Euroopan investointipankki (2001)
Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Van den Burgin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0364/2002) Euroopan investointipankin vuosikertomuksesta 2001 (2001/2256(INI)).
Haluan ennen esittelijän puheenvuoroa toivottaa tervetulleeksi joukkoomme Euroopan investointipankin puheenjohtajan, joka puhuu tuota pikaa.

Van den Burg (PSE)
Arvoisa puhemies, saanen aloittaa tervetulotoivotuksella, joka on osoitettu myös EIP:n puheenjohtajalle Maystadtille. Haluan kiittää myös EIP:tä siitä antoisasta yhteistyöstä, joka on kehittynyt kolmen edellisen vuoden aikana kommentoidessamme perinteen mukaan vuosikertomuksianne. Minusta parlamentti voi olla tyytyväinen tapaan, jolla olette ottaneet huomioon edellisiä kertomuksia koskeneet ehdotukset, ja toivon, että tämä pätee myös mietintööni.
Vuoden 2001 kertomusta koskevassa johdantopuheessanne määrittelitte EIP:n tehtäväkeskeiseksi julkiseksi pankiksi, jonka tavoitteena on edistää taloudellisten, sosiaalisten ja viime kädessä poliittisten tavoitteiden saavuttamista. Olen tästä täysin samaa mieltä. EIP voi tuoda merkittävän makrotaloudellisen panoksen ja tukea EU:n toimintamenetelmiä avainaloilla. EIP on julkinen pankki ja siten velvollinen tilittämään julkisesti harjoittamastaan politiikasta. Olen laatinut mietintöni ja korostanut monia näkökohtia näiden seikkojen pohjalta. Tänään haluan ottaa esille viisi kysymystä mietinnöstäni. Niitä ovat: pääoman lisääminen, eläkerahastot, työmarkkinapolitiikka ja työllisyyspolitiikka, EU:n laajeneminen sekä EIP:n toiminnan asianmukainen valvonta.
Ensin puhun pääoman lisäämisestä. EIP:n hallintoneuvosto päätti 4. kesäkuuta pitämässään vuosikokouksessa korottaa pääomaa 50 miljardilla eurolla. Parlamentti on tyytyväinen tähän päätökseen ja uskoo, että kyseisen pääoman lisäämisen rahoittaminen EIP:stä on järkevä ratkaisu. Emme sitä vastoin hyväksy, että hallintoneuvosto on kieltäytynyt tässä vaiheessa lisäkorotuksista viiden seuraavan vuoden aikana. Parlamentti hyväksyy myös päätöksen nostaa eräiden hankkeiden rahoitusta aloilla, jotka ovat eniten kärsineet talouden hiipumisesta: hankkeiden kokonaismäärärahoja korotetaan 50 prosentista 70 prosenttiin. Haluan kiinnittää huomionne myös siihen välineeseen, jota EIP tarjosi Keski- ja Itä-Euroopan syystulvien aikana hätäohjelmien tukemiseksi jopa 100-prosenttisesti. Tämä sopii mielestäni hyvin yhteen EIP:stä välitettyyn kuvaan aktiivisena pankkina, joka tukee EU:n tavoitteita. Tällä tavoin EIP:stä tulee näkyvä myös kansalaisille.
Seuraavaksi puhun eläkerahastoista. Laajensin mietinnössäni pankin tehtävänkuvaa lainanottajana pääomamarkkinoilla. Myös EIP:llä on tässä merkittävä rooli etenkin suhteellisen uusilla markkinoilla esimerkiksi eräissä ehdokasvaltioissa. EIP:n AAA-kelpoisuusluokitus ja pitkäaikaiset obligaatiot eri valuutoissa tekevät pankista merkittävän tekijän ja hyvin turvallisen sijoituskohteen esimerkiksi eläkerahastoille. Huono puoli tässä on se, etteivät EIP:n obligaatiot ole aina vapaasti saatavilla. Valtion rajoituksia sovelletaan usein juuri eläkerahastojen ja vakuutusyhtiöiden tekemiin sijoituksiin. EIP voi toimia tässä "jäänmurtajana" edistääkseen pitkäaikaisia investointeja ja voi siten antaa investoijille entistä laajempia mahdollisuuksia riskisijoituksille uusissa talouksissa. EIP voisi olla mielekäs kumppani eläkerahastoille. Tämän vuoksi jätin vielä yhden tarkistuksen ennen mietintöni täysistuntokäsittelyä, ja kehottaisin pankkia toimimaan tässä aktiivisesti. Haluaisin kuulla myös puheenjohtaja Maystadtin mielipiteen tästä asiasta.
Kolmas huomioni koskee työmarkkinapolitiikkaa. Amsterdamin toimintaohjelma ollut tehokkaampi siltä osin, että siinä on kiinnitetty huomiota sosiaalisiin hankkeisiin. Valtaosa investoinneista on jo hyvin pitkään tehty kovan infrastruktuurin alalla. On kuitenkin tärkeää investoida myös sosiaaliseen infrastruktuuriin. Soveltaisin Lissabonin kaksiosaista tavoitetta EIP:n toimintaan sekä taloudellisesti että sosiaalisesti. Parlamentti kehottaa EIP:tä arvioimaan EIP:n täytäntöön panemien ja tukemien hankkeiden ja toimien vaikutusta työllisyyteen sekä vahvistamaan alan sisäistä ja ulkoista asiantuntemusta kaikissa pankin eri toimissa ja osastoissa. Haluaisin tietää puheenjohtaja Maystadtin suunnitelmat myös tältä osin.
Laajentumisesta voin todeta, että keskustelimme tiistaina parlamentissa EU:n laajentumisen ensimmäisestä kierroksesta. Myös EIP voi tehdä osansa asettamalla etusijalle toiminnan ehdokasvaltioissa ja antamalla niille osallistumismahdollisuuden täysivaltaisina kumppaneina. Minusta tuntuu, että uudet jäsenvaltiot hyödyntävät liian vähän investointimahdollisuuksia. Ihan kuin ne määräisivät rajoituksia itselleen, koska eivät halua velkaantua liikaa. Tämä on kunnioitettava tavoite, joka saattaa tuoda ne lähemmäksi rahaliittoa mutta jonka kyseenalaistaisin vielä tässä vaiheessa. Parlamentti on varoittanut EIP:tä, ettei tämä saisi missään tapauksessa unohtaa sosiaalista ulottuvuutta, ja kehottanut sitä laatimaan sellaisen erityisohjelman ehdokasvaltioita ja muita kumppanuusmaita varten, jossa otettaisiin huomioon sosiaalisen koheesion tavoitteet. EIP:n puheenjohtaja Maystadt voisi puhua myös tästä laajemmin omassa vastauksessaan.
Parlamentti kehottaa myös tehostamaan EIP:n ja EJRKP:n välistä yhteistyötä tarkkaan harkitun ja tehokkaan tehtävänjaon pohjalta. Tästä itse asiassa keskustellaan Markovin laatiman erillisen mietinnön yhteydessä valiokunnassamme ja täällä parlamentissa lähitulevaisuudessa.
Viimeinen huomioni koskee valvontaa. EIP-ryhmän avoimuuden ja asianmukaisen valvonnan merkitys on aina saanut parlamentin täyden huomion. Koska kyse on julkisesta investointipankista, asianmukaisen valvonnan tarve on ilmeinen, mutta siinä on vielä parantamisen varaa. Tämä johtuu lähinnä EIP:n kahtalaisesta asemasta: se on alun perin verovaroilla toimiva julkinen laitos, mutta myös toisaalta tavallinen pankki, joka ryhmään niin ikään kuuluvan Euroopan investointirahaston EIR:n tavoin on myös riskipääomarahasto. Rahoituslaitoksina ne eivät ole tavanomaisen tarkan valvonnan alaisia muiden kansallisten rahoituslaitosten tavoin. Euroopan tasoinen valvonta olikin juuri aiheena mietinnössä, jolle annoin täällä eilen tukeni. Minusta tällä on merkitystä myös EIP:n kohdalla.
Lopuksi huomautan talousarvion valvontavaliokunnan jättämistä suosituksista, mutta jäsen Sjöstedt saa kommentoida niitä. Olen käsitellyt lähes kaikkia suosituksia kattavasti mietinnössäni.

Monti
Arvoisa puhemies, arvoisa Euroopan investointipankin puheenjohtaja, arvoisat parlamentin jäsenet, haluan kiittää Euroopan parlamenttia siitä, että se on jälleen kerran tehnyt aloitteen keskustelun järjestämiseksi EIP:n toiminnasta. Onnittelen esittelijä Van den Burgia hänen erittäin mielenkiintoisesta ja kattavasta mietinnöstään, jossa korostetaan EIP:n ensisijaista roolia pitkäaikaisena yhteisön rahoittajana Euroopan unionin avainaloilla, ehdokasvaltioissa ja muissa kumppanuusmaissa.
Haluan paneutua lyhyesti neljään seuraavaan kohtaan: EIP:n ja komission välinen yhteistyö, EIP:n toiminta kumppanuusmaissa, EIP:n toiminta ehdokasvaltioissa sekä EIP:n, Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimen sekä komission välinen kolmikantasopimus.
Ensimmäinen kohta: EIP on public policy driven bank, toisin sanoen poliittisiin lähtökohtiin perustuva julkinen pankki. Sen tehtävänä on, kuten sen puheenjohtaja Maystadt itsekin korosti, edistää Euroopan unionin poliittisia tavoitteita yhteistyössä komission kanssa. Tässä tarkoituksessa komissio suhtautuu myönteisesti EIP:n kanssa harjoitettavan yhteistyön lisäämiseen ensisijaisilla aloilla, joita ovat esim. alueiden kehittäminen ja ympäristökysymykset sekä Innovaatio 2000 -aloitteeseen liittyvät kysymykset, kuten tutkimus ja kehitys, sekä audiovisuaalinen ala ja informaatioteknologia.
Komissio tukee EIP-ryhmää sen pyrkimyksissä vahvistaa toimintaansa pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi. Komissio yhtyy Euroopan parlamentin näkemykseen siitä, että EIP:n olisi omaksuttava komission määritelmä pk-yrityksistä.
Komissio panee merkille parlamentin halun arvioida monivuotisen ohjelman, ns. MAP:n (monivuotinen ohjelma yritysten ja yrittäjyyden edistämiseksi vuosina 2001-2005) vaikutuksia pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. Komissio aikoo tässä tarkoituksessa laatia vuonna 2003 välikertomuksen MAP:n etenemisestä sekä sen vaikutuksista pk-yrityksiin, kuten ohjelmaa koskevassa neuvoston päätöksessä on pyydetty. Komissio aikoo lisäksi esitellä joulukuun 2004 loppuun mennessä neuvostolle ja parlamentille ulkoisen arviointikertomuksen, jota on niin ikään pyydetty tuossa päätöksessä.
Seuraavaksi puhun toisesta kohdasta: EIP on tehostanut rahoitustoimintaansa kumppanuusmaissa tiiviissä yhteistyössä komission kanssa. Tältä osin Barcelonassa viime lokakuussa käyttöön otettu Välimeren alueen investointi- ja kumppanuusväline on tärkeä aloite eteläisten naapurimaiden talouskehityksen jouduttamisen kannalta. Komissio on tukenut huomattavalla summalla tätä aloitetta varaamalla siihen yhteisön talousarviosta 255 miljoonaa euroa neljäksi vuodeksi eteenpäin. EIP valmistelee parhaillaan niin ikään yhteistyössä komission kanssa Cotonoun sopimuksessa määrätyn uuden investointirahaston perustamista AKT-maiden hyväksi. Balkanin alueesta voidaan sanoa, että komissio ja EIP tutkivat parhaillaan mahdollisuutta myöntää EIP:lle valtuudet toimia Kosovossa.
Sitten käsittelen kolmatta kohtaa: komissio on parlamentin kanssa samaa mieltä siitä, että EIP:n toiminta ehdokasvaltioissa on ehdottomasti asetettava etusijalle. Katsomme, että rahoitusta koskevat vaatimukset ovat tärkeät ja että EIP:n ja Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin EJRKP:n on työskenneltävä tiiviissä yhteistyössä edistääkseen Euroopan unionin uusien jäsenvaltioiden talouskasvua.
Ehdokasvaltioiden ottamisesta mukaan EIP:n organisaatioon komissio toteaa tyytyväisenä, että jäsenvaltiot ovat vihdoinkin päässeet sopimukseen EY:n perustamissopimuksen muuttamisesta EIP:n hallinnoinnin osalta sekä EIP:n merkitystä pääomasta ehdokasvaltioiden liittymisen jälkeen. Ehdokasvaltioiden hyväksyttyä sopimuksen, uudet jäsenvaltiot voidaan ottaa mukaan EIP:n organisaatioon heti niiden liittymisen jälkeen.
Sitten vielä viimeinen neljäs kohta: kommentoin aivan lyhyesti EIP:n, Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimen sekä komission välistä kolmikantasopimusta. Komissio katsoo, että kolmikantasopimuksen perusperiaatteet ilmentävät oikeanlaista tasapainoa tilintarkastustuomioistuimen ja EIP:n oikeuksien välillä ja ettei noita periaatteita pidä muuttaa. Yhteisön talousarviosta voidaan sanoa, että tilintarkastustuomioistuimella on kolmikantasopimuksen nojalla mahdollisuus saada käyttöönsä toimivaltaansa kuuluvilla aloilla laaja-alaista tietoa EIP:n toiminnasta sekä oikeus saada lisätietoa aina niin halutessaan. Komissio suhtautuu myönteisesti parlamentin aloitteeseen, jossa sopimuspuolia kehotetaan sopimuksen tarkistamiseen. Aloite antaa varmasti mahdollisuuden päivittää eräitä teknisiä ja hallinnollisia näkökohtia tapahtuneiden muutosten valossa.

Sjöstedt (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, haluan sanoa muutaman sanan talousarvion valvontavaliokunnan lausunnosta, joka koskee tätä mietintöä. Valiokuntani ja minä olemme kiitollisia siitä, että esittelijä ja asiasta vastaava valiokunta suostuivat ottamaan huomioon niin monta esittämäämme näkökohtaa. Suurkiitokset siitä.
Euroopan investointipankki on ollut vuosikausia yksi EU:n vähiten tunnetuista vaikuttajista. EIP:llä on kuitenkin huomattavaa vaikutusvaltaa sekä jäsenvaltioille että ehdokasvaltioille myönnettävien pitkäaikaisten lainojen antajana. Olisi järkevää käydä nykyistä kattavampaa poliittista keskustelua EIP:n lähestymistavasta, ja EU:n muiden toimielinten olisi syytä valvoa EIP:n toimintaa entistä laajemmin.
Euroopan investointipankin erityinen asema on epäilemättä syy siihen, miksi se on ollut melko tuntematon vallankäyttäjä EU:ssa. Se on lisäksi itse asiassa jäsenvaltioiden omistama, vaikka se onkin osa Euroopan unionia. Esitämme sen valvonnan parantamista osittain seuraavassa mainittujen ehdotusten avulla.
Haluamme parantaa tilintarkastustuomioistuimen mahdollisuuksia saada käyttöönsä Euroopan investointipankin tietoja. Pitkällä aikavälillä noiden mahdollisuuksien olisi oltava samat kuin mahdollisuudet saada tietoja Euroopan keskuspankista. Kolmikantasopimus antaa tähän mahdollisuuden. Sopimusta aiotaan tarkistaa myöhemmin.
Haluaisimme lisätä oman valiokuntamme, talousarvion valvontavaliokunnan sekä Euroopan investointipankin välistä yhteistyötä. Olisi esimerkiksi hyvä, jos EIP:n puheenjohtaja voisi osallistua kokouksiimme. Haluaisimme myös saada entistä enemmän tietoja Euroopan investointipankin sisäisestä tilintarkastuksesta.
Toivoisimme, että ympäristöulottuvuutta vahvistettaisiin siten, että EIP sisällyttää Århusin yleissopimuksen ja sen tuomat velvoitteet osaksi toimintamenetelmäänsä. Tässä on kyse ympäristöä koskevien tietojen julkisesta käyttömahdollisuudesta. Lisäksi toivomme, että noin vuoden kuluessa laadittaisiin kehityskertomus ilmastonmuutoksen vaikutuksia koskevasta arviointitehtävästä, johon sitouduttiin Göteborgissa.
Lopuksi haluan lisätä, että on syytä arvioida globaalilainojen järjestelmää, jonka määritelmä on nyt hieman liian väljä. Globaalilainojen tosiasiallista vaikutusta on syytä arvioida perusteellisesti.

Peijs (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa EIP:n puheenjohtaja Maystadt, tämä on nyt kolmas kerta, kun parlamentilla on tilaisuus antaa lausuntonsa EIP:n vuosikertomuksesta. Van den Burgin mietintö on tasapainoinen ja johdonmukainen, joten talous- ja raha-asioiden valiokunta hyväksyi sen yksimielisesti. Haluan kuitenkin tehdä muutamia huomautuksia.
Ensinnäkin haluan kommentoida EIP:n roolia, joka on tärkeä. EIP on merkittävä investoija Euroopan markkinoilla ja muualla, ja sen makrotaloudellinen vaikutusvalta on huomattava. Makrotaloudellinen vaikutusvalta ei tarkoita sitä, että EIP:llä olisi oltava oma makrotalouspolitiikka. EIP ajaa EU:n tavoitteita, kuten on sovittu. EIP lujittaa EU:n makrotalouspolitiikkaa sijoitusrahastojensa avulla. Toisin sanoen pankin tehtävä ei edellytä siltä aktiivista roolia. EIP:n on määrä edistää taloudellista ja sosiaalista koheesiota EU:ssa tukemalla taloudellisesti Euroopan unionin ajamia tavoitteita. Tämän vuoksi EIP:llä on luonnollisesti makrotaloudellista vaikutusvaltaa, jota on itse asiassa melkoisesti, mutta se ei ole tavoite sinänsä.
Seuraavaksi haluaisin puhua PSE-ryhmän suunnitelmasta sisällyttää EIP:n organisaatioon elin, jonka tehtävänä olisi työllisyysnäkymien sekä EIP:n hankkeiden työllisyysvaikutusten määritteleminen. Työpaikkojen luominen ei kuulu sinänsä EIP:n tehtäviin, mutta työpaikkoja toki syntyy toisinaan sen toiminnan sivuvaikutuksesta. EIP:n tehtävä uudistajana tarkoittaa sitä, että tuo sivuvaikutus voi olla joskus täysin vastakkainen, mikä vain pahentaa korkeatasoisten investointien aikaan saaman tuottavuuden kasvun ja työllisyyden välistä ikuista pulmaa. Tämän pulman vuoksi ei ole mielekästä ottaa käyttöön laaja-alaista työllisyysbarometriä. Minusta työllisyys ei ole tavoite sinänsä EIP:ssä. Tarpeettomien hallinnollisten kustannusten välttämiseksi olemme sopineet työllisyysvaikutusten selkeästä kirjaamisesta tai työllisyysvaikutusten arvioinnin laatimisesta, kuten sen hienompi termi kuuluu, mutta ilman sen kummempia ongelmanasetteluja. Toisin sanoen työllisyysvaikutusten arvioinnissa ei ole tarkoitus ottaa huomioon EIP:n ympäristönsuojeluosastoa. Kestävän ympäristöpolitiikan noudattaminen on eräs EIP:n selkeistä tehtävistä. Näin ollen emme pidä suotavana, että työllisyysbarometriä ja ympäristönsuojelunäkökohtia verrataan toisiinsa. Pyrimme välttämään kohta kohdalta -äänestyksessä näiden kahden vertaamista, johon tarkistuksessa viitataan termillä "vastaava". Meidän mielestämme EIP:n varoja pitäisi käyttää investointeihin eikä itse järjestelmään, jos tähän nyt mitenkään voidaan vaikuttaa.
Lopuksi puhun valvonnasta. EIP:n menot katetaan nykyisin jäsenvaltioiden ja EU:n varoista. EIP tekee rahaa myös itse laskemalla liikkeeseen obligaatioita. Me katsomme, että esittelijän ehdottama obligaatioiden liikkeeseenlasku eläkejärjestöjä varten ei ole nykytilanteessa järkevää, sillä pankin sisäinen valvonta on toistaiseksi riittämätöntä.
Toivomme, että jättämillämme tarkistuksilla voidaan estää se, että EIP:n ja eläkkeiden välillä olisi jokin yhteys lopullisessa mietinnössä. Odotamme komissiolta, että keskusteltuaan kolmen vuoden ajan valvontakysymyksestä se saisi vihdoinkin aikaan ehdotuksia siitä, miten valvonta saataisiin entistä paremmin järjestettyä, ja siitä, mikä olisi tilintarkastustuomioistuimen nimenomainen rooli. Uskon erääseen hollantilaiseen sananlaskuun, jonka mukaan luottamus on hyvästä, mutta valvonta on parempaa.

Santos (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, käsittelyssämme olevassa mietinnössä, jonka laadukkuutta minun on kiitettävä, korostetaan selväsanaisesti Euroopan investointipankin merkitystä hankkeiden huomattavana rahoittajana koko Euroopan unionissa. Siinä korostetaan kuitenkin myös EIP:n ratkaisevaa roolia niiden ehdokasvaltioiden talouksien kannalta, joita varten se itse asiassa ehdottaa erityisen ohjelman perustamista sosiaalipolitiikan alalla.
Tämän vuoksi hiljattain tehtyä päätöstä sosiaalisen pääoman korottamisesta voidaan pitää yhdenmukaisena niiden rakenteellisten tavoitteiden kanssa, joilla on keskeinen merkitys vauraan ja ehdottoman kestävän Euroopan globaalitalouden saavuttamisen kannalta. Euroopan investointipankki vastaa jo nyt yli viidestä prosentista kaikista unionin investoinneista, joiden ansiosta työpaikkoja on syntynyt yli 400 000 etenkin sillä tuella, jota pankki myöntää pienille ja keskisuurille yrityksille.
On syytä muistaa, että Euroopan unioni on hiljattain lisännyt vastuutaan etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille EIP:stä myönnettävän riskipääoman rahoituksessa. Euroopan investointipankin toimintaa rajoittavat toisinaan, kuten esittelijäkin huomauttaa, valitettavasti julkisen talouden vahvistamisen puhdasoppiset ja jäykät säännöt, joita on noudatettava kasvu- ja vakaussopimuksen mukaisesti.
On muistettava, että suuri osa EIP:n toimivallasta koskee rakenteellisia investointeja, kuten infrastruktuuria tai pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävää riskipääomaa, ja että näiden investointien onnistuminen riippuu usein mahdollisuudesta ottaa niihin mukaan julkisia varoja. Näin ollen juuri saavutettu yksimielisyys ei ole yhdentekevä asia nykyisten budjettisääntöjen yhteydessä sellaisen joustavuuden kannalta, joka on tärkeää kasvu- ja vakaussopimuksen täytäntöön panemiseksi oikealla tavalla.
Nykyään on yhä selvempää, että Euroopalla on tavoite, johon on myös kiistaton tarve: se, että Euroopasta on tultava hyvin kilpailukykyinen alue ja että sen on siten luotava vaurautta ja jaettava sitä yhdenmukaisesti. Tämä tavoite voidaan kuitenkin saavuttaa vain tukemalla rakenteellisia investointeja ja siten rajoituksin, jotka voivat vaarantaa kyseiset investoinnit. Sekä julkisten että yksityisten menojen luonteen on ohjattava investointipolitiikkaa, ja tässä Euroopan investointipankilla on korvaamaton rooli. Onnittelen esittelijää mietinnön sisällöstä sekä kyvystä tulkita näitä tavoitteita.

Schmidt, Olle (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa EIP:n puheenjohtaja Maystadt, haluan aloittaa kiittämällä esittelijä Van den Burgia hänen erinomaisesta työstään.
Minusta on syytä antaa vilpitön tunnustus myös EIP:lle ja sen puheenjohtajalle Maystadtille siitä tavasta, jolla Euroopan parlamentin ja EIP:n välinen vuoropuhelu on kehittynyt viime vuosina. Kuten jäsen Sjöstedt totesi, ennen melko sulkeutunut EIP on muuttunut vuoropuhelulle ja ajatustenvaihdolle avoimeksi pankiksi. Ensimmäinen kontaktini EIP:hen muutamia vuosia sitten johtui siitä, että eräät riippumattomat järjestöt valittivat EIP:n avoimuuden puutteesta ja sen kyvyttömyydestä ymmärtää tarve edistää merkittävästi EU:n luomaa kestävän ympäristön politiikkaa. Molemmilla aloilla on edetty ratkaisevasti. Kuten me kaikki tiedämme, mikään ei ole niin hyvää, ettei sitä voitaisi entisestään parantaa, ja tämä pätee myös mahdollisuuteen saada tietoja usealla kielellä.
Arvoisa puhemies, esittelijän tavoitteena on ollut korostaa edelleen EIP:n kokonaisvaltaista roolia makrotaloudessa, rahoituksessa ja poliittisessa strategiassa. Olen tästä periaatteessa samaa mieltä, mutta varottaisin samalla meitä parlamentissa esittämästä liian monia toiveita, jotka ovat sinänsä aivan oikeutettuja mutta joiden vuoksi emme enää keskity EIP:n keskeisiin tehtäviin, joita ovat alueiden kehittämisen edistäminen, pitkäjännitteisen teknologian tukeminen, ympäristön huomioon ottaminen sekä ehdokasvaltioihin ja ns. kumppanuusmaihin keskittyminen. Kuten näette, EIP:llä on jo nyt enemmän tehtävää kuin tarpeeksi. Korostaisin kuitenkin, että EIP:n toimet Balkanin maissa, jotka kuuluvat sen toimivaltaan, ansaitsevat nykyistä enemmän huomiota. EIP:n valvonnasta toistamme ehdotuksemme siitä, että valvontakysymyksiä käsiteltäisiin tulevassa hallitustenvälisessä konferenssissa.
Lopuksi haluaisin tiedustella EIP:n puheenjohtaja Maystadtilta, mitä mieltä hän on halustamme perustaa asiantuntijapaneeli samaan tapaan kuin Maailmanpankissa. Tiedän, että EIP:ssä suhtaudutaan tähän hieman epäillen, sillä EIP katsoo, ettei sitä voida verrata Maailmanpankkiin ja että EU:lla on lisäksi oikeusasiamies. Mitä EIP aikoo tehdä lisätäkseen tietoisuutta globaalilainoista eli pienille yrityksille suunnatuista lainoista?

Seppänen (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, budjettivaliokunnan lainojen ja takausten pysyvänä esittelijänä minulla on EIP:stä pääasiassa myönteistä sanottavaa. Olen kyllä joutunut kummastelemaan sitä pankin, komission ja neuvoston välistä byrokratiaa, joka tuli ilmi Venäjän Itämeren altaan ympäristönsuojeluinvestointien rahoituksessa. Tapahtumat osoittivat, että pankki ei ole vain rahoituslaitos vaan myös politiikan pelikenttä. Ympäristö kärsi jäsenvaltioiden edustajien poliittisesta pelistä.
Euroopan unioni takaa suuren osan EIP:n lainanannosta, eikä sen myöntämiin luottoihin sisälly tältä osin riskiä. Kolmen A:n luottokelpoisuusluokitus pitää pankin muussa varainhankinnassa rahan hinnan halpana. Kun EIP:llä on hyvä luottokelpoisuus ja pienet luottotappioriskit, sen pitäisi noudattaa lainanannossaan tiukkoja sosiaalisia ja ympäristökriteereitä. Pitää edistää yleishyviä tavoitteita. Siinä tarkoituksessa pankin tulee herkällä korvalla kuunnella kansalaisjärjestöjen bankwatch-verkoston perusteltuja mielipiteitä.
Ryhmämme kannattaa vaatimuksia pankin valvonnan kehittämisestä.

Lucas (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, annan tälle mietinnölle täyden tukeni. Ryhmäni jätti muutamia tarkistuksia, joilla pyritään korostamaan avoimuuden lisäämisen ja ympäristönäkökohtien huomioon ottamisen tärkeyttä EIP:n toiminnassa ja etenkin varmistamaan, että EIP soveltaa mahdollisimman tiukkoja eettisiä vaatimuksia hankkeiden rahoituksessa. Tämä edellyttää kaikista sellaisista hankkeista luopumista, jotka on toteutettu kansallisen lainsäädännön vastaisesti tai joissa on mukana korruptoituneita yrityksiä.
Tuohon viimeksi mainitsemaani seikkaan liittyen sanoisin, että olen varma, että EIP:n puheenjohtaja Maystadt on tietoinen Lesothossa käynnissä olevasta oikeudenkäynnistä, jossa eurooppalaisia yhtiöitä syytetään lahjusten maksamisesta Lesothon ylämaan vesihankkeen sopimusten edistämiseksi. Hankkeen yhtenä rahoittajana on EIP.
Koska lahjonta kehityshankkeita koskevien sopimusten teossa on vakava uhka hyvän hallintotavan toteutumiselle, ettekö katsokin, arvoisa Maystadt, että on äärimmäisen tärkeää, että EIP tutkisi due diligence -menettelynsä sekä Lesotho-hankkeen että kaikkien tulevien hankkeiden osalta, ja raportoitteko te parlamentille näiden tutkimusten tuloksista?
Esittäisin vielä lyhyen kysymyksen komissiolle: aikooko komissio lunastaa useita vuosia siten tekemänsä lupauksen tarvittavan taloudellisen tuen myöntämisestä Lesothon hallitukselle, jotta se kykenisi jatkamaan näitä oikeudenkäyntejä ja saattamaan ne päätökseen ja siten varmistamaan hyvän hallintotavan?

Andria (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Monti, arvoisa EIP:n puheenjohtaja Maystadt, haluan onnitella esittelijää EIP:lle osoitetuista kehotuksista pyrkiä entistä korkeampiin tavoitteisiin jäsenvaltioiden talouksien tukemisessa.
EIP:llä on erityinen tehtävä: sen tehtävänä ei ole myöntää mitä tahansa rahoitusta vaan ainoastaan unionin tavoitteiden täyttämiseen pyrkivää rahoitusta. Tämä institutionaalinen tehtävä on auttanut luomaan uutta varallisuutta ja tukemaan yrittäjyyteen liittyviä aloitteita kehityksellisesti jälkeenjääneillä unionin alueilla. Kiitettäviä ovat varmasti myös EIP:n ponnistelut tiettyjen alojen, kuten ympäristöalan hyväksi. Ympäristönsuojeluhankkeisiin on myönnetty 5,9 miljardia euroa.
Pienille ja keskisuurille yrityksille suunnattu tuki on alueiden kehittämisen kannalta edelleen tärkein. Tällöin kumppanuuspankkien, jotka niin ikään jakavat varoja, olisi annettava yksityiskohtaista tietoa investoinneista. Näin ollen on ehdotettu, että pk-yrityksille asetetaan etukäteen luottokatto ja että varainhoitovuoden lopulla Euroopan parlamentille toimitetaan selvitys etukäteen asetettavan luottokaton tosiasiallisesta soveltamisesta ja niistä syistä ja mahdollisista esteistä, jotka ovat johtaneet siihen, ettei tuota kattoa ole sovellettu tai että sitä on sovellettu vain osittain.
Kannatan toki EIP:n merkittävää tehtävää ehdokasvaltioissa, mutta myös tavoitteen 1 alueet on muistettava: niitä on valvottava asianmukaisesti ja niille on myönnettävä voimakasta luottotukea myös sen jälkeen, kun ne ovat menettäneet kyseisen aseman, jotta ne saavat päätökseen vuoteen 2006 mennessä kehitysprosessin, joka on vielä kesken.
Erityistä huomiota on kiinnitettävä EIP:n perussääntöön, jota voidaan muuttaa vain Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklassa määrätyn perussopimusten muutos- ja tarkistusmenettelyn mukaisesti. Etenkin olisi muutettava 5 artiklaa, jossa määrätään, että allekirjoittaneet jäsenvaltiot maksavat merkittyä pääomaa kuusi prosenttia. Tuon prosenttiosuuden korottaminen nostaisi lainoja ja lisäisi siten kyseisten alueiden tuen määrää. Tämä lisäisi EIP:n kannattavuutta tai vaihtoehtoisesti alentaisi sovellettavia korkoja, kun on kyse samasta tulomäärästä.

Blak (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää esittelijää sekä jäsen Sjöstedtiä kyseistä mietintöä koskeneesta lausunnosta. Minulla on ollut ilo työskennellä EIP:n asioiden parissa monia vuosia, ja sanonkin usein, että EIP:hen on vaikeampi päästä kuin Fort Knoxiin. EIP:n avoimuuden lisääminen ja sen valvonnan parantaminen on kuitenkin kovin työlästä. EIP on yhä kovin haluton avaamaan tilejään ja hankkeitaan ulkoiselle valvonnalle. Tilintarkastustuomioistuimen on lähes mahdotonta saada käyttöönsä EIP:n asiakirjoja. EIP vetoaa aina pankkisalaisuuteen tai siihen, ettei raha ole peräisin EU:n talousarviosta vaan sen omista varoista.
EIP, komissio ja tilintarkastustuomioistuin allekirjoittivat maaliskuussa 1999 sopimuksen siitä, että tilintarkastustuomioistuimella on oikeus valvoa EIP:n toimintaa, mutta olen vakaasti sitä mieltä, että tuota sopimusta on muutettava siten, että tilintarkastustuomioistuimelle myönnetään yhtäläinen oikeus valvoa EIP:tä kuin Euroopan keskuspankkia. Olen hyvin mielissäni myös siitä, että parlamentti on nyt esittänyt tämän vaatimuksen. Miksi EIP:llä olisi oltava erityisasema? En voi missään nimessä hyväksyä sitä. Vertaisin EIP:tä Harry Potter -kirjojen "velhopankkiin", joka on täysin suljettu laitos, jonne kenelläkään ei ole asiaa.

Maystadt
Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin todeta, kuinka kiitollinen olen tästä mahdollisuudesta jatkaa Euroopan parlamentin kanssa käytävää vuoropuhelua etenkin nyt, kun parlamenttinne on avautumassa Euroopan unioniin pian liittyvien valtioiden parlamenttien jäsenille.
Parlamentin puhemies Cox muistutti Wienissä pari viikkoa sitten pidetyssä Euroopan investointipankin vuosikokouksessa laajentumisen historiallisesta merkityksestä ja korosti erityisen painokkaasti, että laajentuminen on välttämätön jatke yhdentyneen Euroopan perustajien aloittamalle rauhan ja vakauden luomistyölle. Euroopan investointipankki, joka perustettiin Rooman sopimuksella Euroopan yhteisön poliittisten tavoitteiden taloudelliseksi tukijaksi, pyrkii tuomaan oman vaatimattoman panoksensa laajentumisen onnistumiseen.
Euroopan investointipankki, jonka myöntämän lainan määrä tällä alueella on jo nyt noin 18 miljardia euroa, mikä tekee siitä alueen ylivoimaisesti tärkeimmän rahoittajan, tukee toki jatkossakin tulevien jäsenvaltioiden välttämättömiä investointeja. Rahoitus kohdistuu pääosin kolmeen alaan: näitä ovat infrastruktuuri ja siinä etenkin liikenne, energia ja televiestintä; ympäristö, jossa investointien tarve on huomattavan suuri, jotta tulevat jäsenvaltiot voisivat mukautua yhteisön lainsäädäntöön, sekä suorat ulkomaiset investoinnit, jotka edistävät merkittävästi ehdokasvaltioiden olojen lähentämistä nykyisten jäsenvaltioiden oloja vastaaviksi. Näin ollen ehdokasvaltioiden valmistaminen unioniin liittymiseen on yksi niistä viidestä ensisijaisesta kysymyksestä, jotka EIP:n hallintoneuvosto hyväksyi viime kesäkuussa, jolloin se suostui lisäämään EIP:n pääomaa 50 prosentilla.
Luettelen lyhyesti neljä muuta ensisijaista kysymystä. Ensimmäinen on alueiden kehittäminen. Tavoitteena on suunnata 70 prosenttia suorista lainoistamme ja vähintään 50 prosenttia globaalilainoistamme sellaisten alueiden hankkeisiin, jotka ovat oikeutettuja rakennerahastojen tukeen. Sitten on ns. "i2i"ohjelma (Innovaatio 2000 -aloite), joka pantiin täytäntöön Lissabonin Eurooppa-neuvoston jälkeen. Sillä pyritään edistämään investointeja, jotka ovat omiaan edistämään Euroopan talouden muuttamista tietoon ja innovaatioihin perustuvaksi taloudeksi. Aloitteen yhteydessä on jo luvattu lainaa yli 13 miljardia euroa. Yksi ensisijainen kysymys on ympäristön suojelu ja parantaminen, jossa tavoitteena on suunnata vuosittain neljännes tai kolmannes kaikista lainoistamme ympäristöhankkeisiin. Viidentenä mainittakoon tukemme Euroopan kehitysapupolitiikalle ja erityisesti kahden uuden välineen käyttöönotolle: näitä ovat Barcelonan Eurooppa-neuvostossa perustettu Välimeren alueen investointi- ja kumppanuusväline, sekä Euroopan unionin ja AKT-maiden välisellä Cotonoun sopimuksella perustettu uusi investointiväline.
Lueteltuani lyhyesti tulevien vuosien viisi ensisijaista kysymystä haluaisin nyt yrittää vastata puheenvuoroja käyttäneille henkilöille. Lupaan antaa yksityiskohtaisempia ja täsmällisempiä vastauksia valiokuntien kokouksissa. Vastaisin ensin esittelijällenne Van den Burgille, joka on paneutunut perusteellisesti tämän erinomaisen mietinnön laatimiseen. Haluan ottaa lyhyesti esille hänelle tärkeän asian: sen, miten eläkerahastot hyödyntävät EIP:n obligaatioita. Yhdistyneessä kuningaskunnassa eläkerahastot ovat jo sijoittaneet EIP:n pitkäaikaisiin obligaatioihin. Emme ole vielä onnistuneet samalla tavalla euron markkinoilla, mutta pyrimme löytämään sijoitusmuotoja, jotka voisivat kiinnostaa eläkerahastoja ja vakuutusyhtiöitä nykyistä enemmän.
Työllisyydestä, johon monet teistä ovat kiinnittäneet huomiota, sanoisin, että se on ilman muuta lopullisena tavoitteena. Minusta olisi kuitenkin vaarallista pitää jonkin hankkeen rahoituspäätöksen ratkaisevana kriteerinä sitä, miten monta välitöntä työpaikkaa hanke synnyttäisi. Yhdyn tältä osin jäsen Peijsin varaukselliseen kantaan. Katsomme, että hankkeillamme on oltava myönteinen vaikutus talouteen innovaatioiden, tuottavuuden, talouskasvun ja työllisyyden kautta, mutta olisi vaarallista asettaa liian suoraa yhteyttä luotujen työpaikkojen lukumäärän ja hankkeiden valinnan välille.
Pk-yritysten rahoituksesta muistuttaisin, että rahoitamme niitä kahdesta lähteestä. Niihin kuuluvat globaalilainat, joista puolet on suunnattu pieniin yrityksiin, ja Euroopan investointirahaston tarjoama riskipääoma. Sanoisin komissiolle vastauksena komission jäsen Montin erääseen huomautukseen mietinnön eräästä suosituksesta, että aiomme itse asiassa omaksua komission määritelmän pienistä ja keskisuurista yrityksistä. Meidän on joka tapauksessa ratkaistava ensin keskisuurten yritysten ongelma. On nimittäin vaarana, että niitä pidetään liian suurina globaalilainojen saannille ja liian pieninä suorien lainojen saannille. Voimme siis omaksua komission määritelmän löydettyämme sopivan menettelytavan keskisuuria yrityksiä varten.
Euroopan investointipankin tärkeästä valvontakysymyksestä sanoisin, että suhtaudumme tietenkin avoimesti tilintarkastustuomioistuimen valvontaan sen toimivalta-aloilla. Hyvä jäsen Blak, voin vakuuttaa teille, että tilintarkastustuomioistuin saa käyttöönsä kaikki ne asiakirjat, joita se haluaa komission, tilintarkastustuomioistuimen ja Euroopan investointipankin välisen kolmikantasopimuksen yhteydessä. Sopimus toimii kaikkia osapuolia tyydyttävästi. Tilintarkastustuomioistuimen puheenjohtaja on vahvistanut tämän minulle, ja kuulitte komission jäsen Montin juuri äsken toteavan, että myös komissio on tyytyväinen sopimukseen, josta aiotaan keskustella uudelleen ja joka aiotaan uusia. Tältä osin ei siis ole ongelmia. Tilintarkastustuomioistuimella on toimivalta valvoa yhteisön varojen käyttöä, ja jos EIP käyttää yhteisön varoja, on selvää, että tilintarkastustuomioistuimen on voitava harjoittaa valvontavaltaansa täysivaltaisesti.
On kuitenkin joukko EIP:n toimia, joilla ei ole mitään tekemistä yhteisön varojen kanssa ja jotka rahoitetaan varoilla, joita meille kertyy rahoitusmarkkinoilta ympäri maailman. Myös näitä toimia on tietenkin valvottava. Etujemme mukaista olisikin se, että meitä valvotaan tehokkaasti. Meitä valvotaan jo nyt, ja siitä vastaavat tarkastuskomitea ja ulkoiset tilintarkastajat, jotka raportoivat suoraan hallintoneuvostolle. Näin ollen minusta olisi todella toivottavaa löytää pankille sopiva valvontamuoto. Olen tämän jo todennut täällä parlamentissa ja totean sen nyt tänään uudelleen. Olemme täysin avoimia tuolle ajatukselle ja toivomme jopa, että meitä valvottaisiin, kuten pankkeja yleensä. Tämän vuoksi seuraamme suurella mielenkiinnolla eurooppalaisen pankinvalvontaelimen mahdollisesta perustamisesta parhaillaan käytäviä keskusteluja.
Jäsen Lucas otti esille muutamia mielenkiintoisia kysymyksiä, mutta puheaikani on jo ylittynyt. Voin antaa hänelle lisätietoja valiokunnassa muun muassa hänen mainitsemastaan Lesotho-hankkeesta. Voin vain vahvistaa, että heti saatuamme tietoomme merkkejä mahdollisesta petoksesta, määräsimme suoritettavaksi perusteellisen tilintarkastuksen ja ilmoitimme tuossa tilintarkastuksessa kerätyistä tiedoista sekä tuntemallenne valvontaelimelle OLAF:lle että Lesothon oikeuselimille. Emme havainneet petosta EIP:n varojenkäytössä, mutta tuolloin suoritetussa tutkimuksessa meille paljastui muita tietoja, jotka olemme välittäneet asiasta vastaaville viranomaisille. Voin kertoa tästä lisää valiokunnassa.
Arvoisa puhemies, toivon, että nämä vastaukset täydentävät parlamentin saamia tietoja ja antavat teille käsityksen siitä, miten EIP:n koko henkilöstö mieltää tehtävänsä, ja siitä, ja miten aiomme ne toteuttaa tulevina vuosina tiiviissä yhteistyössä komission kanssa sekä jatkuvassa vuoropuhelussa parlamentin kanssa.

Puhemies. -
Arvoisa EIP:n puheenjohtaja, kiitoksia siitä, että tulitte tänne tänään toimittamaan meille nämä tiedot.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.
Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Lipietzin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0352/2002) komission XXXI kilpailupolitiikkaa koskevasta kertomuksesta 2001 (SEC(2002)0462 - C5-0282/2002 - 2002/2142(COS))
Herzogin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0353/2002) valtiontukien tulostaulusta 2001 (kevät 2002) (2001/2196(INI)).
Monti
. (IT) - Arvoisa puhemies, yritän käsitellä lyhyessä puheenvuorossani kahta mietintöä ja useita niissä esiintyviä kysymyksiä.
Haluan ensinnäkin kiittää esittelijöitä, Herzogia ja Lipietziä, heidän erinomaisista mietinnöistään. Molemmat mietinnöt ilmentävät jälleen kerran sitä yleistä tukea, jota parlamentti antaa eurooppalaiselle kilpailupolitiikalle. Tuo tuki on äärimmäisen tärkeää komissiolle ja sen yksiköille.
Haluaisin nyt kertoa valtiotukia koskevan kilpailupolitiikkamme päälinjauksista. Komissio on pyrkinyt jatkuvasti yksinkertaistamaan, uudistamaan ja selkiyttämään valtiotukia koskevia sääntöjä ja käytäntöjä. Olemme laatineet uudet säännöt ja yhteisön suuntaviivat: tämän vuoden alussa esimerkiksi hyväksyttiin monialaiset säännöt, jotka luovat entistä selkeämmän sääntökehyksen huomattaviin investointihankkeisiin tarkoitettujen alueellisten valtiontukien arvioimiseksi. Toinen tärkeä esimerkki koskee ryhmäpoikkeuksen käyttöä, sillä se antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden myöntää tukea ilman ennakkoilmoitusta. Pieniä ja keskisuuria yrityksiä sekä koulutusta varten on hyväksytty ryhmäpoikkeus, ja hiljattain se on hyväksytty myös työllisyystuen osalta.
Jäsenvaltiot sitoutuivat Tukholman ja Barcelonan Eurooppa-neuvostojen päätelmissä valtiontukien vähentämiseen ja mukauttamiseen. Valtiontuissa onkin ollut havaittavissa selvä laskusuuntaus, mutta on selvää, että 82 miljardin euron suuruisen tuen kumulatiivinen vaikutus vääristää edelleen huomattavasti kilpailua unionissa.
Haluaisin seuraavaksi kommentoida muutamia esittelijä Herzogin mietinnössä esiin otettuja kysymyksiä. Olen vakaasti sitä mieltä, että paras tapa edistää yhteisön teollisuuden yleistä kilpailukykyä on juuri se, että jatketaan tiukkaa valtiontukipolitiikkaa. Valtiontukipolitiikkaa arvostellaan toisinaan siksi, että sen katsotaan olevan ristiriidassa sellaisten toimenpiteiden kanssa, joilla pyritään saavuttamaan tiettyjä yhteisön tavoitteita. Minusta tämä ristiriita on hyvin usein enemmän kuviteltu kuin todellinen. Valtiontukien valvonnalla pyritään varmistamaan, ettei kilpailun vääristyminen tee tyhjäksi jonkin tietyn toimenpiteen myönteisiä vaikutuksia, toimenpiteen, joka itse saa aikaan kilpailun vääristymistä.
Yhdyn myös mietinnössä esitettyyn näkemykseen siitä, että on välttämätöntä kiinnittää nykyistä enemmän huomiota valtiontukien tehokkuuden ja suorituskyvyn arviointiin. Tämä on se osa tukipolitiikkaa, josta vastaavat etupäässä jäsenvaltiot. Jäsenvaltioiden on kehitettävä tukijärjestelmien arviointitapoja, kun taas komission tarkoituksena on helpottaa arviointiprosesseja kokemusten vaihtoa varten perustettavalla foorumilla.
Kilpailulainsäädännön alalla työmme keskipisteenä ovat olleet keskustelumme komission menettelysääntöjen uudistamisesta annetusta komission ehdotuksesta. Parlamentti on antanut komission ehdotukselle laajan tukensa, ja haluan jälleen kiittää parlamenttia. Ehdotuksen käsittely neuvostossa on pian päättymässä. Neuvoston on määrä sopia uudesta asetustekstistä ensi viikolla. Parlamentti korosti päätöslauselmassaan eniten sitä, että eurooppalaisia kilpailusääntöjä olisi sovellettava kaikissa sellaisissa tapauksissa, jotka voivat vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, ja olenkin vakuuttunut siitä, että menettelytapamme paranevat huomattavasti tällä alalla.
Arvoisat parlamentin jäsenet, asetuksen N:o 17 päivittäminen on esimerkki siitä komission jatkuvasta uudistuskäytännöstä, jota se pyrkii elvyttämään keskuudessaan ja joka kohdistuu myös keskittymiin, kuten tulemme pian huomaamaan. Haluan myös muistuttaa, että kilpailulainsäädäntöä koskevien sääntöjen päivittämisessä juuri komissio teki aloitteen kolme vuotta sitten. Muistatte varmasti myös sen, ettei alussa ollut helppoa saada jäsenvaltioita vakuuttuneiksi siitä, että hajauttamisen lisääminen tällä alalla olisi entistä paremman eurooppalaisen hallintotavan etujen mukaista.
Toiseen tutkintavaiheeseen otettavien tapausten määrä ja moninaisuus on lisääntynyt nopeasti keskittymien alalla. Komissio teki vuonna 2001 viisi kieltopäätöstä. Vaikka kieltopäätöksiä tehtiin enemmän kuin koskaan aikaisemmin oli tehty yhden vuoden aikana, määrän osuus on kuitenkin edelleen vain noin 1,5 prosenttia kaikista lopullisista päätöksistä. Tältä osin olette varmaankin huomanneet, että ensimmäisen asteen tuomioistuin kumosi lokakuussa kaksi kieltopäätöstä asioissa Schneider v. Legrand sekä Tetra Laval v. Sidel sekä antoi tuomion mietinnössänne mainitussa asiassa Airtours v. First Choice.
Perusteellinen keskustelu näiden tuomioiden vaikutuksesta komission työhön edellyttäisi enemmän aikaa kuin mihin meillä on tänään. Haluan kuitenkin tehdä siitä muutamia huomautuksia.
Käsittelemme parhaillaan huolellisesti noita tuomioita, jotta voimme päättää, esitetäänkö vetoomus yhteisöjen tuomioistuimeen, ja jotta voimme tehdä tästä tarvittavat johtopäätökset tulevaisuuden varalle. Meidän ei pidä kuitenkaan antaa näiden erityisten yksittäistapausten vääristää näkemystämme yhteisökeskittymien valvontapolitiikasta. Kuten tiedätte, olimme käynnistäneet laajat keskittymien valvontamenettelyjen uudistamistoimet jo paljon ennen noita tuoreita tuomioita. Tarvittaessa voisi olla mielekästä hyödyntää kyseisistä tuomioista tehtyjä johtopäätöksiä, jotta uudistus voitaisiin toteuttaa alun perin suunniteltua perusteellisempana. Tämä onkin juuri tarkoituksenani, kuten olen aiemmin ilmoittanut.
Riippumatta siitä, vetoammeko asiassa yhteisöjen tuomioistuimeen, komission on syytä ja sen velvollisuutena on ottaa mahdollisimman hyvin opiksi eräistä esitetyistä arvioista. Näin ollen uudistusprosessista tulee entistäkin laajempi ja perusteellisempi. Haluan kuitenkin täsmentää erittäin selväsanaisesti, että lupaamamme menettelyjen parantaminen ei edellytä välttämättä entistä myötämielisempää politiikkaa. Keskittymien valvontapolitiikan - kuten kilpailupolitiikan yleensäkin - on oltava mielestämme tasapuolista ja samalla tiukkaa.
Aion ehdottaa kollegiolle keskittymien valvontajärjestelmän perusteellista uudistusta joulukuun loppuun mennessä. Haluan nyt korostaa lyhyesti uudistuksen eräitä näkökohtia. Ensimmäinen näkökohta koskee tutkimusten kestoa. Eurooppalaisen valvontajärjestelmän eräs tunnustettu etu on tutkimusten lyhytkestoisuus. Tässä on kuitenkin joitakin haittapuolia, jotka näkyvät kiireisenä ajankohtana toisinaan jopa hyvinkin voimakkaana jännitteenä osapuolten ja komission välisessä loppuvaiheen yhteistyössä. Meidän ei kuitenkaan pidä unohtaa etuja, joita tuo nopeus tuo eurooppalaiselle järjestelmälle amerikkalaiseen järjestelmään verrattuna. Aiomme ehdottaa myös tietynasteista joustavuutta muutamin määräyksin, joilla on tarkoitus pidentää tiettyjä määräaikoja.
Muita parannuksia, joita aion esittää päätöksentekoprosessiin, ovat: nykyisen tarkastusjärjestelmän virallistaminen ja sen ulottaminen kaikkiin tapauksiin, jotka saavuttavat toisen tutkintavaiheen; avoimuuden lisääminen, mikä mahdollistaa asiakirjojen saatavuuden ja vastakkaisten markkinanäkemysten vertailun nykyistä aiemmassa vaiheessa; kilpailun pääosaston henkilöresurssien lisääminen, jotta voidaan toimia entistä tarkoituksenmukaisemmin yhteisöjen tuomioistuimen asettamien korkeiden vaatimusten osalta sekä parantaa valmiuksiamme laatia taloudellisia arvioita.
Haluan puhua lyhyesti myös tuomioistuinvalvonnasta yrityskeskittymien tapauksissa, minkä tiedän olevan äärimmäisen tärkeä kysymys Euroopan parlamentille yleensä sekä etenkin jäsen Riis-Jørgensenille.
Hiljattain annetut tuomiot ovat osoittaneet, että Euroopan tuomioistuimet valvovat tiukasti ja tarkoin komission tekemiä arviointeja keskittymistapauksista. Nykyisen tiukan tuomioistuinvalvonnan ei pidä olla tehokas yksistään oikea-aikaisuuden vaan myös nopeuden kannalta. Tuomioiden antamisen nopeudessa olisi vielä huomattavasti parantamisen varaa. Tässä on otettu käyttöön ns. fast track -menettely eli nopeutettu menettely. Toivomme todella, että ensimmäisen asteen tuomioistuin voisi käsitellä nykyistä nopeammin tapauksia, joihin sovelletaan tätä nopeutettua menettelyä, ja lisätä näiden tapausten määrää. Olemme jo todenneet, että komissio on valmis tukemaan voimakkaasti lisäresurssien myöntämistä yhteisöjen tuomioistuimelle, sillä ne ovat epäilemättä tarpeen kyseisten parannusten toteuttamiseksi. Lisäksi voisi olla mielekästä arvioida asiantuntijoista koostuvien lainkäyttölautakuntien asianmukaisuutta; kyse on erityisalojen asiantuntijoista, jotka käsittelisivät määrättyjä tapauksia ensimmäisen asteen tuomioistuimessa, tai ensimmäisen asteen tuomioistuimen yhteyteen perustettavasta keskittymiin erikoistuneesta osastosta.
Riippumatta siitä, millaista uudistusta onnistuneen järjestelmän aikaan saamiseksi harkitaan, on joka tapauksessa tärkeää, ettei unohdeta hallinnollisen järjestelmämme monia etuja. Minun on sanottava, että komission vihreän kirjan julkaisemisen jälkeen hyvin harva on halunnut luopua nykyisestä järjestelmästä tai muuttaa sitä perusteellisesti.
Vaikka monet yritykset, joiden joukossa on paljon amerikkalaisia, joutuvatkin valitsemaan oman järjestelmämme ja amerikkalaisen järjestelmän väliltä, ne ovat kuulemistilaisuuksissa ilmoittaneet valitsevansa mieluummin Euroopan unionin järjestelmän. Kuten myös tiedätte, tämän alan hallinnollisiin päätöksiin perustuvat järjestelmät eivät ole komission yksityisoikeus. Kyse on nimittäin kansallisesta mallista, joka on käytössä useimmissa jäsenvaltioissa ja joka on Euroopan oikeusperinteiden mukainen.
Näin ollen ehdotuksillani voidaan parantaa huomattavasti nykyistä järjestelmää: ne muuttavat tietyiltä perusosiltaan nykyisen järjestelmän kokonaan. Tavoitteeni on, että esityksestämme muodostuu mitä uudenaikaisin ja tehokkain keskittymien valvontajärjestelmä, joka parantaa eurooppalaista mallia siten, että siihen sisällytetään eräitä osia yhdysvaltalaisesta mallista.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, ajanpuutteen vuoksi en puhu enää muista tärkeistä kohdista, joita käsiteltiin sekä Lipietzin että Herzogin mietinnössä. Käsittelemättä jää nyt etenkin yksi kysymys, jota talous- ja raha-asioiden valiokunnan puheenjohtaja Randzio-Plath pitää kuitenkin hyvin tärkeänä. Kyse on kansainvälisestä yhteystyöstä, jossa on viime vuonna edetty huomattavasti.

Jonckheer (Verts/ALE)
. (FR) - Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, pahoittelen kollegani Alain Lipietzin poissaoloa. Hän joutui jäämään täksi viikoksi Pariisiin erään hänen läheisenä sairauden vuoksi. Valiokuntamme ei itse asiassa ollut yksimielinen mietinnöstä, jonka aion nyt esitellä hänen puolestaan. Toisin kävi Euroopan investointipankkia koskevan mietinnön yhteydessä, sillä valiokunta oli siitä yksimielinen. Sen vuoksi noin 40 tarkistusta, joista noin tusina on oman ryhmäni jättämiä, on otettu käsiteltäväksi täysistuntokeskusteluun.
Huolimatta talous- ja raha-asioiden valiokunnan mielipide-eroista, jotka ovat melko yleisiä tämäntyyppisten mietintöjen yhteydessä, korostan kohtia, joista olemme yhtä mieltä. Ensiksikin haluan korostaa, että annamme lämpimästi tukemme komission jäsen Montin ja hänen henkilökuntansa tekemälle työlle. Kaikki valiokunnassamme kannattavat hyvin hoidettua eurooppalaista kilpailupolitiikkaa, joten komission kertomus vuodelle 2001 on osoitus teidän ja henkilökuntanne tekemistä ponnisteluista. Hetki sitten mainitsemanne kansainvälinen toiminta ei aiheuta enää ongelmia. Kannatamme maailmanlaajuisten sääntöjen laatimista. Sen vuoksi mietinnössä korostetaan tarvetta vahvistaa kansainvälistä yhteistyötä kilpailun alalla. Enemmistö, elleivät kaikki, kollegoistamme vastustaa kilpailupolitiikan uudelleenkansallistamista, ja tämä on voimakas poliittinen viesti.
Viittasitte hetki sitten Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuoreisiin tuomioihin. Mietinnön 4 ja 5 kohdassa todetaan selväsanaisesti: "Euroopan parlamentti ei pidä tuomioistuimen äskeistä tuomiota (?) komission työn diskvalifiointina". Meidän olisi tämän sijaan puhuttava yhteisöjen tuomioistuimen uudistamisesta. Mainitsitte useita vaihtoehtoja. Kertomuksessa kuvaillaan uuden oikeudellisen jaoston perustamista. En tiedä kantaanne valtiontukiongelmaan, joka on jäsen Herzogin mietinnön aiheena.
Jos olen ymmärtänyt oikein, ensi vuonna laaditaan yksi yhteinen kertomus kilpailupolitiikasta ja valtiontukipolitiikasta, mistä olen iloinen.
Eräs muu yhteisymmärryksen saavuttanut poliittisesti hyvin tärkeä kysymys koskee sitä, että valtiontuet on keskitettävä EY:n perustamissopimuksen mukaisesti horisontaalisiin tavoitteisiin. Valiokunnassa erimielisyyttä aiheutti lähinnä tapa, jolla tavoitteet oli määritelty ja pantu täytäntöön. Olemme keskustelleet tästä kanssanne jo pitkään. Asiaa on edistettävä vielä paljon. Olen juuri perehtynyt kilpailuasioista vastaavan neuvoston päätelmiin asiassa. On tehtävä töitä sen hyväksi, että komission eri toimet olisivat sopusoinnussa ja johdonmukaisia eurooppalaisten toimintamenetelmien kanssa. Tältä osin on varmistettava mahdollisuus turvautua valtiontukeen horisontaalisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
On vielä yksi kohta, josta jäsenet ovat yksimielisiä: on tarpeen vahvistaa Euroopan parlamentin lainsäädännöllistä roolia kaikilta osin kilpailupolitiikassa. Mietinnössä vedotaan nimenomaisesti siihen, että - tämä on luonnollisesti valmistelukunnan vastuulla - parlamentilla on oltava oikeus yhteispäätösmenettelyyn kilpailua koskevissa lainsäädännöllisissä menettelyissä.
Kaksi kohtaa on aiheuttanut paljon kiistaa, ja niistä on jätetty joukko tarkistuksia täysistuntoon. Ensimmäinen koskee kantaamme ehdokasvaltioihin. Valiokunnassa vallitsee yksimielisyys siitä, että kilpailusääntöjä olisi voitava soveltaa kaikkiin jäsenvaltioihin syrjimättömästi. Kilpailupolitiikan tosiasiallinen täytäntöönpano on kuitenkin aiheuttanut kiistaa. Vaikka korruption torjunnassa on oltava tiukkoja - komission kertomuksessa korostetaan näiden ongelmien vakavuutta monissa ehdokasvaltioissa -, osa meistä toivoisi jonkinasteista joustavuutta valtiontukien arvioinnissa ja viittaa Euroopan unionin asenteeseen Saksan yhdistymiseen, jolloin asenteemme uusia yhdistyneitä liittovaltioita kohtaan oli aivan erityinen.
Viimeinen seikka, josta valiokunnan jäsenet ovat yksimielisiä, koskee myönteistä suhtautumista useiden talousalojen vapauttamiseen. Osa on sitä mieltä, että käynnissä olevat vapauttamisprosessit ovat yleisesti ottaen tasapainoisia ja tyydyttäviä, mutta osa katsoo, etteivät ne sovi yhteen kaikkien Euroopan unionin tavoitteiden kanssa.
Arvoisa puhemies, jotta välttyisin uudelta puheenvuorolta, haluaisin korostaa hyvin lyhyesti ryhmäni puolesta sitä merkitystä, jonka annamme useille jättämillemme tarkistuksille arviostamme, joka koskee ehdokasvaltioiden valtiontuista laadittua selvitystä. Tarkistuksemme 19 ja 22 koskevat puolestaan yleishyödyllisiä palveluita sekä kansainvälisesti - WTO:n neuvottelut - että kansallisesti.
Arvoisa komission jäsen, lopuksi haluaisin kehottaa teitä käyttämään puheenvuoron. Kuten tiedätte, Euroopan tulevaisuutta käsittelevään valmistelukuntaan on tullut useita kannanottoja yleishyödyllisten palvelujen kysymykseen. Niitä tulee varmasti lisää, joten minusta olisi poliittisesti asianmukaista, että myös komissio ilmaisisi valmistelukunnalle mielipiteensä siitä, millaisena se näkee kilpailupolitiikan ja yleishyödyllisten palvelujen yhteyden.

Herzog (GUE/NGL)
- Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia kollegojani, jotka ovat tukeneet minua, ja etenkin niitä, jotka yhtyvät tämän mietinnön näkemykseen. Mietintö on minusta tasapainoinen ja todenmukainen. Totean, että Evansin ja Jørgensenin jättämät tarkistukset pilaavat tämän tasapainon, ja niissä itse asiassa tuomitaan kaikki valtiontuet markkinatoiminnassa. Sen tähden toivon, ettei näitä tarkistuksia hyväksytä ja että talous- ja raha-asioiden valiokunnassa saavutettu tasapaino säilyisi täysistunnossa. Tein yhteistyötä kilpailusta vastaavan pääosaston kanssa; se hoitaa valtiontukipolitiikkaa hyvin huolellisesti, ja olen tyytyväinen siihen, miten vuoropuhelu on edennyt.
Valtiontukipolitiikka on kilpailupolitiikan tavoin uusien haasteiden edessä. Sen ensisijaisena tavoitteena on edelleen kaikkien kilpailua vääristävien tai sitä mahdollisesti vääristävien tukien vähentäminen, mutta myös muut tavoitteet on otettava huomioon. Niitä ovat Lissabonissa asetetut tavoitteet eli kilpailukyky ja talouskasvu sekä sosiaalinen koheesio, joka edellyttää vaikeuksissa olevien alueiden tukemista kehittämistoimissa. Tämän vuoksi Tukholman ja Lissabonin Eurooppa-neuvostoissa sitouduttiin siihen, ettei kaikkea tukea vähennetä, vaan ainoastaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettua tukea, toisin sanoen vilpillistä kilpailua aiheuttavaa tukea. Neuvostoissa kannatettiin nimenomaan tuen suuntaamista uudelleen horisontaalisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Kaikki nämä neuvoston päätökset on pantava ehdottomasti täytäntöön, mikä edellyttää kuitenkin arvostelukykyä.
Korostan mietinnössäni, että horisontaalisen tuen tehokkuutta on arvioitava. Esimerkiksi tutkimukseen, ympäristöön, koulutukseen ja työllisyyteen myönnetty tuki on perusteltua, ja sen nostaminen on usein toivottua. Se ei kuitenkaan ole aina tehokasta Lissabonin ja Göteborgin tavoitteiden kannalta, joten meidän olisi syytä esittää suosituksemme.
Olisi vaarallista torjua kaikki ajatukset alakohtaisesta tuesta. Alakohtainen tuki saattaa osoittautua välttämättömäksi paitsi sellaisten strategisten hankkeiden kannalta, joissa Eurooppa on jäljessä ja markkinat ovat hiipumassa, mutta myös vilpillisen kilpailun torjumiseksi maailmanlaajuisilla markkinoilla tai sellaisten tuotantomuotojen pelastamiseksi, joita horjuttavat hyvin vakavat taloudelliset kriisit. Olemme tietoisia siitä, että myös komissio on aloittanut keskustelut kilpailu- ja teollisuuspolitiikan välisestä vuorovaikutuksesta. Unionin laajeneminen Keski- ja Itä-Euroopan maihin tuo niin ikään vaikeita ongelmia, jotka edellyttävät tasapuolista ratkaisua. Jos yksityinen sektori ei rahoita Puolan ja T?ekin tasavallan terästeollisuuden uudistusta maailmanlaajuisen ylikapasiteetin vuoksi, pitäisikö meidän siitä huolimatta kehottaa noita maita luopumaan terästeollisuuden kehittämisestä? Terästuen tarkistaminen on välttämätöntä. On täysin perusteltua pyrkiä poistamaan erityisiä verojärjestelyjä ja muuttaa ne aluetueksi, mutta ei pidä unohtaa, että Irlannin kaltaiset maat ovat hyötyneet niistä melkoisesti tähän päivään asti ja että toimintakykyisten yritysten perustaminen ei käy itsestään, koska kyseisten itäisten alueiden talouden taso on erityisen alhainen.
Yleishyödyllisissä palveluissa voidaan odottaa edistystä. Neuvosto ja komissio arvioivat parhaillaan niiden mielekkyyttä yhteisön kannalta. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on myöntänyt parlamentin toiveiden mukaisesti, ettei velvoitteiden asettamisesta saatua taloudellista korvausta voida pitää tukena. Sen vuoksi toivomme komission jouduttavan keskustelujaan tältä pohjalta ja esittävän pikaisesti uusia välineitä vapaan valinnanmahdollisuuden, yleishyödyllisten palvelujen edellyttämien varojen sekä kilpailun varmistamiseksi sekä voittoa tavoittelemattomien toimien turvaamiseksi.
Kehotamme komissiota myös jouduttamaan sellaisten verojärjestelmien arviointia valtiontukien osalta, joiden Primarolo-ryhmä on katsonut suosivan vilpillistä kilpailua ja jotka olisi siten poistettava.
Hyvät kollegat, valtiontukien tulostaulu on askel eteenpäin avoimuuden ja julkisen keskustelun tiellä, ja olemme tähän tyytyväisiä. Komissio on kuitenkin tietoinen korostamistamme puutteista. Tietojen vertailtavuutta jäsenvaltioiden välillä ei ole varmistettu, tukien tehokkuutta ei ole arvioitu ja unionin ja sen tärkeimpien kansainvälisten kilpailijoiden välistä vertailua ei ole vielä suoritettu. Näitä kysymyksiä on pohdittava myös tulevaisuudessa, ja olisi toivottavaa lisätä myös kansalaisyhteiskunnan osallisuutta tältä osin.
Sanoisin lisäksi muutaman sanan vielä kilpailupolitiikasta kokonaisuutena. Kilpailu on välttämätöntä sisämarkkinoiden toimintakyvyn ja tehokkuuden kannalta. Euroopan unionin on kuitenkin edettävä vielä melkoisesti teollisuuden ja teknologian kehittämisessä. Meidän ei pidä taantua kilpailupolitiikassa, vaan teollisuus- ja kilpailupolitiikkaa on saatava samalle tasolle perussopimuksissa ja käytännössä, muutoin unioni jää jälkeen innovaatioissa, mittakaavaeduissa, verkostoissa ja yritysten perustamisessa. Asiantuntijat ovat jo nyt sitä mieltä, että unionin tuotannon ja tuottavuuden kasvumahdollisuudet ovat hiipuneet, vaikka niiden toivotaan nopeutuvan. Yrityskeskittymät ovat vain yksi osa ongelmaa. Tiedämme, että pääosaston yleinen toimivallan keskittäminen on ongelma, mutta emme halua kulkeutua kohti amerikkalaista mallia. Mielestämme uudistuksessa pitäisi edistää entistä avoimempaa ja harkitumpaa ohjeistusmenettelyä, joka mahdollistaisi kohtuulliset määräajat ja jossa päätöksenteko olisi edelleen komission vastuulla.

Ettl (PSE)
- Arvoisa puhemies, kiitokseni on osoitettu paitsi komission jäsenelle kilpailupolitiikkaa koskevasta kertomuksesta myös molemmille esittelijöille tämän aiheen analysoinnista. 
Kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus perustuu yksinomaan komission tilivelvollisuuteen. Tämä tarkoittaa, että komission mielestä mielipiteillämme on yhtä paljon painoarvoa kuin talous- ja sosiaalikomitean lausunnoilla, mutta ei enempää: meidän on oltava tässä selkeitä. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että komissio, jolle on annettu huomattava toimivalta tässä asiassa, haluaisi rajoittaa oikeuksiaan kilpailupolitiikassa.
Haluan seuraavaksi hieman arvostella kilpailupolitiikan edelleen kehittämisestä sinänsä. Jatkuvasti etenevä maailmanlaajuistuminen, yrityskeskittymien tyypillisyys Euroopan taloudessa sekä jatkuvasti koveneva kilpailupolitiikkaa aiheuttavat käytännössä muutoksia työmarkkinoilla. Tällä en tarkoita sitä, että toivoisin prosessin pysähtyvän. Haluan kertoa teille työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan näkemyksen, jonka mukaan työllisyyspoliittiset suuntaviivat eivät yksistään riitä korvaamaan työmarkkinoiden ongelmia, jotka aiheutuvat lisääntyneestä kilpailupaineesta ja nykyisestä heikosta talouskasvusta.
Tiedän, ettei meidän pitäisi, ettemme todellakaan saa syyttää liikaa kilpailupolitiikkaa nykyisistä ongelmista. Haluan tehdä tämän selväksi. Haluan vain sanoa, että kilpailusääntöjen mahdollinen ulottaminen yleishyödyllisiin palveluihin näyttää minusta ongelmalliselta. Ei ole yksistään komission tehtävänä määritellä noita sääntöjä, vaan se kuuluu poliitikoille yleisesti.
Kilpailupolitiikalla on eittämättä itseisarvoa, mutta se on sovitettava yhteen yleishyödyllisten ja sosiaalisesti tärkeiden kysymysten kanssa. Tämä on sitäkin tärkeämpää nyt, kun Euroopan unioni valmistautuu laajentumiseen. Arvoisa komission jäsen, toivon, että teiltä liikenee ymmärrystä tälle näkemykselle.

Doorn (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, haluan esittää muutamia lähinnä menettelyyn liittyviä kommentteja oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puolesta. Kannatamme ilmoitusvelvoitteen poistamista kilpailua koskevista sopimuksista. Minusta tämä on myönteinen kehitys, joka vähentää yritysten ja viranomaisten hallinnollisia velvoitteita. Kehottaisimme kuitenkin komissiota vastaamaan yritysten oikeutettuun toiveeseen oikeusvarmuuden lisäämisestä etenkin monimutkaisissa tapauksissa. Kehottaisimme komissiota tutkimaan, onko suuria investointeja vaativissa poikkeustapauksissa ylipäätään mahdollista laatia yleisesti pätevä lausunto sopimusten ja Euroopan kilpailusääntöjen yhteensopivuudesta, kuten on käytäntönä Yhdysvalloissa, jossa laaditaan ns. business review letter. 
Kilpailupolitiikan uudistaminen voi onnistua vain, jos kilpailusääntöjä sovelletaan yhdenmukaisesti ja johdonmukaisesti koko EU:ssa. Euroopalla on oltava mahdollisuus valittaa kansallisten kilpailuviranomaisten päätöksistä. Kehotamme komissiota ryhtymään tältä osin välttämättömiin toimenpiteisiin. Luottamus on hyvästä, mutta valvonta on parempaa tämäntyyppisissä tapauksissa, kuten jäsen Peijs totesi hetki sitten.
Kolmanneksi sanoisin, että kansallisten kilpailuviranomaisten verkosto edellyttää selvää ja avointa perussääntöä. Toistaiseksi on vielä epäselvää, miten yhteistyö etenee, eikä yhteistyölle ole vielä laadittu todellista perussääntöä. Perussääntö auttaisi määrittelemään selkeästi kansallisten kilpailuviranomaisten ja komission keskinäiset suhteet ja sen, miten keskinäinen yhteistyö toimisi etenekin luottamuksellisen tiedon vaihdossa. Minusta tästä tarvittaisiin hyvin lujat ja selkeät sopimukset, ja myös ehdokasvaltiot olisi otettava minusta tähän mukaan.
Katsomme, että taloudellisen kilpailulainsäädännön demokraattisen oikeutuksen etujen mukaista olisi, jos myös parlamentti saisi oikeudet yhteispäätösmenettelyyn näissä kysymyksissä.
Langen (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, valtiontukien valvonta on yksi kilpailupolitiikan kolmesta pilarista. Suuri osa valtiontuista koskee teollisuutta, energiaa, liikennettä tai maataloutta, minkä vuoksi teollisuusvaliokunta on antanut lausunnon Herzogin mietinnöstä. Lausunnossa, joka hyväksyttiin suurella äänten enemmistöllä, hyväksyimme ensinnäkin valtiontukien tulostaulun, joka lisää avoimuutta ja antaa selkeän yleiskatsauksen tilanteesta. Toiseksi hyväksyimme myös joukon teollisuusvaliokunnassa esitettyjä ja komissiolle osoitettuja vaatimuksia.
Ensinnäkin kannatamme tavoitetta tukien myöntämisen jatkuvasta ja kattavasta vähentämistä. Toiseksi esitämme, että tulostauluihin sisällytettäisiin tulevaisuudessa ehdokasvaltioiden valtiontuet. Kolmanneksi vaadimme, että - tämän vaatimuksen olemme esittäneet jo aiemmin - ?de-minimis? -säännön alaisuudessa sovellettavia kynnysarvoja korotetaan. Pienempiin tukitapauksiin on tulevaisuudessa sovellettava vapautuksia, jotta paikallisilla päättäjillä olisi enemmän liikkumatilaa. Lisäksi haluamme tehostaa erityisten verojärjestelyjen valvontaa ja lisätä ne tulostauluun. Yleishyödyllisistä palveluista, joita muut jäsenet ovat jo kommentoineet, totean, että toivoisimme komission vihdoinkin ryhtyvän työhön tässä asiassa, kuten se on luvannut jo niin pitkään.
Tiedämme, että yleishyödyllisten palvelujen tarjoamisesta on valmisteilla vihreä kirja. Arvoisa komission jäsen, toivomme, että tähän vihreään kirjaan, jota on jo toki valmisteltu aiemmin komission puheenjohtajan alaisuudessa, otettaisiin mukaan kaikki yleishyödyllisten palvelujen näkökohdat. Meistä näitä palveluja ei yleisesti ottaen pitäisi vapauttaa kilpailusäännöistä, kuten täällä on juuri äsken todettu, mutta tilannetta voidaan selkiyttää epäselvissä tapauksissa.
Viimeistä teollisuusvaliokunnan vaatimusta parlamentti on esittänyt jo pitkään. Se koskee niitä asetuksia, joista te, arvoisa komission jäsen, juuri äsken kerroitte, ja jotka edellyttävät asetuksen N:o 17 päivittämistä. Haluamme, että näitä asetuksia - myös yleishyödyllisiä palveluja koskevia tulevia sääntöjä - pidetään sisämarkkinoiden lainsäädäntönä ja että niihin sovelletaan yhteispäätösmenettelyä. Tiedän, ettei tämä ole etujenne mukaista, mutta se on meidän etujemme mukaista. Toivomme kuitenkin teiltä ymmärrystä edes osaan näistä kohdista.

Purvis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, puhun tänään PPE-DE-ryhmän varjoesittelijän Evansin puolesta. Hän pahoitteli kovin sitä, ettei voinut olla tänään paikalla. Olemme esittäneet muutamia tarkistuksia näihin mietintöihin, ja yleisenä tavoitteenamme on se, että niillä voitaisiin edistää vapaata kauppaa.
Euroopan unioni on viime vuosina aivan oikeutetusti keskittynyt tarpeeseen parantaa kilpailukykyä ja lisätä kuluttajien valinnanmahdollisuuksia, ja se on usein hyödyntänyt toimivaltuuksiaan myönteisin tuloksin. Myönteisimpänä tuloksena mainittakoon vapaan kaupan kasvu sekä epäoikeudenmukaisten valtiontukien väheneminen. Tällaiset menettelyt toivat yrityksille ja kuluttajille ruhtinaallisia palkkioita 1980-luvulla, jolloin maassani otettiin uudelleen konservatiivisella hallituskaudella käyttöön nämä käytännöt ja ryhdyttiin soveltamaan niitä. Nyt noita palkkioita kerätään myös muualla Euroopan unionissa.
Kilpailun lisääminen vaatii paljon työtä. Kolme ensimmäistä toisen maailmansodan jälkeistä vuosikymmentä valtiontuet ja protektionismi eivät olleet yhtä kiistanalaisia kysymyksiä kuin nyt. On yhä vaikeaa torjua näitä perinteisiä ajatuksia ja saavutettuja etuja etenkin ilmapiirissä, jossa vapaan kaupan vastustajat turvautuvat usein tarttuviin iskulauseisiin.
Olemme hyvin onnekkaita siinä, että meillä on komission jäsen Montin kaltainen henkilö, joka on vakuuttunut siitä, että markkinoiden avaaminen ja kaupan vapauttaminen koituvat kaikkien eduksi. Olemme hyvin kiitollisia hänelle siitä, että hän on sinnikkäästi ja lujasti pyrkinyt torjumaan kaikkea sellaista, mikä estää oikeudenmukaisten markkinoiden toimintaa, olipa kyse sitten kartelleista tai valtiontuista.
Herzogin mietintö käsittelee hiljattain käyttöön otettua valtiontukien tulostaulua, joka on hyvin hyödyllinen väline. Annamme täyden tukemme sen käyttöönotolle ja toivomme, että sen käyttö saa innostuneen vastaanoton. On hyvin rohkaisevaa huomata, että sillä pyritään valtiontukien vähentämiseen, vaikka toivoisimme, että niitä vähennettäisiin yhä enemmän. Maiden väliset erot osoittavat, että eräät jäsenvaltiot myöntävät jopa kolminkertaisesti enemmän valtiontukia kuin jotkin muut.
Toiveenamme on, että tulostaulu kannustaisi jäsenvaltioita jatkamaan ja jouduttamaan uudistuksiaan ja että tulostaululla voitaisiin auttaa myös vuonna 2004 unioniin liittyvien uusien jäsenvaltioiden uudistuksia. Lipietzin mietinnössä keskitytään yleiseen kilpailupolitiikkaan, ja olemme tyytyväisiä huomatessamme, että siinä vastataan moniin huoliimme. Mietinnössä korostetaan erityisesti sitä, ettei kaasu- ja sähkömarkkinoiden vapauttaminen ole edennyt, ja kehotetaan ryhtymään toimiin Euroopan energia-, liikenne- ja postipalvelumarkkinoiden avaamiseksi. Mietinnössä kiitetään perustellusti komission jäsen Montia ja hänen henkilökuntaansa heidän lähestymistavastaan. Meidän täällä parlamentissa olisi kehotettava häntä jatkamaan valitsemallaan tiellä.
Lopetan puheenvuoroni kehottamalla parlamenttia jatkamaan Euroopan unionin menettelytapoja näillä aloilla. Toivon, että parlamentti tukisi tarkistuksiamme, ja odotan innolla entistä suurempaa edistystä tulevina vuosina.

Berenguer Fuster (PSE).
Arvoisa puhemies, kilpailupolitiikan vuosikertomuksesta käytävän keskustelun pitäisi olla tärkein tästä aiheesta vuosittain käytävä keskustelu parlamentissa. Näin ei kuitenkaan aina ole. Selitystä voidaan hakea parlamentin ja sen työjärjestyksen luonteesta. Ne eivät mahdollista keskustelua pitkäaikaisista kysymyksistä. Tämä on loppujen lopuksi poliittinen edustajainhuone eikä mikään akateeminen elin tai asiantuntijaryhmä. Esimerkkinä mainittakoon, että väittelemme nyt vuoden 2002 loppupuolella vuotta 2001 koskevan komission kertomuksen sisällöstä. Sen jälkeen on tapahtunut monia merkittäviä asioita.
Näiden rajoitusten vuoksi tuskin yksikään parlamentin mietintö on sopiva asiakirja, jolla voitaisiin luoda katsaus Euroopan kilpailupolitiikasta käytävän keskustelun nykytilaan. En toki halua arvostella Lipietziä, joka on tehnyt hyvää työtä. Poliittisten enemmistöjen ja vähemmistöjen välinen vuorovaikutus, joka on tyypillistä parlamenttimme kaltaisille edustajainhuoneille, tarkoittaa, että päätöslauselmiin on tapana sisällyttää suuri joukko erilaisia kysymyksiä, kuten on tehty tänään käsittelyssämme olevassa päätöslauselmassakin. Noilla kysymyksillä on harvoin suoraa yhteyttä itse pääaiheeseen, joka tässä tapauksessa on kilpailupolitiikka.
Tämä nyt ei ole mitään uutta. Olen varma, että jäsen Lipietz on siitä samaa mieltä kanssani. Hän pahoitteli talous- ja raha-asioiden valiokuntaan tullessaan useiden lisäosien ottamista mietintöön ja eräiden muiden tärkeiden kohtien poisjättöä. Sen vuoksi olen velvollinen yhtymään esittelijän näkemykseen. Katson, että jos mietintö hyväksyttäisiin nykyisessä muodossaan, se ei edusta sellaista asiakirjaa, joka tarjoaisi hyödyllisiä näkemyksiä tai merkittäviä panoksia nykyiseen keskusteluun kilpailupolitiikasta.
Teidän kaikkien olisi syytä tunnustaa nämä puutteet komission jäsen Montin tämänpäiväisen lausunnon perusteella. Hänen mukaansa kilpailupolitiikassa on nykyään useita vakavia ongelmia. Ne liittyvät vuodelta 1962 peräisin olevan asetuksen N:o 17 päivittämiseen ja uudistamiseen, jonka uskomme käsiteltävän kiireellisenä asiana, ja niihin eri ongelmiin, joita ovat aiheuttaneet yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimen toistuvasti antamat tuomiot yrityskeskittymätapauksissa.
Arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, Euroopan kilpailupolitiikalla ja komission sen parissa tekemällä työllä on ollut ratkaiseva rooli yhtenäismarkkinoiden luomisessa. Euron käyttöönotto on paljastunut, että jäsenvaltioiden välillä on yhä hintaeroja. Ehdottaisin keskustelua tänään siitä, pitäisikö kilpailupolitiikkaa vahvistaa institutionaalisesti vai jollakin muulla keinoin, jotta saisimme poistettua viimeisetkin sisämarkkinoiden esteet.
Nämä ovat niitä ongelmia, joihin meidän olisi löydettävä ratkaisu. On valitettavaa, ettemme ole kyenneet siihen tässä keskustelussa.

Riis-Jørgensen (ELDR).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen Monti, haluaisin sanoa ELDR-ryhmän puolesta valtiontukien tulostaulua koskevasta mietinnöstä, ettemme ole tyytyväisiä valiokuntaäänestyksen tulokseen ja että olemme sen vuoksi jättäneet useita tarkistuksia yhdessä PPE-DE-ryhmän kanssa. Äänestämme mietinnön puolesta, jos tarkistuksemme hyväksytään. Haluan kiittää myös komissiota sen tekemästä työstä tulostaulun hyväksi, sillä tulostaulu on erittäin hyödyllinen väline valtiontukien yleisen vähentämistavoitteen saavuttamiseksi.
Kannatan komission XXXI kilpailupolitiikkaa koskevasta kertomuksesta laadittua mietintöä. Olen erityisen mielissäni valiokunnan tuesta esitykselleni, jonka mukaan olisi syytä harkita kilpailuasioista vastaavan tuomioistuimen perustamista, minkä mahdollistaisi Nizzan sopimuksen 225 artiklan a kohta. Kilpailuasioista vastaava tuomioistuin parantaisi eurooppalaisten yritysten oikeussuojaa. Sen pitäisi toimia vastapainona komission asiantuntijoille ja niiden valvojana kilpailupolitiikkaa koskevissa kysymyksissä. Sillä varmistettaisiin, ettei komissiota pidettäisi enää elimenä, joka sekä suorittaa tutkimuksia yrityksissä että arvioi niiden toimintaa. Tämä lisäisi kyseisten yritysten avoimuutta. En missään nimessä halua kilpailupolitiikan heikkenevän yleisesti, päinvastoin. En myöskään halua, että kilpailusta vastaavan pääosaston rooli kilpailupolitiikassa heikkenisi. Haluan antaa jatkuvan tukeni komission jäsen Montille ja kaikille niille puolueille, jotka katsovat, että kilpailupolitiikka olisi säilytettävä nykyisellään myös tulevaisuudessa ilman, että siihen sotketaan muita politiikan osa-alueita, esim. teollisuuspolitiikkaa. Olen iloinen siitä, että komission jäsen Monti suhtautuu suopeasti Euroopan kilpailuasioista vastaavan tuomioistuimen perustamiseen.
Otan myös vapauden odottaa ja kommentoida komission esitystä EU:n kilpailulainsäädännön uudistamista koskevaksi päätöslauselmaksi. ELDR-ryhmä on tukenut koko uudistusprosessin ajan komissiota siinä, että uudistus on välttämätön. Olemme samaan aikaan pitäneet kiinni siitä, ettei tämä saa johtaa kilpailupolitiikan uudelleenkansallistamiseen. Komissio on vakuuttanut meille, ettei näin tapahdu, ja viitannut kilpailun pääosastosta ja kansallisista kilpailuviranomaisista koostuvan verkoston perustamiseen. Uskon, että verkostosta tulee tehokas. Haluan kuitenkin tehdä samalla ehdotuksen, jota komissio toivoakseni harkitsee. Se koskee erityisen yksikön tai työryhmän perustamista kilpailusta vastaavan pääosaston yhteyteen. Sen tehtävänä olisi varmistaa ja valvoa, että kilpailusääntöjä sovelletaan tasapuolisesti kaikissa jäsenvaltioissa. Tämä on laaja-alainen ja tärkeä tehtävä, jonka merkitys vain kasvaa unionin tulevan laajentumisen myötä. Käsittelen tätä yksityiskohtaisesti komission jäsenelle osoitetussa kirjeessä.

Markov (GUE/NGL)
. (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, nyt kun sisämarkkinat on saatettu päätökseen, alueemme toimivat luonnollisesti entistä kilpailukykyisemmässä ympäristössä. Sen vuoksi on välttämätöntä jatkuvasti parantaa eurooppalaisia kilpailusääntöjä. Koska Euroopan unionia ei kuitenkaan ole olemassa erillään maailmankaupasta, kilpailujärjestelmää tarvitaan myös WTO:n yhteyteen.
Jos haluamme ottaa vakavasti Göteborgin huippukokouksessa itsellemme asettaman tavoitteen, joka oli seurausta Lissabonin huippukokouksesta, kilpailupolitiikkaa ei pidä rajoittaa vain taloudellisiin oloihin, vaan siinä on otettava huomion myös sosiaaliset tekijät ja ympäristötekijät. Mikään talous ei voi olla kilpailukykyinen ilman korkeasti koulutettua työvoimaa, jos palkat ovat niin alhaiset, ettei kilpailu edistä kotimaista kysyntää vaan tukehduttaa sen, tai jos tehdastuotteiden vaarattomuutta kansanterveydelle ei voida varmistaa.
Edellä mainitun takia asennemuutos on tarpeen siten, että kotimainen taistelu tuetuista paikkakuntaeduista muutetaan keskusteluksi siitä, miten voimme muuttaa ihmisten elintavat nykyistä kestävämmiksi. Kilpailupolitiikan on ajettava yhtäläisten mahdollisuuksien asiaa. Yhtäläisiä mahdollisuuksia ei kuitenkaan voida saavuttaa, jos teknisten standardien yhdenmukaistaminen on puutteellista ja jos jäsenvaltioiden veropolitiikat poikkeavat siinä määrin toisistaan, että todellisten kustannusrasitteiden vertailu on mahdotonta, tai jos jäsenvaltioiden sosiaalisten vaatimusten välillä on huomattavia eroja.
En vastusta valtiontukia: kannatan niitä, jos niillä on sitova oikeusperusta, joka on sama kaikille, ja jos ne eivät edistä vanhojen, ympäristöä vahingoittavien tekniikoiden ja teknologioiden käytön jatkumista vaan edistävät sen sijasta panostusta tulevaisuuteen.
Lyhyesti sanottuna - tästä pääsemme siihen, mistä aloitin - kilpailupolitiikassa on kyse tasapainon luomisesta talous- ja sosiaalipolitiikan sekä ympäristön välille.

Mayol i Raynal (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, kollegamme Herzogin mietintö on erinomainen, ja ryhmämme jättämät tarkistukset tekevät siitä vieläkin paremman. PPE-DE-ryhmän ja ELDR-ryhmän jättämät tarkistukset kuitenkin pilaavat sen siinä mielessä, että ne poistavat siitä ainakin 10 artiklaa ja kohtaa. Näin ollen minua ihmetyttävät nuo tarkistukset, jotka tavallaan poistavat mietinnöstä sen inhimillisen ulottuvuuden. Tehän tiedätte, että EY:n perustamissopimuksessa todetaan, että Saksan myöntämää tukea Itä-Saksan alueille voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana. Kollegamme toteaa täysin perustellusti, että tätä tukea voitaisiin myöntää ehdokasvaltioiden alueille. Nyt kuitenkin vain poistetaan ja poistetaan. Kun otetaan huomioon, missä määrin PPE-DE-ryhmä julisti Estorillissa tukeaan sosiaaliselle markkinataloudelle, minun on todettava, että olen aivan ymmällä.

Blokland (EDD).
Arvoisa puhemies, urheilussa voittamiseen tarvitaan vastustaja. Tällainen urheilulaji on jalkapallo, jota voidaan pelata vain vastustajien läsnä ollessa. Reilussa pelissä vastustajan pitäisi voida käyttää samoja keinoja kuin vastapuoli. Tästä on loppujen lopuksi kyse reilussa kilpailussa, jossa voidaan taistella paitsi ykkössijasta myös kunniasta.
Ammattijalkapallossa on havaittu esim. Hollannissa, miten jokin valtiontukia koskeva komission toimenpide synnyttää reaktioita. Esimerkkinä mainittakoon eräs hollantilainen sanomalehti, josta luin tällä viikolla, että sosialistikollegamme Max Van den Berg haluaisi vapauttaa ammattijalkapalloseurat eurooppalaisista valtiontukisäännöistä. Minusta tämä ei sovi yhteen ammattilaisseurojen ajamien kaupallisten tavoitteiden kanssa. Toisin kuin kollega Van den Berg, antaisin tukeni toimenpiteille, joihin Euroopan komissio on ryhtynyt vetääkseen pois, jos mahdollista, ammattijalkapalloseuroille myönnetyt tuet.
Minusta valtiontukien myöntäminen on ja on jatkossakin nimenomaan väliaikainen toimenpide. Pitkälle ajanjaksolle myönnetty tuki vääristää kilpailua. Elinkeinojen ja valtion välinen tukiperusteinen riippuvuussuhde vaikeuttaa markkinoiden toimintaa. Myönnän kuitenkin samalla, että valtiontuilla on myös myönteisiä vaikutuksia. Jos sosiaalisesti hyödylliset tavoitteet lopulta saavutetaan jonkin väliaikaisen toimenpiteen ansiosta, väliaikainen tuki on täysin perusteltua. Tämä kannustaa yrityksiä noiden tavoitteiden saavuttamiseen.
Haluaisin tässä vaiheessa kiinnittää huomionne tuen myöntämisen merkitykseen ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon kannalta. On tosiasia, että ylenpalttinen määrä uusia toimenpiteitä on nostanut kustannuksia ja siten vahingoittanut teollisuutta. Jos ympäristötoimenpiteet vahingoittavat Euroopan kilpailukykyä EU:n ulkopuolisiin maihin nähden, minusta olisi oikeutettua rajoittaa yhteiskunnan maksettaviksi tulevia kustannuksia ja asettaa niille selkeät ehdot.
Kilpailupolitiikkaan ja valtiontukikysymykseen olisi lisättävä uusi luku ehdokasvaltioiden liittymisestä. Monet ehdokasvaltiot tarjoavat ulkomaisille sijoittajille suotuisat verotusolot. Näin pyritään suojelemaan paikallista työllisyyttä.
Herzogin mietinnön 17 ja 18 kappaleessa viitataan nimenomaisesti terästeollisuuden valtiontukiin eri ehdokasvaltioissa. Tältä osin tarkistus 16 koskee minusta muutosta, joka ei jätä sijaa epäilyille.
Peräänkuulutan ehdokasvaltioiden selkeää ja reilua kohtelua valtiontukia ja kilpailua koskevissa kysymyksissä. Sen vuoksi kannatan Lipietzin mietintöön tehtyjä tarkistuksia 20 ja 21, joissa todetaan selväsanaisesti, että ehdokasvaltioiden kohtaamat ongelmat eroavat nykyisten jäsenvaltioiden ongelmista.
Niin ymmärrettävää kuin valtintuki onkin ehdokasvaltioiden näkökannalta katsottuna, kyse on ja tulee aina olemaan sellaisesta valtiontukimuodosta, joka ei sovi yhteen valtiontukia ja kilpailua koskevien sääntöjen kanssa. Selkeästi määritelty vapautusmahdollisuus antaa uusille jäsenvaltioille mahdollisuuden parantaa terveitä taloussuhteita.
Haluaisin lopettaa esittämällä kysymyksen komission jäsen Montille. Parina viime vuotena on käynyt ilmi, että ehdokasvaltioiden talousrakenne poikkeaa EU:n jäsenvaltioiden vastaavasta. Koska muutos talousrakenteessa ja asenteissa ei ole tapahtunut niin nopeasti kuin olisimme toivoneet, ehdokasvaltioita on arvioitava kutakin erikseen niiden tarpeiden perusteella. Sääntöjen kaikkinainen soveltaminen ei tee oikeutta ehdokasvaltioiden sosiaalisen markkinatalouden kehittämiselle. Miten olette ajatellut löytää oikeudenmukaisen ratkaisun ehdokasvaltioiden valtiontukiongelmaan?

De Gaulle (NI).
Arvoisa puhemies, Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa ei kielletä määräävää markkina-asemaa vaan ainoastaan sen väärinkäyttö. Sillä ei oteta käyttöön järjestelmää, joka edellyttäisi keskittymien ennakkohyväksynnän. Sen vuoksi määräävän markkina-aseman syntymisestä keskittymien tuloksena ei tarvitse neuvotella etukäteen komission kanssa, eikä määräävä markkina-asema sinänsä ole EY:n perustamissopimuksen vastainen. Jälleen kerran komissio on vaikutusvaltansa säilyttääkseen ottanut itselleen valtuuksia, jotka eivät sille kuulu, ja keksinyt täysin mielivaltaisia, tai mikä vielä pahempaa, naurettavia kriteerejä ajaakseen asiaansa. Yksi esimerkki tästä ovat sen tekemät maa- ja tuotekohtaiset analysoinnit markkinaosuuksista, jolloin se hyötyy Ranskan viranomaisten leväperäisyydestä tai jopa täydellisestä laiminlyönnistä, kun on kyse Ranskan teollisuuden etujen turvaamisesta.
Vaikka Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa ei millään tavoin kielletä valtionyhtiöiden kehittämistä, Brysselin komissio vainoaa ranskalaisia valtionyhtiöitä, joiden se katsoo edustavan Colbertin ajalle tyypillistä valtion interventiopolitiikkaa, jota se ei voi sallia. Tässä mielessä kaikkien työntekijöiden olisi vastustettava voimakkaasti pyrkimyksiä pakottaa Ranskan hallitus yksityistämään julkisen sektorin yhtiöt ja ryhdyttävä kenties jopa yleislakkoon teollisuuden eri osa-alueilla. Uudistusta eivät kaipaa yksistään kilpailun pääosaston yksiköt, vaan "parannusta" kaipaisi myös komission jäsen Monti, joka ei ymmärrä mitään teollisuudesta. Brysselin komission olisi saatava takaisin asemansa.

Rapkay (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, kuten näette, edessämme on koko joukko kilpailupolitiikkaa koskevia tärkeitä aiheita ja päätöksiä. Minun on tämän lyhyen puheaikani kuluessa keskityttävä valtiontukipolitiikkaan ja siten Herzogin mietintöön, jolle me sosiaalidemokraatit annamme täyden tuen.
Arvoisa komission jäsen, tekisin ensin yhden huomautuksen: älkää antako edellisen puhujan sanojen hämmentää teitä liikaa. Se ei todellakaan ole parlamentin jäsenten enemmistön mielipide. Uskon, että myös molemmista mietinnöistä tuonnempana järjestettävä äänestys osoittaa, ettemme ole samaa mieltä edellisen puhujan kanssa.
Kuten olen jo todennut, kannatamme valtiontukia koskevaa Herzogin mietintöä, jossa tuetaan komission perussopimusten nojalla harjoittamaa tiukkaa valtiontukien valvontapolitiikkaa. Mietintö on tasapainoinen, ja siinä todetaan, että valtiontukipolitiikassa on täytettävä myös muita, etenkin kilpailukykyä, talouskasvua ja työllisyyttä, koskevia tavoitteita Lissabonin strategian mukaisesti. Arvoisa komission jäsen, sen vuoksi olen hyvin tyytyväinen siihen, että mainitsitte johdantopuheenvuorossanne selväsanaisesti myös tämän periaatteen ja tuitte sitä.
On hyvä asia, että valtiontukia on edelleen vähennetty. Tämä on komission tiukan valtiontukien valvontapolitiikan ansiota. Valtiontuet saattavat vääristää markkinoita, joten tuki olisi kaikissa tilanteissa saatava ensin muualta, jolloin se voi puuttua joltakin toiselta alalta.
Tuista ei voida myöskään täysin luopua. Sitä vastoin laadullisia kriteerejä on sovellettava kunkin tukimyönnytyksen arvioimiseksi, jotta voidaan varmistua siitä, ettei halutulla tavoitteella oikeuteta markkinoiden vääristymiä, joiden kesto saattaa olla rajallinen, tai siitä, voitaisiinko kyseisillä toimenpiteillä jopa poistaa nykyiset markkinoiden vääristymät keskipitkällä aikavälillä. Arvoisa komission jäsen, haluaisin tältä osin muistuttaa kahdesta asiasta, joiden yhteydessä esitin kysymyksiä ja pyyntöjä samasta aiheesta jo vuosi sitten käydyssä keskustelussa.
On totta, että kaikkein kilpailukykyisin alue, jota me toki toivomme yhteisön edustavan, on tehtävä tunnetuksi kilpailukykyisillä yrityksillä. Tämä tarkoittaa, että yritysten pitäisi pärjätä mahdollisimman kauan ilman tukia ja että kaikki tuki on suunnattava kyseisten yritysten kilpailukyvyn lisäämiseen. Tässä prosessissa on arvioitava muitakin kuin vain yksittäisiä yrityksiä: on otettava huomioon myös koko nettotuoteketju, johon yritys kuuluu. Jos halutaan soveltaa laadullisia kriteerejä, keskittyminen yksistään yhteen yritykseen ei riitä.
Toinen huomioni koskee pyyntöä, jonka haluan esittää aluepolitiikasta. Keskustelemme jo tänään siitä, miten aluepolitiikka tosiasiallisesti toimii vuoden 2006 jälkeen. Nykyinen 15 jäsenvaltion EU ja vanhat jäsenvaltiot kokevat vielä paljon muutoksia, mikä on ihan oikein. Tältä osin on kuitenkin todella tarpeen pohtia, miten aiomme jakaa uudelleen aluetuet jäsenvaltioissa. Tästä on keskusteltava ajoissa. Voimme tulla siihen johtopäätökseen, että kaikki voi pysyä entisellään, mutta johtopäätös saattaa olla myös se, että tarvitsemme jonkinlaista uutta järjestelmää. Meidän ei pidä jäädä odottamaan vaan keskustelu on aloitettava heti!

Caudron (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, kaikki tuki, olipa kyse sitten valtiontuesta, eurooppalaisesta tai paikallisesta tuesta, vahingoittaa kilpailua jo vapaan kilpailun ja vapaiden markkinoiden kannalta. Uskon ja myös väitän, että sen vaikutus kilpailuun on myönteinen, jos se mahdollistaa maankäytön, tehokkaiden julkisten palvelujen tarjonnan, epätasa-arvon vähentämisen, sosiaalisen hallinnon parantamisen, pitkäaikaisten kysymysten huomioon ottamisen sekä tutkimuksen ja kehittämisen lisäämisen.
Hyväksyn Herzogin - jota haluan onnitella ja jolle annan tukeni - lähestymistavan ja myönnän, että valtiontuet ovat välttämättömiä ja oikeutettuja, kuten hän on todennut, mutta se edellyttää vähintään kahden ehdon täyttymistä: ensimmäinen on, että tuilla saavutetaan selvästi ja yksinomaan niiden määrille ja kestolle asetetut tavoitteet, ja toinen, että ne ovat avoimia ja niiden tuloksia valvotaan ja arvioidaan.

Della Vedova (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, yhdyn komission jäsen Montin hiljattaisessa haastattelussa antamaan näkemykseen siitä, että kasvu- ja työllisyyslukujen huomattavat erot, jotka saattavat Euroopan epäedulliseen asemaan Yhdysvaltoihin nähden, johtuvat suureksi osaksi Euroopan talousrakenteista, jotka ovat edelleen paljon vähemmän avoimia kilpailulle kuin Yhdysvaltojen. Minusta kilpailulle avoin kilpailukykyinen talous toisi konkreettista sosiaalista hyötyä Euroopan maille.
Komission jäsen teki tästä sen johtopäätöksen, että tarvitsemme vieläkin voimallisempaa kilpailupolitiikkaa kuin Yhdysvalloissa, ja meidän olisi kiitettävä häntä tällaisen politiikan jatkamisesta virheiden sekä sellaisten arvioiden uhalla, jotka poikkeavat niiden oikeuselinten arvioista, joita on pyydetty tekemään päätös eräissä tapauksissa.
Eurooppa on tulevina vuosina etenkin valtiontukikysymyksessä erittäin tärkeän haasteen edessä nykyisessä kielteisessä talousilmapiirissä. Taloudessa on ponnisteltu valtiontukien palauttamiseksi protektionismin ja valtion interventiopolitiikan rinnalla: on menty hyvin vaarallisille vesille. Perussopimuksissa valtiontuille asetetaan järkevästi tiukkoja rajoituksia, jotka on säilytettävä ja joita on vahvistettava myös siellä, missä hallitukset yrittävät jatkuvasti väärinkäyttää tai jakaa ylenpalttisesti valtiontukia.
On myös muita ratkaisemattomia kysymyksiä: näitä ovat entiset valtionmonopolit, kuten EDF, Enel, France Télécom ja Deutsche Telekom, lähetystoiminnan tuet, rakennemukautuksiin suunnattavat tuet sekä tältä osin myös jonkin muun tukimuodon varjolla myönnettävät valtiontuet.
Arvoisa puhemies, lopetan toteamalla, että Italian radikaalipuolueen jäsenet äänestävät Riis-Jørgensenin ja Evansin tarkistusten puolesta, sillä ne tekevät Herzogin mietinnöstä entistäkin tasapainoisemman.

Randzio-Plath (PSE)
Arvoisa puhemies, Euroopan kilpailupolitiikka on yksi Euroopan unionin keskeisistä politiikan välineistä, minkä vuoksi olisin erittäin tyytyväinen, jos komissio asettuisi parlamentin kannalle ja ottaisi myös kilpailun mukaan yhteispäätösmenettelyyn.
Uskon todella, että olisi tärkeää tehdä kilpailupolitiikasta entistä demokraattisempi ja lisätä sen oikeutusta, sillä Euroopan unionin tekemät päätökset sisämarkkinoista, markkinataloudesta ja kilpailusta voidaan loppujen lopuksi perustella sillä, että kilpailulla on tulojen jakautumista ohjaava tehtävä, minkä vuoksi sen on todettu edistävän tasapuolista tulonjakoa, lisäävän sosiaalista vaurautta ja toimivan välineenä, jolla varmistetaan, että tuotantotekijät jakautuvat tehokkaasti. Tämän on määrä lisätä tarjontaa tuottajille ja kuluttajille sekä toimia kannustimena teknisen kehityksen edistämiselle sekä bruttokansantulon maksimoimiselle.
Nähtävästi me kaikki ajattelemme, että markkinavoimat ja keskittymät ovat haitallisia. Myös nämä näkemykset olisi otettava huomioon keskustellessamme EU:n perustuslaista ja perussopimusten tarkistamisesta, ja toivonkin todella, että ne näkyisivät aiempaa selkeämmin myös kilpailulainsäädännön soveltamisessa ja uudistamisessa. Kilpailupolitiikan on oltava sopusoinnussa myös Lissabonin prosessin ja sen tavoitteiden kanssa.
Tämän vuoksi vuosikertomus on onnistunut. Myönteistä on myös se, että siinä käsitellään ensimmäistä kertaa yleishyödyllisiä palveluja koskevia kysymyksiä. Toisin kuin jäsen Langen, odotan, että vihreä kirja tarjoaisi sekä perusteellisen arvion yleishyödyllisten julkisten palvelujen tarjontatavasta että ratkaisun, jota voitaisiin pitää tulevan lainsäädännön lähtökohtana. Tältä osin olen iloinen siitä, että haluatte asettaa julkisten palvelujen takaamisen samaan asemaan kuin vapaan kilpailun periaatteen.
Toivon, että komissio laatisi mahdollisimman pian ehdotuksen puiteasetukseksi tai puitedirektiiviksi ja että se ottaisi huomioon kansalliset erityispiirteet ja perinteet sekä erityisesti antaisi jäsenvaltioiden tehtäväksi julkisten palvelujen määrittämisen.
Arvoisa komission jäsen, olitte oikeassa todetessanne, miten tärkeää kartellien ja keskittymien valvonta on. Haluaisin jälleen kerran painottaa, että olisi todella tarpeen analysoida erikseen ja yksityiskohtaisesti yhteisöjen tuomioistuimen tuoreita päätöksiä ja tehdä johtopäätökset niistä. Nuo päätökset eivät kuitenkaan millään tavoin horjuta parlamentin luottamusta komission toimivaltaan, mistä on yllin kyllin todisteita viime vuosilta. Arvoisa komission jäsen, kehottaisin teitä kiinnittämään entistä enemmän huomiota työntekijöiden oikeuksiin työssänne keskittymien valvonnan parissa?
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Patakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Euroopan monet teollisuudenalat ovat menettäneet työpaikkoja ja huomattavan osan maailmanmarkkinoista kilpailupolitiikan takia. Kaiken kukkuraksi ne ovat menettäneet satojatuhansia työntekijöitä työttömyysjonoihin. Kilpailupolitiikka on edistänyt sellaisten suurten monopolististen ryhmittymien syntymistä, jotka ovat saaneet määräävän markkina-aseman edistämällä keskittymiä, alliansseja ja yritysvaltauksia, ja vähentänyt vastuuvelvollisuutta hintojen määrittämisestä ja karkottanut siten kilpailijoita - lähinnä pieniä ja keskisuuria yrityksiä - markkinoilta. Tämä on johtanut laajamittaisiin irtisanomisiin, työttömyyskierteisiin sekä tulotason putoamiseen.
Ajatus siitä, että kilpailupolitiikka johtaa vääjäämättä työpaikkojen syntymiseen, on osoittautunut vääräksi, sillä käytännössä tapahtuu juuri päinvastoin. Euroopan unioni on huolestunut viivästyksistä, joita on havaittu maakaasu- ja sähkömarkkinoiden, energiamarkkinoiden sekä liikenne- ja postipalvelujen vapauttamisessa, markkinoiden ja yksityistämisten täydellisessä vapauttamisessa sekä vuokra- ja tilapäistyön saattamisessa osaksi normaalikäytäntöä. Kreikan kommunistisen puolueen jäsenet tukevat työntekijöitä niiden taistelussa tätä vapauttamisprosessia vastaan?
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Bordes (GUE/NGL).
Aiomme äänestää kolmea toisiaan täydentävää ns. kilpailupolitiikkaan liittyvää Van den Burgin, Lipietzin ja Herzogin mietintöä vastaan. Yksityisiin voittoihin perustuva taloutenne on täysin kykenemätön hallitsemaan infrastruktuurin pitkäaikaisia kustannuksia tai kaikkia niitä kilpailun sosiaalisia ja inhimillisiä vaikutuksia, jotka saattavat osoittautua tuhoisiksi yhteiskunnalle. Sen vuoksi tarvitsemme sekä eurooppalaista julkista pankkia rahoittamaan infrastruktuurihankkeita että jonkinasteista valtion interventiopolitiikkaa, jotta voidaan tehdä se, mitä yksityinen pääoma halveksii, ja jotta voidaan korjata edes osa talousjärjestelmänne synnyttämistä lukemattomista vahingoista. Kannatamme kansalaisille hyödyllisten julkisten palvelujen turvaamista. Vastustamme, että valtiota käytetään yksityisen pääoman tukikeppinä. Äänemme kaikkia näitä mietintöjä vastaan kertoo siitä, että vastustamme koko nykyistä talousjärjestelmää, joka palvelee vain harvojen etuoikeutettujen rikastumista eikä millään tavoin vastaa asianmukaisesti kansan enemmistön tarpeisiin.

Karas (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, keskustelun viimeisenä puhujana haluaisin jälleen kerran korostaa, että kilpailupolitiikka on hyvin keskeinen osa sisämarkkinoita, ja uskon, että se on Euroopan unionille hyvin tärkeä politiikan väline, jolla voidaan lujittaa Euroopan asemaa maailmassa ja pyrkiä Lissabonin tavoitteisiin. Kilpailupolitiikan on määrä suojella Euroopan kuluttajia, johtaa oikeudenmukaisiin markkinahintoihin, lisätä tarjontaa ja parantaa kaikkien markkinaosapuolten dynaamisuutta ja kykyä innovoida. Kilpailupolitiikalla voidaan estää sekä valtionmonopoleja että yksityisiä monopoleja. Sillä torjutaan kilpailua vääristäviä toimenpiteitä, ja se on ennakkoedellytys kaikille yrityksille yhtäläisten mahdollisuuksien saamiseksi markkinoilla.
Olemme oikealla tiellä, mutta tavoitteemme on valitettavasti vielä saavuttamatta. Oikealla tiellä olemme sen vuoksi, että tutkittujen tapausten määrä on laskemassa ja että annettujen sakkojen määrä on noussut. Tavoitettamme emme ole saavuttaneet, koska oikeudenmukaisen kilpailun tiellä on runsaasti esteitä ja alalla on monia eri vastuuelimiä, mikä mahdollistaa kilpailun vääristymät, ja koska panemme eräitä direktiivejä liian hitaasti täytäntöön.
Tavoitteemme on saavuttamatta myös sen vuoksi, että työmme yleistä hyvää koskevien etujen hyväksi on vielä kesken, koska yleishyödyllisiä palveluja varten ei vielä ole laadittu selkeitä vapautuksia ja sääntöjä kilpailulainsäädännön yhteydessä, jotta mahdollistettaisiin yleishyödyllisten palvelujen ja kilpailulainsäädännön harmoninen yhteistoiminta. Kannatan myös komission ehdotusta soveltaa "de-minimis" -sääntöjä kaikkiin pk-yritysten välisiin järjestelyihin sekä komission ehdokasvaltioille osoittamaa kehotusta panna kilpailusäännöt nopeasti täytäntöön eri teollisuuslaitosten välisen kilpailun vääristymien estämiseksi.

Monti
Arvoisa puhemies, arvostan kovasti parlamentin ilmaisemaa voimakasta ja puoluerajat ylittävää tukea tiukalle kilpailupolitiikalle Euroopassa. Tehtävä on valtaisa, kuten jäsen Purvis korosti. On myös hyvin tärkeää huomata, kuten jäsen Junker teki, että kansainvälistä yhteistyötä edellyttävälle voimakkaalle kilpailupolitiikalle löytyy huomattava yksimielinen kannatus ja että Euroopan kilpailupolitiikan uudelleenkansallistamista vastustetaan niin ikään yksimielisesti. Panen merkille myös halun säilyttää Euroopan komissio päätöksentekoelimenä tuomioistuinten oikeudellisen tarkistamisen yhteydessä.

Puhemies.
Kiitoksia paljon, arvoisa komission jäsen. Olemme teille kiitoksen velkaa ponnisteluistanne näissä oloissa.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Puhemies. -
Arvoisat parlamentin jäsenet, minulla on parlamenttien välisten suhteiden nimissä kunnia toivottaa parlamenttiin tervetulleeksi Syyrian parlamentin valtuuskunta, jota johtaa sen puhemies Abdoul Kader Kaddoura. Tämä on hänen toinen vierailunsa Euroopan parlamentissa.

Samalla, kun toivotan tervetulleeksi puhemies Kaddouran ja hänen valtuuskuntansa, haluaisin korostaa tälle vierailulle antamaamme painoarvoa. Tämä vierailu Euroopan parlamenttiin on ensimmäinen laatuaan sitten vuoden 1983.
Syyria on viimeinen Välimeren maa, jonka kanssa ei ole vielä tehty assosiaatiosopimusta. Komission ja Syyrian välisiä neuvotteluja on jatkettu vuodesta 1997. Olen kuullut, että viime viikolla järjestetyssä viimeisimmässä kokouksessa vallitsi erittäin myönteinen ilmapiiri.
Syyrian parlamentin ja Euroopan parlamentin väliset suhteet saattaisivat lisäksi antaa sysäyksen Euromed-foorumissa käynnissä olevalle vuoropuhelulle. Uskomme, että kyseinen vierailu auttaa lujittamaan Euroopan parlamentin ja Syyrian parlamentin välisiä suhteita.
Arvoisa puhemies Kaddoura, toivon todella, että teidän ja valtuuskuntanne jäsenten pitämät kokoukset ovat olleet antoisat. Toivon myös, että ne ovat merkki uudesta aikakaudesta, jolloin Syyrian kansa ja Euroopan unioni lähentyvät toisiaan.
(Suosionosoituksia)

Mann, Thomas (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, keskustelimme eilen vuokratyöntekijöitä koskevasta Van den Burgin mietinnöstä. Keskustelua käytiin klo 22.00- 23.30, ja puhemiehet ottivat siihen osaa. Tiedustellessani tänä aamuna, nauhoitettiinko keskustelu, minulle vastattiin kieltävästi, ja syyksi kerrottiin, ettei täysistuntoa nauhoiteta klo 20.00 jälkeen.
Arvoisa puhemies, väitämme, että haluamme kohdella kaikkia keskusteluja samalla tavalla, mutta silti ne henkilöt, joiden mietinnöistä keskustellaan klo 20.00 jälkeen, ovat aina epäedullisemmassa asemassa. Avoimuus ei siten varmistu. Vaikka me olemme paikalla ja vaikka tulkit ovat paikalla, audiovisuaalinen yksikkö puuttuu, koska sen resursseja on leikattu rajulla kädellä. Tämä on minusta sietämätön tilanne. 
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Puhemies. -
Minusta vastalauseesta käyvät huomautuksenne olisi pantava tarkoin merkille. Toivon, että saatte myöntävän vastauksen.
Thors (ELDR).
Arvoisa puhemies, parlamentin jäsenet ovat nyt vaarassa polttaa ihonsa, sillä viimeisen puolen tunnin aikana suihkuista ja vessoista on saatu vain kuumaa vettä. Onko nyt mahdollisesti kyse pelosta uusien basillien leviämisestä tiloissamme? Toivoisin kvestorien tutkivan asiaa.

Puhemies. -
Kiitos huomautuksestanne, arvoisa jäsen Thors.

Van den Burg (PSE)
Arvoisa puhemies, esitämme, että komission alkuperäisestä tekstistä lisätään ensimmäiseen virkkeeseen sanat "työmarkkinaosapuolten kuulemisen jälkeen".

Puhemies. -
Jäsen Pronk, vastustatteko ehdotusta?

Pronk (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, se on mahdollinen, mutta sana "tarvittaessa" on lisättävä siihen. Olemme maininneet tämän aikaisemmin, ja näin tekstistä tulisi myös loogisempi. Se kuuluisi siis seuraavasti: "tarvittaessa työmarkkinaosapuolten kuulemisen jälkeen".

Purvis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kehottaisin tarkistusten 31 ja 37 tekijöitä selventämään, pyrkivätkö he näillä tarkistuksilla kieltämään ihmisalkioiden terapeuttisen kloonauksen.

Ó Neachtain (UEN).
Arvoisa puhemies, tällä tarkistuksella ei ole mitään tekemistä kantasolututkimuksen kanssa. Se koskee ainoastaan ihmisten kloonaamista. Käyttämäni sanamuoto on peräisin ihmisten kloonaamisesta syyskuussa 2000 laaditusta parlamentin omasta päätöslauselmasta, jossa vaadimme ihmisten kloonaamisen yleismaailmallista kieltämistä.

Puhemies. -
Keskustelu on jo käyty. Tekstin tavoitteet ovat käsittääkseni riittävän selvät. 
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Lage (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluan selvittää erään asian: jäsen Damião on kärsinyt eräästä melko vakavasta sairaudesta. Näin ollen hän ei ole voinut osallistua tähän äänestykseen tai mietinnön laatimiseen. Haluan kiittää Portugalin sosiaalisen valtuuskunnan puolesta parlamenttia ja etenkin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokuntaa niiden antamasta tuesta jäsen Damiãolle, sillä se on antanut hänelle vahvan henkisen kannusteen toipumiseen. 
Van den Burg (PSE)
Arvoisa puhemies, luulin, että jäsen Herzog esittelisi hänen tekstiinsä tehdyn suullisen tarkistuksen. Siten tuo teksti kuuluisi seuraavasti: "Pitää myönteisenä pankin sitoutumista globaalilainojensa läpinäkyvyyden ja tehokkuuden parantamiseen sekä pankin reagointia näitä välineitä koskeviin kriittisiin kysymyksiin". Tämä olisi ensimmäinen rivi.
Pyydän anteeksi, sillä kyse olikin vihreiden tarkistuksesta. Sekoitin mietinnön erääseen toiseen.

Herzog (GUE/NGL).
Peruutamme tarkistuksen ensimmäisen osan, jolla poistettiin kolme sanaa. Näin ollen säilytämme mietinnössä sanat "talouden rahoittamisessa".

Isler Béguin (Verts/ALE)
. (FR) Vaikka Keski-Euroopan tänä kesänä kokemat tulvat sekä Turkissa, Kreikassa ja hiljattain Italiassa tapahtuneet maanjäristykset antoivat jälleen aiheen korostaa luonnononnettomuuksien uhreille suunnattujen tukirahastojen merkitystä, uutiset uppoavasta Prestige-säiliöaluksesta saavat meidät varmasti lopullisesti vakuuttuneiksi noiden rahastojen tarpeellisuudesta.
Vaikka tällainen solidaarisuusrahasto on välttämätön, se ei kuitenkaan riitä. Luonnononnettomuuksien uhreille myönnetyn tuen ei pidä estää niiden syiden, tuotantomenetelmiemme tai taloudellisten suuntaustemme perusteellista arviointia. Päinvastoin niiden olisi saatava meidät kyseenalaistamaan perusteellisesti voitontavoitteluun perustuvat taloutemme! Niistä on vähän hyötyä Panamassa rekisteröidyille laivanvarustajille, jotka värväävät filippiiniläisiä työntekijöitä ja liikennöivät Gibraltarin lipun alla! Sitä vastoin jokainen uponnut laiton tankkeri aiheuttaa henkilö- ja perheonnettomuuksia sekä mittaamattomia menetyksiä eurooppalaisille ja kansainvälisille yhteisöille sekä tuhoaa rannikkojen sosioekonomista rakennetta vuosiksi eteenpäin ja vahingoittaa ekosysteemejä ja merten biologista monimuotoisuutta vuosisadoiksi eteenpäin! Solidaarisuusrahaston rinnalle kehottaisin perustamaan sellaisen eurooppalaisen pankin ympäristönsuojelua ja ympäristön kunnostamista varten, joka olisi pysyvä ja jolla voitaisiin ennalta ehkäistä luonnononnettomuuksia, jotta Prestige-säiliöaluksen äskettäin aiheuttama onnettomuus jäisi viimeiseksi varottavaksi esimerkiksi vastaavista ympäristökatastrofeista.

Queiró (UEN)
. (PT) Mietinnön tavoitteena oli ehdottaa toimielinten välistä sopimusta EU:n solidaarisuusrahaston rahoittamisesta ja rahaston käyttöä säätelevistä ehdoista. Komissio, Euroopan parlamentti ja neuvosto esittivät yhdessä tuon sopimuksen tekoa tavoitteena sellaisten teknisten menettelysääntöjen vahvistaminen, jotka mahdollistaisivat rahaston perustamiselle välttämättömien varojen keruun.
Sopimusehtojen nojalla otettiin käyttöön nopeutettu menettely, joka takaa välttämättömän taloudellisen joustavuuden ja rahaston toiminnan nopean toiminnan. Sen olisi määrä aloittaa toimintansa varainhoitovuonna 2002 ja olla voimassa vuoteen 2006 asti, toisin sanoen nykyisten rahoitusnäkymien ajan.
Öljytankkeri Prestigen äskettäin aiheuttama onnettomuus, jossa mereen valui raakaöljyä ja joka on aiheuttanut vahinkoa jo Galician rannikolla ja uhkaa nyt myös Portugalin pohjoisrannikkoa, on tyypillinen esimerkki solidaarisuusrahaston nopeasta ja tehokkaasta hyödyntämisestä. Tämä vain saa minut tukemaan varauksettomasti tätä ehdotusta.

Van Dam (EDD)
. (NL) Toin ensimmäisessä käsittelyssä panokseni tekstiin toteamalla, että panen toivoni neuvoston hyvään arvostelukykyyn. Huomaan nyt, ettei toiveeni ollut turha. Käsittelyssämme nyt oleva toimielinten välinen sopimus on selvästi paremmin määritelty kuin parlamentin luonnos.
Haluaisin kuvailla kolmea osaa sopimuksesta: ensimmäinen koskee sen soveltamisalaa. Se on rajattu lähinnä suuriin luonnononnettomuuksiin, ja hyvällä syyllä. Muuntyyppisissä onnettomuuksissa vastuuseen on asetettava onnettomuuden aiheuttajat. Toinen kohta koskee kynnysarvoja. Kynnysarvon nostaminen saa aikaan sen, että ohjelmassa keskitytään suuronnettomuuksiin ja vältytään joutumasta tilanteeseen, jossa tietyt valitut alueet saavat huomattavaa tukea. Kolmas koskee vapauttamisvaihtoehtoja: 7,5 prosentin raja takaa, että rahaston tosiasiallinen tavoite saavutetaan suurelta osin.
Komissio on nyt tehnyt ensimmäisen ehdotuksen solidaarisuusrahastosta myönnettävistä tuista. Toivon, että kun tukien soveltamiskysymys on ratkaistu, tulee selväksi, että solidaarisuusrahasto toimii kansallisten toimien täydentäjänä sekä onnettomuuksien ennaltaehkäisyssä että tuhojen korjaamisessa. Rahasto parantaisi siten nykyistä tilannetta sekä vahinkoja kärsineiden valtioiden että pitkäaikaisen keskinäisen solidaarisuuden kannalta.
Edellä esitetyn vuoksi olemme hyväksyneet toimielinten välisen sopimuksen pienin varauksin.

Vlasto (PPE-DE)
 Äänestin EU:n solidaarisuusrahaston varojen käyttöönoton puolesta. Puoltava ääni on konkreettinen seuraus siitä nopeasta lainsäädäntötyöstä, jota on tehty sen jälkeen, kun komission jäsen Barnier esitteli ehdotuksen 18. syyskuuta. Haluaisin kiittää häntä myös hänen toimistaan tässä asiassa.
Eurooppa voi edetä nopeasti ja tehokkaasti, jos poliittinen tahto on riittävän voimakasta. Olen pahoillani vain siitä, ettemme päässeet samaan tulokseen Ranskaa pahoin vuonna 1999 koetelleiden myrskyjen jälkeen.
Voimme nyt vain iloita tämän uuden eurooppalaisen solidaarisuusvälineen varojen käyttöönotosta. Rahaston 728 miljoonaa euroa lisäävät viime kesän luonnononnettomuuksista kärsineiden perheiden hyvinvointia.
Voimakkaat myrskyt ja tulvat iskivät 8. ja 9. syyskuuta noin 400 kuntaan omalla asuinalueellani ja Etelä-Ranskan monissa departementeissa ja aiheuttivat 24 ihmisen kuoleman sekä huomattavaa vahinkoa.
Tänään haluan muistaa perheitä, kyseisten kuntien edustajia sekä kaikkia niitä pelastuslaitosten tai vapaaehtoisjärjestöjen työntekijöitä, jotka toimittivat apua ja tukea onnettomuuden aikana. He tietävät solidaarisuuden hinnan ja arvostavat toivoakseni Euroopan tänään antamaa viestiä.

Beysen (ELDR).
Arvoisa puhemies, tupakoinnin ehkäisemistä koskeva ehdotus neuvoston suositukseksi vastaa vain osittain näkemyksiäni. Komissio menee joissakin kohdin aivan liian pitkälle. Suosituksella pyritään monien ehkäisy- ja torjuntanäkökohtien ohella myös tupakkamainonnan säätelyyn. Miksi komissio on jättänyt käsiteltäväksi kaksi tekstiä, joilla molemmilla pyritään tupakkamainonnan rajoittamiseen? Tarkoituksena ei varmaankaan ole, että myös muu kuin tupakkamainonta kuuluisi tämän suosituksen soveltamisalaan? On hyvin valitettavaa, ettei parlamentti harkitse tupakkamerkkien monipuolistamista. Uusien tuotteiden markkinoinnissa nykyisiä tupakkamerkkejä käyttävät yritykset edustavat lähinnä erityisaloja ja ovat hyvin pieniä. Hyväksyn toki kuitenkin sen tosiasian, että kyse on viime kädessä vain välineestä, joka ei ole sitova ja jonka on määrä toimia kannustimena jäsenvaltioille.

Wachtmeister (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minun on uunituoreena jäsenenä todettava, että Maatenin mietinnön sisältämät asiat, kuten tupakoinnin ehkäiseminen sekä aloitteet tupakoinnin ja muunlaisen tupakankäytön torjunnan tehostamiseksi, tekevät työmme arvostamisen vaikeaksi yksittäisille kansalaisille. Jätän tämän asian ilomielin lasten vanhempien päätettäväksi. Nyt vaarallisena pidetään muotoa, ei sisältöä. Minusta sen pitäisi olla juuri päinvastoin.

Eriksson, Krarup, Herman Schmid, Seppänen ja Sjöstedt (GUE/NGL)
. (SV) Halusimme pidättäytyä ottamasta kantaa mietinnön muutamiin kohtiin. Useat ehdotuksista ovat sellaisia, jotka eivät tarvitse yhteistä EU-politiikkaa. Tupakka-automaattien kieltäminen tai kauppojen itsepalvelun tai lahjojen sääteleminen on paras jättää jäsenvaltioiden päätettäväksi. Meistä tupakan muotoon valmistettujen elintarvikkeiden valmistaminen ei kaipaa säätelyä.
EU:n olisi sitä vastoin poistettava välittömästi liialliset tuet, joita se myöntää tupakanviljelyyn.

Lulling (PPE-DE)
. (DE) Useat komission sekä parlamentin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suosituksista ansaitsevat kiitoksen terveyspoliittiselta näkökannalta. Tarkoitan etenkin tupakkariippuvuutta koskevia tiedotuskampanjoita ja ohjelmia. Suositusta parannetaan tarkistuksella, jonka tarkoituksena on toteuttaa toimenpiteitä tahattoman tupakansavulle altistumisen estämiseksi työpaikkojen sisätiloissa, suljetuissa julkisissa tiloissa ja julkisissa kulkuvälineissä. Kannatan erityisesti kehotusta tukea taloudellisesti kannattavia vaihtoehtoja tupakan kasvattajille ja edistää raakatupakkatukien asteittaista korvaamista eri vaihtoehdoilla. On selvää, ettemme voi noin vain viedä tupakantuottajilta ja heidän perheiltään heidän leipäänsä tarjoamatta tilalle sopivaa toimeentulovaihtoehtoa.
En ole kuitenkaan erityisen tyytyväinen kaikkiin mietinnön suosituksiin. Jäsenvaltioille osoitettu suositus tupakkatuotteiden hintojen keinotekoisesta nostamisesta verokorotuksin ei tule käsittääkseni olemaan tehokas tupakoinnin torjuntakeino. Savukeaski Yhdistyneessä kuningaskunnassa maksaa kaksin- tai kolminkertaisesti Luxemburgiin verrattuna. En ole kuitenkaan vielä kuullut, että Brittien saarilla tupakoitaisiin tämän takia selvästi vähemmän kuin muissa jäsenvaltioissa, tai että ongelma olisi tällä ratkaistu. Hinnankorotukset voisivat saada ainoastaan valtiovarain- ja budjettiministerimme hyväksynnän, etenkin niiden, jotka joutuvat kamppailemaan suuren budjettivajeen kanssa ja jotka sen vuoksi saavat komissiosta "sinisen kirjeen" ylitettyään vakaussopimuksessa määrätyt kriteerit.
(Puhemies keskeytti puhujan työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)
Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Suuri äänten enemmistö oli jo varmistunut siinä vaiheessa, kun tämä ehdotus otettiin esityslistalle. Tuki on paljon laajempi kuin edellisten tupakointia koskevien esitysten kohdalla. Tämä on kenties syy siihen, ettei sitä voida vastustaa oikeudellisin tai taloudellisin perustein. Kyse ei ole lainsäädännöstä vaan pelkästään aloitteesta, jolla otetaan kantaa parlamentin puolesta, ja suosituksesta, joka ei ole sitova jäsenvaltioille, jotka voivat soveltaa sitä parhaaksi katsomallaan tavalla. Monessa tapauksessa toivon, että parlamentin päätöksillä olisi tämä asema etenkin talouden vapauttamisen tai valtionmenojen vähentämisen kaltaisissa asioissa. Tämä eroaa rajat ylittävistä ympäristö- ja kansanterveydellisistä kysymyksistä, joissa on hyvä ottaa oppia toinen toisiltaan ja toteuttaa mahdollisimman tiukkoja suojatoimenpiteitä yhteisessä rintamassa. YK:n perustamissopimuksen mukaisesti tupakoinnin estäminen ja torjunta eivät valitettavasti kuulu markkinoiden vaan kansanterveyden alaan, jolla komissio voi antaa vain suosituksia jäsenvaltioille. Olen epäonnistunut tässä aiemmin tehdessäni asbestilta suojautumista koskevia ehdotuksia. Tällä kertaa neuvosto teki meille selväksi, ettei se ole kiinnostunut parlamentin kannasta. Kannatan salakuljetuksen, elokuvamainonnan ja suklaasavukkeiden vastustamista koskevia ehdotuksia, mutta en elättele suuria toiveita.

Patakis (GUE/NGL)
- (EL) Vastustamme tupakkatuotteiden suoraa tai epäsuoraa mainontaa ja tuemme toimenpiteitä, joilla pyritään estämään tämän epäterveellisen tavan leviäminen ja lisääntyminen etenkin nuorten keskuudessa.
Korostaisimme kuitenkin jälleen kerran, ettei tupakoinnin vastainen kampanja ole sama asia kuin tupakan vastainen kampanja ja ettei tupakoinnin vastainen kampanja saisi ottaa vaikutteita tupakanviljelyn vastaisesta kampanjasta EU:n jäsenvaltioissa, kuten EU esittää mietinnön tarkistuksessa 17.
Tupakkaviljelysten syyttämisellä ja rangaistusten vaatimisella tupakanviljelijöille ehdottamalla tukien poistamista sekoitetaan tahallisesti kansanterveyden suojelukysymys perinteisten yhden viljelykasvin tilojen säilyttämiseen, jotta kymmenet tuhannet lähinnä köyhien eteläisten alueiden viljelijät, joille ei tarjota erityisvaihtoehtoja, säilyisivät hengissä.
Ehdotukset ovat tekopyhiä ja kavalia sekä ristiriidassa kuluttajien etujen ja kansanterveyden kanssa, kun otetaan huomioon, että 70 prosenttia Euroopan unionin tupakasta on tuontitavaraa. Näin ollen yhteisön tupakkatuotantoon myönnettävien tukien poistaminen ei vähennä tupakointia, vaan se tekee meidät vain riippuvaisiksi tuonnista ja hukuttaa Euroopan markkinat kolmansien maiden tupakkatuotteilla.

Queiró (UEN)
 - (PT) Vaikka Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on kumonnut 14. toukokuuta 2001 annetun direktiivin tupakkatuotteiden mainonnasta ja sponsoroinnista, koska se ylitti yhteisön toimivaltuudet, panemme merkille, että mietintö sisältää joukon ei-sitovia suosituksia, joissa korostetaan tupakankulutuksen vähentämistä kuluttajien tietoisuutta lisäämällä. Siinä myös esitetään joukko ehdotuksia tupakoinnin ehkäisemiseksi etenkin lasten ja nuorten keskuudessa, mitä voimme vain kannattaa.
Toivomme, että voimme korostaa entisestään kannallamme sitä, ettei huoli, jota Euroopan parlamentti tuntee kansanterveydestä, saa olla kansallisten lainsäätäjien toimivallan esteenä, eikä etenkään sellaisten suojatoimenpiteiden tai toimenpiteiden esteenä, joilla pyritään löytämään taloudellisia vaihtoehtoja, joita tarvitsevat kaikki tupakantuotannosta taloudellisesti riippuvaiset henkilöt.

Ries (ELDR)
. (FR) Sanonta tupakka tappaa alkaa olla jo kulunut. Otan sen vuoksi itselleni vapauden ärsyttää eräitä henkilöitä toistamalla, että tupakka koituu joka toisen tupakoitsijan kohtaloksi. 
Sanontaan ovat epäilemättä kyllästyneet ne, jotka eivät halua kuulla sitä. Se ei kuitenkaan todisteiden mukaan pelota ihmisiä. Luvut puhuvat puolestaan: tupakointi tappaa Euroopassa 500 000 ihmistä joka vuosi.
Belgiassa 33 prosenttia 15 - 24 vuotiaista nuorista polttaa säännöllisesti, ja 51 prosenttia on kokeillut tupakkaa. Vakavampi tieto on, että neljännes tupakoitsijoista on polttanut ensimmäisen savukkeensa alle 15-vuotiaana. Lyhyesti sanottuna nuorten tupakointi on yleistynyt, eikä tupakoinnin vastaisilla kampanjoilla ole tähän mennessä kyetty hillitsemään tätä pelottavaa suuntausta.
Sen vuoksi olen tyytyväinen siihen, että täysistunnossa hyväksyttiin Maatenin mietintö, johon sisältyvät WHO:n suosittelemat tupakoinnin vastaiset tärkeimmät toimenpiteet ja jossa siten esitetään neuvostolle toimenpiteitä, joilla voitaisiin tehokkaasti estää tupakointia ja välttää nuorten joutumista tupakanvalmistajien armoille.
Näin ollen vastustan ehdottomasti myös suklaasavukkeiden tai lakritsipiippujen myyntiä: tupakoinnin eleiden matkiminen 5-vuotiaana saattaa rekisteröityä lapsen mieleen ja hän saattaa tottua siihen. Riskit on näytetty toteen, symbolit ovat vaarallisia, ja kaikki tämä varsin mitättömien markkinoiden takia!

Mathieu (EDD)
. (FR) Komissio ehdottaa eläinten ruokinnassa käytettäviä lisäaineita koskevan lainsäädännön yhtenäistämistä, jonka me hyväksymme. Komissio kuitenkin käyttää hyväkseen tilannetta muuttaakseen perusteellisesti hyväksyntämenettelyä vedoten nykyisen lainsäädännön näennäiseen tekniseen mukauttamiseen.
Lisäaineita koskevista asetuksista totean, että tuemme ehdotuksia, joilla pyritään sellaisten antibioottien käytön lakkauttamiseen, jotka ovat yhä sallittuja siirtymäkaudella eläinten kasvun edistämiseksi, sekä yksinkertaistamaan sellaisia lisäaineita koskevaa hyväksyntämenettelyä, jotka ovat jo sallittuja elintarvikkeissa. Hyväksymme myös periaatteen, jonka mukaan kokkidiostaatteja ja histomonostaatteja pidetään edelleen lisäaineina, kunnes löydämme muita keinoja eläinten suojaamiseksi noilta taudeilta. Odotamme kuitenkin komissiolta esityksiä, joilla meille varmistetaan, että tuontilihaan sovelletaan samoja vaatimuksia.
Hyväksyntämenettelyssä emme voi tukea komission ehdotusta, jonka mukaan Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen olisi yksin vastuussa hakemusten tutkimisesta, joka on tähän asti kuulunut jäsenvaltioiden viranomaisten toimivaltuuksiin. Tämän vuoksi emme voi äänestää mietinnön puolesta.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Päätin tukea tätä mietintöä lähinnä sen tyrmäävän vaikutuksen vuoksi, joka Euroopan komission ehdotuksella tulee olemaan loppukuluttajille tarjottujen tuotteiden laatuun. Ehdotuksella pyritäänkin säätelemään eläinten ruokinnassa käytettäviä lisäaineita selventämällä nykyisiä sääntöjä tältä osin ja siten niiden markkinointia koskevia hyväksyntämenettelyjä. Minusta on täysin asianmukaista edistää sellaisten lisäaineiden tiukkoja laatuvaatimuksia, joita on tarkoitus käyttää ihmisravinnoksi käytettävien eläinten ruokinnassa. Näin voidaan välttää tulevaisuudessa "hullun lehmän" tautien kaltaisten tautien uudelleen puhkeaminen ja jäljittää ja tunnistaa mahdolliset haitalliset ainekset, jotka voidaan poistaa ravintoketjusta ja markkinoilta. Täten voidaan myös mahdollistaa "ylöspäin" suuntautuva valvonta siten, että yrityksiä vaaditaan osoittamaan tuotteiden tehokkuus ja niiden riskittömyys ihmisten ja eläinten terveydelle sekä ympäristölle, ja siten, että asetetaan vaatimuksia lisäaineiden käytölle ja markkinoinnille.

?orakas (GUE/NGL)
 Ensinnäkin on oikein, että kasviperäisten lääkeaineiden markkinoita valvontaan ja että niille laaditaan sääntöjä, sillä markkinat ovat nyt täysin sekaisin, mikä antaa huijareille mahdollisuuden hyötyä tilanteesta kansanterveyden ja kuluttajien kustannuksella.
Meitä askarruttaa kuitenkin kysymys siitä, miten kasviperäisten lääkeaineet joutuvat asiakkaiden ja kuluttajien ulottuville. Mietinnössä todetaan, että ne ovat saatavilla liikkeiden myyntitiskiltä, jolloin vastuu sopivan tuotteen valinnasta siirtyy täysin asiakkaalle tai kuluttajalle, joiden ainoana tiedonlähteenä ovat valmistajien mainokset. Näin ollen kuluttajat ovat käytännössä yksityiseltä sektorilta ja suurista teollisuuslaitoksista peräisin olevan haanjohtavan tiedon armoilla. Ne voivat keinotella miten vain haluavat.
Toinen ongelma koskee sitä, pitäisikö tällaisia lääkevalmisteita myydä apteekeissa pätevien farmaseuttien opastuksella vai pitäisikö niitä voida ostaa supermarkettien hyllyiltä. Jälkimmäinen vaihtoehto tuntuu todennäköisemmältä. 
Katsomme, että sen jälkeen, kun nämä valmisteet on luokiteltu lääkevalmisteiksi - joiksi ne on luokiteltava -, niille olisi annettava lääkemääräys oikeiden kanavien kautta esim. lääkärin tai farmaseutin toimesta ja ne olisi oltava saatavilla kansanterveysjärjestelmässä.

Queiró (UEN)
. (PT) Lääkekasveja on käytetty jo iät ja ajat. Vaikka on tunnustettava nykyaikaisen farmakologian hallitseva asema, olisi myönnettävä, että myös lääkekasveilla on yhä paikkansa lääketieteessä ja että niiden hoitavia ominaisuuksia on mahdollista hyödyntää.
Näin ollen kannatamme komission ehdotusta kasviperäisiä lääkevalmisteita käsittelevän komitean perustamisesta. Se on riippumaton ja toimii erillään ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä käsittelevästä komiteasta sekä vastaa kaikista kasviperäisiin lääkevalmisteisiin liittyvien näkökohtien säätelystä ja valvonnasta.
On kuitenkin tärkeää tehdä ero lääkevalmisteiden, myös kasviperäisten, sekä elintarvikkeiden tai kosmetiikkatuotteiden välillä sekä varmistaa riittävät määräajat, jotta kasviperäisten tuotteiden valmistajat voivat sopeutua uuteen lainsäädäntöön. Luotamme kansallisten viranomaisten tukeen, johon uskoen olemme hyväksyneet Nisticòn mietinnön.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, näin viime yönä unta Van den Burgista. Hän ei näyttäytynyt unessa nuorena tyttönä, kuten uneksimme pyhästä Mariasta: olin tutkinut hänen mietintöään niin pitkään, että hän oli unessani jo vanhus. Tämä tapahtui tulevaisuudessa 40 vuoden kuluttua, joten hän oli unessa kuusikymppinen. Hän sanoi minulle: "Olen ilmoittautunut kaikissa vuokratyöntekijöitä välittävissä työvoimatoimistoissa löytääkseni töitä, mutta työpaikan osoittamisen hetkellä he kaikki totesivat, etteivät oikein pitäneet mietinnöstäni ja kehottivat minua odottamaan. Näin ollen en ole löytänyt töitä 40 vuoteen". "Miksi ihmeessä et ole"? kysyin häneltä. "Koska mietinnössäni, josta keskusteltiin Euroopan parlamentissa 40 vuotta sitten, en tarjonnut noissa työvoimatoimistoissa ilmoittautuville henkilöille riittäviä takeita siitä, että työvoimatoimistot myös toimisivat reilusti ja osoittaisivat heille töitä. Näin ollen sinun on syytä kehottaa äänestysselityksessäsi parlamenttia ja Van den Burgia tekemään jotakin myös tälle mietinnön osalle!"

Darras (PSE)
 - (FR) Voin antaa tukeni tälle mietinnölle vain, jos hyväksytään tarkistus 42, jolla poistetaan komission esitys määräajan soveltamisesta vuokratyöntekijöiden välttämättömän suojan varmistamiseksi. Tämä on sopusoinnussa Lissabonissa tehdyn sitoumuksen kanssa, jonka mukaan tulevaisuudessa on parannettava Euroopan työllisyyttä määrällisesti ja laadullisesti sekä lisättävä sosiaalista koheesiota.
Minusta on erityisen tärkeää, että ns. syrjimättömyyden periaatetta, jonka mukaan vuokratyöntekijää ei pidä kohdella työehtojen osalta epäsuotuisammin kuin vastaavaa vakituista työntekijää, olisi sovellettava täysivaltaisesti ja siten "syrjimättömästi"!
Lyhyesti sanottuna syrjimättömyyden periaate olisi taattava välittömästi: sen soveltamisessa ei voi olla poikkeuksia tai vapautuksia etenkään sen vuoksi, että tällainen epätyypillinen työmuoto verrattuna kaikkiin muihin epätyypillisiin työmuotoihin on kaikkein altein rikkomuksille alaa koskevasta yhteisön lainsäädännöstä huolimatta sekä häpeämättömälle hyväksikäytölle eli eräänlaiselle työllisyyden "esineellistämiselle".
Äänestän tämän perusajatuksen mukaisesti myös sen tarkistuksen puolesta, jossa jäsenvaltioita velvoitetaan estämään vuokratyöntekijöiden käyttö ns. rikkureina.

De Keyser (PSE)
 - (FR) Tämä äänestys vääristää täysin vuokratyötä koskevan direktiivin hengen. Sama palkka samasta työstä -ajatus on toki oikea, mutta ydinkysymyksenä ovatkin viittaukset. Komissiolle tämä oli selvä: viittauksen kohde on työntekijän vakituisesti työllistävä yritys. Nyt vuokratyöntekijän palkkaa olisi verrattava vuokratyövoimaa välittävien yritysten palkkahaitariin. Tämä on pieni mutta ratkaiseva muutos, sillä tosiasiassa se mahdollistaa kahdenlaiset työllisyysmarkkinat tai pahimmassa tapauksessa todellisten hintoja polkevien "orjakauppiaiden" verkostojen syntymisen.
Äänestystulokseen tyytyvät henkilöt ovat lyhytnäköisiä, sillä palkkaerojen synnyttäminen vuokratyöntekijöiden ja vakituisten työntekijöiden välille olisi kuolinisku sosiaaliselle koheesiolle. Tämä on vuokratyön Akilleen kantapää. Työyhteisöön sopeutumista ei voida säädellä lakien avulla. Vuokratyöntekijöiden keskuudessa tapahtuu enemmän onnettomuuksia kuin muiden työntekijöiden, ja he kokevat muita työntekijöitä useammin häirintää. He maksavat kalliisti asemastaan. Sosiaalinen todellisuus on hankala. Jos yritys maksaa vuokratyöntekijöille vähemmän palkkaa kuin muille yrityksessä samaa työtä tekeville, vuokratyöntekijät menettävät mahdollisuutensa sopeutua työyhteisöön. Ovatko vuokratyöntekijät kuten muutkin työntekijät? Eivät ole! Näin ollen tämä kuolleena syntynyt direktiivi ei todellakaan tuo heille oikeutta.

Meijer (GUE/NGL)
 - (NL) Äänestyksessä ajattelin lähinnä vuodelta 1999 peräisin olevan Alankomaiden lainsäädännön turvaamista, sillä siinä pyritään saamaan vuokratyö lähemmäksi normaalityön asemaa ja suojelemaan sitä väärinkäytöltä. Ilman tällaista lainsäädäntöä työntyönantajilla on mahdollisuus käyttää vuokratyöntekijöitä hyväkseen ja viedä työntekijäryhmiltä niiden perusturvallisuus, maksaa niille alhaisempaa palkkaa, vähentää niiden sananvaltaa, pakottaa ne työskentelemään huonoissa työoloissa, mahdollistaa varhainen erottaminen tai murtaa toisten lakkoja. Lainsäädännöllä pyritään luomaan riippuvuutta estämällä ihmisiä palaamaan vakituiseen asemaan heidät alun perin palkanneissa yrityksissä. Vuokratyö voidaan hyväksyä vain, jos se on kyseisten henkilöiden vapaa valinta vaikkakin vain vuokratyöyrityksessä ja jos vuokratyöntekijöillä on kaikki työntekijöiden tavanomaiset oikeudet. Kaksi suurinta puolueryhmää on päässyt yhteisymmärrykseen, jolla estetään laajakantoisemman turvan toteutuminen kuin meidän ehdotuksellamme olisi ollut mahdollista toteuttaa. Tästä huolimatta Alankomaiden työnantajat yrittävät saada kollegansa muissa jäsenvaltioissa ja parlamentin oikeistosiiven keskuudessa hylkäämään tämän vähimmäistason suojan ja varmistumaan siitä, että säännöt joko hylätään tai niitä lievennetään. Tällä tavoin he toivovat voivansa leikata kustannuksia ja lisätä vuokratyön osuutta. Voin äänestää mietinnön puolesta vain, jos he epäonnistuvat pyrkimyksissään.

Montfort (NI)
 - (FR) Komissio pyrkii tällä direktiiviehdotuksella säätelemään vuokratyöntekijöiden työehtoja jäsenvaltioissa. Tämän sitovan toimenpiteen valinta edellyttää jäsenvaltioilta lainsäädäntöä, joka ei välttämättä sovellu niiden kansallisiin erityispiirteisiin ja joka voi siten vahingoittaa vuovuokratyötä, vaikka tavoitteena oli sen edistäminen.
Vaikka voidaankin väittää, että yritysten joustavuutta lisäävän ja tiettyjen työntekijöiden sijoittautumista ja uudelleen sijoittautumista helpottavan vuokratyön edistäminen on aivan suositeltavaa, sitä ei missään nimessä pidä tehdä hinnalla millä hyvänsä. Nyt näyttää siltä, ettei tällä direktiiviehdotuksella ole riittävän vahvaa perustaa.
Ala kuuluu lisäksi jäsenvaltioiden toimivaltuuksiin, ja ne ovatkin eittämättä soveliaampia arvioimaan omien työmarkkinoidensa asemaa.
Näin ollen en voi hyväksyä tekstiä, jolla ei saavuteta sen tavoitteita vaan vältetään niiden saavuttamista.

Moraes (PSE)
 - Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuolueen valtuuskunta myöntää, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on vakavasti huolissaan tästä direktiivistä. On tärkeää saada tasapainotettua vuokratyöntekijöiden suojelu ja sellaisten rasitteiden estäminen, jotka saattaisivat tehdä lopun heidän palkkaamisestaan etenkin lyhytaikaisiin toimeksiantoihin.
Työvoimaa vuokraavat yritykset tuovat merkittävän panoksen Yhdistyneen kuningaskunnan työllisyysmarkkinoille, joten niitä ei pitäisi rangaista. Hallinnollisten taakkojen lisääntyminen saattaa nostaa kustannuksia, jotka saattaisivat siirtyä käyttäjäyritysten maksettaviksi tai johtaa toiminnan lopetuksiin ja työpaikkojen menetyksiin.
Näin ollen Euroopan parlamentin työväenpuolue EPLP äänesti tarkistusta 42 vastaan, sillä siinä esitetään 6 viikon määräaikaa koskevan poikkeuksen poistamista komission alkuperäisestä ehdotuksesta. Euroopan parlamentin työväenpuolueen mielestä on tärkeää jättää ehdotukseen edes tuo 6 viikon määräaikaa koskeva poikkeus.
EPLP äänesti tarkistuksen 73 puolesta tukeakseen kattavia ja tehokkaita yritysvaikutusarviointeja, joista on apua pk-yrityksille.
EPLP jätti tarkistuksen 71 ja tuki sitä. Siinä vaaditaan ylimääräistä siirtymäkautta Yhdistyneelle kuningaskunnalle. Direktiivin täytäntöönpano Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa edellyttää siirtymäkauden pidentämistä kolmella vuodella, jolloin sen pituus on yhteensä viisi vuotta.
EPLP tuki mietintöä ensimmäisessä käsittelyssä, mutta täysistunnossa se tuki sitä suurin varauksin.

Queiró (UEN)
. (PT) Tärkeimmät syyt vuokratyöntekijöiden ja vuokratyövoimaa välittävien yritysten käytölle liittyvät tarpeeseen vastata kysynnän tilapäisiin vaihteluihin. Tilastotiedoista käykin ilmi, että käyttäjäyrityksiin sijoittautuvan työn kesto on yleensä hyvin lyhyt, noin yhdestä kuuteen kuukauteen. Portugalissa on erityinen lainsäädäntö, jossa otetaan huomioon tämäntyyppinen työmuoto ja jolla taataan kyseisten työntekijöiden perusoikeudet. Siinä otetaan huomioon myös sellaiset erityisolot, jotka säätelevät vuokratyön käyttöä.
Huolimatta siitä, että komissio pitää esitystään melko joustavana, tosiasiassa pyrkimys sisällyttää mietintöön vuokratyön erilaisten perusehtojen säätely ei kuulu mielestäni yhteisön toimivaltuuksiin, eikä vastaavanlaista esimerkkiä löydy Euroopan lainsäädännöstä, joten se on toissijaisuusperiaatteen vastainen.
Tässä lyhykäisesti syyt siihen, että äänestin mietintöä vastaan.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Äänestin mietintöä vastaan, koska katson, että tarkistusten jättäminen komission alkuperäiseen tekstiin on johtanut viime kädessä tilanteeseen, joka on selvästi ristiriidassa niiden etujen kanssa, jotka tekstillä on määrä turvata. On eräitä näkökohtia, joiden aikataulun osalliset työmarkkinaosapuolet joutuvat määrittämään ja joista ei koskaan päästy sopuun, kuten esittelijä itsekin myöntää. Vuokratyön oikeussuhteen osatekijöiden rinnastaminen vakituiseen työhön johtaa lisäksi siihen, ettei vuokratyö ole pian enää elinkelpoinen mahdollisuus yrityksille, jolloin myös monien työntekijöiden valinnanmahdollisuudet kapenevat. Olisi korostettava, ettemme voi eikä meidän pidä sallia, ettei vuokratyöntekijöihin sovelleta samoja työturvallisuutta, työterveyttä ja sosiaalisia oikeuksia kokevia määräyksiä kuin muihin työntekijöihin. Tällainen suojelu itse asiassa sisältyy jo eri säätelyvälineisiin. Olisi ollut hyödyllisempää, jos tilastot olisivat osoittaneet tilapäistyön käytön romahduksen Euroopassa, minkä useat perättäiset Eurooppa-neuvostot ovat nähneet yhtenä välineenä torjua työttömyyttä. Lisäksi olisi ollut hyödyllisempää ehdottaa tilapäistyön käytön rajoittamista, ja siten torjuttu paitsi vuokratyötä myös sen väärinkäyttöä, jota ei voida mitenkään hyväksyä.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Äänestimme tätä yhteistä päätöslauselmaesitystä vastaan, sillä sen kaukaa haettujen omahyväisten sanamuotojen taustalla näkyy sen varsinainen pyrkimys: vapauttaa Venäjän viranomaiset vastuusta, joka sillä on T?et?eniassa käytävästä likaisesta sodankäynnistä.
Tuomitsemme kaikenlaisen terrorismin, mutta on järkyttävää, että yhteisessä päätöslauselmaesityksessä tuomitaan jyrkästi ainoastaan Moskovassa tehdyt terrorihyökkäykset eikä Venäjän armeijan harjoittamaa valtionterrorismia T?et?enian siviiliväestöä kohtaan.
Se, miten Moskovassa on edetty t?et?eeniterroristien häätämisessä, osoittaa paitsi terrorismin häpeällisyyden myös Venäjän viranomaisten täydellisen välinpitämättömyyden omista kansalaisistaan.
Kannatamme mahdollisimman tiiviiden suhteiden luomista Euroopan unionin ja Venäjän kansalaisten välille, mutta vastustamme heidän johtajiensa välistä veljeilyä, sillä osa heistä on nyt valmistautumassa sotaan Irakia vastaan toisten käydessä sotaa T?et?eniaa vastaan.

Krivine ja Vachetta (GUE/NGL)
 - Voiko kukaan olla aidosti tyytyväinen EU:n ja Venäjän välisen huippukokouksen tuloksiin? Liberalismin puolustajat, jotka näkevät Venäjän vain uutena markkina-alueena, alueena kilpailua ja yksityistämisiä varten etenkin energian, tutkimuksen ja liikenteen aloilla, voivat varmasti olla siihen tyytyväisiä. Niin voi myös Presidentti Putin, joka Yhdysvaltain 11. syyskuuta jälkeen syntyneen ilmapiirin oikeuttamana pitää pilkkanaan sananvapautta ja lisää sotilas- ja poliisivoimien painostusta kaikkia Venäjän Federaation kansoja, etenkin t?et?eenejä, kohtaan.
Emme voi hyväksyä huippukokouksen tuloksia. Päinvastoin asetumme vahvasti villinä rehottavan kapitalismin uhreiksi joutuneiden kansojen puolelle ja taistelemme heidän rinnallaan julkisten ja yhteiskunnallisten palvelujen säilyttämiseksi sekä puolustaaksemme oikeutta työntekoon ja eläkkeisiin. Tuemme T?et?enian kansan itsemääräämisoikeutta vieläkin voimakkaammin. Tuomitsemme Venäjän armeijan väkivaltaisuudet sekä EU:n ja Tanskan tekopyhän asenteen. Tanska pidätti venäläisten määräyksestä T?et?enian presidentin Mashadovin edustajan Ahmed Zakaïevin. Emme siis voi äänestää Euroopan parlamentin yhteisen päätöslauselmaesityksen puolesta, sillä se mahdollistaa ja oikeuttaa sotilasoperaatiot T?et?eniassa.

Queiró (UEN)
. (PT) Tämä päätöslauselmaesitys kokoaa yhteen kaikkien kompromissitekstien lailla hyvin myönteisiä kappaleita ja päätelmiä. Näitä ovat esim. viittaukset Kaliningradin sopimukseen sen hieman arveluttavan ja melko laihan esityksen ohella, jossa tuomittiin Venäjällä hiljattain tehdyt terrori-iskut ja etenkin T?et?enian ääriliikkeen edustajien äskettäinen isku moskovalaiseen teatteriin. 
Terrorismin vastaisen taistelun on oltava mielestämme jatkuvaa ja ehdotonta, sillä siinä on kyse raukkamaisista ja kasvottomista uhkista puolustuskyvyttömien kansalaisten elämää ja turvallisuutta kohtaan. Kansalaiset eivät hyväksy tekosyitä eivätkä lepsua tukea terrorismia torjuville viranomaisille. 
Äänestin tätä päätöslauselmaesitystä vastaan vain ja ainoastaan tästä syystä.

Krivine ja Vachetta (GUE/NGL)
 - (FR) Olisimme voineet äänestää tämän yhteisen päätöslauselmaesityksen puolesta, sillä sen johdanto-osassa on joukko perusteltuja kappaleita, jotka koskevat kenraali Pervez Musharrafin johtamaa Pakistanin sotilashallitusta. Tuomitsemisessa ei kuitenkaan mennä tarpeeksi pitkälle.
Päätöslauselmaesityksen 2 kohdassa annetaan oikeutus lokakuussa 2002 järjestettyjen vaalien jälkeiselle järjestelmälle. Vaalit eivät olleet demokraattiset, vaan ne toteutettiin kuin mikä tahansa kaupallinen liiketoimi. Rikkaat saattoivat ostaa ääniä köyhiltä vaalilautakunnan kykenemättä estämään heitä. Kaikkia eri arvoasteita edustavat sotilaat painostivat paikallishallintoa auttaakseen omia suosikkiehdokkaitaan. Politiikkoja kehotettiin vaalien aikana noudattamaan armeijan, alueen imperialismin ns. "uusien" liittolaisten ohjeita ja suosituksia. Kaikkia päätöksiä sanelivat taloudelliset näkökohdat: yksityistämisten jatkaminen, sääntelyn purkaminen, työehtosopimusten poistaminen ja massatyöttömyys.
Islamabadin kestävän kehityksen instituutin mukaan 6,8 miljoonaa pakistanilaista putosi alle köyhyysrajan kolmen viime vuoden kuluessa Musharrafin hallituskaudella. Todellisuudessa sananvalta on Kansainvälisellä valuuttarahastolla IMF:llä ja Maailmanpankilla. Tätä ei päätöslauselmassa mainita, eikä Musharrafin hallitusta tuomita tarpeeksi jyrkästi. Näin ollen pidättäydyimme äänestämästä.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tällä kertaa kohtasin unessani Fatuzzon, joka sanoi minulle: "Eikö sinusta ole jo aika todeta selkeästi niinkin tärkeässä elimessä kuin Euroopan parlamentissa, että meidän on jatkettava sinnikkäästi tutkimuksia kansalaisten eliniän pidentämiseksi sekä tutkimuksia mahdollisimman monien sairauksien kukistamiseksi?" "Tutkimukset ovat jo käynnissä", vastasin hänelle. "Pahoin pelkään, että on joukko ihmisiä, jotka jollakin keinoin vastustavat kaikkien sairauksien hoitoa. Ehkä näihin vastustajiin kuuluu lääkealan yrityksiä tai sairaaloita. Sanotaan, että pahimman mahdollisen ajatteleminen on syntiä, mutta usein se osuu oikeaan. Haluaisin todella, että pyrittäisiin kaikin mahdollisin keinoin - ja vain Euroopan unioni kykenee siihen - jatkamaan tutkimuksia elinikämme pidentämiseksi ja sen varmistamiseksi, että voimme elää tervettä, eheätä ja sairauksista vapaata elämää."

Schierhuber (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, äänestin Damiãon mietintöä vastaan, koska tarkistusta 23 ei hyväksytty. Kannatan muuntogeenisten elintarvikkeiden käyttökiellon säilyttämistä, mutten mitenkään vastusta yleisesti tutkimusta tai biotekniikkaa.

Alyssandrakis (GUE/NGL)
 Viime vuosien edistys osoittaa, että biotekniikka voi auttaa meitä suuresti elämän kehittymisen ymmärtämisessä, sairauksien torjunnassa ja uusien lääkkeiden kehittämisessä. Samalla siinä piilee vaaroja lähinnä silloin, kun on kyse geneettisen aineksen kanssa "leikkimisestä", geneettisten koodien muuttamisesta, kloonaamisesta, geneettisesti muunnettujen organismien (GMO) valmistamisesta, elävien eliöiden patentoinnista tai DNA:n käytöstä ihmisten silmällä pitämiseksi.
Komissio ja Euroopan parlamentti eivät ole kiinnostuneita biotekniikan kehittämisestä yhteiskunnan hyväksi: ne ovat huolissaan vain siitä, miten Euroopan monopolit saisivat kiinni Yhdysvaltain monopolit, mutta tämähän nyt ei meitä yllätä. Tärkein taistelu tässä sodassa käydään muuntogeenisten elintarvikkeiden kohdalla, jossa kilpaa juostaan Yhdysvaltain kanssa. Kuka välittää elämään puuttumisen ja keinotekoisten muutosten tuomista vaaroista? Kuka välittää mahdottomuudesta ennustaa geneettisesti muunnettujen organismien vaikutuksia maapallomme herkkään ekosysteemiin? Vastuu ennaltaehkäisystä on siirtynyt suoraan kuluttajille (ja miljoonille nälkää näkeville afrikkalaisille).
Näin ollen Kreikan kommunistisen puolueen jäsenet äänestivät mietintöä vastaan.

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE)
. (SV) Me ruotsalaiset maltilliset olemme tyytyväisiä Euroopan parlamentin ja komission myönteiseen suhtautumiseen mietinnössä käsiteltäviin biotieteisiin ja biotekniikkaan. Korostaisimme kuitenkin, että monipuolisuus ja idearikkaus edistävät parhaiten tutkimuksen onnistumista. Tätä periaatetta ei pidä kadottaa yhteensovittamisen yhteydessä EU:ssa.
EU:ssa harjoitettavan tutkimuspolitiikan on perustuttava toissijaisuusperiaatteeseen. Jäsenvaltioiden välinen tutkimusyhteistyö on moitteetonta, mutta EU ei ole siitä vastuussa. EU:lla ei ole toimivaltaa muualla kuin sen omissa tutkimusohjelmissa, ja näin olisi oltava vastaisuudessakin. Tämän vuoksi äänestimme sellaisen erityisen pääosaston perustamisehdotusta vastaan, jonka pääasiallisena tehtävänä olisi bioteknisen strategian yhteensovittaminen.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
 - (FR) Kannatamme biotieteiden, biotekniikan ja laajemmin tieteen kehittämistä yleisesti. Tämä sen vuoksi, että niiden kehittämisellä voidaan luoda aineellinen perusta ihmiskunnan kehittymiselle ja inhimillinen perusta sen vapauttamiseksi kaikenlaisista ennakkoluuloista, kuten esimerkiksi siitä obskurantismista, jota levittävät uskonnot ja eri taantumukselliset ideologiat, joista osa on kovasti muodissa nykyään ja jotka aina silloin tällöin tuovat takaisin sellaisen yhteiskunnan, jossa ihmiset eivät hallitse kohtaloaan vaan nujertuvat epäoikeudenmukaisen, vahingollisen ja järjettömän yhteiskuntajärjestyksen alle.
Vastustamme kuitenkin mietinnön lukuisia suoria tai epäsuoria myönnytyksiä yksityisyritysten hyväksi. Yksityisyritykset eivät ole vähääkään kiinnostuneita siitä, mikä tieteiden kehittämisessä on hyödyllistä ihmiskunnalle, vaan lähinnä siitä, mitä kaikkea voidaan myydä maksukykyisille asiakkaille ja miten tehdä voittoa.
Vastustamme niin ikään kaikkia vetoomuksia julkiseen rahoitukseen yksityisten pääomien etujen nimissä siitäkin huolimatta, että noita etuja perustellaan tutkimustarpeilla.
Näin ollen pidättäydyimme äänestämästä mietinnöstä.

Doyle (PPE-DE)
- Äänestin tarkistuksia 31 ja 37 vastaan, sillä niiden sanamuodot voidaan tulkita siten, että niillä halutaan kieltää myös terapeuttinen kloonaus, jota kannatan oikeissa eettisissä oloissa. Ihmisten kloonaamista sen sijaan vastustan.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, mietintö koskee Euroopan investointipankin vuosikertomusta vuodelle 2001. Äänestin sen puolesta, sillä EIP tekee äärimmäisen tärkeää työtä erityisesti - tätä haluan korostaa - infrastruktuurien rahoittamiseksi varsinkin ehdokasvaltioissa. Juuri tästä syystä haluan korostaa kulkukäytävän 5 merkitystä. Se yhdistää Etelä-Italian Puglian alueen Tiranaan, Skopjeen, Sofiaan, Plovdiviin ja Burgasiin. Ennen kaikkea kehottaisin nostamaan Euroopan investointipankin niitä varoja, joilla rahoitetaan Skopjen ja Sofian välinen maantie- ja rautatieosuus, jota nyt ei ole olemassakaan, mikä estää koko Balkanin alueen työlle hyvin tärkeän kulkukäytävä 5:n rakennustöiden saattamisen nopeasti päätökseen.

Ducarme (ELDR)
. (FR) Parlamentti on oikeassa korostaessaan EIP:n vaikutusta pk-yritysten kasvuun ja työllisyyteen etenkin riskipääomatoimien kautta. Vaikutusta on vahvistettava pk-yritysten riskipääoman saannin kannalta ohjausrakenteiden avulla. 
EIP:lle suunnattu kehotus omaksua komission antama määritelmä pk-yrityksistä sekä soveltaa sitä on erityisen tärkeä kaikkein pienimpien pk-yritysten riskipääoman saannin kannalta.
Myös asuntorakentamiseen suunnattujen investointien lisääminen nostaa tärkeän rakennusalan merkitystä.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Van den Burgin mietintö Euroopan unionissa harjoitettavasta pankkivalvonnasta on erityisen mielekäs niiden vanhusten ja eläkkeensaajien kannalta, jotka antavat rahansa sekä valtiolle, joka hoitaa heidän eläkkeensä pakollisten kansallisten vakuutusjärjestelmien kautta, että yksityisille rahastoille osakkeiden, obligaatioiden ja investointien kautta. Kumpikaan järjestelmä ei kuitenkaan ole täysin vedenpitävä. Ongelman välttämiseksi ainoa asia, jonka voimme tehdä on, kuten näin hetki sitten silmät suljettuani, ryhtyä rakentamaan vedenpitäviä tiilitaloja. Se on minun ja eläkeläispuolueen mielestä paras investointi tulevaisuuden varalle, mihin ikinä niitä sitten rakennetaankin.

Ducarme (ELDR)
. (FR) Tarkkoja valvontasääntöjä noudattamalla Euroopan unionissa voidaan turvata säästöt ja saada ihmiset luottamaan pörssi- ja osakesijoittamiseen.
Riskien maailmanlaajuistumisen on määrä lisätä entisestään Euroopan viranomaisten halua kehittää valvontasääntöjä kansainvälisesti. Tässä mielessä parlamentin antama kehotus komissiolle ja Euroopan valvontakomiteoille järjestää yhteistyössä Yhdysvaltain keskuspankin sekä arvopaperi- ja pörssikomission kanssa rahoitusalan transatlanttinen foorumi on oikeansuuntainen. Muita, laajempia aloitteita ei kuitenkaan pidä unohtaa.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Mietintö perustuu muutamiin tosiseikkoihin ja yhteen oleelliseen väärinkäsitykseen. Tosiseikat tulivat esille sosiaalisessa vuoropuhelussa: maailman rahoitusmarkkinoiden häiritsevä ja ennen kokematon epävakaus ja sen vaikutukset niin sanottuun "reaalitalouteen". Tämä sai aikaan finanssikriisien aallon, ja ne muuttuivat talouskriiseiksi talouden ns. "finanssioitumisen" vuoksi. Sitä ovat edistäneet huomattavasti myös eläkejärjestelmien asteittainen yhdentäminen yksityisvoittojen hyväksi sekä eläkerahastojen määrän kasvu.
Väärinkäsitys syntyy ajatuksesta, että EU:n rahoitusmarkkinoiden yhdentäminen ja vähimmäistason valvontaa koskevien sääntöjen laatiminen uusien ylikansallisten elinten alaisuudessa sekä komission toimivaltuuksien lisääminen auttaisivat ratkaisemaan rahoitusmarkkinoiden heilahtelujen ongelman, vaikka ydinkysymys koskee pääoman "vapaata" kansainvälistä liikkuvuutta ja tuon pääoman spekulatiivista hyväksikäyttöä. Tällöin valtavia rahasummia keskitetään eläkerahastoihin ja vipurahastoihin käyttämällä säännöllisesti hyväksi veroparatiiseja ja välineitä, joilla edistetään spekulaatioita, kuten johdannaisia.
Rahoitusmarkkinoiden pirstaleisuudesta voi olla hyötyä finanssimarkkinoiden maailmanlaajuistumisen tuomien riskien ehkäisyssä. Näin voitaisiin säilyttää paikallisia valvontajärjestelmiä ja markkinoita, jotka ovat joustavia ja soveltuvat paremmin paikallisiin erityisoloihin.

Lulling (PPE-DE)
. (DE) Kansallisille viranomaisille annettu kehotus tiivistää yhteistyötä ns. valkokaulusrikollisuuden torjunnassa on todella tervetullut. Jos kuitenkin halutaan antaa esimerkkejä tästä valkokaulusrikollisuudesta mainitsemalla rahanpesu, markkinoiden väärinkäyttö tai terroristiryhmien rahoittaminen, on varottava lisäämästä tähän veronkiertoa. Me kaikki olemme yhtä mieltä siitä, että veronkierrosta olisi tehtävä loppu. Kaikkien on täytettävä velvollisuutensa ja maksettava veroja. Tämä ei kuitenkaan anna syytä sekoittaa veronkiertoa veropetoksiin. Sen vuoksi jätin valiokuntaan käsiteltäväksi tätä aihetta koskevan tarkistuksen, jota ei valitettavasti hyväksytty. PPE-DE-ryhmä esitti saman tarkistuksen täysistunnossa.
Tuolla tarkistuksella poistetaan myös maininta sellaisten maiden ottamisesta mustalle listalle, jotka eivät vielä noudata valkokaulusrikollisuuden torjuntaa koskevia kansainvälisiä standardeja. Tällainen nimittämis- ja syyllistämismenetelmä näyttää ensi näkemältä hyvin mielekkäältä, jos sen ainoana tavoitteena on valkokaulusrikollisuuden torjunta, mutta tosiasiassa se vahvistaa kaikkein vaikutusvaltaisimpien asemaa kansainvälisissä suhteissa. On syytä miettiä kahdesti Yhdysvaltain lisäämistä mustalle listalle.
(Puhemies keskeytti puhujan työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)
Meijer (GUE/NGL)
. (NL) EU:n politiikalla pyritään lisäämään suurten kansainvälisten yhtiöiden johdossa toimivien henkilöiden liikkumatilaa, sillä heillä ajatellaan olevan ihmeellisiä kykyjä vaurauden ja nopean talouskasvun takaajina. Aikana, jolloin osakkeiden hinnat kohosivat taivaisiin, näiden ihmeidentekijöiden annettiin jopa rikastua ruhtinaallisesti optiokaupalla. Kaiken lisäksi heitä rohkaistaan hakemaan merkittäviin valtiollisiin tehtäviin postipalvelujen, energianhankinnan ja julkisen liikenteen aloilla. Tällä välin olemme saaneet nähdä esimerkkejä Yhdysvalloissa siitä, mihin nämä ihmeidentekijät pystyvät. Heidän ansiokseen lasketut menestykset ja heille maksetut optiot perustuvat eräissä tapauksissa huijauksiin. Nyt Yhdysvalloissa on ryhdytty toimiin valvonnan lisäämiseksi, ei niinkään suuryhtiöiden mahdin hillitsemiseksi vaan lähinnä sijoittajien ja kuluttajien luottamuksen palauttamiseksi. Myös EU:lle on ehdotettu tällaista aloitetta. Tuen aloitetta lähinnä sen vuoksi, ettei mitään parempaakaan ole tarjolla. Ei edes useiden tarkastajien nimittämisellä ratkaista ongelmia, ellei muuteta tapaa, jolla taloutta hoidetaan. Näin vain tuhlaisimme yhteisön varoja byrokratiaan. Myönteinen sen sijaan on ehdotus yhteisen tietokannan perustamisesta. Siihen koottaisiin kaikkein tärkeimmät tiedot Euroopan rahoituslaitosten toiminnasta, ja se olisi kansalaisten käytettävissä.

Patakis (GUE/NGL)
. (EL) - Rahoitusjärjestelmässä koettu ennennäkemätön kriisi johtuu kapitalistisen järjestelmän perusteellisesta kriisistä, eturistiriidoista sekä monopolien välisestä kiihkeästä kilpailusta.
Suurten monopolien ja rahoituspalveluryhmittymien kohtaama skandaalien aalto Yhdysvalloissa ja Euroopassa on pahentanut ihmisten luottamuspulaa rahoitusjärjestelmiin, korostanut niiden vastuuvelvollisuuden puuttumista ja paljastanut, kuinka markkinoita, piensijoittajia ja piensäästäjiä sekä eläkerahastoja ja vakuutusyhtiöitä petetään jatkuvasti uusilla keinoilla hyväksikäyttää ihmisiä ja imeä heidät kuiviin.
Vieläkään ei kuitenkaan ole ryhdytty tiukkoihin valvontatoimiin, mikä on kenties osoitus siitä, että valvonnasta vastuussa olevat ovat pikemminkin salanneet kuin valvoneet tietoa ja toimineet siten käytännössä "huijauksen asiantuntijoina". "Luova" ja "rakentava" kirjanpitojärjestelmä on todella omaksuttu hyvin myös kansallisissa tilinpidoissa keinona huijata kansalaisia.
Kaikkien toistaiseksi ehdotettujen tai sovellettujen ns. tarkastusten yksinomaisena tarkoituksena on ollut ruohonjuuritason oikeutettujen reaktioiden tyynnyttely. Mitään ei ole tehty, etteivät vastuuttomat monopolit, jotka tuhoavat työntekijöitä ja pk-yrityksiä, saisi aikaan uhreja, tai jotta uhrit saisivat korvauksen menetyksilleen, sillä tämä vaarantaisi yhteiskunta- ja talousjärjestelmän, joka perustuu hyväksikäytön periaatteeseen.
Haluamme korostaa talouskriisin poliittisia ulottuvuuksia työntekijöiden rinnalla käymässämme taistelussa tämän mädän järjestelmän kukistamiseksi.

Ducarme (ELDR)
 - (FR) Jatkuvat hokemat käytännössä vielä toteutumatta jääneen kaasu- ja sähkömarkkinoiden vapauttamisesta murentavat huomattavasti Euroopan uskottavuutta kansalaisten silmissä. Vapauttaminen olisi nyt todella saatava käyntiin, jotta se näkyisi myös kotitalouksissa.
Kun otetaan lisäksi huomioon Euroopan tehottomuus Etelä-Koreaan laivanrakennusmarkkinoita koskevassa epäreilussa kilpailussa, on kiireesti pantava täytäntöön WTO:n riitojenratkaisumenettely kyseisellä alalla, jotta mahdollistetaan myös kansainvälisen kilpailupolitiikan aloittaminen.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Äänestimme mietintöä vastaan seuraavista syistä:
Siinä toistetaan tuki nopealle etenemiselle kohti Euroopan energia-, liikenne- ja postipalvelumarkkinoiden sääntelyn vapauttamista sekä esitetään pettymys siihen, ettei Euroopan kaasu- ja sähkömarkkinoiden tosiasiallinen sääntelyn vapauttaminen ole edennyt. Me emme hyväksy tätä. Emme hyväksy myöskään mietinnön kantaa, joka koskee julkisten yritysten suorittamia sähköalan yksityisyritysten ostoja aloilla, jotka on vapautettu tai joita ollaan vapauttamassa, mitä mietinnössä pyritään nyt horjuttamaan. Olemme eri mieltä valtiontuen vähentämiskehotuksesta ja mietinnön väärästä asenteesta, joka koskee yleishyödyllisten palvelujen yksityisten tarjoajien rahoittamista valtion varoilla. Mietinnössä ei oteta huomioon keskittymien sosiaalisia vaikutuksia, etenkään työllisyyttä tai määräävien markkina-asemien väärinkäyttöä, ja siinä vähätellään työntekijöiden merkitystä keskittymiä koskevissa päätöksissä. Emme myöskään yhdy mietinnössä esitettyä ehdotusta yhteispäätösmenettelyn noudattamisesta kilpailupolitiikassa.

Krivine ja Vachetta (GUE/NGL)
. (FR) Emme luonnollisestikaan voi tukea Alain Lipietzin mietintöä, jossa tuodaan esiin voimakas "pettymys siihen, että Euroopan kaasu- ja sähkömarkkinoiden tosiasiallinen sääntelyn vapauttamisen ei ole edennyt". Päinvastoin kehotamme kansalaisia vastustamaan tällaisia hankkeita. Kuten kansalaisten enemmistö, myös me "tunnemme vasta kovin vähän" EU:ssa harjoitettavan kilpailupolitiikan etuja, sillä kilpailupolitiikka näkyy rakenneuudistuksina, irtisanomisina ja yhteiskunnallisten tarpeiden tyydyttämisen alennusmyyntinä.
Tämä politiikka on vähintään yhtä typerää kuin vakaussopimus, ja kannatamme sen sijasta Euroopassa suunniteltuja rakenteellisia menettelyjä esimerkiksi liikenteen ja energian aloilla. Komission lähestymistavalla pyritään yleisesti tekemään tällaiset menettelyt täysin mahdottomiksi etenkin vähentämällä valtiontukia, joita mainostetaan jatkuvasti vahingollisiksi. Toisin kuin esittelijä, emme "kannata komission jatkuvaa sitoutumista valtiontukien supistamiseen vieläkin enemmän". Näin ollen äänestämme hänen mietintöään vastaan, sillä se on osoitus uusliberalistisen ideologian varauksettomasta tukemisesta.

Marques (PPE-DE)
Haluan onnitella esittelijä Lipietziä hänen erinomaisesta mietinnöstään, jonka hän on laatinut komission 31. kilpailupolitiikkaa koskevasta kertomuksesta vuodelle 2001. Annan sille täyden tukeni etenkin siltä osin, kun sillä edistetään jatkuvan ja ehdottoman valvonnan varmistamista kilpailun vakavien vääristymien estämiseksi sekä tarvetta perustaa oikeudellinen asiantuntijaelin kilpailun ja valtiontukien alalla, jotta näitä kysymyksiä koskevat oikeustapaukset voitaisiin käsitellä nopeasti.
Haluan kuitenkin korostaa, että vaikka annan täyden tukeni esittelijän myönteiselle suhtautumiselle komission sitoumukseen vähentää valtiontukia yhteisössä, Euroopassa on yhä alueita, lähinnä syrjäisimpiä alueita, joille valtiontuki on elintärkeää niiden taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen tukemisessa. Tämä on myönnetty selväsanaisesti Amsterdamin sopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa. Meidän on näissä erityistapauksissa jatkossakin joustettava sellaisen tuen myöntämisessä ja hyväksymisessä, jolla voidaan perustellusti ja tehokkaasti edistää näiden erityisalueiden ja -talouksien kehittämistä.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Tuin tätä mietintöä, joka koskee komission arviota kilpailupolitiikasta vuonna 2001, sillä se on minusta hyvin punnittu ja kriittinen rakentavalla tavalla. Kuten esittelijä toteaa, meidän on tunnustettava se tosiasia, että komissio jatkaa menestyksellisesti tavoitteidensa toteuttamista soveltamalla rohkeasti käytössään olevia välineitä ja siten suojelemalla tehokkaasti kuluttajia ja heidän parhaita etujaan. Tämän päätelmän objektiiviseksi tueksi voidaan esittää tutkittujen tapausten määrän todistettu väheneminen ja määrättyjen sakkojen jyrkkä nousu. Kun otetaan huomioon nopea tekninen kehitys, globalisaation eteneminen ja Euroopan taloudelle tyypilliset yleiset keskittymät, kilpailupolitiikan ehdottomuus ja sen tiukka valvonta komission toimesta on hyvin tärkeää. Valvontapolitiikalla on ratkaiseva merkitys luottamuksen ilmapiirin edistäjänä ja taloudellisten toimijoiden suojelun parantamisen mahdollistajana. Siten voidaan estää yhdenmukaistettuja menettelytapoja, määräävien markkina-asemien väärinkäyttöä ja muita kilpailun vääristymiä. Kannatan erityisesti myös esittelijän ehdotusta, jonka mukaan ehdottomalle etusijalle olisi asetettava teollisuuden mukauttamiseen suunnatut horisontaaliset tukipolitiikat, joiden tavoitteena on Kioton sitoumusten noudattaminen. Näin voidaan edetä Euroopan taloudessa, josta halutaan tehdä yhä dynaamisempi ja kilpailukykyisempi, mutta myös ekologisesti tasapainoinen.

Berthu (NI)
 - (FR) Komissio on viime vuosina täyttänyt tehtäväänsä valtiontukien alas ajamiseksi jokseenkin sokealla innolla. Sen mielestä valtiontukia kritisoidaan vähän joka taholla.
Neuvosto yritti äskettäin ensimmäistä kertaa hillitä komissiota vetoamalla EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaan, jossa sille annetaan valtuudet puuttua asiaan yksimielisellä päätöksellä poikkeuksellisissa tapauksissa tiettyjen tukien vapauttamiseksi kaikista oikeuskäsittelyistä. Pahoittelemme, ettei neuvostolla ollut rohkeutta ryhtyä tähän aiemmin esimerkiksi silloin, kun komissio tuomitsi Ranskan tekstiilialan julkiset työllisyystuet.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin hillitsi niin ikään tätä kehitystä asiassa Ferring 22. marraskuuta antamallaan päätöksellä, jolla vapautetaan valtiontuet, joilla korvataan ainoastaan yhteiskunnallisista velvollisuuksista aiheutuvat liialliset kustannukset. Toivomme vahvistusta tälle oikeuskäytännölle.
Katsomme nyt, että EY:n perustamissopimuksen vastaavaa osaa (87-89 artikla) olisi päivitettävä hyväksyttävien valtiontukien määrittelyn tehostamiseksi etenkin työllisyyteen, ympäristöön tai yhteiskunnallisten velvollisuuksien täyttämisen korvaamiseen myönnettävien tukien osalta. Komissiolla ei pitäisi olla yksinomaista päätäntävaltaa: myös kansandemokratioilla on oltava sanansa sanottavana.

Krivine ja Vachetta (GUE/NGL)
. (FR) Philippe Herzogin mietinnössä esitetään vähäisiä muutoksia valtiontukien tulostauluun ja esitetään muutamia vaatimattomia toiveita. Pahoittelemme esittelijän tavoin tutkimukseen ja kehitykseen suunnattavan tuen jäädyttämistä ja kannatamme hänen laillaan poikkeuksellisten tapausten huomioon ottamista. Mietinnön sisältö antaa kuitenkin aiheen voimakkaaseen kritiikkiin. Siinä arviointimenettelyjen puuttumista käsitellään vain yhtenä kysymyksenä muiden joukossa, vaikka se on avainkysymys: sen sijasta, että Euroopan parlamenttia kehotetaan äänestämään luvuista, sillä olisi demokratian nimissä oltava mahdollisuus ottaa kantaa todellisten arvioiden pohjalta. Syy siihen, että tämä mainitaan mietinnössä vain ohimennen, on, ettei esittelijä pitänyt sitä alun perinkään tärkeänä vaan pysyi uskollisena uusliberalistiselle opille. Mietintö päättää keskustelun jo ennen sen alkamista toteamuksella, jonka mukaan parlamentti "tukee tavoitetta vähentää kaikissa muodoissaan tukea, jota jäsenvaltiot tai valtiolliset rahastot myöntävät ja joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua". Näin ollen mietinnön vallitsevana aiheena ovat yksityiskohtaiset järjestelyt puhtaalla kilpailun logiikalla, ja tämä on yksi lisäsyy kielteiseen ääneemme.

Marques (PPE-DE)
. (PT) Haluan onnitella esittelijä Herzogia hänen erinomaisesta mietinnöstään komission esittelemästä valtiontukien tulostaulusta 2001 (kevät 2002), jolle annan täyden tukeni.
Valtiontukien tulostaulun julkaiseminen puolen vuoden välein vuodesta 2001 alkaen on tärkeä väline kilpailupolitiikan avoimuuden ja keskustelun kannalta.
Olen kuitenkin samaa mieltä siitä, ettei tulostauluun ole otettu vielä riittävästi asianmukaista tietoa, jolla mahdollistettaisiin jäsenvaltioiden käyttäytymistä ja valtiontukien todellisia etuja koskevat keskinäiset vertailut.
Toivoisimme näiden vertailujen laatimista lähitulevaisuudessa, sillä vain siten voidaan toteuttaa kattava tietopohjainen tutkimus, jonka perusteella voidaan tehdä päätöksiä myönnettyjen tukien tasosta ja/tai niiden mahdollisesta uudelleen suuntaamisesta horisontaalisiin, yleistä etua koskeviin tavoitteisiin, kuten tutkimukseen ja kehitykseen, ympäristöön, pk-yrityksiin, koulutukseen ja työllisyyteen.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Valtiontuella on nykyisin kielteinen kaiku EU:ssa. Sille ei ole sijaa ylettömässä kansainvälisen kilpailun ja verovähennysten kilpajuoksussa. Suuri osa valtiontuista kanavoidaan kuitenkin yrityksille valemuodossa. Joissakin tapauksissa rahtiliikenteen tarjonnasta on ylikapasiteettia, kun uusia moottoriteitä, rautateiden tavaraliikennettä ja kanavia rakennetaan. Näin ollen yhtiöt voivat vapaasti valita, mitä infrastruktuurin osaa ne voivat käyttää pitäessään liikenteen kustannukset minimissä. Monien yhtiöiden perustaminen ja säilyminen on ollut mahdollista yksistään valtiontuen ansiosta, ja tähän ei ole odotettavissa suuria muutoksia tulevaisuudessa. Tämä pätee varsinkin silloin, kun yleishyödylliset palvelut eli yhteiskunnalliset palvelut katsotaan osaksi taloutta. Vaikka yleishyödylliset palvelut ovat elintärkeitä ihmisten hyvinvoinnin ja ympäristön säilymisen kannalta, ne ovat kuitenkin monissa tapauksissa vähenemässä kovaa vauhtia. Vain nepotismi, valtiontukien myöntäminen liikesuhteisiin, on estettävä. Kollegani Herzog on esittelijänä todennut kaiken tämän melko vaisusti, mutta hän on tehnyt muutamia järkeviä ehdotuksia, joilla pyritään lisäämään lukujen vertailukelpoisuutta, nostamaan niiden määrien kattoa, jotka on ilmoitettava 200 000 euroon asti, omaksumaan aktiivinen aluepolitiikka T?ekin tasavallan ja Puolan niillä alueilla, joilla terästeollisuudella on voimakas asema, poistamaan yleishyödyllisiin palveluihin suunnattua tukea koskevat tarkastukset sekä lisäämään parlamentin valvontavaltaa tukipolitiikassa. Parlamentin oikeistosiiven edustajat tekevät kaikkensa tämän prosessin estämiseksi.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Eurooppa-neuvosto hyväksyi Tukholmassa kesäkuussa 2001 tavoitteen, jonka mukaan valtiontukien yleistasoa ja etenkin tapauskohtaista ja alakohtaista tukea vähennettäisiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2003 mennessä. Maaliskuussa 2002 järjestetty Barcelonan Eurooppa-neuvosto vahvisti tämän suuntauksen ja kehotti jäsenvaltioita suuntaamaan tuen uudelleen laaja-alaisiin yhteistä etua koskeviin tavoitteisiin, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus mukaan lukien, sekä kohdentamaan sen markkinoilla havaittuihin ongelmakohtiin. Itse näen valtiontuet joustojen välineenä, joka on välttämätön erojen korjaamisessa ja erityisongelmien ratkaisemisessa Euroopan kilpailusääntöjen nojalla, mikä tarkoittaa, ettei niiden käytön oikeutusta pidä koskaan kyseenalaistaa, vaikka sen on tapahduttava maltillisella ja hyväksyttävällä tavalla. Kannatan tämän mietinnön laatimiseen johtaneessa erityistapauksessa valtiontukien myöntämisen vähentämistä ja niiden uudelleen suuntaamista horisontaalisiin tavoitteisiin, kuten pk-yrityksiin, ympäristöön, tutkimukseen ja kehitykseen sekä koulutukseen ja työllisyyteen, jotka ovat varsinaisen taloudellisen tehokkuuden ulkopuolella mutta joilla edistetään taloudellisten toimijoiden ja jäsenvaltioiden valmistautumista sisämarkkinoihin. En yhdy esittelijän kehotukseen yhteispäätösmenettelyn ulottamiseksi näihin kysymyksiin. Kannatan tarkistuksia, jotka on hyväksytty erillisissä äänestyksissä, jotka ovat parantaneet merkittävästi lopullista päätöslauselmatekstiä, vaikkei esittelijä kenties tästä pidäkään. 
Puhemies.
Äänestykset päättyvät tähän.
(Istunto keskeytettiin klo 13.40 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)
Berthu (NI).
Arvoisa puhemies, olen juuri tutustunut tiistaiaamun ylimääräistä keskustelua koskeviin istuntoselostuksiin parlamentin verkkosivuilla ja huomasin, että joidenkin jäsenten, myös minun, tosin en ollut ainoa, työjärjestyksen 120 artiklan nojalla jättämät kirjalliset lausumat oli yksinkertaisesti poistettu niistä. Kuulin, ettei 120 artikla pätenyt niihin ja ettei Euroopan parlamentin työjärjestys pätenyt tähän ylimääräiseen keskusteluun. Minusta tämä on hyvin arveluttava selitys, josta olisi syytä keskustella pidempäänkin, ja tasapuolisuuden kannalta se oli minusta hyvinkin tärkeä keskustelu niiden jäsenten kirjallisten lausuminen hyväksymisen kannalta, jotka eivät saaneet mahdollisuutta puheenvuoroon. Näin ollen puhun sekä omasta puolestani että muiden jäsenten puolesta, ja, arvoisa puhemies, toivon, että vaaditussa määräajassa antamamme kirjalliset lausumat liitettäisiin keskusteluun.

Puhemies. -
Hyvä jäsen Berthu, huomautuksenne ei liity eiliseen pöytäkirjaan. Se on kuitenkin pantu merkille, ja saatte siihen vastauksen aikanaan.

Oreja Arburúa (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan tehdä yhden selkeän huomion jäsen Gorostiagan viime maanantaina antamasta lausumasta. Hän mainitsi YK:n kidutuksen vastaisen komitean selvityksen ja lähetti myöhemmin sähköpostiviestin kaikille parlamentin jäsenille.
Toimitan edellä mainitun komitean selvityksen kokonaisuudessaan parlamentin jäsenille, jotta he voivat itse tutustua Espanjassa viime vuosina toteutetuista toimista annettuihin myönteisiin kommentteihin. Lainsäädäntöön on tehty useita muutoksia kidutusten estämiseksi.
Korostaisin myös, että minusta on hieman kummallista, että jäsen Gorostiaga tuomitsee kidutuksen, kun hän ei tuominnut Baskimaassa jatkuvasti kokemiamme ihmisoikeusrikkomuksia. Niitä ovat saaneet kokea etenkin ne meistä, jotka toimivat valitussa virassa. Pahinta terrorismia harjoittavat ETA:n terroristit tappamalla, kiristämällä ja kidnappaamalla ihmisiä.
Puhemies. -
Hyvä jäsen Oreja, olette varmasti tietoinen siitä, että parlamentin tapana on käsitellä rauhallisesti mutta tiukasti niitä jäsen Gorostiagan esittämiä mielipiteitä, joilla ei ole yhteyttä todellisuuteen. Itse olen hyvin perillä tilanteesta, sillä toimin valitussa virassa Espanjassa. En siis voi ottaa tähän kantaa, mutta huomautuksenne on pantu merkille.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Oomen-Ruijtenin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0369/2002) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi asetuksen (ETY) N:o 1408/71 muuttamisesta soveltamisalan laajentamiseksi koskemaan kolmansien maiden kansalaisia, joita kyseiset säännökset eivät jo koske yksinomaan heidän kansalaisuutensa vuoksi (KOM(2002) 59 - C5-0084/2002 - 2002/0039(CNS)).

Oomen-Ruijten (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, suhtaudun ristiriitaisin tuntein tähän puheenvuorooni, en niinkään sen vuoksi, että keskustelua ei saatu käytyä ennen lounasta ja minun on pidettävä tänä iltana puhe kotimaassani, vaan koska toisaalta olen iloinen siitä, että saimme tänään päätökseen sellaisen asian käsittelyn, joka saatetaan päätökseen ministerineuvostossa, ja toisaalta olisin hyvin mielelläni puolustanut sitä, minkä me täällä parlamentissa katsomme oikeudeksemme - ja jonka olisin mielelläni saattanut yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavaksi - nimittäin asetuksen (ETY) N:o 1408/71 oikeusperusta, johon sisältyy yhteispäätösmenettely. En tehnyt näin ja olen kiitollinen myös niille kollegoilleni, jotka taivuteltiin luopumaan tästä taistelusta.
Miksi emme taistele tästä asiasta? Sen vuoksi, että asetuksen ulottaminen kolmansien maiden kansalaisiin on niin tärkeää ja koska jotain nyt vihdoinkin tehdään niiden henkilöiden oikeusaseman parantamiseksi, jotka oleskelevat laillisesti Euroopan unionin jäsenvaltiossa, mutta joilla työskennellessään tai asuessaan muualla ei ole mitään oikeuksia. Yhteisöjen tuomioistuin on useaan otteeseen todennut, että koordinointiasetusta olisi sovellettava myös näihin laillisesti alueella oleskeleviin kansalaisiin. Komissio on antanut tästä nimenomaisesta aiheesta direktiivin, jolla asetusta muutetaan. Se valitsi toisen oikeusperustan, mutta ei saanut neuvostoa ratifioimaan ehdotustaan. Olen kiitollisuudenvelassa komissiolle, mutta kuten olen jo todennut, myös kollegoilleni, jotka päättivät olla osoittamatta kateutta ja lopettaa poliittisen kinastelun ja valitsivat hyvästä syystä näiden kansalaisten saattamisen asetuksen N:o 1408 soveltamisalaan. Uskon, että toimielinten välinen kiista siitä, mikä olisi ollut asianmukainen oikeusperusta, olisi kestänyt vuosia, eikä siitä olisi ollut varmasti mitään hyötyä näille ihmisille.
Parlamenttina olemme tarttuneet ensimmäiseen tilaisuuteen näiden kansalaisten oikeuksien tunnustamiseksi - ja uskon ministerineuvoston tekevän päätöksen 3. joulukuuta. Kansalaisten velvollisuudethan on jo tunnustettu. Se, että Tanska ja jopa Yhdistynyt kuningaskunta katsoivat tarpeelliseksi osallistua asetukseen, teki minut hyvin iloiseksi. Tämä lisää joka tapauksessa selvyyttä, jota asiassa todella tarvitaan.
Kun tarkistukset lähiaikoina hyväksytään, me sanomme neuvostolle, että jos kantaamme vielä tehdään tarkistuksia tai näiden kansalaisten oikeusasemaa muutetaan, käytämme oikeuttamme käydä näistä kohdista toimielinten välistä taistelua neuvoston kanssa. Se, mitä nyt olemme sisällyttäneet asetukseen, on juuri ja juuri hyväksyttävissä, mutta siihen sisältyy joka tapauksessa vakava varoitus siitä, että jos asiat eivät edisty suunnitellulla ja sovitulla tavalla, saatamme harkita asian saattamista yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.
Haluan vielä kerran kiittää kaikkia kollegoita, jotka ovat osoittaneet sitoutumista ja tehokkuutta työskennellessään järjestelmän parissa ja jotka olivat minun tavoin valmiita kannattamaan komission ehdotusta. Lisäksi haluan esittää huomion, joka koskee komission virkamiestä Verschuerenia, joka on juuri nyt sairaana kotonaan, mutta joka mielestäni on paras komission edustaja tässä asiassa. Haluan toimittaa teidän kauttanne hänelle toivotukseni pikaisesta paranemisesta. Uskon myös kaikkien asian parissa työskentelevien kollegoiden yhtyvän tähän toivotukseen.

Monti
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensin kiittää esittelijä Oomen-Ruijtenia ja hänen kollegojaan erinomaisesta mietinnöstä ja tuesta komission ehdotukselle. Ehdotus on hyvin tärkeä, ja sen hyväksyminen on merkittävä poliittinen viesti unionilta. Ehdotuksella edistetään unionin alueella laillisesti asuvien kolmansien maiden kansalaisten integroitumista, sillä se tarjoaa heille samat sosiaaliturvaoikeudet kuin Euroopan unionin sisällä liikkuville unionin kansalaisille. Ehdotus on merkittävä panos yhteisön tasapainoisen ja johdonmukaisen maahanmuuttopolitiikan edistämiseksi.
Täällä parlamentissa vaadittiin 27. lokakuuta 1999 pikaisia toimia jäsenvaltioissa laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten yhdenvertaisen kohtelun varmistamiseksi, jotta heille voitaisiin antaa samankaltaiset oikeudet kuin unionin kansalaisille. Nyt tarkasteltavana oleva ehdotus on vastaus tähän vaatimukseen, ja siinä myönnetään kolmansien maiden kansalaisille vieläpä samat eikä pelkästään samankaltaiset oikeudet kuin Euroopan unionin sisällä liikkuville unionin kansalaisilla.
Ehdotuksella kannustetaan myös työntekijöiden liikkuvuutta, jonka merkitys kävi ilmi komission vuoden alussa esittämästä toimintasuunnitelmasta. Ehdotuksen avulla yksinkertaistetaan sääntöjä ja vähennetään niiden kansallisten ja kansainvälisten säädösten määrää, joilla koordinoidaan näiden ihmisten sosiaaliturvajärjestelmiä.
Kuten esittelijä aivan oikein korosti mietinnön perusteluissa, perustamissopimuksen 63 artiklan 4 kohtaan perustuvan asetusehdotuksen tarkoituksena on sillan rakentaminen. Siinä ainoastaan laajennetaan yhteisön sosiaaliturva-asetusten soveltamisala kattamaan kolmansien maiden kansalaiset. Nämä asetukset perustuvat nyt ja vastaisuudessakin perustamissopimuksen 42 artiklaan. Tämä tarkoittaa sitä, että mahdollisten tulevien asetukseen N:o 1408/71 tehtävien muutosten yhteydessä parlamentti on edelleen yksi päätöksentekijöistä.
Kuten tiedätte, komission ehdotukseen sisältyy jo johdanto-osan perustelukappale, jossa viitataan perusoikeuskirjaan, mutta olen samaa mieltä siitä, että erityinen viittaus perusoikeuskirjan 34 artiklan 2 kohtaan on tarpeen. Komissio kannattaa näin ollen tarkistusta 1.
Olen täysin samaa mieltä myös toteamuksesta, että kolmansien maiden kansalaisten sosiaaliturvan yhteensovittaminen on hyvin tärkeää, mutta tämä on niin itsestään selvää, että sen sisällyttäminen ehdotukseen, kuten tätä koskeva johdanto-osan perustelukappalekin, ovat täysin turhia. Kolmansien maiden kansalaisten sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisen merkitys käy selvästi ilmi komission ehdottamista johdanto-osan ensimmäisistä yhdeksästä perustelukappaleesta.. Tämän vuoksi komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 2, vaikka se onkin samaa mieltä perusajatuksesta.
Ymmärrän, että on asianmukaista viitata johdanto-osassa Euroopan unionin lähestyvään laajentumiseen. Komissio voi tämän vuoksi hyväksyä tarkistuksen 3. Se ei kuitenkaan voi tukea tarkistuksia 4 ja 5. Tarkistuksesta 4 on sanottava, ettei ole asianmukaista viitata asetuksessa sellaiseen ehdotukseen yhteisön säädökseksi, jonka tulosta ei vielä tiedetä. Komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 5 useasta syystä. Ensinnäkin ehdotuksen tarkoituksena on antaa jäsenvaltiossa laillisesti oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille samat oikeudet kuin unionin sisällä liikkuville unionin kansalaisille. Tarkistuksella 5 pyritään antamaan kolmansien maiden kansalaisille erilaisia oikeuksia kuin yhteisön kansalaisille. En ymmärrä, miksi afgaani- tai intialaistyöntekijällä esimerkiksi Alankomaissa tai Suomessa olisi täysin erilaiset ongelmat - koska he eivät mahdollisesti osaa kieltä tai tunne kyseisen valtion hallinnollisia menettelyjä riittävän hyvin - kuin kreikkalaisella tai portugalilaisella työntekijällä.
Komissio käynnistää määrätietoisen, tehokkaan tiedotuskampanjan, ja ehdotuksen tultua hyväksytyksi siitä tiedotetaan kaikille, joita asia koskee, jotta nämä voivat tarvittaessa puolustaa oikeuksiaan. Lisäksi tiedotusvälineet ovat jo nyt hyvin kiinnostuneita ehdotuksesta.
Arvoisa puhemies, lopuksi toteaisin olevani hyvin kiitollinen parlamentille siitä, että ehdotus oli tämän päivän esityslistalla, ja siitä, että neuvosto voi näin ollen virallisesti hyväksyä sen 3. joulukuuta pidettävässä kokouksessaan. Ymmärtänette, ettei komissiolla ole aikaa toimittaa neuvostolle tarkistettua ehdotusta, mutta kollegani, komission jäsen Diamantopoulou aikoo suositella neuvostolle, että se hyväksyisi ehdotuksen niiden parlamentin tarkistusten kanssa, jotka olemme hyväksyneet.

Gillig (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, esittelijä Oomen-Ruijten, hyvät kollegat, haluan aluksi esittelijän tavoin ilmaista tyytyväisyyteni mahdollisuuteen ottaa käyttöön tällainen säädös, toisin sanoen tekstiluonnoksen sisältöä koskeva kanta.
Oli todellakin korkea aika tehdä näin, ja Euroopan komissiolla oli poliittinen velvollisuus niitä kansalaisia kohtaan, joita asetusluonnos koskee, sillä Tampereen Eurooppa-neuvosto päätti vuoden 1999 lokakuussa päätelmissään, että on ryhdyttävä pikaisiin toimenpiteisiin unionin alueella laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten tasa-arvoiseksi kohtelemiseksi.
Olemme tyytyväisiä kolmansien maiden kansalaisten tasa-arvoiseen kohtelemiseen asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä siitä seuraavan sosiaalisen tasa-arvon osalta, joka, kuten sanottu, auttaa huomattavasti integroimaan kolmansien maiden kansalaisia mutta myös kannustaa liikkuvuuteen. Tiedämme, että henkilöiden liikkuvuus, josta paljon puhutaan, on paljon vaikeammin toteutettavissa kuin tavaroiden ja tuotteiden vapaa liikkuvuus.
Haluan korostaa, koska näin on tehtävä, että kolmansien maiden kansalaisten Euroopan unionille antama panos on merkittävä, sillä se vauhdittaa talouskasvua ja lisää kulttuurien moninaisuutta. Kun puhumme kolmansien maiden kansalaisista, se saattaa merkitä noin 13:a miljoonaa ihmistä unionissa. Määrä on hyvin merkittävä.
Esittelijän tavoin haluan kuitenkin kiinnittää huomionne Euroopan komission neuvoston painostuksesta valitsemaan oikeusperustaan. Euroopan parlamentti joutui tyytymään pelkkään kuulemiseen, vaikka vuonna 1997 esitetty ensimmäinen ehdotus perustui 51 artiklaan, josta on tullut 42 artikla, jossa edellytetään yhteispäätösmenettelyä. Tämä päätös, jonka perustelut vaikuttavat vähintäänkin kyseenalaisilta aivan kuin esittelijä sanoi, ja tämän vuoksi moitittavilta, asettaa itse asiassa Euroopan parlamentin ristiriitaiseen tilanteeseen, joka voidaan ratkaista vain antamalla periksi, sillä juuri näinhän nyt tapahtuu. Valitettavasti tämä ei myöskään ole ensimmäinen kerta, kun toimielimemme valtuuksia pyritään toden teolla kaventamaan, ja tätä voidaan pitää vaarallisena ennakkotapauksena. Pelkään pahoin, että taustalla on tällainen suuntaus, ja uskon, että toimielimemme olisi nyt pysyttävä valppaana.
Neuvoston suositusten perusteella komissio tietää aivan hyvin, että parlamentti valitsee käytännön tien eikä ryhdy siihen, mitä kutsuitte oikeudelliseksi hiusten halkomiseksi, koska se ei halua vaarantaa tärkeää yhteisön lainsäädäntöä. Emme halua ottaa vastuuta toivomamme asian epäonnistumisesta.
Emme toivo yhteenottoa, mutta kysymys kuuluu: onko parlamentilta päätöstä odottavien kansalaisten vastaisuudessa kärsittävä ainoastaan, jotta parlamentin kantaa kunnioitettaisiin? Mielestäni tätä päätöstä, Euroopan parlamentin varsin järkevää kantaa, olisi hyödynnettävä keskusteluissa tulevaisuudessa tai asioissa, joita jo tiedämme neuvoston tarkastelevan.

Buitenweg (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluan ryhmäni ja Jean Lambertin puolesta esittää lämpimät onnittelut mietinnön esittelijälle. Kannatamme täysin Oomen-Ruijtenin lähestymistapaa, myös sitä tapaa, jolla hän käsitteli oikeusperustaa. Katson tärkeäksi sen, että yhteisön sisäisen yhteensovittamisen kautta aikaansaatuja sopimuksia sovelletaan nyt myös kolmansien maiden kansalaisiin. Rehellisesti sanottuna on häpeällistä, ettei näin toimittu jo aikaisemmin, ottaen huomioon, että nämä ihmiset maksavat kyllä veronsa ja sosiaaliturvamaksunsa, mutta huomaavatkin sitten jäävänsä järjestelmien ulkopuolelle työskennellessään ulkomailla.
Euroopan parlamentti on jo esittänyt toiveensa Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmien toteuttamisesta myös käytännössä kolmansien maiden kansalaisten oikeuksien osalta. Asetus, jota nyt käsittelemme, koskee toisessa jäsenvaltiossa työskenteleviä kolmansien maiden kansalaisia, mutta myös kolmansien maiden kansalaisista koostuvan paljon suuremman ryhmän sosiaaliturvaoikeudet on turvattava samalla tavalla kuin Euroopan unionin kansalaisilla. Ryhmäni toivoo, että asian tarkasteleminen edelleen johtaa tarvittavan yksimielisyyden löytymiseen täällä parlamentissa.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma ilmastonmuutoksista.

Monti
Arvoisa puhemies, haluan kiittää siitä, että komissiota on pyydetty parlamenttiin kertomaan lokakuussa 2002 New Delhissä pidetystä ilmastonmuutoskonferenssista. Aluksi haluan sanoa, että Euroopan unioni omaksui keskusteluissa voimakkaan ja yhdenmukaisen kannan, ja haluamme kiittää puheenjohtajavaltio Tanskaa erinomaisesta työstä. Komissio on myös iloinen voidessaan kertoa saaneensa kokoukseen osallistuneilta kansalaisjärjestöiltä vankkaa poliittista tukea. Komissio ja erityisesti kollegani Wallström haluavat kuitenkin antaa tunnustusta Euroopan parlamentin tuelle, jota se on jatkuvasti osoittanut EU:n kannalle kansainvälisissä ilmastoa koskevissa neuvotteluissa, ja kiittää jatkuvasta mielenkiinnostanne. Mielenkiinnosta todisti myös García-Orcoyen Tormon johtama asialleen omistautunut parlamentin valtuuskunta New Delhissä. Toivomme tehokkaan yhteistyön jatkuvan tulevaisuudessakin.
Noin 170 valtiota, jotka edustavat yli kolmea neljäsosaa maailman väestöstä, kokoontui New Delhiin ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen osapuolten kahdeksanteen säännölliseen kokoukseen. Kokouksessa saavutettiin edistystä useissa seurannan ja raportoinnin kaltaisissa teknisissä kysymyksissä, ja näin valmisteltiin puhtaan kehityksen mekanismin käyttöönottoa. Puhtaan kehityksen mekanismi on merkittävä väline kehitysmaiden päästötavoitteiden saavuttamisessa, ja samanaikaisesti sillä voidaan vähentää teollisuusmaiden päästöjä sekä edistää kestävää kehitystä.
Kokouksen viimeisessä ministeritason osuudessa ministerit ja virkamiehet keskustelivat ilmastonmuutoksen torjumiseksi tähän mennessä toteutetuista toimista, ilmastonmuutosten ja kestävän kehityksen välisistä yhteyksistä sekä ilmastonmuutosta käsittelevän hallitustenvälisen paneelin kolmannen arviointiraportin hälyttävistä tuloksista, jotka osoittavat, että suurin osa maapallon lämpenemisestä on ihmisen aiheuttamaa. Osallistujat keskustelivat myös lisätoimien tarpeesta ilmastonmuutosten torjumiseksi. Kokouksen päätteeksi annettiin Delhin julistus.
Sallinette minun kuvata lyhyesti komission poliittista arviota New Delhin konferenssista. Ministerien Delhissä antama julistus kuvaa konferenssin poliittista tulosta. Vaikka siinä kehotetaankin kaikkia valtioita ratifioimaan Kioton pöytäkirja ja korostetaan tarvetta lujittaa yhteistyötä ilmastonmuutosten torjumiseksi tulevina vuosikymmeninä, olisimme toivoneet, että julistuksessa olisi otettu voimakkaammin kantaa muihin kysymyksiin.
Käsittelen lyhyesti joitakin puutteita. Ensinnäkään Delhin julistuksessa ei korosteta tarvetta poliittisen ja tieteellisen työn lähentämiseen. Ilmastonmuutosta käsittelevän hallitustenvälisen paneelin kolmannen arviointiraportin tulokset vahvistavat, että päästöjä on vähennettävä entisestään, jos ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen perimmäiset tavoitteet halutaan saavuttaa.
Tätä havaintoa on käytettävä ilmastonmuutosta koskevan sopimuksen ja Kioton pöytäkirjan kehittämiseksi edelleen. Tieteellinen lähestymistapa tuo lisää luottamusta siihen, että poliittiset suunnitelmamme ovat oikeansuuntaisia.
Toiseksi neuvoston 17. lokakuuta hyväksymä toimeksiantomme käsitti pyrkimyksen tulevaisuutta koskevaan keskusteluun entistä laaja-alaisemmasta ja pitkäjänteisemmästä maailmanlaajuisesta yhteistyöstä, joka perustuu laajaan ja tasapainoiseen toimintaan ja yhteistyöhön puitesopimuksen perimmäisten tavoitteiden mukaisesti.
Tällainen keskustelu olisi pitänyt aloittaa osapuolten välisen konferenssin ensimmäisessä istunnossa Kioton pöytäkirjan voimaantulon jälkeen. Valitettavasti EU ei onnistunut vakuuttamaan muita osapuolia tällaisen prosessin käynnistämisen tarpeesta. EU käytti kuitenkin hyväkseen jokaisen mahdollisuuden selittää ajattelutapaamme lukuisissa kahdenvälisissä tapaamisissa muiden sopimuspuolten tai niiden ryhmien kanssa. Asiaa käsitellään nyt, ja keskustelut ovat luoneet vankan perustan, jolle on hyvä rakentaa uutta.
Kolmas, yleisluontoisempi asia on, että keskustelut Delhissä vaikuttivat keskittyvän pikemminkin kestävään kehitykseen kuin ilmastonmuutokseen. Vaikka EU:ssa ymmärretään selvästi, että ilmastonmuutos liittyy läheisesti kestävään kehitykseen, YK:n puitesopimus koskee juuri ilmastonmuutosta. Puitesopimus koskee ilmastonmuutoksen torjumista, ja se on määritelty tarkoin. Emme saisi antaa kestävää kehitystä koskevan keskustelun kääntää huomiota pois ilmastonmuutosprosessista.
Mitä mahdollisuuksia on Kioton pöytäkirjan voimaantulolla tämän konferenssin jälkeen? Tämä on luonnollisesti ratkaiseva kysymys. Kuten tiedätte, tämä edellyttää ratifiointia 55 sopimuspuolelta, jotka edustavat vähintään 55:tä prosenttia teollisuusmaiden hiilidioksidipäästöistä vuonna 1990. Ensimmäinen tavoite on laajalti täyttynyt - 97 valtiota 13. marraskuuta alkaen - ja ratifiointiprosessi etenee vakaasti. Tässä yhteydessä on hyvä uutinen, että Kanada aikoo ratifioida sopimuksen piakkoin. Seuraavan tavoitteen osalta on kuitenkin saavutettu vasta 37,4 prosenttia. Koska EU, Japani ja lähes kaikki ehdokasvaltiot ovat ratifioineet sopimuksen, Venäjän ratifiointia tarvitaan pöytäkirjan voimaan saattamiseksi. Vaikuttaa siltä, että Venäjä on edelleen halukas ratifioimaan, etenkin hiljattain julkaistun tutkimuksen jälkeen, jonka tulokset paljastavat ilmastonmuutosten vaikutukset kyseisessä valtiossa. Lopullista päätöstä ei kuitenkaan ole vielä tehty eikä erityistä aikataulua ole esitetty. Komissio aikoo edelleen kannustaa Venäjää kantamaan vastuunsa yhtenä ilmastonmuutoksen torjunnan päätoimijoista ja ratifioimaan Kioton pöytäkirjan mahdollisimman pian.
Komissio aikoo jatkaa sisäistä toimintaansa eurooppalaisen ilmastonmuutosohjelman yhteydessä, jotta Euroopan unioni voisi saavuttaa päästöjen vähentämistä koskevat sovitut tavoitteensa. Toisaalta komissio jatkaa myös kansainvälistä toimintaa kannustaakseen kumppaneitamme ratifioimaan Kioton pöytäkirjan, jotta se tulisi voimaan. Jatkamme samalla myös hyvien kahdenvälisten suhteiden kehittämistä joidenkin kehitysmaiden kanssa ja useimpien teollisuusmaiden kanssa, jotta ymmärtäisimme paremmin, mitä tulevaisuudessa on tehtävä.
Kaikki tietävät, että Kioton pöytäkirja on vasta ensimmäinen vaihe ilmastonmuutosten torjunnassa, ja meidän on keskusteltava siitä, kuinka toimintaa myöhemmin jatketaan.
Lopuksi haluan vielä kerran korostaa sitä, kuinka kiitollinen komissio on parlamentin tuesta ja sen aktiivisesta osallistumisesta Delhin konferenssiin.

García-Orcoyen Tormo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, vaikka komission jäsen Wallström ei olekaan täällä tänään, haluan aluksi korostaa ilmastonmuutossopimuksen osapuolten kahdeksannen konferenssin Euroopan parlamentin valtuuskunnan puolesta, kuinka paljon arvostamme hänen yhteistyötään parlamentin valtuuskuntien kanssa konferensseissa, joihin hän on osallistunut. Me todella kaipasimme häntä New Delhissä.
Haluan esittää muutaman huomion kyseisestä konferenssista. Euroopan unionin on edelleen toimittava ilmastonmuutosten kansainvälisen torjunnan johdossa. Sen on tämän vuoksi kannustettava aloittamaan poliittinen keskustelu vuoden 2002 jälkeisistä tavoitteista mahdollisimman aikaisin.
Sopimuspuolten kahdeksas konferenssi vaikutti hyvältä mahdollisuudelta vahvistaa aiemmin Bonnissa ja Marrake?issa tehdyt päätökset Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanosta. Valitettavasti siinä ei onnistuttu. Laajaa keskustelua toisen kauden pääasioista ei käynnistetty.
Sopimuspuolten kahdeksannessa konferenssissa edistyttiin kuitenkin huomattavasti teknisissä asioissa. Ne koskivat erityisesti puhtaan kehityksen mekanismeja, raportointia ja tarkistusmenettelyjä. Poliittinen edistys oli sen sijaan pettymys. Kuten komission jäsen totesi, pyrkimykset vesittää Kioton pöytäkirjan erityispiirteet paljon laajemmalla kestävän kehityksen käsitteellä veivät voiton. Tässä yhteydessä on sanottava, ettei Yhdysvaltojen valtuuskunnan asenne ollut kovinkaan rakentava. Se vältti johdonmukaisesti viittauksia määräaikoihin ja erityisiin tavoitteisiin.
Valtuuskuntamme jäsenet olivat kaikki samaa mieltä siitä, että Kioton pöytäkirjan ratifiointia on nopeutettava valtioissa, jotka eivät ole sitä vielä tehneet. Tällä tarkoitimme erityisesti Venäjää. Pöytäkirja tulisi voimaan, jos Venäjä ratifioisi sen. On kuitenkin huolestuttavaa, että Venäjä säilytti pidättyvän asenteensa koko konferenssin ajan.
Kehitysmaiden aseman osalta esitettiin huoli teollisuusmaiden taloudellisen tuen riittämättömyydestä. Myös ilmastonmuutoksiin mukautumista ja niiden vaikutusten lieventämistä helpottavan tekniikan siirto katsottiin riittämättömäksi. Lisäksi katsomme, että olisi harkittava sellaisen parlamenttien välisistä suhteista vastaavan komitean perustamista, joka käsittelisi erityisesti Intiaa. Intiassa elää tuhat miljoonaa ihmistä. Sen siirtymätalous kasvaa jatkuvasti, ja sen parlamentti on ilmaissut selkeän halukkuutensa toimia yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa.
Lopuksi haluan korostaa, että yhteistyö komission ja neuvoston kanssa oli rakentavaa. Ne tunnustivat parlamentaaristen valtuuskuntien merkittävän aseman tämänkaltaisissa konferensseissa. Juuri tästä syystä emme pidä hyväksyttävänä valtuuskuntien jättämistä koordinointikokousten ulkopuolelle. Tämän vuoksi pyydämme, että parlamentaariset valtuuskunnat vastaisuudessa otetaan mukaan kokouksiin ainakin tarkkailijoina.

Hulthén (PSE).
Arvoisa puhemies, yritän tänään edustaa täällä kahta henkilöä - itseäni sekä Corbeyta, joka osallistui New Delhin konferenssiin. Tämä ei tarkoita, että välittäisin kaksi erilaista viestiä. Pyrin pikemminkin esittämään mahdollisimman tiukan viestin.
Luettuani komission ja parlamentin kertomukset New Delhin konferenssista yksi kysymys on pyörinyt päässäni. Minkä vuoksi me, EU, emme pysty välittämään viestiämme ja muutostoiveitamme ennen kaikkea kehitysmaille? Miksi Yhdysvallat onnistuu siinä paremmin? Yhdysvaltojen viesti on ainakin meidän näkökulmastamme ikävämpi meneillään olevan ilmastonmuutoksen torjumisen kannalta.
On äärimmäisen tärkeää, että EU:ssa aletaan nyt yhdessä pohtia sitä, kuinka saisimme lisää uskottavuutta niiden silmissä, jotka haluaisimme omalle puolellemme. Tämä koskee myös Kioton pöytäkirjan ratifioimismahdollisuutta. Epäilemättä nämä ovat merkittävimmät näkökohdat jatkuvassa strategiassamme asioiden edistämiseksi. Kyse on ennen kaikkea edistymisestä siinä merkittävässä työssä, joka nyt alkaa Kioton pöytäkirjan tämän osan toteuduttua.
Corbey, joka osallistui New Delhin konferenssiin, esitti joitakin huomioita, jotka katson aiheelliseksi esittää täällä tänään. Ne koskevat ennen kaikkea Kioton prosessia, ja kyseessä on itse asiassa vakava poliittinen uhka, koska koko prosessin poliittinen kannatus on katoamassa. Kaksi näkökohtaa ovat olennaisia poliittisen kannatuksen herättämiseksi uudelleen ja asiaa koskevan keskustelun saattamiseksi hienovaraisemmalle ja vakavammalle tasolle. Esimerkiksi yksi tekijä on juuri se, mistä äsken puhuin, nimittäin kehitysmaiden tilanne ja suhteemme näihin maihin. New Delhin konferenssissa monet niistä raportoivat äärimmäisistä sääolosuhteista. Kyseessä ei ollut vain yksi valtio, vaan monet raportoivat tästä, ja ne esittivät myös käsityksiään niistä kustannuksista, joita tilanteesta aiheutuu.
Vaikka me emme voikaan EU:ssa kantaa vastuuta kaikista ilmaston muutoksista, meidän on kuitenkin katsottava itsemme yhdeksi niistä osapuolista, jotka yhdessä muiden teollisuusmaiden kanssa ovat eniten vaikuttaneet meneillään olevaan ilmastonmuutokseen. Meidän on omaksuttava entistä selvempi tehtävä kehitysmaiden tukemisessa niiden suojatuessa ilmastonmuutoksilta. Meidän on tietenkin myös autettava niitä löytämään muitakin keinoja kehityksen edistämiseksi kuin omat ratkaisumme, jotka eivät ole osoittautuneet täysin toimiviksi.
Ehkä tärkeintä on se, että kaikesta huolimatta EU:n olisi jatkettava työskentelyä sen eteen, että jotain sentään tapahtuu vuoden 2012 jälkeen, että meidän ei pidä antaa periksi, vaikka koko muu maailma haluaa jotain muuta. Tämä on kenties tärkein New Delhin konferenssista opittu asia.

Moreira da Silva (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi onnitella New Delhin konferenssiin osallistunutta Euroopan parlamentin valtuuskuntaa ja erityisesti sen johtajaa Garcia-Orcoyen Tormoa. Olen pahoillani siitä, että komissio ja neuvosto jättivät jälleen kerran parlamentin valtuuskunnan EU:n koordinointikokousten ulkopuolelle.
Tiesimme jo ennen konferenssin alkua, että tulosta on hyvin vaikea saavuttaa: tämän konferenssin tarkoituksena oli valmistella Kioton pöytäkirjan toista vaihetta, vaikka valitettavasti ensisijainen poliittinen tavoite on edelleen varmistaa, että Kioton pöytäkirja tulee voimaan, jotta ensimmäinen vaihe voisi käynnistyä.
Vaikka onkin valitettavaa, ettei tulosta saatu aikaan, on kuitenkin korostettava, että onnistuimme parantamaan puhtaan kehityksen mekanismin ja päästöjen seurantamenettelyjen määritelmiä. En pidä tuloksen epäonnistumista niinkään vakavana kuin poliittisia pyrkimyksiä vesittää Kioton pöytäkirja. Tietyt valtuuskunnat, varsinkin Yhdysvaltoja edustava valtuuskunta, pyrkivät palauttamaan ilmastonmuutoksia koskevan keskustelun vuoden 1997 tasolle, jolloin päästötavoitteita tai pöytäkirjoja ei ollut.
On myös sääli, että kehitysmaat ovat langenneet tähän ansaan. Juuri kehitysmaissa ilmastonmuutoksilla on kaikkein haitallisimmat vaikutukset. Katsomme, että valinta on selvä: ensinnäkin Kioton pöytäkirja on ainoa ilmastonmuutoksia lieventävä väline. Toiseksi pöytäkirjan toisessa vaiheessa tavoitteiden on oltava ensimmäistä vaihettakin kunnianhimoisempia, sillä ensimmäinen vaihe on vasta pieni askel eteenpäin. Kolmanneksi toiminta on ensin aloitettava teollisuusmaissa ja vasta myöhemmin kehitysmaissa.

Doyle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, osallistuin ensimmäistä kertaa valtuuskunnan toimintaan. Mielestäni se oli kiehtovaa, mutta samalla myös turhauttavaa.
Kuten on jo todettu, ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen osapuolten kahdeksannen konferenssin New Delhissä piti olla siirtymävaiheen konferenssi - kyse oli enemmän ilmastonmuutosta koskevan keskustelun ylläpitämisestä kuin merkittävien poliittisten päätösten tekemisestä.
Olen samaa mieltä kuin täällä puhuneet kollegat ja tuon myös ilmi turhautumiseni siihen, että parlamentaarinen valtuuskunta jätettiin päivittäisten koordinointikokousten ulkopuolelle. Tämän seurauksena komissio pyrki viimeisenä päivänä jopa sulkemaan meidät lehdistökonferenssin ulkopuolelle, tosin kohteliaasti ja diplomaattisesti. Saatuamme ohjeet kyseisenä aamuna ilmaisimme turhautumisemme julkilausumaluonnoksen puutteisiin. Komissio ei halunnut meidän tuovan julki tätä kantaamme lehdistökonferenssissa, sillä se oli valinnut mielestään diplomaattisemman linjan. Tällaisia erimielisyyksiä ei syntyisi, jos osallistuisimme koordinointikokouksiin ja toimisimme yhteistyössä. Komissio toimi hyvin ystävällisesti, kun se antoi meille tiedotteensa kiertoteitse, mutta me haluamme mukaan yhteistyöhön, jotta voimme vaikuttaa ja jotta meitä voidaan kutsua Euroopan yhteisön valtuuskuntaan kuuluviksi jäseniksi. Neuvosto ja komissio olivat toisella puolella ja parlamentti toisella.
Julistusluonnos itsessään oli suhteellisen mitäänsanomaton ja melkoinen pettymys. Sen otsikko muutettiin "Ilmastonmuutosta koskevasta julistuksesta" "Ilmastonmuutosta ja kestävää kehitystä koskevaksi julistukseksi". Tähän tapaukseen meidän on suhtauduttava hyvin vakavasti. On hyvin vaikea puhua näistä asioista, olla objektiivinen ja keskittyä ilmastonmuutokseen, jos oletetaan, ettei se kata myös kestävää kehitystä. Kyseessä on täysin ristiriitainen argumentti. Toisin sanoen: kuinka voit perustella sanojasi, elleivät ne kata kestävää kehitystä? Yhdysvaltalaiset ja muutkin käyttivät kestävän kehityksen vakavaa aihetta siirtääkseen huomion pois ilmastonmuutoksesta ja Kioton pöytäkirjan vaatimuksista yleensä.
Tehtävä oli kiehtova. Haluan kiittää valtuuskunnan johtajaa García-Orcoyen Tormoa ja kaikkia kollegoja siitä, että he tekivät siitä kiehtovan.

Ebner (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, se, mitä Doyle juuri kertoi, antaa paljon aihetta huoleen niin menettelyn kuin sisällönkin osalta, ja juuri tätä viimeksi mainittua näkökohtaa haluaisin käsitellä hieman. Olemme tilanteessa, jossa ympäristösopimuksia ei noudateta lainkaan: räikein esimerkki tästä on Kioton sopimus. Toivon komission harkitsevan tulevaa yhteistyötään parlamentin jäsenten kanssa - myös Euroopan unionin ulkopuolella - mutta asiakysymysten osalta toivon sen ennen kaikkea tekevän paljon enemmän, jotta voidaan turvata elinolot ei pelkästään Euroopan unionin lähes 400 miljoonalle asukkaalle - pian yli 400 miljoonalle asukkaalle - vaan koko maapallon asukkaille.
Vaikka minulla ei ole mitään Yhdysvaltoja vastaan / , katson, että presidentti Bushin hallintoa on painostettava voimakkaasti, jotta sellaiset asiat kuten ilmasto, ilmastonmuutokset ja ympäristö saavat enemmän huomiota eikä niitä tarkastella pelkästään talouden kannalta ja pikemminkin kapeasta kuin kaukonäköisestä rahapoliittisesta näkökulmasta.
Meidän olisi tehtävä tämän eteen paljon enemmän, ja uskon komission tekevän näin.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana komission lausunto meriturvallisuutta koskevan niin kutsutun Erika-paketin täytäntöönpanosta sekä toimista, joita tarvitaan sosioekonomisesta ja ympäristökatastrofista selviämiseksi.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tämän keskustelun ei koskaan olisi pitänyt olla tarpeellinen. Surullista kyllä tänään on osoittautunut, että komissio oli oikeassa. Komissio ehdotti jokin aika sitten, että vanhanaikaisista yksirunkoisista öljysäiliöaluksista luovuttaisiin nopeasti. Valitettavasti neuvosto ei noudattanut komission ohjeita. Se ei toiminut riittävän pikaisesti ja hyväksynyt komission ehdotuksia, jotka tehtiin parlamentin kanssa käytyjen keskustelujen perusteella. Jos neuvosto olisi hyväksynyt ehdotukset, Prestige olisi ollut kielletty 1. syyskuuta 2002 lähtien. Se ei siis koskaan olisi haaksirikkoutunut ja uponnut Euroopan rannikon läheisyydessä.
Tästä kaikesta voidaan oppia jotakin. Sanoin näin silloinkin, kun Erika upposi lähellä Bretagnen rannikkoa. Minun on sanottava nuo sanat uudestaan keskustellessamme Prestigestä, joka upposi Espanjan, tarkemmin sanottuna Galician, rannikon läheisyydessä. Meidän on otettava opiksemme ja toteutettava toimenpiteitä. Ensimmäinen opetus on päivänselvä. Tärkeintä on toimia nopeasti ja päättäväisesti. Nämä tilanteet on hoidettava kerralla, ettei samanlaisia katastrofeja varmasti enää tapahdu.
On päivänselvää, että on toimittava välittömästi. Viranomaisten on korvattava vahingot niistä kärsineille ja käynnistettävä puhdistustoimet rannikon palauttamiseksi entiseen tilaansa. Haluan muistuttaa parlamentille, että Galician rannikolla viljellään runsaasti kalaa ja simpukoita ja että myös sen ympäristö on erittäin monimuotoinen. Se kuuluu melkein kokonaisuudessaan Natura 2002 -verkostoon. Vahingoittuneet alueet on siis puhdistettava ja palautettava ennalleen. Onnettomuuteen johtaneet tapahtumat on selvitettävä. On pidettävä mielessä, että vuonna 1997 muutamat öljy-yhtiöt hylkäsivät kyseisen aluksen, koska sitä ei pidetty turvallisena. On ilmennyt, että alus tarkastettiin Euroopan unionissa Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan vaatimusten mukaisesti viimeksi vuonna 1999. Lisäksi alus oli ennen kesää käynyt kahdessa eurooppalaisessa satamassa. Valitettavasti sitä ei kummassakaan tarkastettu vaaditulla tavalla.
On tärkeää tutkia koko tapahtumaketjua ja vahvistaa tapahtumien kulku sekä vastuussa olevat tahot. Näiden toimien perusteella pitäisi olla selvää, miten estää vastaavien tilanteiden toistuminen. Tässä tapauksessa aluksella on kreikkalainen omistaja, se purjehtii Bahaman lipun alla, sen on tarkastanut yhdysvaltalainen luokituslaitos ja sitä hoitaa sveitsiläinen yhtiö. Aluksella on yhteyksiä myös muihin valtioihin, jotka tarjoavat huomattavia veroetuja.
Meihin on vedottu, jotta tekisimme pikaisesti kaiken voitavan uuden samanlaisen katastrofin ehkäisemiseksi. Siksi Euroopan unionin ministereiden hyväksymiä sopimuksia ja direktiivejä on sovellettava, ja ne on pantava täytäntöön välittömästi. Erika I -paketin täytäntöönpanoa ei voida odottaa ensi vuoden kesäkuuhun asti, eikä Erika II -paketin täytäntöönpanoa jättää vuoden 2004 helmikuuhun. Ne on pantava täytäntöön välittömästi. Ne on saatettava voimaan, mikä edellyttää, että viranomaiset tarkastavat tavoitteen mukaisesti 25 prosenttia satamaan saapuvista aluksista, eli 25 prosenttia vaarallisimmista aluksista, jotka aiheuttavat eniten riskejä. Nykyisissä säädöksissä esitetyt normit on pantava täytäntöön. Yksirunkoiset säiliöalukset on korvattava kaksoisrungolla varustetuilla säiliöaluksilla mitä pikimmin. Yhteisön seurantajärjestelmä kaikkien alueiden meriliikennettä koskevien tietojen valvomiseksi on perustettava mahdollisimman pian. Lisäksi on helpotettava toimintaa hätätilanteissa nimeämällä suojelualueita, ankkuroitumisalueita ja hätäsuoja-alueita. Myös Euroopan meriturvallisuusviraston toiminta on käynnistettävä. Sen tehtävänä on varmistaa, että kaikissa Euroopan satamissa noudatetaan asianmukaisia menettelyitä, sekä tarjota teknistä tukea eri valtioille ja komissiolle.
Keskusteluja COPE-rahastosta on jatkettava. Rahaston erityistavoitteena on kattaa korvaukset sekä ympäristön ennalleen saattamisesta ja puhdistamisesta aiheutuvat kustannukset. Rahaston korvaukset maksetaan tavanomaisten korvausten lisäksi, ja rahastolla täydennetään FIPOL-rahastoa.
Lisäksi ehdotan 6. joulukuuta pidettävässä ministerineuvoston kokouksessa, että kaikki unionin jäsenvaltiot hyväksyvät kiireellisenä toimenpiteenä hallinnollisen päätöksen, jolla varmistetaan raskaan polttoöljyn kuljettaminen siirtymäkaudella ainoastaan kaksoisrungolla varustetuilla säiliöaluksilla, kunnes yksirunkoiset säiliöalukset poistetaan suunnitelmien mukaisesti vähitellen käytöstä. Raskas polttoöljy on öljytuotteista kaikkein saastuttavin. Kaikki kolme viimeksi onnettomuuteen joutunutta alusta, eli Erika, Baltic ja Prestige, olivat vanhanaikaisia yksirunkoisia säiliöaluksia, jotka kuljettivat raskasta polttoöljyä. Se on tuotteista kaikkein vaarallisin ja edellyttää tiukempia turvatoimenpiteitä. Jäsenvaltioiden hallitukset voisivat helposti ottaa nämä toimet käyttöön hallinnollisella päätöksellä.
On mentävä vielä pidemmälle. Se merkitsee toimia FIPOL- ja COPE-rahastojen kartuttamiseksi. Se merkitsee myös, että komissio jatkaa päättäväisesti työtään, joka koskee tulevia rikosoikeudellisia seuraamuksia Euroopan alueella. Lisäksi satamaviranomaisten on pantava tarkastuksia koskeva direktiivi tehokkaammin täytäntöön. On käynyt ilmi, että joissain satamissa tarkastuksia suoritetaan tuskin lainkaan. Niitä voitaisiin melkeinpä nimittää mukavuuslippusatamiksi. Tämä merkitsee, että nykyistä tilannetta käytetään vilpillisesti hyväksi, ja se on saatava loppumaan. Myös kansainvälisen merioikeuden perusteita on käsiteltävä uudelleen maailmanlaajuisessa mittakaavassa kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO). Kansainvälisen merioikeuden periaatteet ovat peräisin 1800-luvulta, vaikka elämme jo 2000-lukua ja merillämme risteilee päivittäin satojatuhansia aluksia, joiden lastit ovat äärimmäisen vaarallisia joko määränsä tai sisältönsä vuoksi. Puolitoista vuosisataa sitten tilanne oli toinen. Lisätoimia tarvitaan myös rannikkovaltioiden oikeuksien vahvistamiseksi 200 meripeninkulman alueella ja salmissa. Näitä oikeuksia on vahvistettava varsinkin siten, että niitä voidaan puolustaa erityisen vaarallisten lastien aiheuttamilta riskeiltä.
Hyvät parlamentin jäsenet, lisätoimiin kuuluu myös keskustelu naapureidemme kanssa. Tarkoitan niitä, joilla on kanssamme yhteisiä etuja tietyillä erityisen herkillä merialueilla. Esimerkiksi Itämerellä, joka on meille yhteinen Venäjän kanssa, Välimerellä ja Mustallamerellä. Meidän on tehtävä yhteistyötä Venäjän ja muiden Euroopan valtioiden, Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan kanssa.
Lopuksi haluan korostaa, että Prestige-katastrofin ei olisi koskaan tarvinnut tapahtua. Komissio teki kaiken voitavansa sen estämiseksi. Komissio epäonnistui, mutta sen on varmistettava, ettei uutta Erikaa tai Prestigeä uppoa rannikoidemme läheisyydessä. Lisäksi on pyrittävä varmistamaan, ettei vastaavaa tapahdu muiden merien rannikkoalueilla muissa maanosissa. On muistettava, että meret ovat yhteistä perintöä ja että meidän on huolehdittava niiden kaukaisimmistakin alueista.
Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, syntyperäisenä galicialaisena olen järkyttynyt. Eteemme avautuneet näkymät ovat vallanneet mieleni täysin. Poliitikkona olen hyvin tietoinen raskaasta vastuusta, joka meillä parlamentin jäseninä on. Tehtävämme on puolustaa valitsijoidemme etua ja onnistua siinä. Epämääräiset lausunnot ja puolitotuudet eivät yksinkertaisesti enää riitä. Kuten komission jäsen totesi, tämän on oltava viimeinen katastrofi merellä.
Aluksi haluan kiittää komission jäsentä De Palaciota hänen työstään. Ennen hänen nimittämistään ei Euroopan unionin meriturvallisuutta koskevia toimintaperiaatteita käytännöllisesti katsoen ollut olemassa. Nyt käsiteltävänä on huomattava toimenpidekokonaisuus, nimittäin Erika I ja Erika II.
Parlamentissa on jo kysytty, riittävätkö nämä toimenpiteet ja pannaanko niitä asianmukaisesti täytäntöön. Vastaus on selvästi kielteinen. Euroopan parlamentin on yksimielisesti asetuttava tukemaan Euroopan komissiota ja osoitettava tukensa selkeästi. Meidän on tehtävä yhteistyötä nopeuttaaksemme näiden toimien täytäntöönpanoa. Ne on saatettava voimaan.
Komission jäsen mainitsi kaksoisrungot, jotka ovat pakollisia Yhdysvalloissa. Jos ne olisivat olleet pakollisia myös täällä, onnettomuutta ei todennäköisesti olisi tapahtunut. Komission jäsen mainitsi myös Euroopan yhteisön satamissa tehtävät tarkastukset. Meidän tulisi aloittaa niistä ja tehdä tarkastuksia myös muissa Euroopan satamissa sekä kaikkialla maailmassa. Kaikkia satamia olisi valvottava, olivatpa ne siirtokuntia, veroparatiiseja tai mukavuuslippusatamia, kuten joitakin on kuvailtu. Meriturvallisuusviraston on aloitettava toimintansa mahdollisimman pian.
Syntyperäisenä galicialaisena olen valitettavasti liiankin hyvin tietoinen kyseisen Espanjan alueen hallussa olevasta surullisenkuuluisasta ennätyksestä. Kuluneen 30 vuoden aikana siellä on tapahtunut kahdeksan tällaista onnettomuutta. Kuusi näistä onnettomuuksista on tapahtunut viimeisten 20 vuoden aikana. Galiciassa Atlantin rannikolla sijaitsevaa Finisterren nimenkärjen aluetta kutsutaan kuoleman rannikoksi. Euroopan meriturvallisuusviraston tulisi sijaita alueella, jossa on tapahtunut merionnettomuuksia ja joka on kokenut näiden onnettomuuksien seuraukset. Muut alueet voivat ehkä tarjota enemmän kuin Galicia, mutta viraston sijoittaminen sinne olisi kuitenkin jonkinlainen korvaus alueelle. Tiedän, ettei tämä kuulu parlamentin ja komission toimivaltaan, mutta olen liikuttunut voidessani ilmaista ajatukseni.
Päätöslauselmassa vaaditaan joka tapauksessa erityisten merikalastusalueiden perustamista. Galicia kuuluu epäilemättä noihin alueisiin jo aiemmin mainittujen runsaiden kala- ja simpukkavarojensa sekä monimuotoisuutensa ja meren ekosysteemin vuoksi. Haluamme innokkaasti siirtää niin kutsutut kuoleman reitit niiden nykyistä sijaintia kauemmaksi. Emme halua, että merestämme tulee viemäri. Haluamme estää aluksia, jotka ovat pelkkiä ruosteisia hylkyjä, purjehtimasta sillä. Meri on Galician elinehto. Galician talous ja jopa alueelle tunnusomainen kulttuuri perustuvat mereen. Hyvät kollegat, valitettavasti tuo meri on nyt turmeltu.
Toimenpiteet on pantava ehdottomasti täytäntöön huomisesta alkaen. Meidän on vaadittava tätä jäsenvaltioilta. Arvoisa puhemies, mielestäni Euroopan on aika osoittaa solidaarisuutensa. Muistutan, että olemme aiemmin itse osoittaneet solidaarisuutta muille jäsenvaltioille. Vetoamme nyt, että ne tekisivät samoin. Kaikki apu Galicialle on tervetullutta. Viittaan erityisesti solidaarisuusrahastoon. Tutkin 2 artiklaa, ja se todella soveltuu tähän tapaukseen, varsinkin jos pidetään mielessä parlamentin hyväksymät mietinnöt. On myös otettava huomioon, että Galicia on tavoite 1 -alue, jonka kala- ja simpukkavarat muodostavat yli kymmenen prosenttia sen bruttokansantuotteesta. Koska ne ovat vaarassa hävitä kokonaan määrittelemättömäksi ajaksi, Galicia todellakin täyttää edellytykset tuen saamiseksi solidaarisuusrahastosta.
Lopuksi haluan vakuuttaa komission jäsenelle, että hän voi luottaa Euroopan kansanpuolueen ryhmän tukeen. Olen varma, että koko parlamentti tukee hänen toimiaan. Meidän on huomisesta alkaen voitava käynnistää välttämättömät toimet. Sen jälkeen meidän ei koskaan enää tarvitse surra tämän kaltaisia onnettomuuksia. Hyvät kollegat, kiitän etukäteen tuesta, jota varmasti teiltä saamme.
Miguélez Ramos (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää komission jäsentä hänen läsnäolostaan parlamentissa tänään. Tiedän, että hän on erittäin kiinnostunut tästä meitä kaikkia suuresti huolettavasta kysymyksestä, ja hänen läsnäolonsa on osoitus tästä kiinnostuksesta.
Prestige kuljetti säiliöissään kaksi kertaa enemmän raakaöljyä kuin Erika. Sen aiheuttama öljylautta on jo nyt taloudellinen, sosiaalinen ja ympäristökatastrofi Euroopalle ja varsinkin kotiseudulleni. Se on Euroopalle valtava ongelma, jonka seuraukset tuntuvat vielä vuosikausia.
Yli 300 kilometriä rantaviivaa on pilaantunut. Vuotoja on löydetty kolme lisää, ja voimakas lounaistuuli tuo niitä lähemmäs rannikkoa. Simpukoiden viljely, rannikkokalastus, vesiviljely, turismi ja Galician kuva alueena ovat kärsineet voimakkaasti. 
Galician tiedetään olevan altis öljyvuodoille. Aluetta ei vieläkään ole suojeltu huolimatta siitä, että 70 prosenttia Euroopan raakaöljystä kuljetetaan sen rannikon ohi. Vaikuttaa siltä, ettei vielä viidenkään öljyvuodon jälkeen ole opittu mitään. Valitettavasti myös kaluston puute on tällä hetkellä este monille kansalaisille, jotka haluaisivat kiihkeästi auttaa.
Kuvat sadoista kalastajista ompelemassa kokoon valtavaa, neljä kilometriä pitkää verkkoa saadakseen aikaan alkeellisen välineen, jolla estää öljyn leviäminen, ovat paljonpuhuvia. Niin myös kuvat rannalla olevista ihmisistä varusteinaan ämpäri ja lapio. Kuvissa 21. vuosisadan kansalaiset yrittävät selvitä 1800-luvun katastrofista kivikautisilla välineillä. Myös tiedottaminen on epäonnistunut. Espanjassa ollaan yleisesti sitä mieltä, että tilanteen vakavuutta yritettiin vähätellä. Tämä on täysin ristiriitaista Euroopan hallitusten ilmaiseman vakavan huolestumisen kanssa.
Komission jäsen totesi oikeutetusti, että katastrofi olisi voitu estää, jos yhteisön säädökset olisi pantu täytäntöön. Lisäksi hän totesi Erika-paketin tulevan voimaan vuonna 2003. Hän jatkoi vielä, että parlamentin päinvastaisesta toivomuksesta huolimatta alukset, joilla ei ole suojaavaa painolastisäiliötä, voivat liikennöidä merellä vuoteen 2012 asti. Ne, joilla on kyseinen suojaus, ovat sallittuja vuoteen 2026 asti. Kaksoisrunkoja koskevaa vaatimusta ei myöskään sovelleta pieniin öljysäiliöaluksiin, jotka siis saavat edelleen liikennöidä. Siksi olen ilahtunut komission jäsenen nopeasta vastauksesta. Suhtaudun siihen myönteisesti ja kehotan neuvostossa olevia jäsenvaltioita hyväksymään hänen ehdotuksensa mitä pikimmin.
Lisätoimia tarvitaan kaikesta huolimatta. Vaarallista lastia kuljettavia säiliöaluksia olisi esimerkiksi vaadittava siirtämään reittinsä laivaväylän etäisimpään osaan, ja Finisterren väylä olisi siirrettävä pois rannikon tuntumasta. Pitää varmastikin paikkansa, että tämä kysymys edellyttää kansainvälistä lainsäädäntöä, mutta Euroopan unionin on edettävä nopeasti.
Sosialistipuolueen ryhmä vaatii turvallisuuden maksimointiin ja ennaltaehkäisyyn perustuvaa liikennepolitiikkaa ja kestävää kehitystä. Yhteisössä tehtävää yhteistyötä on lujitettava kyseisellä politiikalla sekä tarkastustoimilla ja turvallisuusnormeilla.
Toistamme vaatimuksemme yhteisön varojen suuntaamisesta tähän katastrofiin. Yhteisön tuen on kuitenkin säilytettävä uskottavuutensa. Muistatte, että Galicia jätettiin hiljattain pulaan, kun yhteisö ei päässyt sopimukseen Marokon kanssa. Uhrit on asetettava etusijalle. Mielestämme äskettäin perustettu Euroopan unionin solidaarisuusrahasto on tässä tapauksessa tarkoituksenmukaisin väline, koska se on joustava, toimii nopeasti ja on suunniteltu yhteisön välineeksi.

Sterckx (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hetki sitten totesitte, että meri kuuluu kaikille. Mielestäni sitä saisivat kuitenkin käyttää vain ne, jotka kunnioittavat sitä. Tässä tapauksessa näin ei todellakaan ole ollut. Olen järkyttynyt ja haluankin pyytää kyseiseltä alueelta kotoisin olevilta kollegoiltani Euroopan parlamentissa, että he välittäisivät ryhmämme myötätunnon kaikille asianosaisille. Lainsäätäjänä olen raivoissani ja myös hieman masentunut, sillä alle kolmen vuoden sisällä joudumme toistamiseen kohtaamaan saman ongelman. Meiltä puuttuu vielä paljon tietoja, mutta joitakin olemme saaneet. Kysynkin, onko Erika-paketti riittävä? Erika-paketti on selvästi hyödyllinen, ja sen olisi tultava voimaan mahdollisimman pian, mutta riittääkö se?
Minulla on turvasatamia koskeva kysymys. Mainitsin eräässä aiemmassa mietinnössäni turvasatamat ja turvalliset ankkuroitumisalueet. Mielestäni kyseinen lainsäädäntö ei ole täysin kiistatonta. Kaikki tiedot saatuamme haluaisin tietää, mitä voimme tehdä tilanteen parantamiseksi, niin ettei hädässä olevaa alusta käännytetä pois, koska se oletettavasti pahentaisi tilannetta. Aluksen on voitava ankkuroitua jonnekin, jotta tuhot voidaan pitää mahdollisimman vähäisinä.
Toinen syy tilanteen parantamiseksi on, että siten voimme mainita myös korvaukset satamille, joille tässä tapauksessa on aiheutunut vahinkoa. Näitä korvauksia mietinnössäni ei mainittu, eikä niistä myöskään ole annettu säädöksiä. Meidän olisi tehtävä se, ja itse asiassa toimia ollaankin käynnistämässä.
Kuten komission jäsen jo totesi, emme voi kansainvälisellä tasolla vaikuttaa paljoakaan. Eikö olisi vihdoinkin mahdollista, että laatisimme tarvittaessa edes oman etumme vuoksi kansainvälisessä merenkulkujärjestössä IMO:ssa mustan listan valtioista, jotka sallivat lippunsa väärinkäytön ja lisäävät sillä tavoin satamavaltion valtaa. Meidän tulisi tarkastella uudelleen kaikkia reittejä ja käyttää vaikutusvaltaamme vahvistaaksemme IMO:n asemaa prosessissa. Tämä on myös neuvoston tehtävä, parlamentti ei voi tehdä tätä yksin. Siksi sääntöjämme on parannettava. Tämä koskee komissiota, Euroopan parlamenttia ja kaikkia ryhmiä, vaikka asiaan ei pidäkään sekoittaa puoluepolitiikkaa. Ennen kaikkea se koskee neuvostoa ja jäsenvaltioita. Aivan ensimmäiseksi on kuitenkin autettava kyseisen alueen ihmisiä, joita asia koskee ja lievitettävä heidän epätoivoaan. Mielestäni tämä on Euroopan unionin velvollisuus.

González Álvarez (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, äidinkielessäni on runsaasti kansanomaisia sananparsia ja sanontoja. "Turha itkeä kaatunutta maitoa" on eräs noista sananparsista, joita äitini ja isoäitini käyttivät, kun kotona tapahtui jokin peruuttamaton onnettomuus.
Sanonta sopii hyvin tähän yhteyteen, koska joudumme jälleen kerran katumaan jotakin, joka meidän olisi pitänyt ehkäistä tiukemmilla valvontatoimilla ja aikaistamalla yksirunkoisten alusten käytöstä poistamista. Arvoisa komission jäsen, haluan huomauttaa, että kirjoitin tämän ennen kuin kuulin puheenvuoronne ja olen siis samaa mieltä siitä, mitä aluksi sanoitte. Meidän on vaadittava, että antamaamme lainsäädäntöä noudatetaan, mutta myös tarkistettava sellaista lainsäädäntöä, joka ei ole riittävän tiukkaa.
Prestigen haaksirikko tuhoaa jälleen kerran aluetta, jossa on viime vuosina sattunut kolme vakavaa saman tyyppistä onnettomuutta. Vuonna 1976 haaksirikkoutui Urquiola, vuonna 1992 Mar Egeo ja tänä vuonna Prestige. En ole vielä käynyt Galiciassa, mutta menen sinne huomenna. Mielestäni on selvää, että ymmärtääkseen kalastajille ja simpukanpyytäjille sattuneen katastrofin todellisen laajuuden ja heidän avuntarpeensa, on keskusteltava heidän kanssaan. Ryhmämme kannattaa yksimielisesti avun myöntämistä. On kuitenkin myös varmistettava, ettei mitään tällaista enää tapahdu, sillä sosiaalisen ja taloudellisen katastrofin lisäksi tämä on myös ekologinen katastrofi, joka vaikuttaa Natura 2000 -verkostoon kuuluviin alueisiin, biologiseen monimuotoisuuteen ja Galician kaltaisen alueen hyvinvointiin.
Arvoisa komission jäsen, kun parlamentissa äänestetään, meidän on muistettava tämä katastrofi. Tulevina kuukausina keskustelemme erittäin tärkeästä direktiivistä, joka liittyy vastuuseen ympäristölle aiheutuvista vahingoista, ja me kaikki muistamme, minkä puolesta äänestämme. Toisinaan tarvitaan tiukempia toimenpiteitä, ja monet parlamentissa toimivat eturyhmät vastustavat äänestämistä tiukempien, järkevämpien ja tarkempien toimenpiteiden puolesta.
Arvoisa puhemies, minulla on vielä hetki aikaa. Koska kollegani Ilda Figueiredo joutui poistumaan, haluan sanoa hänen puolestaan, että myös hän haluaa ilmaista myötätuntonsa öljylautan uhreille. Hän vaatii tiukempia valvontatoimia uusien katastrofien ehkäisemiseksi ja hänen mielestään on tärkeää laatia luettelo herkistä merialueista. Hänen mukaansa nämä alueet tarvitsevat erityissuojelua Galiciassa, Bretagnessa ja, kuten hän huomauttaa, myös lähellä sijaitsevassa Portugalissa. Hän vaatii myös Erika I- ja Erika II -pakettien täytäntöönpanoa ja niiden määräajan aikaistamista sekä tehokkaita mukavuuslippulaivoihin kohdistuvia toimenpiteitä. Hän haluaa, että solidaarisuusrahastosta osoitetaan varoja ympäristötuhojen korjaamiseen ja uhrien korvausten maksamiseen.
Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, Galician kansallisrunoilija Rosalia De Castro, joka aina osoitti suurta myötätuntoa Galician kansan kohtalolle, keksi ilmauksen "musta varjo", jolla hän toi esiin häntä vaivaavan ahdistuksen. Tänään Galicia ja koko Eurooppa kärsivät poliittisen vastuuttomuuden sekä meriliikennettä ja mukavuuslippulaivoja hallitsevien mafioiden halveksittavan eduntavoittelun "mustasta varjosta". 
Prestigen haaksirikko on neljäs Galician rannikon läheisyydessä viime vuosina tapahtunut katastrofi. Nimet "Urquiola", "Mar Egeo" ja "Casou" ovat yhdessä Prestigen kanssa osa tietoisuuttamme ja yhteisiä onnettomuuksiamme. Kuoleman rannikolla sekä Rias Baixasin ja Rias Altasin alueilla nämä onnettomuudet muistetaan vielä paremmin. Siksi me galicialaiset ihmettelemmekin näissä hätätilanteissa, mitä hyötyä meille on Espanjan valtiosta - viranomaisesta, jonka tärkein tehtävä tällä historiallisella hetkellä on suojella kansaamme ja luontoamme, Galician suurenmoista luontoa. Sen tulee suojella myös talouttamme, Galician sitkeää ja periksi antamatonta taloutta. Mitä hyötyä meille on pääministeristä, joka ei ollut Galiciassa traagisella hetkellä, kun kuoleman rannikon ja Riasin alueen asukkaat kärsivät Prestigen aiheuttamista tuhoista. Pääministeristä, joka sai osakseen yleistä halveksuntaa, koska oli Prahassa Naton kokouksessa illastamassa ja osoittamassa mielistelevästi suosiota presidentti Bushille ja hänen yksipuolisille "varoitusiskuilleen".
Galicialaisena ja Euroopan yhdentymisen kannattajana kysynkin, mitä merkittäviä toimia Galician ja EU:n viranomaiset ovat tässä katastrofaalisessa tilanteessa toteuttaneet. Tässä yhteydessä olen samaa mieltä komission jäsenen kanssa siitä, että juuri parlamentin jäsenten esittämät taantumukselliset kannat edesauttoivat osaltaan Erika-pakettiin kuuluvan lainsäädännön muuttamista. Kyseisen lainsäädännön avulla olisi voitu estää tuota kirottua alusta jatkamasta liikennöintiään merillämme.
Emme saa elätellä turhia kuvitelmia. Tällä katastrofilla on samanlaiset seuraukset kuin luonnonkatastrofilla, mutta todellisuudessa se on poliittinen katastrofi, ja tiedämme keitä syylliset ovat. Arvoisa puhemies, vastoin Erika-paketin säädöksiä Euroopan meriturvallisuusviraston sijaintia ei vielä ole päätetty. Jäsenvaltioiden hallitukset eivät taaskaan ole olleet tilanteen tasalla. Galiciassa sattuneen katastrofin jälkeen ei voi olla epäilystäkään siitä, että virasto on sijoitettava alueelle, jossa mannertenvälinen liikenne on kaikkein vilkkainta ja jossa onnettomuusriski on kaikkein suurin.
Ribeiro e Castro (UEN).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Prestigen katastrofi oli odotettavissa. Juuri se tekee asian erityisen sietämättömäksi ja vaikeuttaa vastaamista Galician ja Pohjois-Portugalissa sijaitsevan Minhon väestön tuntemaan huoleen, pelkoon ja epätoivoon. Katastrofi oli odotettavissa, koska tiedämme miten haavoittuvia rannikkomme ovat varsinkin Bretagnessa, Galiciassa ja Portugalin merialueilla. Tämä koskee niin Manner-Portugalia kuin Madeiraa ja Azoreita ympäröiviä meriäkin, jotka kaikki ovat vilkkaita merireittejä ja risteysalueita. Katastrofin tapahtuminen oli varmaa, koska ennaltaehkäisyyn, opastukseen, menetetyksi tuomitsemiseen ja hävittämiseen tarvittavien tiukkojen ja velvoittavien toimenpiteiden hyväksyminen sekä Euroopassa että kansainvälisesti on epävarmaa ja hidasta siitä huolimatta, että monet alukset liikennöivät edelleen kauhistuttavissa olosuhteissa kuljettaen vaarallisia ja erittäin saastuttavia lasteja. Katastrofin tapahtuminen oli varmaa myös, koska Prestigen katkeaminen ja uppoaminen oli ilmeistä. Epäselväksi jäi, olivatko hätätilan julistamisen aikana viikko sitten ja sen jälkeen hyväksytyt toimenpiteet asianmukaisia ja riittäviä.
Meren pohjassa makaa nyt aikapommi, eikä kukaan oikeastaan tiedä mitä sille tapahtuu. Mereen vuotanut polttoöljy on kuitenkin jo nyt aiheuttanut hirvittäviä ekologisia, sosiaalisia ja taloudellisia seurauksia rannikkoalueella satojen kilometrien matkalla ja aiheuttaa valtavan uhkan rannikolle, jokisuistoille ja satojen tuhansien ihmisten välittömälle tulevaisuudelle. Katastrofi vaikuttaa suoraan tai epäsuorasti sekä Galiciassa että Pohjois-Portugalissa asuviin veljiimme, jotka toivovat hartaasti vaaran väistymistä.
Meidän on annettava kolmenlaisia vastauksia, jotka koskevat nykytilannetta, tulevaisuutta ja menneisyyttä. Nykytilanteessa tarvitaan neljänlaisia toimia. Meidän on hyödynnettävä kaikkia käytettävissä olevia keinoja ympäristöä pilaavan vaikutuksen valvomiseksi ja minimoimiseksi, tutkittava tarkoin 60 000 tonnia öljyä säiliöissään uponneen laivan aiheuttamat riskit ja pidettävä ne tiukasti hallinnassa sekä saatava vastuussa olevat maksamaan. Lisäksi pelästyneelle ja huolestuneelle väestölle on tarjottava myötätuntoa antamalla heille kaikki heidän tarvitsemansa apu ja tukemalla paikallisen talouden elpymistä.
Seuraavaksi meidän on toteutettava tulevaisuutta koskevat toimet. Euroopan meriturvallisuusvirasto on perustettava ja saatava toimintaan. Henkilökohtaisesti toivon, että se perustettaisiin Portugaliin. Myös satamassa ja rannikolla suoritettaviin tarkastuksiin suunnattuja varoja on lisättävä. Ennen kaikkea meidän on kuitenkin tuettava komission jäsenen De Palacion kantoja. Arvoisa komission jäsen, älkää epäröikö vaan jatkakaa eteenpäin. Parlamentin ja neuvoston on todistettava kykenevänsä tarjoamaan kyseisille yhteisöille sen, mitä ne tarvitsevat.
Myös menneisyyttä koskevat toimet on toteutettava. Jotta uudet näin laajat katastrofit voidaan ennaltaehkäistä ja aiheutuneet tuhot rajata tehokkaammin, on kaikki tällaisiin katastrofeihin liittyvät tekijät ja niiden torjuntaan käytetyt keinot tarkistettava ja vahvistettava puolueettomasti ja tarkasti. Näin voidaan suorittaa tekninen arviointi siitä, olivatko torjuntatoimet asianmukaisia vai eivät. Meidän on voitava olla varmoja, että toimivaltaiset viranomaiset pystyvät vastaisuudessa samanlaisessa hätätilanteessa käyttämään nopeasti ja päättäväisesti kaikkein tehokkaimpia keinoja ympäristölle aiheutuvien todellisten vahinkojen ja riskien ennakoimiseksi ja näin ollen parhaiten rajaamaan ja hallitsemaan kyseisiä vahinkoja ja riskejä.

Varaut (NI).
Arvoisa puhemies, Erikan uppoamisen jälkeisinä kuukausina parlamentissa keskusteltiin perusteellisesti romulaivoista, tarkastusten riittämättömyydestä ja lippuvaltioiden omahyväisyydestä. Äänestimme kahdesta toimenpidekokonaisuudesta, ja monet näistä toimenpiteistä ovat asianmukaisia. Mikään ei kuitenkaan ole muuttunut. Sillä aikaa kun parlamentissa puhutaan, Ouessantin väylälle lähtee päivittäin aluksia, jotka myrskyn sattuessa vuodattavat öljynsä Vendéen tai Galician rannikoille.
Ennen parlamenttiin tuloani toimin asianajajana ja vietin satoja tunteja Erikan uhrien, asiantuntijoiden ja paikallisten ryhmien kanssa. Joudunko huomenna menemään takaisin ja sanomaan heille, että olemme hyvin liikuttuneita, mutta yhteispäätösmenettelyn vuoksi emme pysty tehokkaaseen toimintaan alle kolmessa vuodessa. Arvoisa komission jäsen, sanoitte haluavanne välittömiä toimia, mutta järjestelmä vastaa, ettei se kykene niihin.
Kun Yhdysvalloissa suojauduttiin muutamassa kuukaudessa välittömillä toimenpiteillä, meillä kestää vuosia hyväksyä toimenpiteitä, joilla on viivästynyt vaikutus ja joiden sisältö on loppujen lopuksi puutteellinen. Se on puutteellinen kahdesta syystä. Ensinnäkin, koska perustamissopimukset eivät anna vaarassa oleville maille, kuten Ranskalle, Espanjalle tai Portugalille, mahdollisuutta suojella itseään olosuhteiden vaatiessa yksipuolisesti ja nopeasti. Se on puutteellinen myös siksi, että kyseisten maiden on myönnettävä tappionsa maille, joissa merenkulun turvallisuus ei ole ensisijaisen tärkeää. Emme myöskään ole saaneet mitään aikaiseksi ennen kuin olemme pakottaneet öljy-yhtiöt ottamaan pääasiallisen vastuun tuotteidensa kuljettamisesta. Näin turvallisuudesta vastaisivat rikkaat tunnetut yhtiöt, joiden maine on vaakalaudalla, eivätkä vailla henkilöllisyyttä tai kansallisuutta olevat varustamot.

Hatzidakis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tapahtumat Galician rannikolla olivat hyvin dramaattisia, ja meidän on ilmaistava tukemme alueen väestölle ja sieltä kotoisin oleville kollegoillemme. Minulle tämä on kaksin verroin dramaattista, koska kaikki on sattumalta tapahtunut liikenneasioista vastaavan komission jäsenen kotimaassa, ja kuten tiedämme, hän on tehnyt valtavasti töitä merenkulun turvallisuuden parantamiseksi.
Oli miten oli, mielestäni meidän kaikkien on selvitettävä mahdollisimman pian tapahtumien kulku ja niiden syyt. Johtopäätösten tekeminen ei tietenkään ole helppoa, kun alus purjehtii Bahaman lipun alla. Haluan kuitenkin muistuttaa, että Bahama ei ole mustalla listalla, eikä edes niin kutsutun Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan harmaalla listalla. Lisäksi alusta liikennöi liberialainen yhtiö, sen omistaa kreikkalainen yhtiö ja sen on rekisteröinyt yhdysvaltalainen luokituslaitos, joka on yksi maailman parhaista luokituslaitoksista. Alus on rakennettu Kiinassa, tulee Latviasta ja Venäjältä, varustettiin Gibraltarilla ja niin edelleen ja niin edelleen. On siis selvitettävä, mikä näistä tahoista on syyllinen, ja on välttämätöntä toimia maltillisesti ja sinnikkäästi. Uskon, että saamme asian lopulta selvitettyä, ja Euroopan komissiosta on tässä paljon apua.
Miten siis toimia tästä eteenpäin? On päivänselvää, että tarvitaan toimenpidekokonaisuus. Olen viime päivinä keskustellut useiden parlamentin jäsenten kanssa, ja he kaikki kannattavat kaksoisrunkoja. Toiset puoltavat satamassa tehtäviä tarkastuksia, toiset puhuvat luokituslaitosten ja mukavuuslippuvaltioiden vastuusta, toiset taas huomauttavat turvasatamien puutteesta. Luulen, että päivittäin näitä asioita käsittelemään joutuvat tietävät, ettei ihmelääkettä ole olemassa. Hyvät kollegat, ei ole olemassa ihmelääkettä, vaan tarvitaan toimenpidekokonaisuus, jotta kaikilla aloilla voidaan edetä samanaikaisesti.
Jos asialle aiotaan tehdä jotain, mielestäni Euroopan komission on ensin sovellettava tiukasti nykyistä yhteisön lainsäädäntöä. Maat, jotka eivät noudata yhteisön lainsäädäntöä, olisi vietävä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen ja uskon De Palacion tekevän niin. Lisäksi Erika I- ja Erika II -pakettien täytäntöönpanoa on nopeutettava. Hyvät kollegat, parlamentissa hyväksyttiin viisi direktiiviä lähes yksimielisesti ja on selvää, että ne on pantava täytäntöön. Samoin on pantava täytäntöön aiempi jätteiden mereen laskemista koskeva direktiivi, jota sovelletaan teoriassa. On vielä otettava selvää, sovelletaanko sitä myös käytännössä.
Myös Euroopan komission toista ehdotusta Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta on vietävä eteenpäin. Haluan muistuttaa, että Euroopan parlamentti hyväksyi kyseiset Euroopan komission ehdotukset ja että ehdotus on juuttunut neuvostoon. Niinpä painostusta on nyt kohdistettava neuvostoon.
Olen täysin samaa mieltä siitä, että raskaasta polttoöljystä peräisin olevien tuotteiden kuljettaminen yksirunkoisilla öljysäiliöaluksilla tulee kieltää. Haluan muistuttaa, että toimiessani esittelijänä ehdotin tätä itse keskustellessamme yksirunkoisten alusten käytöstä poistamisesta. Ehdotukseni merkittiin Euroopan parlamentin pöytäkirjaan, mutta valitettavasti sitä ei hyväksytty, koska sekä vasemmalta, oikealta että keskeltä ilmestyi eräitä kaikkitietäviä, joiden mukaan ehdotusta ei voida toteuttaa. Arvoisa komission jäsen, mielestäni ehdotus oli toteuttamiskelpoinen silloin ja on sitä edelleen, ja teidän olisi edettävä sen mukaisesti.
Se, mitä Sterckx sanoi ympäristöllisesti herkistä alueista, pitää niin ikään paikkansa. Öljysäiliöaluksille on määrättävä käytävät, jotta kyseisten alueiden pilaantuminen voidaan välttää.
Tässä vaiheessa on tärkeintä, että Euroopan unioni osoittaa myötätuntoa Galician väestölle. Näitä ihmisiä on autettava. Meillä on käytettävissämme rakennerahastot ja solidaarisuusrahasto ja meidän on tehtävä parhaamme auttaaksemme Galiciaa palaamaan ennalleen mahdollisimman pian.
Piecyk (PSE).
Arvoisa puhemies, säiliöalus Prestigen onnettomuus on kauhistuttava murhenäytelmä. Meidän on osoitettava solidaarisuutta tässä tilanteessa ja, kuten portugalilaiset ja espanjalaiset kollegamme varmasti tietävät, solidaarisuuden tulee olla pikemminkin käsin kosketeltavaa kuin teoreettista. Siksi alue ja sen väestö tarvitsevat pikaisesti tukea Euroopalta. Mielestäni tämän pitäisi olla kaikille selvää.
Arvoisa komission jäsen, meidän tulisi kuitenkin ymmärtää, että katastrofi voi toistua milloin tahansa, koska sama on jatkunut vuosikausia. Syynä on yleensä mukavuuslippulaivana toimiva ikivanha, vain romuksi kelpaava säiliöalus, joka tällä kertaa on peräisin Bahamalta. Mukavuuslippulaivoihin yhdistyy yleensä huono laatu, kehnot alukset, heikko tekniikka ja huono miehistö. Loppujen lopuksi näissä kysymyksissä ollaan yleisesti ottaen haluttomia vaatimaan ketään vastuuseen, eikä kukaan enää tiedä, ketä voidaan syyttää mistäkin.
Arvoisa komission jäsen, tässä on syy esityksemme 3 kohtaan. Heti kun kaikki tiedot on saatu, odotamme saavamme teiltä selvityksen, jossa ilmoitetaan, kuka on vastuussa katastrofista, milloin, miten ja miksi. Mielestäni tässä yhteydessä on osoitettava muutama sana myös Espanjan viranomaisille.
Olen yllättynyt joistakin liikenneministerien viime päivinä antamista lausunnoista sekä heidän esittämistään vaatimuksista. Kyseiset liikenneministerit ovat selvästikin unohtaneet, että esimerkiksi komission ja parlamentin hyväksymä, öljyvahinkojen aiheuttaman vastuun yhteydessä maksettavista korvauksista annettu asetus on ollut neuvoston käsiteltävänä yli vuoden, eikä mihinkään toimiin ole ryhdytty. Arvoisa komission jäsen, koko parlamentti tukee teitä, jos haluatte painostaa neuvoston jäseniä, niin että lainsäädäntöä viimeinkin hyväksyttäisiin pikaisesti. Kun on kyse tämän kaltaisista tapauksista, on öljy-yhtiöt, varustamot, rahdin omistajat ja luokituslaitokset saatettava vastuuseen.
Arvoisa komission jäsen, mukavuuslippujärjestelmä ei voi jatkua nykyisessä muodossaan. Vetoan, että harkitsisitte ehdotuksen tekemistä tästä kysymyksestä. Tarvitsemme eurooppalaista merenkulkua ja tarvitsemme hyviä eurooppalaisia aluksia, joissa on hyvä eurooppalainen miehistö. Mukavuuslippulaivat vahingoittavat järjestelmää. Auttakaa pääsemään niistä eroon tekemällä asianmukainen komission ehdotus. Parlamentti käsittelee sen pikaisesti.
Vermeer (ELDR).
Arvoisa puhemies, EU:n kansalaisena olen hyvin surullinen siitä, että tällainen katastrofi oli mahdollinen. Taas uusi katastrofi, vaikka totesimme edellisen katastrofin jälkeen, että on liian myöhäistä lukita tallin ovea kun hevonen on jo pillastunut. Tallin ovi ei selvästikään ollut lukossa. Poliitikot ovat syypäitä siihen, ettei tosiasioita tuotu esiin kyllin selvästi.
Olen samaa mieltä kuin De Palacio, joka totesi, että neuvosto ei ole ottanut sille kuuluvaa vastuuta. Se on tehnyt karhunpalveluksen Espanjan rannikolla asuville ihmisille, kalastuselinkeinolle, ympäristölle ja ennen kaikkea vesikuljetuksille, joihin haluamme kiinnittää runsaasti huomiota. On erittäin valitettavaa, että tämän aiheen saamiseksi esityslistalle tarvitaan uusi katastrofi. Mielestäni meidän on hyväksyttävä kyseinen päätöslauselma ja varmistettava, että koko poliittinen kenttä hyväksyy sen, jotta uudet katastrofit voidaan välttää.
Loppujen lopuksi kansalaisia ei liikuta se, mikä poliittinen taho on vastuussa katastrofista. Heidän on selviydyttävä siitä, joten he tarvitsevat apua. Mielestäni yhteinen velvollisuutemme on pitää tilannetta tarkoin silmällä ja valvoa, että kohtaamamme ongelman ratkaisu pannaan täytäntöön.
Ensimmäiset vedettävät hopper-ruoppaajat ovat nyt toiminnassa. Sääennusteen mukaan tuulet kuitenkin voimistuvat tänä iltana ja joudumme huomenna aloittamaan jälleen alusta. Lyhyesti sanottuna, koska kyse on paksusta raakaöljystä, toivon teidän myös varmistavan, että öljy voitaisiin mahdollisesti tyhjentää myös itse säiliöaluksesta.

Staes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron vihreiden ryhmään kuuluvan flaamilaisen kollegani Dhaenenin puolesta. Hän on aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäsen. Ensinnäkin haluan ilmaista oman ja ryhmämme myötätunnon Galician väestölle.
Tämä on sosiaalinen murhenäytelmä niille, jotka elävät meren läheisyydessä ja saavat toimeentulonsa matkailusta. Taloudellisten ja ekologisten tuhojen todelliset mittasuhteet alkavat valjeta yhä selvemmin. Silmiemme eteen avautuu todellinen katastrofi. Galician vihreä rannikko on vähitellen muuttumassa mustaksi. Suuttumus lisääntyy hetki hetkeltä. Kaikki ihmettelevät, miten tämä on mahdollista kaikkien edellisten katastrofien jälkeen. Erikan aiheuttama katastrofi muistetaan yhä selvästi ja Amoco Cadizin haaksirikko vuonna 1978 sai monet ikätovereistani tietoisiksi ympäristökysymyksistä. Joka kerta katastrofin sattuessa kohtaamme välinpitämättömyyden tuhoisat seuraukset.
On häpeällistä, että meriturvallisuusviraston toiminta käynnistyy vasta jonkin ajan kuluttua ensi vuonna. On häpeällistä, että satamavalvonta on vähäistä ja että sen toteuttaminen on usein arveluttavaa. On häpeällistä, että yksirunkoiset romut edelleen liikennöivät valtamerillä ja että niiden reitti kulkee haavoittuvien alueiden kautta. Liikennealallamme on jotain perinpohjaisesti vialla. Haluan siteerata Rotterdamissa sijaitsevan, jätteiden talteenottoon erikoistuneen yrityksen, Smitin, entistä johtajaa Rijnigerdia, jonka mukaan yritys kuljettaa öljylasti mahdollisimman halvalla Latviasta Gibraltarille vanhanaikaisella, huonosti hoidetulla öljysäiliöaluksella on varma tapa hankkia ikävyyksiä.
Vaaratekijät on poistettava. Ne livahtavat haiden tavoin verkon läpi, vaikka onkin myönnettävä, että niiden pyydystämiseen tarkoitettua verkkoa ei vielä ole viritetty. Vihreiden ryhmä kannattaa vesikuljetusten lisäämistä, mutta häikäilemättömät liikemiehet ja ympäristörikolliset on pidettävä poissa merten valtateiltä. Mielestämme liikennettä ja fossiilisten polttoaineiden käyttöä tulee vähentää ja laajentuneen, täysivaltaisen ja ekologisesti suuntautuneen Euroopan unionin tulee puuttua asioihin enemmän.

Moreira da Silva (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aluksi haluan tietenkin ilmaista myötätuntoni vahinkoja kärsineille yhteisöille. Tällaisissa tilanteissa on keskityttävä kaikkein kiireellisimpiin toimiin, eli ottamaan käyttöön teknisiä ja taloudellisia resursseja ympäristölle aiheutuvien vahinkojen minimoimiseksi, ekosysteemien elvyttämiseksi ja tämän onnettomuuden vahingoittamien toimialojen tukemiseksi.
Vaikka vastuukysymyksistä käytävälle keskustelulle ei olekaan yhtä pikaista tarvetta, on niistä keskusteleminen kuitenkin äärimmäisen tärkeää. Tässä tapauksessa saastuttaja maksaa -periaate on pantava täytäntöön ottamalla selville ja asettamalla syytteeseen vastuussa olijat sekä rankaisemalla heitä. Syyllisten etsiminen ei kuitenkaan riitä, vaan vastuu on määriteltävä. Ensinnäkin niiden vastuu, joiden olisi pitänyt suorittaa tarkastuksia, mutta jotka eivät sitä tehneet sekä niiden, jotka suorittivat tarkastuksia, mutta eivät ryhtyneet toimenpiteisiin. Toiseksi on määriteltävä kriisiä hoitaneiden vastuu ja selvitettävä erityisesti, miksi koko EU ei osallistunut riskienhallintaan alusta alkaen, vaikka tiedettiin, että onnettomuuden seuraukset eivät varmastikaan rajoitu yhden valtion alueelle ja että ne vaikuttavat koko Euroopan luonnonperintöön.
Tulevaisuutta ajatellen toivon, että jäsenvaltiot ottavat huomioon komission jäsenen De Palacion hyvin suunnitellun vaatimuksen ja hänen johtavan asemansa, jotta Erika I- ja Erika II -paketit voidaan panna välittömästi täytäntöön ja Euroopan meriturvallisuusviraston perustamista vauhdittaa.

Savary (PSE).
Arvoisa puhemies, kaikki tietävät, että Atlantin alueelta kotoisin olevana ranskalaisena haluan vilpittömästi ilmaista myötätuntoni ja säälini koko Galician ja Portugalin väestölle ja kaikille niille ammatinharjoittajille, jotka ovat kärsineet jälleen uudesta katastrofista.
Mielestäni tilanne, jossa olemme, on erittäin vaarallinen, sillä tällaisten katastrofien toistuessa kansalaisilla on hyvä syy ihmetellä, epäillä, tulla kärsimättömäksi ja jopa nousta vastustamaan viranomaisten voimattomuutta. Arvoisa komission jäsen, olette kuitenkin oikeassa sanoessanne, että Euroopan unioni on tehnyt paljon ja että se on täyttänyt velvollisuutensa lainsäädännön osalta varsin ainutlaatuisen aikataulun puitteissa.
Missä siis on ongelma? Mielestäni Varaut toi sen esiin. Kyseessä on ala, joka vaatii kiireellisiä toimia, jolla kansalaiset toivovat suuresti viranomaisten varmistavan turvallisuuden ja jolla yhteinen suvereniteetti aiheuttaa huomattavia ongelmia. Hallitukseni on viime päivinä ollut huolissaan siitä, että toimenpiteet eivät vielä ole astuneet voimaan. Ranska on jäänyt jälkeen satamatarkastuksissa.
Mielestäni selviämme tästä tilanteesta vain, jos onnistumme mahdollisimman pian perustamaan riippumattoman eurooppalaisen meriturvallisuusalueen, jolla on itsenäinen lainsäädäntö ja jossa käytetään direktiivien sijasta mieluummin asetuksia, sillä direktiivejä ei vieläkään ole käytännössä saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä yhdessäkään jäsenvaltiossa. Lisäksi kyseisellä alueella on oltava omat tarkastuksensa ja rangaistuksensa.
Mielestäni tämän tulisi olla tavoitteemme, sillä muuten epäonnistumme ja kansalaisemme joutuvat seuraamaan surullista asioiden pompottelua yhtäältä komission ja Euroopan unionin ja toisaalta jäsenvaltioiden välillä, kun kukin niistä yrittää voittaa toiset dramaattisissa olosuhteissa, joita ihmiset eivät ymmärrä.
Sánchez García (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tässä tapauksessa kyse ei suinkaan ole arvovallasta, vaan aivan päinvastoin. Sitä, mitä Galician rannikolla tapahtui tälle veroparatiisista peräisin olevalle merkilliselle öljysäiliöalukselle, joka purjehtii mukavuuslipun alla ja joka lisäksi epäreilun kilpailun turvin käy kauppaa öljyllä hyvin oudolla tavalla, ei voi eikä saa tapahtua uudestaan millään maailman meristä. On selvää, että kuljetusten turvallisuudelle on asetettava entistä suuremmat vaatimukset, varsinkin vaarallisten aineiden merikuljetuksille.
Tässä tapauksessa on otettava käyttöön asianmukaisia toimenpiteitä, etteivät tapahtuneen kaltaiset katastrofit kauhistuttavine öljylauttoineen toistu. Sen aiheuttamien ekologisten vaikutusten tulisi velvoittaa meidät parlamentin jäsenet miettimään.
Väkisinkin herää kysymys, kuinka monta öljysäiliöalusta meidän on vielä kestettävä. Onko tämän ekologisen katastrofin kielteiset vaikutukset kalastukseen, luontoon, matkailuun ja Galician Finisterren yhteiskuntaan otettu huomioon, ja kuinka pitkäksi aikaa? Se riippuu meistä, mutta meidän on toimittava nopeammin ja tarkistettava Erikan tapauksessa toteutetut toimenpiteet, kuten komission jäsen oikeutetusti äsken huomautti.
Lopuksi haluaisin jälleen kerran ilmaista myötätuntomme galicialaisille ja toivon, että Euroopan unioni osoittaa samaa myötätuntoa tekojensa kautta.

Grossetête (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämä murhenäytelmä aiheuttaa meissä vihan tunteita. Vihaa sen traagisista seurauksista ja vihaa myös siksi, että olemme saaneet tarpeeksemme Euroopan syyllistämisestä. Jos olisimme toimineet komission ja Euroopan parlamentin ohjeiden mukaisesti, tätä ei olisi tapahtunut. Olemme kyllästyneet siihen, että meitä syytetään tyhjästä, koska lainsäädäntöä on annettu riittävästi, eikä uutta lainsäädäntöä tarvita. Ongelma on lainsäädännön täytäntöönpanossa. Erikan upottua Ranska, joka tuolloin hoiti Euroopan unionin puheenjohtajuutta, ja tuolloinen sosialistihallitus tekivät meriturvallisuudesta ehdottomasti ensisijaisen tavoitteen. Jos tilanne ei olisi niin traaginen, sille voisi nauraa.
Lopputulos on tiedossa. Euroopan komissio arvosteli Ranskaa siitä, ettei se noudattanut satamatarkastuksista annettua direktiiviä. Riittää jo! Olemme saaneet tarpeeksemme jäsenvaltioiden ja neuvoston laiminlyönneistä. Ranskan tasavallan presidentti Jacques Chirac on äskettäin pyytänyt asettamaan meriturvallisuuden etusijalle seuraavan Eurooppa-neuvoston kokouksen esityslistalla. Toivon, ettei yksikään rannikkovaltio jätä vastaamatta tähän pyyntöön.
Erika II -paketissa annettiin riittävä lainsäädäntö, joka on pantava täytäntöön. Tarkastuksia on lisättävä ja tarkastuksia suorittavien rehellisyydestä on varmistuttava. Lisäksi on määriteltävä satamat, joiden tulisi pystyä vastaanottamaan hädässä olevia aluksia. Meidän olisi myös osoitettava täydellistä solidaarisuutta Galician väestölle, jonka kalastukselle ja matkailulle aiheutuu hirvittäviä vahinkoja. Ympäristön kannalta katastrofi on vielä pahempi, koska ympäristöä ei saada ennalleen vain tukien avulla. Bretagnessa kalavarojen säilyttämisen ja lajien suojelun kannalta olennaisen tärkeä biologinen monimuotoisuus ja ekologinen tasapaino kärsivät nyt ja vielä pitkän aikaa tulevaisuudessa. Mitä hyötyä on Natura 2000 -verkostosta ja suojelusta annetuista direktiiveistä, jos emme tee mitään merenkulun turvallisuuden puolesta?
Vastuu on nyt neuvostolla, koska se on pysäyttänyt hyväksymämme lainsäädännön käsittelyn. Arvoisa komission jäsen, rannikkovaltioiden asukkaat - Euroopan kansalaiset - toivovatkin teiltä nyt tinkimättömyyttä.
Miller (PSE).
Arvoisa puhemies, tämä on epäilemättä maailmanlaajuinen katastrofi, joka vaikuttaa kaikkiin Euroopan rannikkoalueisiin, ja Euroopan on yhdistettävä voimavaransa sen torjumiseksi. Siksi olenkin kauhuissani selvityksistä, joiden mukaan komission jäsen vihjaa Gibraltarin olevan jollain tavoin vastuussa, koska se jätti laivan tarkastamatta.
Haluan huomauttaa komission jäsenelle, että Prestige on kuluneen viiden vuoden aikana poikennut Gibraltarilla vain kerran, eikä silloinkaan tullut edes satamaan, vaan otti polttoainetta sataman ulkopuolella. Mainittuna aikana se on poikennut myös useissa muissa satamissa, kuten Algecirasissa, Las Palmasissa, Dunkirkissa, Corkissa, Rotterdamissa ja Kalamatassa. Glasgowssa meillä on tapana sanoa, että jos asut kasvihuoneessa, et harrasta seksiä puutarhurisi kanssa.
Kun Braer upposi lähellä Skotlannin rannikkoa vuonna 1992, Neil Kinnock teki esityksen kaksoisrungolla varustettuja aluksia koskevasta lainsäädännöstä. Kuten komission jäsen oikeutetusti huomautti, neuvosto lykkäsi tätä lainsäädäntöä vuoteen 2015. Tarvitsemme kuitenkin uutta lainsäädäntöä porsaanreikien tukkimiseksi.

García-Orcoyen Tormo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Prestigen katastrofi osoittaa jälleen kerran, etteivät yhteisön toimet riitä tekemään loppua joidenkin varustamojen ja öljyrahdin omistajien strategioista, joiden avulla he voivat jättää huomiotta meriliikenteen turvallisuutta koskevan lainsäädännön.
Vaikka historia toistaakin itseään, on vieläkin vaikeaa vahvistaa tietoja lastin alkuperästä ja määränpäästä, saati sen tarkoista tunnusmerkeistä. Vanhoja laivoja käytetään yhä, ja ne seilaavat sellaisten maiden mukavuuslippujen alla, jotka eivät aseta turvallisuudelle yhtä suuria vaatimuksia. Useimmiten niiden miehistöllä ei ole tarvittavaa ammattipätevyyttä ja tietoutta tämän tyyppisiä kuljetuksia varten.
On selvää, että näin usein toistuneeseen ongelmaan on puututtava tiukoilla ja nopeilla yhteisillä toimenpiteillä kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa, koska sillä on niin vakavat seuraukset tietyn alueen taloudelle sekä sen meren ja rannikon ekosysteemeille.
Toimenpiteitä, kuten merikäytävien laajentamista, ei pitäisi odottaa siihen asti, että vaarallisia aineita kuljettavat alukset ovat kauempana rannikosta. Ei varsinkaan silloin, kun ne kulkevat ekologisesti erittäin herkkien alueiden, kuten Galician rannikon läpi.
On myös kiireesti harkittava kaksoisrunkoa koskevan pakollisen vaatimuksen esittämistä sekä tehostettava tarkastuksia ja parannettava niiden laatua. Komission jäsen De Palacio totesi tämän erittäin selvästi. Lisäksi yhteisön lainsäädännön, eli Erika I- ja Erika II -pakettien, on astuttava voimaan mahdollisimman pian. Tärkeintä kuitenkin on panna nykyiset säännöt täytäntöön.
Emme myöskään saa unohtaa tämän katastrofin inhimillistä puolta ja sitä, kuinka tärkeää on, että tuki saapuu perille mahdollisimman pian. Olin eilen Galiciassa, jossa kalastajien lohduttomuus on todella hätkähdyttävää. Nämä ihmiset ansaitsevat sen, että Euroopan unioni auttaa osaltaan ratkaisevasti palauttamaan heidän luottamuksensa tulevaisuuteen tämän keskustelun ja sen ansiosta toteutettujen pikaisten toimien avulla.

Lage (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Galician rannikoiden ja Minhon jokialueen ainutlaatuinen luonnonmaisema sekä rannikoilla elävät yhteisöt ovat jälleen kerran uhattuina. Tällä kertaa niitä uhkaa hirvittävä haaksirikko, joka on varsinainen esimerkkitapaus kaikesta, mitä ei enää pitäisi tapahtua merillämme. Kuinka monta katastrofia vielä vaaditaan ennen tehokkaiden toimenpiteiden hyväksymistä? Suuttumus on ollut huomattavaa, mutta suuttumuksen on johdettava kiireellisiin toimenpiteisiin. Emme saa vain odottaa, että Erika I- ja Erika II -pakettien pitkät määräajat kuluvat umpeen. Moraaliset solidaarisuuden ilmaukset ja myötätunnon osoittaminen eivät riitä. On toimittava mahdollisimman pian ja kuten sanoin, hyväksyttävä kiireellisiä toimenpiteitä. Solidaarisuuden on nyt oltava tehokasta varsinkin Pohjois-Portugalin yhteisöissä, jotka ensimmäisinä kärsivät tämän onnettomuuden seurauksista, tästä haaksirikosta, jollaisia ei koskaan enää saa tapahtua rannikoillamme. Ellemme toteuta kyseisiä toimia, ihmiset kyllä osoittavat epäluulonsa Eurooppaa ja Euroopan hallituksia kohtaan.
Ojeda Sanz (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi ilmoittaa puhuvani galicialaisen Pérez Álvarezin puolesta, joka on joutunut kiireesti palaamaan kotiseudulleen.
Olen täysin samaa mieltä komission jäsenen kanssa ja tuen toimia, jotka tarjoavat selkeät toimintaperiaatteet. Olemme yhtä mieltä komission jäsenen kanssa myös siitä, että toimien täytäntöönpanoa on nopeutettava. Tarvitsemme tällaisia toimia, emmekä enempää poliittista kansankiihotusta, jota on ilmennyt eräissä täällä käytetyissä puheenvuoroissa.
Näin saattaa ajatella galicialainen maaseudun asukas, jonka tulevaisuus ja perheen tilanne vaikuttaa synkältä Galician historian pahimmaksi kuvatun ekologisen, taloudellisen ja sosiaalisen katastrofin jälkeen. Ymmärrämme, että galicialaiset ovat surullisia ja vihaisia. Tuo suru ja viha on henkilöitynyt jokaiseen ihmiseen, joka on suoraan kärsinyt öljysäiliöaluksen haaksirikon aiheuttamasta öljylautasta, jokaiseen galicialaiseen, joka Galiciassa tai muualla maailmassa rakastaa kotimaataan sekä kaikkiin niihin, jotka tuntevat myötätuntoa näitä ihmisiä kohtaan.
Toinen ryhmä ovat vastuussa olevat ihmiset, jotka piiloutuvat mukavuuslippujen ja niitä varten vääristeltyjen oikeusmenettelyiden taakse. He haluavat vilpillisesti välttää sisämarkkinoita koskevat säännöt piittaamatta mahdollisista ekologisista vahingoista, jotka nyt ovat toteutuneet. He eivät välitä myöskään sosiaalisista ja taloudellisista haitoista, eivätkä - vaikka en tahdokaan lietsoa pelkoa - vahingoista, joita ketjureaktio saattaa aiheuttaa muille rannikkoalueille. Mielestäni on puhuttu tarpeeksi ja meidän on katsottava eteenpäin, otettava opiksemme lähimenneisyydestä.
Galician hallitus on sanonut, ettei se rajoita millään tavoin vahinkoa kärsineille ihmisille annettavaa apua. Espanjan hallitus ja Euroopan komissio ilmoittavat toimenpiteistä. Tällaiset tilanteet eivät kuitenkaan voi eikä niiden pidä toistua. Meidän on korjattava ja ehkäistävä vaikutuksia, jotka voivat levitä Galician ja Portugalin muille alueille, koska vaara on siellä edelleen olemassa.
Olemme kaikki kiitollisia toteutetuista toimenpiteistä, varsinkin ne, jotka asuvat, työskentelevät ja kärsivät rannikoillamme.

Cunha (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aloitan ilmaisemalla syvän poliittisen myötätuntoni galicialaisille naapureillemme ja ystävillemme siitä kärsimyksestä, jota tämä murhenäytelmä heille nyt ja tulevaisuudessa aiheuttaa.
Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden on tehtävä kaikkensa auttaakseen minimoimaan katastrofin vaikutukset ja korvatakseen mahdollisimman suuren osan eniten kärsineille uhreille aiheutuneista vahingoista. Öljysäiliöalus Prestigen katastrofi antaa tilaisuuden tehdä muutamia huomioita. Ensinnäkin onnettomuus on tutkittava tarkoin, ja tämän tyyppisiä kuljetuksia koskevien EU:n turvallisuussääntöjen lisäksi on selvitettävä syy alukseen käyttämään reittiin. Alus oli lähtenyt länteen, suuntasi sitten yllättäen etelään päin ja upposi vain 30 mailin päässä Portugalin vesiltä. Toiseksi on ymmärrettävä, että katastrofilla voi olla vakavat seuraukset myös Portugalin pohjoisrannikolle joko nyt tai myöhemmin. Euroopan unionin onkin harkittava tuen antamista Portugalille, jotta se voi lisätä mobilisointiin, seurantaan ja ennaltaehkäisyyn tarkoitettuja voimavaroja. Vaikutukset kalastusalaan ovat itse asiassa jo alkaneet. Vaikka katastrofin vaikutukset tuntuvatkin selvästi monilla talouselämän aloilla, on aivan selvää, että eniten kärsivät juuri kalastus- ja vesiviljelyala.
Mielestäni onkin ratkaisevaa, että annettavan tuen yhteydessä kiinnitetään huomiota erityisesti kyseisille aloille tarkoitettuun hätätilasuunnitelmaan. Mielestäni komission jäsenen Fischlerin Espanjalle ilmoittamat 117,7 miljoonaa euroa ja hänen Portugalille ilmoittamansa 15 miljoonaa euroa eivät ratkaise ongelmia. Tämä ei johdu ainoastaan tuen vähäisyydestä, vaan siitä, että Portugalin osalta määrää on voitava lisätä, jos tilanne sen rannikoilla pahenee.
Lisäksi on pidettävä mielessä, että korvaukset kalastuksen pitkällisestä keskeytymisestä eivät yksin riitä. Saattaa olla tarpeen harkita muita perusteellisempia toimenpiteitä, jotta kalastajille voidaan tarjota vaihtoehtoisia työllistymismahdollisuuksia, esimerkiksi kalastamista väliaikaisesti muilla vesillä.

Korhola (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Prestige-säiliöaluksen haveri Galician rannikon läheisyydessä on valitettava tapahtuma, jonka kaltaista unionissa ei enää Erika-onnettomuuden jälkeen olisi pitänyt tapahtuakaan. Jäsenvaltiot ovat sitoutuneet käytäntöön, jossa lastaussatamat ovat velvollisia arvioimaan alusten kuntoa ja tarvittaessa estämään laivan matka ilman korjauksia, jos riski arvioidaan liian suureksi.
Valitettavasti tämä käytäntö ei vielä koske hakijamaita, ja tämäkin laiva oli hakenut lastinsa Itämerellä sijaitsevasta satamasta. Riski onkin erityisen suuri juuri Itämerellä, jossa liikennöinti on valtaisaa ja kuljetukset sisältävät usein aineita, joiden aiheuttama vahinko Itämeren ekologialle olisi yksinkertaisesti täysin kestämätön
Itämeren rannalla asuvana haluan nyt esittää syvän pahoitteluni Galician alueen asukkaille ja kaikille niille, joiden elinkeino nyt on suuresti vaarantunut.
On ilmeistä, että satamien vastuuttaminen lastattavien alusten kunnosta ei riitä. Myös rahtien omistajat on saatettava vastuuseen, sillä rahtien omistajilla on myös oma intressi vastuullisten ja turvallisten kuljetusten järjestämiseen. Toiseksi vakuutusyhtiöiden käytäntöjä ja ehtoja on tarvittaessa muutettava lainsäädäntöteitse yhteisössä niin, että laivanvarustajalle edullisin vaihtoehto ei ole merihätään joutuneen laivansa upottaminen. Vakuutuslainsäädännön on lähdettävä siitä, että laivan pelastamisen on oltava mahdollista ja vakuutuksenottajan kannalta edullisinta.
Näihin käytäntöihin on siirryttävä nopeasti ja ilman poikkeuksia. On valitettavaa, että vahingon satuttua ovat lainsäätäjät viisaita ja ponnekkaita. Mutta kun vahinko on haihtunut mielistä, ei ryhdytä ponnekkaisiin ja viisaisiin toimiin vastaisten vahinkojen välttämiseksi. Päinvastoin: alkaa vimmainen kotiinpäin vetäminen ja taistelu siirtymäaikojen pidentämiseksi, koska säännöksistä halutaankin laistaa halvalla pääsemisen toivossa. Tarvitsemme Erika-paketin jatkeeksi Prestige-paketin, jonka pikaiseen valmisteluun komission olisi ryhdyttävä välittömästi.

De Palacio
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi vastata Millerille, koska mielestäni hänellä on väärää tietoa.
Annan tarkasteltavaksenne Bahaman merenkulkuviranomaisen toimittamat tarkat tiedot Prestigen liikkeistä vuosina 1999, 2000, 2001 ja 2002.
Vuonna 1999 Prestige saapui Rotterdamin satamaan, jolloin se tarkastettiin perusteellisesti viimeisen kerran Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan mukaisesti eurooppalaisessa satamassa. Sen jälkeen se saapui ennen kesää Kalamatan satamaan Kreikassa. Olen ottanut yhteyttä satamaan ja satamaviranomaisiin tiedustellakseni, missä kunnossa Prestige oli Kreikassa, jossa sitä ei tarkastettu Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan mukaisesti. Sen jälkeen alus saapui Gibraltarin satamaan, ja olen kääntynyt myös Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten puoleen kysyäkseni, miksi he eivät suorittaneet tarkastusta.
Hyvät parlamentin jäsenet, on totta, että en kysynyt ainoastaan Prestigestä. Kysyin Kreikan ja Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisilta nykyisen lainsäädännön täytäntöönpanosta, direktiivistä, jossa edellytetään satamaviranomaisten suorittavan tarkastuksia käytännössä Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjaan liittyvien sitoumusten mukaisesti. Kysyin tarkastuksista ja tällä hetkellä voimassa olevan direktiivin täytäntöönpanosta Kalamatan ja Gibraltarin satamissa.
Hyvä parlamentin jäsen, olen hankkinut joitakin tilastotietoja. Voin sanoa, että Gibraltarilla tarkastettiin vuonna 1999 viisi laivaa, vuonna 2000 kuusi, vuonna 2001 kaksi ja vuonna 2002 kaksitoista. Tämä käy ilmi tilastotiedoista.
Tästä syystä lainsäädäntöä on mielestäni tarkistettava sen varmistamiseksi, että satamaviranomaiset suorittavat tarkastukset kaikissa Euroopan unionin satamissa. Koska satamaviranomaisten suorittamilla tarkastuksilla on ennaltaehkäisevä vaikutus, ne pitävät heikkokuntoiset laivat poissa, ja niitä on suoritettava kaikissa satamissa. Jos jätämme verkostoomme aukkoja, koko järjestelmä heikentyy automaattisesti. Juuri sitä tarkoitan. En arvostele mitään satamaa erityisesti. Tässä tapauksessa asia koskee kahta satamaa: Kalamataa ja Gibraltaria. Olen pyytänyt niiltä tietoja.
Ongelma ei kuitenkaan koske mitään tiettyä satamaa. Hyvät parlamentin jäsenet, ongelma on se, että on tapahtunut ekologinen katastrofi, joka meidän olisi pitänyt estää ja jonka olisimme voineet estää, jos komission ehdotukset olisivat tulleet voimaan. Haluan osoittaa kaiken parlamentissa tänään ilmaistun kiitoksen ja tunnustuksen kaikille liikenteen pääosaston jäsenille, jotka paiskivat töitä uupumatta ja kelloon katsomatta. Tämän ansiosta pystyimme Erikan haaksirikkoutuessa vain kolmessa kuukaudessa esittelemään parlamentille ja ministerineuvostolle johdonmukaisen ja kattavan paketin, jonka tavoitteena oli estää kyseisten ongelmien uusiutuminen. Tätä minä juuri tarkoitan.
Hyvät parlamentin jäsenet, tahdon myös sanoa, että on kulunut vain 23 kuukautta. Toinen katastrofi tapahtui juuri siksi, että on kulunut vain 23 kuukautta, eikä tavoitteita tunnetusti asetettu riittävän korkealle. Kuinka monta katastrofia vielä? Tämä on asian ydin. On hyvinkin mahdollista, että vuoden 2003 kesäkuuhun tai vuoden 2004 helmikuuhun mennessä katastrofi tapahtuu Itämerellä, Välimerellä, Atlantilla tai jonkin muun Euroopan unionin rannikon läheisyydessä, koska jo hyväksyttyjä toimia ei ole pantu täytäntöön.
Hyvät parlamentin jäsenet, meidän on vaadittava, että toimet pannan täytäntöön nyt, ja olenkin jo tehnyt sen ministereille osoitetussa kirjeessä. Hallitusten epäyhtenäinen menettely aiheuttaa ongelmia. Valtioiden ja hallitusten päämiehet sanoivat Nizzassa, että kyseisten toimenpiteiden täytäntöönpanoa on aikaistettava, eivätkä kuitenkaan sovella niitä.

Joidenkin toimenpiteiden osalta on käynnistetty rikkomismenettely täytäntöönpanon laiminlyönnin vuoksi. Tämä ei koske uusia sääntöjä, vaan tällä hetkellä voimassa olevia, jotka eivät ole niin tiukkoja ja joita on paljon helpompi noudattaa.
Ehdotuksemme mukaan luokkaan 1 kuuluvien eli suurimpien yksirunkoisten öljysäiliöalusten käyttöikä olisi korkeintaan 23 vuotta, sillä rakenteet, joihin kohdistuu merituulen aiheuttamaa rasitusta, muodostavat selkeästi ongelman, joka ilmenee noin 20 vuoden kuluttua. Pahoittelen, jos ehdotustamme ei hyväksytä ja käyttöikä nostetaan 23 vuodesta 27 vuoteen. Juuri tämä aiheuttaa nykyiset ongelmat.
Hyvät parlamentin jäsenet, käsittelemme tukia parhaillaan. Espanjan viranomaiset myöntävät tukea. Meillä on käytettävissämme FIPOL-rahasto. Huomautan myös, että Espanjassa liikenteen pääosaston asiantuntija tekee yhteistyötä Espanjan viranomaisten kanssa samalla tavoin kuin se teki yhteistyötä Ranskan viranomaisten kanssa helpottaakseen tuen ja korvausten maksamista lukuisille kärsimään joutuneille.
Tarkastelemme myös kalastukseen liittyviä kysymyksiä selvittääksemme mahdollisuuksia tuen myöntämiselle KOR-rahastosta. Tutkimme mahdollisuutta käyttää solidaarisuusrahastoa, mutta sanon selvästi, että en usko sen olevan mahdollista. Vahinkojen vähimmäismäärät solidaarisuusrahaston tuen saamiseksi ovat erittäin korkeat, ja toivonkin, etteivät vahingot kasva niin suuriksi, koska silloin katastrofi olisi todella kauhistuttava. Hyvät parlamentin jäsenet, summa olisi yli 3 miljardia euroa. Toivokaamme, että vahingot eivät ole niin suuria.
Tarkastelemme myös tukea, jota voidaan myöntää, jos määrä kaikesta huolimatta jää alle 3 miljardin euron, mutta vaikutukset Galician alueeseen ovat huomattavia. Tällöin tukea voitaisiin myöntää myös solidaarisuusrahastosta.
Toivon, että Portugali säästyy tältä murhenäytelmältä. Toivon, että tuulet estävät öljylauttaa saavuttamasta maan rannikkoa. En haluaisi Espanjan rannikoiden kärsivän enää lisää vahinkoja, mutta toivokaamme ainakin, että Portugalin rannikot pysyvät puhtaina. Jos Portugalin rannikot kuitenkin kärsivät vahinkoja, myös sillä on mahdollisuus rahastoista myönnettäviin tukiin samassa muodossa ja samalla tavoin kuin Espanjan viranomaisilla ja vahinkoja kärsineillä espanjalaisilla.
Hyvät parlamentin jäsenet, hyväksytyt säännökset on pantava täytäntöön. Sääntöjen asianmukainen täytäntöönpano taataan lukuisilla johdonmukaisilla ja kattavan kokonaisuuden muodostavilla toimenpiteillä meriturvallisuusviraston ja komission yhteistyöllä. Meriturvallisuusvirasto perustetaan väliaikaisesti Brysseliin siksi aikaa, että mahdollisesti saadaan aikaan päätös keskuspaikan sijainnista. Olen hyvin pahoillani, mutta en aio odottaa sopimukseen pääsyä. Toivon, että virasto perustetaan vuoden loppuun mennessä.
Toinen kysymys ovat valtioille kuuluvat seikat, kuten satamatarkastukset ja luokituslaitoksia koskevien vaatimusten lujittaminen, joiden osalta aiomme luonnollisesti tutkia tapahtumat perusteellisesti. Kuten aiemmin sanoin, tutkimme koko tapahtumaketjun ja esittelen teille tutkimustemme tulokset, eli lopulliseen tulokseen johtaneen tapahtumaketjun myös luokituslaitosten osalta. Lisäksi vaadimme, että unionin jäsenvaltiot nimeävät satamia ja turva-alueita, jotta voidaan selvitä Erikan tai tässä tapauksessa Prestigen kaltaisista kiistanalaisista tapauksista.
Soveltamisen on oltava ehdotonta sekä täytäntöönpanon että asetusten noudattamista koskevien vaatimusten osalta. Haluamme mennä pidemmälle. Olen todennut selvästi, että tarvitaan kansainvälistä merenkulkujärjestöä, väyliä vaarallisten aineiden kuljetuksille, liikkumavaraa välimatkoihin, erityisvalvontaa väylillä ja salmissa sekä lisää valmiuksia rannikkovaltioille. Kaikki tämä on toteutettava kansainvälisessä merenkulkujärjestössä mukauttamalla merioikeus vastaamaan todellisuudessa 21. vuosisadan vaatimuksia ja uusia olosuhteita. Hyvät parlamentin jäsenet, sillä välin meidän on käsiteltävä perusteellisemmin myös vastuukysymystä ja esitettävä ministerineuvostolle uudelleen kysymys FIPOL-rahastoa täydentävästä COPE-rahastosta. Ministerineuvostolle on esitettävä uudestaan myös kysymys rikosoikeudellisesta vastuusta ja ministereiltä on vaadittava, että kaikissa jäsenvaltioissa edellytetään kaksoisrungolla varustettujen alusten käyttämistä kaikkein vaarallisimpien ja ympäristöä pilaavien aineiden, kuten raskaan polttoöljyn kuljetuksessa. Mielestäni tämä voidaan kaikissa jäsenvaltioissa toteuttaa hallinnollisten säädösten avulla.
Jäsen Savary toi esiin riippumattoman eurooppalaisen meriturvallisuusalueen. On totta, että tätä kysymystä voitaisiin tietysti pohtia valmistelukunnan kanssa käytävissä keskusteluissa ja seuraavassa hallitustenvälisessä konferenssissa. Voitte varmasti kuvitella, etten ainakaan minä vastusta näitä ajatuksia.
Lopuksi haluan sanoa jäsen Grossetêtelle, että tunnen viime päivien tapahtumista ainoastaan valtavaa vihaa ja raivoa, koska tiedän, että olisimme voineet estää ne, mutta emme tehneet sitä.
(Suosionosoituksia)

Puhemies.
Arvoisa komission jäsen, Miguélez Ramos haluaisi esittää teille lisäkysymyksen.

Miguélez Ramos (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan esittää komission jäsenelle hyvin lyhyen kysymyksen.
Galicialaisena haluan aluksi kiittää häntä solidaarisuudesta, jota hän puheessaan tänään osoitti. Lisäksi pyydän häntä mahdollisimman pian esittelemään liikennevaliokunnalle kertomuksen hänen juuri mainitsemansa tuen soveltamisesta tässä tapauksessa. FIPOL:n osalta haluaisin erityisesti tietää, voisiko hän esittää selvityksen aikataulusta, jonka puitteissa tästä vakuutusrahastosta maksetaan tukea vahinkoja kärsineille ihmisille.

De Palacio
Arvoisa puhemies, haluan lyhyesti sanoa parlamentin jäsenelle, että hän tietää minun olevan Galiciasta erittäin huolissani. Pystyn myös yhdistämään tähän katastrofiin tiettyjä nimiä, kasvoja ja maisemia, jotka epäilemättä lisäävät huolestumista entisestään.
Tämä ei tarkoita, että olisin Ranskan rannikon läheisyydessä tapahtuneessa Erikan onnettomuudessa toiminut toisin. Matkustin tuolloin Bretagneen ja huomenna matkustan Galiciaan.
Esittelen joka tapauksessa erittäin mielelläni kaikki FIPOL:iin liittyvät tiedot solidaarisuusrahastoa koskevissa tutkimuksissamme, joissa selvitetään, voidaanko tätä rahastoa soveltaa kaikkiin seikkoihin. Pyydän myös komission jäseneltä Fischleriltä tietoja kalastukseen liittyvistä näkökohdista, vaikka luulenkin hänen antavan täydellisen selonteon kalatalousvaliokunnassa.
Puhemies.
Kiitän komission jäsentä De Palaciota.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana keskustelu ihmisoikeuksien sekä demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden loukkauksia koskevista tapauksista (työjärjestyksen 50 artikla).

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista Sudanin tilannetta koskevista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0593/2002 Van den Bos ja Sanders-ten Holte ELDR-ryhmän puolesta: ihmisoikeustilanne Sudanissa
B5-0594/2002 Sjöstedt ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta: Sudan
B5-0601/2002 Maij-Weggen ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta: Sudanin tilanne
B5-0604/2002 Belder EDD-ryhmän puolesta: Sudanin tilanne
B5-0605/2002 Carlotti ja muut PSE-ryhmän puolesta: ihmisoikeudet Sudanissa
B5-0610/2002 Schörling ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta: Sudan.

Van den Bos (ELDR).
Arvoisa puhemies, tämä Sudania koskeva keskustelu on saanut myönteisen päätöksen jo ennen kuin se on alkanutkaan. Kutsu osallistua AKT:n ja EU:n yhteiseen parlamentaariseen edustajakokoukseen on peruutettu. Se, että AKT-maat hyväksyivät Sudanin ehdotuksen, hankaloittaa Cotonoun sopimuksen hengen mukaista yhteistyötä.
Kuvittelivatko nämä maat todella, että kokous voitaisiin pitää maassa, jossa ihmisoikeuksia loukataan jatkuvasti ja laajamittaisesti? Maassa, jossa naisia ja lapsia kaapataan ja orjuutetaan? Maassa, jonka eteläosan maakuntien väestöä runtelevat pommitukset saattoivat jatkua vuosikausia ja jossa länsimaiset öljy-yhtiöt valvoivat osakkaidensa etuja mutta samalla sulkivat silmänsä verilöylyltä ja sen uhreilta?
Nyt näyttäisi onneksi siltä, että Sudaniin on saatu aselepo, mutta on epävarmaa, miten kauan se kestää. Yhteistoiminta Euroopan unionin kanssa edellyttää, että maahan saadaan pysyvä rauha ja että hallitus palauttaa kaikki vapaudet sekä lopettaa kaikki karmeat vääryydet. Vain siten tämänpäiväisen kaltaisista keskusteluista voi syntyä jotakin pysyvää.

Schwaiger (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämän iltapäivän ajankohtaisessa ja kiireellisessä keskustelussa meidän on tarkasteltava myös Sudanin sotaa. Sudan on Afrikan suurimpia ja väekkäimpiä maita. Maassa on riehunut sisällissota 19 vuoden ajan. Tämä sota on maksanut yli kahden miljoonan ihmisen hengen. Se on aiheuttanut mittaamatonta kärsimystä Sudanin eteläosan maakuntien väestölle, joka taistelee kulttuurisen, poliittisen ja taloudellisen itsenäisyyden puolesta.
Hallituksen valtapiiriin kuuluvassa Sudanin laajemmassa osassa ei ole ajatuksen- eikä uskonnonvapautta eikä rauhanomaisen kokoontumisen mahdollisuutta. Ihmisoikeuksia halveksitaan edelleen. Hallituksen joukot kohdistavat maan eteläosiin umpimähkäisiä ilmapommituksia, jotka vaativat valtavasti siviiliuhreja. Perustuslain vastaiset Darfurin hallintoalueen pikatuomioistuimet ovat langettaneet yli 200 kuolemantuomiota. Sudanin öljylöydöt eivät ole vielä palauttaneet maahan rauhaa, vaan niillä päinvastoin kartutetaan Khartumin hallituksen sotabudjettia.
Toivonkipinän antavat Kenian Machakosissa käytävät rauhanneuvottelut, joiden tuloksena on laadittu aseleposopimus. Sopimus on valmis, mutta se ei ole vielä voimassa. Ensin on varmistettava, että Sudanin eteläosan nälkiintyneelle väestölle tarkoitettu hätäapu pääsee perille esteettä.
Tämän on johdettava myös molemminpuoliseen pysyvään tulitaukoon, jota kaikki osapuolet noudattavat. Tilanne on yhä kriittinen, eikä rauhanprosessissa ole vielä edistytty riittävästi, joten AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokokouksen kuudetta konferenssia ei voida pitää Sudanissa keväällä 2003. Me emme ainakaan mene sinne, ennen kuin tilanne muuttuu. Toivomme kuitenkin, että tämä olisi mahdollista tulevaisuudessa.
Haluaisin huomauttaa, että Sudanin EU-suurlähettiläs hyödyntää diplomaattisia kanavia erittäin tehokkaasti vauhdittaakseen rauhan palauttamista. Pyydämme siis Afrikan valtioita järjestämään seuraavan AKT:n ja EU:n edustajakokouksen jossakin toisessa, rauhallisemmassa, Afrikan maassa. Mauritaniaa, joka on toivonut tätä tehtävää itselleen, olisi erityisesti kannustettava tätä silmällä pitäen.
Belder (EDD).
Arvoisa puhemies, Sudanin hätätilasta on tullut erittäin vakava. Tässä yhteydessä tarvitsee ainoastaan mainita kansainvälisen kriisiryhmän laatiman raportin otsikko "Ending starvation as a weapon of war in Sudan" ("Eroon nälänhädän käytöstä Sudanin sodan aseena"). Nälänhätä ja kuolemaan johtava nälkiintyminen ovat nimittäin aseina Sudanin sodassa.
Raportin mukaan meillä ei kuitenkaan itse asiassa ole aavistustakaan hädän vakavuudesta, koska alueet, joilla sota riehuu hellittämättä ja joilla näitä aseita käytetään, ovat syrjäisiä. Tällä välin sotivat osapuolet ovat ilmeisesti sopineet jatkavansa humanitaarisesta avusta ja vihamielisyyksien lopettamisesta annetun yhteisymmärryspöytäkirjan voimassaoloa 31. maaliskuuta asti.
Tästä rohkaisevasta kehityksestä huolimatta päätös osoittaa, ettei lopullista rauhansopimusta ole vielä saatu aikaan. Keskeiset kiistakysymykset, kuten vallan ja öljylähteistä saatavien tulojen oikeudenmukainen jako, on vielä ratkaistava molempien osapuolten hyväksymällä tavalla. Kun neuvotteluja nyt jatketaan tammikuussa, sotiviin osapuoliin kohdistettava kansainvälinen painostus pysyvän rauhansopimuksen aikaan saamiseksi ei kuitenkaan saa laantua - ei etenkään nyt, kun ratkaisu jo 19 vuotta kestäneeseen konfliktiin näyttäisi olevan näköpiirissä. Arviolta kaksi miljoonaa ihmistä on jo kuollut. Kaksin verroin väkeä on jäänyt kodittomaksi, ja julmuuksia on tehty valtavasti. Eritoten maan eteläosan kristityt ovat joutuneet kärsimään pahoin pohjoisosan islaminuskoisen väestön väkivallanteoista.
Näin ollen kehotankin neuvostoa ja komissiota etenemään äärimmäisen varovasti, kun EU:n troikka toteuttaa suunnitellun vierailunsa Sudaniin 9.-10. joulukuuta. EU:n ja Sudanin suhteet voidaan normalisoida vasta, kun kattava rauhansopimus on allekirjoitettu.
Lopuksi haluaisin pyytää neuvostoa, komissiota ja myös jäsenvaltioita mahdollisuuksien mukaan yhteistyössä Sudanin hallituksen kanssa selvittämään juurta jaksaen väitteet, joiden mukaan Al-Qaidan rahoituskeskus olisi jälleen toiminnassa. Emme saa loppujen lopuksi unohtaa, että Osama bin Laden oleskeli Sudanissa vuosina 1991-1996, kuten kaikki hyvin tiedätte. Olisi erittäin hyvä tietää, jatkuvatko samat toimet tällä seudulla.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, meidän on muistettava, että Sudanin tilanne vaihtelee suuresti alueittain. Pohjoisessa meillä on vastassamme ongelmallinen hallinto, joka on kuitenkin selvästi uudistusmielinen ja jota Egypti tukee. Etelässä sen sijaan on käynnissä raaka ja verinen sisällissota, jota olisi liian yksinkertaista pitää yksinomaan islaminuskoisten ja kristittyjen välisenä konfliktina. Konflikteja on myös islaminuskoisten ja kristittyjen heimojen sisällä, mutta pääkonflikti on toki kristittyjen ja islaminuskoisten välinen.
Kyseessä ei siis ole oikeastaan uskonsota vaan joukko heimojen välisiä, etnisiä konflikteja, joita asianomaiset osapuolet, kuten öljyalan edustajat - sanottakoon tämä ääneen - järjestelmällisesti pyrkivät kärjistämään. Tämän vuoksi olen erittäin tyytyväinen, että päätöslauselmaesityksessä ilmaistaan tämä kysymys hyvin selkeästi: niiden osapuolten ongelmallinen rooli, jotka havittelevat maan luonnonvaroja - olemme nähneet saman myös Kaukasuksella ja Kongossa - ja jotka käyttävät etnisiä konflikteja julmasti hyväkseen kartuttaakseen voittojaan. Tämän vuoksi meillä eurooppalaisilla on erityinen velvollisuus pyrkiä vaikuttamaan Sudanin väestöön, tehdä sen kanssa yhteistyötä rauhan aikaansaamiseksi ja painostaa kaikkia konfliktin osapuolia. Tämän lisäksi velvollisuutenamme on keskustella vakavasti Sudanissa toimivien eurooppalaisten öljy-yhtiöiden kanssa ja tehdä selväksi, miten suurta vastuuta ne kantavat tästä strategisesti merkittävästä alueesta ja sen väestöstä.
Della Vedova (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on totta, että Sudanin sodan taustalla ovat erityiset intressit ja etniset jännitteet, mutta minun mielestäni konfliktin uskonnollista luonnetta pitäisi kuitenkin korostaa. Emme voi hyväksyä sitä, että hallintoelimet soveltavat islamilaista lakia. Meidän on siis voimistettava Sudanin hallitukseen kohdistamaamme painostusta, jotta se kumoaisi lain. Emme voi myöskään hyväksyä muihin kuin islaminuskoisiin kohdistettuja vakavia perusoikeuksien loukkauksia, pakkokäännyttämistä, pakkoavioliittoa emmekä orjuuttamista.
Emme voi hyväksyä poliittista ratkaisua, joka merkitsisi askelta taaksepäin ja jossa noudatettaisiin periaatetta "kenen maa, sen uskonto". Meidän olisi ryhdyttävä tukemaan niitä maan eteläosan ja pohjoisosan liikkeitä, jotka vaativat maallista hallintoa ja demokraattisia toimielimiä. Konfliktia ei voida eikä pidäkään ratkaista siten, että maailma jaetaan uskonnon perusteella.

Ford (PSE).
Arvoisa puhemies, en ehkä muistuta jäsen Schulzia, mutta toimin kuitenkin hänen sijaisenaan. Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä on erittäin huolissaan yhä jatkuvasta sisällissodasta, joka on vaatinut viimeisten 19 vuoden aikana noin kaksi miljoonaa uhria. Olemme toki tyytyväisiä rauhansopimukseen, jonka Sudanin hallitus ja SPLA allekirjoittivat 15. lokakuuta. Seuraamme hyvin tarkoin, noudattaako hallitus sitoumustaan kunnioittaa ihmisoikeuksia ja oikeusvaltion periaatteita, ja tarkkailemme, tapahtuuko maassa demokratisoitumista, jonka ansiosta voitaisiin perustaa demokraattisesti valitut toimeenpano- ja lainsäädäntöelimet.
Pyydämme komissiota laatimaan raportin eurooppalaisten öljy-yhtiöiden mahdollisesta sekaantumisesta öljyntuotantoalueiden paikallisyhteisöihin kohdistuneisiin väärinkäytöksiin. Emme todellakaan pidä hyvänä ajatuksena, että AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous pidettäisiin ensi vuonna Sudanissa. Näin voidaan ehkä tehdä tulevaisuudessa, mutta ensin on katsottava, miten maan tilanne kehittyy. Sudanin ja Euroopan unionin välinen vuoropuhelu on tarpeen, mutta ennen normaalien suhteiden palauttamista haluamme nähdä, että terrorismin ja terroristiryhmien tuen lakkauttamisessa, uskonnollisessa suvaitsevaisuudessa, ihmisoikeuksien kunnioittamisessa ja tietenkin sisällissodan lopettamisessa on tapahtunut edistystä.

Monti
Arvoisa puhemies, komission ja Sudanin välisissä suhteissa keskeisenä tavoitteena on edelleen edistää rauhanomaisen ratkaisun sekä ihmisoikeuksien ja humanitaarisen oikeuden kunnioittamista. Meneillään oleva konflikti ja jatkuvat ihmisoikeusloukkaukset ovat pääasiallinen este maan sosioekonomiselle kehittämiselle, kuten monet puhuvat ovat perustellusti todenneet. Komissio uskoo vakaasti, että Sudaniin voitaisiin palauttaa rauha, jos siellä kunnioitettaisiin ihmisoikeuksia.
Neuvoston kesäkuussa 2002 tekemien päätelmien mukaisesti unioni aikoo edetä askel kerrallaan. Odoteltaessa rauhansopimuksen toteutumista unioni jatkaa poliittista vuoropuhelua niiden sitoumusten pohjalta, jotka Sudanin hallitus teki vuonna 2002 ihmisoikeuksien, demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden edistämisestä. Tässä yhteydessä korostettiin lisäksi erityisesti rauhansopimukseen pyrkimistä.
Jos rauhansopimukseen päästään, unioni alkaa normalisoida suhteitaan Sudanin kanssa Cotonoun sopimuksen mukaisesti perustaen ne ihmisoikeuksien, demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden kunnioittamiseen. Unioni tukee samalla rauhanprosessia ja konfliktien ratkaisemista. Komissio aikoo hyväksyä kansallisen strategia-asiakirjan ja kansallisen ohjeellisen ohjelman rauhansopimuksen tekemisen jälkeen tai jonakin muuna poliittisesti sopivaksi katsomanaan ajankohtana jäsenvaltioita kuultuaan.
Esiin otetuista asioista haluaisin lisäksi todeta, että komissio aikoo osallistua joulukuuksi suunniteltuun Euroopan unionin troikan Sudanin-vierailuun, jonka aikana se laatii arvion EU:n ja Sudanin välillä vuonna 2002 käydystä poliittisesta vuoropuhelusta. Tähdentäisin kuitenkin, että kansallisessa strategia-asiakirjassa esitettyjen toimien toteutus on kiinni poliittisessa vuoropuhelussa saavutettavasta edistyksestä.

Puhemies. -
Kiitos, komission jäsen Monti.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0591/2002 Johan Van Hecke ja Van den Bos ELDR-ryhmän puolesta: armeijan aiheuttama kidutus ja rikokset sekä ihmisoikeustilanne Bangladeshissa
B5-0596/2002 Vinci GUE/NGL-ryhmän puolesta: Bangladesh
B5-0602/2002 Mann ja Martens PPE-DE-ryhmän puolesta: ihmisoikeudet Bangladeshissa
B5-0606/2002 Carrilho ja muut PSE-ryhmän puolesta: ihmisoikeustilanne Bangladeshissa
B5-0609/2002 Lambertin ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta: Bangladesh.

Van den Bos (ELDR).
Väkivaltaisuudet ovat koetelleet Bangladeshin valtiota sen perustamisesta lähtien. Merkittävimpien sukujen väliset murhat, kostotoimet ja kilpailu ovat heikentäneet poliittista järjestelmää alusta asti. Jatkuvaa kostonkierrettä ei ole onnistuttu katkaisemaan. Tilanne päinvastoin heikkenee entisestään - eikä vähiten ääri-islamilaisten liikkeiden hälyttävän voimistumisen vuoksi. Hallitus ei valitettavasti pyri lieventämään jännitteitä eikä ratkaisemaan ongelmia. Maan parlamentin jäseniä vangitaan. Umpimähkäiset pidätykset ovat yleisiä, ja vankiloissa ihmisiä kidutetaan ja jopa tapetaan.
Euroopan unionin on oltava aktiivisesti kiinnostunut Bangladeshin tilanteesta valtion kanssa tehdyn yhteistyösopimuksen johdosta. Yhteistyötä ei voida jatkaa ehdoitta, jos ihmisoikeuksia rikotaan laajasti. Meidän on vaadittava, että maahan perustetaan kansallinen ihmisoikeuskomissio, joka toteuttaa riippumattomia tarkastuksia, ja että rikkomuksiin syyllistyneitä ei jätetä enää rankaisematta. Poliisin ja armeijan on ehkäistävä ja torjuttava väkivaltaa eikä lietsottava sitä. Ratkaisun kannalta on keskeistä, että hallituksen ja opposition välille onnistutaan palauttamaan vähimmäisvaatimukset täyttävä luottamus.
Tulevaisuus ei saa jäädä ikuisesti menneisyyden otteeseen. Tämä köyhä valtio ei pysty kehittymään, ellei väkivaltaisuuksia kyetä hillitsemään.

Mann, Thomas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Bangladeshin lisääntyvät väkivaltaisuudet ovat saaneet viime viikkoina aivan uudet ulottuvuudet. Yksistään lokakuussa noin 40 000 sotilasta kiinnitettiin "Operaatio puhtaaseen sydämeen" torjumaan lisääntyvää rikollisuutta ja aseiden yksityisomistusta. Useita tuhansia pidätettiin.
Luotettavista riippumattomista lähteistä olemme saaneet tietää, että Bangladeshin islamilaisen hallituksen määräämä sotilasoperaatio oli kohdistettu pääasiassa hallitusta arvosteleviin tahoihin. Pidätettyjen joukossa oli Bangladeshin parlamentin opposition jäseniä sekä maan entinen ministeri Chowdhury. Myös epäsuosittujen kansalaisjärjestöjen johtajia pidätettiin. Armeijan yksiköt veivät heidät mukanaan ilman mitään laillisia valtuuksia. Valtaosa epäillyistä on joko hinduja tai hindujen kannattajia. Tämä vähemmistö on kuitenkin elänyt islaminuskoisen enemmistön kanssa rauhanomaisesti jo vuosikymmenten ajan.
Yhteiskunnan ja sen poliittisten johtajien nopeutuva ja perinpohjainen siirtyminen islamismiin vaikeuttaa arkielämää koko ajan enemmän. Pidätetyt henkilöt on eristetty ulkomaailmasta. Useita kidutetaan. Sadat loukkaantuneet vangit tarvitsivat sairaalahoitoa. Yksistään viime kuussa 25 henkeä sai surmansa. Armeija väittää kyynisesti kaikkien näiden henkilöiden kuolleen sydänkohtaukseen. Tällainen toiminta loukkaa ihmisarvoa ja on Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen vastaista.
PPE-DE-ryhmän kanta on yksiselitteinen: pyydämme Bangladeshin hallitusta palauttamaan oikeusvaltion periaatteet, moniarvoisuuden ja parlamentaarisen demokratian. Vangitut parlamentin jäsenet ja muut viattomat pidätetyt henkilöt on vapautettava. Olen samaa mieltä Van den Bosin kanssa: on perustettava riippumaton elin tutkimaan pidätyksiä, pahoinpitelyjä ja surmatöitä. Vain siten maahan voidaan palauttaa tarvittava sisäinen vakaus.
Arvoisa komission jäsen Monti, myös Euroopan unionin on tehtävä osuutensa. Useat eri puolueet yhtyvät päätöslauselmaesitykseemme sisältyvään pyyntöön, että komissio lähettäisi tarkkailijoita Bangladeshiin, ja tämä olisi tehtävä, ennen kuin syrjintä ja ahdistelu pahenevat.
Euroopan unionin ja Bangladeshin välinen sopimus perustuu ihmisoikeuksien ja demokratian periaatteiden johdonmukaiseen kunnioittamiseen. Jos näiden periaatteiden loukkaukset jatkuvat samassa määrin, meidän on ryhdyttävä käyttämään poliittisia painostuskeinoja, ja tämä tarkoittaa yhteistyösopimuksemme voimassaolon keskeyttämistä. Tällaiset tärkeät merkit ymmärretään hyvin kaikkialla Aasiassa, kuin myös muualla maailmassa. SAARC-valtuuskunnan (Suhteista Etelä-Aasian alueellisen yhteistyön liittoon vastaava valtuuskunta) jäseninä meillä on antaa tämän tueksi useita esimerkkejä.
Toivommekin, että Bangladeshin päättäjät tulevat järkiinsä ja että he tekevät niin, koska SAARC:ssa niihin heihin kohdistaa voimakasta painostusta. Tätä ennen kunnioitettavia bangladeshilaisia kollegojamme ei voida ottaa kansainvälisissä yhteyksissä vakavasti.
Ford (PSE).
Arvoisa puhemies, 17. lokakuuta tänä vuonna 40 000 Bangladeshin sotilasta käynnisti "Operaatio puhtaan sydämen". Se johti kotiratsioihin ja -etsintöihin, jotka kohdistettiin eritoten Awami Leaguen äänestäjiä, puolueen työntekijöitä, hinduyhteisöä ja oppositiopuolueiden jäseniä vastaan. Tuhansia pidätettiin ja pidettiin eristyksessä. Ilmeisesti 25 ihmistä kuoli kidutukseen, jonka kohteeksi he joutuivat pidätettyinä ollessaan. Väite, jonka mukaan kuolinsyynä oli sydänkohtaus, on suoraan sanottuna uskomaton.
Vaadimme Bangladeshin hallitusta toteuttamaan riippumattoman tutkimuksen siitä, kuka on vastuussa näistä teoista, vapauttamaan parlamentin jäsenet ja oppositiojohtajat sekä perustamaan Bangladeshiin kansallisen ihmisoikeuskomission. Kehotamme komissiota ryhtymään yhteistyöhön Bangladeshin hallituksen kanssa yhteistyösopimuksen puitteissa, jotta väkivaltaisuudet saadaan loppumaan ja jotta ihmisoikeuksia suojellaan. Lisäksi pyydämme, että Euroopan parlamentti pidetään ajan tasalla.
Della Vedova (NI).
Arvoisa puhemies, Italian radikaalipuoluetta edustavat jäsenet antavat esitetylle päätöslauselmalle täyden tukensa. Muutama päivä sitten tapasin Brysselissä joidenkin kollegojeni kanssa Bangladeshin entisen ministerin Sheikh Hasinan, ja tuolloin meille kerrottiin maan jatkuvista väkivaltaisuuksista, tyranniasta ja siitä, että armeijaa tosiasiassa käytetään epäasianmukaisesti tuhansien maan kansalaisten kansalaisoikeuksien ja eritoten poliittisten oikeuksien poljentaan. Komission olisi ryhdyttävä toimiin ja vaadittava Bangladeshia vetämään pois armeijansa, jota se käyttää järjestyksenpidon ja poliittisen sorron välineenä ilman asianmukaista oikeusperustaa.
Viime tammikuussa komission jäsen Patten totesi vastauksessaan parlamentin jäsenen esittämään kysymykseen, että Bangladeshin tilanne oli paranemassa ja että komissio ryhtyisi tarkkailemaan sitä. Kyseisestä maasta joko suoraan tai välillisesti tulevat uutiset kuitenkin osoittavat, että tilanne on itse asiassa muuttunut varsin vaaralliseen ja huolestuttavaan suuntaan, minkä vuoksi kehotamme komissiota ryhtymään toimiin.
Monti
Arvoisa puhemies, poliittisista syistä johtuvat väkivaltaisuudet ja yhteenotot sekä järjestyksenpidon tila ovat aiheuttaneet suurta huolta Bangladeshin väestölle jo vuosikausia, mutta Euroopan unioni ja kansainvälinen rahoittajien yhteisö ovat täysin tietoisia siitä, että kuluneen vuoden aikana järjestyksenpidon tila on heikennyt entisestään.
EU korosti olevansa huolissaan järjestyksenpidon heikkenemisestä ja vähemmistöihin kohdistuvan väkivallan lisääntymisestä puheenvuorossaan "Ihmisoikeudet maailmassa", jonka se käytti Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuskomission 58. istunnossa.
Euroopan unioni on erittäin huolestunut yleisestä ihmisoikeustilanteesta sekä "Operaatio puhtaan sydämen" käynnistämisen jälkeen toistuvasti raportoiduista kidutustapauksista ja pidätettyjen kuolemista. Operaatiolla, johon useat jäsenet hetki sitten viittasivat, pyritään pysäyttämään yleisen järjestyksenpidon heikentyminen Bangladeshissa.
Olemme erittäin huolissamme myös operaation mahdollisesta puolueellisesta toteutuksesta ja pelkäämme, että sellaiset uudistukset, kuten lainkäyttövallan ja toimeenpanovallan erottaminen toisistaan tai oikeusasiamiehen ja riippumattoman ihmisoikeuskomission perustaminen, viivästyvät tai epäonnistuvat. EU suhtautuukin myönteisesti Euroopan parlamentin päätöslauselmaan, jossa käsitellään "Operaatio puhdasta sydäntä" ja Bangladeshin yleistä ihmisoikeustilannetta.
Päätöslauselmassa on kuitenkin joitakin kohtia, jotka eivät nähdäksemme enää vastaa nykytilaa tai joita paikan päältä saatu näyttö ei tue. Tarkasteltaessa hinduyhteisöön kohdistetun, taustaltaan poliittisen väkivallan tilaa ennen ja jälkeen eduskuntavaalien havaitaan, että ilmoitetut väkivallanteot ja vähemmistöjen pelottelu ovat vähentyneet huomattavasti. Meidän olisi lähetettävä Bangladeshin hallitukselle selkeä viesti, jossa sitä vaaditaan varmistamaan, että kaikkien vähemmistöjen oikeuksia ja turvallisuutta kunnioitetaan täysin.
"Operaatio puhtaasta sydämestä" on todettava, että niin rahoittajayhteisö kuin kansalaisyhteiskuntakin ovat ilmaisseet useaan otteeseen huolestuneisuutensa järjestyksenpidon heikkenemisestä tämän hallituksen ensimmäisenä toimintavuonna. Hallitus käynnisti operaation tämän painostuksen tähden ja koska se ei onnistunut korjaamaan tilannetta antamalla uusia säädöksiä ja tiukentamalla jo voimassa olevaa lainsäädäntöä.
Vaikka myönnämmekin, että järjestyksenpidon tilaa on parannettava - olemme sitä paitsi valmiita tukemaan Bangladeshin hallitusta sen pyrkiessä palauttamaan järjestyksen - olemme vakaasti sitä mieltä, että tämän on tapahduttava oikeusvaltion periaatteita noudattaen ja ihmisoikeuksia täysimääräisesti kunnioittaen. Näistä periaatteista ei voida poiketa missään olosuhteissa. Tämän vuoksi Euroopan komissio jatkaa tilanteen ja poliittisen kehityksen tarkkailua Dhakan edustustonsa välityksellä.

Puhemies. -
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0592/2002 Van den Bos ja Malmström ELDR-ryhmän puolesta: Iran
B5-0595/2002 Boudjenah ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta: Hashem Aghajarin tapaus Iranissa
B5-0603/2002 Gahler ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta: Hashem Aghajarin tapaus Iranissa
B5-0607/2002 Izquierdo Rojo ja Van den Berg PSE-ryhmän puolesta: Hashem Aghajarin kuolemantuomio Iranissa
B5-0608/2002 Boumediene-Thiery ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta: Iran.

Van den Bos (ELDR).
Arvoisa puhemies, vaikka tohtori Hashem Aghajari ei saisikaan kuolemantuomiota, Iran on kuitenkin edelleen tuomittu äärivanhoillisten uskonnollisten johtajien määräysvaltaan. Ongelmitta sujuneet opiskelijamielenosoitukset eivät häivytä näkyvistä sitä tosiseikkaa, ettei ihmisoikeustilanne ole parantanut vaan pikemminkin heikennyt.
Naisten kivitykset, julkiset hirttämiset, kidutus ja muut raakalaismaiset käytännöt osoittavat, ettei Iran vielä täytä sivistyneen valtion perusedellytyksiä. Tämän vuoksi onkin hämmästyttävää, ettei Euroopan unioni ole esittänyt YK:n yleiskokouksen kolmannessa komiteassa päätöslauselmaa Iranin tilanteesta. Monet jäsenvaltiot toteavat, että niillä on suuria odotuksia ihmisoikeusvuoropuhelusta, mutta tosiasiassa suuret odotukset koskevat tuottoisan liiketoiminnan intressejä.
Euroopan unionin on huolehdittava, ettei sitä sahata linssiin. Eurooppalaisen neuvotteluvaltuuskunnan saapumista edeltävänä päivänä Teheranissa hirtettiin viisi ihmistä julkisesti. Vuoropuhelu ei saa olla syynä siihen, ettei Iranin ihmisoikeustilannetta käsitellä kansainvälisillä foorumeilla. Tämän vuoksi Euroopan unionin on keväällä Genevessä osoitettava päätöslauselma ihmisoikeuskomissiolle. On luonnollisesti tärkeää, ettei Irania eristetä. Yhteyksiä on solmittava, mutta niitä on hyödynnettävä taiten, ja uudistusmielisille voimille on annettava mahdollisimman paljon tukea.
Ei riitä, että tulevaan yhteistyösopimukseen sisällytetään poliittista vuoropuhelua koskeva lauseke. Ryhmäni mielestä mitään yhteistyösopimusta ei voida tehdä niin kauan kuin ihmisoikeuksia loukataan törkeästi ja järjestelmällisesti. Myös terroristijärjestöjen tukeminen on esteenä tällaiselle yhteistyölle. Iranin tilanne käy päivä päivältä räjähdysherkemmäksi, ja maassa on vihdoinkin toteutettava todellisia uudistuksia. Iranin kanssa voidaan olla rakentavassa vuorovaikutussuhteessa vain, jos totuuden annetaan voittaa ja ylin määräysvalta annetaan kansalle.

Markov (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, keskustelimme parlamentissa ihmisoikeustilanteesta viimeksi 23. lokakuuta eli vähemmän kuin kuukausi sitten. Me kaikki tuomitsimme kuolemantuomiot ja kivitykset sekä ylipäätään tavan, jolla julma iranilaishallinto kohtelee kansaansa. Tuolloin ilmaisimme - tai ainakin oma ryhmäni ilmaisi - pahoittelumme siitä, että neuvosto oli päättänyt olla esittämättä päätöslauselmaesitystä Iranin ihmisoikeustilanteesta YK:n ihmisoikeuskomission seuraavassa kokouksessa. Nyt, vain hetkeä myöhemmin, joku on tuomittu kuolemaan yksinomaan sen vuoksi, että hän pyysi, että ihmiset tarkistaisivat näkemyksiään, eivät antaisi toisten päättää mielipiteistään eivätkä noudattaisi sokeasti uskonnollista puhdasoppisuutta. 
Tässä tilanteessa Euroopan unioni jatkaa neuvotteluja yhteistyösopimuksesta, johon sisältyy myös talousalan kysymyksiä. Yksi päätöslauselmaesityksen toteamuksista on nähdäkseni puutteellinen. On tietenkin hyvä, että tuleviin yhteistyösopimuksiin sisällytetään ihmisoikeuslauseke. Mielestäni olisi kuitenkin parempi - ja sanon tämän koko ryhmäni puolesta - että yhteistyösopimuksia ei olisi ollenkaan ja ettei niitä edes tehtäisi, jos ihmisoikeuksia ei kunnioiteta. Tilanne on kaksijakoinen. Käytössämme on vain muutamia painostuskeinoja, eikä meidän pitäisi luopua mahdollisuudesta kohdistaa Iraniin taloudellista painostusta.
On toki myönteistä, että opiskelijat marssivat kaduilla. On toki myönteistä, ettei presidentti Khatami hyväksy tätä tuomiota. On toki myönteistä, että Iranin parlamentin puhemiehellä on asiasta samansuuntainen näkemys. Tässä ei kuitenkaan päästä lähellekään sitä, että Iranin yhteiskunta pakotettaisiin rakenneuudistukseen. Nähdäkseni ei myöskään ole sattumaa, että Iranin uskonnolliset johtajat ja hallitus pyrkivät raivaamaan tieltään Iranin laillisen opposition samastamalla opposition ja terroristijärjestöt keskenään ja panemalla ne kaikki samaan luetteloon, jotta oppositiosta päästäisiin lopullisesti eroon . Minusta myös meillä on tässä asiassa suuri vastuu. Meidän on pantava tarkemmin merkille, keitä pannaan näihin luetteloihin ja miksi. Meidän olisi kyseltävä enemmän: Euroopan unionin ei pitäisi vain seurata sivusta ja puuttua tapahtumiin vasta jälkikäteen.
Tämän vuoksi kehotamme komissiota tekemään seuraavissa neuvotteluissa varsin selväksi, ettei Iranin kanssa tehdä sen enempää talousalan kuin muidenkaan alojen yhteistyötä niin kauan, kuin ihmisoikeuksia halveksutaan siten kuin nykyisessä epäinhimillisessä järjestelmässä.

Gahler (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tohtori Aghajarin tapaus on syystä herättänyt valtavasti kiinnostusta ja huolta niin Iranissa kuin maailmallakin. Yhdyn Iranin parlamentin puhemiehen Mehdi Karroubin näkemykseen, jonka mukaan tämä kuolemantuomio on häpeäksi maan oikeusjärjestelmälle. En kuitenkaan ole täysin vakuuttunut siitä, että maan uskonnollinen johtaja ajatolla Ali Khamenei olisi määrännyt oikeuslaitoksen ottamaan asian uudelleen käsiteltäväksi vakaumuksensa tähden. Khamenein toimintatavat tuntien sanoisin, että hän pelaa pikemminkin aikaa. Ennen pitkää opiskelijamielenosoitukset samoin kuin kansallinen ja kansainvälinen mielenkiinto tapausta kohtaan laantuvat.
Mielenosoituksissa on kuitenkin tullut selväksi, etteivät mielenosoittajat ole huolissaan ainoastaan tohtori Aghajarista vaan että he haluavat ylipäätään enemmän demokratiaa. Monien muiden tuomioiden tavoin tämän tuomion taustalla eivät nimittäin ole niinkään uskonnolliset kuin pikemminkin poliittiset syyt. Tämä on meille tuttua Euroopan historiasta siltä ajalta, kun valtio ja kirkko vielä olivat yhtä. Myös tuon ajan hallitsijat käyttivät kristinuskoa vallantavoittelunsa välineenä siinä määrin, että se vääristyi tunnistamattomaksi.
Iranin yhteiskunta on kuitenkin askelen edellä vanhoillista oikeuslaitosta ja papistoa. Tämä käy selvästi ilmi muun muassa Iranin parlamentin hiljattain tekemistä uudistusehdotuksista, joiden tavoitteena on rajoittaa papiston ylimmän neuvoston ehdotonta valtaa. Kehotan neuvostoa ja komissiota jatkamaan ihmisoikeusvuoropuhelua kaikessa yhteydenpidossaan Iranin kanssa sekä tekemään selväksi, ettei yhteistyö- ja kauppasopimus toteudu ilman Euroopan parlamentin tukea.
Myös Iranin parlamentin oppositio sekä Iranissa että ulkomailla suhtautuu hyvin toiveikkaasti siihen, ettemme pidä yhteyttä tähän maahan yksinomaan taloudellisten intressien vuoksi. Voimme mielestäni ilmaista näkemyksemme ja perustavan kantamme myös Iranin parlamentin jäsenille heidän saapuessaan vastavierailulle Euroopan parlamenttiin. Meidän näkökulmastamme on aina oleva selvää, että annamme tukemme demokratian lujittamiselle emmekä niille, jotka haluavat palata kehityksessä vuosisatojen takaiseen aikaan.
Ford (PSE).
Arvoisa puhemies, olen eri mieltä Markovin kanssa. Iran on pitkälle kehittynyt yhteiskunta. On havaittavissa merkkejä siitä, että Iran on kehittymässä kohti nykyaikaiset vaatimukset täyttävää islaminuskoista yhteiskuntaa. Presidentti Khatami ja hänen uudistusmieliset kannattajansa ilmentävät tätä uudistusprosessia. Puhdasoppisuutta korostavat Iranin yhteiskunnan voimat tekevät presidentti Khatamin suunnitelmat kuitenkin jatkuvasti tyhjiksi. EU neuvotteleekin parhaillaan kauppa- ja yhteistyösopimuksesta Iranin kanssa. Tämä sopimus ei tällä hetkellä ole vaakalaudalla, mutta Iranin viranomaisille on tehtävä selväksi, että odotamme ja vaadimme samalla sovintoa ihmisoikeuskysymyksistä.
Lännessä ei voida ymmärtää kuolemantuomiota, joka on langetettu uskostaan luopuneelle tohtorille Hashem Aghajarille epämääräisen teologisen kiistan vuoksi. Olemme tyytyväisiä presidentti Khatamin väliintuloon, opettajien ja opiskelijoiden esittämiin vastalauseisiin sekä Aghajarin itse esittämään vetoomukseen tilanteen rauhoittamiseksi. Olemme tyytyväisiä siihen, että presidentti Khatami, Iranin hallitus ja kymmenet kansanedustajat ovat ilmoittaneet eroavansa, jos papiston ylin neuvosto käyttää veto-oikeuttaan torjuakseen ehdotetut säännökset ehdottoman valtansa rajoittamisesta.
Meidän on kuitenkin tehtävä selväksi Iranin hallitukselle, että seuraamme tarkoin tämän ja muiden vastaavien tapausten kehittymistä siltä osin, kuin ne vaikuttavat tuleviin suhteisiin Iranin kanssa.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tämä päätöslauselmaesitys koskee kolmea näkökohtaa. Se koskee ensinnäkin miestä, jota uhkaa kuolema ja joka meidän on pelastettava. Toiseksi se koskee tohtori Aghajaria, joka useiden eturivien muslimien mielestä suojelee aitoa islaminuskoa, suurta maailmanuskontoa, Iranissa valtaapitävien ääriliikkeiden poliittisilta väärinkäytöksiltä. Kolmanneksi se koskee Iranin itsensä tulevaisuutta, koska maassa on käynnissä valtataistelu, jossa vastakkain ovat uudistusmieliset, kuten presidentti Khatami ja edellä mainittu maan parlamentin puhemies, jotka haluavat vähitellen lisätä hallinnon avoimuutta, ja epäilyttävät tahot, joiden rinnastaminen keskiajan vallanpitäjiin - tämän haluan tehdä selväksi - on suoranainen loukkaus keskiaikaa kohtaan. Nämä voimat valitettavasti kannattavat uudenaikaista, totalitaristista kiihkoilun muotoa ja hyödyntävät suurta maailmanuskontoa, islamia, omien kumouksellisten ja rikollisten tarkoitusperiensä ajamiseen.
Haluaisin kohdistaa loppusanani jäsen Markoville. Hyvä jäsen Markov, kun Sosialistinen yhtenäispuolue SED vielä oli vallassa Itä-Berliinissä, minä itse arvostelin lännen heikkoutta ja hallintoviranomaisten sortotoimia, ja minun on todettava, että tekin olisitte pitänyt juuri käyttämiänne sanoja muistumana kylmästä sodasta. Tuohon aikaan olin todellakin sitä mieltä, että demokraattien piti vastustaa totalitarismia tinkimättä. Tämä oli totta silloin, se on totta nykyään ja se on totta myös tulevaisuudessa!
(Jatkuvia suosionosoituksia)

Monti
Arvoisa puhemies, olen suuresti huolissani uusista pidätyksistä ja tuomioista, joiden kohteeksi uudistusmieliset ja perusoikeuksiin kuuluvaa ilmaisunvapauttaan käyttäneet henkilöt ovat Iranissa joutuneet.
Yliopiston professorina toimiva Hashem Aghajari puhui viime kesäkuussa Länsi-Iranissa uskonnollisesta uudistuksesta, minkä jälkeen hänen pidätettiin. Tässä kuussa hänelle langetettiin 74 raipaniskua, kahdeksan vuotta vankeutta ja kuolemanrangaistus. Professori Aghajari, joka menetti oikean jalkansa Iranin ja Irakin sodassa, tarvitsee lääkärinhoitoa. Professorin odotettiin valittavan tuomiosta korkeampaan oikeusistuimeen, mutta hän osoitti rohkeutta uhmaamalla oikeusjärjestelmää ja kieltäytymällä muutoksenhausta. Teheran on ollut jo päiväkausia kiihkeiden opiskelijamielenosoitusten näyttämö, ja olen iloinen voidessani todeta presidentti Khatamin ilmoittaneen vastustavansa tuomiota, jonka Iranin ylin johtaja ajatolla Ali Khamenei määräsi 17. marraskuuta uudelleen käsiteltäväksi.
Aiemmin olemme toistuvasti pyytäneet Irania kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen sisältyvien sitoumusten mukaisesti langettamaan kuolemantuomion ainoastaan sellaisille henkilöille, jotka ovat syyllistyneet erittäin vakaviin rikoksiin.
Neuvosto sopi 21. lokakuuta tekemissään päätelmissä aloittavansa Iranin kanssa ihmisoikeusvuoropuhelun ja toi näin jälleen esiin huolestuneisuutensa tästä kysymyksestä sekä kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien samoin kuin eritoten ilmaisunvapauden loukkauksista. Lisäksi neuvosto mainitsi vakiintuneeseen tapaansa vastustavansa kuolemantuomiota jyrkästi.
Komission puheenjohtaja Prodi ja komission jäsen Patten tapasivat 18. ja 19. marraskuuta Brysselissä Iranin ulkoministerin Kamal Kharrazin, joka lupasi osallistua tulevaan Euroopan unionin ja Iranin väliseen ihmisoikeusvuoropuheluun sekä asetti professori Aghajarille langetetun epäoikeudenmukaisen tuomion kyseenalaiseksi yhdessä muiden Iranin näkyvien henkilöiden kanssa.
Ihmisoikeusvuoropuhelu on itse asiassa sopiva foorumi yksittäistapausten tarkastelua varten. Komissio seuraa tapauksen kehittymistä erittäin tarkasti ja pitää yhteyttä Euroopan parlamenttiin sekä jäsenvaltioihin.
Lisäisin vielä, että komission mielestä keskustelujen sekä niihin sisältyvän poliittisen vuoropuhelun aloittaminen on Iranin ja Euroopan unionin etujen mukaista, kuten neuvoston 17. kesäkuuta 2002 antamissa päätelmissä todetaan. Lisäksi kauppa- ja yhteistyösopimukseen sisällytetään ihmisoikeuslauseke. Samoin neuvotteluprosessissa maahan voidaan kohdistaa painostusta mutta samalla tukea presidentti Khatamia ja uudistusmielisiä.

Puhemies. -
Kiitos, komission jäsen Monti.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan välittömästi keskustelun jälkeen.

Puhemies. -
Siirrymme äänestykseen.

Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää työjärjestyspuheenvuoron ennen kahdesta tarkistuksesta toimitettavaa äänestystä, koska haluaisin ehdottaa kumpaankin suullista tarkistusta.
Ennen äänestyksiin siirtymistä haluaisin käyttää lisäksi yhteisen työjärjestyspuheenvuoron koko tekstistä, koska tekstiin on tehtävä joitakin kielellisiä korjauksia, joista haluaisin huomauttaa istuntopalvelulle. Olemme nimittäin työskennelleet hyvin nopeasti, ja tekstiin on päässyt joitakin virheitä, jotka mainitsen nyt, arvoisa puhemies.
Me neuvottelijat sovimme, että jos olosuhteet muuttuvat, voisimme mukauttaa tekstiä suullisin tarkistuksin ja korjauksin. Johdanto-osan kappaleessa A mainitaan "viime tunnit", ja paljon on tapahtunut sitten rungon katkeamisen. Kappaleessa olisi sanottava "viime päivinä", koska katastrofista on kulunut pikemminkin päiviä kuin tunteja.
Johdanto-osan kappaleen B ilmaus "öljy" olisi korvattava ilmauksella "polttoaine", koska olemme sopineet siitä, että "polttoaineen" olisi aina oltava mukana.
Johdanto-osan kappaleen F espanjankielisessä toisinnossa on teksti "erityisesti linnut", vaikka olimme sopineet , ettei ilmausta "erityisesti" käytettäisi. Näin ollen pyydän, että ilmaus "erityisesti" poistetaan.
Johdanto-osan kappaleen G espanjankielisessä toisinnossa on teksti "merestä elantonsa saavat työntekijät, kuten osterien ja simpukoiden kasvattajat". Pyytäisin, että espanjankielistä toisintoa korjattaisiin seuraavasti: "merestä elantonsa saavat työntekijät, kuten simpukoiden viljelijät, ostereiden viljelijät ja muut äyriäisten kalastajat".
Päätöslauselmaesityksen 3 kohdan italiankielinen toisinto ei vastaa muunkielisiä toisintoja. Ainoastaan italiankielisessä toisinnossa on rivillä 7 seitsemän sanaa, jotka on poistettava, koska niitä ei ole muissa toisinnossa.
Espanjankielisen toisinnon 11 kohdassa on lisäksi teksti "meri- ja/tai kalastusalueet", vaikka olisi käytettävä ilmaisua "merikalastusalueet".
Siinä kaikki, arvoisa puhemies.

Puhemies. -
Hyvä jäsen Varela, varmistan, että kaikki kielitoisinnot ristiintarkistetaan vielä kerran.
(Puhemies totesi, ettei suullisia tarkistuksia vastustettu.)
Ennen tarkistuksesta 1 toimitettua äänestystä:

Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa esittääkseni suullisen tarkistuksen tähän tarkistukseen 1.
Olemme samaa mieltä UEN-ryhmän esittämästä tarkistuksesta 1, mutta tiedustelemme, sopiiko parlamentille, että otsikko muutetaan seuraavasti: "Euroopan parlamentin päätöslauselma Prestige-öljytankkerin katastrofista Galician rannikon edustalla". Nähdäkseni tämä sanamuoto olisi täsmällisempi, ja samaa sanamuotoa käytetään tämän istunnon esityslistassa. Haluaisin lisätä otsikkoon tekstin "Galician rannikon edustalla".

Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin esittää suullisen tarkistuksen, koska UEN-ryhmän esittämän tarkistuksen sanamuoto kattaa Portugalin. Emme vastusta tätä, mutta esityksessä ei puhuta Espanjasta eikä Ranskasta vaan Galiciasta ja Bretagnesta, ja mielestämme - ja olemme keskustelleet tästä portugalilaisten jäsenten kanssa - sanamuodon pitäisikin olla "Galicia, Bretagne ja Portugalin pohjoisosa".
Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä jotakin, mitä en ole koskaan ennen tehnyt, nimittäin onnitella täysistunnossa puheenjohtajakokousta ja lausua kiitokseni siitä, että se on ottanut tämän iltapäivän esityslistalle niin monta kiinnostavaa aihetta. Tähän pitää pyrkiä myös tulevissa täysistunnoissa!

Puhemies. -
Onnitteluja on aina mukava saada!

Balfe (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tekikö puheenjohtajakokous päätöksen niiden kahden zimbabwelaisen diplomaatin karkottamisesta, joilta on kielletty pääsy parlamenttiin? Ymmärtääkseni puheenjohtajakokouksen oli tarkoitus päättää, oliko heiltä kiellettävä pääsy rakennukseen. Haluaisin tietää, mitä asiasta päätettiin.

Puhemies. -
Hyvä jäsen Balfe, kumpaakaan diplomaattia ei päästetä parlamenttiin.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, äänestin monien jäsenten tavoin asetuksen N:o 1408/71 soveltamisalan laajentamisen puolesta, koska on aivan oikein, että kaikki Euroopan unionin kansalaiset, jotka ovat työskennelleet useissa unionin jäsenvaltioissa, saavat kunnollisen eläkkeen. Tässä yhteydessä haluaisin lisätä, että asetus N:o 1408/71 olisi vieläkin parempi, jos se takaisi työntekijöille mahdollisuuden siirtää vuosittain työskentelyjäsenvaltiossaan suorittamansa sosiaaliturvamaksut siihen valtioon, josta he haluavat eläkkeensä. Tämä mahdollisuus sisältyy jo nyt moniin kahdenvälisiin sopimuksiin, ja menettely voitaisiin ottaa käyttöön myös Euroopan unionissa, jotta meillä olisi vuosien mittaan entistä paremmat, hyväksyttävämmät, suuremmat ja tuntuvammat eläkkeet.

Berthu (NI)
. (FR) Prestige-tankkerin uppoaminen ei ollut onnettomuus. Se oli looginen seuraus kansallisesta ja eurooppalaisesta päätöksentekojärjestelmästä, joka halvauttaa jäsenvaltiot mutta ei itse asiassa kuitenkaan velvoita niitä toteuttamaan tarvittavia perinpohjaisia toimenpiteitä. Näin ollen se jättää vapaat kädet meriliikennealan mafioille, jotka toimivat lain kouran ulottumattomissa... Ehkäpä tätä vielä tuetaan kaikin tavoin.
Jotkut kollegoistani ovat sitä mieltä, että meidän on korjattava tämä paha tilanne perustamalla Eurooppaan ylikansallinen keskusviranomainen. Tämä ratkaisu saattaa vaikuttaa houkuttelevalta, mutta saattaa olla, että se jää kauaksi kansalaisista, että sen demokraattinen seuranta jää heikoksi ja että siihen näin ollen kohdistuu taloudellisten intressien aiheuttamia paineita.
Mitään järkeä ei myöskään ole siinä, että ongelmasta kärsineet jäsenvaltiot erotetaan muista unionin jäsenvaltioista. Se vain hidastaisi päätöksentekoa.
Vaikka Euroopan laajuisia direktiivejä ei kokonaan suljettaisikaan pois, niitä on täydennettävä antamalla jäsenvaltioille takaisin oikeus suojella itseään. Meidän on myös myönnettävä, että vaarassa olevien jäsenvaltioiden on voitava ryhtyä yhteisiin toimiin yhteisön menettelyistä riippumatta. Tärkeintä on sulkea aluevetemme sellaisilta aluksilta, joiden vastuuhenkilöä ei ole selvästi määritetty, joita ei voida paikantaa, jotka eivät ole luotettavia tai joilla ei ole täysin kattavaa vakuutusta.

Krivine ja Vachetta (GUE/NGL)
Aiomme jälleen kerran langettaa tuomiomme 26-vuotiaalle uponneelle jätealukselle, joka tarkastettiin viimeksi vuonna 1999, joka kuului liberialaiselle yhtiölle, joka purjehti Bahamasaarten lipun alla, jota liikennöi kreikkalainen yhtiö, jolla kuljetti rahtia venäläisen yhteenliittymän (Alfa Group) sveitsiläinen tytäryhtiö (Crown); yhteenliittymä taas oli saanut liikennöintilupansa Yhdysvaltojen merenkulkuvirastolta...
Olemme saaneet tarpeeksemme meriliikenteen epäselvyydestä, rankaisematta jättämisestä ja omahyväisyydestä, jotka ovat vaaraksi merenkulkijoille, ympäristölle ja rannikkoalueiden väestölle. Olemme saaneet tarpeeksemme Euroopan unionin kyvyttömyydestä: unioni kykenee laatimaan Yhdysvaltojen määräyksestä parissa viikossa terrorismin vastaisen lainsäädännön, joka on hyökkäys vapautta vastaan, mutta ei kuitenkaan kykene panemaan täytäntöön Erika I- ja Erika II -paketteihin sisältyviä päätöksiä. Tarvitsemme pikaisesti kansainvälisen merenkulkulainsäädännön, jolla voidaan kitkeä omahyväisyys ja jolla laivanvarustajat, rahtaajat ja öljy-yhtiöt voidaan pakottaa omaksumaan turvallisuutta edistävä ajattelutapa sekä tiukat sosiaaliset normit merenkulkualalla työskenteleville. Lyhyesti sanottuna lainsäädännön soveltamiseen tarvitaan työvoimaa (valvojia, tarkastajia, rannikkovartijoita) sekä aineellisia resursseja ja rahaa. Ilman näitä vähimmäisresursseja parlamentti voi vastaisuudessakin antaa jokaisen öljykatastrofin johdosta päätöslauselman, joka ei johda mihinkään.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Haluaisin vielä täydentää tämän iltapäivän keskustelussa esittämääni puheenvuoroa tuomalla uudelleen esiin varauksettoman tukeni komission jäsenen De Palacion ilmaisemalle näkemykselle Erika-pakettien ja niiden välittömien vaikutusten voimaantulon vauhdittamisesta ja myös tarpeesta parantaa, laajentaa ja tiukentaa niiden sisältöä kaikilta osin. Jos joku vielä suhtautui Erika I- ja II -pakettien yhteydessä ehdotettuihin ja käsiteltyihin toimiin epäillen tai epäröiden, Prestige-tankkerin katastrofi hälventää epäilyt. Meidän on kohdistettava välittömästi tarmomme pilaantumisvaikutusten seurantaan ja minimointiin sekä tuettava katastrofien koettelemia paikallisyhteisöjä, jotka ovat peloissaan ja huolissaan. Lopuksi haluaisin vielä korostaa, että yhteisön on laadittava täsmällinen kokonaisselvitys tapauksesta. Selvityksessä on varmistettava, että kaikki asianomaiset toimivat asianmukaisesti ja että meillä on käytössämme parhaat tekniset ja poliittiset valmiudet reagoida mahdollisiin tuleviin katastrofeihin.

Puhemies. -
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 17.55.)

Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron pöytäkirjasta.
Sain pöytäkirjan käsiini tavallista myöhemmin, enkä ole vieläkään saanut keskiviikon pöytäkirjaa. Sitä vastoin olen saanut tiistain pöytäkirjan, jonka liitteenä olevasta läsnäololistasta puuttuu nimeni. Toivoisin korjausta siihen, sillä olin todella läsnä tiistaina.

