Vienota pieteikšanās procedūra uzturēšanās un darba atļauju izsniegšanai (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais darba kārtības jautājums ir ziņojums, ko Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komisijas vārdā sagatavoja V. Mathieu, par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par vienotu pieteikšanās procedūru, lai trešo valstu valstspiederīgajiem izsniegtu vienotu uzturēšanās un darba atļauju dalībvalsts teritorijā, kā arī par vienotu tiesību kopumu trešo valstu darba ņēmējiem, kuri likumīgi uzturas dalībvalstī - C6-0470/2007 -.
Véronique Mathieu
Priekšsēdētājas kundze, komisāre, dāmas un kungi! Kā jūs zināt, Eiropas Savienība jau desmit gadus ir mēģinājusi apbruņoties ar juridiskiem dokumentiem ekonomiskās imigrācijas jomā.
Sākotnējo globālo pieeju Komisija ir aizstājusi ar sektorālo pieeju. Šis direktīvas projekts akcentē kopējas politikas vajadzību legālās imigrācijas, jo īpaši tās ekonomiskā varianta jomā.
Līdz šim ir bijuši tiesību akti par nelegālo imigrāciju, robežu kontrolēm un vīzu politiku. Tagad ir laiks kopīgi virzīties uz priekšu jautājumā par ekonomisko migrāciju, jo Eiropas Savienībai jāsaskaras ar problēmām, kas kopīgas visām tās dalībvalstīm, problēmām, kas prasa kopējus risinājumus Eiropas līmenī.
Šīs problēmas ir demogrāfiskā lejupslīde un Eiropas iedzīvotāju novecošanās. Faktiski šo divu problēmu dēļ, kuras kopumā ietekmē Eiropu, globālās nodarbinātības prognozes norāda uz jūtamu darbaspēka nepietiekamību turpmākajos gados. Tāpēc mums jāatrod risinājumi Eiropas līmenī, lai apmierinātu darba tirgus vajadzības, un ekonomiskā migrācija ir viens no risinājumiem, kas mums jāizpēta.
Tomēr būsim piesardzīgi un nekrāpsim paši sevi. Noteikt Eiropas pieeju legālās imigrācijas pārvaldībā nozīmē organizēt to, pievēršot acīmredzamu uzmanību katras dalībvalsts vajadzībām un uzņemšanas iespējām. Kā noteikts šīs direktīvas projekta 1. un 8. pantā, valstis saglabās kontroli pār migrantu skaitu, ko tās vēlas uzņemt savas valsts teritorijā.
Mūsu valdības ir strādājušas dažādos veidos, lai regulētu ekonomisko imigrāciju, noslēdzot divpusējus nolīgumus, ieviešot kvotas un regulējošus pasākumus. Taču neviens no šiem pasākumiem nav izrādījies pietiekami efektīvs legālās migrācijas plūsmu pārvaldīšanā, vienlaicīgi arī nelegālās imigrācijas apkarošanā. Saikne starp šiem aspektiem ir acīmredzama. Tieši organizējot legālo imigrāciju iespējami piemērotākā veidā, mēs varēsim izskaust nelegālo imigrāciju. Tas ir jautājums, kura dēļ jau pirms vairāk nekā pieciem gadiem tika pieņemts Komisijas ieviesto pasākumu kopums.
Ko "Vienotās atļaujas” direktīva ienesīs pašreizējā tiesiskajā telpā ekonomiskās migrācijas jomā? Atšķirībā no "Zilās kartes” direktīvas šī direktīva neattiecas uz kritērijiem trešo valstu darba ņēmēju uzņemšanai. Tās mērķis ir izskaust atšķirības starp dažādiem valsts tiesību aktiem attiecībā uz darba un uzturēšanās atļauju piemērošanas procedūrām un ārvalstnieku tiesībām, kuri legāli strādā Eiropas Savienībā.
Vēl arvien nav Eiropas dokumenta, kas ietvertu visu tiesību kopumu, kurš pieejams trešo valstu valstspiederīgajiem, kas legāli strādā un uzturas Eiropas Savienībā. Tāpēc, pieņemot šo direktīvu, tiks izbeigtas atšķirības šo darba ņēmēju aizsardzībā, nodrošinot viņiem vienlīdzīgu attieksmi līdzīgi, kāda ir pret vietējiem darba ņēmējiem pietiekami daudzās jomās, piemēram, attiecībā uz darba apstākļiem, izglītību un profesionālo apmācību, sociālo aizsardzību, piekļuvi precēm un pakalpojumiem, nodokļu atvieglojumiem.
Tādējādi šis kopējais pamats piedāvās šiem cilvēkiem aizsardzību pret ekspluatāciju, nodrošinot viņiem drošu un aizsargājošu tiesisku statusu. Šis ir arī veids, kā apkarot negodīgu konkurenci, kas rada kaitējumu Eiropas darba ņēmējiem. Faktiski šī atšķirība aizsardzībā galu galā veicinās tendenci pieņemt darbā zemas kvalifikācijas un vāji aizsargātu darbaspēku, samazinot Eiropas darba ņēmēju iespējas.
Turklāt šī direktīva vienkāršos uzņemšanas procedūras nodarbinātības nolūkos. Visām dalībvalstīm būs saskaņota procedūra, kas būs vienkāršāka, ātrāka un mazāk apgrūtinoša. Pieņemot šo direktīvu, tiks ieviestas būtiskas priekšrocības migrantiem, darba devējiem un valsts administratīvajām iestādēm un visbeidzot ļaus piemērotāk pārvaldīt legālās migrācijas plūsmas.
Parlaments tagad ir viens no citu aktu pieņēmējiem, kas nozīmē, ka tam ir jāapliecina atbildība - ideālistisks un savu laiku pārdzīvojis viedoklis -, un mums jāpierāda, ka esam to jauno pienākumu līmenī, kurus Lisabonas Līgums mums uzdevis. Uzstāsimies kā uzticami pārstāvji, kas gatavi atbildēt uz samilzušo problēmu saistībā ar migrācijas radītā spiediena pārvaldību pie Eiropas robežām. Mēs apzināmies, ka labi pārvaldītas migrācijas plūsmas būs izdevīgas visiem.
Cecilia Malmström
Komisijas locekle. - Priekšsēdētājas kundze! Pirmkārt, es vēlos pateikties abiem referentiem, Mathieu kundzei un Cercas kungam, abām komitejām, kā arī Beļģijas prezidentūrai par smago darbu, kas paveikts, strādājot pie šī priekšlikuma.
Kā jums ir zināms un kā referente teica, Komisija šo ziņojumu iesniedza jau 2007. gadā. Mūsu mērķis bija un joprojām ir vienkāršot procedūras, ieviešot vienotu uzturēšanās un darba atļauju, vienlaicīgi nodrošinot trešo valstu darba ņēmējiem, kuru uzturēšanās ir legāla, ar nodarbinātību saistītas tiesības, kas nav iekļautas konkrētos ES tiesību aktos vai Komisijas priekšlikumos. Šajā priekšlikumā mēs neietveram nosacījumus par atļaujas piešķiršanu vai atņemšanu. Šādi nosacījumi ir dalībvalstu kompetencē, kā arī lēmums par uzņemšanas apjomu, ja tāds ir paredzēts.
Šis priekšlikums ir viens no Eiropas Savienības darba un migrācijas politikas struktūras jautājumiem. Ja Parlaments un Padome to pieņems, šī direktīva apstiprinās, ka Eiropas Savienība novērtē ieguldījumu, kādu trešo valstu darba ņēmēji dod mūsu ekonomikai un sabiedrībai. Tas arī apliecinātu, ka mēs esam gatavi un spējīgi vienoties par tiesību aktu attiecībā uz darbaspēku un migrāciju.
Šis priekšlikums ir ļoti sarežģīts, un tas ietver gan imigrācijas, gan sociālās nodarbinātības aspektu. Pārsvarā grozījumus, par kuriem nobalsoja šā Parlamenta attiecīgās komitejas, Komisija var atbalstīt tiktāl, ciktāl tie nostiprina procesuālās garantijas gan imigrantiem, gan darba devējiem. Tas attiecas uz grozījumiem, kas paredzēti piemērošanas procedūru turpmākai vienkāršošanai un vienlīdzīgas attieksmes noteikumu stiprināšanai - piemēram, maksājumu proporcionalitātes princips attiecībā uz procedūrām un vienlīdzīgas attieksmes noteikumi par nodokļu atvieglojumiem.
No otras puses, grozījums, kas paredz, ka iegūto pensiju eksports ir atkarīgs no divpusēja līguma esamības, nosaka daudz lielāku ierobežojumu salīdzinājumā ar Komisijas piedāvāto pieeju.
Es esmu priecīga, ka gan prezidentūra, gan Parlaments ir ieguldījis pietiekamas pūles, lai saskaņotu savas nostājas. Beļģijas prezidentūra ir mēģinājusi tuvināt dalībvalstis ciešāk EP nostājai, un es zinu, ka Parlaments ir ņēmis vērā daudzas Padomes bažas un prasības.
Kompromisā, kuru mēs visi cenšamies panākt, tiek ievēroti noteikti kritēriji, piemēram, mērķis aizsargāt migrantu darba ņēmējus un nodrošināt viņiem vairākas ar darbu saistītas sociālas un ekonomiskas tiesības, pamatojoties uz, cik iespējams, vienlīdzīgu attieksmi, kas ir tāda pati kā pret ES darba ņēmējiem, sākot ar pirmo darba dienu. Tajā tiek ņemta vērā arī vienlīdzīgu konkurences nosacījumu izveides nozīme šiem darba ņēmējiem visā ES, un, treškārt, tas, cik svarīgi ir apliecināt mūsu partnervalstīm, ka mēs esam gatavi nodrošināt taisnīgu attieksmi trešās valsts valstspiederīgajiem, kas legāli uzturas un strādā mūsu dalībvalstīs.
Mēs nevaram neņemt vērā dalībvalstu bažas saistībā ar konkrētiem vienlīdzīgas attieksmes noteikumiem, jo īpaši situācijā, kad tiek paredzēti budžeta ierobežojumi. Manuprāt, ir svarīgi, ka šie kritēriji, kurus es tikko minēju, tiek ievēroti pat tad, ja gala iznākums neizrādītos tik ideāls, kā gribējām, un tik vērienīgs, kā cerējām. Kā teica Mathieu kundze, tas ir kompromiss. Tas ir labs kompromiss, un tas iezīmē svarīgu virzību uz priekšu legālās imigrācijas jomā, un tas būs ļoti svarīgs Eiropas Savienības darba ņēmējiem.
Tāpēc ļaujiet man izteikt cerību, ka mēs varēsim panākt vienošanos par šo priekšlikumu iespējami drīz. Es vēlreiz pateicos referentiem un ēnu referentiem par veikto darbu.
Alejandro Cercas
Priekšsēdētājas kundze, komisāre, Mathieu kundze, dāmas un kungi! Imigrācija Eiropā neapšaubāmi ir ārkārtīgi svarīgs un nozīmīgs politisks un sociāls jautājums.
Šī ir milzīga iespēja, bet tai ir nepieciešama saprātīga, taisnīga pārvaldība, jo pretējā gadījumā tā kļūs problēma ne tikai tiem, kuri ieceļo, jo attieksme pret viņiem nebūs taisnīga, bet arī mūsu darba ņēmējiem, kuru darbavietas tiktu apdraudētas. Šajā alternatīvā darba tirgus tiek sašķelts un sadalīts, un ir "lēti” darba ņēmēji, kas apdraud sociālās uzvaras, kas gūtas gadsimta gaitā, izstrādājot Eiropas sociālo modeli.
Tāpēc, komisāre, Mathieu kundze, vienlīdzīgas attieksmes princips ir gan saprātīgas, gan taisnīgas ekonomiskās imigrācijas politikas stūrakmens. Padome pirms 11 gadiem Tamperē teica "nē”, Komisija teica to pašu pirms pieciem gadiem savā Zaļajā grāmatā, un rītdien Parlamentam jābalso par priekšlikumu likumdošanas iniciatīvai. Vienlīdzīgas attieksmes temats ir direktīvas III nodaļas pamatmotīvs. Tā nav tikai birokrātiska direktīva. Tā izklāsta tiesības un pienākumus, kas jāpiemēro visiem legālajiem imigrantiem, un tai jāietver visas tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi un nediskrimināciju.
Tomēr diemžēl, komisāre, šī nav tā direktīva, kas mums tika solīta. To nesaku es vai Nodarbinātības un sociālo lietu komiteja, to saka visas humānās palīdzības nevalstiskās organizācijas, visas baznīcas Eiropā un visas arodbiedrības bez izņēmuma. Šī direktīva nav atbilstīga un ir pat bīstama, jo tā izslēdz tieši tās grupas, kurām visvairāk vajadzīga aizsardzība, tā izslēdz pagaidu darba ņēmējus, pārvietotas personas, tos, kurus pārcēluši viņu uzņēmumi, un darba ņēmējus no mazattīstītām valstīm, kas ieceļos šeit saskaņā ar Vispārējās tarifu un tirdzniecības vienošanās 4. režīmu.
Tāpēc simtiem tūkstošu darba ņēmēju ieceļošana no trešām valstīm notiks saskaņā ar izcelsmes valsts principu, jo viņiem ar šo direktīvu nebūs nodrošināta vienlīdzīga attieksme. Tas ir arī tāpēc, ka jūs piešķirat dalībvalstīm iespēju atteikties no vienlīdzīgas attieksmes attiecībā uz pensiju izmaksu, kad viņi atgriežas savās valstīs, uz ģimenes pabalstiem un labklājības pabalstiem bezdarbniekiem, izņemot pašu bezdarba pabalstu. Tas attieksies pat uz darba ņēmējiem, kam jāpiemēro vienlīdzīgas attieksmes princips un uz kuriem attiecas tas, ko minēja Mathieu kundze. Viņi ir izslēgti arī no subsīdijām un visu veidu palīdzības augstākajai izglītībai, tostarp profesionālajām mācībām.
Visu šo iemeslu dēļ savā paskaidrojuma memorandā un ietekmes novērtējumā Komisija deklarē, ka tā gatavojas likvidēt un izbeigt "tiesību atšķirības”, bet faktiski tā to nedara. Ar to, komisāre, nepietiek.
Turklāt mums diemžēl ir grozījumi, ko rītdienai iesnieguši Parlamenta labējās un centriski labējās grupas, kas iet vēl tālāk, kā jūs minējāt, un pat pieņem Padomes radikālākās nostājas, lai grautu vienošanos, ko mēs bijām panākuši Nodarbinātības un sociālo lietu komitejā.
Tāpēc, komisāre, Mathieu kundze, dāmas un kungi, es uzskatu, ka mums jādebatē daudz plašāk par šo jautājumu, kā arī par citām direktīvām, piedaloties Eiropas pilsoniskajai sabiedrībai, NVO, baznīcām un apvienībām. Mēs nedrīkstam risināt šo jautājumu tik sasteigti un, manuprāt, tik bezatbildīgi, kā tas notiktu, ja mēs rītdien pieņemtu Padomes redakciju.
Es uzskatu, ka lielākā daļa manu kolēģu deputātu, neskatoties uz partiju atšķirībām, piekristu plašu debašu organizēšanai, lai panāktu plašu vienošanos Parlamentā, ievērojot mūsu Pamattiesību hartas principus un Apvienoto Nāciju Organizācijas, Starptautiskās Darba organizācijas un Eiropas Padomes ieteikumus.
Mēs runājam par cilvēku cieņu, kā arī par Eiropas nākotni, un es uzskatu, ka mums Eiropā ir nepieciešams, lai visiem darba ņēmējiem bez izņēmuma, lai kāda būtu viņu izcelsme, būtu visas tiesības, nevienu neizslēdzot, ja viņi legāli uzturas Eiropā. Tāds ir veids, kā apkarot ksenofobiju un rasismu un cīnīties par pienācīgu Eiropu.
Ria Oomen-Ruijten
Priekšsēdētājas kundze! Atļaujiet man vispirms apsveikt Mathieu kundzi par to, ka viņa ir spējusi uzņemties sakārtot dokumentu, kas gadiem ilgi ir mētājies apkārt. Ja esmu pareizi sapratusi jūs, Malmström kundze, priekšlikums direktīvai par nosacījumiem, kas nosaka trešo valstu valstspiederīgo uzturēšanos Eiropas Savienībā darba nolūkos, tika sagatavots jau 2001. gadā. Tas priekšlikums tika atsaukts 2006. gadā, pēc tam 2007. gadā tika iesniegts šis priekšlikums par šādu vienreizēju procedūru trešo valstu pilsoņiem, kas ieceļo ES, lai šeit strādātu. Tādējādi uzturēšanās un darba atļaujas tiek apvienotas vienā atļaujā.
Priekšsēdētājas kundze, priekšlikums, ko mēs pašreiz izskatām, - un es gluži nepiekrītu Cercas kungam - norāda, ka trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem ir vienota atļauja, ir sociālās tiesības, kas faktiski ir visiem vienādas. Debates Sociālo lietu un vides komitejā - un es pateicos savam kolēģim deputātam Cercas kungam, jo es labprāt ar viņu apspriežos - kļuva pietiekami dedzīgas par diviem punktiem. Pirmkārt, - un šajā punktā es piekrītu - par apjomu, kura dēļ norīkotie darba ņēmēji nevar vai nedrīkst kvalificēties vienotas atļaujas saņemšanai. Tas izklāstīts Direktīvas 96/71/EK, kas tiek dēvēta arī kā Direktīva par darba ņēmēju norīkošanu, 3. panta 2. punkta b) apakšpunktā.
Manuprāt, norīkoto trešo valstu valstspiederīgo sociālais statuss ir un bija pienācīgi noteikts šajā direktīvā. Tas, ko es toreiz uzskatīju un joprojām uzskatu par svarīgu, ir vienlīdzīgu konkurences apstākļu radīšana, kuros norīkotiem darba ņēmējiem nebūs ļauts strādāt par zemākām algām nekā pastāvīgajam personālam. Taču mani interesē, vai, nepieminot Direktīvu par darba ņēmēju norīkošanu darbā, mēs neradām sev problēmas nākotnē.
Otrais punkts, par kuru es daudz esmu cīnījusies un kurš tagad ir izmainīts mana ieteiktā grozījuma dēļ, ir vienlīdzīgas attieksmes pārkāpuma princips. Es joprojām uzskatu, kā esmu uzskatījusi iepriekš, ka šim principam, kā noteikts Regulā (EK) Nr. 883, jābūt mūsu atskaites punktam, apsverot vienotas atļaujas iespējamību. Es uzskatu, ka kompromiss, ko panākusi Padome, ir pieņemams, jo tas garantē gan vienlīdzīgas tiesības, gan vienlīdzīgu attieksmi.
Vilija Blinkevičiūtė
Priekšsēdētājas kundze! Direktīva par vienotu uzturēšanās un darba atļauju ir patiešām ļoti svarīga. Ir bijušas daudzas apspriedes, daudzi atzinumi un novērtējumi, bet kopīgs lēmums, kas būtu pieņemams visiem trešo valstu darba ņēmējiem, kuri legāli uzturas un strādā ES dalībvalstīs, nav pieņemts. Šai direktīvai ir jākļūst par vispārēju pamatdirektīvu saistībā ar trešo valstu darba ņēmēju tiesībām, un tai ir jābūt par konkrētu direktīvu pamatshēmu, jo tikai tādā veidā tā varēs sniegt pienesumu Eiropas Savienības mērķim par kopēju migrācijas politiku. Tomēr galvenā problēma ir tā, ka solītā direktīvas pamatshēma tika svītrota jau Komisijas priekšlikumā, jo noteiktas darba ņēmēju grupas, piemēram, pagaidu darba ņēmēji, uzņēmumu iekšienē pārceltie darbinieki un bēgļi, netika tajā iekļautas. Citiem vārdiem sakot, šī direktīva nestiprina juridiskas vienlīdzības principu trešo valstu darba ņēmējiem. Lai šī direktīva kļūtu par atsauces avotu un pamatdokumentu, tās darbības jomā jāiekļauj visi darba ņēmēji, īpaši pagaidu darba ņēmēji, jo pretējā gadījumā migrantiem, kas legāli uzturas un strādā Eiropas Savienībā, nebūs iespējas izmantot nosacījumus, pamatojoties uz taisnīguma, vienotības un vienlīdzības principiem. Ir jāpiebilst, ka migrantu darba ņēmēji dod ieguldījumu ES ekonomikā, strādājot un maksājot nodokļus un sociālās apdrošināšanas iemaksas. Tāpēc viņiem jānodrošina tādas pašas obligātās tiesības un vienāda attieksme darba tirgū. Ja mēs rītdien balsosim par šo direktīvu, mums jābūt vienotiem, jo tikai tā mēs varēsim uzvarēt šajā cīņā, lai visas darba ņēmēju grupas tiktu iekļautas šajā direktīvā un lai tām būtu vienlīdzīgas tiesības. Es vēlos uzsvērt, ka ir neiespējami radīt divu līmeņu darba tirgu ne Eiropas Savienībā, ne ārpus tās. Mēs nedrīkstam ļaut izveidot zemāku darba ņēmēju grupu, kura tiek diskriminēta un kurai nav nekādas tiesības vai garantijas. Ja mēs to pieļausim, mēs sabradāsim visus iepriekš panāktos sociālos standartus.
Sophia in 't Veld
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze! Vispirms es vēlos norādīt uz nelielu darba kārtības jautājumu: es uzsveru, ka šādās tik svarīgās debatēs mūsu sarunu partnere, Padome, nepiedalās. Es uzskatu, ka tas nav pieņemami. Šī nav pirmā reize, un es lūdzu Parlamenta prezidentūru rakstīt par to sūdzību Padomei.
(Aplausi)
Turpinājumā es vēlos tāpat kā citi apsveikt Mathieu kundzi par veiksmīgi paveikto darbu, strādājot pie īpaši grūta, sarežģīta un jutīga dokumenta. Mana grupa, ALDE grupa, uzņemsies atbildību, un arī mēs gribam panākt vienošanos, jo saprotam, ka tā ir īpaši svarīga. Taču mēs neesam pārāk priecīgi, to darot, jo, kā to, manuprāt, dažādos veidos ir izteikušas visas Parlamenta grupas un Komisija, šajā priekšlikumā gandrīz nemaz nav iestrādāti tie noteikumi, kas vajadzīgi.
Mana grupa stingri turēsies pie savas nostājas attiecībā uz papildu dokumentiem, jo, ja mēs ļaujam dalībvalstīm pieprasīt papildu dokumentus, tas grauj visu vienotās atļaujas nolūku; jums var būt un var nebūt vienota atļauja, bet ja jums tā ir, nekādu papildu dokumentu nav.
Jautājumā par atbilstības tabulām mana grupa vienošanās sasniegšanas nolūkā nebalsos par atbilstības tabulu iekļaušanu. Bet man jāteic - tā ir personiska piezīme - ka es uzskatu to par dalībvalstīm apkaunojošu sarkanu līniju, jo dalībvalstīm, ja tās gatavojas transponēt šo direktīvu un veikt to pārredzamā veidā, atbilstības tabulas būtu brīvprātīgi jāiekļauj savos tiesību aktos.
Visbeidzot - 1999. gadā Tamperē dalībvalstis nāca klajā ar lielisko paziņojumu, ka tās grib kopēju patvēruma un imigrācijas politiku. Nu, un cik lielu progresu mēs esam panākuši līdz šim? Tikpat kā nekādu. Ir pietiekami skaidrs, ka dalībvalstis negrib kopēju imigrācijas politiku.
Jean Lambert
Verts/ALE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze! Arī mums ir bažas par mainīgo darba tirgu, kas mums jau ir attiecībā uz visām 27 dalībvalstīm un visās šajās 27 dalībvalstīs, bet mūsu bažas ir par to, kā mēs no tā virzāmies pretī kaut kam, kas ir visaptverošāks un stiprāks.
Mēs gribam būt droši, ka mums ir vienošanās par pamattiesībām trešo valstu valstspiederīgo vairākumam, kā to sākotnēji noteica Komisija un kopumā uzlaboja Nodarbinātības un sociālo lietu komitejā.
Mēs negribam redzēt, ka šīs tiesības arvien vairāk tiek ierobežotas un norobežotas, tāpēc mēs atbalstīsim iespējami plašāko un stingrāko tiesību apjomu rītdienas balsojumā. Mēs gribam atgādināt Padomei, ka mēs esam norūpējušies par indivīdiem, kam jābūt iespējai attīstīt savas prasmes un izglītību, izmantot savas sociālās apdrošināšanas iemaksas un ka sagaidām viņu pensiju tiesību atzīšanu, ņemot vērā, kā tas atzīts priekšlikumā, ka viņu darbs ir atbalsts mūsu ekonomikai un faktiski mūsu sabiedrībai.
Mūsu grupai svarīga ir arī 11. panta a) apakšpunktā noteiktā apņemšanās par cirkulāro migrāciju. Apjoms ir pretrunīgs jautājums, jo mums pašlaik notiek apspriešanās par citiem dokumentiem, kas dažkārt rada spriedzi. Mēs mānām paši sevi, ja uzskatām, ka tas, ko mēs pašreiz izskatām, patiešām arī apmierinās katra un visu migrantu darba ņēmēju vajadzības Eiropas Savienībā. Mums ir vajadzīga niansētāka pieeja, lai nodrošinātu, ka migrācija darbojas attiecībā uz viņiem, tāpēc mēs negatavojamies balsot, piemēram, par to, ka iekļauj personas, uz kurām attiecina humāno aizsardzību.
Patrick Le Hyaric
Priekšsēdētājas kundze, komisāre! Kā to precīzi izklāstīja Cercas kungs, starp Nodarbinātības un sociālo lietu komiteju un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komiteju ir uzskatu atšķirība. Tāpēc Parlamentam jābalso pret direktīvu, kas tiek dēvēta par "Vienotās atļaujas” direktīvu. Būtībā šim dokumentam ir tikai viens mērķis, kuru ir viegli saskatīt, un tas ir - likt darba ņēmējiem Eiropas Savienībā konkurēt ar darba ņēmējiem no valstīm ārpus Eiropas un pat likt imigrantu darba ņēmējiem konkurēt savstarpēji atkarībā no sava statusa.
Ja šī direktīva netiks izmainīta, būs vairāki statusa veidi: pastāvīga iedzīvotāja, sezonāla darba ņēmēja, uzņēmuma pārcelta darbinieka statuss. Tādējādi Eiropas Savienībā tiktu oficiāli ieviestas vairākas darba ņēmēju grupas. Šādas direktīvas pieņemšana būtu Pamattiesību hartas principu pārkāpums.
Pretēji tam, ko jūs, Mathieu kundze, minējāt, šādas statusa atšķirības radītu pastāvīgu lejupēju spiedienu uz visu algota darba darītāju dzīves, darba un nodarbinātības apstākļiem Eiropas Savienībā. Vienlīdzība nav apstākļu kopsumma, vienkārši atsaucoties uz darba apstākļiem.
Kā teica Cercas kungs, vienlīdzība ietver tādus aspektus kā algu, darba laiku, darba drošību, veselību, atvaļinājumu, sociālo aizsardzību, piekļuvi sabiedriskiem pakalpojumiem un mācībām. Neņemot vērā šo kopējo obligāto minimumu, mēs dzīvosim bezgalīgas konkurences, nežēlības, izstumtības un ekspluatācijas džungļos. Vienlīdzībai jāattiecas uz visiem darba ņēmējiem, neraugoties uz viņu izcelsmi. Nepieņemsim jauna veida konkurences ieviešanu darba ņēmēju starpā papildus tai, kura tika ieviesta ar briesmīgo Bolkestein direktīvu. Vienlīdzībai starp darba ņēmējiem jābūt vienotas pozitīvas direktīvas mērķim, kura apstiprina šo principu. Tā kā tādas direktīvas nav, tieši darba ņēmēju Eiropas, sociālas Eiropas, humānas Eiropas vārdā mēs visi kopā šajā Parlamentā neatkarīgi no uzskatiem noraidām šo direktīvu.
Mara Bizzotto
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Apspriežamajā ziņojumā noteikti ir vairāki pozitīvi aspekti, un tā vispārējais mērķis ir vienkāršot procedūras un samazināt birokrātiju attiecībā uz trešo valstu darba ņēmējiem, kuriem ir derīga uzturēšanās atļauja kādā dalībvalstī.
Tomēr kā jautājumu apspriešanai es vēlos pieminēt faktu, ka šodien Eiropā desmitiem miljonu pilsoņu, no kuriem ļoti daudzi ir gados jauni, ir bez darba Eiropas ražošanas sistēmas strukturālo trūkumu dēļ un krīzes dēļ, kuras beigas vēl nav paredzamas.
Eiropas primārā atbildība pat pirms palīdzības sniegšanas trešo valstu valstspiederīgajiem, kas uzturas mūsu valstīs, ir īstenot ekonomikas, politikas un sociālās jomas pasākumus, kuri palīdzēs, pirmkārt, mūsu pilsoņiem iegūt darbu vai atgriezties darbā. Ja Eiropa varēs nodrošināt darbu pati saviem iedzīvotājiem, tā radīs stabilu sociālu pamatu, lai tādā veidā ārējās migrācijas plūsmas varētu tikt pienācīgi uzturētas.
Galvenais uzdevums ir pirmkārt nodrošināt, ka Eiropa attīstās neatkarīgi un stāv pati uz savām kājām. Tādējādi mūsu valstis būs pietiekami spēcīgas, lai varētu piedāvāt darbu arī citiem.
Daniël van der Stoep
(NL) Priekšsēdētājas kundze! Mana partija vienmēr ir skaidri deklarējusi, ka mēs esam pret Eiropas patvēruma un imigrācijas politiku. Nīderlandē mums ir fantastisks ministru kabinets, kas spēj labāk nekā iepriekš īstenot cilvēku gribu patvēruma un imigrācijas jomā, bet pašreiz to mums vienkārši pasniedz kā "notikušu faktu”.
Neraugoties uz to, mana partija, Holandes Brīvības partija (PVV) vienmēr centīsies panākt, lai šīs pilnvaras tiktu nodotas atpakaļ dalībvalstīm. Svarīgākais, kas šajā laikposmā jādara, protams, ir jāierobežo kaitējums, bet to šis ziņojums necenšas panākt: jaunā pieteikšanās procedūra faktiski atvieglina, nevis apgrūtina cilvēku ieceļošanu Eiropas Savienībā.
Priekšsēdētājas kundze, tikai elitāra politiska šķira, kas ir pilnībā atrauta no saviem iedzīvotājiem, spētu pamest ārā aukstumā šos iedzīvotājus, kuriem savā ikdienā jāsaskaras ar postošajām sekām, ko rada ne no rietumiem nākošu migrantu masveida imigrācija. Es balsošu pret šo ziņojumu, jo mani ir ievēlējuši holandieši, nevis laimes meklētāji, kas grib nobaudīt Rietumu labumus, nepieņemot jūdaiski kristīgās vērtības.
Simon Busuttil
(MT) Priekšsēdētājas kundze! Es vēlos sākt ar apsveikumu V. Mathieu par lielajām pūlēm, ko viņa veltījusi šā rezultāta sasniegšanai. Viņa veica ļoti svarīgu darbu, strādājot pie ārkārtīgi sarežģīta temata, kā minēja komisāre Malmström. Mēs, Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) grupa, atbalstām sadarbību legālās imigrācijas jomā, ja mēs skaidri nosakām, ka vienlaicīgi saasinām cīņu pret nelegālo imigrāciju. Es uzskatu, ka viens risinājums nevar būt bez otra risinājuma. Taču vienlaicīgi mēs arī atzīstam, ka viens no līdzekļiem, ko var izmantot, lai apkarotu nelegālo imigrāciju, ir labu un skaidru iespēju radīšana regulētai imigrācijai, tieši tā, kā mēs darām šajā gadījumā. Tomēr es vēlētos arī atgādināt, ka, kā minēja V. Mathieu, jaunās pilnvaras, ko šajā jomā mums piešķīra Lisabonas Līgums, ir izvirzījušas arī jaunus pienākumus. Tāpēc, tā kā mums tiek prasīts uzņemties šo atbildību, Parlamentam tas jādara, pierādot savas spējas panākt kompromisu ar Ministru padomi. Tāpēc ir jāpieņem dažas Padomes nostājas, piemēram, drošības pasākumi, kurus tā vēlas saglabāt, izdodot šīs atļaujas saskaņā ar šo direktīvu. Manuprāt, tas izvirza jautājumu par vienlīdzīgu attieksmi. Mums jāatzīst, ka, lai panāktu vienošanos ar Padomi, mums nenovēršami jāpieņem tas, ka nosacījumi nebūs obligāti vienmēr vieni un tie paši. Tomēr vienlaicīgi, un ar to es nobeigšu, tiem, kuri apgalvo, ka mēs pārāk steidzamies, vai kas ir gatavi balsot pret, jāapsver, ka bez šādas direktīvas mēs nonāksim nelegālā situācijā, kas noteikti nebūs pagodinoša darba ņēmējiem, kuri tajā nonāks.
Claude Moraes
Priekšsēdētājas kundze! Es domāju, ka mani kolēģi no S&D grupas, Cercas kungs un Blinkevičiūtė kundze, abi pieminēja galveno problēmu, ko šis dokumentu kopums rada mūsu grupai, jo ļoti plašas debates ir bijušas ne tikai par vienlīdzīgu attieksmi vai izcelsmes valsts principu, kā teica Oomen-Ruijten kundze. Ir arī jautājums par neloģisko situāciju, kurā šodien atrodamies. Mums ir priekšlikums par vienotu atļauju, kas ir saskaņā ar kvalificētu darba ņēmēju priekšlikumu, zilās kartes prasībām un kas izstrādāts pēc sankcijām pret darba devējiem. Tādējādi mums ir dokumentu kopums, kurā ir daudzas atbalstāmas ieceres, piemēram, horizontāla pieeja. Tomēr mums nav horizontālas pieejas, jo mēs atrodamies situācijā, kad Mathieu kundze dara labu darbu, ko viņa patiešām ir izdarījusi, bet, kā viņa savā runā minēja, mēs vēlējāmies globālu pieeju, taču mums ir sektorālā pieeja, un šī sektorālā pieeja ir tieši tas, par ko Lambert kundze bija nobažījusies.
Kādā situācijā mēs šodien atrodamies? Mūsu grupai ir dziļas bažas par nodarbinātības jomu pēc izcelsmes valsts principa, un, kā minēja mana kolēģe Blinkevičiūtė kundze, mums ir faktiska problēma ar darba ņēmēju grupām, kas ir iekļautas šajā priekšlikumā. Tādējādi mums ir situācija, kurā norīkotie darba ņēmēji, uzņēmumu pārceltie darba ņēmēji, sezonas darba ņēmēji un - jā - arī starptautiski aizsargātie darba ņēmēji ir svītroti. Rītdien mēs šos grozījumus iesniegsim vēlreiz savas grupas vārdā.
Ja tiek ieviesta vienota atļauja, kas nedarbojas tā, kā iecerēts, t. i., tā nenodrošina pietiekami plaši pamatotu pieeju trešās valsts valstspiederīgajiem ieceļošanai Eiropas Savienībā, var rasties problēmas ar vienlīdzīgu attieksmi, ar divu līmeņu darbaspēku un citas problēmas, kuras mēs gribam atrisināt, piemērojot kopējo politiku.
No otras puses, mēs Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejā īpaši novērtējam to, ka sektorālā pieeja ir tā pieeja, kura mums jāizmanto, tāpēc ka būs direktīvas par sezonas darba ņēmējiem un uzņēmumu pārceltajiem darba ņēmējiem, tomēr nevar vainot mūsu grupu, kuras pamatpieejas princips, mēģinot atrisināt šos jautājumus, ir vienlīdzīga attieksme, ņemot vērā izcelsmes valsts principu. Mēs sakām taisnību, ka jautājumi tiek risināti nepareizi un risinām tos to cilvēku labā, kuri šodien nepiedalās debatēs, lai ieklausītos mūsu argumentos: Padomes pārstāvju dēļ. Padome negribēja risināt jautājumu horizontāli, un mums atliek rīkoties, izmantojot šo pakāpenisko pieeju.
Tādējādi, apsverot vienoto atļauju, mēs saprotam labos nodomus un globālo pieeju, un referentes darbu, mēģinot panākt šīs atļaujas faktisku piemērošanu, bet mēs rītdien iesniegsim savus grozījumus, labticībā cerot, ka mēs varēsim panākt atļauju, kura atbilst tajā noteiktajai būtībai: vienota atļauja, kas attiecas uz plašu cilvēku loku, kuri meklē darbu šajā Eiropas Savienībā. Mēs gribam, lai šī atļauja būtībā būtu vienota atļauja, kas patiešām tiks piemērota visās dalībvalstīs un izturēs laika pārbaudi.
Gesine Meissner
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Parlamentā es esmu jau vienu gadu un esmu strādājusi ar dažādiem dokumentiem, bet neviens no tiem nav bijis tik grūts kā pašreiz iesniegtais. Tāpēc es vēlos vēlreiz izteikt sirsnīgu pateicību Mathieu kundzei un Cercas kungam, diviem referentiem no attiecīgajām komitejām.
Šis jautājums patiešām ir īpaši sarežģīts, un iemesls tam ir tas, ka būtībā mums Eiropā ir ļoti augsti ideāli. Mēs gribam attiekties pret katru, kas šeit dzīvo un strādā, taisnīgi un vienlīdzīgi. Faktiski šis aspekts ir tāds, kam mēs visi varam piekrist kā atskaites punktam. Tomēr ir jautājums par to, cik lielā mērā mēs faktiski varam to īstenot dzīvē.
Mums jau ir ticis atgādināts, ka, pamatojoties uz Lisabonas Līgumu, mēs tagad gribam izstrādāt kopēju patvēruma un migrācijas politiku. Patvēruma politika ir tuva mūsu sirdij un ne tikai Pamattiesību hartas dēļ. Migrācijas politika mums vajadzīga arī ekonomisku iemeslu dēļ, jo notiek demogrāfiskas pārmaiņas un mums ir īpaši neatliekama vajadzība ne tikai pēc augsti kvalificētiem darba ņēmējiem, bet arī pēc mazāk kvalificētiem darba ņēmējiem.
Būtībā grūtāk ir izlemt, ko darīt. Kā jau tika apgalvots - to minēja S. in 't Veld kundze - dalībvalstis jau 1990. gadā Tamperē noteica, ka tās grib attīstīt kopēju struktūru. Līdz šim vēl nav izstrādāts neviens dokuments. Citiem vārdiem sakot, dokuments, ko mēs šodien izskatām, ir kompromiss - mēs vēl neesam pilnībā priecīgi par to, bet, manuprāt, šis ir veids, kādā mēs varam risināt jautājumus turpmāk. Vērtējot to personīgi, es varu saprast, kāpēc daži saka, ka mums vajag vairāk laika apspriedēm. Arī es neesmu pilnībā apmierināta ar to. Man, piemēram, ir īpaši svarīgi, lai katram būtu pieejamas mācības un tālāka izglītība, jo tas ir absolūti būtiski ne tikai attiecīgajām personām, lai tās varētu strādāt darba tirgū, bet arī mums, ņemot vērā faktisko vajadzību pēc darba ņēmējiem. Piemēram, sociālā drošība, kurā mums jau ir tik daudz atšķirīgu sistēmu, kas nav saskaņotas ES iekšienē, izvirza jautājumu, kā lai mēs faktiski izveidojam vienotu tiesību kopumu trešo valstu valstspiederīgajiem visos gadījumos, pat ja mēs to gribam darīt.
Tas ir grūti paveicams, un tieši tāpēc es uzskatu, ka pašreiz izskatāmais kompromiss ir pieņemams risinājums. Mums patiešām būtu jābalso "par”, jo tad mums vismaz kaut kas būs.
Hélène Flautre
(FR) Priekšsēdētājas kundze! Jāatzīst, ka ir ārkārtīgi dīvaini direktīvu, kas iecerēta kā tiesiskas pamatnostādnes nodrošinājums attiecībā uz visu darba ņēmēju pienācīgu piekļuvi tiesībām, iesākt ar garu sarakstu, kurā tiek uzskaitītas darba ņēmēju grupas, kas tiek svītrotas no šīs direktīvas. Tādējādi tā atgādina legālās migrācijas projektu, kā arī daudzslāņainu Eiropas darba tirgu, kurā katrai darba ņēmēju grupai atkarībā no tās vērtības būs piešķirts sava veida tiesību portfelis. Tāpēc mēs pilnībā novirzāmies no horizontālas un universālas pieejas darba ņēmēju tiesībām.
Es uzskatu, ka tie, kuri ir atbildīgi par Eiropu, joprojām nav sapratuši, ka plašākas darba ņēmēju tiesības nodrošina lielāku ekonomikas efektivitāti un piemērotāku sociālo kohēziju ar lielākiem individuāliem un kolektīviem pabalstiem, protams, migrantiem, mītnes valsts sabiedrībai un izcelsmes valsts sabiedrībai. To faktiski ir apliecinājis Londonas Ekonomikas skolas pētījums, kas pierāda, ka 600 000 nelegālu darba ņēmēju legalizēšana Lielbritānijā, kuriem nebūs pieejama šī vienotās atļaujas procedūra, ienestu Lielbritānijas valsts kasē GBP 3 miljardus. Es uzskatu, ka mēs nemaz neesam vienlīdzīgi attieksmē pret problēmām.
Csaba Sógor
(HU) Priekšsēdētājas kundze! Mēs visi apzināmies, ka ekonomiskā imigrācija ir faktiska parādība Eiropas Savienības dalībvalstīs. Tomēr trešo valstu darba ņēmēju klātbūtne jāvērtē, ņemot vērā vismaz divus apsvērumus. Šis jautājums galvenokārt izpaužas kā ekonomikas nepieciešamība, jo demogrāfijas un darba tirgus tendences norāda, ka Eiropas sabiedrībai vajadzīgs imigrantu darbaspēks. Tādējādi mēs esam ieinteresēti nodrošināt, ka imigrācija notiek legāli, atbilstīgi paredzētiem nosacījumiem un ka dalībvalstīm ir iespēja pārraudzīt šo procesu, savukārt imigranti izjūt tiesisku noteiktību, kas nozīmē, ka nedrīkst būt nekādu priekšrocību, kas iegūstamas, apejot legālās procedūras.
Es uzskatu, ka ir ļoti svarīga tā direktīvas daļa, kura attiecas uz kopējām tiesībām, tas ir, imigrantu un attiecīgo dalībvalstu valstspiederīgo darba ņēmēju vienlīdzīgajām tiesībām. Es vēlos pievērst uzmanību arī jautājuma otrajam, kultūras aspektam. Imigrantu klātbūtne ar atšķirīgiem kultūras ieradumiem un tradīcijām ir sasprindzinājuma avots daudzās dalībvalstīs. Es esmu pārliecināts, ka vienlīdzīgu tiesību nodrošināšana nevar aprobežoties ar diskriminācijas aizliegumu darba tirgū. Es uzskatu, ka jautājums jārisina, izmantojot niansētāku pieeju. Tā ir vajadzīga tāpēc, ka legālie imigranti ienes Eiropā ne vien papildu darbaspēka avotu, viņi ne vien vēlas strādāt šeit, bet grib arī mācīties, veidot ģimenes, audzināt bērnus un dzīvot pilnvērtīgu dzīvi. Ja Eiropa izlemtu, ka ekonomiskā imigrācija ir atrisinājums nelīdzsvarotībai, ko izraisa demogrāfiskā situācija, tā nedrīkst atstāt bez ievērības šā jautājuma kultūras aspektu. Multikulturālisma veiksmes priekšnosacījumi ir iecietība, savstarpēja cieņa un solidaritāte.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Es uzskatu, ka risinājums, ko mēs apspriežam, ir kļūdains, ka tas ir īpaši negodīgi pret daudziem neaizsargātiem cilvēkiem un ka savā ziņā tas ir pašiznīcinošs, jo nevienam nebūs paslīdējis garām nepamanīti - un uz to jau tika norādīts -, ka ir pretruna starp apspriešanos par vienotu atļauju un tās ieviešanu, piemērojot atlaides un izņēmumus.
Neietverot apspriežamajā risinājumā nosūtītos darba ņēmējus, sezonas darba ņēmējus un bēgļus, faktiski tiek grauta tiesību - gan darba tiesību, gan pilsoņu tiesību - viendabība. Ir vērojama pat vēl nelabvēlīgāka attīstības tendence: mēs izskatām ne vien risinājumu, kas varētu bruģēt ceļu dempinga paveidiem, jo maksas katrā gadījumā atšķirsies, bet kas noteiks arī atšķirību starp vienu pilsoni un otru.
Parlamentam turpmāk būs jāspriež par sezonas darba ņēmēju darba apstākļu jautājumu. Komisāre, sezonas darba ņēmēji nav tikai ārvalstu pilsoņi, ir arī Eiropas pilsoņi, un, ja materiālie apstākļi un pilsoņtiesības būs atšķirīgas vieniem un otriem, uzņēmumi nenovēršami meklēs otršķirīgus risinājumus, nodarbinot viņus.
Apsverot norīkoto darba ņēmēju gadījumus, vai varat iedomāties, kāda situācija izveidosies mūsu globālajā tirgū, ja lielajiem daudznacionālajiem uzņēmumiem tiks atļauts pieņemt cilvēkus, kuri ierodas strādāt mūsu valstīs, bet ar nosacījumiem, kas piemērojami izcelsmes valstīs? Izveidosies jauna, bet īpaši nelabvēlīga situācija. Ne tikai dempings būs ikdienišķs notikums, bet radīsies arī atšķirības starp pilsoņiem, un tas ir kaut kas tāds, ko Eiropa nekad nav piedzīvojusi, pat ne senākajā pagātnē.
Vienotība ir pamatprincips, un šā iemesla dēļ noteikums ir radikāli jāpārveido.
Carlos Coelho
(PT) Priekšsēdētājas kundze, komisāre, dāmas un kungi! Teiksim skaidri, vai šī ir vienošanās, kuru mēs gribējām? Atbilde ir "nē”. Daudzi no mums Parlamentā būtu vēlējušies iet tālāk, bet es uzskatu, ka šī ir pareiza virzība jo īpaši divu iemeslu dēļ. Pirmkārt, tāpēc, ka mēs pašreiz izstrādājam jaunu dokumentu, kura nolūks ir dot izdevību trešo valstu valstspiederīgajiem, kas vēlas imigrēt dalībvalstu teritorijā, piešķirot viņiem tiesību kopumu, otrkārt, kā jau minēja Mathieu kundze, politiskā vēstījuma dēļ, kuru mēs raidām pasaulei un kas apgāž ieceri par cietokšņa Eiropu, kura spēj pieņemt tikai represīvus pasākumus un pastiprināt drošību, vienlaicīgi mēs atbildam uz bažām, kas paustas Stokholmas programmā attiecībā uz elastīgas imigrācijas politikas izveidi, lai veicinātu Eiropas Savienības ekonomikas attīstību.
Es tāpēc piekrītu Mathieu kundzei, ka steidzami jāpanāk vienošanās ar Padomi, un, lai gan es esmu vienisprātis ar S. in 't Veld kundzes viedokli, ka daudzas dalībvalstis negrib diskutēt ne par kādu kopēju imigrācijas politiku, ir svarīgi uzsākt šo procesu.
Teiksim skaidri: iekšējo robežu atcelšana starp dalībvalstīm ir radījusi būtisku nepieciešamību saskaņot valstu tiesību aktus par uzņemšanas un uzturēšanās nosacījumiem trešo valstu valstspiederīgajiem, lai garantētu viņiem vienlīdzīgu attieksmi un nodrošinātu viņiem garantētas tiesības un pienākumus tāpat kā ES pilsoņiem. Turklāt es uzskatu, ka vienotas uzturēšanās un darba atļaujas pieprasīšanas procedūras izveide būs izdevīga efektivitātes ziņā gan migrantiem, gan darba devējiem un ka būs vieglāk arī pārraudzīt viņu uzturēšanās un darba likumību.
Debora Serracchiani
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Līdz šim piekļuve nodarbinātībai ir tikusi reglamentēta tikai dažām konkrētām trešo valstu valstspiederīgo grupām. Taisnība, ka vispārējais vienlīdzīgas attieksmes princips nodarbinātības pieejamībai nav visiem vienlīdz izdevīgs.
Tādēļ Eiropas Savienībai jāveic pasākumi, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi gan trešo valstu valstspiederīgajiem, kas legāli uzturas dalībvalstī, gan tiem, kam pienākas bēgļa statuss vai kuri pieprasa starptautisku aizsardzību atbilstīgi 2004. gada 29. aprīļa Padomes Direktīvai 2004/83.
Mums jānovērš pieprasījuma pieaugums, piemēram, pēc sezonas darba ņēmējiem tikai tāpēc, ka viņiem var mazāk maksāt un tāpēc, ka viņiem ir citādas - zemākas - izmaksas salīdzinājumā ar Eiropas pilsoņiem, kuri tiek nodarbināti tādā pašā darbā. Mums jāizvairās arī, piemēram, no riska, ka daudzi starptautiski uzņēmumi pārvietos savus centrālos birojus uz tādām valstīm kā, piemēram, Maroka vai Turcija un sūtīs savus darba ņēmējus strādāt Eiropas filiālēs, jo tas ir lētāk.
Sociālā taisnīguma apsvērumu dēļ mums jānodrošina, ka tiek ievērota vienlīdzīga attieksme pret Eiropas pilsoņiem atalgojuma, darba apstākļu un sociālās drošības ziņā. Šā iemesla dēļ es uzskatu, ka ir pareizi iekļaut šajā direktīvā sezonas darba ņēmējus, norīkotos darba ņēmējus, bēgļus un pašnodarbinātos darba ņēmējus. Būtu ārkārtīgi bīstami pieļaut atšķirības.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Priekšsēdētāja kungs! Gadsimtu gaitā cilvēki ir devušies prom no Eiropas gan ar darbu saistītu iemeslu dēļ, gan tādēļ, lai glābtos no kara un vajāšanas politiskās un reliģiskās pārliecības dēļ, bet pašreiz Eiropa ar savu stabilitāti piesaista cilvēkus no ārvalstīm, un tas ir apsveicami. Ir lieliski, ka noteikumi par likumīgu imigrāciju tiek saskaņoti Eiropas Savienībā, lai uzturēšanās un darba atļaujas tiktu apvienotas tikai vienā atļaujā. Tas ir labvēlīgs risinājums.
Tomēr, manuprāt, Komisijas pieeja nav pietiekami saprātīga, jo Komisija ir izvēlējusies konkrētai jomai piemērojamu pieeju. Šī pieeja dažādām grupām nodrošina dažādas tiesības. Tā ir kļuvusi tik sarežģīta, ka pat ekspertiem ir grūti saprast, kāda faktiski ir Eiropas imigrācijas politika. Mums ir darba ņēmēji, kuri ir šeit atsūtīti, darba ņēmēji ar zilajām kartēm, pētnieki, sezonas darba ņēmēji, uzņēmumu darbinieki, kuri ir pārvietoti uzņēmuma iekšienē, un tā tālāk. Kādēļ Komisija nevar piemērot vienus un tos pašus noteikumus visiem darba ņēmējiem?
Daudzkārt ir kļuvis acīmredzams, ka pret daudzām migrantu grupām attieksme nav vienlīdzīga, un to ir ļoti grūti pieņemt. Šajā jautājumā galvenajam principam noteikti ir jābūt vienlīdzīgai attieksmei pret visiem. Nav pareizi, ka tikai pret dažiem cilvēkiem ir vienlīdzīga attieksme, bet pret pārējiem tādas nav.
Tāpēc Eiropas Parlamenta sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupa ir iesniegusi grozījumus, un es ceru, ka tie gūs Parlamenta apstiprinājumu rītdienas balsojumā. Tas ir īpaši svarīgi, un, kaut arī mēs atzinīgi vērtējam migrantus, mēs vēlamies, lai noteikumi kļūtu vienlīdzīgāki un konsekventāki.
Evelyn Regner
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāre! "Vienas pieturas aģentūras” iecere ir jāvērtē atzinīgi, bet dažām Eiropas valstīm tā nozīmē nostājas maiņu, tostarp manai valstij, Austrijai, kurā uzturēšanās atļaujas izsniedz iestādes, kas nodarbojas ar trešās personas tiesībām, un darba atļaujas izsniedz iestādes, kas ir atbildīgas par darba tirgu, proti, Austrijas Nodarbinātības dienests kopā ar sociālajiem partneriem. Regulējot piekļuvi darba tirgum, tiek tiešā veidā ietekmēti sociālie partneri, un tādēļ tie būtībā ir jāietver šādā regulēšanas procesā. Līdz šim notikušajās apspriedēs savā ziņā nav pietiekami iesaistītas arodbiedrības, un tāpat nav uzaicinātas nevalstiskās organizācijas un baznīcas. Daudzi iepriekšējie runātāji ir minējuši, ka migrācijas politika ir jāapsver kopumā. Tādēļ es neatbalstu Komisijas pakāpenisko pieeju, kas sadala tiesību aktu kopumu un tādējādi "pa sētas durvīm” ievieš izcelsmes valsts principu un, iespējams, pat sociālo dempingu, kā jau arī ir minēts.
Ļaujiet man izteikt komentāru par papildu dokumenta juridisko būtību. Kredītkartes formāts nespēs ietilpināt visus oficiālos rīkojumus un datus, tādēļ papildu dokumentam arī ir jānosaka normatīvs raksturs. Tikai tādā gadījumā būs iespējama efektīva kontrole. Tas nodrošina darba ņēmēju aizsardzību un novērš to, ka konkurence tiek kropļota tādā veidā, ka labumu gūst uzņēmumi, kuri vēlas kļūt bagāti, izmantojot nelegālos darba ņēmējus.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Priekšsēdētāja kungs! Es jau divas vai trīs reizes esmu mājusi ar savu zilo kartīti, lai varētu uzdot vairākus jautājumus. Ikvienam, kurš klausās šīs debates, varētu rasties iespaids, ka es neesmu pavadījusi vairākus mēnešus, lai dotu savu ieguldījumu šā dokumenta, ko mēs pašlaik izskatām, sociālajā dimensijā.
Jautājums ir, un es to vēlreiz saku visiem klātesošajiem deputātiem, par manu iesniegto grozījumu, kura mērķis ir nodrošināt vienlīdzīgu attieksmi pret visiem, kuri ieceļo dalībvalstī ar vienotu uzturēšanās un darba atļauju. Tas ir garantēts. Kā jums var ienākt prātā, ka tas nav garantēts? Es esmu lasījusi arī preses ziņojumus, un man rodas sajūta, ka mēs nodarbojamies tikai ar kūdīšanu. Jūs nevarat to pašu apgalvot arī par sezonas darba ņēmējiem, un es saprotu, ka jūs gatavojāties iesniegt priekšlikumu par šo jautājumu.
Attiecībā uz darba ņēmēju norīkošanu darbā nav tā, ka jūs varat izveidot uzņēmumu trešā valstī un tad pārcelt darba ņēmējus uz šo valsti, lai viņi strādātu sliktos apstākļos. Priekšsēdētāja kungs, tā gluži vienkārši nav taisnība!
Marian-Jean Marinescu
(RO) Priekšsēdētāja kungs! Vienotā atļauja sekmēs administratīvās procedūras, uzlabos ekonomiskās migrācijas kontroli un pārvaldību un darba tirgus pieprasījuma datu apmaiņu. Tomēr šis tiesību akta priekšlikums piedāvā tikai daļēju risinājumu, jo tajā ir paredzētas to personu tiesības, kurām jau ir atļauta ieceļošana Eiropas Savienībā un dalībvalsts darba tirgū. Tajā nav ietverti divi citi jautājumi -- kritēriji darba tiesību piešķiršanai un sezonas darba ņēmēju un uzņēmuma iekšienē pārceltu darbinieku izslēgšana.
Es gribētu arī, lai mēs atceramies, ka mēs reglamentējam trešo valstu darba ņēmēju tiesības, bet mēs vēl arvien neesam pilnībā panākuši brīvu darba tirgu visiem ES pilsoņiem.
Marita Ulvskog
(SV) Priekšsēdētāja kungs! Šajās debatēs daudz ir runāts par vienlīdzīgām tiesībām. Tas ir arī jautājums par līdzsvaru vai par konfliktu, jo tāda izvēle mums būs, un tas ir arī jautājums par ilgtermiņa vai īstermiņa pieeju.
Izņēmumi no piemērošanas jomas sliktākajā gadījumā pavērs iespēju jaunam verdzības veidam. Mēs zinām, kādu darba tirgus kārtības un līdzsvara satricinājumu radīja grozījumu izdarīšana direktīvā par darba ņēmēju norīkošanu, pārveidojot to no ieteikuma veida direktīvas par obligāti ievērojamu direktīvu. Šādi izņēmumi neuzlabos situāciju, bet gan pasliktinās to. Tas novedīs pie sociālām katastrofām. Visas rūpniecības nozares izvēlēsies pieņemt darbā sezonas darba ņēmējus tādā veidā, kāds ietekmēs visu darba tirgu kopumā, samazinās algas un radīs konfliktu.
Es aicinu savus kolēģus deputātus no citām politiskajām grupām, piemēram, Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupas un Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) grupas atbalstīt grozījumu, ko ir iesniegusi Eiropas Parlamenta sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupa. Tas ir vienīgais veids, kā nodrošināt, ka izņēmumi nerada šos nopietnos sociālos konfliktus.
Sonia Alfano
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! ANO 1990. gada 18. decembrī pieņēma Starptautisko Konvenciju par visu viesstrādnieku un viņu ģimenes locekļu tiesību aizsardzību. Šī konvencija ir viens no deviņiem ANO galvenajiem tiesību aktiem cilvēktiesību jomā. Diemžēl pēc 20 gadiem neviena no Eiropas Savienības dalībvalstīm nav parakstījusi vai ratificējusi šo konvenciju.
Es uzskatu, ka trešo valstu valstspiederīgo, kuri legāli dzīvo un strādā Eiropas Savienībā, tiesību atzīšanai ir jābūt prioritātei Eiropā, kas saskaras ar jauniem izaicinājumiem saistībā ar integrāciju, nediskrimināciju un cilvēktiesību aizsardzību.
Tādēļ es lūdzu visus deputātus atbalstīt 16. grozījumu un parakstīt 96. rakstisko deklarāciju, kuru esmu parakstījusi kopā ar Cornelia Ernst, Sylvie Guillaume un Franziska Kelle, lai iesniegtu dalībvalstīm lūgumrakstu ratificēt ANO Konvenciju par viesstrādniekiem.
Ilda Figueiredo
(PT) Priekšsēdētāja kungs! Ir taisnība, ka šajā direktīvas priekšlikumā ir izklāstītas daudzas situācijas, arī, piemēram, no trešām valstīm migrējošie darba ņēmēji, sezonas darba ņēmēji un darbā norīkotie darba ņēmēji, bet faktiski praksē tas nozīmē sociālā dempinga legalizēšanu, nodarbinātības nestabilitātes pastiprināšanos un diskriminācijas situācijas pasliktināšanos, pamatojoties uz vienotu reglamentējumu. Tādēļ mēs apgalvojam, ka šo direktīvas priekšlikumu nevar pieņemt.
Ir jāuzlabo to cilvēku tiesības, kuri strādā Eiropas Savienībā, vai tie būtu darbā norīkotie darba ņēmēji, sezonas darba ņēmēji, pilna darba laika darba ņēmēji vai pat migrējošie darba ņēmēji. Mums ir jāatzīst viņu tiesības, arī Apvienoto Nāciju Organizācijas Starptautiskā Konvencija par visu viesstrādnieku un viņu ģimenes locekļu tiesību aizsardzību. Būtu apsveicami, ja Komisija apņemtos pieņemt un ratificēt šo konvenciju attiecībā uz visām dalībvalstīm.
Jaroslav Paška
(SK) Priekšsēdētāja kungs! Ekonomiskā migrācija ir fakts, ko savā ziņā pazīst visas labāk pārtikušās Eiropas Savienības valstis.
Tomēr līdztekus tiem migrantiem, kuri ieceļo ES valstīs legāli saskaņā ar šo valstu normatīvajiem aktiem, ir daudzi nelegāli migranti, kuri bieži ir pakļauti diskriminācijai vai pat vajāšanai, jo darba devēji bieži izmanto to, ka viņiem nav likumīga uzturēšanās statusa.
Šajā direktīvā izklāstītie centieni panākt piemērotāku organizāciju un ieviest īpašus vienotus noteikumus, lai atrisinātu šo problēmu, var palīdzēt saglabāt to cilvēku cieņu, kuri ieceļo ES valstīs, lai atrastu darbu, ja viņi vēlas pieņemt ES noteikumus par migrāciju. Man nav ilūziju, ka šī direktīva atrisinās visas problēmas attiecībā uz migrāciju nodarbinātības nolūkā. Tomēr tā var uzlabot pašreizējo nodarbinātības sistēmu migrantiem un novērst dažas nevēlamas attīstības tendences, ko mēs esam novērojuši šajā jomā. Tādēļ mums ir iemesls uzskatīt šo direktīvas projektu par pareizu virzību. Tā būtu jāuztver šādā veidā.
Seán Kelly
(GA) Priekšsēdētāja kungs! Īriem ir šāda paruna: cik cilvēku, tik viedokļu. Tas noteikti tā ir šajā pretrunīgajā, sarežģītajā jautājumā. Tādēļ referente ir veikusi vērā ņemamu darbu, un viņa ir pelnījusi uzslavu.
Tā kā Eiropas Savienība ir izveidota, pamatojoties uz miera un labklājības principiem, ir tikai pareizi, ka tai ir jācenšas un jāpauž šī ideja visā Eiropas Savienībā un faktiski arī visā pasaulē. Ir pareizi, ka mums, kas esam pasaules lielākais atbalsta sniedzējs trešām valstīm, ir jācenšas nodrošināt, ka pret tiem, kuri legāli uzturas mūsu teritorijā, attieksies ar tādu pašu cieņu un ievērību, kādu mēs gribētu, lai saņem mūsu pilsoņi, atrodoties trešās valstīs. Lai gan priekšlikums nav nevainojams, tā tomēr ir pareiza virzība. Es to vērtēju atzinīgi un tādēļ to atbalstu.
Alejandro Cercas
Priekšsēdētāja kungs! Es nevēlos atsākt debates ar savu kolēģi deputāti Oomen-Ruijten kundzi, bet gan drīzāk salikt visus punktus uz "i”.
Debates nekādā gadījumā nav bijušas personīgas, un neviens neapšauba viņas darbu. Ja runātāji to apšaubītu, es tūlīt gribētu apgalvot, ka viņa ir veikusi lielisku darbu Nodarbinātības un sociālo lietu komitejā.
Tomēr, ja Oomen-Ruijten kundze saka, ka viņa izskatīšanai rītdienas sēdē ir iesniegusi grozījumus, kas uzlabo šo dokumentu un nodrošina vienlīdzību, man ir jāsaka, ka tā tas nav. Oomen-Ruijten kundze ir pielikusi savu vārdu tiem dokumenta grozījumiem, kuri man šeit ir un par kuru iekļaušanu Padome nevarēja ar mums vienoties mūsu un Padomes dialoga laikā. Tie nav Oomen-Ruijten kundzes grozījumi, tā ir Padomes redakcija vārds vārdā. Attiecībā uz darba ņēmēju norīkošanu Padomei ir daudz nevienlīdzīgāka nostāja nekā Komisijai.
Mēs būtu gatavi pieņemt Komisijas sākotnējo redakciju, bet Padomes redakcija nosaka, ka visi darbā norīkotie darba ņēmēji, arī tie, uz kuriem attiecas 1996. gada direktīva, netiek ietverti arī šīs direktīvas darbības jomā. Tādēļ šis grozījums nodrošina nevis lielāku vienlīdzību, bet drīzāk lielāku nevienlīdzību.
Es vēlētos vēlreiz izteikt savu personīgo cieņu Oomen-Ruijten kundzei. Viņa neapšaubāmi ir lieliska Eiropas Parlamenta deputāte, kura strādā ļoti labi, bet galu galā viņa ir pievienojusies Padomes viedoklim.
Cecilia Malmström
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs! Šīs patiešām bija ļoti lietderīgas debates. Apsverot direktīvas darbības jomu, jāuzsver, ka nav noslēpums, ka Komisija būtu vēlējusies globālu pieeju. Mani priekšteči to ierosināja pirms daudziem gadiem. Tas nebija iespējams. Tā tas ir joprojām, tādēļ mums ir šī sektorālā pieeja. Man tā nepatīk, bet tā ir vienīgā iespēja, lai virzītos uz priekšu.
Šī direktīva ir nepieciešama, jo mums ir trešo valstu darba ņēmēji. Viņi ir mūsu valstīs un dod nozīmīgu ieguldījumu mūsu ekonomikā. Mums viņi ir jāaizsargā. To apgalvojot, pretēji dažiem šodien šeit paustajiem viedokļiem ļaujiet man uzsvērt, ka šī direktīva nosaka principu par vienlīdzīgu attieksmi pret migrējošajiem darba ņēmējiem visās ar nodarbinātību saistītās jomās, ietverot nodarbinātības nosacījumus un algas. Tā nerada diskrimināciju. Pēc šīs direktīvas pieņemšanas tā būs ļoti svarīgs līdzeklis cīņā par migrējošo darba ņēmēju aizsardzību un pret sociālo dempingu. Neviens nevēlas sociālo dempingu. Mēs vēlamies aizsargāt šos cilvēkus.
Citas darba ņēmēju grupas, piemēram, sezonas darba ņēmēji un uzņēmuma iekšienē pārcelti darbinieki (ICT) nav ietverti šajā priekšlikumā. Es piekrītu jūsu viedoklim, ka mums viņi jāaizsargā. Tādēļ pirms vasaras sākuma Komisija ierosināja divus atsevišķus dokumentus, kuri attiecas uz uzņēmuma iekšienē pārceltiem darbiniekiem un sezonas darba ņēmējiem un kuri ir konkrēti paredzēti tam, lai tos aizsargātu. Es esmu pārliecināta, ka tad, kad referenti, ēnu referenti un komitejas patiešām sāks strādāt pie šiem priekšlikumiem, tiks darīts viss iespējamais, lai nodrošinātu, ka šīs grupas arī tiek aizsargātas un ka mēs varam virzīties uz priekšu arī šajās jomās.
Es arī apzinos, ka daži cilvēki vai grupas šeit vēlētos, lai būtu iekļauta darbā norīkoto darba ņēmēju grupa, kas pašlaik nav ietverta. Direktīvai, kuru mēs šodien apspriežam, vajadzētu novērst diskrimināciju, nevis radīt jaunu diskrimināciju, tādēļ skatīsim norīkoto darba ņēmēju jautājumu atsevišķi un ne šajā kontekstā. Komisija plāno uzsākt ietekmes novērtējuma pētījumu par šo jautājumu. Tā ir paziņojusi, ka nākamā gada beigās pārskatīs Direktīvu par darba ņēmēju norīkošanu darbā. Jautājumu saistībā ar Direktīvas par darba ņēmēju norīkošanu darbā darbības jomas individuālo aspektu varētu risināt, ietverot to paziņotajā Direktīvas par darba ņēmēju norīkošanu darbā pārskatīšanā.
Apsverot jautājumu par atbilstības tabulām, ko minēja S. in 't Veld kundze, Komisija pilnībā piekrīt viņas viedoklim ne tikai attiecībā uz šo direktīvu. Tas būtu bijis, un, cerams, tas būs nozīmīgs līdzeklis, lai risinātu jautājumu par piemērotāku reglamentējumu un lielāku pārredzamību dalībvalstīs, tām īstenojot dažādas direktīvas. Tas būs labi jums, tas būs labi mums -- valstu parlamentiem un pilsoņiem. Mēs turpinām atkārtot to Padomei. Ja tas sekmē jautājumu risināšanu, Komisija ir gatava nākt klajā ar deklarāciju par šo jautājumu. Tomēr mēs negribam apdraudēt šo direktīvu, ja ir iespējams panākt lēmuma pieņemšanu rītdien, kad jūs balsosiet par šo jautājumu. Taču mēs turpināsim cīnīties par to, un mēs pie tā atgriezīsimies daudzos citos tiesību aktos.
Pateicos par šīm debatēm. Paldies par ļoti sarežģīto darbu, ko ir veikuši daudzi cilvēki, jo īpaši Mathieu kundzei un Cercas kungam. Es ceru, ka mēs varam panākt vienošanos un ka rītdien mums būs labvēlīgs balsojums.
Véronique Mathieu
Priekšsēdētāja kungs, komisāre! Man no visas sirds ir jums jāpiekrīt, jo jūs esat ļoti pilnīgi atbildējusi tiem 23 kolēģiem deputātiem, kuri ir runājuši par mūsu dokumentu, Cercas kungam un man.
Man ir jāsaka paldies visiem šā dokumenta referentiem no visām politiskajām grupām, ar kuriem šogad mums ir bijušas daudzas apspriedes un ļoti laba sadarbība, jo mēs pie šā jautājuma esam strādājuši jau gadu. Mēs sākām šā gada sākumā, un mēs beidzam darbu kopā ar Beļģijas prezidentūru. Paldies jums, Malmström kundze, jo jūs esat pievērsusi pastiprinātu uzmanību šim dokumentam, tāpat kā to ir darījuši jūsu dienesti. Es pateicos arī Padomei, jo Padome ir uzklausījusi mūs ļoti uzmanīgi, un es pateicos arī tiem kolēģiem deputātiem, kuri ir šovakar runājuši.
Es gribētu atgādināt, ka rītdien mēs faktiski balsosim pirmajā lasījumā. Tas ir kompromiss. Kompromiss nekad nav 100 % apmierinošs, un, ja kolēģus deputātus vēl arvien ir jāpārliecina, es ceru, ka jebkurā gadījumā jūsu teiktā runa viņus pārliecinās.
Apsverot Flautre kundzes runu, kura tikko minēja, ka mēs sākām šī ziņojuma tekstu ar izņēmumiem, atcerieties, ka visus attiecīgos darba ņēmējus, kuri nav ietverti šī dokumenta darbības jomā, jebkurā gadījumā iekļāva direktīvās, kuras konkrēti attiecas uz šiem darba ņēmējiem. Tādēļ jautājums nebija par noteikta skaita darba ņēmēju no trešām valstīm neietveršanu.
Es ceru, ka šī ziņojuma teksts, ko mēs kopā ar visiem referentiem esam izstrādājuši un ko mēs rītdien iesniegsim mūsu pārējiem kolēģiem deputātiem, būs pamanāma virzība uz priekšu trešo valstu darba ņēmējiem.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks otrdien, 2010. gada 14. decembrī.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Proinsias De Rossa
rakstiski. - Es balsoju pret šo bīstamās redakcijas Komisijas un Padomes direktīvas projektu, kas Eiropas Savienībā centās izveidot zema atalgojuma darba tirgu viesstrādniekiem. Migrācijai ir jābūt taisnīgai. Pret ikvienu, kas strādā ES, attieksmei ir jābūt vienlīdzīgai neatkarīgi no viņa vai viņas izcelsmes valsts. Šis priekšlikums par vienotu darba atļauju trešo valstu valstspiederīgajiem bija neizmantota iespēja atbalstīt pienācīgus darba nosacījumus, saskaņā ar kuriem viesstrādnieki ir laipni gaidīti, pamatojoties uz vienlīdzīgu attieksmi. Tomēr šajā priekšlikumā tika iestrādāta diskriminējoša attieksme starp ES darba ņēmējiem un trešo valstu darba ņēmējiem, kuri ir norīkoti darbā Eiropas Savienībā. Piemēram, uzņēmumi varētu uzskatīt, ka ienesīgāk ir oficiāli pārvietot savus galvenos birojus uz valstīm ārpus ES un pēc tam norīkot savus darbiniekus uz savām Eiropas filiālēm, lai saviem darbiniekiem nebūtu jānodrošina tās pašas tiesības un tie paši nosacījumi, kuri ir likumīgi piemērojami ES pilsoņiem, kas strādā ES. Eiropas Parlaments noraidīja šo priekšlikumu. Tas nodrošina, ka Komisijai un dalībvalstu ministriem ir jāatgriežas pie darba galda un jāizvirza priekšlikums par vīzām, kas neveicina pielīdzināšanos zemākajiem principiem.
