SWIFT (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Tanács és a Bizottság nyilatkozata a SWIFT-ről.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Elnök úr, Malmström asszony, hölgyeim és uraim, a múlt hónapban, március 24-én a Bizottság elfogadott egy, a Tanácsnak szóló ajánlást, amelyben tárgyalások megkezdését engedélyezi az Európai Unió és az Egyesült Államok között. E tárgyalások célja egy olyan megállapodás kidolgozása, amely alapján pénzügyi üzenetadatokat bocsátanak az Egyesült Államok pénzügyminisztériumának rendelkezésére a terrorizmus és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelem elősegítése érdekében.
Az ajánlást azonnal benyújtották az előadónak és az Európai Parlament egyes képviselőinek, és továbbították az Unió Tanácsának.
Az Unió Tanácsának továbbra is meggyőződése, hogy szükség van egy ilyen megállapodásra, ezért teljes mértékben támogatja a Bizottság ajánlását, hogy megállapodást tárgyaljon meg a terrorizmus finanszírozásának felderítését célzó programra vonatkozóan. A biztos felhatalmazás-tervezetét alaposan megvizsgálták az Állandó Képviselők Bizottságában (COREPER), és elvileg a következő tanácsi ülésen szavazásra fogják bocsátani ezt a bizottsági ajánlást, és emellett fogunk szavazni, természetesen figyelembe véve a Parlament álláspontját, valamint az ebben az ülésteremben e témában ma elhangzó véleményeket.
A Tanács egyetért a Parlamenttel abban, hogy a SWIFT-megállapodásként ismert jövőbeni megállapodásnak megfelelő garanciákat és biztosítékokat kell tartalmaznia. Ezért egyetért a Parlament véleményével, hogy minden esetben elengedhetetlen az Európai Unió Alapjogi Chartájának, különösen annak 8. cikkének, a Lisszaboni Szerződésnek és az emberi jogokról szóló európai egyezménynek való megfelelés. Ezenkívül a személyes adatok továbbításakor tiszteletben kell tartani bizonyos alapelveket, például az adatfeldolgozás által érintett személy tájékoztatáshoz való jogát, vagy ezeknek az adatoknak a módosításához vagy törléséhez fűződő jogot, amennyiben azok nem helytállóak.
Az adatvédelemhez kapcsolódó valamennyi jogot megkülönböztetés nélkül kell garantálni; más szóval az Európai Unió polgárait ugyanúgy kell kezelni, mint az Egyesült Államok polgárait.
Úgy véljük, hogy megegyezés születhet az Egyesült Államokkal aláírandó megállapodás időtartamáról, amely reményeim szerint körülbelül öt év lesz.
A harmadik országokkal történő adatcsere tekintetében véleményünk szerint, ha az Egyesült Államok hatóságainak van okuk azt gondolni, hogy vannak olyan adatok, amelyek más országokban segíthetik a terrorista bűncselekmények büntetőeljárás alá vonását, ezeket az adatokat használni kell. Ezenfelül ez pontosan az, amit az európai jogszabályok megengednek. Az európai jogszabályok szerint hasonló körülmények között, amikor egy tagállam más tagállamoktól információt szerzett, ezt az információt a terrorizmus elleni küzdelem céljából továbbíthatja harmadik államoknak.
Azután ott van a tömeges adattovábbítás kérdése, amely nem minden esetben kötődik konkrét feltételezésekhez. A tömeges adattovábbírást technikai okokból, de hatékonysági okokból is fenn kell tartani, mivel sokszor fontos, hogy rendelkezésre álljon egy bizonyos mennyiségű adat, amelyből a terrorizmus elleni fellépések során következtetések vonhatók le. Ezeknek az adattovábbításoknak a lehető legkonkrétabbaknak és a lehető leginkább behatároltaknak kell lenniük, és mindig nagyon világos célkitűzéssel kell rendelkezniük: bizonyos terrorista bűncselekmények büntetőeljárás alá vonása, ami az ilyen jellegű megállapodás létét igazoló célkitűzés.
Következésképpen rendelkezésünkre áll egy részletes bizottsági felhatalmazás-tervezet. Véleményem szerint ez egy jó tervezet, amely védi az emberek alapvető jogait, figyelembe veszi e megállapodások hatékonyságát, a viszonosságon és az adatgyűjtésben alkalmazott arányosságon alapul. Ez e megállapodások hatékonysága tekintetében nem utolsósorban az eredményeknek a Parlament által gyakorolt felügyeletén alapul - amint a bizottsági ajánlásban is szerepel -, amely e tárgyalások egészéhez teljes mértékben kötődik.
A Parlament helyesen véli úgy, hogy neki is részt kell vennie ebben a megállapodásban, ezért egyetértünk azzal, hogy megfelelő tájékoztatást kell kapnia, és a Bizottságnak mint e megállapodás tárgyalójának a tárgyalások valamennyi szakaszában biztosítania kell ezt a tájékoztatást.
A Tanács véleménye szerint továbbá a Parlament számára könnyebb hozzáférést kell biztosítani a nemzetközi megállapodások minősített részeihez, hogy el tudja végezni vizsgálatát azokban az esetekben, ahol jóváhagyási joggal rendelkezik. Meg kell említenem továbbá, hogy a Tanács 2010. február 9-i nyilatkozatában ígéretet tett arra, hogy e kérdésben intézményközi megállapodásról tárgyal a Parlamenttel. A Tanács nevében ma örömmel erősítem meg ezt az ígéretet.
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Elnök úr, a terrorizmus finanszírozásának felderítését célzó program (TFTP) keretében történő adatgyűjtés fontos a terrorizmus elleni küzdelemben. Tudjuk, hogy a TFTP-adatok segítettek már európai terrortámadások, például 2006-os heathrow-i robbantáskísérlet megakadályozásában is, amikor folyékony robbanószerekkel akartak merényletet végrehajtani. A TFTP ezért nem csak az Egyesült Államok, hanem Európa számára is fontos.
A közelmúltban találkoztam az Egyesült Államok belügyminiszterével, Napolitano úrral, és foglalkoztunk ezzel a kérdéssel. Teljes mértékben tisztában vannak a korábbi átmeneti megállapodás reformjának szükségességével, ugyanakkor ismert terroristákkal kapcsolatos több nyomozati adat is aggasztja őket, amelyek már nem állnak rendelkezésre. Foglalkoznunk kell tehát a biztonsági hiányosságokkal, ezt azonban úgy kell tennünk, hogy biztosítsuk az alapvető jogok teljes mértékű tiszteletben tartását és az adatvédelem megfelelő szintjét.
Ezért az erről folyó legutóbbi megbeszélésünket követően a Bizottság azonnal elkezdett dolgozni az EU és az Egyesült Államok közötti új TFTP-megállapodásra vonatkozó új felhatalmazáson. Véleményem szerint a felhatalmazás ambiciózus, ugyanakkor reális. Fenntartja számunkra a kollektív biztonságot, miközben az elmúlt év szeptemberi és az ez év februári parlamenti állásfoglalások alapján foglalkozik az alapvető jogokkal és az adatvédelemmel is.
Szeretnék köszönetet mondani az előadónak, Hennis-Plasschaert asszonynak a közöttünk létrejött nagyon konstruktív együttműködésért. A Bizottság e kérdésben törekedett a vele, a társelőadókkal és az árnyékelőadókkal való együttműködésre. Hálás vagyok továbbá az elnökségnek is azért a munkáért, amelyet annak érdekében tett, hogy a Tanács jóváhagyását adja.
Törekedtünk az európai parlamenti állásfoglalásokban kifejtett aggályok megfontolására. Adatfeldolgozás kizárólag a terrorizmussal összefüggésben történik. A megkeresésnek bírósági engedélyezésen kell alapulnia. Harmadik felek nem jutnak tömeges adatokhoz. A viszonosság biztosított lesz. Az adatok továbbítása a "push” módszerrel történik, a SEPA-adatokat kizárjuk és foglalkozni fogunk a megkülönböztetéstől mentes bírósági jogorvoslat kérdésével is. Gondoskodni fogok arról, hogy a tárgyalási folyamat során a Bizottság teljes mértékben és haladéktalanul tájékoztassa a Parlamentet a tárgyalási folyamat során. E megállapodást terveink szerint június végéig aláírjuk, tehát a Parlament erről júliusban szavazhat.
A tömeges adattovábbítás kérdése tudom, hogy komolyan aggasztja az Európai Parlamentet, de azt is tudom, hogy megértik, hogy a tömeges továbbítás nélkül jön létre a TFTP. Jogilag kötelező érvényű biztosítékok gondoskodnak majd arról, hogy egyetlen adathoz se lehessen hozzáférni, ha nincs objektíven igazolt indok annak vélelmezésére, hogy az azonosított személy terrorista, terrorizmussal gyanúsítható vagy terrorizmust finanszíroz, továbbá biztosítani fogják, hogy az adattovábbítások névtelenül történjenek. A tömeges adattovábbítás természetesen érzékeny kérdés, és a tárgyalások során törekszünk az adatmennyiség további csökkentésére. Ebben az esetben is reálisnak kell azonban lennünk. Valószínűleg nem érünk el óriási csökkenést a már megcélzott megkeresésekben.
A viszonosság a felhatalmazás része. A tervezett megállapodás jogi kötelezettséget ró az Egyesült Államok pénzügyminisztériumára, hogy uniós partnerszervezeteikkel meg kell osztania a nyomozati adatokat, ami az uniós hatóságok számára lehetővé teszi, hogy az EU-ban az ismert terroristagyanús személyek ellen a TFTP keretében kereséseket indítsanak. Amennyiben az EU valami hasonlót alakít ki - egy uniós TFTP-t - az amerikaiaknak ebben is támogatniuk kell bennünket. A Bizottság ezeken a megbeszéléseken a tagállamokkal együtt kíván részt venni.
A felhatalmazás a le nem hívott adatok esetében ötéves megőrzési időtartamra szólít fel. Véleményem szerint ez valamennyire indokolt, figyelembe véve, hogy a pénzmosás elleni uniós jogszabályok szerint a bankokra is ötéves időszak érvényes a pénzügyi tranzakciókkal kapcsolatos adatok tekintetében, de kész vagyok meghallgatni erről a Parlament véleményét, és e kérdést a hét végén a Tanács elé tárni.
Összefoglalva, véleményem szerint a felhatalmazás-tervezet valódi lényegi javulást jelent. Figyelembe veszi az Önök állásfoglalásában felmerülő parlamenti aggályokat. Számításba veszi az előadó felhívását a kétpályás megközelítésre, amely egy uniós TFTP-t eredményezhet, még abban az esetben is, ha ezt természetesen az EU-n belül kell megvitatnunk. Ez nem a tárgyalások része. Figyelembe veszi az e téren az EU és az Egyesült Államok mint egyenlő partnerek közötti kapcsolatot, ami természetesen e tekintetben a hosszú távú célt jelenti.
Simon Busuttil
a PPE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, az első dolog, amit meg kell említeni az az, hogy a Parlament megállapodást akar. Természetesen a Parlament nem akar mindenáron megállapodást, és az ördög a részletekben rejlik. Ma ezt kell megvitatnunk.
A februári szavazás után két egyértelmű tanulság vonható le. Először is az, hogy az Európai Parlament új hatáskörökkel rendelkezik, egyértelmű hatáskörökkel; van beleszólása a dolgokba, és gyakorolni akarja ezeket a hatásköröket. Ezt konstruktívan és felelősen teszi, de gyakorolni akarja hatásköreit. A második tanulság, amely levonható, hogy az első megállapodás nem volt elég jó, és tökéletesítésre szorul.
Nagyon örülök annak, hogy a Bizottság készen állt felhatalmazást adni, és ezt a februári szavazást követően a lehető leghamarabb megtette, és nagyon szeretném, ha a Miniszterek Tanácsa ezt a felhatalmazást a lehető legrövidebb időn belül jóváhagyná. Amint mondtam, az Európai Parlament megállapodást akar, és össze kell állítanunk azokat a részleteket, amelyeket az állásfoglalásban látni szeretnénk, és amelyek a Parlament, de mindenesetre a Parlament legnagyobb képviselőcsoportjainak széles körű támogatását élvezik.
Biztos asszony, a tömeges adatok fontos kérdést jelentenek számunkra, és Ön pontosan tudja, hogy azt szeretnénk, ha a tömeges adatátvitel kérdését újra megfontolnák, nem csak az egyesült államokbeli partnerszervezetek részéről, hanem részünkről is. Pontosan mit szeretnénk elérni itt, Európában? Szeretnénk saját európai TFTP-t, és ezt hogyan fogjuk elérni? Egyértelmű, hogy a tömeges adatok kérdése fontos kérdés, olyan, amelyet nem lehet megkerülni. Szembe kell vele nézni.
A jövő héten szembe kell néznünk ezekkel a részletekkel, amikor az Egyesült Államok kongresszusának képviselőivel tárgyalunk ezekről, amikor a Parlament küldöttsége az Egyesült Államokba látogat.
A jövő héten az Európai Parlament küldöttsége az Egyesült Államokba utazik, hogy erről a kérdésről tárgyaljon kongresszusbeli képviselőtársainkkal és az Egyesült Államok hatóságaival. Arra törekszünk, hogy ezt konstruktív módon tegyük. Azért akarunk odamenni, hogy megmutassuk az Egyesült Államok hatóságainak, hogy üzletet akarunk kötni. Megállapodást akarunk, de vannak aggályaink, és azt szeretnénk, ha foglalkoznának ezekkel az aggályokkal.
Birgit Sippel
az S&D képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, egy ponton szeretnék ellentmondani az előttem szólóknak: nem a lehető leggyorsabb megállapodás, hanem a lehető legjobb megállapodás megkötése érdekel. A minőség előrébb való. Szeretnék egy további előzetes megjegyzést tenni. Az Európai Parlament egyszer már elutasított egy megállapodást, és a tartalommal kapcsolatos számos indok egyike az Európai Parlament részvételének hiánya volt.
Tekintettel az e heti eseményekre, úgy határoztunk, hogy itt, a Parlamentben nem fogadunk el határozatot. Aztán van egy határozat a Tanácsnak szóló felhívásról, hogy határozataink elfogadásáig hasonlóképpen halassza el határozatait. Most egy kissé meglep, hogy vannak itt olyan képviselők, akik nyilvánvalóan nem veszik komolyan saját határozataikat, hanem azt gondolják: nos igen, a Tanács mégis dönthet. Véleményem szerint nem kezelhetjük így saját döntéseinket. Továbbra is fenntartom, hogy május 6-áig, amíg határozatot nem hozunk, a Tanácsnak is vissza kell tartania döntését. Biztos vagyok abban, hogy ez nem jár hátrányokkal, és az Egyesült Államok is megértené.
Ami magát a felhatalmazás-tervezetet illeti: pozitívan értékelem, hogy a Bizottság törekszik kéréseink figyelembevételére. Világosan ki szeretném azonban jelenteni, hogy e tárgyalási felhatalmazást lényegesen módosítani kell. Szükség van erre, ha azt akarják, hogy az Európai Parlament többsége egy új megállapodás mellett szavazzon. Véleményem szerint a jelenlegi felhatalmazás ennek eléréséhez nem eléggé ambiciózus. A tömeges adattovábbítás problémája továbbra is megoldatlan. Ha az Egyesült Államok hatóságai azt mondják nekünk, hogy havonta öt-tíz ember konkrét adatairól beszélünk, akkor az európai polgárok több millió adatának továbbítása bizonyára aránytalan erre a célra.
Egyébként ismételten szeretném közölni a Bizottsággal és a Tanáccsal, hogy bár folyamatosan fenntartják, hogy ez a megállapodás a terrorizmus elleni küzdelem további eszközeként kiemelt jelentőségű, ennek bizonyítéka nem annyira egyértelmű, mint amennyire azt folyamatosan mondják nekünk. Továbbra is probléma az adatok megőrzésének hosszú időtartama az Egyesült Államokban. A felhatalmazás erre sem nyújt megoldást. Európai területen egy olyan igazságügyi hatóságra van szükségünk, amely nem csak az Egyesült Államok kérelmeinek jogszerűségét ellenőrzi, hanem az adatok kinyerését is, bárhol is kerüljön erre sor. Az adatok harmadik országoknak való továbbadását egyértelmű irányelvekkel kell szabályozni. Ambiciózus felhatalmazásra van szükségünk, hogy érvényesíteni tudjuk az akaratunkat. Csak így érhetünk el valóban jó eredményt, amely megfelel elvárásainknak, figyelembe veszi az adatvédelmet, valamint a terrorizmus elleni küzdelmet.
Végül van egy másik konkrét kérdésem a Tanácshoz és a Bizottsághoz. Hogyan kívánják biztosítani, hogy csak azokat az adatokat hívják le és továbbítsák, amelyekre konkrét megkeresés érkezett? Ez hogy történhet? Az Egyesült Államokban? Vagy vannak más javaslatok?
Jeanine Hennis-Plasschaert
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, én is nagyon üdvözlöm a mai vitát, amelyben a Parlament meghatározza a tárgyalási irányelvekkel szembeni elvárásait. Az a tény, hogy a Parlament ezen a héten nem szavaz az állásfoglalásáról, igen sajnálatos, de a Tanácsnak nem tilthatja meg, ismétlem, nem tilthatja meg, hogy az elfogadás a menetrend szerint történjen. A Parlament véleménye előterjesztésre kerül, és nem titok, hogy a Tanács és a Bizottság már teljes egészében ismeri az állásfoglalást és annak tartalmát. Ebben a tekintetben csak azt mondhatom, hogy értékelem azt az új együttműködési szellemet, amit a Tanács és a Bizottság a Parlamenttel szemben tanúsított.
Most, a tárgyalási irányelvet követve az EU és az Egyesült Államok közötti tervezett megállapodásnak egyenlő alapon kell jogokat biztosítania, függetlenül attól, hogy milyen nemzetiségű az a személy, akinek az adatait a megállapodással összefüggésben feldolgozzák. Kérdésem pedig most az, hogy ez mit jelent. Mik ezek a konkrét jogok például a hozzáférés, a kiigazítás, a törlés, a kompenzáció és a jogorvoslat tekintetében? Kérem, adjanak felvilágosítást erről. Kollégáimhoz hasonlóan szeretném hangsúlyozni továbbá, hogy az arányosság és a szükségesség elve a tervezett megállapodás esetében kulcsfontosságú. A tény, még egyszer ismétlem, a tény, hogy a pénzügyi mérési adat profilok - valamilyen okból - nem teszik lehetővé az üzenetek tartalmában való keresést, megakadályozza, hogy a tömeges adattovábbítás felügyeleti és ellenőrzési mechanizmusokkal később korrigálható legyen, ahogyan az adatvédelmi jogszabály alapelvei ezt előírják.
Őszintén szólva vannak kétségeim afelől, hogy ezt a kérdést a jelenlegi tárgyalási irányelvek alapján meg fogják oldani. Fontos továbbá annak ismerete, hogy a kölcsönös jogsegélyről szóló megállapodás nem képez megfelelő alapot a TFTP céljából történő adatszerzési kérelmekhez. Mindent egybevetve a kölcsönös jogsegélyről szóló megállapodás nem vonatkozik a harmadik országok közötti banki átutalásokra és az adott bank előzetes azonosítását igényelné, mivel a TFCP a pénzátutalásokra vonatkozó kereséseken alapul. Ezért alapvető fontosságú, és ezt szeretném hangsúlyozni, hogy ezért alapvető fontosságú, hogy a tárgyalások arra összpontosuljanak, hogy hogyan lehet megoldást találni arra, hogy az egyiket a másikkal összeegyeztessék. Természetesen ragaszkodhatunk a TFTP átalakításához, de legyünk őszinték, végül is ez valójában nem a mi kezünkben van, ezért Busuttil úrhoz hasonlóan csak arra bíztathatom a Tanácsot és a Bizottságot, hogy haladéktalanul foglalkozzon az alapvető politikai határozatokkal.
Mind a Tanács, mind pedig a Bizottság részéről egyértelmű és kötelező érvényű kötelezettségvállalást várok arra vonatkozóan, hogy mindent megtesznek annak érdekében, hogy az adatkinyerés tekintetében európai területen ténylegesen tartós, jogilag megalapozott európai megoldást vezessenek be. Engedjék meg, hogy ismételten hangsúlyozzam, hogy a tömeges adatok továbbítása és tárolása egy idegen hatalom számára, még akkor is, ha ez legjobb barátainkat érinti, lényegénél fogva továbbra is aránytalan. Óriási elhajlást jelent az uniós jogszabályoktól és gyakorlattól. A jogállamiság alapvető fontosságú, és ebben a vonatkozásban a Parlamentnek rendkívül elővigyázatosnak kell lennie az olyan tervezett megállapodások vizsgálatánál, mint amelyről ma vitázunk.
Másokhoz hasonlóan támogatom az erős, kifelé nyitott EU-t, amely képes arra, hogy egyenlő partnerként, vállvetve lépjen fel az Egyesült Államok mellett. Ebben a keretben csak újra hangsúlyozni tudom, hogy az EU-nak kell meghatároznia, hogy a terrorizmus elleni küzdelemben, többek között a jogszabályok érvényesítése és a kereskedelmi célokból összegyűjtött adatok felhasználása terén milyen elvek alapján fog együttműködni az Egyesült Államokkal. Ezeknek az elveknek a helyes meghatározását kell célul kitűzni, és a személyes adatok tisztességes, arányos és jogszerű feldolgozására vonatkozó európai jogi követelmények kiemelkedő jelentőségűek, amelyeket mindig támogatni kell. Most a Tanácson és a Bizottságon a sor, hogy ezeket a lehető leghamarabb konkrét intézkedésre váltsa, és olyan megállapodást kössön, amely mind az EU, mind pedig az Egyesült Államok elvárásainak megfelel.
Jan Philipp Albrecht
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, szeretném megköszönni az elnökségnek és Önnek, Malmström biztos asszony, amit elmondtak. Az elnökség helyesen mondta, hogy a banki SWIFT-adatok cseréjéről szóló TFTP-megállapodás esetében alapelvekről van szó. Alapvető alkotmányos alapelvekről van szó, a magánélet védelméről, az Alapjogi Charta 8. cikkéről és az emberi jogokról szóló európai egyezmény 8. cikkéről van szó. Szó van azonban a hatékony jogvédelemről és a tisztességes eljárásokról, az emberi jogokról szóló európai egyezmény 6. és 13. cikkéről is. Alkotmányjogi szempontból valódi arányosságról van szó, és hangsúlyozom, alkotmányjogi szempontból, mert nem arról van szó, hogy csupán az arányosság érzetét kell megtalálni, hanem egy intézkedés szükségességének, alkalmasságának valódi bizonyítékára, végül is magának az arányosság bizonyítékára van szükségünk.
Itt ismét világossá kell tennem, amit más szakértők, sőt, vizsgálati hatóságok többször elismételtek. Véleményem szerint nem bizonyítható, hogy a személyes adatok tömeges, konkrét kezdeti gyanú nélkül történő továbbítása egyáltalán megfelelő-e, és hogy nincs jelentősen kevesebb intenzív beavatkozási eszközünk, amely elegendő lenne e célok követéséhez. Az egyes esetekben a fennálló gyanús körülmények alapján történő előzetes döntés nélkül az európai polgárok banki adataihoz való minden hozzáférés aránytalan. Ezért biztosítani kell, hogy tömeges adattovábbításra ne kerüljön sor.
Ellenkező esetben ez a megállapodás a hatályos európai és nemzetközi szerződések megsértését jelentené, és pontosan ez az, amit az európai legfelsőbb bíróságok többsége eddigi ítéleteiben - különösen a Német Szövetségi Alkotmánybíróság márciusban - nagyon világossá tett, amikor az adatmegőrzésről volt szó. Ezért a Parlament nem engedhet korábbi álláspontjából és nem szabad engednie, hanem a tárgyalások alatt és után biztosítania kell az európai uniós joggal való összeegyeztethetőséget, szükség esetén minden eszközzel, a felhatalmazás és az Európai Bíróságnál folytatott tárgyalások eredményeinek bemutatásával.
Ezért felszólítom a Bizottságot és a Tanácsot, hogy az Egyesült Államokkal szemben határozottan képviselje a Parlament feltételeit és biztosítsa az arányosság szükséges egyértelmű bizonyítékait. Ellenkező esetben a Parlament továbbra sem tudja elfogadni a TFTP-megállapodást.
Charles Tannock
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, az ECR képviselőcsoport támogatta az Egyesült Államokkal kötendő, eredeti SWIFT-megállapodást és a terrorizmus finanszírozásának felderítését szolgáló programot a pénzügyi üzenetadatok továbbítására vonatkozóan, amelynél természetesen meghatározott biztosítékokat figyelembe kell venni. Annak idején visszautasítottuk az e Házban egyesekre jellemző rejtett és nyílt amerikaellenességet.
Amerika világszerte mérhetetlenül aránytalan terheket vállal annak érdekében, hogy biztosítsa valamennyiünk szabadságát. Azt szeretnénk, ha a terrorizmus elleni küzdelemben az EU többet, nem pedig kevesebbet tenne Amerika elvi alapokon álló vezető szerepének támogatásában. Ezért úgy ítéltük meg, hogy a SWIFT-megállapodás elengedhetetlen eszköz a terrorizmus finanszírozását jelentő rákfene kimetszésének támogatásához és az Atlanti-óceán mindkét partján elő polgárok védelméhez. És bár elszomorított, hogy a megállapodást leszavazták, egyáltalán nem voltam meglepve.
Kétségtelen, a Parlament fitogtatta erejét és megpróbált show-t csinálni a Lisszaboni Szerződés által biztosított új hatásköreiből, a SWIFT-megállapodás ideiglenes bukása azonban mindaddig, amíg a jelenlegi jobb javaslat megérkezett a Bizottságtól végül is talán arra jó, hogy felébressze Obama elnök kormányát, amelynek, elődeihez hasonlóan, úgy tűnik, hogy nagyon vázlatos elképzelései vannak az EU-ról és intézményeiről, nevezetesen a Parlamentről.
Úgy tűnik, hogy az amerikai diplomaták körében hiányzik az európai parlamenti képviselők megnövekedett hatáskörének és befolyásának helyes megítélése. Clinton miniszter asszony Buzek elnök úrnak küldött, a SWIFT-tel kapcsolatos aggályokat felvető levele sajnos túl későn érkezett. Ezenkívül sok képviselő a levelet legjobb esetben naivnak, legrosszabb esetben arrogánsnak ítélte, mert nem vett tudomást arról, hogy Parlamentünk miként működik a képviselőcsoportokon keresztül.
Az Egyesült Államok szinte észrevétlen lobbizással van jelen a Parlamentben. Hasonlítsuk ezt össze kisebb országokkal, például Izraellel, Tajvannal vagy Kolumbiával, nem beszélve az olyan óriásokról mint India és Kína, amelyek jelentős diplomáciai forrásokat fektetnek a Parlamenttel való kapcsolatépítésre. Ennek eredményeképpen európai uniós szinten diplomáciai súlyuknál magasabb kategóriában versenyeznek, miközben Amerika sajnos nem használja ki a lehetőségeit. Hihetetlen, hogy az USA belgiumi nagykövetségének létszáma európai uniós külképviseletének kétszerese.
Bíztatónak tartom azonban, hogy az Európai Unióban Amerikát képviselő új nagykövet, William Kennard úgy tűnik, hogy elismeri az európai parlamenti képviselők fontosságát, és ezt most Washington felé is tolmácsolja. Remélem, hogy az általa Brüsszelben eltöltött időszak valódi előrelépést jelent az Amerika és a köztünk, európai parlamenti képviselők közötti kapcsolatokban, és Biden alelnök bejelentett látogatása kiváló kezdet, mert a transzatlanti kapcsolat megerősödését nálam senki sem szeretné jobban.
A következő akadály természetesen a SWIFT-ről szóló megállapodás e Házzal való elfogadtatása, valamint az utas-nyilvántartási adatállományról (PNR) szóló megállapodás elfogadtatása, amely véleményem szerint nem lesz kevésbé vitáktól mentes.
Marie-Christine Vergiat
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök úr, hölgyeim és uraim, ismételten a Bizottság és a Tanács SWIFT-projekttel kapcsolatos felhatalmazásáról vitázunk. A ma elénk terjesztett felhatalmazás-tervezet igaz, hogy foglalkozik a 2009. szeptemberi európai parlamenti állásfoglalásban megfogalmazott egyes kérdésekkel, de sok kérdés még mindig nyitott.
Ilyen az adatmegőrzési időszak hossza és európai uniós polgárok fellebbezés benyújtására fennálló lehetőségei. A magánélet védelméről szóló amerikai törvény továbbra is hátrányosan megkülönbözteti a nem amerikai polgárokat: ezt még a bizottsági tisztviselők is elismerik. Ezenkívül újra azt mondják nekünk, hogy a SWIFT nem tudja egyedi alapon feldolgozni az adatokat, elsősorban technikai okokból.
Az adattovábbítások arányossága tekintetében tehát továbbra is hatalmas probléma áll fenn. Amint Ön is épp említette, biztos asszony, a tömeges adattovábbításokkal kapcsolatosan még mindig vannak aggályok. Sajnálom, de ami engem illet, e területen nem bízom az amerikai hatóságok működésében. Az alapos gyanú nem lehet elegendő. A terrorizmus elleni küzdelemben az Egyesült Államok által okozott kár jól ismert.
Ahogy Sippel asszony mondta, a minőség fontosabb a mennyiségnél. Igen, szükség van arra, hogy egy európai hatóság tényleges ellenőrzést gyakoroljon a továbbított adatok felett. E területen még mindig várjuk az európai polgárok és az Európában lakóhellyel rendelkező személyek jogainak védelmére szolgáló garanciákat.
Üdvözöljük az eddigi előrehaladást, de ez még nem elég. Igen, az európai polgároknak joguk van a biztonsághoz, de ehhez minden területen joguk van. Most, amikor az európai polgárok körében egyre nagyobb a tudatosság a magánélet és a személyes adatok védelmével kapcsolatban - amint az elhangzó felszólalásokból is sokszor kiderül -, az a feladatunk, hogy továbbra is figyelmeztessük Önöket és őszintén megmondjuk Önöknek, hogy véleményünk szerint a szükségesség és az arányosság elvét még mindig nem tartják tiszteletben.
Mario Borghezio
az EFD képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, engedjék meg, hogy megragadjam a lehetőséget, és kiemeljem érvelésük jogosságát, hogy az Európai Parlamentnek sem szabad elfelejtenie az olasz nyelv és az olasz nyelv használatának szerepét és fontosságát, amely nyelv oly sokkal járult hozzá az európai kultúrához.
Visszatérve a vitán szereplő témára, el kell mondanom, hogy végül is az Európai Parlament által komolyan támogatott megtorpanás után, amely ez alkalommal úgy tűnt, hogy talán nem teljesen érzékelte annak sürgősségét és drámai szükségességét, hogy semmiképp, semmilyen okból nem szabad aláásni a Nyugat és Európa alapvető igényét, azt, hogy megvédje magát a terrorizmustól.
Természetesen teljes mértékben igaz, hogy egyensúlyt, arányosságot kell teremteni, hogy a polgárok jogait és magánélethez való jogát nem szabad túlzottan feláldozni, és természetesen biztosítani kell a polgárok számára a SWIFT-rendszer alapján hozott valamennyi döntéssel szembeni jogorvoslat, mind a közigazgatási, mind pedig a bírósági jogorvoslat lehetőségét - éppúgy, ahogy a Bizottság új szövegezése garantálja, amely az Európai Parlament legfontosabb pontjai közül sokat elfogadott.
Ezért véleményem szerint a Bizottság által elfogadott, a SWIFT-ről szóló tárgyalási felhatalmazás irányvonalait alapvetően helyesnek kell tekinteni, ismétlem, a pénzügyi tranzakcióknak a terrorveszély elhárítását és megakadályozását célzó felderítése terén az Egyesült Államok hatóságaival folytatott hatékony és szükséges együttműködés biztosítását illetően - ez természetesen mindkét oldal érdeke, mivel Európának sem szabad elfelejtenie, hogy védekeznie kell a terrorizmussal szemben; túl sok nyilvánvaló és rendkívül komoly bizonyítékot láttunk a terrorizmusra -, valamint az Európai Parlamentre bízott adatáramlás demokratikus ellenőrzésének biztosítását illetően, ami így az európai polgárok személyes adatai és jogai védelmének megfelelő fórumokon történő érvényesítése tekintetében a védelem létező legmegbízhatóbb formája. A felhatalmazás általunk, európai parlamenti képviselők által felvetett számos javaslatot is megfontol, és ez sokat elárul az Európai Parlament jelentőségéről és a Szerződés által biztosított új szerepéről.
Nem szabad elfelejtenünk továbbá, hogy a megállapodás viszonosságot biztosít az Egyesült Államok részéről, amennyiben az Európai Uniónak sikerül elindítania a terrorizmus finanszírozásának felderítését célzó európai programot.
Európának akcióba kell lendülnie - mindenesetre nem szabad mindig hátul kullognia -, akcióba kell lendülnie, és gondoskodnia kell arról, hogy rendelkezzen a legfontosabb információkkal. A PNR-rendszerre, amelyről később vitázunk, ugyanez az érvelés vonatkozik: az utas-felismerési rendszer, ismét csak a terrorizmus elleni küzdelemhez, alapvető fontosságú.
Ernst Strasser
(DE) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim, mi, az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) Képviselőcsoportjában megállapodást akarunk. Jó partnerséget akarunk amerikai barátainkkal, mindenekelőtt a biztonság területén. Jó megállapodást akarunk, és az akarjuk, hogy ez a megállapodás gyorsan létrejöjjön. Hangsúlyoznunk kell, hogy ez az időszak Lisszabon szellemét tükrözi, ami korábban ritkán fordult elő. A Parlament szeptember közepén elfogadott állásfoglalása után, a Tanács november végi határozatai után, a januári és februári viták után és a Parlament februárban felállított egyértelmű álláspontját követően most olyan helyzetben vagyunk, amely jó példája a Bizottság, a Tanács és a Parlament közötti együttműködésnek. Valóban szeretnék köszönetet mondani Önnek, biztos asszony, valamint a Tanácsnak ezért az új kezdetért, amelyet elsődlegesen Ön és Reding biztos asszony indított el. Ez példa arra, hogy az európai polgárok milyen cselekvési képességet képzelnek el, az európai polgárok miként akarják látni, hogy közösen megoldásokat találunk - és nem csak az európai polgárok, hanem mindenekelőtt azok, akik ma itt, a Parlamentben követik az eseményeket. E ponton különösen szeretném üdvözölni a mai napon itt jelen lévő rajnai és hunsrücki, valamint Ausztriából érkezett barátainkat.
Képviselőcsoportunkban mi nem a problémákat keressük, hanem megoldásokért harcolunk. Hangsúlyoznom kell, hogy egy sor kiváló megoldásjavaslat került felszínre, amely szerepel a szeptemberi állásfoglalásban, legyen szó a tömeges adatok, a harmadik országok, a megállapodás időtartama vagy a felmondhatóság kérdéséről és más témákról. Ezekről a kérdésekről kell most tárgyalnunk.
Kissé meglepnek a Zöldek/az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportjához és az Egységes Európai Baloldal/az Északi Zöld Baloldal Képviselőcsoportjához tartozó kollégáink, akik annak idején tartózkodtak az állásfoglalás szavazásánál és nem működtek együtt, most mégis erre az állásfoglalásra szólítanak fel. Ezért felkérem Önöket, hogy tartsanak velünk. Segítsenek nekünk a tárgyalásokban, és együtt jó eredményt fogunk elérni. Az itteni mérlegelésnek megfelelően a jövőben is azon kell dolgoznunk, hogy felgyorsítsuk a TFTP kialakítását, és ezt nyilatkozataikban Önök is kijelentették. Igen, szükségünk lesz ezekre az eszközökre, és tartanunk kell magunkat az Önök által meghatározott menetrendhez, hogy tárgyalásaik eredményeit még a nyár végén megvitathassuk itt a Parlamentben, és reméljük, hogy döntésre jutunk.
Úgy gondolom, hogy az a mód, ahogyan a tárgyalásokat folytatták, többek között cselekvési tervükről is, amelyet teljes mértékben támogatni szeretnék, továbbra is folytatódhat az adatmegállapodás, az utas-nyilvántartási adatállomány (PNR), a Schengeni Információs Rendszer (SIS) témájáról és más kérdésekről.
Kinga Göncz
(HU) Szeretnék emlékeztetni arra, hogy az előzetes negatív várakozásokkal szemben, amik megelőzték a Parlament nemleges szavazását, tulajdonképpen több pozitív fejlemény is történt és úgy tűnik, hogy lesz egy, a korábbinál lényegesen jobb megállapodás az Európai Unió és az Egyesült Államok között, és ha igaz, akkor ez már a nyár előtt meg tud történni. Azóta egyrészt mindannyiunk számára nyilvánvalóvá vált, hogy az Egyesült Államok sokkal nyitottabb ezekre a fenntartásokra és arra, hogy konstruktív megoldásokat keressen az európai fenntartásokra, mint ahogy azt előtte gondoltuk.
Azt hiszem, hogy mindannyiunknak az a tapasztalata, hogy lényegesen jobb az együttműködés és szorosabb a párbeszéd a Tanács és a Parlament között, és azt hiszem, hogy az is nagyon fontos, hogy Cecilia Malmström biztos asszony rendszeresen tájékoztatja a LIBE bizottságot, a jelentéstevőket, árnyék-jelentéstevőket a fejleményekről, és azt hiszem, ez a kulcsa annak, hogy a jövőben is valóban jó megállapodások szülessenek. Azt hiszem, ezt fontos megállapítanunk, mielőtt továbblépünk.
Szeretném elmondani én is azt, amit többen hangsúlyoztak, hogy a Parlament elkötelezett, a szocialisták képviselőcsoportja szintén egészen komolyan elkötelezett aziránt, hogy legyen megállapodás, hogy gyorsan legyen megállapodás, hogy jó megállapodás legyen, tehát olyan, amely figyelembe veszi az európai polgárok érdekeit, adatvédelmi érdekeit is. Tudjuk és érezzük a felelősségét annak, hogy a terrorizmus elleni fellépésben nagyon fontos elem ez, noha nem az egyetlen és talán nem a legfontosabb, de nagyon fontos ez a bizonyos adatcsere. Úgy látjuk, hogy a mandátumban a mostani állapot szerint sok mindenre van válasz és sok mindenre nincsen válasz. Nincsen még válasz olyan kérdésekre, amelyeket korábban említettek a kollégáink és amelyek ma még szóba fognak kerülni. Én azt hiszem, hogy ez a két hét, ami most itt amiatt, hogy elmaradt a szavazás a repülési nehézségek miatt, ez a két hét rendelkezésünkre áll. Ez egy lehetőség is. Lehetőség arra, hogy azokban a kérdésekben, amelyekben még nem sikerült megoldásokat találni és nem sikerült megnyugtató válaszokat találni a Parlament kérdéseire, fenntartásaira, azokra is szülessenek válaszok. Jó lenne, ha a Tanács nem döntene azt megelőzően, hogy a parlamenti szavazásra sor kerül, hisz az újabb nehézségeket okozhat a továbbiakban.
Sarah Ludford
Elnök úr, a Bizottság egyértelműen odafigyelt. A felhatalmazás-tervezet valóban az előző megállapodások egyértelmű javulását tükrözi, bár kollégáim kiemelték azokat az aspektusokat, ahol továbbra is aggályaink vannak. Nem ismétlem meg ezeket az aggályokat, csak megköszönöm kollégám, Hennis-Plasschaert asszony kemény munkáját, amit a Parlament érdekében tett.
Szeretnék valamit mondani a folyamatról és valamit a körülményekről. A közelmúltbeli fejlődés véleményem szerint azt igazolja, hogy mit lehet elérni, ha a partnerek tisztelettel bánnak egymással és odafigyelnek egymásra, a kifogásokat komolyan veszik és keményen dolgoznak azon, hogy összeegyeztessék a nézeteket. A Bizottsághoz hasonlóan valójában én is azt gondolom, hogy az Egyesült Államok hatóságai a kötelezettségvállalás és a megértés érdekében megtették ezt az erőfeszítést. Ezért köszönetet szeretnék mondani Bill Kennard nagykövetnek. Pontosan megértette, hogy hogyan dolgozik az Európai Parlament, talán jobban, mint néhány tagállamunk.
Most arra van szükségünk, hogy a Tanács erőfeszítéseket tegyen egy haladó szellemű felhatalmazás elfogadása érdekében. Mivel legutóbb a Tanács nem jelentkezett nálunk egy, az európai parlamenti képviselők aggályaira választ adó komoly ajánlattal, emiatt el kellett utasítanunk az ideiglenes megállapodást.
Az elmúlt évtizedben - és ez lényeges pont - az Egyesült Államok és az EU hatóságai a biztonságot fenyegető valós vagy vélt veszélyekre reaktív módon, sőt, átgondolatlanul, érzelmi alapon reagáltak. Néha a kormányok abban is hibásak voltak, hogy a népszerűséget célzó vagy kódolt, rejtett jelentést hordozó politikát folytattak, amelynek célja a média fő hírei közé kerülés vagy az ellenzék azzal való megbélyegzése volt, hogy elnézőek a bűncselekményekkel vagy a terrorizmussal szemben. Nem folytathatjuk így tovább, és várom az új indulást, amikor alapelveink, az arányosság, a szükségesség és a jogszerű eljárás alapján hozunk meg döntéseket, különösen az adatmegőrzésről és az adattovábbításról. Valamennyi, nem megtervezett módon létrehozott rendszert és projektet ellenőriznünk kell. Bíztatónak tartom, hogy - ha jól értettem - Malmström biztos asszony ezt úgy tervezi, hogy világosan lássuk a hiányosságokat, a párhuzamosságokat és a túlzottan beavatkozó intézkedéseket, és olyan ésszerű és hatékony biztonsági keretrendszert akar, amely nem dobja félre polgári szabadságjogainkat.
Judith Sargentini
(NL) Elnök úr, állásfoglalás ide, állásfoglalás oda, úgy gondolom, hogy a Tanács legutóbb határozottan és világosan hallhatott bennünket, és pontosan tudja, hogy mit kell tennie. A Parlament aggodalommal tekint az alapvető jogokra és a polgárok magánéletének védelmére, valamint az adatvédelemre. Ezek alapvető jogok, amelyek esetén nem elengedő egy egyszerű költség-haszon elemzést végezni. A tömeges adatok iránti kérelem indoklása - azaz hogy technikailag lehetetlen a dolgok pontosabb kezelése - furcsa érvnek tűnik számomra. Egy pillanatig sem hiszem, hogy ez technikailag lehetetlen; véleményem szerint ez inkább pénz és költségek kérdése. Amint említettem, ahol alapvető jogokról van szó, nem egyszerűen az a kérdés, hogy valami mennyibe kerül.
Fontos továbbá, hogy Európa most egyenlő tárgyalási partnerként lépjen fel, nem olyanként mint aki csak be akarja hízelegni magát és arra vár, hogy az Egyesült Államok meghatározza a szabályokat. A Parlament felhatalmazást és szabad teret adott a Tanácsnak és a Bizottságnak, hogy mostantól ezt a szerepet komolyan közelítse meg, és ebben a vonatkozásban arra kérném a Bizottságot és a Tanácsot, hogy vegye figyelembe a jelenleg hatályban lévő, az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményt. Ennek is szerepelnie kell felhatalmazásukban és tárgyalásaik eredményében. Remélem, a megfelelő eredményekkel térnek vissza, remélem, hogy használni fogják azt a hatáskört és felhatalmazást, amellyel legutóbb felhatalmaztuk Önöket, és várom, hogy visszatérésükkor mit tudnak felmutatni.
Marek Henryk Migalski
(PL) Elnök úr, az Egyesült Államok ma a világ egyetlen szuperhatalma. Abszolút, multidimenzionális szuperhatalom - kulturális, katonai és gazdasági értelemben is. Szerencsések vagyunk, hogy ez a szuperhatalom barátságos velünk és ugyanazokon az értékekre és alapokra épül, mint az Európai Unió.
Ezért ezt értékelnünk kell és támogatnunk kell az Egyesült Államokat a terrorizmus elleni küzdelem nemes ügyében, hiszem az Egyesült Államok is sok évtizeden át védte Nyugat-Európát a kommunizmustól. Csak az Egyesült Államoknak köszönhető, hogy a szabad Európa 40 éven át szabad volt. Ma az Egyesült Államok nagyon határozottan támogatja az egész szabad világot, így a világ megszabadulhat a terrorizmustól. Az Egyesült Államok és az Európai Unió által a terrorizmus elleni küzdelem érdekében tett erőfeszítések, az arra fordított kiadások és az azt szolgáló technológia közötti összehasonlítás az európai államok és az Európai Unió számára zavarba ejtő.
Ezért ha valamit tenni tudunk annak érdekében, hogy támogassuk az Egyesült Államokat a terrorizmus elleni küzdelemben - és én így látom ezt a megállapodást -, nem szabad tétováznunk. Természetesen tiszteletben kell tartanunk az általunk említett elveket, ez azonban véleményem szerint a Tanács, a Bizottság és a Parlament közötti együttműködés kérdése. Ma azt várják tőlünk, hogy fejezzük ki egy ilyen megállapodás megkötésével kapcsolatos politikai akaratunkat. Úgy gondolom, hogy ennek a politikai akaratnak itt jelen kell lennie. Az Egyesült Államoknak szerződéses megállapodást kell kötnie az Európai Unióval, amelynek barátinak és partnerségen alapulónak kell lennie.
Eva-Britt Svensson
(SV) Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani a Bizottságnak és a Tanácsnak a február óta elért előrehaladásért, amikor a Parlament megtette az egyetlen helyes dolgot - más szóval elutasította a SWIFT-megállapodást. A Parlamentnek most nagyobb lehetősége nyílik a megállapodás tartalmát érintő kérések megtételére. Egy intelligens Bizottság és egy intelligens Tanács bölcsen tenné, ha figyelne a Parlament februárban megfogalmazott kéréseire és kifogásaira. Ezek a jogállamiság alapját képező szabadságainkat és polgári jogainkat érintik.
Ezért nem engedhetjük meg a korlátozás nélküli tömeges adattovábbítást. Egy ilyen megállapodás összekeveri az ártatlan polgárokat az esetlegesen bűnösökkel. Csak olyan adatok továbbítását engedélyezhetjük, amelyeknél alapos a gyanú arra, hogy az érintett személy bűncselekmény részese. Állítólag ennek technikai akadályai vannak. Amennyiben ez a helyzet, fel kell tennünk a kérdést, hogy jogszabályainkat a technológiának vagy alapvető szabadságainknak és polgári jogainknak kell-e meghatároznia. Számomra a válasz nyilvánvaló: jogszabályainknak jogainkon kell alapulniuk.
Jaroslav Paška
(SK) Februárban elutasítottuk az Egyesült Államok pénzügyminisztériumának a pénzügyi jelentésekben foglalt adatoknak a terrorizmus felderítését szolgáló program céljára történő feldolgozásáról és továbbításáról szóló megállapodás ratifikálását. Egyértelműen felsoroltuk az elutasítás okait, amelyek különösen a következők:
az adatvédelmi jogszabály alapelveinek megsértése számos európai uniós polgár esetében (havonta akár 90 millió adattétel),
az uniós polgárok védelmének hiánya az Egyesült Államoknak és harmadik országoknak e megállapodás alapján átadott adataikkal való visszaéléssel szemben és
a valódi viszonosság hiánya, mivel a megállapodásban részt vevő másik fél nem vállalta, hogy hasonló minősítésű és körű adatokat szolgáltat az EU-nak.
Az új megállapodásban e hiányosságok közül sok kiküszöbölhető, de az EU által az Egyesült Államoknak történő átfogó adattovábbítás tényleges elve, amely szerint az Egyesült Államok az uniós pénzügyi műveletekre vonatkozó valamennyi nyilvántartást a terrorizmussal való kapcsolódások keresése ürügyén korlátozás nélkül dolgoz fel, értékel és őriz, tarthatatlan.
Ezt az elvet módosítani kell. Az európai bankok pénzügyi műveletei kizárólag európai szabályok alapján és európai területen dolgozhatók fel. Amerikai barátainknak csak azokat a tételeket fogjuk átadni, amelyek valóban kapcsolódnak a terrorizmushoz.
Carlos Coelho
(PT) Elnök úr, López Garrido úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim, itt, a Parlamentben támogattam az Európai Unió és az Egyesült Államok között a kölcsönös jogsegélyről létrejött megállapodást. Azért tettem így, mert a transzatlanti együttműködést általában, de a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térségben különösen fontosnak tartom.
A február 11-i plenáris ülésen az Európai Unió és az Egyesült Államok között létrejött, a pénzügyi adatok átadásáról szóló ideiglenes megállapodás ellen szavaztam. Ezt a Parlament előjogai miatt, valamint azért is tettem, mert a megállapodás elfogadhatatlan volt. A vitában a szükségesség és az arányosság elvének tiszteletben tartására, valamint az európai pénzügyi adatok integritására és biztonságára szólítottam fel.
Örülök, hogy e pillanatban a Bizottság és a Tanács új hozzáállása a Parlamenttel való együttműködés irányába mutat. Úgy gondolom, hogy együtt sikerül felállítanunk a terrorizmus elleni küzdelemben az Európai Unió és az Egyesült Államok közötti jövőbeli együttműködést meghatározó és megkönnyítő alapelveket. Remélem, hogy a Parlament 2009. szeptemberi állásfoglalásában megfogalmazott aggályokat ebben az új megállapodásban megfelelően figyelembe veszik.
Megismétlem, hogy teljes mértékben tiszteletben kell tartani a szükségesség, az arányosság és a viszonosság elvét. Hangsúlyozom, hogy alapvető biztosítékokra van szükség annak garantálására, hogy ezeket az adatokat csak a legszükségesebb ideig őrizzék meg, és azt követően semmisítésre kerüljenek.
Megismétlem azt a kérést, hogy lehetővé kell tenni a jogorvoslatot, a személyes adatok harmadik országoknak való továbbítására vonatkozóan pedig megfelelő garanciákat kell létrehozni. Mindenekelőtt bizonyítani kell, hogy ezek az adatok terrorista cselekmények vagy terroristagyanús személyek cselekményeinek megakadályozására szolgál.
E keretrendszeren túlmenően nem tudjuk beleegyezésünket adni. Az Európai Parlament következetesen kitart a mindig is képviselt álláspontja mellett.
Emine Bozkurt
(NL) Elnök úr, biztos asszony, López Garrido úr, az Európai Bizottság által javasolt felhatalmazás-tervezet a helyes irányba mutató lépés. A terrorizmus elleni küzdelmet kiemelt fontosságúnak tartjuk. Ezért fontos, hogy az Egyesült Államokkal a pénzügyi adatok cseréjéről szóló új megállapodást a lehető leghamarabb megkössük, de ne mindenáron. Februárban a nagy többség közülünk nemet mondott az Egyesült Államokkal kötendő rossz ideiglenes megállapodásra; nemet mondott az 500 millió polgárt képviselő szervezet, az Európai Parlament kizárására. A polgárok nem akarják, hogy banki adataikat jogaik megfelelő garantálása nélkül egyszerűen átadják az Egyesült Államoknak. Az európai polgárok jogainak védelme érdekében határozott garanciákat tartalmazó megállapodást akarunk. Ha a jelenlegi tárgyalási felhatalmazás ezeket nem biztosítja, a februári helyzethez képest nem lesz nagy változás. Nagyon alapos indokokra van szükségünk ahhoz, hogy ez alkalommal igent mondjunk. A Tanácsnak és a Bizottságnak átfogóan és közvetlenül kell tájékoztatnia az Európai Parlamentet. Üdvözlendő, hogy a személyes adatok védelmével kapcsolatban az alapvető jogok és szabadságok garanciáit érintő parlamenti kifogásokat figyelembe vették. E kritériumok alapján kell meghatározni, hogy az adatok átadhatók-e vagy sem, és természetesen az adatoknak kapcsolódniuk kell terrorizmus elleni küzdelemhez.
Ezek szép ígéretek, kíváncsi vagyok azonban, hogy a gyakorlatban a Tanács és a Bizottság hogyan fogja biztosítani ezeket a garanciákat. Az arányosság és a hatékonyság elve elsődleges fontosságú. És az Egyesült Államok valóban ugyanezt megteszi majd nekünk?
Üdvözölnék egy átfogó, részletes nyilatkozatot, amely tartalmazza, hogy a jövőbeni megállapodás alapján polgáraink milyen jogokban részesülnek. A Tanács és a Bizottság azt javasolja, hogy az Egyesült Államoktól érkező megkeresések vizsgálatával egy európai szervezetet bízzanak meg. A Tanácstól és a Bizottságtól azt kérdezem: milyen formát öltsön ez az európai uniós szervezet? Egy igazságügyi hatóság lesz, és a polgároknak lehetőségük lesz az Európában számukra biztosított bírósági eljárásra? Szeretném hallani válaszukat.
Alexander Alvaro
(DE) Elnök úr, köszönöm, Malmström biztos asszony. Az előttünk lévő tárgyalási felhatalmazás mindenekelőtt azt igazolja számunkra, hogy a Bizottság és a Parlament ismét azonos állásponton van, és az együttműködés legalább jól kezdődik. Annak a ténynek, hogy az Európai Parlament a megállapodást februárban elutasította - és ezt mindazoknak mondom akik ezt erőfitogtatásnak nevezték -, semmi köze sincs az erőfitogtatáshoz; a felelősség vállalását jelenti. A felelősség vállalása az általunk képviseltek, nevezetesen az európai polgárok jogaival szemben. A banki adatok átadásáról szóló új megállapodáshoz vezető tárgyalások mindenekelőtt arra a döntő jelentőségű kérdésre válaszolnak, hogy a Parlament és az Európai Unió hogy áll a tisztelettel: a partnerek egymással szemben tanúsított tiszteletével, a polgárok tiszteletben tartásával és az európai jogszabályok tiszteletben tartásával.
Sok, számunkra fontos dolgot be tudtunk szőni ebbe a tárgyalási felhatalmazásba. Az állásfoglalás, amelyet májusban fogunk elfogadni, sok mindent tükröz azokból a dolgokból, amelyek kifejezetten polgáraink védelmét, mind adataik, mind pedig jogorvoslati lehetőségeik védelmét érintik, abban az esetben is, ha jogaik az EU területén kívül sérülhetnek.
Sokat beszéltünk az összesített adatok továbbításáról, az úgynevezett tömeges adattovábbításról. Mindenekelőtt tisztáznunk kell, hogy a végleges felhatalmazásban meg kell határoznunk, hogy ezt a problémát hogyan és mikor oldják meg. Ellenkező esetben az eddig megfogalmazottakra tekintettel nagyon nehéz lesz az egész ügy képviselete. Az Európai Parlament állásfoglalása ezt két, a tárgyalási felhatalmazás egy bekezdésben hangsúlyozza. Biztos vagyok abban, hogy a Bizottság ezt bölcsen meg fogja oldani.
Ryszard Czarnecki
(PL) Vitánkra pontosan két nappal az Európai Unió 27 tagállamát képviselő miniszterek ugyanezen témában tartott találkozója előtt kerül sor. Ezért mondjuk ki nyíltan, álláspontunk a politikai nyomásgyakorlás egy bizonyos formája lehet. Egy olyan időszakban vitázunk erről a problémáról, amikor az Egyesült Államokkal folytatott tárgyalásokra vonatkozó tárgyalási felhatalmazás sorsa van mérlegen. Alig két hónapunk és egy hetünk van a Washingtonnal való tárgyalások megkezdéséig. Az Európai Bizottság e téren nem túl rugalmas. Nem javasolt - Malmström asszony iránti legnagyobb tisztelettel - egyetlen hasonló, ugyanakkor alternatív álláspontot sem. A mindent vagy semmit alapon történő hozzáállás azonban nem csak irreleváns és nincs összhangban az Európai Unió szellemével, hanem a semmibe vezető út, zsákutca. Támogatom az Egyesült Államokkal folytatott szoros együttműködést és az adatcserét, de az ördög a részletekben rejlik. Miközben nem vagyok az Alapjogi Charta lelkes híve, szeretném azonban megkérdezni, hogy igaz-e, hogy ez a felhatalmazás nem tartja tiszteletben a Charta rendelkezéseit. Mit teszünk, ha az Amerikai Egyesült Államoknak átadott utas-nyilvántartási adatokat - és én támogatom ezt - jogtalan célokra használják?
John Bufton
Elnök úr, megdöbbentőnek tartom, hogy ez a Bizottság még mindig ragaszkodik több millió ártatlan európai, köztük brit polgár bizalmas pénzügyi adatainak átadásához, annak ellenére, hogy a Parlament és az Állampolgári Jogi Bizottság elutasítja a javaslatokat. Itt most az a kérdés, hogy hogyan tudjuk jobban kezelni a SWIFT-et, de egyáltalán nincs szükség SWIFT-megállapodásra.
Saját kormányom efféle jogsértését teljes mértékben ellenezném és határozottan ellenzem, hogy az EU kiszolgáltassa a választópolgárok személyes adatait Amerikának. Ezeknek az adatoknak a kiszolgáltatása csak a jéghegy csúcsa, amely ijesztő európai Nagy Testvérré válik. A jelenlegi szabályok szerint az Egyesült Államok az adatokat 90 évig őrizheti meg, amely hosszabb mint az átlagéletkor, és bár az Egyesült Államok hatóságai azt mondják, hogy a nem érintett adatokat öt év után törlik, az Egyesült Államok kormányát máris azzal vádolják, hogy az adatokat nagy amerikai vállalatoknak adja ki, nem a terrorizmus leküzdésére, hanem gazdasági érdekek támogatására.
Az Európai Parlament visszautasítja ezeket az undorító javaslatokat, de a Bizottság nem szeret meghátrálni, és a múlt évben az Európai Tanács parlamenti jóváhagyás nélkül ideiglenes megállapodást írt alá egy nappal azelőtt, hogy az együttdöntési eljárás alapján a Lisszaboni Szerződés ezt megtiltotta volna.
Február 11-én az Európai Parlament ismét elutasította az ideiglenes megállapodást és egy héttel azt megelőzően a Parlament Állampolgári Jogi Bizottsága utasította el a megállapodást. Az a kitartás, ahogy ezt a felháborító megállapodást tető alá akarják hozni, pontosan azt bizonyítja, hogy Önök semmibe veszik a demokráciát és az emberek, köztük hazám, Wales és az Egyesült Királyság más részein élő polgárok szabadságjogait.
Monika Hohlmeier
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, az előző felszólalóval ellentétben szeretnék kifejezetten köszönetet mondani Malmström biztos asszonynak és Reding biztos asszonynak azokért a határozott erőfeszítésekért, amelyeket az Egyesült Államokkal való tárgyalások érdekében a Parlament által felvetett kérdések, valamint az adatbiztonság és az adatok bizalmas kezelése területén az általunk napjainkban és a múltban tapasztalt problémák kezeléséért tettek.
Hálás vagyok továbbá, hogy a felhatalmazásban kulcskérdéseket - amint képviselőtársaim említették - már elemeztek, illetve mérlegeltek, és hogy ez az iratbetekintés és a viszonosság területét érintő kérdéseket is magában foglal. Az adattörlés kérdésénél véleményem szerint az is nagyon fontos, hogy újratárgyalják az ötéves időszakot, mivel valóban elfogadhatatlan az adatok ilyen hosszú ideig tartó megőrzése.
Fontosnak tartom továbbá, hogy végül tárgyalni kell azokról az adott esetben igen magas bírságokról, amelyeket a különleges körülmények fennállásakor, helytelen céllal történő szándékos lehívások esetén kellene fizetni, mivel ezzel megelőzhető, hogy olyan adatokat hívjanak le, amelyeket nem akarunk, hogy lehívjanak. Kizárólag a terrorizmusra elleni küzdelem érdekében való intézkedés megengedett.
Fontosnak tartom még azt az elképzelést, hogy hozzá kell fognunk saját TFTP-nk kialakításához, és hogy hosszabb távon nem adhatunk át tömegesen adatokat, azaz nagy mennyiségű adatokat az Egyesült Államoknak. Ennek semmi köze a bizalmatlansághoz, hanem azzal van összefüggésben, hogy hosszú távon végül is Európán belül egyenrangúként akarunk felelősséget vállalni, majd a meghatározott lehívott adatok cseréjét kizárólag a terrorizmus elleni küzdelem céljából kívánjuk lehetővé tenni és végül fenntartani a tényleges viszonosságot.
Ebben az összefüggésben szeretném ismételten megkérni a Bizottságot, hogy fejtse ki, a Bizottságon belül és a Tanáccsal folytatott közös vitában hogyan látják egy saját TFTP elképzelését.
Tanja Fajon
(SL) A terrorizmus továbbra is az Európai Unió biztonságát leginkább fenyegető veszélyek egyike, és a lehető leghamarabb el kell kezdenünk a banki adatok továbbításáról szóló tárgyalásokat az Egyesült Államokkal, de nem mindenáron. Az új megállapodásnak biztosítania kell az európai polgárok személyes adatainak nagyobb védelmét. Jobb megállapodásra van szükségünk, olyanra, amely figyelembe veszi az emberi jogokat, és amely megoldja több millió európai polgár adatainak együttes átadása kérdését. A jövőbeni megállapodásnak továbbá viszonosságon alapuló megállapodásnak kell lennie, ami azt jelenti, hogy az Egyesült Államok hatóságainak hasonló, pénzügyi tranzakciókkal kapcsolatos adatokat kell rendelkezésre bocsátania, ha az Európai Unió a jövőben a pénzügyi tranzakciók felderítését célzó saját programot hoz létre. Örömmel hallom, hogy a Bizottság egyetért ezzel.
Az új megállapodásnak továbbá a harmadik országok számára történő adattovábbítás esetén szigorúbb garanciákat kell biztosítania. Meg fogjuk engedni az Egyesült Államoknak, hogy bármely országnak átadja az adatokat vagy meghatározzuk ennek az egyértelmű kritériumait? Elengedhetetlen, hogy a legmegfelelőbb biztosítékokkal rendelkezzünk. Az adatokat biztosító ország szempontjából arra is szüksége lenne, hogy ez az ország az adatok harmadik országoknak való továbbítása esetén beleegyezését adja, így felállíthatunk egy rendszert, amely az adatokat biztosító országok beleegyezését kérné. Ezért azon töprengek, hogy nem alkalmazhatnánk-e néhány eszközt, amelyek lehetővé tennék, hogy megtagadjuk az adatok harmadik országoknak történő továbbítását, amennyiben nem nyújtanak elegendő konkrét indokot ezeknek az adatoknak a megszerzéséhez.
Mivel az Európai Unió nem rendelkezik a pénzügyi tranzakciók felderítését célzó saját rendszerrel, biztonságunk az Egyesült Államoktól függ. Mit kérhetünk azonban cserébe? Biztosítanunk kell azt is, hogy az Egyesült Államokkal kötött jövőbeni szerződés azonnal felmondható legyen, ha bármely kötelezettségvállalás nem teljesül. Meg kell győznünk polgárainkat, hogy a banki adatok továbbítása értelmes lépés, mivel egyre jobban aggaszt bennünket, hogy milyen mértékben engedjünk beavatkozni magánéletünkbe a terrorizmus elleni küzdelem kapcsán.
Cecilia Wikström
(SV) Elnök úr, a második világháború befejezése óta fontos volt nekünk, liberálisoknak, hogy hangsúlyozzuk az Egyesült Államok és Európa közötti transzatlanti kapcsolatokat és kiemeljük a különböző területeken folyó együttműködésünket. Minden partnerségben azonban felmerülhetnek bonyodalmak és nehézségek, ezeket pedig meg kell oldanunk. Az egyik legsúlyosabb bonyodalom az emberek magánélethez való törvényes jogának kérdése.
Véleményem szerint az idő előrehaladtával világossá válik, hogy a Parlament helyesen cselekedett, amikor elutasította az ideiglenes SWIFT-megállapodást. Az EU-nak demokratikusnak és átláthatónak kell lennie; mi, a Parlament választott képviselői ennek fontos része vagyunk. A SWIFT-hez kapcsolódó eljárások ebben a tekintetben sok kívánnivalót hagynak maguk után. A Parlament elég világosan kinyilvánította, hogy mit kérünk az új állandó megállapodás jóváhagyásához. A kritériumokat felsorolja a ma általunk megvitatandó állásfoglalás, és amennyiben ezek a követelmények teljesülnek, várom, az új szavazást.
Továbbra is konfliktus van egyrészt a biztonság, másrészt a magánélethez való jog között. Tegyük most félre a múltat, és határozottan munkálkodjunk fő célunk elérésén, amelynek az új állandó SWIFT-megállapodás fontos része: nevezetesen az európai polgárok biztonsága, védelme és magánéletének védelme érdekében.
Sylvie Guillaume
(FR) Mindannyian egyet fogunk érteni azzal - ebben a kérdésben nem lehet semmilyen félreértés -, hogy a terrorizmus elleni küzdelem közös küzdelem, amelyben az Európai Uniónak teljes mértékben részt kell vennie.
Számunkra, európai parlamenti képviselők számára épp ennyire elengedhetetlen annak biztosítása, hogy tiszteletben tartsák az európai polgárok jogait és különösen a személyes adatok védelméhez való jogot. Úgy érzem, ezt a pontot hangsúlyozni kell, és ez az üzenet nem csak a Tanács és a Bizottság itt jelen lévő képviselőihez, hanem az Egyesült Államok hatóságaihoz is szól, amelyekkel egy új megállapodásról kell tárgyalni.
Konkrétabban az Európai Parlament alapvető kérései közül szeretnék hangsúlyozni egy pontot, nevezetesen az Egyesült Államok hatóságai által megőrzött adatok kérdését. Véleményem szerint a jelenlegi tervek aránytalanok. Ezért több kérdés is felmerül. Miért kell megőrizni ilyen hosszú ideig - öt évig - azokat az adatokat, amelyeket a részt vevő felek szerint nem használnak fel? Nem lehet-e az adatok megőrzési idejét ésszerűbb időszakra csökkenteni? A kiválasztott adatokra vonatkozóan a felhatalmazásban jelenleg nem szerepel megőrzési időtartam. Az előző megállapodás szerinti időtartam legfeljebb 90 év volt. Nem kellene-e olyan megfelelő megőrzési időtartamot meghatározni, amely arányban áll ezen adatok felhasználásával, például egy meghatározott vizsgálat vagy egy adott peres eljárás hosszával? A tervek szerint ezeket az adatokat a terrorizmus elleni küzdelmen kívül másra is használják-e, és milyen cél ez? Végül, elképzelhető-e, hogy ezeket az adatokat Európában, nem pedig az Egyesült Államokban őrizzék?
Szeretném, ha a Tanács és a Bizottság válaszolna ezekre a kérdésekre. Ez a pont tulajdonképpen alapvető fontosságú, és az Európai Parlament nem fog köntörfalazni ebben a kérdésben. Ezért elengedhetetlen, hogy a Tanács a Bizottság tárgyalási felhatalmazásának elfogadásakor különös figyelmet fordítson erre.
Nathalie Griesbeck
(FR) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim, az Európai Parlament két hónappal ezelőtt igen fontos lépést tett, amikor elutasította ezt az ideiglenes megállapodást.
Anélkül, hogy visszatérnék erre a kérdésre, hiszen ma délután én vagyok a 27. felszólaló, mindössze szeretném kiemelni, hogy néhányan igen költőien úgy jellemezték az európai demokrácia e szakaszát, mint az Európai Parlamentnek a Lisszaboni Szerződés keretében való létének első napját. Valóban, ez nem csak az európai polgárok magánéletének és szabadságjogainak tiszteletben tartása vonatkozásában jelentett történelmi győzelmet, hanem az Európai Parlament hatáskörei tekintetében is fordulópont volt, miközben előadónk, Hennis-Plasschaert asszony nagy bátorságról és merészségről tett tanúbizonyságot, aki előtt szeretnék tisztelettel adózni különösen azért az eltökéltségért, amelyet egy számára fontos időponttól csupán néhány héttel mutatott.
Szükségtelen emlékeztetni azokra az alapvető elemekre, amelyek kölcsönös függőséget jelentenek számunkra a terrorizmus elleni küzdelem, a biztonság és az egyéni szabadságok terén keresett egyensúly tekintetében. Így ezen új tárgyalási felhatalmazás részeként tisztességes és kiegyensúlyozott megállapodást kell elérnünk, amely tiszteletben tartja a jogokat, és amelyet olyan garanciák vesznek körül, amelyek tulajdonképpen az én szememben és sok polgártársunk szemében az Európai Unió lényegét és erejét, nevezetesen az európai polgárok védelmét jelenti. Mivel politikai akaratunknak a jogszabályokkal és ennek az akaratnak a jogrendszeren keresztül történő kinyilvánításával összeegyeztethetőnek kell lennie, nem térek ki a viszonosság és az arányosság elemeire. Remélem azonban, hogy az együttes adattovábbításra az adattárolástól és az adatok helyesbítéséhez, módosításához és törléséhez való jogtól, valamint a bíróság előtti fellebbezési jogtól elkülönülten, nagyon éber és határozott módon, szigorú szabályoknak szereznek érvényt. Közösen, együttműködés útján kell megtalálnunk a biztonság iránti igény és a szabadságjogok iránti igény közötti egyensúlyt.
Ioan Enciu
(RO) Az Európai Unió elismeri, hogy a terrorizmus elleni küzdelemben a globális információcserének különös jelentősége van. A Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportjának képviselői támogatnak minden, a terrorizmus megakadályozására és feltartóztatására irányuló fellépést. Az európai polgárok érdekeinek képviseletére demokratikusan választották meg az európai parlamenti képviselőket, akik semmiképp sem veszélyeztethetik azt a tényt, hogy védelmezniük kell az európai polgárok szerződésekben és egyezményekben meghatározott jogait. Van néhány kérdés, amelyet nem hagyhatunk figyelmen kívül, például a személyes adatok védelmét, a jogi védelmet, az adattovábbítás mennyiségét, az arányosságot, a viszonosságot vagy az Európai Parlament folyamatos bevonását a folyamat nyomon követésébe.
Úgy gondolom, hogy a SWIFT-adatok feldolgozására, engedélyezésére és továbbítására egy európai hatóság kijelölése lenne az a megoldás, amely garanciát nyújtana az Európai Uniónak, hogy ezeket az adatokat kizárólag a terrorizmus elleni küzdelem céljából fogják felhasználni, és hogy ezek csak már azonosított gyanúsítottakra vonatkoznak. Az európai polgárok rendelkezésére állna továbbá egy olyan hely, ahová a visszaéléssel kapcsolatos panaszaikkal fordulhatnak. Arra kérjük a Bizottságot, hogy legalább évente tegyen jelentést a szóban forgó megállapodás végrehajtásáról. Véleményem szerint ez garantálni fogja, hogy az eljárás a jóváhagyott megállapodás szerint folyik, és hogy minden hiányosságot időben ki tudunk küszöbölni.
Azon pontok esetében, ahol véleménykülönbség áll fenn, az egymás kölcsönösen jobb megértése érdekében azt javaslom, hogy az Európai Parlament képviselőcsoportjai vagy inkább a nemzeti küldöttségek számára azonnal tartsanak tájékoztató üléseket, amelyeken részt vesznek az Egyesült Államok Európai Unióba, illetve a tagállamokba delegált képviselői.
Charles Goerens
(FR) Elnök úr, a SWIFT-megállapodás tervezetével kapcsolatban a Bizottsággal és a Tanáccsal szemben tanúsított kemény parlamenti fellépés üdvözlendő lehet, feltéve hogy a banki tranzakciókra vonatkozó adatok gyűjtését és továbbítását kizárólag a terrorizmus elleni küzdelem céljaira használják fel. Már majdnem mindenki említette ezt a nyilvánvaló tényt, de a tapasztalat azt mutatja, hogy ami a személyes adatok felhasználását illeti, nincs ennél bizonytalanabb. Az Egyesült Államok hírszerző szolgálatai előtt ismert terroristagyanús személyeket nem feltétlenül ismerik az európai hírszerző szervezetek, ahogyan az a Bizottság egyik kérdésemre adott válaszából kiderül.
E kérdésben az új megállapodással kapcsolatban képviselt véleményem a személyes adatok gyűjtésének helytállóságától, ezen adatoknak a biztonsági ellenőrző szervek részére történő rendelkezésre bocsátásától és a hatóságok információi tekintetében a viszonosság elvének tiszteletben tartásától függ. Az említett feltételek érvényre juttatásának legjobb módját ezért véleményem szerint helyes lenne megfontolni. A Parlamenttől függ, hogy ezt egyik előjogává tegye.
Proinsias De Rossa
Elnök úr, üdvözlöm a Bizottság javasolt felhatalmazásának hivatalos tanácsi megvitatását megelőzően zajló vitát. Üdvözlöm továbbá, hogy a Bizottság elfogadta a Parlament számos aggályát, amelyeket akkor fogalmazott meg, amikor az ideiglenes megállapodást nem megfelelőnek minősítette és elutasította.
Sajnos rajtunk kívül álló okok miatt ma nem tudunk parlamenti állásfoglalást elfogadni a felhatalmazás-tervezetről. Május 6-án fogunk szavazni, és határozottan felszólítom a Tanácsot, hogy ezen időpont előtt ne írja alá a megállapodást. A Parlament jóváhagyása szerződés szerinti előírás, éppúgy mint a Alapjogi Chartával való összhang a Tanács által aláírt valamennyi megállapodás esetében. Rendkívül fontos szem előtt tartani, hogy az EU és az Egyesült Államok közötti kapcsolatokra jóval kevésbé káros egy kisebb késedelem, mint a megállapodás-tervezet másodszori elutasítása.
Sokakhoz hasonlóan továbbra is aggályaim vannak a tömeges adatátvitellel és ezeknek az adatoknak az ellenőrzésünk alól való kikerülése utáni ellenőrzésével kapcsolatban. Nem vagyok elégedett, hiszen amit javasolnak tulajdonképpen az az, hogy foglalkozni fognak ezekkel az aggályokkal. Szorosabb együttműködést akarok az Európai Unió és az Amerikai Egyesült Államok között, de ennek az együttműködésnek a polgárok jogainak kölcsönös tiszteletben tartásán kell alapulnia.
Cristian Dan Preda
(RO) Amint pontosan tudják, és ez ma is elhangzott, a terrorizmus elleni küzdelem közös európai ügy. Az amerikaellenesség nem közös európai ügy. Ezért különösen annak alapján, amit egyik képviselőtársam mondott, nem hiszem, hogy a nyilvánvalóan amerikaellenes érzésről tanúskodó nyilatkozat Parlamentünk megerősítését szolgálhatja. Ennek oka, hogy általánosságban azt gondolom, hogy az Egyesült Államokkal szembeni ellenérzés nem gátolhatja a terrorizmus elleni küzdelemről szóló megállapodást.
Valójában az Egyesült Államokkal folytatott kapcsolatokba vetett bizalomról szeretnék beszélni. Nekünk az Európai Unióban és az Egyesült Államokban közös ellenségeink vannak, akik nem fognak tétovázni, és e kapcsolatban minden rést és minden bizalomhiányt megpróbálnak kihasználni. A SWIFT által biztosított adatok csak a terrorizmus elleni küzdelem céljára használhatók. Kivételt képeznek ez alól természetesen azok a helyzetek, amelyeknél a terrorizmushoz rendkívül komoly tevékenységek, például drogcsempészet és kémkedés társulnak. Bízzunk amerikai partnereinkben.
Richard Seeber
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, úgy gondolom, hogy van néhány vitán felül álló dolog, mint például a transzatlanti partnerség - mivel ez valóban külpolitikánk alapja -, a terrorizmus elleni közös küzdelem és az európai uniós intézmények együttműködése. Tény azonban az is, hogy a Lisszaboni Szerződéssel új alapokat kaptunk, és az Európai Parlamentnek új jogai vannak, amely jogokkal mindenekelőtt polgáraink védelme érdekében kell élnünk. Az egyik jog polgáraink alapvető jogainak védelme, éppúgy mint az élet védelme és a magánélet védelme. Ezért támogatjuk meghatározott adatok továbbítását. Összesített adatok továbbítása azonban minden bizonnyal túlzás. Az új megállapodásnak bizonyosságot kell nyújtania arról, hogy ezek között az alapvető jogok között egyensúly van, de arról is, hogy fennáll a viszonosság, az arányosság és az adatbiztonság minimális szintje.
Szeretném továbbá megkérdezni a Tanács képviselőjét, az elnökséget, hol voltak ma délelőtt, amikor a 2008. évi költségvetés mentesítéséről, az egyik legfontosabb fejezetről vitáztunk. Sajnos a Tanács elnöksége csak távolmaradásával tűnt fel.
Andrew Henry William Brons
Elnök úr, az egyik döntő jelentőségű kérdés, hogy a tömeges adatokat - ez a mindenkire vonatkozó adatot jelenti - kell-e átadni, vagy az adatokat azonosított egyénekre kell-e korlátozni.
Természetesen van egy közbenső helyzet. A népesség terrorizmussal kapcsolatban lévő csoportjait meghatározott időben kell megcélozni. Például ha az orkney-i halászok hirtelen radikalizálódnak, és a halak mellett embereket is ölni kezdenek, akkor őket kell megcélozni. Ha idősödő, túlsúlyos, ősz hajú nyugdíjas egyetemi tanárok felveszik a gyakorlóruhát és terrorista merényleteket követnek el tanítványaik ellen, ahelyett, hogy halára untatnák őket szörnyen egyhangú elődásmódjukkal, akkor őket - vagy talán azt kellene mondanom bennünket - is meg kell célozni.
A célcsoportok meghatározására ellenszenvvel tekintenek és megkülönböztetőnek bélyegzik. Én józan paraszti észnek nevezném. Mindamellett az így célba vett csoportok ártatlan tagjainak adatait hamar meg kell semmisíteni.
Zuzana Roithová
(CS) Elnök úr, a terrorista hálózatok pénzmozgásainak felderítése a terrorizmus elleni küzdelem hatékony eszköze. Februárban a baloldal anélkül utasította el az ideiglenes megállapodást, hogy a biztonsági egységek számára egy másik megfelelő keretrendszert ajánlott volna, bonyolítva ezáltal a rendőrség és az igazságszolgáltatás munkáját. Most egy új, végleges megállapodás elfogadása érdekében egyesítenünk kell erőinket. Üdvözlöm, hogy a Tanács és a Bizottság ma nyíltan kommunikál, és ezért szeretném megkérdezni a biztos asszonyt, hogy szükség van-e havonta 90 millió adattétel átadására, mert ezzel kapcsolatban vannak kétségeim, valamint szeretném azt is megkérdezni, hogy polgáraink hogyan fognak fellebbezni az amerikai hatóságoknál az adatokkal történő feltételezett visszaélések ellen, és ki fogja nyomon követni az amerikai kormánynak átadott adatokat. Véleményem szerint talán egy független, a kölcsönös jogsegélyről szóló nemzetközi szerződések alapján működő igazságügyi szervnek kellene lennie, nem pedig az Europolnak, mivel annak döntései nem ellenőrizhetők, és amely még megfelelő hatáskörrel sem rendelkezik, ha nem változtatjuk meg az alapszabályát. A terrorizmus elleni küzdelem prioritás, de nem kerülhetjük meg az Alapjogi Chartát, amelynek garantálnia kell a személyes adatok védelmét. Vitás esetekben a bírósági felülvizsgálat lehetősége véleményem szerint biztos garancia lenne.
Angelika Werthmann
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, a mai vita azt bizonyítja, hogy a polgári jogok és a terrorizmus elleni küzdelem összeegyeztetése nem mindig könnyű. A ma ismételten megvitatásra kerülő SWIFT-megállapodás hangsúlyozza azt a problémát, hogy meg kell védeni polgári jogainkat, ugyanakkor invesztálni kell globális közösségünk biztonságába.
A Bizottság felhatalmazás-tervezete továbbra is tartalmazza az Amerikai Egyesült Államok és az EU közötti nagyméretű adategységek átvitelét. A megőrzési időtartamok még mindig túl hosszúak, és végül, de nem utolsósorban van két kérdésem. Van-e valamilyen időkorlát erre a kétoldalú megállapodásra? Ha igen, milyen időszakra vonatkozik, és milyen időtartam után fogják végül is törölni az adatokat?
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Elnök úr, a terrorizmus elleni küzdelem fontos, és az EU-nak ebben részt kell vennie. Ezt azonban nem tehetjük emberi jogaink megtaposásával. Az emberi jogok tiszteletben tartása az egyik legfontosabb európai érték, és ennek a transzatlanti együttműködésben is egyesítő tényezőnek kell lennie.
Fontos, hogy működjön a transzatlanti együttműködés, de kölcsönösen kell működnie, a kölcsönös tisztelet érzésével. Az adatcseréknek egyénileg kell megtörténniük, és ismét hangsúlyozni kívánom, hogy nem taposhatjuk el az emberi jogokat a terrorizmus elleni küzdelem nevében. Ha ez megtörténik, a terroristáknak segítünk.
Mariya Nedelcheva
(FR) Elnök úr, López Garrido úr, Malmström asszony, szeretnék gratulálni az Egyesült Államok és az Európai Unió között a pénzügyi adatoknak a terrorizmus elleni küzdelem céljából történő átadásáról szóló megállapodás megkötéséről szóló állásfoglalási indítvány szerzőinek. Ez az állásfoglalás kiegyensúlyozott módon megismétli nem csak a biztonságra vonatkozó követelményeket, hanem az európai polgárok adatainak védelmét és alapvető jogainak tiszteletben tartását szolgáló garanciákat is.
Ezzel kapcsolatban úgy vélem, hogy egy, az Egyesült Államok pénzügyminisztériumától érkező megkeresések fogadásával megbízott európai igazságügyi hatóság kijelölése kulcsfontosságú az általunk óhajtott kiegyensúlyozott megközelítéshez. Valójában ez segítene abban, hogy felülkerekedjünk a szükségesség és az arányosság előtt álló, különösen a tömeges adattovábbítások esetében felmerülő számos akadályon.
Ez lehetővé tenné a valódi viszonosság bevezetését is; más szóval lehetővé válna, hogy az európai hatóságok és a tagállamok illetékes hatóságai az Egyesült Államok területén tárolt pénzügyi adatokat kapjanak. Hitelességünk forog itt kockán. A SWIFT-megállapodás egyfajta demokratikus teszt, amelyen polgártársaink érdekében mindannyiunknak át kell mennie.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Elnök úr, először is azt szeretném mondani Seeber úrnak, hogy valójában ma délelőtt jelen voltam az általa említett vitán. Bár hivatalosan nem kaptam meghívást, Önök, hölgyeim és uraim azt kérték, hogy jöjjek el és eljöttem: jelen voltam és hozzászóltam abban a vitában. Talán ő nem volt jelen, mint ahogy most sincs itt ezen az ülésen és elhagyta az üléstermet.
Nos, azt akartam mondani, hogy az elhangzott vita véleményem szerint nagyon konstruktív volt. Úgy gondolom, azt bizonyítja, hogy valódi együttműködési szellem uralkodik mindkét oldalon, valamennyi részt vevő fél, a Parlament, a Tanács és a Bizottság részéről. Az előadó, Hennis-Plasschaert asszony elismerte az általa a Tanácsban - amelyért nagyon hálás vagyok - és a Bizottságban tapasztalt együttműködési szellemet. Hálás vagyok, hogy ezt ilyen nyilvánosság előtt jelentette ki.
Valójában egyáltalán nem kétséges, hogy mind a Malmström asszonyon keresztül előterjesztett bizottsági felhatalmazás, mind pedig az a felhatalmazás, amelyet a Tanács jóvá fog hagyni, nagymértékben figyelembe veszi a felszólalásaikban és az előadó által javasolt állásfoglalási indítványban, illetve annak tervezetében megfogalmazott aggályokat és álláspontokat, és merít azokból.
Megállapítottam, hogy Önöket egy sor probléma különösen aggasztja, és biztosítani óhajtom Önöket arról, hogy az Önök által említett problémák és aggályok részét fogják képezni a Tanács által jóváhagyandó tárgyalási irányelveknek. A tárgyalásokat a Bizottság fogja vezetni, és ezek valami olyasmit eredményeznek, amit a Tanácsnak és a Parlamentnek kell aláírnia. E tárgyalási irányelvek első tétele a ma délután itt többször megemlített probléma: a tömeges adatátvitel.
Albrecht úr, Busuttil úr, Sippel asszony, Sargentini asszony, Svensson asszony, Paška úr, De Rossa úr és sokan mások is felvetették ezt a kérdést. Azt szeretném mondani Önöknek, hogy természetesen nem fogadhatjuk el a megfontolatlan tömeges adattovábbítást, bármilyen célból is kérjék. Nem erről van szó. Azokról az adatokról van szó, amelyeket kizárólag terrorista bűncselekmények és a terrorizmus finanszírozásának megakadályozása, kivizsgálása és büntetőeljárás alá vonása céljából kérnek, ezenkívül egy adott személyre vonatkozó, egyénre szabott célokkal, amikor okkal feltételezhető, hogy az adott személy összeköttetésben vagy kapcsolatban van a terrorizmussal vagy annak finanszírozásával. Ezért nem vizsgáljuk az ilyen adatok tömeges átadását; a cél és a tárgy világos korlátokat állít az ilyen adattovábbítások elé.
Ezenkívül lesz egy európai hatóság, amelyen keresztül kérni fogják az adatokat, majd az említett adatok használatát és az aláírandó megállapodás működését is ellenőrzik, amelyet alapvetően a Bizottság végez. Ezért úgy gondolom, hogy van egy olyan mechanizmus, amely tökéletes választ ad az e kérdésben itt felvetett aggályokra.
Megemlítették az adatmegőrzési időtartamot is. Az adatmegőrzési időtartam körülbelül öt év, mivel az adatokat hatékonysági okokból nyilvánvalóan egy minimális ideig meg kell őrizni. Világossá kell tenni azonban, hogy ennek az időtartamnak a lehető legrövidebbnek kell lennie és nem szabad, hogy hosszabb legyen a célkitűzés eléréséhez szükségesnél. A célnak - az adatmegőrzés szükségességének - mindig pontosan meghatározottnak kell lennie; különben nincs értelme. Az adatokat mindig célzottan és egy meghatározott személyre vonatkozóan kell megőrizni.
Aggodalmukat fejezték ki az emberek adataikhoz való hozzájutásához, az azokra vonatkozó tájékoztatásukhoz és adataik kiigazításához való jogukkal kapcsolatban is. Coelho úr például, aki most nincs itt, ezt bizonyos mértékig részletesen kifejtette. Azt mondhatom Önöknek, hogy a tárgyalási irányelvek összhangban vannak a Malmström asszony által felvázolt felhatalmazás-tervezettel abban, hogy ezeket a jogokat biztosítani fogják. A tájékoztatáshoz, a hozzáféréshez és a kiigazításhoz való jogot az aláírandó megállapodás biztosítani fogja és biztosítania kell.
A szükségesség és az arányosság elvét a tárgyalási irányelvek és a végül aláírt megállapodás biztosítani fogja. Biztosított lesz a jogorvoslat - közigazgatási jogorvoslat és bírósági jogorvoslat - lehetősége, az állampolgárság vagy más indok alapján történő megkülönböztetés nélkül. Ezért a képviselők, többek között a Bozkurt asszony és Vergiat asszony által felvetett aggályokkal kapcsolatban mindez biztosított lesz. Emellett teljes mértékű lesz a viszonosság. Ez a valamennyiünk számára emlékezetes előző vita egyik leginkább hangsúlyozott kérdése Az Egyesült Államok tekintetében teljes mértékű lesz a viszonosság. Ez egy másik jellemzője a Tanács által jóváhagyandó tárgyalási irányelveknek, amelyek összhangban vannak az Önök által itt említettekkel és a Hennis-Plasschaert által javasolt állásfoglalási indítvánnyal.
Itt szeretném kiemelni, hogy a Tanács szilárdan elkötelezett a felhatalmazás jóváhagyása mellett, amely védi az európai polgárok alapvető jogait, és amely alkalmazza Lisszaboni Szerződés részét képező Alapjogi Chartáját, és hű ahhoz és összhangban van vele, valamint az emberi jogokról szóló európai egyezményt, amelynek elkövetkezendő hónapokban történő aláírását javasolja az EU, mint az Unió ezen új politikai korszakának kezdetét jelző egyik célt.
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, úgy gondolom, hogy valóban igen konstruktív vitának lehettünk részesei. Nagyon odafigyeltünk, és minden elhangzott dolgot megfontolunk. A Tanács számos felvetett kérdést megválaszolt, és csak néhány dolgot szeretnék hozzátenni, mert fontos, hogy a lehető legtisztábban lássunk.
Létrejön egy uniós felülvizsgálati csoport. Joguk lesz véletlen minták felülvizsgálatára annak érdekében, hogy az adatok lehívása a megállapodással összhangban történjen. Alapos gyanúra van szükség arra vonatkozóan, hogy a keresés célja terrorista vagy a terrorizmust finanszírozó személy. Nem szabad elfelejtenünk továbbá, hogy a TFTP-adatok minden egyes keresését az adat kiadását megelőzően egy SWIFT-lekérdező és egy független igazságügyi hatóság ellenőrzi. Az uniós felülvizsgálati csapat szinten hozzáférhet ehhez az információhoz.
A megállapodás biztosítani fogja, hogy az Európai Unió polgárai megkülönböztetéstől mentes közigazgatási és bírósági hozzáférési jogokkal rendelkezzenek. Ennek pontos meghatározása természetesen a tárgyalások részét képezi, tehát nem mondhatok ennél konkrétabbat. Ez azonban - ahogyan a Tanács elmondta - a tárgyalás nagyon fontos része. Megoldást kell találnunk erre, valamint a kiigazításra és a hozzáférésre.
Nem továbbítanak adatokat harmadik országoknak - csak vonatkozó nyomozati adatok elemzését, de tömeges adatokat nem -, és ez is csak terrorizmus elleni küzdelem céljára történik. A teljes megállapodás kizárólagos célja a terrorizmus elleni küzdelem. A megállapodás biztosítja továbbá, hogy az uniós polgároknak, adatvédelmi hatóságaikon keresztül, joguk legyen megtudni, hogy az érintett jogaikat kellően tiszteletben tartották-e. Az adatok felhasználására vonatkozó megkeresésekről a tömeges adatátvitel kapcsán már volt szó. Csak terroristagyanús személy esetében történhet keresés. Így a SWIFT-adatoknak csupán töredékét továbbítják, és annak csak igen kis részéhez fognak hozzáférni. A többi névtelen marad.
Csökkentésre és a csökkentési lehetőségek kihasználására, valamint a mennyiség további csökkentése érdekében a meghatározás finomítására fogunk törekedni, de vannak már jogilag kötelező szabályok, amelyek megakadályozzák ez ezekhez az adatokhoz való hozzáférést, hacsak nincs megalapozott gyanú. Az uniós felülvizsgálati csoport ellenőrizni fog egy reprezentatív mintát - amint már említettem -, és ha megállapítást nyer, hogy a megállapodást megszegték, a megállapodást az Európai Unió azonnal felfüggesztheti.
Úgy gondolom tehát, hogy gyorsan cselekedhetünk és jó megállapodást érhetünk el. Figyelembe kell vennünk a biztonsági hiányossággal kapcsolatos kérdést, de természetesen az adatvédelem és az Önök által felvetett más témák tekintetében is számos kérdést kell megválaszolni. Az amerikaiak eddig nagyon nyitottak voltak. Készek arra, hogy a lehető leggyorsabban együttműködjenek velünk, de készek arra is, hogy kreatívak legyenek és megoldást találjanak kérdéseinkre. Tudom, hogy a jövő héten európai parlamenti küldöttség utazik ki, így lehetőségük lesz, hogy kérdéseket tegyenek fel, és remélhetőleg azt követően több választ kapnak.
Ezzel párhuzamos vonalon futó kérdés természetesen, hogy szükségünk van-e egy másik, európai szintű megoldásra, szükségünk van-e egy európai uniós TFTP-re vagy valamilyen új hatóság létrehozására. Nagyon fontos, hogy beszéljünk erről. Ezt a kérdést Európán belül mélységében kell megvizsgálni. Természetesen ez nem lesz része a tárgyalásnak. Biztosítanunk kell, hogy ha erre sor kerül, az amerikaiak segíteni fognak, és viszonosságot kell teremteni, de ezt meg kell tudnunk. A Bizottság részt akar venni, innovatív akar lenni és javaslatokat akar előterjeszteni, de a tagállamoknak kell dönteniük. Tudom, hogy az Európai Parlament nagyon aktív, és várom ezeket az Önökkel folytatandó megbeszéléseket. Ez tehát egy párhuzamos megbeszélés tárgya.
Szintén párhuzamosan fut a kollégám, Viviane Reding alelnök által végzett munka, aki máris elkezdi az Egyesült Államokkal meglévő valamennyi megállapodásunkat érintő, hosszú távú adatvédelmi megállapodásra vonatkozó felhatalmazás-tervezet elkészítését. Természetesen ez is olyasmi, amit szintén figyelembe kell venni.
Végül, az izlandi vulkán természetesen a világon sok embernek rengeteg utazási nehézséget okozott és lehetetlenné teszi azt is, hogy Önök szavazzanak. Ezt nagyon sajnálom, de biztosak lehetnek abban - az elnökség itt van, én is itt vagyok, szolgálataink itt vannak -, hogy kellő figyelmet fordítottunk a vitára. Láttuk az állásfoglalás tervezetét, amelyet négy képviselőcsoport írt alá. Erről tájékoztatni fogjuk a minisztereket.
Ha a Tanácsban elhalasztjuk a döntést, a tárgyalásokból két fontos hetet veszítünk. Említettem korábban, hogy az amerikaiak készségesek. Konstruktívak, és el akarják kezdeni a folyamatot, de ez nem lesz könnyű. Nehéz tárgyalás lesz és időre van szükségünk. Azt szeretnénk, ha a lehető leghamarabb megtörténne, de azt is, hogy a lehető legjobb legyen. Ha azt akarjuk, hogy az Európai Parlament erről még a nyári szünet előtt szavazni tudjon, határozatot kell hoznunk, hogy a lehető leghamarabb elkezdhessük a tárgyalásokat. Tehát kérem, hogy ezt értsék meg. Szeretném ismét biztosítani Önöket arról, hogy mind az elnökség, mind pedig a Bizottság rendkívül figyelmesen hallgatta az Önök által kifejtett nézeteket, és ahogy az elnökség mondta, figyelembe fogjuk venni az itt elhangzott vitát, és erről pénteken tájékoztatni fogjuk a minisztereket.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra az első májusi ülésen kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Marian-Jean Marinescu
írásban. - (RO) Üdvözlöm az EU és az Egyesült Államok közötti megállapodásra vonatkozó új SWIFT-felhatalmazást mint a terrorizmus finanszírozásának felderítését célzó program részét, különösen azért, mert a Tanács és a Bizottság a korábbiakból levonta a tanulságot, és a tárgyalások részévé tette a Parlament következetes kérését, hogy az adatvédelemre szigorúbb előírásokat alkalmazzanak. A pénzügyi üzenetadatoknak az EU részéről az Egyesült Államoknak történő átadásáról azonban határozott tárgyalásokat kell folytatni az Egyesült Államokkal. Nem szabad tömegesen adatokat átadni, és olyan technikai forrásokhoz kell ragaszkodni, amelyek megkönnyítik a kizárólag a gyanúsítottakra vonatkozó egyedi adatok átadását. Remélem, hogy ez a megállapodás a jövőben semmilyen meglepetést nem okoz az EU-nak, és hogy a megállapodás aláírása előtt tisztázni fogják, hogy az EU-nak joga van arra, hogy adatokat kapjon az Egyesült Államok adatbázisából, valamint hogy nem lesz lehetőség a harmadik országok felé történő adattovábbításra. Ezenkívül az adattovábbítás során garantálni kell a polgárok védelmét és különösen az adataikhoz való hozzáféréshez és azok módosításához való jogukat, amint azt a nemzeti és az európai jogszabályok előírják. Végül, de nem utolsósorban tisztázni kell, hogy az európai polgároknak joguk van arra, hogy személyes adataik jogtalan felhasználása esetén panasszal éljenek.
