A KAP 2013 utáni jövője (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont George Lyon jelentése a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság nevében a közös agrárpolitika 2013 utáni jövőjéről.
Nagy örömmel üdvözöljük körünkben Cioloş biztos urat. Strasbourgban a Bizottság ad hoc módon szokott kijelölni egy-egy biztost, hogy látogasson el az ülésekre, de azt hiszem, figyelemreméltó felelősségteljes hozzáállásról tanúskodik, hogy ezúttal a ma terítékre kerülő téma biztosa vesz részt a vitán. Ezt rendkívül pozitívnak tartom.
George Lyon
előadó. - Elnök úr, ha szabad, azzal kezdeném, hogy együttérzésemről biztosítom német kollégáimat, egyben gratulálok spanyol kollégáimnak a tegnapi remek meccshez.
Most pedig feltenném azt a két kérdést, amit a KAP reformjával kapcsolatban a legfontosabbnak tartok. Mi a KAP célja? Miért időszerű még a XXI. században is? Most, a gazdasági válság idején, az adóssággal küszködő államok megszorításainak idején létfontosságú, hogy a KAP választ adjon ezekre a kérdésekre, máskülönben aligha várható el, hogy az adófizetők a jövőben továbbra is megadják a gazdáknak azt a támogatást, amire oly nagy szükségük van.
A társadalom előtt álló egyik legnagyobb kihívás a világ növekvő élelmiszerszükségleteinek kielégítése; a FAO becslései szerint 2050-re a szükségletek megduplázódnak. A nagy kihívás természetesen az, hogy hogyan lehet ezt a megduplázódott igényt az éghajlatváltozás miatt kevesebb termőterület, víz és energia felhasználásával kielégíteni. Hogyan lehet négyszögesíteni ezt a kört és elkerülni az Egyesült Királyság tudományos főtanácsadója, Sir John Beddington által megjósolt katasztrófát - Beddington ugyanis 2009-ben a következőket mondta: "2030-ban teljes katasztrófa fog bekövetkezni, mert minden hatás egyszerre jelentkezik”. Ha ezt a helyzetet nem kezeljük, hatalmas destabilizáció várható, gyakoribbá válhatnak a zavargások és komoly nemzetközi migrációs problémák alakulhatnak ki a víz- és élelmiszerhiány elől menekülő emberek miatt.
Ekkora kihívással szembesülünk tehát. Úgy gondolom, hogy az éghajlatváltozás kordában tartása és a mezőgazdasági termelés fenntarthatóbbá tétele olyan célok, amelyeket a jövőbeni reformok központi elemévé kell tenni. Ezek létfontosságú lépések az európai polgárok élelmezésbiztonságának garantálása és a globális élelmiszerigények kielégítéséhez való hozzájárulás szempontjából.
A reformoknak a megújuló energiaforrásokhoz, például a szélenergiához a biomasszához, biogázhoz és a második generációs bioüzemanyagokhoz kapcsolódó kis léptékű fejlesztések segítségével ösztönözniük kell a zöld, tehát környezetbarát növekedést is. Ez új munkahelyeket teremtene és lehetővé tenné, hogy a gazdák több lábon álljanak és többletbevételekre tegyenek szert. A hathatósabb környezetvédelem igényének is meg kell felelni, mégpedig annak biztosításával, hogy a gazdáknak lehetőségük legyen agrár-környezetvédelmi programokban részt venni, hogy a következő reform végére a művelés alatt álló területek nagyobb része már részt vegyen egy ilyen programban. Ha a büntetés helyett a jutalmazás eszközével élünk - és ez egy nagyon fontos elv, hogy a szabályozás és büntetés helyett ösztönzést alkalmazzunk -, a gazdák is csatlakoznak a kezdeményezéshez.
Az igazságosságnak is a reform fő elemét kell alkotnia: igazságosnak kell lennie a régi és az új tagállamokhoz is a közvetlen kifizetésekre szánt pénzek elosztásában, és igazságosnak kell lennie a gazdák és a tagállamok szempontjából is azáltal, hogy 2020-ra véget vet a korábbi kifizetéseknek. Nem lehet jogos és indokolt, hogy továbbra is a 10 évvel ezelőtti helyzet alapján történjenek a kifizetések. Az élelmiszer-ellátási láncon belül a rendszernek igazságosnak kell lennie a gazdákhoz is, hogy a multik egyenlő tárgyalópartnerei lehessenek. A reform központi elemét tehát az igazságosságnak, az igazságosság elvének kell képeznie.
Kezelni kell a piac volatilitásának problémáját is, de ezzel kapcsolatban óvatosságra intenék. Igen, továbbra is szükség van az intervencióra és a magántámogatásokra a raktározásban. Igen, meg kell vizsgálni más eszközöket is, például a biztosítást és a határidős piacokat. Igen, tartalékként speciális költségvetési tételre van szükségünk, amelyből a válság esetén hozott intézkedéseket finanszírozzuk. De semmiképpen sem szabad visszatérni a piacok átfogó irányításához, ahogy azt a múltban tettük. Ezzel megpróbálkoztunk, és ez a rendszer megbukott. Azt javasolnám, hogy ezt ne ismételjük meg.
Összegzésként elmondhatom, biztos vagyok benne, hogy a Parlament támogatni fogja a reformjainkat, a KAP modernizációját, a XXI. század kihívásainak megfelelő új pályára állítását. A jelentés támogatásával a Parlament meghatározhatja az erről szóló vita irányát, és arra kérném a biztos urat, hogy az idén novemberben ismertetendő, a KAP reformjáról szóló javaslatainak összeállításakor használja fel elképzeléseinket.
Dacian Cioloş
a Bizottság tagja. - (FR) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Természetesen nagy megtiszteltetésnek tartom, hogy részt vehetek a vitában, amely különösen érdekel, hiszen nekem kell javaslatokat összeállítanom a közös agrárpolitika reformjáról. Ahogyan azt a parlamenti meghallgatásaim során is mondtam, úgy gondolom, hogy az Európai Parlamenttel ápolt kapcsolat kulcsfontosságú abban a tekintetben, hogy a közös agrárpolitikát oly módon tudjuk megreformálni, hogy jobban megfeleljen a polgárok elvárásainak, és működése érthetőbbé váljon az európai polgárok számára.
Szeretnék őszinte köszönetet mondani Lyon úrnak és egész csapatának, valamint természetesen a szöveget módosításaival tovább gazdagító Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottságnak is a ma szavazásra kerülő jelentésért.
Örülök annak, hogy a jelentés felhívja a figyelmet a közös agrárpolitikával és az európai mezőgazdaság jövőjével kapcsolatos megfelelőbb tájékoztatás szükségességére, valamint annak, hogy erre meg is van a hajlandóság. Úgy gondolom, hogy a rendkívül fontos technikai tartalma mellett a jelentés már maga is igen jó eszköze a közös agrárpolitikával kapcsolatos információk átadásának: bemutatja, milyen volt eddig a KAP, közli, hogy ilyen politikára a jövőben is szükség lesz, és azt is, hogy az agrárpolitikának fejlődnie kell.
Tudomásul vettem a közös agrárpolitikának az egyértelmű agrárpolitikai célokat meghatározó Lisszaboni Szerződésnek és az Európa 2020 stratégiának megfelelő átdolgozására vonatkozó felszólítását. Úgy gondolom, most lehetőségünk van a közös agrárpolitikát a polgárok jelenlegi elvárásaihoz igazítani, hogy az ne csak a hagyományos célját, a piaci ellátás biztonságát szolgálja.
A jelentés az élelmiszer-ellátási lánc működésének és a lánc szereplői közötti egyensúlynak, valamint a helyzet átláthatóságának és a mezőgazdasági termelők tárgyalási helyzetének javítására irányuló intézkedéseket is javasol. Ezek az elemek nem csak a KAP reformjában, hanem más bizottsági kezdeményezésekben is helyet kapnak majd.
Igen nagy figyelemmel olvastam a közvetlen kifizetések jövőjével kapcsolatos javaslatait is, amelyek szerint a közvetlen kifizetések nem csak a gazdák bevételeinek stabilitását garantálnák, hanem a közjavakkal történő ellátás minimális szintjét is. Úgy gondolom, hogy nem csak a közvetlen kifizetések új megközelítéséről és a gazdák minimumbevételeinek biztosításával kapcsolatos új indoklásról van szó, hanem a közjavak termelésének ösztönzéséről is.
Feljegyeztem azt a javaslatot is, hogy felül kell vizsgálni a közvetlen kifizetések elosztásának kritériumait ebből az új kritériumból kiindulva és azt is biztosítva, hogy a tagállamok, régiók és termelői kategóriák között egyenletesebb legyen a kifizetések elosztása, figyelembe véve a kedvezőtlen helyzetű és nehezen művelhető területeket is.
Azt is megjegyezném, hogy - ahogy Lyon úr is mondta - továbbra is biztosítani kell, hogy a KAP a piacra koncentráljon, és ezt kiegyensúlyozott módon kell elérni, hogy a gazdáknak ne kelljen kaotikus piacokkal szembenézniük. Ebből a szempontból úgy gondolom, hogy a piacokra való összpontosítás teljesen összeegyeztethető a piacirányítási mechanizmusok fejlesztésével, ami annak biztosítására szolgál, hogy a piacok megfelelően működhessenek anélkül, hogy ez befolyásolná, ahogy mondtam, az európai mezőgazdaság fenntartását és sokféleségének megőrzését.
Lenne néhány megjegyzésem a benyújtott és ma megvitatandó módosító indítványokkal kapcsolatban is. Én úgy gondolom, hogy az élelmiszertermelés a KAP egyik fontos célja. A termelést közvetlenül ellentételezik a piacok, de figyelembe kell venni a közjavakat is, amelyeket nem fizetnek meg a piacok, és amelyeket közpénzekből kell finanszírozni. A mezőgazdasági termelésben a következő két szempontot lehet figyelembe venni: az élelmiszertermelést és a közjavak termelését, amelyeket részben a piac finanszíroz, részben viszont a közös kasszából kell támogatni a termelésüket.
Ami a közös agrárpolitika szerkezetét illeti, én már többször elmondtam, hogy véleményem szerint a közös agrárpolitikának két pillérre kell épülnie annak érdekében, hogy a KAP céljainak elérése simább legyen, és a rendelkezésre álló eszközöket hatékonyabban kezeljük. Vannak évente alkalmazandó eszközök, amelyeknek eredményét évente lehet mérni, de vannak olyan eszközök is, amelyeket több évig kell alkalmazni olyan programok részeként, amelyek csak évek elteltével hoznak eredményt. A közös agrárpolitika részeként rendelkezésre álló erőforrásokkal és eszközökkel való hatékonyabb gazdálkodás biztosításhoz véleményem szerint szükség van erre a két pillérre, amelyeknek természetesen ki kell egészíteniük egymást és egyértelműen meghatározott célokat kell tartalmazniuk. A legfontosabb pedig az, hogy hasznos lenne tisztázni, hogyan kell végrehajtani az ezekhez tartozó intézkedések.
A kölcsönös megfeleltetést tekintve pedig úgy gondolom, hogy annak pozitív hatása volt a közvetlen kifizetésekre. Egyértelműen megszabja azt is, hogy alapvetően milyen közjavak finanszírozhatóak jogosan a közös kasszából. Természetesen lehetne egyszerűsíteni a kölcsönös megfeleléssel kapcsolatos intézkedéseket. Lehetne biztosítani, hogy azok tartalma világosabb legyen a gazdák számára, valamint a szabályokat végrehajtó és az ellenőrzést végző nemzeti vagy regionális hatóságok számára is. Ezzel együtt úgy gondolom, hogy a környezetvédelmi kölcsönös megfelelésnek és a közvetlen kifizetések alapösszegének összekapcsolása szintén jó kiindulópont, és később meg lehet határozni azokat az egyéb intézkedéseket, amelyek előmozdíthatják a közjavak termelését.
A piaci intézkedések terén, ahogy mondtam is, úgy gondolom, hogy a piacokra kell koncentrálni, de meg kell tartani a védőhálót is, és meg kell vizsgálni az olyan új intézkedések lehetőségét is, amelyek segítségével bizonyos ár- és bevételstabilitást lehetne elérni.
A kisebb, közepes és nagyobb gazdaságok szerkezetével kapcsolatban egyetértek azzal, hogy jobban kellene működniük - és ez a kisebb gazdaságokra is vonatkozik -, de biztosítanunk kell, hogy ez a változás az ő saját környezetükben, sajátos lehetőségeiket jobban kihasználva menjen végbe. Át lehet tehát szervezni ezeket a gazdaságokat, ami szoros összefüggésben van a piac felé közeledéssel, de anélkül, hogy egy egységes mezőgazdasági modell irányába mozdulnánk el, hogy megőrizhessük a mezőgazdaság sokféleségét.
Most pedig nagy figyelemmel várom a megjegyzéseiket, és Önt, Lyon úr, biztosíthatom arról, hogy igen alaposan tanulmányozni fogom a szavazásra kerülő jelentést, és mindenképpen felhasználom majd a következő hónapokban, amikor a Bizottság jogalkotói kezdeményezésein dolgozom.
Giovanni La Via
a Költségvetési Bizottság véleményének előadója. - (IT) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Úgy gondolom, hogy a Lyon-jelentés érdeme, hogy egyértelmű célokat határoz meg a közös agrárpolitika számára, mégpedig a korábbiaknál sokkal átfogóbbakat, amelyek megfelelnek az EU 2020-as stratégiájának.
Ahogy az a jelentésből is nyilvánvaló, az agrárpolitikának továbbra is egész Európára ki kell terjednie, tehát le kell állítanunk azokat, akik a tagállami szintre való visszahelyezést tervezgették, akik állami támogatást szerettek volna az agrárpolitika számára. A jelentés határozottan kijelenti, hogy a meghatározott, sokkal szélesebb körű céloknak megfelelő finanszírozásra is szükség van, nem utolsósorban a közérdeket szolgáló célok és a piac nélkül biztosított közjavak miatt. A jelentés azt is nyilvánvalóvá teszi, hogy az új közös agrárpolitika forrásainak meg kell felelniük a jelenlegi agrárpolitikai forrásoknak.
Michel Dantin
a PPE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök úr, először is köszönetet szeretnék mondani Lyon úrnak és az árnyékelőadóknak is, akik véleményem szerint igen hatékonyan működtek közre e jelentés elkészítésében.
A mi képviselőcsoportunk szerint a jelentés az európai mezőgazdasághoz fűződő ambíciókat tükrözi. A 2007-es és 2008-as nyersanyagválság, valamint a 2009-es mezőgazdasági válság után készült, amelyekből megtanulhattuk, hogy a mezőgazdaságban nem a liberalizmus a megoldás.
A mezőgazdaság fő célja az, hogy biztosítsa - hogy garantálja - a 450 millió európai élelmiszer-ellátásának biztonságát, de ezenkívül helyet is kell szereznünk magunknak a fizetőképes piacokon. Világos, hogy a XX. század közepe óta fennálló viszonyok megváltoztak, valamint változtak és továbbra is változnak a technikák, változniuk is kell, és ezt követnie kell az agrárpolitikai eszközöknek is. A mezőgazdaságot támogatni kell ebben a fejlődésben.
Az első pillérnek, amelynek finanszírozása teljes egészében az EU költségvetéséből történik, támogatnia kell a társadalom mezőgazdasággal kapcsolatos elvárásainak teljesítését, a második, társfinanszírozott pillérnek pedig továbbra is támogatnia kell a mezőgazdaság és a mezőgazdasági élelmiszertermelés változásoknak megfelelő modernizációját. Ennek a politikának igazságosabbnak - jól hallották, igazságosabbnak - kell lennie az országok és a gazdák közti eloszlás szempontjából. Egyértelműen az a célunk, hogy a 14 millió gazda és családjuk visszakapja a reményt, és különösen fontos annak a 4,5 millió 60 év feletti gazdának a pótlása, akik hamarosan felhagynak a munkával. A generációváltás lesz az egyik problémánk.
Wojciech Michał Olejniczak
az S&D képviselőcsoport nevében. - (PL) Elnök úr, az Európai Parlamentben az elmúlt hónapokban folytatott viták mind arra mutatnak, hogy a közös agrárpolitikában változásra van szükség. Egyikünk sem kétli, hogy a KAP-nak a következő évtizedekben segítenie kell biztosítani az élelmiszerellátás biztonságát, jó és egészséges élelmiszert nyújtva az Unió polgárainak, és hozzá kell járulnia a biodiverzitás fenntartásához és a környezetvédelemhez.
A jövőben a KAP-nak jobban figyelembe kell vennie a szociális szükségleteket, például a munkahelyteremtést és a mezőgazdaságban dolgozó nők és fiatalok helyzetét. Szeretném kihangsúlyozni, hogy a gazdálkodóknak stabil és megfelelő jövedelmet kell garantálni a kemény munkájukért és azért, hogy jó minőségű javakkal látnak el minket.
A ma elfogadásra kerülő jelentésben több tagállam és több képviselőcsoport javaslatai is szerepelnek. Nagy horderejű döntéseket kell meghoznunk, amelyek meghatározzák majd a követendő utat, hogy a jövőben a KAP-ra költött pénz mind a mezőgazdasági termelők, mind a fogyasztók számára előnyöket biztosítson.
Végezetül, szeretnék őszintén köszönetet mondani Lyon úrnak azért, hogy ilyen jó együttműködést tett lehetővé mindnyájunk számára.
Marit Paulsen
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (SV) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Lyon úr néhány lépést - talán kis, de rendkívül fontos lépést - tett a mezőgazdasági politika reformja felé. A közös európai agrárpolitikára szükség van. Szóba sem kerülhet, hogy a KAP visszakerüljön tagállami irányítás alá. Azt is fel kell ismernünk, hogy egy új korszakban élünk, amikor nagyon nehéz problémákat kell megoldanunk. E súlyos problémák közé tartozik az is, hogy hogyan etessünk kilencmilliárd embert. Ugyanakkor az éghajlatváltozás és a természeti ciklusok is hatalmas kihívást jelentenek.
Ne tekintsük a mezőgazdaságot a környezet ellenségének és környezetvédelmi problémának! A mezőgazdaság és az erdőgazdálkodás jelentik a fennálló hatalmas problémák megoldásának kulcsát.
Martin Häusling
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, biztos úr, Lyon úr, először is szeretnék köszönetet mondani a jelentéséért. Előadóként jó volt az együttműködésünk, és úgy gondolom, kitűnő kompromisszumra jutottunk, amelyet teljes mértékben támogatunk. Fontos, hogy a Parlament határozottan jelezze, hogy folytatni kívánja a közös agrárpolitikát.
Természetesen elkerülhetetlen, hogy egy kompromisszum során nem teljesül minden vágyunk. De azt gondolom, hogy az a fontos - és ezt szeretném kiemelni -, hogy a jövőben a KAP környezettudatosabbá válhat, és ez alatt nem csak fenntartható energiapolitikát értek, hanem fenntartható agrárpolitikát is, és hogy a verseny alatt már nem csak a globális piacon elfoglalt versenyképes pozíciót értjük, hanem az európai mezőgazdaságon belüli versenyre is jobban odafigyelünk, és nem csak a WTO szabályait tartjuk tiszteletben a jövőbeli agrárpolitikában, hanem kiépítünk majd egy saját, erős közös agrárpolitikát is.
Fontos, hogy a jövőben az első pillérből történő közvetlen kifizetéseket a fenntartható agrárpolitikának megfelelően hajtsuk végre, valamint hogy a vidéki területek fejlesztését szolgáló második pillér erős legyen és a foglalkoztatásra helyezze a hangsúlyt.
Egyvalamit nem fogunk támogatni - és ezt már a bizottságban is egyértelművé tettük -, mégpedig a globális piacon való érvényesülést exporttámogatásokkal elképzelő agrárpolitikát. Ezt a stratégiát továbbra sem tudjuk elfogadni, és másokhoz képest kritikusabban ítéljük meg a mostani agrárpolitika előtörténetét. Más szóval, mi olyan agrárpolitikát szeretnénk, amely eltávolodik az iparosítástól, a nagyobb koncentrációtól és a tisztán versenyalapú piacpolitikától. Ehelyett mi arra szeretnénk helyezni a hangsúlyt, hogy az agrárpolitika valóban a jövő politikája legyen és elősegítse az élelmezésbiztonságot, valamint a talaj, a vízkészletek és a biodiverzitás védelmét. Ezenkívül úgy gondoljuk, hogy a mezőgazdasági politikának az éghajlatváltozás elleni küzdelem eszközéül kell szolgálnia, és, végül, de nem utolsósorban, a munkahelyek védelmét is biztosítania kell.
James Nicholson
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, ez a jelentés lehetőséget ad a Parlamentnek, hogy még az év vége előtt véleményt nyilvánítson, amikor a Bizottság előterjeszti saját, a KAP jövőjével kapcsolatos javaslataival. Én és képviselőcsoportom a jelentés mellett szavazunk majd, de szeretném leszögezni, hogy bizonyos részeivel nem értünk egyet. A második pillér szerkezetének megtartása mindenképpen létfontosságú, és központi szerepe lesz a KAP hosszú távú sikerének biztosításában.
Összességében azonban úgy gondolom, hogy a jelentés jó kiindulópont a kérdés átfogó vitájához és azt bizonyítja, hogy a parlamenti bizottság képes a közös munkára. A Parlamentnek fontos feladata annak garantálása, hogy bármilyen jövőbeni reform biztosítsa, hogy a mezőgazdaság versenyképes és életképes legyen. A KAP eddig is hatalmas változásokon ment át, és biztosítani kell, hogy a XXI. században is alkalmas legyen feladata betöltésére. Nem szabad elfelejteni, hogy a KAP nem csak a gazdákért van: biztonságos élelmiszerellátást, közjavakat és környezetvédelmi előnyöket biztosít mindannyiunk számára. E célok eléréséhez véleményem szerint a költségvetést legalább a jelenlegi szinten kell tartani, és köszönetet szeretnék mondani az előadónak a kiváló jelentésért és az együttműködéséért.
João Ferreira
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (PT) Elnök úr, fogadja gratulációmat!
A KAP korábbi reformjai a mezőgazdasági piacok liberalizációjához vezettek. Hatalmas igazságtalanságokat okoztak a segélyek elosztása terén: igazságtalan volt az országok, termékek és termelők közötti eloszlás is. A reformok tönkretették a termelést szabályozó eszközöket, például a kvótákat és a termelési jogokat, valamint az intervenciós és piacszabályozási mechanizmusokat is. Alárendelték a mezőgazdaságot a WTO szabályainak, és más érdekeket szolgáló cserealappá tették azt.
A következmények nyilvánvalóak: még soha nem fordult elő, hogy több millió mezőgazdasági kis- és középvállalkozás hagyott fel a termeléssel, bizonytalanná váltak a bevételek, egyre nagyobb az árak ingadozása, továbbá számtalan országban és régióban rosszabbodott a helyzet az élelmiszer-függőség tekintetében.
Mindezen okok miatt a KAP-ot alapvetően meg kell változtatni, hogy élelmezésbiztonságot és élelmiszer-szuverenitást biztosítson, elsőbbséget adva az országok és régiók önellátó képességének, és emellett elősegítse a környezetvédelmi fenntarthatóságot, a vidékfejlesztést és a sokszínűbb termelést, megakadályozva a sokszínűség eltűnését, elismerve a különböző szektorok és régiók sajátos jellegzetességeit; hogy a modellekkel és a segélyek korlátozásával megszüntesse a termékek, termelők és országok közötti jelenlegi egyenlőtlenségeket; hogy olyan intervenciós mechanizmusokat hozzon létre, amelyek biztosítják az igazságos árakat, és hogy a gazdák olyan bevételekhez jussanak, amelyek biztosítják a termelés és az élelmiszerellátás folyamatosságát.
Lorenzo Fontana
az EFD képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Először is szeretnék gratulálni George Lyonnak a munkájához, és egyben gratulálok a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság elnökének és titkárságának is. Hálás vagyok Cioloş biztos úrnak is, mivel ő és a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság igen jó munkakapcsolatot alakított ki, és ez nagyon fontos. Remélem, hogy a Bizottság a jövőben, a jogalkotási eljárás következő szakaszaiban is különös figyelmet szentel majd a termelőknek és a fogyasztóknak, akik igen súlyos hátrányokat szenvedtek a piac szerkezete és a jelenlegi válság miatt.
Saját régiómban, Venetóban 150 000 gazdaság van, amelyek nem csak minőségi termékeket termelnek, hanem biztosítják a vidéki környezet védelmét is, amit igen fontos és támogatandó dolognak tartunk.
Ahhoz azonban, hogy folytathassák a tevékenységüket, a gazdák nagyobb védelmet kérnek az áringadozások ellen, és kérik a közvetlen támogatások rendszerének fenntartását. Létfontosságú az is, hogy megmaradjon a közös agrárpolitika második pillére is. A vidékfejlesztési politikát főleg azért kell megvédeni, mert az megkönnyíti az Európában meglévő többféle helyi mezőgazdaság fejlődését, amelyeknek egyre szigorúbb minőségi előírásokat kell teljesíteniük.
Az erős piaci versenyben, amelynek során sok esetben hátrányos helyzetben vannak, a gazdák azt kérik, hogy a kiemelt intézkedések részeként könnyítsenek a rájuk nehezedő adminisztratív terheken, mivel azok egyértelműen csökkentik a versenyképességüket.
Diane Dodds
Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani az előadónak a jelentésért. Nagyon jó, hogy az előadó nyitott és érdeklődő volt, és a tagállamokba tett látogatásai is ezt bizonyítják, csakúgy, mint a jelentés következtetései.
A mezőgazdaságnak és a KAP-nak megfelelő és biztos jövedelmet kell biztosítania a gazdáknak. Az első pillér kifizetéseinek továbbra is minimális létbiztonságot garantáló közvetlen kifizetéseket kell biztosítaniuk a gazdáknak. Ennek érdekében a KAP költségvetésének legalább a jelenlegi szinten kell maradnia, vagy, ami még fontosabb, az Unió bővülésének megfelelően nőnie kell.
A piacok volatilitása egész Európában káros volt az ágazat számára, és a stabilitás megőrzése és a jövedelmezőség biztosítása érdekében meg kell tartani a biztonsági védőhálókat. A KAP forrásainak elosztásánál figyelembe kel venni a tagállamonként eltérő termelési költségeket.
Az "igazságosság” definícióját a Bizottságnak alaposabban meg kell vizsgálnia, és a területi alapú kifizetés, amely következtében az észak-írországi termelők kevesebb pénzt kapnának egységes támogatásként, káros lenne egy olyan ágazat számára, amelynek sok szereplője éppen csak működőképes. Észak-Írországban sok olyan gazda van, aki kevés földdel rendelkezik, de intenzíven gazdálkodik, és az ilyen kifizetési rendszer nem lenne arányban sem az általuk elvégzett munkával, sem a pénzügyi terheikkel. Ezért a 2013 utáni KAP-nak figyelembe kell vennie a regionális különbségeket.
Albert Deß
(DE) Elnök úr, Cioloş úr, hölgyeim és uraim! Ma fontos vitát folytatunk a George Lyon-jelentésről, és szeretném megragadni ezt az alkalmat, hogy őszinte köszönetet mondjak Lyon úrnak a jelentésben kifejeződő kompromisszumkészségéért. Megfelelő kompromisszumot sikerült elérnünk, amelyet sok képviselőcsoport tud támogatni, és remélem, hogy ezt a kompromisszumot a ma déli szavazás során nagy többség fogja megszavazni.
Az európai közös agrárpolitika az európai integráció egyik legfontosabb pillére volt, és ma is az. A jelentésben ismertetjük a közös agrárpolitika 2013 utáni hatásait. Az európai agrárszektor kiváló minőségű élelmiszereket állít elő, megvédi az oly fontos vidéki területeket, sok munkahelyet biztosít, elősegíti a kulturális értékek és a biodiverzitás megőrzését, valamint a megújuló nyersanyagok és energia termelésével hozzájárulhat a fosszilis energiahordozók megőrzéséhez is. Annak biztosítása érdekében, hogy az európai mezőgazdaság továbbra is elláthassa ezeket a funkciókat, ki kell dolgoznunk egy tervet a 2013 utáni időszakra, amely lehetővé teszi ennek a sok feladatnak a teljesítését.
Örülök annak, hogy Cioloş biztos úr egyértelműen jelezte, hogy fenn kívánja tartani a kétpilléres rendszert. Képviselőcsoportom támogatni fogja ezt. Az első pillér ellensúlyozza azokat a korlátozásokat, amelyek a világ más mezőgazdasági régióihoz viszonyítva az európai mezőgazdaságot terhelik, a második pillér pedig olyan intézkedéseket tartalmaz, amelyek lehetővé teszik, hogy a 27 tagállam biztosítsa, hogy mezőgazdaságuk további támogatásokat kapjon a feladatok ellátásához. Az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) képviselőinek túlnyomó többsége a jelentés mellett fog szavazni.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! A Szocialisták és Demokraták nagyon örülnek annak, hogy fő javaslataink bekerültek a Lyon-jelentésbe. Módosító indítványaink 80-90%-át elfogadták, és a Mezőgazdasági Bizottságban megszavazott 50 kötelezettségvállalásból 49-et mi is támogatni tudtunk.
Különösen örülünk annak, hogy a Lyon-jelentés egyértelműen kifejezi azt a szándékot, hogy megmaradjon a KAP valódi közösségi jellege, és azt az igényt, hogy a KAP továbbra is megfelelő költségvetést kapjon. Szerepel benne a gazdáknak nyújtott támogatás történelmi alapon történő meghatározásának elvetése és az új, főleg környezetvédelmi kritériumok bevezetése, valamint a támogatásoknak a gazdák és a tagállamok közötti igazságosabb elosztására irányuló szándék, amit több kollégám is kiemelt. A jelentés elismeri azt is, hogy a piacszabályozásnak, valamint a kockázat- és válságkezelésnek megfelelő szakpolitikai eszközökön keresztül kell megvalósulnia. Egy új támogatási rendszert is tartalmaz, amely az egész társadalom érdekét szolgáló, piaci ellentételezésben nem részesülő szolgáltatások és közjavak kompenzációján alapul.
A Bizottság novemberben várható közleményét tehát sok forrásra alapozhatja, és örömmel veszem tudomásul, hogy a biztos úr már most jelezte, hogy hajlandó elfogadni javaslatainkat.
Remélem, hogy hat hónap múlva ugyanolyan elégedetten gratulálhatok majd Cioloş biztos úrnak, mint most Lyon képviselőtársamnak, aki munkájával nemesítette és erősítette a Parlament szerepét éppen akkor, amikor az a Lisszaboni Szerződésnek köszönhetően együttdöntési hatáskört kap.
Britta Reimers
(DE) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Szeretnék köszönetet mondani az előadónak a konstruktív együttműködésért és azért, hogy a jelentés a jövőbeni, 2013 utáni KAP fontos kérdéseit emeli ki. Ez a jelentés egy új politika kialakítása helyett a meglévő közös agrárpolitika továbbfejlesztése mellett érvel. Ez jó.
A mezőgazdaság fő célja mindig is az élelmiszertermelés volt, és az is marad. Ez a feladat egyre nehezebb a közjavak iránt mutatkozó egyre nagyobb igény, a lakosságszám növekedése és a természeti erőforrások szűkössége miatt. A gazdáknak egyre többet kell termelniük, egyre kevesebből. Ez nem lehetséges a hatékonyság növelése nélkül. Az Európai Parlament, a Bizottság és a Tanács dolga, hogy ehhez megteremtse a feltételeket. Ha azt akarjuk, hogy a mezőgazdasági ágazat egészséges és sokszínű maradjon, figyelembe kell vennünk a gazdák igényeit is: a lehető legkisebbre kell csökkenteni a bürokratikus terheket és a lehető legnagyobb vállalkozói szabadságot kell biztosítani számukra, hogy megfelelő bevételekre tehessenek szert.
Alyn Smith
Elnök úr, én is csatlakozom az előttem szólókhoz és gratulálok skót kollégámnak, George Lyonnak kiváló jelentéséhez. Sok minden van a jelentésben, ami elégedettségre ad okot, és egyetértek több kollégám mai észrevételeivel. Különösen egyetértek azzal, hogy a jelentés egyértelműen leszögezi, hogy a közös agrárpolitika elsődleges célja az élelmiszertermelés. Minden más cél igen hasznos és kívánatos, de másodlagos.
Le kell szögezni, hogy az élelmezésbiztonság az európai nemzetbiztonság szerves része és a KAP elsődleges közérdeke, ami önmagában is megéri a befektetést. Különösen egyetértek La Via úr költségvetéssel kapcsolatos megjegyzéseivel, amelyekhez igen kevés felszólaló csatlakozott ma reggel. Talán kicsit túl skót dolog, hogy ennyit beszélek a költségvetésről, de ha nem biztosítunk megfelelő pénzügyi forrásokat ehhez a politikához, akkor az egész értelmét veszti. Hálás lennék, ha a biztos úr mondana néhány szót arról, hogy hogyan igyekszik majd megvédeni a költségvetést, már csak azért is, mert több tagállam, köztük Nagy-Britannia is, véget kíván vetni a közvetlen kifizetéseknek.
Afelől mindenki nyugodt lehet, hogy a Parlament a működőképes KAP és a reális költségvetés mellett áll, és ez megfelelő alap a vitához.
Janusz Wojciechowski
(PL) Elnök úr, én is gratulálni szeretnék Lyon úrnak, akinek jelentése összegzi az európai mezőgazdaság előtt álló legnagyobb kihívásokat.
Hölgyeim és uraim, problémával, mégpedig igen komoly problémával állunk szemben a különböző tagállamokban kifizetett támogatások közötti különbségek megszüntetése terén. A jelenlegi támogatásokat elemezve - ha egyáltalán meg akarjuk tartani ezt a rendszert - hatalmas különbségeket látunk. Vannak olyan országok, ahol a 2013 utáni támogatás hektáronként 500 EUR felett van, és vannak olyan országok - főleg az új tagállamok - ahol pedig nem éri el az 100 eurót. Szembe kell néznünk ezzel a problémával és meg kell oldanunk. Ezek a hatalmas különbségek hosszú távon nem maradhatnak fenn. A probléma megoldása nem lesz könnyű.
Köszönetet szeretnék mondani Smith úrnak, aki felfigyelt a költségvetéssel kapcsolatos problémára. Ezt a problémát csak nagyobb költségvetéssel lehet megoldani, mert aligha vehetünk el azoktól, akik többet kapnak; ehelyett többet kell adni azoknak, akik ma kevesebbet kapnak. A francia forradalom mottóját idézve: "szabadság, egyenlőség, testvériség” - a szabadsággal nincs gond, de az egyenlőség és a testvériség lehetne nagyobb mértékű, és arra kérem a régi tagállamokból érkezett képviselőtársaimat, hogy az egyenlőség és testvériség jegyében segítsenek megoldani ezt a problémát.
Bairbre de Brún
(GA) Elnök úr, én is örülök ennek az igen fontos jelentésnek, habár én egy kicsit csalódott vagyok amiatt, hogy a jelentés nem vázolt fel egy olyan közös agrárpolitikát, amely megállítaná a vidék elnéptelenedését és biztosítaná, hogy az aktív gazdálkodók továbbra is nyújthassák azokat a javakat és szolgáltatásokat, amelyekre a társadalomnak szüksége van.
A KAP-nak biztosítania kell a jó minőségű, szigorú előírásoknak megfelelő élelmiszerek termelését, a földek megőrzését, valamint a víz, a talaj és a biodiverzitás védelmét, munkahelyeket és jobb gazdasági helyzetet kell biztosítania a vidéki területeken és szolgálnia kell az éghajlatváltozás elleni küzdelem céljait is.
A sürgős segítségre szorulók érdekében a KAP módosítására van szükség. Jelenleg a támogatások legnagyobb része a nagy földterületek tulajdonosaihoz és a nagy termelőkhöz kerül. Az is fontos, hogy a KAP megfelelő költségvetéssel gazdálkodhasson, és ezért köszönetet mondok Lyon úrnak.
Giancarlo Scottà
(IT) Elnök úr, biztos úr, Lyon úr, hölgyeim és uraim! A jelenlegi helyzetben a mezőgazdasági termelőknek határozott támogatásra van szükségük az innovációhoz és a fejlődéshez.
A gazdák szerepének alapvetően meg kell változnia: a mezőgazdasági termelés rendszerbe foglalásával a gazdák mezőgazdasági vállalkozóvá válnak, így segítve a gazdasági fejlődést. Alapvető fontosságúnak tartom, hogy a művelésből kivont, számtalan földterületen rövid, zárt mezőgazdasági láncok jöjjenek létre, vagyis olyan rendszerek, amelyekben a mezőgazdasági művelés és az eladás közvetlenül összekapcsolódik. Ezek a rendszerek az egész Európai Unióban működhetnek és széles körben elterjedhetnek.
Úgy gondolom, hogy az új közös agrárpolitika (KAP) keretein belül a Bizottságnak támogatnia kellene a mezőgazdasági szövetkezetek létrehozását a termelési költségek csökkentése és a gazdák versenyképességének növelése érdekében. A Bizottságnak el kell köteleznie magát az imént említett célok megvalósításához elegendő összegű költségvetés megszabása mellett. Az új KAP finanszírozását eredményekhez kell kötni a pazarlás és a sokféle spekuláció megelőzése érdekében.
Sőt, a válság idején sok fiatal akar visszatérni a gazdálkodáshoz. Komoly akadályok állnak azonban előttük: túl drága a föld és túl bonyolultak a vidékfejlesztési politikák, túl sokáig kell várni a földre és azt a bevételek, nem az elképzelések alapján lehet megszerezni; így aztán ezek a fiatalok nem tudják valóra váltani a bennük rejlő lehetőségeket. Véleményem szerint a Bizottságnak támogatnia kell a fiatal gazdálkodókat és rugalmasnak kell lennie velük. Tájékoztató munkára is szükség van, az iskolákban és az egyetemeken...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Osztom azon kollégáim véleményét, akik kiemelték a jelentés kiváló színvonalát, és azt, hogy milyen komoly támogatást kapott a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottságban.
Egyrészt ez egy igen nagyratörő jelentés, amely a jelenlegi legnagyobb kihívásokra kíván megoldást találni, másrészről pedig egy kiegyensúlyozott jelentés, amely igyekszik választ adni a tagállamok jogos aggályaira, azaz arra, hogy egyformán élvezhessék a közös agrárpolitika előnyeit.
Külön kiemelném a közös agrárpolitika szerkezetével kapcsolatos cikkeket. A KAP-nak továbbra is két pillérre kell épülnie. Ezek eltörlése tönkretenné a KAP-ot, vagy lehetetlenné tenné, hogy hozzájáruljon a mezőgazdaság modernizációjához és versenyképességének javításához. A vidékfejlesztési pillér eltörlése hiba lenne, és egész Európában, de főleg az új tagállamokban lelassítaná mezőgazdaság modernizációját.
Kulcsfontosságú az is, hogy a KAP költségvetése legalább a jelenlegi szinten maradjon. Az európai gazdálkodóknak a legmagasabb minőségi elvárásoknak kell megfelelniük, amit az európai polgárok asztalára kerülő ételek minősége és globális versenyképességünk is tükröz. A gazdáknak azonban ezen előírások teljesítéséhez támogatásra van szüksége. A jó szerkezetű, megfelelően finanszírozott közös agrárpolitika garantálja azt, hogy az európaiak biztonságos, jó minőségű élelmiszereket ehessenek.
Úgy gondolom, hogy a jelentésről szóló szavazás lehetővé teszi majd, hogy a Parlament egyértelműen, határozottan jelezze az európai polgárok képviselőinek álláspontját a Tanács és a Bizottság felé.
Paolo De Castro
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! A következő néhány évben hatalmas kihívásokkal jár majd az európai mezőgazdasági rendszer fejlesztése: az élelmiszerek iránti egyre nagyobb keresletet a természeti erőforrások fenntartható felhasználásával kell kielégíteni, ezzel párhuzamosan javítva a környezetvédelmi teljesítményt is.
Ez a jövőkép, amely szorosabbra vonja a mezőgazdasági ágazat és a közjavak termelése közötti kapcsolatot, új stratégiai jelentőséggel ruházza fel a mezőgazdaságot: a jövőbeni közös agrárpolitika (KAP) létrehozása ma a társadalomra váró fő kihívások megoldását jelenti, és ez a politika központi szerepet fog játszani a már most érezhető élelmiszerválság megoldásában. Többet kell tehát termelni, kevesebb szennyezéssel: az európai mezőgazdaságnak a következő néhány évben ezt a nehéz feladatot kell teljesítenie.
E feltételezésekből kiindulva a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság, amelynek elnöke vagyok, George Lyon kiváló vezetésével és az összes képviselőcsoport részvételével egy igen tömör, tartalmas dokumentumot állított össze és terjesztett a Parlament elé. Meg vagyunk róla győződve, hogy ez a jelentést segít majd lerakni a jövőbeli KAP alapjait, és világos javaslatokkal szolgál az Európai Bizottságnak az év végi, a KAP 2013 utáni jövőjéről szóló közleményének összeállításához.
Liam Aylward
Elnök úr, én is köszönetet szeretnék mondani George Lyon kollégámnak a kiváló jelentéséhez. A KAP előtt sok kihívás áll, és a bővítés utáni Unióban létfontosságú, hogy az EU mezőgazdasági politikája továbbra is erős és megfelelően finanszírozott politika legyen, amely megfelelően szolgálja a gazdák, a vidéki közösségek és a társadalom érdekeit, valamint garantálja az élelmezésbiztonságot. Az is fontos, hogy a társfinanszírozás révén a KAP ne kerüljön vissza tagállami szintre. A közös agrárpolitikának valódi közös, európai politikának kell maradnia.
Az elmúlt 50 évben a KAP növelte a termelékenységet, hozzájárult a mezőgazdasággal foglalkozók tisztességes életszínvonalának biztosításához, biztosította az ellátást, valamint megfizethető árú, kiváló minőségű élelmiszereket nyújtott a fogyasztóknak. Az európai polgárok számára komoly előnyökkel jár a mezőgazdaság: élelmezésbiztonságot garantál, szerepe van a környezetvédelemben, az éghajlatváltozás elleni harcban, a vidéki közösségek fenntartásában és a gazdálkodó családok eltartásában.
Ahhoz, hogy a KAP továbbra is szolgálhassa az európai polgárok érdekeit és kielégíthesse igényeiket, erős támogatásra, tehát komoly költségvetésre van szüksége. Ezenfelül a KAP jövőjében központi szerepet kell kapnia az átláthatóságnak és az arányosságnak. Az európai agrárpolitikának támogatnia kell a gazdákat a jó minőségű élelmiszerek termelése érdekében, ahelyett, hogy akadályozza őket vagy túlzott adminisztrációs terheket ró rájuk.
Végezetül, az európai gazdák a legmagasabb minőségi követelményeknek megfelelő élelmiszereket termelnek. Az EU-ba érkező összes importáru esetében az EU-ban termelt árukéval azonos minőséget kellene megkövetelni. Biztosítani kell az egyenlő feltételeket, az igazságos versenyt és az európai mezőgazdaság jövőbeli életképességét is.
Hynek Fajmon
(CS) A jelenlegi közös agrárpolitika legnagyobb igazságtalansága abból fakad, hogy a támogatások egyenlőtlen és igazságtalan módon oszlanak meg a régi és az új tagállamok között. Idén az új, 2004-ben belépett tagállamok termelői csak a 15 régi tagállamban kiosztott pénzek 70%-át kapják. A bolgárok és a románok pedig csak 40%-ot kapnak. Ugyanakkor mindenki az Európai Unió közös piacára termel. Határozott meggyőződésem, hogy ezt az igazságtalanságot a lehető leghamarabb meg kell szüntetni. Az egész Unióban minden gazdának azonos feltételeket, ugyanolyan támogatásokat kell biztosítani. Ezért támogatom a 6. számú módosítást, amely szerint ezt a célt a lehető leghamarabb el kell érni, és remélem, hogy képviselőtársaim is támogatni fogják.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Elnök úr, a közös agrárpolitika arra szolgál, hogy megvédje Európa függetlenségét az élelmiszertermelésben. Az 1970-es években az EU költségvetésének közel 70%-át költötték a mezőgazdaságra. Később azonban egy sor versenyügyi reform következett, és a 2007-2013-as időszakra a mezőgazdasági kiadások a költségvetés 35%-ára estek vissza.
Sajnos ma a felülvizsgált KAP kidolgozására az előző agrárpolitikához hasonló versenyképességi körülmények közepette kerül sor. Sértő, hogy gazdasági válságot a gazdáknak szóló juttatások csökkentésére használják fel. Ráadásul őket okolják a mai válsághelyzet kialakulásáért.
Az új KAP fő céljának az egészséges ételeket, környezetvédelmet és a szén-dioxid-kibocsátás elleni küzdelmet szolgáló globális modell létrehozását kellene tekinteni. Nem szabad elfelejteni, hogy a hagyományos mezőgazdaság vegyszerekre épülő modellje komoly mértékben felelőssé tehető az üvegházhatásért és az éghajlatváltozásért, és ezt meg kell változtatni, pontosan azért, mert a gazdák, az emberek és a bolygó biodiverzitásának érdekei ellen való.
John Stuart Agnew
Elnök úr, be kell vallanom, hogy gyakorló gazdaként személyesen is érintve vagyok a kérdésben. A KAP jövőjével kapcsolatos terveknek gyakorlati szempontból megvalósíthatónak és megfizethetőnek kell lenniük. Talán nem lenne szabad megneveznem, de a bizottsági szavazáson a PPE képviselőcsoport egyik tagja a jelentés ellen szavazott. Ennek talán az az oka, hogy a jelenlegi pénzügyi helyzetben a magas költségek komoly gondot jelentenek, és a jelentés igen lelkesen ír a második pillérbe tartozó, nem mezőgazdasági célokról, amelyek viszont pénzt vonnak el a gazdáktól.
A jelentés éghajlat-változási mániája ahhoz vezethet, hogy elfogadják azt az elképzelést, hogy a szántóföldi gazdálkodás során a traktorok kipufogógázát a föld alá kelljen vezetni, ami megnövelné az üzemanyag-fogyasztást és tönkretenné a magágyat. Láttam, mi történik, ha az EU szabályainak megfelelően megpróbálják a föld alá vezetni a szennyvizet, úgyhogy problémákra számítok. A kérődző állatokat tartó gazdáknak kötelezővé tehetik, hogy a metánkibocsátást úgy csökkentsék, hogy a szénát és a silótakarmányt drágább, gabonaalapú takarmányra cserélik. Ha már szükség van a KAP-ra, az segítse, ne akadályozza a gazdákat.
Esther Herranz García
(ES) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, a következő néhány hónapban az új közös agrárpolitika (KAP) megvitatására kerül majd sor. Fontos, hogy megfelelő megállapodásra jussunk, ezért remélem, hogy a belga elnökségnek sikerül elérnie azt, amibe a spanyol elnökségnek beletörött a bicskája. Remélem, hogy a belga elnökség úgy tudja irányítani a vitát, hogy a tagállamok elkötelezzék magukat egy erős KAP mellett, elegendő költségvetést biztosítva a 27 tagállam, a régi és új tagok igényeinek kielégítéséhez; remélem azt is, hogy nem az fog megismétlődni, ami 2005-ben történt, amikor nem volt elég a pénz, és változtatást kellett rögtönözni.
A KAP közelgő reformjában egy olyan szektor életképessége forog kockán, amely nem csak olyan nem kézzelfogható javakat és szolgáltatásokat nyújt, mint például a környezet védelme, hanem amelynek az európai polgárok élelmiszerellátásának garantálása is a feladata. A múltban átéltünk már súlyos hiányt, és az Európai Parlamentnek éppen ezért kell az ellátásnak az EU-n belüli termelés alapján történő biztosítását a következő reform fő céljává tennie anélkül, hogy mellőzné az egyéb célokat, például az éghajlatváltozás elleni küzdelmet.
Stéphane Le Foll
(FR) Elnök úr, úgy tudom, rövid, de kellemes estéje volt. Köszönöm a biztos úrnak, hogy végighallgatta a vitát, és szeretnék gratulálni Lyon úrnak a ma délelőtt előterjesztett jelentéssel kapcsolatos munkájához.
Mi is itt a célunk? Az, hogy az emberek rájöjjenek, hogy a mai világban a mezőgazdaság, az élelmiszerellátás és a környezet egész Európát érintő kihívást jelentenek. Ez a cél. Hogy ez alatt mit értünk? Először is, a KAP tagállami szintre való visszahelyezésének és a társfinanszírozás növelésének elutasítását. Másodszor, a mezőgazdasági költségvetés olyan szinten tartását, hogy az megfelelhessen e kihívásoknak és az élelmezésbiztonsági feladatoknak. Harmadszor, azt, hogy a mezőgazdaság biztosíthassa azokat a közjavakat, amelyekre a társadalomnak szüksége van. Negyedszer, a piaci volatilitás korlátozását és megakadályozását, ami véleményem szerint kulcsfontosságú. Erre a témára vissza kell térnünk, és még egy kicsivel tovább kell mennünk.
Zárásképpen a két pillérről szólnék. Figyelmeztetem mindazokat, akik - talán jogosan - védelmükbe veszik ezt a struktúrát, hogy fennáll annak a veszélye, hogy végül a költségvetési vita során az első pillért komoly mértékben csökkentik, és minden átkerül a társfinanszírozott második pillérbe, ami ellenkezne az általunk kitűzött céllal, a közös agrárpolitika tagállami szintre való visszahelyezésének elkerülésével. Ezt azért mondom el éppen ma, mert most erről folyik a vita.
Biztos úr, egy egyszerű gondolattal zárnám a felszólalásomat. A KAP ugyanakkor jött létre, mint az Európai Gazdasági Közösség. Mostanra az EGK átalakult a mai Európai Unióvá. Úgy gondolom, hogy egy nagyszabású...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Richard Ashworth
Elnök úr, a mai változó világban kulcsfontosságú, hogy a közös agrárpolitika folyamatosan fejlődjön, hogy releváns maradhasson a jövő kihívásai fényében is, és ne a múltban éljen.
A megreformált közös agrárpolitika kulcsszerepet játszik majd az élelmezésbiztonság, a piaci volatilitás és az éghajlatváltozás problémáinak kezelésében, de én megemlítenék három másik elvet is, amelyek szerintem ugyanilyen fontosak.
Először is, fel kell ismerni, hogy a közös agrárpolitika céljai elérésének legjobb módja az, ha életképes, dinamikus mezőgazdasági szektort hozunk létre; ezt a célt nem szabad szem elől veszíteni.
Másodszor, ennek eléréséhez a közös agrárpolitikának egyszerűbbnek, igazságosabbnak és az érintettek számára átláthatóbbnak kell lennie.
Végezetül, jó ár-érték arányt kell felmutatnia. Most minden ország és minden szektor nehéz gazdasági helyzetben van, és arra inteném a bizottságot, hogy az európai költségvetéssel kapcsolatos várakozásaiban legyen nagyon realista. Véleményem szerint ez azt jelenti, hogy biztosítani kell a források hatékony felhasználását. Az előadó kiváló jelentést állított össze. Gratulálok a munkájához, és a jelentést örömmel támogatom.
John Bufton
Elnök úr, a közös agrárpolitika a jövőben egyre inkább összekapcsolódik majd az éghajlat-változási politikával. Szűkebb hazámban, Walesben a meglévő rendszerek és a második pillér helyébe a Glastir-rendszer lép majd, amely az éghajlat-változási célokra és a szén-dioxid-megkötésre helyezi a hangsúlyt. A gazdáknak hektáronkénti támogatást fizetnek a vízkészletek megőrzéséért, az újraerdősítésért stb. A KAP 2013 utáni reformja során fontos, hogy ne áldozzuk fel az első pillért az új, a második pillérbe tartozó célokért.
Az egy tollvonással megszüntethető egységes támogatások sok, a támogatásokra számító gazda esetében létfontosságúak. Ha a walesi gazdák nem tartják megfelelőnek a Glastir-megoldást, akkor kapnak majd valamilyen ésszerű alternatívát, vagy valamilyen módon büntetik majd azt, aki nem lép be a rendszerbe? Az alternatíva nélküli választási lehetőség nem választási lehetőség.
Walesben a mezőgazdaságnak régi hagyományai vannak, és sok helyi közösség nagyban a mezőgazdaságtól függ. A mezőgazdasági politika tisztán éghajlat-változási ideológia alapján történő reformja veszélyeztetheti a walesi mezőgazdasági hagyományokat és Wales gazdasági jövőjét.
Iratxe García Pérez
(ES) Elnök úr, a közös agrárpolitika (KAP) módosításaival kapcsolatos munka évek óta tart, és most a tartós reform folyamatában új szakasz kezdődik.
Biztos úr, a Lyon-jelentés felismeri a mezőgazdaság, mint stratégiai ágazat szerepét az új 2020-as európai stratégia prioritásainak elérésében. 2013 után erős KAP-ra van szükség, amiben megmarad közösségi jelleg, az egyes szektorok vagy régiók sajátos jellegének sérelme nélkül. A jelenlegi piaci orientáció meg fog maradni. Azonban az egyre erősebb piaci volatilitás és az Unió nemzetközi kötelezettségvállalásai negatívan befolyásolhatják a gazdák jövedelmét.
Megfelelő biztonsági védőhálóra van szükség. A közvetlen támogatásokat teljes egészében az Unió költségvetéséből kell finanszírozni, és a KAP-nak az új kihívásoknak és céloknak megfelelő költségvetést kell kapnia, legalább a 2013-asnak megfelelő szinten, mivel a további csökkentések veszélyeztetnék a hatásosságát.
Biztos úr, a gazdáknak újra alkalmazkodniuk kell majd. Bármilyen változtatásokat hajtanak is végre, reális átmeneti időszakot kell hozzájuk megszabni.
Szeretnék köszönetet mondani Lyon úrnak és az árnyékelőadóknak a munkájukért. Olyan jelentést állítottak össze, amelyet a Parlament támogatni tud, és amely pozitív irányba mutat az európai gazdálkodókat érintő bizonytalanság megszüntetése terén.
Elnök
Van egy kis gond: 23 képviselő kért szót a "catch the eye” időszakra. Ahogy Önök is tudják, az eljárási szabályzat öt felszólalást engedélyez. Ráadásul az egész vitát 57 percesre terveztük, és már most 59 percnél járunk úgy, hogy még nem szólalt fel a biztos, és az előadó sem zárta le a vitát.
A mai témát rendkívül fontosnak tartom - és ezt igazolja az is, hogy ilyen sokan szeretnének hozzászólni - ezért 10 embernek biztosítok felszólalási lehetőséget, kétszer annyinak tehát, mint amennyiről a szabályzat rendelkezik.
Jarosław Kalinowski
(PL) Elnök úr, Cioloş úr, a támogatási szint megállapításának korábbi módszerétől való eltérés és a közös agrárpolitika forrásainak az EU-ban élő gazdák közötti új és igazságos, a "régi” és az "új” tagállamokat nem megkülönböztető elosztása a 2013 utáni közös agrárpolitika legnagyobb kihívásai közé tartozik.
Támogatom a kétpilléres támogatási modellt, amelyben a kifizetéseket a gazdák kapják a gazdaságok fejlesztése és modernizációja céljából, nem pedig a tulajdonosok, akik a pénzt felveszik, de aztán nem a mezőgazdaságba fektetik, megakadályozva a szükséges változásokat. Az új kihívásoknak való megfelelés során a közös agrárpolitikának továbbra is szem előtt kell tartania a környezetvédelmi és élelmezésbiztonsági szempontokat. Ezenkívül azt javaslom, hogy ne változtassunk a jól bevált piacszabályozási eszközökön. Ott vannak például a tejkvóták. Ha megszüntetjük őket, mi lesz helyettük? Természetesen vannak bizonyos elképzelések, de nem lehet biztosan...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Szeretnék gratulálni az előadónak, az árnyékelőadóknak és mindenkinek, akinek szerepe volt ebben a KAP jövője szempontjából oly fontos projektben.
A globalizált világban a közösségi piacon az Európai Uniónak egységesen kell cselekednie az élelmiszerellátás biztonsága és a megújuló források használatának támogatása érdekében. Fel kell lépnie az éghajlatváltozás ellen is, és meg kell erősítenie a kutatási tevékenységét annak érdekében, hogy kihasználhassuk a kutatásban rejlő lehetőségeket.
A KAP-nak lehetőségeket és egy stabil keretet kell biztosítania, ami a nagyobb termelékenység és versenyképesség révén elősegíti a fejlesztést és a mezőgazdasági termelést, és biztosítania kell a piac megfelelő működését, ezáltal garantálva a stratégiai ellátási függetlenséget a kulcsfontosságú termelési szektorokban.
Létfontosságúnak tartom a közös agrárpolitika két pillérének megtartását, egyértelműen elkülönítve az első pillért, amely elég erős ahhoz, hogy elfogadható életszínvonalat biztosítson a gazdáknak az összes tagállamban...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
José Bové
(FR) Elnök úr, először is természetesen szeretnék köszönetet mondani az előadónak, Lyon úrnak, akivel, azt gondolom, mindannyian az előrelépés kölcsönös szándékával működtünk együtt, és azt is el szeretném mondani röviden, pár szóban, hogy a bizonyítékok nyilvánvalóak.
A bizonyítékok azt mutatják, hogy ma Európa a mezőgazdasági nyersanyagok nettó importőre. Ahhoz, hogy biztosíthassuk a polgárok élelmiszerigényeinek kielégítését, ambiciózus agrár- és élelmiszerpolitikára van szükség.
Ezen túlmenően a KAP reformjára három okból is szükség van. A KAP ma gazdasági, társadalmi és környezetvédelmi szempontból is igazságtalan. Gazdaságilag azért, mert a termelők kevesebb pénzhez jutnak, mint a termelési költségek, a KAP-nak pedig lehetővé kell tennie ennek a problémának a megoldását. Társadalmi szempontból azért, mert a támogatások országok, régiók és gazdák közti eloszlása igazságtalan. A támogatások 80%-a a termelők 20%-ához kerül. Környezetvédelmi szempontból a KAP-nak tiszteletben kell tartania a talaj, a...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Peter van Dalen
(NL) Elnök úr, dióhéjban a következőt lehet elmondani a közös agrárpolitikáról: több ország a részese, mint korábban, több a prioritás és kevesebb a pénz. Ezt tehát azt jelenti, hogy a KAP reformra szorul, mégpedig a nulláról indulva. Mivel az élelmiszer a mezőgazdasági ágazat legfontosabb kollektív értéke, biztosítani kell az élelmiszertermelést, különösen a következő évtizedek élelmezésbiztonsága érdekében.
Ezenkívül Európának jó minőségű élelmiszerekre van szüksége, és mi, európaiak, fontosnak tartjuk az állatjólétet és a környezet védelmét. De a gazdákat nem mindig jutalmazza a piac a közjóhoz való hozzájárulásaikért. A globális piacon a versenytársaiknak nem kell ilyen követelményeket teljesíteniük, vagy csak sokkal kisebb mértékben. Ezért amit a piac nem tesz meg, azt támogatásokkal kell pótolni. Az pozitív, hogy a jelentés hektáronkénti támogatást javasol. Ez ellensúlyozza majd a mezőgazdaság még intenzívebbé válását, és sokkal reálisabbá teszi a környezetvédelmi célok elérését. Így lehet jutalmazni a gazdákat.
Jaroslav Paška
(SK) Mindannyian tudjuk, hogy az Európai Unió közös agrárpolitikája egy igen komplex és nagyon érzékeny kérdés. Az úgynevezett történelmi elvek további alkalmazása a mezőgazdasági támogatások terén - még az EU bővítése után is - igen komoly aránytalanságokhoz vezetett az európai gazdaságpolitikában.
Ezért a lehető leghamarabb objektív, igazságos kritériumokat kell bevezetni a pénzügyi támogatás gazdák közötti elosztásában, mivel ez megteremti majd az egységes európai piacon a gazdák közötti valódi gazdasági verseny feltételeit.
A finanszírozást megfelelően, egyenletesen kell elosztani, hogy a gazdáknak az EU összes országában azonos szintű támogatáshoz legyen joga, és igazságosan versenyezhessenek egymással.
Véleményem szerint ezért támogatnunk kell a benyújtott jelentés 6. módosítását, amely segít majd igazságossá tenni az európai mezőgazdasági termelés támogatási mechanizmusát.
Angelika Werthmann
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim! A mezőgazdasági politikában koherens keretrendszerre van szükség. Ennek az egész EU-t meg kell erősítenie, figyelembe véve a regionális különbségeket is. A második tényező különösen fontos hazám, Ausztria számára a környezetvédelmi és beruházási programok szempontjából.
Az agrárpolitika hatalmas kihívások előtt áll. A becslések szerint a világ lakossága 9 milliárd főre fog nőni, ugyanakkor pedig érzékelhetők lesznek majd az éghajlatváltozás hatásai, például a vízhiány és az aszály. E problémák megoldásához létfontosságú, hogy hatásosabbá váljon az EU belső együttműködése, és az is, hogy a nemzetközi porondon egységesebben lépjen fel.
Seán Kelly
Elnök úr, a mai vita során a mezőgazdaság szempontjából minden oldalról nagyon biztató dolgok hangzottak el. Különösen örülök annak, hogy kiemelték, hogy a fiatalokat ösztönözni kell a mezőgazdasági munkára, ami létfontosságú; hogy nem szabad tagállami szintre visszahelyezni a KAP-ot; hogy a biztos úr szerint meg kell tartani a két pillért, mert az első pillér nélkül a második pillérre nem is lenne szükség, mert a mezőgazdaság veszteségessé válna és nem lennének biztosítva a közjavak; és, ahogy Dodd asszony mondta, át kell gondolni, hogy mi számít "igazságosnak”, különösen figyelembe véve az eltérő költségeket és vásárlóerőt.
Lyon úr az egyetlen, aki a régi rendszereket említette. Véleményem szerint nagyon fontos a gazdák számára, hogy jelezzük nekik, hogy mi várható, hogy ne kapjanak lábra vad spekulációk arról, hogy készleteket eladni vagy vásárolni érdemes a korábbi modell alapján. Ezért örülnék, ha a biztos úr a lehető leghamarabb határozott jelzést küldene erről.
Marc Tarabella
(FR) Elnök úr, biztos úr, én is szeretnék köszönetet mondani és gratulálni Lyon képviselő úrnak kiváló jelentéséhez, amely az első pozitív lépést jelenti a KAP átdolgozása felé vezető úton.
Az új KAP célja egy jelentős európai agrár-, élelmezés-, társadalmi és környezetvédelmi politika létrehozása, nem az, hogy Európa csak a féktelen szabadpiacról szóljon. Azt akarjuk, hogy a KAP legitimebb legyen az adófizetők által nyújtott és elfogadott erőforrások szempontjából, igazságosabban ossza el az európai forrásokat a 27 tagállam és a gazdák között, és hatékonyabban biztosítsa a közpénzek megfelelő felhasználását.
A mezőgazdasági termelést szabályozó új mechanizmusokat kell bevezetni az élelmezésbiztonság érdekében. Támogatjuk, hogy a KAP erős és céljai eléréséhez megfelelően finanszírozott legyen. Ennek érdekében a Lyon-jelentés joggal emeli ki a KAP-ot érintő új kihívásokat: az éghajlatváltozást, a vízgazdálkodást, a megújuló energiákat, a biodiverzitást és a talajeróziót.
A jelentés szerint a KAP-nak egyszerűbbnek és felelősségteljesebbnek kell lennie, jobban figyelembe kellene vennie az európai gazdák szükségleteik és a konzisztens...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! A közös agrárpolitika (KAP) létfontosságú és még hosszú ideig az is marad, például a foglalkoztatás szempontjából is. Európában a mezőgazdasági foglalkoztatás kevesebb mint 10 év alatt 25%-kal csökkent; közel 4 millió munkahely szűnt meg. Ha meg akarjuk oldani a munkanélküliség súlyos problémáját, nem hagyhatjuk szétesni a KAP-ot, és a tartós növekedést hozó megfelelő forrásokat kell rászánni. Ezért az új KAP-nak legalább a korábbival megegyező szintű finanszírozást kell kapnia.
A Parlament viszont nem azt kéri Öntől, biztos úr, hogy a mostani szinten tartsa a finanszírozást, hanem hogy emelje azt. A minimális követelés az, hogy költségvetés ne csökkenjen, a kérésünk pedig az, hogy nőjön, mégpedig számottevő mértékben nőjön az agrárfinanszírozás. A Lyon-jelentésnek vannak nagyon pozitív elemei, az áringadozások visszafogása, a szektor támogatása, a megfelelő bevétel garantálása a gazdák számára és a jelenlegi...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Luís Paulo Alves
(PT) Elnök úr, mi is az erős közös agrárpolitika mellett vagyunk, ami nem csak a gazdákat, hanem a több mint 500 millió európai polgárt szolgálja. Ezért szerintünk a KAP-nak jelentős költségvetést kell kapnia, ami lehetővé teszi a fennálló kihívások kezelését, és főleg azt, hogy a KAP minden európai régióban jelen legyen. Ennek biztosítása létfontosságú az Azori-szigetek számára, ahol a mezőgazdaság a fenntartható fejlődési modell pótolhatatlan pillére.
Az új KAP-ban fel kell hagyni a források korábbi szempontok alapján történő elosztásával, mivel ez igen káros volt Portugália és a portugál gazdák számára. Az új KAP-ban figyelembe kellene venni a mezőgazdaság sajátos jellegét, piacszabályozási és kockázatkezelési eszközöket biztosítva, amelyek biztosítani tudják a piac megfelelő működését és a mezőgazdasági termelés stabilitását.
A 2013 utáni KAP-nak növelnie kell az európai mezőgazdasági modell versenyképességét, biztosítva az értékek megfelelő megoszlását a belső piacon az élelmiszerellátási láncon belül létrejött kapcsolatokon keresztül, és meg kell nyitnia a külső piacokat...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Elnök
Ketten kérték a szót az eljárási szabályzat betartásával kapcsolatosan. Először McGuinness képviselő asszony kap szót.
Mairead McGuinness
Elnök úr, csak egy technikai megjegyzésem lenne, tudom, hogy több kollégám osztja a "catch-the-eye” rendszerrel kapcsolatos aggályaimat, és Ön ebben a kérdésben teljhatalommal bír, de véleményem szerint a Mezőgazdasági Bizottságban dolgozó kollégáknak, akik hosszú ideje dolgoznak ezen az ügyön és a kezdettől részt vesznek ebben a vitában, joguk van ahhoz, hogy elmondhassák a véleményüket, és én nem tudtam szót kérni Öntől, mert nem nézett ide, pedig Ön mellett hatan is látták, hogy szót kérek. Ha már szót kaptam, megkérdezném a Bizottságtól, hogy van-e lehetőség arra, hogy a kedvezőtlen helyzetű térségek átkerüljenek az első pillérbe? Erről írásbeli nyilatkozatot is be fogok nyújtani. Remélem, a kollégák támogatják majd az álláspontomat.
Elnök
McGuinness asszony, biztosíthatom arról, hogy majdnem végig Önt néztem, és láttam, hogy szót kért.
A probléma az, hogy e napirendi pont megvitatásának nem ez a módja: nem az érintett bizottság tagjai élveznek elsőbbséget, hanem azok, akik először jelentkeznek az elnöknél. Így rendelkezik az eljárási szabályzat. Ráadásul azt is megszabja, hogy öten kaphatnak szót, és már így is 10-en szólaltak fel.
Ez nagyon fontos kérdés. A képviselőcsoportok időkeretét úgy osztottuk meg a képviselők között, hogy mindenki egy percet kapott, de szinte senki nem beszélt másfél percnél kevesebbet, úgyhogy bármennyire is szeretnék, nem tudok pozitív választ adni mindenkinek, aki a képviselőcsoportjának adott időkereten túl is hozzá szeretne szólni a vitához.
Most Obermayr úré a szó, szintén az eljárási szabályzat betartásával kapcsolatosan.
Franz Obermayr
(DE) Elnök úr, feltételezem, hogy rám utalt az imént. Az előző felszólaló által elmondottakra reagálnék. Természetesen köszönetet szeretnék mondani azért, hogy nagyvonalúan 10 felszólalónak adott lehetőséget 5 helyett. Természetesen megértjük, hogy szűkös az idő, de reméljük, hogy Ön is megért minket. Ez nagyon fontos kérdés. Vannak Európának olyan részei, amelyekre igen nagy terhek nehezednek, és amelyek rendkívüli veszélyben vannak. Természetesen ez nem csak a bizottságok munkájával kapcsolatban igaz.
Másodszor, Ön jelezte, hogy a "catch the eye” eljárással kapcsolatos probléma még nem oldódott meg. Szeretnénk kérni, hogy ezt a problémát a lehető leghamarabb oldják meg, mert nem tudom, hogy most akkor az előző naptól kellene sorba állni, vagy három nappal előre írott kérvényt leadni, aztán itt éjszakázni, hogy végre felszólalhassunk. Ha már csak 10 felszólaló kap lehetőséget, akkor fontos lenne előre tudni, hogy ki lesz az a 10.
Hasznos és igazságos lenne ezt a dolgot minél hamarabb megfelelően szabályozni. Így Ön is kevesebb stressznek lesz kitéve, és, ha több embernek tud szót adni, népszerűbb is lesz. Mi is örülni fogunk, ha egy számunkra igazságos megoldás születik. Kérem, vegye figyelembe kérésemet, és köszönöm megértését.
Elnök
Teljesen igaza van. A "catch the eye”, az elnöknél való jelentkezés egy teljesen szubjektív megoldás, mert az elnök egyszerre csak egyfelé tud nézni, nem minden irányba, mint a kaméleon, úgyhogy nem láthat egyszerre mindenkit; ebben a titkárság sokat tud segíteni. Mindenesetre igaza van: ezt a kérdést szerintem sem kezelte megfelelően a Parlament elnöksége.
Azt például, amit McGuinness asszony mond, hogy az érintett bizottság tagjainak elsőbbséget kellene élvezniük, teljesen logikusnak tartom, de erről nem rendelkeztek. Csak annyit szabtak meg, hogy az elnök a saját belátása szerint vezesse a vitát, ami nyilván nagyon nehéz helyzetbe hozza az elnököt.
Ráadásul a képviselők sem mindig tartják be az eljárási szabályzatot, mert a kék kártyát a "catch the eye” ideje alatt nem lenne szabad használni. A kék kártya arra való, hogy félbeszakítsák az éppen beszélőt, és 30 másodpercben kérdést intézzenek hozzá. De vannak képviselők, akik folyton előveszik a kék kártyát.
Tartanunk kell majd egy rövid képzést arról, hogy a kék kártyának konkrét funkciója van, és a "catch the eye” alatt a képviselőknek a kezüket vagy a fehér kártyát kell felemelniük vagy más módon kell jelezniük, de nem a kék kártyával.
De nem szeretném tovább nyújtani a vitát. Elég nagy a csúszás, és amíg erről beszéltünk, sor kerülhetett volna két vagy három felszólalásra.
Dacian Cioloş
a Bizottság tagja. - (FR) Elnök úr, nekem úgy tűnik, hogy nem tettek fel sok kérdést. Annyi biztos, hogy bizonyos elvek megerősítésre kerültek, és ezek, mint láthattuk, szerepelnek a jelentésben is.
Mindenesetre a vitából leszűrt fő következtetésem az, hogy szükség van a közös agrárpolitikára, egy olyan mezőgazdasági politikára, amely az egész Közösségé, és hogy a kitűzött mezőgazdasági céloknak megfelelő költségvetésre van szükség. Ezért úgy gondolom, reális költségvetésre van szükség. Véleményem szerint az a reális költségvetés, ami megfelel a közös agrárpolitika céljainak.
Annyi biztos, hogy a gazdáktól egyre többet követelünk. Természetesen azt is elvárjuk, hogy a rendelkezésre bocsátott forrásokat hatékonyabban használják és világosabban számoljanak el velük. Feltűnt, hogy itt van Lewandowski kollégám, a költségvetési biztos is; talán éppen azért jött, hogy megerősítse, hogy a KAP a kitűzött céloknak megfelelő költségvetést kap majd.
Azt a következtetést is levontam a mai vitából, hogy ahhoz, hogy a mezőgazdaság - a közös agrárpolitika - elérje a kitűzött célokat, figyelembe kell venni az Európai Unióban létező többféle mezőgazdasági művelés különbségeit. Figyelembe kell venni ezt a sokféleséget, hogy a különböző régiókban ezek az eltérő mezőgazdasági gyakorlatok segíthessenek elérni a piac ellátásával, a termeléssel és az ellátás biztonságával kapcsolatos célokat, és ezen kívül előmozdíthassák a környezet hathatósabb védelmét, a természetes erőforrások kezelését és a vidéki területek gazdasági fejlődését. Át kell gondolnunk, hogy ehhez hogyan járulhat hozzá a mezőgazdaság és az agrárélelmiszer-ágazat.
Azt is leszűrtem a mai vitából, hogy a közös agrárpolitika jövőjével kapcsolatos elgondolásoknak ösztönöznie kell a fiatalokat, lehetőségeket kell a jövőjüket tervező, a mezőgazdaságba befektetni kívánó fiatalok elé tárniuk, hogy a mezőgazdasági tevékenység a jövő tevékenysége is legyen, és elérhessük a céljainkat.
Határozott az álláspontom Kelly úr közvetlen támogatásokról szóló kérdésével kapcsolatban. Nemigen férhet kétség ahhoz, hogy az igazságosabb mezőgazdasághoz és az átláthatóbb, eredményesebb közös agrárpolitikához az kell, hogy a közvetlen támogatások elosztása világos, a kitűzendő céloknak megfelelő kritériumok alapján történjen. Ezért véleményem szerint a korábbi szempontok nem tekinthetők igazságos, átlátható vagy objektív kritériumnak. Ezeket sokkal világosabb céloknak kell felváltaniuk, amelyek igazságosságot biztosítanak, és lehetővé teszik, hogy a rendszer jobban figyelembe vegye az Európai Unió mezőgazdasági sokszínűségét. Ezáltal a tagállamoknak és a régióknak meglesznek az eszközeik arra, hogy a meglévő erőforrásaikat jobban kihasználják.
Végezetül, szeretném megerősíteni, hogy Európának szüksége van a közös agrárpolitikára. Az egész Európai Uniónak szüksége van a közös agrárpolitikára, mégpedig természetesen olyan közös agrárpolitikára, ami nem akadályozza meg, hogy a világ más régiói is fejlesszék saját mezőgazdaságukat.
George Lyon
előadó. - Elnök úr, ha szabad, először végigszaladnék azokon a fő témákon, amelyeket kollégáim a vita során felvetettek. Az élelmiszertermelés új stratégiai jelentősége a KAP-ban: teljesen egyetértek. Két pillér: mindenképpen, ezzel egyetértek. Az élelmiszertermelés legyen a KAP központi eleme: igen, a KAP egyértelműen erről szól. A többi mind csak kiegészítő elem, amely biztosítja a mezőgazdasági szektor jövedelmezőségét annak érdekében, hogy az biztosíthassa a környezetvédelmi előnyöket, az éghajlatváltozás elleni fellépést és mindent, amit a jelentésben leírtunk.
Erős költségvetés: igen, mindenképpen; igazságosság a régi és új tagállamok szempontjából: ezt sokan megemlítették, és ezzel kapcsolatban lépni kell. A pénzek tagállamok közötti elosztásának objektívnek és átláthatónak kell lennie. Meg kell felelniük az Európa 2020 stratégiának. Létfontosságú, hogy a mezőgazdaságot és a KAP-ot a célok elérése szempontjából ne a probléma, hanem a megoldás részének lássák.
Köszönetet szeretnék mondani Michel Dantinnek, Häusling úrnak, Olejniczak úrnak és Jim Nicholsonnak, az árnyékelőadóknak. Kiváló volt az együttműködés, és azt gondolom, hogy egy nagyon jó jelentést sikerült összeállítanunk, amely világosan ismerteti, hogy a Parlament milyennek képzeli el a KAP 2013 utáni jövőjét. Úgy gondolom, hogy ez nagyon erős helyzetbe hozza a Parlamentet a Bizottsággal és a Mezőgazdasági Tanáccsal folytatott tárgyalásokra. Önnek, biztos úr, azt mondanám, hogy álljon mellénk, és legyen ez az elképzelés a közös elképzelésünk.
(Taps)
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra ma, 2010. július 8-án, csütörtökön 12:00-kor kerül sor.
Szeretnék még egyszer elnézést kérni azoktól a képviselőktől, akiknek nem tudtunk felszólalási lehetőséget biztosítani. Ahogy McGuinness képviselő asszony is mondta, írásban beadhatják, amit el szerettek volna mondani.
Ezt a kérdést fel fogom vetni az elnökségnek, mivel tisztázásra szorul. Javaslom majd az elnökségnek - és remélem, hogy ezt mindenki támogatni fogja - hogy a "catch the eye” eljárás alatt ne kapjanak felszólalási jogot olyan képviselők, akik nem voltak jelen a vita kezdetén, amikor az előadó ismerteti jelentését, vagy amikor a biztos kap szót. Voltak olyan képviselők, akik fel voltak háborodva, hogy nem kaptak szót, a biztos és az előadó magyarázatait és következtetéseit viszont nem hallgatták meg. Tenni kell a pontosságért és fegyelemért, de ez mindenkire vonatkozik.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Sergio Berlato
írásban. - (IT) A közös agrárpolitika (KAP) az Európai Unió egyik legfontosabb politikája, hiszen a mezőgazdasági kiadások az EU költségvetésének körülbelül 43%-át teszik ki. Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 33. cikke szerint a KAP célja az, hogy az európai fogyasztók tisztességes áron juthassanak az élelmiszerekhez, és a gazdák tisztességes életszínvonalon élhessenek.
A közelmúlt gazdasági és pénzügyi válsága miatt a gazdák jövedelme 2008-ban és 2009-ben átlagosan 12,2%-kal csökkent, szigorúbbak lettek a hitelfelvétel feltételei, és a vidéki régiókban nőtt a munkanélküliség. A mezőgazdasági termékek piaci árának ingadozása felerősödött, és ez a heves áringadozás várhatóan a jövőben is fennmarad. Ezért úgy gondolom, hogy a jövőbeni KAP-nak tartalmaznia kell egyfajta minimális védőhálót a piaci árak bizonytalanságának, valamint és a szektor gazdasági válságainak gyors és hatásos kezelése érdekében.
Az Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezet becslése szerint 2050-re a világ lakossága a mostani 6 milliárdról 9 milliárdra nő majd, és az élelmiszerigény megduplázódása miatt hasonló növekedésre lesz szükség az élelmiszertermelésben. Ezért az élelmezésbiztonság lesz a jövőben a fő mezőgazdasági kihívás, és az Unió feladata lesz ennek biztosítása az összes európai polgár számára.
Cristian Silviu Buşoi
írásban. - (RO) A KAP új szociális és társadalmi helyzethez való igazítása szükséges lépés. Ahhoz azonban, hogy ezt megtegyük, választ kell találni néhány központi kérdésre. Teljesen egyetértek azzal, hogy garantálni kell az élelmiszerellátás biztonságát. Kérdés azonban, hogy mennyire akarunk függetlenek lenni, és ezért mennyit vagyunk hajlandóak fizetni.
Eddig a KAP magasan tartotta olyan élelmiszerek árát, amelyek más országokban olcsóbbak. Az EU nem hirdetheti úgy a szabad kereskedelmet, hogy közben megvédi saját mezőgazdasági piacát. Megoldásokat kell találni, hogy az EU megfelelő globális minőségi előírásokat érvényesíthessen, hogy csökkenjen a különböző országok mezőgazdasági termékei közötti árkülönbség
Leginkább azonban a KAP korábbi reformjainak a gazdákra gyakorolt hatása aggaszt. A mezőgazdasági támogatások termeléstől történő elválasztása csak annyit ért el, hogy a közvetlen kifizetések a nagy földtulajdonosokhoz kerültek, akik egyáltalán nem gazdálkodók. A támogatások termeléstől történő elválasztása a túltermelés megakadályozásának szükséges eszköze. Felszólítom azonban a Bizottságot, hogy állítson össze igazságosabb kritériumokat, hogy a gazdák legyenek a KAP valódi haszonélvezői. Ösztönzőket kell bevezetni a gazdák számára, különösen azért, hogy a fiatalok vidékre költözzenek. Ez viszont a jelenlegi, nevetséges közvetlen kifizetési rendszer megtartása mellett nem fog megtörténni.
Nessa Childers
írásban. - A közös agrárpolitika (KAP) sok, az európai gazdaságokat jelenleg érintő problémára is képes megoldást nyújtani, és ez az összes EU-tagállam közül Írországban a legszembetűnőbb, Írország ugyanis egyenlő mértékben kötelezte el magát a biztonságos és teljes KAP-megállapodás, valamint a XXI. században szükséges mezőgazdasági változtatások végrehajtása mellett. Az mezőgazdasággal foglalkozó európai polgárok bizalmának és elkötelezettségének biztosítására azonban az új KAP-nak stabilitást és igazságos árakat kell biztosítania a gazdáknak, mint most is. Cserébe az európai polgárok megbízható, magas minőségű termékeket kapnak, amelyeket garantáltan a szigorú EU-szabályozásnak megfelelően termeltek, és ráadásul élvezhetik a KAP társadalmi és kulturális előnyeit is, például a második pillér elemeit. A legfontosabb az, hogy az EU megtartsa az európai mezőgazdasági termelők bizalmát. A mezőgazdaságban dolgozók tudják, hogy az új megállapodás változásokat fog hozni, és jelenleg pozitívan állnak hozzá. Ennek a jó kapcsolatnak a kiaknázásához az EU intézményeinek biztosítaniuk kell, hogy a megállapodás modern, átfogó és mindenki számára igazságos legyen.
Béla Glattfelder
írásban. - (HU) Európának erős, és közös agrárpolitikára van szüksége 2013 után is. Ehhez az EU agrárköltségvetését legalább a jelenlegi szinten meg kell őrizni.
Európának különös felelőssége van a világ élelmiszerbiztonságának garantálásában. Hiszen Európában lehet a legmagasabb szintű környezetvédelmi normák mellett a legbiztonságosabb élelmiszert előállítani. Ezért a KAP fő feladata, hogy az európai mezőgazdasági termelési potenciált megőrizze.
A közvetlen kifizetések összege emiatt nem csökkenhet!
A második pillérbe tartozó vidékfejlesztési támogatásoknál biztosítani kell, hogy azok elsősorban a mezőgazdaság céljait szolgálják.
Meg kell védeni a gazdákat a mezőgazdasági felvásárlási árak utóbbi években megfigyelhető szélsőséges ingadozásaitól. Olyan piaci szabályozó eszközökre, valamint egyes ágazatokban - például tej, bor - kínálatkorlátozó intézkedésekre lenne szükség, amelyek csökkentik a gazdák áringadozások okozta veszteségeit.
Az európai élelmiszer-kereskedelem sokkal nagyobb mértékben koncentrált, mint az élelmiszer-feldolgozók és a mezőgazdasági termelők. Egy-egy nagyobb hipermarketlánccal szemben sokszor több száz gazdálkodó áll, akiknek sokkal rosszabbak az alkupozícióik. Ezért elő kell segíteni a gazdák szorosabb együttműködését. Ehhez azonban a mezőgazdaság területén felmentést kell adni a szigorú európai versenyszabályok alól.
A harmadik országokból származó importra ugyanazok a szigorú környezetvédelmi, élelmiszer-biztonsági, állatjóléti stb. követelmények vonatkozzanak, mint amelyek az európai termelőkre.
Elisabeth Jeggle
írásban. - (DE) Lyon úr saját kezdeményezésű jelentése a KAP jövőjéről szóló vitának már a kezdeti szakaszába bevonja a Parlamentet. Szeretnék köszönetet mondani mindenkinek, aki részt vett ebben a munkában. Az egész közösség számára jövőbe tekintő célokat szabtak meg.
Véleményem szerint három fő kérdést kell figyelembe venni ahhoz, hogy egész Európa számára biztonságos, átfogó és fenntartható mezőgazdasági fejlődést biztosíthassunk. 1. Létfontosságú biztosítani, hogy a KAP 2013 után is megfelelő finanszírozást kapjon, és ehhez megfelelő költségvetést biztosítsunk.
2. A bevált kétpilléres szerkezetet meg kell tartani; az első pillérnek erősnek kell lennie, a másodiknak úgyszintén. Az európai mezőgazdasági modellt csak úgy lehet fenntartani, ha az első pilléren keresztül biztosítjuk a lehető legmagasabb színvonalú élelmiszertermelést, a második pilléren keresztül pedig jó növekedési kilátásokat biztosítunk a vidéki térségek számára, és munkahelyeket és infrastruktúrát hozunk létre a gazdák és nem gazdák, férfiak és nők, és különösen a fiatalok számára.
3. A liberalizált piacok nagy fluktuációja és az éghajlatváltozás hatásai továbbra is szükségessé teszik a biztonsági védőháló fenntartását. Új célok merültek fel a piaci orientáció, a termékbiztonság, az állatvédelem, valamint a környezet és a biodiverzitás védelme és az éghajlatváltozás kapcsán. E kihívások fényében elmondható, hogy a jó agrárpolitika rendkívül fontos a jövő szempontjából, és minden polgár érdekét szolgálja.
Sandra Kalniete
írásban. - (LV) Ez az állásfoglalás a következő pénzügyi tervezési időszakra átállást javasol a mostani rendszerről, amiben a közvetlen kifizetések összegét a földterület mérete alapján számítják ki. Egy átmeneti időszak lehetőségét is magában foglalja. Az átmeneti időszakra nagy szükség van, de hét teljes év túl hosszú átmeneti időszak lenne. Az új rendszer bevezetésének halogatása károsan hathat a KAP reformja egyik fontos céljának elérésére: megakadályozhatja a célzott, igazságos, egyenlő, egyszerű és átlátható támogatási rendszerre. A KAP költségvetésének 2013-as szinten tartása melletti egyik érv az, hogy az új tagállamok joggal várják el, hogy a KAP számukra is hasonló támogatást nyújtson, mint a régebbi tagállamok számára. Meg vagyok győződve arról, hogy a KAP csak akkor lehet hathatós és valóban közös politika, ha az összes európai mezőgazdasági termelő igazságos versenyét tűzi ki célul. A torzulásmentes európai verseny egyben az európai termelők világpiaci versenyképességének előfeltétele is. Szeretném kiemelni, hogy az állásfoglalásban látható a politikai akarat az elsődleges termelők helyzetének megerősítésére az ellátási láncon belül, hogy az elsődleges termelők szervezetei hathatósabban működhessenek, és hogy a nagy kiskereskedelmi cégekkel és feldolgozó vállalatokkal egyenlő félként tárgyalhassanak. Remélem, hogy a KAP vidékfejlesztési elemét megerősítik, és vidékfejlesztési stratégián belül a vidéki közösségek, a környezetvédelem javítása, a mezőgazdaság modernizációja és szerkezetváltása, a kohézió erősítése, a termények eladásának javítása és a versenyképesség, a vidéki munkahelyteremtés és a munkahelyek megtartása, az éghajlatváltozás, a megújuló energia és a biodiverzitás kerül a figyelem középpontjába.
Filip Kaczmarek
írásban. - (PL) A közös agrárpolitika 2013 utáni jövője rendkívül fontos számunkra. Sok fontos dolog függ a KAP-tól: az Európai Unió költségvetésének szerkezete, a mezőgazdaság, a gazdák és a vidéki területek jövője. Az egész Európai Parlamentnek tudnia kell, hogy a KAP milyen fontos az EU jövője szempontjából. A legfontosabb természetesen a közvetlen kifizetések jövője és a különböző országok közötti eltérések megszüntetése. Jelenleg túl nagyok a különböző tagállamok között a kifizetésekben jelentkező különbségek. Ez aláássa a szolidaritás, egyenlőség és közösség érzését. A gazdáknak legfőképpen stabil bevételre van szükségük, most és hosszabb távon is. E nélkül nagyon nehéz lenne modernizálni a gazdaságokat, és nehéz lenne fenntartani a mezőgazdaságnak a természetes és kulturális környezetre gyakorolt pozitív hatását. Ezért azt kérem mindenkitől, hogy igyekezzen biztosítani, hogy a közös agrárpolitika változásai stabil bevételeket hozzanak az európai gazdáknak. Köszönöm szépen.
Mairead McGuinness
írásban. - Örömmel fogadtam ezt a jelentést, ami a közös agrárpolitika 2013 utáni jövőjének kidolgozásával kapcsolatos első lépés. A jelentés megerősíti, hogy 2013 után is lesz KAP, mégpedig közösségi politika formájában, és hogy a költségvetése legalább a jelenlegi szinten marad. A jelentés határozottan leszögezi, hogy a KAP-nak uniós politikának kell maradnia, és elutasítja a KAP tagállami szintre való visszahelyezésére irányuló kísérletet. A gazdák számára biztató jel, hogy a Parlament megérti aggodalmaikat. A 2013 utáni KAP-nak támogatnia kell az aktív termelőket és jutalmaznia kell őket a megtermelt élelmiszerért és a társadalom számára megtermelt közjavakért, ideértve a magas szintű állatjóléti és környezetvédelmi előírások betartását. A piactámogatási intézkedések létfontosságúak lesznek a piaci volatilitás elleni megfelelő védőháló biztosításában, hiszen a piacot valószínűleg továbbra is volatilitás fogja jellemezni. Az EU termelőinek csak 7%-a 35 év alatti - komor jele ez annak, hogy biztosítani kell a megfelelő feltételeket ahhoz, hogy a fiatalok továbbra is foglalkozzanak mezőgazdasággal. Létfontosságú, hogy 2013 után a KAP a mezőgazdaság innovatív és hatékony fejlődése érdekében kiemelten odafigyeljen a fiatal generációkra.
Ivari Padar
írásban. - (ET) Először is szeretnék köszönetet mondani Lyon képviselőtársamnak ezért a nagyon kiegyensúlyozott jelentésért. Úgy gondolom, hogy ez már most jó alapot teremtett a közeljövő egyeztetéseihez. A mezőgazdasági politika megváltoztatása talán ennek a ciklusnak a legnagyobb feladata. Igaz, hogy ezeknek a jogszabályoknak a gyümölcseit csak sokkal később, talán tíz év múlva kezdhetjük majd learatni. A mezőgazdaság legfontosabb feladata az élelmiszertermelés, de a mezőgazdaság közérdekű fontosságát egyre inkább elismerik, például a szociálpolitika, a környezetvédelem vagy éppen a kultúra terén. A lakosságnak viszonylag kis része biztosítja a teljes lakosság élelmiszerellátását, gazdaságosan használja a földterületeket és az egész Európai Unióban megőrzi a vidéki területek szociális egyensúlyát. Ez a jelentés kiváló vitaalapot jelent. Köszönöm a figyelmet.
Ulrike Rodust
írásban. - (DE) Köszönöm az előadó munkáját. A képviselőcsoportomnak több elképzelése is bekerült az előttünk lévő jelentésbe, nagyon jó eredménnyel.
A fő célnak a jó minőségű élelmiszerek termelését kell tekinteni.
Az agrárreform megszervezéséről szóló vita során sokat beszéltek a közjavak termelésének ellentételezéséről. Véleményem szerint ez a vita jó irányba halad.
A közös agrárpolitika csak akkor kapja meg megérdemelt elismerést, ha az EU polgárait meggyőzzük arról, hogy valódi erőfeszítésekre kerül sor ezen a téren és nem csak egyszerű pénzosztásról van szó.
A vidéki térségek fejlesztése még fontosabb szerepet játszik. A mezőgazdaság tönkremenetelének és elsivatagosodásának elkerülésére újabb, a vidék elnéptelenedése elleni eszközöket kell kifejleszteni.
Az aktív vidéki területek vonzó lakóhelyet jelentenek nem csak a gazdák számára, hanem azoknak is, akik nem akarnak városban élni.
A jelentést a mostani formájában nagy többséggel el kellene fogadni a plenáris ülésen, hogy ezzel határozott jelzést küldjünk kifelé.
Csaba Sógor
írásban. - (HU) Az európai integráció kezdetén a közös mezőgazdasági politika nem csak a lakosság élelmiszerellátását biztosította, hanem megalapozta az európai mezőgazdaság modernizációját és a többi szakpolitika kialakítását is. Az Európai Unió (EU) azonban a közelmúltban 12 új taggal bővült. Ez azt jelenti, hogy a 2004 előtti EU 6 milliós mezőgazdasági népessége további 7 millió fővel növekedett, az addigi 130 millió hektáros mezőgazdasági terület pedig 40 százalékkal, 185 millió hektárra bővült. Az új tagállamok csatlakozásukkor arra számítottak, hogy termelőik idővel ugyanolyan mértékben részesülni fognak a KAP által nyújtott támogatásokból, mint a régi tagállamok termelői. Ennek érdekében azonban arra van szükség, hogy a 2013 utáni időszakban a mezőgazdasági politikára elkülönített források ne csökkenjenek. Az EU-nak tekintettel kell lennie a tagállamok eltérő helyzetére és igényeire, hiszen az európai mezőgazdaság csak akkor szolgálhatja egyaránt a tagállamok, a termelők, és az összes polgár érdekeit, ha a modernizációs különbségek miatt ez nem jár a források igazságtalan elosztásával.
Csaba Sándor Tabajdi
írásban. - (HU) , mélyreható és az új tagállamok különleges helyzetét jobban figyelembe vevő reformra van szükség a Közös Agrárpolitikában. A KAP fenntartása csak abban az esetben indokolható az európai adófizetők számára és védhető meg a pénzügyminiszteri egyeztetéseken, ha be tudjuk mutatni, hogy az európai élelmiszerbiztonságon túl az egész társadalom számára szociális és környezetvédelmi közjavakat is előállít a mezőgazdaság. Csak egy érdemi reform mentheti meg a Közös Agrárpolitikát! Az új tagállamok agrárfejlesztéseit kedvezményes juttatásokkal kellene támogatni, ellenkező esetben két (vagy Románia és Bulgária esetében) három sebességes európai mezőgazdaság alakulhat ki. Ez tovább mélyítené az EU15-ök és a 12 újonnan csatlakozott tagállam közötti különbséget. Az európai "zöld” mezőgazdaság megvalósítása, és a környezeti közjavak előállítása érdekében új beruházásokra lesz szükség, különösen az új tagállamokban. Nem büntetni kellene, hanem a gazdáknak anyagi ösztönzőket kellene biztosítani, amelyek lehetővé teszik a környezetbarát, talajkímélő művelésre alkalmas munkagépek beszerzését; a termesztett fajták génállományának cseréjét, a környezetvédelmi, és a vízbázis tisztaságát megóvó beruházásokat.
Artur Zasada
írásban. - (PL) A KAP reformja során nem szabad megfeledkezni az integráció, a szolidaritás és a közösség elveiről. A közvetlen kifizetések komoly mértékben befolyásolják az élelmiszerellátás biztonságát. Nem csak a gazdák bevételeinek stabilizálásában segítenek, hanem kompenzálják az egyre szigorúbb mezőgazdasági előírások betartásának költségeit is. Ha nem szüntetjük meg a közvetlen támogatások mértéke tekintetében meglévő egyenlőtlenségeket, akkor ez az eszköz - a KAP fő pénzügyi eszköze - továbbra is megosztja majd az Európai Uniót, szembeállítva a régi és az új tagállamokat. A korábbi elosztási kritériumok megszüntetése nem csak a teljesebb integráció szimbolikus gesztusa lenne, hanem hozzájárulna az egységes közösségi piacon az egyenlő versenyfeltételek biztosításához is. Ezenkívül létfontosságú az is, hogy a vidékfejlesztési stratégia továbbra is a KAP központi eleme legyen, támogatva a tágan értelmezett gazdasági és társadalmi fejlődést. Ebben alapvető szerepe van a gazdaságok folyamatos szerkezetváltásának és modernizációjának, és a sok, a kibővített Unióban a hatékonyság és a versenyképesség növelését célzó innovációnak is. Az erős második pillér lehetőséget nyújt a fiatal gazdálkodóknak, hogy belefogjanak a mezőgazdaságba, és emellett segít javítani az életminőséget, aktívabbá tenni a társadalmat és javítani a vidéken élő nők helyzetét.
