Kérdések órája (a Bizottsághoz intézett kérdések) 
Elnök
- A következő napirendi pont a kérdések órája (B7-0407/2011).
A következő kérdéseket nyújtották be a Bizottsághoz.
Első rész
Tárgy: A minőségi élelmiszerek rendszere
2011 februárjában a Bizottság bejegyezte az ezredik minőségi élelmiszer nevét. Egyértelmű azonban, hogy tagállamonként jelentősen eltér a kérelmek száma, amelyeket az oltalom alatt álló földrajzi jelzést (OFJ), az oltalom alatt álló eredetmegjelölést (OEM) és a hagyományos különleges termékmegjelölést (HKT) alkalmazó élelmiszer-minőségi rendszerben regisztrálnak. Miért gondolja azt a Bizottság, hogy a tagállamok között ilyen különbségek állnak fenn? Nyilatkozna-e a Bizottság az egyes élelmiszergyártók által kifejtett véleményekről, melyek szerint a bejegyzési eljárás hosszú és bürokratikus, és emiatt elriasztja a kérelmezőket? Hogy lehet a bejegyzési eljárást még inkább felhasználóbaráttá tenni?
Tájékoztatást tud-e adni a Bizottság arról, hogy a fogyasztók mennyire ismerik a minőségi élelmiszerek rendszerét? Hogyan lehet az OFJ, az OEM és a HKT címkék ismertségét javítani és sokkal relevánsabbá tenni a fogyasztók számára, különösen azokban a tagállamokban, ahol kevés bejegyzett termék van?
László Andor
a Bizottság tagja. - Elnök úr, amikor létrehozták az oltalom alatt álló eredetmegjelölések (OEM), az oltalom alatt álló földrajzi jelzések (OFJ) és hagyományos különleges termékek (HKT) európai rendszerét, hasonló rendszerek már léteztek egyes tagállamokban.
A földrajzi árujelzések fogalma tehát nem volt ismeretlen és számos nevet bejegyeztek már nemzeti szinten. Ez magyarázatot ad arra, hogy miért van oly sok regisztrált név egyes tagállamokban. Mindazonáltal, sok tagállamban egyre növekvő érdeklődés tapasztalható a rendszer iránt.
Egy név regisztrációjának a folyamata általában több évig tart. Ennek az oka az, hogy a bejegyzést kérelmező csoportnak el kell készítenie a specifikációkat, jóvá kell hagyatnia azokat nemzeti szinten, majd pedig a Bizottság által is. A földrajzi árujelzések egyetlen dokumentumban összesített specifikációit vagy magukat a hagyományos különleges termékek specifikációit az Európai Unió Hivatalos Lapjában teszik közzé, hogy az esetleges kifogásokat be lehessen nyújtani.
A kifogásolási időszak hat hónapig tart. Amennyiben nem emelnek kifogást, a név bejegyzésre kerülhet. Amennyiben kifogást emelnek, az érdekelt feleknek hat hónap áll rendelkezésükre, hogy megállapodjanak. Amennyiben sikerül megállapodniuk, a Bizottság hoz egy döntés, amelyről az Állandó Bizottság szavaz. A felvázolt folyamat magyarázatot ad arra, hogy miért vesz ennyi időt igénybe a regisztráció. Másrészről azonban, ha egy adott név bejegyzése már megtörtént, az erős védettséget élvez, emellett pedig nemzetközi elismertséget és előnyöket élvez a kommunikációs eszközökből, különösen a logó használatából.
A Bizottság tisztában van azzal, hogy fel kell gyorsítani a regisztrációs folyamatot. A minőségpolitikai csomag keretén belül már voltak erre vonatkozó javaslatok, beleértve azt is, hogy a Bizottság a beérkezett kérelmekkel kapcsolatos felülvizsgálat idejét csökkentse hat hónapra, valamint a kifogásolási időszakot 2 hónapra.
A rendszer ismertsége országról országra változik, gyakran annak függvényében, hogy az adott országban hány név van bejegyezve. A Bizottság a minőségi termékek promóciója érdekében pénzeszközöket tesz elérhetővé a piaci szereplők számára annak érdekében, hogy növelni lehessen a rendszer ismertségét a fogyasztók körében.
Jim Higgins
a szerzőt helyettesítve. - Elnök úr, köszönöm a Bizottság válaszát. Véleményem szerint az élelmiszeripari termékek címkézése elismerésre méltó dolog. A biztos úr azonban rátapintott számos lényeges kérdésre: először is arra a tényre, hogy több, eltérő standard van; másodszor pedig, hogy milyen hosszú idő telik el a kérvénytől a tényleges bejegyzésig. Ez valóban igazi példája az európai bürokráciának.
Hazámban a Mezőgazdasági Minisztériumnak a kérelem benyújtásától számítva öt évig tart a regisztráció. Szem előtt tartva a németországi válsághelyzetet, további élelmiszercímkézésre, további standardokra és további minőségellenőrzésre van szükség. Sürgetném a Bizottságot, hogy határozzunk meg egy sokkal szorosabb időkeretet.
Barbara Matera
(IT) Elnök úr, folytatnám a vitát a minőségi élelmiszerekről.
Az elmúlt két hétben Olaszországot tetemes, 20 millió euróra rúgó gazdasági kár érte az EHEC baktérium miatt eladatlan zöldségek - különösen az uborka - okán. Azt mondták, hogy csupán az orosz import felfüggesztése 4,4 millió eurós veszteséget okozott.
A gyümölcs- és zöldségágazat megrogyott. Ezért kérdezném a Bizottságot, hogy milyen lépéseket kíván tenni a gyümölcs- és zöldségpiac védelme érdekében, illetve, hogy milyen intézkedésekkel kívánja elkerülni a megalapozatlan információk terjedését az EHEC baktérium eredetével kapcsolatban, amely megtámadta a gyümölcs- és zöldségpiac egészét, és amely egyes országok teljes lakosságát hajszolja pánikba. Itt minőségi élelmiszerekről beszélünk!
László Andor
a Bizottság tagja. - Válaszom az első kérdésre az, hogy a Bizottság tisztában van azzal, hogy fel kell gyorsítani a törvényhozási folyamatot. Már voltak erre vonatkozó javaslatok a minőségpolitikai csomag keretén belül, amire első válaszomban is utaltam már.
A Bizottság javaslatai magukban foglalják a beérkezett kérvényekkel kapcsolatos felülvizsgálat idejének hat hónapra, valamint a kifogásolási időszak 2 hónapra történő csökkentését. Amennyiben a Parlament és a Tanács úgy dönt, hogy elfogadja a Bizottság javaslatait, abban az esetben a kérvények többségének esetében ez közel egy év, de legalább 10 hónap időnyereséget jelent majd.
Ami a másik kérdést illeti, tegnap ülésezett az Egészségügyi Tanács, amelyen foglalkoztak a kérdéssel. Ezzel később foglalkozunk, szem előtt tartva a Mezőgazdasági Tanács mai rendkívüli ülését. Jelen pillanatban nem vagyok olyan helyzetben, hogy további részletekkel szolgáljak, de mindenképpen foglalkozni fogunk az üggyel.
Marian Harkin
Elnök úr, nagyon rövid leszek. Szeretnék elnézést kérni, hogy lekéstem a biztos úr elején adott válaszát. Kérdésem végül is azzal a ténnyel kapcsolatos, hogy számos ország gyártói között alacsony ennek az ismertsége, míg vannak olyan országok is, ahol kiugróan alacsony. Tesz-e a Bizottság lépéseket annak érdekében, hogy megpróbálja növelni az ismertség szintjét, nem csupán a fogyasztók, de a gyártók körében is?
László Andor
a Bizottság tagja. - Elnök úr, a rendszer ismertsége országról országra változik, csakúgy, mint az, hogy az adott országban hány név van bejegyezve. A piaci szereplők számára elérhetők a minőségi termékek támogatására fordítható európai pénzeszközök, amelyen belül 2006 és 2010 között több mint 19 millió eurót osztottak szét 15 promócióval kapcsolatos program között.
Ezenfelül a Bizottság szeretné újravizsgálni a mezőgazdasági termékek előmozdításának politikáját, és egy zöld könyvet is terveznek a nyárra. Ez lehetőséget ad majd a politika célkitűzéseinek újratárgyalására, valamint az előmozdítással, termékminőséggel és az információ terjesztésével kapcsolatos elvárások felülvizsgálatára.
Tárgy: A fiatalok munkanélkülisége
A gazdasági válság miatt drasztikusan csökkent a foglalkoztatottság szintje a frissen végzett fiatalok körében. Tavaly novemberben az ifjúsági munkanélküliség uniós szinten elérte a 21%-ot.
Csak három országban maradt 10% alatt a fiatalok munkanélkülisége: Németországban, Hollandiában és Ausztriában. Más országokban a helyzet drámai, a balti államokban, Írországban, Görögországban és Szlovákiában ugyanez a mutató 30%-os vagy magasabb, míg Spanyolországban már 40% felett van.
Milyen lépéseket tervez a biztos, hogy megakadályozza a fiatalok elvándorlását Európából?
Milyen módon próbálja a biztos EU-szerte alkalmazni Németország, Hollandia és Ausztria legjobb gyakorlatait?
László Andor
a Bizottság tagja. - A magas munkanélküliség a fiatalok körében a Bizottság egyik legfőbb prioritása és az én egyik legnagyobb aggályom. A munkahelyek hiánya a fiatalok körében elméletben megindíthatna egy elvándorlást Európából, de a munkakeresés miatt országot váltó fiatalok nagy többsége nagy valószínűséggel inkább egy szomszédos tagállamba költözik. Pontosan ezért olyan fontos a munkavállalók szabad mozgásának előmozdítása az Unión belül.
Megoldást kínál olyan régiókban, ahol a munkanélküliség a fiatalok körében magas, szem előtt tartva az egyes tagállamok egyes szektoraiban fennálló munkaerőhiányokat, amelyek egyértelműen kitűnnek a Bizottság új negyedéves Álláshelyfigyelőjéből. A mobilitás előmozdítása az EU fiatal polgárainak körében az Európa 2020 stratégia egyik kiemelt kezdeményezésének, a "Mozgásban az ifjúság” egyik célkitűzése. Olyan széleskörű intézkedéseket körvonalaz, amelyek elősegítik a fiatalok körében jelenleg magas munkanélküliség csökkentését.
Hadd említsek egy-két példát. A fiatalok munkaerő-piaci mobilitását különösen az EU új munkavállalói mobilitási rendszere, "Az első EURES-állásod” mozdítja majd előre, amelyet a tisztelt Ház és a Tanács támogatásával indítottak el. Ennek célja munkát találni a fiataloknak az európai munkaerőpiacon, illetve segíteni a munkaadóknak fiatal, mobilis európai munkaerőt toborozni.
"Az első EURES-állásod” tanácsadási, munkakeresési, toborzási és pénzügyi támogatást nyújt majd összesen átlagban 1000 euró értékben több mint 2000 fiatal munkakereső, valamint olyan cégek számára, amelyek hajlandók fiatal európai uniós munkaerőt alkalmazni.
A Bizottság ezenfelül arra is ösztönzi a tagállamokat, hogy vezessenek be egy fiatalkori garanciát, amely biztosítaná, hogy az általános oktatás befejezésétől számított négy hónapon belül minden fiatal továbbképzésen vagy képzésen vesz részt vagy dolgozik. Ahogyan tisztelt képviselőtársam is rámutatott, Németországban, Ausztriában és Hollandiában a fiatalok munkanélküliségének aránya viszonylag alacsony. Ez, legalábbis részben, a szóban forgó tagállamok átfogó szakoktatási és -képzési rendszerének köszönhető, amely megkönnyíti a fiatalok integrációját a munkaerőpiacra.
A 2010. decemberi bruges-i közlemény a szakoktatás és -képzés területén való fokozott európai együttműködésről a 2011-2020-as időszakban egy igen fontos európai eredmény ezen a területen. Ez körvonalazza és azonosítja azokat az intézkedéseket, amelyek a szakképzés minőségének javításához, annak elérhetőbbé és a munkaerőpiac igényeinek megfelelőbbé tételéhez szükségesek.
Válaszom egy másik részeként szeretném kiemelni a Munkában az ifjúság kampányt. Az április 29-én, Budapesten útjára indult Munkában az ifjúság összehozza a kis- és középvállalkozásokat és a fiatal munkakeresőket, illetve információt és támogatást biztosít, arra ösztönözve majd a fiatalokat, hogy saját vállalkozásokat indítsanak be. Több mint 30 rendezvény van tervbe véve most és 2012 vége között, amikor is lezárul a kampány.
Tisztelt képviselők, őszintén remélem, hogy az általam felvázolt utakat és kezdeményezéseket a tagállamokon belül hatékony intézkedésekkel követik.
Jim Higgins
A számok ijesztőek: a balti államokban, Írországban, Görögországban és Szlovákiában 30%; Spanyolországban 40%; és elnök úr az ön hazájában egy millió 25 év alatti fiatal van, akinek kilátása sincsen munkát kapni. Olaszországban a fiatalok 76%-a azt mondja, hogy ki fog vándorolni. Nagyon szeretném azt hinni, hogy a fiatalok mobilitása Európában a válasz, de az európai országok többsége, az ön által említett hármat kivéve, munkanélküliségi problémákkal küzd.
Valójában arra a tényre kellene összpontosítanunk, hogy Európa lakossága idősödik. Ezt az agyelszívást nem engedhetjük meg magunknak. Itt magasan képzett, erősen motivált fiatal emberekről van szó, akiket meg és vissza kell tartanunk, és olyan ötletes rendszereket bevezetnünk, amelyek az ön által is említett három tagállamban, Németországban, Hollandiában és Ausztriában is vannak. Üdvözlöm, hogy a Bizottság kezdeményezéseket javasol a tagállamoknak. Úgy vélem, hogy egyes tagállamokban azonban anyagilag is támogatni kell az emberek képzését és otthon tartását, mivel szerintem az EU munkaerőpiaca helyett inkább Ausztrália vagy egy másik távoli ország munkaerőpiacát fogják táplálni.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Elnök úr, a biztos úrnak szánt kérdésem kicsit más jellegű. A biztos úr azokról az intézkedésekről tett említést, amelyek a munkanélküliség csökkenését hivatottak elérni, de egyetlen szót sem ejtett arról a tényről, hogy milyen fontos és mennyivel hatékonyabb módszer lenne, ha a tagállamok meg tudnának állapodni a más tagállamokban szerzett képesítések kölcsönös elismeréséről. A fiatalok manapság gyakran más országban keresnek munkát, ahol ugyanolyan vizsgákat kell letenniük, mint amelyeket már korábban letettek hazájukban. Ezzel kapcsolatban mit fognak tenni?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Elnök úr, a magas munkanélküliségi ráta azt jelenti, hogy a tagállamok a fiatalok oktatásába történt beruházása kárba veszik, ráadásul egy olyan időszakban, amikor a fiatalok azt érzik, hogy egy az Európai Unión kívüli országba kell kivándorolniuk. Azt szeretném kérdezni öntől, hogy, szem előtt tartva azt, hogy az iskolaelhagyás aránya elérte a 16%-ot, sőt Portugáliában a 40%-ot is, miképpen alakul majd a fiatalok körében a munkanélküliség 15-20 év múlva, és milyen intézkedéseket terveznek ennek megakadályozására?
László Andor
a Bizottság tagja. - Válaszomban kiemeltem az Európa 2020 részeként már körvonalazott és a hatékony bizottsági programokon keresztül már több tagállamban is lassan gyakorlatba átültetett intézkedéseket.
Az is igaz, hogy ez inkább egy átfogó téma a Bizottság számára, és más európai uniós kezdeményezésekben vannak nagyon is releváns javaslatok, mint például azok az országspecifikus ajánlások, amelyeket ma hoztunk nyilvánosságra; igen fontos hivatkozások az oktatási politikák megreformálásának és az oktatási és képzési rendszerek teljesítménye javításának szükségességére egyes tagállamokban annak érdekében, hogy az oktatás és képzés tartalmát közelebb lehessen hozni a munkaerőpiac igényeihez.
Ez minőségi változást idézhet elő a fiatalok foglalkoztatási lehetőségeit illetően számos tagállamban is, beleértve Spanyolországot és olyan más országokat, ahol jelenleg a legnehezebb a helyzet, és ahol az oktatási rendszer reformja vagy késett vagy figyelmen kívül maradt az elmúlt időszakban.
Fontos továbbá kiemelni az egységes piacról szóló jogszabályt, amely más kezdeményezések mellett a képesítések és diplomák elismerését mozdítja elő, átláthatóbbá és hatékonyabbá téve ezzel az európai munkaerőpiacot, több lehetőséget emelve ki és teremtve, mint korábban.
Ki kell hangsúlyozni továbbá azt is, hogy számos intézkedést támogatnak az EU finanszírozási eszközei, különösen ebben a megközelítésben az Európai Szociális Alap, de említést kell tennem az új mikrofinanszírozási eszközről is, amely programokat nyújt vagy ez utóbbi esetben vállalkozási és önfoglalkoztatási lehetőségeket, és úgy vélem, hogy ezeket a dimenziókat a közeljövőben várható, többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslat is tükrözi majd. Remélem, hogy a Parlament támogatóan viselkedik majd ezen a területen a többéves pénzügyi kereten belül.
Tárgy: Migráció a schengeni térségben
Amint azt az Olaszország és Franciaország között folyó - a főleg Tunéziából érkező migránsok áttelepítéséről és a határellenőrzések visszaállításáról szóló - megbeszélések tükrözik, az észak-afrikai válság miatt sérülhet a schengeni térségen belüli szabad mozgás elve. Mindezt francia tisztviselők a Schengeni Megállapodás egyes rendelkezéseinek felülvizsgálatáról szóló nyilatkozatai is megerősítik.
Milyen lépéseket tervez a Bizottság, hogy megakadályozza, hogy sérüljön a schengeni térségen belüli szabad mozgás elve, mely Európai egységességének sarokköve?
Mivel a schengeni térség bevezetésével a külső határellenőrzésekért már csak korlátozott számú tagállam felelős, hogyan fogja a Bizottság meggyőzni a tagállamok egészét, hogy nagyobb és hatékonyabb szolidaritást tanúsítsanak a migránsok tömeges beáramlása okozta problémák megoldása vonatkozásában, és küzdjék le nyilvánvaló idegenkedésüket attól, hogy felelősséget vállaljanak a terhek egyenlő megosztása érdekében?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Elnök úr, a Papanikolaou úr által feltett kérdés - ahogyan az ezt követő kérdések is - Schengen különböző dimenzióival és távlataival, az elvándorlási válsággal és a Schengenre nehezedő nyomással foglalkozik. Először engedjék meg, hogy válaszoljak Papanikolaou úrnak.
Korábban Coelho úr jelentését tárgyaltuk, valamint annak szükségességét, hogy Schengent, mint az Európai Unió egyik legszebb vívmányát védelmezzük. A szabad mozgáshoz való jog valóban fontos megtestesítője az európai projektnek. Az EU-n belül évente több mint 1,25 milliárd turista tesz határt átlépő utakat. A szabad mozgás ezenfelül hatalmas lökést ad és igen hasznos a belső piac szempontjából, azért ennek megőrzése kulcsfontossággal bír a Bizottság számára, és én személy szerint abszolút prioritásnak tekintem.
Szeretném ismét kihangsúlyozni, hogy a Bizottság megközelítésnek célja Schengen megerősítése, az értékelés javítása - ahogyan azt már karácsony előtt is javasoltuk -, a szabályok egyértelműsítése, az eszközök azonosítása, a rászoruló tagállamok segítése és lehetőség szerint egy olyan mechanizmus bevezetése, amely egy koordinált közösségi alapú választ eredményezne kivételes helyzetekben, például ha egy tagállam nem ellenőrzi belső határait.
A Bizottság fő célkitűzése a megelőző megközelítés. A tagállamok közötti kölcsönös bizalom fenntartását és a kísérő intézkedések hatékony és eredményes alkalmazását szolgáló nyomon követési mechanizmus megerősítésére vonatkozó javasolt változtatások lehetővé teszik majd egy határok nélküli terület fenntartását.
Ez a schengeni vívmányok tagállamokra vonatkozó alkalmazásának fokozott számban történő helyszíni szemléivel történik majd. Ezek a szemlék a tagállamoknak tett olyan ajánlásokat eredményezhetnek, amelyek azonnali intézkedésekre és az ezekkel kapcsolatos határidőkre vonatkoznak. A tagállamok közötti fokozott bizalom ezenfelül csökkenti majd azt, hogy a tagállamok olyan egyoldalú intézkedésekhez folyamodjanak, mint a belső határok ideiglenes újbóli bevezetése vagy a rendőri ellenőrzések fokozása a belső határok menti területeken.
Schengen szelleme a bizalom és szolidaritás szelleme. Nagyon fontos, hogy az EU konkrét formában megnyilvánuló szolidaritást mutasson a migránsok és a nemzetközi védelemre szoruló személyek nagyarányú beáramlása által leginkább érintett tagállamok felé. Ez a szolidaritás többféle formát is ölthet, például segítségnyújtást jelenthet azokban az esetekben, amikor a külső határok nyomás alatt állnak. A Frontexnek itt kulcsszerep jut, és ahogyan a közelmúltbeli, a görög-török határnál történt RABIT beavatkozásnál és a HERMES közös tengeri műveletnél is bizonyítottuk, a tagállamok készen állnak arra, hogy segítsenek a többi tagállamnak.
Ápolnunk kell továbbá a napi szintű együttműködést a nemzeti hatóságok között a határőrizeti területen belül. Pontosan ez a célja az európai határőrizeti rendszernek (EUROSUR), amelyet fokozatosan fejlesztenek 2008 óta, és amelyre vonatkozóan a Bizottság még idén törvénykezési javaslatot fog bemutatni.
Szolidaritásunkat pénzügyi szolidaritáson keresztül is kimutathatjuk. Lesz idén egy keretprogram, amely számításba veszi a migrációs áramlások igazgatását. Van egy pénzügyi mechanizmus is, amelynek célja európai szinten javítani ezen áramlások igazgatását, illetve erősíteni a tagállamok közötti szolidaritást. Persze jelenleg is folyik egy kiterjedt konzultációs folyamat, és igaz, hogy költségvetési megszorítások alatt állunk, de számíthatnak arra, hogy biztosítani fogom, hogy ebben az alapban a jövő számára is maradjon pénz.
A migrációs nyomásnak leginkább kitett és az EU külső határain fekvő tagállamoknak megfelelő pénzügyi kompenzációt kell biztosítanunk azon feladatok elvégzéséért, amelyet a schengeni térség egésze érdekében tesznek - mindezt tisztességes tehermegosztás révén, annak érdekében, hogy támogassuk a nemzetközi védelemre szoruló személyek nagyszámú beáramlása által leginkább érintett tagállamokat.
Világossá kell tenni, hogy az illegális bevándorlók és a nemzetközi védelmet élvező személyek áttelepülésével kapcsolatos bármilyen döntés a Tanácson és a tagállamok hajlandóságán múlik. A tagállamok általánosságban még nem fejezték ki, hogy támogatnának egy ilyen megközelítést, egy említésre méltó kivétellel - az azon személyek más tagállamokba történő áttelepítésével kapcsolatos kísérleti projekt kivételével, akik Máltán nemzetközi védelmet kaptak. Annak érdekében, hogy időszerűen nyomon követhessük ezt, egy hónappal ezelőtt elkötelezettségi értekezletet szerveztem. Örömmel mondhatom el, hogy több mint 300 hely vált elérhetővé a tagállamokból és a velük kapcsolatban áll országokból. Remélhetőleg a jövőben továbbiakat ajánlanak fel. Ez a konkrét formában megnyilvánuló szolidaritás jele. Szeretnék köszönetet mondani ezeknek az országoknak, és remélem a jövőben ők is hozzá tudnak majd járulni.
Georgios Papanikolaou
(EL) Biztos asszony, nagyon szépen köszönöm. Teljes mértékben egyetértek önnel és úgy vélem, a Parlament is. Ez már a Bulgária és Románia csatlakozásával kapcsolatos vita során is nyilvánvaló volt. Ugyanakkor, ahogyan önök is tisztában vannak vele, a Tanácson belül nincs egyhangúság Bulgária és Románia ügyével kapcsolatban.
A bizalmat említette. Igen, szeretnénk tovább építeni és erősíteni a bizalmat. Az általa hozott döntésben Dánia elfogadja az ön által tett nyilatkozatot?
Megjegyzést fűzött továbbá az új mechanizmus kérdéséhez is. A csúcstalálkozó fényében erősíti-e ez a mechanizmussal kapcsolatos vita a bizalom látszatát - mindenesetre, ha jól emlékszem a Schengeni Kódex 23. cikke tartalmaz egy rendelkezést kivételes helyzetek esetére - vagy végeredményben talán újabb aggályokat szül a tagállamokban és a schengeni térség országaiban?
Giovanni La Via
(IT) Biztos asszony, az Európai Bizottság még a jövő hónap vége előtt megfogalmazza a 2014-2020-as időszakra szóló többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslatát.
A már ön által is említett FRONTEX mellett milyen intézkedésekkel szándékozik az Európai Bizottság támogatni azokat a tagállamokat, amelyeket leginkább érintettek a menedékkérelmek, illetve hogyan tervezi megakadályozni a gazdasági migránsok beáramlásának jövőbeni erősödését? Más szóval, milyen intézkedéseket tervez finanszírozni a mediterrán szomszédsági politikákon keresztül, hogy megakadályozza a kiterjedt kivándorlást az elkövetkező hónapok, évek során?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - A bizalmat nem lehet parancsszóval elérni, azt ki kell érdemelni és elnyerni. Annyi tehetünk, hogy megpróbáljuk javítani a tagállamok közti bizalmat azáltal, hogy nyomatékosabb kormányzást alkalmazunk Schengennel kapcsolatban; biztosítani az értékeléseket, de nem a ma is használt szakértői értékelési rendszer segítségével, hanem egy európai közösségi alapra épülő és az Európai Unió bekapcsolódásával működő független mechanizmussal annak érdekében, hogy már nagyon korán azonosítani lehessen a schengeni rendszer problémáit és gyenge pontjait, illetve, hogy rendelkezésünkre álljanak az eszközök, amelyekkel azonnal a nehézséggel küzdő tagállamok segítségére siethetünk. Ez lehetőség szerint segít majd növelni a bizalmat.
Válaszul a másik tisztelt képviselő kérdésére, jelenleg még folynak a keretrendszerrel kapcsolatos tárgyalások, ezért még nem szolgálhatok pontos számokkal. Annyit azonban kijelenthetek, hogy arra törekszünk, hogy növeljük a Frontex függetlenségét és forrásait. Ezenfelül szeretnénk megkönnyíteni a tagállamok hozzáférését a migrációs alapokhoz azáltal, hogy leegyszerűsítjük és könnyebbé tesszük dolgukat, ha határokkal, menedékjoggal, integrációval stb. kapcsolatos ügyekről van szó.
Természetesen különbséget kell tennünk az illegális bevándorlók és a nemzetközi védelemre szoruló migránsok között. Ahogyan önök is tudják, a Tanács és a Parlament jelenleg is tárgyal egy áttelepülési program felállításáról és ez is egy olyan terület, ahol az Európai Bizottság megvizsgálhatná annak a lehetőségeit, hogy finanszírozza ennek jelentős részét. Ami a Földközi-tenger túlsó partján fekvő közvetlen szomszédainkat illeti, a mobilitási partnerségekbe szeretnénk, ha beletartozna az illegális és legális migráció, valamint a nemzetközi védelemmel egybekötött menedékkérés minden szempontja.
Mindez nagyfokú politikai akaratot és további erőforrásokat igényel, és minden tőlem telhetőt meg fogok tenni, küzdeni fogok azért, hogy tartozzanak felelősségem alá ilyen erőforrások.
Második rész
Tárgy: Vízumszabályozás Koszovó számára
Mi a véleménye a Bizottságnak a koszovói vízummentesség (könnyített vízumszabályozás) jelenlegi állásáról, illetve mi az ütemterv ebben a sürgős ügyben?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - A Bizottság jelenleg is folyamatosan nyomon követi a koszóvói hatóságok által tett azon lépéseket, amelyekkel eleget tesznek a vízumliberalizációs párbeszéd elindítása feltételeinek. Mindig is azt mondtuk, hogy két kulcsfontosságú kérdés maradt csupán, hogy megkezdhessük ezt a párbeszédet: tartós visszafogadás, valamint az európai uniós normáknak megfelelő visszailleszkedés politikák.
A visszafogadásról szóló jogszabály és az EU tagállamai által kötött kétoldalú visszafogadási megállapodások érvényesítésének továbbra is jó szellemben kell folytatódnia. Eddig két értékelő misszió ment Koszovóba - tavaly júniusban és decemberben -, amelyek célja az integrációs folyamattal kapcsolatos koszóvói helyzet értékelése volt. Ezek azt mutatták, hogy jelentős előrelépés történt, de még van mit tenni, és jelenleg is párbeszédet folytatunk a koszovói kormánnyal, hogy segítséget nyújtsunk a fennmaradó dolgok elvégzésében. Emellett önkormányzati szinten is előrelépést kell elérni.
Rendszeres helyzetjelentéseket kapunk Koszovóból és a felelős miniszterekkel is szoktam találkozni, és ha egyszer minden elem a helyére kerül, készen állunk arra, hogy újabb missziót küldjünk oda, és megvizsgáljuk milyen lépéseket lehet tenni a vízumliberalizációs párbeszéd megindításához. Itt még nem tartunk, de jelentős előrelépés történt Koszovóban, és szorosan együtt dolgozunk a kormánnyal, hogy támogassuk őket és segítsük az előrehaladást.
Bernd Posselt
(DE) Köszönöm remek válaszát biztos asszony. Annyit szerettem volna kérdezni, hogy vajon lehetségesnek tartja-e, hogy ez a misszió még idén eljusson Koszovóba, vagy ezt ön nem tudja megítélni? Nem lenne fontos, hogy egy ilyen kis ország, amelynek támogatásába jelentős pénzösszegeket és erőfeszítést ölünk, megadja fiatal polgárainak a lehetőséget, hogy igazán megismerjék Európát? Valóban teljesen kontraproduktív lenne a nép "bebörtönzése”. Tudom, hogy szimpatizál a határok megnyitásának ötletével, de valóban realisztikusnak tartja, hogy ez a misszió még a lengyel elnökség alatt megtörténik?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Posselt úr, teljes mértékben egyetértek azon törekvésével, hogy mindent meg kell tenni azért, hogy Koszovó ne váljon egy elszigetelt szigetté ebben a térségben, amelyben igyekszünk egyenként megszabadulni a vízumakadályoktól. Semmi esetre sem fogjuk magára hagyni Koszovót. Az időzítés a koszovói kormányon múlik. A koszovóiakkal együtt dolgozunk, és ahogy értesítenek bennünket, hogy mindent megtettek, amit kértünk tőlük, hozzánk fordulhatnak, és útjára indítjuk a missziót. Minden rajtuk múlik, de nincsenek határidők. Mi tudunk menni, amikor csak hívnak bennünket, és amikor úgy látjuk, hogy megfelelő előrehaladás történt.
Tárgy: A bűnözők internethasználata elleni küzdelem
A technológia, és elsősorban az internet gyors fejlődése egyre hozzáférhetetlenebbé teszi a bűnszervezeteket. A bűnözők ma már inkább interneten, és - az eddig megszokottól eltérően - sokkal kevésbé mobiltelefonon keresztül kommunikálna.
Mit javasol a Bizottság, hogyan kellene fellépni az európai bűnöző bandák internethasználata ellen?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - A számítástechnikai bűnözés valóban egyre nagyobb fenyegetést jelent. Egyre mobilisabbá válik és a legfrissebb fenyegetéselemzések azt mutatják, hogy a szervezett bűnözés egyre nagyobb mértékben kapcsolódik be a virtuális térben folytatott bűnözői tevékenységekbe. A Bizottság ezért különböző tevékenységeket folytat ezen a területen az átfogó kiberbiztonság javítása és a számítástechnikai bűnözés elleni harc érdekében.
A politika szintjén a közelmúltbeli politikai dokumentumok konkrét célkitűzéseket és rendezési terveket határoztak meg. Rendelkezünk egy európai digitális menetrenddel, illetve egy belső biztonságot szolgáló európai stratégiával. Ez a stratégia a számítástechnikai bűnözést, mint az egyik olyan prioritást azonosítja, amellyel a jövőben foglalkozni kell.
A tavalyi év során két törvénykezési javaslatot is előterjesztettünk: márciusban a gyermekek online kizsákmányolásáról szóló irányelvet, amelyet elfogadott a Bizottság, és tudomásom van arról, hogy tárgyalnak róla, valamint az információs számítógépes rendszerek elleni támadásokról szóló irányelvekkel kapcsolatos javaslatot. Ez tavaly szeptemberben történt, erről szintén önök és a Tanács tárgyal, és tudom, hogy jelentős előrelépések történtek.
Ennek célja a virtuális térben tapasztalt közelmúltbeli fenyegetésék fényében természetesen az európai jogszabályok elfogadása. Ez többek között tartalmaz rendelkezéseket az olyan eszközök használatának büntetésére, mint például az úgynevezett botnetek létrehozásához használt rosszindulatú kódok, amelyeket a bűnözők is használnak.
Emellett a nemzetközi együttműködés is kulcsfontosságú a számítástechnikai bűnözés elleni harcban, és pontosan ezért is tárgyalunk nemzetközi partnereinkkel ezekről a kérdésekről. Tavaly novemberben létrehoztunk egy munkacsoportot az EU és az Egyesült Államok között, amelynek keretében már több szakértői tanácskozást is tartottunk. Az előrehaladással kapcsolatban az ez év novemberében esedékes következő EU-USA csúcstalálkozón teszünk majd jelentést. Tervezzük ezenfelül egy kiberközpont létrehozását, ahonnan európai szinten is koordinálni tudnánk a különböző tagállamok által már megtett erőfeszítéseket.
A számítástechnikai bűnözést közvetlenül befolyásolja a gyors technológiai fejlődés, a sebesen felbukkanó üzleti modellek, de a bűnüldöző szervek és a tágabban értelmezett társadalom azon képessége is, hogy elfogadjanak egy olyan változó környezetet, mint a kibertér. A számítástechnikai bűnözés tömeges bűnözéssé kezd válni. Pontosan ebből az okból kifolyólag, amennyiben szeretnénk harcolni ez ellen, közösen kell rendeznünk rendszereinket és megosztani egymással az adatokat. Amennyiben van ok azt feltételezni, hogy szervezett bűnözői csoportok állnak egyre több interneten elkövetett bűncselekmény mögött, ugyanazokat a nyomozási intézkedéseket kell megtenni, mint amelyeket a szervezett offline bűnözés felderítése és üldözése esetén is alkalmaznak, természetesen egy továbbfejlesztett koordinációs mechanizmussal párosítva.
Végezetül, 10 évvel ezelőtt elfogadták az Európa Tanács számítástechnikai bűnözésről szóló egyezményét, a Budapesti Egyezményt. Azóta tíz év telt el, és még nem mindegyik tagállam írta alá és ratifikálta ezt az egyezményt. Célunk elérni a ratifikációt még az év vége, a tizedik évforduló előtt, mert az e bűncselekmények elleni harc fontos elkötelezettség lenne a tagállamok részéről.
Gay Mitchell
Biztos asszony, köszönöm válaszát. Ha jól tudom, vannak emberek, akik bűncselekményeket követnek el az interneten és ott kérkednek ezzel, illetve, hogy a bandák ügyletei között olyan tevékenységeket is találunk, mint a kábítószer-csempészet, embercsempészet, prostitúció, fegyvercsempészet, illegális bevándorlók határon át történő csempészése, sőt gyilkosság, lopás, csalás, fegyveres rablás és még sok egyéb. Mindez a Facebookon történik, a rendszer használatával és még kérkednek is vele. Minden bizonnyal nem egy lehetetlen feladat az Europol és a szolgáltatók számára - akár a Bizottság által koordinálva - hogy azonosítsanak ezen emberek közül néhányat. Minél inkább immunisnak érzik magukat, annál inkább nő majd az ilyen elkövetők száma.
Arra szeretném kérni a biztos asszonyt, hogy vegye fontolóra különleges lépések megtételét, hogy válaszlépést lehessen koordinálni arra, amit ezek közül az emberek közül néhányan az interneten művelnek.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Az elmúlt évek során az informatikai támadások száma, kiterjedtsége és súlyossága egyaránt nőtt. Az áldozatok általában hétköznapi polgárok, vállalatok, akár még nyilvános, helyi, nemzetközi vagy európai intézmények is lehetnek. Az Európai Uniónak javítania kell a számítástechnikai bűnözés elleni harccal kapcsolatos stratégiáján. Azt kérdezném öntől, hogy a jogi keret és az ENISA megbízatásának kiterjesztése mellett milyen lépéseket tervez a Bizottság, hogy fokozza vezető szerepét a kiberbiztonság biztosításának terén?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Való igaz, ma már hagyományos bűncselekményeket is elkövetnek az interneten, mert egy igen hasznos eszköz, de számos olyan új bűncselekmény van, amelyet az internet segít elő, mint például a személyazonosság ellopása, bankszámlák kifosztása és hasonlók.
Biztosak lehetnek abban, hogy szoros figyelemmel követjük majd. Nemrégiben az Europol több figyelemreméltó támadást hajtott végre e bandákkal szemben, olyan határokon átnyúlva működő bandákat is azonosítva, amelyek gyermekpornográfiával, csempészettel és kábítószerekkel is foglalkoztak, így kijelenthetjük, hogy az Europolnál számos szakértő van, aki ezzel foglalkozik.
Természetesen ennél többre van szükség. A riasztóközpontokat össze kell kapcsolnunk az Európai Unión belül, hogy statisztikákat és információt oszthassanak meg egymással, illetve el kell érni, hogy gyakrabban dolgozzanak együtt magáncégekkel, hogy bizonyos mértékig megoldást találjanak erre a problémára. Tervezzük továbbá - és ezzel kapcsolatban most készítjük a megvalósíthatósági tanulmányt - egy európai kiberközpont létrehozását, ahol koordinálni lehet majd ezt a munkát, amely emellett riasztóközpontként is működne, illetve támogatná a már meglévő nemzeti központok munkáját. Mindezt szoros figyelemmel követjük, és az Europol, a nemzeti hatóságokkal közösen, mindent megtesz, hogy felvegye a harcot ezzel az egyre burjánzó bűnözési formával szemben.
Tárgy: A schengeni értékelések és az esetleges felfüggesztési mechanizmus
Fennáll a veszélye annak, hogy a schengeni övezet irányítására irányuló bizottsági javaslatokra úgy tekintenek, mint amelyek az európai eljárásokat az európaiság elébe helyezik. A Bizottság a schengeni értékelések felülvizsgált folyamatában magának domináns vezérszerepet szán, a Parlament pedig a folyamat módosítását javasolja annak érdekében, hogy létrejöhessen az európai és a nemzeti szakértők közötti egyensúly. A schengeni rendszer felfüggesztésével kapcsolatban a Bizottság a tagállami döntés helyett uniós mechanizmust javasol, ugyanakkor ezt széles körben úgy értelmezik (tévesen), hogy a belső határok visszaállítása a gyakorlatban valójában könnyebb lesz. Mivel - bármennyire hasznos lenne is - könnyen előfordulhat, hogy politikai szempontból túlságosan nehéznek bizonyul az értékelésekre és a felfüggesztésre egyaránt vonatkozó közösségi módszer bevezetése, nem lenne-e helyénvalóbb az európaiságot előtérbe helyezni, és szükség esetén jogsértési eljárást indítani azon tagállamok ellen, amelyek megsértik a schengeni szabályokat?
Tárgy: A Schengeni Szerződés végrehajtása
A belső határok nélküli schengeni térség és az európai polgárok szabad mozgása az EU alapelvei közé tartozik és az európai építmény egyik tartóoszlopa. Az EU belső határain történő határellenőrzés újbóli bevezetése nem oldaná meg a bevándorlás problémáját. Ez egy olyan intézkedés lenne, amely csak megnehezítené az európai polgárok életét és feltámasztaná a nacionalizmust.
Tekintettel az Európai Parlament elnökének nyilatkozatára, melyben kiemelte, hogy "a szabad mozgás az EU európai polgárok által talán leginkább értékelt aspektusa”, tudna-e válaszolni a Bizottság az alábbi kérdésekre: miként kíván reagálni Dánia azon közelmúltbeli döntésére, hogy határain újból bevezeti a határellenőrzést? Kíván-e további intézkedéseket hozni az EU külső határainak további megerősítésére? Készül-e felülvizsgálni azt az elvet, miszerint az első megállapított jogellenes beutazás állama rendelkezik az ügyben kizárólagos hatáskörrel?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Elnök úr, egyszerre válaszolnék a két kérdésre, mert szinte megegyeznek. Mindkettő Schengen fenntartásának és továbbfejlesztésének kihívásával foglalkozik a jelenlegi migrációs válság fényében. Ezzel már nagyon röviden foglalkoztam a Papanikolaou úrnak adott válaszomban, de úgy érzem, ezeket az elemeket ebben az összefüggésben is szem előtt kell tartani.
Kérdésében Ludford asszony aggályát fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy az új schengeni értékelési és felfüggesztési szabályokkal kapcsolatos tárgyalások túl hosszúra nyúlhatnak és nehéz lesz egyetértésre jutni, és felkérte a Bizottságot, hogy helyette tekintsék prioritásnak a schengeni szabályokat megszegő tagállamokkal szembeni jogsértési eljárások megindítását. Engedjék meg, hogy világosan fogalmazzak ezzel kapcsolatban: a schengeni szabályok megsértését nem szabad tolerálni, de egyik elem nem zárja ki a másikat. Emellett egy párhuzamos megközelítést tervezünk követni.
Mi vagyunk az európai uniós jog őrzői. A Bizottság továbbra is gondoskodni fog arról, hogy a schengeni szabályokat megfelelően alkalmazzák, és azokat mindenki tiszteletben tartsa. Munkánk alapját a jelen pillanatban is érvényben levő jogszabályok kell, hogy képezzék. Meggyőződésem, hogy a jelenlegi jogszabályok a helyzetek többségében képesek megoldást kínálni. Azokban az esetekben, ha az értelmezésben vagy végrehajtásban eltérések adódnának, a Bizottságnak konzultálnia kell az adott tagállammal, és egyértelművé kell tennie a szabályt. Ezt iránymutatások vagy ajánlások kibocsátásával lehet végrehajtani.
A Bizottság készen áll arra, hogy minden elérhető eszközzel biztosítsa az európai uniós jog megfelelő alkalmazását, beleértve szükség esetén jogsértési eljárások megindítását is. Ugyanakkor, továbbra is dolgozni fogunk olyan megelőző intézkedéseken, amelyek segítségével elkerülhetővé válnak ezek a jogsértési eljárások. Ebben az összefüggésben jelenleg is tárgyalások folynak a Bizottság, a Parlament és a Tanács között egy hatékonyabb schengeni értékelési rendszer felállítása érdekében. Jelenleg azt mérlegeljük, hogy miképpen lehetne kiegészíteni az értékelési mechanizmust a kölcsönös bizalom megteremtése és a szabályok következetes alkalmazása érdekében, illetve, hogy szükséges-e ezt megtenni.
Ami a dán kormánynak a dán belső határok ellenőrzésével kapcsolatos tervét illeti, amelyre Koppa asszony is utalt, gondolom tisztában vannak azzal, hogy a Bizottság elnöke azonnal írásban fordult a dán miniszterelnökhöz, rámutatva, hogy a Bizottság első elemzése komoly kétségeket vetett fel azt illetően, hogy a javasolt intézkedések összhangban vannak-e Dánia európai és nemzetközi jogszabályok szerinti kötelezettségeivel. Barroso elnök úr kihangsúlyozta, hogy a tagállamok nem hajthatnak végre árukkal vagy személyekkel kapcsolatos szisztematikus EU-n belüli határellenőrzéseket, és felszólította Dániát, hogy tartózkodjon az egyoldalú intézkedések végrehajtásától. Jelenleg is elemezzük a Dánia által szolgáltatott információkat, és majd ezt követően döntünk a későbbi lépésekről.
Koppa asszony azt is megkérdezte, hogy vajon javasolja-e majd a Bizottság az első illegális beutazás államának kizárólagos felelősségére vonatkozó elv felülvizsgálatát. Szeretném kiemelni, hogy ezen elv értelmében azt a személyt, aki törvénytelenül tartózkodik egy adott tagállam területén, visszaviszik abba a tagállamba, ahol először belépett az EU területére. Ez a Dublini Rendelet egyik konkrét szabálya, amely megállapítja, hogy a tagállamoknak értékelniük kell, hogy mely tagállam felelős a területükön benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért. Ez azt is jelenti, hogy ez nem egy, az illegális bevándorlással kapcsolatos kihívások megoldására kifejlesztett eszköz.
A Dublini Rendelet átdolgozására vonatkozó bizottsági javaslatban ez az elv érintetlenül marad. A menedékkérő EU-ba történő beutazásában legnagyobb szerepet játszó tagállamoknak kellene felelniük a menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért. Az Európai Parlament a javaslatról szóló, 2009 májusában tartott szavazásán ezt elsöprő többséggel támogatta. A támogatást megerősítette az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság tavaly novemberi szavazása is.
Sarah Ludford
Biztos asszony, természetesen örömmel hallom, hogy ismét hangsúlyozta, hogy milyen fontosnak tartja a schengeni térség fenntartását. Tudom, hogy ezt őszintén így gondolja, de engem aggaszt, hogy ennek ellenére az emberek félreértik, és külföldön az a benyomás uralkodik, hogy a Bizottság mintha túlságosan is nyugodtan fogadná a belső határellenőrzéseket. A múlt héten például megjelent egy cikk a Financial Times-ban, amely szerint "Schengen és az euroövezet egyaránt kezd darabjaira hullani”.
Attól félek, hogy az a hangsúly, amit a Bizottság saját intézményes jogaira fektet, a gyakorlatban nem mutatkozik meg elhatározásban és buzgóságban, hogy szükség esetén megindítsa a jogsértési eljárásokat. Nem hallottam róla, hogy Róma vagy Párizs kapott volna olyan levelet, mint amilyet az elnök úr Koppenhágába küldött.
Maria Eleni Koppa
(EL) Köszönöm, biztos asszony, világos válaszát Schengent illetően, valamint, hogy utalt arra a korábbi kérdésre, amely a bevándorlók demográfiai, gazdasági és földrajzi kritériumok alapján a tagállamokba történő elosztására vonatkozó intézkedéssel foglalkozott.
Bárhogy legyen is, a Dublin II. Rendelet kapcsán szeretnék rámutatni arra, hogy az olyan országok számára, miképpen hazám, Görögország számára is, amelyek az Unió külső határainál terülnek el, és amelyek az Európába beutazó bevándorlók 90 százalékát fogadják, a Dublin II. Rendelet elfogadhatatlan; ez nem egy olyan dolog, amit akár a helyi lakosság, akár maguk az országok elfogadhatnának. Ebből következően, az új fejlemények fényében az átdolgozás egy fennálló kérés.
Georgios Papanikolaou
(EL) Biztos asszony, korábban utalt a szolidaritás és a tisztességes tehermegosztás elvére fektetett hangsúlyra. Nagyon helyesen emlékeztetett minket arra, hogy küszöbön állnak a harmadik országokból származó menekültek áttelepítésével kapcsolatos tárgyalások. A tavalyi év során azt is bejelentette, hogy várjuk a belső áttelepítéssel kapcsolatos új programot. Elárulná, hogy tesz-e bejelentést a Bizottság ezzel kapcsolatban a közeljövőben?
Másodszor pedig, ami a Dublin II. Rendeletet illeti, szeretnék a következőre rámutatni, kiegészítve, amit Koppa asszony mondott. Franciaország, Németországhoz hasonlóan, felfüggesztette a visszatéréseket Görögországba. Az Emberi Jogok Európai Bírósága konkrét okok miatt ítélt el minket, mind a Dublin II. Rendelettel, mind annak működőképességével kapcsolatban. Minek kell még történnie annak megértéséhez, hogy a Dublin II. Rendeletet azonnal át kell dolgozni, ahogyan ezt a Parlament is kérvényezte?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Nagyon sajnálom, hogy tévesen ítélik meg a Bizottság Schengennel kapcsolatos nézeteit. Az elmúlt hónapban nem hiszem, hogy beszéltem volna bármi másról, mint Schengen. Hangsúlyoztam, hogy milyen fontos Schengen; hogy milyen ajándék az Európai Uniónak, illetve hogy gyengítése helyett inkább erősítenünk kell.
Nagyon komolyan vesszük a Schengen felfüggesztésével kapcsolatos jelentéseket. Párbeszédet folytatunk Olaszországgal, Franciaországgal és Dániával, hogy kiderítsük, pontosan mi is történt, mit javasolnak és hogy vajon ez megfelel-e a schengeni szabályoknak. Vizsgáljuk továbbá azt is, hogy miképpen tudjuk megerősíteni Schengen értékelését annak előzetes biztosítása érdekében, hogy a jelenlegi szakértői értékelési rendszert, amely nem különösebben jó, valami olyanra váltsuk le, ami európai szinten működik, és amelyben az Európai Parlament fokozott szerephez jut.
A tagállamok támogatásához jóval több eszközre van szükségünk. Javulnunk kell az iránymutatások kibocsátásának terén. Világossá kell tennünk továbbá azt is, hogy milyen körülmények között lehet végrehajtani a felfüggesztést annak érdekében, hogy elkerüljük az olyan egyoldalú lépéseket, amelyek veszélybe sodorják az egész rendszert. Megnyugodhatnak tehát azzal kapcsolatban, hogy minden tőlünk telhetőt megteszünk Schengen megerősítéséért, illetve, hogy több európai kötelezettségvállalásra van ott szükség, nem pedig kevesebbre.
Dublinnak persze köze van ehhez, de ez egy párhuzamos folyamat. Ez részét képezi a Parlament és a Tanács között jelenleg zajló, a menekültügyi csomaggal kapcsolatos tárgyalásoknak. A Bizottság azt javasolta, hogy a menedékkérés első országának felelőssége maradjon a Dublini Rendeletben, de emellett szorgalmazza egy sürgősségi mechanizmus bevezetését, hogy különleges esetben fel lehessen függeszteni a másik mechanizmust. Ez egy igen vitatott kérdés a tagállamokban; nagyon kevés támogat egy ilyen sürgősségi mechanizmust. Ez a menekültügyi csomaggal kapcsolatos tárgyalások egyik legnehezebb kérdése.
Ez tehát nem jelent megoldást a görög problémára. A menekültügyi rendszer egész Európára vonatkozó felállításával párhuzamosan, amely nagyobb tehermegosztáshoz vezetne - hiszen ha a tagállamoknak lenne egy működő rendszerük, akkor az összes tagállam fogadna menedékkérőket -, a megoldás Görögország számára az, hogy folytatja a reformterveket, amelyek jelenleg is végrehajtás alatt állnak a cselekvési terv keretében. A Bizottság és a tagállamok rengeteg pénzzel, szakértelemmel, tolmácsokkal és ügyintézőkkel támogatják Görögországot. Segítjük Görögországot abban a fontos munkában, amelynek keretén belül egy, az európai joggal összhangban levő rendszert épít fel. Rengeteget tettünk, de rengeteg tennivaló maradt még. Ezt a menekültügyi rendszerrel kapcsolatos tárgyalásokkal párhuzamosan kell tenni.
Tárgy: Az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap (EGAA) jövője
Több szavazás és nyilatkozat is azt mutatja, hogy az alappal kapcsolatban több tekintetben is egyetértés uralkodik az Unióban:
Egyrészt az alap elkülönül az Európai Szociális Alaptól mind módszereit, mind céljait illetően, és e két eszközt így sem formálisan, sem pedig gyakorlati szempontból nem lehet összekeverni.
Másrészt, az indulás nehézségei ellenére a végrehajtási rendelet 2009. évi módosítása lehetővé tette az EGAA jobb felhasználását. Az Uniót és a munkavállalókat egymáshoz közelebb hozó pénzügyi eszköz felhasználása iránti kérelmek megnövekedése ténylegesen tapasztalható. Az alap fennmaradásának szükségességéhez tehát nem fér kétség.
Végül az EGAA e sajátos aspektusa megköveteli, hogy teljes egészében állandó alapként tartsuk számon, amelyhez elegendő mértékű kifizetési előirányzat kapcsolódik ahhoz, hogy igénybevételéhez ne legyen szükség további átutalásokra.
Hogyan gondolkodik a Bizottság egy, a többihez hasonló valódi alapról, amely az EGAA minden szükségletére megoldást jelentene anélkül, hogy az ügyben nagy mértékben érintett Európai Parlament szerepe csökkenne?
László Andor
a Bizottság tagja. - Hálás vagyok az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap iránt mutatott érdeklődésért. Az idei év kulcsfontosságú lesz az Alap jövőjének szempontjából, mivel a Bizottság javaslatot szándékozik tenni az Alapot szabályozó szabályokat illetően, valamint arról, hogy az miképpen fog működni a következő programozási időszakban.
Az elmúlt hónapok során a Bizottság többször is konzultált ebben az ügyben az Alap legfőbb szereplőivel. Figyelmesen megvizsgáltuk a Parlament remek saját jelentését az EGAA-ról, amelyet Portas úr készített néhány hónappal ezelőtt. A jelen formában működő Alapból nyert tapasztalatok, valamint a konzultációk során tett tanácsok nagy reményeket keltettek bennünk azzal kapcsolatban, hogy a javaslatunk jelentősen javítani fogja az alapot 2013-at követően, és a jelenlegi finanszírozási mechanizmussal kapcsolatos két problémára is megoldást nyújt.
Az első probléma a tagállamok kérelmének benyújtásától a hozzájárulás kifizetéséig tartó idő. Ennek az időnek a nagy része a kérelem értékelésével telik. A Bizottság vizsgálja azokat a módszereket, amelyek segítségével világosabbá lehet tenni vagy le lehet egyszerűsíteni azokat az információkat, amelyeket a tagállamoknak a kérelem jogosságának bizonyítása érdekében szolgáltatniuk kell. Rengeteg idő megy el azzal, hogy jóváhagyást kell igényelni és szerezni minden egyes kérelemhez a költségvetési hatóság mindkét ágától. Ez visszatartja az Alapból érkező hozzájárulások kifizetését, hátrányt okozva a munkavállalóknak, mivel egyes tagállamok vonakodva előlegezik meg a képzésekre, munkakeresési támogatásra és egyéb intézkedésekre fordított pénzt.
Ezenfelül az Alaphoz benyújtott kérelmek száma és ezzel együtt a kérvényezett összegek összértéke jelentősen nőtt az elmúlt két év során. Ez fokozottan nehézzé tette a megfelelő tartalékok azonosítását, amelyekből el lehet vonni a hozzájárulásokat. Ez probléma. 2011-ben első alkalommal kellett elhalasztani az Alaphoz benyújtott kérelmek Bizottság általi jóváhagyását, mivel nem lehetett gyorsan elégséges kifizetési előirányzatot találni. Gondolom, egyetértenek velem, amikor azt mondom, hogy ez nem segíti azokat a munkavállalókat, akik létszám felettivé váltak és sürgős segítségre szorulnak. Megoldást kell találnunk ezekre a problémákra, és az Alap finanszírozásának mechanizmusát szorosabb összhangba kell hoznunk ezekkel a célkitűzésekkel.
Jelenleg több lehetőség is nyitva áll előttünk. Példának okáért az Alap az Európai Szociális Alap részét képezhetné, és saját költségvetéssel rendelkezhetne. A Bizottság még nem döntött arról, hogy mi lenne ezeknek a kérdéseknek a legjobb kezelési módja, de ősszel javaslatot tervez előterjeszteni a jövő Globalizációs Alkalmazkodási Alapjáról, szem előtt tartva az európai munkavállalók érdekeit. Izgatottan várom, hogy halljam az önök álláspontját.
Pervenche Berès
a szerzőt helyettesítve. - (FR) Elnök úr, biztos úr, Daerden úr nevében szeretném megköszönni válaszukat. Természetesen támogatni fogunk minden olyan kezdeményezést, amely segít az eljárások felgyorsításában, amennyiben ezek olyan munkavállalók megsegítésére irányulnak, akik létszámleépítés áldozataivá váltak a globalizáció vagy a gazdasági válság eredményeképpen.
Mindössze két konkrét problémára szerettük volna felhívni figyelmüket. Az egyik, hogy a munkavállalók támogatását kell továbbra is elsőszámú prioritásnak tekinteni. Ez azt jelenti, hogy amikor felülvizsgálják az eljárásokat, ellenezni fogjuk, hogy az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap (EGAA) csupán egy újabb eszköz legyen, például a kohéziós politika eszköze, mivel ez azt jelentené, hogy a külpolitikára, kutatásra és fejlesztésre elkülönített összegeken felül az EU pénze a kohéziós politikához tartozna. Konkrét követendő céljaink vannak, és további forrásokra van szükségünk. Ezek között van az EGAA is.
Felkérjük továbbá önöket, hogy koordinálják az EGAA igazgatását, biztostársaikkal együttműködve, olyan politikákkal amelyek hatást fejtenek ki ezen a területen, például a verseny vagy az iparpolitika terén.
Nikolaos Chountis
(EL) Biztos úr, év elején feltették önnek a kérdést, hogy nyújtott-e be Görögország kérvényt az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap aktiválására, amire ön nemleges választ adott. Ez nagy visszhangot váltott ki Görögországban az ország gazdasági és társadalmi helyzetéből adódóan.
Mostani kérdésem lényegre törő lesz: most, hat hónappal később nyújtott-e be hazám, Görögország kérvényt az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap aktiválására a pénzügyi válság által érintett munkavállalók támogatása érdekében? Amennyiben igen, és ön rendelkezik információval ezzel kapcsolatban, kérem, árulja el, hogy jóváhagyták-e ezt a kérvényt. Ha nem, meg tudja magyarázni, hogy Görögország miért nem nyújtott be ilyen kérvényt?
Marian Harkin
Lett volna még egy kérdésem a biztos úrhoz, amelyet később tettem volna fel, amire ma már nem kerül sor, és amelyben a véleményéről kérdeztem volna az EGAA és az ESZA egyesülésével kapcsolatban. Erről bár beszélt, de véleményt nem mondott. Amennyiben lehetősége nyílik erre, örömmel hallanám, továbbá, ha lesz egybeolvadás, láthatunk-e növekedést a Szociális Alapnak nyújtott költségvetési előirányzatokban?
Végezetül pedig másik kérdésem az időzítéssel kapcsolatos, és ön említette a Bizottsággal és a költségvetési hatósággal kapcsolatos nehézséget. Mi lenne, ha arra bátorítanánk a tagállamokat, hogy ahogyan benyújtották kérvényüket az EGAA-hoz, kezdjék el maguk is elindítani azokat az intézkedéseket, amelyekért magát a kérvényt benyújtották, hiszen ez legalább biztosítaná, hogy a munkavállalóknak nem kell az Alapra várniuk.
László Andor
a Bizottság tagja. - Örömmel hallom a vitában a Bizottság azon célkitűzéseinek megerősítését, hogy az EGAA-t erősebb és hatékonyabb eszközként vigye a következő pénzügyi tervbe azon munkavállalók támogatására, akik munka nélkül maradtak. Ezt támasztja alá az a tény, hogy a közeljövőben a költségvetési konszolidáció napirenden marad a tagállamok többségében, és különösen hasznosnak fogják találni, ha lesz egy erős, gyors és hatékony európai uniós szintű eszköz a munka nélkül maradt munkavállalók megsegítésére.
Ahogyan arra rámutattam, több kérdés is nyitott maradt, mint például az EGAA és az ESZA kapcsolata. Ahogyan önök is tudják, az ESZA kezelése megosztott irányítással történik, és azon a véleményen vagyok, hogy a jelenlegi ESZA irányítási rendszere nem kompatibilis az EGAA célkitűzéseivel. Az általunk talált végső formátumtól függetlenül úgy vélem, hogy az igazgatás kérdése nagyban befolyásolni fogja majd a végleges szabályozást. Nem nevekről beszélek, hanem egy külön alap szükségességéről, illetve a gyorsaságra való fokozott ügyelés fontosságáról.
Természetesen a különböző tagállamok most is, de talán a jövőben is megtalálják majd annak a módját, hogy a programokat az EGAA-ból vagy az ESZA-ból finanszírozzák, és legyen még terük manőverezni, de kiemelten fontos, hogy az EGAA-t megőrizzük minden tagállam számára elérhetőnek olyan esetekre, ha hirtelen bekövetkező foglakoztatási válságra kellene reagálni.
A második kérdés a jogosultság meghatározásának problémájára irányult a jelenlegi szabályozáson belül. Ez szintén egy olyan probléma, amelyet a fokozott világosság érdekében vizsgálunk, de jelen pillanatban csupán azon dolgozunk, hogy meghosszabbítsuk a jelenlegi szabályozást a mostani pénzügyi terv végéig. Itt azokról a szabályokról beszélek, amelyeket a válságra adott válaszként vezettek be, valamint persze azért, hogy az EGAA hatékonyabban birkózhasson meg a válság munkavállalókra gyakorolt hatásával.
Liam Aylward
Elnök úr, meg tudná mondani, hogy hozzávetőlegesen hány kérdést tud még fogadni?
Elnök
Aylward úr, mielőtt bejött, elmondtam, hogy biztosonként 20 percünk van, ami azt jelenti, hogy a Blinkevičiūtasszony által előterjesztett 15. kérdésig juthatunk, de félek attól, hogy nem fogunk eljutni az ön kérdéséig. Talán kiegészítésként tudja csatolni egy másik kérdéshez.

Tárgy: A kollektív megállapodások rendszere
A pénzügyi támogatási rendszerhez folyamodó Görögországra, Írországra és Portugáliára az Európai Bizottság és az IMF úgynevezett memorandumok révén kényszerített rá a munkaviszonyok területén bevezetett olyan lényeges változtatásokat és a kollektív tárgyalások során alkalmazandó olyan eljárásokat, amelyek megszüntették a munkavállalók érdekeit védő állami garanciákat.
A görög memorandum például kilátásba helyezi, hogy a kormánynak meg kell arról győződnie, hogy a megkötött megállapodások a megvalósítás szakaszában előnyt élveznek az ágazati megállapodásokkal szemben, ezek pedig fontosabbak, mint a szakmai szervezetek szintjén megkötött egyezmények. A kormánynak továbbá el kell törölnie azt a rendelkezést, amelynek értelmében a munkaügyi miniszter minden ágazati megállapodást kiterjeszthet olyan személyekre is, akik nem képviseltették magukat a tárgyalások során.
Tudatában annak, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 156. cikk úgy rendelkezik, hogy a kollektív szerződésekkel kapcsolatos témák a szubszidiaritás elve alá tartoznak, belátja-e a Bizottság, hogy az általa használt taktikák nem csak a munkavállalói jogok és a munkajogok folyamatos gyengüléséhez vezető ördögi kört eredményeznek, de azokkal a szerződésekkel is szembemennek, amelyeket a Bizottságnak is tiszteletben kell tartania.
László Andor
a Bizottság tagja. - A Bizottság elismeri, hogy a görög válság Görögország lakossága bizonyos részeire nézve magas szociális költséggel jár, de ez a költség leginkább a pénzügyi egyensúlytalanságoknak, a csökkenő versenyképességnek és a pénzügyi nehézségeknek tudható be: pontosan azoknak a nehézségeknek, amelyek megoldására, nem pedig további szítására jött létre ez a memorandum.
Néhányan azt állítják, hogy emiatt a memorandum nem felel meg az Európai Unió működéséről szóló szerződésben meghatározott szubszidiaritás elvének. Nem hiszem, hogy ez igaz lenne. A memorandumban meghatározott intézkedéseket a görög kormányzat szoros együttműködésével és a görög parlament jóváhagyásával dolgozták ki. Ez bizonyítja, hogy betartják a szubszidiaritás elvét.
Az Európai Unió Alapjogi Chartája is alátámasztja véleményemet. A Charta 28. cikke szerint a munkavállalóknak és a munkaadóknak, illetőleg szervezeteiknek az uniós joggal, valamint a nemzeti jogszabályokkal és gyakorlattal összhangban joguk van arra, hogy megfelelő szinten kollektív tárgyalásokat folytassanak és kollektív szerződéseket kössenek, valamint hogy érdekütközés esetén érdekeik védelmében együttesen lépjenek fel, a sztrájkot is beleértve. Ezzel szemben a Charta 51. cikke szerint a Charta rendelkezéseinek címzettjei - a szubszidiaritás elvének megfelelő figyelembevétele mellett - az Unió intézményei, szervei és hivatalai, valamint a tagállamok annyiban, amennyiben az Unió jogát hajtják végre.
Nincs arra vonatkozó külön európai uniós jogszabály, amely arról rendelkezne, hogy melyik kollektív szerződés élvez előnyt abban az esetben, ha különböző szinteken kötötték meg őket, de olyan európai uniós jogszabály sem létezik, amely lehetővé tenné a fiókszintű kollektív szerződések állami beavatkozás útján történő kiterjesztését. Ennek eredményeképpen ezek a kérdések a nemzeti jog kizárólagos illetékességébe tartoznak Görögország vonatkozó nemzetközi kötelezettségeinek megfelelő figyelembevétele mellett, beleértve a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) vonatkozó egyezményeit is.
Bízom benne, hogy sikerült megfelelő választ adnom a kérdéseikre. Bízom abban is, hogy sikerült Önöket meggyőznöm arról, hogy kulcsfontosságúak a memorandumban megnevezett költségvetési, pénzügyi és szerkezeti intézkedések, ha azt akarjuk, hogy Görögország valóban ki tudjon lábalni a válságból. Remélem sikerült eloszlatni a szubszidiaritás elvének be nem tartása miatt aggódók félelmeit.
Nikolaos Chountis
(EL) Biztos úr, sajnálom, de ezúttal sem adott egyértelmű választ. Nagyjából ugyanezt a választ kaptam az írásban benyújtott kérdéseimre is. Ha a Bizottság valóban tiszteletben tartja, hogy a kollektív szerződéses rendszer nemzeti joghatóság alá tartozó kérdés, akkor vajon Ön megszegi vagy nem szegi meg a Szerződések által Önre ruházott szerepkört, amikor voltaképpen a kollektív szerződéses rendszer eltörlésére szólít fel? Az Ön értelmezését nem fogadták el az európai szakszervezetek, amelyek panasszal éltek Ön ellen a Szerződések megszegése miatt.
Kérdésem Önhöz a következő: Ki szólít fel a kollektív szerződések eltörlésére? Ön? Vagy a Nemzetközi Valutaalap? Vagy talán Görögország, Portugália és Írország hitelezői? Arra kérem, hogy adjon világos választ.
László Andor
a Bizottság tagja. - (a mikrofon a mondat közepéig kikapcsolt állapotban van)... a legtöbb intézményi konstrukciót, beleértve a tagállamok különböző bérmegállapítási konstrukcióit. Ezeket a sürgősségi helyzeteket olyan politikák segítségével kezeltük, amelyeket az EU, az IMF és az EKB és az érintett tagállamok közösen határoztak meg.
Valóban vannak még bizonyos nyitott kérdések, és van néhány, az úgynevezett Euró Plusz Paktum által felvetett kérdés is. Nemrég tárgyaltuk a szociális párbeszéd és a gazdasági kormányzás közötti összefüggést a szociális partnerekkel, köztük az ESZSZ-szel is. Ez egy folyamatban lévő vita. Nem akarom azt mondani, hogy minden kérdést meg tudtunk válaszolni, és pontosan ezért szerveztem konferenciát a bérekről és a bérmegállapításról az EU-ban. Ez a konferencia a szociális partnerek, illetve a többi szereplő részvételével kerül megrendezésre szeptemberben. Folytatjuk ezt a tárgyalást, és remélhetőleg meg fogjuk találni a jó válaszokat.
Tárgy: A munkavállalók Közösségen belüli szabad mozgásáról szóló 1612/68/EGK tanácsi rendelet felülvizsgálata
A munkavállalók szabad mozgására vonatkozó referenciakeretet a munkavállalók Közösségen belüli szabad mozgásáról szóló 1612/68/EGK tanácsi rendelet határozza meg, melyet már számos alkalommal felülvizsgáltak.
Az Európai Parlament jelenleg a foglalkoztatási mobilitás Unión belüli előmozdításáról készít jelentést. Az Európai Bizottság képviselője - aki részt vett az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság ülésén - április 19-én bejelentette, hogy az Európai Bizottság kész felülvizsgálni a rendelet annak tökéletesítése érdekében.
Az Európai Bizottság véleménye szerint mikor kellene elkezdeni ezt a folyamatot?
László Andor
a Bizottság tagja. - A munkavállalók szabad mozgása az EU egyik alapelve. Az áruk és a tőke szabad mozgásával együtt ez adja az egységes piac egyik alappillérét, amely az elmúlt 50 évben az európai integráció szempontjából is kiemelt szerepet töltött be.
Ezek mellett jelentős szociális oldala is van, hiszen elősegíti az EU migráns munkavállalóinak és családtagjainak társadalmi, gazdasági és kulturális beilleszkedését a fogadó tagállamokba. A munkavállalók szabad mozgásáról szóló európai uniós jogszabályok biztosítják az EU polgárainak munkavállalási célú szabad mozgását az Unióban, de e mellett védik a munkavállalók és családtagjaik szociális jogait is.
Amint azt Önök is tudják, 2011. május 1-je fontos dátum volt az EU számára. Ez a jelentette a 2004-ben csatlakozott nyolc tagállam polgáraira vonatkozó korlátozások végpontját, akik mostantól szabadon vállalhatnak munkát bármelyik tagállamban.
A Bizottság reméli, hogy azok a tagállamok, amelyek még mindig alkalmaznak bizonyos átmeneti intézkedéseket a romániai és bulgáriai munkavállalókkal szemben, fel fogják szabadítani munkaerőpiacaikat a 2011. december 31-én véget érő második fázis után.
Az átmeneti intézkedések vége azt jelenti, hogy több európai uniós polgár használhatja ki az EU egyik alapvető szabadságjogát és vállalhat szabadon munkát egy másik tagállamban. Ez nemcsak az egyén számára jelent nagyszerű lehetőséget - aki ezzel oda költözhet, ahol munkát talál -, hanem a gazdaság számára is.
Tudom, hogy e Ház a mobilitást és a munkavállalók szabad mozgását is fontos kérdésnek tartja. A Bizottság örömére szolgál a munkavállalói mobilitás Európai Unión belüli előmozdításáról szóló saját kezdeményezésű jelentés, és nagy érdeklődéssel követi az erről folyó vitát a parlamenti bizottságokban.
Azzal is tisztában vagyunk azonban, hogy az európai uniós jogszabályok hatalmas tömege ellenére a munkavállalók szabad mozgása terén a legtöbb európai uniós polgár még mindig úgy érzi, hogy túlzottan sok akadály hárul elé, ha egy másik tagállamban kíván dolgozni. Sokan beszéltek már erről a helyzetről a közelmúltban. A 2010. május 9-i Monti-jelentés - "Az egységes piac új stratégiája” - kiemeli, hogy bár a jogi szempontból a munkavállalók szabad mozgása kiemelt sikernek mondható, a négy egységes piaci szabadságok közül ezt használják ki a legkevésbé.
E problémák megoldása széles megközelítést tesz szükségessé, amit ötvözni kell a szabad mozgás elvének hatékony végrehajtásával. Az európai uniós jogból fakadó szabad mozgáshoz való jog végrehajthatósága különösen az állampolgársági alapon történő hátrányos megkülönböztetés eseteiben lényeges, hiszen rendelkezésre kell állniuk az érintett személyek ezen jogainak megfelelő védelmét biztosító mechanizmusoknak.
A Bizottság szolgálatai jelenleg is értékelik a munkavállalók szabad mozgásáról szóló európai uniós jogszabályokat - különösen az 1612/68/EGK rendeletet -, és feltárják a szabad mozgásról szóló európai uniós jogszabályok végrehajthatósága javításának lehetőségeit, beleértve - adott esetben - egy esetleges 2012-es kezdeményezést is.
Ezért a Parlament munkavállalói mobilitásról szóló jelentése a legjobbkor jön, és minden bizonnyal hozzá fog járulni a munkavállalók szabad mozgásáról szóló európai uniós jogszabályok végrehajthatóságáról szóló vitához, illetve a kérdéskörben meghozandó további lépések kiválasztásához is.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Elnök úr, biztos úr, nagyon szépen köszönöm válaszukat. Nagyon várjuk a Bizottság jövőre esedékes felülvizsgált rendeletét, de szeretném, ha elmondaná, mit gondol, a Bizottságnak vajon a munkavállalók szabad mozgásának pozitív következményei mellett, azok negatív következményeit is értékelnie kellene, vagy nem? Például, bizonyos európai uniós tagállamokból valóságos exodusként áramlanak ki a jól képzett munkavállalók, akiknek a képzésébe ezek a tagállamok jelentős összegeket fektettek be. Ezek a munkavállalók más európai uniós országokba költöztek át. Nem gondolják, hogy létre kellene hoznunk egy alapot, amelyből megtéríthetnénk a képzett, képesítéssel rendelkező munkavállalókat vesztett tagállamok veszteségét?
László Andor
a Bizottság tagja. - Ez egy igen aktuális kérdés. A közelmúltban számos tárgyalást folytattunk május 1-je kapcsán. Tárgyaltam erről a kérdésről a visegrádi országok és a balti-tengeri országok munkaügyi minisztereivel is. Arról beszéltünk, hogy a szabad mozgás okozhat bizonyos fokú feszültséget, különösen azon szakmák esetében, ahol a szabad mozgás nem körkörös folyamatot eredményez, hanem inkább egy egyirányú utcához hasonlít.
Ha ezeket a tendenciákat figyelembe veszik, akkor főként a tagállamok kormányainak feladata a megfelelő képzési, díjazási stratégiák kidolgozása, illetve a megfelelő karrierlehetőség biztosítása például az orvosi szakmában, amely szakmáról különösen sok szó esetett e tárgyalások során.
Továbbra is figyelemmel kísérjük ezt a problémát, és tárgyalásokat folytatunk róla a megfelelő tagállam kormányaival, csakúgy, ahogyan eddig is tettük.
Tárgy: A regionális és kohéziós alap pénzügyi eszközeinek átcsoportosítása
Készen áll-e a Bizottság arra, hogy a jelenleg a regionális és kohéziós alap számára rendelkezésre álló évi 51 milliárd euró legalább tíz százalékát a megújuló energiák területén új villamosenergia-hálózatok céljából induló finanszírozásként átcsoportosítsa?
Johannes Hahn
a Bizottság tagja. - (DE) Martin úr, köszönöm kérdését. Fontos kiemelni, hogy a jelenlegi finanszírozási időszakban - 2007-2013 - a strukturális alapok költségvetési sora alatt rendelkezésre álló forrásokat már hozzárendeltük a megfelelő célokhoz, és több mint 400 operatív program keretében megállapodásokat kötöttünk a régiókkal és a tagállamokkal is.
A finanszírozási időszak elején az átfogó folyamat részét képezi az adott időszak programjainak, illetve annak meghatározása, hogy milyen finanszírozás áll az egyes programok rendelkezésére. A megosztott feladatok vagy megosztott vezetés elképzelésével összhangban a tagállamok és/vagy a régiók felelnek a programok helyszíni megvalósításáért. Szintén a tagállamok illetékesek és felelősek a projekt kiválasztásáért és végrehajtásáért, valamint nyomon követésükért is, legalábbis kezdetben.
Az energiahatékonyság és a megújuló energiák előmozdítása fontos kérdés volt már az időszak elején is. Ez a regionális politika egyik prioritása, ami a korábban említett körülbelül 400 programban megfogalmazott, számos testreszabott javaslat formájában is megvalósul.
A régiókkal és a tagállamokkal elért megállapodás alapján, a tárgyidőszakra 9,2 milliárd euró összegű költségvetést fordíthatunk a fenntartható energiapolitikára, ezen belül is külön kiemelve a megújuló energiát és az energiahatékonyság növelését. A Parlament és a Tanács 2009. évi döntésével megnyitottuk annak lehetőségét is, hogy az Európai Regionális Fejlesztési Alapból elérhető források 4%-át a lakóépületek energiahatékonyságának javítását szolgáló intézkedésekre fordíthassuk. Azóta a tagállamok nagyjából fele élt ezzel a lehetőséggel, és itt külön kiemelném Franciaországot, mint a lehetőség kiaknázásának egyik legjobb példáját.
Hans-Peter Martin
(DE) Biztos úr, kérem, ne legyen dühös, de fordítsuk komolyra a szót. Szeretném felolvasni önnek a kérdésemet, amely a következő: hajlandó-e a Bizottság arra, hogy a minden évben rendelkezésre álló 51 milliárd euró legalább 10%-át új megújuló energiaforrásból táplálkozó elektromos hálózatok kiépítésének gyorsított finanszírozására fordítsa?
Sok mindent mondott itt most nekünk, mind helyes volt. De nem erről van szó. Arról van szó, hogy jelezzük és mondjuk, megértettük a lényeget. Igen, levonjuk a következtetéseket a fukushimai esetből. Igen, valóban komolyan gondoljuk 2020-at. Az energiaváltozás előmozdításához Észak-Németországból Ausztriába kell tudnunk átvinni az elektromos áramot. Édesapám a Voralberger Kraftwerke - az osztrák Voralberg tartomány elektromosáram-fejlesztő vállalatának - vezetője volt. Biztos vagyok benne, hogy nagy tapasztalattal rendelkezik ezen a területen. Ehhez elektromos vezetékekre van szükség.
Hadd ismételjem meg, kérdésem az, hogy Ön személy szerint hajlandó-e ennek a gyorsított finanszírozását elindítani - amiről mindenki úgy nyilatkozik, hogy sürgősen szükségünk van rá - és nem csak ész nélkül végre hajtani, amit az elődei kitaláltak.
Johannes Hahn
a Bizottság tagja. - (DE) Martin úr, tényleg gondosan elolvastam a kérdését. És pontosan ezért kifejezetten konkrét és a regionális politika területén érvényes szabályainknak megfelelő választ adtam Önnek. Ezeknek a szabályoknak az a lényege, hogy a tagállamokban megállapodásokat kell kötni, amelyeket sem a Bizottság, sem a tagállamok nem változtathatnak meg egyoldalúan.
Személy szerint én a már rendelkezésre álló forrásokat használnám fel erre a célra, és nagyon örülnék neki, ha tényleg ez történne. Azon kapom magamat, hogy élő tibeti imakerékként konferenciáról konferenciára járok, tagállamból tagállamba utazom, és - a már rendelkezésre álló - források felhasználásért könyörgök minduntalan. Tekintve, hogy a megújuló energiaforrások arányának növelése valóban az Európa 2020 stratégia egyik fókuszpontja, azt gondolom, hogy a következő időszakban valóban nagyobb költségvetéssel gazdálkodhatunk ezen a területen, beleértve a regionális politika költségvetési tételét is. Sőt, bizonyosan lesznek infrastrukturális beruházások is - Mr. Oettingerrel együttműködésben -, amikor elérkezünk az energiaszolgáltatás Európán átívelő hálózatainak kérdéséhez. Mi mindenféleképpen nyitottak vagyunk, ha - tegyük fel - ma a régiók úgy döntenek, hogy szeretnének új forrásokat elkülöníteni a már rendelkezésre álló források mellett, tehát mi nyitottak vagyunk egy ilyen lehetőségre, vagy legalább is arra, hogy komoly tárgyalásokat tartsunk ebben a témában. De még egyszer elmondanám, hogy mi a Bizottság tagjaiként nem változtathatunk ezeken a megállapodásokon egyoldalúan.
Tárgy: A strukturális alapokból származó kifizetések tekintetében kitűzött célok teljesítése
2011. június végén terjeszti be a Bizottság javaslatát a következő hét évre, a 2014 és 2020 közötti időszakra szóló pénzügyi keretre. Az uniós regionális politika egyes programjainál jelentős problémák mutatkoztak a felvevőképességet illetően. Emellett számos program nem teljesítette kitűzött céljait.
A soron következő költségvetési időszakban a Bizottság az egyes tagállamok esetében hogyan kívánja a felvevőképességet mint kritériumot figyelembe venni a strukturális alapokból származó források elosztásakor?
Egyetért-e a Bizottság azzal, hogy a kifizetéseket felül kell vizsgálni abban az esetben, ha valamely régió a strukturális alapokból éveken át támogatásban részesült anélkül, hogy a kitűzött célok teljesültek volna?
Megvizsgálja-e a Bizottság egy olyan megszüntető mechanizmus lehetőségét, amely meghatározza a strukturális alapokból származó források támogatott régió számára történő kifizetésének legvégső határidejét? Osztja-e a Bizottság a véleményt, hogy a fenti mechanizmus hozzájárul a fokozottan eredményorientált kohéziós politika kialakításához?
A Számvevőszék 2009. évi éves jelentésében az EU kohéziós politikájának kifizetései tekintetében állapították meg a legmagasabb hibaszázalékot. Ugyanez érvényes a megelőző évekre is. Hogyan kívánja a Bizottság ezt a helyzetet orvosolni?
Johannes Hahn
a Bizottság tagja. - (DE) Nagyon szépen köszönöm válaszát, Jensen asszony. Ha a felvevőképességet nézzük és annak értelmezését a források elkülönítésében a következő időszakban, már most szeretnék a források elkülönítésének felső korlátjáról - egyszóval határértékéről - szóló meglévő szabályra utalni. Létezik egy olyan szabály, amely szerint az egyes tagállamokra vonatkozó mozgóskála alapján csak a tagállam teljes GDP-jéhez viszonyított konkrét összeg hívható le strukturális politikai célokra. Az éves szintű elkülönítés nem haladhatja meg ezt a felső határértéket.
A következő időszakban egészen biztosan meg fogjuk vizsgálni, hogy indokolt-e a jelenlegi felső korlát, illetve, hogy szükség van-e bárminemű kiigazításra a felvevőképesség jobb kialakítása vagy biztosítása érdekében.
A programcélkitűzések teljesítésével kapcsolatban hadd emlékeztessem Önöket az ötödik kohéziós jelentésre és a költségvetési felülvizsgálatra, amelyből egyértelműen kiderült, hogy nagyobb figyelmet kell fordítanunk a programok teljesítményére. A következő időszakra e tekintetben számos teszttel és ösztönzési rendszerrel készülünk, amelyeket a Bizottság a 2014 utáni kohéziós politikai jogalkotási jelentéscsomagjában terjesztett elő.
A hibaarányokkal kapcsolatban már többször is említést tettem - itt e Házban is - a többéves programok ellenőrzésének módszertani problémáiról. Az EU költségvetésének csaknem fele egészen biztosan többéves tevékenységekre elkülönített forrásokból áll. A költségvetés végrehajtása szempontjából végzett számvevőszéki ellenőrzések mindig kizárólag az adott évet nézik, és ennek okán keletkeznek bizonyos, a regionális politikával összegfüggő módszertani kihívások - erre a harmadik ellenőrzési szint vonatkozik -, miközben az éves számvevőszéki ellenőrzésre az első ellenőrzési szinten kerül sor, és ezért itt mindig nagyobb arányban fordulnak elő hibák, mint a programciklus végén, és ezt már bizonyítani is tudjuk.
Bárhogy is nézzük, az elődöm, Hübner asszony is kidolgozott már egy cselekvési tervet a Parlamenttel közösen, aminek hatékonysága már most is bizonyított, egyértelműen látszik. Az egyik ilyen intézkedés volt, hogy lehetővé tették a főigazgatóságok számára, hogy indokolt esetben akár hat hónapra is felfüggeszthessék a kifizetéseket. Csak példaként említeném, hogy csak tavaly ötven alkalommal használták ezt az eszközt. A kifizetések ilyetén történő felfüggesztését természetesen a határidő lejárta előtt vissza lehetett vonni, amennyiben a kifogásolt kérdést rendezni tudták.
Azonban a hibaarányok kapcsán szeretném megkérni Önöket, hogy mindig vegyék figyelembe, hogy ebben a tekintetben a regionális politika úgy működik, mint egy hókotró, azaz, bizonyos jogszabályi alapon kidolgozott elemeknél vizsgáljuk a napi szintű, gyakorlati megvalósítást, illetve azt, hogy mennyire hatékonyak és milyen problémák keletkeznek. A közbeszerzésekről ismételt tárgyalások folynak a tagállamokkal, a régiókkal és a végső kedvezményezettekkel. A hibaarány ezen a területen körülbelül 70%-os. Ha sikerülne egyszerűsíteni ezt a rendszert - és Barnier biztossal már el is indítottunk egy erre vonatkozó kezdeményezést -, azzal egyben csökkenthetnénk a gyakorlati hibaarányokat ezen a területen is. Próbáljuk elvégezni a házi feladatunkat és előrehaladást elérni ebből a szempontból is.
Anne E. Jensen
(DA) Elnök úr, engedje meg, hogy megköszönjem Hahn biztos kitűnő válaszát, amelyből kiderül, hogy valóban komolyan veszi ezt a problémát. Láthatjuk, hogy ezeket a problémákat csak súlyosbította a gazdasági válság, hiszen sok ország nehezen talál társfinanszírozási lehetőséget magának. A Bizottság konkrétan vizsgálja-e, hogy mit is jelent ez valójában a következő programidőszak szempontjából? Vajon a strukturális alapokból érkező segélyek valóban e régiók fejlődését eredményezik majd? Látunk konkrét eredményeket? A Bizottság vizsgálja, hogy mit lehetne tenni a valós fejlesztési célkitűzések - az átfogó célkitűzések - nyomon követésének javítása céljából, hogy ezek ne csak projekteket generáljanak, hanem valós fejlődési eredményeket is?
Johannes Hahn
a Bizottság tagja. - (DE) Jensen asszony, kifejezett célunk, hogy a következő programidőszakban tematikusan összekapcsoljuk a strukturális politikát - amennyire ez lehetséges - az Európa 2020 stratégiával. Ezen a téren tehát léteznek kulcsfontosságú célkitűzések és prioritások, amelyeket a régiókban megvalósítandó, testre szabott végrehajtás során alkalmazni kell majd. A régiók feladata az lesz, hogy kiválasszanak néhány prioritást maguknak - mintha egy étlapról választanának -, ami különösen az egymással versengő régiók esetében lesz fontos.
A régiók ezután megállapodnak a valósághoz igazodó, de egyben ambiciózus és számszerűsíthető célokban velünk, a Bizottság tagjaival egyetértésben egy partnerségi és beruházási megállapodás keretében, hogy az időszak végére egyértelműen meg tudjuk állapítani, hogy az általunk elfogadott célkitűzések megvalósultak-e, esetleg túlszárnyalták-e azokat. Ha kiderül, hogy nem érték el őket, akkor meg lesz a lehetőség arra, hogy együtt értékeljük a meg nem felelés okait, illetve azt, hogy belső vagy külső tényezőknek tudható-e be a meg nem felelés. Erre építve aztán levonhatjuk a következtetéseket a jövőbeni programtervezés és a soron következő időszak pénzügyi elkülönítései tekintetében. Ez a regionális politika lényeges és minőségi fejlődését jelenti a következő pénzügyi időszakban.
Elnök
Az idő hiányában megválaszolatlanul maradt kérdésekre írásbeli válaszokat fognak adni (lásd a mellékletet).
Ezzel véget is ért a kérdések órája.
