2. Guineea
Preşedintele
Următorul punct este dezbaterea a şase propuneri de rezoluţii privind situaţia din Guineea.
Marios Matsakis
autor. -Domnule preşedinte, Guineea a avut o istorie foarte zbuciumată, ţările europene fiind implicate într-un fel sau altul în trecutul său tragic. Aceasta a fost cucerită de portughezi în secolul al XV-lea şi cetăţenii săi au fost supuşi comerţului european cu sclavi în secolul al XVI-lea şi dincolo de acesta. În 1890, a fost colonizată de Franţa. După independenţa din 1958, s-au format legături strânse cu Uniunea Sovietică. Perioada sa post-colonială a fost în mare parte dominată de un totalitarism prezidenţial, liderii acesteia fiind susţinuţi de armata sa mai degrabă primitivă.
Guineea, deşi binecuvântată cu zăcăminte foarte bogate de minereuri, inclusiv fier, aluminiu, aur, diamante şi uraniu, este, cu toate acestea, una dintre cele mai sărace ţări din lume. Aceste minereuri sunt exploatate de companii din Rusia, Ucraina, Franţa, Marea Britanie, Australia şi Canada.
Gradul mare de corupţie al oficialilor este cunoscut, iar guvernelor ţărilor cărora le aparţin aceste companii pare să nu le pese de bunăstarea cetăţenilor din Guineea şi încep să se plângă de situaţia îngrozitoare a drepturilor omului în ţară doar atunci când interesele lor financiare sunt subminate sau ameninţate.
Este adevărat că, în prezent, există un alt dictator la putere în Guineea, un tânăr ofiţer de armată numit căpitanul Camara. Acesta conduce o juntă care a promis, în mod solemn, că va scăpa ţara de corupţie şi va îmbunătăţi standardele de viaţă pentru cele 10 milioane de cetăţeni ai acesteia. În acest scop, a fost creat un Consiliu naţional pentru democraţie şi dezvoltare, cu 32 de membri, pentru a guverna ţara.
Nu am nicio idee dacă acest căpitan Camara este sincer în strădaniile sale, sau dacă va reuşi să îmbunătăţească situaţia lucrurilor în Guineea. Cu toate acestea, un lucru este cert: lucrurile nu se pot înrăutăţi mai mult decât au făcut-o în ultimii zeci de ani, timp în care Europa şi restul lumii s-au mulţumit doar să se relaxeze, să privească şi să se bucure de beneficiile exploatării minereurilor din Guineea. Prin urmare, deşi mă opun dictaturii militare a priori, pot spera doar, că după o perioadă scurtă de timp, va avea loc o tranziţie către democraţie.
Jean-Pierre Audy
autor. -(FR) Domnule preşedinte, domnule Špidla, doamnelor şi domnilor, la 22 decembrie 2008, preşedintele Republicii Guineea, Lanzana Conté, a murit la vârsta de 74 de ani. În timpul acelei nopţi de 22 spre 23 decembrie, în mijlocul zvonurilor legate de o lovitură de stat, rudele sale apropiate se ocupau de aranjamentele pentru perioada interimară.
Chiar în acel moment, erau sinceri acei oameni care conduceau o ţară considerată de Transparency International a fi una dintre cele mai corupte din lume şi care se baza pe un stat de drept şi o democraţie care, în realitate, nu au existat niciodată? Chiar în acel moment, îşi aduceau aminte cum, în urmă cu 24 de ani, generalul Lanzana Conté a preluat puterea când tatăl independenţei din 1958, preşedintele marxist Sékou Touré, a murit în 1984? Chiar în acel moment, se gândeau că un simplu ofiţer responsabil cu aprovizionarea armatei cu combustibil ar putea prelua puterea? Chiar în acel moment, regretau că nu au acţionat suficient de mult pentru a stabili adevăratul stat de drept şi adevărata democraţie care ar fi facilitat organizarea acelor alegeri preţioase în termen de 60 de zile, după cum era prevăzut în constituţie?
În cazul în care au regretat într-adevăr aceste lucruri, sentimentele căpitanului Moussa Dadis Camara şi ale prietenilor săi urmau să se transforme în remuşcare în câteva ore. În ziua de miercuri, 24 decembrie, necunoscutul căpitan s-a autodeclarat preşedintele Republicii, a fost ovaţionat de mii de cetăţeni şi, la 25 decembrie, a etalat supunerea oferită de guvernul civil, care a fost de acord cu ultimatumul său. A promis că va lupta împotriva corupţiei şi va organiza alegeri înainte de 2010. A numit o persoană decentă în funcţia de prim-ministru, un funcţionar civil internaţional stabilit în Egipt. Acesta a raportat bucuros că nici o persoană din Guineea nu-l condamnă; partidele politice de opoziţie şi societatea civilă au acceptat această situaţie.
În aceste împrejurări ar trebui să fie condamnată lovitura de stat? Da, doamnelor şi domnilor, trebuie să o condamnăm! Grupul Partidului Popular European (Creştin-Democrat) şi al Democraţilor Europeni, în numele cărora am onoarea să iau cuvântul, condamnă această lovitură de stat, deşi nu suntem naivi; ştim că soluţiile politice nu sunt niciodată simple atunci când o ţară iese la lumină din dictatură. Vă invităm să votaţi în favoarea unei rezoluţii comune a şase grupuri politice.
Erik Meijer
Domnule preşedinte, la 15 februarie 2007, am discutat despre violenţa de stat a dictatorului Lansana Conté în Guineea ca fiind o chestiune urgentă. Acest dictator a venit la putere în urma loviturii de stat din 1984, iar de atunci a fost la putere. Acesta a considerat ţara drept proprietatea sa, aceasta având o însemnătate deosebită datorită zăcămintelor sale naturale de aur, fier şi bauxită. Cea mai mare parte a partidelor nu au participat la alegerile care au fost organizate sub controlul acestuia, iar opoziţia oficială, care era reprezentată temporar în parlament, a fost mai târziu forţată să plece.
În consecinţă, confederaţiile sindicale CNTG şi USTG au devenit principala forţă a luptei pentru democraţie. Forţa de securitate prezidenţială, condusă de fiul dictatorului, a răspuns mitingului de protest din 22 ianuarie 2007, prin asasinarea a 59 de persoane şi rănirea altor 150.
Acest regim îngrozitor a luat sfârşit, în mod neaşteptat, când dictatorul a murit anul trecut în decembrie. Junta a numit un bancher în funcţia de viitor prim-ministru. Întrebarea acum se referă la ceea ce a creat exact junta militară care a preluat ulterior puterea. Este acesta un pas înainte spre democraţie şi egalitate pentru toţi rezidenţii, sau urmează ca această nouă lovitură de stat să pregătească drumul pentru noul dictator care este, repet, interesat, în principal, de resursele naturale ale ţării sale şi de perspectiva umplerii propriilor sale buzunare?
Reacţia lumii externe este una de confuzie. Blocul cooperativ vest-african, Comunitatea Economică a Statelor Vest Africane (ECOWAS), a condamnat ultima lovitură de stat. Preşedintele nigerian aduce elogii ultimului dictator, însă, din fericire, acesta cere un transfer rapid al puterii către un guvern ales în mod democratic. Franţa şi Senegalul, de asemenea, exercită presiuni în vederea organizării de alegeri care urmează să aibă loc anul viitor.
Grupul meu a susţinut întotdeauna, de-a lungul anilor, solicitările din partea opoziţiei democratice din Guineea, care încă par a fi trecute cu vederea. Nu condamnăm schimbarea puterii, însă condamnăm posibila continuare a lipsei democraţiei în viitorul apropiat. Nu există, deocamdată, niciun motiv pentru a penaliza şi a izola Guineea, dar ar trebui să le reamintim noilor lideri că momentul lor de glorie poate fi doar de scurtă durată. Această ţară nu are nevoie de un alt dictator, ci de reinstaurarea democraţiei.
Filip Kaczmarek
Domnule preşedinte, domnule comisar, din păcate a trecut timpul când singurul mod cunoscut de a răsturna un guvern în Vest-Africa era prin intermediul unei lovituri de stat. În timp ce în ţările care au o graniţă comună cu Guineea, şi anume Sierra Leone, Coasta de Fildeş, Senegal sau Liberia, are loc o îmbunătăţire a situaţiei politice, regimurile militare s-au prăbuşit şi iese la iveală o nouă democraţie, Guineea rămâne blocată în trecut. Însuşi preşedintele actual Conté a preluat puterea printr-o lovitură de stat şi acum avem o senzaţie de déjà vu. La douăzeci şi patru de ore după anunţarea morţii preşedintelui, armata a preluat puterea în Guineea şi a suspendat constituţia.
Singura veste bună era că lovitura de stat a fost condamnată de celelalte state africane şi de Uniunea Africană. În plus, ajutorul din partea Uniunii Europene pentru Guineea trebuie condiţionat, fără îndoială, de restabilirea ordinii constituţionale şi de solicitarea organizării de alegeri prezidenţiale cât mai curând posibil. Organizaţiile internaţionale independente ar trebui să supravegheze procesul electoral şi să monitorizeze corectitudinea acestor alegeri. În cazul în care căpitanul Camara doreşte, chiar şi în cea mai mică măsură, să fie un Obama al Guineei, atunci corupţia şi sărăcia din această ţară vor trebui să fie reduse în mod radical.
Ewa Tomaszewska
în numele Grupului UEN. - (PL) Domnule preşedinte, în timpul zilei care a urmat morţii preşedintelui Lansana Conté, la 23 decembrie 2008, o juntă militară, condusă de căpitanul Camara, a preluat puterea în Guineea, suspendând constituţia şi dreptul la activitate politică şi dizolvând guvernul. Junta a declarat război corupţiei şi intenţionează să organizeze alegeri prezidenţiale până în decembrie 2010, deşi legislaţia anterioară stipulase, până în momentul respectiv, că alegerile trebuie să aibă loc în termen de 60 de zile de la expirarea unui mandat.
Cu toate acestea, nu putem să nu observăm că populaţia din Guineea susţine noul guvern. La 29 decembrie, Uniunea Africană a suspendat calitatea de membru a Guineei, oferind acesteia un termen de şase luni pentru a restabili ordinea constituţională. Parlamentul European ar trebui să invite guvernul din Guineea să restabilească dreptul civil şi să organizeze alegeri prezidenţiale democratice cât mai curând posibil. Sper că se va furniza ajutor umanitar din partea Comisiei Europene populaţiei civile şi că se va începe un proces de dialog cu guvernul din Guineea.
Charles Tannock
Domnule preşedinte, preşedintele Lansana Conté a reprezentat prototipul bărbatului african puternic, un dictator corupt care a condus populaţia ţării cu o mână de fier. În realitate, Guineea nu s-a bucurat niciodată de o democraţie adevărată în această jumătate de secol de independenţă.
Moartea domnului Conté a oferit Guineei ocazia să întoarcă pagina, însă orice speranţe privind tranziţia către o democraţie adevărată au fost spulberate prin lovitura de stat. În mod previzibil, răspunsul Uniunii Africane la această lovitură de stat a fost lamentabil de şters. Uniunea Africană nu se poate aştepta să fie luată în serios pe plan internaţional, în condiţiile în care continuă să ocolească adevărul şi să tărăgăneze. De ce ar trebui ca noi, cei din Vest, să ne străduim atât de mult pentru a aborda această problemă, în timp ce guvernele africane par să fie atât de indiferente?
UE ar trebui să ia în considerare invocarea dispoziţiilor din Acordul de la Cotonou privind sancţiunile. Căpitanul Camara şi liderii loviturii de stat trebuie să înţeleagă că UE se aşteaptă la anumite standarde de bază privind guvernarea în schimbul unei relaţii de comerţ şi ajutor. Singura cale spre prosperitate a Guineei este prin alegerea unui guvern democratic, civil.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Domnule preşedinte, domnule comisar, avem în faţa noastră un alt caz în care un grup de ofiţeri a preluat puterea. Juntele militare se comportă în acelaşi mod: mai întâi sunt arestările, apoi constituţia este suspendată, iar, ulterior, se anunţă organizarea de alegeri democratice. În acest caz, alegerile vor avea loc peste doi ani. Cu toate acestea, în practică, ofiţerii vor începe să îşi exercite atribuţiile şi vor vedea că le place. Acest lucru conduce apoi la opresiune socială şi revolte, precum şi la încălcări ale drepturilor omului şi principiilor democratice. Avem motive să bănuim că acelaşi lucru se va întâmpla şi în Guineea, deşi noi toţi sperăm că lucrurile vor fi diferite de data aceasta, că evenimentele vor lua o întorsătură mai bună şi că rezultatul va fi mai pozitiv.
Cred că anunţul făcut de Comunitatea Economică a Statelor Vest Africane şi de Uniunea Africană, şi anume, că vor suspenda participarea Guineei la lucrările lor exercită o anumită presiune şi face apel la bunul simţ. Cred că, având în vedere situaţia socială, şi anume, scăderea constantă a venitului pe cap de locuitor, Uniunea Europeană, şi, prin urmare, şi Comisia Europeană, vor lua măsuri adecvate şi chibzuite şi, în acelaşi timp, curajoase, pentru a se asigura că această ţară se întoarce la normalitate cât mai curând posibil, pentru binele poporului său şi pentru a preveni genocidul şi încălcările drepturilor omului.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Dezbatem astăzi lovitura de stat din Guineea, una dintre cele mai corupte ţări din Africa. În plus, situaţia economică şi socială din Guineea este de neinvidiat, condiţiile de trai ale oamenilor sunt extrem de aspre, există un deficit de produse alimentare de bază, drepturile omului sunt încălcate în mod flagrant, toate acestea creând un mediu care favorizează preluarea puterii prin mijloace ilegale.
Pe de altă parte, ştim foarte bine că preluările de putere cu ajutorul loviturilor de stat au devenit o tradiţie în Guineea. În momentul expirării mandatului Adunării Generale, în urmă cu doi ani, nu fuseseră anunţate alegeri parlamentare. Toate acestea reprezintă, fără nicio îndoială, o preocupare pentru comunitatea internaţională. În orice ţară, o astfel de situaţie, mai devreme sau mai târziu, duce la revolte, la instabilitate şi, deseori, la vărsări de sânge.
Prin urmare, sunt pe deplin de acord cu rezoluţia pe care o dezbatem, care solicită organizarea de alegeri parlamentare şi prezidenţiale, respectarea standardelor internaţionale şi acordarea de ajutor din partea Uniunii Africane şi a Comunităţii Economice a Statele Vest Africane. În plus, libertatea presei, libertatea de exprimare şi libertatea de întrunire trebuie garantate înaintea alegerilor, în mod contrar, alegerile devenind o farsă electorală.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Domnule preşedinte, lovitura de stat din Guineea a urmat modelul majorităţii loviturilor de stat similare din Africa şi de pe alte continente. Aceasta a avut loc imediat după moartea preşedintelui Conté, care a venit la putere ca urmare a unei lovituri de stat organizată cu 24 de ani în urmă. Situaţia economică şi politică în această ţară extrem de săracă incită oamenii la proteste. Aceste proteste sunt apoi liniştite de forţele armate, care consolidează un guvern corupt şi o segregare a ţării între cei care prosperă şi cei care mor de foame.
Faptul că Uniunea Africană şi Comunitatea Economică Africană au suspendat relaţiile cu junta reprezintă un pas pozitiv în acest caz. Presiunea externă ar putea obliga junta să anunţe organizarea de alegeri democratice. Lecţia care trebuie învăţată din această situaţie este că, pentru a susţine democraţia în Africa, Uniunea Africană are nevoie de un plan de acţiune, care să poată împiedica loviturile de stat, ce au drept rezultat pierderi uriaşe pentru cetăţenii din această regiune săracă de pe glob. Susţin această rezoluţie.
Vladimír Špidla
Domnule preşedinte, doamnelor şi domnilor, vestea morţii preşedintelui Guineei, Lansana Conté, care ne-a parvenit în dimineaţa zilei de 23 noiembrie 2008, a fost urmată câteva ore mai târziu de o lovitură de stat condusă de o juntă care a format Consiliul naţional pentru democraţie şi dezvoltare şi a declarat suspendarea constituţiei şi dizolvarea instituţiilor guvernamentale.
Comisia Europeană susţine cu tărie declaraţia preşedinţiei UE, care condamnă această preluare violentă a puterii şi invită autorităţile din Guineea să reinstaureze guvernul civil, constituţional şi democratic cât mai curând posibil. Primirea pozitivă de către publicul din Guineea a regimului militar, în special, de către partidele politice şi uniunile sindicale, demonstrează, în mod clar, că standardul de trai al cetăţenilor din Guineea s-a deteriorat atât de mult, încât o lovitură de stat a armatei este văzută ca o schimbare în bine şi ca un eveniment care insuflă optimism pentru viitor. Acest lucru demonstrează, de asemenea, că fostul regim pierduse încrederea populaţiei, într-o asemenea măsură, încât aceasta a preferat ca guvernul să fie preluat mai degrabă de unităţile militare decât de către moştenitorii oficiali.
În această situaţie confuză, este important să salutăm iniţiativele rapide şi eficiente luate de Comunitatea Economică a Statelor Vest Africane (ECOWAS) şi a preşedintelui acesteia, dl Chambas, cât şi determinarea şi hotărârea Comunităţii şi Uniunii Africane, care au suspendat calitatea de membru a Guineei în cadrul organizaţiei şi au condamnat preluarea violentă a puterii. Comisia este hotărâtă să susţină eforturile ECOWAS şi ale Uniunii Africane şi să sprijine eforturile acestora, pentru a facilita cea mai rapidă reîntoarcere posibilă la un guvern civil, constituţional şi democratic, prin intermediul unor alegeri libere şi transparente.
Provocarea cu care se confruntă comunitatea internaţională în următoarele luni este de a sprijini Guineea în perioada sa de tranziţie şi în activitatea de organizare a alegerilor libere şi democratice pentru o adunare legislativă şi un preşedinte.
Doamnelor şi domnilor, după cum ştiţi, în luna martie 2004, ca urmare a alegerilor care nu au respectat principiile democratice şi care au încălcat elemente fundamentale ale Acordului de la Cotonou, am hotărât să începem consultările între Guineea şi Uniunea Europeană, în conformitate cu articolul 86 din acord. S-au înregistrat progrese în următoarele domenii: alegerile generale care urmează să aibă loc în 2006, liberalizarea mass-mediei, modificarea sistemului de votare care urmează să fie realizată de către guvern, împreună cu opoziţia, şi îmbunătăţiri ale cadrului macroeconomic.
Nu ne pierdem speranţa. Credem cu tărie că procesul alegerilor care a început anul trecut în octombrie poate fi reluat cu succes. În prezent, o misiune comună a preşedinţiei şi Comisiei se va deplasa în Guineea în timpul zilei de miercuri. Misiunea include grupuri din cadrul ECOWAS şi al Uniunii Africane şi obiectivul acesteia va fi evaluarea situaţiei din ţară şi propunerea de măsuri adecvate de susţinere a Guineei în perioada sa de tranziţie spre democraţie.
Preşedintele
Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc la sfârşitul dezbaterilor.
