Rozvoj železnic Společenství - Vydávání osvědčení strojvedoucím hnacích vozidel a vlaků v železničním systému Společenství - Práva a povinnosti cestujících v železniční přepravě (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je společná rozprava o
zprávě předložené Georgem Jarzembowským jménem delegace Evropského parlamentu v Dohodovacím výboru o společném návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, schváleném Dohodovacím výborem, kterou se mění směrnice Rady 91/440/EHS o rozvoji železnic Společenství, a směrnice 2001/14/EHS Evropského parlamentu a Rady o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a vydávání osvědčení o bezpečnosti (PE-CONS 3635/2007 - -, a
zprávě předložené Gillesem Savarym jménem delegace Evropského parlamentu v Dohodovacím výboru o společném návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, schváleném Dohodovacím výborem, o vydávání osvědčení strojvedoucím hnacích vozidel a vlaků v železničním systému Společenství (PE-CONS 3636/2007 - - a
zprávě předložené Dirkem Sterckxem jménem delegace Evropského parlamentu v Dohodovacím výboru o společném návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, schváleném Dohodovacím výborem o právech a povinnostech cestujících v železniční přepravě (PE-CONS 3637/2007 - -.
Georg Jarzembowski  
zpravodaj. - (DE) Pane předsedající, dámy a pánové, dnes večer můžeme být všichni spokojeni s celkovým výsledkem železničního balíčku. Jako zpravodaj referující o dosažených výsledcích v legislativě Společenství v oblasti rozvoje železnic nemohu být zcela spokojen, ale podíváme-li se na výsledky, kterých jsme dosáhli v oblasti práv cestujících, zejména pokud jde o výplaty odškodného za zpoždění vlaků a celoevropský systém o vydávání osvědčení strojvedoucím, můžeme být vcelku spokojeni.
Chtěl bych začít diskusí o mé vlastní zprávě. Dobrá zpráva je, že se 1. ledna 2010 národní železniční sítě musejí otevřít k užívání všem železničním podnikům poskytujícím mezinárodní služby cestujícím, bez diskriminace a bez ohledu na to, zda se jedná o podnik veřejný nebo soukromý. Tím konečně dojde k vytvoření jednotného evropského trhu přeshraniční osobní přepravy a k otevření cesty širšímu spektru železničních podniků, které rozšíří svou nabídku, a přinesou tak prokazatelnou výhodu zákazníkům. Očekáváme, že uvedené železniční podniky skutečně využijí těchto nových příležitostí a předloží zákazníkům vstřícné a konkurenceschopné nabídky, zejména s ohledem na ceny letecké dopravy.
Osvědčí-li se tento postup, budeme mít příležitost revitalizovat přeshraniční železniční přepravu. A zde v určitém smyslu navazuji na předchozí rozpravu, protože pak budeme mít také příležitost snižovat znečištění životního prostředí v Evropské unii.
Neuspokojivým výsledkem dohodovacího řízení je, že se z důvodu silného odporu Rady nepodařilo prosadit otevírání národních železničních sítí také národním službám železniční přepravy, což znamená, že evropský vnitřní trh železničních služeb zůstává neúplný. Upřímně řečeno, důvodem bylo hlasování, které se konalo 18. ledna tohoto roku právě v tomto Parlamentu. Většina poslanců hlasovala pro otevření sítí národním železničním službám, ale bohužel jsme tehdy ve čtvrtek nedosáhli požadované kvalifikované většiny 393 hlasů.
Nicméně, v dohodovacím řízení Parlament nedokázal zajistit, aby se do nové směrnice dostal požadavek adresovaný Evropské komisi na předložení zprávy do 31. prosince 2012, v níž také navrhne opatření pro další otvírání trhu osobní železniční přepravy. Z důvodu zápisu bych chtěl požádat pana místopředsedu Barrota, aby zopakoval svůj závazek předložit zprávu do 31. prosince 2012, a také učinil další kroky k otevření železničního trhu.
Parlament a Rada se dále dohodly, že bychom nepochybně měli omezit otvírání sítí přeshraničních služeb, pokud by tento krok ohrozil ekonomickou rovnováhu veřejných a regionálních služeb cestujícím. Toto omezení však nesmí vést k jakékoli formě protekcionismu, ke snaze železnice chránit se před konkurencí; omezení je možné, pouze potvrdí-li vnitrostátní vládní orgán, na základě objektivní ekonomické analýzy, že by otevření ohrozilo regionální služby cestujícím.
Během řízení bylo ale, bohužel, přidáno ještě další omezení, které umožňuje členským státům zavést poplatek zvýhodňující cestující veřejnou přepravou a místní služby. Parlamentu se však podařilo omezit výši tohoto poplatku tak, že příjmy z jeho výběru nesmí být vyšší, než částka nezbytně nutná k výkonu veřejné služby. Upřímně doufám, že - s výjimkou jedné země, a i tam věřím, že k tomu nedojde - členské státy ve skutečnosti nikdy nevyužijí možnost omezit otevření sítí.
V každé případě doufám, že členské státy neprodleně zahájí provádění této směrnice, a že budeme schopni nabízet v Evropě širší služby v oblasti mezinárodní osobní přepravy, a poskytneme tak našim občanům možnost využívat při cestách za hranice raději železniční, než leteckou přepravu.
Nyní bych rád řekl několik slov jménem své kolegyně Elizabeth Jeggleové. Bohužel, tu s námi dnes nemůže být z důvodu nemoci. Paní Jeggleová chtěla nejprve poděkovat panu Savarymu za úzkou spolupráci mezi stínovými zpravodaji ohledně třetího železničního balíčku a také vyjádřit uspokojení z výsledků práce na směrnici o vydávání osvědčení strojvedoucím.
Nakonec se nám podařilo prosadit existenci jednotného evropského řidičského průkazu pro strojvedoucí, protože by nemělo smysl zpřístupňovat sítě, pokud by vlaky musely stavět na hranicích kvůli výměně strojvedoucích. Chceme evropský vnitřní trh. Chceme evropské nákladní vlaky - v nákladní přepravě již byly sítě otevřeny - a teď chceme, aby také mezinárodní osobní vlaky mohly jezdit přes státní hranice bez omezení, protože chceme efektivní železniční služby. V této souvislosti má zavedení evropských řidičských průkazů pro strojvůdce klíčový význam. Zde tedy můžeme být s naší legislativou spokojeni.
Chtěl bych ale zároveň upozornit, že nejde jen o problém strojvůdců, ale všech osob pověřených bezpečností v železniční dopravě. Stejně jako letadlo nemůže vzlétnout, pokud na palubě není dostatečný počet letušek, protože ony jsou odpovědné za bezpečnost cestujících v mimořádných situacích, tak i my potřebujeme ve vlacích průvodčí a další osoby. Nemám teď na mysli šéfkuchaře v jídelních vozech, ale zaměstnance drah, např. průvodčí a další, kteří jsou odpovědni za bezpečnost cestujících. Zde se nám a panu zpravodaji podařilo společnými silami přesvědčit Komisi, aby se zavázala, že dva a půl roku od vstupu směrnice v platnost předloží zprávu o možnosti zavedení jednotného evropského osvědčení také pro tyto zaměstnance, abychom si mohli být jisti, že ani v mezinárodních železničních službách nepanuje žádný deficit v oblasti bezpečnosti. Strojvůdci a další zaměstnanci musejí projít náležitou odbornou přípravou.
Jsme rádi, že tento řidičský průkaz pro strojvůdce představuje zároveň krok k mobilitě strojvůdců, protože držitelé evropského osvědčení mohou libovolně, v rámci Evropské unie, měnit místo svého zaměstnání. Chceme ale být spravedliví, a proto jsme se společně zaručili, že pokud osoba, která prošla odborným výcvikem v jednom železničním podniku, dobrovolně přejde k jinému podniku, pak má podnik, který poskytl vzdělávání, nárok na kompenzaci za náklady na uvedenou odbornou přípravu.
Jménem paní Jeggleové mi dovolte říci, že jsme velmi potěšeni tímto výsledkem. Bylo ho dosaženo v rámci dobré spolupráce a ona mým prostřednictvím žádá tuto sněmovnu, aby schválila celý balíček.
Gilles Savary  
zpravodaj. - (FR) Pane předsedající, na začátku mi dovolte říci, že sdílím obecné uspokojení z práce na tomto železničním balíčku.
Ušli jsme dlouhou cestu. Na začátku jsme měli čtyři návrhy a skončili jsme u tří. Práce jsme zahájili v roce 2004, a dnes je září 2007. Jinými slovy, vlak, do kterého jsme nastoupili, nebyl žádný TGV. Byla to dlouhá cesta, ale teď jsme na jejím konci. Dokázali jsme to, podle mého názoru, především díky pevnému odhodlání poslanců této sněmovny a jejich těsné spolupráci. Mám na mysli především všechny parlamentní skupiny a tři zpravodaje, kteří jsou tu dnes s námi, ale poděkování patří všem, kteří přiložili ruku k dílu, včetně stínových zpravodajů.
Jsme zavázáni také Evropské komisi, a proto bych chtěl poděkovat komisaři Barrotovi a jeho kolegům za spolupráci ve složitých obdobích, protože dohodovací řízení bylo mimořádně obtížné a v určitých chvílích se zdálo, že naši odpůrci jsou v převaze.
Jsme zavázáni také německému předsednictví a německému spolkovému ministru dopravy Tiefenseeovi za jeho mimořádné osobní úsilí: zúčastnil se řady dohodovacích jednání a jsem přesvědčen, že bez jeho odhodlání uspět bychom dnes tento železniční balíček neprojednávali. Mám na mysli především nejproblematičtější návrh o právech cestujících. S ohledem na tento návrh bych chtěl vzdát hold také Dirku Sterckxovi za jeho práci.
Stupeň odporu vůči právům cestujících je poměrně nezvyklá věc. Je pravda, že železnice nejsou silnice, protože jsou dálkově řízeny. Pravdou také je, že zpoždění mohou někdy vyvolat lavinový efekt; pravdou ale také je, že bezpečnost musí být vždy na prvním místě a že vlaky mohou být zpožděny z docela vážných důvodů. Nicméně, v tomto ohledu jsme celá desetiletí pozadu za leteckou přepravou, a navíc překážkou, které jsme čelili, byl nezvykle silný konservatismus evropského světa železnic: jeho nezvykle silný odpor vůči právům cestujících - který byl nakonec zlomen, protože jsme souhlasili s výjimkami, které nám umožňují kontrolu provádění směrnice za 15 let, kolem roku 2023.
Takže, i když můžeme být na tento návrh hrdi, méně spokojeni jsme s časovým plánem: podle mého názoru není skutečně úplně správné zavádět práva cestujících v časovém rámci 15 let, pokud naším současným cílem je - a to mohu potvrdit - rozvoj železniční přepravy.
Musím říci, že mě osobně potěšilo také zavedení evropského řidičského průkazu pro strojvůdce - skrytého pod názvem "osvědčení pro strojvedoucí hnacích vozidel". Nejedná se o úplně snadnou záležitost. Georg Jarzembowki podrobně nastínil hlavní rysy návrhu, a já se domnívám, že odráží vynikající výsledky práce poslanců této sněmovny na všech stranách. Děkuji skupině pana Jarzembowského, která ne vždy zaujímá tak vstřícný přístup k podobným záležitostem, ale v tomto případě poskytla příkladnou podporu. Chtěl bych věřit, že úspěch, kterého jsme dosáhli, může jít příkladem, protože je výsledkem dialogu obou stran dotyčného průmyslového odvětví. Je příkladem, který defakto obstojí před každým, kdo pochybuje, že Evropská unie je unií svých občanů. Domnívám se, že si tento návrh zaslouží publicitu.
Dovolte mi dále říci, že velký význam přikládám závazku, který jsme přijali - závazku, kterého docílil Evropský parlament - a který se týká drážních zaměstnanců odpovědných za bezpečnostní úkoly. Tito lidé nejsou strojvůdci, nicméně chrání životy cestujících ve vlaku, protože je to povinnost, která je součástí jejich práce, a proto je velmi důležité, aby existoval systém vydávání osvědčení i pro tyto osoby, i když, přirozeně, na jiné úrovni než u strojvedoucích. Proto doufám, že doložka obsahující tento závazek, který se nám podařilo do návrhu zařadit, bude uznána.
Na závěr bych chtěl dodat, s ohledem na zpřístupňování a liberalizaci železničních sítí říci, že pokud to s vytvořením evropské železniční kultury myslíme vážně, musíme začít s přijetím faktu, že přes naše území budou jezdit vlaky jiných lidí. Tato perspektiva je nevyhnutelná.
Mám-li mluvit za sebe, jsem zastáncem odstupňovaného přístupu. Všem se asi nepodaří dosáhnout stejné úrovně připravenosti, a navíc se domnívám, že i když přijmeme tyto působivé směrnice, budou stále existovat země, které své sítě neotevřou. Mám na mysli Irsko, protože nemá mezinárodní tratě, a pravděpodobně i Finsko, kde do jisté míry trať končí, a které bude mít spíše tendenci - a poměrně oprávněně - otevřít svou síť Rusku; mám na mysli především všechny země, které mají odlišnou ložnou míru a odlišný rozchod kolejí.
Jinými slovy, hovoříme-li o vytvoření evropské železniční kultury, první velkou výzvou, které musíme čelit, je interoperabilita, a na tu se musíme v příštích letech zvláště zaměřit. Nová evropská železniční kultura si samozřejmě vyžádá směrnice o liberalizaci, my ale musíme začít u investic do sítí, abychom umožnili technickou interoperabilitu. Otevření trhu konkurenci mezi Francií a Španělskem nebude mít velký význam, protože dokud budou existovat rozdílné rozchody, nemůžeme zvyšovat objemy ani nákladní, ani osobní přepravy.
Na zprávu o vydávání osvědčení strojvůdcům lze v určitých ohledech nahlížet jako na zprávu o interoperabilitě. Nutná je také sociální interoperabilita, která strojvůdcům z různých zemí umožní, aby se považovali za Evropany, spíše než za státní příslušníky určitého státu. Jsem přesvědčen, že pokud dokážeme na železnici překročit hranice národních kultur, pak budeme schopni zajistit budoucnost železniční dopravy. Naléhavost tohoto úkolu roste přímo úměrně s rozvojem silniční a letecké dopravy.
Dirk Sterckx  
zpravodaj. - (NL) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, jsem si vědom, že má zpráva byla z těchto tří zpráv nejsložitější, a že byla, jak řekl pan Savary, nejtěžším uzlem k rozmotání. Vcelku si ale myslím, že jsme dosáhli v našich diskusích s Radou důstojného kompromisu. Chtěl bych poděkovat všem, kteří se na nich podíleli, zejména stínovým zpravodajům, pánům El Khadraouimu, Rackovi, Zîlemu, a dalším, dále předsedovi Dohodovacího výboru, panu Vidal-Quadras Rocovi, který velmi dovedně řídil celá jednání, a samozřejmě také německému předsednictví, jak zde již uvedl pan Savary; myslím, že pan Tiefensee a jeho lidé věnovali této problematice hodně času a tvrdé práce, a v Radě byli nejpřesvědčivější; dík patří také zástupcům Komise, komisařům a jejich útvarům, protože i z jejich strany se nám dostalo velké podpory.
Čeho jsme dosáhli? Důstojného kompromisu, jak jsem již řekl. Myslím, že Parlament se mohl ujistit o několika důležitých věcech. Zaprvé, máme základní práva pro všechny cestující v železniční přepravě, a to je něco, o co jsme na začátku vůbec neusilovali. Tato základní práva jsou: zaručená osobní bezpečnost, odpovědnost železničního podniku za cestující, zavazadla, služby, které poskytuje, pojištění; znamená to také, že osoby se zdravotním postižením mají právo cestovat bez diskriminace. Myslím, že jsme pro všechny cestující v železniční přepravě zajistili něco velmi důležitého: záruku osobní bezpečnosti pro každého cestujícího v železniční přepravě. Od konce roku 2009 budou železniční společnosti povinny poskytovat tyto záruky všem.
Druhým významným bodem podle mého názoru je, že se nám podařilo provádět rozlišení tam, kde je to důležité, nikoli mezi vnitrostátní a mezinárodní přepravou, ale mezi dálkovou a místní přepravou, jinými slovy, na základě objektivních údajů v rámci jednotného evropského trhu jsme prohlásili, podívejte, pro tyto cestující musíte udělat tyto konkrétní věci, a pro jiné nemůžete; neprovádíme tedy rozlišení mezi vnitrostátní a mezinárodní přepravou, ale náš způsob rozlišení je jiný. Myslím, že i tento bod má svůj význam. U dálkových tras jsme zajistili systém odškodného a pomoci v případě zpoždění, do něhož jsou zahrnuti i cestující, kteří pravidelně zažívají zpoždění, například pracovníci dojíždějící denně za prací nebo majitelé traťových jízdenek; zřídili jsme pomoc pro zdravotně postižené na nádražích a ve vlacích, samozřejmě na dálkových spojích, ale doufáme, že co nejdříve i pro všechny cestující; ve směrnici jsou také obsažena ustanovení o vyřizování stížností. Provedli jsme rozlišení mezi městskou, příměstskou a regionální dopravou, umožnili jsme výjimky, ale pouze tam, kde byly definovány členskými státy a pod podmínkou, že budou podléhat kontrole prováděné Komisí. Myslím, že pro členské státy není nepodstatné, že mohou říci, podívejte, my rozlišujeme mezi regionálními trasami na základě našich vlastních kritérií. Zde jsme definovali jedno, možná dvě velmi specifická pravidla.
Toto je tedy výsledek, kterého Evropský parlament dosáhl. Začal jsem tím, že jsem se ze všech sil snažil přesvědčit Komisi, aby upustila od svého původního dělení na mezinárodní a vnitrostátní přepravu, a pak se nám podařilo o tomtéž přesvědčit i Radu. Musím přiznat, že první přesvědčování bylo snazší, než to druhé. V Radě jsme se setkali s tuhým odporem, ale nakonec se nám podařilo udržet směr u řady věcí tak, jsme chtěli. Museli jsme se ale smířit s tím, že celý proces byl pomalejší, než jsme původně chtěli, například ustanovení, kterým se povoluje výjimka u dálkových spojů na období pěti let, které může být následně prodlouženo o další dvě období. Ale znovu, tuto výjimku lze povolit pouze tehdy, dokáží-li ji členské státy a železniční společnosti zdůvodnit Evropské komisi. Důležité tedy je nejen to, že výjimka je povolena, ale i to, že musí být zdůvodněna.
Celkem vzato si myslím, že do konce roku 2009 dosáhneme významného pokroku. Základní práva. Zahajujeme diskusi, které se železniční podniky a regulační orgány v členských státech už nemohou déle vyhýbat. Jednou už musejí začít mluvit s cestujícími, uživateli železniční dopravy, o tom, jaká jsou jejich práva, a jak je hodlají zaručit; a obávám se, že to bude velmi zdlouhavá diskuse. Z mnoha důvodů železniční podniky nepatří vždy k nejrychlejším provozovatelům, nejen kvůli své historii a podnikové kultuře, ale také protože jde o značné investice, a ty vyžadují čas. Podle mého názoru musí Parlament i toto vzít v úvahu. V žádném případě se ale železniční podniky a členské státy nemohou již déle vyhýbat diskusi o zlepšování kvality a o lepší službě zákazníkům.
Obecně vzato se domnívám, že třetí balíček je vstřícným krokem k Evropskému železničnímu trhu. Otevřenému, dynamickému trhu, v němž různé subjekty soupeří o klienty, což znamená, že se o své klienty také musejí starat. Doufám, že má zpráva o právech cestujících přispěje k jeho vzniku; podle stanoviska Parlamentu si mají být všichni uživatelé železniční dopravy rovni. Myslím, že zpráva Gillese Savaryho o vydávání osvědčení strojvůdcům je důležitým krokem vpřed. Na otevřeném trhu jsou podobné věci nutné k tomu, aby vlaky mohly jezdit kdekoli, a hranice už nebyly překážkou. Škoda jen, že jsme neudělali, co jsme měli udělat v souvislosti se zprávou Georga Jarzembowského a přístupem na trh, tj. že nadále rozlišujeme mezi mezinárodními a vnitrostátními spoji, a pro domácí spoje neděláme totéž, co pro spoje mezinárodní, tím myslím zejména otevírání trhu a poskytování co největších možností subjektům pohybujícím se v rámci příslušné infrastruktury. Obávám se Parlamentu v této otázce poněkud ujel vlak. A všichni víme, proč. Nevím, zda bychom s tím v Radě uspěli, ale je ostuda, že jsme nevytrvali až do konce, jak to Britové hezky vyjádřili.
Myslím, že Parlament udělal, co mohl, pane předsedající; usilovně jsme se snažili posunout Radu vpřed, kam až to bylo možné. Mohli jsme si toho přát více? Ovšem, že mohli, ale doufám, že většina sněmovny pochopí, že Parlament ze všeho nejvíce potřeboval přijetí rozhodnutí v této otázce, že jsme vyčerpali všechny možnosti při dohodování a že jsme dosáhli určitého pokroku v otázce evropského železničního trhu, který je důležitý nejen pro cestující veřejnost, ale i pro hospodářství Unie.
Jacques Barrot
místopředsedsa Komise. - (FR) Pane předsedající, dámy a pánové, ve dnech 19. a 20 .června 2007, po dlouhých a náročných jednáních, zvláště o otázce práv cestujících, dohodovací výbor konečně dospěl k dohodě. Tato dohoda je jednoznačně odrazem úsilí všech zúčastněných institucí, ale i Evropského parlamentu, který významně přispěl k prosazení tohoto třetího železničního balíčku. Chtěl bych tedy poděkovat panu Vidal-Quadrasovi, který vedl vaši delegaci, jakož i zpravodajům, pánům Jarzembowskému, Sterckxovi a Savarymu, a předsedovi a členům Výboru pro dopravu, kteří se těmito otázkami podrobně zabývali, a dokázali dosáhnout skutečných úspěchů při přípravě návrhu společného stanoviska Rady, především v oblasti práv cestujících.
Jsem rád, že "balíčkový" přístup Parlamentu a Komise slavil úspěch. Umožnil přijetí těchto dvou návrhů přesně dva a půl roku po jejich předložení Komisí - i přesto, že se mezitím počet členských států prakticky zdvojnásobil. Musím uznat, pane předsedající, že díky houževnatosti Parlamentu došlo zároveň k přijetí pozměněného nařízení o veřejných službách v přepravě cestujících po železnici a silnici. Před dvěma lety nebylo rozhodně jasné, že se dostaneme tak daleko. Vzdávám za to dík sněmovně.
Nyní mi dovolte stručně shrnout výsledky, kterých bylo dosaženo při projednávání každého ze tří návrhů. Začnu s otevřením trhu mezinárodní osobní železniční dopravy. V dohodovací fázi dominovaly diskusi dvě otázky, tj. zpráva, kterou má Komise připravit k realizaci otevření trhu s mezinárodními službami cestujícím a uložení poplatku k financování veřejných služeb. V první otázce Parlament horlivě usiloval o to, aby zpráva Komise zahrnovala otevření trhu s vnitrostátními službami a aby byla doprovázena příslušným legislativním návrhem. Dohodovací výbor přišel s kompromisem, podle něhož bude zpráva Komise zahrnovat analýzu perspektiv otevření vnitrostátních trhů konkurenci. Tím se zohlední zkušenosti s uplatňováním pravidel v oblasti veřejných služeb, a rozdíly mezi členskými státy. Bude-li to nutné, budou do zprávy Komise zahrnuta také doplňující opatření, pane Jarzembowski, jejichž cílem bude usnadnit postupné otvírání trhu.
Uvědomuji si, že z vašeho pohledu měl být tento kompromis ambicióznější, má ale dvě výhody. Umožňuje nám provádět nový legislativní rámec, včetně ustanovení pro veřejné služby. Stanoví také jasný časový rámec pro podrobnou analýzu dopadu tohoto nového legislativního rámce ve všech členských státech. Budeme tak mít příležitost posoudit závažnost doplňujících návrhů Komise.
Druhým bodem v centru zájmu vyjednavačů bylo uložení poplatku k financování veřejných služeb. Řada členských států doufala, že všechny služby železniční dopravy v rámci jejich území, vnitrostátní nebo mezinárodní, a bez ohledu na provozovatele, kolektivně přispějí k financování veřejných služeb v přepravě cestujících díky uložení poplatku. Když Rada přijala své společné stanovisko, Komise je akceptovala jako určitou možnost, pokud bude slučitelné s právem Společenství. Kompromis dosažený při jednáních v dohodovacím výboru obsahuje některé prvky z druhého parlamentního čtení. Jsem vděčný parlamentní delegaci za její podporu a mohu vás ujistit, že jsem odhodlán dokončit tento právní předpis podle svých nejlepších schopností.
Tím se dostávám, pane Savary, k vydávání osvědčení příslušníkům vlakových čet. Kromě více méně technických otázek, které byly snadno vyřešeny před závěrečným jednáním, zbývaly ještě dvě, kterými bylo nutné se zabývat: částečná úhrada výdajů na odbornou přípravu, pokud strojvůdce předčasně opustí společnost; a působnost směrnice. Řešením, které bylo dosaženo v otázce částečné úhrady nákladů na odbornou přípravu, byla žádost adresovaná členským státům, aby se touto otázkou zabývaly formou vnitrostátních opatření, protože, jak se nakonec zjistilo, harmonizace jednotlivých řešení není nezbytná.
S ohledem na působnost směrnice se domnívám, že jsme nalezli nejlepší řešení. Evropská železniční agentura zadá vypracování podrobnější studie profilu a úkolů těch příslušníků vlkových čet, kteří se podílejí na zajištění bezpečnosti. My pak budeme moci naše návrhy efektivněji zaměřit právě na tyto zaměstnance, ale měl jste pravdu, když jste upozornil na mimořádný význam vydávání osvědčení příslušníkům vlakové čety.
Teď bych se chtěl, pane Sterckxi, zastavit u otázky práv a povinností cestujících v železniční přepravě. Závěrečná fáze jednání se zaměřila na oblast působnosti nařízení o právech cestujících v železniční přepravě. Parlament od samého začátku usiloval o to, aby tato práva byla zavedena do všech oblastí železničních služeb, včetně vnitrostátních. Velká část členských států se ale domnívala, že by tím vznikly nemalé problémy, především při uplatňování nařízení v oblasti místních služeb, jejichž charakter je poměrně odlišný od charakteru služeb v mezinárodní nebo dálkové železniční dopravě.
Řešení nakonec obsahovalo dva klíčové elementy: nové rozlišení mezi typy služeb, a dlouhá přechodná období. Určujícím parametrem pro uplatňování pravidel je nyní dlouhá nebo krátká vzdálenost, přičemž služby na krátkých tratích zahrnují městské, příměstské a regionální železniční spoje. V nařízení se tedy nadále nerozlišují "vnitrostátní" a "mezinárodní" služby. Tato nová úprava, na níž jste se zásadní měrou podílel, pane Sterckxi, nám umožnila dosáhnout dohody v otázce, která byla až dosud hlavním zdrojem problémů.
Toto řešení týkající se působnosti má mnoho výhod: vyhovuje lépe pravidlům o vnitřním trhu, než původně uvažované parametry závislé na vnitrostátní/mezinárodní dimenzi; poskytuje členským státům více flexibility, protože při definování charakteru městských, příměstských a regionálních služeb na vnitrostátní úrovni, v rámci, který je stanoven nařízením, bude možné objektivně zohlednit velikost a strukturu dotyčného území.
Kompromisní řešení obsahuje rovněž odklad uplatňování některých oddílů nařízení po dobu přechodného období v trvání pěti let, které může být dvakrát prodlouženo. Toto řešení zmenšuje bezprostřední zatížení železničních společností, zároveň však zachovává povinnost provést práva, která jsou nařízením zřizována, do vnitrostátních předpisů. To znamená, že pokud se železniční společnosti dívají do budoucna, nemohou polevit ve svém úsilí. Chci vám také připomenout, že v nařízení je obsažen minimální základní soubor práv, která se uplatňují bez výjimek od chvíle, kdy předpis vstoupí v platnost. Tato práva se týkají dostupnosti přepravních dokladů, občanskoprávní odpovědnosti v případě nehody, osobní bezpečnosti cestujících na nádražích, a nediskriminačního přístupu k cestujícím se sníženou pohyblivostí. Jinými slovy, docela hodně věcí! Považuji toto řešení za dobrý výsledek, který nám do budoucna umožní poskytovat cestujícím v železniční přepravě kvalitnější služby.
Pane předsedající, dámy a pánové, prokázali jsme, že společně dokážeme posunout věci kupředu. Toto je ale pochopitelně jen jedna etapa. Nyní se budeme muset věnovat řádnému uplatňování pravidel, která Parlament a Rada přijaly. Komise, plnící úlohu strážce smluv, bude na plnění tohoto úkolu neúnavně pracovat.
Protože jsem přijel s malým zpožděním přímo z Kypru, neslyšel jsem příspěvky ani jednoho ze tří zpravodajů, ale zachytil jsem poznámku pana Savaryho, že interoperabilita je nezbytným předpokladem evropeizace železnic. Je to cena, kterou musíme zaplatit za přesun části naší nákladní dopravy na železnici - a již dnes si uvědomujeme, jaké výhody tento přesun přinese, především při řešení výzvy prvořadého významu, jakou je globální oteplování.
Tento balíček samozřejmě není dokonalý, ale jeho velkou zásluhou je už pouhý fakt, že existuje, a nevím, pane předsedající, zda dokáži dostatečně poděkovat všem poslancům, kteří se podíleli na jeho přijetí, protože i pro nás je znamením začátku nové etapy, které hodlám věnovat značné osobní nasazení a zaujetí.
Reinhard Rack
jménem skupiny PPE-DE. - (DE) Pane předsedající, pane místopředsedo Komise, dámy a pánové, mnozí z nás pravděpodobně znají příběh kapitána z Köpenicku, a mnozí z nás se také nasmáli tomu, co se v příběhu událo. Tento příběh ale nebyl a není vůbec legrační. To, že někdo má na sobě uniformu, ještě neznamená, že si může, nebo že by si měl, činit jakýkoli nárok na moc.
Není to tak dlouho, co se cestující v železniční přepravě po Evropě, po našich členských státech, setkávali s mnoha malými Köpenicky. Průvodčí představoval úřad, zákazník se musel podřídit. Právní předpisy Evropského společenství vnesly závan čerstvého vzduchu do těchto kvazivládních struktur, a za posledních několik let jsme se stali svědky až překvapivého množství změn. Monopoly a kvazimonopoly se pomalu a stále častěji transformují na odvětví služeb, která více či méně podléhají konkurenci. Cestující získávají práva. A to je téma, kterému se chci věnovat.
Ve Sterckxově zprávě si Evropský parlament stanovil velmi ambiciózní cíle. Naším hlavním cílem bylo pokud možno zajistit, aby všem cestujícím byla zaručena stejná nebo podobná práva, bez ohledu na vlak, jakým cestují; a tato práva se nesmějí omezovat pouze na cestující v mezinárodních spojích. Parlament považoval za nepřijatelné, aby se s lidmi cestujícími ve stejném vlaku zacházelo odlišně.
Kompromis, který byl s obtížemi sjednán během dohodovacího řízení, zcela nesplňuje uvedený cíl, ale do velké míry se mu blíží. Všichni cestující dnes mají základní práva ve velmi důležitých oblastech: v oblasti ručení, práv osob se sníženou pohyblivostí, informací, a postupně získávají další práva, byť s velmi dlouhými přechodnými lhůtami. Na hlavní úspěchy tohoto kompromisu můžeme být právem hrdi, zejména porovnáme-li je s právy cestujících v letecké přepravě, a tento fakt považujeme také za důležitý. Zahrnují zavedení pokut, odškodného v případě zpoždění, zlepšený přístup pro osoby se sníženou pohyblivostí, vozíčkáře, doprovázející osoby a lepší informovanost o všech uvedených aspektech. Na tento úkol se budeme nadále zaměřovat i v budoucnu, abychom cestujícím zajistili možnost vymáhat jejich práva i tehdy, když se k nim lidé v uniformě budou chovat odmítavě nebo přezíravě.
Jedno slovo na závěr, abychom se vyvarovali nedorozumění. Ve stávajícím znění se tato nová směrnice dosud zcela nevztahuje na místní služby - městské, příměstské a regionální spoje. Pro místní veřejnou dopravu budeme muset vypracovat samostatná pravidla, abychom také těmto zákazníkům zaručili vskutku královské zacházení.
Bogusław Liberadzki
jménem skupiny PSE. - (PL) Pane předsedající, pane komisaři Barrote, možná bych mohl na začátek říci, že naším cílem v Evropském parlamentu a v Evropské unii je dobře sloužit lidem, a v oblasti dopravní politiky se pokoušet nabízet skutečné příležitosti k růstu, vnášet do železniční dopravy novou kulturu růstu a rozvoje, podnikatelského ducha a nové příležitosti k růstu trhu. Balíček, který nám byl představen, tyto dva základní cíle splňuje. Z toho důvodu bych chtěl hned na úvod říci, že budeme hlasovat pro jeho přijetí.
Chtěl bych pohovořit o zprávě pana Jarzembowského. První zásadní otázkou je působnost nového nařízení, které se týká služeb v mezinárodní přepravě cestujících po železnici. Během práce výboru jsme zkoumali a projednávali, mimo jiné i ve dvoustranných diskusích s panem zpravodajem Jarzembowským, možnost, jak postoupit o jeden či dva kroky směrem k liberalizaci také v oblasti vnitrostátních služeb. Nicméně, akceptujeme předložený rozsah nařízení, které zahrnuje mezinárodní, nikoli přeshraniční spoje, s možností přibírat a umísťovat cestující na trasách mezi železničními nádražími uvnitř každého členského státu. Toto řešení považujeme za efektivní a přijatelné, a proto pro něj budeme hlasovat.
Druhou, a poněkud kontroverznější oblastí, o které se komisař Barrot také zmiňoval, je možnost zavedení poplatků tam, kde se prokáží negativní důsledky liberalizace, nebo ohrožení výkonnosti a efektivity systému přepravy cestujících v příslušné zemi a poskytování veřejných služeb. Tento bod vyvolal znepokojení a polemiky. Navrhované řešení může v praxi fungovat,a Komise bude muset, pochopitelně, úzce spolupracovat s členskými státy.
Mimochodem, máme velké problémy s polským překladem, který nesprávně tlumočí význam.
Třetím velmi důležitým aspektem je zpráva posuzující účinky této liberalizace v roce 2012. Toto je velmi důležité. Není sporu o tom, že liberalizace je správný přístup, ale mezi stanoviskem mé skupiny k tomuto bodu a, například, prohlášením pana Sterckxe, je určitý rozdíl. Chtěl bych se ujistit, že tento balíček tvoří jeden celek. Zprávy pánů Jarzembowského, Sterckxe a Savaryho znamenají skutečný nástup nové úrovně kvality.
Chtěl bych vyjádřit své poděkování a uznání zpravodajům, pánům Jarzembowskému, Savarymu a Sterckxovi. Zvláštní uznání náleží jistě také panu komisaři Barrotovi za jeho přístup, příslušnému generálnímu ředitelství a německému předsednictví.
V příštích několika letech bychom se přirozeně mohli setkávat se synergickým efektem v rámci celého dopravního systému v Evropě, především v oblasti služeb cestujícím. Z toho důvodu cítím velké uspokojení, i když jako představitele nového členského státu mě trápí určité obavy: bude-li existovat volný trh pro strojvůdce, pak bychom se mohli dočkat odlivu strojvůdců ze země, ale možná by toto opatření mohlo být zároveň i stimulující.
Anne E. Jensen
jménem skupiny ALDE. - (DA) Pane předsedající, pane komisaři, naše skupina Aliance liberálů a demokratů pro Evropu vždy z celého srdce podporovala strategii EU v oblasti dopravy, jejímž cílem je posílení železniční dopravy jak v přepravě cestujících, tak nákladu. Nejlepšími nástroji k dosažení tohoto cíle jsou liberalizace a volnější hospodářská soutěž, které nutí železniční společnosti k většímu zájmu o přání zákazníků. Zvýšená konkurence razí cestu k větší konkurenceschopnosti a finanční udržitelnosti železniční dopravy, a zároveň zajišťuje rovnováhu ve vztahu k ostatním druhům dopravy. S ohledem na tento fakt budou přirozeně přezkoumány silniční daně.
V tomto roce vstoupil v platnost první železniční balíček, který přinesl liberalizaci nákladní dopravy, a dnes večer budeme posuzovat kompromisní řešení týkající se třetího železničního balíčku, který pokračuje v liberalizaci, třebaže s mnohem menší ctižádostí, než bychom si ve skupině ALDE přáli. Na druhou stranu ale byla zajištěna práva cestujících, a dosažena dohoda o společném vzdělávání strojvůdců, kteří přirozeně představují velmi důležitou součást rozvoje efektivnějšího železničního provozu napříč zeměmi.
Stejně jako zpravodaj směrnice o vydávání osvědčení personálu vlaku z mé skupiny, bych chtěla poděkovat především zpravodaji Savarymu za výsledky, kterých jsme dosáhli. Má skupina zdůrazňovala především rozumné řešení otázky financování. Jsme rádi, že náklady na vzdělávání budou refundovány v případě, že strojvůdce změní zaměstnání krátce po dokončení vzdělávání. Toto vzdělávání je přirozeně nákladné, a my nesmíme vytvářet systém, který některým železničním společnostem umožní chovat se nezodpovědně a systematicky se vyhýbat placení spravedlivého podílu na vzdělávacích nákladech tím, že budou získávat nově vyškolený personál z jiných společností.
Co se týče zaměstnanců, kterých se směrnice bude týkat, jsme spokojeni se závěrem, že zpočátku se bude vztahovat na strojvůdce, a že otázka začlenění dalšího personálu podílejícího se na bezpečnosti přepravy bude znovu posouzena za 30 měsíců. Nebylo snadné dosáhnout dohody o tom, kterých železničních přepravců by se měla dohoda o právech cestujících týkat. V Parlamentu jsme zastávali stanovisko, že by měla být zahrnuta vnitrostátní doprava - a nikoli jen 5 % osobní dopravy, která překračuje hranice. V tomto bodu jsme uspěli, a podařilo se také zformulovat pravidlo, které cestujícím zajišťuje základní práva. To je důležité. Bohužel, je pro mě těžké pochopit, proč nemohou být práva cestujících rozšířena na veškerý železniční provoz. Práce na tomto právním předpisu a návrhy Parlamentu týkající se práv cestujících se dokonce staly inspirací pro železniční společnosti v mé zemi, Dánsku, které dobrovolně zavedly pravidla o odškodném pro cestující. To znamená, že i osoby, které denně jezdí vlakem do práce, mají nyní nárok na odškodné v případě zpožděného spoje, k čemuž přirozeně občas dochází. Tento typ cestujících je velmi důležitý, a my jim zabezpečíme dobré podmínky, aby pro ně železniční doprava byla správnou alternativou k ostatním, energeticky náročnějším formám dopravy.
Během jednání bylo jasně patrné, že touha změnit rámcové podmínky pro železniční společnosti v EU, vzbuzuje silné emoce. Na jedné straně bychom si přáli rozvoj železniční dopravy. Na druhé straně se ale objevují značné obavy, že vnitrostátní společnosti nebudou schopné se vyrovnat s konkurencí. Nadšená touha po změně není navíc to, co by železniční společnosti nebo odbory dávaly vždy jasně najevo. Existují ale některé železniční společnosti, které tuto výzvu přijaly, a modernizují a vytvářejí nové organizační formy zajišťující efektivní dopravu "ode dveří ke dveřím" pomocí několika způsobů dopravy. Toto je, přirozeně, také cesta do budoucnosti. Úlohou nás, politiků, je stanovit rámce, které subjektům usilujícím o poskytování konkurenceschopných, efektivních a moderních dopravních služeb zajistí příležitost k realizaci svého úsilí. Plně chápu i ty, kdo bojují za zachování starých výsad, ale touto cestou se politici zkrátka ubírat nesmějí. Naším cílem je zabezpečit atraktivní, efektivní a bezpečnou železniční dopravu.
Mám pocit, že výsledek, kterého jsme dosáhli, je krokem kupředu, a chtěla bych proto poděkovat všem třem zpravodajům za jejich práci. Dále bych chtěla poděkovat komisaři Barrotovi za významný přínos v procesu zvyšování efektivity železniční dopravy v Evropě.
Roberts Zīle
jménem skupiny UEN. - (LV) Pane předsedající, pane komisaři, nejprve bych chtěl poděkovat všem třem kolegům zpravodajům a také panu Vidal-Quadrasovi, který stál v čele delegace Evropského parlamentu v průběhu dohodovacího řízení. Jistě, nikdo není stoprocentně spokojen - ani zpravodajové, podniky, Parlament nebo Rada - ale v nejlepších kompromisech nebývá nikdo absolutním vítězem. Nejvýznamnějším úspěchem Evropského parlamentu se zdá být rozhodné stanovisko v otázce práv cestujících, a dalším nesporným úspěchem je termín "základní práva cestujících" - o to významnějším, že se týká osob se zvláštními potřebami - stejně jako odpovědnost železničních společností za zavazadla. Jistě, můžeme vyjádřit politování nad tím, že rozšířená práva vstupují v platnost omezeným způsobem, a také nad skutečností, že platnost celého balíčku dalších práv cestujících ve městech a na regionálních tratích nebude ve většině zemí zaručena nejméně po dobu příštích 15 let. Jsem rád, že podle zprávy pana Jarzembowského vstupuje do mezinárodní železniční dopravy od roku 2010 hospodářská soutěž, ale ačkoli byl učiněn další krok v oblasti vnitrostátní dopravy, alespoň v podobě jasného postupu, na jehož základě musí Komise provést analýzu, nebyl u tohoto rozhodnutí stanoven žádný termín dokončení. S politováním jsem přijal také další dva aspekty: prvním je, že v několika členských státech, včetně mé země, Lotyšska, vlastně neexistuje žádné spojení v rámci mezinárodní železniční osobní přepravy s ostatními zeměmi EU. V důsledku toho je fungování celého balíčku v Evropské unii částečně omezeno: nefunguje na celém území rozšířené Evropské unie a některé členské státy se pak obecně cítí poněkud poškozeny. Lituji také toho, že nebylo možné dosáhnout zlepšení v otázce nákladu, s ohledem na kvalitu přepravy. Doufám, že tento problém bude v budoucnosti vyřešen. Přesto končím, jak jsem začal, pozitivní myšlenkou - dosáhli jsme výsledku, který je, především díky právům cestujících, nepochybně velkým úspěchem. Děkuji vám.
Sepp Kusstatscher
(DE) Pane předsedající, pane komisaři Barrote, zpráva, kterou máme před sebou, je kompromisem vzešlým ze třetího čtení, a obecně by mohla být charakterizována jako vítězství Evropského parlamentu nad Radou, nad členskými státy, které často poskytují nepřiměřenou ochranu vnitrostátním železničním orgánům. Musím proto složit poklonu všem třem zpravodajům, pánům Jarzembowskému, Savarymu a Sterckxovi. Na základě jednání s Radou a Komisí se jim podařilo během prvního a druhého čtení do konečného znění návrhu zapracovat řadu požadavků Parlamentu. Cestující používající evropské železnice budou mít nyní větší práva jak ve vnitrostátní, tak mezinárodní přepravě. Jako cestující, který často jezdí vlakem, zejména v Itálii, mě tento fakt těší, a doufám, že Trenitalia bude také muset zavést evropské normy.
Rád bych uvedl malý příklad dokládající, že v italských vlacích není ještě přístup k zákazníkům zdaleka tak vstřícný, jak o tom hovořil pan Rack, když popisoval mnohá zlepšení. Ještě tak před dvaceti lety bylo běžné, že nádraží se spádovou oblastí 20 000 obyvatel a téměř dvojnásobným počtem turistů v hlavní sezóně, mělo pokladnu, která byla vždy otevřená a obsluhovali ji lidé. Od té doby, nejenže je pokladna zavřená, ale nádraží je zcela bez obsluhy. V koutku se krčí automat na jízdenky. Vloni v létě byl celé týdny mimo provoz. Byla na něm nalepena cedulka s nápisem vyjadřujícím politování nad vzniklou situací. Nicméně, zákazníkům bylo sděleno, že ve vlaku musejí míst platnou jízdenku.
S takovými službami na nádražích je stěží pochopitelné, proč si člověk nemůže zakoupit jízdenku přímo ve vlaku, jako v jiných zemích. Protože ještě před nedávnem každý, kdo byl v italském vlaku přistižen bez platné jízdenky, musel zaplatit 50 eur pokuty. Pevně doufám, že žalostné situace tohoto typu budou na italských železnicích již brzy minulostí.
Mohl bych uvést mnoho dalších příkladů, především o nefunkčních informačních systémech. Pevně doufám, že si vezmeme příklad ze švýcarských federálních drah. Ve Švýcarsku není cestující na obtíž, není pro dráhy rušivým elementem, ale je skutečně hýčkán jako privilegovaný zákazník, a železniční správa je mu k službám.
Erik Meijer
jménem skupiny GUE/NGL. - (NL) Pane předsedající, tři zprávy, které byly znovu předloženy ve třetím čtení jako třetí železniční balíček, se týkají řady velmi odlišných otázek. Nejnaléhavější z nich je požadavek, aby strojvůdci při přechodu státní hranice mohli zůstat u řízení a nemuseli je předávat zahraničním kolegům. Z hlediska příslušníků vlakových čet je ve všech třech verzích prostor pro zlepšení. Má skupina je ale spokojena s kompromisy, které se podařilo vyjednat zpravodaji Savarymu, a v hlasování třetí verzi návrhu podpoří.
V otázce práv cestujících v mezinárodní železniční přepravě jsme si nechali uniknout příležitost. Může-li Evropská unie udělat něco užitečného v této oblasti, pak poskytnout maximální záruky cestujícím v mezinárodní železniční přepravě proti negativním účinkům hospodářské soutěže, nejednotnosti provozovatelů železniční dopravy, a vnitrostátní krátkozrakosti. Evropská komise znovu předložila dobrý návrh na poskytování kvalitních služeb v případě dálkových spojů, pokud jde o prodej přepravních dokladů a poskytování informací. Vzhledem k hospodářské soutěži a snižování nákladů se ale tato služba stále více omezuje na jednotlivé členské státy a jejich bezprostřední okolí. Německo má v tomto směru velmi dobrý systém, a všechny ostatní železniční podniky by udělaly dobře, kdyby se pokusily jej napodobit.
Z popudu pana Sterckxe většina sněmovny očividně přesunula důraz jinam. Mnohem více pozornosti je nyní věnováno vyplácení odškodného za případy zpoždění domácích železničních spojů, a mnohem méně trvalému zhoršování situace v mezinárodních spojích. Komise reaguje na stížnosti cestujících, kteří prohlašují, že zbytečně ztrácejí čas, když si po překročení státní hranice musejí zakoupit další přepravní doklad, slovy, že ona přišla s dobrým návrhem, ale Evropský parlament jej zablokoval. Protože v této chvíli neexistuje lepší alternativa, a protože s jinými částmi těchto návrhů souhlasíme, budeme hlasovat pro přijetí tohoto výsledného návrhu. Nadále ale budeme usilovat o zlepšení, která tvořila základ původního návrhu, a která bohužel, v tomto návrhu chybí.
Nejkontroverznější zůstává z pohledu mé skupiny třetí část. Nejen nyní, ale i v předchozích dvou železničních balíčcích se pan Jarzembowski zasazoval o zvyšování konkurence a působení tržních sil. Tento proces začíná u mezinárodní nákladní přepravy, ale nakonec zasáhne veškerou dopravu po železnici, včetně vnitrostátní osobní přepravy. To znamená, že horší pracovní podmínky v silniční a letecké nákladní dopravě se stávají normou také v dopravě železniční. Má skupina si myslí, že to mělo být přesně naopak, očekávali jsme větší záruky a regulaci silniční a letecké dopravy. Nesouhlasíme s tím, že hospodářská soutěž je lepší odpovědí na problémy v mezinárodní přepravě nákladu nebo dokonce osob, než dobrá spolupráce mezi vnitrostátními železničními podniky. Pro tyto návrhy ze třetího čtení nebudeme hlasovat.
Michael Henry Nattrass
jménem skupiny IND/DEM. - Pane předsedající, harmonizace železnic ve 27 státech postrádá pro Spojené království jakoukoli přitažlivost. Konkurence je dobrá pro obchod, ale nás můžete vynechat, protože my si budeme řešit otázky ekonomiky provozu našich služeb sami.
Jestliže je skutečně nezbytné, aby proces normalizace zahrnoval změnu v rozchodu kolejí, šíři nástupišť nebo změny elektrického napětí na elektrifikovaných tratích, což v některých částech EU bude nutné, pak přejeme všem hodně štěstí, ale nás, prosím, vynechte.
Už jen díky objemu evropské legislativy pro oblast železniční dopravy bychom byli velmi překvapeni, kdyby se našel soukromý provozovatel, který by se dokázal prokličkovat nástrahami předpisů k něčemu, co by byť vzdáleně připomínalo, rentabilitu nákladů.
My máme jen jednu železniční trať, která nás spojuje s kontinentem, a ta je vedena velmi užitečným tunelem. Když pomyslím na to, že bychom kvůli jednomu jedinému tunelu byli těmito směrnicemi hnáni k odpovědnosti, mohlo by to dojít tak daleko, že by někdo nařídil tunel uprostřed zabetonovat, a Britové a Francouzi by pak mohli své poloviny používat k bezpečnému skladování jaderného odpadu. Tím by se eliminoval nákladný požadavek na harmonizaci železniční tratě do Spojeného království, protože by už žádná neexistovala.
Snažte se, prosím, kontrolovat ten nekonečný příval směrnic chrlený z tohoto místa. Nebo, jinak řečeno, železnice jsou živy ze spáčů; jaká škoda, že tomu tak není v případě této sněmovny.
Fernand Le Rachinel
jménem skupiny ITS. - (FR) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, je dobře známo, že železniční doprava vždy byla chudou příbuznou ve srovnání se silniční dopravou. Je tomu tak, v přepravě zboží železnice prohrávají na celé čáře v každé evropské zemi.
S potěšením konstatuji, že současný vývoj nasvědčuje tomu, že se situace bude zlepšovat, zejména po přijetí rozhodnutí Komise - které je součástí prvního železničního balíčku - na jehož základě by nejméně 40 % výdajů na dopravu mělo směřovat do železniční dopravy.
Z těchto prostředků by měla těžit zejména infrastruktura, protože v důsledku uzavření všech neziskových železničních tratí převzala významný podíl nákladní i osobní přepravy silniční doprava.
Ke zprávě kolegy Dircka Sterckxe o právech a povinnostech cestujících v železniční přepravě bych řekl, že je v zásadě dobrá, protože se zaměřuje na ochranu cestujících, zavádí opatření zahrnující odškodné v případě zpoždění vlaků, právo na přepravu pro osoby se sníženou pohyblivostí, a odpovědnost přepravce za cestující a jejich zavazadla.
Na jeden bod, který má velký význam pro všechny rodiny, se ale v této zprávě zcela zapomnělo. Mám na mysli právo na sníženou cenu jízdenek pro velké rodiny. V některých členských státech Unie již existuje systém, kdy majitel průkazky má nárok na sníženou cenu jízdného ve výši 50 % až 75 % původní ceny, v závislosti na počtu dětí - Francie je jednou z těchto zemí - přesto je s podivem, že se v návrhu nařízení žádné návrhy nebo dokonce plány na zavedení podobné úpravy neobjevují. Chceme-li však urychlit rozvoj osobní dopravy po železnici, pak by pro nás toto opatření, které je zajímavé nejen po stránce finanční, ale i z hlediska úspory času ve srovnání se silniční dopravou, bylo nepochybně vysokou kartou pro vysokou hru železnice versus silnice.
Stanisław Jałowiecki
(PL) Pane předsedající, pane komisaři, nevím, zda v ostatních zemích existuje stejné rčení, ale v Polsku lidé říkají, že železnice jsou státem ve státě, nebo že nikdo dosud nevyhrál bitvu se železnicemi. O to víc tedy vítám fakt, že po dlouhé a náročné práci vstupuje v platnost třetí železniční balíček, a běžný občan bude mít šanci vyhrát bitvu se železnicemi, pokud ovšem bude v právu.
Toto všechno je možné díky faktu, že schvalujeme dokument, který bychom mohli nazvat chartou základních práv cestujících v železniční přepravě. Jejich součástí je právo na informace o vlastních právech, což je velmi důležité, právo na pojištění a odškodné, a dokonce právo zajišťující volný pohyb osobám se zdravotním postižením. Tato otázka vyžaduje zvláštní pozornost a měla by být pečlivě monitorována. Měla by se vztahovat stejnou měrou na malá i regionální železniční nádraží.
Jistě se mezi námi najdou příznivci rozsáhlejších a méně omezených práv. My sice určitá omezení zavádíme, nicméně nechci skrývat uspokojení nad výsledkem, kterého jsme dosáhli. Jsem si jist, že se vzhledem k odhodlání Evropského parlamentu nezastavíme a postupně budeme usilovat o rozšíření těchto práv.
Chtěl bych proto poblahopřát všem zpravodajům, členům dohodovacího výboru, Radě a Komisi. Chci jim poblahopřát, protože věřím, že jsme učinili významný krok kupředu. Je to důležitý krok, protože je to krok pro lidi.
Saïd El Khadraoui
(NL) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, také já bych rád začal poděkováním zpravodajům a všem členům Rady a Komise, kteří se podíleli na tomto výsledku. Jsme na konci velmi dlouhého procesu, jehož výsledkem je kompromis, který přirozeně nepřináší stoprocentní uspokojení, ale ani stoprocentní zklamání. Všichni přejeme železnici nadějnou budoucnost, nemůžeme se jen shodnout, jak ji dosáhnout. Zopakuji jen to, co jsem již k tomuto tématu řekl dříve, totiž že nepovažuji liberalizaci samu o sobě, nýbrž vždy v širším kontextu, za zázračné řešení. Naopak, v mnoha případech vyvolává další problémy, zejména zasahuje-li do závazku veřejné služby na místní nebo regionální úrovni.
Co ale skutečně funguje - a železniční podniky v mnoha členských státech jsou toho důkazem - jsou dodatečné investice do pohodlí, přesnosti a přitažlivé cenové politiky, a ty přirozeně vyžadují politickou odpovědnost. Sám za sebe jsem spokojen zejména s tím, že se nám podařilo schválit neméně důležitý návrh na liberalizaci železniční přepravy osob. Chceme otevřít trh v oblasti mezinárodní přepravy osob, a udělat jej přitažlivějším, aniž bychom ale plně liberalizovali vnitrostátní osobní dopravu. Otevřením trhu se rozumí také kabotáž, ta ale může být mírně omezena, pokud by právo na kabotáž ohrožovalo ekonomickou rovnováhu veřejných zakázek na služby. Vím, že většina mých kolegů, avšak zcela jistě ne kvalifikovaná většina, podporovala liberalizaci i v oblasti vnitrostátní železniční přepravy osob, ale zatímco v některých zemích by tento proces proběhl bez problémů, jsem přesvědčen, že v jiných situacích by s největší pravděpodobností způsobil problémy, v neposlední řadě z důvodu velkých rozdílů v hustotě a struktuře železničních sítí; proto musí být schválen přístup, který bude přizpůsoben přesně podmínkám a požadavkům každého členského státu. Tato směrnice, spolu s nařízením o závazcích veřejných služeb, poskytne kvalitní právní rámec pro tento druh uzpůsobeného přístupu.
Pokud jde o práva cestujících, je jasné, že Parlament chtěl dosáhnout, bez ohledu na stranickou příslušnost, poněkud ambicióznějších cílů, a zajistit vyšší úroveň práv pro všechny cestující po železnici v celé Evropě. Skutečnost, že v případě městské a regionální dopravy je to de facto stále nemožné, je politováníhodná. Je rovněž nešťastné, že dálková vnitrostátní přeprava podléhá výjimce z tohoto nařízení po dobu až 15 let, jisté však je, že do dvou let všichni cestující v mezinárodních vlacích budou vybaveni řadou základních práv, a že některé členské státy se stanou propagátory nového trendu, protože se naučí dlouhou přechodnou lhůtu správně využívat. A v tomto bodu musíme vyjádřit naši velkou podporu: evropské mlýny melou pomalu, ale jistě. Krok za krokem budeme práva cestujících zlepšovat. Když si vybavím, čeho bylo dosaženo nařízením o právech cestujících v letecké přepravě, nemohu než naléhavě vyzvat Komisi, aby bezodkladně provedla nezbytná posouzení a přijala všechna opatření nutná k zavření jakýchkoli zadních vrátek, aby toto nařízení mohlo naplnit očekávání do něj vložená.
Závěrem mi, pane komisaři, dovolte, abych vás požádal o urychlené zveřejnění a rozšíření obsahu nařízení, aby všichni cestující po železnici mohli být řádně informováni o právech, která právě nabyli.
Ryszard Czarnecki
(PL) Pane předsedající, Europa má být pro lidi, občany, ne pro politické třídy, elity nebo skupiny klábosících intelektuálů. Evropskému parlamentu se nedávno podařilo prosadit snížení cen mezinárodních telefonních hovorů z mobilních telefonů. Tomu říkám konkrétní úspěch.
Dnes máme podobnou příležitost přijmout přímé opatření jménem Evropanů ze všech 27 členských států, kteří budou moci od roku 2010 nebo 2012 snáze cestovat po své zemi i po zemích Evropské unie. Toto je další konkrétní krok kupředu. Je podobný změně týkající se práva cestujících na finanční odškodnění za zpoždění vlaků. Dnes je situace v Evropské unii v tomto směru zcela jistě lepší, než např. v Rusku nebo Indii (hovořím z vlastní zkušenosti), ale evropský daňový poplatník v praxi stále nemá možnost požadovat odškodné v případě, že železnice špatně funguje. Chtěl bych jen připomenout, že v loňském roce Parlament, ve spolupráci s Komisí a Radou, bojoval za podobnou kompenzaci pro cestující v letecké přepravě. To byl další konkrétní úspěch Evropského parlamentu. U cestujících v železniční přepravě tak hovoříme o 25 % z ceny přepravního dokladu za zpoždění v délce kratší dvou hodin, a o 50 % z ceny přepravního dokladu za zpoždění delší než dvě hodiny. Tyto návrhy jsou pro členské státy mnohem významnější než plané politické spory, byť by byly o ústavě.
Jaromír Kohlíček
(CS) Milé kolegyně, vážení kolegové, u kontroverzního návrhu zpravodaje Georga Jarzembowskeho se v přijatém materiálu podařilo dosáhnout povolení nástupu i výstupu cestujících na kterékoliv stanici nacházející se na mezinárodní trase. A to včetně stanic umístěných v témže členském státě. Věřím, že toto ustanovení bude možné per analogiam použít i u mezinárodní autobusové dopravy. Totiž právě v této otázce došlo v poslední době k několika mezinárodním sporům.
U zprávy kolegy Savaryho je dobře, že jsou zahrnuta práva sociálních partnerů a specifikace interoperability. Uvědomuji si ale, že je zde stále problém financování vzdělání, výběru examinátorů i rozsahu zkoušek strojvedoucích. Pokud jde o jazykové znalosti, z hlediska bezpečnosti dopravy je nezbytné trvat na určitých minimálních požadavcích.
U zprávy kolegy Sterckxe oceňuji požadavek zavedení nediskriminačních pravidel pro přístup osob se sníženou pohyblivostí a cyklistů. Dále ukládá řadu jasně stanovených technických požadavků, přesto mi principiálně vadí, že na rozdíl od švýcarských drah hovoříme o penalizaci, nikoliv o snaze naplnit požadovanou službu přepravy. Tento balíček považuji za vhodné zhodnotit do dvou let po zavedení, já se domnívám, že to je naprosto nezbytné. Hlasovat budeme proti první a pro další dvě zprávy.
Johannes Blokland
(NL) Pane předsedající, ve svém dřívějším příspěvku do rozpravy o tomto třetím železničním balíčku jsem naznačil, že ne všechny výsledky obsažené v těchto dokumentech mě naplňují uspokojením. Několik měsíců poté je můj závěr takový, že dohoda s Radou představuje konstruktivní krok k dokončení evropského trhu železniční dopravy v několika důležitých ohledech. Realizace jednotného železničního trhu pravidelně naráží na praktické problémy, a vytvořením tohoto balíčku jsme některé z nich odstranili. Dlouhou dobu nebylo jasné, zda Parlament nepostupuje příliš unáhleně ve snaze dosáhnout dohody s Radou, zda se nezabývá problémy, které ve skutečnosti problémy nejsou, nebo které vyvolávají nové problémy. Mám na mysli především liberalizaci trhu vnitrostátní železniční přepravy cestujících a vytvoření pravidel o vydávání osvědčení příslušníkům vlakových čet. Konečná dohoda mezi Radou a Parlamentem odráží vyváženost úsilí o vyřešení stávajících problémů a realistický scénář pro budoucnost, rozšiřující působnost platných dohod.
V otázce přístupu na trh je nejdůležitější brát zřetel na existující smlouvy. Tím se vyhneme jinak nevyhnutelnému porušování smluv a souvisejícím nárokům. Myšlenka zavedení poplatku k financování závazků veřejných služeb je za současných podmínek přijatelná. Ve srovnání s dohodami o přístupu na trh a vydávání osvědčení je působnost těchto dohod o právech cestujících v zásadě tak široká, jak jen může být. Vzhledem k recipročním dohodám v sektoru si myslím, že jde o dobrou věc. Dosažené dohody jsou z velké části odrazem dobrovolných dohod v sektoru, a to je něco, co upřímně vítám. Jako vášnivý cyklista jsem zvláště potěšen ustanoveními o přepravě jízdních kol ve vlaku. Doufám, že tato ustanovení skutečně přispějí k vyřešení problému s dopravními zácpami. Jde o sympatický příklad součinnosti různých druhů osobní dopravy.
Závěrem musím poděkovat zpravodajům za náročnou práci a poblahopřát jim k dosaženému výsledku. Díky jejich úsilí jsme o něco blíže společnému evropskému trhu železniční dopravy. Mé díky patří samozřejmě i německému předsednictví a komisaři Barrotovi.
Luís Queiró
(PT) Navzdory faktu, že vlaky nadále přestavují bezpečnou, z hlediska životního prostředí šetrnou formu dopravy, jejíž pomocí je možno pohodlně a rychle převážet velké objemy zboží a osob, při zachování vysoké úrovně kvality, pravdou ale je, že otevřený, konkurenceschopný systém železnic ve Společenství je zatím hudbou budoucnosti.
Liberalizace je jediným způsobem, jak zajistit správné finanční a technologické podmínky pro přilákání investic a poskytnout nezbytné podněty k zabezpečení větší atraktivity a efektivity železnic, a k dosažení větší interoperability. Jednání o třetím železničním balíčku jsou jen dalším krokem v tomto směru, a my doufáme, že společná vůle Rady, Komise a Parlamentu, která se v něm odráží, vyšle silný a jednotný politický signál, který dokáže zmobilizovat dlouhodobé investice, které sektor nutně potřebuje.
Chtěl bych poblahopřát svým kolegům poslancům Jarzembowskému, Savarymu a Sterckxovi k vynikající práci, která nám dnes umožnila projednat zásady a hlavní směry v různých otázkách. Například, v otázce přístupu na trh pro mezinárodní osobní železniční dopravu od roku 2010 a v otázce dohody v citlivé oblasti poplatků, které mají být zavedeny v mezinárodní osobní železniční dopravě tam, kde je nezbytné zajistit financování příslušné veřejné služby a hospodářskou životaschopnost přepravců. Chtěl bych také upozornit, že tento proces bude pokračovat, protože otevření trhu železniční dopravy se má stát předmětem nového sdělení Komise plánovaného na rok 2012.
Znatelného pokroku bylo dosaženo také v otázce vydávání osvědčení strojvůdcům, zejména pokud jde o osvědčení a oprávnění, která se, zásluhou Parlamentu, v budoucnu budou vydávat všem příslušníkům vlakových čet zabývajících se otázkou bezpečnosti, a významný pokrok byl zaznamenán i ve složité oblasti práv a povinností cestujících zařazením institutu odškodného za zpoždění a zaručené mobility, s úmyslem zvýšit efektivitu a atraktivitu mezinárodní osobní železniční dopravy.
Pane předsedající, je nám všem známo, že od návrhu právního předpisu k plnému provádění je velmi dlouhá cesta, a tou cestě se musíme vydat, chceme-li dosáhnout dynamického a soudržného rozvoje železniční dopravy.
Inés Ayala Sender
(ES) Stanovením společným základních pravidel dnešní večer symbolizuje začátek nové etapy modernizace, skutečné europeanizace, železniční dopravy. Zpráva pana Jarzembowského, která do posledního detailu splnila mandát Parlamentu, dokazuje, že bylo dosaženo dohody, která je přijatelná pro všechny strany, navzdory existující nerovnováze mezi zeměmi, které mají otevřené sítě, těmi, které investovaly čas a úsilí do modernizace své infrastruktury - např. Španělsko při řešení problému s rozchodem kolejí - a těmi, které potřebují více času k dosažení minimální požadované úrovně pro účast v hospodářské soutěži za rovných podmínek.
Z celkového pohledu je mimořádně důležité, že v konečné dohodě, která se odráží ve zprávě pana Jarzembowského, je zachováno právo Komise rozhodnout o tom, jaký návrh předloží pro závěrečnou etapu. V tomto odvětví, které vnímáme a chceme vnímat jako bezpečné a udržitelné, je podstatné, abychom zvolili bezpečný a udržitelný postup.
Domnívali jsem se, že nejsložitější otázkou bude otevření železničních sítí; nakonec se ukázalo, že nejsložitější byla otázka lidského faktoru. Důležitá je nejen samotná dohoda o strojvůdcích, ale fakt, že se panu Savarymu podařilo rychle a pevně stanovit podmínky, které umožní, aby vlaky mohly být řízeny strojvůdci, kteří prošli společným vzděláváním a mají společné osvědčení. A dostalo se nám také příslibu, že v nedaleké budoucnosti budou také ostatní členové vlakových čet moci pracovat za stejných nebo podobných podmínek.
Jak jsem již řekla, nejobtížnější otázkou byla nakonec otázka práv a povinností cestujících v železniční přepravě. Za zásadní úspěch považuji dosažení dohody, podle níž se tato práva budou vztahovat na vnitrostátní i mezinárodní železniční spoje. Naši občané by asi těžko pochopili, proč by se určitá práva měla schvalovat na mezinárodní, a nikoli na vnitrostátní úrovni, když tam se s touto problematikou setkávají denně. Byť ne v takovém rozsahu, v jakém bychom si přáli, byla schválena základní práva pro všechny cestující, včetně práva na pohotové a kvalitní informace a rychlou a účinnou pomoc.
Víme, že to nestačí. Chceme jít dál, a organizace vedoucí kampaně za práva cestujících - konkrétně, v mé zemi, Národní organizace pro zrakově postižené - požadovaly víc. Nesmíme polevit, ale věříme, že dnes večer se nám díky zprávě pana Sterckxe otevřela cesta ke slibné budoucnosti.
Uzavřením této etapy však pro nás začíná nová, neméně nadějná etapa vyžadující naše plné zaujetí. Nadále se musíme zabývat otázkou interoperability, všemi bezpečnostními aspekty, které je nutno posilovat a europeanizovat, a úkolem, jak oživit a zatraktivnit činnost Agentury.
Nakonec nás čeká ještě velká výzva v podobě evropské železniční sítě pro dopravu zboží - připravované návrhy Komise týkající se sítí vyčleněných pro přepravu zboží - a veškeré logistické podpory nutné k budoucímu začlenění evropských dopravních uzlů, které dnes vznikají do skutečné dopravní sítě.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Pane předsedající, chtěl bych poděkovat panu Jarzembowskému za práci na přípravě návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice o rozvoji železnic Společenství a o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a vydávání osvědčení o bezpečnosti. Návrh směrnice byl schválen v dohodovacím řízení. Tato směrnice bude důležitá pro pokračování rozvoje železnic Společenství, pro přepravu cestujících i nákladu.
Železnice, které jsou již dvěstě let staré, nabývají v dnešním světě na významu z důvodu ochrany životního prostředí a řešení problému s dopravními zácpami na silnicích. Problémy související s rozvojem železniční dopravy se budou týkat zejména financování modernizace stávajících sítí, a výstavby nových sítí, a nákupu zařízení. Chudé země budou k zajištění harmonického růstu potřebovat značnou finanční podporu. Schválený návrh nové směrnice bude mít pozitivní vliv na další rozvoj železniční dopravy.
Zpráva pana Savaryho o právech strojvůdců a zpráva pana Sterckxe o právech a povinnostech zahrnují další otázky týkající se železniční dopravy. Chtěl bych jim poblahopřát k výsledku jejich práce.
Georgios Toussas
(EL) Pane předsedající, dohoda o třetím železničním balíčku je dalším krokem k rozprodávání bohatství lidu. Veřejný majetek je rozprodáván kapitálu za účelem násobení zisku a rostoucího vykořisťování dělnické třídy.
Nařízení o právech a povinnostech, které je obsahem balíčku, není ničím jiným, než oslazením hořké pilulky deregulace osobní dopravy. Železniční dělníci již vyjádřili svůj silný odpor k deregulaci železniční dopravy, která je součástí všech tří železničních balíčků.
My, poslanci Evropského parlamentu z Komunistické strany Řecka, protestujeme proti rozprodávání železnic, zejména v Řecku, kde je železniční doprava se zastaralou infrastrukturou a vybavením značně vzdálena potřebám lidu.
Stojíme na straně pracujících, kteří bojují za rozvoj veřejné dopravy. Potřebujeme veřejnou železniční službu zaručující bezpečnou, kvalitní přepravu, která bude uspokojovat současné potřeby pracujících a bude šetrná k životnímu prostředí.
Proto budeme hlasovat proti dohodě mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí. Poukazujeme na odpovědnost EU a vlád členských států za tuto protilidovou politiku a drancování bohatství lidu kapitálem.
Dieter-Lebrecht Koch
(DE) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, jako jeden z iniciátorů sbírky podpisů nazvané "jeden milion pro zdravotně postižené" jsem povzbuzoval ženy a muže po celé Evropě, aby aktivně podpořili zdravotně postižené. Začátkem října budou podpisy předány předsedům Evropské komise a Evropského parlamentu jako naléhavá žádost, aby se více zasazovali o sociální Evropu. Dnes, téměř v předvečer této události, diskutujeme o třetím železničním balíčku, který se také, a podle mého názoru velmi specificky, dotýká práv a povinností cestujících v železniční přepravě.
Podstatná část nařízení se zaměřuje na práva a povinnosti osob se sníženou pohyblivostí, způsobenou věkem, zdravotním postižením nebo jinými okolnostmi, a - co je zvláště pozoruhodné - všech doprovázejících osob. Tyto osoby mají stejné právo na svobodu pohybu, svobodnou volbu a nediskriminační přístup jako všichni ostatní občané. Velkým vítězstvím, kterého Evropský parlament v tomto směru dosáhl, je fakt, že tato část železničního balíčku se nebude vztahovat pouze na mezinárodní, ale také na vnitrostátní železniční spoje. Tím se rozšiřují uživatelská práva všech cestujících po železnici a zvyšuje kvalita a efektivita služeb v osobní železniční přepravě.
Všichni cestující tak mají právo na informace o železničních službách před cestou i během cesty. Osobám se sníženou pohyblivostí bude postupně zajišťován přístup do všech železničních budov a vozidel. Cestující budou mít více práv, pokud jde o odškodné a pomoc v případě zpoždění, zmeškaných nebo zrušených spojů, a pomocí reklamačního řízení, které v minulosti neexistovalo, se vytvoří důvěra mezi cestujícími a poskytovateli služeb. Všechny uvedené faktory zvýší atraktivitu cestování vlakem.
Bohužel, členské státy mohou stále uplatňovat dočasné výjimky, přesto tento výsledek znamená, že jsme nastoupili správnou cestu. Nyní mohou členské státy prokázat, jak vážně myslely svůj podpis pod Chartou OSN o právech osob se zdravotním postižením v březnu tohoto roku. Očekávám, že má země, Německo, půjde příkladem v provádění práv osob se zdravotním postižením do vnitrostátní legislativy. Děkuji všem zpravodajům a těm, kdo vedli jednání během dohodovacího řízení, a doporučuji tento balíček ke schválení.
Joel Hasse Ferreira
(PT) Pane předsedající, pane Barrote, páni zpravodajové, dámy a pánové, vydávání osvědčení strojvůdcům je významným krokem kupředu v oblasti dopravní legislativy Společenství, krokem, který může být impulsem k nastartování revitalizace železniční sítě ve Společenství, a Gilles Savary sehrál v tomto procesu rozhodující roli.
Širší využívání železnic je možné podporovat také tím, že budeme vytvářet podněty ke zlepšování kvality služeb a posilování práv strojvůdců a cestujících, čímž prokážeme svou podporu rovnosti různých způsobů dopravy. Revitalizace železniční dopravy v Evropské unii je významným přínosem k vytvoření udržitelného dopravního systému a jednotného evropského trhu. Tento právní předpis proto představuje posílení železniční dopravy jako součásti jednotného trhu, zejména v oblasti mezinárodní přepravy cestujících, tj. oblasti, která je zahrnuta v návrhu směrnice o otevření trhu mezinárodní osobní železniční dopravy.
V rámci jednání byly také stanoveny postupy pro vydávání osvědčení strojvůdcům v Evropské unii, a právní ustanovení, o kterých zde diskutujeme, posilují, mimo jiné, práva cestujících po železnici, což jen dokládá jaký význam má diskuse o těchto třech zprávách a třech směrnicích.
Ve zprávě o společném návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o vydávání osvědčení strojvedoucím hnacích vozidel a vlaků v železničním systému Společenství jsou proto obsažena specifická právní ustanovení uznávající odborné znalosti s cílem zajistit mobilitu strojvůdců v rámci celé Evropy a zároveň zlepšit mobilitu v oblasti mezinárodní železniční dopravy v Evropské unii. Tyto pozitivní kroky si zasluhují naši podporu.
Pane předsedající, dámy a pánové, opatření nutná k dosažení interoperability byla důkladně prozkoumána pomocí harmonizace legislativy týkající se vzdělávání strojvůdců a vydávání osvědčení, což je také velmi pozitivní krok. I proto bylo dosaženo významného pokroku v oblasti železniční dopravy jako součásti vnitřního trhu tím, že byla poskytnuta jasná záruka práv zaměstnanců, podniků a cestujících, kteří jsou ostatně evropskými občany a tudíž i našimi voliči.
Závěrem bych chtěl poblahopřát zpravodajům Dirku Sterckxovi a Georgu Jarzembowskému, a v neposlední řadě také Gillesu Savarymu k výsledku jejich náročné práce. Velice vám děkuji, dámy a pánové.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Pane předsedající, upřímné díky zpravodajům a místopředsedovi Vidal-Quadras Rocovi za jejich náročnou práci na tomto úspěšném, byť složitém, třetím železničním balíčku. Někteří zpravodajové mohou mít pocit, že musí na špatně odvedené práci zachraňovat, co se dá, ač doufali, že dosáhnou mnohem víc; Já si ale myslím, že o výsledku, který je předmětem dnešní rozpravy, se můžeme ve všech ohledech vyjadřovat jen pochvalně. V důsledku pozitivního vývoje dnes všichni cestující po železnici v Evropě mají řadu základních práv. Co se týče osob s omezenou pohyblivostí, jejich schopnost a právo cestovat jsou nyní mnohem lépe regulovány. Správné také je, že doplňující pravidla o dálkových spojích musejí být nyní povinně dodržována, nicméně tato pravidla nejsou vhodná pro městskou a regionální přepravu, takže je správné, že byla vyjmuta a stanou se součástí jiného souboru pravidel.
Pane předsedající, vedli jsme důležitou rozpravu o liberalizaci železniční dopravy. Nejen s Radou, ale také zde, v Parlamentu. S výsledkem jsem spokojená. Liberalizace byla správnou volbou v mezinárodní železniční dopravě, ale nikoli ve vnitrostátní železniční dopravě.
Rozdíly mezi členskými státy jsou příliš velké na to, abychom z evropského centra nařídili liberalizaci vnitrostátních železničních tratí postupem shora-dolů, protože vytížené regionální sítě jsou křehké, a předtím, než bude vypsáno výběrové řízení na jejich privatizaci, je nutné vytvořit příslušný rámec. I to bude určitá forma hospodářská soutěže. S výsledkem jsem opravdu spokojená. Je to taková opatrná forma hospodářské soutěže, ale podle mého názoru vhodná pro tyto složité sítě. Pan Barrot říká, že Komise bude analyzovat další možnosti liberalizace vnitrostátní přepravy cestujících; naléhavě jej tedy žádám, aby do této analýzy zahrnul otázku vypsání výběrového řízení na privatizaci těchto sítí, a případného vlivu privatizace na fungování trhu.
Gábor Harangozó
(HU) Velice vám děkuji, pane předsedající. Dámy a pánové, dovolte mi nejprve s potěšením konstatovat, že se interinstitucionálnímu dohodovacímu výboru podařilo dosáhnout dohody o otevření trhu mezinárodní železniční osobní dopravy v Evropské unii v roce 2010. Liberalizace je správným krokem ... (předsedající řečníka přerušil); otevřená konkurence je na trhu služeb osobní přepravy nezbytná. Nejenže přispěje k provedení reformy v železniční dopravě, ale zároveň vytvoří i určité konkurenční prostředí, v němž vítězem budou především sám spotřebitel.
Není ale možné jít přímou cestou a nutit národní železniční společnosti do volné hospodářské soutěže, jelikož v některých členských státech se železniční společnosti potýkají s finančními problémy. Jejich infrastruktura bývá, kromě toho, často silně nerozvinutá. Proto musíme podporovat jejich úsilí o rozvoj a poskytnout jim dostatek času, aby se mohly stát konkurenceschopnými, a byly schopny obstát v bitvě o cestující.
Kromě liberalizace považuji za neméně důležité také úsilí o zvyšování důvěry cestujících v železniční služby prostřednictvím zlepšování, rozšiřování a internacionalizace práv cestujících. V této nové legislativě je zahrnuta také povinnost poskytovatelů železničních služeb převzít větší odpovědnost. Harmonizace právních předpisů EU o právech a povinnostech cestujících, poskytování informací, převzetí odpovědnosti za cestující a jejich zavazadla, otázka odškodného, řešení problému se zpožďováním vlaků, a ustanovení týkající se cestujících se sníženou pohyblivostí, to vše jsou opatření, která zvyšují bezpečnost a zároveň zlepšují pověst poskytovatelů železničních služeb.
Je to ambiciózní cíl, ale naprosto nezbytný pro usnadnění rozvoje evropské vysokorychlostní železniční sítě a přeshraničních provozních ujednání, která s rozvojem souvisejí. Zároveň zvyšuje důvěru ve vnitrostátní železniční přepravu osob.
Zvyšování efektivity a zkvalitňování železniční sítě a služeb jsou skutečně zásadními faktory, nejen z hlediska udržitelného rozvoje sektoru, ale také z hlediska zamezení přeplňování prostor a znečišťování ovzduší. Vedle nového legislativního balíčku, a v zájmu zlepšování kvality, musíme přirozeně zajistit, aby směrnice byla náležitě provedena do vnitrostátních předpisů. V souvislosti s těmito otázkami bude velmi významným dokumentem prováděcí zpráva, která má být předložena v roce 2012, jakož i výroční zprávy společností.
Závěrem bych chtěl poděkovat panu zpravodaji za jeho práci a všem kolegům, kteří se podíleli na úspěchu jednání, protože díky vám budeme zítra konečně moci o této otázce hlasovat. Děkuji vám za pozornost.
Renate Sommer
(DE) Pane předsedající, také já bych nejprve ráda poděkovala zpravodajům za jejich práci - nebyla skutečně lehká. Třetí železniční balíček se tak stane pokračováním dlouhého procesu, jehož cílem je otevření evropského železničního sektoru konkurenci a harmonizace norem v Evropě.
Jako mnoho mých předřečníků, i já vítám především navrhované nařízení o právech a povinnostech cestujících. Poprvé jsou po celé Evropě zaváděna jednotná pravidla k posílení práv cestujících. Jak zde velmi jasně vysvětlil pan Koch, nařízení zahrnuje, mimo jiné, ustanovení o vhodném přístupu do vlaků, na nádraží a nástupiště pro osoby se sníženou pohyblivostí. Obsahuje také ustanovení o odpovědnosti za zranění nebo úmrtí, a vytvoření systému odškodného za zpoždění vlaků a zrušení spojů. Je nejvyšší čas, aby nejen cestujícím leteckou přepravou, ale také cestujícím po železnici byla přiznána minimální práva.
Jen na první pohled se může zdát, že toto nařízení představuje větší zatížení pro železniční podniky. V konečném důsledku udělení minimálních práv cestujícím jen zvyšuje atraktivitu železnic. Posilování práv cestujících významně přispívá k podpoře železniční dopravy, která vyústí ve zvýšení celkového podílu tohoto způsobu dopravy. Cestování vlakem se tak v Evropě konečně stane reálnou alternativou k létání. Tento fakt má nesporný význam i pro řešení otázky klimatu.
Návrh Komise stanoví zavedení práv cestujících pouze na mezinárodních železničních tratích. Jsem ráda, že se nám podařilo zajistit rozšíření působnosti nařízení na všechny cestující v železniční přepravě, zejména vnitrostátní, nikoli pouze na cestující v mezinárodních železničních spojích. Je to ostatně nepochopitelné, aby cestujícímu vlakem z Kolína nad Rýnem do Bruselu byla přiznána práva, která cestujícímu ve vlaku z Frankfurtu do Kolína na Rýnem přiznána nejsou.
Přesto je škoda, že se musíme spokojit s kompromisem v podobě možného zavedení dlouhých přechodných lhůt předtím, než tato práva budou moci být uplatňována. Tohle spotřebitel nepochopí.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Pane předsedající, tento legislativní balíček má skutečně evropský obsah, z hlediska principu i podstaty, ačkoli si stále ponechává označení "mezinárodní", zároveň bojuje za rozvoj vnitřního trhu. Pro tuto etapu je stále nezbytné rozlišovat, a tento přístup je důležitým krokem při vytváření integrované železniční sítě v Evropské unii.
Členské státy mají možnost efektivněji umořovat své dlouhodobé investice, které jsou zcela nezbytné pro speciální infrastrukturu. Podpora služeb a náklady na kvalitu se mohou snižovat ve prospěch cestujících, kteří však náhradou získají svobodu volby mezi komerčními a veřejnými službami, a zaručená práva. Kromě toho, díky kabotáži mohou mít všichni cestující přístup ke konkurenčním službám.
Nicméně, musíme přiznat, že v nových členských státech, jako je Rumunsko, jsou podmínky provozu skutečně nevýhodné. Z toho důvodu nutné zaujmout k liberalizaci analytický a individuální přístup, a zaměřit se na zlepšování interoperability a spolupráce v přeshraničních sektorech, jakož i na přezkum priorit v rámci nástrojů financování investic do speciálních infrastruktur.
Unie se navíc musí připravit na skutečnou výzvu: vytvořit funkční integrované sítě se železničními systémy sousedních zemí pomocí transevropské dopravní sítě a panevropských dopravních koridorů, a zároveň zachovat podmínky pro rozšířený a snazší přístup do střední a východní Asie. V této souvislosti chci upozornit na riziko výskytu falešných pracovních míst, vytvořených přemísťováním pracovníků od jednoho provozovatele k druhému. Proto je nutné nalézt rovnováhu mezi konkurenčními hospodářskými a sociálními politikami.
Dále je nezbytné zabránit jakémukoli narušování hospodářské soutěže. Toho lze dosáhnout především transparentností a snahou zabránit vzniku monopolistické aliance na úrovni velkých železničních firem, která by mohla zablokovat přístup na trh novým provozovatelům, protože, nakonec jsou na tom vždycky nejhůře cestující.
Jacques Barrot
místopředseda Komise. - (FR) Pane předsedající, chtěl bych poděkovat všem řečníkům, jejichž příspěvky jsou názorným dokladem naší společné touhy významně rozvíjet možnosti využívání našich železnic. Ke zprávám pánů Jarzembowského a Savaryho bych dodal, že Komise se zavázala předložit zprávu 30 měsíců po přijetí směrnice, případně i s legislativními návrhy vycházejícími z doporučení Evropské železniční agentury.
Co se týče vydávání osvědčení strojvůdcům je naším cílem vytvořit evropskou železniční oblast, a tím přirozeně podpořit mobilitu železničního personálu. Toto všechno ale bude fungovat pouze tehdy, pokud členské státy dodají nezbytné investice, protože naše železniční politika nemůže být úspěšná, dokud nevybudujeme transevropskou dopravní síť, a nezaručíme interoperabilitu na všech hlavních tratích, především prostřednictvím evropského rámcového programu ERTMS. Jednoznačně řečeno, povinnost investovat je rozhodující. Investice jsou cenou, kterou je nutno zaplatit za plnou účinnost návrhů, které hodláme přijmout.
V souvislosti s přepravou nákladu po železnici, byl skutečně původně předložen návrh nařízení o odškodném v případě nesplnění závazků v oblasti kvality služeb v tomto sektoru. Následně však Parlament a Rada rozhodly, že navrhované opatření není vhodné, ačkoli jeho cíle uznaly za správné. K tomu chci říci jen to, že budu nadále pečlivě sledovat rozvoj nákladní dopravy po železnici. Jsem stále znepokojen problémy souvisejícími s přesností a spolehlivostí přepravy zboží po železnici. Do konce roku 2007 proto předložím zprávu o uskutečněném rozvoji v oblasti kvality služeb a vhodných opatřeních k řešení těchto problémů. To zjevně povede Komisi k vytvoření návrhu na zřízení evropské železniční sítě s důrazem na přepravu nákladu. Doufám, že zprávu předložím v říjnu.
Jak zde již mnohokrát zaznělo, každý kompromis je pouhým krokem a může se zdát, že krokem omezeným, ale i na takový krok lze nahlížet jako na opatření směřující k pokroku. Za sebe mohu prohlásit, že jsem přesvědčen, že přijetím tohoto třetího železničního balíčku Parlament vyšleme silný signál národům Evropy, které budou mnohem více využívat železnici jako moderní dopravní prostředek.
Ještě bych dodal, že jsme zahájili proces zřizování práv cestujících, založený na koncepci evropského občanství. Co se týče cestujících leteckou přepravou, mnohé ještě zbývá vykonat, aby zákon mohl být uveden v platnost. V případě cestujících železniční přepravou je přirozeně nutné, aby cestujícím byly poskytovány jasné, zřetelné informace, které jim umožní pochopit, na co mají nárok. Domnívám se však, že když dáváme jasně najevo naši odhodlanost nadále usilovat o prosazení charty práv cestujících, vysíláme silný signál, že hodláme poskytnout každému - i osobám nejvíce znevýhodněným - větší přístup k mobilitě.
Toto je mé přesvědčení, pane předsedající, a závěrem mi dovolte ještě jednou poděkovat všem členům sněmovny, jejichž postřehy nám pomohou důkladně monitorovat uplatňování těchto návrhů.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat v úterý, 25. září 2007.
Písemná prohlášení (článek 142)
Christine De Veyrac  
písemně. - (FR) Jsem velmi potěšena, že se Parlamentu a Radě podařilo dosáhnout dohody o třetím železničním balíčku.
V souvislosti se zprávou kolegy Dirk Sterckxe mě obzvláště těší, že se nám podařilo přimět Radu, aby přijala ustanovení, že práva a povinnosti cestujících by se měla vztahovat na všechny osoby cestující vlakem v Evropské unii, nikoli pouze na mezinárodní cestující.
Všichni cestující po železnici nyní získají významná práva, například na odškodné v případě zpoždění nebo zrušení spoje, na poskytování informací, a na přístup pro osoby se sníženou pohyblivostí.
V souvislosti se zprávou Georga Jarzembowského se domnívám, že otevření trhu mezinárodní železniční osobní dopravy konkurenci od 1. ledna 2010, by mělo ze železnice učinit efektivnější dopravní prostředek, a mělo by mít pozitivní vliv na cestující z hlediska cen a možnosti volby provozovatelů.
Navíc bude možné financovat ztrátové železniční tratě, pokud budou mít právní formu veřejnoprávního subjektu. Toto opatření je důležité z hlediska záruky univerzálního přístupu k železniční dopravě.
Ustanovení obsažená v tomto třetím železničním balíčku představují skutečný pokrok pro běžné občany, a já je vítám.
Nathalie Griesbeck  
písemně. - (FR) Jsem velmi potěšena, že přístup, který jsem obhajovala, byl nakonec přijat, zejména otevření služeb cestujícím konkurenci, ale bez zbytečného spěchu. Ve třetím železničním balíčku je ustanovena liberalizace mezinárodní železniční přepravy osob počínaje rokem 2010, spolu s funkčním mechanismem pro financování infrastruktury. Poté, co Komise v roce 2012 předloží své závěry ohledně hospodářských, sociálních a bezpečnostních aspektů, můžeme v klidu posoudit, zda je vhodné rozšířit stávající ujednání i na vnitrostátní osobní dopravu.
Usilovali jsme o to, aby tato opatření směřující k modernizaci managementu železničních služeb byla vyvážena významnými kroky k zajištění bezpečnosti. Zaměstnanci vlakové obsluhy budou nyní muset splňovat společné normy týkající se kvalifikace a vzdělávání, a na důkaz toho jim bude vydáno "osvědčení pro strojvůdce".
Parlament dosáhl také významného zlepšení v oblasti základních práv cestujících na mezinárodních i vnitrostátních tratích: zavedena byla ustanovení odpovědnosti v případě havárie, a práva pro osoby se zdravotním postižením nebo sníženou pohyblivostí. S politováním však musím konstatovat, že vzhledem k nepoddajnosti členů Rady byly schváleny odchylky, umožňující odložit uplatňování práva na informace, odškodné v případě zpoždění nebo havárie, a dokonce i ustanovení o přepravě jízdních kol ve vlaku, až o 15 let.
Gyula Hegyi  
písemně. - (HU) Před stošedesáti lety, v roce 1846, byla otevřena první maďarská železniční trať mezi starým městem Pest a městem Vác. První maďarská železnice předběhla o dva roky Velkou francouzskou buržoazní revoluci, která vypukla v roce 1848, a za oběma událostmi stáli více méně stejní lidé. Stěží mohlo jít o shodu náhod. Železnice podpořila vzestup střední třídy, hospodářský rozvoj, rozpad feudálních omezení a zrod sjednocených národů. Ve druhé polovině dvacátého století motorizace zastínila rozvoj železnic i v Maďarsku. Naštěstí se ale jednalo jen o dočasný pokles.
Maďarské železnice jsou v současné době v poměrně špatném stavu, a to je jeden z důvodů, proč je pro nás důležité žádat o prostředky Společenství na jejich rozvoj. Zcela pochopitelně je i pro nás prioritou rozvoj mezinárodní tranzitní železniční dítě. Podobně vzrostl i význam příměstské železniční dopravy. Minimálně půl milionu lidí dojíždí denně po železnici do Budapešti za prací nebo do škol. Jediným řešením, jak zabránit chronickým dopravním zácpám, je zavést poplatky, a získané prostředky investovat do rozvoje příměstské železniční dopravy.
Liberalizace je vítaným krokem, pokud neohrožuje pracovní místa železničních zaměstnanců nebo bezpečnost železničního provozu. Stejně tak je důležité prostřednictvím funkčních záruk zajistit ochranu práv cestujících. Doufám, že v rámci nového systému, s pomocí vlády a fondů EU a soukromého kapitálu, získají maďarské železnice znovu moderní tvář, jako tomu bylo v dobách jejich vzniku, v éře velkých reforem.
