Složitá měnová, hospodářská a sociální situace zemí eurozóny (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem programu je stanovisko Rady a Komise ke složité měnové, hospodářské a sociální situaci zemí eurozóny .
Diego López Garrido
Paní předsedající, v eurozóně se nacházíme ve zcela bezprecedentní situaci, protože jde o první celosvětovou finanční krizi od chvíle, kdy eurozóna existuje. V eurozóně a v celé Evropské unii došlo k tomu, že ačkoli tyto země nebyly příčinou krize a krize v nich nezačala - víme dobře, že začala ve Spojených státech - zakusili jsme její důsledky stejně jako země, kde začala.
Situace v oblasti veřejného dluhu se vyvinula právě v důsledku této krize a konkrétních kroků vlád, které byly mimo jiné zaměřené na zabránění finančního kolapsu. Tyto dluhy nevyhnutelně znamenají, že vlády mají menší manévrovací prostor v rámci svých rozpočtových politik.
Tato rozprava se týká hospodářské, měnové a sociální situace. Pokud jde o hospodářskou situaci, je nutné říct, že v eurozóně jako celku již recese skončila a podařilo se jí vyhnout riziku deflace, i když jsou zde zjevné rozdíly v tempu růstu a růstu nebylo vždy plně dosaženo. Musíme zajistit, aby byl růst udržitelný a konsolidovaný, což je hlavním cílem hospodářské politiky v celé eurozóně, ale již se nenacházíme ve fázi recese. Eurozóna jako celek již není ve fázi recese.
Je nicméně pravda, že vytváření pracovních míst zaostává. V letošním roce zaznamená celá eurozóna opět výraznou míru nezaměstnanosti, ale jsme na správné cestě směrem k růstu. Jde o jednu z otázek, kterou se bude zabývat neformální čtvrteční zasedání Evropské rady: význam růstu pro návrat k udržitelnému růstu, udržení evropského sociálního modelu a začátek opětovného vytváření kvalitních pracovních míst.
Pokud jde o měnový systém, i přes to, že na trzích s cennými papíry přetrvává napětí, jednala Evropská unie a její instituce správně. Evropská centrální banka odvedla dobrou práci, dobře posoudila strategie k tomu, jak se dostat z krize. Je proto rozumné, abychom tyto podněty v roce 2010 neopustili. Evropská centrální banka totiž tyto stimuly postupně utlumuje a některé z opatření, která přijala, již zrušila. Příkladem je zrušení hotovostních výhod bank, k němuž došlo, protože se úvěrové trhy postupně vrátily k normálu.
Je dobré také poukázat na to, že Eurogroup a Ecofin krizi dobře zvládly a vytvořily strukturu dohledu nad finančním systémem, o kterém budeme ve sněmovně diskutovat. Doufáme, že to bude jedno z hlavních témat politické debaty během španělského předsednictví.
Pokud jde o sociální situaci, tak zde pochopitelně zakoušíme důsledky vysoké nezaměstnanosti v celé eurozóně. I když v eurozóně existují rozdíly v úrovni nezaměstnanosti, jde v současnosti bezpochyby o hlavní problém evropských občanů. Chtějí pracovní místa, chtějí návrat k růstu, který vytvoří zaměstnanost. Ne nestálá a nejistá pracovní místa, která se možná v některých zemích eurozóny vyskytovala, ale kvalitní pracovní místa.
Kromě jiného je také nutné zdůraznit, že vysoká míra nezaměstnanosti aktivovala "automatické stabilizátory", které vedly k podporám v nezaměstnanosti. To mělo vliv na vznik schodků, jež jsou výsledkem politických a sociálních systémů členských států chránících občany v nejzranitelnějších situacích, například občany, kteří přijdou o práci.
Dalším tématem k diskusi na čtvrteční neformální schůzce Evropské rady je budoucí politika zaměstnatelnosti, které říkáme "Evropa 2020", jež poslouží jako model růstu a vytváření pracovních míst.
Na závěr chci paní předsedající říct, že se podle mého názoru v tomto případě ukázalo, že koordinace a posilování eurozóny sehrály klíčovou roli a že tato oblast musí být dál místem, kde bude zajištěna výrazná měnová a hospodářská ochrana. Ukázalo se, že eurozónu je nutné posilovat a rozšířit ji bude možné, jakmile kandidátské země splní příslušné podmínky, ale i to, že rozšíření je také pozitivní.
Rovněž je důležité říct, a tím skončím, že je nezbytné, abychom v Evropské unii dosáhli integrace a hospodářské konvergence. Mezi státy Unie stále existují rozdíly v jejich hospodářské situaci. Potřebujeme se přeorientovat z měnové unie ke skutečné hospodářské unii, jak je stanoveno ve Smlouvách. Smlouvy hovoří o hospodářské a měnové unii, která je v nich jako taková popsána, ale měnová unie byla provedena před hospodářskou.
Ve Smlouvách je také zakotvena nutnost koordinace hospodářské a sociální politiky a politiky zaměstnanosti. Je to povinnost a jeden z principů a také jedno z témat, o kterých bude jednat španělské předsednictví. Koordinované veřejné politiky byly účinné, pokud došlo k jejich skutečné koordinaci. To byl i případ Plánu evropské hospodářské obnovy či provádění daňové politiky umožňující zachovat důvěryhodnost Paktu o stabilitě a růstu, což bylo velice důležité. Došlo k tomu i při přijetí koordinovaných finančních politik, zajišťujících například bankovní záruky a zvýšení fondů pojištění vkladů. Stručně řečeno, jde o to, čemu ekonomové říkají "úspory z rozsahu", k nimž musí docházet i na politické rovině, protože koordinace na politické rovině přináší dobré výsledky.
Představil jsem vám, co si Rada myslí o této obtížné situaci, ale již se z ní dostáváme a je nutné, abychom z ní vyšli silnější a pevnější. To bude bezpochyby jeden z hlavních cílů čtvrteční neformální schůzky Evropské rady.
Joaquín Almunia
místopředseda Komise. - Paní předsedající, Komise se zabývá významnými hospodářskými a daňovými výzvami, kterým čelí Řecko. Obtížná situace v Řecku je věcí společného zájmu celé eurozóny i celé EU, neboť velké a přetrvávající domácí nevyváženosti ohrožují makrofinanční stabilitu země a hrozí přelitím do dalších oblastí eurozóny.
Řecké úřady a obyvatelé Řecka si uvědomují, jaké výzvy před nimi stojí. Vláda 15. ledna představila ambiciózní program stability, který by měl tyto otázky vyřešit. Program počítá se snížením schodku z odhadovaných 12,7 % v roce 2009 na méně než 3 % v roce 2012, v tomto roce by se mělo HDP upravit o 4 procentní body. Tento program je přiměřeně ambiciózní, vzhledem k objemu nutné konsolidace, a je zacílen na počátek programového období. Detailněji lze říct, že řecké úřady oznámily balíčky konkrétních opatření pro rok 2010. Některá z těchto opatření již byla předložena řeckému parlamentu a měla by se v brzké době uplatnit. Plány programu na další roky jsou v této fázi méně podrobné.
Komise minulý týden, 3. února, přijala mechanismy integrovaného přístupu a dohledu, které kombinují naše hodnocení programu stability, doporučení postupu při nadměrném schodku, které snižuje pro rok 2012 rozpočtový schodek pod 3 %, jak stojí i ve vládním programu, a další doporučení poprvé využívající článek 121 odstavce 4 Smlouvy o EU, aby se zajistilo, že řecká hospodářská politika bude odpovídat našim obecným hlavním zásadám hospodářských politik a řádnému fungování hospodářské a měnové unie. Zahájili jsme také řízení o sankcích, které mají zajistit, že Řecko vyřeší problémy, jež doposud bránily předložení spolehlivých rozpočtových statistik, a Komise oznámila okamžitou iniciativu týkající se auditorských pravomocí Eurostatu.
Pokud jde o program stability, Komise plně podporuje Řecko v jeho úsilí napravit svou obtížnou hospodářskou a daňovou situaci. Opatření a politické záměry nastíněné v tomto programu jsou významným krokem správným směrem. Úspěšné rozsáhlé vydání vládních dluhopisů, k němuž došlo 25. února, ukazuje, že subjekty na trhu tento názor sdílí, i když výše a rozšíření úrokové prémie ukazují, že investoři zůstávají opatrní.
Existují však rizika spojená s cíli programu a střednědobými daňovými úpravami. Makroekonomický scénář načrtnutý v tomto programu je poměrně optimistický a je zde určitá nejistota ohledně odhadů příjmů, především pokud jde o odhadovaný dopad úsilí zaměřeného na zabránění daňových úniků během hospodářského poklesu. S ohledem na nedávný vývoj trhu se také zdají nízké odhady úroků a výdajů. Pokud jde o doporučení ohledně postupu při nadměrném schodku, spoléháme se při svých doporučeních ohledně opatření, která je nutné přijmout v letošním roce, plně na opatření, která oznámila řecká vláda ve svém programu stability. Jde o opatření, jež se mají zavést v první čtvrtině tohoto roku, jako je snižování mezd, snížení počtu míst ve veřejné správě, reforma zdravotní péče a důchodová reforma, navýšení daní a reforma správy daní. Některá daňová konsolidační opatření již byla předložena řeckému parlamentu a měla by být v brzké době uskutečněna. Komise v našem návrhu Radě vyzývá řecké orgány, aby do poloviny března předložily podrobnou zprávu o provádění, oznamující přijatá opatření a harmonogram oznámených opatření. Mělo by se také provést hodnocení rizik, aby byla v případě, že se rizika promění ve skutečnost, okamžitě přijata kompenzační opatření.
Komise v této souvislosti vítá oznámení z 2. února o dalších opatřeních, zejména jde o zmražení nominálních mezd ve veřejném sektoru a o navýšení spotřební daně z pohonných hmot, která mají zajistit dodržení rozpočtových cílů na tento rok, dále vítá připravenost řeckých orgánů přijmout a rychle uplatnit další opatření, bude-li to nutné.
Pokud jde o další roky programu, zde požadujeme další úpravy trvalé povahy, pokračování reformy daňové správy a zlepšení rozpočtového rámce. Řecko bylo rovněž vyzváno, aby pokračovalo v úsilí o zlepšení sběru a zpracování dat pro pomoc z veřejných prostředků. Vzhledem k tomu, že data jsou méně podrobná, navrhujeme vytvořit přísný systém výkaznictví, v rámci kterého budou řecké orgány podávat čtvrtletně zprávy o uplatněných opatřeních, dosažených výsledcích a opatřeních, která je nutné zavést. Tento přísný systém podávání zpráv zajistí dodržení stanovených plánů. Přijali jsme také doporučení, které má ukončit neslučitelnost s obecnými zásadami hospodářských politik a riziko ohrožení správného fungování hospodářské a měnové unie, vzhledem k trvalému zhoršování konkurenceschopnosti řeckého hospodářství, rozšíření vnější nerovnováhy a rozpětí výnosů dlouhodobých dluhopisů na finančních trzích.
Pohyby tohoto rozpětí, k nimž dochází v dalších zemích, jsou také důkazem rizika přelití do jiných členských států. V této souvislosti se očekává, že Řecko přijme komplexní program strukturálních reforem zacílený na zvýšení efektivnosti veřejné správy, urychlené provedení důchodové a zdravotnické reformy, zlepšení fungování trhu práce a účinnosti systému vyjednávání o mzdách, na zlepšení fungování trhu s výrobky a podnikatelského prostředí a udržení stability bankovního a finančního odvětví.
Co bude dalším krokem v tomto velice podrobném procesu dozoru? O našich doporučeních bude příští týden diskutovat Eurogroup a Ecofin a v polovině března by se měla objevit první zpráva, která představí propracování harmonogramu pro zajištění cílů na rok 2010. Následně by mělo Řecko počínaje květnem předkládat čtvrtletní zprávy o tom, jakým způsobem plní rozhodnutí a doporučení Rady. Každou zprávu Komise posoudí. Je jasné, že pokud se objeví signály, že se rizika konkretizují, bude nutné přijmout další opatření. Je proto nutné, aby byla řecká vláda připravena přijmout další opatření, pokud to bude nutné, jak již sama naznačila.
Závěrem chci uvést, že prožíváme bezprecedentní situaci, ale stavíme se k ní čelem. Řecko přijalo ambiciózní program, jak napravit svůj schodek a jak reformovat svou veřejnou správu a hospodářství. V této své obtížné úloze si zaslouží podporu a Komise Řecko podporuje. Integrovaný kontrolní mechanismus je společně s ochotou orgánů řešit problémy zárukou úspěšného provedení opatření daňové konsolidace a strukturálních reforem, které přivedou Řecko na cestu udržitelného vývoje. Dobře načasované a důkladné provedení rozpočtových opatření a strukturálních reforem - a daňová opatření i strukturální reformy jsou součástí programu řeckých orgánů - společně s přísnou kontrolou situace jsou klíčem k nalezení vhodného řešení současného napětí na našich trzích.
Corien Wortmann-Kool
jménem skupiny PPE-DE. - (NL) Skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) iniciovala tuto rozpravu, protože problémy v zemích eurozóny si vyžadují velmi naléhavě silný zásah z evropské strany. Velmi nás to znepokojuje.
Členské státy se v posledních letech příliš často vzdálily od Paktu o stabilitě a růstu. Proto dnes vyzývám Radu, aby se na čtvrtečním neformálním summitu a příští týden na zasedání Ecofinu široce a plně zavázala, a to nejen v případě Řecka, k větší míře koordinace měnové politiky.
Španělské předsednictví může jít ve své vlastní zemi dobrým příkladem, protože tam je situace také naléhavá.
Paní předsedající, jménem své skupiny bych chtěla upřímně podpořit přístup Evropské komise k Řecku. Nepopírám, že to přišlo o několik měsíců později, ale je to naprosto nezbytné. To samé musí platit i pro jiné země v nebezpečí. Řešení nesmí spočívat v poskytování větší pomoci z evropského rozpočtu, ale musíme prosazovat skutečné provádění reformních plánů.
Doufám, že také pracujete na nouzovém scénáři pro případ potřeby, a že proto posuzujete všechny možnosti včetně spolupráce s Mezinárodním měnovým fondem. Současně si musíme zachovat chladnou hlavu, protože vzhledem k důležitosti rozpočtového problému jsou reakce na finančních trzích velice nadsazené. Je proto velmi nutné, abychom co nejrychleji posílili evropskou regulaci finančních trhů.
Udo Bullmann
Paní předsedající, pane Almunio, právě v této přechodné době vám děkuji za vaše odhodlání v předchozím mandátu a přeji vám ve vaší nové roli mnoho úspěchů Poděkování chci rozšířit i na vašeho nástupce pana Rehna. Přeji mu odvahu a hodně štěstí při jeho důležité práci, kterou si na sebe bere.
Ze současné situace si můžeme vzít tři ponaučení. To první nám pan Barroso představil jako koncept Evropa 2020 a je velmi málo konkrétní. Zdaleka to nedostačuje k vytvoření soudržnosti v Evropské unii, kterou nutně potřebujeme, abychom zabránili tomu, že se situace, které v současnosti čelíme, bude v budoucnu opakovat. Tato strategie musí být konkrétní a doufám, že nám plánované kroky příštích několika týdnů umožní tuto situaci zlepšit. Nutně potřebujeme co nejdříve zajistit lepší koordinaci hospodářské politiky. Španělské předsednictví na ni správně klade důraz. Předsednictví by se v tomto ohledu nemělo nechat zastrašit.
Druhým ponaučením ze současné situace je, že některé členské státy potřebují určitě projít modernizací a čísla v tomto ohledu bezpochyby nelžou. Tuto modernizaci je však nutné provést ve více než jedné zemi. Jsou také země, které toho mohou udělat víc, protože jsou schopné toho udělat víc. Nepochybuji o tom, že nový řecký ministr financí pan Papakonstantinu odvede skvělou práci a nevím o tom, že by to jakýkoliv upřímný politik chtěl zpochybnit. Zaslouží si naši důvěru a měli bychom ho podpořit.
Třetím ponaučením je to, že Evropská unie se musí vyzbrojit. Pokud trhy podrobí euro zkoušce, musí být Evropa schopná na to zareagovat a poskytnout nekonvenční odpověď. Pokud se objeví spekulace ohledně jednotlivých států, musíme být schopní poskytovat úvěry za průměrné evropské sazby. To bude nutné zajistit. Oporu k tomu nalezneme i v Lisabonské smlouvě. Chtěl bych říct Radě i Komisi: buďte připraveni k dalšímu jednání.
Guy Verhofstadt
jménem skupiny ALDE. - (NL) Myslím, že na rozdíl od zástupců skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) nejsem skutečným zastáncem zásahu Komise.
Především musíme uznat, že to, k čemu dochází v Řecku, je také důsledkem neúspěchu lisabonské strategie. Země se v posledních deseti letech vyvíjely odděleně. Rozdíl mezi Německem a Řeckem se během poslední dekády nezmenšoval, ale zvětšoval, což je důsledek toho, že jsme se věnovali lisabonské strategii, která byla příliš slabá.
Za druhé si také myslím, že evropské instituce, tedy Evropská komise a Evropská centrální banka, udělaly taktickou a strategickou chybu v tom, že nejednaly okamžitě. Kroky byly učiněny příliš pozdě. Evropští představitelé vydávali šest týdnů nejrůznější prohlášení, uvádějící, že Řecko musí přijmout opatření, že tato opatření nejsou dostatečně silná nebo že nemají důvěru ve schopnost řeckých představitelů a tak dále. Slyšeli jsme všechno možné. Říkám vám, že i my sami jsme částečně odpovědní za reakci finančních trhů na situaci v Řecku. Jak můžeme nyní očekávat, že budou mít finanční trhy důvěru v nějaký klub, pokud již samotní členové klubu nemají důvěru v Řecko a v opatření, která Řecko navrhuje? Proto si myslím, že to byl špatný přístup. Pokud by Evropská centrální banka a Evropská Komise vytvořily pro Řecko balíček mnohem rychleji, nedošlo by v eurozóně k žádné infekci toho typu, jakou zažíváme dnes.
Nelze ani říct, že by si nikdo nebyl řeckého problému vědom. Lidé mluví o otázce Řecka v kuloárech Evropské komise již tři nebo čtyři měsíce a zaznělo tu, že jednou budeme mít s Řeckem problém. To je určitě jediný důvod, dámy a pánové, který vysvětluje, proč se u Řecka, jehož schodek je 12,7 %, uplatňuje rating, zatímco u Velké Británie se schodkem 12,9 % se to nedělá. Proto se to již netýká holých čísel; týká se to finančních trhů, které se kvůli tomu, že jsme neprojevili dostatečnou soudržnost, důvěru a solidaritu, nyní soustřeďují na Řecko. Této situaci se dalo vyhnout velmi silným zásahem Evropské komise a Evropské centrální banky.
Pane komisaři, předkládám vám strategii nebo doporučení: nechte nás to vyřešit! Jsem naprosto proti tomu, aby se na řešení problémů v eurozóně podílel Mezinárodní měnový fond. Vyřešíme problémy v eurozóně sami, takže Mezinárodní měnový fond nepotřebujeme.
Poslední věc se netýká jen Řecka. Současná situace je testem soudržnosti a vnitřní jednoty eura.
Pascal Canfin
jménem skupiny Verts/ALE. - (FR) Paní předsedající, chtěl bych jménem skupiny Zelených/Evropské svobodné aliance říct španělskému předsednictví, že velmi podporujeme jeho analýzu politické vůle chopit se nových nástrojů řízení a dosáhnout hospodářské unie, a nejen měnové unie, jak uvedl i pan Bullmann. Dočkáte se v tomto postupu plné podpory naší politické skupiny.
Skutečně, když ponecháme stranou případ Řecka, musíme podle mého názoru revidovat všechny nástroje hospodářského řízení eurozóny a především pak Pakt o stabilitě a růstu. Pakt o stabilitě a růstu již nedodržuje více než polovina členských zemí eurozóny.
Připomeňme však také, že až donedávna - až do krize - dodržovalo Španělsko všechna kritéria Paktu o stabilitě a růstu, což mu o dva roky později nebrání ocitnout se v radikálně jiné situaci, kdy má 20% nezaměstnanost a kritéria Paktu o stabilitě již vůbec nerespektuje.
Co to znamená? Znamená to, že Španělsko mělo donedávna s Paktem o stabilitě a růstu úzce zaměřeným na kritéria veřejných financí, které jsou zcela nezbytné, ale nedostatečné, své veřejné zadlužení a veřejné schodky pod kontrolou, ale současně nechalo vyletět své soukromé zadlužení do závratné výše. Došlo k explozi soukromého zadlužení, spekulativním bublinám na trhu s nemovitostmi, mnohem větší recesi než kde jinde, a výsledkem je nutnost masivních injekcí veřejných prostředků. Je to důkaz toho, že pokud máme omezenou vizi Paktu o stabilitě a růstu a o řízení euro zóny, zaměřenou jen na veřejné zadlužení, uniká nám širší pohled na věc, který by nám umožnil předjímat příští krizi a předcházet jí.
Chtěl bych tedy znát návrhy, které předkládá jak španělské předsednictví, tak Komise, jejichž cílem je pochopitelně znovu potvrdit Pakt o stabilitě a růstu a především ho zahrnout do obecnějšího nařízení.
Za druhé velmi správně říkáte, že je nutné lépe kontrolovat veřejné finance, že je nutné vrátit se ke stabilnějším úrovním zadlužení. Domníváte se, že to jde pouze cestou snížení veřejných výdajů, nebo to závisí na schopnosti zvyšovat určité daně? Pokud ano, tak které? A jak by mohla daňová spolupráce členským státům umožnit najít manévrovací prostor k tomu, aby se jim podařilo dostat se z krize, nejen snížením výdajů, ale také nalezením manévrovacího prostoru pro zvyšování příjmů?
Kay Swinburne
jménem skupiny ECR. - Paní předsedající, v některých členských státech eurozóny došlo v posledních měsících k dramatickému prohloubení úrokového rozpětí veřejného dluhu, což vedlo k větší míře spekulací na trzích ohledně schopnosti splácet, pomoci a dokonce životaschopnosti některých členských států v rámci eurozóny.
Evropská unie nemůže prostřednictvím Evropské centrální banky uvalit na tyto členské státy daňová kritéria. Krize však má dopad na EU a na ECB, pokud jde o přípravu řešení, mezinárodní důvěru v evropský model a budoucí hladký průběh operací na trzích se státními dluhopisy.
V loňském roce jsme věnovali spoustu času a energie zkoumání postupů, dohledu, transparentnosti a účinného řízení rizik u subjektů na mezinárodním kapitálovém trhu. Tato opatření ovlivňují sekundární trh s cennými papíry, ale domnívám se, že tyto principy musíme aplikovat i na primární trh, především u členských států eurozóny v dluzích.
Konkrétně ve Velké Británii zbankrotovala banka Northern Rock, když pro financování svých dlouhodobých závazků získávala peníze na krátkodobých trzích. Když trh tento obchodní model zpochybnil a odmítl půjčit další peníze, pak tento obchodní model de facto zkolaboval. Některé členské země eurozóny nyní čelí stejným problémům. Navrhuji, aby ECB, která nemá žádné pravomoci nad rozpočty nebo získáváním kapitálu, mohla vstupovat do profilu splatnosti dluhu, pokud získá pocit, že je některý členský stát příliš vystaven pohybům na krátkodobém trhu.
Řecko musí v příštích týdnech získat 31 miliard EUR. Portugalsko musí odložit dluh ve výši 17 % svého HDP, zatímco Francie dluh ve výši 20 % svého HDP. Profil splatnosti dluhu je ponechán na členských zemích, ale kumulativní dopad odčerpávání dluhu znamená, že se EU v dobách krize ocitá vystavena riziku, což vede k problémům se získáváním kapitálu na trzích.
Evropská centrální banka by možná měla mít dohled nad kumulativními emisemi cenných papírů a měla by členským státům poskytovat poradenství, pokud jde o odpovědné řízení.
Závěrem chci říct, že EU a především členské státy eurozóny by jako první krok měly přijmout udržitelnou strategii splatnosti dluhů, protože absolutní objem dluhu je dnes méně důležitý než výše dluhu, o jehož prodloužení se uvažuje.
Nikolaos Chountis
jménem skupiny GUE/NGL. - (DE) Paní předsedající, dámy a pánové, nová Komise začala svou práci s velkou lží: nejenže nás Lisabonská smlouva a lisabonská strategie nechrání před krizí, ale jsou jedním z důvodů, proč krize vypukla. Naprosto selhaly.
Globální krize ukázala, že evropský rozvojový model má své hranice, své přednosti a své strukturální problémy. Pakt o stabilitě již neexistuje; ukončila ho krize, jak ukazuje nárůst schodků a tempa zadlužení rozpočtu v Německu, Španělsku, Itálii, Portugalsku, Velké Británii a Řecku.
Krize se netýká pouze Řecka. Týká se Evropské unie a kvůli přijatým rozhodnutím se to týká eurozóny. Levice před těmto politikami varovala a stavěla se proti nim. Pravice a sociální demokraté však bohužel trvali na tom, abychom s krizí bojovali stejnými nástroji.
Pomocí lisabonské strategie jsme zrušili sociální stát. Mluvíme o Evropě spolupráce, zatímco Evropská centrální banka poskytuje bankám jednoprocentní úvěry, ale členským státům dovoluje, aby si na peněžním trhu půjčovaly s úrokem 6 %. Evropská unie jde ve stopách Spojených států, pokud jde o jejich model a vojenskou službu. Jak to, že uznáváme americké ratingové agentury jako je Moody nebo další jakožto oficiální znalce hospodářské politiky členských států a necháme je diktovat naši hospodářskou politiku?
Musíme proto změnit Pakt o stabilitě a nahradit ho Paktem o rozvoji a zaměstnanosti. Evropská unie nemůže a nesmí konkurovat na globální úrovni na základě nízkých platů. A konečně musíme zabránit tomu, aby se konkurenceschopnost podporovala na základě zhoršení pracovních podmínek a práv.
Nikolaos Salavrakos
jménem skupiny EFD. - (EL) Paní předsedající, vyslechli jsme si programové prohlášení pana Barrosa a jeho týmu komisařů.
Na mě osobně to udělalo dojem, že my všichni členové se nyní nacházíme na jedné lodi, ale nejsme součástí stejného loďstva. To je velký rozdíl.
Na základě programového prohlášení pana Barrosa proto očekávám, že budoucnost Unie se bude opírat o pevnější pouta mezi členskými státy, především na ekonomické a sociální rovině a na úrovni rozvoje. Obávám se však, že dojde k velkému nárůstu "bludného", "kočovného" kapitálu, který se bude pohybovat z trhu na trh. Když tento kapitál bude místní trhy podporovat a zase opouštět jako přechodné tornádo, zničí reálné hospodářství, sklidí zisky, ale nepřinese reálné investice. Euro pochopitelně omezilo potenciál "bludného" kapitálu, pokud jde o spekulace a směnné kurzy.
To je proto důvodem dnešních útoků na Řecko, které potřebuje zvláštní podporu. Když však vezmu v úvahu, že podle statistik z roku 2008 vytváří Evropská unie přibližně 38 % světového bohatství, myslím, že v dnešní měnové krizi se Evropské unii nepodařilo, nebo nechtěla, uplatnit své pravomoci provádět ekonomické intervence na světových finančních trzích.
Chci vyslat Parlamentu a všem kolegům zde určité sdělení; jde o poselství ekonoma Schumpetera. Existuje tvořivé ničení, které nechá Evropu, evropskou měnu a Řecko nepoškozené, ale je absolutně nutné, abychom Řecku i jiným členským státům ukázali, že mezi členskými státy panuje solidarita.
Jean-Marie Le Pen
(FR) Paní předsedající, dámy a pánové, to, co se dnes děje v Řecku a Portugalsku a zítra se bude dít ve Španělsku nebo Irsku, je skandální. Ty stejné anglosaské agentury, které ochotně nečinně přihlížely darebákům, již vydávali toxické cenné papíry a obchodovali s nimi, a nic se jim nezdálo divného, jsou dnes nesmírně přísní vůči státům, běžícím na pomoc finančnímu sektoru, který si to ani nezaslouží.
Krize vyvolaná neodpovědností trhů a bank a tato masivní pomoc jsou přímými původci zhoršení veřejných schodků a dluhů, které by tyto stejné trhy chtěly dnes trestat.
To jsem chtěl říct k umravňování kapitalismu, které proklamuje pan Sarkozy, Evropská unie a skupina G20. Banksteři si z krize odnesli, že daňový poplatník je nevyčerpatelným zdrojem peněz, zisku a záruk, protože se říká, že rozsah paniky má počátek v jedné velké americké bance, která dostala pomoc od americké vlády a dvou amerických zajišťovacích fondů, které chtějí vydělat jak na přemrštěných úrokových mírách, uvalených na Řecko, tak na trzích CDS, pomocí úvěrových derivátů ze státních půjček, které jsou samy předmětem nezávislých spekulací.
Nebude stačit regulovat zajišťovací fondy, což máte strach udělat, nebo trhy s deriváty, jak navrhuje pan Barnier. Je zbytečné vytvářet evropské řízení hospodářství. Země sedmadvacítky jsou v každém případě ve stejné bryndě a solidarita není řešením. Je nutné zpochybnit svobodný celosvětový pohyb kapitálu, jinak nedojde k oživení, ale k nové krizi.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Paní předsedající, pane předsedo, pane komisaři, stejně jako Corien Wortmannová-Koolová vám pochopitelně chci říct, že schvalujeme postoje Komise k tomu, jakým způsobem se má řešit současná krize v Řecku.
Pokud jde o španělské předsednictví, s uspokojením zaznamenáváme cíl, který jste si dali, tedy že zlepšíte koordinaci hospodářských politik. Tato silná politická vůle se musí použít i k úspěšnému dokončení dvou současných významných projektů: vytvoření struktury skutečného dohledu nad finančními trhy a regulace zajišťovacích fondů.
Evropa určitě nesmí být pevností, ale nesmí být ani sítem. Předsednictví musí mít v obou oblastech skutečný manévrovací prostor pro plodné jednání s Parlamentem. Očekáváme od Rady, že při příštím zasedání vyšle silný signál směrem k veřejnému mínění, aby došlo k oživení důvěry v euro, a k trhu, aby posílil svou solidaritu s Řeckem. Rada musí jasně ukázat, že se nenechá zastrašit pokusy o destabilizaci eura ze strany některých spekulantů, kteří neváhají spekulovat proti státům, jež dnes čelí hospodářským a měnovým problémům.
Pervenche Berès
(FR) Paní předsedající, pane Lópezi Garrido, vážení komisaři, tato rozprava je důležitá, nejen proto, že dochází k útokům na euro, ale také proto, že se ve čtvrtek bude konat první summit pod vedením předsedy Van Rompuye.
Konstatuji, že Evropané jsou dnes pevně přesvědčení o tom, že nemůžeme nechat Měnový fond, aby v Řecku zasáhl. Jsem za to ráda, protože by to znamenalo zavřít dveře všemu, po čem již roky voláme, totiž hospodářské správě eurozóny.
Pokud voláme po hospodářské správě eurozóny, znamená to, že tváří v tvář nestabilitě trhů se musíme vyzbrojit prostředky, které nám napomohou reagovat na chování trhů. Dnes tomu tak bohužel zatím není.
Vidím také, že v našich evropských mechanismech je dnes situace taková, že pokud jste mimo eurozónu, je možné vám "pomoci", zatímco, pokud jste uvnitř, je vše mnohem složitější. Eurozónu jsem si nikdy nepředstavovala jako zónu, kde neexistuje solidarita. Samotné fungování eurozóny spočívá na principu solidarity.
Žádný členský stát eurozóny, bez ohledu na svou vývozní strategii, na výši svého schodku nebo svého zadlužení, nemá šanci se z krize dostat, pokud se zaútočí na jeden z článků řetězce.
Čeho jsme však dnes svědky? Máme zde mechanismus, který způsobuje, že finanční trhy hrají proti sobě, testují naši schopnost solidarity a schopnost udržovat naživu samotný koncept eurozóny. Koncepce eurozóny totiž znamená, že pokud si chceme ponechat určitý manévrovací prostor, vyhnout se tomu, že jediným mechanismem budou spekulace, musíme si vyvinout vlastní strategii.
Do eurozóny byla znovu zavedena způsobilost stát se ještě před přijetím eura v zásadě imunními vůči tomu, jakým způsobem funguje zahraniční směnný trh, včetně mechanismu nezávislého stanovování dluhového ratingu.
Na toto musíme zaměřit svou pozornost. Přesahuje to návrhy, které tu dnes máme, a spadá to do pravomoci pana předsedy Van Rompuye, aby ve čtvrtek otevřel nové pracovní projekty, které jsou velmi důležité.
Peter van Dalen
(NL) Řecko nám právě poskytlo náhled do skutečného rozsahu svých dluhů. Jsou mnohem větší, než se myslelo. Rozpočtový deficit činí téměř 13 %. Velké rozpočtové deficity bohužel zažívá i Španělsko, Portugalsko a Itálie.
Evropa nesmí rozdávat danajské dary. To by se stalo, kdybychom tyto země podpořili, jak si to někteří přejí. To se nesmí stát, protože pak bychom odměňovali špatnou politiku. Pakt o stabilitě a růstu jasně ukazuje, jak mají země jednat v případě krize a Pakt především říká, co se musí udělat ještě před vznikem krize, totiž že se musí včas zavést přísný rozpočet a politika výdajů. Nizozemsko s tím začalo již před rokem. Členské státy jižní Evropy to nechaly na příliš pozdě. Naštěstí už nyní začaly dávat své věci do pořádku - lépe později než nikdy
Očekávám dopady těchto opatření s velkým zájmem. Pokud burzy a euro trochu spadnou, nebude to pro investory ani vývozní společnosti žádná katastrofa.
Charalampos Angourakis
(EL) Paní předsedající, Evropská unie, buržoazní vlády a jiná imperialistická sdružení pořád vedou řeči o spekulativních tlacích na eurozónu a na euro, o riziku zhroucení ekonomik v Řecku a v jiných zemích jižní Evropy jako důsledku problémů s veřejnými financemi, přílišného zadlužení a schodku, vedou tyto řeči jako záminku pro zrychlování a zvyšování stupně vykořisťování pracujících a obyčejných lidí.
Evropská unie a vlády vydírají a zastrašují pracující třídu, aby souhlasila s pravidly tržní ekonomiky a evropského vytváření velkých podniků, aby jim vnutily mzdové a penzijní škrty, pružné formy pracovní doby, drastické snižování sociálních výhod a řadu krutých daňových opatření a aby vypudily chudé a průměrně velké farmáře z jejich půdy.
Je lež říkat, že za kapitalistickou krizi může jen špatné řízení a korupce. Zadlužení a deficity jsou dílem kapitalistického systému, Maastrichtské smlouvy a pochopitelně lisabonské strategie. Buržoazní vlády a Evropská unie proto nesou plnou odpovědnost za vzniklou situaci a dělnická třída a prostí lidé jsou nyní vyzýváni, aby se podvolili a přidali k národním strategiím. Pracující by se k nim však měli obrátit zády, protože zájmy plutokracie nejsou stejné jako zájmy pracujících, vzhledem k tomu, že žijeme v kapitalistické společnosti.
Pracující demonstrují proti válce, která jim byla vyhlášena, a my to vítáme a podporujeme to.
Barry Madlener
(NL) Řecku i jiným zemím možná hrozí bankrot kvůli dlouholeté slabé levicové politice, kterou vedli levicoví politici v Evropě jako Gordon Brown, Barroso, Schulz, Cohn-Bendit, Guy Verhofstadt. Pane Verhofstadte, mohl byste mě prosím poslouchat? Do slabých členských států natekly miliardy eur a Řecko i během přistupování k Unii vypadalo, že s čísly manipuluje, a vy jste k tomu byli zcela neteční. Evropa se musela a chtěla rozšířit. Kvůli špatným politikům, jako jste vy, se tato hospodářství uměle nafoukla a nyní splaskla.
Co se nyní děje? Pokračujete ve své katastrofální politice klidně dál. Kdo to klepe na dveře Evropské unie? Ještě chudší země: Albánie, Island, Makedonie, Chorvatsko, Srbsko, Kosovo a dokonce i Turecko. Chudé země, které také sužuje obrovská korupce. Španělsko, kde je vysoká míra nezaměstnanosti, legalizovalo přibližně 700 000 nelegálních přistěhovalců, kteří si přivedli rodiny - a ve Španělsku je nyní 20 % nezaměstnanost!
Paní předsedající, tato přistěhovalecká politika musí skončit!
Anni Podimata
(EL) Paní předsedající, není pochyby o tom, že Řecko čelí stejně jako další země eurozóny obrovskému schodku veřejných financí a zadlužení a pokud vím a jak uvedl pan komisař, řecká vláda již předložila plně opodstatněný, ambiciózní, avšak realistický program, jak tyto problémy vyřešit.
Stejně tak není pochyb o tom, že Řecko bylo a je stejně jako ostatní země eurozóny v epicentru koordinovaných spekulativních tlaků, jejichž hlavním cílem je podkopat euro a hospodářskou soudržnost eurozóny. Není to řecký, portugalský nebo španělský problém, je to evropský problém a my jsme povinni ukázat skutečné důvody této situace.
Stejně jako před rokem zdůrazňujeme, že celosvětová úvěrová krize souvisí s nekontrolovanými operacemi finančních trhů, a stejně tak musíme přímo uvést, že nekontrolované chování spekulativního kapitálu je základním parametrem současné situace v eurozóně, což zatěžuje evropské daňové poplatníky.
Naší základní povinností proto musí být bránit euro a eurozónu proti spekulativním tlakům; dále si musíme uvědomit, že se nesmíme zaměřit jen na blízké měnové sjednocení a že pokud nebude dosaženo skutečné hospodářské soudržnosti mezi státy eurozóny, bude to mít vliv jak na takzvaná pomalorychlostní hospodářství, tak na celkovou důvěryhodnost eurozóny a stabilitu eura.
Burkhard Balz
(DE) Paní předsedající, je pro mě nezvyklé, že si mě někdo nevšimne. Nicméně jsem rád, že nyní mohu promluvit.
Všichni víme, že ne všechny členské státy v eurozóně jsou postiženy finanční a ekonomickou krizí stejně. Podle mého názoru však země, které byly postiženy obzvlášť tvrdě, musí přijmout rozsáhlejší opatření než ty, které nebyly postiženy tak silně.
Stabilita eura při tom pochopitelně musí být rozhodujícím a nadřazeným cílem. Platí to i pro opatření na konsolidaci rozpočtů jednotlivých členských států eurozóny. Tato opatření nejsou jen v zájmu samotných zemí, ale také zemí, které nebyly tak silně postiženy.
Musíme však pečlivě zvážit, jaká opatřená jsou nutná a jaká jsou možná méně účinná, pokud chceme zemím pomoci dostat se z této krize. Přestože bychom mohli těmto zemím pomoci s největšími hospodářskými problémy v měnové unii, aby dostaly včas peníze například společnými půjčkami Unie několika zemím eurozóny, ale tyto výhodné zahraniční úvěry mohou jen těžko zmírnit akutní problémy, kterým tyto země čelí, a také nezmění nic na samotných příčinách problémů.
Těmto zemím se z mého pohledu nepodařilo v minulosti provést významné reformy a dnes za to platí. Problémy si proto velkou měrou způsobily tyto země samy, a musí si je tudíž v budoucnu samy vyřešit. Z tohoto důvodu potřebujeme provést přísná úsporná opatření a reformní programy, tak, jak to oznámila Komise. Podle mého názoru by bylo katastrofální, kdyby účet nakonec vždycky platili daňoví poplatníci.
Patrick Le Hyaric
(FR) Paní předsedající, pane komisaři, zaznělo zde mnoho zajímavých věcí, ale myslím, že ke zpochybnění samotných kritérií, o které se dnes opírá Evropská unie, je zapotřebí odvaha. V Lisabonské smlouvě a v Maastrichtské smlouvě je dokonce článek zakazující Evropské unii, aby Řecku pomáhala.
Povolení uzdy spekulantům, jako jsme to udělali v případě úplné svobody pohybu kapitálu, a velebení daňové konkurence, která vede k nulovému zdanění kapitálu a společností, znamená, že dojde postupně k vyschnutí národních rozpočtů, a nyní podle návrhů jako je ten od pana Almunii chceme po lidech, aby zaplatili dluhy tím, že jim snížíme mzdy, posuneme věk odchodu do penze a rozbijeme systém sociálního pojištění.
Všechna tato kritéria je proto nutné změnit, nahradit Pakt o stabilitě Paktem o lidském rozvoji pro práci, zaměstnanost a vzdělání, a musíme se rozhodnout změnit úlohu a úkoly Evropské centrální banky tak, aby se euro stalo sjednocující společnou měnou a nebylo již spekulativní měnou, jako se tomu děje doposud. Je nutné rozhodnout o nových iniciativách proti daňovým podvodům, proti úniku kapitálu, a je nutné skoncovat s daňovými ráji, jak se slibovalo. A konečně je nutné sebrat odvahu a zdanit pohyby spekulativního kapitálu.
Andrew Henry William Brons
Paní předsedající, mezi aktuálním zdravím hospodářství státu a hodnotou jeho měny existuje přirozený vztah. Jak ekonomika roste, stoupá hodnota její měny a dovážené zboží a služby jsou levnější. Stejně tak když ekonomika stagnuje nebo dokonce upadá, klesá hodnota její měny, což vede k boomu vývozu a ozdravení ekonomiky, pochopitelně za předpokladu, že výrobu a služby nezničila globalizace.
Národní měna uvězněná ve svěrací kazajce eura se však nemůže přizpůsobovat potřebám svého hospodářství a občanů. Británii to postihlo v letech 1990 - 1992, kdy byl zaveden Evropský mechanismus směnných kurzů. Nyní to dusí Řecko a jiné členské státy eurozóny.
Mělo by to být varováním pro všechny země mimo eurozónu. Připojte se k nám jen na vlastní nebezpečí. V krátkodobém horizontu uvidíte, že o potřeby vaší ekonomiky se nikdo starat nebude. Když se rozhodnete odstoupit, budete dlužníkem eurozóny a dluh naroste devalvací vaší vlastní měny.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Paní předsedající, poprvé v historii eura hovoříme o finanční situaci hrstky zemí. Zdůrazňuji slovo "zemí", protože španělské předsednictví působilo, jako by se hovořilo o vnějším prostoru, a pan komisař Almunia se zmínil jen o Řecku. Chtěl bych vědět, zda pan komisař ve své závěrečné řeči uvede, že problémy Španělska a Portugalska jsou podobné jako problémy Řecka, a pokud ano, tak co bychom s tím měli dělat.
Jsme tu však proto, abychom mluvili o finanční situaci, protože finance několika málo států by mohly zničit důvěryhodnost měny všech a otevřít dveře k dvourychlostní Evropě. Pokud by se zavedla strategie k překonání krize, o níž mluvilo španělské předsednictví, mohla by se tato propast zvětšit, protože by se mohlo stát, že by nejméně rozvinuté země musely řešit měnové problémy a musely by přijmout tvrdší měnové politiky a co je důležitější, potřebovaly by více peněz na uhrazení dluhů a měly by méně peněz na vytváření pracovních míst. Věřte mi, dámy a pánové, že bez udržitelného hospodářství bude nemožné finance vyrovnat. Bez pracovních míst bude dál klesat příjem z daní a budou se dál zvyšovat platby podpor v nezaměstnanosti.
Čelíme krizi důvěry a pokud nastane krize důvěry, první věcí, kterou musíme udělat, je říci pravdu. Musíme říct, jak jsme se dostali do takovéto situace. Co dělají postižené země, aby se z dluhu dostaly? Je Pakt o stabilitě důvěryhodný, nebo ne? A především potřebujeme vědět, co dělají, aby svá hospodářství posílily, protože jak jsem již řekl, bez udržitelného růstu nebude udržitelné hospodářství nebo udržitelné finance.
Elisa Ferreira
(PT) Paní předsedající, pane komisaři, v měnové unii nelze napadat Řecko, Španělsko, Irsko nebo Portugalsko, ale spíše Unii a euro, což ukazuje na křehkost a rozkol a narušuje pevnost bloku jako celku. V této souvislosti vás musím, pane komisaři, informovat, že vaše výroky jsou nevhodné a nebezpečné, ale vzhledem k tomu, že jejich původcem je někdo s vašimi zkušenostmi a praxí, mohu se jen domnívat, že jde pouze o citový výlev proti umíněnosti a nečinnosti Komise, jejíž jste součástí, protože měnová unie je, jak dobře víte, víc než jen měna, Pakt o stabilitě nebo jediná Centrální banka.
Aby byla měnová unie dlouhodobě udržitelná, nemůže se omezovat jen na to, že bude sledovat krátkodobé nominální ukazatele, nemůže přehlížet reálnou ekonomiku, ekonomický růst nebo zaměstnanost a nemůže ignorovat podstatné vnitřní rozdíly regionální nebo sociální povahy, které Komise ostatně velmi dobře odhalila ve své práci "EMU@10".
Každá členská země má proto své povinnosti. Každý, kdo si myslí, že měnová unie je již dokončený projekt, se dopoští neodpustitelné chyby. Musíme přestat mluvit a musíme začít jednat. Lisabonská strategie nefungovala, protože neměla prostředky ani nástroje. Pokud dnes chceme, aby měnová unie pokračovala a zůstala pevná, je nutné nahradit termíny jako "solidarita" a "koordinace hospodářské politiky" konkrétními prostředky a nástroji, které doposud neexistují.
Komise byla uvedená do úřadu ne proto, aby pokračovala v tom, co se dělalo předtím, ale aby se z toho poučila a vstoupila do nové etapy. To od Komise očekávám a důvěřuji jí, že to udělá.
Ilda Figueiredo
(PT) Paní předsedající, v této rozpravě je klíčové, abychom se postarali o to, že se Evropská unie rozloučí se svou měnovou politikou a neopodstatněnými kritérii Paktu o stabilitě. Bylo zásadní podpořit sociální pokrok, aby se v prvé řadě řešily otázky, jako je nezaměstnanost a chudoba, a podpořila se výroba a vytváření spravedlivých pracovních míst, aby se zajistila hospodářská a sociální soudržnost a uplatnila se opatření na podporu rozpočtů v zemích, které se dostaly do nejzávažnější situace, především pomocí prostředků, které národní vlády nebudou muset vracet. Nic z toho tu bohužel nezaznělo.
Pan komisař Alumnia opakuje stejné politiky a stejné neoliberální postupy a pokouší se zajistit, aby důsledky špatné politiky Evropké unie stále nesli občané, a vy, pane komisaři, jste osobně odpovědný za špatné a tristní výroky na adresu Řecka, Španělska a Portugalska, které například v mé zemi, Portugalsku, vedly k rozpoutání spekulativních útoků. Spekulanti mají z vašich prohlášení jistě užitek. Moje i jiné země však kvůli těmto výrokům a prováděným politikám tratily. Proto vám říkáme, že je načase politiku změnit.
Othmar Karas
(DE) Paní předsedající, vážení komisaři, euro je naším ochranným štítem a prokázalo svou stabilizační sílu. Také se tím dokazuje, že Maastrichtská kritéria a Pakt o stabilitě a růstu musí vytvářet základnu pro strategii schodku a strategii k překonání krize. Neměly by však vytvářet tuto základnu samy. Obě strategie musí podpořit udržitelný růst a politika zaměstnanosti. Musíme propojit strategii Evropa 2020 s ostatními strategiemi. Potřebujeme v Evropské unii dohodu o inovacích, dohodu o investicích a dohodu o koordinaci, do nichž se zapojí všechny členské státy.
Jsem proto zastáncem toho, aby ministerstva financí co nejrychleji uskutečnily tříbodový plán, který 22. prosince 2004 navrhnul pan Almunia s cílem posílit Eurostat. Pět let se tato rozumná a nutná opatření setkávala s obstrukcemi. Potřebujeme pozvednout statut Eurostatu a potřebujeme přezkoumat statistiky členských států a zkoordinovat statistiky ECB a Evropské unie. Potřebujeme zahajovací bilanci Evropské komise, potřebujeme přezkoumat finance ve členských státech na základě společných kritérií, které stanoví Komise, a potřebujeme řídicí výbor mezi Komisí, Eurostatem, ECB, EIB a členskými státy, aby bylo možné rozpracovat národní akční plány.
Je zapotřebí odpovědnost, upřímnost a transparentnost a členské státy a ministři financí si nesmí hrát na schovávanou nebo na kočku a myš.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Pane předsedající, díky hospodářské krizi si uvědomujeme hodnotu eura a hospodářské koordinace.
Nyní je nesporné, že role, kterou při zajišťování stability a při řešení snížené úvěrové schopnosti sehrává eurozóna a Evropská centrální banka současně se společnou aktivitou na evropské a mezinárodní úrovni, v čemž jste, pane Almunio, sehrál významnou úlohu, zásadním způsobem přispělo k tomu, že krize neměla závažnější a katastrofálnější důsledky.
Krize způsobila výrazný úpadek hospodářské činnosti, rozsáhlé ztráty pracovních míst a výrazné zhoršení veřejných financí. I když se objevují známky pomalé obnovy, prognózy pro tento rok ukazují pokles zaměstnanosti a zvýšení veřejného zadlužení v Evropské unii.
Krize také odhalila různorodost situací a rozdíly mezi jednotlivými členskými státy. Objevilo se napětí a nebuďme naivní, napětí nesouvisí vždy s hospodářskými principy nebo potenciálem. Musíme zajistit, že kvůli nim nezapomeneme na naši úzkou propojenost a na naše závažné závazky.
Evropská unie čelí od svého založení obrovským výzvám. Kdosi popsal mezinárodní obnovu zkratkou LUV: L jako Evropa, U jako Spojené státy a V jako rozvíjející se země.
Evropa nemůže zůstat pozadu. Je čas na reformy, vynalézavost a integraci. Zásadní prioritou by mělo být zvýšení potenciálu růstu našeho hospodářství.
Alfredo Pallone
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, slabost a nedávná krize v některých státech eurozóny nejsou jen výsledkem obtíží Řecka, Portugalska a Španělska, ale také samotné Unie.
Není to jen otázka finančních zdrojů, jde také o politický problém. Předtím, než bude Evropa pečovat o své nemocné země, musí se postarat sama o sebe, protože skutečným problémem této krize je slabost Unie. Potřebujeme společná a účinná pravidla a nástroje.
Za prvé musíme urychlit reformu dozoru a vytvořit skutečně funkční systém, který nebude jen duplikovat stávající úřady, jež se ukázaly jako neefektivní při předvídání a řízení současných krizí, a musíme překonat onu byrokratickou logiku, která se doposud k řešení systémové krize používala.
Za druhé je nutné koordinovat a sladit daňové politiky, a to i za cenu, že za sebou necháme země, které nebudou stačit. Někteří lidé říkají, že je nutné, aby zasáhl Mezinárodní měnový fond, ale ignorují, že bychom tím na finanční trhy vyslali katastrofický signál, pokud jde o směr, kterým by se měla vydat eurozóna. V případě současné krizové situace některých zemí eurozóny má Evropská unie politickou, sociální a morální povinnost zasáhnout.
George Sabin Cutaş
(RO) Některé země v eurozóně momentálně čelí závažným finančním problémům, které ukazuje i velikost veřejných dluhů a rozpočtových schodků, jež jsou vyšší než hranice, kterou dovoluje Pakt o stabilitě a růstu. Hlavní logikou Paktu o stabilitě a růstu bylo vyhnout se "černým pasažérům" tím, že se stanovily limity veřejného dluhu. Nevzala se však přitom v úvahu potřeba zvýšit veřejný dluh při zhoršení finanční situace na makroekonomické úrovni a přidává se k tomu i prudký nárůst zadluženosti soukromého sektoru.
Rychlý vzestup financí v některých členských státech znamená hrozbu pro stabilitu eura i pro soudržnost na úrovni Evropské unie. Abychom se těmto důsledkům vyhnuli, musí se mezi členskými zeměmi projevit solidarita a musí se přijmout společná opatření poskytující vzájemnou podporu zemím, které se dostanou do potíží. Dále je také nutné uvolnit kritéria Paktu o stabilitě a růstu, což je možnost, kterou poskytuje prohlášení připojené k závěrečnému aktu Lisabonské smlouvy.
Musíme proto projevit společnou politickou vůli a provést reformu Paktu, což se dnes ukázalo jako nutnost.
Theodoros Skylakakis
(EL) Paní předsedající, mnoho poslanců hovořilo o pomoci, kterou Řecko potřebuje. Toto je nesprávné poselství. Neplodná debata o pomoci k ničemu nevede. Řecko má zjevně velké finanční problémy, ale zvládne je vyřešit samo. Na tom se dnes shodují jak politické síly, tak, a to je důležitější, i řecký lid.
Zaznělo tu také, že hlavním problémem eura jsou spekulanti. Když se euro posilovalo, kdo byli ti spekulanti? Byli to euro-filantropisté? Musíme si položit otázku, co děláme špatně.
Diskutuje se rovněž o řeckých statistikách. Nezapomínejme však, že tyto statistiky byly také evropskými. Vědel Eurostat, Evropská komise a ECOFIN, že řecký dluh nemůže narůstat bez odpovídajícího schodku? Klesl někdy dluh, nejen řecký, důsledně na 60 %? Podle mého názoru je hlavním problémem v eurozóně to, že pravidla se uplatňují hlavně na základě politických kritérií, a ti, kdo kontrolují, jsou současně těmi, kdo jsou kontrolováni.
Druhým problémem, o kterém se málo mluví, je celkový úpadek konkurenceschopnosti a neustále se rozšiřující konkurenční propast mezi severem a jihem. Eurozóna či měnová zóna nebude existovat, pokud bude mezi jejími členy stále se zvětšující rozdíl v konkurenceschopnosti. Znamená to pro soudržnost eurozóny fatální dlouhotrvající riziko a je to otázka, kterou bychom se měli určitě zabývat.
Robert Goebbels
Paní předsedající, v případě tohoto útoku několika mezinárodních bank proti euru je svět opět konfrontován s hloupostí a chamtivostí trhů.
Je pravda, že anglosaské národy nebyly nikdy euru nakloněny. Přitom se z něho stala nejbezpečnější měna na světě. Dolar a euro vytvářejí společně duopol. Duopol bude vždycky nestabilní. Mezi oběma měnami bude vždy pohyb. Pokud by však trhy byly aspoň trošku inteligentní, musely by zaznamenat, že schodky celé eurozóny jsou mnohem nižší než schodky ve Spojených státech nebo i Japonsku.
Je sice pravda, že nová řecká vláda zdědila nezáviděníhodnou rozpočtovou situaci, ale je jasné, že krach Řecka, i když je velmi nepravděpodobný, nepovede k rozpadu eurozóny. Americká vláda přišla nedávno s návrhem rozpočtu se schodkem 1 600 miliard dolarů. Pro úhradu tohoto schodku si Washington musí každý den vypůjčit více než 5 miliard eur. Doplňkové roční zadlužení Řecka je na úrovni méně než jednoho týdne doplňkového zadlužení Američanů. Kdo tedy ohrožuje finanční stabilitu světa? Řecko, nebo Spojené státy?
Tváří v tvář hlouposti spekulantů musí Evropa trhům, které jsou opravdu příliš hamižné, nařídit větší transparentnost a více skutečné regulace.
Diogo Feio
(PT) Paní předsedající, v rozpravě o ekonomické situaci některých členských zemí v eurozóně je náprava jasná: potřebujeme větší hospodářskou a měnovou unii, potřebujeme lepší konkurenceschopnost, potřebujeme více solidarity. Hovořím k vám, pane komisaři, protože jako Portugalec dobře znáte problémy, které s sebou nese nárůst veřejného zadlužení, kdy začíná být obtížné mít kontrolu nad dluhy a příliš vysoko narůstají veřejné výdaje. Tyto země potřebují solidaritu a správné signály. Signály, jež vyslaly nedávné výroky pana komisaře Almunii, který srovnával situaci v Portugalsku a Španělsku se situací v Řecku, však nebyly dobré. Byly to nešťastné a neuvážené výroky, které měly okamžitý dopad na trh. Burzy v Lisabonu a v Madridu se propadly; věci by se neměly komplikovat ještě víc, než jsou.
Nesmírně důležité je politické řízení. Do budoucna si z toho musíme vzít ponaučení, protože tak dosáhneme lepší hospodářské unie, podpoříme Evropu do větší míry, abychom vytvořili solidaritu a pochopení, že situace v jednotlivých členských zemích jsou zcela rozdílné a nelze je srovnávat. Pokud se z toho poučíme, je jisté, že se eurozóna v budoucnu zlepší.
Frank Engel
(FR) Paní předsedající, je třeba konstatovat následující: hospodářská a měnová unie je sice měnová, ale stěží hospodářská. Měnové obavy Evropy jsou v rozporu s hospodářskou a rozpočtovou suverenitou států.
Spekulativní útoky proti euru by v současné chvíli mohly mít katastrofální důsledky. Jako prvních se to týká Řecka, Portugalska, Irska a Španělska. Riziko však podstupuje celá eurozóna.
Aby nedošlo k nejhoršímu, je nutné v Evropě co nejrychleji dosáhnout společného řízení hospodářských a rozpočtových politik. O to koneckonců v hospodářské unii jde. A jen tak můžeme společně získat reálnou šanci konsolidovat veřejné finance v eurozóně i mimo ni.
Obávám se, že se současnými nástroji a pokud budeme trvat na rozpočtové suverenitě států, bude tato konsolidace iluzorní, se všemi důsledky, které to s sebou nese.
Edward Scicluna
Paní předsedající, musíme identifikovat veškeré slabiny v eurozóně a usilovně se jim věnovat, protože alternativy jsou příliš neradostné. Nápadnou slabinou je nedostatek silné centralizované monitorovací funkce celého hospodářství eurozóny.
Zvláštní pozornost je nutné věnovat především přerušení účtování cash flow v některém členském státu a jeho financím. Za druhé je nutné provádět audit veřejných financí a výkaznictví podle standardů schválených v EU. Za třetí je nutné provádět dohled nad hospodářskými prognózami, které byly příčinou zbytečných nebo zavádějících veřejných finančních odhadů. Za čtvrté musí EU pravidelně zveřejňovat výsledky zátěžových testů. A konečně bychom měli odrazovat členské země eurozóny od snadných postupů finančního inženýrství a daňových jednorázových opatření, a od toho, aby odkládaly skutečné úpravy, které, jak všichni víme, musí vycházet z věrohodných a udržitelných výdajových programů.
Olle Schmidt
(SV) Paní předsedající, to, co se děje v Řecku se netýká jen členských zemí eurozóny, ale celé Evropské unie. Je proto nutné, aby EU tuto obtížnou situaci řešila odpovědně. Řecko musí přispět svým dílem, musí plnit své sliby a reformovat svou politiku. Já se zasazuji o to, aby Švédsko vstoupilo co nejrychleji do eurozóny, a proto se domnívám, že je nesmírně důležité, abychom tuto obtížnou situaci vyřešili. Mělo by se přece jen říct, že euru se neuvěřitelně podařilo přestát nejobtížnější finanční krizi. Těžko by se dalo tvrdit, že 16 různých měn by bylo lepších než jedna silná? To rozhodně ne!
Řecko se vkradlo do eurozóny zadními dveřmi, což nám nyní ukazuje, jak je důležité, aby byla pravidla přijímání tvrdá, ale spravedlivá. Dobře uspořádané hospodářství je nutnou podmínkou pro růst a bohatství, a to i pro země mimo eurozónu, a přirozeně to platí hlavně pro země, které součástí eurozóny jsou. Ti, kdo mluví o spekulacích, by měli mít na paměti, že základ pro ně vytváří dobře uspořádané hospodářství a veřejné finance.
Michail Tremopoulos
(EL) Pane předsedající, pro Řecko, o němž se zde tolik mluví, nejde jen o problém veřejných financí. Jde tu o naprosté ztroskotání modelu, který se používal v posledních patnácti letech a podle něhož se mělo řecké hospodářství opírat o neustálé zvyšování a rozmach soukromé spotřeby.
Kromě toho někteří lidé trvali na tom, že vojenské výdaje jsou rozvojové výdaje. Zpráva institutu SIPRI uvádí, že Řecko promrhá 3,3 % ze svého HDP. Je to druhé největší procento v NATO po USA. V absolutních číslech jde o pátého největšího vývozce zbraní na světě, tento vývoz činí 4 % světového trhu. Pro rozpočet na rok 2010 se pochopitelně počítá se snížením výdajů na obranu. Rozpočet ministerstva národní obrany činí 6 miliard EUR, což je pokles o 6,63 %.
Chci, aby ve zbrojní diplomacii, která nás dovedla do této slepé uličky, došlo ke změně. Řecko nemá žádné kolonie, které by mohlo využívat, ale má vytrvalost. Musíme také zaktivovat evropskou solidaritu a podpořit mezinárodní iniciativy týkající se globálního zeleného "Nového údělu".
John Bufton
Paní předsedající, jaká je budoucnost eura ve světle problémů v Řecku a vlastně i ve Španělsku, Itálii, Portugalsku a Irsku? Pro Velkou Británii, která se nikdy nepřipojila k euru, to musí být uspokojivé zjištění. Vypadá to, že ti, co nám slibovali sílu prostřednictvím solidarity, nemohli být dál od pravdy.
Problémem 16 národů v eurozóně je, kdo bude mít na starost měšec s penězi.. Bez daňové koordinace a společného rozpočtu pokladny nemohou mít členové eurozóny v žádném případě dobré hospodářské zdraví. Ukazuje se, že jakmile mají všichni problémy, nikdo vám nepomůže. Místo toho toho ostatní využijí, aby se zmocnili větší kontroly, když jste na kolenou. Musíme počkat, jak bude Řecko reagovat na to, že se stane ekonomickým protektorátem Evropské unie, a zda to způsobí občanské nepokoje. Je to skutečně evropský sen? Kdo další je na řadě? Španělsko, Portugalsko, Itálie nebo Irsko? Možná by se nad tím měly členské státy a především státy eurozóny hluboce zamyslet, než obrátí pozornost na hospodářskou politiku po roce 2020, když tu možná nebude ani euro, které bychom mohli chránit.
Pan Barroso dnes dopoledne mluvil o evropském snu: pro obyvatele Řecka se to stalo evropskou noční můrou.
Andreas Mölzer
(DE) Paní předsedající, jak víte, Evropská komise uvalila na Řecko dohled kvůli prudce se zhoršujícímu rozpočtovému schodku. Tak masivní narušení národní suverenity lze ospravedlnit jen tím, že také potřebujeme zachránit jednotnou měnu a vyhnout se riziku poškození jiných účastnických zemí. Základní kámen, který je nezbytnou podmínkou pro zavedení eura, tedy Pakt o stabilitě, však zřejmě existuje jen na papíře. Mnoho členských zemí a Rada vynaložily v nedávných letech více energie na oslabení této významné dohody než na rozpočtovou disciplínu. Komise k tomuto polovičatému postupu proti rozpočtovým prohřeškům jen přihlížela.
Musíme proto usilovat o drastické snížení narůstající čisté zadluženosti členských států, pokud nechceme naši měnu a hospodářskou oblast vážně ohrozit. Za tímto účelem je nutné přijmout zásadní rázná opatření.
Elena Băsescu
(RO) Domnívám se, že každý členský stát se musí připravit na vstup do eurozóny, aby se vyhnul nesmírně závažným možným nepříznivým dopadům na národní hospodářství. Hospodářská nestabilita, kterou zakouší některé země eurozóny, se musí udržet pod kontrolou, protože důsledky by se jinak rozšířily do celé Evropské unie. Hospodářství Řecka, Španělska a Portugalska zaznamenala v roce 2009 velké rozpočtové schodky nejen kvůli celosvětové hospodářské krizi, ale také kvůli nepřiměřeným opatřením, která zavedly jejich národní vlády.
Rumunsko představí koncem února v souladu s jednáním s Mezinárodním měnovým fondem a Evropskou komisí plán konvergence eurozóny. Naše země navrhla, že vstoupí v roce 2012 do mechanismu směnných kurzů, což je fáze před vstupem do eurozóny. Znamená to, že náš rozpočet musí klesnout pod 3 %.
Stavros Lambrinidis
(EL) Paní předsedající, pane komisaři, děkuji vám za milá slova ohledně opatření, která přijala řecká vláda. Vláda přijala přísná opatření a Evropská komise ratifikovala velmi tvrdý vládní program, který umožní monitorovat provádění těchto vládních opatření.
Jenže rozsah se zvětšoval. Problém není v tom, že byly trhy zdrženlivé, jak jste říkal. Problém spočívá v tom, že trhy spekulovaly a spekulovaly lehkomyslně. Lidé, kteří krizi způsobili, z ní nyní bohatnou. A co Evropská Komise?
Položím vám následující otázku: za prvé, přijmete kroky k tomu, aby byly přísně kontrolovány nejen státy, ale i trhy, a pokud ano, jaké kroky to budou?
Za druhé: je nepřijatelné, aby se hovory o Mezinárodním měnovém fondu v eurozóně táhly tak dlouho. Mezinárodní měnový fond však dělá jednu věc: zavádí přísná opatření a půjčuje levně, což vytváří prostor pro spekulanty. Máme v úmyslu finančně podpořit země, které zavádějí tyto tvrdé programy týkající se veřejných programů?
Czesław Adam Siekierski
(PL) Nad situací, která se vytvořila v některých zemích eurozóny, je nutné se vážně zamyslet. Svádět to na hospodářskou krizi je odůvodnitelné jen zčásti. Mnoho důvodů tkví jinde. Zaprvé se přehlížely velké rozdíly v úrovni hospodářského rozvoje v jednotlivých zemích eurozóny. Za druhé se nedodržovaly principy Paktu o stabilitě a růstu. Nebyla odpovědně zachována rozpočtová disciplína, což vedlo k velkému nárůstu schodku veřejných financí. Za třetí nebyl zajištěn řádný dozor nad bankami a jinými finančními institucemi - to se netýká jen těchto zemí. Jak se tomu můžeme bránit? Program nápravy, který připravují jednotlivé země, musí v souladu s principem solidarity dostat podporu od Evropské unie, která podpoří Evropskou komisi a Evropskou centrální banku monitorováním provádění programu. Není možné souhlasit s tím, aby náklady krize nesli především ti nejchudší, příkladem čehož jsou protesty řeckých farmářů.
Georgios Papanikolaou
(EL) Paní předsedající, přibližně po deseti letech od vytvoření eurozóny je jasné, že Evropská unie sice existuje, ale do hospodářské unie máme bohužel ještě velmi daleko. Jsme svědky toho, že útok na euro prostřednictvím nejslabších národních hospodářství dostává epidemické rozměry a Evropa je v podstatě divák, ne proto, že by ji to překvapovalo, ale spíše proto, že nemá finanční nástroje, pomocí kterých by mohla zareagovat.
Neexistuje žádná instituce kromě Výboru pro hospodářskou soutěž, která by v době recese mohla koordinovat zásahy a kroky národních hospodářství. Mezi členskými státy bohužel nepanuje jednomyslnost a společné odhodlání, a to i když máme společnou měnu.
Myslím, že dnešní zkouška není zkouškou jen jedné konkrétní země. Je to zkouška pro samotné euro. Rád bych věřil, že když jsme se rozhodli pro jednotnou měnu, rozhodli jsme se, že budeme hovořit jednohlasně a budeme postupovat jako jednotná fronta.
Mairead McGuinness
Paní předsedající, děkuji vám, že jste umožnila k této otázce tolik jednominutových projevů. Předpokládám, že nová Komise je ráda, že byla ustavena, ale bude se muset rychle pustit do práce, vzhledem k problémům, o kterých zde dnes hovoříme.
Někteří lidé si libují v problémech eurozóny, ale podle mého by se většina z nás ráda dočkala vyřešení. Nemyslím, že bychom měli po deseti letech vylít s vaničkou i dítě. Z této diskuse velice jasně vyplývá, že v některých členských zemích jsou závažné problémy, přičemž závažnost se mezi nimi liší - a Irsko je jednou z nich. Pravidla však podle mého nebyla efektivní. Musíme spíše předjímat, než reagovat: když krize nastane, je již pozdě. Musíme být před trhy; nemůžete se stavět proti trhům, jak se tu někteří kolegové snaží navrhovat, takže potřebujeme přísný a včasný dohled a kontrolu a pak okamžitě reagovat. Přeji vám hodně štěstí.
Hans-Peter Martin
(DE) Paní předsedající, i přes veškerou kriitiku, kterou lidé jako já vyjadřovali ke konkrétním trestuhodným poměrům v Evropské unii, jsme se vždy stavěli ve prospěch eura. Když jsem pracoval jako zpravodaj časopisu der Spiegel, zažil jsem spekulace proti konkrétním měnám, proti čemuž nás euro ochránilo.
Nyní jsme však svědky obrovské ztráty důvěry ze strany střadatelů a především občanů v zemích, kde byla rozpočtová kritéria do určité míry splněna. Má otázka na vás, pane komisaři, tedy zní: není vám za poslední roky jasné, že nás Řecko podvádí? Zprávy o tom se objevují už dlouho. Věděli jsme nicméně od začátku, že Řecko na začátku nesplnilo všechna kritéria. Proč nebylo předmětem větší kontroly? Jak hodláte s touto citlivou otázkou zacházet v budoucnosti? Ptám se v souvislosti se svou zemí, s Rakouskem, kde se momentálně objevují stejné zvěsti, jaké kolovaly před několika lety ohledně Řecka.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Paní předsedající, útoky spekulantů na Řecko, Španělsko a Portugalsko nejsou důvodem problému, ale jeho důsledkem. Velice dobře víme, že žádná rodina si nemůže dovolit utrácet víc, než jsou její příjmy. Výsledkem je pak bankrot. Totéž platí pro vlády. Žádná vláda si nemůže dovolit utratit víc, než kolik činí její daňové příjmy. Výsledkem je buď bankrot vlády, nebo, jako se dnes děje, dojde k útokům spekulantů na měnu. Tyto země musí udělat to, co udělalo Lotyšsko, které bylo před rokem, nebo vlastně skoro před rokem a půl, zasaženo krizí. Je nutné drasticky snížit vládní výdaje tzv. vnitřní devalvací. Chtěl bych doporučit, aby se řecká vláda obrátila o radu na lotyšskou vládu a zjistila, jakým způsobem lze taková rozhodnutí přijmout. Je nutné to udělat a Evropa to takto v minulosti vždy dělala. Děkuji vám.
Diego López Garrido
Paní předsedající, tato rozprava byla velmi rozsáhlá a ukázalo se, že si plně uvědomujeme, jaká je hospodářská situace a jak moc nás znepokojuje. Byla to také velmi konstruktivní rozprava, s řadou bodů, v nichž se shodneme, pokud jde o hodnocení situace.
Především si myslím, že rozprava prokázala, že v eurozóně panuje obecná důvěra. Eurozóna z těchto náhlých výkyvů na trzích, pro něž nemáme vysvětlení z hlediska reálné ekonomiky, vzejde bezpochyby posílená. Jak zdůraznili pan Karas, pan Sánchez Presedo a paní Goebbelsová, když hovořili o tom, co znamenalo to, co kdosi popsal jako ochranný štít v eurozóně, jsme přesvědčeni, že pokud by eurozóna neexistovala, krize by evropské země postihla mnohem víc.
Navíc si nemyslíme, že je Pakt o stabilitě a růstu v krizi. Důkazem toho je i podrobný postup pro dohled nad programem prováděným řeckou vládou, jak o tom mluvil pan komisař Almunia.
Problémy v eurozóně se vyřeší v rámci této zóny, která má za tímto účelem mechanismy, v situaci, kdy se, jak jsem uvedl v předchozím vystoupení, Evropa začíná zřetelně z recese dostávat a vzpamatovává se z nejzávažnější krize za posledních téměř sto let. Povedlo se jí to v relativně krátké době, což ukazuje, že Evropská unie je ekonomicky silná a že vlády jednaly velmi rychle, když došlo k něčemu, co mělo potenciál způsobit zhroucení celého mezinárodního finančního systému. Tento okamžitý zásah měl pochopitelně za následek schodky rozpočtů. Do této situace se dostalo 21 zemí Evropské unie, což je logickým důsledkem nutného zásahu, protože, jak jsem již řekl, v Evropě existují mimo jiné systémy sociální ochrany, což znamená, že nejzranitelnější lidé musí dostat pomoc z veřejných zdrojů.
Pan Canfin mi položil otázku, jaké návrhy v tomto směru připravilo španělské předsednictví. Ze stran vlád došlo ke krátkodobým zásahům, o nichž jsem se již zmínil. Objevuje se strategie pro překonání krize a španělské předsednictví ze střednědobé perspektivy a s cílem překonat krizi navrhuje zcela zřetelně hospodářskou unii. Navrhuje, abychom neměli jen měnovou unii, ale aby v Evropské unii zastávala významné místo hospodářská unie, což říká i Lisabonská smlouva.
Článek 5 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví velmi jasně: "Členské státy koordinují své hospodářské politiky." "Unie přijímá opatření ke koordinaci politik zaměstnanosti." "Unie může dávat podněty pro zajištění koordinace sociálních politik."
To uvádí Lisabonská smlouva, a proto velice podporuji pohyb směrem k harmonizaci. Zmiňovala se o tom například paní Wortmannová-Koolová, pan Feio a pan Papanikolaou. Pan Bullmann a paní Podimatová se zmínili o nutnosti sociálně-politické koordinace. Podobný postoj zastává i pan Canfin ze skupiny Zelených/Evropské svobodné aliance a pan Pallone a pan Gauzès, kteří hovořili o potřebě regulace finančních trhů. Pan Verhofstadt mluvil o nutnosti interní soudržnosti uvnitř Unie. Tomu všemu bychom mohli říkat hospodářská unie, vnitřní hospodářská soudržnost Unie.
K tomu musíme směřovat, pod jasným politickým vedením Unie, které již funguje. Měli bychom se zamyslët nad tím, že se pozítří, chvíli poté, co začalo španělské předsednictví Unie, sejde neformální Evropská rada, aby se politicky řečeno chopila otěží nad situací. Jsem si jistý, že také vyšle veřejnosti a hospodářským a sociálním subjektům silné evropské poselství, proevropské poselství, poselství evropské jednoty, důvěry v evropské vlády včetně řecké a důvěry v naše možnosti.
Je to důležité zasedání Evropské rady, které zaměří naše snahy na strategii pro růst a vytváření pracovních míst, které říkáme Evropa 2020. Jsem přesvědčen, že prvotní základy pro tuto strategii položíme na tomto velice blízkém zasedání Rady, které ukáže, že v tomto čase akutní potřeby chceme jednat okamžitě a s politickým vedením Evropské unie.
Joaquín Almunia
Paní předsedající, děkuji mnohokrát všem poslancům a poslankyním, kteří zde vystoupili a hovořili o politikách, postojích a návrzích Evropské komise. S kolegou Olli Rehnem jsme vše zaznamenali.
Dovolte mi vyslovit několik věcí, které shrnu do čtyř bodů. Bylo tady toho řečeno mnoho a já nemohu odpovídat všem a na všechno, ale myslím, že mohu odpovědět v zásadě na vše ve čtyřech bodech.
Za prvé zcela souhlasím, jak jsem za posledních téměř šest let mnohokrát v Parlamentu řekl jako komisař pro hospodářské a měnové záležitosti, s tím, že v hospodářské a měnové unii a v Evropské unii musíme zlepšit koordinaci. Všechny členské státy, které ještě nejsou členy eurozóny, jinými slovy jsou v závěrečné fázi hospodářské a měnové unie, se jimi musí stát, kromě těch, které si vyjednaly opt-out. Myslím si však, že v příštích několika letech svůj opt-out zruší a budou chtít také vstoupit do hospodářské a měnové unie.
Za účelem koordinace potřebujeme prohloubit a rozšířit dohled a potřebujeme provádět analýzy, na jejichž základě musí vzniknout debaty a doporučení týkající se daňové politiky a dalších makroekonomických a strukturálních politik.
Pokud si vzpomínáte, šlo o jeden z prvních závěrů zprávy, kterou jsem předložil jménem Komise v první polovině roku 2008, před pádem Lehham Brothers, po prvních 10 letech hospodářské a měnové unie. Od té doby jsme v Komisi, v Eurogroup, v Radě i zde v Parlamentu debatovali o tom, jak bychom mohli zlepšit dohled, jak bychom ho mohli rozvinout prostřednictvím toho, co dnes tvoří jádro dohledu a rámec rozpočtové disciplíny, to jest prostřednictvím Paktu o stabilitě a růstu, a současně ho prohloubit.
Souhlasím s těmi, kdo řekli, že nejde jen o provádění daňové a rozpočtové politiky dle našich pravidel, ale že musíme jít ještě dále, protože veřejné finance, růst a zaměstnanost ohrožují ještě jiné nevyváženosti.
Souhlasím s těmi, kdo říkali, že kvůli vyřešení těchto věcí se nemusíme obracet na Mezinárodní měnový fond. Je pravda, že všechny naše země jsou členy Mezinárodního měnového fondu, ale můžeme a musíme si s tím poradit sami.
Pokud bude zajištěna řádná koordinace, pokud projevíme politickou vůli, pokud použijeme nástroje, které nám poskytuje smlouva, pokud do našich konečných závěrů prosadíme prohlášení vůle, budeme mít víc než dostatečnou kapacitu a nástroje na to, abychom udělali, co potřebujeme udělat pro vyřešení tak obtížných situací jako je ta, před kterou momentálně stojíme.
V případě Řecka se zmíním o dvou otázkách, které v rozpravě zazněly a o kterých jsem již podrobně mluvil. Za prvé pan Verhofstadt, který zde už bohužel není, uvedl, že Komise zasáhla příliš pozdě. Nevím, jakou rychlost země pana Verhofstadta od Komise očekávala, pokud jde o kroky v rozpočtových otázkách, ale chtěl bych mu připomenout, že v Řecku se na počátku října konaly volby. Nová řecká vláda opravila dva týdny poté, co se ujala moci, oznámení, které jsme dostali pár dnů před volbami, s tím, že schodek během tří týdnů vzrostl z 6 % na 12,7 %!
Nešlo jen o statistickou opravu. Za tímto masivním nárůstem řeckého schodku šlo do velké míry o naprostý nedostatek kontroly nad rozpočtovou politikou. Nejde o otázku statistiky. Nežádají po Eurostatu, aby to vyřešil. Je to otázka řízení, kvůli vládě, která umožnila pokles příjmů nebo neudělala nic, když příjmy poklesly, a umožnila zvýšení výdajů nebo zvýšila výdaje s ohledem na blížící se volby. Řečeno bez obalu, toto se stalo.
Kromě toho, pokud jde o statistické problémy, a tady odpovídám panu Martinovi - a myslím, že pan Karas řekl, že jsem na konci roku 2004 navrhl jménem Komise Radě, abychom posílili schopnost Eurostatu provádět audity, pokud se objeví statistické problémy, které nelze vyřešit pomocí standardních oznámení. Eurostat data neshromažďuje. Eurostat dostává oznámení od členských států. Aby Eurostat viděl i za orgány, které oznámení podávají, potřebuje větší pravomoci. Komise o tyto pravomoci požádala a Rada je neposkytla. Řekl jsem Radě, že o tyto pravomoci znovu požádáme. Můj kolega Olli Rehn, který bude od zítřka - už bez dalšího přechodu - odpovědný za hospodářské a měnové otázky, má návrh připravený ke schválení v nové Komisi na jejím prvním oficiálním zasedání, jakmile dnes dostaneme od vás vaše laskavé schválení.
Řecká vláda po tomto oznámení předložila rozpočet pro rok 2010, který nebyl předložen před volbami a nejen Komise, ale i Eurogroup a Ecofin, schválily na základě nové situace nadměrný schodek. Schválili jsme ho s doporučeními, ale k tomu jsme potřebovali program, který řecká vláda připravila a zaslala nám ho 15. ledna. Na základě tohoto programu jsme 3. února představili svá doporučení.
Je pravda, že kdybychom měli kouzelnou hůlku, mohli bychom jednat ihned po volbách. Mohu vám však říct, že řecká vláda, Komise, Eurogroup a Ecofin jednaly rychle. Eurogroup a Ecofin začaly o situaci diskutovat dokonce předím, než jsme jim poskytli naše doporučení. Nebylo možné jednat rychleji, pokud jsme skutečně chtěli problémy vyřešit. Pokud jsme chtěli jen vydávat prohlášení, pak jsme pochopitelně mohli jednat.
Za třetí plně souhlasím s tím, že je nutné zvýšit důvěru v euro a v hospodářskou a měnovou unii. Je to úkol pro každého z nás: je to úkol pro členské státy, Komisi, Radu a Parlament.
Mimochodem, jen na okraj, vzhledem k tomu, že někteří z vás připomenuli prohlášení, které jsem učinil při předkládání doporučení pro řecký program, žádám vás v zájmu důvěry, abyste mluvili o tom, co jsem skutečně řekl, a ne o tom, co jiní řekli, že jsem údajně prohlásil. Žádám vás jen o to.
A konečně chci mluvit o zasedání Rady, které se bude konat pozítří, 11. února, o němž se zmínil pan López Garrido a mnozí další, a které je velmi důležité. Jde o speciální zasedání, protože na pořadu nebude mnoho věcí. Je to zasedání, na kterém budou předloženy dva příspěvky, od předsedy Komise a od předsedy Rady, a proběhne politická debata, která je v současnosti velice důležitá, neboť zažíváme napětí na finančních trzích, které jsme v eurozóně od zavedení jednotné měny nezažili, a jde o nejhorší krizi za posledních 80 let. Musíme na tuto situaci reagovat, nejen cestou strategie k překonání krize, ale také cestou střednědobé strategie, aby během tohoto desetiletí došlo ke zvýšení růstu a zaměstnanosti.
Pokud mi dáte ještě minutku, abych řekl svá poslední slova ve funkci komisaře pro hospodářské a měnové záležitosti, řeknu vám, co bych rád slyšel na závěr tohoto zasedání Evropské rady. Chtěl bych jasně požádat každý členský stát počínaje Řeckem, aby splnil své povinnosti a přijal kroky, k nimž se zavázal jako člen hospodářské a měnové unie, a doporučení, která mu daly orgány hospodářské a měnové unie. Musíme požádat všechny členské státy, aby splnily a uplatnily pravidla, která jsme jim dali.
Za druhé bych chtěl požádat o to, aby se nejvyšší místa zavázala provádět větší koordinaci, lepší koordinaci a posílení hospodářské a měnové unie jako hospodářské zóny, nejen jako centrální banky pro hospodářskou a měnovou oblast, nejen jako orgánu, který vydává doporučení.
Ať už uvnitř nebo vně našich hranic, hospodářské a měnové unie, eurozóny, musíme mluvit jasně, pevně a důvěryhodně, protože tím se zvyšuje důvěra našich občanů a ostatních občanů Evropské unie a světa v naši měnu a náš projekt, který není jen ekonomický, ale jde mnohem dál.
A konečně chci říct vůdčím představitelům Evropy, že "za své úsilí dostanete naši podporu". Podpora nemůže být zdarma. To by vytvořilo podmínky pro budoucí nerovnováhy a budoucí krize. Podpora musí být jasná a k tomu máme nástroje, výměnou za jasný závazek, že každý přijme svou zákonnou odpovědnost.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (Článek 149)
José Manuel Fernandes  
Doufám, že evropští komisaři budou faktorem stability a budou vydávat pečlivá a opodstatněná prohlášení, na rozdíl od toho, co se dělo s nedávnými prohlášeními pana komisaře Joaquína Almuniy, který projevil nedostatek rozvážnosti a přispěl ke ztrátám na burze a k nedůvěře mezinárodních investorů k Portugalsku a Španělsku.
Aby členské státy Evropské unie dokázaly čelit krizi, přišly s plánem na oživení a přinesly hospodářství stimul a pobídky, a následkem toho se zvýšily jejich schodky. Známe však také členské státy, které, ať už kvůli neschopnosti nebo záměrně, nepřekládaly pravdivé informace o svých schodcích. Nedávné události donutily Evropskou unii, aby dodala nový impuls návrhům na dohled a zavedla posílenou strategii hospodářské koordinace.
Navrhuje se rovněž, aby se oficiálně zavedl systém monitorování hodnoty schodku všech členských států, aby bylo možné okamžitě vymezit opravná opatření, a vyhnout se tak jakýmkoli nevratným situacím. Tento systém by měl fungovat praktcky v reálném čase. Je také důležité vyjasnit vzorec výpočtu schodků, abychom se vyhnuli jakémukoli manipulování veřejných účtů a nedocházelo k opakovanému vyřazování určitých položek z rozpočtu, aby se zakryla velikost schodku.
João Ferreira  
písemně. - (PT) Kampaň rozpoutaná na základě situace v Řecku, kterou se nyní někteří lidé pokoušejí rozšířit i na další země, je opovrženíhodná a odhaluje pravdivé cíle svých hlavních protagonistů, mezi něž lze zařadit samotnou Evropskou komisi a některé z hlavních ekonomických velmocí EU.
Tlak vyvíjený na země jako je Řecko, Portugalsko a Španělsko, aby zrušily své rozpočtové schodky, nelze oddělit od zájmů spekulativního finančního kapitálu a jeho cíle pustit se do války o území eura proti dolaru. A právě tyto zájmy byly ochraňovány, a to i na úkor zájmů lidí, kteří v těchto zemích žijí.
Vyvstává řada otázek:
Jaké máme objektivní důvody k tomu, že chceme do roku 2013 docílit snížení rozpočtových schodků na méně než 3 % (bez ohledu na to, co se může stát s hospodářským růstem)?
Jaký smysl má hospodářská a měnová unie, která nezavádí žádnou politiku solidarity a soudržnosti?
Pokud může Evropská centrální banka půjčovat peníze národním bankám za nižší úrokové sazby než jsou ty, které existují na mezinárodních trzích, proč to samé nemohou dělat vlády?
Proč nevznikly nástroje, které by umožnily zemím v největších problémech, aby dostaly finanční zdroje za úroky menší nebo blížící se hodnotě, kterou dostanou jiné zimě?
Ivari Padar  
Finanční situace v některých zemích eurozóny, o nichž se dnes jedná, jasně ukazuje rizika způsobená vzdálením se od ujednání obsažených v Paktu o stabilitě a růstu. Pokud jde o problém jako celek, je vidět, jak důležité jsou spolehlivé statistiky. Musíme si bezpochyby vzít vážné ponaučení z celého problému a v každé zemi, jak uvnitř, tak vně eurozóny, musíme při hledání řešení čestně uznat problémy a přijít s vlastním postupem, jak se dostat z obtíží, a k tomu dodatečně může přispět solidarita Evropské unie. Současně nelze popsané problémy vyřešit odložením rozšíření eurozóny. Je jasné, že pokud některé země splní nutná kritéria, musí být do eurozóny přijaty. Čas ukazuje, že jednotná měna je ve složitých dobách další zárukou spolehlivosti.
Jarosław Leszek Wałęsa  
Pane Almunio, Polsko se připravuje na vstup do eurozóny, a proto pečlivě sledujeme problémy jejích členských zemí. Stále více zemí bohužel zažívá problémy a evropská měna čelí největší výzvě od svého vzniku. Dámy a pánové, Řecko si samo neporadí. Souhlasím s těmi, kdo zde uvedli, že je nutná silnější koordinace hospodářských politik členských států. Světová hospodářská krize vedla k destabilizaci mnoha ekonomik a světové trhy se navzdory oživení, i když je jen křehké, obávají, aby vlády členských zemí nepřijaly nekvalifikové kroky k zabránění zhroucení trhů s euro měnou. Jediným reálným východiskem z této situace a jediným způsobem, jak zabránit zhroucení měnového trhu, je proto dočasná pomoc Řecku a dlouhodobé plánované kroky vedoucí ke stabilizaci pozice eura.
(Zasedání bylo na několik minut přerušeno)
