A kereskedelempolitika végrehajtása a behozatalra és a kivitelre vonatkozó hatékony szabályok és eljárások révén (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont Jean-Pierre Audy jelentése a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság nevében a kereskedelempolitika behozatalra és a kivitelre vonatkozó hatékony szabályok és eljárások révén való végrehajtásáról.
Jean-Pierre Audy
Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! A 2008-ban 40. évfordulóját ünneplő vámunió volt az európai integráció egyik első állomása, amely az európai uniós tagállamok közötti összes behozatali és kiviteli vám eltörléséhez és közös külső vámtarifa alkalmazásához vezetett. Nagyon fontos tényezője a belső piac megfelelő működésének, és az Unió kereskedelmi megállapodásai helyes alkalmazásának. A vámunióban a behozatalra és kivitelre vonatkozó eljárások hatékonysága elengedhetetlen az Unió versenyképességéhez és a polgárok védelméhez.
Biztos úr, ön nemrégen közzétette a 2007. évre vonatkozó vámadatokat, amelyek, idézem: "új és aggasztó tendenciákat mutatnak”. Azt állította, hogy a hamisítás továbbra is veszélyezteti az egészségünket, biztonságunkat és a gazdaságunkat. Számos fogyasztóvédelmi probléma merül fel, és a jelentésem javaslatokat tartalmaz az egészséget és biztonságot érintő európai szabványok tiszteletben tartásával kapcsolatban.
Egy másik példa a cigarettacsempészet, amellyel múlt szeptemberben már foglalkoztunk a Parlamentben, és amelynek a képviselőcsoportom nevében én voltam az előadója. Ez rámutatott a probléma nagyságára, és feltárta a közösségi árutovábbítási rendszerben rejlő gyengeségeket. Ez az oka annak, hogy a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság megkérdőjelezi a vámrendszerünk minőségét és képességét arra, hogy megfeleljen a kereskedelmi globalizáció kihívásainak, miközben a polgárok elvárják az Uniótól, hogy megvédje őket. Legalábbis ezt javasolta a jelenleg tagállami ratifikációs folyamat alatt álló Lisszaboni szerződés, amely az 1. cikk (4) bekezdésében leszögezi, hogy a világ többi részéhez fűződő kapcsolataiban az Unió hozzájárul polgárainak védelméhez.
Nemzetközi szinten a legnagyobb bizonytalanság a Kereskedelmi Világszervezet dohai fordulójában zajló tárgyalások eredményét övezi, amelyben távolinak látszik bármilyen megállapodás. Mind tudjuk, ha a többoldalú kereskedelmi tárgyalások összeomlanak, kétoldalú versenyben találjuk majd magunkat, amely köztudottan az erősebb túlélésének elve szerint működik, ezért erős és hatékony vámunióra lesz szükségünk. Még a Vámigazgatások Világszervezetén belül is lassabb előrehaladást tapasztalunk a hatékonyság és a vámeljárások globális harmonizációja terén a 2001. szeptember 11. után az Egyesült Államokban felmerülő biztonsági megfontolások következtében.
Mindazonáltal a jelentés azt állítja, hogy ha a behozatalra és kivitelre vonatkozó eljárások túl szigorúak, ez nem vám jellegű akadályokat jelenthet a kereskedelemben. Felhívnám a Bizottságot, hogy különösen a kis- és középvállalatokra fordítson figyelmet, amelyek a túlzottan terhes vámszabályokat a nemzetközi kereskedelem fő akadályának tartják. A vámrendszernek elő kell segítenie a kereskedelmet, és a jelentés azt javasolja, hogy ezt a kérdést kezeljük függetlenül a Doha Agendától, és rendezzük nemzetközi megállapodással.
A jelentés megvizsgál az áruk vámtarifa-besorolásával, értékével és preferenciális vagy nem preferenciális származásával kapcsolatos számos problémát, remélve, hogy a Bizottság figyelembe veszi majd az érintett iparágak igényeit.
Végül szeretném aláhúzni, hogy véleményem szerint egyértelműen a harmonizáció hiánya okozza az európai vámrendszer gyengülését. Biztos úr, tisztában vagyok azzal, hogy a Vámkódex reformja a Bizottság egyik prioritása, és ez már az intézményi reformokkal való összekapcsolása nélkül is meglehetősen összetett feladat. Mégis szeretnék vitát nyitni, és azt javasolni, hogy fontoljuk meg a nemzeti vámigazgatások integrált és összehangolt rendszerének lehetséges felállítását, amely később a vámunió közösségi igazgatásához vezethetne. Valójában a vámszabályok harmonizációt erősítő jellege azt jelenti, hogy a vámok szerepe de facto azonossá válik az egész Unióban.
Tekintetbe véve, hogy a Közösségben milyen hosszú idő szükséges a változásokhoz, különösen azon fejleményekhez, amelyek érintik a tagállamok előjogait, úgy érzem, eljött az idő, hogy foglalkozzunk ezzel a kérdéssel. Ez a kérdés egyszerre szimbolikus jelentőségű, hiszen megkoronázza a negyven éve folyó vámintegrációt, és pragmatikus, hiszen a hatékonyabb vámszervezet szükségességét tükrözi egy egyre bonyolultabb, rohanó világban, amely nem fog várni ránk.
László Kovács
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, örülök, hogy lehetőséget kaptam reagálni a Jean-Pierre Audy által készített és a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság által május 6-án egyhangúlag elfogadott jelentésre. Gratulálok az előadónak, aki tökéletesen emelte ki a vámjogszabályok és vámhatóságok hozzájárulását a közös kereskedelempolitikánk végrehajtásához, és megjelölte a témával kapcsolatos, az Unió előtt álló fontos kihívásokat is.
A hatóságok mindent megtesznek, hogy nemzetközi kereskedelemre vonatkozó rendeletek és megállapodások figyelembe vegyék a vámelvek és vámeljárások hozzájárulását, de egyben szükséges korlátait is. Tevékenyen védik a közösségi érdekeket a vámügyekkel foglalkozó nemzetközi szervezetekben, különösen a Kereskedelmi Világszervezetben és a Vámigazgatások Világszervezetében.
Ez különösen igaz a preferenciális és nem preferenciális származás szabályaira. A Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság május 27-én kapott tájékoztatást a szabályoknak a kedvezmények általános rendszerét érintő reformjának állásáról. Biztos vagyok benne, hogy a hozzájárulások alapján a Bizottság elnyeri majd a tagállamok támogatását a reform végrehajtásához.
Ugyanez igaz a Kereskedelmi Világszervezetnek a kereskedelem megkönnyítésére irányuló tárgyalásaira is. A Bizottság meggyőződése a jelen helyzetben még mindig az, hogy a kereskedelem megkönnyítéséről szóló megállapodás lehet a dohai forduló lezárásának egyik tényezője, és ezért nem szabad kivonni a tárgyalásokból. Természetesen semmiképpen nem adhatók fel a tárgyalásoknak a kereskedelem megkönnyítését megcélzó eddig elért eredményei sem.
Fontos lépéseket tettünk a hamisított, kalóz és veszélyes áruk által okozott fenyegetés ellen is. Új eljárásokat iktattunk be a vámjogszabályokba a biztonság garantálása érdekében. A ma közzétett Korszerűsített Közösségi Vámkódex és a januárban közzétett elektronikus vámügyintézésről szóló határozat jelentős mérföldköve a vámjogszabályok folyamatos és dinamikus hozzájárulásának az európai polgárok és a gazdaság versenyképességének védelméhez a jogszerű kereskedelem előmozdítása útján. Mind az intézmények közötti jó együttműködés példái.
A jelentés joggal szorgalmazza a vámjogszabályok végrehajtásának további egységesítését és harmonizálását, valamint a vámigazgatások szervezetének és munkamódszereinek további javítását.
Nézetem szerint a vámjogszabályok végrehajtásának további harmonizálása az alábbi kezdeményezések segítségével lehetséges: a jelenlegi munka folytatása a Korszerűsített Vámkódex és az elektromos vámügyintézésről szóló határozat végrehajtásán, új program a vámjogszabályok helyes és egységes végrehajtásának célzott ellenőrzésére, és a tagállamokkal partneri viszonyban az igények és lehetőségek felmérése a vámszabályok megsértésének meghatározásai és a szankciók közelítése érdekében. A "Vám 2013” program szintén fontos eszköz ebből a szempontból.
Végül szeretnék reagálni a jelentésnek az Egyesült Államok 100%-os átvizsgálási kezdeményezésével kapcsolatos pontjaira. A Bizottság minden lehetséges csatornát felhasznál, hogy megértesse az amerikai hatóságokkal, nem a megfelelő módon próbálják biztosítani a szállítási láncot. A Bizottság áprilisban átadott az Egyesült Államok kormányának egy a tagállamok közreműködésével készült jelentést, amely rámutat az intézkedésnek az európai kikötőkre, nemzetközi kereskedelemre és tengeri közlekedésre gyakorolt káros hatásaira.
Zuzana Roithová
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (CS) Elnök asszony, örömmel fogadtam a kollégám, Audy úr saját kezdeményezésű jelentését, amelyben a vámeljárások szigorú végrehajtásának jelentőségét vizsgálja a belső piac megfelelő működésének szempontjából. Sajnos a piacunkat egyre jobban torzítja az áruk harmadik országokból történő illegális behozatala. Itt nemcsak a csempészetről, hamisításról és a vámok kikerüléséről van szó: a piacot elárasztották az olyan áruk, amelyek nem felelnek meg ez európai biztonsági előírásoknak, bár sokuk a megfelelést bizonyító jellel van ellátva. Sajnos a vámhatóságoknak nincs elegendő erőforrásuk a határok megfelelő ellenőrzéséhez. A bizottságunk Antwerpenben tapasztalta, hogy minden nap csak a szállítótartályok fél százalékát sikerül ellenőrizni. Ez aláássa a belső piacba vetett bizalmat, és károsítja a fogyasztókat és az európai gyártókat is, akik egyedül nem tudnak megbirkózni az ilyen tisztességtelen versennyel. Bár a vámunió negyven éve létezik, a tagállamok még mindig nem alkalmazzák eléggé egységesen a vámjogszabályokat. Jelentős eltérések fordulnak elő például az áruk vámtarifa-besorolásával, értékével és preferenciális vagy nem preferenciális származásával kapcsolatos szabályokban. Egyetértek az előadóval abban, hogy a helyzet javulna a további harmonizáció segítségével. A Bizottságnak válaszolnia kell a hozzáadott érték kritériumának egységes alkalmazásával kapcsolatos kifogásokra is, például a textilipar kifogásaira. A túlságosan szigorú és bonyolult vámszabályok gátolják a nemzetközi kereskedelemhez való hozzáférést, különösen a kis- és középvállalatok számára. Egyértelmű, hogy az áruk behozatalára és kivitelére vonatkozó szabályok és eljárások egyszerűsítése, korszerűsítése és harmonizálása javítaná az európai versenyképességet.
Francisco Assis
Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Először szeretnék gratulálni Audy úrnak a kiváló jelentésért, amely a megfogalmazott ötletek és javaslatok tekintetében is kimagasló.
A vámok, ahogy azt a jelentés kifejezetten megállapítja, manapság többfunkciós eszközök. Az eredeti, költségvetési szerepük mellett gazdasági szerepet is játszanak, valamint egyre erősödik az európai vállalkozások és európai fogyasztók védelmében betöltött szerepük is.
Gazdasági szempontból a vámoknak természetesen elő kell segíteniük a nemzetközi kereskedelmet, és az Európai Unió érdekében áll, hogy ez valóban megtörténjék. Emellett azonban az Uniónak a vámok védelmi szerepére kell koncentrálnia, azaz a hamisítás, kalózkodás és a tisztességtelen verseny elleni küzdelemre, amely ellehetetleníti az európai vállalkozások helyzetét, különösen a gyengébb iparágakban, és a környezet és az egészség - a Közösség egyre többre becsült értékei - védelmére. Ezért kell további előrelépéseket tennünk.
Az előadó által felvázolt javaslat véleményünk szerint jó javaslat, hiszen a vámrendszer harmonizációját támogatja. Van közösségi kereskedelempolitikánk, van közösségi vámpolitikánk, azonban vannak nemzeti hatóságaink is, amelyek nem mindig a legmegfelelőbb módon dolgoznak együtt. Az európai gyártók és fogyasztók érdekeinek védelméért előnyös lenne, ha gyorsabban haladnánk a harmonizáció felé. A jobb együttműködés és a vámigazgatás közösségi szintű hatékony harmonizációjának feltételeit megteremtő új gyakorlatok segítségével léphetünk előre. Így jó szolgálatot teszünk az európai polgároknak - gyártóknak és fogyasztóknak egyaránt.
Maradt még egy kérdés, amely szerintem nagyon fontos, és a kis- és középvállalatokhoz kapcsolódik. A jelentés is érinti a témát, és a korábbi felszólalók is megemlítették. A kis- és középvállalataink különösen sérülékenyek az olyan helyzetekben, ahol tisztességtelen versennyel kell felvenniük a harcot, és a vámrendszerünk nem mindig képes sikeresen kezelni ezeket a kockázatokat. Ezért sokat kell abba fektetnünk, hogy fejlesszük a magukkal a kis- és középvállalatokkal való együttműködést. Ezek a vállalatok nem mindig szakértők a szabályok és eljárások terén, és ezért gyakran hátrányba kerülnek a nemzetközi versenybe való bekapcsolódás szempontjából.
A mondanivalómat azzal szeretném zárni, amivel kezdtem: szeretnék gratulálni a jelentés szerzőjének. Azt hiszen, a jelentés nagy szolgálatot tett Európában ezen a különösen fontos területen, a vámrendszer területén.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
Elnök asszony, az UEN képviselőcsoport nevében három dologra szeretném felhívni a figyelmet a vitában.
Először is sok, a nemzetközi kereskedelem elősegítéséért dolgozó ország, köztük a Kereskedelmi Világszervezet néhány tagja, nem tartja be a társadalmi és környezetvédelmi előírásokat, ami a gyártási költségei jelentős csökkenéséhez vezet, de egyúttal ki is zárja a tisztességes versenyt. Ezt a tényt is figyelembe kell venni, amikor megkönnyítjük az ilyen országokból származó áruknak az európai piacra való belépést, máskülönben több európai gyártási szektor menetrendszerűen kiszorul a versenyből.
Másodszor az európai piac fokozatos megnyitása a harmadik országokból származó mezőgazdasági eredetű áruk előtt azért cserébe, hogy ezek az országok megnyissák a piacaikat az európai ipari termékek és szolgáltatások előtt tulajdonképpen nem más, mint Mandelson biztos úr ötletének a megvalósítása, amely szerint az Európai Uniónak engedményeket kell tennie más országok felé a Kereskedelmi Világszervezetben folyó tárgyalások részeként, hiszen az EU többet nyer az ipari áruk kivitelén, mintha a mezőgazdaság gyenge védelmére költene. Ez azonban sajnálatos módon csak tovább gyengíti Európa mezőgazdasági potenciálját.
Végül az Európai Bizottságnak az eddigiekhez képest sokkal gyorsabban kell reagálnia az európai piacra való belépésről szóló megállapodások harmadik országokból származó exportőrök általi megsértésére. Ha az ilyen országokból származó export elnyomja ez európai termelést, a Bizottságnak haladéktalanul cselekednie kell, és nem késlekedhet hónapokat.
Jean-Claude Martinez
(FR) Elnök asszony, biztos úr, úgy tűnik, a mai a vámok estéje, Markov úr jelentésével az általános preferenciális rendszerről (GSP) és Audy úr jelentésével a nem tarifális akadályokról, más szóval az olyan behozatalra és kivitelre vonatkozó szabályokról és eljárásokról, amelyeket adminisztratív protekcionizmusnak vagy önkényes vámakadályoknak is nevezhetünk. Bár a Kereskedelmi Világszervezet rengeteget beszél a GATT szerinti vámtarifák csökkentéséről, protekcionizmus finomabb formáját valósítjuk meg kontingensek és csúcstarifák segítségével. - Európának több mint 110 csúcstarifája van, Kanadának bevallottan 430. Továbbá olyan degresszív behozatali vámokkal rendelkezik, amelyek megakadályozzák a kisebb országok iparosodását, nem is beszélve az érzékeny termékek listájáról és az általános preferenciális rendszerről, amely az emberi jogok tiszteletben tartásától és a származással, értékkel és vámsorokkal kapcsolatos vámszabályok szubjektíven megítélt aktuális helyzetétől függ. Európa ötezernél is több vámsorral rendelkezik, csak a mezőgazdaság terén 2 726 vámsorunk van. Japán saját bevallása 1 890, az Egyesült Államok pedig 1 779 vámsorral rendelkezik, tehát mit is teszünk az árukkal, ha vámsorokról van szó? Például hogyan sorolunk be egy kiállításra érkező egyiptomi múmiát? Szárított halként!
Audy úr jelentése foglalkozik mindezekkel a problémákkal, és felismeri, hogy az Egyesült Államok a vámok terén a biztonsággal kapcsolatos boszorkányüldözésével visszatért a mccarthyzmushoz. Véget ért a pacifista megközelítés korszaka, amelyet II. János Pál pápa hirdetett meg híres hitszónoklatával 1978-ban ("Nyissátok meg az üdvözítő hatalmának az államok határait, a gazdasági és politikai rendszereket, a kultúra, a civilizáció és a fejlődés széles területeit! Ne féljetek!”). Ezért fordulhat elő, hogy a dohai forduló még tíz évvel a megkezdése után is tart, míg az uruguayi forduló, ha fogalmazhatok így, "csak” nyolc évig tartott.
Mi a probléma forrása? A problémát az okozza, hogy a vámok 2000 évesek, és az ókori Rómába nyúlik vissza a történetük, egészen a római útdíjakig. Ma azonban a XXI. században élünk, és ezért, biztos úr, új vámtechnológiára van szükségünk. Szerencsére az új technológiát már kidolgozták a szakemberek. Olyan levonható vámokból áll, amelyek a gyártási költségkülönbözetekhez igazíthatók, visszatéríthetők, amelyekkel kereskedhetünk a tőzsdén, és amelyek a fejlődő országok segítése érdekében módosíthatók.
Biztos úr, ezt kellene a Kereskedelmi Világszervezet elé tárni, ezt az új vámtechnológiát, hogy végre eltörölhessük a régimódi vámrendszerünket.
Marusya Ivanova Lubcheva
(BG) Elnök asszony, biztos úr, kollégák! Ma egy kiemelkedően fontos jelentést vitatunk meg. A hatékony kereskedelempolitika a regionális és szélesebb körű integráció elérésének egyik eszköze.
A behozatal és a kivitel megbízható szabályok és eljárások segítségével a lehetővé teszi Európa belső gazdasági terének védelmét. A jelentés objektív, kritikus és mégis építő jellegű. Több tételt is megvizsgál, például a kétoldalú, regionális és többoldalú kölcsönös előnyöket, a közös regionális lehetőségeket és az európai versenyképesség javítását piaci alapú eszközök segítségével, annak érdekében, hogy megakadályozzuk az európai termékek kiszorítását a piacról.
Néhány országban a kereskedelem teszi ki a gazdasági növekedés jelentős részét. Így a behozatal és kiviteli szabályok kiemelkedő jelentőséggel bírnak. A szabályok végrehajtása és ellenőrzése nagyon fontos, különösen a Bulgáriához hasonló tagállamok számára, ahol a magasabb exportszint határozza meg a kereskedelmi mérleg hiányát.
Ebben az esetben létfontosságú a harmadik piacokra való belépés. Az új országokból származó áruk belépési nehézségei a külföldi piacokon, még olyan esetekben is, amikor az áruk teljesen megfelelnek a követelményeknek, lehetőséget adnak az egyenlő bánásmód feladására. Ezért van szükségünk a jogszabályok és a végrehajtási rendeletek teljes konzisztenciájára.
A nemzeti vámhatóságok munkája elengedhetetlen a kereskedelmi rendszer hatékony működtetéséhez, különösen, ha figyelembe vesszük a hamisítások és csalások elleni küzdelemben és a szellemi tulajdonjogok és fogyasztók védelmében betöltött szerepüket.
A nemzeti vámhatóságoknak jól szervezett módon kell együttműködniük. Legalább ennyire fontos a vámhatóságok megfelelő motiválása az egyes tagállamok adminisztratív megoldásainak alkalmazásakor, valamint a vámhatóságok céljainak védelme és támogatása.
Megfontolhatjuk a szakosított központok felállításának lehetőségét olyan országokban, amelyek kulcsfontosságúak a harmadik országokkal és régiókkal való kereskedelem szempontjából. Ez támogatná az Európai Unió kereskedelempolitikájának hatékonyságát is.
Zuzana Roithová
(CS) Elnök asszony, maradt egy kérdés, amelyet még nem vitattunk meg. Szeretném megkérdezni a biztos urat, milyen lépéseket tett az Európai Unió eddig az Egyesült Államok által alkalmazott szabályok ügyében. Véleménye szerint mi lenne a transzatlanti kapcsolatok kereskedelmi eljárásainak összehangolására irányuló legjobb módszer, és lát-e esélyt arra, hogy egyensúlyba hozzuk a biztonsági intézkedéseket az Európa és az Egyesült Államok közötti gazdasági kapcsolatok rugalmasabbá tételének igényével? A szállítótartályokra vonatkozó követelményekre célzok, amelyeket a munkatársam, Audy úr is említ a jelentésében.
László Kovács
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, először szeretném megköszönni az érdeklődésüket és hozzájárulásukat a szabályozás és a végrehajtás javításával kapcsolatban a vámok területén. Szeretném aláhúzni, hogy a két jogi dokumentum, a Korszerűsített Vámkódex és az elektronikus vámügyintézésről szóló határozat, jobbá, gyorsabbá és olcsóbbá teszi majd a vámigazgatást. Természetesen a Parlament rendelkezésére állok, hogy tájékoztatást adjak a vámjogszabályokat és a végrehajtásukat illető fő fejleményekről.
Április 1-jén a Bizottság új közleményt adott ki a vámunió fejlődése érdekében követendő stratégiáról, amelyet a Tanács állásfoglalása is támogatott. A közlemény eredményeképpen megfogalmazott vámügyi kezdeményezés elősegíti majd, hogy a vámok megfelelő és kiegyensúlyozott választ adjanak az előttük álló kettős kihívásra: egyrészt biztosítaniuk kell az áruk biztonsági ellenőrzését a külső határoknál, másrészt támogatniuk kell a kereskedelmet. Ennek érdekében a kezdeményezés elmozdul a vámeljárások és -formaságok jelenlegi tranzakció alapú megközelítésétől, és rendszer alapú megközelítést alkalmaz, a belső ellenőrzési rendszerekre és a gazdasági szereplők értékesítési láncaira összpontosítva. Az új megközelítés új munka- és ellenőrzési módszereket, és egy jövőbeli vámhatósági kockázatkezelési stratégiát kíván meg. Emellett teret ad a tagállamokkal való együttműködésre, amely során meghatározható a jövőben alkalmazandó, a vámunió hatékony működését támogató működési szerkezet.
Ami Roithová asszony kérdését illeti az Egyesült Államok Kongresszusának 100%-os átvizsgálási kezdeményezésével kapcsolatban: már a kezdeményezés elfogadása előtt is számos kísérletet tettünk, hogy módosítsák a javaslatot, azonban nem jártunk sikerrel. Az Egyesült Államok kormánya megértőnek bizonyult, hiszen ők is tisztában voltak azzal, hogy az ilyen intézkedések bevezetése egyoldalú lépés, és így ellentétes a kétoldalú és többoldalú megközelítésünkkel. Az Egyesült Államok kormánya megértette, hogy a kezdeményezés nem erősítené a biztonságot, sőt éppen ellenkezőleg, hamis biztonságérzetet teremtene, és elvonná az erőforrásokat és a figyelmet a valódi biztonsági intézkedésekről.
Az elvünk a biztonsági szabványok, biztonsági ellenőrzések és a biztonsági ellenőrzések eredményeinek elfogadása a jövőben, valamint a vámügyi-kereskedelmi partnerség kölcsönös elismerése: a vámügyi-kereskedelmi paktum az amerikai oldalon és az engedélyezett gazdálkodó ez EU oldalán. Azért említem ezt, mert a kis- és középvállalatok kapcsán utaltak arra, hogy az engedélyezett gazdálkodó intézménye jó rendszer a kis- és középvállalatok helyzetének javítására és könnyítésére.
Nemrégen tájékoztattuk az Egyesült Államok kormányát, amikor áprilisban átadtunk Michael Chertoffnak és az Egyesült Államok Vámügyi és Határvédelmi Hivatalának egy jelentést, amelyben kifejtettük, milyen nehézségeket okoz majd a 100%-os átvilágítás bevezetése: torzítja a kereskedelmet, és fennakadásokat okoz a tengeri közlekedésben és a kétoldalú kereskedelmi kapcsolatokban. Csak egy számot mondanék: az Egyesült Államokba évente több mint 10 millió tengeri szállítótartály érkezik. Az Európai Unióból kétmillió szállítótartályt küldünk, és ha bevezetik a rendszert, az 700 kikötőt fog érinteni világszerte, tehát elképzelhetik micsoda problémákat okoz majd. Reméljük, hogy lassanként nemcsak az Egyesült Államok kormánya, hanem a törvényhozói is megértik, hogy ezzel nem fokozzák a biztonságot, csupán súlyos gondokat okoznak a kétoldalú és többoldalú kereskedelemben.
Végül, ahogy a jelentés is kiemeli, a 2008-as év a vámunió fennállásának 40. évfordulója. Ez az év egyben új kezdet is a Közösség és a tagállamok számára ezen a területen.
Jean-Pierre Audy
Elnök asszony, Kovács biztos úr, köszönöm a válaszokat. Szeretnék köszönetet mondani a Bizottság személyzetének is, akikkel együtt dolgoztam, valamint a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság tisztviselőinek, többek között Musquar úrnak és a képviselőcsoportok előadóinak, például Assis úrnak. Örömmel látom, hogy ma körünkben van a kollégája, Lyubcheva asszony is, akivel nemrégiben egy másik témán dolgoztunk együtt.
Roithová asszony, jogosan hívta fel a figyelmet a 100%-os átvilágítás problémájára, és köszönöm, biztos úr, hogy ilyen elszántan védi az érdekeinket. Az EU-t nem először érik támadások az Egyesült Államok részéről ilyen kérdésben, hiszen meg kellett védenünk a vámrendszerünket egy a Kereskedelmi Világszervezet Vitarendezési Testülete (DSB) elé terjesztett ügyben is, amelyet - részben a biztos úr személyzetének erőfeszítései következtében - megnyertünk. Jogosan védett meg minket.
Martinez úr ismertette előttünk a fordított vámtarifákkal kapcsolatos elméletét. Egyszer már elmagyarázta nekem az elméletet 2005 decemberében, amikor együtt voltunk Hongkongban. Még mindig nem sikerült megértenem, de remélem, egy nap belátom majd, mi közük a fordított vámoknak a múmiákhoz és a szárított halhoz.
Szeretném megköszönni a képviselőcsoportok támogatását a jelentéssel kapcsolatban. Azt hiszem, az emberek kezdik felismerni, hogy egyre bonyolultabb és gyorsabb világunk a múltban katonai háborúk útján oldotta volna meg a konfliktusait. Ma ehelyett gazdasági és társadalmi harcokat vívunk. Halálesetek helyett ma munkanélküliséggel találkozunk. Sokszor azt sem tudjuk, ki az ellenség. A világon uralkodó gazdasági és társadalmi háborúban erős vámunióra és behozatali és kiviteli mechanizmusokra van szükségünk, amelyek - és most védelemről beszélek, nem protekcionizmusról - megvédik a vállalkozásainkat, polgárainkat, és általában véve ez Európai Uniót.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra holnap délelőtt 11 órakor kerül sor.
