Priemonės siekiant užkirsti kelią naftos kainų augimui (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas darbotvarkėje yra diskusija dėl Tarybos ir Komisijos pareiškimų dėl priemonių siekiant užkirsti kelią naftos kainų augimui.
Janez Lenarčič
Tarybai yra žinoma apie kainų augimo poveikį Europos Sąjungos piliečiams ir neigimus padarinius visai Europos ekonomikai. Dėl šios priežasties Taryba atkreipdėmesį į šį dalyką paskutiniuose savo susitikimuose. Dėl aukštų maisto kainų klausimas bus taip pat svarstomas valstybių ir vyriausybių vadovų rytojaus susitikimo metu. Išaugusių naftos kainų priežasčių analizrodo, kad pasaulinėje ekonomikoje vyksta sudėtingos struktūrinės permainos naftos tiekimo ir paklausos sektoriuje. Mažai tikėtina, kad artimiausiu metu naftos gamyba neatsiliks nuo išaugusios paklausos besivystančiose šalyse. Praėjusią savaitę Europos Komisija savo pranešime puikiai išdėstaukštų naftos kainų priežastis, nesvarstysiu jų detaliai.
Europos Sąjunga susiduria su tokiais naftos kainų pokyčiais išaugus infliacijai, išlaidoms namų ūkyje, problemomis žemės ūkio ir žuvininkystės sektoriuose, transporto srityje ir įvairiose pramonės šakose. Darydama prielaidą, kad naftos kainų išaugimo priežastys yra struktūrinio pobūdžio ir taip toliau tęsis ateityje, Sąjungoje būtina rasti ilgalaikius sprendimus. Skatinant konkurencingumą energetikos rinkose ir didesnį skaidrumą naftos rinkose, priemonės ypač turi būti skirtos toliau remti energijos sunaudojimo efektyvumą ir energijos tiekimo įvairinimą.
Kalbant apie energijos sunaudojimo efektyvumą, norėčiau priminti, kad 2007 m. kovo mėnesį Europos Vadovų Taryba pareikalavo padidinti energijos sunaudojimo efektyvumą, kad iki 2020 m. būtų pasiektas 20 proc. energijos taupymo tikslas. 2006 m. priimta direktyva dėl energijos galutinio vartojimo efektyvumo ir energetinių paslaugų padėjo siekiant šio tikslo. Tačiau mes negalime viską įgyvendinti teisės aktais. Namų ūkiai ir verslas gali žymiai prie to prisidėti veikdami racionaliai. Tai Taryba ir Parlamentas gali skatinti ugdydami sąmoningumą.
Kita svarbi priemonyra susijusi su pastangomis įvairinti energijos tiekimą. Ar galiu priminti, kad dėl to pavasario Europos Vadovų Tarybą pernai priėmEuropos energetikos politikos veiksmų planą. Jame yra nustatytas privalomas tikslas, kad iki 2020 m. visos ES suvartojamos energijos 20 proc. sudarytų atsinaujinančios energijos rūšys. Paminėjau tai, nes noriu pabrėžti, kad Europos Sąjunga jau yra priėmusi tam tikras pramones, kurios galėtų sumažinti Europos ekonomikos jautrumą dėl naftos kainų kilimo. Šiuo metu vykdoma politika ateityje turės būti patobulinta.
Paskutiniame savo susitikime, vykstant diskusijoms dėl išaugusių naftos kainų, Ekonomikos ir finansų taryba inter alia pakartojo Mančesterio susitarimą, priimtą 2005 m. rugsėjį. Pagal šį susitarimą reikėtų vengti fiskalinės ir kitų politikos sričių kišimosi reaguojant į aukštas naftos kainas, nes tai iškreipia konkurenciją ir užkerta kelią reikalingiems ekonomikos veikėjų sureguliavimams. Priemonės, kurios galėtų sumažinti aukštų naftos kainų poveikį neturtingesniems gyventojų sluoksniams, turi būti trumpalaikės ir jiems skirtos, nesukeliančios iškreipiančio poveikio. Praeitą savaitę Didžiojo aštuoneto šalių finansų ministrai, atstovaujantys labiausiai išsivysčiusioms šalims, aptaraugančias degalų kainas. Jie inter alia pažymėjo, kad išaugusios naftos ir maisto kainos yra pasaulinproblema, todėl sprendimų turi būti ieškoma tarptautiniu lygiu.
Taip pat norėčiau paminėti, kad šį pirmadienį įvykusiame Bendrųjų reikalų ir užsienio santykių tarybos susitikime buvo patvirtinta 18 mėnesių programa trims ES pirmininkausiančioms valstybėms narėms. Jų darbo Taryboje metu bus daug užduočių, skirtų veiksmingai išspręsti aukštų maisto ir naftos kainų klausimą.
Leiskite man pasakyti, kad norint įveikti aukščiau paminėtus iššūkius, turime suderinti savo vykdomą politiką ES ir tarptautiniu lygiu. Toliau sprendžiant šiuos svarbius klausimus taip pat turime tikėtis konstruktyvaus bendradarbiavimo su Europos Parlamentu, ypač svarstant pasiūlymus dėl reikalingų teisės aktų.
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Gerb. Pirmininke, kiekviena mano diena prasideda nuo įprasto naftos kainų patikrinimo. Ir pastaruoju metu žinios buvo panašios - naftos kainos vis labiau auga. Per pastaruosius trejus metus naftos kainos JAV doleriais išaugo daugiau nei tris kartus. ES, kurioje 37 proc. sunaudojamos energijos yra gaunama iš naftos, galima lengvai suprasti dabartinį ir potencialų aukštų naftos kainų poveikį mūsų ekonomikai ir žmonėms.
Mūsų gamyba nuolat mažėjo, bet šis mažėjimas prasidėjo nuo dešimtojo dešimtmečio pabaigos. Dėl toliau didėjančio importo, auga mūsų priklausomybnuo naftos. Visą laiką didėja suma, kurią mes mokame pirkdami energijos išteklius.
Tai turi tiesioginį poveikį mūsų piliečiams ir verslui. Dėl išaugusių naftos kainų atsirado infliacija ir tai jau galima pastebėti. Energijos prisidėjimas prie kainos indekso augimo 2007 m. ketvirtojo ketvirčio metu sudar 0.8 proc. eurozonoje. Tai reiškia tiesioginį, juntamą poveikį namų ūkiui ir daugeliui ekonomikos sektorių, ypač tuose, kuriuose negalima perkelti energijos kainos galutiniam vartotojui.
Variklių ir šildymo kuro namų ūkiams kainos dydis tarp 2007 m. balandžio mėn. ir 2008 m. balandžio mėn. žymiai viršijo bendrą vartotojų kainų augimą. Tai rodo vidutiniškai 12.7 proc. išaugusios automobilių degalų kainos infliacijai padidėjus 3.6 proc. Labiausiai pažeidžiami mūsų piliečiai vėl yra tarp tų, kuriuos tai daugiausia paveikė.
2005 m. rugsėjį aš jau kalbėjau su jumis apie augančias naftos kainas ir pateikiau penkių punktų planą. Nuo tada mes rengiame daug naujų pasiūlymų, kaip kovoti su aukštomis ir augančiomis naftos kainomis - dėl energijos efektyvumo, automobilių, degalų kokybės, atsinaujinančios energijos šaltinių. Šių politikų dėka, galime tikėtis, kad ateinančiais metais ES palaipsniui sumažės naftos sunaudojimas. Per pastaruosius trejus metus mes apytikriai turėjom daugiau ar mažiau stabilų sunaudojimą ir pradėta pereiti prie švaresnių, veiksmingesnių transporto priemonių, naudojančių atsinaujinančios energijos šaltinius.
Nors dar daug ką reikia padaryti, ir turėtume įvertinti problemas, su kuriomis dėl aukštų energijos kainų susiduria mūsų piliečiai, ypač labiausiai pažeidžiamuose namų ūkiuose ir versle, tai yra geras pagrindas, kad galėtume toliau vystyti geriausią politiką kovoje su šiomis problemomis. Tikrai, tai, kad naftos kainos toliau augo, nereiškia, kad mūsų vykdoma politika nepasiteisino. Esu įsitikinęs, kad be mūsų ambicingų tikslų klimato ir energijos srityse padėtis būtų dar sunkesnė. Tačiau iš naujausių tendencijų yra aišku, kad turime didinti savo pastangas.
Todėl dabar norėčiau apsvarstyti ilgalaikius veiksnius, veikiančius naftos rinką. Kalbant paprastai, apskritai baigiasi pigios naftos ir energijos epocha. Energijos paklausa pasaulyje didėja ir tarptautinenergijos agentūra nustatė, kad iki 2030 m. ji gali išaugti daugiau kaip 50 proc. Ypač vis daugiau energijos sunaudoja besivystančios šalys.
Kita vertus, yra visiškai neaišku, ar kada nors bus pagaminta pakankamai naftos, kad patenkintų paklausą visame pasaulyje. Ekspertai sako, kad geologine prasme po žeme vis dar yra išteklių, kurių užteks dar 40-50 metų. Kaip pareišktarptautinenergijos agentūra, negalima pasakyti, ar naftą gaminančios šalys turi gebėjimų ar noro padidinti gamybą, kad patenkintų regis neišvengiamą ir ilgą laiką besitęsianti naftos poreikį pasaulyje.
Pigios energijos epocha baigės, ir turime visišką pareigą ateities kartoms pereiti prie naudojimo šildymui, energijai, transportui švarios, anglies dvideginio neišskiriančios energijos dėl klimato kaitos. Su šiuo iššūkiu mes ir susiduriame. Tam reikalingas aiškus sprendimas. Bet, prieš pereinant prie ilgalaikių ir trumpalaikių priemonių, norėčiau paminėti kai kuriuos trumpalaikius žingsnius, sumažinančius poveikį vartotojams.
Poveikis labiausiai pažeidžiamoms grupėms privalo būti sumažintas greičiau, jei būtina, socialinėmis priemonėmis. Parama skurdžiausiems namų ūkiams galėtų būti pateisinama ir būtina, bet ją reikia nukreipti ten, kur reikia. Tuo pačiu metu turime būti labai atsargūs dėl pokyčių apmokestinimo srityje. Patirtis rodo, kad tokios priemonės, nors daugumoje atvejų politiškai labai patrauklios, iš tikrųjų padaro ilgalaikį perėjimą prie sprendimo dėl aukštų energijos kainų ir taupant anglį daug sudėtingesnį. Yra daug geriau nukreipti pagalbą ten, kur ji yra labiausiai reikalinga.
Toliau vystant ES ilgalaikį požiūrį ir kovojant su problema, dauguma mūsų politiką energijos atžvilgiu laiko "geriausia pasaulyje" . Komisija visada teigė, kad jos naujausiame dokumentų dėl klimato ir energijos rinkinyje suderinti tvarkymo, tiekimo saugumo ir konkurencingumo tikslai.
Leiskite man paminėti svarbiausius šių politikos sričių elementus, kurie jau yra taikomi ar nagrinėjami šiuose rūmuose. Tai direktyvos, užtikrinančios, kad iki 2020 m. galutinį energijos suvartojimą sudarys 20 proc. atsinaujinantys energijos šaltiniai, projektas. Taip pat naujas taisykles plėsti ir stiprinti ES prekybos taršos leidimais sistemą, užtikrinti, kad būtų pasiektas tikslas iki šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį iki 2020 m. sumažinti 20 proc. ir sukurti prekybos taršos leidimais sistemą; pasiūlymas sumažinti automobilių išmetamų CO2 dujų kiekį ir degalų kokybės direktyva, kuria naftos tiekėjai privalės palaipsniui mažinti CO2 kiekį ir energijos sunaudojimą savo parduodamuose produktuose. O svarbiausias yra efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planas, apimantis visus sektorius, visuose lygiuose, pradedant tarptautine partneryste bendradarbiaujant dėl efektyvaus energijos vartojimo ir baigiant merų konferencija vietos lygiu, tokios konkrečios priemonės kaip vartotojų prekių ženklinimas ar efektyvaus energijos vartojimo reikalavimai pastatams.
Beveik visos efektyvaus energijos vartojimo veiksmų plane paminėtos priemones yra ekonomiškai veiksmingos naftai kainuojant 60 JAV dolerių už barelį.
Tai yra pradžia, bet turime daryti daugiau. Todėl Komisija toliau vykdys darbą tarptautiniu lygmeniu, būtent konstruktyvų dialogą tarp pagrindinių naftą gaminančių ir vartojančių šalių, kaip Jeddah susitikime, kuris šią savaitę bus sušauktas Saudo Arabijoje ar ES ir naftą eksportuojančių šalių organizacijos (OPEC) dialogas kitą savaitę. Juose bus išnagrinėta naftos ir naftos produktų rinkos funkcionavimas ir pateikti pasiūlymai dėl galimų politikos veiksmų šiais metais teikiant antrą strateginę energetikos apžvalgą. Tai padės naftą importuojančioms besivystančioms šalimis sušvelninti trumpalaikius poveikius dėl aukštų degalų ir maisto prekių kainų, patobulinti struktūriškai savo efektyvaus energijos vartojimą ir alternatyvių degalų naudojimą. Taip bus dedama daugiau pastangų dėl paskatų didinimo efektyviai vartoti energiją.
Tai išliks didžiausiu mano prioritetu. Tai reiškia, kad ES viduje reikia geresnių teisės aktų. Taip pat tai reiškia, kad tarptautiniu mastu turi būti veiksmingesnpartnerystdėl efektyvaus energijos vartojimo, kuri praėjusią savaitę buvo patvirtinta Didžiojo aštuoneto energijos ministrų Japonijoje pagal Europos Sąjungos iniciatyvą.
Turimi teisės aktai dėl efektyvaus energijos vartojimo ir patobulinimai dėl pastatų ženklinimo ir minimalių produktų standartų, kuriuos pateiksiu ateinančiais mėnesiais, yra tikrai svarbūs, bet turi būti suvokiami kaip viena iš daugelio reikalingų priemonių. Tikras iššūkis yra veiksmingas įgyvendinimas efektyvaus energijos vartojimo politikos nacionaliniu, regioniniu ir vietos lygiu visoje Europos Sąjungoje. Komisijos atliks didesnį vaidmenį, daug padės valstybėms narėms vykdyti šią užduotį.
Noriu paminėti biodegalus, kadangi šis klausimas yra dažnai svarstomas. Atsinaujinančių šaltinių direktyvos projekte mes praktiškai įgyvendiname Europos Vadovų Tarybos įsipareigojimą užtikrinti, kad 10 proc. ES transporto iki 2020 m. būtų varomi degalais, gautais iš atsinaujinančių šaltinių. Reikia pastebėti, kad 10 proc. gali apimti biodegalus ar elektros energiją gaunamą iš atsinaujinančių šaltinių arba efektyvaus energijos vartojimo didinimą transporte.
Esu įsitikinęs, kad ES gali ir privalo gaminti biodegalus, kuriuos naudotų darniai ir atsakingai, nekenkiant pasauliniam maisto gamybos lygiui. Tai gali būti padaryti tausojančiu būdu, naudojant anksčiau ES atidėtą žemę, gerinant ir tausojant derlių, investuojant į antros kartos biodegalų technologijas ir veikiant kartu su besivystančiomis šalimis, užtikrinant, kad biodegalai papildo maisto gamybą, o ne ją pakeičia. Laikantis tokio požiūrio, alternatyvių švarių degalų transportui vystymas privalo būti dalis ES atsako į problemas dėl naftos kainų ir klimato kaitos.
Europos Sąjunga turės toliau tęsti savo tarptautines pastangas ir dialogą su pagrindiniais partneriais. Praėjusią savaitę Didžiojo aštuoneto ir šį savaitgalį įvykęs Jeddah susirinkimas dėl naftos kainų rodo, kad šis klausimas yra svarbiausias politinėje darbotvarkėje. Turime naudoti savo kuriamą patikimumą ir vykdyti tarptautinę veiklą naudojant efektyvaus energijos vartojimo potencialą ir švarios energijos gamybą visame pasaulyje bei suteikti galimybę veikti efektyvioms ir vertoms pasitikėjimo pasaulinėms prekių rinkoms.
Tačiau pradėti reikia nuo savęs. Vėl daromas spaudimas dėl atsinaujinančios energijos ir efektyvaus energijos vartojimo yra naudingas ne tik klimatui, bet ir mūsų ekonomikai.
Yra sukurtas energetikos ateities scenarijus mums visiems. Labiausia tikėtina, kad jos ateitį sudarys įvairūs gamybos, vartojimo ir elgesio būdai. Kalbant apie klimato kaitą, veiksmų reikia imtis dabar ir Komisija tame dalyvauja.
Jean-Pierre Audy
Gerb. Pirmininke, einantis Tarybos pirmininko pareigas, Komisijos nary A. Piebalgai, ponai ir ponios,
turėkime šiek tiek vaizduotės. Visos idėjos, norinčios apriboti maksimalią PVM normą, įskaitant Prancūzijos prezidento N. Sarkozy pasiūlymą, yra pakankamai vertingi ir turėtų būti tiriami. Norėčiau pateikti vieną savo pasiūlymą.
Nafta yra iškastinis kuras, turinti ribotą egzistavimo trukmę. Aukštos naftos kainos yra nepakeičiama ir ilgalaiktendencija. Tačiau visas problemas, be kainų kilimų, sukelia greitas ir stulbinantis būdas, kaip dideli kainų svyravimai žaliavinės naftos bendros kainos už barelį veikia mūsų ekonomiką.
Todėl man yra įdomu, ar Europos Sąjunga, neslėpdama su faktinės kainos išaugimu susijusių realijų, negalėtų užtikrinti kainos stabilumo pagal kasmetinį ciklą. Tada valstybinio biudžeto skyriai, ypač tie, kurie priklauso valstybių narių mokesčių sistemoms ir tie, kurie yra vietos valdžios lygmenyje, kartu su bendrovėmis ir verslininkais, dalyvaujančiais sutartiniuose santykiuose priklausomais nuo naftos kainos, paprasti piliečiai, sudarę savo šeimos biudžetą, galėtų būti geriau pasirengę vykstantiems esminiams pasikeitimams energetikos sektoriuje ir nejaustų kasdieninio spaudimo dėl staigių naftos kainų svyravimų, kylančių dėl pasaulio valiutų kursų, spekuliacijos bei euro ir dolerio kurso.
Dėl to, Komisijos nary, siūlau ištirti galimybę sukurti bendrijos dokumentą, kuris užtikrintų, kad žaliavinės naftos kaina už barelį atitiktų visuotinai patvirtintą metinį biudžetą. Tokiame dokumente galėtų būti naudojama finansinpirkimo ir pardavimo metodika, naudojama pasaulio rinkoje ir būtų naudingas būdas kovoti su spekuliacija.
2005 m. kai kainos siek50 dolerių už barelį, Komisijos nary A. Piebalgai, paprašiau, kad išsakytumėte savo nuomonę šiuo klausimu. Jūs atsakėte, kad tai yra įdomi idėja, atsižvelgiant į tai, kad Komisija neturi galių kontroliuoti žaliavinės naftos kainas, ypač dėl pasaulinės naftos rinkos. Tačiau šiuo metu privalau primygtinai to reikalauti, nes tokį bendrijos dokumentą, kai ilgalaikėje perspektyvoje veiktų, kad nei viena pusnei laimėtų, nei pralaimėtų, kuriam nereikėtų praktiškai jokio finansavimo, bent jau vertėtų panagrinėti. Ne kaip priemonę prieštaraujančią laisvos rinkos, kuriai mes visi priklausome, dėsniams, bet kaip būdą kontroliuoti tai, kaip netikėtai jie mums yra primetami. Tai galėtų padėti sumažinti išaugusių naftos kainų poveikį šalia kainų grandinės susijusiuose sektoriuose. Žuvininkystės pramonės padėtis, kurią greitai svarstysime, yra to pavyzdys.
Hannes Swoboda
PSE frakcijos vardu. - (DE) Gerb. Pirmininke, asmeniškai labai gerbiu du pranešėjus iš Tarybos ir Komisijos. Tačiau manau, kad pasiūlymai, kuriuos šiandien ir paskutiniu metu girdėjome, yra nepakankami ir pateikti per vėlai. Pavyzdžiui, Komisijos dokumente nėra visai minimas žodis "spekuliacija". Tai nėra pagrindinkainų augimo priežastis, bet šiandien skelbiamas dokumentas, kuriame spekuliacija nėra iš viso minima. Net didysis aštuonetas yra labiau pažangesnis nei Komisija!
Dėl pelno, kuris taip pat nėra minimas, kreipiausi į Komisijos narį keletą kartų ir atsižvelgiant, kad akivaizdžiai nėra jokio būdo pateikti kontrolės mechanizmus, prašiau jo, savanoriškų susitarimų priemonėmis, nors užtikrinti, kad dalis pelno būtų skirta energiją taupančioms priemonėms, alternatyvių energijos šaltinių vystymui ir moksliniams tyrimams. Pavyzdžiui, tai šiuo metu yra svarstoma Prancūzijoje. Tačiau šiandien Komisijos narys apie tai visai neužsiminir nieko nėra padaryta.
Mes remiame energijos taupymo ir vartotojų apsaugos klausimą, bet Komisijos pasiūlymai yra labai silpni. Šiandien šiame Parlamente buvo priimtas sprendimas pagal E. Morgan pranešimą, kuris žymiai padidins vartotojų teises, ypač dėl energijos taupymo naudojant išmaniuosius skaitiklius ir t.t. Dėl Komisijos nario pasiūlytų socialinių priemonių galiu pasakyti tik tai, kad jau kurį laiką buvo akivaizdu, kad šios priemonės yra reikalingos.
Šiandien čia vyko diskusijos dėl Airijos. Kalbėsiu atvirai: piliečius labai erzina, kai iš Briuselio nėra grįžtamojo ryšio dėl jų konkrečių ir tikrų rūpesčių. Ar tai būtų žvejai MVĮ sektoriuje, ar asmenys, esantys nepalankioje socialinėje padėtyje, jie nori gauti iš Briuselio kokią nors žinią, kuri padėtų jiems susitvarkyti su savo sudėtinga padėtimi. Šiuo klausimu tikimės sulaukti aiškių Komisijos ir Tarybos veiksmų, ypač ateinančių kelių dienų metu.
Marco Cappato
ALDE frakcijos vardu. - (IT) Gerb. Pirmininke, ponai ir ponios, nemanau, kad turėtume eiti pono J.P. Audi pasiūlytu keliu. Nemanau, kad mes turime nustatyti kainų kontrolės priemones. Komisijos narys išdėstpožiūrį, kuriam Europos Sąjunga turėtų pasiaukoti, būtent, kad dėl mūsų plėtros būdo, kurį sudaro atsinaujinanti energija ir skubus poreikis peržiūrėti nustatytus tikslus, - 20 proc. energijai, 10 proc. transportui, kad jie taptų dar labiau ambicingi ir galėtume su jai susidoroti net per dar trumpesnį laiką.
Deja, kaip yra, pavyzdžiui, dujų politikos atveju, dėl kurios šiandien balsavome, būtent šalių vyriausybės yra nusistačiusios prieš Europos konkurencijos politiką ir energijos šaltinių mišinį. Tai yra problema. Akivaizdu, kad reikia atkreipti dėmesį į klausimą dėl spekuliacijos. Iš tikrųjų, čia kaip ir kitur, šalių vyriausybės atsisako bet kokių finansinių rinkų Europos Sąjungoje reguliavimo, bet šioje stadijoje neprašykime, kad Europoje būtų rastas trumpiausias kelias pataisyti žalai, kurią padarvykdoma šalių politika. Mums yra reikalinga atsinaujinanti energija ir ilgalaikis strateginis planavimas, ir daug greičiau, nei anksčiau buvo numatyta.
Claude Turmes
Verts/ALE frakcijos vardu. - (FR) Gerb. Pirmininke, norėčiau pasiūlyti tris priemones.
Pirmiausia taikykime spekuliacijai mokestį. Tai yra neįtikėtina. Mus slegia išlaidos, o tuo pačiu metu "Total", "Eon", "Exxon" ir kitų spekuliantų gaunamas pelnas niekada nebuvo toks didelis kaip dabar. Asmeniškai norėčiau pamatyti, kaip J. C. Junckeris, Ekonomikos ir finansų tarybos pirmininkas, verčia žodžius darbais. Galime labai lengvai apmokestinti šį pelną nacionaliniu lygmeniu ir tada koordinuoti visos Europos mastu. Būtent šias biudžeto pajamas sudarys milijonai eurų. Apie tai mano antras klausimas.
Antra, kiekviena šalis šias pajamas panaudos kuriant fondą, kuris teiks kompensacijas tiems, kurių padėtis bus labai prasta. Žvejams, sunkvežimių vairuotojams, daugeliui namų ūkių, kur šiuo metu yra sunku apmokėti sąskaitas. Nebus tiesiogiai skiriamos subsidijos energijai, bet padėtume tiems, kurie susirūpinę, kaip rasti pinigų sumokėti už ją, ir konkrečiau tai siejant su energijos vartojimo efektyvumu. Štai čia mes turime įsikišti.
Trečia, kaip įtakingi politiniai asmenys turime būti atviri bendraudami su žmonėmis, kuriems mes atstovaujame. Dabartinkritinpadėtis nėra tik nedidel kliūtis politikoje dėl naftos. Tai yra struktūrinkrizė. Turime ekonominį modelį, kuris buvo sukurtas 1 milijardui vidutinės klasės žmonių Jungtinėse Valstijose, Japonijoje ir Europoje. Šis ekonominis modelis dabar taikomas ir milijonams vidutinės klasės žmonių Kinijoje, Indijoje, Nigerijoje, Pietų Afrikoje, Meksikoje ir Brazilijoje. Šiam modeliui yra būdinga tokia problema, kad jis neapima išteklių ir aplinkos taršos. Todėl sakau, Komisijos nary, kad privalome būti labiau ambicingi energijos vartojimo efektyvumo atveju ir norėčiau pateikti jums tokį klausimą: rr Taryba turi prašyti Komisijos rudenį pasiūlyti visą priemonių rinkinį, nukreiptą į pagrindinę Europos iniciatyvą investuoti į energijos vartojimo efektyvumą?
Gintaras Didžiokas
UEN frakcijos vardu. - Europos Sąjungos energetinių produktų apmokestinimo politika buvo priimta 1993 m. Tuo metu naftos kaina buvo 16 dolerių už barelį. Šiandien, kai naftos kaina pasiek140 dolerių, iškyla klausimas, ar tokia Europos Sąjungos energetinių produktų apmokestinimo politika yra pateisinama. Europos Sąjungos piliečiai ir verslas už degalus moka kur kas daugiau, nei kitų pasaulio šalių gyventojai.
Be PVM jie moka akcizo mokestį, kurį, beje, Europos Sąjunga verčia dar didinti, susidaro išties paradoksali situacija - kuo brangesnnafta, tuo daugiau pinigų iš savo piliečių atima valdžia. Pastarosiomis dienomis visos Europos mastu vykę streikai aiškiai parodo augantį piliečių nepasitenkinimą, jog nesiimama veiksmų Europos Sąjungos lygiu. Tai labai aiškus signalas. Ar galima jo nematyti ir į tai nereaguoti?
Ar Komisija ir Taryba nemano, kad atėjo laikas peržiūrėti Europos Sąjungos energetinių produktų apmokestinimo politiką, ypač akcizo mokesčius, PVM ir importo muitus. Kaip Komisija pateisina griežtą žinią, kurią išsiunčia piliečiams, kad jie turi išmokti gyventi su nuolat augančiomis degalų kainomis? Ar Komisija nemano, kad be paliovos augančios kuro kainos kelia grėsmę piliečių pasitikėjimui Europos Sąjunga, nes ji trukdo vyriausybėms imtis efektyvių veiksmų? Argumentai, kuriais bandoma pateisinti nieko nedarymą arba nenorą daryti mokesčių srityje, neatlaiko jokios kritikos.
Pasakymas, kad sumažinus mokesčius situacija nepasikeis, ar net pablogės, nėra argumentas. Ne tik Europa perka naftą ir jos produktus pasaulyje. Nėra naftos Europai ir ne Europai. Naftos kaina ir rinka yra globali, tik Europa uždeda daug didesnius mokesčius naftos produktams, kurie užgula piliečių pečius. Importo muitai riboja konkurenciją.
Gal mokesčių politikos pakeitimas ir neišspręs visų problemų, bet leis lanksčiau reaguoti į rinkos pokyčius, leis lengviau išgyventi sunkų laikotarpį. O ar tai nesvarbu? Taip, mums reikia ir kitų ilgalaikių priemonių, ir aš, žinoma, joms pritariu, tik mums reikia ryžtingiau veikti. Šiandien Europos Sąjungos piliečiams reikia ne skambių žodžių. Jiems reikia gerų sprendimų, kurie leistų greitai reaguoti į problemas. Mokesčių politika, o ypač akcizo ir PVM politika, ne Dievo duota, todėl ją būtina keisti, jei matome, kad ji paseno ir nebetinka.
Dimitrios Papadimoulis
Gerb. Pirmininke, Tarybos ir Komisijos pozicijos sukėlnusivylimą. Jose nebuvo nieko daugiau, tik žodžiai ir jokios užuominos apie konkrečias priemones. Todėl neturėtumėte stebėtis dėl neigiamo balsavimo rezultatų referendumuose Airijoje, Prancūzijoje ir Nyderlanduose. Nesistebėkite, kad tokiose šalyse kaip Belgija, kur demonstracijos vyksta retai, tūkstančiai žmonių išėjo į gatves.
Nei einantysis Tarybos primininko pareigas, nei Komisijos narys nepaminėjo spekuliavimo. Ką turėtume daryti dėl spekuliavimo? Kodėl netaikote mokesčių? Kodėl nesiūlote visoje ES suderintus nacionalinio apmokestinimo, kur dalis biudžeto pajamų būtų skiriama remti atsiniaujantiems energijos šaltiniams, švariai energijai bei energiją taupančioms programoms?
Be to, ponai ir ponios iš Komisijos ir Tarybos, naftos kainų augimas yra naudingas valstybės lėšoms, nes atitinkamai augs ir valstybių narių surenkamų mokesčių dydis. Taigi, daugiausiai nukentės nuo infliacijos neturtingiausio socialinio sluoksnio gyventojai. Neturtingiesiems infliacija yra 40-50 proc. aukštesnė, negu bendras infliacijos indeksas. Todėl valstybių narių išaugusios pajamos iš mokesčių turėtų būti suteikiamos kaip tiesioginpagalba labiausiai pažeidžiamam visuomenės sluoksniui. Privalome imtis veiksmų, o ne vien užsiimti tuščiažodžiavimu.
Tikiuosi, kad savo baigiamosiose kalbose paaiškinsite mums, kodėl taip greitai atmetate pasiūlymus, pateiktus dešiniųjų vyriausybių, tokių kaip M. Sarkozy, o priimate pasiūlymus iš kairiųjų vyriausybių. Ar F. Sarkovy yra per didelis komunistas? Jei kas ir išeis iš šios spekuliacijos maistu ir naftos kainomis krizės, tai, kad riboto neoliberalizmo laikas baigėsi. Laukiame, kol suprasite ir jūs.
Pervenche Berès
- (FR) Gerb. Pirmininke, einantysis Tarybos pirmininko pareigas, Komisijos nary, šios dienos debatus pradėjome komunikatu, kuris iš tikrųjų yra atsitiktinis raštas iš Komisijos, tik buvo paverstas komunikatu dėl visuomenės nuomonės pasikeitimo ir dėl to, kad Europos Sąjungos gyventojai turi gyventi.
Didysis aštuonetas iškėlspekuliavimo naftos rinkose klausimą. Mes per daug gerai žinome padėtį, su kuria šiuo metu susiduriame, jeigu tikrai norime išsiaiškinti jos esmę. Claude Turmes tai paminėjo. Mūsų svarstoma naftos krizir dėl jos mūsų piliečiams kylančios problemos yra vienas iš elementų, vienas iš ženklų, rodančių, kad dabar mes perėjome į antrąjį globalizacijos laikotarpį. Laikotarpį, kuriame pusiausvyros nebuvimas paliko mus bejėgius, sugriovsistemą. Pirmoji šios krizės apraiška buvo finansinkrizJungtinėse Valstijose, kuri nepaprastu greičiu pasklido į mūsų rinkas ir sugriovspekuliatyvųjį burbulą, taip niokodama nuosavybės rinką, ypač paveikdama naftos ir maisto kainas. Visa kita padaresanti pasiūlos ir paklausos pusiausvyra šioje konkrečioje rinkoje.
Susidūrusi su šia situacija, Europos Sąjunga gana teisingai numatįvykius, praėjusiais metais sudarydama strategiją, kurią pavadinčiau keturių 20-ųjų strategija 2020 metais - 20 proc. mažiau energijos sunaudojimo, 20 proc. daugiau energijos efektyvumo ir 20 proc. daugiau atsinaujinančių energijos šaltinių.
Tačiau, kaip visada, giliau randame tuos pačius trūkumus. Kurdami vieningą rinką pamiršome, kad jei tokia vidinrinka bus, taip pat turi būti socialinis aspektas. Norėdami sukurti vieningą rinką prekėms ir paslaugoms Europoje, mes užmirštame, kad galbūt turėtume atsižvelgti į socialines realijas valstybėse narėse. Kai siekiame Europos Sąjungoje taikyti tinkamą ilgalaikę strategiją dėl energijos, užmirštame, kad pereinamuoju laikotarpiu kils išlaidos, kaip sako ekonomistai. Klausdami savęs, kurią vartotojų grupę tai labiausiai palies, galime atsakyti - tai bus asmenys iš mažiaus pasiturinčių visuomenės sluoksnių, kuriuos labiausiai paveiks išaugusios degalų kainos.
Yra keletas kategorijų, kurios šiandien dažnai buvo minėtos. Tai profesijos, kurios kasdieniniame gyvenime gali būti paveikiamos labiausiai. Tai žvejai ir vežėjai. Už jų taip pat yra mažas pajamas turintys namų ūkiai, kur pirmiausia nukentės šeimos biudžetas. Šių šeimų namų ūkio ir transporto lėšos bus iš karto paveiktos išaugusių degalų kainų. Ir proporcingai tai paveiks labiau nei spekuliantų kišenes, kurie susižeria pelną iš išaugusių naftos kainų.
Jelko Kacin
(SL) Greitai kylančios degalų kainos stabdo transportą visoje Europoje ir pasaulyje. Vežėjai dalyvauja piktose demonstracijose, žvejai reikalauja kompensacijų ir transportas vis labiau brangsta. Išlaidos tiesiog stabdo prekių pervežimą. Baisiausia, kad šalia šių kainų naftos gamybos išlaidos iš tikrųjų yra minimalios. Gamybos išlaidos yra tikrai nedidelės.
Asmeninis transportas yra laisvo žmonių judėjimo esmir būtina sąlyga laisvam prekių judėjimui. Degalų kainos pirmiausia kelia grėsmę oro transportui, kuris yra jautriausias. Tai ypač taikytina biudžetinėms oro transporto bendrovėms, kurios suteikgalimybę naujoms piliečių grupėms atrasti Europą ir pasaulį. Biudžetinių oro transporto bendrovių krizė, kuri mums gali smogti šį rudenį, ne tik paveiks turizmą, bet ji paveiks ir aviacijos, finansų pramonę ir galiausiai visą ekonomiką.
Tokiomis aplinkybėmis Europos Sąjunga privalo parodyti, kad ji suvokia problemas ir kovoja su jomis. Tokiomis aplinkybėmis, atitinkamai suderinę veiksmus, galime sustiprinti Europos Sąjungos institucijų autoritetą ir nuraminti padėtį rinkose. Finansinės ir ekonominės krizės metas yra galimybEuropos Sąjungai įrodyti, kad ji yra naudinga, būtina ir veiksminga mūsų valstybių ekonomikai struktūra, ir ypač tai, kad Europos institucijos yra teisinga ir veiksminga priemonmūsų ekonomikai.
Charles Tannock
Gerb. Pirmininke, aukštos naftos ir dujų kainos išliks. Labai abejoju, ar kaina dar kada nors bus žemesnnei 80 JAV dolerių už barelį. Vakarai nebuvo tam pasiruošę ir neįvertino, kad didės vartojimas Kinijoje ir Indijoje, nepakankami investavo į technologijų tyrimą ir gavybą, Saudo Arabijos nesugebėjimo, o gal nenorėjimo atsukti savo čiaupus ir geopolitinės tokių šalių kaip Venesuela, Nigerija ar Irakas, rizikos.
Koks, mano nuomone, yra atsakymas? Aišku, mes privalome mažiau vartoti, investuoti į atsinaujinančius energijos šaltinius ir tokias naujas technologijas kaip vandeniliu varomus automobilius, žiūrėti, ar biodegalai dėl bendro poveikio yra gerai ar blogai atsižvelgiant į išmetamų teršalų kiekį pasaulyje ir maisto produktų infliaciją besivystančiose pasaulio šalyse.
Esantys šiuose rūmuose, ypač kairieji, kurie mano, kad visa tai yra dėl spekuliacijos, klysta, nes negalima kaupti naftos dideliais kiekiais būnant spekuliantu ir ją pristatyti. Tik Jungtinės Amerikos Valstijos turi sąlygas tai daryti.
Galiausiai pritariu Italijos sprendimui statyti branduolinį reaktorių. Tikiuosi, kad jos pavyzdžiu paseks ir kitos ES valstybės narės.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Turėsime susitaikyti su tuo, kad aukštos naftos kainos išliks ilgai. Europos Sąjunga ir valstybės narės privalo pasirengti visoms galimos pasekmėms. Kaip sakKomisijos narys A. Piebalgas, privalome daug investuoti vystant mažą vartojimą, aplinką tausojančias technologijas, atsinaujinančią energiją, kuriant biodujų augalus, kaip sakoma mano parengtame pranešime. Sutelktos pastangos taupyti energiją yra taip pat svarbios, įskaitant, pavyzdžiui, namų izoliacijos gerinimą. Neturime jokių stebuklingų sprendimų ir neturime sulaikyti energijos ties savo sienomis. Tačiau, tuo pačiu metu, privalom taip pat ieškoti greitų sprendimų. Norėčiau paprašyti, kad Europos Komisija leistų valstybėms narėms, įskaitant ir Vengriją, laikinai sumažinti akcizo mokestį dyzeliui, nes šiuo atžvilgiui Jungtinės Valstijos turi didžiulį pranašumą. Dėkoju už Jūsų dėmesį.
DanutBudreikait
(LT) Problemą iš tikrųjų gali išspręsti tik ilgalaikės priemonės. Tačiau kai kas gali tų ilgalaikių priemonių sprendimo nesulaukti. Pasiūlyta iš trumpalaikių priemonių tik parama skurdžiai gyvenančioms šeimoms. Tačiau jeigu bankrutuoja verslas, transportas, žuvininkystė, smulkus vidutinis verslas, žemės ūkis, tos priemonės reikalingos dideliam gyventojų skaičiui.
Akcizas buvo įvestas kurui, mineraliniam kurui, 1992 m. 2004 m. apmokestinta visa energetika. Ar tai reiškia, kad mokesčiai neturi jokios įtakos? Mokesčiai turi didžiulę įtaką ir leisti sumažinti akcizą, kol bus įgyvendintos ilgalaikės priemonės, manau, būtų svarbu.
Ir dar vienas momentas - aš negirdėjau minint naujos priemonės (ar atsinaujinančio ištekliaus), tik vandenilį. Kinija, Kanada naudoja jį automobilių transporte, Japonija naudoja jį namų šildymui.
Pedro Guerreiro
(PT) Atsižvelgiant į kylančias degalų kainas ir žinant jų triuškinantį poveikį žmonėms ir verslui, transportui, žuvininkystei, žemės ūkiui ir pramonei, nereikėtų pamiršti, kad didelių naftos kompanijų pelnas labai išaugo taikant kainų spekuliaciją, kuri remiasi pigiai įgytų naftos akcijų vertės spekuliavimu.
Atsižvelgiant į tai, būtinos priemonės kovoti su skandalingu spekuliavimu, ypač mūsų pateiktas pasiūlymas kiekvienoje valstybėje narėje įvesti mokestį, kuris bus taikomas tik spekuliaciniam pelnui iš akcijų ir kuris pateks į valstybės biudžetą. Tada šios pajamos privalės būti paskirstytos ekonominiams sektoriams, kurie buvo labiausiai paveikti kiekvienoje valstybėje narėje.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gerb. Primininke, šiuo metu Europa ir visas pasaulis atsidūrtokioje situacijoje, kur naftos kainos nusako ne tik ekonominį augimą, bet ir krizės stiprumą, kurią jau jaučiama maisto rinkoje ir žuvininkystės sektoriuje. Tikėtina, kad labai greitai ir transporto sektoriuje atsiras problemų.
Kokių veiksmų reikia imtis? Ilgalaikėje perspektyvoje, būtina išvystyti plačiai suprantama energetikos politiką. Sąjungoje ir šiuose rūmuose vyko daug diskusijų šiuo klausimu. Kaip pavyzdį norėčiau paminėti ūkininkams, žvejams ir vežėjams skirtą pagalbą. Ši pagalba turi būti pasiekiama antroje šių metų pusėje. Privalau pabrėžti, kad kalbu apie konkrečia pagalbą konkrečiu metų laiku. Taip pat reikėtų imtis priemonių spekuliacijai apriboti ir monopolistinei praktikai.
Galiausiai turime pripažinti, kad būtina peržiūrėti apmokestinimo politiką tiek Sąjungos, tiek atskirų valstybių narių lygmeniu.
José Ribeiro e Castro
(PT) Noriu pasveikinti Komisijos narį už jo pareiškimus pabrėžiančius branduolinės energijos svarbą ir visišką skaidrumą jos atžvilgiu.
Skaičiai mūsų neapgauna. Naftos ir dujų kainos toliau augs. Didės spaudimas dėl energijos sunaudojimo pasauliniu mastu. Tuo pačiu metu negalime nevykdyti savo įsipareigojimų, ypač dėl skubios reikalingos kovos su CO2 išskyrimu.
Todėl branduolinenergija privalo būti įtraukta į mūsų darbotvarkę, ir to išvengti negalime. Negalime atmesti bet kokio svarbus energijos šaltinio iš energijos mišinio, ypač jei jis yra švarus ir saugus. Aišku, kad mums reikalinga atsinaujinanti energija, bet jos neužtenka. Taip, mums reikia energijos efektyvumo, bet to nepakanka. Taip, mus reikia gerų biodegalų, bet jų neužtenka.
Todėl privalo pasirinkti. Arba branduolinenergija yra bloga ir privalo būti uždrausta ją naudoti. Arba jei ji nėra draudžiama, nes yra saugi, todėl, kad technologija ir mokslas padarpažangą, visi turi gauti naudos iš jos gamybos.
Privalome turėti ateities viziją arba kitaip taps tik blogiau, o po to visiška katastrofa.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Išaugusios naftos ir gamtinių dujų kainos poveikis jau yra jaučiamas visoje ekonominėje veikloje bei socialinėse programos ir kitą žiemą pasieks aukščiausią ribą. Europos Komisija tikrai pagrįstai svarsto struktūrinius sprendimus, skirtus energijai taupyti ir diversifikuoti. Tačiau Europos ekonomikoje reikalingi esminiai pokyčiai. Tiesą sakant, vyksta svarstymai dėl naujos technologinės Europos sandaros struktūros, kuri turi būti sukurta per tarpinį ir ilgalaikį laikotarpį. Dėl šios priežasties, manau, kad Europos Komisija turi peržiūrėti ir naujai patikrinti finansines prognozes 2007-2013 metams, kad padidėtų pastangos kuriant naujas technologijas ir investicijas energijos srityje.
Janez Lenarčič
einantis Tarybos pirmininko pareigas. - (SL) Savo įžanginėje kalboje minėjau kompetentingų institucijų išvadas, kad aukštesnės naftos kainos priežastys yra struktūrinės. Tai svarbi išvada.
Šių debatų metų spekuliacijos įtaka buvo paminėta keletą kartų. Nenoriu to neigti ar menkinti, bet norėčiau pabrėžti, kad dėl pačios spekuliacijos energijos kainos neauga, nebent to priežastis yra struktūrinės priežastys. Ir jos buvo pateiktos. Tam reikalingos ilgalaikės priemonės.
Tikriausiai kurį laiką neturėsime pigios energijos, bent jau iš iškastinių šaltinių. Todėl Europos Sąjunga turi taikyti ilgalaikius veiksmus, kuriuos jau minėjau, kurie būtų vykdomi dviem kryptimis. Pirmiausia didinant energijos efektyvumą ir tokiu būdu, be kitų dalykų, mažinant mūsų vartojimą. Taip sumažės Europos valstybių ir ekonomikos priklausomybnuo importuotos energijos, gautos iš iškastinių šaltinių. Antra, diversifikacija ir ypač žingsnis atsinaujinančiųjų energijos šaltinių link. Čia aš sutinku su D. Papadimoulis, kad reikia daugiau investuoti į atsinaujinančios energijos šaltinius, bet didesnį investavimą būtent skatina aukštesnės iškastinių degalų kainos. Jei šios kainos vėl sumažės, arba sumažinsime jas savo apsukrumu, sumažės motyvacija finansuoti ir investuoti į atsinaujinančius šaltinius.
Nepriklausomai nuo to, kad yra bendras sutarimas dėl ilgalaikių priemonių būtinumo, mes aišku neturime pamiršti trumpalaikių problemų, su kuriomis susiduriame. Būtina jas paminėti ir dar kartą jas pakartosiu. Aukštos energijos kainos ypač kelia problemų neturtingesniam gyventojų sluoksniui mūsų Sąjungoje. Tai yra ypatinga problema žvejams. Debatai šiuo klausimu numatyti kitame darbotvarkės klausime. Tai yra problema ir vežėjams. Aišku, svarbu ištirti, įvertinti ir priimti atitinkamas priemones.
Iš šių priemonių neturėtume išbraukti apmokestinimo Europos Sąjungoje peržiūrėjimo. Galiu pasakyti, kad Taryba tikisi netrukus iš Europos Komisijos sulaukti pasiūlymų šiuo klausimu, dėl energijos produktų apmokestinimo.
Leiskite užbaigti tokia mintimi. Manau, kad šie debatai vyksta labai tinkamu laiku, dieną prieš prasidedant Europos Vadovų Tarybos susitikimui, kurio metu vienas iš svarbiausių klausimų, dėl ko vyks diskusijos, bus aukštos naftos kainos.
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Gerb. Pirmininke, tai buvo įdomūs debatai, atsiprašau, kad laikas praėjo taip greitai.
Kaip reikalauja mano pareigos, lankiausi vietose, kur yra gaminama nafta - Kaspijos jūra, Barenco jūra, Saudo Arabija. Manau, kad klystame manydami, kad naftą yra lengva gauti. Tai kainuoja milijardus ir vyksta labai sudėtingoje aplinkoje. Išlaidos yra viršijamos, daroma žala aplinkai ir žmonės yra nepatenkinti projektų vieta. Todėl labai aišku, kad kalbėdami naftos klausimais neturėtume ieškoti atsakingų, bet bandyti sulaukti atitinkamo atsako Europos Sąjungoje. Jei manome, kad toks pat požiūris padėtų visiems, turime juo vadovautis.
Stebuklingų priemonių nėra. Energijos efektyvumas yra pagrindinpriemonė. Be jos pasaulyje būtų daug aukštesnės kainos. Tai yra labai aišku.
(Šauksmai iš salės)
Mes tikrai darome. Atsinaujinanti energija ir taip pat tokie alternatyvūs energijos, kaip branduolinė, šaltiniai yra taip pat svarbūs mažinant problemą. Reikalingos investicijos į naujas technologijas. Sektoriuose svarbu taikyti struktūrines priemones, ne tik subsidijas. Subsidija yra ėmimas iš vienos kišenės ir dėjimas į kitą. Pavyzdžiui, kalbant apie šios dienos debatus dėl žuvininkystės, norėčiau paklausti, kodėl žvejai negali išaugusių kuro kainų pridėti prie žuvies kainos, nes tai yra pagrindinis klausimas. Kas vyksta, kas tam trukdo? Tai reiškia, kad turime taikyti sektorių priemones.
Manau, kad pasauliniu lygmeniu yra labai aišku, kad mes bandome pašalinti naftą eksportuojančių šalių organizacijos (OPEC) vykdomą politiką tiekti ribotą kiekį naftos į rinką bei daugeliu atvejų Vakarų bendrovėms atvykti su savo technologija ir žiniomis apie naftos gavybą ir taip užtikrinti geresnį tiekimą. Išsivysčiusioms valstybėms mes turėtume rodyti kelią taikant energijos efektyvumą. Manau, pasiūlymas dėl tarptautinės partnerystės buvo priimtas Didžiojo aštuoneto. Tačiau kai visi tikėjosi, kad naftos kainos sumažės iki 9 JAV dolerių už barelį, pasaulis vėlavo. Dabar mes žinome, kad turime vykdyti šią politiką.
Dėl vartotojų apsaugos, manau, kad Komisija visada buvo labai nuosekli šiuo klausimu. Žinau daug pažeidimų atvejų, kurių metu šalys net nepranešKomisijai, nors tai jų pareiga, apie įsipareigojimus susijusius su viešąja paslauga. Teisiniuose dokumentuose, kurie buvo priimti po Komisijos pasiūlymo, yra visi būtini elementai, ir jie turėtų būti įgyvendinti.
Manau, kad Komisijos ir Tarybos reakcija yra pamatuota ir teisinga. Kiekvienai vietai rinkoje yra skirtas atskiras vaidmuo. Žinau, kad niekam nepatinka ginti spekuliantus, bet koks yra ateities rinkos vaidmuo? Tai rodo, kokia kryptimi gali augti kaina ir leidžia taikyti investiciją. Galėčiau pasakyti, "daugiau visus apmokestinkime". Galima padidinti mokesčius kiekvienam 100 proc., bet tai reikš, kad dings stimulas investuoti. Turime sudaryti sąlygas investicijoms. Štai ko mums reikia.
(Šauksmai iš salės)
Ar tai yra Saudo Arabijos, Saudo "Aramco" kompanijos, kurioms turime taikyti mokesčius, ar "Gazprome", negalime to daryti, nes jos turi savo šalių teisės aktus dėl apmokestinimo. Iš kompanijų Europoje šiuo metu nėra nei vienos, kuri gautų netikėtai didelį pelną iš naftos ir dujų.
(Šauksmai iš salės)
Joms taip pat reikėjo skirti investicijas kitiems projektams. Jei žinote tokias kompanijas, turite jas nurodyti. Jei žinote tokias kompanijas, kurios taip puikiai gyvena....
(Šauksmai iš salės)
E.ON verslas ne naftos. "Eni" dirba naftos srityje, bet milijardus investuoja į projektus, tokius kaip "South Stream", projektus Kashagane ir Libijoje. Kiekviena bendrovrinkoje turi savo vaidmenį.
Ponia Pirmininke, tai nuostabūs debatai. Džiaugiuosi, kad galėsime prie jų grįžti, nes lengvų atsakymų nėra. Tačiau tikiuosi, kad mūsų pasiūlymas yra pamatuotas ir teisingas.
Pirmininkė
Diskusijos baigtos
Pasisakymai raštu
(Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis )
Ivo Belet  
Mes visi kenčiame nuo aukštos naftos kainos, tačiau tikrai didžiausią smūgį gavo labiausiai pažeidžiamos gyventojų grupės, turinčios žemas pajamas. Rytoj Europos aukščiausio lygio susitikime turi būti tvirtai pareikšta, kad priemonės apsaugoti silpniausius visuomenėje yra pateisinamos ir būtinos.
PVM arba akcizo mokesčio sumažinimas nėra iš karto labai akivaizdus sprendimas, ir tai yra suprantama. Tai gali paskatinti naftos gamintojus taikyti dar aukštesnes kainas.
Tačiau galbūt turėtume daryti tai kitaip. Galbūt galėtume pakeisti mokesčius, kad lėktuvų bilietai taptų truputį brangesni (pavyzdžiui nuo rudens) iš rinkliavų ir procedūrų, naudojamų sumažinti mokesčius už šildymą žmonėms su mažomis ir vidutinėmis pajamomis.
Bet koks biudžeto perteklius galėtų būti naudojamas teikti dotacijas namams izoliuoti. Viską įvertinus, tai yra pats pigiausias ir veiksmingiausias sprendimas.
Mes turime investuoti į atsinaujinančią energiją ir jos taupymą, neabejotinai vidutinės trukmės laikotarpiu. Tačiau tuo pačiu metu turime rasti sprendimus dėl tų, kurie susiduria su sunkumais. Europa negali nekreipti dėmesio į juos.
James Nicholson
, raštu. - Dabartinis proporcingas naftos kainų augimas ir to pasekmnepakeliamos degalų kainos neigiamai veikia verslą ir pramonę visoje ES. Aišku, tokia padėtis taip pat turi rimtų pasekmių vidutiniam vartotojui. Gyventojai jaučia blogėjančią padėtį augant maisto ir kuro kainoms bei mažėjant pirkimo galiai.
Pritariu Komisijai, kad privalome sumažinti vartojimą ir priklausomybę nuo naftos bei skirti savo pastangas skatinti energijos efektyvumui ir plėtojant atsinaujinančios energijos šaltinius.
Tačiau, tai yra ilgalaikis sprendimas. Šiuo metu būtina imtis praktinių ir apčiuopiamų veiksmų, kad sumažėtų spaudimas tokioms grupėms kaip ūkininkai, žvejai ir labiausiai dėl išaugusių kainų pažeidžiami visuomenės nariai. Net jei tokios trumpalaikės priemonės kaip mokesčių mažinimas nepriklauso ES kompetencijai, Sąjunga privalo imtis iniciatyvos ir skatinti šalių vyriausybes įgyvendinti sprendimus. Dabartinsituacija yra netvarki ir privalome stengtis ją išspręsti.
