2007 m. Komisijos strateginis dokumentas dėl plėtros (diskusijų tęsinys) 
Pirmininkas
Dabar tęsime savo diskusijas dėl 2007 m. Komisijos strateginio dokumento dėl plėtros.
Jean-Pierre Jouyet
einantis Tarybos Pirmininko pareigas. - (FR) Gerb. pirmininke, prieš pereidamas prie šių diskusijų, kurios buvo ypač produktyvios ir įdomios, norėčiau pateikti tris komentarus.
Pirma, Tarybos vardu norėčiau pasveikinti Pietų Afrikos Respublikos delegaciją, kuri yra čia su mumis, ir pasakyti jiems, kad mes labai greitai matysimės su jų šalies vadovais, kadangi tai bus pirmas Europos Sąjungos aukščiausio lygio susitikimas, vyksiantis Prancūzijoje liepos mėn. pabaigoje.
Antra, norėčiau prisijungti prie O. Rehno ir pareikšti didelę užuojautą vokiečių turistams, kuriuos, kaip teigiama skubiam pranešime, Turkijoje pagrobkurdų sukilėliai. Jei tai bus patvirtinta, mes Taryboje labai tikimės, kad šie žmonės kaip įmanoma greičiau bus rasti sveiki ir gyvi, ir pabrėžiame, kad mūsų mintys yra su jais.
Trečia, aš noriu padėkoti A. Duffui už jo Prancūzijos politikos žinias ir už pozicijas, kurių aš pats asmeniškai laikausi. Aš, žinoma, būsiu laimingas galėdamas pasikalbėti su juo išsamiau prie kavos puodelio, bet, deja, šiandieninės mano pareigos neleidžia man pakomentuoti jų dabar.
Pereinant prie mūsų diskusijų, plėtra tikrai yra Europos vystymosi istorijos dalis, ir ligi šiol mes visada užtikrinome, kad Sąjungos plėtra ir stiprėjimas eitų kartu. Kaip E. Brok pabrėžė, svarbu, kad tai tęstųsi. Visos diskusijos padeda informuoti piliečius apie su plėtra susijusius dalykus, todėl mes skiriame ypatingą dėmesį Europos Parlamento diskusijoms ir pozicijoms šiuo klausimu.
Toliau vystant tai, ką pasakdauguma narių, noriu pabrėžti stabilizuojantį plėtros vaidmenį. Tai akivaizdu Balkanų atveju. Sparti Kroatijos pažanga, kurią pirmininkaujančioji Prancūzija nori toliau spartinti, jei visos valstybės narės sutiks, rodo, kad šalys, patyrusios konfliktą praeito amžiaus dešimtajame dešimtmetyje, turi tikrą prisijungimo galimybę. Tai svarbi žinia ypač Serbijai, atsižvelgiant į tai, kad ji ką tik sulaukvyriausybės, kuri irgi siekia sustiprinti savo ryšius su Europos Sąjunga.
Tas pats ir Turkijos atveju, ir šiame kontekste aš norėčiau priminti jums, kad dabartinderybų būklyra susijusi ne su vienos ar kitos valstybės narės pozicija, bet su pačia Turkija ir pertvarkymo tempu joje. Pirmiausia ji susijusi su Turkijos įsipareigojimų visoms ES valstybėms narėms vykdymu ir ypač su Ankaros protokolo vykdymu.
Plėtros politika nereiškia, kad mes nepaisome kitų Europos Sąjungos kaimynių. Dabar Taryba diskutuoja, kaip mes galime įgalinti Ukrainą pasiekti naują stadiją savo santykiuose su Europos Sąjunga artėjančiame ES ir Ukrainos aukščiausio lygio susitikime, kuris bus surengtas Eviane rugsėjo 9 d. Mes taip pat norime padaryti pažangą santykiuose tarp ES ir Moldavijos - šalies, į kurią Taryba jau daug investavo.
Kaip pirmininkaujantieji Tarybai, mes taip pat palaikome regioninius procesus, kurie buvo apibūdinti. Aš pats dalyvavau konferencijoje dėl Juodosios jūros sinergijos ir Baltijos šalių aukščiausio lygio susitikime. Ir, aišku, negaliu nepaminėti artėjančio aukščiausio lygio susitikimo dėl Barselonos proceso ir Viduržemio jūros regiono sąjungos, kuris vyks Paryžiuje liepos 13 d.
Galiausiai, kaip matote, plėtros procesas nenutrūko. Jis ir toliau daro didelį spaudimą šalims kandidatėms, taip pat valstybėms narėms, kurios turi išaiškinti šį procesą savo piliečiams. L. Rouček ir V. De Keyser yra visiškai teisūs sakydami, kad labai reikalingas švietimas, su R. Magritte ar be jos. Tačiau tiesa, kad kaip jūs pabrėžėte, piliečius reikia ir nuraminti.
Būtent tam, kad būtų įmanoma tęsti šį procesą, kurio strateginę svarbą kai kurie iš jūsų, ypač E. Brok, paminėjo, Lisabonos sutartis imasi reformuoti mūsų institucijas, kad naujos valstybės narės - privalome būti tikri dėl to - galėtų būti priimtos geriausiomis sąlygomis, neabejojant Europos Sąjungos gebėjimu veikti.
Olli Rehn
Komisijos narys. - Gerb. pirmininke, aš ypač laimingas galėdamas kalbėti šiose diskusijose, dalyvaujant Pietų Afrikos Respublikos Parlameno narių delegacijai, nes prieš keletą dešimtmečių aš pradėjau savo politinę veiklą kampanijoje už Nelsono Mandelos išlaisvinimą. Mums pasisekė, kad šiuose Rūmuose, atrodo, vieninteliai likę kaliniai yra mano draugas Elmar Brok ir aš, kaip buvo viešai paskelbta svarstymo metu.
(Juokas)
Norėčiau padėkoti nariams už labai atsakingas šiandienos diskusijas esminiais klausimais. Aš tik noriu išreikšti vieną bendro pobūdžio kompleksinę mintį.
Džiaugiuosi, kad E. Broko pranešimas ir šiandienos diskusijos iš esmės atkartoja atnaujintą konsensusą dėl ES plėtros, kuris buvo pasiektas 2006 m. gruodžio mėn. - iš dalies dėl 2005 m. įvykių. Pagrindinis šios strategijos privalumas yra tas, kad ji nustato kruopščiai pasvertą pusiausvyrą tarp plėtros užslėptos strateginės svarbos, plečiant taikos ir gerovės, laisvės ir demokratijos erdvę, iš vienos pusės, ir mūsų pačių gebėjimo integruoti naujas nares, taikant griežtas sąlygas ir mūsų vidinę reformą, iš kitos pusės.
Negaliu neprisiminti - turiu dramblio atmintį - kad 2004 m. rudenį po parlamentinio klausymo Užsienio reikalų komitetas mane sukritikavo dėl vizijos neturėjimo todėl, kad aš nenorėjau tučtuojau suteikti galimybę prisijungti Ukrainai. Aš tik pasakiau, kad mes neturėtume iš anksto nuspręsti ateitį dėl Ukrainos. Po metų mane sukritikavo dėl gebėjimo priimti naujas nares akcentavimo ir plėtros eigos stabdymo. Šiame kontekste aš ypač džiaugiuosi dėl šiandienos diskusijų, kurios nustato teisingą pusiausvyrą tarp plėtros strateginės svarbos ir mūsų pačių gebėjimo integruoti naujas nares.
Šios diskusijos ir pranešimas randa tvirtą trečią kelią, sujungiant politinės integracijos gilinimą su palaipsniu Europos Sąjungos plėtimu. Mano nuomone, tai aiškiai parodo įtikinantį Europos Parlamento, Komisijos ir Europos Sąjungos kaip visumos suartėjimą, ir aš tikrai džiaugiuosi dėl šio reiškinio ir krypties link atnaujinto konsensuso dėl plėtros, kuris egzistuoja nuo 2006 m.
Pirmininkas
Norėčiau informuoti jus, kad šįvakar Biuro susitikime aš ketinu išreikšti savo susirūpinimą dėl procedūros "prašau žodžio", kuriai nėra taisyklių; procedūra palikta išimtinai Pirmininko pasirinkimui ar jo nuomonei ir manau, kad labai svarbu sudaryti tam tikras pagrindines taisykles todėl, kad procedūra jau netenkina.
Šiandien turėjome penkiolika prašymų pasisakyti, ir tai keičia įprastą procedūrą bei laiko trukmę, suteikiamą kiekvienos frakcijos pasisakymui.
Todėl noriu palikti tai jūsų pamąstymams, ypatingai tiems iš jūsų, kurie galbūt nusivyltodėl, kad daug žmonių prašžodžio, bet nedaug iš jų galėjo pasisakyti.
Elmar Brok
Gerb. pirmininke, Komisijos nary, einantis Tarybos Pirmininko pareigas, pirma, noriu padėkoti Komisijai ir pirmininkaujančiajai valstybei už solidarumą, kurį jie išreiškdėl vokiečių turistų Turkijoje.
Matome gausybę dalykų ir mums reikia rasti pusiausvyrą tarp jų. Jie prasideda Viduržemio jūros regiono sąjunga - kuri yra svarbus žingsnis į priekį, jei ją parems Bendrija kaip visuma, o nebus tam tikrų šalių iš tam tikrų regionų prioritetas - toliau Švedijos - Lenkijos pasiūlymas, galiausiai pasiūlymas dėl Juodosios jūros sąjungos. Į visas šias idėjas privalome žiūrėti kaip Bendrija, kartu išaiškinant, kad vieni iš šių pasirinkimų siūlo prisijungimo galimybę, o kiti jo nesiūlo. Lenkijos užsienio reikalų ministro R. Sikorskio pareiškimas, kad vienos šalys yra Europos kaimynės, o kitos yra Europos Sąjungos kaimynės, turbūt parodo faktą, kad abi grupės yra vienodai svarbios, bet yra skirtumų dėl metodo ir tikslo.
Tačiau jei mes turime užmojį tai padaryti - dvišaliai santykiai, daugiašaliai tarpiniai sprendimai ar net ilgalaikiai sprendimai kažkur tarp kaimynystės politikos ir visateisės narystės - ir dėl to savo dispozicijoje turime daug priemonių, mes turėtume apsvarstyti, kaip ir ateityje galime politiškai ir administracine prasme apsaugoti šią pusiausvyrą, apie kurią kalbėjo Komisijos narys; tai išlaikytų tiek Europos Sąjungos potencialą vystymuisi, tiek tų šalių prisijungimo prie Europos Sąjungos galimybes ir jų stabilumą.
Leiskite man užduoti vieną klausimą keliems ES kritikams, kurie čia kalbėjo: kokią Europos Sąjungą jie turi omenyje? Europos Sąjungą, kurią turime dabar ir kuri simbolizuoja didžiausios sėkmės istoriją taikos, laisvės ir gerovės prasme šio žemyno istorijoje! Mes norime tęsti šį projektą ir maksimaliai, kiek galime, jį išplėsti tam, kad ir toliau turėtume tokį pasisekimą ir šį tikslą taip pat įtraukti daugiau šalių. Štai toks yra reikalas!
Štai kodėl, kai kalbame apie Vakarų Balkanus, turime sakyti: jei vakar ar šią savaitę turėtume vyriausybę Serbijoje, teigiančią, kad ji nori žiūrėti į Briuselio pusę, į Europos Sąjungos pusę, tuomet siekiant užtikrinti ilgalaikę taiką regione, kuris buvo konflikto priežastimi pastaruosius 150 metų, siekdami tęsti taikų mūsų žemyno vystymąsi, mes turėtume priimti šį pasiūlymą ir palaikyti šią perspektyvą.
Proinsias De Rossa
Gerb. pirmininke, dėl tvarkos, kadangi diskusijos dėl palestiniečių, įkalintų Izraelio valdžios, prasidės taip vėlai - jau beveik valandą vėluoja - deja, prašau mane išbraukti iš pranešėjų sąrašo. Tačiau prašau Socialistų frakcijos Europos Parlamente man skirtą minutę pridėti prie V. De Keyser pranešimui skirto laiko. Ji pirmininkauja Socialistų frakcijai Europos Parlamente. Man labai gaila, kad turiu taip pasielgti, tačiau turiu vykti į oro uostą.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks ketvirtadienį, 2008 m. liepos 10 d.
Raštiški pareiškimai (142 straipsnis)
Titus Corlăţean  
raštu. - (RO) Tai, kad Pietryčių Europos šalys ateityje įstos į Europos Sąjungą, skatina demokratinės kaitos reformas šiose šalyse. Komisijos 2007 m strateginės plėtros planas turėtų reikšti tvirtą pasižadėjimą toms šalims, su kuriomis jau prasidėjo derybos dėl priėmimo, ar šalims, kurios į ES bus priimtos ateityje. Būtent taip atsitiko, be visų kitų, su Serbija ir Moldovos Respublika. Šiai šaliai Rumunija yra tarsi langas, kuriame Moldovos piliečiai gali puoselėti viltį apie europietišką, demokratiškesnę ir turtingesnę ateitį.
Tolesnis priėmimas į Europos Sąjungą yra impulsas Moldovos Respublikos demokratinei opozicijai toliau kovoti už demokratinių, teisinių ir institucinių struktūrų įsteigimą - procesą, kurį pati Europos Sąjunga įsipareigojo skatinti.
Vidaus institucijų reformų poreikis Europos Sąjungoje įsigaliojant Lisabonos sutarčiai negali būti Europos Sąjungos plėtros stabdymo priežastimi ir dingstimi.
Dragoş Florin David  
raštu. - (RO) Europos Sąjungos plėtra visada buvo tik laiko klausimas ir ji taip pat priklausnuo politinių ir ekonominių sistemų suderinimo tarp valstybių narių. Trumpas 2004 m. ir 2007 m. plėtros proceso įvertinimas mums rodo stipresnę ir dinamiškesnę Sąjungą tiek viduje, tiek išorėje bei reiškia, kad plėtros procesas buvo naudingas tiek Sąjungai, tiek naujai priimtoms šalims. Taip pat Sąjungoje mes kaupiame ne tik savo problemas, bet ir vertybes. Politinės ir ekonominės, europinės ir pasaulio sąlygos galbūt nėra pačios palankiausios sparčiai plėtrai, tačiau tai neturėtų mums trukdyti vystyti ir netgi reformuoti plėtros strategijas ir mechanizmus.
Vakarų Balkanų šalys, Moldova, Ukraina ir Turkija yra šalys, ne tik pareiškusios norą įstoti į Europos Sąjungą ir pasinaudoti partnerystės privilegijomis, bet ir privalančios savo viduje išspręsti sunkumus, kad atitiktų europinius standartus, demokratiją, stabilumą bei klestėjimą.
Būtent tuo sveikinu E. Broką už pusiausvyros ir pragmatizmo pojūtį jo sudarytame pranešime ir taip pat tikiuosi greito sprendimo visoms valstybėms narėms ratifikuoti Lisabonos sutartį.
Alexandra Dobolyi  
raštu. - Plėtros procesas - sudedamoji ES vystymo dalis per pastaruosius 50 metų. Nuo šešių ją įkūrusių narių ES išaugo iki 27 valstybių narių ir dabar joje yra daugiau nei 450 mln. gyventojų. Europos Sąjunga yra stabilesnė, saugesnė, turi daugiau įtakos sprendžiant tarptautines problemas nei anksčiau.
Metams bėgant patyrėme, kad sėkmės ir ES vystymo pagrindas - augimas. Plėtra lėmtaikų Europos susijungimą po Šaltojo karo padalijimo. Turime sutikti, kad ES vystymas vyko kartu su jos plėtra.
Tačiau koks šiuo metu požiūris į plėtrą mūsų visuomenėje? Nuomonės apie tolesnę plėtrą nėra kupinos entuziazmo, jas daugiausia veikia klausimai, susiję su kova prieš plėtrą, taip pat iš dalies informacijos apie plėtrą trūkumas.
Esu viena iš įsitikinusių, kad galutinės ES narystės perspektyva yra neatskiriama nuo tolesnių politinių reformų bei kovos už demokratiją skatinimo. Nerimą kelia tai, kad jei ES narystės perspektyva bus išbraukta iš politinio plano, padėtis Balkanuose gali vėl tapti nestabili.
Kinga Gál  
raštu. - (HU) Gerb. pirmininke, kalbėdama apie diskusiją dėl plėtros strategijos, norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į rimtą kriterijų, susijusį su mūsų artimiausiais kaimynais - Vakarų Balkanais ir Ukraina.
Priėmimo perspektyva, o ypač įsipareigojimas atitikti Kopenhagos kriterijus, buvo didelmotyvacija šalims kandidatėms modernizuotis ir tapti konstitucinėmis valstybėmis.
Vakarų Balkanams ir Ukrainai reikia šios motyvuojančios jėgos. Jei iš mūsų artimiausių kaimynų, su kuriais mus sieja europietiškos tradicijos ir istorija, atimsime viltį įstoti į ES, motyvuojanti jėga, galinti šių šalių konstitucinį valstybingumą paversti tikrove, nustos egzistuoti.
Greitai bus išleisti teisės aktai, pavyzdžiui, dekretai prieš mokymą mažumų kalbomis, dėl to kartu mokyklų, kuriose mokoma gimtąja kalba, uždarymas, kalbos išnykimas bei asimiliacija kelia didelį pasipiktinimą Ukrainoje. Kai nuleidžiama kartelar tikslas nutolsta, standartai taip pat nutolsta nuo to, ką mes vadiname konstitucine valstybe.
Taigi, mes visi esame už tai labai atsakingi. Mums svarbu užtikrinti, kad kriterijai būtų išpildyti ne tik popieriuje, bet ir tikrovėje - mūsų kaimynai turi nuosekliai ruoštis stojimui, o Sąjungai reikia laikytis nuoseklumo savo pažaduose bei kvietimuose atsiskaityti. Mūsų nuoseklus elgesys sukurs pasitikėjimą tarp balsuojančių už mus bei mūsų kaimynų.
Genowefa Grabowska  
raštu. - (PL) Atstovaudama šaliai, įstojusiai į ES 2004 m., visiškai pritariu visoms E. Broko pranešimo dalims, pabrėžiančioms tęstinės plėtros svarbą ir jos teigiamą indėlį kuriant stiprią, darnią, draugišką savo piliečiams bei klestinčią Europą. Pritariu teiginiui, kad galimybtapti ES nare, kartą pripažinta, labai teigiamai veikia šalių kandidačių vidaus politiką, skatindama jas greičiau pakeisti savo administraciją, reformuoti švietimo sistemą ir aukštojo mokslo institucijas, kreipti daugiau dėmesio į žmogaus bei mažumų teises, kovoti su korupcija visuomeniniame gyvenime, žodžiu, priimti tas vertybes, kuriomis ilgus metus vadovavosi Europos Sąjunga. Taip pat manau, kad pranešime reikėtų labiau pabrėžti Europos Sąjungos atvirumą bei jos pasiruošimą priimti kitas naujas valstybes nares.
Tai labai svarbu mano gimtajai šaliai, Lenkijai, ypač, kai mūsų Rytų kaimynai, ypač Ukraina, kupini lūkesčių bei siekio įstoti į Europos Sąjungą. Būtų labai gaila, jei kaimynams mūsų rytinės ribos (visos ES Šengeno siena) atrodytų kaip kažkokia nauja siena, visiems laikams atskyrusi mus nuo jų. Kartais šia tema girdimi raginimai, teigiantys, kad tolesnSąjungos plėtra turėtų priklausyti nuo jos vadinamosios "integracinės galios", mano nuomone, yra blogai apmąstyti ir kelia grėsmę ES iškeltiems tikslams.
Tunne Kelam  
raštu. - Svarbi pradžia, sprendžiant tolesnės plėtros klausimus, yra aiškiai suprasti, kad visa ankstesnplėtra ES buvo labai naudinga. Ši padėtis buvo abipusiai naudinga visoms suinteresuotoms šalims. Tai suteikia mums tvirtą pagrindą tikėti, kad ir būsima plėtra bus ES naudinga.
Galima puikiai suprasti, kodėl taip rūpi ES integralumas. Tačiau pats veiksmingiausias potencialas integracinės galios sustiprinimui dar nėra visiškai išnaudotas. Tai reiškia, kad reikia visiškai panaudoti keturias pagrindines ES laisves: rinkų liberalizavimą, didžiųjų įmonių suskaldymą, skaidrumo skatinimą. Kad sėkmingai pasitiktume pasaulio iššūkius, reikia be tolesnių dvejonių pasitikėti pagrindinėmis Europos Bendrijos vertybėmis bei principais, kurie buvo ir yra sėkmingiausiai įgyvendinami Europos istorijoje.
Sveikintina tai, kad pranešėjas pabrėžregioninio bendradarbiavimo mechanizmų svarbą. Nesena Lenkijos ir Švedijos iniciatyva įkurti Rytinę dimensiją, integruojančią visas Rytų Europos valstybes į prasmingą bendradarbiavimą, atrodo ypač vertinga. Tačiau regioninio bendradarbiavimo susitarimų negalima panaudoti kaip priežasties, kad tam tikros šio regiono valstybės netektų ateities perspektyvos tapti tikromis narėmis.
Janusz Lewandowski  
raštu. - (PL) Gerb. pirmininke, Parlamentas svarsto rezoliuciją dėl ES plėtros tokiu metu, kai ES plėtra tapo nebemadinga. Tai tapo netgi kažkuo panašiu į baubą euroskeptikų rankose. Todėl šis teisingas teiginys, kad ankstesnplėtra, be abejonės, buvo sėkminga ir padėjo sustiprinti visos Europos stabilumą, augimą bei klestėjimą, yra labai svarbus. Tačiau tai reikia paaiškinti Sąjungos piliečiams, kad kiti žingsniai gautų stipresnę socialinę paramą. Gaila, tačiau informacinės kampanijos šiuo metu buvo nesėkmingos.
Kaip įprasta aptariant plėtrą, įdomu apsvarstyti galimų narių kandidačių geografinę padėtį. Skaitant rezoliucijos juodraštį, galima pamanyti, kad durys - plačiai atvertos. Aiškiai remiami Balkanų tautų siekiai. Svarbi deklaracija, kad Rytų partneriai kaimynystės politikoje gali būti taip pat apibūdinti kaip Europos šalys. Tačiau pagrindinis ES "integracinių galimybių" (7 dalis) apibrėžimas atima bet kokią viltį, o užuomina apie "bendras vertybes" yra aiškiai skirta Turkijai.
Šia forma rezoliucija skiriasi nuo Lenkijos požiūrio. Lenkija - šalis, kuri pati anksčiau beldėsi į ES duris, dabar kreipiasi dėl galimos narystės pasiūlymo Ukrainai ir kitoms valstybėms, susidariusioms po TSRS žlugimo. Už stabilumą visame žemyne!
Ramona Nicole Mănescu  
raštu. - (RO) Visų pirma norėčiau pasveikinti pranešėją už objektyvumą, kuriuo jis išreiškEuropos Parlamento požiūrį į Komisijos 2007 m. plėtros politikos dokumentą. Įstojus kiekvienai naujai narei, Europos bendrija stiprėjo ir pats plėtros procesas reiškia sėkmę, kuria džiaugėsi visos valstybės narės.
Europos Sąjunga užfiksavo stulbinančią evoliuciją, pasinaudojant institucijomis ir strategijomis, kurias ji išvystvidiniu ir išoriniu lygmeniu, ir ypač harmonizuodama ekonominę, socialinę ir teisinę sritis. Sąjunga taip pat sprendžia daugybę problemų, atsižvelgdama į tai, kad vykstant kiekvienai plėtrai turi būti tinkamai peržiūrėta ir iš naujo įvertinta jos politika, taip išvengiant padėčių, kurių metu centre esančios šalys kryptų į didesnę integraciją, o kitos liktų periferijoje.
Pritariu pranešėjo nuomonei dėl Rytų šalių skatinimo sukurti regioną, pagrįstą bendra politika, didžiausią dėmesį skiriančią ekonomikos, prekybos, energetikos, transporto, aplinkosaugos, įstatymų, teisės ir saugumo klausimams.
Skatinant tokį projektą, Juodosios jūros regionas galėtų tapti vystymosi ir ekonominio augimo ramsčiu, o tai būtų naudinga ne tik to regiono šalių gerovei, tačiau stabilumui ir taikai rytiniame Europos Sąjungos pasienyje.
Véronique Mathieu  
raštu. - (FR) Anot pranešėjos, dabar reikia išsamios Europos Sąjungos plėtros politikos.
Visų pirma prieš stojimą svarbu aprūpinti šalis kandidates ir potencialias šalis kandidates priemonėmis, atitinkančiomis tuos iššūkius, su kuriais joms teks susidurti: valstybės konsolidacijos, valdymo ir t. t.
Antra, pranešime pabrėžiamas poreikis persvarstyti mūsų požiūrį į Europos kaimynystės politiką, kurią trečiosios šalys turėtų liautis laikiusios priėmimo pakaitalu ar kelio į priėmimą pakopa.
Pavyzdžiui, laisvųjų ekonominių zonų sudarymas pagal išplėstos Europos ekonominės erdvės (EEA+) modelį reiškia pirminį žingsnį artimesnių santykių su šiomis šalimis išvystymo link. Ši politika skatins sustiprinti ekonominius bei prekybinius santykius su šiomis šalimis, taip pat leis Europos Sąjungai jose skatinti savo idealus demokratijos, teisėsaugos bei žmogiškųjų teisių srityse.
Neseniai atnaujintas Barselonos procesas, siekiantis įkurti Viduržiemio jūros šalių sąjungą, yra padrąsinantis ženklas bei daug žadantis žingsnis ypatingos partnerystės su mūsų pietų kaimynais link.
Marianne Mikko  
raštu. - (ET) Ponai ir ponios, neužtrenkime durų narystės ES siekiančioms šalims, nes mūsų steigimo sutartyse teigiama, kad tai leidžiama bet kuriai Europos valstybei.
Ankstesnės valstybės buvo priimtos labai sėkmingai ir būtent tokia kryptimi turėtų viskas toliau vystytis. Mes neturėtume nuteikti kandidačių prieš stojimą. Ne mums spręsti, ar šios šalys nori tapti visiškai demokratiškos, nors trys Kopenhagos kriterijai turi būti visiškai įvykdyti.
Kadangi pati esu iš "Naujosios Europos", asmeniškai žinau, kaip mums buvo svarbu gauti galimybę įstoti į Europos Sąjungą, kaip ji mus įkvėpimtis reformų ir dar labiau stengtis. Mes neturime atimti iš buvusios Tarybų Sąjungos respublikų galimybės tapti visiškai europietiškomis valstybėmis, valdomomis pagal teisės normas. Būtent kalbu apie mūsų artimiausias kaimynes - Ukrainą ir Moldovą.
Europos patikimumas ir šių šalių ateitis yra nežinoma. Svarbu, kad jos ir toliau žengtų Europos link. Europos Sąjunga turėtų tvirtai laikytis savo pažadų ir tęsti natūralų plėtros procesą. Impulsas bus pasiektas augant, o ne stovint vietoje. Visos šnekos apie talpos galimybes yra tik veidmainiavimas, norint apmulkinti to nežinančius.
Dumitru Oprea  
raštu. - (RO) Kadangi esu Europos Parlamento narys iš Rumunijos, neseniai priimtos į Europos Sąjungą, taip pat buvęs prestižinio universiteto mūsų šalyje rektorius, norėčiau pabrėžti kultūrinių švietimo mainų svarbą tarp šalių kandidačių ir Sąjungos valstybių narių.
Rumunijoje dauguma jaunuolių, kurie dalyvavo vienoje iš Europos Sąjungos mobilumo programų (pavyzdžiui, "Socrates / Erasmus", "Marie Curie" - tyrimams arba "Leonardo" - praktikai), grįžę į savo šalį aktyviai dalyvavo vadinamojoje mūsų šalies "Europizacijoje". Dėl mokymosi ir gyvenimo patirties jie tapo aktyviais nevyriausybinių organizacijų nariais, pradėjo dalyvauti informacinėje, savanoriškoje veikloje ar panaudojo savo žinias Europos integracijos struktūrose.
Būtent dėl šių priežasčių norėčiau atkreipti dėmesį, kaip svarbu padaryti patrauklesniu bei skatinti dalyvavimą ES švietimo bei kultūros programose, sukuriant specialią studentų vizų sistemą, didinant mobilumo fondus, kad iš tiesų būtų padengtos pragyvenimo ES šalyse išlaidos, labiau reklamuojant Europos programas, ypač tarp jaunimo, taip pat skleidžiant teigiamus rezultatus ar patirtį tiek Europos šalyse, tiek šalyse kandidatėse.
Pál Schmitt  
raštu- (HU) Gerb. pirmininke, ponai ir ponios, kaip ES ir Kroatijos Jungtinio parlamentinio komiteto pirmininkas, manau, kad vienas iš geriausių pranešimo aspektų yra tai, kad čia patvirtinama jau prasidėjusių derybų dėl priėmimo tąsa ir Balkanų šalims siūloma Europos perspektyva. Per pastaruosius trejus derybų dėl priėmimo metus Kroatija jau įrodė, kad vykdo savo įsipareigojimus, ir Parlamentas tiek 2006 m., tiek 2007 m. ataskaitose apie šią šalį pateikteigiamus įvertinimus.
Manau, kad Kroatijai, kaip vienintelei šaliai, vedančiai pirminio priėmimo derybas, yra labai svarbu būti dažnai paminėtai dokumente, kurį dabar su didele viltimi skaito keturi ir pusmilijono kroatų. Šios geros žinios bus ypač svarbios po Airijos referendumo.
Pirmininkaujančiosios Prancūzijos pirmieji teiginiai dėl derybų dėl priėmimo tęsimo suteikman pasitikėjimo. Jei rasime greitus, veiksmingus sprendimus, mes galime išsaugoti pasitikėjimą ES, negalime dar trejus metus "svarstyti", nes po 11 mėn. visa Europa rinkimuose išreikš savo nuomonę dėl ES. Dėkui už dėmesį.
Czesław Adam Siekierski  
raštu - (PL) ES narystės perspektyva veikia kaip galingas variklis pokyčiams šalyse, norinčioms tapti ES narėmis. Tai skatina reikalingų reformų - tiek politinių, tiek ekonominių - įgyvendinimą bei Kopenhagos kriterijų atitikimą.
Kad būtų išlaikyta narystės perspektyva, derybų pažanga turi priklausyti nuo reformų, vykdomų šalyje kandidatėje tempo ir apimties, o ES turi sugebėti priimti šias šalis. Mums reikia stiprios, darnios, o svarbiausia - vieningos Bendrijos.
Mūsų šalių piliečiams labai svarbu įvertinti naujai stojančių valstybių naudą. Plėtra yra naudinga, ji skatina ekonominį bei socialinį augimą tiek naujose, tiek jau esančiose valstybėse narėse.
Gausybpriėmimų į Europos Sąjungą buvo sėkmingi tiek stojančioms, tiek esančioms valstybėms narėms bei visai Europai.
Man labai malonu, kad pranešime pabrėžiama, jog Rytų Europos šalims kelias tapti Europos Sąjungos narėmis yra atviras. Kartu su neseniai priimta Rytų partnerystės programa tai turėtų paskatinti šias šalis sutelkti pastangas, kad būtų priimti Europos demokratiniai, ekonominiai bei administraciniai standartai.
Andrzej Jan Szejna  
raštu. - (PL) Ankstesni priėmimai į Europos Sąjungą, be abejo, buvo naudingi jai pačiai ir priimtoms valstybėms. Ši plėtra skatino ekonominį vystymąsi, suteikdaugiau stabilumo, skatino Europos augimą bei klestėjimą. Labai svarbu sukurti sąlygas, užtikrinančias būsimų priėmimų sėkmę bei pagerinančias jų kokybę, pagrįstas praeities patirtimi. ES turi būti atvira naujoms šalims, tačiau plėtros politika turi atitikti ES sutarties sąlygas ir atspindėti ES įsipareigojimus visoms šalims kandidatėms, taip pat ir šalims, kurioms suteikta narystės perspektyva, kartu priimant, kad visiškas ir tikslus Kopenhagos kriterijų atitikimas yra besąlygiška būtinybė. Tuo pačiu metu turime atidžiai stebėti tų šalių pažangą dėl teisinio valdymo, nepriklausomos teismo organų sistemos kūrimo ir pagarbos pagrindinėms teisėms užtikrinimo.
Sąjunga turi imtis veiksmų, kad padidintų savo gebėjimą integruoti naujas šalis. Labai svarbu vykdyti vidines reformas, kurių tikslas - padidinti veiksmingumą, kuriant glaudesnę socialinę darną bei demokratinę atsakomybę. Lisabonos sutartis pateikia atsaką šiems idealams, o be jo tolesnSąjungos plėtra būtų sudėtingesnė. Tačiau ES galės sėkmingai vykdyti politinę integraciją tik tada, jei kiekviena šalis kandidataiškiai bei nenutrūkstamai rems narystę ES, taip pat jei tam pritars pati ES kaip politiniam ir ekonominiam projektui.
Tadeusz Zwiefka  
raštu. - (PL) Norėtume pasakyti, kad Europos Parlamentas yra vienintelis tikras forumas, kuriame Europos piliečiai gali skelbti savo požiūrius bei nuomones. Gaila, kad tik šiuose Rūmuose mes galime įtikinti vienas kitą, kad gausybpriėmimų į Europos Sąjungą buvo labai sėkmingi. Mes visi kalti, kad ne visi ES piliečiai pritaria šiai nuomonei. Tai sukelia nesusipratimus dėl poreikio reformuoti Sąjungą. Tačiau aš nepritariu argumentui, kad Lisabonos sutarties nebuvimas yra pagrindinpriežastis sulėtinti plėtrą. Pati Sutartis juk nieko nesprendžia. Tereikia vizijos bei strategijos. Europos Sąjunga nebus visiškai politinis bei geografinis kūrinys, kol ji neapims visų Europos šalių. Neteisinga sakyti, kad norinčių įstoti į Sąjungą šalių piliečiai tikisi, kad tai įvyks staiga ar labai greitai. Tačiau jiems tikrai reikia aiškaus ženklo, kad jiems bus vietos. To nepaskelbus sunku tikėtis, kad tos šalys imsis visų sudėtingų ir visapusiškų reformų, reikalaujančių daug pasiaukojimo bei sunkaus darbo.
Ypač turime prisiminti europiečius Balkanų šalyse ir Rytų Europoje. Europos kaimynystės politika yra gera kaimyninių šalių mūsų žemyne bendradarbiavimo reguliavimo priemonė. Tačiau mūsų ES kaimynai europiečiai turi teisę į aiškesnę ir efektyvesnę bendradarbiavimo politiką, kuri neužkliūtų daugybėje koridorių bei laukiamųjų. Jei tiek daug energijos skiriama Viduržiemio jūros šalių sąjungai, kurią itin remia Prancūzija, toks pat kiekis energijos turėtų būti skiriamas "EuroNest" kūrimui.
