2. Olukord Kongo Demokraatlikus Vabariigis ja vägistamine kui sõjakuritegu (arutelu)
President
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu kuue resolutsiooni ettepaneku üle, milles käsitletakse olukorda Kongo Demokraatlikus Vabariigis ja vägistamist kui sõjakuritegu.
Raül Romeva i Rueda
autor. - (ES) Proua president, seksuaalne vägivald ja eelkõige vägistamine sõjarelvana ei ole kahjuks uus teema.
See ei ole sugugi vähetähtis, et Rahvusvahelise Kriminaalkohtu 1998. aasta Rooma statuudi artiklites 7 ja 8 on sätestatud, et vägistamist, seksuaalset ärakasutamist, prostitutsioonile sundimist, sunnitud rasedust, sunniviisilist steriliseerimist või muud samaväärse raskusastmega seksuaalse vägivalla vormi tuleb käsitleda inimsusevastase kuriteona ja sõjakuriteona, ning on samaväärne tagakiusamise, piinamise või raskete sõjakuritegudega, hoolimata sellest, kas need on toime pandud relvakonflikti käigus või mitte.
Sõda Kongo Demokraatlikus Vabariigis näitab, et see teema väärib palju rohkem tähelepanu, kui seda on siiani osutatud. Igal aastal on selles piirkonnas registreeritud kümneid tuhandeid vägistamise ja seksuaalse kuritarvitamise juhtumeid. Lisaks toimuvad paljud mainitud juhtumitest ümberasustatud isikute ja põgenike laagrites ning sageli sooritavad neid valitsusväed, mässuliste rühmitused või muud jõud.
Seepärast on minu arvates väga oluline, et Euroopa Parlament mitte üksnes ei mõista neid tegevusi hukka, vaid nõuab tungivalt Kongo Demokraatliku Vabariigi ametiasutustelt nende tegevuste otsekohest lõpetamist, uurimist ja kohtu ette toomist ning tagab süüdimõistmised ja ohvrite, tunnistajate ja pereliikmete kaitse.
Me peame oma institutsioonidele meelde tuletama, et Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1325 rõhutatakse liikmesriikide vastutust karistamatuse lõpetamisel ning kohtumõistmisel nende üle, kes on vastutavad inimsusevastaste kuritegude ja sõjakuritegude, sealhulgas seksuaalse vägivalla või muu konkreetse naiste vastu suunatud vägivalla eest.
Erik Meijer
autor. - (NL) Proua president, Euroopa riigid ühendasid Aafrika kolooniates suguharusid, kellel ei olnud üksteisega head suhted, ning eraldasid teised suguharud piiride tõmbamisega otse nende maa keskele. Kongo Demokraatlikule Vabariigile, mis on paljude etniliste rühmadega tohutu suur territoorium, ei antud Belgia koloniseerimise ajal võimalust ehitada järk-järgult üles omavalitsust enne iseseisvumist 1960. aastal. Dekoloniseerimist ei valmistatud ette: see muutus ühtäkki vältimatuks pärast seda, kui Inglismaa ja Prantsusmaa andsid iseseisvuse oma väiksematele naaberkolooniatele 1950. aastate lõpus, osaliselt vabadussõdade tulemusena Marokos, Tuneesias, Alžeerias ja Kenyas.
Sellest ajast on Kongo olnud pidev sõjatsoon. Algusaastatele andis tooni konflikt Kasa-Vubu vahel maa lääneosas, Lumumba vahel kirde- ja Tshombe vahel edelaosas. Kõik esindasid erinevaid ideoloogiaid ja huvisid, kuid kõige olulisem on see, et nad olid populaarsed Kongo rahvastiku väga väikses osa hulgas.
Sahkerdaja Mobutu karm sõjaväeline diktatuur hoidis riiki näilises rahus koos aastaid, kuid erinevused ei kadunud kunagi. Viimased valimised ei suutnud samuti kaasa tuua ühtsust ega head koostööd. Riik on jätkuvalt konfliktipiirkond ebakindlate piiridega, kus täpselt nagu 1960. aastatel on probleemiks etniliste territooriumide piiritlemine ja kaevanduspiirkondade valitsemine. Välisriikide ettevõtted on sellest kasu saanud. Praegu tundub konflikt käivat selle üle, milline paljudest suguharudest hakkab teiste üle domineerima. Praegust olukorda vaadates näib Kongo tulevik ilma väljavaadeteta.
Resolutsioonis osutatud hirmuteod, sealhulgas üldine seadusetus ja naiste sagedane vägistamine, on kõik selle kaosega seotud. 2006. aasta seadus seksuaalse vägivalla vastu ei lahenda seda probleemi senikaua, kuni konflikt kestab ja on nii palju inimesi ilma püsiva elukohata.
Resolutsioonis on õigustatult osutatud valitsuse esindajate, rahujõudude ja abiorganisatsioonide rollile. Nad peaksid tegema kõik endast sõltuva, et selliseid hirmutegusid ennetada, mitte aga laskma end neisse tõmmata. Vägistamise, sunnitud raseduse, seksuaalse kuritarvitamise ja muude seksuaalse vägivalla vormide tunnistamine sõjakuritegudena Euroopa Liidu ja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni poolt on eeltingimus, kuid vägivallale soodsa keskkonna kõrvaldamine peab toimuma kohapeal.
Ryszard Czarnecki
autor. - (PL) Proua president, ma viibisin Kongo Demokraatlikus Vabariigis alles kolme nädala eest, seega ei ole minu teadmised olukorrast saadud üksnes dokumentidest, kuigi need on väga olulised.
See on tõepoolest üks õnnetu riik, mis on kogenud tihedaid nimevahetusi. Kõigepealt oli see Kongo, siis Sair ja nüüd Kongo Demokraatlik Vabariik. See on siiski kogenud oma rahvastiku massilisi liikumisi palju rohkem kui nimemuutusi. Meie ees olevates dokumentides väidetakse, et ainuüksi eelmisel aastal sunniti kodust lahkuma 400 000 elanikku. Viimastel aastatel kodust lahkuma sunnitud isikute koguarv on neli korda suurem, ulatudes 1,5 miljonini.
Ma peaksin samuti mainima vägistamise kasutamist relvana, mida tahtlikult kasutavad poliitilistel eesmärkidel nii partisanid mässuliste poolel kui ka politsei ja sõjavägi valitsuse poolel. See on midagi enneolematut ja Aafrika Liit on võimetu selle vastu midagi ette võtma.
Tadeusz Zwiefka
autor. - (PL) Proua president, minu sügava mulje kohaselt kõlavad sõnad "demokraatlik vabariik”, mis moodustavad osa Kongo ametlikust nimest, praegu kuidagi õõnsana, sest just selles riigis toimub meie silme all viimaste aastate jubedaim humanitaarkriis.
Üle 650 000 inimese rändab pidevalt üle riigi. Ainuüksi Kivu provintsis on viimasel viiel aastal pidanud ümber asuma 80 % perekondadest, ligikaudu 1000 naist langeb igal kuul vägistamise ohvriks ja kümned tuhanded lapsed on hakanud sõduriteks. Kongo Demokraatlikus Vabariigis kaasnevad sõjavägede liikumisega kõikvõimalikud kuriteod tsiviilelanike vastu, näiteks vägistamine, mõrvad ja rüüstamine. Seksuaalset vägivalda kasutatakse selleks, et terroriseerida ja karistada Kongo Demokraatliku Vabariigi elanikke, kes toetasid konfliktis valet poolt. See on nii laialt levinud, et vastavalt Piirideta Arstidele (Médecins sans Frontières) toimub 75 % kogu maailma vägistamistest Kongo Demokraatliku Vabariigi idaosas. Vägistamisega kaasneb barbaarne piinamine nagu nuiaga peksmine ja noaga lõikumine. Palju noori naisi on allutatud seksuaalsele ärakasutamisele.
Peaksime meelde tuletama, et maailma suurim ÜRO rahuvalvejõudude üksus, milles on üle 17 000 sõduri, paikneb praegu Kongo Demokraatlikus Vabariigis. Mis on seksuaalse vägivalla ennetamise peamine meetod? Lööklaused seintel teatavad, et vägistamine on ebainimlik. Kõige enam tekitab muret tõsiasi, et skandaaliga on seotud isegi ÜRO sõdurid. ÜRO uurijad on rohkem kui üks kord avastanud, et ÜRO sõdurid ise on sundinud Kongo tüdrukuid prostitutsiooniga tegelema. Neid sõdureid oli lihtsalt võimatu karistada, sest väeosade ülemad tegid kõik endast sõltuva, et kriminaalvastutusele võtmist takistada. Sõdurid on vägivalla eest kaitsmise asemel pannud ise toime vägivallaakte rohkem kui ühel korral ning juhtumite arv üha kasvab. Seda saab määratleda üksnes skandaalina.
Ma sooviksin kutsuda rahvusvahelist üldsust üles toetama otsekoheseid otsustavaid meetmeid, mis on suunatud seksuaalsete kuritegude eest vastutavate isikute tuvastamiseks ja karistamiseks. Tahaksin ka rõhutada, et ÜRO lipu all lahinguväljale sõjaväeüksusi saatvad riigid vastutavad selle eest, et korraldatakse põhjalik uurimine rahumissioonidega seotud isikute kuritegeliku käitumise kõigi süüdistuste kohta.
Ma saan aru, et Euroopa Liidu valikud seoses sellist liiki konflikte käsitlevate resolutsioonidega on piiratud. Ma siiski kutsun üles eraldama rahalisi vahendeid Kivu rahukonverentsi korraldamiseks. Euroopa Liidu abi tuleks samuti suunata meditsiinilise, õigusliku ja sotsiaalabi pakkumisele kõigile seksuaalkuritegude ohvritele.
Ma loodan, et Euroopa Liit ja ÜRO tunnistavad ametlikult, et mis tahes vormis seksuaalkuriteod on inimsusevastased kuriteod.
Josep Borrell Fontelles
autor. - (ES) Proua president, Kongos, Kivus toimuva seksuaalse vägivalla kirjeldamine põhjustab vältimatu tülgastustunde. Meie kaasliikmed on seal toimuvat kirjeldanud ning ma ei kavatse seda korrata. Me ei tohi leppida selle pelgalt hukkamõistmisega, sest sellisel juhul oleksime me vaid hüüdja hääl kõrbes: peame midagi tegema selle peatamiseks ja saame avaldada survet Kongo valitsusele, sest mitte ainult mässulised, vaid ka relvajõud teevad selliseid hirmutegusid, mis alandavad naisi ning õõnestavad selle ühiskonna moraalset alust, kus nad elavad.
Me peame nõudma, et Ühinenud Rahvaste Organisatsioon ja Euroopa Liit kuulutavad seksuaalse vägivalla inimsusevastaseks kuriteoks. Peame nõudma komisjonilt, et ta eraldaks Kongo arenguabiks rahalisi vahendeid, peamiselt ja eelkõige ohvrite abistamiseks, nende õiguslikuks, sotsiaal- ja meditsiiniabiks.
Me peame nõudma, et Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kohapealsed töötajad kaitsevad ohvreid ja otsivad neid, kes vastutavad esmatähtsate ülesannete eest, ning selleks peame laiendama ÜRO missiooni pädevust Kongo Demokraatlikus Vabariigis, et kehtestada otsesem seos selliste ilmingute ennetamiseks.
Lõpuks peame kutsuma Kivu konverentsi osalejaid üles saavutama konkreetseid tulemusi, taotledes õiglust ja vastutuse aktsepteerimist, sest pärast kõike toimunut naudivad vägistajad karistamatust, kandes Kongo Vabariigi riikliku sõjaväe vormi, nii et kannatanuid alandatakse kaks korda - esimest korda vägistamise ajal ja teist korda karistamatuse kaudu.
Seda me saame teha ja peame tegema. Ma loodan, et komisjon võtab seda arvesse ja eraldab Kongo arenguabiks rahalisi vahendeid, nagu ma olen nõudnud, et aidata ohvreid ja vältida naiste väärikuse jätkuvat jõhkrat jalge alla tallamist.
Urszula Gacek
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (PL) Proua president, arutluse all olev resolutsioon sisaldab murettekitavaid andmeid. Me peaksime siiski meeles pidama, et nende statistiliste andmete taga peituvad naiste tragöödiad.
Ma sooviksin rääkida parlamendile Lumo loo. Ta oli 1994. aasta massilise vägistamise ohver. Rünnak oli nii jõhker, et naisele jäid sellest püsivad sisemised vigastused. Pärast aastaid kestnud ravi ja nelja operatsiooni ei ole ta ikka terve ja tõenäoliselt ei saagi kunagi terveks. Ta kihlatu, suurem osa tema perekonnast ja ühiskonnast on ta hüljanud. Tema ema ja Aafrika heategevuslik organisatsioon HEAL Africa on olnud tema ainus toetus. HEAL Africal on haigla Gomas - piirkonnas, kus toimub kõige rohkem vägistamisi Kongo Demokraatlikus Vabariigis. Haigla on spetsialiseerunud jõhkra seksuaalse vägivalla ohvrite ravimisele. Kirurgid on olnud väga edukad ja nn emad pakuvad ohvritele psühholoogilist abi.
Euroopa Parlament peaks neid inimesi töö eest kiitma, kuid kiitusest üksi ei piisa. Me peame arutama, kuidas saaksime neid praktiliselt aidata. Me peame seda tegema Lumo pärast ja tema tuhandete Kongo õdede aitamiseks.
(Aplaus)
Karin Scheele
fraktsiooni PSE nimel. - (DE) Proua president, tänase resolutsiooni ettepanekuga olukorra kohta Kongo Demokraatlikus Vabariigis ning vägistamise tunnistamise kohta sõjakuriteona kutsume Euroopa Liitu ja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni ametlikult üles tunnistama vägistamist, sunnitud viljastamist, seksuaalset ärakasutamist ja muid seksuaalse vägivalla vorme inimsusevastase kuriteona ja piinamisena. Samuti kutsume üles avaldama survet Kongo valitsusele, et ta lõpetaks olukorra, milles neid kuritegusid karistamatult toime pannakse. Sellised meetmed on vajalikud, et parandada õõvastavat olukorda, milles leiavad end tuhanded naised.
Vägivald, mille all naised Kongo Demokraatlikus Vabariigis kannatavad, on kujuteldamatu. Kivu provintsis on vägistamise ohvriks langenud rohkem kui kolmandik naistest ning paljusid neist on pika perioodi jooksul kuritarvitatud korduvalt. See on kestnud palju aastaid. Paljud kurjategijad on mõlema poole sõdurid ning Kongo julgeolekujõudude ja politsei liikmed. ÜRO naistevastase vägivalla eriraportöör esitas raporti eelmise aasta septembris.
Relvastatud jõudude toime pandud hirmuteod on kujuteldamatult jõhkrad ning toovad kaasa naiste täieliku füüsilise ja psüühilise hävitamise. Vägistamisest saadud traumat raskendab asjaolu, et paljud ohvrid kannatavad seejärel sotsiaalse diskrimineerimise ning perekonna ja ühiskonna põlguse tõttu. See on üks põhjus, miks tegelikult toime pandud vägistamistest teatatakse üksnes üksikutel juhtudel.
Korrates kolleeg härra Fontelles'i öeldut, tahame me näha ÜRO pädevuse laiendamist tsiviilelanike kaitseks seksuaalse vägivalla eest. ÜRO rahuvalvejõudude liikmete seksuaalse väärkäitumise juhtumeid tuleb põhjalikumalt uurida ning vastutavad isikud kohtu ette tuua.
Mõned päevad tagasi avati Goma konverents rahu, julgeoleku ja arengu kohta. Me kutsume tungivalt üles kõiki osalejaid tegelema seksuaalse vägivalla probleemiga naiste ja tüdrukute vastu, võtma kohustuse tuua selle eest vastutavad isikud kohtu ette ning lõpetama olukorra, kus selliseid tegusid võib toime panna karistamatult.
Marcin Libicki
fraktsiooni UEN nimel. - (PL) Proua president, me arutame täna vägistamise kui sõjakuriteo üle Kongo Demokraatlikus Vabariigis. Irooniline on, et seda riiki kutsutakse Kongo Demokraatlikuks Vabariigiks. Tänapäeval tundub, et mida rohkem osutatakse demokraatiale nimedes ja kõnedes, seda vähem saavad selle riigi tavainimesed nautida inimõigusi.
Ma ütlen veel kord, et ainus viis presidendiametisse ülendatud Aafrika sõjapealiku ohjamiseks on ühelt poolt majandussanktsioonid ja teiselt poolt relvastatud sekkumine. Kuni Euroopa Liit ei loo politseiteenistust, mis loomulikult ei sekkuks igasse kodusõtta, aga kontrolliks vähemalt laagreid, nn põgenikelaagreid, kus pannakse toime kõige hullemad kuriteod Kongo Demokraatlikus Vabariigis, ei saa me teha midagi muud, kui jätkuvalt arutada selle teema üle. Inimesed kannatavad ja surevad, kuni meie peame lõputuid arutelusid.
Hiltrud Breyer
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Proua president, Kongos aset leidvaid õõvastavaid massimõrvu korraldatakse süstemaatiliselt ning see tähendab, et neid kasutatakse sõjalise strateegiana ning see ei ole lihtsalt sõda, vaid seksuaalne vägivald naiste vastu. Brutaalset vägistamist kasutavad nüüd Ida-Kongos mõlemad sõdivad pooled, nii kohaliku suguharu sissid kui ka riigisõjaväe sõdurid, võimu sümboliseerimiseks ja alandamiseks.
Need on ühiskonna kõige nõrgemad liikmed, nimelt naised, lapsed ja imikud, keda jõhkralt kuritarvitatakse, tahtlikult vigastatakse, sandistatakse, nakatatakse HIVi ja muude nakkushaigustega ning isegi tapetakse. Me teame ja oleme kuulnud, et jõhkruse tase ületab inimese kujutlusvõime, ning seepärast me vajame hädasti, et vägistamine mõistetakse hukka inimsusevastase kuriteona, sõjakuriteona ja piinamise vormina. Lisaks sellele, kui vägistamisohvrid pöörduvad pärast valulikku üleelamist traumeerituna ja üksi tagasi oma külasse - paljud naised on kaotanud oma suguorganid -, leiavad nad sealt vähe peavarju või üldse mitte.
Seepärast saan ma üksnes toetada härra Borrelli ja proua Scheele märkusi: me peame kasutama ka Euroopa Liidu raha, et seada naiste jaoks sisse magamissaalid, mis võiksid olla teatavaks pelgupaigaks haiglast tagasi pöörduvatele naistele, kus nad saavad viibida, kuni nad proovivad üles ehitada uue elu. Lisaks üleelatud füüsilisele vägivallale on kirjeldamatult raske psühholoogiline vägivald, mida ohvrid on kannatanud.
Me teame, et suure osa neist rünnakutest on toime pannud mässulised, kuid peaaegu viiendiku registreeritud juhtumitest võib kanda valitsusvägede ja politsei arvele ning on häbiväärne, et mitte ühtegi süüdlast ei ole siiani vangistatud ega süüdi mõistetud. Tühja jutu aeg on läbi. Me vajame ÜRO ja Euroopa Liidu poliitilist tegevust, kui me...
(President peatab kõneleja)
Urszula Krupa
fraktsiooni IND/DEM nimel. - (PL) Proua president, kui ma hiljuti sõna võtsin arutelus seksuaalse ärakasutamise kohta Jaapanis II maailmasõja ajal, väljendasin ma samuti vastuseisu brutaalsele vägivallale, mida praegu pannakse naiste vastu toime Kongo Demokraatlikus Vabariigis. Vastavalt Piirideta Arstidele (Médecins sans Frontières) toimub 75 % kogu maailmas toimuvatest vägistamistest Kongo Demokraatlikus Vabariigis. Veel enam tekitab muret asjaolu, et vägivallaga kaasneb eriline jõhkrus. Kannatavad isegi kolmeaastased tüdrukud.
Relvastatud rühmitused kasutavad vägistamist taktikalise meetodina vastupanu mahasurumiseks ja etniliste rühmade karistamiseks. See ei kehti mitte üksnes relvastatud mässuliste, vaid ka Kongo armee kohta. Lisaks on toidupuudus ja haigused, seksuaalne vägivald ja ennekuulmatus ulatuses kallaletungid muutnud selle piirkonna põrguks maa peal. Peame meeles pidama, et suguharude vaheline rivaalitsemine ulatub koloniaalaega, mil üks suguharu oli teistega võrreldes soositud.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Proua president, Kongo Demokraatlik Vabariik on Aafrika suurim riik. See on rikas selliste loodusvarade poolest nagu vesi, troopiline mets ja põllumajanduslik maa, kuid tsivilisatsioon on pikka aega olnud kokkuvarisemise seisus. Kongo Demokraatlikus Vabariigis on kahe kodusõja, suguharude vaheliste konfliktide ja relvastatud rühmituste ning partisanide tegevuse tulemusena kaotanud elu üle nelja miljoni inimese. Lisaks inimeste traagilisele olukorrale on seal samuti läbi viidud kodanike massilisi küüditamisi nende varasemast elupaigast, riigis on valitsenud korrumpeerunud ja paigalseisvad valitsused, seal on puhkenud aidsiepideemia ja hiljuti ka ebola viirus.
Kuidas neid inimesi aidata? Lisaks humanitaarabile ja tehnilisele toetusele on oluline tegeleda nende kohutavate tegude juhtide ja korraldajatega. Neid ei ole seni karistatud ja nad tuleks nüüd Kongo ühiskonnast välja arvata. Genotsiidi eest vastutavaid kurjategijaid peaks jälitama rahvusvahelised eriväed, et tuua nad kohtu ette.
Zbigniew Zaleski
(PL) Proua president, ma ei taha öeldut korrata, tahan lihtsalt öelda, et me oleme täiesti veendunud, et abi tuleb pakkuda. Loodetavasti antakse seda võimalikult palju ja laiaulatuslikult.
Tahaksin ka öelda, et kui ma olin valimiste ajal Kongo Demokraatlikus Vabariigis, olin ma hämmastunud, kui sain teada, et 13-aastastele poistele ja vahel isegi noorematele õpetatakse kahte asja: kuidas võidelda ja kuidas vägistada tüdrukuid, isegi endast nooremaid. Selline on opositsioonilist presidendikandidaati härra Bembat toetava rühmituse nn sõdurite maine. See ei ole paraku siiski erandlik. Samasugune olukord valitseb kõigi sõdivate poolte juures. Ma toetan seepärast härra Borrelli väidet, et meile kättesaadavad rahalised vahendid ja ressursid tuleks suunata muu hulgas nende noorte inimeste ümberõpetamisele. Kui need noorukid jätkavad oma praegusel teel, siis on nende ainsaks tulevikus elu jõukudes, mis tegelevad vägistamise ja mõrvamisega. Nendega tuleb midagi ette võtta. Näib, et meie peame leidma tee, kuidas aidata muuta nende inimeste suhtumist ellu ja vastassugupoolde.
Meglena Kuneva
Komisjoni liige. - Proua president, komisjon on jätkuvalt väga mures inimõiguste olukorra - eriti laiaulatusliku seksuaalse vägivalla - halvenemise pärast Kongo Demokraatliku Vabariigi idaosas ning mõistab sügavalt hukka kõik naiste vastu suunatud vägivallaaktid.
Valdavas vägivalla ja ebakindluse õhkkonnas on kõik relvastatud rühmitused, sealhulgas ka riiklikud relvajõud, Kongo Demokraatliku Vabariigi idaosas mingil määral seotud selliste aktide arvu väga suure tõusuga. Sellises olukorras on oluline võidelda karistamatuse vastu, kuid samuti tuleb tegeleda probleemi algpõhjustega. Märkida tuleb, et seksuaalne vägivald Kongo Demokraatliku Vabariigi idaosas on seotud püsiva konflikti ja vägivallaga kõnealuses piirkonnas.
Kongo Demokraatlikus Vabariigis valdava seksuaalse vägivalla lõpetamiseks vajalikuks püsivaks julgeolekuks ja stabiilsuseks on tarvis rahu. Seepärast on komisjon koos ELi liikmesriikidega pidevalt edendanud poliitilist lahendust kriisile Kongo Demokraatliku Vabariigi idaosas.
Käimasolevat konverentsi rahu, julgeoleku ja arengu kohta Kivu provintsides ning Nairobis 2007. aasta novembris saavutatud kokkulepet Kongo Demokraatliku Vabariigi ja Rwanda vahel võiks pidada olulisteks sammudeks edasi selles protsessis, kuid samal ajal tuleb tunnistada, et kestva rahu saavutamiseks Kivu provintsides on vaja veel lahendada palju probleeme.
Need pingutused ei ole siiski piisavad ning vaja on aktiivset toetust, et tugevdada riigi suutlikkust kaitsta oma rahvast. Sel eesmärgil töötab komisjon koos liikmesriikidega, et tugevdada õigusriiki ja võitlust karistamatuse vastu, toetades julgeolekusektori, sealhulgas sõjaväe, politsei ja õigussektori ümberkorraldamist.
Sooviksin käsitleda mõnda liikmete esitatud küsimust ning püüda neile vastata. Komisjon tegeleb seksuaalse vägivalla ja kriminaalsusega Kongo Demokraatliku Vabariigi idaosas eelkõige mitme rahastajaga õigus- ja rehabilitatsioonikava abil, keskendudes muu hulgas kohtute suutlikkuse ülesehitamisele ning tugevdades seksuaalse vägivalla ohvritele õigusabi tagamist.
Lisaks pakub komisjon Kongo Demokraatlikule Vabariigile, eelkõige Ituri ja Kivu provintsidele, märkimisväärset humanitaarabi - ligikaudu 40 miljonit eurot aastas. Meie humanitaar- ja terviseprogrammides võetakse arvesse osutatud soolise vägivalla tagajärgi, nii loomingulise kui teadlikkuse tõstmise seisukohast.
President
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub arutelu lõpus.
