Keskkonnakvaliteedi standardid veepoliitika valdkonnas (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on Anne Laperrouze'i keskkonna, rahvatervise ja toiduohutuse komisjoni nimel koostatud soovitus teisele lugemisele nõukogu ühise seisukoha kohta eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, mis käsitleb keskkonnakvaliteedi standardeid veepoliitika valdkonnas ning millega muudetakse direktiive 82/176/EMÜ, 83/513/EMÜ, 84/156/EMÜ, 84/491/EMÜ, 86/280/EMÜ ja 2000/60/EÜ (11486/3/2007 - C6-0055/2008 -.
Anne Laperrouze
raportöör. - (FR) Proua juhataja, volinik, daamid ja härrad, täna teisel lugemisel esitatav raport on meeskonnatöö tulemus, tänu sellele oleme jõudnud kokkuleppele eesistujariigi Sloveenia ja Euroopa Komisjoniga. Oli tõeline nauding töötada koos kaasraportööridega fraktsioonidest, otsides kompromisse. Mul oli õnn omada pädevaid ja kogenud kolleege, kes hoolega kuulasid ja läbirääkimistel osalesid. Soovin neile edasi anda soojad tänusõnad ning samuti soovin tänada keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni sekretariaati, fraktsioonide nõunikke ja oma assistenti Sylvain Maréchali.
Kasutan sõna "meeskonnatöö”, kuna meil oli suurepärane koostöö eesistujariigi Sloveenia esindajatega, kes arvestasid parlamendi soovitustega, samuti Euroopa Komisjoni esindajatega, kes andsid meile vastuseid, mis muutsid kõnealuse direktiivi ettepaneku meie jaoks kergemini arusaadavaks. Arvan, et me kõik märkame selle koostöö vilju kompromissmuudatusettepanekutes, mis homse hääletuse päevakorda võetakse. Seega tänan kõiki, kes mind aitasid minu töös selle tehnilise toimiku raportöörina.
Nüüd sisu juurde. Veepoliitika raamdirektiivis sätestatakse vee keemilise saastamise vastu võitlemise strateegia. Tütardirektiivi ettepaneku eesmärk on keskkonnakvaliteedi standardite kehtestamise kaudu tagada kaitstuse kõrge tase ohtude vastu, mida teatavad ained endast veekeskkonnale kujutavad.
Toon välja kõnealuse kompromissi peamised eelised. Oleme toonud sisse kaks olulist põhimõtet: "saastaja maksab” põhimõtte ja saasteallikal parandamise esmatähtsuse põhimõtte. Märkimisväärseimad aspektid on praktilised. Näiteks üleminekualad - muudetud määratluses segunemisalad - ei ole enam lihtsalt kindlaksmääratud alad, vaid on nüüd vahendiks probleemi rõhutamisel, järelikult tuleb liikmesriikidel kirjeldada parandusmeetmeid.
Kõnealuse direktiivi peamine eesmärk on ühenduse tasandil standardite ühtlustamine. Loomulikult peaks sel juhul komisjon määratlema seire, heitkoguste, heite ja segunemisalade ühtlustamise juhised. Selle me saavutasime. Samuti õnnestus tagada, et liikmesriikide vaheliste ja ka kolmandate riikidega piirnevate piiriveekogude olukorrale rohkem tähelepanu pööratakse.
Täiendavaid aineid lootis parlament arvukalt lisada. Eelnevalt valis komisjon välja 13 ainet, mis võivad muretsemiseks põhjust anda. Kompromiss sätestab, et teaduslike andmete alusel on komisjonil aega 24 kuud, et lõplik klassifikatsioon piiritleda ja teha ettepanekud vastavate piirväärtuste osas. See on tõeliselt arvestatav edasiminek, kuna põhiliselt on need ained polüklooritud bifenüülid, vaba tsüaniid, EDTA, dioksiinid ja bisfenoolid.
Ladestuste ja elustike okkalises küsimuses teadusliku üksmeele puudumisel näeb kompromiss ette, et liikmesriigid peavad neid jälgima, hindamaks sinna ladestuvate ainete pikaajalisi suundumusi.
Viimaks, olles üllatunud, et ettepanekus puudusid uued meetmed heite jälgimiseks, kindlustasid parlamendiliikmed kompromissi, mille artikliga 7 sätestatakse, et komisjon hindab liikmesriikide aruannete põhjal kehtivate õigusaktide tõhusust ja segunemisalade hulga vähendamise edenemist, ja teeb seejärel vajalikud muudatused või ettepanekud vastavateks õigusaktideks.
Neid edusamme silmas pidades palun parlamendiliikmetel kõnealust kompromissmuudatusettepanekute paketti toetada.
Stavros Dimas
Lugupeetud juhataja, daamid ja härrad, täna arutame keskkonnapoliitika üht peamist väljakutset: meie veeressursside kaitsmist meie ja tulevaste põlvkondade hüvanguks.
Ma alustaksin sellega, et tänan raportöör Laperrouze'i ning keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni nende tehtud eeskujuliku töö ning käesoleva direktiivi osas tehtud koostöö eest.
Nagu mäletate, nähti vee raamdirektiivis, mis on ELi veekaitse alase poliitika peamine õigusakt, ette vajadus võtta vastu täiendavaid õigusakte kahes küsimuses: ELi kvaliteedistandardid põhjavee osas ja ELi kvaliteedistandardid pinnaveekogude prioriteetsete ainete osas.
Põhjavee direktiiv kiideti 2006. aasta lõpus heaks, kasutades lepitusmenetlust. Tänaseks on kavandatud Euroopa Parlamendi otsuse vastuvõtmine teisel lugemisel seoses kavandatud direktiiviga, mis käsitleb pinnaveekogude prioriteetsete ainete keskkonnaalaseid kvaliteedistandardeid. Direktiiviga sätestatakse 33 loetletud aine ühtlustatud kvaliteedistandardid, mis võimaldab head veekvaliteeti väljendada fikseeritud arvnäitajatega, mis põhinevad parimatel olemasolevatel teaduslikel andmetel ja teadmistel. Seega annab direktiiv panuse veekeskkonna ja inimeste tervise kaitse kõrge taseme saavutamisele. See on lisaks ka vee raamdirektiivi eesmärgiks.
Komisjon jälgib tähelepanelikult osutatud direktiivi ja vee raamdirektiivi täitmist. Samuti kavatseb komisjon jälgida ja hinnata kättesaadavat teavet selliste ainete olemasolu ja mõju kohta, mis ei sisaldu prioriteetsete ainete või prioriteetsete ohtlike ainete loeteludes. Vajadusel kavatseb komisjon esitada ettepanekuid täiendavate meetmete võtmiseks.
Kogu läbirääkimisprotsessi jooksul on Euroopa Parlamendi sekkumine mitmes olulises küsimuses toetanud seda, et saavutada esialgselt komisjoni välja pakutud eesmärkide ambitsioonikas tase. See kehtib eelkõige põhiküsimuste suhtes, nagu: prioriteetsete ainete loetelu läbivaatamine tulevikus, mis on nüüd selgelt seotud keskkonnaalaste kvaliteedistandarditega ning mille läbiviimiseks tehakse ettepanek kahe aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist; loetelu võimalikest ainetest, mis vaadatakse läbi pärast kehtiva loetelu läbivaatamist; ning heite, keskkonda laskmise ja kadude andmiku ning segunemispiirkondade kriteeriumid.
Lubage mul põgusalt märkida ka saasteainete ja heitekontrolli küsimust. Nagu teate, nähakse vee raamdirektiiviga ette lähenemisviis, millega seotakse heitekontroll ja keskkonnaalased kvaliteedistandardid. Heitekontrolli reguleeritakse suurel määral kehtivate ühenduse õigusaktidega. Lisaks heitekontrollile, mida viiakse läbi vastavalt linnaheitvee puhastamise, põllumajandusest lähtuva nitraadireostuse ning keskkonnareostuse integreeritud ennetamise ja piiramise direktiividele (need direktiivid olid 2000. aastal vee raamdirektiivi heakskiitmise ajal juba jõus), on komisjon vahepeal kehtestanud või kavandanud üle 30 ühenduse õigusakti. Tooksin mõned neist ka näidetena esile: REACHi määrus, määrus püsivate orgaaniliste saasteainete kohta, kaevandamisjäätmete direktiiv, pestitsiidide direktiiviga kehtestatud ainete kasutamise piirangud ning direktiiv teatavate ohtlike ainete ringluse ja kasutamise piiramise kohta.
Seetõttu oleme seisukohal, et liikmesriikide käsutuses on piisavad õigusvahendid, et saavutada vee raamdirektiivi eesmärke.
Lisaks hindab komisjon ühenduse tasandil täiendavate kontrollimeetmete võtmise vajadust ning esitab prioriteetsete ainete loetelu läbivaatamisel vajadusel asjakohased ettepanekud. Samuti hindab komisjon vajadust liigitada prioriteetsed ained prioriteetsete ohtlike ainetena, võttes arvesse uut kättesaadavat teavet ning viimaseid arenguid REACHi määruse raames.
Lõpetuseks sooviksin veel kord väljendada oma rahulolu seoses ühiselt tehtud tööga, eelkõige raportööri tehtud tööga. Kinnitan taas komisjoni täielikku toetust meetmete kompromisspaketile, mis on käesoleva väga olulise õigusakti teisel lugemisel heaks kiidetud.
Robert Sturdy
fraktsiooni PPE-DE nimel - Hr juhataja, sooviksin õnnitleda raportöör Laperrouze'i. Ta on olnud eeskujulik raportöör ning olen nautinud temaga koos töötamist. Olen õnnelik, et komisjon kinnitab oma heakskiitu raportile.
Kavandatud direktiiv - ning ma ei hakka kordama raportöör Laperrouze'i öeldut, vaid lisan omalt poolt mõned märkused - on vee raamdirektiivi tütardirektiiv ning lõplik õigusakt, millega tagatakse vee hea kvaliteet erinevates liikmesriikides. Oleme raportööri, nõukogu ja komisjoniga pidanud arvukalt kõnelusi ning leian, et oleme jõudnud kokkuleppele kompromisspaketi osas, mida me kõik heaks kiidame. Nagu raportöör, kutsun ka mina kõiki üles selle poolt hääletama. Leian, et tegemist on tasakaalustatud paketiga: keskkond on kaitstud, parandatakse meie kodanike tarbitava vee kvaliteeti ning majandusele seatav koormus on mõistlik ning ka viimane on minu meelest samuti oluline. Läbirääkimiste käigus oleme küsimust arutanud valitsusväliste organisatsioonide ja tööstusega ning töötanud välja väga hea ettepaneku.
Ettepanekuga piiratakse pinnavees keemiliste ainete, ohtlike ainete, sealhulgas raskemetallide, mõningate pestitsiidide ja teiste ohtlike kemikaalide, kontsentratsiooni. Ettepanek põhineb olulisel määral ennetavate meetmete põhimõttel. Nagu raportöör märkis, võivad liikmesriigid määrata segunemispiirkonnad, kus keemiliste ainete kontsentratsioon võib teatud tingimustel ületada asjaomaseid keskkonnaalaseid kvaliteedistandardeid, kuid mõistagi tuleb neid väga hoolikalt jälgida. Piiriülestes veekogudes on piirkondi, mida võidakse määratleda segunemispiirkondadena - tegemist on väga hea õigusaktiga. Õigusaktis seisab, et liikmesriigid koguvad teavet, sealhulgas kaarte. Leian, et meil võib esineda raskusi kaartide saamisel, kuid me leiame sellele siiski lahenduse. Õigusaktiga sätestatakse vesikonna majandamiskava kehtestamine, mis hõlmab süvendamist ja laevatamist, kuna ka need tegevused põhjustavad heidet ja jäätmeid. Prioriteetseid aineid võib nüüd välja jätta, tingimusel et see vastab vee raamdirektiivile.
Mu daamid ja härrad, lisan veel viimase mõtte. Vesi on elu alus - vaadeldav direktiiv on ülioluline. Isegi Marsil on vesi elu aluseks.
Marie-Noëlle Lienemann
Hr juhataja, volinik, daamid ja härrad, lubage ka mul tänada raportöör Laperrouze'i ja kõiki variraportööre ning eesistujariiki Sloveeniat tehtud töö eest.
Tegemist on vee raamdirektiivi viimase tütardirektiiviga ning seega oli meile väga oluline saavutada kompromiss, mis on selge edusamm meie püüdluses võidelda veereostuse ning eelkõige keemilise reostuse vastu. Igapäevastest uudistestki ilmneb, kuivõrd polüklorobifenüülid kahjustavad ühenduse veeressursse.
Raportöör Laperrouze on esile toonud kõik punktid, mille suhtes oleme edu saavutanud. Nagu kompromisside puhul alati, oleksime soovinud saavutada enamat, kuid arvan, et oleme loonud hea aluse. Jääme valvsaks, sest paljugi sõltub nüüd komisjonist ning loodame, et komisjon on ambitsioonikas, kui ta võtab teadusekspertide järeldusi toetavaid meetmeid seoses prioriteetsete ainete ja prioriteetsete ohtlike ainete tulevase liigitamisega; tegemist on 13 üldtuntud ainega, mida lähimas tulevikus liigitada tuleb. Samuti tagame, et praegune teaduslik selgusetus seoses elustiku ja setetega ei põhjusta ebamäärast olukorda, mis pikemas perspektiivis vabastab Euroopa Liidu püüdlustest mõista elustikku ja setteid ning nende kvaliteeti parandada.
Lõpetuseks, segunemispiirkondi tuleb parandada, saasteainete ja reostusallikate alaseid teadmisi tuleb suurendada ning heidet tuleb jälgida. Me tagame, et Euroopa Parlament jääb valvsaks ning tänan volinikku tema märkuse eest, mille kohaselt soovis komisjon lisaks hääletamisel oleva kompromissi sätetele esitada teavet vee raamdirektiivi rakendamise kohta ning praeguste täiendavate meetmete kohta, kui see on vajalik ning kui liikmesriikides esinevad viivitused või kahtlused; kõnealuste meetmetega tagatakse, et me tõesti saavutame 2015. aastaks keskkonnaalaselt vastuvõetava veekvaliteedi taseme, mis vastab meie 2000. aastal asetleidnud hääletuse tulemusele.
Chris Davies
fraktsiooni ALDE nimel - Lugupeetud juhataja, kuna oleme raportööriga samas fraktsioonis ning tegemist on minu lähedase kolleegiga, on mõistetav, et toetan tema saavutatud kokkulepet. Ehk oleksime suutnud saavutada enamat, ehk oleksime saanud loetelusse lisada veel kemikaale, kuid teaduslik arvamus on selles osas vastuoluline ning poliitiline tahe ei ole alati tugev. Eelmise raportööri sõnadega võib kokkulepet pidada piisavalt heaks.
Leian, et veepoliitika on üks edukamaid valdkondi Euroopa keskkonnapoliitikas. Arvan, et peaksime tänama komisjoni aastate jooksul tehtud töö eest ning proua Lienemanni töö eest, mida ta umbes seitsme aasta eest tegi seoses vee raamdirektiiviga. Isegi kui tegemist ei ole piiriüleste küsimustega, on kollektiivne otsustavus käsitleda nii minevikus toimunud kui praegust reostust põhjustanud vee kvaliteedi tagamiseks sellise investeeringute taseme, mis ületab selgelt taseme, mis oleks tehtud juhul, kui liikmesriigid oleks antud küsimust üksikult käsitlenud. Meie kehtestatud õigusaktid on selles osas sisult selged. Reostus on määratletav ja mõõdetav. Reostuse vältimise nõuded on täidetavad ning käesolev õigusakt on samm edasi, sest sellega kehtestatakse täiendavad keelud mitmete kemikaalide, pestitsiidide ja saasteainete suhtes, mis ohustavad praegu veekeskkonda ja inimelu.
Kuid samuti oleme teadlikud Euroopa Keskkonnaagentuuri aruannetest, mille kohaselt esineb ikka veel tihti juhtumeid, mil liikmesriigid ei täida õigusakte tõhusalt ja piisavalt. Tuginedes Euroopa Parlamendis käesoleva õigusakti laadi osas saavutatud kokkuleppele ning veekvaliteedi osas Euroopas valitsevatele positiivsetele suundumustele, peaksime samuti vaatama komisjoni suunas ja ütlema "Sul on pädevus teostada järelevalvet, võtta meetmeid ja õigusakte jõustada - palun kasuta oma pädevust”.
Margrete Auken
Hr juhataja, ka mina sooviksin tänada raportöör Laperrouze'i tema sõbraliku ja kohusetundliku koostöö eest. Hoolimata kõigest oli õigusaktis võimalik säilitada kõik positiivne, mis esimesel lugemisel saavutati, kuid tänane tulemus jätab siiski soovida. Enamik toona saavutatust on kadunud agrokeemiatööstuse lobitöö tulemusel, mis oli suunatud vähem tõhusatele järelevalveasutustele. Tänaseks arutlusobjektiks olev õigusakt on kõigest puuduliku sisuga kest.
Meie üldeesmärk on astmeliselt parandada vee kvaliteeti Euroopa jõgedes ja järvedes. Piirata tuleb pestitsiidide ohtrat kasutamist põllumajanduses ja mürgiseid tööstusheiteid ning vees lubatud prioriteetsete ainete või prioriteetsete ohtlike ainete koguse osas tuleb jõustada ranged nõuded. Käesoleva aruande nõrkuseks on see, et puudub tegelik poliitiline tahe täiendavate ainete loetelusse lisamiseks. On juba ilmnenud, et praegune süsteem, mille kohaselt vaadatakse läbi loetelus olevad ained ja lisatakse uued ained, on ka parimal juhul liiga aeglane. Et järgida ettevaatuspõhimõtet, tuleks läbi vaadata mitmeid teisi aineid, kuid me jätame selle võimaluse kasutamata.
Lisaks ei ole selge, millistele kriteeriumidele peab aine vastama, et ta määratletaks piisavalt ohtlikuks, et seda täielikult keelata. Oleme jõudnud olukorrani, kus on mitmeid aineid, mis on väga tõenäoliselt väga ohtlikud, kuid komisjon keeldub nende lõplikust keelamisest. See on lubamatu: kui aine on ohtlik, siis ta on ohtlik. Peame teostama järelevalvet selle üle, kas komisjon hakkab neid aineid läbi vaatama või jätkab otsusega venitamist, tuues põhjuseks selle, et tal pole piisavalt andmeid. Kui see nii on, siis peaks komisjon ise need andmed hankima.
Mõnes küsimuses on tehtud edusamme. Näiteks peavad riigid nüüd reostusallikaid kaardistama ning samuti lisama kontsentratsioonid settes ja elustikus. Lisaks ei ole komisjonil võimalik olukorra läbivaatamist edasi lükata 2025. aastani nagu ta seda soovis. Selline läbivaatamine peab olema tehtud 2018. aastal.
Jah, me hääletame käesoleva aruande poolt. Pärast esimest lugemist toimunud tagasilööki oleme rahul ka väikeste edusammudega.
Wiesław Stefan Kuc
fraktsiooni UEN nimel - (PL) Hr juhataja, pinna- ja põhjavett saastavad tuhanded allikad ning saastust ei põhjusta üksnes põllumajandus ja põllumajanduslik toidutööstus, kaevandused ja keemiatööstus, vaid ka kodumajapidamised.
Kohtades, kus ei ole heitveepuhastusseadmeid, mürgitame oma nappi veeressurssi üha enam. Prügilad on mitmete mürgiste ainete allikaks ning bioloogilised heitveepuhastusseadmed ei suuda prügilatest pärinevat prügi puhastada, kuna ka bakterid saavad mürgitatud. Järvede ja tehislike reservuaaride põhjas asuvad ladustamiskohad sisaldavad samuti mürgiseid aineid. Probleemiks on see, kuidas neid saaks puhastada. Kui kõnealused veekogud voolavad merre või ookeani, mürgitavad nad kogu planeeti; ning see toimubki juba. Selliste ladustamiskohtade puhastamine on väga kulukas ning selle tegemiseks ei ole tehnoloogiaid.
Sooviksin samuti taaskäsitleda küsimust, mis käsitleb tuhandeid tonne aegunud pestitsiide, mis korrapäraselt mürgitavad meie vett ning on juba jõudnud 1000 meetri sügavusele. Sel põhjusel on meie fraktsioon seisukohal, et hoolimata kuludest peaks direktiiv rohkem tähelepanu pöörama vee kaitsmisele.
Jens Holm
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (SV) Käesoleva direktiivi eesmärgiks oli sätestada keskkonnaalased kvaliteedistandardid mitme ohtliku kemikaali osas ning kaitsta seega vooluveekogusid kemikaalide ja teiste kahjulike ainete eest. Kahjuks on lobitöötajad suutnud edukalt mõjutada nii Euroopa Komisjoni kui ministrite nõukogu. Nüüd, mil see küsimus on teisel lugemisel, on head kavatsused kahjuks täielikult devalveerunud. Üheks näiteks on see, et ohtliku ainena on liigitatud üksnes 11 kemikaali 29st kemikaalist, mille osas soovisime Euroopa Parlamendile järelevalvevolitusi. Liikmesriikidele ei ole sätestatud konkreetset nõuet täita reostuse vähendamise eesmärke. Siiski on käesolev kompromiss parem komisjoni poolt esialgselt ettepandust. Seetõttu toetab fraktsioon GUE/NGL seda kompromissi, kuid võite olla kindlad, et me jälgime küsimust tähelepanelikult ning püüame tagada, et vooluveekogud on tulevikus paremini kaitstud. Kui saabub aeg direktiiv läbi vaadata, loodame seda täiendavalt tugevdada. Mul on küsimus täna õhtul meie seas viibivale volinik Dimasele: kuidas suhtute sellesse, kui üksikud liikmesriigid tahavad enamat saavutada ja võtavad käesolevas direktiivis sätestatutest laiaulatuslikumaid meetmeid? Kui üksikud liikmesriigid tahavad käesoleva kompromissiga võrreldes liigitada rohkem aineid, kas lubaksite neil seda teha ja võtta vastu rangemaid õigusakte?
Johannes Blokland
fraktsiooni IND/DEM nimel - (NL) Hr juhataja, esmalt sooviksin tänada raportöör Laperrouze'i kogu tema töö eest läbirääkimiste pidamisel nõukoguga.
Arvan, et oleme saavutanud väga hea kompromisspaketi seoses vee kvaliteedistandarditega. Olen eriti rahul, et säilinud on segunemispiirkondade kontseptsioon. Sellega seoses on mul küsimus volinik Dimasele.
Eesmärgi teostatavuse seisukohast on tegemist olulise kontseptsiooniga, seda muidugi tingimusel, et sellega ei kahjustata olulisel määral keskkonda. Vee raamdirektiiviga nähakse ette vähendada joogivee puhastamisega seonduvaid jõupingutusi. Joogivee standardid on rangemad kui vee kvaliteedistandardid. Pinnavees on mitmeid joogivee kogumispunkte ning praktikas võib esineda, et kogumispunktid on suhteliselt lähedal reostusallikale ning et kogumispunkt võib asuda segunemispiirkonnas, mistõttu suureneb veepuhastusettevõtete töökoormus. Kas volinik Dimas saab kinnitada, et teeb kõik võimaliku, vältimaks probleeme, mida segunemispiirkonnad põhjustavad seoses joogivee kogumispunktidega?
Richard Seeber
(DE) Hr juhataja, ka mina sooviksin tänada raportööri ja komisjoni käesoleva ettepaneku osas tehtud väga konstruktiivse töö eest.
Soovin täiskogule meenutada, et tegemist on kompromisspaketiga. Siin läbiräägitu näol on tegemist väga hea kompromissiga, mis on kindlasti täiendav tükk Euroopa veekvaliteedi mosaiigis. Soovin rõhutada, et Euroopa on kontinent või poliitiline üksus, mis hindab oma keskkonda kõrgelt ning kehtestab väga kõrged standardid. Võib olla, et oleksime suutnud oma eesmärke kiiremini saavutada, kuid kui võrdleme Euroopat maailma teiste osadega, siis on selge, et oleme saavutanud väga kõrge standardi, mida tuleb säilitada ja veelgi parandada.
Sellega seoses sooviksin komisjonile samuti meenutada, et peame üldsust tõhusalt teavitama oma saavutustest Euroopa keskkonnapoliitika ja eelkõige veepoliitika valdkonnas. Eelkõige Iirimaa referendum näitab, et me ei ole kõnealust edulugu suutnud edastada. Euroopa on keskkonnaküsimustes olnud väga edukas, kuid tema elanikkonna seas on vaid vähesed teadlikud tema juhtivast rollist. Võib tõesti olla, et lobitöötajad on kompromissi mõningal määral lahjendanud, kuid samuti on olemas teised huvirühmad, kes on aidanud tagada, et kompromissiga kehtestatakse tööstusettevõtetele, talupidajatele ja teistele saastajatele kohustus teha tugevaid jõupingutusi.
Sellega seoses sooviksin meenutada, et vesi on kindlasti üks looduselement, millele peame tulevikus rohkem poliitilist tähelepanu pöörama. Palun volinikul jälgida veepoliitika tulevasi arenguid, kuna eelkõige kliimamuutused põhjustavad meile uusi probleeme ning vee tähtsus majandusele ja inimeste elule suureneb järsult.
Kompromiss on tervikuna tasakaalustatud ning kutsun kõiki parlamendiliikmeid seda heaks kiitma. Enamat ei olnud võimalik saavutada.
Dorette Corbey   -
(NL) Hr juhataja, tahaksin tänada raportöör Laperrouze'i tema töö eest, mille tulemusel on teisel lugemisel jõutud rahuldavale kokkuleppele. Pinnavee puhtus on muidugi väga tähtis. Korrapäraselt laekub teateid sellest, et kalades on liialt elavhõbedat ja teisi kahjulikke aineid. See ei ole hea inimeste tervisele ja keskkonnale ning me peame selles osas midagi tegema. Praeguses kokkuleppes on tasakaalustatud keskkonna kaitsmise vajadus ning ettevõtjate, veefirmade ja valitsuste kulutõhusus. Euroopa Parlament on teksti mitmel korral edukalt parandanud. Seega tuleb nüüd selgelt tähistada segunemispiirkonnad, mis asuvad reovee väljajuhtimiskohtade lähedal, kus on lubatud reostuse suurem tase ning liikmesriigid peavad märkima, kuidas segunemispiirkondi on tulevikus võimalik vähendada.
Samuti on Euroopa Parlamendil poliitika tuleviku jaoks: ained, mis võivad olla ohtlikud, tuleb täiendava uurimise eesmärgil lisada eraldiseisvasse loetelusse. Pooldan sellist lähenemist täielikult.
Samuti toetan küsimust, mille parlamendisaadik Blokland esitas volinik Dimasele seoses reovee väljajuhtimiskohtade ning segunemispiirkondades asuvate joogivee kogumispunktidega.
Sooviksin samuti pöörata tähelepanu mitmetele meetmetele, eelkõige haiglate lähedal ning ravimijääkide küsimusele. Tegemist on veel ühe olulise küsimusega, mida tulevikus tuleb käsitleda.
Hiltrud Breyer   -
(DE) Hr juhataja, nagu me teame, on vesi kõige väärtuslikum ressurss ning me ei tohi seda kahjustada seeläbi, et ei kehtesta ambitsioonikat veepoliitikat. On väga kahetsusväärne, et Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel veeressursside kaitse osas saavutatud edusammud on kahanenud seeläbi, et kontrollimisele kuuluvate ohtlike ainete loetelu on muudetud kaks korda pikemaks ning ELi liikmesriikidele on kehtestatud kohustus vähendada saasteainete heitkoguseid. Tulemuseks on kadumaläinud võimalus saavutada enamat vee kaitseks. Seoses veekaitsega on oluline tagada järjepidevus erinevate õigusaktide vahel. Peame keelustama kantserogeensed, mutageensed ja reproduktiivtoksilised pestitsiidid ning sisesekretsioonisüsteemi kahjustajad. Seepärast leiangi, et on kahetsusväärne, et komisjon hiilib pidevalt kõrvale ning ei käsitle keskkonna ja rahvatervise küsimusi. 2006. aastal väitis komisjon keskkonnakvaliteeti käsitleva õigusakti eelnõus, et ei kavatse esitada ettepanekuid prioriteetsete ohtlike ainete koguse ja mürgisuse vähendamiseks. Need ettepanekud tuleks teha REACHi ja pestitsiide käsitlevate õigusaktide raames. Kuid mis tegelikult juhtus? Euroopa Parlamendi raport, meie ettepanek oli see, millega tagati kooskõla vee raamdirektiiviga ning saasteaineid käsitlevate õigusaktidega. Euroopa Parlament tegi seda, mitte seda lubanud komisjon.
Meie nõudmine on seega, et prioriteetsete ohtlike ainete loetelus olevate pestitsiidide kasutamist ei tohiks lubada. Lihtsaim lahendus on tagada, et need ohtlikud ained ei pääseks üldse meie vetesse.
Cristina Gutiérrez-Cortines   -
(ES) Hr juhataja, sooviksin õnnitleda raportöör Laperrouze'i, kes on kokkuleppe ja üksmeele saavutamiseks teinud erakordset koostööd minu fraktsioonikaaslaste ning terve Euroopa Parlamendiga.
Olen vaadeldava direktiiviga väga rahul, millega käsitletakse mitmeid olulisi küsimusi. Esiteks, nagu parlamendisaadik Lienemann ütles, on säästvus oma olemuselt protsess ning reovee töötlemine, vee kvaliteedi parandamine ja veepoliitika on osaks protsessist, mida me alustasime mitme aasta eest. Lisaks sellele peab see protsess olema realistlik, sest seda tuleb ka ellu viia.
Õigusloome on rakendamisest palju lihtsam. Õigusloome on rakendamisest palju odavam. Millegi keelustamine ei maksa midagi. Rakendamine tähendab
aga, et ettevõtted, talupidajad ja kohalikud omavalitsused peavad poliitikat ellu viima, mis ei ole alati lihtne.
Arvan, et tegemist on olulise edusammuga, kuid me peame jääma realistideks, kuna nagu me eile nägime, ei ole näiteks referendumi ajal alati lihtne olla eurooplane. See nõuab rahalisi kulutusi ja jõupingutusi ning just seda me teeme praegu, eriti kui meeles pidada, et tegemist on üleeuroopalise poliitikaga.
Veepoliitikat tuleb kogu Euroopas rakendada ning seetõttu tuleb meil tegemist teha erakordselt keeruliste olukordade ja paljude asjaoludega, sealhulgas väga oluliste geofüüsiliste asjaoludega.
Sooviksin käesoleva direktiivi osas veel märkida kaht aspekti, mille näol on minu hinnangul tegemist edusammudega. Esiteks nõutakse direktiiviga valitsustelt läbipaistvuse suurendamist. Vesi on alati olnud üsnagi läbipaistmatu. Euroopa veefoorumil on meie üheks eesmärgiks läbipaistvus avalikkuse teavitamisel, mida me nüüd ka tõsiselt täita püüame.
Sama kehtib indikaatorite, sealhulgas molluskite, osas ning soovin rõhutada veeanalüüside tähtsust tervisele.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Sooviksin raportööri õnnitleda ning väljendada oma täielikku toetust ideele, et vajame pinnavee kvaliteedi rangemat reguleerimist ja ühenduse õigusaktide tõhusat hindamist.
ELi välispiiri lähedal asuvad väikesed liikmesriigid on vastamisi väga tundliku küsimusega, milleks on veereostus, mida põhjustavad ELi naaberriigid. ELi soov ega kavatsus ei ole end ökoloogia ja teiste küsimuste osas eraldada "raudse eesriidega”. Seepärast on võrdselt oluline vähendada saastatust nii ELi liikmesriikides kui selle naaberriikides. Muudatusettepanekus 26 tuuakse esile komisjoni kohustus esitada ühe aasta jooksul pärast direktiivi jõustumiskuupäeva üksikasjalik aruanne olukorra kohta seoses kolmandate riikide põhjustatud reostusega. Komisjon peaks naaberriikidega peetavate läbirääkimiste käigus panema suuremat rõhku sellele, et neid innustada täiendavalt ellu viima keskkonnaalaseid kohustusi. See küsimus on väga oluline riikidele, kes jagavad ELi naaberriikidega vesikondasid.
Christa Klaß   -
(DE) Hr juhataja, volinik, daamid ja härrad, "Vesi on elu” või "Vesi - sama väärtuslik kui teemandid”: sellised olid meie põhimõtted 2000. aastal, kui algatasime vee raamdirektiivi. Veepoliitika valdkonnas keskkonnakvaliteedi standardeid käsitlev direktiiv on vee raamdirektiivi viimane peamine tütardirektiiv. Selle eesmärk on kehtestada keskkonnakvaliteedi standardite kogum seoses prioriteetsete ainete ja prioriteetsete ohtlike ainetega, tagamaks et elu aluseks olev vesi on ohtude eest hästi kaitstud (ning siinkohal pean silmas kõrgeimat võimalikku kaitsetaset), mis on vajalik ja võimalik viimaste teaduslike teadmiste alusel.
Minu meelest tähendab see samuti ka seda, et vee kaitsmine on ülesanne, mida tuleb pidevalt täita. Peame poliitiliselt kogu aeg jälgima teadusuuringuid ja nende tulemusi, et lisada direktiivi uued avastused ning tagada, et vee kaitse on kogu aeg ja kõigil asjaoludel kooskõlas kõige uuema teaduse ja tehnoloogiaga. Seda ei tohi kunagi enam juhtuda (nagu praegu), et komisjon ei täida oma volitusi ning laseb tegevusetult ajal mööduda. Prioriteetsete ohtlike ainete loetelu tuleb pidevalt läbi vaadata ja viivitamatult kontrollida. Komisjoni tegevusetus tingis meetmete võtmise Euroopa Parlamendis ja teise loeteluga seotud ettepaneku tegemise; see loetelu sisaldab aineid, mida tuleb viimaste teadustulemuste valguses kontrollida. Selle loeteluga ei tohi aineid ennetavalt liigitada ega hinnata. Samuti peaks loeteluga antama võimalus kõrvaldada ainetega seotud kahtlusi. Loomulikult ei tohi aineid sellisesse loetelusse lisada üksnes sisetunde alusel. Fraktsioon PPE-DE on teinud üleskutse kiiremalt ja keskendatumalt käsitleda selliseid aineid, mille osas on juba olemas andmeid, mis näitavad nende kõrget ohutaset. Meie meelest piisab kuuest kuust.
Volinik, ma loodan väga, et kasutama ei hakata praegu ettenähtud 24 kuu pikkust ajavahemikku, kuna ohutuse osas peab alati olema võimalus viivitamatult tegutseda. Toetame tervikuna raportöör Laperrouze'i väljatöötatud kompromissi.
Péter Olajos   -
(HU) Tänan teid, hr juhataja. Enamik Euroopa jõgedest läbib mitut riiki, kes saavad jõeressurssidest kasu ja jagavad sellest tulenevat vastutust. Iga liikmesriiki läbiva vee kvaliteet sõltub ülesvoolu asuvatest riikidest. Doonau näiteks voolab läbi seitsme riigi, Drava läbi kuue riigi ning Rein ja Tisza läbi viie riigi. See kujutab endast suurt väljakutset ja eeldab laiaulatuslikku koostööd. Loodetavasti aitab käesoleva õigusakti vastuvõtmine teha lõppu vahule, mis on Raba jõel olnud viimased seitse aastat. Hetkel on Ungari ainsal tõelisel jõe märgalal suplemine soovitatav üksnes juhul, kui inimene kannab ujumistrikood, mille pilti parlamendiliikmetele jagati ning mis on samuti kujutatud plakatitel. Raba jõgi on muidugi vaid lakmuspaber, mis näitab, et kehtivate õigusaktidega on midagi valesti, sest kui kõik täidavad kõiki õiguslikke piiranguid, aga jõel esineb endiselt paks vaht, siis peab viga olema õigusaktides. Seepärast peame seda muutma ning seetõttu kutsun teid kõiki homme hääletama kompromisspaketi poolt.
Gyula Hegyi   -
(HU) Parlamendiliikmed on juba märkinud, et puhas vesi on tõenäoliselt 21. sajandi kõige väärtuslikum ressurss ning selle vastu on raske vaielda. Samuti on tõsi, et olukord Euroopas on nii magevee koguse kui kvaliteedi osas üldjoontes hea. Sooviksin teie tähelepanu juhtida küsimusele, mida ei ole seni käsitletud, nimelt asjaolule, et kliimamuutuste tulemusel muutub magevee sadestuskõver ning koos sellega ka sellest tulenev jaotuskõver üha äärmuslikumaks. See tähendab, et kogu Euroopas on suved tulevikus pikad ja kuumad ning esinevad paduvihmad. Seetõttu vajame lisaks praegu käsitletud keskkonnaküsimustele ka veeressursside majandamise süsteemi, mis erinevalt praegusest ladustab vett ning võimaldab seda põua-aastatel kasutada. Samuti on väga tähtis, et see muudetakse Euroopa Liidu poliitikaks, kuna see võimaldab meil säilitada Euroopa magevee kogust; selle kvaliteet tagatakse samas õigusaktidega. Tänan tähelepanu eest.
Marios Matsakis   -
Hr juhataja, veereostus toimub jõgedes, järvedes ja maapinnal, kuid see võib toimuda ka transpordi tulemusel. Seda ohtu süvendab Lõuna-Euroopas valitsev põud, mille tulemusel praegu ehitatakse paljud naftatankerid ümber joogivee transpordiks. See on valdkond, kus kogemusest võib puudu tulla. Sooviksin paluda, et volinik tagab, et selline transport on täiesti ohutu ning ei põhjusta reostust aromaatsete süsivesinikega, mis meile teadaolevalt võivad tõsiselt kahjustada inimeste ja loomade tervist.
Stavros Dimas
Hr juhataja, lisaks punktidele, mida märkisin oma sissejuhatavas avalduses, annab kavandatav direktiiv panuse ka vett käsitlevate ELi õigusaktide lihtsustamise protsessi.
Nagu mäletate, sisaldab vee raamdirektiiv juba sätteid seitsme (1970ndatel ja 1980ndatel aastatel vastuvõetud) õigusakti kehtetuks tunnistamise kohta. Käesoleva direktiiviga kuulutatakse kehtetuks veel viis direktiivi ning lihtsustatakse samas veearuannete esitamist uue Euroopa veeteabesüsteemi (WISE) raames. Sel viisil omandame parema teadmistebaasi poliitiliste ja tehniliste otsuste tegemiseks.
Mäletate samuti, et Euroopa Parlament pööras erilist tähelepanu eesmärgile kõrvaldada või järkjärguliselt kaotada teatud ained, mis sisaldusid vee raamdirektiivis. Kavandatud seletuskiri, mis sisaldab kaarte, on kõigile vajalik teabeallikas. Tegemist on hindamisvahendiga, mida komisjon kasutab, kui ta uurib, kas järkjärgulise vähendamise või kõrvaldamise keskkonnaalased eesmärgid on täidetud.
Vee raamdirektiiv ja selle tütardirektiiv loovad kindla, prognoositava ja pikaajalise aluse otsuste tegemiseks igal tasandil alates vesikonna ja kohalikust tasandist kuni üleeuroopalise tasandini. See on eriti oluline, et koostada vesikondade majandamiskavad ja meetmeprogrammid, mis tuleb esitada 2009. aasta detsembriks. Komisjon esitas eelmisel aastal oma esimese aruande vee raamdirektiivi rakendamise kohta. Aruanne sisaldas hinnangut saavutuste ja puudujääkide kohta. Nüüd on liikmesriikide ülesandeks täita õigeaegselt oma kohustusi.
Sooviksin kasutada võimalust ja meenutada teile, et regionaalarengu-, ühtekuuluvus- ja maaelu arengu poliitika raames on võimalik saada ELi rahalist abi. Liikmesriikidel on õigus ja samuti ka kohustus valida oma prioriteedid ja projektid.
Vee raamdirektiivi artikliga 7 on juba sätestatud joogiveega seotud kohustused ning käesolev kompromissiga ei muudeta asjakohaseid menetlusi ja sätteid.
Sooviksin tuua esile, et liikmesriigid peavad esitama aruande selle kohta, et nad täidavad vee raamdirektiivi artiklit 15 ning meetmete kohta, mida nad võtavad segunemispiirkondade ulatuse vähendamiseks ja seoses rahvusvahelise koordineerimisega, mida tehakse segunemispiirkondade määratlemiseks. Lisaks ei ole komisjonil vastuväiteid, kui liikmesriik soovib kehtestada rangemaid keskkonnastandardeid.
Lõpetuseks võib märkida, et komisjonil on rõõm väljendada täielikku toetust kompromisspaketile, et saavutada käesoleva direktiivi osas kokkulepe teisel lugemisel. Siinkohas tänaksin veel kord raportööri tema tehtud eeskujuliku töö eest.
Seoses parlamendiliikme Matsakise tõstatatud küsimusega Küprosele vee transportimise kohta, siis tean et selline probleem on olemas ning ma vastan sellele küsimusele hiljem.
Anne Laperrouze
raportöör - (FR) Hr juhataja, daamid ja härrad, tänan teid panuse eest, mida olete käesoleva arutelu käigus teinud. Võite küsida, millised on meie lõplikud eesmärgid käesoleva direktiivi osas. Nendeks on muidugi pinnaveekogude kvaliteedi parandamine. Me ei soovi oma vetest enam leida pliid, kaadmiumi, niklit, elavhõbedat, lahusteid ning teisi väga mürgiseid ja kantserogeenseid aineid nagu näiteks polüklorobifenüülid. Parlamendiliige Lienemann viitas pool kuud tagasi uudistes edastatud teabele, mille kohaselt on polüklorobifenüülid bioakumuleerunud kalades, mida inimesed söövad. Me ei saa sellist olukorda enam heaks kiita ning arvan, et Euroopa kodanikud võivad samuti eeldada, et Euroopa edastab selge sõnumi, et ta kaitseb meie keskkonda ja tervist. Usun, et suudame selle sõnumi edastada, kui järgime vee raamdirektiivi koos selle tütardirektiividega.
Mõned parlamendiliikmed ütlesid, et loetelusse ei ole kantud piisavalt aineid ning et Euroopa Parlament on võrreldes esimese lugemisega teinud sammu tagasi. Esimesel lugemisel tegime ettepaneku lisada loetellu 33 + 28 ainet ehk kokku 61 analüüsitud ainet. Teisel lugemisel on meil arutlusel 33 + 13 ainet ehk kokku 46 ainet, kuid tuleb märkida, et tegemist on erilist muret tekitavate ohtlike ainetega, mis ei tohiks enam esineda jõevetes. Käesoleva direktiivi teiseks huvipakkuvaks aspektiks on see, et see võimaldab meil kontrollida Euroopa õigusaktide täitmist - pean siinkohal silmas REACH määruse ja IPPC direktiivi rakendamist. Nüüd on meil vahend sellise kontrolli läbiviimiseks.
Minu kolleegid ütlesid volinikule, et kui nõukogu ja Euroopa Parlament käesoleva teksti heaks kiidavad, on pall komisjoni väljakupoolel. Komisjonil on teha hiiglaslik töö, tal tuleb läbi viia suur arv analüüse ja koostada mitmeid loendeid. Soovin talle selles edu. Igal juhul jätkame järelevalve teostamist käesoleva õigusakti üle.
Juhataja -
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub teisipäeval, 17. juunil 2008.
