Подготовка на заседанието на Европейския съвет (16-17 декември 2010 г.) - Създаване на постоянен механизъм за действия при кризи с цел запазване на финансовата стабилност на еврозоната (разискване) 
Председател
Следващата точка е общото разискване по следното:
Изявления на Съвета и на Комисията относно подготовката на заседанието на Европейския съвет (16-17 декември 2010 г.),
Въпрос, изискващ устен отговор, зададен от г-жа Bowles - от името на комисията по икономически и парични въпроси, към Комисията относно създаването на постоянен механизъм за действиe при кризи с цел запазване на финансовата стабилност на еврозоната (B7-0659/2010).
Оливие Шастел
действащ председател на Съвета. - (FR) Г-н председател, г-н председател на Комисията, г-н член на Комисията, уважаеми колеги, от името на Съвета бих желал да Ви благодаря, г-н председател, за предоставената ми възможност да изложа пред Парламента въпросите, които ще бъдат обсъждани от Европейския съвет.
По общо мнение заседанието на Европейския съвет утре и вдругиден ще бъде от решаващо значение за укрепването на икономическия стълб на Икономическия и паричен съюз. Основната точка в дневния ред ще бъде всъщност укрепването на финансовата стабилност. Ние живеем в изключително време, което създаде и продължава да създава значителни предизвикателства както за правителствата, така и за гражданите. Ние трябва да направим всичко възможно, за да гарантираме, че настоящата финансова криза е преодоляна и доверието е възстановено.
От началото на кризата ние показахме нашата решимост да предприемем необходимите мерки за запазване на финансовата стабилност и за насърчаване на възстановяването на устойчив растеж. По-конкретно кризата очерта необходимостта от допълнителен инструмент за запазване на стабилността в еврозоната. Налагаше се да създадем специален механизъм, който току-що използвахме за подпомагане на Ирландия. В средносрочен план обаче се нуждаем от постоянен механизъм.
Поради тези причини, след задълбочени консултации с председателя на Европейския съвет, на следващото заседание на Съвета утре сутрин белгийското правителство ще внесе предложение за решение относно промяна в Договора с оглед създаването на механизъм за запазване на финансовата стабилност в еврозоната чрез изменение на член 136. Европейският съвет ще бъде призован да даде своето съгласие по проекторешението и за установяването на опростена процедура по преразглеждане, както е предвидено в член 48.6 от Договора за Европейския съюз. Целта е формално приемане на решението през март 2011 г. и влизането му в сила на 1 януари 2013 г.
Освен това изпълнението на доклада на специалната група за икономическото управление, който беше одобрен от Европейския съвет през октомври, е важна стъпка в посока заздравяване на фискалната дисциплина, по-строг икономически надзор и по-задълбочена координация. Този въпрос, на който ние придаваме огромна значимост, понастоящем се разглежда от Парламента и Съвета и следва да се реши до следващото лято.
Накрая, бих искал да подчертая важността на новата стратегия "Европа 2020" за растежа и заетостта, която играе важна роля за излизането от кризата. Белгийското председателство се ангажира с напредъка по прилагането на стратегията, за да проправи пътя за устойчиво икономическо възстановяване.
В допълнение към тези икономически въпроси бих желал да засегна други два въпроса. Европейският съвет ще се занимае с отношенията между Европейския съюз и стратегическите му партньори. Съветът по външни работи, председателстван от баронеса Аштън, подготви доклади за напредъка относно три партньора - САЩ, Китай и Русия. Във връзка с това Европейският съвет ще изслуша внимателно презентацията на баронеса Аштън за отношенията на Съюза със стратегическите партньори. Баронеса Аштън ще бъде призована да приложи този подход и по отношение на други партньори, като Украйна, Африка, Индия и Бразилия, като през март 2011 г. представи доклад, описващ състоянието на отношенията с партньорите ни.
Последният въпрос, на който ще се спра, засяга подаденото от Черна гора заявление за присъединяване към Европейския съюз. Съветът по общи въпроси приветства становището на Комисията относно Черна гора. Страната е постигнала напредък в изпълнението на политическите критерии, дефинирани от Европейския съвет в Копенхаген, и на изискванията за процеса на стабилизация и асоцииране. Въпреки това са необходими допълнителни усилия, особено за изпълнението на седем основни приоритета, залегнали в становището на Комисията. Като се има предвид предложението на Комисията, Съветът препоръча да се даде на Черна гора статут на страна кандидатка, като този въпрос ще се разгледа от Европейския съвет.
Жозе Мануел Барозу
председател на Комисията. - (EN) Г-н председател, г-н председател на Съвета, уважаеми колеги, заседанието на Европейския съвет през тази седмица ще насочи вниманието към две основни цели - постигане на консенсус по ключовите характеристики на бъдещия постоянен механизъм за стабилност в еврозоната и по едно ограничено изменение на Договора, което ще направи този механизъм устойчив в правно отношение. Ето защо аз се надявам и очаквам настоящият Европейски съвет да насочи вниманието си към изработването на решение, утвърждаването на линията на действие и засилването на консенсуса. Ако споразумението бъде постигнато, настоящият Европейски съвет ще изпрати и сигнал за единство, солидарност и безрезервна подкрепа на европейския проект, но за тази цел се изисква огромна и упорита работа.
Всички ние знаем, че в момента съществуват много рискове за Европейския съюз и за еврозоната в частност. Много хора търсят отговор от Европейския съюз: пазарите - в едни случаи, партньорите ни по света - в други, но най-важни са нашите граждани. Какво очакват те? Как да им вдъхнем увереност по най-добрия начин? За мен отговорът е ясен. Ние трябва да покажем, че Европейският съюз контролира събитията, че ние имаме начертан план за действия, към който се придържаме, и че говорим единогласно и действаме съвместно. Това, от което нямаме нужда, е да провеждаме конкурс по красота между лидерите, какофония от разнородни сценарии или изявления, непоследвани от действия.
Да, ние сме изправени пред сериозни предизвикателства, но ако се отдалечим и погледнем фактите, Европейският съюз се сблъсква фронтално с тях през настоящата година. Ние имахме два подобни проблема с Гърция и Ирландия. И в двата случая взехме правилните решения. Действителността показа, че и в двете ситуации Европейският съюз успя да реагира, но ние следва да предприемем сериозни реформи, за да гарантираме, че в бъдеще няма да се повторят подобни ситуации.
Истинското европейско икономическо управление е необходима предпоставка за това. Поради това пакетът от мерки за икономическо управление следва да се разглежда като основен градивен елемент в системата, която дава на европейците и пазарите увереност, че разполагаме с правилните структури. Надявам се, че Парламентът ще продължи да разглежда предложенията на Комисията като приоритет, за да бъдат те напълно осъществени до средата на следващата година.
Бъдещата ни система ще се основава на индивидуалните и колективните усилия, отговорността и солидарността. Ние се движим бързо в тази посока. В същото време публичните финанси следва да бъдат консолидирани. Стабилните публични финанси са необходими за възстановяване на доверието, което е изключително важно за растежа. В много държави-членки настоящата линия на фискалната политика засяга пряко дългосрочната устойчивост на публичните финанси и изисква коригиращи действия.
Разбира се, трябва да погледнем отвъд фискалната консолидация към насърчаването на растежа и ние сега засяваме семената на бъдещия растеж на Европа чрез стратегията "Европа 2020". Тя предлага реална перспектива за растеж в Европа. Наблюдавам как все повече държави-членки приемат безрезервно възможностите, които предлага стратегията. Нека стъпим на тази основа чрез ускоряване на реформите, насърчаващи растежа. Ако се заемем сериозно с нея, стратегия "Европа 2020" може да насочи местните ни, национални икономики и европейската икономики към бъдещите източници на растежа.
Ние работим усърдно, за да постигнем напредък по първия годишен обзор на растежа в рамките на един месец. Убеден съм, че това ще бъде главната тема за Парламента през следващата година. Такава ще бъде и темата за бъдещия бюджет на Съюза наред с това, как ще се използва големият му потенциал за решаване на задачата, свързана с насърчаването на растежа и създаването на работни места.
Ние трябва да наблюдаваме и банковата ни система и да предприемем необходимите действия, за да гарантираме, че банките са в състояние да финансират икономиката в достатъчна степен, особено малките и средните предприятия. Когато се наложи да стабилизираме икономиките, много от нашите действия са несистемни или временни. Друг важен елемент от подхода ни, насочен към сериозни реформи, следва да е постоянният механизъм за стабилност.
Това е целта на Европейския механизъм за стабилност. След интензивни консултации, които протекоха много добре, ние успяхме да осъществим напредък в очертаването на контурите на механизма в края на миналия месец. Аз съм убеден, че през тази седмица той ще бъде одобрен от Европейския съвет, въпреки че точните параметри ще трябва да бъдат подготвени през следващите седмици.
Механизмът следва да бъде подкрепен и от решение за продължаване на работата по ограничено и целево изменение на Договора. Сега, когато има консенсус между държавите-членки относно решението за изменение на Договора, този подход трябва бързо да се приложи. Целта на изменението е съвсем конкретна. Това е ясно, прагматично изменение за удовлетворяване на конкретна потребност. За нея е необходимо едно просто изменение. Така че нека не се поддаваме на изкушението да усложняваме прекалено нещата и да създаваме изкуствени връзки с други теми, нека не позволяваме да ни отдалечават от настоящата задача. Налице е внушителна политическа воля в подкрепа на еврото. И временният, и постоянният механизъм сега са ключови решения, които показват, че държавите-членки са решени повече от всякога да дадат своя принос за стабилността и надеждността на еврото.
Всички тези елементи - икономическо управление, фискална консолидация, осигуряване на реформите за насърчаване на растежа, ефективни банки, Европейски механизъм за финансова стабилност и неговият правоприемник, Европейския механизъм за стабилност - са взаимосвързани. Като цяло, към тях трябва да се подхожда комплексно по ясно очертан начин, така че да се даде адекватен отговор на кризата и да се гарантира, че в бъдеще няма да има подобни кризи.
Действията, които предприема Европейската централна банка, представляват, разбира се, съществен принос за постигането на тази цел.
Всички са съгласни, че предприетите през тази година действия, засягащи очевидно Гърция и Ирландия, са също в подкрепа на по-широките интереси на целия Европейски съюз и всички негови държави-членки. Те са основани в голяма степен на основните принципи на солидарност, колективна отговорност, споделяне на рисковете и предоставяне на взаимопомощ в случай на нужда. Аз знам, че тези принципи са скъпи на Парламента. Те са скъпи и на мен, така че мога да разбера защо изплуват на повърхността и други идеи, даващи форма на принципите чрез други възможни механизми.
В този момент нека кажа ясно: паневропейските облигации сами по себе си са интересна идея. Самата Комисия предложи тази идея още през 2008 г., когато даваше оценка на първите десет години от функционирането на Икономическия и паричен съюз, но сега се намираме в ситуация на криза и вече имаме финансови механизми за справяне с нея, като например Европейския механизъм за финансова стабилност. Те съвсем не са изчерпани и могат да се усъвършенстват и приспособяват доста по-бързо, отколкото алтернативите им, колкото и интересни да са те.
Ето защо, въпреки че разбирам желанието ви да разсъждавате относно всички възможни решения, настъпил е моментът за незабавни действия. Нека не убиваме идеята за бъдещето, а да се съсредоточим на този етап върху това, какво може да се направи за постигане на консенсус между държавите-членки и как да се действа бързо и решително.
Нека работим заедно, за да приключим годината с послание, съдържащо увереност, че Европейският съюз има обща визия за икономиката си и я прилага на практика. Нека направим това с ясното съзнание за нашето предопределение и нека то също бъде ясно - силна и стабилна еврозона във все по-обединен Европейски съюз.
Председател
Аз бих желал да благодаря на действащия председател на Съвета, г-н Шастел, и на председателя на Комисията, г-н Барозу, за встъплението към разискването. Ние говорим за нещо изключително важно. Преодоляването на кризата и създаването на работни места е приоритет за нашите граждани. Утре и вдругиден Европейският съвет ще насочи вниманието си най-вече към този въпрос.
Joseph Daul
от името на групата PPE. - (FR) Г-н председател, госпожи и господа, Европейският съвет, който се събира тази седмица, провежда заседанието си в изключителни условия: спекулативни атаки срещу еврото, възраждане на евроскептицизма и начало на разпространение на влиянието върху финансите на Европа. В същото време Парламентът се готви да гласува бюджета за 2011 г.
Разбира се, те са тясно свързани. Кризата с еврото и солидарните мерки оказват влияние върху покупателната способност на европейските граждани, които се чудят дали всички тези усилия си струват, дали те ще дадат някакъв резултат, откъде се появява евроскептицизъм дори в държави, традиционно смятани досега за проевропейски настроени. Това е явление, откраднато от популистки и екстремистки политически фракции, които се хранят от страха и изкушението да се затворят в себе си и които, когато са част от правителството, не предлагат чудодейно лекарство.
Ще започна с еврото, което ние трябва да защитаваме и стабилизираме, като в същото време си задаваме някои фундаментални въпроси.
Моят първи въпрос е: имала ли е някога Европа валута, стабилна като еврото? Казвам това на онези, които изпитват носталгия по националните валути: една крачка назад би имала катастрофални последици за Европа.
Вторият ми въпрос е: кой стои зад атаките, на които е подложено еврото месеци наред? Кой иска да спечели от това злодеяние, ако мога да го нарека така? Аз не съм конспиративен теоретик, но в разговорите си с политически лидери и финансови анализатори пътищата се събират в една точка, когато става дума за източника на нашите проблеми. Кога ще си вземем поука? Аз мисля, че ние можем да говорим открито с нашите приятели.
Третият ми въпрос е: защо еврото все още се търгува на стойност над 1,30 щатски долара? Това сериозно вреди на нашия износ и всички казват, че еврото е причина за това. Защо нашите държави са единствените, които следват стриктна праволинейна политика, докато нашите конкуренти се възползват от слабите валути, за да стимулират икономиките си? Това ни питат нашите граждани. Това са въпросите, които ми бяха зададени през последните две седмици по време на срещите с избрани политици.
Уважаеми колеги, това, от което се нуждаем, е послание, съдържащо увереност, че ние ще преодолеем кризата, мерки за насърчаване на възстановяването на растежа и конкретни мерки, подобни на тези, приложени неотдавна от Комисията с председател г-н Барозу, с цел възстановяване на вътрешния пазар или внасяне на повече етичност на финансовите пазари. Това, от което се нуждаем - и кризата с еврото го доказа - е сближаването на нашите социални и фискални политики. То изисква решителност. Г-н действащ председател на Съвета, г-н председател на Комисията, продължавайте напред с по-голяма скорост и ние ще решим немалко проблеми.
Ние ще се нуждаем от много решителност през следващите години, ако искаме да стабилизираме нашите държави на сцената на световната конкуренция и ако искаме да използваме парите на данъкоплатците по най-ефективния възможен начин. Усилията, насочени към оптимизиране на разходите, трябва да бъдат на всички равнища: местно, регионално, национално и европейско. Политическите и финансовите приоритети на Европейския съюз следва да бъдат преразгледани, а публичните финанси на Европа следва да са обект на основен преглед. Ние трябва да си зададем истинските въпроси и в зависимост от отговорите, които ще дадем, да приспособим бюджетната си рамка за периода 2014-2020 г.
Именно по повод на това критично важно разискване се събира Европейският парламент и именно в тези знаменателни обсъждания ние като представители, пряко избрани от 500 милиона европейци, възнамеряваме да участваме непосредствено, дори в случай че това е неприятно за някои правителства, които искат да отрекат това наше право.
Аз моля Европейския съвет да даде съгласието си и, ако е необходимо, да гласува, така че онези, които отричат това наше право на участие в разискването, да поемат своята отговорност. Тук според нас не става дума за надмощие, а за принос към изключително важното разискване относно бъдещето на европейското здание. Ние трябва да проявим решимост, трябва да вземем правилните решения, необходимите решения, за да гарантираме, че европейският бюджет се превръща все повече в инвестиционен бюджет.
Ако държавите-членки, загрижени относно бюджетните ограничения, могат да инвестират по-малко средства в образование, обучение, научноизследователска дейност и иновации, нека направим същото и на европейско равнище чрез обединяване на нашите ресурси и следователно чрез постигане на икономии от мащаба.
Групата на Европейската народна партия (Християндемократи) счита, че разискването относно финансите на Европа не трябва да се принизява до разправия между държавите-членки, които искат обратно парите си. Напротив, разискването следва да спомага за изглаждане на отношенията на нашите граждани с Европа, като се разяснява съгласуваната добавена стойност, както и какво представляват далновидните действия на европейско равнище.
Понастоящем правя посещения в европейските столици и мога да ви кажа, че това мнение все повече се утвърждава. Не пропускайте тази възможност. Тъй като наближава Коледа и Нова година и скоро изтича срокът на настоящото председателство, бих желал да благодаря на белгийското председателство за изключително доброто сътрудничество с Парламента, както и на Жозе Мануел Барозу, който прояви решимост и се зае с представянето на документа относно капиталовите изисквания преди края на юни. Считам, че трябва да продължим да работим заедно в същата посока и че държавните и правителствените ръководители трябва да ни последват. Ние трябва да им покажем пътя.
(Ръкопляскания)
Martin Schulz
от името на групата S&D. - (DE) Г-н председател, не се случва често заедно да приключваме годината с по-сериозна причина за загриженост. Ние сме дълбоко загрижени, защото Европа се намира в центъра на разрастваща се и усложняваща се криза на доверието. Има причини за настоящата криза на доверие и днес аз бих желал да се опитам да изложа някои от тях. Считам, че сега ние се сблъскваме с двоен подход на скритото действие. Той се прилага от онези, които се опитват да скрият истинската ситуация от гражданите на държавите. Това сериозно разклаща доверието на хората в ситуации, когато правителствата им казват: "Всичко е наред, няма проблеми, ние държим всичко под контрол", а после неочаквано променят мнението си и обясняват, че имат нужда от помощ в размер на неизброими милиарди евро Това се случи на два пъти досега. Аз не знам дали правителството още веднъж ще каже, че то държи всичко под контрол и може да финансира облигациите си, дори в случай че лихвените проценти се покачват, а после изведнъж ще промени мнението си и ще каже: "Нуждаем се от спасителен пакет. Помогнете ни!" Това не трябва да се случва. Необходим ни е опис на действителните национални и банкови дългове. Считам, че доверието ще нарасне, ако обясним какво е истинското положение, колкото и лошо да е то. Ако картите са свалени на масата, за нас е по-лесно да търсим решения.
От другата страна обаче е подходът на скритото действие. Така се случва, когато силните държави казват: "Ние не трябва да помагаме". Слушаме призива за ренационализация: "Ние не сме готови да плащаме за другите", независимо от факта, че държавите, които казват това, знаят, че в крайна сметка трябва да сме заедно и да плащаме. Подходът на скритото действие и укриване на истината от хората, макар и да е ясно, че трябва да се плаща и това е в собствен интерес, е също толкова вреден за доверието.
Ние сега се готвим за заседанието на Европейския съвет. Какво да кажем за различните мнения там? Едни са в подкрепа на паневропейските облигации, а други са против. Едни искат да се стабилизира спасителният пакет и той да се прокламира широко, други казват да не се прокламира. Чудя се къде е логиката да обясняваме, че това са просто временни мерки, тъй като ние държим нещата под контрол, но трябва да включим тези временни мерки в договора, така че те да бъдат на разположение в дългосрочен план. Всички забелязват това противоречие и то също разклаща доверието на хората. Доверието страда и когато през лятото правителството подлага банките си на стрес-тест и само няколко месеца по-късно си дава сметка, че това всъщност е стрес-тест за еврото, а не за банките.
Ние сме в условията на криза на доверие и трябва да Ви кажа, г-н Барозу, че макар и да е възможно казаното от Вас тази сутрин да е истина, то създава впечатлението, че ние, вместо да търсим най-добрите решения и да ги реализираме, обсъждаме минимално необходимия консенсус, който можем да постигнем в петък. Това просто не е достатъчно. То ще засили кризата на доверието. Политика, която успокоява националните пазари в краткосрочен план, не е достатъчна. Необходима ни е политика, стабилизираща пазарите и еврото. Защо никой в Парламента или в Европейския съвет не говори за външната стойност на еврото? Днес то се търгува на стойност 1,34 щатски долара. Най-ниската стойност по време на кризата е 1,20, а когато беше въведено, стойността му беше 1,15. Еврото е стабилна валута. В условията на междуконтинентална конкуренция, когато регионите на света се конкурират в икономическо отношение, значение имат вече не отделните национални валути, а валутната структура на целия регион. В икономическо и социално отношение еврозоната е определено най-силният регион в света. Тя е по-слаба единствено в политическо отношение, което се дължи на управляващите, осъществяващи политики, насочени към заглушаване на националния дебат в краткосрочен план. Еврото е силно и може да бъде много по-силно, ако онези, които формират политическата му рамка, и онези, които са отговорни за това, ще изпълнят най-накрая задълженията си и ще вземат смели, логични решения по социалните и икономическите проблеми, което ще сложи край на кризата на доверието. Трябва да видите само какво се случва в Лондон, Париж и Рим. Ако не спрем кризата на доверието, ще имаме по-големи проблеми през следващите няколко години.
Поради тези причини бих желал да кажа на Съвета, че аз поддържам идеята за паневропейски облигации. Ако съществува друга подходяща мярка, моля, вземете я, но накрая трябва да стигнете до споразумение за стабилизиране на еврото във вътрешен план, тъй като във външен то е стабилно.
Guy Verhofstadt
Г-н председател, мисля, че в живота има правило, което се прилага навсякъде: когато дадена група е атакувана, нейната реакция трябва да е единение и солидарност. Точно обратното се случи през 2010 г., когато еврото беше атакувано, защото след гръцката криза ние сме свидетели единствено на разногласия при разискванията, очевидна липса на единство и определено недостатъчна солидарност.
Сега на нас ни е необходима решителност - и аз се обръщам и към председателя на Комисията - да признаем, че всички предприети временни мерки са просто недостатъчни. Това не е мой анализ, това е анализ на Международния валутен фонд (МВФ), на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), на г-н Трише, който всъщност стои начело на паричния гарант на еврото - Европейската централна банка, и за когото всички мерки, които бяха взети, и тези, които са в процес на подготовка, далеч не са достатъчни.
Всички казват, че трябва да се предприемат действия в четири направления: първо, пакт за стабилност с механизми за реални санкции; второ, постоянен, увеличен кризисен фонд - аз не съм единственият, който го предлага, г-н Трише казва, че той трябва да бъде увеличен, държавните и правителствените ръководители не искат да го увеличават, а ние искаме доверието да се върне на пазарите; трето, действително икономическо и фискално управление, фискален и икономически съюз, и четвърто, единен пазар на паневропейски облигации.
Това са четирите неща, които трябва да свършим, защото никъде по света, колеги, няма валута, която да не е подкрепена от правителството, от икономическа стратегия и от облигационен пазар. По света няма такава валута. А какво ни се казва днес? Казват ни: "Да, това е добра идея, но трябва да почакаме малко повече". Трябва да почакаме какво? Може би да настъпи пълен хаос или пък еврото да изчезне.
Ето защо е дошло време да се вземе това решение и аз не очаквам Комисията, г-н председател, да ни каже днес "Да, ще бъде трудно, ние не трябва да продължаваме разискванията относно паневропейските облигации; това е добра идея, но сега не е времето, тъй като имаме кризисен фонд, който сега ще направим постоянен.". Едното няма нищо общо с другото. Кризисният фонд е необходим сега, за да отблъснем атаките срещу еврото, но паневропейските облигации също са необходими за средно- и дългосрочната стабилност на еврото. Няма противоречие между тях. Те са еднакво необходими, както е в целия свят.
Затова считам, че заедно с държавните и правителствените ръководители, които ще обсъждат утре и вдругиден и ще кажат: "Да, ние ще изменим незначително договора, като кризисният фонд, който по принцип следва да се увеличи, за което призовават всички, може да стане постоянен", аз считам, че е дошло времето Комисията да предложи възможно най-бързо пакет, който е много по-значим, безкомпромисен, глобален и последователен, доколкото това засяга този подход. Що се отнася до Пакта за стабилност и растеж, в който има реални механизми за санкции, Парламентът може да свърши своята работа, тъй като пакетът е тук и ние ще се върнем към първоначалните предложения на Комисията. По отношение на другите три въпроса - по-голям кризисен фонд, да, но го предложете. Предложете го! Вземете отношение по този въпрос и заявете, че кризисният фонд трябва да се увеличи. Защо? Тъй като ако имаме по-голям кризисен фонд, ще се сложи край на спекулациите срещу еврото. Второ, предложете общ пакет относно фискалния и икономическия съюз, и трето, не се страхувайте, предложете единен пазар на паневропейски облигации. Ние знаем, че след като всичко е казано и свършено, еврото ще бъде стабилизирано в дългосрочен план.
Daniel Cohn-Bendit
от името на групата Verts/ALE. - (FR) Г-н председател, г-н председател на Комисията, госпожи и господа, има обаче нещо странно във всичко това. Г-н Шастел, Вие говорихте за следващата среща на високо равнище. Можехте да ни кажете, че има неустановени неща преди срещата. Можехте да ни кажете, че ще Ви се наложи да съкратите някои от разискванията.
Г-н Барозу, считам, че ние няма да осъществим никакъв напредък, няма да мръднем и на сантиметър с всички тези безсмислици. Martin Schultz е прав: трябва да опишем истинската същност на кризата и да я представим, каквато е, но трябва да опишем и същността на собственото ни политическо безсилие. Няма полза просто да казваме, че сме взели правилните решения. Вие знаете, както и аз, и всеки един тук знае, че ние ги вземаме твърде късно. Ние правим една крачка напред и две крачки назад. Не казвам, че това е ваша вина. Точно обратното, считам, че Комисията дори е център на стабилност във времена, когато здравият разум е в дефицит. Сега обаче - като аз считам, че Guy Verhofstadt зададе истинския въпрос - каква следва да е нашата стратегия през следващите месеци?
По мое мнение стратегията е проста: Комисията следва да внесе за разглеждане пакт за стабилност, какъвто вече е налице, като дефинира необходимостта от стабилност и следователно отговорността на всички нас по отношение на еврото, както и пакт за солидарност, който дефинира нужната солидарност. Няма стабилност без солидарност. Разговорите между г-жа Меркел и г-н Унтел не ни интересуват вече. Да, позицията на някои държави, включително Германия, която казва, че трябва да има стабилност и че това, което се случи, не трябва да се случва отново, е правилна. Да, ако в същото време не твърдим, че солидарността ни заставя да създаваме възможности за защита на еврото с паневропейски облигации, за да инвестираме, да продължаваме с процеса на екологични и икономически преобразувания. Ние трябва да инвестираме, макар че на национално равнище това вече не е възможно. Ние имаме валута с две страни: стабилност - от едната страна, и солидарност - от другата, като в средата е отговорност.
Председателят на Комисията внесе предложение за реформиране на функциите на Съюза по такъв начин, че да се постигне стабилност и солидарност по отношение на паневропейските облигации, за да няма спекулации в бъдеще с дълговете на някои държави, като с паневропейските облигации има възможност същевременно да се инвестира.
Г-н Йотингер ни каза, че той има нужда от 1000 млрд. евро за реформиране на енергийния сектор, но откъде ще намери тези пари? Лотария ли се кани да разиграва? Напълно абсурдно е да каже, че се нуждае от 1000 млрд. евро, без да ни посочи как ще мобилизираме необходимите средства за исканите икономически преобразувания.
И така, стратегията е проста: Комисията предлага, Парламентът внася изменения и приема решения, следва позиция на Комисията и на Европейския парламент за или против Съвета, а Съветът следва да реагира на общата позиция. Така стоят нещата. Това е единственото решение по време на днешното разискване. Ако чакаме г-жа Меркел да благоволи да вземе решение петнадесет минути преди да се наложи да го вземе, може да чакаме до последната минута. Когато тя го вземе, може и да сме изпуснали влака. Разбира се, вие можете да ми кажете, че ще има и други влакове, че няма значение, винаги можем да хванем следващия. Но това не е вярно. Горбачов беше прав с твърдението си, че опасности очакват само онези, които не се съпротивляват на живота.
(Председателят отнема думата на оратора)
Аз не искам историята да накаже Европа. Бъдете готови да поемете отговорността си. Ние поемаме своята и трябва да покажем на Съвета, че политическата стабилност, от която се нуждаем, е тук, в Комисията и в Парламента, и ние няма да се поддадем на нестабилността на Съвета.
(Ръкопляскания)
Timothy Kirkhope
от името на групата ECR. - (EN) Г-н председател, аз споделям надеждата, че в Европейския съвет ще бъдат договорени необходимите мерки, за да се успокоят пазарите и да се върне стабилността в еврозоната, защото независимо дали сме членове или не, ние всички сме заинтересовани това да се случи.
Преди заседанието ни беше казано, че в центъра на решението ще са допълнителни санкции, но те трябва да са надеждни, трябва да са ефективни, а постиженията на Съюза в това отношение са твърде слаби. Ако ги направим автоматични, те едва ли ще станат по-надеждни, ако се запази мнението, че ще се намери политическо решение за избягването им. Това, което действително е необходимо, е членовете на еврозоната да имат политическа воля да изпълнят настоящите си задължения.
До нас достигнаха слухове, че ключов момент от решението е частният сектор да бъде заставен да сподели бремето на бъдещите спасителни планове. Би било обаче жесток парадокс, ако основната последица от тази инициатива е да се увеличат разходите по обслужване на кредити за някои по-слаби държави-членки от еврозоната и това да способства за следваща криза.
С приключването на процеса на основно реформиране на договора - пакета от реформи, както ни беше казано, ще бъде затворена страницата с изменения в договора за цяло поколение. Сега, само няколко месеца по-късно, ние предприемаме нови.
Ние получихме уверение, включително от председателя на Комисията, че измененията трябва да са само ограничени, но изглежда германското правителство не споделя това мнение. Германският финансов министър, д-р Шойбле, изглежда е отворил пътя за нов кръг интеграция, която води до фискален съюз и в крайна сметка до политически съюз.
Докъде ще доведе това? Положително, не до още едно загубено десетилетие с акцент върху грешни реформи. Европа има нужда от икономически реформи, дисциплина на публичните финанси, задълбочаване на вътрешния пазар, изменения в трудовото законодателство, за да стимулира заетостта, и пакет от мерки, за да бъде успешна програмата "Европа 2020".
Това са основните реформи, които председателят Барозу решително и съвсем правилно предложи в програмата за Комисията, но аз имам вече опасения, че тази възможност може да ни се изплъзне. Огромният риск идва от това, че независимо от разговорите, свързани със стабилизирането на Европа, процесът на практика може да бъде миниран и въпреки че се стремим към по-силна Европа, провалът при решаването на основните икономически проблеми всъщност ще я направи по-слаба.
Ние считаме, че приоритетите на Европейския съвет трябва да включват договарянето на ограничен брой конкретни мерки, така че държавите-членки от еврозоната да могат да си помагат взаимно поради настоящата криза, без да прехвърлят товара върху държавите-членки, които са решили да останат извън еврозоната, като след това потвърдят, че справянето с дългосрочната криза, в която се намираме, е от жизнена важност поради риска от срив на икономическата ни конкурентоспособност.
Lothar Bisky
от името на групата GUE/NGL. - (DE) Г-н председател, госпожи и господа, ние се занимаваме със световната икономическа и финансова криза вече три години. Едно от заключенията, които можем да направим вследствие на продължителното обсъждане, е, че нашите мерки очевидно не премахват корените на кризата, а лекуват само симптомите. Аз бих желал да повторя още веднъж, че решенията на равнище Европейски съюз не трябва да се определят от финансовите пазари. Ние не трябва да разрешаваме на банките да се измъкнат в голяма степен безнаказани, да продължават да спекулират и да оставят на държавите-членки да поемат отговорността за рисковите трансакции, в които банките участват. Пакетите от сурови мерки за икономии, наложени на Гърция и Ирландия, ще доведат до това, цената на кризата да бъде поета от хората, които не са я предизвикали. Това ще ограничи разходите на потребителите и ще предотврати така необходимия икономически подем. Драстичните мерки за икономии ще поставят другите държави, за които сега има риск, подобно на Португалия и Испания, в същата позиция, в каквато са Гърция и Ирландия.
Няма полза просто да приспособим финансовите инструменти или да създадем нови мрежи на сигурност. Постоянният механизъм за поддържане на финансовата стабилност трябва да включва мерки, които регулират дейността на пазарите. Те включват, наред с другото, и въвеждане на данък върху финансовите трансакции, както и задължение за изпълнение на минимални социални стандарти. За нас е важно също така да променим статута на Европейската централна банка, което ще й позволи да предоставя пряка финансова помощ на намиращите се в тежко състояние държави, заобикаляйки банките.
Това са първите стъпки, които следва да предприемем, но те са доста закъснели. За да изясним напълно ситуацията, ще кажем, че тесногръд национален подход блокира регламентите, необходими за ефективния контрол на финансовите пазари. Държавните и правителствените ръководители не ни позволяват да осъществим напредък в правилната посока. Сред тях бих поставил и канцлера на Германия.
Nigel Farage
от името на групата EFD. - (EN) Г-н председател, 2010 година ще бъде запомнена като годината, в която се отвориха дълбоки пукнатини в проекта за еврото и обществеността в Европа осъзна бездънната глупост на своите лидери.
Сега е поредната кулминация, поредната криза, доверието в еврото намалява всяка седмица. Това е като да гледаш автомобилна катастрофа на забавен каданс, а вие сега искате постоянен механизъм за финансова помощ. Мислите си, че ако имате фонд с един милиард евро например, всичко ще бъде наред. Да, но няма да е наред. Еврото няма да бъде спасено със спекулации. То няма да бъде спасено от пазарите, били те валутните пазари или пазарите на облигации, защото Северна и Южна Европа днес, или когато и да е, не могат да бъдат заедно в единен паричен съюз. Той няма да работи.
От гледна точка на политиката трябва, разбира се, да измените Договора. Причината за това е, че четиримата германски професори ще победят в Карлсруе и ще докажат, че мерките за спасяване, които вече предприехте, са всъщност незаконни според Договорите.
Е, добре, по много причини аз приветствам тези изменения на Договорите, защото това ще означава, че ще има референдум в Ирландия. И не се знае, но Дейвид Камерън може да удържи обещанието си и да направи референдум в Обединеното кралство. Сигурен съм, че като демократи вие ще приветствате референдум за ЕС в Обединеното кралство.
В края на 2010 г. трябва да помислим също така не само за положението на Съюза, но и за положението на Белгия. За шест месеца действащото белгийско председателство стоеше тук и ни казваше, че трябва да се интегрираме по-тясно. Що за фарс е това! Ние в собствената си страна нямахме правителство от юни. А тук една не-нация се опитваше да унищожи нашата нация. Това наистина е абсолютен фарс, но никой тук не посмя да го признае, защото всички го приехте. Белгия е микрокосмосът на целия Европейски съюз. Белгия е на път да се разпадне на парчета и след нея ще рухне останалото. Честита Коледа на всички.
Sharon Bowles
автор. - (EN) Г-н председател, сега ние пак оглеждаме лейкопласта и се питаме дали той е достатъчно широк и достатъчно здрав, за да покрие раната. През юли питах кога Комисията предвижда да представи очакваното законодателно предложение за постоянен механизъм за управление на кризи с държавния дълг и на какво правно основание. Питах и за други неща, например за йерархията на различните фондове и за пропорциите, в които те ще бъдат използвани. Събитията показаха, че действителният отговор е: не го знаем, но ще го намерим по пътя.
Всъщност аз проявявам известно разбиране, защото ние сме на нова територия и трябва да градим нови планове. Но пак повтарям, ако не се съблюдават изцяло изявленията, било то на Комисията или на Съвета, решенията губят смисъла си. Отговорите на моите въпроси от юли се появиха едва при спасяването на Ирландия и може само да се съжалява за това, понеже и най-малкият фонд, образуван от бюджета на ЕС, беше използван с дял, равен на дела на най-големите фондове. С Парламента не беше направена консултация, независимо от моите предишни питания.
Днес съм тук, за да задам въпрос за допълнителни подробности по решенията на Съвета от октомври, според които от Комисията се иска да работи за ограничено изменение на Договора, необходимо за създаването на постоянен механизъм за действие при кризи. Съветът каза също така, че предвижда участието и на частния сектор, което изплаши пазара, защото липсваше достатъчно обяснение. Така излиза на преден план и регулаторният проблем, който споменах, за нулевото рисково тегло на държавния дълг на еврозоната, което подронва пазарната дисциплина и създава порочни стимули.
Тогава Еврогрупата оповести, че постоянният механизъм ще се основава на Европейския механизъм за финансова стабилност и че частният сектор може да участва, в зависимост от случая, в съответствие с практиката на МВФ. Първо, можем ли сега да узнаем повече подробности за изменението на Договора и за процедурата? Парламентът трябва да знае, за да бъде адекватен. Още малко шум около член 136 не е отговор. Второ, новият инструмент на какво ще се основава: на междуправителствен подход, както работи Европейският механизъм за финансова стабилност, или на метода на Общността, както според мен би трябвало да бъде? Трето, какви са техническите възможности и условия? Наложително е механизмът да се основава на техническите реалности и да бъде устойчив, надежден и траен - и бих добавила, достъпен. Четвърто, държавите-членки, които още не са приели еврото, ще бъдат ли поканени да участват в механизма? Това се отнася особено за държавите, които имат дълг в евро.
Попитахме откога ще заработи механизмът и ни беше отговорено - през януари 2013 г., но какво е участието на Парламента според Комисията? Парламентът и моята комисия наистина се решени да вземат дейно участие, още повече след като през цялото време ръководихме обмислянето на идеята. Ако ние смятаме, че не сме достатъчно информирани и не са искани достатъчно консултации от нас, какво остава за националните парламенти и за гражданите? Този въпрос е неразривно свързан с пакета за икономическото управление. Мерките за укрепване на Пакта за стабилност и растеж, надзорът и Европейският семестър имат за цел предотвратяването на нова криза и служат за наблюдение върху излизането от сегашната икономическса криза.
Този механизъм не е талисман, който можем да окачим на стената, за да опазва пазарната дисциплина. Всъщност решението за еврото е да се признае необходимостта от пълна политическа дисциплина в съчетание с пълна пазарна дисциплина. Ние сме в криза, защото и двете бяха подкопани в миналото.
Оли Рен
член на Комисията. - (EN) Г-н председател, уважаеми членове на ЕП, позволете ми да благодаря на г-жа Sharon Bowles за нейния въпрос, а също и за проекторезолюцията за постоянния механизъм. Ще се опитам да представя пред вас гледището на Комисията по петте теми, включени в устния въпрос.
Европейският съвет през октомври покани председателя, г-н Ван Ромпьой, да предприеме консултации заедно с Комисията относно ограничено изменение на Договора, необходимо за създаването на постоянен механизъм за действие при кризи. Ясно е, че едно ограничено изменение на Договора изисква използването на опростена процедура за преразглеждане въз основа на член 48 от Договора.
Ограниченията на тази процедура се състоят в това, че, първо, тя допуска само такива изменения на Договора, които не увеличават правомощията, предоставени на Съюза, и второ, тя е ограничена до изменения в третата част на Договора за функционирането на Европейския съюз, която се отнася за политиката и вътрешната дейност на Съюза.
Изглежда, че държавите-членки проявяват предпочитание към съвсем ограничено изменение на Договора, което по презумпция да залегне в член 136, чиито разпоредби са специфични за държавите-членки от еврозоната. Разбира се, този въпрос ще бъде обсъждан на Европейския съвет тази седмица. За каквото и изменение да става дума, Парламентът официално ще бъде консултиран по него.
Според решението на Европейския съвет от октомври Еврогрупата на своето извънредно заседание през ноември се споразумя за основните принципи на Европейския механизъм за стабилност, или ЕМС. Съгласно споразумението на Еврогрупата ЕМС ще бъде междуправителствен механизъм, чието управление ще бъде основано на модела на Европейския механизъм за финансова стабилност.
Предстои определянето на конкретните детайли на финансовия механизъм, които следва да бъдат уточнени през първото тримесечие на следващата година. Ключовият въпрос, разбира се, е финансирането. Бъдещият механизъм трябва да бъде устойчив и да се радва на стабилно доверие от страна на пазарите.
Всяко подпомагане от страна на ЕМС ще бъде основано на строги икономически условия. Помощта, предоставяна на държава-членка от еврозоната, ще се основава на щателна програма за оценка на икономиката и финансите и на обстоен анализ на поносимостта на дълга, провеждани от Комисията заедно с МВФ и с участието на Европейската централна банка.
Независимо от междуправителствения характер на финансовия лост на механизма политическите условия ще бъдат изработени на основата на Договора, така че да осигуряват пълното съответствие с общата многостранна рамка за наблюдение, върху която всъщност се основава целият Икономически и паричен съюз.
В отговор на един от петте въпроса на г-жа Bowles ще кажа, че още не е взето решение дали държавите-членки, които не са в еврозоната, могат да вземат участие в механизма. И все пак изглежда, че повечето държави-членки проявяват предпочитание към прозрачна и ясна рамка, в която за държавите-членки извън еврозоната ще бъде отреден механизмът за платежния баланс, а за държавите-членки от еврозоната - Европейският механизъм за стабилност.
Освен това обаче следва да е възможно някои държави-членки извън еврозоната да се присъединяват към операции за подкрепа посредством двустранно сътрудничество, както това се случва сега по отношение на Ирландия от страна на Обединеното кралство, Швеция и Дания.
Позволете ми да взема отношение и към обсъждането за паневропейските облигации. Нека да ви припомня, че в контекста на създаването на инструментите за финансово подпомагане на 9 май - в Деня на Шуман - и на следващата вечер Комисията направи предложение за Европейски механизъм за финансова стабилност, инструмент на Общността, който всъщност набра 60 милиарда евро въз основа на гаранции по заеми от бюджета на ЕС съгласно решението за собствените ресурси.
Освен от бюджета на ЕС предложихме механизмът да се основава на гаранции по заеми, предоставяни от държавите-членки, които ще бъдат насочвани чрез този механизъм към държавите, нуждаещи се от финансова помощ поради финансова нестабилност в еврозоната като цяло.
Предложението беше отхвърлено от Съвета по икономически и финанови въпроси (Екофин) на заседанието от 9 и 10 май. Защо? Защото много държави-членки сметнаха, че то премного прилича на проекта с паневропейските облигации.
Това доведе тогава до създаването на Европейския механизъм за финансова стабилност, който е междуправителствено споразумение, и сега в Ирландия използваме и двата механизма.
Така че, макар въпросът с паневропейските облигации да е безспорно много важен, ние трябва да имаме предвид, че предложението беше отхвърлено от Съвета при майските обсъждания на Европейския механизъм за финансова стабилност.
И в заключение нека да подчертая, че бъдещият Европейски механизъм за стабилност ще бъде вграден във всички мерки, предприемани с цел да се удържи кризата и да се стабилизира европейската икономика, и че ЕМС ще допълва новата рамка за засилено икономическо управление, което ще бъде съсредоточено преди всичко върху предотвратяването на кризи и ще намали съществено вероятността от появата им в бъдеще.
Това е общата същностна цел на новата система за икономическо управление и аз ви благодаря много, че подкрепяте предложенията на Комисията по тези въпроси.
Werner Langen
(DE) Г-н председател, ако бяхте слушали първите изказвания, щяхте да добиете представа кой е отговорен за кризата на доверието, до която сега наистина сме стигнали. На първо място е Комисията, на второ - спекулантите, и на трето - Съветът, и в частност г-жа Меркел. Толкова е просто.
За щастие някой подчерта - и това беше председателят на групата на Прогресивния алианс на социалистите и демократите в Европейския парламент - че еврото е стабилно не само в световен план, но и във вътрешен, с ниските темпове на инфлация. Спекулациите не могат да бъдат причина за проблема. Еврото е стабилна валута. То е основно положение в Договора, но предизвиква вълнение в Съвета Екофин. Всяко заседание на Екофин предизвиква сътресение.
Г-н Рен току-що изтъкна, че Комисията предложи да се използва европейски механизъм, но Съветът не беше готов да участва. Сега твърдим, че Комисията не е действала. Не съм от хората, които постоянно благоговеят пред Комисията, но истината е, че тя състави един точен опис през 2008 г. по случай десетгодишнината на еврото.
Там ставаше дума за четири въпроса, които трябва да бъдат решени: първо, състоятелен европейски механизъм за надзор, второ, състоятелно икономическо управление, или както и да го наричате, трето, състоятелно външно представителство, и четвърто, състоятелен механизъм за действие при кризи. Всички тези въпроси сега са поставени на обсъждане. Искам да подчертая факта, че други не взеха предвид тези въпроси. Ако искаме да обвиняваме някого, тук има една виновна страна, която не трябва да забравяме, и това са държавите-членки, които бяха затънали до шия в дългове и които не се възползваха от въвеждането на еврото, за да предприемат реформи и да намалят равнищата на дълга си, а вместо това се простираха не според възможностите си.
Бих искал да подчертая също така, че всички тези държави-членки притежават една обща черта. Независимо за кого се отнася, всички те имаха социалдемократически правителства за дълги периоди от време, а някои и до днес. Това се отнася за Португалия, Испания, Обединеното кралство, Унгария и Латвия. В Гърция направиха същата глупост за четири години. Това е резултатът. Ако не говорим открито за основната причина за прекомерните равнища на дълга в държавите-членки, няма да съумеем да решим проблемите.
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта, съгласно член 149, параграф 8 от правилника)
Martin Schulz
(DE) Г-н Langen, можете отново да заемете мястото си. Говорихте много красноречиво и изнесохте словото си. Имам един въпрос към вас. Ирландия не е в Южна Европа, доколкото знам. Тя е в Северна Европа. Ирландия има големи дългове. Бихте ли ни обяснили откъде идват дълговете на Ирландия? Бихте ли ни казали коя партия беше на власт в Ирландия през последните 30 години?
Werner Langen
(DE) Г-н председател, с радост ще отговоря на този въпрос. Ирландското правителство направи грешката да даде държавни гаранции, без да поиска реформиране на банковия сектор. Това беше лекомислено и затова то сега има бюджетен дефицит от 32%. Знаем това. Вие обаче не бива да смесвате проблемите на други държави с проблемите в Ирландия. Ирландия е съвсем друг случай, защото се отнася за втори кръг на банковата криза, а не за структурен проблем, както в други страни. Г-н Schulz, вие знаете това не по-зле от мен. Моля, не се опитвайте да отклонявате вниманието ни.
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта, съгласно член 149, параграф 8 от правилника)
Victor Boştinaru
(RO) Г-н председател, човешко е да се греши. От дявола е обаче да упорстваш в грешката. Знаете ли в Гърция при кой министър-председател и при чие управление беше натрупан целият този прекомерен дълг, който причини гръцката криза? Това категорично не беше г-н Папандреу. Спомняте ли си към кое политическо семейство принадлежеше министър-председателят? Това беше Караманлис.
Werner Langen
(DE) Г-н председател, след четиригодишното управление на Караманлис... (Оживление.) Не, структурните проблеми в Гърция са по-стари. През 2000 г. Европейският парламент разискваше дали Гърция да се присъедини към еврозоната. Социалдемократите, германското правителство, призоваваха за това. С вашата помощ Парламентът гласува с квалифицирано мнозинство за присъединяването на Гърция към еврозоната. Това е факт и няма нищо общо с национализма.
Искам да отговоря на въпроса на г-н Schulz за дълга на Германия и на Испания. Разбира се, равнището на държавния дълг на Испания е по-ниско от това на Германия. На Испания не се е налагало на финансира процес на обединение. Правителството на Сапатеро в Испания обаче има други проблеми. То прие 6 милиона души в страната, даде на 2 милиона от тях испанско гражданство и сега безработицата надхвърли 20%. Това е структурен проблем и той е причинен от един човек: г-н Сапатеро.
Stephen Hughes
(EN) Г-н председател, много хора в Съвета и в Комисията смятат, че ще постигнем успех в световната икономика само ако намалим правата на работниците, системите за колективно трудово договаряне и пенсиите. С други думи, да разтворим, така да се каже, нашия социален модел. Публичните финанси трябва да се реогранизират, за да се съсредоточат само върху намаляването на публичния дълг под посочените 60% от БВП, а дефицитите трябва по принцип да се изключат.
Това е същият Съвет, който, ако помня добре, прие стратегията "Европа 2020", но той не изглежда да е загрижен откъде ще дойдат парите за изпълнение на тази стратегия. Ако трябва значително да свиваме нашия публичен дълг на годишна база, ако трябва да избягваме дефицит, надвишаващ 1%, както предлага Комисията, и ако трябва да правим всичко това в среда с нисък растеж и висока безработица, как ще бъде възможно да изпълним стратегията?
Това е грешно зададена икономическа стратегия на ценова конкурентоспособност и крайно строги фискални мерки и тя ще доведе Европа до спад в решителен момент от нейната история. Председателят г-н Барозу не е тук сега, но смятам, че той трябва да каже на Съвета, че се налага предефиниране на политическия дневен ред в поне три области.
Първо, ние трябва да довършим изграждането на Икономическия и паричен съюз със създаването на европейска агенция за стабилност за общи паневропейски облигации и аз съм доволен, че председателят г-н Барозу не отхвърли днес идеята за паневропейските облигации. Това ще прекрати спекулативните атаки, ще предостави ликвидност на пазара на държавен дълг и ще намали общата цена на дълга за еврозоната.
Второ, ние трябва да ребалансираме предлаганите законодателни актове за икономическото управление. Приемаме, че фискалната дисциплина ще изисква строги правила и строго прилагане, но това трябва да се съчетае с действително изпълнение на целите на "Европа 2020" във всяка държава и затова трябва да бъде отразено в законодателството.
И накрая, необходими са ни нови източници на публично финансиране. Кризата заличи години на усилен труд върху бюджета. Данъкът върху финансовите сделки е доста закъснял и е скандално, че Съветът изглежда вцепенен под прожекторите и неспособен да вземе решение за този данък. Това са реформите, от които спешно се нуждаем.
Sylvie Goulard
- (FR) Г-н председател, в историята рядко се е случвало на парламентите да бъдат давани повече правомощия. И когато им се предлагат повече правомощия, те обикновено ги взимат. Тазсутрешното разискване ме навежда на мисълта, че ние - докладчиците за пакета за икономическото управление - сме в правото си да отидем по-далеч, отколкото беше предложено, защото, г-н член на Комисията, по същество Комисията ни казва: "Ние опитахме, но не успяхме." Съветът от своя страна ни казва: "Не искаме да продължаваме нататък." Е, след като е така, идва ред на Парламента. Нещо повече, именно Съветът иска да увеличи правата на Парламента, а не Парламентът своеволно упражнява правомощия. Съгласно Договора ние сме съзаконодатели.
И така, със задоволство ще съобщя, че докладът, който внесох тази сутрин, засяга и паневропейските облигации, защото разискването трябва да се състои тук, в пленарната зала. Не приемам, когато г-н Барозу ни казва: "О, това е много сложно, ние вече направихме много глупости в Съвета, така че сега е най-добре да си мълчите." Ние ще направим точно обратното. Ще говорим за това в духа на демокрацията.
Второ, става въпрос и за идеята за европейски паричен фонд, защото всъщност всички решения са преходни, по думите на г-н Martin Schulz, и не отговарят непременно на очакванията на нашите граждани. Ние можем да стоим безучастно, но можем и да работим. Парламентът ще се опита да работи. Нямаме подробна програма, не претендираме да знаем абсолютната истина, но мисля, че е съвършено неприемливо разискването да се състои във "Файненшъл Таймс" или в "Цайт", а не в Европейския парламент. Така че ще вършим работата си.
(Ръкопляскания)
Philippe Lamberts
(FR) Г-н председател, приветствам изцяло призива на г-н Martin Schulz, че трябва да се опитаме да възстановим доверието на нашите граждани и че това означава да казваме истината и да не опростяваме нещата.
Първото опростяване се състои в твърдението, че паневропейските облигации снемат отговорността от държавите-членки. Това е очевидна неистина, защото никой никога не е искал от държавите-членки да съберат накуп 100% от своя дълг. При всички случаи съгласно схемата на паневропейските облигации държавите-членки ще излизат директно на пазарите за част от своя дълг и там ще могат да преценяват качеството си като емитенти, което ще се отразява върху лихвените проценти, които ще плащат. Това е едно опростяване, което трябва да се избегне.
Второто опростяване се състои в думите: "Ние се притичваме на помощ на тези малко калпави гърци и ирландци." Искам обаче да изтъкна, че всъщност ние заемаме пари с лихви, които са изключително благоприятни за заемодателите. Това е добре за нашия бизнес. И така имаме две възможности: или да сметнем, че с нашите кредити Гърция и Ирландия вече не представляват риск и че следва да им предоставяме заеми при лихва, която съответства на нулев риск, или поне на изключително ограничен риск; или пък че има риск от кредитно неизпълнение, а тогава гнойният мехур трябва да бъде пробит, дългът да бъде преструктуриран и да се сложи край на несигурността.
Искам да приключа с няколко думи към нашите германски приятели, особено от Християндемократическия съюз. Г-н Langen, Вие говорихте за обединението и бяхте прав. Когато Германия се обедини, цялата deutschmark зона, към която принадлежеше и Белгия и с която в края на краищата и Франция беше свързана, заплати за това обединение под формата на много високи лихвени проценти. И това беше правилно. То беше правилно както от историческа гледна точка, защото, както знаем, обединението на Германия представляваше обединението на Европа, и от икономическа гледна точка, защото в крайна сметка всички щяха да се възползват от по-бързия темп на растеж, до който това обединение щеше да доведе.
Ето защо сега казвам на християндемократите: "Не забравяйте това", а нека и Германия да направи същото.
(Ръкопляскания)
Martin Callanan
(EN) Г-н председател, Европейският съвет ще обсъжда въпроса за постоянен механизъм за действие при кризи и има известна ирония в уместността на тази тема, тъй като еврото понастоящем наистина изглежда се люшка от криза в криза. И макар мнозина от нас в Обединеното кралство винаги да сме смятали, че еврото е историческа грешка както за нашата страна, така и за Европа като цяло, ние, разбира се, не изпитваме никакво задоволство от сегашната ситуация. Искаме проблемът да бъде решен на европейско равнище с категоричен поврат към фискална дисциплина във всички държави в Съюза.
Той няма да бъде решен чрез повече заеми нито на европейско, нито на местно равнище. Но нека да изясним чия е отговорността за тази ситуация с еврото. Всяка държава-членка от еврозоната е длъжна да изпълнява своите ангажименти към еврозоната и другите държави участнички имат за задача да осигуряват изпълнението на тези ангажименти. Това е една от основните причини за отделните заседания на министрите от еврозоната. И за да го кажа по-ясно, стабилното управление на еврозоната е на първо място отговорност на държавите от еврозоната. Ние, останалите, можем да предоставяме политическа подкрепа, но доколкото смятаме за необходимо. Тук не може да има никакви основания за допълнително натоварване или санкции, които да бъдат налагани на държави-членки, които на първо място са избрали да не направят грешката да се присъединят към еврозоната.
Nikolaos Chountis
(EL) Г-н председател, госпожи и господа, точно преди година започна колапсът на гръцката икономика и Гърция беше въвлечена в катастрофалния меморандум и механизъм за подкрепа. Една година след това, г-н Langen, страната е на ръба на провала: първо, социален провал, като се има предвид, че безработицата се предвижда да достигне 15% през следващата година, а тъкмо вчера правителството изготви законопроект за премахване на колективните трудови договори и днес цялата страна стачкува, и второ, икономически провал, но през това време дефицитът и дългът не бяха увеличени от "лъжливите гърци" в ПАСОК и "Нова демокрация"; те бяха увеличени от алхимиците членове на Комисията, които използваха статистиката на Евростат така, че избраха да увеличат дълга на слабия и да намалят дълга на силния.
Ето защо, ако се приеме механизъм като използвания в Гърция, ние със сигурност вървим към провал. Ако Съветът приготвя такъв механизъм, той ще потопи страните в рецесия, ще доведе до безработица и ще бъде от полза за банките и за големия бизнес. Питам се: това ли е европейската перспектива, за която говори в началото г-н Барозу, но той не е тук, за да обясни.
Timo Soini
(FI) Г-н председател, според мен всяка страна носи отговорност за своята собствена икономика. Никоя държава не е отговорна за нечий чужд дълг. Това се съдържа и в член 125 от Договора. Хората, когато ги устройва, се придържат към Договора, а когато не ги устройва, го пренебрегват. Това се видя при референдумите: Франция казва "не", Нидерландия казва "не" и Ирландия казва "не". Два от тези резултати бяха дело на парламенти, а третият - на друг референдум. Тълкуването на членовете на Договора изглежда зависи от посоката на вятъра.
Финландското правителство наложи на финландските данъкоплатци един вид нечестни гарантски задължения, които ние рано или късно ще плащаме. Не можем да проумеем защо финландските работници и дребни предприемачи ще изнемогват от работа, за да плащат дълговете на мошеници и лъжци. Това изобщо не е правилно.
Когато в Съветския съюз имаше проблеми, се апелираше за повече социализъм. Народът се тълпеше в Москва и призоваваше за повече социализъм. Когато в Европа има проблеми, народът се тълпи в Брюксел и призовава за повече интеграция. Крайният резултат ще бъде абсолютно еднакъв. Системата няма да проработи.
Здравите общества са построени от основите нагоре. Демокрацията е построена от основите нагоре: не от някоя кула от слонова кост надолу, а обратно. Точно така и трябва. Общата икономическа политика за Европа няма да проработи. Европейският проект може да работи само като икономическа и свободна търговска зона, каквато Европа отново трябва да стане.
Бих искал да кажа само няколко думи за паневропейските облигации. Бях в Мелунмаки, район на Хелзинки, за да говоря за паневропейските облигации, и когато разказах какво представляват, жените стиснаха по-здраво дамските си чанти, а мъжете се запитаха дали портфейлите им са все още у тях. Това няма да проработи.
Hans-Peter Martin
(DE) Г-н председател, бяхме свидетели сега на едно трагично обвинение, отправено срещу Германия. Това е зловещо напомняне на края на 20-те години на ХХ век.
Като въодушевен привърженик на европейската идея и упорит поддръжник на еврото бих искал да ви попитам: забелязали ли сте, че на Европейския съюз, на този велик проект за мир и стопанско благополучие, вие му копаете гроба? Г-н Cohn-Bendit правилно отбеляза, че ние винаги реагираме късно и винаги в ретроспекция. Сега трябва да гледаме в бъдещето. Забелязали ли сте какво се случва навън?Хората вече не се интересуват от разправиите между социалистите и консерваторите както в моята страна, така и в Европейския парламент. Те се интересуват от решаването на проблемите и дали има сигурност за парите им. Трябва честно да им признаем, че това вече не е така.
Трябва да направим следващата стъпка и да признаем, че се нуждаем от кураж, за да отписваме дългове, трябва най-накрая да накараме банките да плащат, та дори и това да засегне нашата политика на животозастраховане, и трябва да изградим нов европейски политически проект, които не е натоварен с проблемите, които му създава Договорът от Лисабон.
Ние сме хванати в капан. Ако изменим този член, Ирландия ще гласува "против" на референдум. Можем да очакваме това да се случи и в моята страна. Освен това имаме голям проблем в Обединеното кралство. Госпожи и господа, ние трябва да осъзнаем какво се случва.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Г-н председател, в това кризисно време не бива да забравяме факта, че през последните десет години еврото ни донесе повече благополучие и стабилност, както и много работни места. Ето защо еврото е ценност, която трябва твърдо да се отстоява. Това изисква обаче решителни европейски преговори на високо равнище и много, много повече единство. Единството е в отчаяно малко количество не само когато става дума за постоянния механизъм за действие при кризи, но също и когато става дума за силно финансово управление.
В това разискване, г-н председател, "паневропейските облигации", изглежда, са магически думи, тъй като с тях проблемите на публичния дълг изчезват като сняг, топящ се на слънце. Хората тук, в Парламента, които призовават за паневропейски облигации, би следвало да са осведомени, че паневропейските облигации означават значителни задължения и сурова бюджетна дисциплина, която далеч надхвърля предложенията за укрепването на Пакта за стабилност и растеж, които са ни представени сега.
Председателят г-н Трише каза "фискален съюз". Нима вие, които тук призовавате за паневропейски облигации, сте приготвени за него? Съмнявам се в това.
Г-н председател, ние следва да насочим енергията си към предложенията, които стоят пред нас, за да укрепим устоите на еврото. Това е наложително и в Парламента работим усилено в тази посока. Нуждаем се също така и от основан на правила подход в предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж, защото превенцията е по-добра от лечението. Трябва освен това да осигурим по-висока степен на съвместна отговорност на държавите-членки не само за ползите, но също така и за задълженията и ангажиментите, произтичащи от Пакта за стабилност и растеж.
Udo Bullmann
(DE) Г-н председател, госпожи и господа, в критични ситуации Европа винаги е намирала изход от кризите. Не защото различни интереси са преставали да си противостоят, а защото сме съчетавали интересите си, което ни е позволявало да поемем по нови пътища.
Бих искал да задам един въпрос на г-н Барозу, но той вече за съжаление не е тук. Скоро ще има, разбира се, важна пресконференция за това, как можем да спасим Европа с най-малко загуби, и г-н Рен може да предаде моя въпрос. Не разбирам защо не поемаме този курс. Паневропейските облигации са разумно решение. Г-н Schulz говори от името на нашата група, на същото мнение е и моята партия в Германия, където това е много важен въпрос. Германското правителство по-специално има възражения, възражения имат и други страни, които плащат по-ниски лихви. Защо не действаме както се следва? Ние твърдим, че проблемите могат да бъдат решени. Сега планираме да пуснем паневропейски облигации, но в добре обмислен пакет от мерки. Какво ни трябва, за да упълномощим Европа да действа? Как да съберем пари в хазната? Как да създадем по-голям данъчен потенциал за значителен икономически растеж в дългосрочен план? Пускаме паневропейски облигации и свързваме това с въвеждането на данък върху финансовите сделки в Европейския съюз. От този пакет всички могат да спечелят, той ще позволи на всички да извлекат полза. Попитайте г-жа Меркел на европейската среща на високо равнище дали е готова да направи това. Защо да не е възможно? Защо Комисията да не направи подобно предложение? То би помогнало на всички и би позволило от кризата да се роди един голям нов проект за Европа. Очаквам Комисията да направи това предложение.
Трябва да престанете да отклонявате въпроса. Време е да се работи в интерес на гражданите на Европа и в интерес на държавите-членки, така че отново да намерим пътя към значителен темп на растеж. Нашата съдба е във вашите ръце и вие трябва да имате смелостта да поемете инициативата още сега.
Carl Haglund
(SV) Г-н председател, миналата година показа, мисля, че общата валута изисква ясни, общи основополагащи правила, и е очевидно, че понастоящем ние нямаме такива правила. Също така е ясно, че еврозоната страда от категорична липса на доверие от страна както на гражданите, така и на финансовите пазари. Не съм съгласен с г-н Bullman. По-скоро смятам, че Комисията свърши добра работа и представи амбициозни предложения. Що се отнася до предизвикателствата, пред които сега сме изправени, мисля, че проблемът не е в Комисията, а в Съвета. Разбира се, на Съвета му предстои изключително трудно заседание през следващите няколко дни.
Бих искал да изразя задоволството си, че Комисията представи сега предложение, което ще ни дава възможност да коригираме макроикономическите диспропорции в бъдеще. Досега ние се съсредоточавахме само върху финансите и дефицитите на местно равнище, а това е съвършено неадекватно, както стана съвсем ясно от случая с Ирландия.
Не съм толкова доволен обаче от начина, по който работи Съветът, както беше илюстрирано от конното надбягване между г-н Саркози и г-жа Меркел с намерението да направят добрите предложения на Комисията по-малко обвързващи, което означава, че предложението няма да доведе до никакво подобрение. Длъжни сме да помним какво се случи през 2005 г., когато Пактът за стабилност и растеж беше разводнен. Същите страни създадоха тогава условията, които в дългосрочен план доведоха до това, което се случва сега в Гърция. Надявам се Съветът да се вземе в ръце и да осъществи решенията, от които се нуждаем - в противен случай ние няма да можем да се измъкнем от тази ситуация.
Derk Jan Eppink
(DE) Г-н председател, фламандският политик Барт де Вевер в едно интервю за списание "Дер Шпигел" казва, че Белгия се е превърнала в дружество за трансфери. Този факт е в същността на проблема на Белгия, а не езиковият проблем. Солидарността ни отведе в задънена улица.
Европейският съюз сега прави точно същото нещо. Ние превърнахме дружеството за предоставяне на услуги в дружество за трансфери и еврото е едно от средствата за това. То отвори пътя към евтините пари в редица държави. Както каза председателят на Европейския съвет г-н Ван Ромпьой, то стана като сънотворно хапче. Еврото подрони конкурентоспособността на редица държави. Сега много европейски политици призовават за въвеждането на друго сънотворно хапче: паневропейските облигации. Това само ще задълбочи разрива. Ако продължаваме по този път, след няколко години ЕС ще бъде в положението, в което сега е Белгия: дружество за трансфери, чиито политически устои са рухнали.
По Коледа ще чета книгата "Спасете парите ни" от г-н Хенкел, бивш председател на Федерацията на германската промишленост. Вие може би също ще я прочетете и така ще разберете какво мислят хората в Германия.
Mario Borghezio
(IT) Г-н председател, госпожи и господа, след разкритията на "Ню Йорк Таймс" в Съединените американски щати се провежда разследване за тайния клуб на девет банки - една от които е европейска, - чиито изпълнителни директори се срещат всяка сряда, за да се споразумяват какви действия да предприемат относно дериватите. Кризисният комитет беше съвършено неосведомен, а Европа е обикновен наблюдател.
Федералният резерв беше длъжен да се отчете за 13-те трилиона щатски долара, похарчени за спасяване на банките. Ако не възразявате, бихте ли ни казали какво поиска Федералният резерв за европейските пакети за спасяване на банките? Не критичната ситуация на банките - и не държавните бюджети - изискваха двойно увеличение на сумата в Европейския спасителен фонд и приготвянето на 2 000 милиарда евро за финансова помощ?
Какво ни спира да призовем Европейската централна банка да се отчете прозрачно и в детайли за действията си, както беше направено в Съединените американски щати с Федералния резерв? Това би прекратило подозренията, че тя е действала и продължава да действа по своя преценка и не съобразно общия интерес на гражданите и данъкоплатците на държавите - членки на Европейския съюз.
Защо все пак никога не се обсъжда приемането на мерки за налагане на действително и ефективно разделение между търговските и инвестиционните банки, както в Закона на Глас-Стийгъл?
(Председателят отнема думата на оратора.)
Alfredo Pallone
(IT) Г-н председател, госпожи и господа, всички сме съгласни, че е необходимо да се създаде инструмент, който е в състояние да се намеси в случай на криза. Този инструмент задължително трябва да бъде свързан със строги и точни бюджетни политики на държавите-членки. Надявам се това да означава, че кризата, която преживяваме през последните месеци, няма да се повтори.
Днес разискваме най-добрия начин за финансиране на този инструмент. Както добре знаем, частният сектор в някои страни е частично отговорен за кризата и е правилно в подобни случаи тези страни да поемат известна отговорност, въпреки че това следва да се преценява за всеки конкретен случай.
Мисля, че трябва да намерим нови и иновативни начини за финансиране на антикризисния инструмент. Такъв начин биха могли да бъдат паневропейските облигации, смятани от някои за нова тежест върху националните бюджети. Това обаче не е така. Напротив, чрез издаване на паневропейски облигации антикризисният инструмент би могъл да бъде финансиран чрез пазара, като се използват чужди капитали и лица, които търсят къде да инвестират.
Механизъм, основан единствено на пропорционални вноски, сформирани просто от целеви резерви, силно ще натовари държавите-членки, които ще трябва да депозират средства и капитали без някаква печалба или възвращаемост. В ситуация като сегашната, в която държавите-членки са принудени да прилагат строги бюджетни политики за намаляване на дефицита и дълга, плащането на вноски за участие в антикризисен фонд може да доведе до реална опасност от провал.
Европейската икономика не може да бъде съживена, докато не започнем да използваме силата на еврото на международните пазари и съответно подобрения кредитен рейтинг.
Elisa Ferreira
(PT) Г-н председател, г-н член на Комисията, чухте едно много ясно послание от страна на Парламента, едно искане Комисията да действа, да се намеси. Комисията не бива да се ограничава с осигуряване на минималното възможно съгласие между държавите, с други думи, Комисията не бива да бъде ограничавана от волята на най-силните.
Със съжаление ще заявя, че заключенията, които очакваме от предстоящата среща на високо равнище, няма да доведат до решение, преди всичко защото предвиденият механизъм за намеса трябва да бъде приет единодушно от всички държави-членки; необходими са ни европейски мерки, а не мерки, които допускат всякакви нарушения и това едни страни да контролират други. От друга страна, преразглеждането на Договора в този момент ще отвори кутията на Пандора, но така или иначе искам да получа отговор на следния въпрос: ще може ли новият механизъм да изкупува държавни ценни книжа?
Г-н член на Комисията, необходим е задълбочен анализ; Комисията не може да пренебрегне текущото разискване за паневропейски облигации и да не отговори на инициативите, междувременно поети от различни участници, а именно от Юнкер, Марио Монти, някои хора от Парламента и от група съветници. Комисията трябва да внесе предложение и трябва да бъде в състояние да го отстоява.
И накрая, една последна бележка: еврозоната няма глобален проблем - добре, има глобален проблем, но той се крие в недостатъчния, а не в неравномерния растеж вътре в нея. Къде са средствата, които трябва да бъдат налице заедно с икономическо управление и санкции, за да може Стратегията 2020 действително да бъде подкрепена и доведена до успешен край?
Wolf Klinz
(DE) Г-н председател, г-н Schulz е прав. Намираме се в разгара на огромна криза на доверието, а членовете на Съвета заблуждават гражданите. Казват им, че всичко е под контрол, просто трябва да направим малки промени в Договора, като въведем постоянен механизъм за стабилност и проблемът ще бъде решен. Всъщност положението е извън контрол. Вместо да действат, държавите-членки се съпротивляват. Те отчаяно се борят с пожарите, но не могат да спрат пламъците. Пазарите си задават въпроса: кой управлява Европа и еврозоната?
Европейският съюз достигна до критична повратна точка. Ако сега не изберем правилния път, няма да можем да запазим дори сегашното положение. Вместо това ще направим крачка назад. Трябва да продължим по пътя на интеграцията. Имаме нужда от повече Европа. Трябва да довършим изграждането на вътрешния пазар, включително в сектора на услугите. Освен от паричен съюз, имаме нужда от икономически, бюджетен и фискален съюз. Имаме нужда и от силна Комисия, която да има правото и силата да ръководи и контролира този икономически съюз и автоматично да налага санкции в случаите, когато има основание за това. Ако тръгнем по пътя на по-голяма интеграция, тогава можем да говорим за въвеждането на паневропейски облигации. Тогава ще сме положили основите за тях. През цялото време обаче следва да гарантираме, че имаме необходимите финансови средства, независимо от всички справедливи мерки за строги икономии, за да осигурим конкурентоспособността на Европейския съюз в средносрочен и дългосрочен план.
Най-сетне трябва да кажем истината на гражданите. Имаме нужда от решения без капаци на очите, трябва да обсъждаме проблемите, без да се съобразяваме с идеологии, трябва да спрем да работим как да е. Искаме дългосрочни действия, а не краткосрочни.
Vicky Ford
(EN) Г-жо председател, да започнем с добрите новини. Да, има признаци на известно възстановяване на части от европейската икономика. Но то е заплашено от продължаващата несигурност, което крие риск от изчерпване на средствата и забавяне на инвестициите. Всеки един в Европа, включително и Обединеното кралство, има пряк интерес от укрепването на икономиката в еврозоната.
Изключително важно за всичките 27 държави е ясното и прозрачно икономическо планиране, за да се контролират ненужните държавни разходи и неустойчивите нива на дълга. Страните от еврозоната са осъзнали необходимостта от постоянен механизъм за действие при кризи, но има много въпроси, някои от които са поставени в настоящата резолюция на Парламента.
Първо, какво следва да бъде участието на частния сектор? Приветствам предложението да се следва пътят на МВФ, и държавните средства да се защитят със статут на привилегирован кредитор. Второ, за какви промени в Договора говорите? Този въпрос трябва да бъде изяснен.
И накрая, постоянният механизъм за действие при кризи беше описан като средство за засилване на еврозоната. Страните, които искат да се присъединят към еврозоната, следва да получат възможност да участват, но тези от нас, които са решили да не се присъединяват, не следва да бъдат принуждавани да правят вноски.
Alain Lamassoure
(FR) Г-жо председател, това, което тревожи гражданите на Европа толкова, колкото и финансовите пазари, е неопределеността. Могат ли са сега европейците, когато имат обща съдба, да проявят дух на солидарност?
Днес солидарността се проявява в най-тежкия момент на кризата. Това е добре, но не е достатъчно. Обединени от неблагоприятната обстановка, европейците трябва да покажат, че са единни, когато правят планове за бъдещето. Ако кризата засегна Европа по-силно, отколкото другите континенти, това е защото икономиката ни вече беше отслабена от десет години слаб растеж, средно 1% на година. Десетте години от Лисабонската стратегия са едно загубено десетилетие.
В Стратегия 2020 европейските лидери излязоха с план за съживяване на икономиката, но не казаха как тя ще бъде финансирана и контролирана, нито пък какви стимули или евентуални санкции са предвидени. Точно затова е време да допълним Пакта за стабилност и растеж с пакт за солидарност, както вече беше казано тук, в пленарната зала.
Думата "солидарност" се появява 23 пъти в Договора: нека я претворим в дела. С цел да се гарантира стабилност и да се предотврати дефицитът е установена процедура за координиране на фискалната политика. Е, нека разширим обхвата й, нека се координираме, за да гарантираме бъдещо финансиране. Необходимо е да харчим по-малко, но по-добре, не всеки в собствения си ъгъл под заплахата от санкции, а всички заедно. Ако искат за избегнат най-лошото, европейците трябва да се обединят, за да създадат нещо по-добро.
Zoran Thaler
(SL) Г-жо председател, ние, европейците, се намираме в парадоксална ситуация. От една страна, по време на 12-годишното си съществуване еврото се оказа най-стабилната световна валута. Според официалните данни, предоставени от Европейската централна банка във Франкфурт, средната инфлация през този период е 1,97%, което е само с 3 процентни пункта под планираните 2%. Стойността на еврото спрямо щатския долар на практика е по-висока, отколкото при въвеждането на европейската валута. От друга страна обаче, непрекъснато слушаме как еврото е застрашено от провал. Как се оказахме в подобна ситуация?
Абсурдното и безотговорно поведение, причинено от популистките политики както от ляво, така и от дясно, ни доведе до това положение. Защитавайки валутата си, ще позволим ли демокрацията да се окаже по-слаба от сравнително авторитарните режими? Необходимо ни е отговорно поведение, необходимо е в политиката ни да залегнат пет златни правила на отговорно поведение. Нека да ги приемем тук, в Парламента, нека да решим какво означава отговорно поведение, поведение, което е от полза за всички и е осигурено от политиките на държавите-членки.
Ето защо данъкът върху финансовите транзакции и паневропейските облигации следва да бъдат крайъгълен камък. Днес това е наш дълг - да приемем тази политика в защита на общата ни валута.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Г-жо председател, в момента се нуждаем от ясни правила, а правим точно обратното. Ето защо ще направя няколко предложения с цел да бъде установена по-голяма яснота.
През Европейския семестър Парламентът иска да обсъжда въпроси, които в момента не са целенасочени и не отговарят на общественото мнение. В отговор на препоръките, дадени на държавите-членки през последните шест месеца, искаме политически решения, които да бъдат взети под внимание при определяне на санкциите, предвидени в законодателния пакет за управление.
Моята група иска да бъде ясно, че в законодателния пакет няма вълшебни решения, които да ни измъкнат от кризата. Има добре познати методи на бюджетна дисциплина и структурни реформи с цел запазване на конкурентоспособността.
Що се отнася до механизма за действие при кризи, както казахте вчера, г-н член на Комисията, председателят Барозу обеща тук, че това ще бъде европейски механизъм. Днес Съветът предлага междуправителствен механизъм. Той европейски ли е - според думите на г-н Барозу, само защото е създаден в Европа, а не на Каймановите острови; възнамерява ли Комисията да помогне за създаването на механизъм според процедурата на ЕС, в която принос да има и Парламентът?
Що се отнася до паневропейските облигации, Комисията, Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), експертите - всички казват, че идеята е добра, но не е достатъчно обмислена, така че сме закъснели.
Предлагам на Комисията да започнем разискване, за да изградим система за паневропейски облигации, която предоставя добро финансиране за страните, които са дисциплинирани, и наказва тези, които не са, като ги принуждава да излязат на пазара по цени, които наистина са възпиращи. Това е единственият работещ начин за постигане на фискална дисциплина и икономически растеж.
Няма да обсъждам повече дали е твърде рано или твърде късно, защото сега знаем, че винаги закъсняваме. Нека да променим правилата и да се опитаме поне веднъж да бъдем точни.
Catherine Trautmann
(FR) Г-жо председател, еврото е наше общо благо, а днес профсъюзите казаха на Парламента, че са обезпокоени, че работниците плащат цената на кризата чрез слабото евро, еврото, което е подложено на атака, вместо да създава растеж и работни места.
Следователно е много важно да не се стремим към чисто техническо преразглеждане на Договорите, а да се обърнем към двата основни проблема в еврозоната, които кризата разкри.
Първият подход е да се въведат паневропейски облигации, както вече чухме. Паневропейските облигации не само ще стабилизират нивото на еврото, но и незабавно ще отговорят на спекулативните атаки.
Вторият начин е да се въведе справедливо данъчно облагане и да се накарат финансовите пазари да платят цената на кризата, като се въведе данък върху финансовите транзакции. Така ще се спре несправедливото данъчно облагане и служителите няма да плащат цената на кризата.
Освен това трябва да се създаде европейска агенция по дълга, която да обедини в общ фонд част от държавния дълг на държавите-членки.
И накрая, искам да подкрепя г-н Юнкер и да кажа, че идеята увеличаването на фонда за стабилност, която беше предложена от директора на Международния валутен фонд (МВФ) Доминик Строс-Кан, е добра.
Ранна намеса - както вече чухме, да не се бавим, да бъдем по-силни, а не по-слаби; това ще ни даде възможност да осъществим управленско действие, което ще върне доверието, за което призова и нашият председател Martin Schultz.
(Ръкопляскания)
Paulo Rangel
(PT) Г-жо председател, преди всичко искам да стане ясно - и е важно това да бъде казано тук, в Парламента, че еврото като валута имаше изключително значение за отговора ни на настоящата криза, независимо от това, което понякога пишат в пресата и казват някои европейски лидери. Без еврото щяхме да сме в много трудна ситуация - валутите на по-слабите страни щяха да се обезценят изключително много, а германската марка нямаше да може да се увеличи толкова, че да поддържа немската и европейската икономика. Така че еврото беше стабилизиращ фактор не само за страните в еврозоната, но и за валутите на страните, които не искат да са част от еврозоната.
И точно защото трябва да защитим Общността, която успя да отговори на криза както никога досега, и като се има предвид например какво ще стане с долара в Съединените американски щати в бъдеще, ще видим, че еврото наистина има своите предимства.
Сега имаме задължението в рамките на настоящия Съвет да направим всичко възможно, за да защитим еврото, по-точно да създадем стабилизационен фонд, който да следва обща методика и да може да въведе задължения за най-уязвимите страни и солидарност сред тези, които са изпълнили задълженията си, но не винаги показват, поне в декларациите си, че са готови да проявят солидарност в контекста на еврозоната.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Г-жо председател, годината, която е към края си - 2010 - неведнъж беше описана като година, в която живяхме опасно. Ето защо мисля, че настоящото разискване би следвало да ни помогне да извлечем поуки от 2010 г. и да си направим изводи за 2011 г.
Първият извод е свързан с неустойчивите дисбаланси във финансовия сектор на европейската икономика и с изкривяванията в реалната икономика.
Вторият извод е свързан с неустойчивия дисбаланс в единната валута, както и с необходимостта от координиране на икономическата, фискалната и бюджетната политика, които все още са крехки.
Третият, най-важният, извод е свързан с дисбаланса между бързината на кризата и мудността, с която реагираме. От икономическа гледна точка това означава, че Европейската централна банка трябва да бъде по-активна, що се отнася до спекулациите с държавния дълг, а през 2011 г. трябва да положим основите на европейска агенция за дълга, която да може да издава паневропейски облигации.
Що се отнася до Пакта за стабилност и растеж, необходимо е разискване относно необходимото данъчно облагане, банковите такси и спекулативните такси, т.е. краткосрочните спекулативни сделки, както и относно необходимостта от собствени ресурси на Европейския съюз.
За Парламента обаче е най-важно разискването за политическите последици от кризата, защото девизът на Европейския съюз е - подчертавам още веднъж - "Единни в многообразието" и при никакви обстоятелства той не е "разделени от нещастието". Ето защо Парламентът трябва да се изправи срещу онези, които искат да заклеймят някои държави-членки за сметка на други, като разделят общественото мнение в Европа и като настройват европейците едни срещу други.
Парламентът представлява 500 милиона европейци от Съюза, който има 27 държави-членки и няма такива, които са по-равни от други, както във фермата на Оруел.
Othmar Karas
(DE) Г-жо председател, госпожи и господа, говорим за срещата на високо равнище на 16 декември. Ще е добре, ако след срещата Съветът ни каже: "Наясно сме с пропуските и грешките, знаем къде сме се провалили и разбираме рамките на Договора".
Самодоволството и обвиненията, опитите да се замазват грешките и повърхностният подход няма да решат проблемите, нито пък ще вдъхнат доверие. Да спрем да си играем с Европа. Всичко това наистина е за Европа. Подкрепям всичко, което каза г-н Klinz.
Тъй като остават няколко дни до Коледа, искам да кажа: Запалете свещ за решимостта и общия интерес, свещ за новото отношение, честността и доверието в бъдещето на Европейския съюз. Запалете свещ за промяна на политическия курс в Европа, за да вървим от кризата към конкурентоспособност, от духа на Довил към политически съюз, от икономии към инвестиции и реформи, от валутен съюз към политически съюз.
Поради конституционни проблеми на Германия, допълнението към Договора е просто политическа подкрепа за по-нататъшното развитие на спасителния пакет, нищо повече и нищо по-малко. То не е решение. Не се опитвайте да го направите по-важно, отколкото е в действителност. Спрете да правите политика ден за ден и представете цялостна концепция в отговор на кризата, която ще ни приближи към политически съюз. Сложете край на разногласията. Достатъчно е, не е достатъчно, всъщност не знаем накъде отиваме. Трябва да призовем Комисията да изготви концепция за икономически, социален и финансов съюз, за да можем следващата година да направим поредната стъпка към интеграция и наистина да си свършим работата както трябва.
Anni Podimata
(EL) Г-жо председател, г-н член на Комисията, утре започва една от най важните срещи на Европейския съвет в историята на Европейския съюз и в частност на Европейския паричен съюз. Въпросът е дали държавните и правителствените ръководители ще си свършат работата. Силно се съмняваме, защото философията, която някои ръководители внесоха в Европейския съвет, не е философия за преодоляване на кризата въз основа на солидарността и, разбира се, на отговорността. Това е философия за управление на кризата, философия, която се основава на и се ограничава само с детайлите на един постоянен механизъм. Европейският съвет няма да си свърши работата, защото няма да отправи посланието за икономическо и политическо сближаване. Такова трябва да бъде отправено - не само за да убеди пазарите, а за да убеди на първо място и преди всичко закоренялото европейско общество, гражданите на което се гледат с взаимно недоверие и отново започват да стават ксенофоби; да го убеди в европейските ценности и да му напомни, че нещата, които ни обединяват, са повече от тези, които ни разделят.
Gunnar Hökmark
(EN) Г-жо председател, не мога да разбера защо социалистите се опитват да избягат от отговорността за социалистическата политика. Вярно е, че причините за дефицита, който виждаме в Европа, са различни. Вярно е, че социалистическите правителства стигнаха до проблеми с бюджетния дефицит заради преднамерената си политика да изразходват повече средства и да повишават дефицита.
През пролетта на 2009 г. проведохме същото разискване в Парламента, а също така и в редица държави-членки. Спомням си, че шведските социалдемократи критикуваха шведското правителство, че не е увеличило дефицита и разходите.
Видяхме какво стана после. Според мен поради тази причина са ни необходими ясни правила по отношение на Пакта за стабилност и растеж, както и по отношение на последствията. Не може да има ситуация, при която на държави-членки, създаващи проблеми на финансовите системи и тласкащи лихвените проценти нагоре, се позволява да избягват последствията, като оставят други граждани да плащат въпросните лихвени проценти.
Нуждаем се от стабилност, а паневропейските облигации няма да решат този проблем. Възможно е да има паневропейски облигации по други причини. Що се отнася до финансовия механизъм, той трябва да бъде финансиран и да се основава на риска, който създават държавите-членки. Ако поемете по-голям риск, то и дефицитът е по-голям и ви е необходимо по-голямо финансиране. Това е начин да се поема отговорност при съзнателна политика. Не забравяйте, че последствията, които виждаме в редица страни, са последствия от разискванията, проведени в националните парламенти, както и в този Парламент, когато някои от нас настояваха за изразходването на повече средства. Сега виждаме горчивите резултати.
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта, съгласно член 149, параграф 8 от правилника)
Martin Schulz
(DE) Г-жо председател, разбирам, г-н Hökmark, че трябва да се изкажете добре заради вашите избиратели в Швеция. Ще ми отговорите ли обаче на следния въпрос: в коя страна в Европейския съюз в дългосрочен план равнището на държавния дълг е най-голямо и коя партия е на власт в тази страна?
Gunnar Hökmark
(EN) (Г-н Schulz продължава да говори с изключен микрофон) Г-жо председател, надявам се, че мога да продължа, без да ме прекъсват. Думите ми са отправени преди всичко към Вас, г-н Schulz, и искам да Ви припомня какво твърдяхте тук, в Парламента, преди две години. Твърдяхте, че Съюзът и държавите-членки следва да увеличат разходите си. Проблемът е, че някои от държавите-членки имаха социалистически правителства и видяхме как в резултат от политиката, която препоръчахте, във всички тези правителства, във всички тези страни, дефицитът се увеличи. Можете ли да отречете това, г-н Schulz?
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта, съгласно член 149, параграф 8 от правилника)
Martin Schulz
(DE) Г-жо председател, тъй като моят колега не отговори на въпроса, ще отговоря вместо него. Страната е Италия и неин министър-председател е г-н Берлускони. Християндемократите са на власт в Италия почти непрекъснато от 1946 г. насам.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Г-жо председател, и аз искам да попитам колегата как социалистите в Ирландия и Гърция допуснаха страните им да задлъжнеят. Но тъй като сега вие сте водещата политическа партия в Европа, а и Комисията клони надясно, не е ли работа на десните да покажат пътя за излизане от кризата, вместо да обвиняват предишните или по-предишните правителства?
Gunnar Hökmark
(EN) Г-жо председател, искам да напомня на колегите това, което казах - има различни причини за проблемите ни с дефицита; но също така заявих - и нито г-н Schulz, нито колегите му могат да отрекат това - че видяхме тези проблеми във всички социалистически правителства, защото това беше съзнателна политика. Напълно съм съгласен, ако говорим за Ирландия например, че се направиха големи грешки, но интересното е, че политиката за увеличаване на разходите и дефицита с цел да се отговори на кризата беше съзнателна и сега виждаме резултатите. Ето това беше посланието към г-н Schulz и някои други.
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта, съгласно член 149, параграф 8 от правилника)
Председател
Колеги, искам да ви уведомя и вас, и оратора, че има още трима души, които искат да зададат въпрос чрез вдигане на синя карта. Подобна възможност беше въведена от работната група по парламентарна реформа и аз напълно я подкрепям. Имаме достатъчно време, но въпреки това трябва да попитам оратора дали ще се съгласи да му бъдат зададени всички тези въпроси. След това ви моля да си зададете въпросите и г-н Hökmark да отговори. После ще приключим с времето за изказвания.
Philippe Lamberts
(EN) Г-жо председател, искам да кажа на г-н Hökmark, че забележката, която правите за социалистическите правителства, в известен смисъл е вярна, но като цяло десните правителства избраха същото, като вместо държавен дълг натрупаха частни дългове. Това не е по-добро за икономиката и всъщност е друг начин да се направи абсолютно същото, а то е неустойчиво.
Werner Langen
(EN) Г-жо председател, исках да попитам г-н Hökmark, тъй като той е тук от доста време, дали си спомня, че в началото на паричния съюз Белгия, Гърция и Италия имаха дългове в размер на над 130% от националния им доход и че цифрите в Гърция се увеличиха, докато в Белгия и Италия паднаха съответно под 30% и под 25%. Спомня ли си това?
Anni Podimata
(EL) Г-жо председател, имам един простичък въпрос към г-н Langen и към г-н Hökmark, които предпочитат да идеализират кризата с дълга и очевидно говорят за социалистическите правителства като цяло:
Питали ли сте някога вашите колеги от групата на Европейската народна партия (Християндемократи), които управляваха страната ми до преди една година, за данните, които дадоха на Вас и на Европейската комисия - може да питате г-н Rehn - официалните данни, според които дефицитът в Гърция за 2009 г. е 6,9, а не 15%, както неотдавна заяви Евростат?
Gunnar Hökmark
(EN) Г-жо председател, настоящето обсъждане изясни някои от нещата, които трябва да помним.
Да не забравяме основната ми мисъл - интересното е, че никой от колегите ми социалисти не отрече това - че всички социалистически правителства, които прилагаха социалистически политики, стигнаха до дълбока криза с дефицита. Сега виждаме, че кризата преминава от страна в страна, поради съзнателната политика, която г-н Schulz и други защитаваха тук, в Парламента, преди две години. Погледнете в архива на Парламента и ще видите, че точно това казахте на разискванията тук, г-н Schulz, Вие и Вашите колеги. Сега може да видите горчивия резултат. Исках да подчертая това. Отбелязвам, че всичко, което трябва да кажете, е: "Да, прав сте, но и другите страни имат проблеми". Вие обаче не оспорвате основната ми мисъл, че вашите политики създадоха проблемите. Не е лошо да си припомните това. Мисля, че следва да бъде пуснато на запис.
Г-н Lamberts също обърна внимание на тези въпроси. Но интересно, макар да е вярно, че поради финансовата криза редица страни имат проблеми, вярно е и това - мисля си, че г-н Lamberts ще го признае и оцени - че в повечето страни с постоянни възгледи върху публичните финанси, правителствата не са социалистически. Не мисля, че Вие или който и да е в тази зала може да посочи социалистическо правителство, което да не е стигнало до проблеми с дефицита.
Ioannis Kasoulides
(EN) Г-жо председател, важни са политиките, а не кой ги изпълнява. Който е безгрешен да хвърли първия камък... Кризата на еврото може би няма да завърши с Ирландия и може би все още не сме видели най-лошото.
Спекулантите на пазара никога няма безкрайно да атакуват най-слабите места, независимо от болезнено строгите мерки, предприети от всички държави-членки. Но ако ЕС спечели битката и се справи с бедата, демонстрирайки решимост да направи всичко необходимо в знак на солидарност и съгласувани усилия, за да попречи на регулаторите и да убеди пазарите, то това ще бъде триумф на европейската интеграция и огромна победа.
Това ще бъде постигнато в резултат на колективната мъдрост. Нека опровергаем тези, които предричат края на еврото и оттеглянето на държави - и силни, и слаби - от еврозоната. Фискалната дисциплина, икономическото управление и спасяването на еврото няма да бъдат достатъчни без взаимно съгласуван план на европейско ниво, който да насърчава растежа. В миналото американският план Маршал спаси икономиката на Европа. Предизвикателството днес е да излезем с такъв план от европейци за европейци.
Gay Mitchell
(EN) Г-жо председател, днес Камарата на представителите на Ирландия (Dáil) ще гласува пакета за финансова помощ от ЕС и МВФ. Ирландия се намира в труден период - данъците се увеличават, а разходите се съкращават. Бюджетът от миналата седмица разкрива трудностите, които преживяват ирландците в момента. Ще последва намаление на заплатите с 14% както в държавния, така и в частния сектор.
Категорично убеден съм, че финансовият пакет от ЕС и МВФ ще помогне на Ирландия да възстанови доверието, като банките се капитализират и отново започнат да отпускат кредити и като се възстановят бюджетните средства. Не споделям всички детайли на плана, но общите цифри се подкрепят от партията "Файн Гаел". Основните икономически тенденции в Ирландия са доста добри. Ще е необходимо добро управление и надзор от страна на Dáil, за да гарантираме, че финансите ни никога вече няма да бъдат извън контрол.
Ще е необходимо също така ЕС и ЕЦБ да помислят за ползата от ниските лихвени проценти за параметрите на инфлацията. В продължение на две години и половина единствено аз задавах въпроси на г-н Трише точно по тези проблеми. Със създаването на постоянен правоприемник на Европейския механизъм за финансова стабилност, от който Ирландия ще получи 22,5 милиарда евро под формата на заеми, освен ако не бъдат намалени, пакетът от ЕС и МВФ е положителен ход за еврозоната.
Може ли накрая да кажа и това, че тук мнозина се смятат за федералисти и все още очакват някакво съгласуване на данъците. В Съединените американски щати над 50% от дружествата за авторски права са регистрирани в Делауер. Защо? Заради данъчното положение в Делауер. В залата бяха направени няколко много некомпетентни изказвания от користни хора, които искат да развиват единствено националните си каузи, като правят неточни изявления; не можем да се съгласим с тях.
Tunne Kelam
(EN) Г-жо председател, финансовата криза показа огромната потребност за повече Европа. Поуката, която трябва да извлечем, е, че действия, основани предимно на национални интереси, не помагат на никоя държава-членка. Ето защо утрешният ден е ден за съвместни действия, фискална консолидация и пакт за стабилност, в който са въведени и санкции.
Това ще бъде и времето за решаване на дългогодишния парадокс на Европа. ЕС се основава на единен пазар, но този единен пазар все още не е завършен. Сега е моментът да поставим началото на единен дигитален пазар. Необходимо е да създадем постоянен механизъм за действие при кризи, за предпочитане групов. Второ, тъй като действието следва да води към превенция и ранна намеса, има нужда от по-добро хармонизиране на условията за ранна намеса и за задействане на механизмите за действие при кризи, като, разбира се, не бива да се допуска свръхрегулация. Трето, целта на фондовете за управление на кризи следва да бъде ясно определена. Целта им е да се осигури макрофинансова стабилност. Те не бива да бъдат използвани за решаването на други текущи проблеми. Четвърто, надзорните права следва да бъдат определени по-точно на равнище ЕС, например в случай на евентуална намеса в дейността на финансовите институции, което ще включи правото да се преустанови изплащането на дивиденти или да се прекратят дейностите, свързани с неоправдан риск.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Г-жо председател, г-н министър, г-н член на Комисията, изслушах това дълго разискване като гражданин.
Смятам, че предложенията на г-н Барозу бяха много интересни. Искаме да ги видим в действие. Необходими условия за възстановяване на доверието на гражданите са ясна и разбираема политическа воля и откровен диалог. Много е важно да не прикриваме действителността. Налице са държавни разходи, които трябва да бъдат покрити или намалени. Налице са държавни и частни дългове, които трябва да изплатим.
Много експерти имат идеи за всичко. Тези, които не видяха настъпващата криза, сега са пълни с блестящи решения. Но в трудна ситуация нека да използваме здравия разум. Нека в управлението на държавните финанси да не повтаряме грешките и неточностите на частния сектор, които доведоха до финансовата и банковата криза. Сложните планове не създават ценности и богатство Те създават илюзии и често облагодетелстват единствено спекулантите.
Факт е, че държавите-членки са живели извън възможностите си. Трябва да имаме смелостта да си направим съответните изводи и да гарантираме, че тежестта от възстановяването се разпределя справедливо.
Seán Kelly
(EN) Г-жо председател, първо едно оплакване. Казахте, че разискването е важно и това е така. Според мен е неприемливо, че г-н Барозу и голяма част от политическото ръководство напуснаха залата веднага след като се изказаха. В интерес на истината г-н Schulz е тук през цялото време и искам да го поздравя за това.
Второ, искам да кажа, когато всичко вече е казано и направено, че една от основните причини за финансовата криза е това, че правителствата не успяха да управляват, а политическите лидери не успяха да ръководят. За щастие сега с новата надзорна структура, която ще влезе в сила от 1 януари, с доклада на агенциите за кредитен рейтинг, с който се занимавахме снощи, както и с днешния постоянен механизъм за действие при кризи положението е под контрол. Всички те трябва да бъдат приветствани.
Ако г-н Барозу беше тук, щях да го попитам дали може да гарантира, че в Ирландия и другаде няма да е необходим референдум за приемането на минималните промени в Договора, за които той говори.
И накрая, искам да кажа на тези, които искаха членовете на ЕП да подпишат писмена декларация, че това е директна атака на корпоративния данък в Ирландия. Това не бива да се прави.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Г-жо председател, госпожи и господа, тук се разгърна идеологическо разискване, но независимо от това можем да дадем няколко примера за това, как правителството на Шрьодер проведе политика на много сериозни реформи или как в Унгария дясното правителство, което в момента е на власт, използва всички средства, за да попречи на тогавашното ляво правителство да наложи фискална дисциплина след 2006 г. Разисквания като това не водят до никъде. Важното е, че Европейският съюз най-сетне следва да се ангажира с проактивна, а не с реактивна политика. Ще бъде добре, ако срещата на високо равнище тази седмица доведе до споразумение по европейския механизъм за стабилност. Унгарското председателство, унгарското правителство, което ще поеме ротационното председателство на ЕС от януари, ще направи всичко възможно, за да ускори процеса на ратификация и да гарантира, че Европейският съюз може да се справи със съществени проблеми, като например този, Европа да стане по-динамична.
Ildikó Gáll-Pelcz
(HU) Г-жо председател, уважаеми членове на Съвета, уважаеми членове на Комисията, държавите-членки се опитват да противодействат на кризата, в която се намират, чрез конкретни решения и по свой собствен начин. След определяне на стратегическата насока Съветът и Комисията трябва да консолидират и координират решенията на държавите-членки. Това означава, че санкционирането на държавите-членки не е достатъчно, когато става въпрос за икономическото управление. Разбира се, би било добре да наблюдаваме последователността и точността, демонстрирани днес, да бяха упражнени и от някои членове на Комисията, когато гледаха през пръсти на фалшифицирането на данни. Убедена съм, че отговорността за неспазването на Пакта за стабилност и растеж е не само на държавите-членки, тъй като самата Комисия смекчи контролните му механизми. Трябва да признаем, че политиката на строги икономии, практикувана досега, никъде не е била успешна. Ето защо от вас ще се изискват нови и ясни отговори, новаторски и стимулиращи решения. Мога да ви уверя, уважаеми колеги, че предстоящото унгарско председателство ще изпълни тази кооординираща роля.
Proinsias De Rossa
(EN) Г-жо председател, Ирландия беше споменавана многократно в това разискване. Бих искал още в самото начало ясно да заявя, че подкрепям по-активното икономическо управление в европейската социална пазарна икономика. Трябва да благодарим на партньорите на Ирландия за тяхната солидарност в това време на криза - криза, породена преди всичко от некомпетентни консервативни правителства през последните години.
Няма да се изненадате, че евроскептиците представят солидарността като загуба на независимост на Ирландия. Това изопачаване се засилва от неуспеха на Комисията и Съвета да намерят общ език с Парламента по Меморандума за разбирателство с Ирландия. Кога, г-н Рен, Меморандумът за разбирателство ще бъде представен пред Парламента?
Г-н Рен, едно от най-лошите условия и задължения в Меморандума за разбирателство е задължението за съкращаване на минималната заплата в Ирландия с 2000 евро за година. Ирландското правителство твърди, че Вие, г-н Рен, сте изискали това съкращаване. Може ли да внесете яснота по този въпрос пред Парламента?
Втори непонятен аспект на това споразумение е 3% марж, които Вие сте искали...
(Председателят отнема думата на оратора)
Ilda Figueiredo
(PT) Г-жо председател, неприемливо е, когато съществени мерки продължават да се отлагат, мерки, които пренебрегват нарастването на безработицата, бедността, неравенството и стопанската рецесия, които мерките за строги икономии ще предизвикат, докато стопански и финансови групи продължават да правят все по-големи печалби. Това води до още въпроси:
Защо не бяха променени Уставът и насоките на Европейската централна банка по отношение на заемите, отпускани директно на държавите-членки с лихва от 1%, същият като за частните банки, които след това начисляват лихвени проценти, които са три, четири или пет пъти по-високи, влошавайки по този начин държавния дълг? Защо не се взе решение да се наложи данък върху движението на капитала и не се взеха необходимите мерки да се сложи край на данъчните убежища и пазарите на деривати, за да се предотвратят спекулациите с държавните дългове? Защо не се вземе решение за увеличаване на бюджета на Общността за реална политика за икономическо и социално сближаване, насочена към увеличаването на производството и създаването на работни места с права...
(Председателят отнема думата на оратора)
Jaroslav Paška
- (SK) Г-жо председател, разискваме предложение за инструмент за финансова стабилност на еврозоната - един инструмент, който трябва да помогне на нашите приятели от страните, които понастоящем не са в състояние да погасяват дълговете си.
Всеки тук говори за създаване на механизъм за финансова стабилност, гарантиран от всички страни от еврозоната, и ние очакваме тези, които са успели да запазят контрол върху дълговете си, да покажат солидарност с онези, които все още не са успели да го направят.
След като сега понасяме решенията за подпомагане на Гърция и еднократната защитна крепостна стена, издигната преди, аз се чудя какво би станало, ако пазарните финансови експерти вземеха калкулаторите и започнеха да изчисляват фактическата стойност на решението и дори откриеха, че тя не е достатъчно надеждна, за да ги накара да поискат да поемат риска да инвестират парите си в тази област?
Питам се дали имаме подготвени следващи решения и стъпки? Надеждността на решението в този момент и според този сценарий е твърде малка.
Andrew Henry William Brons
(EN) Г-жо председател, повечето обикновени хора възприемат кризите като трагедия. Еврократите ги разглеждат като възможност да разпрострат пипалата на властта си. Европейският съвет трябва да вземе решение относно постоянния кризисен механизъм за защита на финансовата стабилност на еврозоната като цяло, подкрепено, разбира се, от изменения в Договора. Ние сме точно информирани, че тези промени в Договора ще важат и за страните извън еврозоната.
Коалиционното правителство на Обединеното кралство обеща референдум в случай на по-нататъшно прехвърляне на власт към Европейския съюз. Но и това обещание е толкова честно и надеждно, колкото и обещанието на консерваторите да проведат референдум за Договора от Лисабон. За консерваторите обещанията са тактика, не задължение.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Г-жо председател, краят на годината наближава. Би било добре да разгледаме по-отблизо това, което сме свършили. Да погледнем какво сме решили и какво сме казали и нека да си отговорим на въпроса, какво сме свършили след това? Всеки от нас трябва внимателно да погледне собствените ни решения в областите, за които носим отговорност. Добре е, че искаме да добавим към Договора определени разпоредби, които ще наложат дисциплина върху това, което правим. Но в края на краищата все още имаме Пакта за стабилност и растеж, който продължава да бъде в сила. Защо не сме се придържали към неговите изисквания? Защо Комисията и нейните служби не реагираха по-рано в случаите с Гърция или Ирландия?
Европейският съюз е демократична институция, която се състои от много държави-членки. Следователно той не е в състояние да действа едностранно по начина, по който действат отделните държави - тук имам предвид например Китай, САЩ и други страни. По тази причина нямаше решителни действия за защита на еврото. Ето защо е необходимо да се разработи нов подход към икономическото управление, да се създаде реален икономически съюз, да се подобри координацията и да се хармонизира финансовата и дори фискалната политика.
George Sabin Cutaş
(RO) Г-жо председател, както вече беше споменато от изказалите се преди мен, Европейският съюз очевидно не е напреднал достатъчно по отношение на осигуряването на финансова стабилност на своите пазари. При условие че спекуланти ежедневно застрашават стабилността на единната валута, като изолират и упражняват натиск върху държавите-членки, решение може да се постигне само чрез придържането към солидарност на равнище ЕС. Създаването на постоянен механизъм за защита на финансовата стабилност на еврозоната безусловно се превърна в необходимост и ще трябва да се координира с използване на метода на Общността.
Интересите на гражданите са защитени най-добре, когато институциите на ЕС участват пълноценно в процеса на вземане на решения и общото благо има приоритет пред интересите... Същевременно трябва да имаме предвид, че е от решаващо значение всички 27 държави-членки да участват в този бъдещ механизъм като част от единния пазар. Нестабилността на другите валути винаги ще има значително въздействие върху позициите на еврото.
Diogo Feio
- (PT) Г-жо председател, следващото заседание на Съвета ще бъде много важно по същество. Важно по отношение на неговата реакция на кризата, която е всеобхватна и международна, важно също и при неговата реакция спрямо специфичната криза на правителствата, които не са си извлекли своевременно поука, които са харчили твърде много и които не са провели необходимите структурни реформи. По тази причина аз съм тук, за да подкрепя един необходим инструмент за защита на еврото.
Реакцията не може и не трябва да бъде към всеки конкретен случай. Именно по тази причина подкрепям това да се прави съгласно метода на Общността, а не според междуправителственния метод, който в крайна сметка облагодетелства онези правителства, които не са направили това, което е трябвало да направят навреме. Наблягам на нуждата от нарастваща роля на Европейския парламент в обсъждането на тези въпроси с разисквания, подобни на тези, които проведохме тук днес: оживени, с различни гледни точки, но защитаващи един по-силен Европейски съюз и едно по-силно евро.
Zigmantas Balčytis
- (LT) Г-жо председател, аз наистина съм съгласен с всички споменати днес идеи за създаването на кризисен механизъм и за допълнителните мерки, които вярвам, че и Европейския съвет, и Парламентът ще разискват в бъдеще. Днес чухме много противоречиви оценки, а също може би някои обвинения относно предишни грешки. Те дойдоха от всички страни. Дойдоха от държави-членки, от Европейската комисия и от Съвета, както и от търговски банки, чиято дейност считам, че ще бъде разследвана внимателно в бъдеще. Искам да взема отношение по един друг въпрос. Хареса ми идеята, изразена от председателя Барозу, че в тази трудна ситуация трябва да работим заедно в съзвучие, рамо до рамо и, г-н член на Комисията, бих искал да Ви помоля да направите всички усилия, за да гарантирате, че всички страни ще могат да участват в новосъздадения кризисен механизъм, независимо дали са в еврозоната или не. След като отворихме пазарите си, когато се присъединихме към Европейския съюз, ние внасяме едни и същи суми в бюджета, а и много други неща освен това.
João Ferreira
(PT) Г-жо председател, няма механизъм за стабилност, който да регулира най-важните причини за нестабилност в Европейския съюз. Политиките, които ни доведоха до тази криза, са същите, които те сега искат да продължат да прилагат и развиват. Един икономически и паричен съюз, осъществен в интерес на едни и във вреда на други, отпускащ юздите на финансовата спекулация, поставящ приоритет върху свободното, т.е. неограниченото движение на капитала, налагането на пазар във всички сфери на обществото, девалвацията на труда като източник на създаването на богатство, а по същата причина - и на права.
В началото на второто десетилетие на ХХІ век този Европейски съюз не се е избавил от асоциирането му с най-големия социален упадък, който Европа преживява през последните десетилетия, резултат от небивала атака срещу правата на хората и условията на живот. Стопански и финансови групи продължават да трупат огромни печалби, безработицата продължава да се разширява, а милиони работници, работейки, стават все по-бедни. Това е посланието, което отеква в протестите в Европа и е време да се вслушаме в него.
Angelika Werthmann
- (DE) Г-жо председател, доверието на гражданите в Европа и еврото е сериозно накърнено от финансовата криза и политиканството. Гражданите на Европа се нуждаят от лесно разбираеми, ясни перспективи, на които може да се облегнеш в дългосрочен план, от надеждност на тяхната валута. Пактът за стабилност и растеж определя горните граници на дефицитите и съвкупния дълг. Но той е сравнително неефективен. Новите спасителни пакети ще спечелят необходимата широка подкрепа сред гражданите, ако предлагат също така и ефективен контрол и санкции. Що се отнася до контрола, Евростат трябва да бъде допълнително подсилен, а механизмът на санкциите трябва да бъде лесно приложим и ефективен. Съществуващата система включва избирателно налагане на санкции. Бъдещите спасителни пакети трябва да съдържат непрекъснат контрол, бърз и координиран подход и ефективни санкции.
Jean-Pierre Audy
- (FR) Г-жо председател, г-н член на Комисията, вие възнамерявате да предложите създаването на този постоянен механизъм по реда на член 316. Съжалявам, че не използвахте член 122, който би ни позволил да включим всички държави-членки, но ние ще инициираме политически разисквания, доколкото Парламентът ще бъде консултиран съгласно член 48 за опростената процедура за преглед и аз бих искал да поставя за разглеждане два политически въпроса.
Първо, само еврозоната не е достатъчна. Като минимум, г-н член на Комисията, ние трябва да включим всички онези държави, които са задължени без отлагане да въведат еврото като своя валута, а това представлява 25 държави-членки.
Вторият проблем е свързан с парламентарния политически контрол. Това е не извънреден, а постоянен механизъм. Следователно логично е да има някакъв политически контрол при подходящи условия, които Вие трябва да ни предложите, защото ролята на парламентите, особено на Европейския парламент, е да упражнява контрол във връзка с тази разпоредба.
Edite Estrela
(PT) Г-жо председател, отправянето на обвинения не решава нашите проблеми и в някои случаи разкрива липсата на познаване на различни ситуации. Нуждаем се от мерки, които да прекратят спекулациите с държавните дългове. Доста се изговори за португалската ситуация, но един доклад на Международния валутен фонд от този месец прави извод, че Португалия е една от страните, която прави най-много реформи, за да гарантира устойчивост на публичните финанси и социалната сигурност.
Преди кризата, през 2007 г., Португалия имаше икономически растеж на БВП от 2,4% и дефицит от 2,6%. Между 2005 г. и 2010 г. тя беше една от страните, увеличила най-много своя износ. Това, от което имаме нужда, е повече единство, повече отговорност и повече солидарност, така че пазарите да се успокоят.
Bogusław Liberadzki
(PL) Г-жо председател, ние се концентрираме върху еврозоната, но 150 милиона граждани са извън нея и това означава един от всеки трима граждани на Европейския съюз. Ето защо за нас е важно да имаме жизнеспособно евро и жизнеспособна еврозона. Искаме много ясно да заявим това - по-малко национални правителства, повече Съюз, повече Парламент.
В Полша мнението на германския канцлер е много по-важно от това на г-н Ван Ромпьой и силно отекващият глас на г-н Камерън е по-важен от мнението на г-н Барозу. Това, от което се нуждаем, е пакт за стабилност, пакт за устойчива европейска солидарност. Г-н Schulz е прав в желанието си за повече Европа в нашето мислене и нови инструменти за нашата работа, като данък върху финансовите трансакции, паневропейски облигации, надзор върху банките и координирана бюджетна дисциплина на държавите-членки.
Оли Рен
член на Комисията. - (EN) Г-жо председател, уважаеми членове на Парламента, позволете най-напред да ви благодаря за съществения и отговорен дебат за европейската реакция на сегашната криза. Действително последният етап на финансовата криза се оказва все повече със системен характер, което изисква равностойна системна реакция от Европейския съюз.
Ето защо политическата реакция на Европа трябва да бъде всеобхватна, последователна и решителна. Тя ще трябва по необходимост да съчетава по-обширните мерки, засягащи целия Европейски съюз, със специфичните мерки, предприемани от държавите-членки.
Какво трябва да се направи? Според виждането на Комисията имаме пет възможности за действие. Първо, имаме нужда от решително колективно действие, за да изпълним договорените бюджетни ангажименти. Всяка държава-членка трябва да се придържа към фискалните си цели. Най-добрата защита срещу разпространението на проблеми са ограниченията на бюджетните ни позиции. Например Испания и Португалия приемат много убедителни решения в това отношение.
Второ, трябва да придвижим следващия кръг от банковите стрес-тестове и да ги проведем по един още по-щателен и строг начин, отколкото последния път, като използваме новата европейска архитектура на финансово регулиране и надзор, което влиза в сила от януари следващата година.
Трето, нуждаем се от ефективни финансови механизми за подпомагане и по тази причина през май Съюзът създаде Европейския механизъм за финансова стабилност и временен фонд за тригодишен период. Скоро ще бъде създаден и постоянен европейски механизъм за стабилност, който ще бъде въведен в средата на 2013 г.
Да отидем по-нататък - напоследък се разпространяват редица инициативи относно паневропейските облигации. Като концепция паневропейските облигации са една широка идея с разнообразен спектър от възможни приложения. Понастоящем фокусът при формулирането на публичната политика правилно и обосновано се поставя върху подобряването на ефективността и гъвкавостта на съществуващия Европейски механизъм за финансова стабилност, за да ни помогне за незабавна реакция при сегашния етап на кризата.
Определено обаче трябва да продължим аналитичните дискусии по рационални алтернативи, които могат да помогнат на Европа да преодолее системната криза чрез подобряване на функционирането на пазарите на облигации, чрез облекчаване на фискалната консолидация посредством по-приемлива цена на кредитите, чрез създаване на основа за по-добра бюджетна координация между държавите-членки и чрез увеличаване на стимулите за фискално благоразумие от страна на държавите-членки.
Четвъртият елемент на всеобхватната реакция трябва да бъдат структурните мерки - така, както са очертани в стратегията "Европа 2020". Те действително са необходими за увеличаване на нашия потенциал за растеж и за създаване на устойчива заетост. Трябва да извлечем най-доброто от нашия единен пазар, особено в областта на услугите и енергията, да направим данъчните системи и системите на социални помощи по-благоприятни за увеличаване на заетостта, да концентрираме инвестиции в знание и нововъведения и да опростим нашата нормативна среда.
Пето, съществен елемент от нашата системна реакция, която в голяма степен е във ваши ръце, уважаеми колеги, е бързото и амбициозно приемане на законодателния пакет за укрепване на икономическото управление, който Комисията предложи през септември. Радвам се, че Парламентът и Съветът се споразумяха да финализират този пакет до лятото. Това е въпрос на доверие в икономическия и паричен съюз на Европейския съюз като цяло. Той е също така най-ефективният механизъм за предотвратяване на кризи, тъй като укрепва дългосрочното и краткосрочното доверие в европейската икономика, както и увереността в непосредственото бъдеще.
Нещо повече, в отговор на г-н Karas, той също е мост към завършването на Икономическия и паричен съюз, като най-накрая допълним силния паричен съюз с действителен и функциониращ икономически съюз. Наистина е крайно време на "И"то в съкращението ИПС (Икономически и паричен съюз) да се вдъхне живот чрез създаване на реален и ефективен икономически съюз като крайна стъпка в интеграцията на европейската икономическа политика.
(FI) Г-жо председател, все пак бих искал да направя няколко бележки на фински във връзка с изказването на г-н Soini. Вероятно той е успял да се върне, понеже напусна заседанието преди малко. Можем и трябва да подхождаме към изказванията на г-н Soini с чувство за хумор, но тъй като напоследък той завоюва определена подкрепа, те очевидно трябва вече да се възприемат сериозно.
Преди всичко не считам, че принизяването на гърците по начина, по който го направи г-н Soini, е много полезно или дори професионално. Понастоящем Гърция провежда значителни, всъщност епохални реформи, които заслужават нашето уважение, а не презрение.
Според мен г-н Soini трябва да си припомни старата финландска поговорка, която ни учи, че трябва да си даваме сметка за собственото си положение, като уважаваме правата на другите. Това е далеч по-добър начин да изградим мирна Европа, основана на сътрудничеството.
Второ, не намирам за професионално и сравняването на Европейския съюз със Съветския съюз, както направи г-н Soini. Някой, който няма чувство за хумор, би могъл дори да си помисли, че е оскърбително. Свободата, демокрацията и принципът на правовата държава не бяха отличителни белези на Съветския съюз, но те са основни ценности на Европейския съюз, които финландците са защитавали в историята си, г-н Soini. Не трябва да се подценява умственият капацитет на някои финландци, дори на тези, които подкрепят Партията на истинските финландци. Хората със сигурност знаят, че ЕС не е Съветският съюз.
(Ръкопляскания)
Hannes Swoboda
(DE) Г-жо председател, предполагам, че ще се съгласите с мен, че е доста нетактично от страна на някои членове на Парламента да зададат въпрос и след това да напуснат. Бих искал да се извиня на г-н Рен, но наистина е прекалено от негова страна да отговаря подробно на някои членове на Парламента, които в момента не присъстват. Считам, че трябва да работим заедно, за да не допускаме в бъдеще подобни неща или поне не толкова често.
Председател
Г-н Swoboda, напълно подкрепям казаното от Вас. Много нетактично и проява на липса на уважение. Г-н De Rossa, процедурен въпрос?
Proinsias De Rossa
(EN) Г-жо председател, от друга страна, г-н Рен не отговори на въпроса, който зададох, а аз все още съм тук.
Председател
- Това бегло се доближава до процедурен въпрос. Г-н Рен, не трябва да отговаряте. Можете, разбира се, но сега не е време за въпроси към Комисията. Следващият оратор е г-н Шастел от името на Съвета.
Оливие Шастел
Г-жо председател, г-н член на Комисията, уважаеми колеги, аз лично намирам, че Комисията даде отговори на много въпроси по време на това извънредно съдържателно разискване, още повече, че Парламентът е изцяло въвлечен в реакцията на тази криза. Допълвайки Комисията, бих искал да разгледам два въпроса относно предмета на разискване утре и вдругиден по време на срещата на високо равнище.
Първо, бих искал да се спра по-специално на икономическото управление и участието на Европейския парламент. Както ви е известно, председателството вече установи контакт с Европейския парламент, с носещите отговорност по въпросите за икономическото управление в този Парламент. Освен това председателството желае да постигне възможно най-добро сътрудничество с Парламента, особено чрез неофициални консултации, преди да е започнал етапът на официални преговори. В светлината на значението на този проблем и потенциалното му отражение върху пазарите, председателството, както беше казано, пое ангажимент да го ускори в съответствие с предпочитанията на Европейския съвет. Освен това с оглед ускоряване на работата председателството създаде работна група, която ще се занимава само с този въпрос. Тази група започна обсъждания в края на ноември в съответствие с важността, която се придава на проблема от страна на комисията по икономически и парични въпроси.
Вторият елемент, на който утре и вдругиден ще се спрат нашите държавни и правителствени ръководители, е бъдещият постоянен механизъм за управление на кризи. Разбираем е големият брой въпроси относно този механизъм, както и за степента на реакция на кризата. Вчера по обяд, в компанията на г-н председателя Ван Ромпьой, в Съвета по общи въпроси, много от нас все още имаха въпроси без отговор. Мога да ви уверя колко много държавите-членки искат да реагират на тази криза, колко добре осъзнават, че това, за което става въпрос днес, е общият европейски пазар и еврото и че това не е просто проблем на една или друга страна. Реакцията трябва да бъде всестранна и ние трябва да направим всичко, което е по силите ни, за намаляване на несигурността, надвиснала над този пазар.
Според мен обаче трябва също да не допуснем да пробудим или породим очаквания, които понастоящем не могат да бъдат удовлетворени. Ето защо всички представиха идеите си как да реагираме на кризата. Когато знаем, че трябва да получим съгласие от няколко държави-членки за всяка нова идея, това днес не изглежда най-доброто решение. Следва да ви кажа, че това, което ще бъде важно утре, вдругиден, в петък, след края на заседанието на Европейския съвет, е най-напред, че можем да дадем ясен сигнал на пазарите относно волята на държавите-членки да реагират днес на финансовата криза, на кризата на еврото; второ, да потвърдим нашата воля за създаването на опростен механизъм за изменение на Договорите. Знаете защо именно това трябва да бъде опростен механизъм - поради ратификациите, които следва да се проведат в отделните държави-членки; и, накрая, да създадем този бъдещ постоянен механизъм за управление на кризи, който да бъде прозрачен, тъй като той трябва да бъде неатакуем, особено пред Съда в Карлсруе.
Председател
Внесено е едно предложение за резолюция, съгласно член 115, параграф 5 от Правилника за дейността.
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе в четвъртък, 16 декември 2010 г.
Писмени изявления (член 149)
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
На предстоящата среща на високо равнище на Европейския съвет вероятно ще се вземат решения относно формата на постоянния антикризисен механизъм, който трябва да гарантира финансовата стабилност на еврозоната след 2013 г., и ще започне процесът на изменение в учредителните договори. Макар да разбирам необходимостта от извънредни мерки, предизвикани от икономическата криза, аз съм обезпокоена от скоростта на промените и от начина, по който някои държави-членки се опитват да наложат на останалите определени решения. Някои от идеите, като например за паневропейските облигации, се отхвърлят без внимателно обсъждане. Считам, че въпреки извънредното положение решенията, които са важни за Европейския съюз, трябва да се вземат спокойно и при зачитане на принципа на солидарността и равните права на всички държави-членки. Бих искала да подкрепя позицията на полското правителство относно измененията в метода на изчисляване на публичния дълг. Полша и 10 други държави-членки предприеха реформи в своите пенсионни системи и понастоящем тези реформи генерират значителни разходи за националните бюджети. В полския случай въвеждането на реформи стана необходимо поради нарастващата неефективност на старата система, която беше източник на още по-големи разходи. Днешният дълг следователно не е показателен за липсата на благоразумие, а е резултат от промени, чиято дългосрочна цел е намаляване на бюджетните разходи, предназначени за осъществяване на пенсионните плащания. Надявам се, че представителите на държавите-членки ще одобрят промените, предложени от Полша. Благодаря за вашето внимание.
Илияна Иванова
в писмена форма. - (EN) Създаването на постоянен кризисен механизъм на ЕС за укрепване на финансовата стабилност е стъпка в правилната посока. Заедно със засиленото и по-координирано икономическо управление постоянният кризисен механизъм може и ще гарантира стабилността на еврозоната. Специфичната ситуация в новите държави-членки също трябва да се има предвид при създаването на механизма. Тези страни трябва да бъдат активно включени в разискванията и при възможност да участват в механизма, ако желаят да го направят. Същевременно държавите-членки следва да запазят своите национални данъчни политики. Важно е да се съхрани данъчната конкуренция като инструмент за облекчаване на сближаването и ускоряване на икономическия растеж на ЕС. Промяна на политиките в посока данъчна хармонизация или единна консолидирана данъчна основа само допълнително ще задълбочи различията в икономическото развитие и ще възпрепятства сближаването. Държави-членки, които създават по-голям риск чрез своите дефицити и дългово бреме трябва да допринасят повече в активите на кризисния механизъм. Това определено ще насърчи строгата финансова дисциплина и ще увеличи добавената стойност на подходящата икономическа и фискална политика.
Astrid Lulling
Макар събитията от последните месеци да наложиха правителствата да предприемат извънредни мерки и решения, които могат да се приложат пряко, създаването на постоянен кризисен механизъм за защита на финансовата стабилност на еврозоната трябва да стъпва върху безспорно правно основание. Ето защо е очевидно, че Европейския парламент следва да се намеси като съавтор на законопроекти за осъществяване на фундаментални реформи, станали необходими за стабилизиране на Икономическия и паричен съюз. Едно изцяло междуправителствено решение няма да бъде правилно.
Реформата на Икономическия и паричен съюз (ИПС) е ключова задача и е със значителни последици. Всички ние осъзнаваме ценността на единната валута за европейския проект. Но сегашната уязвимост на ИПС изисква смели и оригинални решения.
В обстановка като тази прибягването до "паневропейски облигации" е начин на действие, който заслужава да бъде проучен и обсъден, а не третиран като забранена зона. Въпреки всичко понастоящем са налице множество пречки. Трябва да си даваме сметка за отражението на институционално, правно и финансово равнище от въвеждането на подобен инструмент, който променя природата на Европейския съюз. Обратно на това, което някои от неговите защитници считат, това би могло да означава още повече дисциплина и строгост.
Ulrike Rodust
Аз бих искала да привлека вниманието на Съвета към проблема, който заплашва да парализира сътрудничеството между двете институции относно политиката в областта на рибарството. Става въпрос за регулиране на дългосрочните управленски програми. Това регулиране е в основата на общата политика в областта на рибарството. Съветът и повечето държави-членки не приемат, че Договорът от Лисабон предоставя на Европейския парламент правото на съвместно вземане на решение относно въпросното регулиране. Министрите действат противоположно на Съвета и неговите правни служби, на мнението на Комисията и, разбира се, на волята на Европейския парламент. Понастоящем Съветът има две управленски програми, които не могат да бъдат приети. Комисията не може да представи други програми, които са крайно необходими за защита на интересите на нашите рибари и нашите морета и които отдавна са изготвени и са в някое чекмедже. Това положение е неприемливо. Призовавам белгийското председателство и бъдещото унгарско председателство незабавно да започнат преговори с Парламента, така че да можем да намерим решение. Ние сме готови да започнем обсъждане. Благодаря ви много.
Edward Scicluna
в писмена форма. - (EN) Нека си припомним, че кризата на еврозоната е главно криза на държавните дългове, която беше изострена от две основни събития. Едното е спасяването на частните финансови институции, при което частните дългове бяха поети като държавен дълг, и другото са пакетите от мерки за стимулиране, използвани от правителствата за забавяне на стопанския спад. Ние игнорираме тези две събития и третираме всички страни, сякаш те са били неразумна безгрижна група, мързелуваща под средиземноморското слънце. Всеки механизъм за предотвратяване на кризи и за възстановяване, който задействаме, трябва да има предвид, че в нормални времена страните надлежно са следвали програми за намаляване на своите дефицити и следователно на своите дългове. Неизправните страни бяха изключение, а не правило. Във всеки случай нека засилим надзорния механизъм и да въведем някакви разумни санкции, но не трябва да губим от поглед това, което искаме да постигнем в средносрочен план - растеж и заетост. Тези цели не се постигат чрез санкции и налагане на строг режим на икономии. Те се случват, когато разберем как се създават и намаляват неравновесията и ние работим съвместно за постигането на тези цели. Това е, което очакват от нас гражданите на Европа.
Silvia-Adriana Ţicău
в писмена форма. - (RO) Заседанието на Европейския съвет, насрочено за 16-17 декември, ще разисква и приеме мерки за укрепване на икономическия стълб на Икономическия и паричен съюз и за консолидиране на финансовата стабилност на ЕС. В този смисъл трябва също да проучим мерките, които да гарантират, че европейската банкова система може да финансира европейската икономика, особено малките и средните предприятия.
Европейските граждани очакват по-категорични мерки от институциите на ЕС, насочени не само към финансова стабилност, но в частност и към връщането към устойчив икономически растеж.
През 2008 г. 116 милиона европейски граждани бяха изложени на риск от бедност и социално изключване. Този брой нарасна в резултат от стопанската и финансовата криза, като младите и възрастните хора са били групите, които най-силно са изложени на риск от бедност и социално изключване.
Основната загриженост на европейските граждани все още е свързана със запазването на работните им места и осигуряването на достоен живот. Икономическата и финансовата криза се отразиха тежко върху националните бюджети и предизвикаха влошаване на системите на образование, здравеопазване и социална защита. Крайно време е ЕС да приеме мерки, необходими за гарантиране на устойчив икономически растеж чрез инвестиции в една индустриална политика, която създава работни места и гарантира конкурентоспособност, както и чрез адекватни инвестиции в изследванията, образованието и здравеопазването.
