Migracijos srautai, prieglobsčio prašymas ir jų poveikis Šengeno erdvei (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl migracijos srautų, prieglobsčio prašymo ir jų poveikio Šengeno erdvei.
Enikő Győri
einanti Tarybos pirmininko pareigas. - Pone Pirmininke, dėl įvykių Pietų kaimyninėse šalyse ir po jų atsiradusių migracijos srautų Europos Sąjungai kyla rimtų problemų. Jie taip pat padėjo išsiaiškinti viso klausimo, kaip valdome migraciją ir pabėgėlių srautus, nagrinėjimo svarbą.
Todėl kovo mėn. Europos Vadovų Taryba paragino Tarybą ir Komisija iki birželio mėn., kai susirinks Europos Vadovų Taryba, pateikti, kaip atsaką, migracijos ir pabėgėlių srautų valdymo pajėgumo didinimo planą. 2011 m. balandžio 11 ir 12 d. Teisingumo ir vidaus reikalų taryboje patvirtintos išvados ir praėjusią savaitę Komisijos paskelbtas komunikatas yra svarbūs žingsniai šia linkme. Gegužės 12 d. pirmininkaujanti valstybsušaukneeilinį Teisingumo ir vidaus reikalų tarybos posėdį, kad apsvarstytų migracijos ir pabėgėlių srautų valdymo klausimą. Šios diskusijos padės pasirengti birželio 21 d. Europos Vadovų Tarybos susitikimui, kuriame bus sprendžiami tie patys klausimai.
Žinoma, dėl įvykių kitoje Viduržemio jūros pusėje negalime nieko nedaryti. ES ir valstybės narės yra pasirengusios padėti tiek tiems asmenims, kurie buvo perkelti dėl pastarojo meto įvykių Šiaurės Afrikoje, tiek toms valstybėms narėms, kurios su tuo yra labiausiai susijusios. Per pastaruosius keletą mėnesių ES ir valstybės narės skyrapytikriai 96 mln. EUR neatidėliotinai humanitarinei pagalbai, taip pat įsipareigojome toliau teikti papildomą paramą, kai to reikės dėl susiklosčiusios padėties.
Taryba taip pat paprašvisų valstybių narių toliau teikti savo paramą JTPRVK, Tarptautinei migracijos organizacijai, Raudonajam Kryžiui ir visiems tiesiogiai susijusiems dalyviams, kurių pastangos yra itin svarbios padedant tiems, kurie dėl Libijoje užsitęsusio smurto buvo perkelti kitur. Tos valstybės narės, kurios patiria tiesioginį šių pokyčių poveikį, gauna pagalbą finansavimu, įranga ir technine kompetencija; pvz., anksčiau Komisija paskelbė, kad apytikriai 25 mln. EUR galėtų būti skirta tokioms valstybėms narėms kaip Italija ir Malta. Be to, taip pat pasirengęs padėti naujai įsteigtas Europos prieglobsčio paramos biuras, nors jis dar nepradėjo veikti visu pajėgumu. Kai kurios valstybės narės, įskaitant Vengriją, jau pareiškė, kad yra pasirengusios perkelti pabėgėlius iš Maltos, kad palengvintų jos valdžios institucijoms tenkančią naštą.
Be šių konkrečių priemonių, numatytų šiai konkrečiai padėčiai ištaisyti, Taryba tebėra visiškai įsipareigojusi toliau plėtoti bendrą Europos prieglobsčio sistemą. Taryboje ir Parlamente vyksta darbas ir, nepaisant techninių sunkumų ir politinio šios problemos opumo, jau padaryta tam tikra pažanga.
Apskritai kalbant, migrantų srautams ES ir atskirose valstybėse valdyti reikia veiksmingo sienų valdymo. Kalbant apie išorės sienų valdymą, FRONTEX turi atlikti svarbų vaidmenį įvairiais būdais, įskaitant ES išorės sienų stebėjimą ir operatyvinės paramos teikimą.
Atsižvelgiant į naujausius Šiaurės Afrikos įvykius, Italijos vyriausybės prašymu 2011 m. vasario 20 d. buvo pradėta jungtinoperacija "Hermes". Ja siekiama užkirsti kelią neteisėtiems sienos kirtimams į Lampedūzą, Siciliją, Sardiniją ir Italijos žemyninę teritoriją bei juos nustatyti. FRONTEX Italijos valdžios institucijas taip pat remia vykdant sienų kontrolės užnugario veiklą instruktuodama ir tikrindama migrantus.
Taryba taip pat palankiai vertina Komisijos sprendimą pritraukti papildomų lėšų, kurių FRONTEX reikia, kad galėtų tęsti savo suplanuotas jungtines operacijas. Paraginome valstybes nares esant reikalui suteikti papildomus žmogiškuosius ir techninius išteklius remiant agentūros operacijas, įskaitant "Hermes".
Kaip žinote, šiame Parlamente yra pateiktas naujas pasiūlymas dėl FRONTEX, dėl kurio derėjomės. Labai tikimės Parlamento paramos siekiant užbaigti šį teisės akto pasiūlymą ir užtikrinant derybų sėkmę.
Atsižvelgiant į pastarojo meto migracijos iš Šiaurės Afrikos sukeliamą įtampą, FRONTEX stiprinimas tapo svarbiausiu Tarybos prioritetu. Norėčiau padėkoti S. Busuttiliui ir šešėliniams pranešėjams už jų puikų bendradarbiavimą ir labai tikiuosi, kaip ką tik pabrėžiau, kad iki 2011 m. birželio mėn. per pirmąjį svarstymą gali būti pasiektas susitarimas, kurio kovo mėn. prašEuropos Vadovų Taryba.
Dėl pietinių Viduržemio jūros regiono šalių įvykių, ypač susijusių su Tuniso migrantais, atvykstančiais į Lampedūzą, taip pat iškilo vidaus sienų kontrolės klausimų. Taip savo ruožtu paliečiama judėjimo Europos Sąjungoje laisvės problema. Taryba visiškai sutinka su nuomone, kurios čia laikosi beveik visi, kad laisvas asmenų judėjimas Šengeno erdvėje yra svarbus laimėjimas. Tos valstybės narės, kurios prašperžiūrėti Šengeno sistemą, taip pat pabrėžė, kad jos tai siūlo norėdamos išsaugoti laisvą mūsų piliečių judėjimą, kuris yra vienas kertinių Europos Sąjungos akmenų.
Šengeno erdvės saugumo didinimas ir valdymo gerinimas didesnio spaudimo laikotarpiu yra tam tikslui skirtos priemonės. Vis dėlto, atsižvelgiant į didesnį spaudimą kai kurioms išorės sienoms ir valstybių narių raginimus stiprinti Šengeno taisyklių sistemą, Tarybai reikia išsiaiškinti, kaip galėtume toliau užtikrinti laisvo judėjimo principą ir kartu patenkinti piliečių reikalavimą palaikyti aukšto lygio vidaus saugumą.
2011 m. gegužės 12 d. Tarybos susitikime pirmininkaujanti valstybplanuoja inicijuoti diskusijas apie įvairias idėjas Šengeno acquis klausimu, kurias Komisija pateiksavo gegužės 4 d. komunikate dėl migracijos. Taryba visų pirma laukia, kada bus išnagrinėti Komisijos pasiūlymai dėl koordinuoto ir laikino pakartotinio kontrolės priemonių nustatymo mechanizmo kaip blogiausiu atveju taikomos priemonės, grindžiamos objektyviais kriterijais ir taikomos laikantis Bendrijos metodo. Taryba taip pat turės galimybę apsvarstyti, kaip tęsti Šengeno vertinimo mechanizmo peržiūros darbą siekiant užtikrinti veiksmingesnį ir vienodesnį aquis įgyvendinimą.
Žinoma, mūsų artimiausias prioritetas yra kova su dramatiškų įvykių pietinėse Viduržemio jūros regiono šalyse padariniais, tačiau taip pat turime pasimokyti ateičiai. Trumpai tariant, turime numatyti ilgesniam laikotarpiui skirtą strategiją. Kai kurie mano pasiūlyti klausimai padės sukurti tokią strategiją, tačiau tikiuosi diskusijų, kuriose gali būti prieita prie visapusiško požiūrio į migraciją, kuris visiškai atitiktų mūsų bendrą požiūrį į migraciją.
Laikydamas šių principų Ministras Pirmininkas V. Orbán neseniai pasakė, kad turėtume aiškiai atskirti ekonominius migrantus ir politinius pabėgėlius. Jeigu Europa nori būti ištikima sau, privalo pastaruosius priimti. Europa privalo, taikydama panašias į Maršalo planą priemones, padėti Šiaurės Afrikos šalims susikurti tinkamas gyventi sąlygas ir taip pašalinti esmines migracijos priežastis. Tam reikės ne tik mūsų sutarimo, bet ir konsultacijų su savo kaimynėmis, visų pirma palaikant partnerystę su Šiaurės Afrikos šalimis, taip pat reikės atsižvelgti į daugybę tokių veiksnių, kaip antai tarptautinapsauga, migracija, judumas ir saugumas.
Taigi, laikantis platesnio požiūrio, mūsų pietinėms kaimynėms visomis turimomis priemonėmis bus padedama pereiti prie atvirų, demokratinių ir klestinčių visuomenių. Tai geriausias būdas kovoti su varančiomis jėgomis, stumiančiomis neteisėtus imigrantus mūsų krantų link.
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Pone Pirmininke, šiandien dalyvaujame čia tam, kad apsvarstytume migraciją ir tarpvalstybinį Europos piliečių judėjimą, tačiau norėčiau pradėti mums visiems primindamas, kad vakar buvo 61-osios R. Schumano deklaracijos, kurioje buvo išdėstyti Europos Sąjungos pagrindai, metinės ir kad nuo tos dienos prasidėjo procesas, kuriam vykstant Europos žmonės norėjo vienytis ir užmiršti savo skirtumus, kad galėtų sukurti Europos žemyną be sienų, kuriame mūsų piliečiai galėtų laisvai judėti tarp šalių.
Tokiuose regionuose, kaip šis, kuriame dabar esame, čia Strasbūre ir apskritai Elzase, gyvenimas pasienyje nebeprilygsta apribojimui sienomis ir šios privilegijos taikomos daug plačiau nei šie pasienio regionai. Didžiajai Europos piliečių daugumai teisjudėti laisvai yra Europos projekto įkūnijimas ir vienas akivaizdžiausių Europos Sąjungos laimėjimų, todėl man malonu pasakyti, kad dauguma europiečių visiškai išnaudoja savo teisę - kiekvienais metais Europos Sąjungos šalyse žmonės surengia apytikriai 1,25 mlrd. kelionių.
Be Europos Sąjungos tai būtų visiškai neįmanoma. Dar prisimenu metą, kai turėjome įveikti daug kliūčių norėdami keliauti iš mano šalies Portugalijos į Ispaniją. Taigi, iš tiesų puikus civilizacijos pažangos ženklas yra tai, kad šalys sugeba sumažinti kliūtis prie savo sienų ir leisti piliečiams laisvai judėti.
Be to, ekonomikos požiūriu laisvas judėjimas yra bendrosios rinkos ir tolesnių Europos pastangų skatinti ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą pagrindas. Aiškiau tariant, laisvas judėjimas Europai reiškia tai, ką pamatai reiškia pastatams. Pašalinkite juos, ir pakenksite visam statiniui.
Praėjusią savaitę Komisija pristatkomunikatą dėl sistemingesnio požiūrio į migraciją, remdamasi, inter alia, pasiūlymu dėl Šengeno erdvės valdymo sistemos stiprinimo. Kiti pasiūlymai bus pateikti artimiausiomis savaitėmis, todėl čia noriu pagirti darbą, atliktą Komisijos narės V. Malmström, kuri labai protingai ir jautriai daro tai, ką gali, kad rastų teisingą požiūrį į šį sudėtingą klausimą.
Norėčiau dėmesį sutelkti į Šengeno erdvės valdymą, nes suprantu, kad čia, Parlamente, tai yra svarbiausias rūpestis. Žinoma, yra daug kitų pasiūlymų, pvz., dėl FRONTEX stiprinimo ir dėl bendros Europos prieglobsčio sistemos, tačiau tikiuosi, kad turėsime kitų progų išsamiau aptarti tokius klausimus.
Praėjusiais metais Komisija pateikpasiūlymus, kaip išsaugoti ir sustiprinti Šengeno vertinimo mechanizmą, kaip mūsų bendro projekto acquis pagrindinį elementą, taip pat noriu pabrėžti, kad praėjusiais metais - t. y. gerokai prieš pastarojo meto įvykius - Komisija jau nustatkai kurias Šengeno erdvės valdymo problemas. Dabar atnaujinsime ir užbaigsime šiuos pasiūlymus ir darysime viską, ką galime, kad greitai gautume rezultatų.
Dėl dabartinės migracijos padėties Viduržemio jūros regione ir dėl jos sukeltos įtampos išaiškėjo kai kurie trūkumai ir nekoordinuoti valstybių narių atsakomieji veiksmai Šengeno erdvės valdymo srityje. Susiklosčius šioms išskirtinėms aplinkybėms mums būtinai reikia stiprinti Šengeno erdvės ir išorės sienų valdymą. Mums reikia geresnio Komisijos ir valstybių narių, visų pirma pačių valstybių narių, veiksmų koordinavimo.
Nors pastarojo meto įvykiai paskatino skubiai pateikti šį klausimą svarstyti, Komisija naudojasi šia galimybe, pasinaudodama komunikatu, šalinti senus esminius neatitikimus ir spręsti neišspręstas problemas, dėl kurių kai kurios valstybės narės turėjo galimybę veikti vienašališkai ir nebūtinai paisydamos Europos Sąjungos perspektyvos. Laikas nutraukti šią tendenciją pačioje pradžioje: sustabdyti ją ab ovo.
Komisija jau ėmėsi trumpalaikių priemonių siekdama suvaldyti šią padėtį Viduržemio jūros regione. Be to, praėjusią savaitę mūsų pateiktą paketą reikia racionaliai apsvarstyti atsižvelgiant į artimiausius stipresnių išorės sienų ir platesnio požiūrio į prieglobsčio ir migracijos politiką poreikius. Šiuos klausimus taip pat reikia apsvarstyti atsižvelgiant į mūsų kaimynystės politiką, prekybą su Šiaurės Afrika ir paramą demokratizacijai, taip pat pačios Europos ilgalaikį darbo jėgos trūkumą ir pastangas skatinti Europos konkurencingumą.
Tai nėra neapmąstyta reakcija. Tai nėra improvizacija. Tai yra ir turi būti daug įvairių priemonių, sukurtų remiantis tvirta ir sėkminga Europos politika ir nustatant geriausius Europos Sąjungos ir jos piliečių interesus dabar ir ateityje.
Kartu siekiama suteikti pagalbą toms valstybėms narėms, kurios bando susidoroti su nesąžininga migracijos naštos dalimi. Kai tūkstančiai žmonių atvyksta į vienos šalies pakrantę, jie tai daro ne dėl to, kad svajotų gyventi Maltoje arba Lampedūzoje; jie tai daro dėl to, kad ieško geresnio gyvenimo Europoje. Negalima tikėtis, kad šalys, kurias labiau tiesiogiai veikia masinis migrantų atvykimas, pačios su juo susitvarkys. Laisvo piliečių judėjimo taisyklės naudingos visoms Europos Sąjungos valstybėms. Visų šalių pareiga padėti toms šalims, kurios vienu ar kitu metu patiria ypatingą spaudimą. Tai reiškia, kad našta turi būti padalyta teisingai. Tai taip pat reiškia, kad visoms valstybėms narėms reikia rimtai prisiimti atsakomybę.
Vertinant naštos pasidalijimą reikia atsižvelgti į visus sunkumus ir visą pagalbą, nes tikroji Europos Sąjungos dvasia: krizių valdymas remiantis solidarumu ir atsakomybe. Solidarumas ir atsakomybyra pagrindiniai mūsų atsakymo žodžiai. Imigracija yra Europos uždavinys. Imigracijai reikalingas Europos atsakas.
Štai kodėl Komisijos pasiūlyme siekiama žengti dar vieną žingsnį Europos Sąjungos Šengeno sistemos valdymo srityje, parodant, kad valstybių narių solidarumas gali būti. Kalbama apie bendrą valdymą, o ne vienašališkus veiksmus. Dar kartą pabrėžiu, kad tai yra bendro požiūrio dalis. Tokio požiūrio aspektai taip pat yra FRONTEX stiprinimas ir perėjimas prie bendros Europos prieglobsčio sistemos.
Leiskite iki galo išaiškinti vieną dalyką: kalbame ne apie būdų valstybėms narėms susigrąžinti sienų kontrolę paiešką. Tvirtai tikiu, kad tai padarius būtų ne tik sugriauta tai, ką Europa sukūrper pastaruosius 61 metus, bet ir kenkiama mūsų pastangų kurti klestinčią ir integruotą ateities Europą veiksmingumui.
Be to, valstybės narės jau turi teisę vienašališkai pasinaudoti šia galimybe pagal esamą Šengeno sistemą. Anksčiau šia teise buvo naudojamasi siekiant valstybėms narėms padėti susidoroti su trumpalaikėmis išskirtinėmis aplinkybėmis, pvz., susiklosčiusiomis po teroristų išpuolių arba dėl narkotikų judėjimo.
Šios išimtys turėtų likti išimtimis, nes negaliu pakankamai griežtai pabrėžti, kad sienų kontrolės grąžinimas Europai nėra pageidaujamas įvykis nei dabartinėmis aplinkybėmis, nei dėl būsimų sunkumų, su kuriais anksčiau ar vėliau susidursime. Tai turėtų būti tikrai priemonblogiausiam atvejui.
Be to, visi žinome, kad vidaus kontrolės priemonės pavieniais atvejais gali būti naudingos, tačiau nei jos yra konstruktyvaus požiūrio į Europos integraciją dalis, nei ekonomiškas ilgalaikis judėjimo stebėjimo ir dėl imigracijos patiriamo spaudimo įveikimo problemos sprendimas. Tokia praktika buvo visada. Pasirodo, kad susidūrusi su masiniu migrantų atvykimu nviena valstybnargaliausiai neatsidurs geresnėje padėtyje, jeigu bandys spręsti jų problemą viena. Tik tada, kai valstybės narės imsis kartu ieškoti išeities iš šios padėties, galės rasti ilgalaikį sprendimą.
Pasiūlymai, kuriuos pateikėme prieš vienus metus siekdami sustiprinti Šengeno erdvę vertinimo mechanizmu ir intensyvesniu sienų stebėjimo koordinavimu, padės suformuoti visos Europos Sąjungos disciplinos ir bendro orientavimosi sistemoje pojūtį. Jais bus užtikrinta, kad ateityje šalys nesijaustų verčiamos vienos priimti sprendimus, kurie veikia visas Šengeno sutartį pasirašiusias šalis.
Tai nėra, pabrėžiu, nauja politika, kuria griaunama Europos Sąjunga. Tai yra galimybją sustiprinti - žingsnis į priekį kuriant bendrą Europos ekonomikos valdymą, o ne žingsnis atgal. Tai yra ketinimas sustiprinti Šengeno acquis, o ne nuo jo nekrypti. Negalime nepastebėti, kad dėl pastarojo meto įvykių Šengeno erdvės valdymo srityje išaiškėjo problema, kurią turime spęsti. Jeigu nestiprinsime esamų mechanizmų, valstybės narės toliau veiks pavieniui. Iš esmės jos bus paskatintos veikti pavieniui. Mes pateiksime argumentus populistams, ekstremistams ir, kai kuriais atvejais, ksenofobams, norintiems sukelti abejonių dėl puikaus šios srities acquis communautaire. Štai kodėl manome, kad geriausias būdas išvengti Šengenui keliamos rizikos ir yra stiprinti Šengeno erdvės valdymo taisykles ir išaiškinti kai kuriuos jos aspektus.
Atkakliai tvirtinu, kad kalbame ne apie nusileidimą bet kurios Europos dalies spaudimui. Gerindami savo gebėjimą susidoroti su krizių atvejais įgyvendinsime patikimesnę valdymo sistemą, kuriai esant sprendimus priimantys asmenys turės geresnes priemones, kuriomis ateityje galės atlaikyti populistų arba ekstremistų spaudimą.
Tai nėra pasiūlymas, paprasčiausiai skirtas spręsti su trumpalaikiais įvykiais susijusias problemas, nes tik tada, jeigu įrodytume, kad galime veiksmingai spręsti ir trumpalaikes problemas, galėtų būti tikrai pasitikima ilgalaikiais sprendimais. Kalbame ne apie laikrodžio rodyklių atsukimą atgal: kalbame apie valdymo įgyvendinimą tiesiog šiandien, nes rytoj Europa tikrai susidurs su sunkumais. Kalbame ne apie piliečių teisės į laisvą judėjimą atsisakymą. Kalbame apie jų sąžiningumo vertinimą griežtinant taisykles.
Esu įsitikinęs, kad šis Parlamentas pritars mūsų požiūriui ir mūsų pastangoms. Esame vieningi rodydami savo pasiryžimą tvirtai laikytis principų, kuriais grindžiama mūsų Europos Sąjunga, ir nepaisome jokių populistinių pagundų. Žinome, kad dabar kai kuriuose sluoksniuose madinga būti ekstremistu ar populistu arba kartais pamosikuoti ksenofobijos vėliavomis. Tai nėra tai, ką ketiname daryti. Mes nepasiduosime visokiam tokio pobūdžio spaudimui, tačiau, kad pasiektume šį tikslą, mums reikia įkvėpti piliečiams pasitikėjimą, jog laikomės tvirtos pozicijos dėl dviejų dalykų: pirma, dėl esamos sistemos trūkumų ištaisymo, kad būtų galima veiksmingai palengvinti spaudimo ir krizines situacijas; antra, dėl visiško žmogaus teisių ir humanitarinių principų, kuriais grindžiama Europos Sąjunga, laikymosi užtikrinimo šiuo pagrindu. Žmonės yra pasirengę parodyti solidarumą šalies viduje ir išorėje, jeigu jie yra įsitikinę, kad jų saugumo problemos sprendžiamos ryžtingai ir visapusiškai.
Tikiuosi šio parlamento paramos raginant valstybes nares skubiai priimti reikiamus sprendimus. Mūsų pasiūlymai pateikti. Dabar ne laikas laukti: dabar laikas veikti, kad atvira Europos Sąjunga išbristų iš šių sunkumų vieninga ir stipresnė.
Manfred Weber
PPE frakcijos vardu. - (DE) Pone Pirmininke, pone Tarybos Pirmininke, pone Komisijos Pirmininke, kaip jau buvo pabrėžta, Šengenas yra vienas didžiausių mūsų bendro Europos projekto laimėjimų. Keliaudami po Europą piliečiai tai pastebi kasdien. Tai įgyvendinta Europos - Europos be sienų kontrolės - svajonė. Todėl šioje diskusijoje pirmiausia turime aiškiai pasakyti, - ypač įvertinę diskusiją, vykusią pastarosiomis savaitėmis, - jog mes šiame Parlamente bendrai užtikrinsime, kad šis principas ir juo paremta idėja nežlugtų dėl kokios nors iniciatyvos ar kokios nors diskusijos. Europos Parlamente ginsime šį principą.
Pastarosiomis savaitėmis vyko diskusijos dėl daugiau nei 25 000 pabėgėlių iš Tuniso, atvykusių į Italijai priklausančią Lampedūzos teritoriją. Net tokia šalis kaip Švedija per daugelį metų priėmdaugiau nei 25 000 žmonių per metus. Buvo valstybių, kurios apgyvendino daug daugiau gyventojų, palyginti su savo gyventojais, kaip antai šiuo metu vyksta prie pietinės Europos sienos, tačiau niekas net nemandėl šios naštos suabejoti Šengenu. Todėl šiame etape norėčiau aiškiai pabrėžti, kad gaila, jog dėl šios problemos, kurią privalome spręsti kartu, iš visų vietų būtent Europoje turime rimtai rengti diskusiją dėl Šengeno statuso.
Antra, norėčiau labai aiškiai pasakyti, kad praktikuojame solidarumą. Kai kalbama apie tokias šalis kaip Malta - mažą šalį, kuri masiškai veikiama ir kuri neturi atokaus rajono, - mes šiuo metu praktikuojame solidarumą. Tačiau, be šio solidarumo, norėčiau pabrėžti, kad antras pagrindinis principas yra atsakomybė, tenkanti pačioms šioms šalims. Todėl privalau paprašyti Komisijos atidžiau į tai pasižiūrėti. Jeigu dabar Europos Sąjungos teismai priima nutarimus, kad II Dublinas bus neveiksmingas, - kitaip tariant, kad pabėgėliai nebus deportuojami į savo pirmojo atvykimo valstybes, - privalau Komisijos paklausti, kaip ji bus įsipareigojusi imtis veiksmų prieš tas valstybes, kurios šiuo metu aiškiai neįgyvendina galiojančių teisės aktų. Šiuo atveju kalbame apie Europos Sąjungoje taikomus būtinuosius standartus. Todėl raginu Komisiją šiuo atveju taip pat imtis veiksmų.
Kalbant apie pasirengimą Tarybai turiu pakalbėti tik trimis klausimais. Pirmasis susijęs su tuo, kad kai kalbama apie migraciją, žinoma, dėl demografinių pokyčių ilgainiui turime tikėtis didesnės migracijos, tačiau čia, Europos Sąjungoje, šiuo metu turime 24 mln. žmonių be darbo, o Ispanijoje jaunimo nedarbo lygis yra 30 proc. Todėl, kai kalbama apie migracijos problemą, turėtume elgtis atsargiai - labai atsargiai. Mano antrasis klausimas, kaip jau minėta, susijęs su FRONTEX.
Mano trečiasis klausimas susijęs su tuo, kad norėčiau mūsų visų paprašyti, kad tos valstybės, kurios ketino prisijungti prie Šengeno, būtent Bulgarija ir Rumunija, dėl dabartinės diskusijos nebūtų paliktos nuošalyje. Jos padardarbą; jos įdėjo pastangų. Mes neprašome sumažinti prisijungimui taikomų standartų, tačiau jeigu jos atitiks standartus, teisinga būtų tik tai, kad Bulgarija ir Rumunija taip pat turėtų teisę tapti Šengeno erdvės narėmis.
Martin Schulz
Pone Pirmininke, nepritariu nuomonei, kad Komisijos komunikatas yra geras. Man labai gaila, tačiau nemanau, kad jis geras. Manau, kad jis perdėtas ir klaidingas.
Šiuo atveju reikalą turime ne su krize Europos Sąjungoje. Kai 400 000 žmonių keliauja iš Libijos į Tunisą, Tunisui tai yra krizė. Kai 20 000 žmonių perplaukia Viduržemio jūrą į Europą, Europai tai nėra krizė.
(Plojimai)
Jeigu ši našta būtų buvusi paskirstyta visai Europai, problemos apskritai nebūtų buvę. Jūs, pone M Weberi, pateikėte skaičius. Tokio dydžio skaičiai nieko nesujaudino.
Todėl nemanau, kad tai, ką jūs, ponia C. Malmström, pateikėte, yra gerai, nes jūs nepacitavote Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 78 straipsnio 3 dalies. Nežinau, ar jūs su juo esate gerai susipažinusi. Be kita ko, SESV 78 straipsnio 3 dalyje teigiama, kad vienoje arba keliose valstybėse narėse susidūrus su staigiu trečiųjų šalių piliečių antplūdžiu Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali patvirtinti laikinąsias priemones atitinkamos valstybės narės ar kelių valstybių narių labui - ji tai sprendžia pasikonsultavusi su Europos Parlamentu. Štai kas teigiama dabartinės Sutarties 78 straipsnio 3 dalyje.
Be kita ko, laikinosios kontrolės priemonės remiantis 2006 m. Šengeno tvarka buvo pradėtos taikyti Europos futbolo čempionatui ir Pasaulio futbolo čempionatui kaip gynybos nuo chuliganizmo priemonė. Nėra visiškai jokio reikalo teikiant tokį komunikatą pritarti populistinei dviejų vyriausybių vadovų - savo šalyse jie yra priremti prie sienos ir populistinėmis priemonėmis ieško būdo išsigelbėti - iniciatyvai.
(Plojimai)
Tai kas tuomet atsitiko, pone Komisijos Pirmininke? Italijoje Šiaurės lygos vidaus reikalų ministras sako: visi tunisiečiai kalba prancūziškai; tai yra gerai - tai reiškia, kad jiems galime suteikti Šengeno leidimus gyventi ir jie visi gali keliauti į Prancūziją. Tuomet, žinoma, Prancūzijos Prezidentas klausia, ar jiems šiek tiek nepasimaišprotas. Ar visi į Italiją atvykstantys tunisiečiai dabar nori vykti į Prancūziją? Jūs norite jiems pirštu parodyti į mus? Tokiu atveju mes uždarysime sieną. Be to, Ministras Pirmininkas S. Berlusconi ir Prancūzijos Prezidentas suvienija savo pastangas, kad pasakytų, jog dabar vėl reikia sienų kontrolės dėl situacijos, kurios iniciatoriai buvome patys. Ką tuomet daro Komisija? Ji pateikia komunikatą, užuot pasakiusi: "Žmonės, tai yra visiškai netinkamas eiti kelias. Jūs negalite iš Europos piliečių tokiu būdu atimti vienos pagrindinių jų laisvių." Štai ko aš tikėjausi iš jūsų.
(Plojimai)
Mes prarandame Europos dvasią. Kaip iš esmės gali būti, kad šioje Europos Sąjungoje, - kurioje vienas didžiausių laimėjimų pagrindinių laisvių srityje yra mūsų piliečių judėjimo laisvė, - staiga du vyriausybių vadovai gali paprasčiausiai savavališkai paversti neveiksmingu vieną iš mūsų tikrai didelių laimėjimų - tai buvo puiki frazė, jūsų pavartota savo kalboje, - dėl nereikšmingos problemos, kurią galima lengvai išspręsti? Kaip tai gali būti įmanoma? Viskas, ko reikia šiems žmonėms įtikinti, - mums pakanka su judėjimo laisve nekovoti. Todėl būčiau norėjęs matyti jus su ja kovojant.
(Pirmininkas pertraukkalbėtoją)
Tiesiog norėčiau jums pasakyti vienintelį dalyką: gyvenu prie sienos, konkrečiai Vokietijos, Nyderlandų ir Belgijos sienos tarp Acheno, Mastrichto ir Liuticho. Ar galite man paaiškinti, ponia C. Malmström, kaip migracijos problemą Viduržemio jūros regione ketinama spręsti tuo, kad kitą kartą keliaudamas iš Acheno į Mastrichtą turėsiu parodyti savo pasą, - jeigu galite tai man paaiškinti, prašyčiau, - tokiu atveju būčiau labai dėkingas.
Guy Verhofstadt
ALDE frakcijos vardu. - Pone Pirmininke, šiuo klausimu būkime labai atviri ir tiesūs: tai, ką pastarosiomis savaitėmis matėme šiuo klausimu, buvo gėdinga - Italija išduoda laikinus leidimus gyventi pabėgėliams iš Tuniso, tuomet Prancūzija reaguoja atnaujindama vidaus sienų patikras, tartum Europos Sąjungos staiga būtų nebelikusios.
Būkime labai atviri ir tai vadinkime tikruoju vardu: tai buvo dviejų vyriausybių, taip pat S. Berlusconi ir N. Sarkozy "stalo teniso" žaidimas dėl pabėgėlių, kurie iš tikrųjų yra patekę į bėdą. Būtent tai ir vyko, todėl, mano nuomone, tai buvo pragaištinga ne tik Šengenui, bet ir Europos Sąjungai bei jos įvaizdžiui, nes vidaus sienų patikrinimų atnaujinimas prieštarauja visai Europos Sąjungos esmei ir pagrindiniams Sutarties principams. Čia ši nuomonbuvo išsakyta keletą kartų ir ją taip pat išsakJ. M. Barroso.
Be to, tai, kas atsitiko, buvo visiškai neadekvatu. Nedrįsčiau pakartoti M. Schulzo, tai vadinančio nereikšminga problema, - 27 000 tunisiečių nėra nereikšminga problema, - tačiau jis teisus sakydamas, kad jei palygintume, pvz., su 350 000 žmonių, kurie pabėgo iš Kosovo per Kosovo karą, mes aiškiai nekalbame apie migracijos cunamį.
Vadinasi, pereiname prie problemos: Komisijos komunikato. Mano nuomone, jis nebuvo labai aiškus. Komunikate teigiama, kad kaip paskutinę priemonę, taikomą tikrai kritiškose situacijose, gali prireikti pradėti taikyti mechanizmą, - ir, mano supratimu, naują mechanizmą, - pagal kurį būtų leidžiama koordinuotai ir laikinai atnaujinti kontrolę.
Štai kur slypi viso komunikato problema, nes jei tai reiškia, kad Komisija siūlo papildomą galimybę atnaujinti sienų kontrolę, nenumatytą galiojančioje Šengeno acquis, galiu jums pasakyti, kad mūsų frakcija su tokiu pasiūlymu kovos visomis turimomis priemonėmis, ir tikiuosi, kad visas Parlamentas pasielgs panašiai.
Jei, atvirkščiai, klausimo sakinys reiškia, kad Komisija nori apriboti galiojančią nuostatą, tai buvo numatyta: nacionalinis saugumas ir viešoji tvarka yra du elementai, numatyti Šengeno acquis.
Jeigu numatyta prasmyra ta, kad Komisija nori apriboti galiojančią nuostatą leisdama valstybėms narėms atnaujinti sienų kontrolę, tai jūs, pone J. M. Barroso, galite tikėtis 100 proc. mūsų frakcijos pritarimo.
Taigi, C. Malmström ir J. M. Barroso teprašau perrašyti komunikatą ir ypač sakinį, kuriame teigiama, kad turi būti nustatytas naujas sienų patikrinimų atnaujinimo mechanizmas. Jiems tereikia pareikšti, kad jie stiprins galiojančią Šengeno acquis nuostatą.
Timothy Kirkhope
ECR frakcijos vardu. - Pone Pirmininke, mano frakcija ir aš palankiai vertiname šią galimybę apsvarstyti klausimus ir problemas, su kuriomis Europa susiduria migracijos ir Šengeno sistemos srityje. Ši diskusija gerokai pavėluota. Dabar atėjo laikas sutelkti dėmesį ne tik į laisvo judėjimo užtikrinimą, bet ir į geresnį valstybių narių ir pačios ES sienų saugojimą. Užuot siekę priimti daugiau imigracijos ir migracijos srities teisės aktų, turėtume pasiekti, kad pagal teisės aktus, kuriuos jau turime, būtų geriau ir daugiau dirbama visų Europos Sąjungos piliečių labui. Vis dėlto dabartiniai valstybių narių nuogąstavimai yra ne reakcingi, o neišvengiama daugiau nei 20 metų Europoje ir visame pasaulyje nuolat kintančių aplinkybių pasekmė.
Nekyla abejonių, kad Šengenas buvo sėkmdaugeliu aspektų, tačiau Europa susiduria su sunkumais, kurie, sukūrus šią sistemą, iš pradžių paprasčiausiai nebuvo tokio masto. Dėl didelio nedarbo, migracijos iš Šiaurės Afrikos, terorizmo, organizuoto nusikalstamumo ir prekybos žmonėmis mums iškilo daug sudėtingesnių problemų nei tos, kurios buvo numatytos laisvo Europos piliečių judėjimo politikoje. Sakyti, kad dabartinsistema dabar pasirodturinti trūkumų ir neparengta naujai mūsų padėčiai, nėra neobjektyvus vertinimas. Mums reikia sukurti veiksmingą priemonę, tinkamą šiuolaikiniams Europos valstybių narių reikalavimams ir galinčią padėti pagerinti visų padėtį.
Šie reikalavimai turi būti dar labiau sutvirtinti užtikrinant, kad čia būtų kitų ES agentūrų, kaip FRONTEX, kurios remtų valstybes nares saugant savo ES išorės sienas, ir kad šios problemos netaptų opesndėl kitų šalių, kurios gali įstoti į ES ir dėl to prisijungti prie Šengeno erdvės, kuri yra blogai pasirengusi ir susidurti su sunkumais, ir prisiimti naštą, kuri tenka kartu su akivaizdžia nauda.
Tai yra problema, geriausiai sprendžiama bendravimu ir bendradarbiavimu, tačiau Europos migracijos ir Šengeno politiką būtinai reikia peržiūrėti, apsvarstyti ir tuomet apgalvotai reformuoti.
Daniel Cohn-Bendit
Verts/ALE frakcijos vardu. - (FR) Pone Pirmininke, ponai Komisijos nariai, ponios ir ponai, yra kai kas, ko nesuprantu. Sakėme, kad 25 000 tunisiečių atvyksta į Europą ir kad žmonės kalba apie saugumo stoką. Kas yra saugumo stoka? Nepamirškime, kad Tunise ir Egipte vyko nepaprasti įvykiai ir kad Libijoje vyksta karas. Norėčiau jums priminti, kad per karą Bosnijoje laikini leidimai gyventi buvo išduodami tol, kol vyko karas. Vokietija priėmkelis šimtus tūkstančių žmonių. Tai įvyko, tačiau Vokietija tai atlaiko. Ji iki šiol nežlugo. Visos šios kalbos apie skęstantį laivą tėra propaganda.
Be viso to, dabar girdime kalbas apie nusikaltėlius ir mafiją. Tartum Lampedūzoje išsilaipino nusikaltėliai ir mafija! Nusikaltėliams nereikia vykti per Lampedūzą. Jie vyksta įprastu būdu. Mes jų nematome, tačiau jų yra čia, mūsų šalyse. Taigi, liaukimės kėlę tokį triukšmą.
Problema yra visiškai paprasta: žmonės bėga iš Šiaurės Afrikos. Taigi, Europoje pasidalykime jiems teikiamos paramos naštą. Ar tikrai neketinate man pasakyti, kad 25 000 žmonių tarp 400 000 milijonų yra didelproblema? Leiskite jums kai ką pasakyti. Man tai artima, todėl klausiu, kiek žydų išvarėme? Žydams išvykstant, juos išvaranglai, amerikiečiai ir visos kitos šalys, nes žmonės sakė, kad yra per daug žydų. Tai įvyko 1939-1940 m. Būtent Europa taip pasielgė. Anglija pasielgtaip: ji žydus išvarė. Juos išvarir Jungtinės Valstijos. Laivas vadinosi Saint Louis. Man kelia šleikštulį tai, kad kiekvieną kartą, kai žmonės patenka į keblią padėtį, jie laikomi didele problema. Ne jie yra problema: problema esame mes ir mūsų nesugebėjimas parodyti solidarumo ir mūsų nesugebėjimas būti atviriems.
(Plojimai)
Ponai Komisijos nariai, pone Tarybos Pirmininke, ar žinote, kas atsitiko Paryžiuje? Paryžiuje keletas jaunuolių tunisiečių, turėjusių Italijos leidimus gyventi, prieš jų akivaizdoje suplėšant šiuos leidimus, išgirdo Prancūzijos policininkus jiems sakant: "Štai ką padarysime su jūsų leidimais." Tokia šiandien yra Europos teisė: nacionalinės policijos pajėgos žmonėms, turintiems Italijos išduotus leidimus gyventi, teigia: "N. Sarkozy nusprendė, kad jie nieko nereiškia." Jeigu Europoje yra tokia teisės padėtis, sakyčiau, kad kažkas yra negerai, todėl prašau jūsų tuoj pat liautis kalbėjus, kad Šiaurės Afrikos problemos yra saugumo problema. Dėl Šiaurės Afrikos problemos ir karo Libijoje problemos kyla nesaugumo problema ten gyvenantiems žmonėms.
Pasiskirstykime pabėgėlius tarpusavyje. Suteikime jiems teises suteikdami laikinus leidimus gyventi, kol viskas nurims, ir tegul šie leidimai būna Europos masto. Manau, kad, sutikus su šiandienine diskusija dėl Šengeno ir sutikus su populistų spaudimu ir rasizmu, bet kokia sienų kontrolbus grindžiama žmonių veidais. Pone M. Schulzai, ar kas nors jus sustabdė? Ne. Pone G. Verhofstadtai, ar kas nors jus sustabdė? Ne. Jie manęs taip pat nestabdė. Tačiau visi, kurie yra rudos odos spalvos, ir visi, kurie yra kitokie, bus stabdomi ir tikrinami. Mes sukursime à la carte Europą. Baltiesiems leidžiama įvažiuoti, o rudos odos spalvos žmonėms - ne! Štai su kokia Europa norime kovoti.
(Plojimai)
Rui Tavares
Pone Pirmininke, lygiai prieš metus šiame Parlamente balsavome dėl savo bendro sprendimo procedūros dalies dėl pabėgėlių perkėlimo ir toje bendro sprendimo procedūroje buvo numatytas mechanizmas, kuris turėjo būti taikomas tuo atveju, jeigu pabėgėliai būtų patyrę ginkluotą užpuolimą arba būtų gaivalinių nelaimių aukos.
Praėjus metams, šios bendro sprendimo procedūros Taryba nebaigė, todėl mano, kaip pranešėjo pabėgėlių perkėlimo klausimu, darbas dabar tampa paramos šiai bendro sprendimo procedūrai ieškojimo darbu. Turėjome 600 balsus "už" tik tam, kad tai taptu uždaviniu, kuris iš pradžių buvo nuviliantis ir liūdinantis, o dabar yra beviltiškas.
Mano, kaip pranešėjo pabėgėlių perkėlimo klausimu, darbas negali būti pranešinėti, kaip praėjusį mėnesį, kad 150 žmonių žuvo prie Lampedūzos pakrantės, o dabar sužinoti apie 600 žmonių, kurie dingo, ir daugiau nei 60 žmonių, kurie žuvo Šiaurės Atlanto sutarties organizacijos (NATO) laivų ir Europos laivyno jūreivių akivaizdoje. Negali būti, kad tokia yra mano darbo esmė.
Taryba turi užbaigti šią bendro sprendimo procedūrą, nes dar daug ką reikia nuveikti siekiant perkelti pabėgėlius. Tiesiog dabar galime paraginti baronienę C. Ashton pasakyti, kad mums reikia atidaryti humanitarinį koridorių, kad galėtume išleisti 8 000 pabėgėlių, kurie iki šiol yra Tripolyje. Ten yra 8 000 žmonių, turinčių Jungtinių Tautų Pabėgėlių reikalų vyriausiojo komisaro biuro (JTVKP) tapatybės korteles; ne taip jau daug.
NATO laivams turi būti liepta taikyti Rezoliuciją Nr. 1973, kurioje liepiama apsaugoti civilius. Tai tą patį reiškia Bengazyje, Misratoje ir Viduržemio jūros regione: tai reiškia, kad reikia gelbėti tuos, kurie patyrlaivo sudužimą.
Dėl Šengeno noriu pasakyti tik vieną dalyką. Reakcija į ad hoc, vienašališki Šengeno sutarties galiojimo sustabdymai niekada negali tapti Europos Sąjungos sistemingais Šengeno erdvės veikimo sustabdymais. Tai ne tas atvejis, kai reikia visiškai sužlugdyti idėją. Tai atvejis, kai reikia tvirtai laikytis idėjos ir visuotinai ją taikyti. To neturėtų būti. Pradžioje tai turi būti atvejis, kai būtų panaudojami ištekliai pabėgėliams perkelti. Ar žinote, kiek 2009 m. Europos Sąjungos valstybės narės uždirbo pinigų tik iš ginklų pardavimo Libijai? 343 mln. EUR. Ar žinote, kiek pinigų turime Europos pabėgėlių fonde (EPF)? 100 mln. EUR. Būtume patenkinti, jeigu EPF būtų tiek pinigų, kiek vos per vienus metus uždirbome iš ginklų pardavimo.
Vengrija, pirmoji pasaulio šalis, kuriai 1956 m. buvo taikomi koordinuoti veiksmai siekiant perkelti pabėgėlius, turi labai ypatingą pareigą - istorinę pareigą - imtis veiksmų ir dėl šios pabėgėlių krizės. Negalime skųstis, kad šiai sričiai trūksta pinigų.
Nigel Farage
EFD frakcijos vardu. - Pone Pirmininke, vakar iš tiesų buvo Europos diena, todėl čia mūsų kieme buvo ginkluotų karių, Luftwaffe orkestras ir imperatoriški ereliai, mums buvo demonstruojama ir keliama vėliava bei atliekamas Europos himnas; tai buvo militarizmo ir ES nacionalizmo demonstravimas.
Maniau ir tikėjausi, kad tai viso labo buvo tik blogas sapnas, tačiau šiandien pas mus esate jūs, pone J. M. Barroso. Žinoma, jūs pradedate pakartodamas tai, kad laisvas žmonių judėjimas yra Europos projekto įkūnijimas. Tada tęsiate ir sakote, kad valstybių narių pareiga pasidalyti migrantų srautų į Europą naštą. Jūs ginate bendrą ES imigracijos politiką, tačiau, žinoma, žinote, kad pralaimite, nes įsiplieskęs Italijos ir Prancūzijos kivirčas rodo, kad tada, kai yra krizė, Europos integracijos teorijos ir nacionalinės valstybės praktiškumo kovą laimi nacionalinvalstybė.
Jūs esate taip susirūpinęs, kad pralaimite, jog gindamas savo poziciją ir gindamas savo mylimą acquis communautaire, savo mylimą teisinę bazę, griebiatės netolerancijos ir nacionalizmo bei priverčiate mane suvokti, kad tai, ką mačiau vakar, iš tiesų buvo tiesa.
Jūs puolate tuos, kurie nori kontroliuoti savo sienų politiką. Šiandien jūs juos puolate kaip ksenofobus. Juos puolate kaip ekstremistus, tačiau visų blogiausia tai, o tai ir yra visų blogiausia, kad juos tris kartus puolate už tai, kad jie yra populistai. Ar tai ne siaubingas dalykas? Balsavimo urnos galia. Kai žmonės drįsta balsuoti "ne" referendumuose, jie yra populistai; kai jie nori kontroliuoti savo sienas, jie yra populistai. Noriu jums pasakyti, kad populistai iš tiesų yra demokratai, todėl jūs kaltinate tuos, kurie nori, kad plevėsuotų populizmo vėliava.
Ką gi, štai ji, pone J. M. Barroso. Štai ji.
(N. Farage, J. S. Agnew ir G. Bloom pakėlmažas Jungtinės Karalystės vėliavėles)
Ši vėliava simbolizavo liberalią demokratiją daug ilgiau, negu bet kurios kitos šios Europos Sąjungos valstybės narės vėliava, ir toliau ją simbolizuos dar ilgai po to, kai dings jūsų spindinčiomis žvaigždėmis papuošta vėliava.
Philip Claeys
(NL) Pone Pirmininke, nors Šengeno sutartyje nustatyta, kad patikrinimai prie ES vidaus sienų turi būti panaikinti, joje taip pat nustatyta, kad turime stebėti savo išorės sienas. Problema ta, kad šios sutarties nesilaikoma, nes mūsų išorės sienos stebimos neveiksmingai. Todėl praėjus 16 metų nuo Šengeno sutarties taikymo pradžios turėtume turėti drąsos pripažinti, kad ši sutartis nepasiteisino. Be to, turėtume turėti drąsos pripažinti, kad ES nepateiksprendimo ir kad, užuot tai padariusi, ji pati tampa problemos dalimi. Todėl valstybėms narėms reikia vėl suteikti galimybę saugoti savo sienas be nesikišant ES.
Mums būtinai reikia daugiau priemonių. Pvz., FRONTEX, užuot atlikusi tam tikro geranoriško priimančiojo komiteto vaidmenį, turėtų laivus, plukdančius netikrus pabėgėlius, siųsti atgal į savo kilmės šalis. Turime imtis griežtų priemonių prieš prekybos žmonėmis tinklus. Valstybės narės turėtų liautis neteisėtiems užsieniečiams išdavinėti leidimus gyventi. Reikėtų imtis aktyvių veiksmų siekiant repatrijuoti neteisėtus pabėgėlius ir politinius pabėgėlius, kurių prašymai buvo atmesti. Jeigu nieko iš viso to nebus padaryta, užtikrinu jus, kad tai bus Šengeno pabaiga, o tai iš tiesų nebūtų taip jau blogai.
Pone Pirmininke, taip pat norėčiau protestuoti prieš čia vartojamą kalbą, prieš tokius užgaulius žodžius kaip "populistai", "ekstremistai" ir kitus panašius žodžius, taikomus žmonėms, kurie paprasčiausiai nori apsaugoti savo šalies sienas. Mes privalome tai sustabdyti. Tai neteisinga. Taip pat turime pripažinti, kad reikia taikyti taisykles; argi nekeista, kad, nors ir atsisakome svarstyti taisyklių taikymą, kai kuriems žmonės leidžiame plūsti kitus?
Simon Busuttil
Pone Pirmininke, Šengeno erdviš tiesų Europos piliečiams yra labai svarbus ir akivaizdus laimėjimas, taip pat šiandien iš šio Parlamento aiškiai sklinda žinia, kad mums reikia kovoti kartu siekiant ne tik ją išsaugoti, bet ir toliau stiprinti. Tikime, kad Europos Komisija pasieks šį tikslą ir kad Europos Parlamentas rems Komisiją stiprinant Šengeno erdvę, tačiau jeigu yra dvi pamokos, kurias turime išmokti atsižvelgdami į tai, kas vyko pastarosiomis savaitėmis, jos yra tokios.
Visų pirma Šengeno erdvės vidaus sienos priklauso nuo bendros strategijos, nuo bendro rūpinimosi savo išorės sienomis. Jeigu mūsų išorės sienos bus silpnos, turėsime problemų prie savo vidaus sienų, todėl mums reikia į tai pasižiūrėti. Italija patyr25 000 žmonių spaudimą; ji išdavjiems laikinus leidimus ir jie išvyko į Prancūziją. Prancūzija patyrspaudimą ir grąžino nacionalines sienas. Taigi, spaudimas teko vidaus sienoms, todėl išorės sienos yra bendras rūpestis.
Antra, Šengeno erdvei reikalingas solidarumas, tačiau solidarumas taip pat susijęs su atsakomybės pasidalijimu - naštos pasidalijimu, - o atsakomybės pasidalijimas priklauso nuo valstybės narės dydžio. Pagal dabartinę sistemą žmonės, kurie atvyksta į vieną šalį, lieka toje šalyje, į kurią atvyksta, nes mūsų teisės aktais, įskaitant Dublino reglamentą, užtikrinama, kad jie turi likti pirmojoje atvykimo šalyje. Tai aiškiai reikia keisti, nes tai nebėra logiška. Vienas tūkstantis žmonių, atvykstančių į mažiausią valstybę narę, mano šalį Maltą, prilygsta, žinant gyventojų skaičių, daugiau nei vienam milijonui žmonių, atvykstančių į visą Europos Sąjungą. Taigi, visai Europos Sąjungai 25 000 žmonių yra niekas, jie yra lašas jūroje, tačiau 1 000 žmonių, atvykstančių į piečiausią valstybę narę, yra daug. Todėl privalome Šengeną susieti su solidarumu; Šengenui reikalingas solidarumas.
(Kalbėtojas sutiko atsakyti į klausimą, pateikiamą pakeliant mėlynąją kortelę pagal Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnio 8 dalį.)
William
Pone Pirmininke, kalbėtojas kalbėjo apie Šengeno erdvės stiprinimą. Ar tai apima Šengeno sienų stiprinimą ir visų pirma Graikijos ir Turkijos sienos stiprinimą?
Simon Busuttil
Pone Pirmininke, dėkoju Parlamento nariui už klausimą.
Viena iš prisijungimo prie Šengeno erdvės sąlygų iš tiesų yra išorės sienų stiprinimas. Būtent dėl to, kad jos yra bendras rūpestis, visų valstybių narių pareiga užtikrinti, kad išorės sienos būtų stiprios.
Jei tik įvykdote šias sąlygas, galite prisijungti prie Šengeno erdvės. Būtent tai dartokios šalys kaip Bulgarija ir Rumunija ir būtent dėl to padėjome Graikijai, pasiųsdami FRONTEX misiją prie Turkijos ir Graikijos sienos.
Taigi, taip siekiama parodyti, kad išorės sienų stiprinimas taip pat yra bendras rūpestis.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Pone Pirmininke, tiesa, kad vakar, gegužės 9 d., iškilmingai paminėjome Europos Sąjungos įkūrimo dieną ir iš to mums paaiškėjo, kad Europa turėtų būti kuriama mažesniais etapais ir ne galutinai arba visiems laikams: kitaip tariant, Europa kuriama ne galutinai arba negrįžtamai ir kad mūsų kasdienis darbas turi būti pastangos išsaugoti kiekvieną jos laimėjimą.
Šengenas yra ne tik laisvo žmonių judėjimo erdvė, bet ir visa ko geriausio, ką Europa padarper pastaruosius 20 metų, taigi, ir geriausios Europos, simbolis.
Pareiškimu, kad 25 000 imigrantų, atvykusių į šią Viduržemio jūros pusę, yra nepakeliama našta, siunčiama klaidinga žinia: Vokietija įrodė, kad jie nėra nepakeliama našta; Kanarų salos ir Ispanija įrodė, kad 30 000 iš Afrikos pakrančių atvykusių atvykėlių per metus Europos Sąjungai nebuvo nepakeliama našta.
Todėl reaguojant neturi būti šiuo migracijos srautu naudojamasi abejonėms dėl Šengeno sukelti. Visiškai priešingai: geriau juo būtų naudojamasi siekiant įrodyti, kad tai, ką dar reikia padaryti, yra ne trūkumų, atsiradusių dėl per didelės Šengeno erdvės, taisymas, o Šengeno erdvės stiprinimas. Šengeno erdvę galima stiprinti: įvykdant solidarumo sąlygą, pagal Lisabonos sutartį numatytą laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje; įgyvendinant prieglobsčio paketą, kurio įforminimas vis dar nėra užbaigtas; visam laikui nustatant antrosios kartos Šengeno informacinę sistemą (ŠIS II) ir patikrinimo mechanizmą, kadangi tai nustatyta patekimo į laisvo judėjimo erdvę sąlygose ir kadangi Parlamentas balsavo už tai, ką daro Rumunija ir Bulgarija. Šios šalys turi teisę tapti laisvo judėjimo erdvės dalimi.
Tačiau visų pirma reikia pasiekti, kad Europos Parlamentas pagrįstų savo pretenziją į kompetenciją šį klausimą spręsti kartu su Taryba. Todėl norėčiau jums priminti, jog pasiūlymas procedūrai taikyti 70 straipsnio, kuriame Parlamentas nenumatytas, teisinį pagrindą yra nepriimtinas: reikalaujame 77 straipsnio.
Pone Pirmininke, paskutinmintis: minimas populizmas, nes su populizmu kovojama ne imituojant savo neryžtingus sprendimus, o visiškai atvirkščiai - kovojant su juo sprendimais, skirtais ateičiai, o ne praeičiai.
Renate Weber
Pone Pirmininke, G. Verhofstadt paprašKomisijos perrašyti šį komunikatą, tačiau noriu sužinoti, ar prieš jį perrašant šiandien galėtume gauti aiškų atsakymą, ar jūs siekiate patobulinti dabartinę veikiančią sistemą, laikinai uždaryti sienas arba kažkuo papildyti veikiančią sistemą, ar to nesiekiate. Tai būtų geras būdas atsakyti bent į vieną iš mūsų klausimų.
Tai pasakius būtų teisinga pasakyti, kad mes sutinkame su Komisijos siekiu patobulinti Šengeno valdymą vadovaujantis Bendrijos požiūriu peržiūrint vertinimo mechanizmą. Parlamentas pritaria šiai nuomonei, todėl šiomis aplinkybėmis turiu pasakyti, kad esame labai nusivylę Tarybos požiūriu.
Iš tiesų Taryba paprasčiausiai tenori izoliuoti Parlamentą. Man iš tiesų įdomu, kodėl Taryba beveik nuolat stengiasi pakenkti didžiuliam laimėjimui, t. y. Europos Parlamento vaidmeniui bendro sprendimo procedūroje. Mes atstovaujame Europos piliečiams, todėl visi turėtume dirbti Europos piliečių labui. Galbūt Taryba taip pat turėtų suprasti savo, kaip ES institucijos, o ne vien 27 valstybių narių susirinkimo, vaidmenį.
Tiesa ta, kad atsakas į šį migracijos srautą, ar jis būtų kilęs dėl to, kas atsitiko Šiaurės Afrikoje ir pietinėse Viduržemio jūros regiono šalyse, ar ne, turi būti duotas bendrą prieglobsčio ir migracijos politiką apimančiu teisės aktu, kurį parengParlamentas ir kuris yra blokuojamas Taryboje.
Konrad Szymański
(PL) Pone Pirmininke, nors gyvenu santykinai toli, Lenkijoje, manau, kad visiškai suprantu nuogąstavimus, kuriuos išprovokavo nekontroliuojama imigracija į Prancūziją arba Italiją. Dėl imigracijos iš Šiaurės Afrikos visiškai natūraliai didėja kultūrinir socialinįtampa ir didėja našta, tenkanti valstybių narių socialiniams biudžetams. Todėl turime labai daug ką apsvarstyti, tačiau neturėtume ignoruoti šio klausimo. Prancūzijos, Italijos ir Maltos piliečiai šiandien susiduria su didžiausiomis sąskaitomis dėl to, kad paprasčiausiai neveikia palei Europos Sąjungos išorės sieną esančios kontrolės priemonės. Europos valstybės taip pat moka sąskaitas dėl mūsų nepavykusių pastangų sustabdyti imigraciją į Europą.
Turiu vienintelį prašymą. Norėčiau Šengeno sienų kodekso pakeitimų, kad juo nebūtų naudojamasi kaip dingstimi riboti Europos Sąjungos valstybių narių piliečių judėjimo laisvę. Daugelį metų tokie pasiūlymai, Lenkijos piliečių nenaudai, buvo teikiami dėl Lenkijos ir Vokietijos sienos. Jeigu turėsime visas garantijas, kad Šengeno kodekso pakeitimai neturės poveikio valstybių narių piliečiams, bus lengviau susitarti.
Marie-Christine Vergiat
(FR) Pone Pirmininke, šia diskusija neįmanoma patikėti. Mūsų prašoma persvarstyti žmonių judėjimo Europoje laisvę ir grąžinti nacionalines sienas siekiant susidoroti su migrantų antplūdžiu, po Tuniso revoliucijos tariamai užvaldančiu Europą.
Jeigu šio požiūrio pasekmės nebūtų tokios drastiškos ir tolimos nuo tikrovės, jos būtų juokingos. Nuo 2011 m. pradžios 1 150 žmonių žuvo Viduržemio jūroje ir 23 000 žmonių atvyko į Italiją. Tuo tarpu daugiau nei 700 000 žmonių pabėgo iš Libijos ir ieškojo prieglobsčio kaimyninėse šalyse, tačiau ten sulaukkitokio priėmimo, negu jie būtų sulaukę Europoje.
N. Sarkozy ir S. Berlusconi, kurstydami baimę ir versdami žmones patikėti, kad vyksta invazija, pirmenybę teikia rinkimų interesams. Kokia kvailystė! Kada Europa liausis kalbėti viena, o daryti visai ką kita? Kokių pasiūlymų šiandien duoda žmonės, be tuščių žodžių, pasiduodami populistų spaudimui, ir toliau stiprindami FRONTEX ir Europą paversdami tvirtove? Sienos niekada nieko nesulaiknei per tamsesnę mūsų istorijos epochą, nei šiandien. Ar turime kokią nors žinią, kurią galėtume perduoti kitoje Viduržemio jūros pusėje atsirandančioms demokratinėms valstybėms?
Rodydama panieką savo vertybėms Europos Sąjunga daugelį metų palaikryšius su diktatoriais. Ar ne laikas jai atsimerkti? Aš, pvz., manau, kad laikas.
(Plojimai)
Daniël van der Stoep
(NL) Pone, manau, kad toliau eilkalbėti M. Borghezio iš Laisvos ir demokratiškos Europos frakcijos.
Mario Borghezio
(IT) Pone Pirmininke, ponios ir ponai, šis klausimas vertas, kad į dienos šviesą būtų iškelta didžiulveidmainystė.
Vienintelvisoje Europos Sąjungoje vyriausybė, turinti vidaus ministrą iš jūsų populistine vadinamos partijos, yra ta, kuri turėjo drąsos įgyvendinti humaniškiausią priemonę: 25 000 Tuniso žmonių suteikleidimą laisvai judėti. Taip yra todėl, kad patys pamatėme, jog jie - ne 25 000 nusikaltėlių, o iš Tuniso pabėgę žmonės. Tai buvo ekstremali situacija, su kuria turėjome susidurti vadovaudamiesi sveiku protu, todėl bandėme padėti.
Tai parodo tiesą, būtent, kad daugeliu atvejų tikrieji "geruoliai" esame mes, "piktadariai". Mes, tvirtinantieji, kad reikia kontroliuoti imigraciją ir išorės sienas, toliau prašome Europos - kaip teisingai pasielgD. Cohn-Bendit - paskirstyti naštą, kuria gali tapti 50 000 ar 100 000 pabėgėlių, po jos teritoriją, nes žmonės, bėgantys iš Libijos, nėra nusikaltėliai.
Tai yra aiškūs žodžiai, pasakyti judėjimo, kuris gina teritoriją ir tapatumą, kuris yra prieš imigraciją, nes jis nepageidauja, kad žmonės nebūtų atplėšti nuo šaknų, ir kuris smerkia ne tik rasizmą ir ksenofobiją, bet ir veidmainystę.
Daniël van der Stoep
(NL) Pone Pirmininke, mes turime vienintelę Europos prieglobsčio ir migracijos politiką - vieną ir tą pačią baisią politiką visai ES. Dabartinis pragaištingas migrantų srautas iš Šiaurės Afrikos ir sunkumai, kurių turėjome dėl neveikiančios Šengeno sutarties, rodo, kad prieglobsčio ir migracijos politika turėtų būti grąžinta valstybėms narėms. Viena valstybnarskiriasi nuo kitos - štai ir viskas. Štai kodėl vienintelbendra Europos politika nepasiteisins.
Pone Pirmininke, ponios C. Malmström pasiūlymas dėl Šengeno yra visiškai beviltiškas žingsnis. Kvailystjai spręsti, kad valstybėms narėms neturėtų būti leidžiama pačioms spręsti, ar pradėti taikyti sienos patikrinimus, ar ne, ir, jei reikia, uždaryti savo sienas. Valstybės narės turi sunkumų dėl dešimčių tūkstančių neturtingų migrantų iš Šiaurės Afrikos, tačiau Komisijos narC. Malmström trukdo joms ką nors dėl to padaryti. Mes vis dar sulaukiame Lampedūzą pasiekiančių laimės ieškančių migrantų kupinų laivų. Migracijos blogis toliau klastingai plinta. Bet ne, jeigu paklausite Komisijos narės C. Malmström, ji jums pasakys, kad valstybėms narėms neleidžiama duoti atkirčio. Geriau ji pasakys mums kokią nors nesąmonę apie solidarumą.
Pone Pirmininke, valstybės narės, deja, nebėra savo namų šeimininkės. Šeimininkyra Europa. Valstybės narės nori susigrąžinti šias galias. Valstybės narės vėl turi turėti galimybę nustatyti savo prieglobsčio ir imigracijos politiką. Ką dėl to ketina daryti Komisija?
Carlos Coelho
(PT) Pone Pirmininke, ponios ir ponai, norėčiau pradžioje Komisijos narei C. Malmström pasakyti, kad pritariu pelnytoms pagyroms, kurias Pirmininkas J. M. Barroso jai išsakuž darbą, jos atliktą šioje srityje.
Tai, kad išgyvename sunkų laikotarpį dėl migracijos keliamos įtampos, negali būti dingstis silpninti vieną didžiausių Europos integracijos laimėjimų: būtent Šengeno erdvės.
Šengenas tapatinamas su judėjimo laisve, todėl šios tikrovės negalima ir nereikia atšaukti, o reikia saugoti, stiprinti ir plėtoti. Taip pat sutinku, kad būtina tinkama išorės sienų kontrolė. Jei to nebus padaryta, bus susilpnintas Šengeno erdvės saugumas, pakirstas Europos Sąjungos patikimumas ir sugriautas savitarpio pasitikėjimas.
Todėl palankiai vertinu tai, kad Europos Komisija praėjusią savaitę komunikate pareiškpripažįstanti Šengeno erdvės svarbą ir uždavinį ją stiprinti ir plėtoti. Taip pat sutinku su J. M. Barroso, kad reikalingas didesnis solidarumas ir valstybių narių atsakomybės pasidalijimas. Šios problemos esmne Šengeno taisyklės, o tai, kaip neatsakingai arba nesolidariai valstybės narės taiko šias taisykles.
Todėl mums reikia tikro Šengeno vertinimo mechanizmo. Šis Parlamentas yra pasirengęs sąžiningai dirbti, kad būtų sukurtas šis mechanizmas: mechanizmas, pagal kurį nebūtų taikomi dvigubi standartai; kitaip tariant, kad iš šalių kandidačių nebūtų reikalaujama daugiau nei iš tų, kurios jau yra šio klubo narės.
Vis dėlto, ponia Komisijos nare, esu susirūpinęs. Esu susirūpinęs dėl Tarybai pirmininkaujančios valstybės tylėjimo šios diskusijos dėl šio mechanizmo pradžioje, taip pat esu susirūpinęs dėl metus trukusio Tarybos tylėjimo dėl pabėgėlių perkėlimo mechanizmo, kaip jau minėjo R. Tavares. Iš trijų institucijų vienintelinstitucija, nedaranti tinkamos pažangos šioje srityje, yra Taryba, todėl ji turėtų kuo greičiau sugrįžti į tinkamas vėžes.
Judith Sargentini
klausimas pakėlus mėlynąją kortelę užduotas D. van der Stoep. - (NL) Pone Pirmininke, norėčiau D. van der Stoepui užduoti tokį klausimą: jeigu sienų kontrolbūtų buvusi atnaujinta, ką D. van der Stoep būtų sakęs po dviejų savaičių atostogų Prancūzijoje grįžtantiems Nyderlandų atostogautojams, kurie būtų norėję kirsti sieną tarp Antverpeno ir Hazeldonko ir kurie, važiuodami namo, būtų atsidūrę toje pačioje mylios ilgumo automobilių voroje, kaip ir sunkvežimių vairuotojai, važiuojantys į Roterdamo uostą išsikrauti savo krovinių?
Daniël van der Stoep
(NL) Pone Pirmininke, J. Sargentini labai gerai žino, kad neabejotinai esame prieš naujų muitinių vartų statymą; nuo 1992 m., kai buvo atidarytos mūsų sienos, iki praėjusių metų bendros prieglobsčio ir migracijos politikos viskas veikvisiškai puikiai. Tačiau šiuo konkrečiu momentu patys peržengėme ribą, tačiau jūs, matyt, nepastebėjote to, kad dabar Italijoje yra 25 000 ekonominių pabėgėlių, kuriems ketinama išduoti vizas. Jie yra ekonominiai pabėgėliai, todėl turėtų būti kuo greičiau išsiųsti į savo šalis. Jiems netgi neturėtų būti leista prašyti vizos. Nyderlandų laisvės partija (PVV) visada laikėsi aiškios nuomonės šiuo klausimu: mes nenorime sugrąžinti šių vartų, o paprasčiausiai norime turėti galimybę patys nustatyti savo prieglobsčio ir migracijos politiką, ir jūs puikiai tai žinote.
Claude Moraes
Ponia pirmininke, S&D frakcijos nuomonlabai aiški. Girdėjome visus faktus, dėl ko nesilaikoma Šengeno susitarimo, ir nuo 1999 metų laukėme, kol bus parengta kokia nors bendra migracijos ir prieglobsčio prašymo politika.
Taigi labai aiškiai perduodame savo žinią. Pirmiausia, Europos Komisijai: Šengeno erdvėje norite Bendrijos mechanizmo bendram sprendimų priėmimui, norite nutolti nuo tarpvyriausybiškumo, sustoti ties politiniu oportunizmu, kuris, kaip matėme, vyravo Italijoje ir Prancūzijoje. Todėl prašome savo pareiškimu perduoti aiškią žinią. Aiškiai pareikškite, kad turėsite užraktą ir užkirsite kelią tokiam oportunizmui, kuris ilgainiui išardys Šengeno erdvę.
Tarybai: nuo 1999 metų laukėte bendros Europos Sąjungos prieglobsčio prašymo sistemos, sudarėte situaciją, kai apie solidarumą ir pasidalijimą našta dažnai kalbama, bet toli gražu nesame sukūrę oficialaus mechanizmo, kurį taikant Europos bendrijoje būtų pasidalyta našta. Trukdote atlikti didžiąją dalį mūsų čia, Europos Parlamente, atliekamo darbo. Netrukdykite. Dirbkite su mumis ir Europos Komisija siekdami užtikrinti, kad solidarumas reikštų solidarumą, o pasidalijimas našta - pasidalijimą našta.
Ir, galiausiai, Europos Komisija galvoja apie migracijos politiką. Dirbkite su mumis. Nebūkite drovūs, būkite drąsūs ir užtikrinkite tai, kad, kai tarsimės dėl Šengeno, susitartume ir dėl savo bendros migracijos politikos ir turėtume kuo didžiuotis.
Sarah Ludford
Ponia pirmininke, kaip ir kiti nariai manau, kad Europos Komisijos narC. Malmström labai gerai atlieka savo darbą, bet taip pat reikia pasakyti, kad, atsižvelgdama į tai, kad šiandien Pirmininkas J. M. Barroso ryžtingai gina laisvą judėjimą Šengeno erdvėje, iš tikrųjų nesuprantu, kaip galėjo paplisti nuomonė, kad Europos Komisijos pasiūlytas ES lygmens mechanizmas palengvins vidaus sienų kontrolės įvedimą. Tačiau tokia nuomonvisgi įsivyravo. Turbūt negalėjo būti taip (o gal galėjo), kad skirtingai auditorijai siunčiamos skirtingos žinios: viena žinia siunčiama EP nariams, galbūt kita - į Paryžių ir Romą? Dėl ES migracijos ir prieglobsčio prašymo kylančius sunkumus kompetentingos vyriausybės turi gebėti veiksmingai valdyti.
Deja, dabar turime per daug vyriausybių, kurios siekia pigaus populiarumo tarp kraštutinių dešiniųjų pažiūrų asmenų. Europos Komisija turi iš tikrųjų ginti ES vidaus laisvąjį judėjimą, o ne vykstant rinkimų kampanijai pataikauti tokiems asmenims, kaip prezidentas N. Sarkozy ir ministras pirmininkas S. Berlusconi. Ji turėtų pabrėžti tai, kad valstybės narės neįgyvendino ES migracijos taisyklių. Galiausiai, Europos Komisija turi ištirti įtarimus, kurių kilo dėl 61 mirti palikto migranto, nepaisant to, kad jie susisieksu Italijos pakrantės apsauga, NATO karo laivu ir kariniu sraigtasparniu. Visos tarptautinę jūrų ir humanitarinę teisę pažeidusios valdžios institucijos turi būti patraukiamos atsakomybėn.
Cornelia Ernst
(DE) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, manau, kad šiuo atžvilgiu turime pereiti prie esmės. Nei dabar, nei ateityje mums nereikia naujos taisyklės, reglamentuojančios laikiną arba bet kokį kitokį pasienio kontrolės įvedimą. Turime suprasti, kad judėjimo laisvės - ir tai, galiausiai, yra Europos Sąjungos žinia - negalite panorėję tiesiog pakeisti arba apeiti. Tai piliečių teisė, kurios negalite laikyti tiesiog sąlygine.
Norite žinoti, kas iš tiesų mane erzina? Dažnai girdime liūdnai kalbant apie solidarumą. Kas kalba apie solidarumą su Afrikos šalimis, kurios šiuo metu turi apgyvendinti šimtus tūkstančių pabėgėlių ir toliau taip darys - be didelių diskusijų? Ar kas nors kalba apie solidarumą žmonių, kurie bėga nuo karo ir atvyksta čia, į Europą, atžvilgiu? Šiems žmonėms turime parodyti šiek tiek pagarbos.
Atvirai pasakius, nenoriu aptarti jokių Šengeno ar bet kokių kitų taisyklių pakeitimų; tiesiog noriu, kad kartą ir visiems laikams išmintingai išspręstume migracijos klausimą. To nepasieksime FRONTEX naudodami kaip priemonę žmonėms deportuoti; tai pasieksime sukūrę demokratinį ir humanitarinį prieglobsčio prašymo įstatymą. Apie tai turėtume kalbėti Europos Sąjungoje ir tai turėtų būti taikoma visoje Europos Sąjungoje. Dėl to turėtume kovoti. Tai mūsų tikroji užduotis.
Véronique Mathieu
(FR) Ponia pirmininke, mano kalba skirta Europos Komisijai ir mano kolegoms EP nariams, ir taip pat norėčiau šiltai sutikti Tarybą. Šiandien kyla klausimas dėl Šengeno erdvės valdymo 2011 metais. Ši erdvjau neapsiriboja penkiomis valstybėmis narėmis, o taip buvo XX a. devintajame dešimtmetyje. Dabar tai erdvė, kuri per pastaruosius kelerius metus nuolat plėtėsi ir kuri šiandien apima 25 šalis, iš jų trys nėra Europos Sąjungos valstybės narės.
Todėl, kaip ir vykdant visų kitų krypčių Europos Sąjungos politiką, bendradarbiaujant Šengeno erdvėje turėtų būti atsižvelgiama į tikrąją jos padėtį šiandien, o ji skiriasi nuo padėties, buvusios prieš 10 metų. Šiomis sąlygomis reikėtų vertinti Italijos ir Prancūzijos vyriausybių pasiūlymus, ir šiandien Europos Komisijos komunikate dėl migracijos bendrais bruožais nusakytus pragmatinius ir būtinus žingsnius. Abipusis valstybių narių pasitikėjimas veikiant Šengeno erdvėje iš tiesų yra bendradarbiavimo šioje erdvėje kertinis akmuo. Tačiau šis pasitikėjimas yra pagrįstas abipusiais įsipareigojimais. Jeigu viena iš šalių nesilaikys savo įsipareigojimų ir sukels migrantų srautą, žlugs visa sistema. Todėl kitoms valstybėms narėms reikia leisti reaguojant į tokį žlugimą atkurti laikiną ir griežtai reguliuojamą pasienio kontrolę. Tokiais veiksmais už žlugimą atsakingų valstybių narių būtų aiškiai prašoma geriau kontroliuoti savo išorės sienas.
Be to, labai gerai būtų atsižvelgti į Europos Komisijos pasiūlytas priemones dėl Šengeno, nes kontrolbūtų atkurta blogiausiu atveju, o sprendimas būtų priimtas Europos Sąjungos, o ne tarpvyriausybiniu lygmeniu. Rengiantis kurti bendrą migracijos politiką, šios priemonės bus iš esmės susietos su visomis kitomis pasiūlytomis ilgalaikėmis priemonėmis. Esminis dalykas - stiprinti FRONTEX ir rodyti didesnį solidarumą - ir šiuo klausimu padarysiu išvadą - tai reikia daryti siekiant remti prie mūsų išorės sienų esančias valstybes nares. Viduržemio jūros regiono padėtis pastaraisiais metais tik dar geriau padeda pabrėžti Šengeno acquis trūkumus.
Per keletą savaičių migrantai iš kaimyninių Viduržemio jūros regiono šalių sudardidelę Prancūzijos metinio imigrantų skaičiaus dalį. Šis acquis nėra nekintamas, jį reikia gerinti. Tikiuosi, kad šis pasiūlymas bus greitai priimtas siekiant kuo greičiau užtikrinti geresnį Šengeno erdvės valdymą, ir taip užtikrinti mūsų bendrų išorės sienų saugumą.
Ioan Enciu
(RO) Ponia pirmininke, išskirtiniai migracijos srautai, pvz., srautai iš Viduržemio jūros regiono pietinės dalies, Šengeno erdvei neturėtų kelti grėsmės. Europos Komisija negali remti kai kurių abejonių dėl to turinčių šalių sumanymų. Europos Komisijos vaidmuo - apsaugoti Šengeno erdvę ir remti Europos Sąjungos sprendimus, kurie paminėti Šengeno acquis. Valstybės narės turi rodyti solidarumą valdydamos Šengeno erdvę. Taryba taip pat turi padėti ją stiprinti ir nedelsiant duoti sutikimą, kuriuo Rumunijai ir Bulgarijai būtų leidžiama naudotis šia erdve. Vadinamosios Šengeno erdvės problemos yra netikros ir jos neturi nieko bendra su judėjimo Europos Sąjungoje laisve, jos susijusios su kai kurių valstybių narių nesugebėjimu spręsti su imigracija susijusių problemų už Europos Sąjungos ribų arba jų nesąžiningumu. Sprendimas ateičiai - gerinti Europos Sąjungos migracijos valdymo sistemą, užbaigti kurti Bendrą Europos prieglobsčio sistemą, neteisėtos ir teisėtos migracijos teisinę sistemą ir stiprinti FRONTEX vaidmenį.
Salvatore Iacolino
(IT) Ponia pirmininke, per pastarąsias savaites masinės migracijos srautai sukėlEuropos Sąjungos piliečių susirūpinimą ir jų reakciją.
Kai kurios valstybės narės išdėstsavo nuomonę, o tai reiškia, kad migracijos srautų klausimą reikėtų vertinti labai rimtai.
Šengeno erdvdabar - pripažintas europinės civilizacijos turtas ir dėl to ją reikia apsaugoti ir išsaugoti. Tai nereiškia, kad, esant tam tikroms sąlygoms, laikinas pasienio kontrolės įvedimas nėra vienas iš variantų. Todėl palankiai vertiname kompensacijos mechanizmus, kurie pagrįsti ES metodu, kiekvienu atveju siekiant užtikrinti, kad Šengeno erdvbūtų taikoma taip, kaip to tikisi susiję asmenys.
Vertingu 2011 metų gegužės 4 dienos Europos Komisijos pasiūlymu, pagal kurį Šengeno erdvturėtų tapti lankstesnir suderinta siekiant leisti darniau valdyti vidaus migracijos srautus, padarytas žingsnis šia linkme. Šiuo pasiūlymu siekiama tvirtesnio valdymo, o į tai, žinoma, reikia tinkamai atsižvelgti per ypatingą krizę.
Labai susidomėjęs klausiausi J. M. Barroso čia, Briuselyje, ir Palerme, kai jis kalbėjo apie regioninę politiką, kuria siekiama apsaugoti Siciliją ir Lampedūzą, į kurias vis dar atplaukia laivai, kurie priešingu atveju patektų į šėlstančių jūrų malonę ir būtų netenkama dar daugiau gyvybių. Ponia pirmininke, į tai turime ir toliau atsižvelgti.
Sylvie Guillaume
(FR) Ponia pirmininke, per šias svarbias diskusijas dėl migracijos klausimų bet kokia kaina turime vengti patekti į N. Sarkozy ir S. Berlusconi oportunistinių teiginių apie Šengeno susitarimus pinkles. Kaltę versti Europos Sąjungos ir migracijos srautams, ir cituoti populistinių kraštutinių dešiniųjų partijų argumentus - labai patogus būdas kai kurioms Europos Sąjungos vyriausybėms nuslėpti savo šalių ekonominius ir socialinius trūkumus.
Abejoti laisvu judėjimu, kuris yra akivaizdus Europos Sąjungos integracijos laimėjimas, šiandien reiškia manipuliavimą, o tai pavojinga. Viena vertus, apžvalgininkai teigia, kad Europos Komisija palaiko Prancūziją ir Italiją, kita vertus, Pirmininkas J. M. Barroso šiandien mums teigia, kad jis neketina palaikyti populistinių valstybių narių. Kaip yra iš tiesų?
Gegužės 4 dienos komunikate ne tik minimas vidaus sienų kontrolės atkūrimas, jame taip pat dėmesys skiriamas daugeliui kitų temų, pvz., kovai su prekyba žmonėmis, teisėtai migracijai, pabėgėlių perkėlimui, prieglobsčio prašymui ir t. t. Štai kokios yra tikrosios problemos! Problema ta, kad klausimai šiame komunikate aptariami tik iš dalies.
Komisijos nare C. Malmström, atrodo, kad norite vėl įvesti Bendrijos metodą, o tai esminis dalykas. Tuomet tęskite, padrąsinu jus tai daryti! Mums reikia daugiau Europos Sąjungos ir didesnės integracijos, kai valstybės narės susigundo mintimi ginti tik savo atskirus interesus.
(Plojimai)
Georgios Papanikolaou
(EL) Ponia pirmininke, 1990 metų liepos 2 dieną, praėjus tik keletui dienų po to, kai buvo pasirašyta Konvencija dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo, žurnalas "Time" paskelbstraipsnį, kuriame buvo teigiama: "žengtas žingsnis, siekiant Europos be sienų svajonę paversti tikrove" ir pabaigoje buvo teigiama: "siekiant kovoti su galimu neteisėtos prekybos narkotikais plitimu, teroristų išpuoliais ir neteisėta migracija, bus sugriežtinta Šengeno erdvei priklausančių šalių išorės sienų kontrolė". Tai buvo parašyta prieš 21 metus, bet, kaip teigEuropos Komisijos Pirmininkas, būtent tai esame raginami daryti šiandien: palaikyti svajonę ir griežtinti Italijos, Graikijos ir visų pietinių Europos Sąjungos šalių sienų kontrolę, nes pietinės suvienytos Europos Sąjungos sienos yra kitų valstybių - pvz., Vokietijos, Prancūzijos ir Belgijos sienos. Siekiant išsaugoti solidarumo ir abipusiškumo principus, kurie leidžia gyvuoti Europos Sąjungai, mums reikia peržiūrėti viską, kas, atrodo, neapsimoka, peržiūrėti II Dublino susitarimą, kaip jau aptarta Europos Parlamente, ir pasidalyti našta, kurią kiekviena valstybnarturi sąžiningai prisiimti, kad mes visi galėtume padėti palaikyti svajonę.
David-Maria Sassoli
(IT) Ponia pirmininke, mūsų nuomone, abejoti Šengeno erdve reiškia abejoti Europos Sąjunga. Jeigu Europos Sąjunga bus dar silpnesnė, o to nori dešiniųjų pažiūrų vyriausybės, vis labiau norėsis savęs paklausti, ar likę Europos Sąjungos dalykai dar prasmingi, o to klausItalijos vidaus reikalų ministras R. Maroni.
Tačiau atsakymas - reikia aktyviau naudoti ES mechanizmus. Iš esmės, mums reikia daugiau Europos Sąjungos, o ne mažiau, ir Europos Komisijai tai reikia pasakyti tvirčiau. Geriausia Europos Sąjungos ypatybbuvo parodyta sekmadienio vakarą, kai susijungę į ypatingą žmogiškojo solidarumo grandinę, Lampedūzos žmonės iš sudužusio laivo išgelbėjo 500 žmonių, kuriems neišvengiamai artėjo mirtis. Blogiausia Europos Sąjungos ypatybė, jeigu pasitvirtins laikraščio "The Guardian" paskelbta žinia, būtų NATO karinės pajėgos, kurios nesikiša, kad išgelbėtų vėjo ir bangų nešamus vyrus, moteris ir vaikus.
Jeigu esame tikri dėl to, kuriam iš šių dalykų teikiame pirmenybę, ponia C. Malmström, tuomet per birželio mėnesį vyksiantį Europos Vadovų Tarybos susitikimą Europos Komisija turės įtikinti valstybes nares, kad reikia suformuluoti Europos Sąjungos imigracijos politiką, nes Europos Sąjunga à la carte prilygtų Europos Sąjungos svajonės žlugimui.
Wim van de Camp
(NL) Ponia pirmininke, 2009 metų birželio mėnesį Europos Sąjungos piliečiai mane išrinko į Europos Parlamentą. Buvau išrinktas ne į institucijų parlamentą ir ne į atskirų valstybių narių parlamentą. Atkreipiu į tai dėmesį, nes Europos Sąjungos piliečiams kyla daug klausimų dėl Šengeno erdvės. Tai neturi nieko bendra su populizmu ar baime. Tai susiję su klausimais, kurie kelia nerimą Europos Sąjungos piliečiams: kaip tvarkome Šengeno erdvę? Šiuo metu apie tai užduodama daug klausimų, ir dėl to atkreipiu jūsų dėmesį į tai.
Akivaizdu, kad jeigu Europos Komisijos Pirmininkas pasakys, kad turime išsaugoti laisvo asmenų judėjimo principą, aš jį paremsiu. 25 000 tunisiečių negalima leisti įkaitais laikyti 502 mln. europiečių, bet šie klausimai niekur nedings, ir bus rizikuojama Europos Sąjungos visuomenės parama Šengeno erdvei. Dėl to ir aš galiu pritarti susitarimams dėl laikinos pasienio kontrolės, kurią siūlkolega EP narys S. Iacolino. Labai gerai žinau, kad negalime atsisakyti sumanymo dalytis našta ir pirmai progai pasitaikius to išvengti.
Galiausiai, ponia pirmininke, dar vienas klausimas: kokia padėtis dėl Europos prieglobsčio paramos biuro atidarymo Maltoje? Girdėjau, kad dar yra galimybių jį sėkmingai atidaryti. Galbūt Europos Komisijos narys galėtų dar kartą paaiškinti, kada minėtas biuras iš tiesų bus įkurtas ir pradės veikti.
Carmen Romero López
(ES) Ponia pirmininke, ponia C. Malmström, Europos Komisijos parengto komunikato problema - kad jis šiuo metu nepatikimas, sprendžiant trumpalaikes problemas, kurios susijusios su čia iškelto klausimo sprendimu arba netgi su nepaprastosios padėties sprendimais, kuriuos šį kartą turėjo įgyvendinti Europos Sąjunga.
Deja, Europos Komisija parodė, kad ji labai silpna, nes visų laimingais padaryti negalite. Neįmanoma, viena vertus, N. Sarkozy ir S. Berlusconi padaryti laimingais, ir, kita vertus, ilgą laiką turėti bendrą prieglobsčio prašymo ir imigracijos politiką. Neįmanoma pasiūlyti dviprasmybių, kurios neveda niekur kitur, tik prie tokio komunikato, ir jos rodo tai, kad šia politika nėra ryžtingai sprendžiama dabar susiklosčiusi padėtis.
J. M. Barroso daro jums menką paslaugą sakydamas, kad padarėte geriausia, ką galėjote, siekdami pusiausvyros, nes šis klausimas susijęs ne su pusiausvyros siekimu. Tai susiję su sprendimu dėl tokios, kaip ši, nepaprastosios padėties. Tai susiję su finansavimo turėjimu ir tinkamo valstybių narių susitarimo dėl bendros prieglobsčio politikos, Europos prieglobsčio biuro ir visų patiriamų sunkumų sprendimo pasiekimu. Tačiau šie dalykai čia neminimi.
Kaip galite kalbėti apie regioninio bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis programas, jeigu Tuniso ir Libijos demokratai mato, kaip užveriame savo valstybių sienas? Ar įmanoma apie tai kalbėti? Negalime kalbėti dviprasmiškai. Sprendžiame gana rimtus klausimus, taigi ir jūs, ponia C. Malmström, turėtumėte rimtai į juos žiūrėti.
Hubert Pirker
(DE) Ponia pirmininke, manau, kad diskusijos apie pasienio kontrolės įvedimą ir Šengeno mechanizmo pakeitimą yra perdėtos ir visiškai nereikalingos. Be to, diskutuojame šia tema tik dėl to, kad S. Berlusconi ir N. Sarkozy galvojo tik apie savo valstybių nacionalinius interesus ir kalbėjo populistiškai, kai pagrasino įvesti atskirų valstybių narių pasienio kontrolę dėl migrantų iš Šiaurės Afrikos.
Taip pat buvau pritrenktas - turiu tai aiškiai pasakyti - dėl to, kaip greitai Europos Komisijos Pirmininkas J. M. Barroso pradėjo diskusijas, užuot taikęs taisomąjį Europos Sąjungos metodą. Šengeno erdv- didžiulis laimėjimas. Ji - Europos Sąjungos ženklas ir tobulas laisvės keliauti, atvirų sienų ir saugumo derinys. Šengenu niekada negalima abejoti. Ypatingais atvejais jau turime galimybę įvesti pasienio patikrą ribotam laikotarpiui ir ribotame regione, kai kyla rimta grėsmvidaus saugumui.
Tokiu atveju mums nereikia diskusijų dėl Šengeno. Mums reikia diskusijų dėl priemonių, kurios padėtų stiprinti FRONTEX, kad būtų suteiktas didžiausias galimas Europos Sąjungos išorės sienų saugumas - ir taip užtikrinti judėjimo laisvę - ir diskusijų dėl greitos prieglobsčio prašymo procedūros ir valdomos migracijos, dėl bendradarbiavimo sprendžiant migracijos priežastis ir dėl readmisijos susitarimų.
Džiaugiuosi, kad šiuo klausimu galiu pritarti Europos Komisijos narės C. Malmström pasiūlymams - jie labai platūs - ir raginu Europos Komisiją leisti vadovauti Europos Parlamentui, o ne tam tikrų Tarybos atstovų nustatytiems asmenims.
Stavros Lambrinidis
(EL) Ponia pirmininke, Komisijos nare, tokiu metu, kai politiniu požiūriu pagrindiniai ES sanglaudos ir solidarumo principai yra atakuojami iš visų pusių, pirmiausia juos puola neonacionalistų judėjimai, ir visi žinome, kas jie tokie, mano nuomone, Europos Komisijos kasdienužduotis turėtų būti sutriuškinti visus, kurie kėsinasi į Europos Sąjungos politinio susivienijimo simbolius.
Tačiau šiandien čia esame būtent todėl, kad ji to nepadarė. Ji leido pradėti diskusijas dėl Europos Sąjungos tapatybės kertinio akmens - Šengeno, kurias pradėti spaudimą dartam tikros valstybės narės. Tačiau ir teisiniu požiūriu Europos Komisijos pasiūlymas prieštarauja Konvencijos 78 ir 80 straipsniams. Konvencijoje aiškiai teigiama, kad, valstybei narei patiriant didžiulių sunkumų dėl imigracijos, Europos Sąjunga turi teikti paramą ir solidarumą. Vidaus sienų kontrolės atkūrimas nėra solidarumas, tai bausmė. Kontrolnepadeda teisingai paskirstyti naštos išorės sienoms, pvz., stiprinant FRONTEX, ji tampa dar didesne našta valstybei narei. Kitaip tariant, Europos Komisija, tai ne "pasidalijimas našta", o akivaizdi "naštos nusimetimo" forma. Jūs, Europos Komisija, leidote įvykti šioms diskusijoms ir jūs jas turite čia nedelsiant sustabdyti.
Kinga Gál
(HU) Ponia pirmininke, pone J. M. Barroso, Komisijos nare, ministre E. Győri, Šengeno sistema - vienas iš apčiuopiamiausių Europos Sąjungos teisynų. Jeigu paklaustume Europos Sąjungos piliečių, laisvą judėjimą be pasienio kontrolės jie paminėtų kaip jiems svarbų dalyką Europos Sąjungoje. Todėl svarbu išsaugoti šią sistemą ir daryti viską, kas įmanoma, siekiant išsaugoti laisvą savo piliečių judėjimą ir Europos Sąjungą be sienų. Tai turi likti svarbiausiu mūsų tikslu.
Vertybes, mūsų acquis, reikia apsaugoti, ypač kai jomis abejojama. Šiandien kylantis sunkumas - migracijos ir pabėgėlių banga. Tačiau siekiant spręsti šiuos klausimus, mums reikia konkrečių pasiūlymų ir sprendimų.
Tai reikia pradėti nuo šio klausimo atskyrimo ir paaiškinimo, o tai reiškia, kad pabėgėlių klausimą atskiriame nuo neteisėtos migracijos, taikome savo principus, kuriuos galime įtraukti, pvz., solidarumo ir bendradarbiavimo, ir naudojame savo esamas institucijas, pvz., FRONTEX, arba savo turimas taisykles.
Palankiai vertinu Vengrijos ir jos ministrės E. Győri nuomonę, ir J. M. Barroso žodžius, kuris teigė, kad mūsų tikslas - stiprinti Šengeno teisyną ir gerai jį naudoti bei jo laikytis.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Pirmiausia norėčiau pabrėžti, kad atsakas į iškilusias migracijos problemas turėtų likti Šengeno susitarimo rėmuose. Šengeno teisynas ir šiuo metu numato galimybes laikinai atstatyti vidaus sienų apsaugą kai kyla grėsmviešai tvarkai ir saugumui ir šių nuostatų iš tikrųjų visiškai pakanka. Taigi, gal Komisija galėtų plačiau paaiškinti Komisijos komunikate "Dėl migracijos" numatytus papildomus atvejus, leidžiančius laikinai išplėsti sienų apsaugą, kurie komunikate yra formuluojami labai abstrakčiai, o jų taikoma sritis iš tikrųjų per menkai apibrėžta? Ar tai reiškia, kad Europos Komisija pataikauja dviejų didžiųjų Europos Sąjungos valstybių vadovams ir siekia sugriauti vieną didžiausių Europos Sąjungos vertybių - laisvą erdvę ir laisvą judėjimą? Taip pat noriu išsakyti pastabą dėl komunikato turinio, kadangi susidaro įspūdis, jog komunikatas buvo parašytas vien šiam atvejui, kuomet yra padidėję imigracijos srautai Šiaurės Afrikos valstybių. Ar Komisija nemano, kad dokumento, kurio pavadinimas yra Komunikatas "Dėl migracijos", turinys ir esmturėtų būti daug platesni?
Nadja Hirsch
(DE) Ponia pirmininke, Vokietijoje ir Austrijoje buvo panaikintos sienos, ir pagaliau turime laisvą darbuotojų judėjimą iš rytinių Europos Sąjungos šalių. Viena vertus, sienos griaunamos, kita vertus, vėl bandote kurti kliūtis.
Manau, kad neįmanoma pritarti tam, kad dvi valstybės narės ir du ponai, kurie siekia pelnyti sau gerą vardą, sugebėjo pasienio kontrolės įvedimo klausimą sugrąžinti į diskusijų salę. Prie šio klausimo grįžti negalima ir negalime leisti, kad mums būtų daromas spaudimas dėl šios diskusijos dėl vieno klausimo. Pabėgėlių problemos negalima automatiškai išspręsti sugrįžtant prie sienų kontrolės. Atleiskite. Šie žmonės rizikavo savo gyvybėmis, siekdami prasiskinti kelią į Europos Sąjungą, ir jie sugebės apeiti pasienio perėjimo punktus. Vieninteliai asmenys, kuriems būtų naudingas pasienio kontrolės įvedimas, būtų prekyba žmonėmis užsiimantys asmenys, nes pabėgėliai turėtų surasti naujų būdų kirsti sienas, ir prekyba žmonėmis užsiimantiems asmenims jie suteiktų naujų pajamų šaltinių.
Negaliu pritarti tam, kad rimtai svarstome šį klausimą, ir norėčiau paraginti Europos Komisiją šiuo klausimu neiti į kompromisus.
Ulrike Lunacek
(DE) Ponia pirmininke, džiaugiuosi, kad visos EP šalys, įskaitant Europos liaudies partijos frakciją (krikščionis demokratus), kuriems priklauso N. Sarkozy ir S. Berlusconi, aiškiai pareiškė, kad naujų taisyklių nereikia ir kad nebūtina keisti Šengeno susitarimą, bet kad reikia ko nors kito, būtent bendros prieglobsčio prašymo ir migracijos politikos, kuri būtų verta šio pavadinimo. Be to, C. Malmström, raginu jus imtis veiksmų ir aiškiai pareikšti, kad II Dublino susitarimą reikia pakeisti, siekiant palengvinti tikro Europos Sąjungos solidarumo siekimą sprendžiant prieglobsčio klausimus, ir parodyti, kad šis žemynas - darnus vienetas ir kad ES išorės sienas turinčių valstybių narių negalima palikti, kad šios pačios pasirūpintų savimi.
Tačiau patartina būti atsargiems. Italija pati neabejotinai gali už tai prisiimti atsakomybę, ir turi tai padaryti. Jos vidaus reikalų ministras R. Maroni, kuris pats priklauso partijai "Lega Nord", turi aiškiai pareikšti, kad šie žmonės - pabėgėliai, kurių teises reikia gerbti, ir kad šiuo atžvilgiu reikia imtis teisingų veiksmų. Mes, Europos Sąjunga, turime ginti ne tik pinigus ir bankus, bet ir pabėgėlius, todėl mums nereikia naujo Šengeno reglamento, bet reikia prieglobsčio prašymo ir migracijos politikos, kuria iš tiesų būtų gerbiamas žmogaus orumas.
Kyriacos Triantaphyllides
Ponia pirmininke, per pastaruosius porą mėnesių Europos Komisija gana greitai paskelbdu svarbius komunikatus, kuriais siekiama spręsti esamus sunkumus, kurie kilo nuo Tuniso "Jazminų revoliucijos" pradžios.
Pasiūlyta keletas politikos variantų ir Europos Parlamentas jau pareišksavo nuomonę dėl jų, norėdamas Europos Komisijai patarti dėl konkrečių pasiūlymų dėl įstatymo galią turinčių aktų rengimo.
Komunikate dėl migracijos Europos Komisija atkreipia dėmesį į išorės sienų kontrolės, Šengeno erdvės valdymo ir organizuoto judumo klausimus. Kodėl jame išsamiau neaiškinama apie pasidalijimą našta? Šiame komunikate minimas bandomasis projektas dėl migrantų perkėlimo iš Maltos, bet jame nekalbama apie bandomąjį projektą dėl neteisėtų migrantų arba prieglobsčio prašytojų perkėlimo - ir taip yra nepaisant nuolatinių įvairių valstybių narių ir Europos Parlamento narių raginimų taikyti pasidalijimo našta sistemą.
Kodėl Europos Komisija nepateikia konkretaus pasiūlymo šiuo klausimu? Kalbame apie laisvo judėjimo Europos Sąjungos erdvę, kalbame apie bendrą Europos prieglobsčio prašymo sistemą. Kada Europos solidarumo sumanymą ketinate paremti darbais?
Morten Messerschmidt
(DA) Ponia pirmininke, norėčiau atkreipti dėmesį į Europos Komisijos parengtą pasiūlymą dėl išorės sienų kontrolės stiprinimo. Deja, jis nėra pakankamai geras, nes tada, kai matome, kaip keletas valstybių narių skubotai siekia įgyvendinti savo imigracijos politiką, pagal kurią daug užsieniečių būtų suteikiamas leidimas teisėtai gyventi ES, ir kai pasienio kontrolės nebuvimas žmonėms leidžia laisvai judėti per sienas, reikia nuolatinės griežtesnės pasienio kontrolės tarp ES valstybių narių. Atsižvelgdamas į tai, kad nuolat kalbama apie solidarumą, taip pat norėčiau išreikšti savo nuostabą dėl to, kad tokios valstybės narės, kaip, pvz., Danija, kurios tinkamai griežtino savo imigracijos politiką, turi rodyti didžiulį solidarumą šalims, kurios nesugebėjo padaryti to paties. Būtų prasminga savo nacionalinį suverenitetą rodančioms šalims, kurios nustato savo imigracijos politiką, leisti skinti savo darbo vaisius.
Andreas Mölzer
(DE) Ponia pirmininke, akivaizdu, kad tik apie 3 000 tunisiečių pabėgėlių, kurie sulaikyti Lampedūzoje, yra tikri prieglobsčio prašytojai, o 20 000 ar daugiau jų yra ekonominiai migrantai. Kol Europos Sąjunga atsisakys pripažinti, kad ji negali apgyvendinti visų ekonominių migrantų iš visų galimų pasaulio vietų, į ją atvyks dar šimtai tūkstančių pabėgėlių. Jeigu bus imtasi priemonių, kaip antai masinneteisėtų imigrantų amnestija, arba jeigu bus pažeistas Šengeno susitarimas naudojant turistų vizas, o taip neseniai nutiko, tai neišvengiamai lems dar daug tūkstančių pabėgėlių atvykimą. Tai kelia pavojų visai Šengeno sistemai.
Akivaizdu, kad Graikija, Italija ir Malta negali apsaugoti savo išorės sienų, ir naujai prie Šengeno grupės prisijungusios šalys dažnai atsipalaiduoja, nepaisydamos to, kad dėjo daug pastangų siekdamos prisijungimo. ES išorės sienose daugiau skylių negu šveicariškame sūryje, ir joms taip pat kenkiama iš vidaus. Laikinos kontrolės nepakanka. ES FRONTEX turi paversti tikra sienų apsaugos agentūra. Jeigu nviena iš šių priemonių neduos reikiamų rezultatų, neišvengiamai viena ar kita šalis sugalvos nutraukti savo dalyvavimą Šengeno susitarime.
Andrey Kovatchev
(BG) Ponia pirmininke, šiandien mums reikia atsakyti į klausimą apie tai, kaip išsaugoti ir pasiekti pusiausvyrą įgyvendinant savo pagrindines vertybes: laisvę, solidarumą, teisingumą ir, kita vertus, saugumą. Šis klausimas, kad už išorės sienas yra kartu atsakingos visos valstybės narės, buvo paminėtas daugeliu atvejų. Susilaikykime nuo nereikalingų kliūčių vieni kitiems darymo. Taip pat neleiskime dabartinę padėtį istorijos knygose įamžinti kaip blogą Europos Sąjungos integracijos pavyzdį. Žinoma, palankiai vertinu tai, kad FRONTEX suteiktas svarbesnis vaidmuo ir agentūrai suteikti papildomų žmogiškųjų ir materialiųjų išteklių, ir sustiprintas Šengeno sistemos vertinimo mechanizmas, bet nepritariu naujiems Bulgarijai ir Rumunijai nustatytiems reikalavimams ir šių šalių narystės blokavimui.
Ponia E. Győri, Bulgarijai ir Rumunijai įvykdžius visus techninius narystės reikalavimus, kurie buvo įvertinti Tarybos ekspertų, prašome mums pasakyti, kokia Tarybos pozicija dėl Bulgarijos ir Rumunijos priėmimo į šią erdvę laikotarpio bei ar tokia diskusija vyksta Taryboje. Jeigu taikomos naujos taisyklės, jos turi galioti visiems ir neturėtų būti naudojamos siekiant įgyvendinti politinius tikslus, bet turėtų būti naudojamos siekiant gerinti dabartinę mūsų sienų apsaugos sistemą. Užsienio politikos požiūriu, manau, mūsų geros kaimynystės politika turėtų būti susieta su atitinkamomis vyriausybėmis, kurios savo piliečiams užtikrina readmisijos įsipareigojimų įgyvendinimą.
Ulrike Rodust
(DE) Ponia pirmininke, atviros sienos - svarbus Europos Sąjungos ženklas. Norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į kitą problemą. Esu kilusi iš Šiaurės Vokietijos, todėl man labai svarbus Vokietijos ir Danijos pasienis. Dešiniųjų pažiūrų populistinDanijos liaudies partija bando priversti Danijos vyriausybę vėl įvesti pasienio kontrolę. Kodėl to prašoma? Baiminamasi žmonių iš Rumunijos ir Bulgarijos. Tai gėdinga. Dešiniųjų pažiūrų populistų sparčiai daugėja, ir jie kelia tikrą pavojų Europos Sąjungai. Žinoma, turime apsisaugoti nuo nevaržomo nusikalstamumo, ir mūsų saugumo institucijos jau rado veiksmingų pakaitinių pasų patikros variantų.
Mane labai liūdina tai, kad rizikuojama vienu iš svarbiausių Europos Sąjungos laimėjimų. Anksčiau niekas neprilygo ES sėkmei skatinant taiką ir laisvę, bet dabar ji aršiai puolama. Norėčiau paraginti Danijos vyriausybę neleisti, kad jai įsakinėtų dešiniųjų pažiūrų populistai.
Anna Maria Corazza Bildt
Ponia pirmininke, judėjimo laisv- Europos Sąjungos integracijos kertinis akmuo. Peržiūrėdami Šengeno susitarimą, neatverkime Pandoros skrynios. Neišduokime savo principų. Galimybįvesti pasienio kontrolę jau numatyta. Ji turėtų būti laikina, išimtinir naudojama tik blogiausiu atveju. Mums reikia bendrojo metodo, ilgalaikės vizijos, kurią sukurti ragina Europos Komisija, kad galėtume reaguoti į piliečių susirūpinimą saugumu. Mums reikia pereiti prie bendros prieglobsčio prašymo sistemos iki 2012 metų, suformuoti bendrą migracijos politiką ir palengvinti teisėtos imigracijos dėl darbo procedūras bei kovoti su neteisėta imigracija.
Asmenis perkelti trukdančios trumpalaikės procedūros turi būti panaikintos. Taip, turime reikšti solidarumą su valstybėmis narėmis, į kurias labiausiai plūsta žmonių srautas, bet pirmiausia turėtume būti solidarūs su žmonėmis, kurie bando išvengti tragedijos. Imigrantų, žmonių, kurie bėga iš šalies, orumas vėl turėtų būti esminis Europos Sąjungos diskusijų klausimas.
Robert Goebbels
(FR) Ponia pirmininke, įdomu, ar Romos ir Paryžiaus demagogai ir jų bendrininkai čia, Europos Parlamente, suvokia, ką iš tiesų reiškia jų prašymas atkurti sienų kontrolę. Daugiau negu milijonas Europos Sąjungos piliečių dirba ne savo kilmės šalyse. Šimtas penkiasdešimt tūkstančių žmonių kasdien kerta Liuksemburgo sieną. Ar norite vykdyti jų pasienio patikrą? Šią vasarą keliaus dešimtys milijonų europiečių. Ar S. Berlusconi ir N. Sarkozy nori, kad būtų vykdoma jų pasienio patikra? Pats Pirmininkas J. M. Barroso teigė, kad kasmet Šengeno erdvėje esančias sienas žmonės kerta daugiau negu 1,25 mlrd. kartų. Ar norite vykdyti jų pasienio kontrolę?
Komisijos nare C. Malmström, palikite Šengeną tokį, koks jis yra. Dar kartą perskaitykite Sutartis ir 67 ir78 straipsnius. Ten viskas parašyta. Nėra reikalo sugalvoti ką nors nauja; laikykimės Šengeno susitarimo ir laisvo piliečių judėjimo principo, nes priešingu atveju piliečiai ims maištauti.
Jens Rohde
(DE) Ponia pirmininke, M. Schulz mus paliko, bet džiaugiuosi, kad jis su U. Rodust aiškiai pareiškė, kad pasienio kontrolės įvedimas nebuvo socialdemokratų politika. Tačiau prieš dvejus metus, per Europos Parlamento rinkimų kampaniją pagrindinis Danijos socialdemokratų reikalavimas buvo vėl uždaryti sienas. Kalbu ne apie dešiniųjų pažiūrų populistus. Tai bandįrodyti D. Jørgensen ir partijos pirmininkH. Thorning-Schmidt. Esate visiškai teisūs - tai populizmas. Todėl Europos Komisijai reikia užduoti tokį svarbų klausimą: ar gali šalis įvesti pasienio kontrolę ir vis tiek likti Šengeno Sąjungoje bei naudotis informacine sistema ir t. t., ar būtina pasirinkti vieną iš šių variantų? Šis klausimas svarbus Danijos diskusijoms, todėl prašau pateikti aiškų atsakymą.
Mario Mauro
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, atkreipiu dėmesį į tai, kad siekdami išsaugoti Šengeno Sąjungą, daugelis norėtų pasiūlyti sprendimą - iš Europos Sąjungos išsiųsti S. Berlusconi ir N. Sarkozy.
Paprasčiau tariant, manau, kad pakaktų stiprinti FRONTEX, o tai reiškia didinti ES išorės sienų saugumą. Norėčiau visiems priminti, kad būtent dabar daugelis vyriausybių, nedalyvaudamos FRONTEX veikloje, vengia savo pareigos siekti solidarumo.
Be to, jaučiuosi priverstas pasakyti dar vieną esminį dalyką: už ekstremaliosios humanitarinės padėties ir imigracijos problemos slypi politinproblema. Iš tiesų, nors Europos Sąjunga ryžtingai teikia humanitarinę pagalbą imigracijos atvejais, pritariu C. Malmström, kad politiniu lygmeniu ji nedalyvauja sprendžiant už imigracijos slypinčios tragedijos klausimus. Mums reikia daugiau C. Malmström ir mažiau baronienės C. Ashton, ir pamatysime, kad kokiu nors būdu galime pagerinti susiklosčiusias sudėtingas aplinkybes ir galėsime užtikrinti galimybes ateičiai.
Cecilia Malmström
Komisijos narė. - Ponia pirmininke, tai buvo labai įdomios ir geros diskusijos labai svarbia tema. Anksčiau diskutuota apie žaidžiamą stalo tenisą. Šį žaidimą tikriausiai žaidžia Europos Parlamentas ir dvi valstybės narės, taigi prašome nenaudoti Europos Komisijos kaip kamuoliuko.
Bandome koordinuotai, atsakingai ir nuosekliai reaguoti į viską, kas susiję su migracija ir pasieniu, nes visi šie dalykai susiję. Negalime įgyvendinti vizų politikos, jeigu nevykdome pasienio kontrolės. Negalime turėti patikimos žmonių, kurie prašo suteikti prieglobstį, apsaugos, jeigu Europos Sąjungoje neturime bendros prieglobsčio prašymo politikos. Negalime turėti veikiančios teisėtos migracijos, jeigu nedirbame siekdami integracijos, ir negalime kovoti su neteisėta migracija, jeigu neturime tinkamos ir geros asmenų grąžinimo ir readmisijos politikos. Taigi, kad turėtume visus šiuos dalykus, mums reikia aiškios Europos Sąjungos sistemos.
Todėl Europos Komisija pateikšį komunikatą. Su visa derama pagarba įtemptai dirbantiems Europos Komisijos pareigūnams, atskleisiu jums paslaptį. Tokio komunikato negalime parengti per dvi dienas. Tai neįmanoma. Jis planuotas ilgą laiką. Jis nėra atsakas į vieno ar dviejų prezidentų arba ministrų pirmininkų kalbas - šį komunikatą planavome ilgai, ir jis yra parengtas.
Asmenys, su kuriais kasdien dirbome drauge, žino, kad nuo pirmos dienos su jais ir Taryba dirbau siekdama sukurti bendrą Europos Sąjungos prieglobsčio sistemą. Tai sunkus darbas, sudėtingas ir dirbame labai lėtai, bet darome šiokią tokią pažangą. Dirbame kartu spręsdami teisėtos migracijos klausimą, bandome stiprinti FRONTEX, ir nuo mano klausymų vasario mėnesį jums žadėjau parengti dokumentą dėl integracijos, ir dar praėjusiais metais pasiūlėme būdą, kaip geriau valdyti Šengeno sistemą. Tai nėra atsakas vienam ar dviem ministrams pirmininkams, kurie ragina ką nors daryti. Tai gerai apgalvotas žingsnis, ir jis leis toliau kurti teisės aktus ir pasiūlymus dėl įstatymo galią turinčių aktų atsižvelgiant į tai, kad birželio mėnesį vyks Europos Vadovų Tarybos susitikimas, kurio tema - ji taip pat planuota ilgą laiką - migracijos klausimai.
Žinoma, Šiaurės Afrikos ir Viduržemio jūros regiono padėtis didina poreikį mums Europos Sąjungoje skubiau susitvarkyti savo namus. Ar tai priežastis vėl įvesti vidaus sienų kontrolę? Ne, žinoma, kad ne. Ar yra priežastis imtis veiksmų Europos Sąjungos lygmeniu? Taip, yra. Į Europos Sąjungą atvyksta apie 25 000 tunisiečių. Tai EP per plenarinius posėdžius aptarėme daugelį kartų. Žinoma, kiekvienas asmuo čia atvyksta dėl tam tikros priežasties, būtent todėl, kad jis - nes labai dažnai tai būna vyrai - neturi darbo Tunise. Turiu tvirtą nuomonę apie kiekvieno asmens likimą čia, bet visi jie negali atvykti į Europos Sąjungą. Daug geriau - ir todėl dirbame su Tuniso valdžios institucijomis ir Italija siekdami rasti būdų, kaip galėtume paremti Italiją, kad ši galėtų sukurti darbo vietų ir skatintų augimą - kad šie žmonės galėtų kurti savo ateitį Tunise, nes jie nėra pabėgėliai.
Tačiau atvyksta pabėgėlių, ir dabar jų atvyksta vis daugiau. Šią savaitę atvyko daug žmonių iš Libijos - jie yra trečiosios šalies piliečiai, netgi Libijos piliečiai - ir šis skaičius gali didėti. Šie žmonės - akivaizdi priežastis imtis Europos Sąjungos veiksmų ir siekti solidarumo. Europos Komisija pakvietvisas valstybes nares į gegužės 12 dieną vyksiančią konferenciją, kad būtų galima aptarti perkėlimo ir Maltos projekto pratęsimo klausimus, siekiant padėti Maltai išspręsti tūkstančių ten vykstančių žmonių klausimą. Ten taip pat atvyks Jungtinių Tautų vyriausiasis komisaras pabėgėlių reikalams, taigi bandysime paprašyti valstybių narių prisiimti didesnę atsakomybę už pabėgėlius, kurie bėga nuo plintančio smurto Libijoje ir įstringa Tunise ir pasienyje.
Pereinant prie Šengeno, sutinku su jumis - arba daugeliu iš jūsų - kurie teigėte, kad Šengenas - pasakiškas laimėjimas. Tai, kad galime keliauti iš Suomijos į Maltą, iš Portugalijos į Estiją net nerodydami paso, - nuostabus Europos Sąjungos integracijos ženklas. Noriu jį apsaugoti ir toliau skatinti. Džiaugiuosi galėdama tikėtis jūsų paramos šiuo klausimu.
Tačiau Šengeno sistema netobula. Dar gerokai prieš ją sukurdami žinojome, kad sistema turi trūkumų. Įvertinimas buvo neveiksmingas, nes valstybės narės vertina viena kitą, o tai nėra gerai. Mums reikia Europos Sąjungos mechanizmo, kuriame dalyvautų Europos Parlamentas. Šį pasiūlymą pateikiau praėjusių metų lapkričio mėnesį ir, pamenu, per plenerinę sesiją šiuo atžvilgiu sulaukiau daug paramos.
Mums reikia priemonių, kurios padėtų valstybėms narėms geriau apsaugoti ES išorės sienas. Mums reikia stiprinti kontrolę ir reikia daugiau - o ne mažiau - Europos Sąjungos. Taigi, norėdami įvertinti šią padėtį ir nuspręsti, kokių priemonių būtina imtis, mums tikrai reikia Europos Sąjungos metodo. Praėjusios savaitės įvykiai tai patvirtino. Dėl sistemos trūkumų niekada neturėtų automatiškai būti įvedama pasienio kontrolė. Minėti trūkumai turėtų būti vertinami visais kitais galimais būdais, kaip antai teikiant finansinę ir eksploatacinę paramą. Valstybės narės taip pat gali viena kitai padėti. Taip pat dirbame su jumis siekdami stiprinti FRONTEX.
Išeitis - gerinti esamus teisės aktus. Esu tikra, kad esamų taisyklių pakanka daugeliu atvejų. Kai jos skirtingai aiškinamos, Europos Komisija turėtų pasitarti su valstybėmis narėmis, siekdama išsiaiškinti taisykles. Tai galima daryti rengiant gaires arba rekomendacijas.
Gali susidaryti tam tikros aplinkybės, kuriomis gali reikėti įvesti pasienio kontrolę. Tai šiandien jau yra numatyta, ir taip buvo keletu atvejų - pvz., esant svarbiam įvykiui, kaip antai teroristinio išpuolio grėsmei. Svarbus įvykis gali būti valstybių narių poreikis tai padaryti esant labai aiškioms aplinkybėms. Bet mums reikia stiprinti šio klausimo Europos Sąjungos aspektą, ir neleisti valstybėms narėms vienašališkai imtis veiksmų. Kalbame apie tai.
Gyvename neramiais laikais. Daugelis šiuo metu vykstančių dalykų - Egipte ir Tunise - teikia džiaugsmą, bet taip pat yra daug nerimą keliančių dalykų. Šiuo atveju turime likti ramūs. Turime pabandyti tai išspręsti trumpuoju laikotarpiu, bet šiuos klausimus reikia spręsti ir ilguoju laikotarpiu. Turime stiprinti savo taisykles, o ne kenkti joms. Turime gerinti Europos Sąjungos teise, mūsų vertybėmis ir tarptautiniais įsipareigojimais pagrįstas taisykles. Mums reikia, kad Europos Sąjungos lyderiai stotų prieš pernelyg supaprastintus sprendimus - kai kuriuos iš jų girdėjau čia kalbančius šiandien - ir populizmą. Mums reikia daugiau Europos Sąjungos, o ne mažiau.
(Plojimai)
Enikő Győri
einanti Tarybos pirmininko pareigas. - Ponia pirmininke, ir aš norėčiau jums labai padėkoti už šias diskusijas ir gerbiamų EP narių dalyvavimą.
Pirmiausia leiskite man išsiaiškinti dėl prieglobsčio paketo, nes gavau labai konkrečių klausimų šia tema. Kalbant apie konkrečius svarstomus pasiūlymus, Taryba palankiai vertina tai, kad pradėti trišaliai Europos Parlamento ir Tarybos dialogai dėl Kvalifikacijų direktyvos. Kalbant apie Dublino reglamentą ir EURODAC reglamentą, svarbi pažanga padaryta techniniu lygmeniu.
Tačiau dar neišspręsti du pagrindiniai klausimai, kurie labai glaudžiai susiję su politinėmis diskusijomis. Pirmasis klausimas susijęs su pervedimų atidėjimu pagal Dublino reglamentą, o antrasis - su teisėsaugos institucijų galimybėmis naudotis duomenimis pagal EURODAC reglamentą. Daugelis Tarybos delegacijų laikosi nuomonės, kad Dublino pervedimų valstybėms narėms atidėjimas dėl praktinio spaudimo taptų blogu precedentu ir pakenktų Dublino reglamentui. Daugelis delegacijų taip pat išreišktvirtą pageidavimą leisti teisėsaugos agentūroms naudotis EURODAC duomenų baze. Atsižvelgiant į šią Tarybos nuomonę ir į tai, kad bendrai esame įsipareigoję kurti bendrą Europos prieglobsčio sistemą, reikia, kad konstruktyviai diskutuotų visos susijusios institucijos: Taryba, Europos Parlamentas ir Europos Komisija.
Galiausiai, Taryba susidomėjusi laukia peržiūrėtų Europos Komisijos pasiūlymų dėl procedūrinių direktyvų ir Priėmimo sąlygų direktyvos, kurios, jeigu neklystu, turėtų būti parengtos birželio mėnesio pradžioje. Taigi, ponia R. Weber, kadangi, kalbėdama apie Tarybos darbą, teigėte, kad abejojame bendrojo sprendimo procedūra ir jai kenkiame, ir bandome izoliuoti Europos Parlamentą, tikiuosi, kad mano paaiškinimo jums pakako. Žinoma, labai džiaugiamės galėdami dalytis visa informacija su jumis ir esame labai įsipareigoję siekti pažangos priimant šiuos dokumentus, kurie, manau, mums visiems yra labai svarbūs.
Leiskite tęsti savo gimtąja kalba ir pateikti keletą horizontaliųjų bendrųjų baigiamųjų pastabų.
einanti Tarybos pirmininko pareigas. (HU) - Kaip pabrėžiau savo įžangoje, svarbiausios Tarybos diskusijos dar tik įvyks. Europos Komisijos pasiūlymas buvo paskelbtas prieš šešias dienas. Gegužės 12 dieną šaukiame nepaprastąjį Teisingumo ir vidaus reikalų tarybos posėdį, kuriame galėsime surengti įvadines diskusijas. Tikimės, kad šis darbas ir darbo grupės diskusijos galės palengvinti valstybių ir vyriausybių vadovų padėtį, ir birželio mėnesį vyksiančiame Europos Vadovų Tarybos posėdyje jie galės priimti svarbiausius politinius sprendimus.
Taigi šiuo metu su jumis galiu pasidalyti Tarybai pirmininkaujančios Vengrijos nuomone. Leiskite pakartoti, - tai EP sakau jau ne pirmą kartą, - kad, mūsų požiūriu, iš esmės reikia siekti stiprios Europos Sąjungos, kuri pirmiausia galvotų apie žmones.
Toks mūsų pagrindinis principas; jis lemia visą mūsų politiką ir kiekvieną žingsnį. Juo remdamasi galiu jums pasakyti, koks bus mūsų pradžios taškas sprendžiant šį politiniu požiūriu labai keblų klausimą. Nebūsime partneriai niekam, kas siekia sugriauti Šengeno sistemą ir kenkia laisvo judėjimo principui.
Dauguma EP pateiktų pastabų buvo skatinama išsaugoti šį bendrą teisyną. Leiskite pacituoti gerbiamo EP nario iš Italijos S. Iacolino žodžius, kuris šią sistemą vadino "patrimonia della civilta europea", t. y. "mūsų bendru Europos Sąjungos paveldu", arba Kingą Gál, kuris teigė, kad laisvas judėjimas - apčiuopiamiausias ES vienybės rezultatas.
Tarybai pirmininkaujanti Vengrija priešinsis bet kokioms pastangoms teigti priešingai. Bet tai nereiškia, ir šiuo atžvilgiu pritariu Europos Komisijos narei C. Malmström, kad šios sistemos nereikia tobulinti. Ištisus mėnesius, ištisus metus žinojome, kad šią sistemą reikėjo pritaikyti 2011 metų sunkumams, ir tai iš tiesų galima padaryti. Niekas nenori, kad subyrėtų į šipulius mūsų kartu daugelį metų kurta sistema.
Taigi, kalbant apie vidaus sienų atkūrimą, manome, kad jas atkurti galima tik esant ypatingai padėčiai, susidūrus su ypatingais sunkumais, ir tai padaryti galima apibrėžtam laikotarpiui, Bendrijai priėmus atitinkamą sprendimą. Sakiau tai savo įžangoje, C. Malmström ir J. M. Barroso tai taip pat teigė. Dar kartą sakau, kad tai mūsų pradžios taškas.
Kokius klausimus spręsdami dar galime būti partneriais ir kuriuos spręsdami partneriais būti negalime? Norėtume, kad tarptautinėje teisėje būtų išskirti pabėgėliai, kurie yra tikri prieglobsčio prašytojai. Jiems turime padėti, kad galėtume būti ištikimi sau ir savo bendroms vertybėms.
Taip pat turime kovoti su neteisėta migracija. Man nereikia minėti, kad bendrų mūsų išorės sienų apsauga - mūsų bendras klausimas. FRONTEX reikia stiprinti, ir turi būti teikiamos reikiamos priemonės. To siekiame savo bendradarbiavimu, tikėdamiesi, kad galėsime kuo skubiau priimti sprendimą.
Šengeno klausimas yra susijęs ne tik su tuo, kas dabar parašyta Europos Komisijos komunikate; darbotvarkėje numatytas Šengeno erdvės plėtimo klausimas. Tarybai pirmininkaujanti Vengrija aiškiai atskiria šiuos du klausimus. Niekas neturėtų norėti nepaisyti dviejų šalių, kurios įdėjo labai daug darbo, energijos ir pinigų siekdamos tinkamai pasirengti ir įvykdyti griežtus prisijungimo prie Šengeno erdvės reikalavimus, ir viską sugadinti teigiant, kad šiuo metu tam netinkamas laikas.
Vasario mėnesį, kai Tarybai pirmininkavo Vengrija, jau pripažinome, kad techninių standartų atžvilgiu Rumunija buvo pasirengusi, o Bulgarija dar turėjo atlikti dalį namų darbų. Džiaugiuosi galėdama pranešti, kad Šengeno vertinimo grup"Sch-eval" dabar sužinojo, kad Bulgarija atliko reikiamus darbus.
Tikiuosi, kad prieš Vengrijai baigiant pirmininkauti Tarybai galėsime teigti, kad techninis pasirengimas užbaigtas. Minėtos dvi šalys įgyvendino techninius Šengeno reikalavimus. Politinis sprendimas turės būti priimtas, kai valstybės narės bus jam pasirengusios. Tarėmės su visomis susijusiomis šalimis ir bandome rasti sprendimą, kuris būtų priimtinas visoms suinteresuotosioms šalims, Rumunijai, Bulgarijai ir valstybėms narėms, kurioms nerimą kelia Šengeno mechanizmas.
Galiausiai, pateiksiu pastabą: manau, kad M. Weber iš Europos liaudies partijos frakcijos (krikščionių demokratų) teigė, kad turime būti labai atsargūs įgyvendindami su migrantais, Europos Sąjungos problemomis ir darbo jėgos pasiūla susijusią politiką. Visiškai su tuo sutinku. Turėtume nepamiršti, kad turime savų bedarbių, bet taip pat turėtume nepamiršti, kad Europos Sąjungos visuomensenėja ir kad turėsime darbo jėgos pasiūlos problemų.
Todėl Tarybai pirmininkaujanti Vengrija įsipareigojo į darbotvarkę įtraukti demografinius klausimus, padėti kitoms šalims suprasti, kurios valstybės narės labai sėkmingai įgyvendino demografinę ir šeimos politiką. Norėtume pagerinti Europos Sąjungos šeimų padėtį. Norėtume, kad Europos Sąjungoje gimtų daugiau vaikų, nes visos valstybės narės gimstamumą skatina savomis priemonėmis, o didesnis gimstamumas - senėjančios visuomenės problemos sprendimas, ir būtų gerai, jeigu šios problemos neturėtume spręsti migruodami.
Pirmininkė
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Ivo Belet
Kartu su euru laisvas asmenų judėjimas ES - vienas iš pagrindinių Europos Sąjungos projekto ramsčių. Nėra visiškai jokios priežasties dabar tuo abejoti. Reakcija į tai, kad tūkstančiai pabėgėlių, kurie tiesiogine žodžio prasme buvo nunešti į krantą pietų Europoje, negali būti laikoma svaria priežastimi mums pradėti uždarinėti savo vidaus sienas, netgi laikinai. Vienintelis pagrįstas būdas į tai reaguoti - ką nors daryti trumpuoju laikotarpiu siekiant įgyvendinti bendrą Europos prieglobsčio ir migracijos politiką. Negalime ir neturėtume sėdėti sudėję rankų ir leisti 30 000 Italijos ir Graikijos pakrantėse atsidūrusių pabėgėlių pakenkti ES ramsčiams. Akivaizdu, kad Italija teisingai padarprašydama Europos Sąjungos būti solidaria ir spręsti šią problemą. Solidarumas - šios problemos sprendimas. Sienų uždarymas, netgi laikinai, - paniška reakcija, visiškai nenaudinga ES lyderiams.
John Bufton
, raštu. - Europos Komisija, reaguodama į suprantamus ES kylančius sunkumus, siekia daugiau centralizuotos valdžios. Ji sumaniai pasinaudojo finansų krize ir nepraleido progos pateisinti ekonomikos valdyseną, užuot pripažinusi euro nesėkmę, susirūpinimas dėl staigaus migrantų srauto ir dėl to šalyse kylančio nerimo naudojamas siekiant stiprinti Šengeno erdvę ir centralizuotą valdymą. EP narius renka žmonės, pareikšdami savo nuomonę. EP nariai atstovauja šalims, iš kurių jie yra kilę. Tačiau kai jie čia reiškia savo nacionalinius interesus, tai vadinama "populizmu". J. M. Barroso teigė, kad tampa madinga būti populistais ir mojuoti ksenofobijos vėliava. Ar jis mano, kad valstybės esm- turėti šalies valdžią, nepriklausomą ekonomiką ir valstybės sienas - iš prigimties ydinga? Kodėl neišdrįsus tiesiog atsikratyti Europos Parlamentu ir Europos Sąjungą paimti jėga? Plūdimasis, panikos kėlimas ir šliaužianti biurokratija - apskaičiuota ir apsėsta didybės manijos. Bet nemanykite, kad to nežinome. Jeigu nežinotume, vadinamoji populizmo "mada" nebūtų formuojama. Žmonės pradeda suvokti jūsų ketinimus, ir ateis laikas, kai būsite demaskuoti.
Giovanni Collino
Migracijos problemos, su kuria susiduriame Italijoje ir visoje Europos Sąjungoje, negalima paversti tiesiog ekstremaliąja humanitarine padėtimi, nors šią padėtį reikia kuo skubiau spręsti. Mes, EP nariai, - kurie, kaip žinome, esame atsakingi už savo piliečių politinės valios išreiškimą ir jų prašymų ilgalaikio tvarumo įgyvendinimą ir vertinimą, - turime turėti bendrą viziją ir turime žinoti, kaip ją apginti nuo kitų institucijų. Imigracijos politikos atveju bendra vizija prasideda nuo senėjančios Europos Sąjungos visuomenės analizės, nors skirtingose Europos Sąjungos šalyse ji senėja gana nevienodai. Jaučiamas didelis gimstamumo ir mirtingumo rodiklių disbalansas, o mūsų augimas taip pat susijęs su darbo jėgos pasiskirstymu, siekiant užtikrinti, kad rinka turėtų reikiamus išteklius, kad galėtų nuolat gaminti viską, ko reikia. Todėl Europos Parlamentas kitų institucijų akivaizdoje turėtų palaikyti visapusį imigracijos problemos valdymą, įskaitant valstybių narių vyriausybes, o gaivinimo strategijos esme turėtų būti laikomi žmonės - tai sakydamas turiu omenyje ne tik ekonomikos gaivinimą - tam reikia santechnikų, inžinierių ir statybininkų bei bankininkystės sektoriaus.
Anne Delvaux
Italijos sprendimas tūkstančiams imigrantų iš Tuniso, kurie atvyko į jos žemę, išduoti laikinus leidimus gyventi ES, po kurio Prancūzija paprašlaikinai atkurti pasienio kontrolę, paskatino suabejoti Šengeno erdve, kuri yra vienas iš apčiuopiamiausių Europos Sąjungos integracijos aspektų.
Europos Komisijos gegužės 4 dienos komunikate pateikti pasiūlymai, įskaitant, pirmiausia, planuojamą "išskirtinių aplinkybių" laikotarpio pratęsimą, pagal kuriuos gali būti atkurta vidaus sienų kontrolė, mane šiek tiek glumina. Žinoma, neleisime dviejų valstybių vadovams panorėjus rizikuoti vienu iš svarbiausių Europos Sąjungos laimėjimų.
Imigracija - sunkumas, į kurį reikia reaguoti Europos Sąjungos mastu, dėl to raginu kurti bendrą migracijos politiką. Pats laikas pateikti atsakymą į šį klausimą. Tikiuosi, kad birželio mėnesį vyksiančio Europos vadovų susitikimo, kuriame bus aptartas šis klausimas, neterš populistinių nuotaikų atmosfera.
Monika Flašíková Beňová
Norėčiau išreikšti savo nusivylimą tuo, kad Europos Komisija visą migracijos klausimą apribojo Viduržemio jūros regiono ir Šengeno erdvės problemomis. Padėtis kritinė. Iš Europos Komisijos jau seniai laukiama plataus užmojo strategijos. Ne antieuropietiško plano, kaip atkurti valstybių narių sienas. Europos Komisijos narC. Malmström teisingai daro pabrėždama, kad laisvas asmenų judėjimas per Europos Sąjungos valstybių sienas - didžiulsėkmė, ir negalime to netekti. Šiuo atžvilgiu, Europos Komisijos pasiūlymas valdyti migracijos srautus atrodo nesuvokiamas. Pirmiausia, ta dalis, kurioje leidžiama įvesti ES pasienio kontrolę, netgi jeigu ši kontrolvykdoma tik laikinai, esant ekstremaliajai padėčiai. Tai, kad valstybnegali nuspręsti dėl tokios priemonės, kad tai padaryti gali tik Europos Sąjunga, - teigiamas dalykas. Nepaisant to, manau, kad ši sąlyga - žingsnis atgal, ir ja be reikalo nuolankiai pasiduodama populistiniam Prancūzijos ir Italijos premjerų spaudimui. Kalbame ne apie ką nors nereikšmingo, o apie vieną iš esminių ES principų - judėjimo laisvę. Nesu tikra, ar turėtume tai aukoti norėdami spręsti esamas problemas valdydami migracijos srautus iš Afrikos. Mano nuomone, Europos Sąjunga turėtų planuoti tai, kaip valstybės narės dalysis migracijos srautais iš Viduržemio jūros regiono, ir veiksmingai valdyti imigrantų integraciją. Europos Komisija rekomenduoja gegužės ir birželio mėnesiais priimti daugelį su migracija susijusių dokumentų. Norėčiau išreikšti viltį, kad, formuluodama šiuos dokumentus, Europos Komisija išliks nešališka ir rami.
Elisabetta Gardini
DabartinpolitinŠiaurės Afrikos krizir dėl jos atsirandanti migracija patvirtina poreikį siekti tvirto Europos Sąjungos metodo sprendžiant imigracijos ir prieglobsčio suteikimo klausimus. Imigracija - Europos Sąjungai kylantis sunkumas, kuriam spręsti reikia ne tik skubaus ir veiksmingo sprendimo, bet ir bendros ilgalaikės strategijos. Galbūt pamirštame, kad, remiantis vėliausiais Jungtinių Tautų apytiksliais skaičiavimais, nuo praėjusių metų kovo mėnesio 12 360 migrantų išvyko iš Libijos ir atvyko į Italiją ir Maltą, bet jau 700 000 žmonių pabėgo iš Libijos ir Tuniso siekdami perplaukti Viduržemio jūrą. Neturėdami bendro plano dėl imigrantų priėmimo ir sienų kontrolės, rizikuojame, kad imigracija taps nekontroliuojama ir chaotiška ir turės rimtų pasekmių visai Europos Sąjungai. Šiuo požiūriu svarbu stiprinti FRONTEX, skatinti didesnį valstybių narių solidarumą, sudaryti susitarimus dėl didesnės sienų kontrolės ir neteisėtus imigrantus grąžinti į tėvynę. Galiausiai, kalbant apie Šengeno sistemos pokyčius, toks sprendimas turėtų būti priimtas Europos Sąjungos lygmeniu, o ne paliktas vienos valstybės rankose. Neturėtume leisti labiausiai nuo migracijos srautų kenčiančioms valstybėms rizikuoti tapti dar labiau atskirtoms.
Kinga Göncz
, raštu. - (HU) Šiandien vienas iš svarbiausių Europos Sąjungos sunkumų - nuspręsti, kaip reaguoti į revoliucijas, kilusias prie jos pietinių sienų. Šio regiono demokratizavimas - pagrindinis ES interesas; ji turi rasti sprendimą, ką daryti su pabėgėlių, atvykstančių iš šio regiono, srautu, ir šis sprendimas turi būti suderinamas su humanitariniais principais ir žmogaus teisėmis. Būtina užtikrinti, kad valstybės narės būtų solidarios, ypač į Europos Sąjungą atvykstančių pabėgėlių atžvilgiu. Mes, vengrai, tikrai galime suprasti, kaip tai svarbu, nes po 1956 metų sukilimo daugelis pasaulio šalių priėmšimtus tūkstančių mūsų tėvynainių.
Atsakymas į migracijos srautų klausimą - ne įvesti vidaus sienų kontrolę, bet paspartinti vykstančias derybas siekiant kuo skubiau priimti pabėgėlių paketą, bendrą Europos Sąjungos migracijos politiką ir sukurti Šengeno įvertinimo sistemą.
Sienų kontrolės įvedimas, nors ir laikinas, pakenktų vienam iš simbolinių ES teisynų ir kliudytų laisvai judėti piliečiams. Šį teisyną Europos Sąjungos piliečiai turi branginti, jis taip pat garantuoja, kad bus įgyvendinta ir sėkmingai veiks bendroji ekonominerdvė. Kartu turime rasti kylančių problemų sprendimus, neturėtume suteikti pagrindo populistams ir pavienių asmenų nuomonėms, kuriomis siūlomi grynai apgaulingi sprendimai.
Lena Kolarska-Bobińska
Per savo diskusijas dėl Šengeno erdvės stiprinimo ir jos valdymo gerinimo taip pat turime apsvarstyti Europos Sąjungos naująją migracijos politiką, atsižvelgdami ne tik į Šiaurės Afrikos padėtį, bet ir į galimus įvykius mūsų kaimyninėse šalyse iš rytų. Sunku nuspėti, kas ateityje gali įvykti posovietinėse šalyse. Taip pat turime nepamiršti, su kokiais sunkumais susiduria Europos Sąjunga. ES visuomensenėja, todėl migrantų srautas neturėtų būti laikomas vien grėsme Europos Sąjungos darbo rinkai. Migrantai dažnai padeda augti šalies, į kurią jie atvyksta, ekonomikai.
Taip buvo po to, kai į ES buvo priimtos naujos valstybės narės. Vokietija, kuri baiminosi migrantų srauto, taikpereinamuosius laikotarpius ir tik dabar atveria savo sienas darbuotojams iš Lenkijos. JK nusprendatverti savo darbo rinką iš karto ir dabar džiaugiasi daugmaž dviejų milijonų jaunų, produktyvių ir energingų lenkų įdarbinimo teikiama nauda. Taip pat dažnai sakoma, kad turėtume priimti politinius migrantus, bet užverti Europos Sąjungos duris ekonominiams migrantams. Mano nuomone, toks skirstymas nelabai prasmingas, nes dažnai sunku nustatyti, kurios rūšies migrantai yra tam tikri asmenys. Kaip turėtume klasifikuoti vidurinės klasės protestus arabų šalyse? Pagrindinės jų priežastys - politinės ir ekonominės. Todėl netapkime įsivaizduojamų baimių aukomis, bet galvokime apie savo vystymosi galimybes.
Edward Scicluna
, raštu. - Agresyvi Prancūzijos ir Italijos politinių lyderių pozicija Ventimiljos incidento atžvilgiu neturi nieko bendra su Šengeno susitarimu, ji naudojama siekiant padaryti įspūdį piliečiams. Apie 20 000 migrantų iš esmės buvo ekonominiai migrantai, kurie norėjo susirasti darbą ir užsitikrinti geresnes ekonomines galimybes. Tunisas, užuot leidęs nutekėti protams, nes jo geriausi ir protingiausi žmonės nori tapti ekonominiais migrantais, reikalauja ES finansinės paramos savo ekonomikos vystymosi programoms, kuriomis skatinamas jaunuolių ir bedarbių įdarbinimas. Tačiau tai neturėtų atitraukti mūsų dėmesio nuo tikrosios problemos - kaip geriausiai tvarkytis su tikrų prieglobsčio prašytojų iš Šiaurės Afrikos, kurie bėga arba bėgs iš karo nusiaubtų šalių, migracija - sprendimo. Tam mums nereikia sugrąžinti valstybių sienų kontrolės. ES principai apima laisvą judėjimą ir valstybių narių solidarumą, ir šiuo požiūriu neturėtume žengti atgal. Sutartyse turime nuostatą dėl bendros ES prieglobsčio sistemos kūrimo ir tinkamo valstybių narių pasidalijimo našta. Užuot mitę dešiniųjų populizmu, turėtume dirbti kaip tikri europiečiai, siekdami įgyvendinti reikiamus teisės aktus.
Debora Serracchiani
Imigrantų srautų atvykimas į Lampedūzą pastarosiomis dienomis rodo, kad imigracijos kriztebesitęsia, ir reikia nedelsiant imtis veiksmų jai spręsti. Mums aiškiai reikia geresnės Šengeno erdvės valdysenos, kuri numatyta gegužės 4 dienos Europos Komisijos komunikate.
Šiuo tikslu reikia stiprinti solidarumo mechanizmus sprendžiant prieglobsčio prašytojų perkėlimo, organizuoto mobilumo ir naujų partnerysčių su trečiosiomis šalimis klausimus. Mechanizmų peržiūra siekiant taikyti Šengeno acquis neturėtų būti laikoma pasiteisinimu siekiant vos panorėjus riboti judėjimo laisvę, ji turėtų skatinti ieškoti naujų galimybių.
Tikiuosi, kad labai greitai bus pateikti konkretūs pasiūlymai, kuriais bus siekiama kovoti su išankstiniu nusistatymu ir diskriminacija, įstatymų nepaisymu ir skatinti žmogaus teises, žmogiškąjį orumą ir taiką. Veiksmingas imigracijos valdymas ir taikaus sambūvio skatinimas turėtų būti kasdienis geros politikos įsipareigojimas, kuriuo skatinamas vystymasis ir saugumas. Didžiulių žmonių srautų sugrąžinimas į jų kilmės šalis nepadeda išlaikyti atstumo tarp europiečių ir imigrantų. Iš tiesų, grąžinant žmones rizikuojama didinti neteisėtumą, nesaugumą ir ekonomines išlaidas.
Monika Smolková
Masinę žmonių migraciją iš Šiaurės Afrikos buvo galima numatyti prieš keletą mėnesių, taigi Prancūzija ir Italija kartu su Europos Komisija turėjo nedelsdamos į ją reaguoti. Jų pareiškimai ir veiksmai šiandien, kai vienos valstybės policija atsisako priimti kitos valstybės dokumentus, kelia nuostabą. Reikalavimai ginti vidaus sienų interesus dėl 25 000 pabėgėlių yra iki šiol negirdėti ir populistiniai ir prieštarauja visiems Šengeno susitarimu ginamiems principams. 2007 metų gruodžio 22 dieną padėjau nugriauti Slovakijos ir Vengrijos sienos užtvarą. Palyginti su žmonių entuziazmu tuo metu, šiandieninis vidaus sienų stiprinimas atrodo tikras Šengeno idealų neigimas. Laisvė, laisvas asmenų ir prekių judėjimas ir solidarumas su visais, kuriems reikia solidarumo, turi išlikti svarbiausiais ES principais. Pasisakau prieš vidaus sienas, todėl tikiuosi, kad bus sustiprinti Šengeno kontrolės mechanizmai, siekiant užkirsti kelią kai kurių valstybių populistinėms tendencijoms, radikalėjimui ir nepakantumui, ir konsoliduota Šengeno sistema, kuri yra vienas iš nuostabiausių šiandieninės Europos Sąjungos laimėjimų.
Nuno Teixeira
Lampedūzos salą niokojantys įvykiai, prasidėję dėl Šiaurės Afrikos visuomeninių revoliucijų, lėmhumanitarinę krizę, dėl kurios nuo sausio iki balandžio mėnesio į ES atvyko daugiau kaip 20 000 imigrantų iš Tuniso. Italijos vyriausybnesugebėjo sėkmingai reaguoti į nesuskaitomą galybę prašymų suteikti prieglobstį ir staigų tūkstančių neteisėtų imigrantų atvykimą. 1985 metais sudarytas ir į ES sutartį įtrauktas Šengeno susitarimas laikomas vienu iš puikiausių Europos Sąjungos integracijos rezultatų. Todėl svarbu nepamiršti pagrindinių ES principų, kuriuos pažeidus kils pavojus Šengeno erdvės veiksmingumui. Būtina tinkamai taikyti Šengeno susitarimus siekiant solidarumo, abipusio dalijimosi informacija ir koordinavimo. Būtina spręsti šiandien mūsų patiriamos humanitarinės krizės keliamas problemas, bet tai daryti reikia taikant Šengeno taisyklėmis nustatytas teisines priemones. Labai svarbu tuos asmenis, kurie turi teisę į tarptautinę apsaugą, kaip antai pabėgėliai, atskirti nuo ekonominių migrantų, kad būtų galima apsaugoti tuos, kuriems tikrai reikia apsaugos. Kita vertus, bet kokia kaina reikia užkirsti kelią vienašališkam Šengeno susitarimo pažeidimui, nes jis kelia grėsmę 1985 metais pradėtam Europos Sąjungos erdvės be sienų kūrimui.
Kathleen Van Brempt
Dalis trečiadienį Europos Komisijos paskelbtų pasiūlymų griežtinti prieglobsčio ir migracijos politiką yra nesąmonė, o kai kurios iniciatyvos - geros. Siūlymas atlikti pasienio patikrą prie mūsų vidaus sienų labiau susijęs su politiniais sumetimais, o ne su vadovavimu ir įžvalgomis. Bet, gerai, ši nuolaida Prancūzijai ir Italijai, laimei, yra grynai simbolinė. Taip pat džiaugiuosi, kad savo pasiūlymuose Europos Komisija parodė, kad ir ji suvokia, kad rimtų sprendimų, kaip prieglobsčio ir migracijos politiką padaryti veiksmingesnę, ji turi ieškoti ne po bažnyčios bokštais ir kad norint juos surasti, reikia kitokio, europietiškesnio bendradarbiavimo.
Valstybės narės labai skirtingai vertina prašymų suteikti prieglobstį paraiškas, ir šių procedūrų rezultatai labai skiriasi. Todėl būtina sukurti bendrą Europos prieglobsčio prašymo sistemą, kad prieglobsčio prašytojai žinotų, jog prireikus Europos Sąjunga gali suteikti pagalbą, bet kad ji nedovanoja nemokamų bilietų nuotykių ieškotojams. Šią sampratą turime susieti su prasmingų Europos Sąjungos ir jos kaimyninių šalių partnerysčių kūrimu, kad galėtume remti augimą ir vystymąsi. Tikiuosi, kad Europos Komisija nebesileis kai kurių politikų, norinčių savo valstybėse pelnyti taškų, būti naudojama kaip žaislas. Mums reikia griežtų Europos Sąjungai kylančių problemų sprendimų. Šie pasiūlymai - geras pradžios taškas, bet man reikia daugiau pasiūlymų.
Iuliu Winkler
ES, smarkiai paveikta ekonomikos ir finansų krizės ir arabų sukilimo atgarsių, turėjusių didžiulių pasekmių, nes buvo įvesti reikalavimai kontroliuoti emigrantų srautus ir galimybes naudotis naftos ištekliais, atrodo vis labiau susiskaldžiusi ir gali atsisakyti vieno iš vertingiausių savo laimėjimų - laisvo judėjimo Šengeno erdvėje. Europos Sąjungos piliečių laisvės judėti ribojimas įvedant naujus apribojimus, nors ir laikinai, ir papildomų (be Šengeno susitarime numatytų) kriterijų Rumunijai ir Bulgarijai taikymas pakenks Europos Sąjungos vienybei. Tikiu, kad Europos Sąjunga - galinga, ir ji rodo solidarumą, ir esu vienas iš ES pirmininkaujančios Vengrijos skatinamos vizijos, kurios šūkis - "stipri Europa", rėmėjų. Tačiau, matydamas pastarojo meto su Šengeno erdve susijusius pokyčius, turiu pasakyti, kad einame klaidingu keliu. Lemiamais momentais, kaip dabartinių įvykių atveju, ES lyderiai turėtų būti įžvalgesni ir rodyti daugiau solidarumo, ir būti suinteresuoti tuo, kad Europos Sąjungoje nebūtų leista atgimti kvailam populizmui ir vidaus protekcionizmui. Šios problemos turės stulbinamų pasekmių, kurias lengva nuspėti. Šengeno erdvę stiprinti ir joje kurti stabilumą padės tikrai ne apribojimai ir draudimai.
Anna Záborská
Per Europos Parlamento plenarinio posėdžio diskusijas taip pat paaiškėjo, kad Šengeno susitarime numatytas laisvas judėjimas - vienas iš pagrindinių Europos Sąjungos bendradarbiavimo ramsčių, ir turime daryti viską, kas įmanoma, kad jį išsaugotume. Tačiau taip pat matome, kad Europos Sąjunga nebuvo pasiruošusi tam, kad daugės imigrantų iš Tuniso ir Libijos. Tai, kad Italija šiems imigrantams suteikkelionės dokumentus, jiems leidžia laisvai judėti Šengeno erdvėje. Taigi tai taip pat privertkitas valstybes, pirmiausia, Prancūziją ir Vokietiją, pradėti intensyviai ieškoti sprendimo. Šengeno susitarime išimtinėmis aplinkybėmis valstybėms leidžiama atsitiktinai vykdyti keliautojų pasienio kontrolę, o, pvz., Danija šia galimybe jau pasinaudojo. Mano nuomone, bendra Europos migracijos ir prieglobsčio politika - netinkamas sprendimas, nes šis klausimas priklauso valstybių narių kompetencijai. Šiuo metu Šengeno erdvės pasienyje esančios valstybės turėtų prisiimti atsakomybę ir apsaugoti bendras sienas, ir imtis priemonių, kad ekonominiai migrantai būtų skubiau grąžinami į kilmės valstybes.
