Direktiivin 2003/87/EY muuttaminen lentoliikenteen sisällyttämiseksi yhteisön kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmään (keskustelu) 
Puhemies
(IT) Esityslistalla on seuraavana Peter Liesen ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puolesta laatima mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi direktiivin 2003/87/EY muuttamisesta ilmailualan toimintojen sisällyttämiseksi yhteisön kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmään - C6-0011/2007 -.
Stavros Dimas
komission jäsen. - (EL) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen erittäin iloinen voidessani avata tämänpäiväisen keskustelun ehdotuksesta lentoliikenteen sisällyttämisestä yhteisön kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmään, jota kutsutaan myös päästökauppajärjestelmäksi.
Haluan kiittää esittelijää Peter Lieseä, sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaa tähän asti tehdystä työstä. Haluan myös kiittää kolmea muuta valiokuntaa niiden osallistumisesta työhön ja keskusteluun.
On yhä laajemmin hyväksytty tosiasia, että ilmastonmuutos on käynnissä ja että se johtuu ihmisen toiminnasta. Toimenpiteet, joita toteutamme seuraavien 10 vuoden aikana, ratkaisevat, onnistummeko saamaan tilanteen hallintaan vai yltyykö ilmastonmuutos niin vaaralliseksi, että se uhkaa yhteiskuntiemme hyvinvointia ja vakautta. EU:lla on kyky, resurssit ja tahtoa johtaa maailmanlaajuisia toimia ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Esitämme tämän selvän viestin muutaman viikon päästä Balilla, missä keskustellaan ilmastonmuutosta torjuvan verkoston tulevista kansainvälisistä toimista. Tämä tilaisuus on tarjonnut kaikille kolmelle toimielimelle - Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle - mahdollisuuden asettaa päästöjen vähentämistä koskevia kunnianhimoisia ja sitovia tavoitteita. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi kaikkien alojen, myös kansainvälisen lentoliikenteen, on kannettava oma vastuunsa.
Kansainvälistä lentoliikennettä on kohdeltu tähän asti melko suopeasti muihin liikennealoihin verrattuna. Kansainvälinen lentoliikenne saa edelleen verotukseen ja arvonlisäveroon liittyvää etuuskohtelua, joita se sai toisen maailmansodan jälkeen, jolloin se oli vielä pieni, kehittyvä taloudenala. Kioton pöytäkirjasta 1990-luvulla käydyissä neuvotteluissa lento- ja meriliikenne vapautettiin kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä koskevista tavoitteista. Nämä tavoitteet koskevat vain kotimaanlentoja. Lentoliikenne on lisääntynyt tämän jälkeen huomattavasti, ja siitä on tullut globalisaation kulmakivi, sillä se tuo ihmiset ja taloudet lähemmäksi toisiaan. Komissio tunnustaa täysin lentoliikenteen merkityksen kansainvälisen kaupan ja talouskehityksen näkökulmasta. Toisaalta lentoliikenteen haittavaikutukset ympäristöön ovat alkaneet tuntua yhä voimakkaammin, ja tästä selvänä esimerkkinä voidaan mainita kasvihuonekaasupäästöjen dramaattinen kasvu. Lentoliikenteen osuus yhteenlasketuista kasvihuonekaasupäästöistä vastaa Yhdistyneen kuningaskunnan tai Kanadan kokonaispäästöjä. EU:ssa ilmailun hiilidioksidipäästöt ovat kasvaneet vuoden 1990 tasosta lähes kaksinkertaisiksi, ja ennusteiden mukaan kasvu jatkuu 150 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä.
Emme voi tietenkään antaa tämän tilanteen jatkua ryhtymättä toimenpiteisiin sen torjumiseksi. Myös ilmailualan on osallistuttava ilmastonmuutoksen torjuntaan, sillä muutoin lentoliikenteen alaa suositaan suhteessa muihin taloudenaloihin, joilla tehdään jo huomattavasti työtä päästöjen pienentämiseksi. Juuri siksi komissio ehdotti syyskuussa 2005 antamassaan tiedonannossa kokonaisvaltaista lähestymistapaa lentoliikenteen ilmastovaikutusten torjumiseksi.
Strategiamme perustuu yhteisössä jo sovellettaviin toimintatapoihin, mutta sillä myös vahvistetaan ja laajennetaan niitä. Nykyisiin toimintatapoihimme kuuluu uutta, puhtaampaa teknologiaa koskevan tutkimuksen tekeminen sekä Euroopan ilmaliikenteen hallintajärjestelmän parantaminen yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevan Single European Sky -ohjelman ja Clean Sky -ohjelman avulla. Nämä toimenpiteet eivät kuitenkaan vielä riitä, vaan tarvitaan lisätoimia, ja juuri siksi komissio ehdotti joulukuussa 2006, että lentoliikenne sisällytettäisiin yhteisön päästökauppajärjestelmään. Keskustelemme tästä ehdotuksesta täällä tänään.
Komission lähestymistapa on kaksivaiheinen. Järjestelmään sisällytetään ensin, vuodesta 2011 alkaen, kaikki EU:n sisäiset lennot. Toisessa, vuonna 2012 alkavassa vaiheessa järjestelmä kattaa kaikki EU:n lentokentille saapuvat ja sieltä lähtevät lennot. Aloitamme EU:n sisäisistä lennoista, sillä näin osoitamme muille maille haluavamme näyttää näissä toimissa esimerkkiä. Samalla suostuttelemme kansainväliset kumppanimme osallistumaan yhteisiin pyrkimyksiin.
Syyskuussa pidetyssä Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) viimeisimmässä konferenssissa monet yhteisön ulkopuoliset maat vastustivat voimakkaasti aikomustamme sisällyttää päästökauppajärjestelmään kaikki ilma-alukset kansallisuuteen katsomatta. Vastustuksen syyt vaihtelivat maasta toiseen, mutta kokouksessa kävi selväksi, että erityisesti kehitysmaat katsoivat, että meidän pitäisi aloittaa sisäisistä lennoistamme, ennen kuin soveltaisimme järjestelmää näistä maista saapuviin ja niihin lähteviin lentoihin sekä näiden maiden lentoyhtiöihin.
Siispä meidän on osoitettava selvemmin toimivamme määrätietoisesti. Yksi ehdotuksen pääkohdista on se, että syrjinnän välttämiseksi sitä on sovellettava kaikkiin lentoyhtiöihin, jotka toimivat järjestelmään kuuluvilla reiteillä niiden kansallisuuteen katsomatta. Ehdotus on Chicagon yleissopimuksen ja kahdenvälisten ilmailusopimusten mukainen. Tämä kanta sai ICAO:n konferenssissa kannatusta kaikilta 42:lta Euroopan maalta. EU pyysi kirjaamaan pöytäkirjaan tätä asiaa koskevan muodollisen varauman, joka antaa meille liikkumavaraa.
Komission ehdotuksen kunnianhimoisuudesta kertoo siinä esitetty kehotus vakauttaa päästöt vuosien 2004-2006 keskiarvoa vastaavalle tasolle. Koska ennusteiden mukaan lentoliikenne kasvaa tulevaisuudessa nopeasti, sillä on huomattavat ympäristövaikutukset. Säästämme vuonna 2020 yhteensä 183 miljoonaa tonnia hiilidioksidia vuodessa, mikä vastaa kaksinkertaisesti Itävallan kaikkien lähteiden vuotuisia kasvihuonekaasupäästöjä. Tämä tarkoittaa, että päästöjä vähennetään 46 prosenttia suhteessa tilanteeseen, jossa lentoliikennettä ei olisi sisällytetty yhteisön päästökauppajärjestelmään.
Ehdottamamme lähestymistapa päästöoikeuksien myöntämiseksi lentoyhtiöille on yksinkertainen. Ennen vuotta 2013 lentoliikenteen päästöoikeuksista huutokaupataan tietty prosenttiosuus muille aloille huutokaupattuja osuuksia vastaavalla tavalla. Jäljelle jäävät päästöoikeudet jaetaan ilmaiseksi viitearvojen perusteella, jolloin vähäpäästöiset lentoyhtiöt palkitaan. Vuodesta 2013 lähtien huutokaupattavien päästöoikeuksien prosenttiosuuden on vastattava päästökauppajärjestelmän yleisen tarkastelun yhteydessä sovittua osuutta. Jatkossa jäljelle jääviä osuuksia jaettaessa sovelletaan sitten samaa, yhtenäistä viitearvomenetelmää.
Hyvät parlamentin jäsenet, ilmastonmuutoksen torjuminen on nykyään EU:n tärkein tavoite. Käsiteltävänä oleva ehdotus koskee yhtä nopeimmin kasvavista kasvihuonekaasupäästöjen lähteistä. Siksi se symboloi EU:n päättäväisyyttä tämän asian suhteen. Ehdotuksessa esitetään erityistoimia, joilla pyritään saamaan vaikea ongelma hallintaan tällä taloudenalalla, jolla ei ole vielä tähän mennessä onnistuttu kehittämään tehokkaita toimintatapoja. EU:lla on velvollisuus näyttää esimerkkiä, mutta sen on tehtävä niin tavalla, joka ei ärsytä sen kansainvälisiä kumppaneita. Koska monet niistä ovat kyseenalaistaneet voimakkaasti suunnitelmamme, meidän on osoitettava toimivamme määrätietoisesti ja omaksuttava järkevä kanta. Komissio uskoo vakaasti, että tänään käsittelemämme ehdotus vastaa juuri tähän tarpeeseen.
Peter Liese  
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, viime kuukausina lähes kaikki ovat ymmärtäneet, että meidän on tehtävä jotakin torjuaksemme dramaattista ilmastonmuutosta.
Kansainvälisen ilmastonmuutospaneelin (IPCC) raporteissa ja Maailmanpankin entisen pääekonomistin sir Nicholas Sternin raporteissa on tehty selväksi, että on paljon kalliimpaa jättää toimimatta kuin tehdä asialle jotakin. Stern on jopa todennut, että jos ilmastonmuutoksen annetaan jatkua, se saattaa vaikuttaa talouteen jopa yhtä haitallisesti kuin maailmansodat. Tämä esimerkki osoittaa, ettei kyse ole vähäpätöisestä asiasta tai vihreiden unelmoinnin tuloksena syntyneestä linjauksesta, vaan asiasta, joka vaikuttaa konkreettisesti talouteen ja todella jokaiseen yksilöön. Siksi oli loogista, että maaliskuussa pidetyssä EU:n valtioiden ja hallitusten päämiesten huippukokouksessa päätettiin, että EU vähentäisi vuoteen 2020 mennessä päästöjään vähintään 20 prosenttia ja - jos saamme aikaan kansainvälisen sopimuksen, niin kuin haluamme - päästöjä vähennettäisiin 30 prosenttia.
Siksi on epäjohdonmukaista, ettei suuri taloudenala pyrkisi vähentämään päästöjään lainkaan vaan saisi antaa niiden kasvaa rajoituksitta. Kuten komission jäsen totesi, lentoliikenteen päästöt ovat kaksinkertaistuneet vuodesta 1990. Siksi on hyvä, että komissio on antanut ehdotuksen ilmailualan hiilidioksidipäästöjen vähentämisestä. Tässä ehdotuksessa on kuitenkin puutteita, ja olen varma, että Euroopan parlamentti puuttuu niihin huomenna ja esittää useita tarkistuksia.
Haluan kiittää kaikkia niitä, joiden ansiosta voimme päästä huomenna uskoakseni tyydyttävään lopputulokseen. Kiitän erityisesti varjoesittelijöitä, liikenne- ja matkailuvaliokunnan valmistelijaa, Georg Jarzembowskia, joka osallistui Hughes-menettelyyn, sekä muiden lausunnon antaneiden valiokuntien jäseniä. Vaikka jotkin kantamme poikkesivatkin toisistaan, katson, että pääsimme yhteisymmärrykseen monista tärkeistä asioista ja olemme niistä yhtä mieltä huomisessa äänestyksessä.
Olemme samaa mieltä siitä, että haluamme yhden ainoan aloituspäivämäärän. Sekä Euroopan sisäiset että Euroopasta lähtevät tai sinne saapuvat mantereiden väliset lennot pitäisi sisällyttää järjestelmään samana päivänä. Tämä on hyvin tärkeää yhtäläisten kilpailuedellytysten vuoksi ja myös siksi, että kaksi kolmasosaa hiilidioksidipäästöistä on peräisin mannertenvälisistä lennoista - ei Euroopan sisäisistä lennoista. Meidän on tietenkin keskusteltava myös yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa, joten ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta hyväksyi ehdotuksen, jonka mukaan komission pitäisi jatkaa neuvotteluja yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa. Jos onnistumme siis sopimaan yhteisistä tavoitteista ja yhteisestä lähestymistavasta, jolla saavutetaan yhtä paljon kuin komission ehdotuksella, voimme käynnistää myös neuvottelut yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa.
Olemme yhtä mieltä siitä, että haluamme huutokaupata paljon suuremman osan päästöoikeuksista - ja tämä on toinen seikka, jota haluan korostaa. Tämä on tärkeää paitsi uusille tulokkaille myös ”satunnaisten voittojen” pienentämiseksi, jotka ovat sähköalalla huomattavia. Sähkön hinta on noussut, vaikka päästöoikeuksia jaettiin ilmaiseksi. Siksi päästöoikeuksista on huutokaupattava suurempi osa ja näin saadut myyntitulot on palautettava kansalaisille pienentämällä ympäristöystävällisen liikenteen verotusta ja maksuja. Valiokunnassa päätettiin myös tästä.
Olemme yhtä mieltä siitä, että päästöjen ylärajan pitäisi olla alle 100 prosenttia, koska tavoitteena on pienentää hiilidioksidipäästöjen määrää eikä ainoastaan vakauttaa päästöt. Lisäksi ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta on päättänyt ottaa käyttöön vaikutuskertoimen 2, jotta myös typpioksidipäästöt saadaan otettua huomioon. Tästä kertoimesta voidaan luopua, jos komissio esittää ja me hyväksymme ehdotuksen vaihtoehtoisesta tavasta käsitellä typpioksideja, mutta toistaiseksi se on tarpeen. Tekstiin on myös hyvin tärkeää lisätä tehokkuutta koskeva lauseke, ja ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta on tehnyt päätöksen myös tästä. Lentoyhtiöiden on saavutettava itselleen asettamat, tehokkuuden lisäämistä koskevat tavoitteet, ja on tärkeää, ettei ilmailuala pysty ostamaan itseään vapaaksi näistä sitoumuksista.
Hyvät parlamentin jäsenet, äänestyksestä tulee huomenna joiltakin osin hyvin tiukka. Emme ole lainkaan yksimielisiä muutamista seikoista. Voin sanoa ryhmäni puolesta - en siis esittelijänä - että ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta on mennyt joissakin kohdissa liian pitkälle. Emme esimerkiksi kannata 75 prosentin ylärajaa, ja haluaisimme edelleen tiettyjä helpotuksia pienille ja keskisuurille yrityksille. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien ryhmä äänestää joka tapauksessa mietinnön puolesta, ja uskon parlamentin antavan kokonaisuudessaan neuvostolle hyvin selvän merkin.
Meidän ei pidä tyytyä vain laatimaan yleisiä tavoitteita ilmastonmuutoksen torjumiseksi, vaan meidän on myös pantava täytäntöön erityistä lainsäädäntöä. Seuraamme suurella mielenkiinnolla, ryhtyykö neuvosto sanoista tekoihin vai jääkö se omista tavoitteistaan tai heikentääkö jopa se komission ehdotusta. Euroopan parlamentti ei aio hyväksyä sellaista.
(Suosionosoituksia)
Alain Lipietz  
talous- ja raha-asioiden valiokunnan lausunnon valmistelija. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aivan aluksi kiittää komissiota lämpimästi siitä, että se on uskaltanut ottaa ilmailua koskevan tabun käsiteltäväksi eikä ole jäänyt odottamaan IATA:n päätöksiä. Kiitän myös esittelijää tämän tukemisesta.
Talous- ja raha-asioiden valiokunnan lausunnon valmistelijana keskityn vain yhteen asiaan: kilpailua koskevaan kysymykseen.
Arvoisa komission jäsen, mainitsitte, että tällä direktiivillä poistetaan sääntelystä epäkohta, joka suosii muita liikennemuotoja kuin ilmailua. Tämä on erinomainen huomio.
Tapa, jolla säädöksiä sovelletaan, ei saa suosia tiettyjä yrityksiä toisten kustannuksella. Käytännössä jokainen meistä on lentänyt ainakin kerran tänä vuonna lentoyhtiöllä, jota ei ollut olemassa kolme vuotta sitten. Emme voi siksi taata tuloja olemassa oleville yhtiöille. Mitä suurempi osuus päästöoikeuksista huutokaupataan, sitä tehokkaampaa on kilpailu.
Silvia Ciornei  
teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon valmistelija. - (RO) Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät parlamentin jäsenet, teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon valmistelijana voin kertoa teille, että tästä direktiivistä on keskusteltu paljon myös meidän valiokunnassamme.
Olemme yrittäneet löytää mahdollisimman hyvän tasapainon yhtäältä tarpeellisten ympäristönsuojelutoimien ja toisaalta EU:n ilmailualan kilpailukyvyn ja EU:n kaikkien lentoyhtiöiden yhdenvertaisen kohtelun turvaavien toimien välille.
Olen iloinen siitä, että Peter Liesen mietintöön on otettu mukaan myös teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan ehdotuksia, jotka koskevat erityisesti kaikkien yhteisöön saapuvien ja sieltä lähtevien lentojen sisällyttämistä samanaikaisesti päästökauppajärjestelmään sekä uusien lentoyhtiöiden markkinoille pääsyn varmistamista.
Samalla minun on kuitenkin todettava, että mielestäni lentoyhtiöille säännöllisesti jaettavien päästöoikeuksien kokonaismäärän vahvistamista koskeva ratkaisu on huono.
Ratkaisussa, jossa viiteajankohtana käytetään vuosia 2004-2006 ja päästöoikeuksien kokonaismäärää pienennetään jatkuvasti säännöllisin väliajoin, ei oteta huomioon sitä, että ilmailu on uusissa jäsenvaltioissa kehittyvä ala ja siten niiden lentoyhtiöt joutuvat muita huonompaan asemaan. Lisäksi tämä ratkaisu saattaa estää EU:n ilmailualan kilpailukykyisen kehittymisen EU:n taloudellisesta ja sosiaalisesta kehityksestä johtuvia tarpeita vastaavaksi.
Mielestäni teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan vaihtoehtoinen ehdotus, jonka mukaan viiteajanjaksoksi valittaisiin vuodet 2008-2010 ja päästöoikeuksien kokonaismäärää voitaisiin muuttaa eli nostaa tai laskea alan tulevan kehityksen mukaisesti, tarjoaa paremman kehyksen EU:n lentoyhtiöiden asianmukaiselle kilpailulle ja koko EU:n talouden kilpailukyvylle.
Toivon, että tällä viikolla pidettävästä äänestyksestä tulee mahdollisimman pitkälti teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan linjan mukainen.
Georg Jarzembowski  
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, me valiokuntien jäsenet katsomme yksimielisesti, että EU:n lentoyhtiöille sekä yhteisöön lentäville ja yhteisöstä lähteville muiden valtioiden lentoyhtiöille on asetettava sama aloituspäivämäärä, koska meidän on ajateltava lentoyhtiöidemme kilpailukykyä. Huomasimme kuitenkin ICAO:n konferenssissa muiden maiden vastustavan tätä. Kahdessa eri aloitusajankohdassa ei ole mitään järkeä.
Liikenne- ja matkailuvaliokunta katsoo kuitenkin, että uusi järjestelmä pitäisi ottaa käyttöön vuonna 2012. Arvoisa komission jäsen, totesitte, niin kuin asia on, että lentoliikenne suljettiin Kioton pöytäkirjan ulkopuolelle. Vuosi 2012 on sopiva vuosi, koska se tarjoaa meille parhaat mahdollisuudet suostutella yhteisön ulkopuoliset maat osallistumaan järjestelmään. Ne saavat näin riittävästi aikaa liittyä järjestelmäämme tai perustaa vastaavan järjestelmän. Emme voi hyväksyä ehdotustanne esimerkin näyttämisestä emmekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan vieläkin pidemmälle menevää ehdotusta toimien aloittamisesta jo vuonna 2010, sillä näissä ehdotuksissa ei oteta lainkaan huomioon ilmailun maailmanlaajuista ulottuvuutta ja lentoyhtiöiden välisen kilpailun luonnetta. Emme voi asettaa lentokenttiämme, lentoyhtiöitämme ja työntekijöitämme tällä alalla huonompaan asemaan. Voimme siksi hyväksyä aloitusajankohdaksi aikaisintaan vuoden 2011, mutta aloitusajankohdan on oltava joka tapauksessa sama kaikille lentoyhtiöille.
Lisäksi meidän on saavutettava tasapaino. Haluamme pienentää ilmailun ilmastovaikutuksia, mutta samalla meidän on myös otettava huomioon lentoyhtiöidemme kilpailukyky, ajateltava lentokenttiä ja matkustajia - erityisesti syrjäisten alueiden lentokenttiä ja matkustajia - ja pidettävä hinnat kohtuullisina heidän kannaltaan.
Kannatamme siksi sitä, että viiteajanjakso vahvistetaan pian, että myönnettävien päästöoikeuksien osuus on maltillinen - liikenne- ja matkailuvaliokunta kannatti 110:tä prosenttia, mutta hieman alle 100 prosenttia olisi myös toteutettavissa - ja että huutokaupattavien päästöoikeuksien osuus on mielekäs. Yhtä asiaa meidän on vältettävä: emme saa tehdä lentomatkustamisesta liian kallista EU:n syrjäseutujen asukkaille, joten pyydän, että päästökauppa aloitetaan maltillisesti.
John Purvis
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Peter Liese on laatinut erinomaisen mietinnön. PPE-DE-ryhmän jäsenenä ja talous- ja raha-asioiden valiokunnan lausunnon varjovalmistelijana kannatan kuitenkin ryhmäni tarkistuksia, joilla tavoitellaan sitä, mitä me pidämme parempana tasapainona toiveiden ja todellisuuden välillä.
Päästökauppajärjestelmä on mielestäni kustannustehokkain, kysyntälähtöisin ja objektiivisin käytettävissä oleva markkinaväline, jolla voidaan saavuttaa EU:n tavoite kasvihuonekaasupäästöjen leikkaamisesta vähintään 20 prosentilla vuoteen 2020 mennessä.
Ilmailualan tuottamien kasvihuonekaasupäästöjen määrä kasvaa nopeasti, ja kannatan siksi täysin alan sisällyttämistä päästökauppajärjestelmään.
Tarvitsemme yhden ainoan aloituspäivämäärän. Mielestäni vuosi 2011 on järkevä kompromissi ajankohdasta esitettyjen eri ehdotusten välillä. Sen myötä EU ryhtyy näyttämään selvästi esimerkkiä muulle maailmalle.
Huutokaupattavien päästöoikeuksien määrä pitäisi asettaa sopivan korkeaksi, ja määrää pitäisi voida korottaa, jotta vältetään sääntöjen taannehtivaan jatkamiseen ja vertailuarvioihin liittyvät kilpailuhaitat. Huutokauppaaminen on taloudellisesti muita vaihtoehtoja tehokkaampi: se rohkaisee perustamaan uusia yhtiöitä markkinoille, edistää innovointia ja pienentää päästöjä teknologisten ja toiminnallisten parannusten muodossa. Huutokauppaamisesta saatavat tulot pitäisi investoida uudelleen ilmailualan tutkimus- ja kehitystyöhön.
Teknologiseen innovointiin liittyy huomattavat mahdollisuudet pienentää alan hiilidioksidipäästöjä. Lisäksi kun komission jäsenen mainitsema, yhteistä eurooppalaista ilmatilaa koskeva Single European Sky -ohjelma pannaan kunnolla täytäntöön, sillä vähennetään hiilidioksidipäästöjä jopa 12 prosenttia. Siksi se pitäisikin ottaa kiireesti käyttöön.
Olemme korostaneet tarkistuksissamme, kuinka tärkeää on ottaa erityisesti syrjäisimmät alueet huomioon. Nyt voimme vain toivoa, että neuvosto vastaa myönteisesti parlamentin itsepintaiseen herätyshuutoon.
Matthias Groote
PSE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aivan aluksi kiittää esittelijää Peter Lieseä oikeudenmukaisesta ja rakentavasta yhteistyöstä, jota hän on tehnyt viime kuukausien aikana.
Lentoliikenteen sisällyttäminen päästökauppajärjestelmään on ensimmäinen lainsäädäntömenettely kevään huippukokouksen jälkeen, jossa valtioiden ja hallitusten päämiehet asettivat kunnianhimoisia tavoitteita. Myös Euroopan parlamentin jäsenet ovat ottaneet tämän aiheen poliittisen asialistamme kärkeen perustamalla ilmastonmuutosta käsittelevän valiokunnan. Asiantuntijat ja ilmastotutkijat ovat muistuttaneet meille ilmastonmuutosta käsittelevän väliaikaisen valiokunnan kuulemistilaisuuksissa, että meidän on saatava hiilidioksidipäästöjä koskeva suuntaus kääntymään laskuun seuraavien 8-10 vuoden aikana. Tämän jälkeen päästöt eivät saa enää nousta, vaan hiilidioksidipäästöjä on vähennettävä, jotta ilmaston lämpeneminen saadaan pysymään alle kahdessa asteessa.
Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa äänestetyllä aloituspäivämäärällä 1. tammikuuta 2010 on keskeinen merkitys. Meidän on otettava aloitusajankohdaksi vuosi 2010, koska meillä ei ole aikaa hukattavana ilmastonmuutoksen torjunnan alalla ja koska ilmastonmuutosta koskevissa asioissa ”jarrutusmatka” on hyvin pitkä ja pitenee sitä mukaa, mitä enemmän aikaa kuluu.
Komission ehdotuksesta eli EU:n sisäisten lentojen ja mannertenvälisten lentojen erottelusta minun on todettava, että olen hyvin iloinen siitä, että Euroopan parlamentti haluaa yksimielisesti yhden ainoan aloitusajankohdan. Georg Jarzembowski mainitsikin jo tämän.
Aikaan liittyvistä tekijöistä totean, että päästöoikeuksien yläraja on hyvin tärkeä asia. Meidän on oltava tässä asiassa sekä realistisia että kunnianhimoisia. Se, että ilmailun päästöjen yläraja asetetaan 80 prosenttiin vuosien 2004-2006 tasosta, on hyvä ja oikea lähestymistapa. Tämä yläraja on tarpeen, jotta ilmailun päästöissä vuosina 1990-2004 tapahtunut 87 prosentin kasvu ei vaikeuta muiden teollisuudenalojen leikkauksia. Varmistaaksemme, että päästöoikeuksista saadaan sopiva hinta ja että päästökauppajärjestelmä toimii tehokkaasti, huutokaupattavien päästöoikeuksien osuuden on oltava komission ehdotusta paljon suurempi.
Siksi Euroopan parlamentin sosialistiryhmä ehdottaa, että huutokaupattavien päästöoikeuksien osuus nostetaan 25 prosenttiin. Jäsenvaltioiden pitäisi käyttää päästöoikeuksien huutokaupasta saatavat tulot toimenpiteisiin, joilla sopeudutaan ilmastonmuutokseen ja torjutaan sitä sekä Euroopan unionissa että sen ulkopuolella.
Toinen tärkeä asia on se, että päästökauppajärjestelmään pitäisi sisällyttää kaikki lentokoneet, joiden lentoonlähtöpaino on yli 5,7 tonnia. Äänestämme huomenna tarkistuksesta, jossa esitetään, että päästökauppajärjestelmään otettaisiin mukaan vain lentokoneet, joiden suurin lentoonlähtöpaino on yli 20 tonnia. Emme saa pyrkiä siihen, että yhtiöiden suihkukoneet jätetään päästökauppajärjestelmän ulkopuolelle, samalla kun lomalaisia kuljettavat lentokoneet sisällytetään järjestelmään.
Toivon, että tehostamme huomenna rohkeasti ilmastonsuojelua ja käynnistämme todelliset suojelutoimet.
Holger Krahmer
Arvoisa puhemies, kiitän aluksi esittelijää Peter Lieseä ja valmistelijaa Georg Jarzembowskia, joiden yhteistyö tämän aiheen parissa ei ilmeisesti sujunut koko ajan täysin kitkattomasti. Päästökauppa voi auttaa vähentämään merkittävällä tavalla ilmailun hiilidioksidipäästöjä yhdistettynä uutta teknologiaa koskeviin investointeihin sekä uuden infrastruktuurin kehittämiseen. Päästökaupan on sallittava kasvu, ei estettävä sitä. Päästökaupan pitäisi kannustaa uusimaan kalustoa ja kehittämään tehokkaampia, nykyaikaisempia lentokoneita.
Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä kannattaa sitä, että kaikki lentoyhtiöt sisällytetään järjestelmään samasta aloituspäivästä eli vuoden 2011 alusta lähtien. Mielestämme perustana pitäisi käyttää vuosien 2004-2006 päästöjä. Tämä hyödyttää lentoyhtiöitä, jotka ovat uudistaneet ja nykyaikaistaneet kalustoaan aiemmin. Ryhmäni ehdottaa, että ylärajaksi asetetaan 90 prosenttia. Tämä on kunnianhimoista - kunnianhimoisempaa kuin komission ehdotus - muttei liioiteltua. Päästöoikeuksista pitäisi mielestämme huutokaupata enintään 30 prosenttia, jotta uusien toimijoiden olisi helpompaa päästä markkinoille.
Huutokaupasta saadut tulot pitäisi käyttää ensisijaisesti ilmailualan päästöjen pienentämiseen. Mekin kannatamme lentoonlähtöpainoa koskevan rajan nostamista 20 tonniin, sillä haluamme pitää pienille toimijoille aiheutuvat byrokraattiset esteet mahdollisimman vähäisinä. Kannatan ilmailun sisällyttämistä mahdollisimman avoimeen ja tehokkaaseen päästökauppajärjestelmään. Oikeuksien käyttömahdollisuuksien rajoittaminen ei ole ekologisesti perusteltua. Jokaiseen ilmailusta syntyvään hiilidioksidigrammaan on suhtauduttava samalla tavalla, ja myös päästöjen vähentämisellä on kaikkialla sama vaikutus. Jos päästöjä voidaan vähentää muualla edullisemmin, on taloudellisesti perusteltua myöntää oikeuksia rajoituksitta ja joustavasti.
Ilmailu on EU:n talouskasvun kannalta hyvin tärkeä ala. Globalisaatio edellyttää ehdottomasti kilpailukykyisiä lentoyhtiöitä. Meidän on otettava huomioon, että tulevaisuudessa ihmiset haluavat lentää enemmän, eivät vähemmän, sekä Euroopassa että erityisesti maailman muissa osissa.
EU on tekemässä yksinään päätöstä lentoliikenteen sisällyttämisestä päästökauppajärjestelmään. Tämän päätöksen seurauksena se saa sekä ystäviä että vihamiehiä eri puolilta maailmaa. Jos me eurooppalaiset haluamme näyttää esimerkkiä ilmastopolitiikan alalla, meidän on pohdittava paitsi sitä, kuinka pitkälle voimme mennä, myös sitä, kuinka saamme kaikki muut mukaamme. Tämä kysymys nousee jälleen esiin Balilla. Hyvät parlamentin jäsenet, meidän on aika sanoutua irti EU:n ahdasmielisistä ilmastopoliittisista ratkaisuista.
Guntars Krasts
UEN-ryhmän puolesta. - (LV) Arvoisa puhemies, kiitos puheenvuorosta. Päästökauppa on oikea keino vähentää ilmailun kasvihuonekaasupäästöjä. Meidän on kuitenkin punnittava huolella kiintiöiden käyttöönottoon liittyviä sääntöjä välttääksemme jäsenvaltioiden lentoyhtiöiden välisen kilpailun vääristymisen sekä EU:n asukkaiden matkustusmahdollisuuksien heikkenemisen. EU:n uusissa jäsenvaltioissa useimpien lentoyhtiöiden matkustajaluvut ja henkeä kohden lasketut kasvihuonekaasupäästöt ovat kaukana vanhempien jäsenvaltioiden lentoyhtiöiden vastaavista luvuista. On vaikeaa arvioida, kuinka EU:n uusien jäsenvaltioiden lentoyhtiöt kasvavat tulevaisuudessa, mutta olen varma siitä, että jäsenvaltioiden kansalaisten liikkuvuutta kuvaavien indikaattoreiden tasapainottaminen edellyttää uudempien jäsenvaltioiden lentoyhtiöiden matkustajamäärien huomattavaa kasvua. Päästökaupan säännöissä on määriteltävä, kuinka nopeasti kasvavat lentoyhtiöt voivat jatkaa kasvuaan, ilman että resurssien käyttäminen päästökiintiöiden hankkimiseen jarruttaa niiden kehitystä. Ellei näin tehdä, tilanne vaikeuttaa EU:n kansalaisten liikkumismahdollisuuksien kehittämistä tasapuolisempaan suuntaan. Euroopan parlamentin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta on kannattanut ehdotusta uusille lentoyhtiöille tarkoitetun varannon perustamisesta, ja tämä on oikea lähestymistapa. Jotta lentoyhtiöitä, joiden lähtökohdat ja kasvuvauhdit vaihtelevat voimakkaasti, kohdeltaisiin varmasti tasapuolisesti, osa kiintiöistä pitäisi varata lentoyhtiöille, joiden kapasiteetti kasvaa nopeasti. Kapasiteetin nopeana kasvuna voitaisiin pitää kasvua, joka ylittää matkustajamäärän keskimääräisen vuotuisen kasvuvauhdin vähintään kahden kertoimella. Molemmat näistä ehdotuksista ovat EU:n lentoliikenteen kilpailukyvyn edistämisen kannalta hyvin tärkeitä. Kiitos.
Caroline Lucas
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää Peter Lieseä hänen tekemästään työstä ja erinomaisesta yhteistyöstä.
Minun on kuitenkin sanottava, että arvostin hänen työtään paljon enemmän, ennen kuin hänen täytyi etsiä oman poliittisen ryhmänsä sisällä kompromisseja, jotka heikentävät huomattavasti ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan valtaenemmistön viime kuussa hyväksymää kantaa, jos ne hyväksytään. Tällä on merkitystä, koska meidän on lujitettava komission alkuperäistä ehdotusta voimakkaasti, jos haluamme saada aikaan todellisia muutoksia ja vähentää kunnolla ilmailun vaikutusta ilmastoon. Komission omien lukujen mukaan sen kaikilla ehdotuksilla tähdätään tällä hetkellä siihen, että ilmailun päästöt kasvaisivat vuoteen 2020 mennessä 78 prosenttia sen sijaan, että ne kasvavat 83 prosenttia, ellemme tee mitään. Tämä vähennys vastaa alle vuoden kasvua lentoliikenteen alalla. Tämä ei ole vakavaa, se ei ole kunnianhimoista, eikä se ole kansainvälistä johtajuutta.
Päästöjen leikkaaminen päästökaupan avulla perustuu olennaisesti siihen, että päästöoikeuksia on vähän. Koska lentoliikenteen päästöt ovat jo kaksinkertaistuneet vuodesta 1990, ehdotus, jonka mukaan myönnettävät päästöoikeudet vastaisivat aluksi vuosien 2004-2006 keskimääräisiä päästöjä tai edes 80-90 prosenttia niistä, on yksinkertaisesti liian avokätinen. Kehotan siksi teitä kannattamaan ryhmäni tarkistuksia, joissa esitetään, että päästöoikeuksia myönnettäisiin aluksi 50 prosenttia tuosta määrästä. Kaikki päästöoikeudet on huutokaupattava, jotta yhtiöt eivät saa satunnaisia voittoja matkustajien kustannuksella.
Lopuksi kehotan teitä vastustamaan ALDE-ryhmän suoraan sanoen pöyristyttävää tarkistusta, jolla pyritään poistamaan lentoyhtiöille ja kaikille muille päästökauppajärjestelmään kuuluville aloille asetetut rajoitukset ostaa oikeuksia puhtaan kehityksen mekanismista (CDM) ja yhteisistä täytäntöönpanohankkeista (JI). Tällaisten rajoitusten poistaminen on suora kehotus jatkaa vanhaan tapaan. Ilmailu ja muut alat voivat lisätä jatkossa päästöjään rajoituksitta vain ostamalla toisaalla oletetusti tehtyjä vähennyksiä, ja koska viimeaikaisten raporttien mukaan puolet puhtaan kehityksen mekanismin ja yhteistoteutushankkeiden vähennyksistä ovat kyseenalaisia, tämä todellakin heikentäisi koko järjestelmän tinkimättömyyttä.
Euroopan parlamentti joutuu huomenna todelliseen kokeeseen, jossa selviää, haluaako se todella ryhtyä toimiin ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Jos se aikoo näyttää todellista esimerkkiä, sen on kannatettava vihreiden tarkistuksia.
Bairbre de Brún
Arvoisa puhemies, GUE/NGL-ryhmän varjoesittelijä, Jens Holm ei ole paikalla, joten esitän hänen puolestaan pahoittelut siitä, ettei hän päässyt osallistumaan tämäniltaiseen keskusteluun. Siksi esittelen teille lyhyesti GUE/NGL-ryhmän näkemyksen.
Lentoyhtiöiden on aika osallistua toimiin ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Kansainvälisen lentoliikenteen kasvihuonekaasupäästöt ovat kaksinkertaistuneet vuodesta 1990, ja niiden osuus koko EU:n hiilidioksidipäästöistä on 5-12 prosenttia.
Tämän vuoden maaliskuussa EU:n johtajat sitoutuivat vähentämään hiilidioksidipäästöjä vuoteen 2020 mennessä 20 prosenttia vuoden 1990 tasosta. Meillä on nyt tilaisuus osoittaa koko maailmalle, että saavutamme nämä tavoitteet.
Komission ehdotuksessa esitetään, ettei ilmailualan tarvitsisi noudattaa vuosien 2004-2006 keskimääräistä tasoa, joka on yli 90 prosenttia vuoden 1990 tasoa korkeampi. Komissio suosittelee myös, että vain noin kolme prosenttia päästöoikeuksista pitäisi huutokaupata. Jos lentoyhtiöille myönnetään päästöoikeuksia ilmaiseksi, niitä ei kannusteta leikkaamaan päästöjään itse. Me ja vihreät katsomme, että kaikki päästöoikeudet pitäisi huutokaupata, koska tämä olisi ”saastuttaja maksaa” -periaatteen mukaista.
GUE/NGL-ryhmä katsoo, että päästöoikeuksia pitäisi myöntää 20 prosenttia vuosien 2004-2006 keskiarvosta. Näin rajoitettaisiin niiden päästöoikeuksien määrää, joita ilmailuala voisi ostaa muilta aloilta tai päästökauppajärjestelmässä, ja huutokauppa-aste voisi nousta sataan prosenttiin.
Lentoyhtiöt ovat merkittävä kasvihuonekaasupäästöjen aiheuttaja Euroopassa ja koko maailmassa. Meidän on aika lopettaa niiden erityiskohtelu ja ottaa huomioon ilmailun vaikutukset ympäristöön ja ilmastonmuutokseen.
Hélène Goudin
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (SV) Arvoisa puhemies, ilmastonmuutos on rajat ylittävä ympäristöongelma, ja EU on maailmanlaajuisessa ilmastotyössä merkittävä toimija. Päästöt kasvavat kaikkialla maailmassa, ja aikaa on vähän. Siksi Ruotsin Junilistan kannattaa tänä iltana käsittelemämme ehdotuksen päätavoitteita.
Ilmailun sisällyttäminen EU:n päästökauppajärjestelmään on itsestään selvä ja kustannustehokas vaihe ilmastotyössä. Päästöjä ei kuitenkaan vähennä itse kauppa vaan päästöille asettamamme yläraja. Jotta saavutamme itsellemme asettamamme ilmastotavoitteet, järjestelmää on laajennettava siten, että se kattaa muutkin ilmastoon vaikuttavat alat.
Kannatamme valiokunnan ehdotusta direktiivin yhdestä ainoasta voimaantulopäivästä. Emme voi hyväksyä sitä, että komissio on taipunut sellaisen kansainvälisen poliittisen painostuksen alla, jolla pyritään viivästyttämään ilmastotyötä ja vääristämään kilpailua. Direktiiviä pitäisi myös soveltaa aivan kaikkiin. Emme voi myöntää poikkeuksia erityisille henkilöille tai tapahtumille. Valtioidemme päämiesten on maksettava kulunsa siinä missä meidän muidenkin. Muu olisi kohtuutonta.
Lopuksi haluan huomauttaa, ettei yhteisiä ympäristötavoitteitamme saa käyttää keinona ottaa käyttöön yhteistä veropolitiikkaa. Näistä toimista saatavia tuloja ei pidä siirtää EU:lle, niin kuin tarkistuksessa 14 ehdotetaan. Kunkin jäsenvaltion täytyy saada päättää itse, kuinka päästöoikeuksien myyntitulot käytetään.
Roger Helmer
(EN) Arvoisa puhemies, ehdotamme uuden taloudenalan, lentoliikenteen, sisällyttämistä EU:n päästökauppajärjestelmään, vaikka kyseinen järjestelmä ontuu pahan kerran. Sillä ei ole vähennetty hiilidioksidipäästöjä lainkaan, vaan sillä on aiheutettu teollisuudelle aivan uudenlaista byrokratiaa, uusia hallintovaatimuksia ja uusia kuluja. Järjestelmässä on siirretty suuria rahasummia mailta, jotka ovat suhtautuneet vastuullisesti päästöoikeuksien alkujakoon, maille, jotka ovat tuhlailleet - erityisesti Yhdistyneeltä kuningaskunnalta Ranskalle ja Saksalle. Yhdistyneessä kuningaskunnassa vastaavat järjettömät vaikutukset ovat ilmenneet siten, että sairaaloilta on siirretty rahaa suurille öljy-yhtiöille.
EU:n päästökauppajärjestelmä on luonut poliittisesti vaikutusvaltaisten asianosaisten ja eduntavoittelijoiden monimutkaisen verkon, joka on harjoittanut lobbausta ohjaillakseen järjestelmää omien tarkoitusperiensä mukaisesti. Komission aikomus suhtautua päästöoikeuksien jakoon tiukasti siirtää vain ongelman eteenpäin. Koska rajoitukset, joita sovelletaan oikeuksien ostamiseen EU:n ulkopuolelta, ovat höllät, EU:n varat virtaavat Kiinan kaltaisille maille, joissa sääntely on hyvin vähäistä eivätkä kirjatut saavutukset pidä välttämättä paikkaansa. Siispä suuret ulkomaiset saastuttajat saavat valtavat voitot vähällä työllä, EU:n talouksille aiheutuu valtavaa vahinkoa ja hiilidioksidipäästöt jatkuvat ennallaan. Arvoisa puhemies, on yksinkertaisesti pöyristyttävää, että ehdotamme uuden alan lisäämistä tämän ontuvan järjestelmän piiriin. Minun on sanottava teille, että teidän on saatava ensin oma tonttinne järjestykseen ennen kuin harkitsette sen laajentamista.
Richard Seeber
(DE) Arvoisa puhemies, on aina mielenkiintoista kuulla, kuinka jotkut parlamentin jäsenet kieltäytyvät hyväksymästä tosiasioita. Mielestäni komission ehdotus on hyvä. Katson myös Peter Liesen parannelleen sitä entisestään. Tämä on klassinen esimerkki ulkoisten kustannusten sisällyttämisestä.
Markkinat voivat toimia vain, jos luomme oikeanlaiset yleiset olosuhteet. Olemme kaikki sitoutuneet soveltamaan saastuttaja maksaa -periaatetta. Tämä tarkoittaa kuitenkin myös sitä, että kustannusten aiheuttajien on myös maksettava ne. Tämä tarkoittaa kaikkia kustannuksia, joihin luetaan mukaan lentokoneiden hiilidioksidipäästöjen aiheuttamat ympäristökustannukset. Katson myös, että meidän on suhtauduttava tähän asiaan rohkeammin ja kunnianhimoisemmin. Tiedämme kaikki, että tässä tilanteessa kaikille meistä, myös monille Yhdistyneessä kuningaskunnassa, käy paljon kalliimmaksi olla tekemättä mitään kuin ottaa tämä askel.
Meidän on kuitenkin oltava myös tasapuolisia. Kaikkien alojen on osallistuttava tähän järjestelmään. Tiedämme, että korkeuksissa syntyvien hiilidioksidipäästöjen vaikutukset ovat paljon vahingollisemmat kuin maan pinnalla syntyvien hiilidioksidipäästöjen vaikutukset. Myös tämä on otettava huomioon, kun puhumme lentoliikenteen päästöjen sisällyttämisestä järjestelmään. Lisäksi tämä ala kasvaa varsin voimakkaasti. Toiseksi meidän on myös todettava, että me voimme toteuttaa erilaisia hallintatoimenpiteitä, joilla näitä hiilidioksidipäästöjä rajoitetaan entisestään. Myös tämä on otettava huomioon.
Yhteisöllä on velvollisuus näyttää kansainvälisesti esimerkkiä. Emme voi odottaa muiden maiden lähtevän mukaan, ellemme näytä itse hyvää esimerkkiä. Katson myös, että meillä on tässä tärkeä tilaisuus kehittää tällä erityisalalla kilpailuetua, jota meillä on jo jossakin määrin, joten meidän pitäisi tarjota erityisesti innovatiivisille yrityksille niiden tarvitsemaa apua.
Dorette Corbey
(NL) Arvoisa puhemies, haluan aivan ensin kiittää Peter Lieseä, joka on laatinut loistavan mietinnön. Kiitän myös varjoesittelijäämme Matthias Grootea.
Ilmailun on osallistuttava muiden alojen tavoin ilmastonmuutoksen torjuntaan. Emme onnistu vähentämään päästöjä 20:tä tai 30:tä prosenttia vuoteen 2020 mennessä, elleivät kaikki tähtää tähän tavoitteeseen. Ilmailuala vastusti liian tiukkoja toimia voimakkaasti, mutta toisaalta kuulemme tällaisia vastalauseita kaikilta aloilta, ja jos lepyttelemme kaikkia, ilmastopolitiikkamme ei tuota minkäänlaista tulosta.
On siis hyvä, että komissio haluaa sisällyttää lentoliikenteen EU:n päästökauppajärjestelmään, mutta se on ollut hieman liian avokätinen suunnitellessaan päästöoikeuksien myöntämistä tälle alalle. Mielestäni ylärajaksi pitäisi asettaa 80 prosenttia päästöistä. Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden valiokunta haluaa - ja syystäkin - että tätä ylärajaa madalletaan vähitellen EU:n ilmastotavoitteen mukaisesti päästöjen vähentämiseksi 20 tai 30 prosenttia.
Lentoyhtiöt ovat luvanneet tehostaa lentokoneidensa moottoreita 50 prosenttia. Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta aikoo saada ne pysymään sanassaan. Tämä on hyvä asia: mitä taloudellisempia lentokoneet ovat, sen parempi.
Kolmas tärkeä asia koskee päästöoikeuksien huutokauppaamista. Mielestäni päästöoikeuksista pitäisi huutokaupata mahdollisimman suuri osa, vähintään 25 prosenttia. Huutokaupasta saatavilla tuloilla on torjuttava ilmastonmuutosta ja erityisesti autettava kehitysmaita sopeutumaan ilmastonmuutokseen. Vähiten kehittyneiden maiden toiminta ei edistä ilmastonmuutosta juuri lainkaan, mutta ne kärsivät eniten sen seurauksista. Tämä säädöksen ansiosta voimme tehdä asialle jotakin.
Chris Davies
(EN) Arvoisa puhemies, minulla on täällä General Motorsilta saatu kirje, jossa valitetaan parlamentin kannasta autojen hiilidioksidipäästöjen vähentämisen suhteen. Minulla on myös toinen, British Airwaysilta saatu anelukirje, jossa valitetaan tästä toimenpiteestä ja kerrotaan lisäkustannusten johtavan siihen, että sen on vaikeampaa investoida vähemmän hiilidioksidia tuottavaan teknologiaan, jota se haluaisi lentokoneisiinsa.
En usko sanaakaan! Tämä on vain anelua, jota yksi teollisuudenala toisensa jälkeen esittää. Eikö yksikään näiden yhtiöiden johtajista ole lukenut YK:n raporttia? Siinä todetaan, että jopa kaksi miljardia ihmistä kärsii 20 vuoden päästä vakavasta vesipulasta osittain ilmastonmuutoksen vuoksi. Meidän on tehtävä asialle jotakin. Ryanairin pääjohtaja Michael O'Leary saattaa edustaa sietämättömällä tavalla lentoliikennealan PR-toimintaa, mutta hän on varsin rehellinen sanoessaan hyvin selvästi, ettei hän välitä ympäristöstä pätkän vertaa niin kauan kuin hän voi ahtaa omat taskunsa ja yhtiönsä kassan täyteen kultaa.
Siksi meidän on saavutettava jonkinlainen tasapaino. Meidän on otettava huomioon äänestäjämme, jotka haluavat matkustaa, mutta meidän on myös varmistettava, että ympäristöongelmiin puututaan kunnolla.
Tämä toimenpide auttaa hiljentämään hieman lentoliikennealan suunnatonta kasvua. Sillä alaa kannustetaan investoimaan torjuntatoimiin. Sillä varmistetaan, että ainakin saastuttaja maksaa -perusperiaatteesta tulee osa lähestymistapaamme.
Meidän on kuitenkin ennen kaikkea varmistettava, että asetamme ylärajan, joka kannustaa ryhtymään toimenpiteisiin, ja katson, että tämän ylärajan on oltava ainakin hieman komission tämänhetkistä ehdotusta kunnianhimoisempi.
Mieczysław Edmund Janowski
- (PL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan kiittää kaikkia esittelijöitä. Meillä on edessämme monitahoinen ongelma. Meidän on otettava huomioon ilmakehäämme liittyvät ympäristönäkökohdat, samalla kun meidän on kamppailtava ilmailun kasvun kanssa. Ilmailu on tärkeä taloudellisen toiminnan lähde, se liittyy sekä liikenne- että matkailualaan, ja kilpailu alan markkinoilla on voimakasta.
Ilmailualaa koskevien päätösten on oltava viisaita ja yksiselitteisiä. Niillä ei saa missään tapauksessa syrjiä eurooppalaisia lentoyhtiöitä - ja viittaan nyt myös uusien jäsenvaltioiden lentoyhtiöihin. Tämä voisi vahingoittaa voimakkaasti EU:n ilmailualaa auttamatta kuitenkaan meitä saavuttamaan kasvuhuonekaasupäästöjen leikkaamista koskevaa tavoitettamme. On selvää, ettei maan ilmakehä tunne kansallisia rajoja. Siksi siviili-ilmailun hiilidioksidipäästöjen sisällyttämistä EU:n järjestelmään on pidettävä kohtuullisena.
Katson lisäksi, että meidän pitäisi ottaa huomioon myös muita kaasuja, kuten myrkyllisiä typen oksideja sisältävät päästöt. Mielestäni tärkeimpiä toimia ovat ne, joilla haitallisten kaasujen päästöjä rajoitetaan tehokkaasti siten, että lentokoneiden moottoreissa käytetään uusia innovatiivisia ratkaisuja, että markkinoille suunnitellaan uusia ilma-aluksia, joiden aerodynaamisen ominaisuudet ovat aiempaa paremmat ja että ilmaliikenteen valvontaa parannetaan merkittävästi ilmassa vietetyn turhan ajan rajoittamiseksi. Näen päästökaupan tässä yhteydessä eräänlaisena korvikkeena. Mielestäni olisi meidän olisi järkevää hyväksyä nyt viiteajanjaksoksi vuodet 2007-2009, asettaa päästöjen yläraja 105-110 prosenttiin, koska lentoliikenteen kysyntä kasvaa, ja sisällyttää EU:ssa toimivat yhteisön ulkopuolisten maiden lentoyhtiöt järjestelmään.
Umberto Guidoni
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ilmastonmuutos on yksi kohtaamistamme vakavista ongelmista. Jos haluamme turvata tulevaisuutemme, emme voi enää sivuuttaa ympäristökysymyksiä, vaan meidän on oltava valmiita muuttamaan elämäntyyliämme, erityisesti liikkumisen osalta.
Liikenne on yksi energiaa eniten kuluttavista ja eniten fossiilisia polttoaineita käyttävistä aloista. Lentoliikenteen asema tällä alalla on kasvussa. EU:n lentokoneiden kasvihuonekaasupäästöt ovat kasvaneet vuosien 1990 ja 2004 välisenä aikana 87 prosenttia. EU tuottaa noin puolet ilmailun hiilidioksidipäästöistä. Tämä kehitys ei ole enää kestävää, ja siksi on hyvin tärkeää, että ryhdymme kunnon toimenpiteisiin, esimerkiksi lakkautamme ilmailualan veroedut.
Mielestäni komission direktiiviehdotus lentoliikenteen päästökiintiöistä on tärkeä väline, jonka avulla voimme puuttua päättäväisesti ilmastonmuutosta koskeviin ongelmiin, ja pidämme myönteisenä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietintöä, jolla vahvistetaan alkuperäistä direktiiviehdotusta.
Meidän on kuitenkin pidettävä keskustelussa ja huomenna järjestettävässä äänestyksessä kiinni muutamista ratkaisevista seikoista - ja mielestäni tätä on tärkeää korostaa. Katson esimerkiksi, että yhteisön päästökauppajärjestelmää pitäisi soveltaa kaikkiin, sekä unioniin saapuviin että unionista lähteviin lentoihin. Emme voi siirtää tätä vuoden 2010 jälkeiseen aikaan.
On myös tärkeää, että päästöoikeuksista huutokaupataan huomattava osa ja että huutokaupasta saatavilla tuloilla tuetaan puhtaimpia liikennemuotoja esimerkiksi lakkauttamalla ympäristöystävällisen liikenteen verotus. Näin luodaan edullista matkailua, joka perustuu vähemmän saastuttavien liikennemuotojen, kuten junien käyttöön. Myös lentokoneiden moottoreiden ja ilmaliikenteen hallinnan tehostamiseen keskittyvää tutkimusta on edistettävä.
Toivon, ettei parlamentti heikennä esitettyä sovitteluratkaisua, jonka ansiosta EU voi nousta johtoasemaan ilmastonmuutoksen torjunnassa.
Bastiaan Belder
(NL) Arvoisa puhemies, puhun kollegani Johannes Bloklandin puolesta.
Ehdotuksen lentoliikenteen sisällyttämisestä päästökauppajärjestelmään pitäisi olla EU:lta selvä merkki siitä, että meidän on pyrittävä kohti tämän vuoden alussa sovittuja päästövähennystavoitteita. Tätä taustaa vasten asiasta vastaava valiokunta on kannattanut komission ehdotusta ja jopa vaatinut sen tiukentamista.
Viime viikolla näytti siltä, että olimme pääsemässä sopimukseen ensimmäisessä käsittelyssä. Neuvoston puheenjohtaja ruokki näitä toiveita, mutta ne osoittautuivat perusteettomiksi, sillä neuvostolta ei saatu mandaattia.
Mielestäni on tärkeää, ettemme hyväksy tällä viikolla komission ehdotuksen vesittämistä vaan puolustamme tavoitteiltaan selvää ehdotusta ja että toimimme tänä keväänä hyväksytyn linjan mukaisella tavalla päästöjen vähentämiseksi. Siksi kannatan täysin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan esittämää linjaa.
Reinhard Rack
(DE) Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä parlamentin lähes kaikkien jäsenten esittämistä huomioista. Korostan ilmaisua ”lähes kaikkien jäsenten” ja keskityn tästä syystä kolmeen muotoseikkaan.
Niistä ensimmäinen koskee asiaa, johon syyllistymme täällä parlamentissa kerta toisensa jälkeen, myös tällä kertaa: siirrämme tärkeiden säädösehdotusten käsittelyn illan istuntoon. Varmistamme tällä tavoin, että mahdollisimman harvat ovat kuuntelemassa meitä ja että muutamia harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta vierailijalehtereillä ei istu ketään. Tähtäämme näin siihen, että toimittajat, joiden pitäisi raportoida tästä kaikesta, keskittyvät todennäköisesti muihin asioihin iltaisin.
Toiseksi saamme kuulla keskusteluissamme säännöllisesti, myös tässä keskustelussa, että meidän, Euroopan parlamentin jäsenten, on nostettava päämme pystyyn ensimmäisessä käsittelyssä ja otettava erittäin tiukka kanta, koska neuvosto lyö tämän jälkeen joka tapauksessa jarrut lukkoon ja lopputulos on se, ettemme etene lainkaan siihen suuntaan, johon haluaisimme. Vastustan tätä ajattelutapaa: tämä piti paikkansa kauan sitten, mutta nykyisin vähenevässä määrin. Tämä on huomattu esimerkiksi ilmanlaatua koskevien säädösten tapauksessa: tällä alalla on ollut ja on yhä aloitteita, joissa valtioiden ja hallitusten päämiehet ja jopa ympäristöministerit ovat kulkeneet pitkän matkaa kanssamme jopa ensimmäisessä käsittelyssä. Päättämiemme tulosten valossa tämä tarkoittaa, että 10-15 vuoden kuluessa meidän on eristettävä Keski-Euroopassa kaikki kaupungit Nürnbergin ja Bolognan välillä, koska emme voi pitäytyä asetetuissa arvoissa.
Kolmanneksi meidän on luotava täällä Euroopan parlamentissa toimiva suhde saadaksemme aikaan järkeviä yhteisiä ratkaisuja. Mielestäni tämän direktiivin käsittely viime viikkojen ja kuukausien aikana viitoittaa menestyksekästä tietä tähän suuntaan ja kertoo onnistuneesta yrityksestä tehdä näin. Ympäristö-, liikenne-, talous- ja teollisuusasiat eivät ole vielä osa viisasta kompromissia, mutta uskon, että huomisen äänestyksen myötä ne sisällytetään siihen. Meidän kaikkien on nyt suostuteltava muu maailma mukaan toimiin ympäristön hyväksi.
Eluned Morgan
(EN) Arvoisa puhemies, haluan aivan aluksi sanoa, että on hienoa, että komission jäsen Dimas on täällä jälleen.
On kutakuinkin yleisesti tunnustettu tosiasia, että lentoliikenteen päästöjen osuus EU:n yhteenlasketuista hiilidioksidipäästöistä on tällä hetkellä hyvin pieni. Jokainen täysjärkinen on kuitenkin varmasti huomannut alalla viime vuosina tapahtuneen uskomattoman kasvun ja ymmärtää, että alan laajentumispyrkimykset ovat valtavat. Tällä hetkellä vaihtoehtoisiin, vähemmän saastuttaviin polttoaineisiin liittyvä teknologia on ilmailun tapauksessa rajallista. Siksi on täysin järjetöntä hyväksyä se, että ilmailuala todennäköisesti jatkaa kasvuaan. Meidän on kuitenkin varmistettava, että tätä kasvua tasapainotetaan muilla taloudenaloilla, joilla on vaihtoehtoisia tapoja vähentää hiilidioksidipäästöjä. Tästä syystä lentoliikenne on hyvin tärkeää sisällyttää päästökauppajärjestelmään.
Haluan myös korostaa sitä, että EU:lla on periaate, jonka mukaan saastuttajan pitää maksaa. Olemme nähneet nykyisessä päästökauppajärjestelmässä, kuinka monet saastuttajat ovat saaneet satunnaisia voittoja juuri päästökauppajärjestelmän ansiosta. Tämä on kaikkea muuta kuin saastuttaja maksaa -periaatteen mukaista. Tälle on pantava piste. Siksi suuri osa päästöoikeuksista pitäisi huutokaupata - erityisesti kun tukkumyyntiuudistus toteutetaan.
Yksi tämän keskustelun kenties kiinnostavimmista näkökohdista koskee sitä, mihin päästöoikeuksien huutokaupasta saatavat rahat pitäisi käyttää. Päästökauppajärjestelmän tulevan tarkistuksen yhteydessä voitaisiin kerätä mahdollisesti 200 miljardia euroa, jos siirtyisimme kokonaan huutokauppaan. Monet meistä keksivät varmastikin lukemattomia tapoja käyttää tuollainen summa, mutta mielestäni nämä rahat olisi järkevintä ohjata EU:n talousarvion kautta ilmastonmuutoksen torjuntaa koskeviin aloitteisiin, joista voitaisiin myöntää rahoitusta myös kehitysmaille esimerkiksi metsien istuttamiseksi kehitysmaihin tai kehittyviin maihin.
Meidän on kuitenkin myös ymmärrettävä, että energiaköyhyys kasvaa todennäköisesti valtavasti myös EU:n jäsenvaltioissa. Ehkäpä meidän pitäisikin harkita varojen ohjaamista myös tähän suuntaan. Siispä päätökset, jotka teemme huomenna, osoittavat, mihin suuntaan meidän pitäisi viedä koko päästökauppajärjestelmän uudistusta.
Jeanine Hennis-Plasschaert
(NL) Arvoisa puhemies, komissio ehdottaa kaikenlaisten tehottomien verojen ja maksujen sijasta markkinalähtöistä välinettä. Kannatan tätä vaihtoehtoa täysin. Se on ympäristön kannalta toimiva ja taloudellisesti tehokas, ja se sopii erityisen hyvin laajempaan käyttöön - ainakin sillä on mahdollisuus olla tätä kaikkea.
Melko varhaisessa vaiheessa ilmeni, että mielipiteet parlamentissa jakaantuvat. Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta sekä liikenne- ja matkailuvaliokunta päätyivät täysin eri linjoille. Kollegani Holger Krahmer on sanonut kaiken, mitä asiasta on sanottava. Aiheesta on laadittu kompromissitarkistuksia, ja huominen äänestys osoittaa, saavatko tunteet vallan vain eivät.
Ilmastoasiat ovat kuumia kysymyksiä, ja vihreiden äänestäminen on äärimmäisen seksikästä. Asiassa ei sinällään ole juuri mitään vikaa, mutta katson, ettei EU:n ilmailualan ja siihen liittyvän työllisyyden pitäminen kuristusotteessa saa olla itse tavoite.
Mielestäni on haitallista yrittää vähentää keinotekoisesti yhtä liikennemuotoa, tässä tapauksessa ilmailua, ja suosia tällä tavoin muita. Kaikki viittaa siihen, että tämän nopean kuljetusmuodon kysyntä ylittää sen tarjonnan. Tarvitsemme kaikkia liikennemuotoja - pelkät junat ja linja-autot eivät yksinkertaisesti riitä.
Tavoitteena oli kehittää mahdollisimman toimiva malli, jota voitaisiin laajentaa ja/tai jäljitellä maailmanlaajuisesti - ja jos haluamme todella olla ympäristön kannalta tehokkaita, tämä on äärimmäisen tärkeää.
Ellemme halua, toimemme ovat sanonnan mukaisesti vain pisara meressä, ja tätä haluan välttää. Reinhard Rack puhui varsin osuvasti sanoessaan juuri äsken, että voidaksemme toimia tehokkaasti meidän on saatava muu maailma mukaan, koska vasta silloin toimistamme on hyötyä.
Sérgio Marques
(PT) Arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minut on valittu Euroopan parlamenttiin yhdeltä EU:n seitsemästä syrjäisimmästä alueesta, ja siksi minun on kerrottava teille, että näiden syrjäisten alueiden asukkaat ovat valtavan huolissaan tämän direktiivin täytäntöönpanosta. Syy tähän on yksinkertainen: syrjäisimmät alueet ovat miltei täysin riippuvaisia lentoliikenteestä. Direktiivin täytäntöönpano nostaisi vääjäämättä lentolippujen hintoja, mikä vaikeuttaisi kulkua näille alueille ja eristäisi ne entistä voimakkaammin muusta Euroopasta. Juuri eristyneisyyttä pidettiin ratkaisevana asiana, kun syrjäisimmille alueille myönnettiin EU:ssa erityisasema, josta määrätään EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa.
Lisäksi lentoliikenteen kustannusten kasvu aiheuttaa näille alueille entistä suurempaa kilpailuhaittaa. Se vahingoittaa matkailua, joka on useimmille niistä tärkein taloudenala. Kanariansaarten hallituksen teettämien tutkimusten mukaan on odotettavissa, että matkailijoiden määrä ja/tai heidän kuluttamansa summa pienenee, mikä voi johtaa siihen, että BKT laskee vähintään kaksi prosenttia. Silti komission tiedonannossa ”Syrjäisimpien alueiden tiiviimpi kumppanuus”, jota parlamentti kannatti täysin, vahvistetaan EU:n syrjäisimpien alueiden politiikan kolme tärkeintä päätavoitetta, jotka ovat kulkuyhteyksien parantaminen syrjäisimmille alueille, niiden eristyneisyyden vähentäminen ja niiden kilpailukyvyn parantaminen. Meidän on tuotava voimakkaasti esiin, kuinka pahassa ristiriidassa tämän direktiivin täytäntöönpano ja nämä tavoitteet ovat keskenään.
Katson, että meillä on ensimmäistä kertaa edessämme EU:n säädös, joka lisäisi näiden alueiden eristyneisyyttä. Tarkistukset 5 ja 6, joita Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien ryhmä on esittänyt esittelijän Peter Liesen sekä Georg Jarzembowskin ja Christine De Veyracin tehtyä kompromissin, tasapainottavat toki jossakin määrin direktiivin vaikutuksia, mutta ne eivät vielä riitä. Siksi kehotan kaikkia kolmea toimielintä etsimään lainsäädäntöprosessin seuraavissa vaiheissa parempia ratkaisuja pienentääkseen tämän direktiivin vaikutuksia syrjäisimpiin alueisiin.
Ulrich Stockmann
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, nopeasti kasvava ilmailuala on sisällytettävä päästökauppajärjestelmään mahdollisimman nopeasti. Näin myös tämä liikennemuoto alkaa osallistua ihmisen toiminnasta johtuvan kasvihuoneilmiön torjumiseen.
Liikennepolitiikan näkökulmasta meidän lainsäädäntötehtävänämme on nyt hioa yleisiä ehtoja. Nämä yleiset ehdot on määriteltävä siten, että säästämiseen kannustetaan perimällä kustakin hiilidioksiditonnista sopiva hinta rajoittamatta radikaalisti lentojen määrää. Jotta tässä onnistuttaisiin, esimerkiksi päästöoikeuksien myöntäminen lentoyhtiöille on toteutettava siten, että puuttuvien oikeuksien hankkiminen markkinoilta on realistista, sillä muutoin lentoja on peruttava, enkä tiedä kuinka hyvin yhteiskuntamme selviytyisi siitä. Vaikka lentoyhtiöille myönnettäisiinkin 100 prosenttia niiden tarvitsemista päästöoikeuksista niiden liittyessä järjestelmään - eikä kukaan meistä ole pyytänyt tätä - lentoliikenteen vuotuinen viiden prosentin kasvu velvoittaisi ne vähentämään hiilidioksidipäästöjään yhtä paljon. Tämä on valtava haaste.
Single European Sky -ohjelman toteutus tarjoaa parhaat vähennysmahdollisuudet, mikä tarkoittaa, että asia on kiinni jäsenvaltioiden poliittisesta tahdosta. Siispä toistaiseksi lentoyhtiöiden ainut mahdollisuus on uusia kalustoa, ja ne voivat tehdä niin, jos niille jää tätä varten riittävästi pääomaa suunniteltujen huutokauppasummien vähentämisen jälkeen. Alueellisille lentoyhtiöille tuskin jää.
Avril Doyle
(EN) Arvoisa puhemies, koska politiikassa tasapainotellaan eri mahdollisuuksien välillä ja koska paras voi joskus olla hyvän suurin vihollinen, haluan kiittää kollegaani Peter Lieseä siitä, että hän on tehnyt valtavasti työtä saadakseen aikaan sopimuksen paitsi meidän PPE-DE-ryhmän jäsenten myös parlamentin kaikkien jäsenten kesken.
Kansainvälinen lentoliikenne ei kuulu Kioton pöytäkirjan velvoitteiden piiriin, eikä ICAO ole edistynyt lainkaan niiden kymmenen vuoden aikana, jonka verran sen sai aikaa puuttua päästöihin. Siksi on tärkeää, että EU ryhtyy näyttämään esimerkkiä. Kilpailuun liittyvistä syistä ehdotettua päästökauppajärjestelmää pitäisi soveltaa kaikkiin, myös yhteisön ulkopuolisista maista saapuviin lentoihin, samasta päivästä alkaen.
Käytän nyt jäljellä olevat kaksi minuuttia siihen, että puhun asiasta, jota uskoakseni kukaan muu ei ole vielä ottanut esiin. Se koskee Irlannin hyvin vakavaa kansallista ongelmaa.
Ehdotuksessa esitetään, että päästöoikeudet voitaisiin vaihtaa Kioton päästöoikeuksiin ilmaiseksi. Lentoyhtiö voi pyytää rekisteriviranomaista vaihtamaan päästöoikeutensa tällaisiksi Kioton päästöoikeuksiksi, ja oikeudet myöntävän jäsenvaltion on suostuttava tähän. Tämä on Irlannille valtava ongelma, sillä jos lentoyhtiöt saavat vaihtaa päästöoikeuksia ilmaiseksi, meidän olisi korvattava nämä Kioton päästöoikeudet niillä päästöoikeuksilla, joita Irlannin valtion olisi ostettava markkinoilta täyteen markkinahintaan.
Irlannille kirjataan suhteeton osuus lentoja joidenkin lentoyhtiöiden koon ja maantieteellisen toiminta-alan vuoksi, sillä jotkin lentoyhtiöt, kuten Ryanair, ovat valinneet kaiken EU:ssa harjoittamansa toiminnan rekisteriviranomaiseksi Irlannin ilmailuviranomaisen. Ryanairin menestys tarkoittaa sitä, että yhtiöllä on eri puolilla EU:ta 20 toiminnallista tukikohtaa, joista lennetään lähes 130 kohteeseen, ja yhtiön toiminta on kasvussa. Sen osuus Irlannin lennoista on kuitenkin hyvin pieni.
Haluaisin komissiolta täsmällisen vastauksen siihen, hyväksyykö se tarkistuksen 47, jossa esitetään näiden erityisen hankalien lauseiden poistamista.
Saastuttaja maksaa -periaatetta ei saa tulkita niin, että Irlannin veronmaksajat joutuvat maksamaan EU:n muiden jäsenvaltioiden kansalaisten aiheuttamista saasteista.
Riitta Myller
(FI) Arvoisa puhemies, ilmastonmuutosta torjuvilla toimilla on kiire, ja aivan kuten täällä on sanottu, kaikkien kasvihuonekaasuja ilmakehään päästävien alojen on osallistuttava siihen. Ilmailu ei saa jäädä vapaamatkustajaksi. Lentoliikenteen kasvihuonekaasupäästöt lisääntyvät nopeasti. Tämä on tärkeää muistaa, kun niin monta kertaa sanotaan, että lentoliikenne vastaa vain kahdesta tai kolmesta prosentista kasvihuonekaasupäästöistä. Kuten on todettu, ilmailualan kasvihuonekaasupäästöt ovat kasvaneet jopa puolella vuoteen 1990 verrattuna.
Se, että lentoliikenne otetaan nyt mukaan päästökauppaan, on nimenomaan Euroopan unionin ehdotus. Tarkoitus on saada aikaan pidemmällä tähtäimellä lisäksi globaali järjestelmä, jossa myös lentoliikenne osallistuu taakan jakamiseen. Yleisen päästökauppadirektiivin heikkouksista voitaisiinkin nyt ottaa oppia ja lisätä huutokaupan osuutta oikeuksien alkujaossa. Alkujaon, samoin kuin järjestelmän kokonaisuudessaan, tulee olla päästöjen vähentämiseen kannustava, niin että lyhyitä lentomatkoja korvataan junamatkoilla, ja erityisen hyvin se sopii alueille, joilla on tiheä kaupunkiverkosto ja paljon asukkaita. Sen sijaan meillä on ongelmia alueilla, joilla on vähemmän asukkaita ja joilta on pitkä matka keskuksiin, ja on tärkeää, että eurooppalaisessa järjestelmässä otetaan huomioon syrjäisten alueiden tilanne tasa-arvoisella tavalla.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Arvoisa puhemies, jos EU sisällyttää lentoliikenteen päästökauppajärjestelmään, se osoittaa suhtautuvansa kunnianhimoisesti hiilidioksidipäästöjen ja ilmastonmuutoksen torjumiseen. Kaiken kaikkiaanhan missään päin maailmaa - edes Kaliforniassa - ei ole esitetty tähän mennessä yhtä kunnianhimoista suunnitelmaa. Jopa teollisuuden päästökauppajärjestelmään verrattuna tämä suunnitelma on varsin kunnianhimoinen.
Euroopan parlamentin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta päätti kuitenkin tiukentaa tämän ehdotuksen keskeisiä kohtia huomattavasti, minkä vuoksi olemme ajaneet tavoitteidemme ohi. EU:n on osoitettava johtajuutta. Tämä tarkoittaa johtoasemassa toimimista myös muiden suostuttelemista, niiden saamista mukaan - ja tämä on vielä tehtävä kansainvälisen lentoliikenteen markkinoilla, joilla kilpailu on äärimmäisen kovaa. Siksi uusi järjestelmä ei saa missään nimessä nostaa kustannuksia ja lisätä byrokratiaa etenkään EU:n lentoyhtiöiden kannalta, vaan sen on oltava hyödyksi ilmastolle. Sen on tuotettava ilmaston kannalta nettohyötyjä, mieluiten maailmanlaajuisesti.
Olen siksi iloinen siitä, että Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien ryhmä sekä Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä ovat esittäneet tarkistuksia, joiden odotan ohjaavan meidät huomenna realistisempaan suuntaan. Tämä on tarpeen, jotta voimme edistää puhtaampaa lentoliikennettä myös käytännössä, sillä siitä, että joudumme kulkemaan huutokaupan byrokraattisen myllyn läpi - jopa puhtailla ilma-aluksilla - on tuskin hyötyä. Myönnettävien päästöoikeuksien määrästä totean, että odotan huomenna realistisempaa lopputulosta.
Tämä ehdotus ei kuitenkaan varmaankaan yksistään riitä. Komission ja Euroopan parlamentin on tehtävä rinta rinnan työtä Single European Sky -ohjelman toteuttamiseksi, koska sillä saavutetaan ympäristön kannalta viisi kertaa suuremmat hyödyt.
Arvoisa puhemies, toivon, että voimme myös painostaa jäsenvaltioita lisää tässä asiassa, koska vain tällä tavoin voimme saada todella aikaan jotakin ilmaston hyväksi.
Robert Evans
(EN) Arvoisa puhemies, parlamentti voi kerrankin tänä iltana näyttää todella esimerkkiä ympäristön suojelun alalla. Katson, että komission alkuperäinen ehdotus oli hieman vaisu, kuten Bastiaan Belderkin sanoi. Uskon, että EU:n kansalaiset odottavat parlamentin asettavan tiukat vaatimukset ja kunnianhimoiset tavoitteet.
Liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäsenenä ja PSE-ryhmään kuuluvien kollegoideni tavoin en kannattanut Georg Jarzembowskin kantaa, joka valitettavasti runnottiin läpi ALDE-ryhmän tuella. Halusimme vahvistaa alkuperäistä ehdotusta emmekä vesittää sitä.
Kiitän siksi Peter Lieseä hänen mietinnöstään ja lainaan, että ”me paitsi perimme tämän planeetan esi-isiltämme, vanhemmiltamme, myös lainaamme sitä lapsiltamme”. Caroline Lucasin tavoin kehotan parlamentin kaikkia ryhmiä miettimään sitä, kuinka ne äänestävät huomenna. Olkaa valmiita sovitteluratkaisuihin, olkaa järkeviä ja olkaa realistisia. Suhtautukaa myös asiaan ennen kaikkea myönteisesti, koska parlamentilla on nyt tilaisuus toimia johtoasemassa ja suojella 500 miljoonan kansalaisten ja heidän jälkeläistensä elinympäristöä.
Thomas Ulmer
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän ennen kaikkea kovasti esittelijää Peter Lieseä hyvästä mietinnöstä sekä Georg Jarzembowskia. Mielestäni kompromissit ovat yleisesti ottaen varsin toimivia. Politiikka on usein kiinni symboleista, ja annamme tässä selvän viestin: se on ensimmäinen lainsäädäntöehdotus kevään huippukokouksen jälkeen. Olemme siis ryhtymässä aktiivisiin toimiin ilmaston suojelemiseksi.
Kompromisseissa on puututtu mielestäni riittävästi ja luotettavasti mietinnön seitsemään pääkohtaan: päästökaupan alkamiseen, viiteajanjaksoon, päästöoikeuksien määrään, huutokaupan tulojen käyttötapaan, pieniä ilma-aluksia koskeviin poikkeuksiin sekä laskentamenetelmään. En halua minkäänlaisia poikkeuslupia, vaikka tarvitsemmekin mielestäni vielä syrjäisimpiä alueita koskevan erityisjärjestelyn, jotta nämä alueet eivät jää muita heikompaan asemaan.
Ehdotus on mielestäni erittäin hyvä, ja kilpailuasiat on otettu siinä riittävän hyvin huomioon. Meidän on muistettava, että vaikka kaikki päästöoikeudet huutokaupattaisiin - puhtaasti teoreettisesti ajatellen, kuten täällä on juuri sanottu - näin saataisiin kerättyä kaksi miljardia euroa, joka on varmasti kohtuullinen summa lentoyhtiöille ja joka vaikuttaisi epäilemättä hintojen määrittelyyn. En kuitenkaan usko tämän aiheuttavan ongelmia, edes lentojen suurten määrän yhteydessä.
Haluaisin EU:n vievän asiaa pidemmälle ilmaston suojelemiseksi ja toivon, että onnistumme taivuttelemaan kaikki muut suuret kilpailevat lentoyhtiöt mukaan tähän sopimukseen.
Gyula Hegyi
(EN) Arvoisa puhemies, siviili-ilmailu oli aiemmin ylellisyyttä: lähinnä rikkaat ja niin sanottu suihkuseurapiiri hyödynsivät nopeiden lentojen tarjoamia etuja. Nykyään ainakin Euroopan unionissa siviili-ilmailu on elämän välttämätön osa, jota ilman parlamentti ja neuvosto eivät yksinkertaisesti voisi toimia. Jos välimatka Brysseliin ylittää yli tuhat kilometriä ja jos nopeita junayhteyksiä ei ole käytettävissä, lentämiselle ei ole realistista vaihtoehtoa.
Uusien jäsenvaltioiden liittymisen ja halpalentoyhtiöiden määrän nopean kasvun vaikutuksesta EU:ssa lennettävien lentojen määrä on nyt 2-3 kertaa suurempi kuin ennen EU:n laajentumista. Kansainvälinen lentoliikenne ei kuitenkaan kuulu vielä Kioton pöytäkirjan soveltamisalaan. Ilmailun suorat päästöt ovat kuitenkin noin kolme prosenttia EU:n yhteenlasketuista kasvihuonekaasupäästöistä, ja niiden osuus kasvaa nopeasti. Mielestäni kolmen päästöoikeuden määrän olisi pitänyt perustua eri jäsenvaltioiden henkeä kohden laskettuihin päästömääriin, koska jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja. Mielestäni on epäreilua, että Länsi-Euroopan lentoyhtiöillä on oikeus aiheuttaa noin kolme kertaa suuremmat kasvihuonekaasupäästöt kuin Unkarin ja muiden uusien jäsenvaltioiden lentoyhtiöillä. Mielestäni tätä periaatetta pitäisi soveltaa muussa ympäristöpolitiikassa, jossa vaaditaan kokonaismäärän vähentämistä prosentuaalisen vähennyksen sijasta. Muutoin rangaistaan niitä, jotka ovat saastuttaneet aiemmin vähemmän.
Christofer Fjellner
- (SV) Arvoisa puhemies, ilmailualan on maksettava ympäristökustannuksensa, ja siksi tämä ehdotus on hyvä. Ilmailualaa ei voida vapauttaa ympäristökustannuksista, joita muut liikennemuodot maksavat. Suhtaudun kuitenkin kielteisesti tälle keskustelulle leimalliseen ilmailun raivokkaaseen vastustamiseen, aivan kuin ilmailuala olisi ympäristörikollisista pahin ja lentäminen olisi parasta lopettaa kokonaan. Tämä ei yksinkertaisesti pidä paikkaansa. Lentoliikenteen osuus hiilidioksidipäästöistä on noin viisi prosenttia. Täysi lentokone kuluttaa vähemmän polttoainetta matkustajaa kohden kilometrillä kuin auto. Tilannetta voidaan ja sitä täytyykin parantaa, mutta ei siten, että panemme pisteen lentämiselle, vaan siten, että vaadimme ilmailualalta tiukasti uudistuksia.
On tärkeää matkustaa ja tavata ihmisiä eri puolilta maailmaa. Olen varma siitä, että Ryanair on lisännyt Euroopan kansojen yhteisymmärrystä enemmän kuin EU:n kaikki kulttuurihankkeet yhteensä. Siksi matkailun vähentämisen ei pidä olla päämäärä itsessään. Ihmisten eristäminen vie meidät ajassa taaksepäin pimeille aikakausille.
Komission ehdotus on oikeasuuntainen, mutta sen näkökulma on kyyninen - siinä annetaan ymmärtää, että muiden pitäisi lentää vähemmän. Valtioiden ja hallitusten päämiesten lennot on yritetty jättää järjestelmän ulkopuolelle, samalla kun kansalaisilta edellytetään vastuullista toimintaa. Tällaisten ehdotusten seurauksena poliitikkoja halveksutaan - ja aivan aiheesta - ja olen iloinen siitä, että olemme ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa poistaneet tekstistä nämä kohdat.
Aivan yhtä kyynistä on se, kuinka monet vasemmistokollegamme vaativat meitä vähentämään lentämistä yli puolella vain muutamassa vuodessa. Tällaisten ehdotusten esittäjät ovat tuskin itse valmiit matkustamaan junalla esimerkiksi Tukholmasta Brysseliin. Tämä kuulostaa siltä kuin heidän omat matkansa olisivat korvaamattoman tärkeitä, mutta muut matkustaisivat vain huvikseen.
Tällaisen vastuuttoman ehdotuksen seurauksena maksumiehiksi eivät joudu poliitikot tai yritysjohtajat, joiden lentolipun maksaa joku muu, vaan tavalliset kansalaiset: opiskelijat, joilla ei ole enää varaa opiskella ulkomailla ja nähdä maailmaa, tai Norlannissa asuvat isoäidit, jotka eivät enää pääse yhtä usein kaupunkiin katsomaan lapsenlapsiaan. Tällainen ehdotus veisi meidät ajassa 1980-luvulle, jolloin SAS:n koneissa istui vain yritysjohtajia, poliitikkoja ja ammattiliittojen johtajia.
Meidän onkin kannatettava huomisessa äänestyksessä lentoyhtiöihin kohdistuvia tiukkoja mutta realistisia vaatimuksia, jotka velvoittavat ne maksamaan ympäristökustannuksensa, pakottavat kehittämään parempaa ja ympäristöystävällisempää ilmailuteknologiaa ja mahdollistavat ennen kaikkea asioiden asettamisen oikeaan järjestykseen eli ilmailun vertaamisen hiilidioksidipäästöjen pahimpiin aiheuttajiin, kuten hiilivoimaloihin. Meidän on tärkeää vähentää päästöjä, ei lentämistä.
Emanuel Jardim Fernandes
- (PT) Arvoisa puhemies, vaikka kannatankin komission ja esittelijän ehdotusta, haluan tuoda esiin sen, ettei ehdotus vastaa tavoitteita, jotka parlamentti asetti erityisesti mietinnössään ilmailun ilmastonmuutosvaikutusten vähentämisestä. Haluan ennen kaikkea kiinnittää huomionne eniten eristyksissä olevien alueiden tilanteeseen, sillä ne, etenkin syrjäisimmät alueet, ovat erittäin riippuvaisia lentoliikenteestä.
Ehdotus ei vastaa myöskään linjoiltaan kysymystä, jonka komissio esitti itse viime syyskuussa antamassaan tiedonannossa ”Syrjäisimpiä alueita koskeva strategia: saavutukset ja tulevaisuudennäkymät”. Lainaan suoraan: ”Minkälaisilla toimenpiteillä voidaan estää päästöjen vähentämistavoitteen kielteiset vaikutukset syrjäisimpien alueiden yhteyksiin, talouteen ja kansalaisiin?” Jos parlamentti äänestää Euroopan parlamentin sosialistiryhmän kannattamien tarkistusten 99 ja 100 puolesta, se puuttuu esiin tuomiini asioihin mahdollisesti ottamalla käyttöön vaikutustenarvioinnin ja sopivat sovittelutoimenpiteet varmistaakseen, että syrjäisimmät alueet sisällytetään päästökauppajärjestelmään tulevaisuudessa. Tämä on tarpeellinen askel, joka on otettava oikealla tavalla ympäristön ja talouden kestävyyden sekä liikkuvuuden turvaamiseksi näillä alueilla, jotka ovat maantieteellisen sijaintinsa vuoksi täysin riippuvaisia lentoliikenteestä.
Małgorzata Handzlik
- (PL) Arvoisa puhemies, keskustelemme tänään päätöslauselmaluonnoksesta, joka koskee EU:n siviili-ilmailun sisällyttämistä EU:n päästökauppajärjestelmään. Mielestäni tämä hyvin tärkeä luonnos laadittiin hätiköiden kuulematta kunnolla ilmailualaa, varsinkaan uusien jäsenvaltioiden edustajia, tarkastelematta kunnolla sen voimaantulon taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia sekä ympäristönsuojelun näkökulmasta että siviili-ilmailulle koituvien seurausten näkökulmasta sekä tutkimatta sen aiheuttamaa uhkaa EU:n talouskehitykselle esimerkiksi matkailualalla, joka on hyvin monille alueille tärkein tulonlähde.
Tämä luonnos uhkaa myös lentoyhtiöiden kilpailukykyä ja saattaa heikentää voimakkaasti monien eurooppalaisten lentoyhtiöiden taloudellista tilannetta entisestään. Katson siksi, että lentoliikenne pitäisi sisällyttää järjestelmään aikaisintaan vuonna 2012 ja että tämän pitäisi koskea kaikkia yhteyksiä.
Kannatan ehdottomasti järjestelmän niin sanottua laajaa maantieteellistä soveltamisalaa eli sitä, että järjestelmään sisällytettäisiin kaikki EU:sta lähtevät ja EU:hun saapuvat lennot lentoyhtiön kansallisuuteen katsomatta. Tämä on ainut ratkaisu, jolla varmistetaan, että halutut ympäristövaikutukset todella saavutetaan, ja joka ei heikennä voimakkaasti EU:n lentoyhtiöiden kilpailukykyä.
Kun yhteisö vahvistaa ilmailualalle myönnettävien päästöoikeuksien kokonaismäärän, sen pitäisi mielestäni ottaa huomioon lentoliikenteen aiheuttamat keskimääräiset päästöt ainakin vuosilta 2005-2007, ja päästöraja pitäisi asettaa 100 prosenttiin.
Ottaen huomioon tässä keskustelussa esiin tuodut erilaiset kannat ja sen, että tämä hanke vaikuttaa kaikkien jäsenvaltioiden ja niiden kansalaisten ympäristöön ja talouteen, meidän on tehtävä sekä oikeasuhtaisia että hyviä päätöksiä.
Alexander Stubb
(EN) Arvoisa puhemies, minäkin olen uskoakseni kotoisin yhdeltä kaikkein syrjäisimmistä alueista, nimittäin Suomesta. Ellen voisi lentää, tänne matkustaminen veisi todennäköisesti kaksi päivää - enkä viittaa nyt pyöräilyyn, vaan matkustamiseen laivalla, autolla ja junalla. Toin tämän esiin vain alustavana huomiona.
Mielestäni tähän asiaan liittyy kuusi keskeistä asiaa. Aion keskittyä niistä yhteen, mutta käyn silti kaikki kuusi läpi. Ensimmäinen niistä koskee voimaantuloa. Kannatan PPE-DE-ryhmän kompromissia eli vuotta 2011. Päästöoikeuksien ylärajaksi kannatan 95:ttä prosenttia. Viiteajanjaksoksi ehdotan vuosia 2005-2007, huutokaupattavaksi osuudeksi taas 25:ttä prosenttia. Osa huutokaupan tuloista pitäisi palauttaa mielestäni lentoyhtiöille, osa pitäisi puolestaan käyttää tehokkaisiin toimiin ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Asia numero kuusi on kuitenkin minulle kaikkein tärkein. Se koskee päästöoikeuksien myöntämisperustetta. Vaihtoehtoina ovat lentokonekapasiteetti (Available Ton Kilometre, ATK) ja rahdin konkreettinen määrä (Revenue Ton Kilometre, RTK). Ymmärrän toki, että tämä oli monille vaikea asia, mutta minulle se ei ole varsinaisesti ympäristökysymys. Yläraja on tosiasiassa jo asetettu. Keskustellessamme ATK:sta ja RTK:sta puhumme siitä, kuinka päästöoikeudet jaetaan eri lentoyhtiöiden kesken.
Kumpikaan järjestelmä ei ole täydellinen, muttemme saa hyväksyä tilannetta, jossa syrjäisemmiltä alueilta tulevia lentoyhtiöitä rangaistaan ja kohdellaan eri tavalla kuin lentoyhtiöitä, joiden kotipaikkana on Frankfurt, Berliini, Lontoo, Bryssel tai Pariisi. On täysin selvää, ettei juna ole meille mikään vaihtoehto. Ottaen huomioon, kuinka ilmasto muuttuu, pelkään, että tulevaisuudessa ainoa paikka, jossa on talvella lunta, on Lappi. Tiedän, että lentokoneet saattavat olla täynnä lentäessään sinne, mutta että ne voivat olla paluumatkalla tyhjempiä. Siksi meidän on varottava erityisesti sitä, ettemme tee tästä niin sanotusti ”kisaa kohti pohjaa”. Kehotan siksi kaikkia ystäviäni ja kollegoitani äänestämään huomenna ATK:n puolesta RTK:n sijaan. Tämä on syrjäisimmille alueille elämän ja kuoleman kysymys, mutta tiedän, ettei se ole sitä Keski-Euroopassa asuville.
Puhemies
(FR) Nähtäväksi jää, otetaanko Joulupukin reki mukaan yhteisön päästökauppajärjestelmään.
Bogusław Sonik
- (PL) Arvoisa puhemies, lennän tänne Krakovasta, missä oli eilen valkoista. Lumi oli peittänyt koko kaupungin, joten tilanne ei ole vielä aivan niin paha.
Ympäristön suojelusta ja ilmastonmuutoksen torjunnasta on tullut koko ihmiskunnan haaste. EU:n kansalaisena arvostan kovasti työtä EU:n ympäristön suojelemiseksi. Emme saa kuitenkaan unohtaa, että tämän alan lainsäädäntö vaikuttaa EU:n talouteen.
Olemme törmänneet tähän ongelmaan tänään keskustellessamme hiilidioksidipäästöjä koskevasta direktiivistä. Lentoliikenne kasvaa tällä hetkellä voimakkaasti. Tämä koskee erityisesti uusia jäsenvaltioita, joissa lentoliikenteen markkinat kehittyvät poikkeuksellisen nopeasti ja tarjoavat työtä yhä useammalle. Kansantalouden näkökulmasta tämä kasvattaa bruttokansantuotetta.
Siksi katson, että uusien jäsenvaltioiden pitäisi saada kehittää lentoliikennettään samalle tasolle kuin vanhojen jäsenvaltioiden. Tämä olisi mahdollista, jos direktiivin käyttöönottovaihe olisi hyvin pitkä. Uusi direktiivi saattaa, sellaisena kuin sitä on ehdotettu, estää tämän alan kehittymisen, mikä rikkoisi periaatetta yhtäläisten kilpailumahdollisuuksien luomisesta yhteisöön.
Vaarana on myös se, että eurooppalaisten yhtiöiden kilpailukyky heikkenee yhteisön ulkopuolisiin maihin verrattuna, joten on tärkeää, että uudet säädökset hyväksytään maailmanlaajuisesti eikä ainoastaan Euroopan unionissa.
Haluan myös tuoda esiin tutkijoiden näkemyksen siitä, ettei odotettavissa ole uutta teknologiaa, jolla vähennettäisiin tehokkaasti ilmailun hiilidioksidipäästöjä. Siksi on äärimmäisen tärkeää, että kasvihuonekaasupäästöjä pyritään rajoittamaan siellä, missä se on mahdollista. Yksi tehokas keino on nykyaikaistaa ilmaliikenteen valvontaa. Tutkijoiden mukaan tätä alaa uudistamalla voitaisiin säästää 6-12 prosenttia polttoainetta.
Lopuksi haluan korostaa, että kun toteutamme ympäristönsuojelupolitiikkaa, meidän pitäisi muistaa, kuinka se vaikuttaa kuhunkin jäsenvaltioon. Siksi viiteajanjakson pitäisi mielestäni kattaa mahdollisimman kauaskantoinen ajanjakso, toisin sanoen vuodet 2007-2009.
Stavros Dimas
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan aivan aluksi kiittää kaikkia tämäniltaiseen keskusteluun osallistuneita parlamentin jäseniä heidän hyvistä puheenvuoroistaan. Puhun nyt tarkemmin muutamista tarkistuksista.
Voimme hyväksyä monet tarkistukset, ainakin osittain tai periaatteessa. Komissio hyväksyy esimerkiksi sen, että lentoyhtiöt kannattaisi velvoittaa laatimaan seuranta- ja raportointisuunnitelmia. Nykyinen järjestelmä velvoittaa lentoyhtiöt tähän, jotta ne voivat saada kasvihuonekaasujen päästöluvan. Tämä helpottaa uskottavien tarkistusten tekemistä ja suojelee siten järjestelmän ekologista loukkaamattomuutta ehkäisemällä petoksia.
Toinen esimerkki on poikkeuslupien myöntäminen tietynlaiselle toiminnalle, kuten humanitäärisille lennoille tai palontorjuntalennoille. Vaikka olenkin täysin samaa mieltä siitä, että meidän on ryhdyttävä toimiin mahdollisimman pian, katson kuitenkin, että vuosi 2010 olisi aloitusajankohtana hyvin haastava. Meille ei jäisi riittävästi aikaa valmistelutyöhön eikä varsinkaan jakoprosessiin, joka vie enemmän aikaa kuin nykyisessä järjestelmässä käytetty prosessi.
Soveltamisalasta totean, että olen jo selittänyt, miksi komissio kannattaa edelleen kaksivaiheista lähestymistapaa: sillä vakuutettaisiin yhteisön ulkopuolisille maille, että Euroopan unioni on valmis näyttämään esimerkkiä. Tämä vastaisi niitä erityisiä velvoitteita, joita meillä on kehittyneiden maiden alueena.
Huutokaupan lisäämistä koskevasta pyynnöstä totean, että tiedän tämän pyynnön johtuvan siitä, että yhteisymmärrys huutokauppaamisen eduista kasvaa, ja odotan, että pääsemme pian keskustelemaan tästä aiheesta lisää päästökauppajärjestelmän yleisen tarkistuksen yhteydessä. Vuoteen 2013 asti lentoliikennettä pitäisi kuitenkin kohdella mahdollisimman samalla tavalla kuin muitakin aloja.
Siksi huutokaupattavien päästöoikeuksien osuuden pitäisi vastata muilla aloilla huutokaupattavien päästöoikeuksien keskimääräistä osuutta, kuten kansallisissa jakosuunnitelmissa vuosiksi 2008-2012 vahvistetaan. Päästökauppajärjestelmän yleinen tarkistus ratkaisee sen, mitä vuoden 2012 jälkeen tapahtuu.
Lopuksi totean, että olen kanssanne yhtä lailla huolissani tietyistä asioista, jotka liittyvät tarkistuksiin muiden kuin lentoliikenteen päästöoikeuksien käytön rajoittamisesta, muiden kaasujen kuin hiilidioksidin vaikutuksia koskevan kertoimen käytöstä sekä ylimääräisestä energiatehokkuuskertoimesta. Kaikilla näillä tarkistuksilla rajoitetaan lentoyhtiöiden mahdollisuutta kattaa päästönsä muilla päästöoikeuksilla kuin lentoliikenteen päästöoikeuksilla. Tämä on ristiriidassa sen avoimen päästökaupan perusperiaatteen kanssa, ja juuri sillä taataan kustannustehokkaat ratkaisut. Lisäksi nämä muutokset mutkistaisivat järjestelmää huomattavasti.
Komission ehdotuksessa esitetään jo lentoyhtiöille ylimääräisiä kannusteita polttoainetehokkuuden lisäämiseksi. Emme tarvitse mielestämme muita muutoksia, joilla vain monimutkaistetaan asiaa.
Lyhyesti sanottuna komissio voi hyväksyä parlamentin jäsenten esittämistä 100 tarkistuksesta 27 tarkistusta kokonaan, osittain tai periaatteessa. Annan parlamentin sihteeristölle luettelon, jossa esitetään komission kanta tarkistuksiin, myös tarkistukseen 47. Haluan todeta kyseisestä tarkistuksesta, että komissio pitää kiinni säännöksistä, joissa säädetään rekisteriä koskevan sääntelyn muuttamisesta, mutta se on valmis tarkastelemaan eri tapoja varmistaa, ettei lentoliikenteen päästöoikeuksien vaihtaminen vaikeuta jäsenvaltioiden näkökulmasta Kioton tavoitteiden noudattamista.
komission jäsen. -
Komission kanta parlamentin tarkistuksiin
Liesen mietintö
Komissio voi hyväksyä 27 tarkistusta täysin, osittain tai periaatteessa. Niiden numerot ovat 1, 3-5, 7, 8, 10, 14, 17, 26, 29, 30, 36-38, 40, 45, 47, 49, 51-53, 57, 65, 70, 76 ja 79.
Komissio ei voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia: 2, 6, 9, 11-13, 15, 16, 18-25, 27, 28, 31-35, 39, 41-44, 46, 48, 50, 54-56, 58-60, 61-64, 66-69, 71-75, 77, 78 ja 80-100.
Puhemies
(FR) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
Kirjalliset kannanotot (työjärjestyksen 142 artikla)
Christine De Veyrac  
kirjallinen. - (FR) Meidän on toimittava nopeasti ja tehokkaasti vähentääksemme kasvihuonekaasupäästöjä. Tämä on kiistaton tosiasia, jota ei voi enää kieltää. Tässä yhteydessä on ratkaisevaa pienentää liikenteen vaikutusta ilmaston lämpenemiseen. Teksti, josta keskustelemme, on yksi tähän tähtäävistä toimenpiteistä, ja kannatan tätä aloitetta.
Tästä säädöksestä on kuitenkin hyötyä vain, jos onnistumme sovittamaan ympäristötavoitteet yhteen kansalaisten liikkuvuutta koskevan tavoitteen kanssa ja kunnioitamme samalla EU:n ulkopuolisia maita.
Siksi on hyvin tärkeää, että hiilidioksidipäästöjä onnistutaan vähentämään aiheuttaen matkustajille mahdollisimman vähän kuluja. Ilmailualalle asetettavien vaatimusten on oltava paitsi riittäviä, jottei muilla aloilla toteutettuja päästövähennyksiä vaaranneta, myös tasapainoisia, jottei alan kasvua vahingoiteta.
Siksi hiilidioksidipäästöjen vähentämistavoitteet ovat mielestäni liian kovia ja niille asetettu aikataulu on liian tiukka. Vaikka ne ovatkin puhtaasti ympäristön näkökulmasta kunnioitettavia, ne ovat menettäneet kosketuksen todellisuuteen ja saattavat vaikuttaa haitallisesti.
Toivon, että nämä eri muuttujat otetaan huomioon huomisessa äänestyksessä.
Eija-Riitta Korhola  
kirjallinen. - (FI) Olemme ottamassa käyttöön ainutlaatuisen järjestelmän, kun lentoliikenteelle luodaan oma ilmastollinen instrumenttinsa. Lentoliikenteen päästökauppaan sisältyy riskitekijöitä, ja vetoankin, arvoisat kollegat, että huomioisitte muutaman merkittävän seikan.
Vaikka olemme syystäkin huolissamme lentoliikenteen kasvavista päästöistä, itse lentoliikenne on silti tulevaisuutta - jopa välttämätöntä ympäristön kannalta. Esimerkiksi arvostetun ja ympäristön kokonaiskuormituksen huomioon ottavan MIPS-tarkastelun mukaan lentoliikenteessä on ansionsa, ja se näyttäytyy nimenomaan tulevaisuuden ratkaisuna. Siksi täysin päästötön lentoliikenne ratkaisisi kuljetuksen päästöongelmat, ja sen tulisikin olla ensisijaisena tavoitteenamme.
Siksi kompromisseja rakennettaessa halusin päästökaupasta kertyvien tulojen ohjautuvan nimenomaan lentoliikenteen tutkimus- ja kehitystyöhön. Jos päästöjen kasvu huolestuttaa todella, liikenevät voimavarat olisi uhrattava nimenomaan päästöttömän liikenteen kehittämiseen. Toivottavasti myös neuvosto ymmärtää ajatuksen tärkeyden.
Toisaalta direktiivin tulisi myös turvata unionin reuna-alueiden edellytykset tasapuoliseen kilpailuun päästökauppajärjestelmässä. Tämä nousee esille erityisesti ei-huutokaupattavien oikeuksien jakomallissa. ATK-malli, joka perustuu koneen maksimikapasiteettiin, takaisi parhaiten päästökaupan tasapuolisuuden ja olisi lopulta ilmaston kannalta parempi. Näin siksi, että malli, jossa ei-huutokaupattavat päästöoikeudet jaettaisiin kuljettujen tavara- ja ihmismäärien mukaan, kannustaisi jatkolentojen käyttämiseen ja matkustajavolyymiltään suurien kaupunkien kautta lentämiseen.
Ilmaston suojelemiseen tarkoitetun järjestelmänhän tulisi kannustaa nimenomaan siihen, että lippujen hinnat määräytyisivät nykyistä enemmän todellisten lentokilometrien mukaan. Nyt monesti pidempi - ja siten enemmän ilmastoa kuormittava - lento, joka tekee lisäksi välilaskun, on hinnaltaan edullisempi. Ympäristön kannalta siinä ei ole järkeä.
Marian-Jean Marinescu  
kirjallinen. - (RO) Lentoliikenteen sisällyttäminen EU:n päästökauppajärjestelmään on hyvä toimenpide, joka korostaa EU:n uraauurtavaa työtä ilmastonmuutoksen torjumiseksi.
Lentoliikenteen päästökauppa ei saa johtaa lentojen määrän vähenemiseen ja lentolippujen hintojen nousuun, koska tästä olisi haittaa matkustajille, ilmailualalle ja liikenteen kestävälle kehitykselle. Teknisiin syihin on tärkeää puuttua nämä ehdot huomioon ottaen.
Päästöjä voidaan pienentää valmistamalla uudenlaisia, polttoainetehokkuutta lisääviä moottoreita, parantamalla lentokoneiden aerodynamiikkaa ja käyttämällä koneiden rungossa uusia metalliseoksia ja komposiittimateriaaleja.
Myös vaihtoehtoisten polttoaineiden alalla tehtävä tutkimus on otettava huomioon. NASA on ilmoittanut käynnistävänsä ohjelman löytääkseen tapoja parantaa kerosiinia.
Siksi tutkimuksen ja kehityksen määrärahoja on lisättävä ja alalle on houkuteltava yksityisiä investointeja. Samalla päästöoikeuksien huutokaupasta saadut tulot pitäisi käyttää tutkimukseen ja ilmailualan innovointiin, sillä näin pystytään löytämään konkreettisia ratkaisuja.
Pyydän myös neuvostoa ja komissiota jatkamaan neuvottelujaan kansainvälisten elinten sekä kumppaneina toimivien yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa, jotta saamme tehtyä kaikki tarpeelliset sopimukset ja vältettyä näin kansanväliset riidat näiden määräysten täytäntöönpanosta.
James Nicholson  
kirjallinen. - (EN) Lentoliikenne on sisällytettävä EU:n päästökauppajärjestelmään. EU:n päästökauppajärjestelmä perustettiin kaksi vuotta sitten, ja se on osoittautunut arvokkaaksi. Sen avulla pitäisi varmistaa, että ilmailuala torjuu omalta osaltaan ilmastonmuutosta. Meidän on kuitenkin uudistettava järjestelmää, jotta se toimisi tältä osin tehokkaasti.
Kukaan meistä ei tietenkään usko, että tämä muutos riittää yksinään ratkaisemaan päästöjä koskevan ongelman. Se kuitenkin osoittaa, että meillä on poliittista tahoa tehdä vaikeita päätöksiä planeettamme ja sen asukkaiden hyväksi. Meidän on myös välttämätöntä uudistaa päästökauppajärjestelmän toimintatapaa.
Näitä toimia toteuttaessamme meidän on varmistettava, etteivät lentolippujen hinnat nouse valtavasti ja aiheuta näin kohtuutonta rasitetta kuluttajille, ja tarkasteltava muita tapoja pienentää lentoliikenteen hiilidioksidipäästöjä. Tiedän, että EU:n liikenneministerit tekevät näin parhaillaan tutkiessaan eri tapoja uudistaa ilmaliikenteen valvontaa ja ottaa käyttöön uusia, kasvihuonekaasupäästöihin liittyviä laskeutumismaksujärjestelmiä.
Péter Olajos
kirjallinen. - (HU) Yhä useammat kehittyneiden maiden kansalaisista ymmärtävät, millaisen uhkan ilmastonmuutos aiheuttaa. Meidän on kuitenkin ryhdyttävä äärimmäisiin toimenpiteisiin, jos haluamme pienentää päästöjämme 20 prosenttia 13 vuodessa.
Valitettavasti tämänsuuntaisia toimia ei juuri toteuteta. Riippumatta siitä, minkä alan päästöjä tarkastelemme, aina joku esittää vastalauseita ja haluaa suojella juuri kyseistä alaa.
Tiedämme kuitenkin, että asettamamme tavoite on saavutettavissa vain, jos kaikki alat saadaan mukaan pienentämään päästöjä. Jos yhdelle alalle myönnetään poikkeuksia, jonkin toisen alan päästöjä on leikattava vieläkin enemmän. Mille alalle poikkeus myönnetään?
Lentoliikenne on tällä hetkellä varsin pieni ala, mutta se kasvaa dynaamisesti. Sen kasvu on läheisesti sidoksissa raaka-aineiden maailmanmarkkinahintoihin, joihin se itse vaikuttaa voimakkaasti. Me poliitikot tarjoaisimme todella eurooppalaisille yrityksille strategista tukea, jos loisimme niille innovointia edistävän ympäristön.
Tämä ei vaikuttaisi millään tavalla matkustajiin, koska hiilidioksidipäästöjen pienentämiseksi toteutettavat toimenpiteet nostaisivat lentolippujen hintoja Euroopan sisäisillä reiteillä vain noin yhden euron verran. Tämä on murto-osa siitä, mitä joudumme maksamaan terrorismin vastaisista turvatoimista! Tämän rinnalle tarvitaan kuitenkin tuhat kilometriä pitkä laadukas rautatie kilpailemaan lentoliikenteen kanssa, ja tämän mahdollistamiseksi lentoyhtiöiden on vastattava aiheuttamistaan kustannuksista aivan samalla tavalla kuin rautatie- ja tieliikenteenkin.
