Indlæg af et minuts varighed om politisk vigtige sager
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er indlæg af et minuts varighed om politisk vigtige sager.
Ádám Kósa
(HU) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne gøre opmærksom på chartret om grundlæggende rettigheder, for så vidt angår handicappede, i Lissabontraktaten. Europarådet arbejder for øjeblikket på et udkast til en ny henstilling om ikkeforskelsbehandling, og jeg vil gerne fremhæve tre aspekter. For det første må ingen i henhold til chartret blive forskelsbehandlet, hverken direkte eller indirekte, fordi de har et handicappet barn eller familiemedlem. For det andet kan forsikringsselskaberne ikke længere nægte at udstede forsikringer til personer med en genetisk sygdom eller et handicap. For det tredje lægges der i de rettigheder, der fremmes af EU-institutionerne og De Kristelige Demokrater, stor vægt på respekten for handicappedes livskvalitet. Jeg vil gerne gøre mine kolleger opmærksomme på alle disse punkter, da jeg vil bede Dem støtte oprettelsen af den tværfaglige handicapgruppe i denne uge.
Jarosław Kalinowski
(PL) Hr. formand! EU, hvor en ud af syv borgere tilhører et nationalt mindretal, kan være stolt af, at respekten for disse mindretals rettigheder i vidt omfang garanteres. Betydningen af EU's motto - forenet i mangfoldighed - er værd at understrege i den forbindelse. Alle vi i Parlamentet ved, at ægte demokrati kan kendes på den måde, dets mindretal bliver behandlet på. Lissabontraktaten indeholder en utvetydig forpligtelse til at respektere mindretals rettigheder, og chartret om grundlæggende rettigheder forbyder enhver form for forskelsbehandling på grund af etnisk oprindelse eller tilhørsforhold til et nationalt mindretal.
Desværre er der stadig lande i EU, som, på trods af at de har vedtaget internationale retlige forpligtelser på dette område, bevæger sig mod assimilering af mindretallene og decideret berøvelse af deres nationale identitet som et led i en bevidst politik. Litauen - for det er dette land, jeg taler om - har i mere end 20 år forskelsbehandlet sine borgere på forskellige af tilværelsens områder. Ikke alene er dette sket systematisk, men omfanget af denne praksis er også steget, siden landet tiltrådte EU. Den litauiske forfatningsdomstols afgørelse om, at polske efternavne kun kan skrives efter litauiske transskriptionsregler, er blot et eksempel.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Hr. formand! Den 14. oktober fremlagde Kommissionen sin årlige udvidelsesstrategi. I dette dokument evaluerer Kommission de fremskridt, der er gjort i landene på Vestbalkan og i Tyrkiet i en tid med global økonomisk krise, og de største problemer, som disse lande vil stå over for i den nærmeste fremtid.
I mit korte indlæg som medlem af Europa-Parlamentets delegation til Det Blandende Parlamentariske Udvalg EU-Tyrkiet vil jeg gerne opfordre Tyrkiet til at fortsætte arbejdet hen imod en reform, der skal skabe demokrati i hele landet og løse konflikterne med nabolandene hurtigt. Man er nået langt i tiltrædelsesforhandlingerne, der indeholder et krav om, at Tyrkiet gør en endnu større indsats for at opfylde kriterierne for medlemskab. Udsigten til EU-medlemskab bør være et incitament til at styrke demokratiet og overholde menneskerettighederne samt at modernisere landet yderligere og sikre, at det lever op til EU's standarder.
Marc Tarabella
(FR) Hr. formand, mine damer og herrer! Hvert sjette sekund dør et barn af sult et sted i verden, og antallet af mennesker, der lider af fejlernæring, har netop nået en milliard.
Denne meget alvorlige situation blev fordømt på G20-topmødet i Pittsburgh i september. På topmødet meddelte man, at der ville blive ydet 20 mia. USD i støtte til landbruget i udviklingslandene. For øvrigt var beskeden den samme på G8-topmødet i L'Aquila.
På verdenstopmødet om fødevaresikkerhed den 16. november i Rom under Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisationen var situationen dog helt anderledes. Her blev forslaget mødt med modstand fra næsten alle G8-lederne, og topmødet endte ikke med den ratificering af foranstaltningerne, som man havde forventet. Det er derfor næppe overraskende, at der ikke er angivet et nøjagtigt tal i teksten, der indeholder omkring 40 artikler - end ikke de 44 mia. USD, som Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisationen siger, at der årligt er behov for for at opretholde landbrugssystemerne i de fattigste lande.
Ophavsmændene til den endelige erklæring har blot gentaget det løfte, der blev givet af G8-medlemmerne i L'Aquila i denne sag. Jeg beklager derfor denne dobbeltmoral og stiller spørgsmålstegn ved, om G20-landene vil være i stand til at gennemføre disse foranstaltninger. Som den berømte franske komiker Pierre Dac plejede at sige: "Det kræver uendelig tålmodighed at vente for evigt på noget, som aldrig kommer".
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Hr. formand! Situationen i Vestsahara er meget alvorlig. Advarslerne fra Human Rights Observatory i Asturias - min region - og fra mange andre organisationer fortjener at blive taget alvorligt. Der er syv fanger, som venter på at komme for en militærdomstol, fordi de har besøgt deres familier i Tindouf, der er politiske fanger, der er tortur, personer er forsvundet, og en fredselskende heltinde og kandidat til Sakharovprisen, Aminatou Haidar, Saharas svar på Gandhi, er blevet fordrevet af områdets besættelsesmagt. Dette er aldrig set før i folkeretten.
Til fru Malmström, kommissionsmedlemmerne og de nye ledere i Rådet vil jeg gerne sige, at EU bør støtte denne yderst undertrykte befolkning. 20 år efter Berlinmurens fald er der en anden mur meget tæt på os, som er en hindring mod friheden.
Lyt til Aminatou! Red hendes liv!
Carl Haglund
(SV) Hr. formand! I de seneste uger har vi igen modtaget rapporter om den dårlige tilstand, som Østersøområdet befinder sig i. Jeg bliver derfor nødt til at sige et par ord om det i dag, også set i lyset af forliget mellem Rådet og Parlamentet i sidste uge om budgettet for 2010. Budgettet indeholder de ekstra 20 mio. EUR, som Parlamentet ønskede at bruge på Østersøstrategien, hvilket er glædeligt.
Jeg vil derfor minde Kommissionen om, når den nu er repræsenteret her, at der er behov for et juridisk grundlag for Østersøstrategien, hvis vi skal være i stand til at gennemføre den i praksis og rent faktisk bruge de midler, som er blevet afsat. Som allerede nævnt viser de rapporter, som vi har modtaget i løbet af de sidste par uger, at der er brug for øjeblikkelig handling. Der skal træffes forskellige foranstaltninger - hurtigt. Det er derfor mit håb, at vi alle smøger ærmerne op og kommer i gang meget snart. Der er behov for handling, ikke bare fra vores side, men også fra Kommissionen, Rådet og de berørte parter.
Hélène Flautre
(FR) Hr. formand! I torsdags var jeg i Tunis for at overvære retssagen mod digteren og forfatteren Taoufik Ben Brik, der blev dømt i Tunesien på grundlag af åbenlyst obskure sædvaneretlige anklager. Siden "valget" i Tunesien, der blev afholdt den 25. oktober, har de, der forsvarer menneskerettighederne, været udsat for vold og chikane i en grad, som jeg aldrig før har været vidne til, selv om jeg kender landet godt.
Den 25. oktober fik præsident Ben Ali uden tvivl hele det tunesiske folks utilfredshed med deres leder at føle, og ambassaderne og Kommissionen, der desværre ikke har politisk visum til at deltage i sådanne retssager, har udvist en generel mangel på interesse for denne sag, der udfolder sig.
Jeg mener, at vi skal være klare i mælet i dag. Vi er skyldige i ikke at have opfyldt vores retlige pligt til at gribe ind. Hvad afholder ambassaderne og Kommissionen fra at stille Ben Ali - i lyset af vores bindende aftaler og gensidige forpligtelser med Tunesien - til ansvar for hans handlinger, der går stik imod disse forpligtelser?
João Ferreira
(PT) Den handelsaftale, der blev underskrevet den 4. november mellem EU og Israel, og som har til formål at liberalisere handlen med landbrugsprodukter, forarbejdede landbrugsprodukter, fisk og fiskevarer, er uacceptabel af forskellige grunde, som vi vil komme ind på her.
For det første er den uacceptabel, fordi den er på linje med neoliberale politikker, der forværrer den aktuelle økonomiske og sociale krise, især i landbrugs- og fiskerisektoren. Problemet bliver dog særlig alvorligt, når disse politikker fremmes gennem en aftale med et land, der krænker folkeretten og det palæstinensiske folks mest grundlæggende rettigheder; et land, der ikke opfylder sine forpligtelser som aftalt i køreplanen for fred, som holder Gaza belejret, som opfører stadig flere bosættelser, og som fortsætter med at opbygge den mur, der fordriver palæstinensere fra Jerusalem. Dette er et land, der fortsætter med at optrappe krænkelserne af menneskerettighederne og den humanitære folkeret.
Vi tager afstand fra og fordømmer underskrivelsen af denne aftale, der omfatter handel med produkter fra israelske bosættelser i de palæstinensiske områder, hvilket understreger EU's unægtelige og uacceptable medskyld i de alvorlige krænkelser, som jeg netop har beskrevet.
Vi ønsker at udtrykke vores absolutte solidaritet med det palæstinensiske folk og forsvare dets ret til at opbygge en fri, uafhængig og suveræn stat.
Gerard Batten
(EN) Hr. formand! Eksilrusseren Pavel Stroilov offentliggjorde for nylig en række afsløringer om samarbejdet mellem det britiske Labour-Parti og Sovjetunionen under den kolde krig.
Sovjetiske arkivdokumenter viser, at Neil Kinnock som leder af oppositionen i 1980'erne henvendte sig til Mikhail Gorbatjov via hemmelige udsendinge for at se, hvordan Kreml ville reagere, hvis en Labourregering stoppede gennemførelsen af Trident-atommissilprogrammet. Hvis den rapport, som Mikhail Gorbatjov fik, er sand, betyder det, at Lord Kinnock kontaktede en af Storbritanniens fjender for at få godkendt sit partis forsvarspolitik og, hvis partiet fik regeringsmagten, Storbritanniens forsvarspolitik.
Hvis rapporten er sand, har Lord Kinnock gjort sig skyldig i forræderi. Dokumenterne, som nu er blevet offentliggjort, skal undersøges på højest muligt niveau af de britiske myndigheder, og Lord Kinnock skal have mulighed for at komme med sin udlægning af sagen.
Csaba Sógor
(HU) Hr formand! Det er et kedeligt faktum, at en politik, der retfærdiggør kollektiv fratagelse af mindretals indflydelse, stadig kan udgøre en hindring for integrationsprocessen. Jeg vil gerne takke formanden for hans arbejde med at sikre genopretning af normale tilstande i Slovakiet. Sprogloven er blot et kedeligt, lille eksempel. Sagen om Tjekkiet er et andet eksempel. Den tjekkiske regeringschef må vide, at selv uden Lissabontraktaten blev Benešdekreterne til gennem håndhævelse af princippet om kollektiv skyld og er ikke blevet ulovliggjort med gennemførelsen af chartret om grundlæggende rettigheder; de er faktisk stadig i modstrid med mere end seks europæiske dokumenter. Vi har tillid til, at Lissabontraktatens og EU's fremtid ikke vil være karakteriseret af en gentagelse af den kollektive fratagelse af mindretals indflydelse under Anden Verdenskrig, men af beskyttelsen af mindretals rettigheder i overensstemmelse med sædvanlig europæisk praksis i forhold til at garantere kulturel selvstændighed.
Anna Záborská
(SK) Den 20. november markerede 20-års-dagen for FN's vedtagelse af konventionen om barnets rettigheder.
Denne dag markerer også oprettelsen af den tværpolitiske gruppe om familie og beskyttelse af børn. De udfordringer, som EU står over for - f.eks. demografi, balancen mellem arbejde og fritid, pleje af personer, der er afhængige af hjælp, social integration, bekæmpelse af fattigdom blandt familier og børn og politikken om solidaritet mellem generationerne - betyder, at der er behov for den ekspertise, som ligger hos familieorganisationer, der har til formål at beskytte børns interesser.
I henhold til konventionen om barnets rettigheder skal børn for at kunne udvikle en harmonisk personlighed vokse op i et familiemiljø, der er baseret på glæde, kærlighed og forståelse. Den tværpolitiske gruppe om familie og børn i Parlamentet fungerer som platform for de pluralistiske holdninger hos medlemmer fra alle de politiske grupper. Jeg opfordrer alle medlemmer til at støtte denne gruppe i deres politiske partier og sikre Parlamentets fortsatte arbejde på dette vigtige område.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Situationen i det rumænske samfund i Italien er årsag til voksende bekymring. Hele Europa ved allerede, hvordan man har forsøgt at give et helt samfund skylden for lovovertrædelser, der er begået af en lille gruppe personer. Rumænerne står hver dag over for stadig stigende problemer kombineret med voksende intimidering og frygt.
Lad mig komme med et par eksempler. En rapport i pressen for nylig berettede om et åbenlyst tilfælde af forskelsbehandling. Direktøren for en italiensk udbyder af telefon-, kabel- og internettjenester bad sine ansatte om ikke at indgå kontrakter med rumænske borgere. I et andet eksempel pådrog en dreng, som var rumænsk statsborger med romabaggrund, sig en skade, men ingen af hospitalerne i Messina ville indlægge ham. Han døde på vej til Catania. Disse er blot et par konkrete hændelser, men rumænerne i Italien skal kæmpe med lignende problemer næsten hver eneste dag.
Jeg mener, at der på europæisk plan skal sendes et klart signal til den italienske regering om at stoppe denne forskelsbehandling af rumænske indvandrere.
Derek Vaughan
(EN) Hr formand! Jeg havde tænkt mig at tale om vigtigheden af de europæiske strukturfonde for regioner som Wales efter 2013, men jeg bliver nødt til at svare på hr. Battens indlæg tidligere om en fremtrædende britisk politiker og et tidligere medlem af Kommissionen. At beskylde sådan en person for forræderi er mildest talt uparlamentarisk, og han burde skamme sig. Jeg vil bede ham om at trække sine bemærkninger tilbage, og hvis han ikke gør det, mener jeg, at De skal bede ham gøre det, hr. formand.
Ivo Vajgl
(SL) Parlamentet vil snart få lejlighed til at høre fra kandidaten til posten som højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik.
Dette vil også være en slags test for os og en indikation af den indflydelse, som Europa kan få på fredsprocessen i Mellemøsten, samt et svar på spørgsmålet om, hvorvidt EU overhovedet kan spille en aktiv rolle i løsningen af disse problemer. Indtil videre har vi ikke opnået de store resultater, som det blev illustreret af min kollega, der talte tidligere.
I den senere tid er den onde cirkel med vold i Mellemøsten fortsat. Først affyrede terrorister fra Hamas raketter, hvorefter Israel svarede uforholdsmæssigt igen, og igen er det svært at skelne mellem civile og militære tab.
Efter min mening må vi ikke, ikke engang kortvarigt, slække på vores bidrag til fredsprocessen i Mellemøsten.
Chris Davies
(EN) Hr. formand! Soldater fra Det Forenede Kongerige og mange andre europæiske nationer kæmper og dør i Afghanistan. Vi får at vide, at det sker for at opretholde sikkerheden i vores eget land ved at forhindre al-Qaedas tilbagevenden, for at beskytte demokratiet, for at bekæmpe narkotika, for at støtte Pakistan eller for at sikre kvinders rettigheder. Jeg er dog ikke længere overbevist om nogen af disse forklaringer. Der er ingen klar politisk strategi, og jeg kan ikke se nogen dybere mening med, at vores soldater dør. I stedet for at skabe sikkerhed frygter jeg, at vores tilstedeværelse øger faren og giver islamiske ekstremister mulighed for at portrættere os som en fremmed, indtrængende fjende, der støtter en regering af krigsherrer og narkobaroner i en borgerkrig. Vores handlinger danner grobund for radikale, antivestlige, islamiske holdninger. Der er behov for en diplomatisk strategi. Vi må gå i dialog med Taliban, vi må fremme forsoning og søge at udvide sammensætningen af den nuværende regering, og vi må være forberedte på at trække vores soldater ud af Afghanistan.
Isabelle Durant
(FR) Hr. formand! Som De ved, indgik den belgiske stat og GDF Suez en aftale i oktober 2009, der forlænger og konsoliderer GDF Suez' monopol indtil 2025. Dette er stik imod liberaliseringspolitikkerne. Endvidere er der tale om en beslutning, som understøtter atomenergimonopolet, hvilket gør planer om vedvarende energi og arbejdspladser i den forbindelse til en endnu større udfordring.
Når man hører, at tilsynsmyndigheden i stedet for at være uafhængig i sidste instans har til hensigt at overlade markedstilsyn og prissætning til et opfølgningsudvalg med deltagelse af bl.a. GDF Suez, begynder jeg virkelig at undre mig. Jeg håber, at Kommissionen vil gøre noget ved denne sag og sætte fokus på en situation, hvor aktørerne har for mange hatte på.
Jeg håber derfor, at Kommissionen vil handle, især her umiddelbart før topmødet i København, hvor energispørgsmål - særligt vedvarende energi - naturligvis vil stå øverst på dagsordenen. Jeg håber, at Kommissionen vil sørge for, at Belgien ikke kommer til at opleve en såkaldt "pax electrica", hvis hovedformål er at styrke Electrabel GDF Suez' monopol.
Joe Higgins
(EN) Hr. formand! I morgen indleder titusinder af ansatte i den offentlige sektor i Irland en national strejke. Dårligt lønnede tjenestemænd, sygeplejersker, lærere og ansatte ved de lokale myndigheder er trætte af at blive gjort til syndebuk og være tvunget til at betale for en krise i den irske og globale kapitalisme, som de ikke er ansvarlige for.
Her fra Parlamentet vil jeg gerne sende min varmeste støtte til de arbejdstagere, der går i strejke i morgen. Den nuværende irske regering har ikke noget demokratisk mandat for sin brutale nedskæringsplan. Jeg opfordrer de irske arbejdstagere til at udvide aktionen, vælte denne udemokratiske regering, gennemtvinge et parlamentsvalg og lade folket bestemme.
Rådet og Kommissionen er også medansvarlige for de brutale nedskæringer i Irland. Disse institutioners troværdighed er reduceret yderligere i denne uge efter endnu en kynisk aftale mellem PPE og Socialdemokraterne om formandskabet og udnævnelse af en kvinde til posten som højtstående repræsentant for udenrigsanliggender, der aldrig har siddet som medlem af en folkevalgt forsamling, men blev udnævnt til denne nye post i kraft af sit medlemskab af et kammer af feudale fortidslevn, alene fordi hun er medlem af det britiske Labour-Parti.
Det er klart, at arbejdstagere i hele Europa selv må rejse sig og kæmpe i stedet for at være afhængige af det neoliberale flertal i Parlamentet.
Andreas Mölzer
(DE) Hr. formand! Hver syvende europæer tilhører et etnisk mindretal. På trods af dette prioriteres beskyttelse af autoktone mindretal i Europa ikke særlig højt. Mens Bruxelles aldrig bliver træt af at trække kompetencer væk fra medlemsstaterne, har Kommissionen, der påstår, at den ikke ønsker at blande sig i nationale anliggender, erklæret, at konflikter mellem mindretal skal løses af de berørte lande. Der findes ikke nogen fælles tilgang i Europa. Internationale lovbestemmelser anvendes temmelig forskelligt i de enkelte lande.
Frankrig anerkender f.eks. ingen etniske mindretal, og i Slovenien er AVNOJ's beslutninger stadig i modstrid med folkeretten. I Østrig derimod har det slovenske mindretal vide udviklingsmuligheder. Efter min mening afspejler disse åbenlyse forskelle et behov for en europæisk lov om etniske grupper. Hvis Europa vil beskytte den etniske mangfoldighed, der har udviklet sig gennem historien, er det afgørende at udarbejde en internationalt bindende europæisk lov om etniske grupper, der dækker autoktone mindretal. Dette ville give EU lejlighed til at bevise, at det tager beskyttelsen af den nationale mangfoldighed i Europa alvorligt.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Hr. formand! Ceremonierne den 9. november i år i Berlin i anledning af 20-års-dagen for Berlinmurens fald fandt sted for at mindes Tysklands genforening. Endvidere markerede de også Central- og Østeuropas vej mod frihed og demokrati og afslutningen på opdelingen, ikke alene af Tyskland, men af hele Europa.
Berlinmurens fald lå for enden af denne vej, men forandringsprocessen i Central- og Østeuropa begyndte med en række begivenheder ved den polske kyst og dannelsen af Solidaritet under ledelse af Lech Wałęsa i august 1980. Lad os også mindes frihedsdemonstrationerne i Ungarn i 1956 og juniprotesterne i Poznañ, begivenhederne i 1968 i Tjekkoslovakiet og de faldne skibsværftsarbejdere i Gdañsk i 1970.
Mange mennesker var tilknyttet oppositionen i forskellige lande, og de kæmpede for frihed og ære. Nogle af dem gav deres liv. Lad os ære dem. Lad os også mindes de politikere, som udviste stor opfindsomhed og beslutsomhed med hensyn til at skabe frihed, demokrati og markedsøkonomi.
Formanden
Jeg afbryder indlæggene af et minuts varighed om politisk vigtige sager for at komme med en meddelelse.
