Én aktie, én stemme - Proportionalitet i børsnoterede selskaber i EU (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om
mundtlig forespørgsel af Pervenche Berès for Økonomi- og Valutaudvalget til Kommissionen om én aktie, én stemme - B6-0014/2007) og
mundtlig forespørgsel af Giuseppe Gargani for Retsudvalget til Kommissionen om proportionalitet mellem ejerskab og kontrol i børsnoterede selskaber i EU - B6-0016/2007).
Pervenche Berès 
Hr. formand! Jeg takker for muligheden for denne forhandling om den mundtlige forespørgsel om "En aktie, en stemme". Ifølge en fælles pressemeddelelse fra Institutional Shareholder Services (ISS) og European Corporate Governance Institute (ECGI) af den 26. september 2006 havde de to institutter vundet kontrakten om at foretage en undersøgelse af princippet om "en aktie, en stemme".
Det er et punkt, som Parlamentet under en tidligere valgperiode behandlede indgående, ikke mindst i forbindelse med betænkningen om overtagelsestilbud. Ved afslutningen af denne lange, velargumenterede og gennemsigtige forhandling blev det besluttet, at medlemsstaterne i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet skulle have en vis frihed i forbindelse med strategier om "en aktie, en stemme" med henblik på at fastsætte måden, hvorpå disse strategier skulle fungere. Vigtigheden af ledelsen og de andre aktører som parter i styringen af virksomheden - være det ansatte, kreditorer, kunder eller leverandører - blev også kraftigt understreget ved denne lejlighed.
Ikke desto mindre bekræftede kommissær McCreevy helt tilbage i oktober 2005 sin hensigt om at underminere den balance, der var blevet skabt i forbindelse med forhandlingen af direktivet om overtagelsestilbud, endnu før evalueringen af dette direktivs funktion var blevet foretaget, og desuden inden direktivet var blevet gennemført fuldt ud i medlemsstaternes nationale lovgivning. Samtidig, og i betragtning af spørgsmålet om aktionærernes stilling i selskaber og om vurderingen af, hvilken aktionærstrategi der ville være mest gunstig for en erhvervsmæssig strategi og for udviklingen af Europas styrker i forhold til virksomhedsplacering, ser vi dag efter dag, at det nogle gange ville være nyttigt at åbne en debat om spørgsmålet om opbygning af loyalitet blandt en bestemt del af aktionærerne.
Endelig er vi klar over den betydning, som den nuværende Kommission under hr. Barroso tillægger konsekvensanalyser, navnlig i forbindelse med fastlæggelsen af den rette strategi. Dengang forhandlingen startede, sagde jeg: "fortæl mig hvem, I foreslår, skal udføre konsekvensanalysen, og jeg skal fortælle jer, hvad deres konklusioner vil være". Det forekommer mig, at jeg i dette tilfælde med stor sandsynlighed vil kunne forudse konklusionerne, eftersom de, der har vundet kontrakten om at foretage undersøgelsen af princippet om "en aktie, en stemme", er kendt for ved mange lejligheder at have været fortaler for selv samme princip. Vi er derfor forpligtet til at stille nogle spørgsmål, og det er emnet for den forhandling, som vi nu vil indlede.
Hvorfor finansiere en undersøgelse til en værdi af 450.000 euro, når vi allerede kender resultatet af den? Hvad er fordelen ved at give lobbyister midlerne til at finansiere deres argumenter, som tillige glorificeres af resultaterne af en undersøgelsen, der støttes af Kommissionen?
Jeg tvivler stærkt på, at de to tilbudsgivere, der er udvalgt til at foretage undersøgelsen, reelt opfylder de generelle krav om uafhængighed og uvildighed. Det er i den forbindelse også vigtigt at påpege, at ISS's aktiviteter i USA i øjeblikket granskes af børstilsynet SEC og børsen i New York, som har en stor mistanke om interessekonflikt. Lige som SEC og børsen i New York bør vi være på vagt over for en ikkerepræsentativ indsamling af oplysninger og uforholdsmæssig indflydelse fra store aktører i kæden af mellemmænd og rådgivere, der er involveret i udøvelsen af aktionærernes stemmeret i selskaber, og ikke reagere impulsivt ved vægte selv samme aktionærer højere.
Lad os huske på, at da Parlamentet i juli havde muligheden for at udtale sig om den seneste udvikling i og udsigterne for selskabsretten, anmodede det om en uvildig analyse af den empiriske og teoretiske dokumentation vedrørende medlemsstaternes forskellige ejerskabsmodellers indvirkning på den økonomiske effektivitet, ejerkontrol med selskaber og muligheden for grænseoverskridende transaktioner. Samtidig bad vi imidlertid også om en pålidelig analyse af selskabsretten i medlemsstaterne i et bredere økonomisk og retligt perspektiv og af de forskellige virksomhedsledelsesmodeller.
Jeg fornemmer ikke, at det, som Kommissionen har sat i gang ved at godkende forslaget til en undersøgelse foretaget af disse to institutter, vil give os de rette betingelser for en forhandling, som er på højde med den udfordring, som spørgsmålet om "en aktie, en stemme" repræsenterer. Jeg håber, hr. Kyprianou, at De vil være i stand til at viderebringe Parlamentets bekymringer til den ansvarlige kommissær, hr. McCreevy, og at disse bekymringer - så snart undersøgelsens konklusioner foreligger - vil være indprentet i folks hukommelse, således at vi kan få en ansvarlig og effektiv forhandling af dette spørgsmål.
Klaus-Heiner Lehne 
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg kan ubetinget støtte det, som fru Berès netop har sagt, for begge mundtlige forespørgsler handler i princippet om det samme.
Direktiv om overtagelsestilbud ser ud, som det gør, fordi princippet om "én aktie, én stemme" ikke findes i Europa, og det må siges helt klart. Det ser også ud, som det gør, fordi det dengang under drøftelserne om overtagelsesdirektivet ikke var muligt at opnå enighed om at få princippet om "én aktie, én stemme" vedtaget. Det var jeg indstillet på at acceptere dengang, men der var ikke de nødvendige flertal i hverken Parlamentet eller i Rådet.
Jeg synes, at der i den offentlige debat bliver lagt for meget i den rapport, som Kommissionen nu har fremlagt om gennemførelsen af direktiv om overtagelsestilbud, for den siger faktisk blot, at medlemsstaterne stort set har gennemført direktivet, som de skal, og har gjort brug af de optioner, som direktivet åbner op for, hvilket nøjagtigt var hensigten med lovgivningen.
Det vil dog først blive interessant, når Kommissionen som fastlagt i direktiv om overtagelsestilbud fremlægger sin første rapport om anvendelsen af overtagelsesdirektivet i 2011/2012, for vi vil da have nået et punkt, hvor vi kan drage konklusioner med hensyn til om det, vi har gjort med det - dvs. benchmarking og lade markedskræfterne råde - har været en succes eller ej, eller om det så bliver nødvendigt at overveje yderligere lovgivning, men det punkt vil vi først nå i 2011 eller 2012, når vi får den første konkrete rapport om anvendelsen af direktivet. Det punkt er vi ikke nået til endnu.
Jeg kan tilføje, at vi - dvs. Parlamentet og Rådet som lovgivere - med stort flertal har lagt os fast på en lang række emner, som er blevet diskuteret i dag, herunder direktiv om overtagelsestilbud. Med hensyn til den såkaldte gennembrudsregel - som jo er den afgørende benchmark - insisterede vi på, at den skal omfatte alle pre-bid og post-bid defenses, selv om der naturligvis vil være visse undtagelser her.
Vi har ikke medtaget de aspekter, som ikke udgør nogen hindring for overtagelser, og det har vi gjort på baggrund af simple regneeksempler og simple matematiske beregninger. Et af disse aspekter er de såkaldte præferenceaktier, som har været undtaget fra gennembrudsreglen lige fra starten. En af grundene til det var, at indehaverne af præferenceaktier får udbetalt mere end andre. En anden var, at de ifølge selskabsretten kun må udgøre maksimalt 50 % af kapitalen, hvorfor de altså aldrig kan binde mere kapital end de egentlige stamaktier, som er stemmeberettiget.
Af tilsvarende grunde blev de franske dobbelte stemmerettigheder også undtaget fra gennembrudsreglen dengang. For det første fordi der ikke var tale om stemmerettigheder i en særlig klasse, som så at sige er garanteret på lang sigt, men om at belønne langsigtede investeringer, hvor disse stemmerettigheder bliver konverteret til normale stemmerettigheder efter en vis periode. For det andet fordi det med gennembrudsreglen ikke længere spiller nogen rolle, om der er tale om dobbelte stemmerettigheder eller normale stemmerettigheder, når man når op på 75 % - som typisk er grænsen for at kunne opnå et gennembrud. På en generalforsamling vil jeg altid have et flertal. Det var grunden til, at vi indførte en undtagelse for disse stemmerettigheder.
Vi medtog dog også multiple stemmerettigheder og stemmeretsbegrænsninger under gennembrudsreglen, fordi de er virkelige overtagelseshindringer. Vi har her også den særlige situation, at der er disparitet mellem ejerskab på den side og kontrol - dvs. stemmeflertal - på den anden side, og vi havde den holdning, at det ville være forsvarligt at lade gennembrudsreglen gælde her også, såfremt virksomheder eller medlemsstater gør brug af denne option.
Jeg vil gerne gentage noget, som fru Berès nævnte, nemlig at vi i hr. Szejnas betænkning eftertrykkeligt gav udtryk for den holdning, at markedskræfterne først skulle have lov til at udfolde sig, så vi kunne se, hvordan direktivet virker i praksis, og at vi vil afgøre, om der er behov for yderligere skridt, når Kommissionen har fremlagt sin første rapport i 2011/2012.
Jeg har nu hørt, at Kommissionen leger med tanken om at komme med en anbefaling om emnet. Jeg vil gerne sige helt ærligt, at det er jeg meget lidt begejstret for af to grunde. For det første fordi vi i Parlamentet generelt er stadig mere skeptisk over for at ty til denne form for soft law. Desuden risikerer Kommissionen, at Parlamentet vedtager en sådan anbefaling i form af en initiativbetænkning og skriver noget helt andet ind i den end det, som Kommissionen påtænkte med sin anbefaling. Hvis det sker, vil anbefalingen intet være værd, for en anbefaling har kun en virkning, hvis man kan gå ud fra, at lovgiveren på et senere stadium er villig til at støtte en sådan ordning. Men siger lovgiveren nej, er anbefalingen intet værd.
For det andet er det ikke helt klart for mig, hvad hensigten med en sådan anbefaling skulle være. I artikel 10 i direktiv om overtagelsestilbud har vi vedtaget omfattende regler om gennemskuelighed, ifølge hvilke alle virksomheder skal offentliggøre alle eksisterende hindringer for en overtagelse. Det er strenge regler om gennemskuelighed, og jeg spørger mig selv, hvad en anbefaling egentlig skulle udrette her.
Denne forespørgsel er stillet af endnu en grund, som også er nævnt i Retsudvalgets forespørgsel. Vi er naturligvis interesseret i Kommissionens holdning til den udvikling, der er opstået på baggrund af generaladvokatens afsluttende udtalelser i Volkswagen-sagen, hvor han for første gang ikke skulle behandle klassiske gyldne aktier, men stemmeretsbegrænsninger og andre regler. Efter hans opfattelse er de ligesom gyldne aktier i strid med traktaten. Er der overhovedet behov for lovgivning, hvis EF-Domstolen følger denne afgørelse? Falder alle hindringer dermed ikke automatisk bort? Det ville være interessant at høre Kommissionens holdning til det.
Markos Kyprianou
Hr. formand! Jeg vil gerne takke medlemmerne for deres spørgsmål. Min kollega hr. McCreevy beklager, at han ikke kan være her i aften, men jeg kan forsikre Dem om, at han vil blive informeret om resultaterne og indholdet af aftenens forhandling.
Det er sandt, at der blev iværksat en undersøgelse i september, og dens formål er at dække de forskellige aspekter af proportionalitet mellem kapital og kontrol, hvordan dette anvendes eller ikke anvendes i medlemsstaterne, hvordan det påvirker afvigelsen fra princippet, og hvordan det påvirker institutionelle investorer. Undersøgelsen havde også til formål at analysere de relevante nationale reguleringsordninger.
Leverandørerne blev valgt på den sædvanlige, enkle måde. Der blev afholdt offentlig licitation, og valget var enkelt. Den bedste ophavsmand blev valgt, og de specifikke leverandører udarbejdede og afgav det bedste tilbud. Jeg er imidlertid nødt til at afklare to ting: Der vil ikke finde en konsekvensberegning sted, så forskningen vil blive udført på konkret vis på den aktuelle situation i medlemsstaterne, og der vil ikke blive fremlagt forslag eller henstillinger.
Både leverandørerne og underleverandørerne er kendt for original, uafhængig forskning af høj kvalitet inden for selskabsret og selskabsstyring, og deres tilstedeværelse i Europa udgør en væsentlig fordel i forhold til at levere komparative analyser, der omfatter forskellige juridiske traditioner. Underleverandørerne har et godt ry og specialiserer sig i selskabsret og lovgivning om værdipapirer, og undersøgelsesteamet afgav det bedste tilbud baseret på videnskabelig kompetence og professionel anseelse og integritet.
Som tidligere nævnt vil undersøgelsen omfatte udvidet stemmeret, stemmeløse præferenceaktier, selskabspyramider og andre instrumenter, der opfylder de samme funktioner til beskyttelse af kontrollerende aktionærer, og undersøgelsen vil omfatte gyldne aktier og tildeling af særlige rettigheder til offentlige myndigheder.
I denne sammenhæng har Kommissionen på dette tidspunkt noteret sig generaladvokatens forslag til afgørelse vedrørende Volkswagen-loven. Generaladvokaten anser den for at være en uberettiget restriktion, der krænker EU-lovgivningen. Kommissionen afventer Domstolens afgørelse.
Hvad angår direktivet om overtagelsestilbud, ved vi, at det sigter mod at eliminere visse forsvar, der benyttes af selskaber i overtagelsessituationer. Ét sådant forsvar for selskaber er at udnytte stemmeret vis-a-vis kapital, men erfaringen viser, at det store flertal af medlemsstater, hvis de står over for potentielle overtagelser, er modvillige til at neutralisere deres selskabers uforholdsmæssige stemmerettigheder. Ikke desto mindre er vi stadig tidlig på den hvad angår gennemførsel af et direktiv. Kommissionen har ingen intentioner om at genåbne forhandlingen om overtagelsesdirektivet på nuværende tidspunkt. Uanset hvilke politiktilkendegivelser Kommissionen får ud af proportionalitetsundersøgelsen, vil de ikke gælde for overtagelsestilbud. Kommissionen mener, at de bør betragtes som to forskellige initiativer.
Afslutningsvis vil jeg gerne understrege, at en beslutning om fremtidige skridt i forbindelse med det spørgsmål, der er under debat i forbindelse med proportionalitet, vil blive taget i lyset af resultatet af undersøgelsen. Hvorvidt vi fremlægger et forslag, og hvad indholdet af forslaget bliver, vil afhænge af resultatet af undersøgelsen og af den konsekvensvurdering, der i øjeblikket udføres sideløbende. Vi befinder os derfor stadig i undersøgelsesfasen og første proceduremæssige fase. Vi vil som altid tage Parlamentets holdning og synspunkter meget alvorligt.
Manuel Medina Ortega
Hr. formand! Vi takker hr. Kyprianou, fordi han er her os på dette fremskredne tidspunkt af aftenen, selv om diskussionen formentlig ville have været meget mere interessant, hvis kommissær McCreevy havde været til stede, efter som vi har en løbende dialog med ham om denne slags spørgsmål.
Det er klart, at diskussionen knap nok er begyndt endnu. Parlamentet og Rådet vedtog direktivet om kapitalkoncentrationer. For nylig har vi vedtaget et direktiv om aktionærernes rettigheder, og det er klart, at det rejser grundlæggende spørgsmål om selskabernes struktur.
Det demokratiske princip om "en stemme, en aktie" fungerer på nuværende tidspunkt ikke i hele EU, og som fru Berès har påpeget, befinder vi os nu i en situation, hvor der er mulighed for store manipulationer af markedet via nogle enkelte aktører.
Det er klart, at konsekvensundersøgelser kan være nyttige, men de er kun nyttige, hvis de udføres ordentligt. Det, der bekymrer os her i Parlamentet, er, at man på en måde sætter ulven til at vogte får. Dvs. at hvis konsekvensundersøgelserne udføres af store selskaber, der er specialister i at manipulere markederne, vil anbefalingerne fra disse selskaber betyde en større markedsmanipulation.
Som påpeget af hr. Lehne vil De Europæiske Fællesskabers Domstols kommende afgørelse af Volkswagen-sagen få indflydelse på den kommende udvikling af EU-retten, men Europa-Parlamentet bryder sig under ingen omstændigheder om, at man fortsætter med at anvende henstillinger, den såkaldt "bløde ret" i EU.
Der er en mere passende vej, nemlig lovgivning, selv om tiden muligvis endnu ikke er inde til at lovgive, efter som vi ikke har fået en vurdering af det, der sker i forbindelse med kapitalkoncentrationerne.
På nuværende tidspunkt foregår der en slags stor revolution i Europa i forbindelse med kapitalkoncentrationer, med større politisk involvering og en større usikkerhed i forbindelse med de grænseoverskridende operationer, f.eks. på grund af den samtidige forekomst af offentlige beskyttelsessystemer og private systemer. Det er et politisk meget vigtigt spørgsmål, men det indeholder også nogle juridiske aspekter.
Jeg synes, at det er vigtigt, at Parlamentet for det første påpeger, at det ikke sætter pris på anvendelse af den såkaldt "bløde ret", men at der er brug for lovgivning, at Parlamentet byder konsekvensundersøgelserne velkommen, men at de skal være objektive og ikke lægges i hænderne på sektorer, der kan udnytte dem til egen fordel, og at det er muligt, at der ikke er nogen grund til at haste lovgivningsforanstaltninger igennem uden først at have undersøgt situationen.
Men som tidligere nævnt sker der i dag store ændringer af hele EU's system, og konsolideringen af en europæisk ret i forbindelse med koncentrationer og aktionærernes rettigheder kræver flere undersøgelser og ikke mindst meget større samarbejde mellem Parlamentet og Kommissionen.
Jeg håber, at hr. Kyprianou vil viderebringe hr. McCreevy vores interesse i dette spørgsmål, og vores håb om, at vi kan blive ved med at diskutere det med Kommissionen, som vi hidtil har gjort.
Wolf Klinz
Hr. formand! Princippet om "én aktie, én stemme" er yderst attraktivt i et såkaldt aktionærdemokrati, og kommissær McGreevy - som er den ansvarlige på området - frygter, at enhver form for afvigelse herfra kunne mindske gennemskueligheden og begrænse aktionærernes rettigheder, men afvigelser behøver ikke nødvendigvis at være skadelige, for de kan medføre øget konkurrence og innovation og samtidig tilgodese forskellige typer aktionærer, som har forskellige interesser og optræder forskelligt.
Kommissionen planlægger nu at offentliggøre en anbefaling om proportionalitet mellem ejerskab og kontrol til efteråret baseret på resultaterne af en omfattende undersøgelse. Hr. Lehne har allerede været inde på det problematiske ved denne anbefaling, og fru Berès formoder - i mine øje med rette - at en undersøgelse pålagt ISS, European Corporate Government Institute og Sherman [amp] Sterling muligvis ikke er så objektiv, som omstændighederne egentlig påkræver, hvorfor jeg appellerer til Kommissionen om først at komme med konkrete forslag, når der er foretaget en omfattende og objektiv undersøgelse af situationen i Europa og efter en kritisk evaluering af vores erfaringer med direktiv om overtagelsestilbud. Det er her vigtigt at se på fordele og ulemper ved alle mekanismer, som afviger fra princippet om "én aktie, én stemme", hvad enten der er tale om pyramidestrukturer i Italien, præferenceaktier i Tyskland, dobbelt stemmeret i Frankrig eller A- og B-aktier i de nordiske lande.
Vi må skelne nøje mellem på den ene side ønsket om at gøre aktionærernes kontrol proportional med de aktier, de ejer, og på den anden side virksomhedernes ønske om aftalefrihed, stabile aktionærstrukturer og tilstrækkelig handlefrihed og foretage en afvejning heraf. Under alle omstændigheder skal det sikres, at enhver afvigelse fra princippet om "én aktie, én stemme" bliver gennemskuelig, og at aktionærerne har ret til at vide, om de ejer eller erhverver aktier, som begrænser deres medindflydelsesmuligheder i virksomheden og deres kontrol over den måde, den bliver ledet på.
Ieke van den Burg
(NL) I morges stod der i de nederlandske aviser, at ISS, som vi taler om her, på det kommende aktionærmøde i DSM, et stort nederlandsk multinationalt selskab, anbefaler sine kunder at modarbejde planen om at udbetale en ekstra loyalitetsdividende til de aktionærer, som beholder deres aktier i dette selskab i tre år eller længere. Jeg synes netop, at DSM's plan er en fremragende idé for at opmuntre aktionærerne til at være ansvarlige. Ekstra dividende kan bruges til dette, men også en større stemmevægt. Det kan være en anden lovlig form. Jeg har derfor hele tiden modsat mig gennemtrumfningen af det såkaldte aktionærdemokrati med princippet om én aktie, én stemme.
Under diskussionen om overtagelsesdirektivet blev det for første gang taget op. Den oprindelige hensigt med det 13. direktiv var slet ikke at etablere et kongerige med aktionærers kontrol med selskaberne, men simpelthen at beskytte mindretalsaktionærer og gøre en anstændig overtagelse mulig. Det lykkedes imidlertid en række fanatiske berørte parter at gøre princippet om én aktie, én stemme absolut, og den største fortaler var ISS, ikke blot ud fra ideologiske motiver, men også fordi deres handel simpelthen består i at samle stemmeret og yde proxy service til aktionærer.
Med al respekt for Kommissionens erklæring synes jeg, det er højst mærkværdigt, at en sådan undersøgelse foretages af en kontrahent, som er så klart forudindtaget og impliceret. Jeg har også orienteret mig om gennemførelsen af undersøgelsen. Jeg har set de spørgeskemaer, som i øjeblikket cirkulerer i dels investeringsselskaber, dels virksomheder. Virksomhederne spørges simpelthen bare, om de anvender visse CEM'er (Control Enhancing Mechanisms) såsom pyramidestrukturer, certificering, gyldne aktier osv. Investorerne gribes imidlertid helt anderledes an. De får en række ledende spørgsmål om deres mening om alle disse dårlige foranstaltninger. På den måde kan jeg også forudsige resultatet af denne undersøgelse.
Kort sagt er jeg allerede på forhånd meget betænkelig, hvad angår resultatet af undersøgelsen, og jeg tror ikke, den kan være et godt grundlag for videre konklusioner og for planer som f.eks. om at udarbejde en henstilling. Lad os først komme ind på grundene til, at virksomheder har sådanne CEM'er, og hvorfor der på nuværende tidspunkt, hvor aktionæraktivisme i form af hedgefonde griber om sig, igen opstår et nyt behov for beskyttelse mod kortsigtet investeringsaktivitet. En fundamental debat med Parlamentet er nødvendig, inden Kommissionen træffer nogen som helst forholdsregler eller udvikler nogen som helst videre aktiviteter.
Markos Kyprianou
Hr. formand! Jeg vil gerne takke medlemmerne for forhandlingen. Jeg skal gøre det meget kort.
For det første vil jeg gerne sige til hr. Medina Ortega, at jeg beklager, at jeg ikke var i stand til at inspirere til en mere interessant forhandling, eftersom jeg ikke er den ansvarlige kommissær. Det var imidlertid meget interessant for mig, fordi det minder mig om mit tidligere liv som advokat. Jeg finder disse spørgsmål yderst interessante. Lad mig først og fremmest forsikre Dem om, at jeg naturligvis vil orientere og informere min kollega. Men jeg forstår, at De alle vil få lejlighed til at diskutere disse spørgsmål yderligere med den ansvarlige kommissær, eftersom han vil deltage i møder i både Økonomi- og Valutaudvalget og Retsudvalget en gang i marts, og alle disse spørgsmål vil blive taget i betragtning.
Jeg vil gerne gentage, at hvad Kommissionen foretager sig, vil afhænge af undersøgelsen og konsekvensvurderingen. Hvad angår undersøgelsen blev beslutningen om leverandører truffet med udgangspunkt i vores regler og bestemmelser under hensyntagen til Fællesskabskravene. Jeg vil gerne endnu en gang minde Dem om, at det er en faktuel undersøgelse, der ikke vil fremlægge henstillinger. Det vil blive gjort af Kommissionen. Så jeg er sikker på, at resultatet vil blive et afbalanceret og forholdsmæssigt synspunkt, naturligvis afhængigt af undersøgelsens resultater.
Pervenche Berès
(FR) Hr. formand! Vi har lyttet nøje til kommissærens svar. Ikke desto mindre er det nødvendigt at overbringe følgende budskab til hr. McCreevy: Vi kan naturligvis ikke vide, hvad kommissæren vil konkludere på baggrund af resultaterne af undersøgelsen, men vores bekymringer vedrører selve undersøgelsen, endnu før resultaterne foreligger, i betragtning af de spørgsmål, som institutterne bag undersøgelsen har opstillet.
Jeg mener, at det er det budskab, som skal overbringes til hr. McCreevy.
Formanden
Fru Berès, jeg er sikker på, at kommissær Kyprianou har forstået Dem fuldt ud.
Hermed er forhandlingen under ét afsluttet.
