Handelsavtal om åtgärder mot varumärkesförfalskning (Acta) (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är kommissionens uttalande om ett handelsavtal om åtgärder mot varumärkesförfalskning (Acta).
Karel De Gucht
Herr talman, ärade ledamöter! Ni bad mig att komma hit till parlamentet för att förklara var vi befinner oss i förhandlingarna om Acta - det internationella handelsavtalet om åtgärder mot varumärkesförfalskning. Jag delar er uppfattning om att detta är en viktig fråga, och det är tredje gången på mindre än ett år som jag är här för att diskutera den med er.
Var befinner vi oss? För att ta det kort: Vi är nästan i hamn. Faktum är att förhandlare från EU och tio andra länder avslutade den senaste förhandlingsrundan den 2 oktober 2010. De har löst nästan alla frågor och endast ett fåtal kvarstår ännu. Jag återkommer till det senare.
En konsoliderad och i stort sett stabiliserad text till det föreslagna avtalet offentliggjordes för två veckor sedan. Jag hoppas att detta har gett er möjlighet att upptäcka att kommissionen mycket samvetsgrant har respekterat de principer som jag lagt fram i mina tidigare inlägg här i kammaren.
Det är mycket viktigt att komma ihåg att Acta är ett avtal som rör skyddet av immateriella rättigheter. Det innebär att avtalet inte tvingar någon av sina undertecknare att skapa nya materiella rättigheter eller att ändra befintliga. Undertecknarna förbinder sig endast att se till att rättsinnehavarna kan hävda sina rättigheter fullt ut om, när och där de finns.
Acta handlar om att ta fram ett nytt verktyg för att se till att befintliga immateriella rättigheter får ett effektivt skydd. Detta är nödvändigt om vi vill fortsätta att spela en ledande roll i ”kunskapsekonomin”. Tvärtemot vad vissa tycks göra gällande handlar Acta inte om att skapa någon slags ”Storebror”.
Jag vet att ni hade synpunkter på att förhandlingarna fördes bakom stängda dörrar och att förhandlingstexterna inte offentliggjordes. Efter en begäran från kommissionen har olika versioner av texten offentliggjorts och våra förhandlare har kommit hit efter varje runda för att svara på alla era frågor. Vi vidtog dessa åtgärder för att se till att vi kunde diskutera ämnet i ett klimat av ömsesidigt förtroende.
Jag vill även nämna att ombudsmannen nyligen konstaterade, just inom ramen för Acta-förhandlingarna, att det var motiverat att upprätthålla sekretessen för vissa viktiga förhandlingsdokument. Ombudsmannen bekräftade att bevarandet av sekretessen var lagligt och i linje med 2001 års förordning om tillgång till handlingar.
Jag ska nu belysa några av huvuddragen i Acta. För det första: en bred omfattning av de immateriella rättigheterna. Med tanke på de många immateriella rättigheter som europeiska aktörer åberopar för att skydda sina uppfinningar har vi kämpat för, och uppnått, en bred omfattning. Vi har särskilt lyckats se till att EU:s geografiska beteckningar kommer att behandlas likvärdigt.
Detta är en framgång för EU. Utan kommissionen skulle det inte finnas med i utkastet till Acta-fördraget. Jag vet att det kanske inte är så långtgående som vissa hade önskat sig - till exempel när det gäller gränsåtgärder. Motiverade skillnader kommer att kvarstå, och Actas parter kommer inte att behöva införa EU:s system för att skydda geografiska beteckningar genom system som är unika i sitt slag.
För det andra: I Acta fastställs för första gången en internationell standard för intrång i upphovsrätten på Internet. Internet är den mest globala, öppna och snabbrörliga marknaden, där musik, filmer, böcker och programvaror är i omlopp. Miljontals varor med förfalskade varumärken säljs varje dag via Internet. Acta representerar därmed en banbrytande - men ändå välavvägd - nivå av harmonisering och öppenhet för de regler som gäller för sådana överträdelser, samtidigt som det helt och hållet följer EU:s regelverk.
Låt mig understryka att Acta inte kommer att ändra EU:s regelverk. Detta begärdes i våra förhandlingsdirektiv och vi har respekterat det till punkt och pricka, som framgår av texten.
För det tredje: Acta ger oss ett balanserat avtal som hanterar de fyra huvudsakliga frågor som ledamöterna uttryckt oro över, av följande fyra skäl.
För det första påverkar inte texten skyddet av grundläggande rättigheter eller skyddet av personuppgifter.
För det andra respekterar man den viktiga roll som ett fritt Internet spelar och säkrar tjänsteleverantörernas roll, liksom det europeiska systemet för upphovsrättsliga undantag, till exempel det europeiska systemet för villkorade undantag från ansvar för Internetoperatörer. Europeiska undantag, såsom privat eller pedagogisk användning, kommer att fortsätta att gälla.
För det tredje hänvisas i texten till de bestämmelser i Trips-avtalet som tryggar den nödvändiga jämvikten mellan rättighetsinnehavarnas rättigheter och allmänhetens intresse, och som lyfter fram ”behovet av att de immateriella rättigheterna bidrar till teknisk innovation, social och ekonomisk välfärd eller hälsoskydd”.
För det fjärde erkänns i Acta uttryckligen betydelsen av att garantera tillgång till läkemedel genom att man hänvisar till Doha-förklaringen i denna fråga, samt genom att man uttryckligen utesluter patentintrång från avsnitten om skydd vid gränserna och straffverkställighet.
Hur är läget just nu och vad blir nästa steg i Acta? Det gick inte att slutföra texten i Tokyo. Parterna hade kvar några reservationer, som ännu återstår att ta upp inom de närmaste veckorna. Det gäller framför allt två frågor.
För det första: Bör patentintrång inkluderas eller undantas från tillämpningsområdet för civilrättsliga tvister? Det vore intressant att höra era åsikter i denna fråga. Jag är orolig för att ett generellt undantag av patent - en viktig immateriell rättighet - riskerar att leda till att många branscher inte kan dra nytta av fördelarna med detta kapitel. Jag tänker till exempel på fordonsindustrin, maskinindustrin, läkemedelsindustrin och den lantbrukskemiska industrin.
För det andra: Den andra viktiga frågan rör EU:s förslag om att de Internetåtgärder som Acta föreskriver ska gälla inte bara upphovsrätten, utan -åtminstone - även varumärkesintrång. Som ni vet kan man på Internet hitta tusentals erbjudanden om förfalskade varor där europeiska märken används, och det kan gälla kläder, kosmetika, klockor eller till och med livsmedel. Jag anser att vi bör ta itu med dessa överträdelser som sker via Internet eftersom det egentligen är samma sak som överträdelser i samband med fysiska varor i verkligheten.
Avslutningsvis är jag fullt och fast övertygad om att det är mycket viktigt att ta itu med det utbredda missbruket av europeisk immateriell egendom runtom i världen. Acta kan ge ett viktigt bidrag i riktning mot detta mål, i full överensstämmelse med gällande EU-lagstiftning. Acta är det första viktiga internationella avtalet om immateriella rättigheter sedan Trips-avtalet i WTO från 1994. Här gör man också en god avvägning med hänsyn till medborgarnas och konsumenternas rättigheter.
Jag ser fram emot en fortsatt nära dialog med Europaparlamentet och mot ett lyckat slutförande av avtalet och dess efterföljande godkännande.
Daniel Caspary
Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill framföra mitt uppriktiga tack till kommissionsledamoten för att han flera gånger under de senaste månaderna tagit tillfället i akt att för det första rapportera hit till plenarsammanträdet och för det andra delta i frågestunder med det berörda parlamentsutskottet, antingen själv eller genom sin personal. Det är rätt och viktigt att vi försäkrar Europaparlamentet om att kommissionen verkligen rapporterar om läget i förhandlingarna på ett öppet sätt. Jag anser att vi därmed också blir kapabla att bedöma och därför godkänna eller avvisa ett sådant avtal på grundval av säker information.
Mitt intryck just nu är att många kritiker håller på att få slut på argument mot Acta-avtalet. Jag tycker det är bra att det gemensamma regelverket förblir oförändrat. Det skulle vara riktigt bra om kommissionen återigen kunde visa oss att detta verkligen är spikat och klart. Det finns fortfarande en del parlamentsledamöter som hyser tvivel om detta och jag vore tacksam om kommissionen kunde förklara den här frågan igen på ett tydligt och entydigt sätt - kanske kunde man till och med låta kommissionens rättstjänst kontrollera saken. Jag tycker att det är positivt att Acta-avtalet uppenbarligen är inriktat på genomförandet av befintlig lagstiftning, snarare än utformningen av nya lagar.
Jag välkomnar särskilt avsnittet om Internet. Det är verkligen på tiden att vi vidtar åtgärder beträffande filmer, musik, böcker och programvaror som är i omlopp på Internet. Jag är inte ute efter att kriminalisera någon av våra medborgare, men jag anser att det måste vara möjligt för konstnärer och upphovsmän att också utöva sina immateriella rättigheter på Internet, och jag välkomnar att Acta-avtalet är ett första steg i denna riktning.
Jag skulle definitivt ha föredragit att hantera hela frågan inom ramen för WTO. Jag konstaterar dock även att vi saknade lämpliga samtalspartner inom WTO, och det är anledningen till att Acta-avtalet verkligen är en bra början. Jag skulle vara tacksam om kommissionen, kanske efter det att Acta-avtalet har ingåtts, gjorde allt den kunde för att se till att så många andra länder som möjligt undertecknar avtalet och även visade lite flexibilitet i fall där det råder tvivel.
Jag välkomnar särskilt att ni har lyckats få med information om geografiskt ursprung - som champagne, skotsk whisky, parmaskinka och så vidare - och jag vill gratulera er till detta. Jag menar att detta är ett stort steg framåt för EU:s intressen. Det måste vara möjligt att trygga och skydda vår europeiska ursprungsmärkning och information på samma sätt som varumärken som Coca-Cola, Kellogg's Cornflakes och liknande. Jag anser att vi måste vidta aktiva åtgärder här i våra producenters intresse.
Du ställde en fråga angående patent: Å ena sidan pekar avtalets titel tydligt i en annan riktning, men å andra sidan upplever våra företag stora problem i detta avseende och jag föreslår att vi kanske kan diskutera saken ordentligt på måndag när du deltar i sammanträdet i utskottet för internationell handel.
Grattis till det ni har åstadkommit. Jag vill uppmuntra er att visa uthållighet när det gäller de återstående frågorna. Jag ser fram emot den dag då parlamentet kan besluta om man ska godkänna eller förkasta avtalet på grundval av slutformuleringen.
Kader Arif
Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Vi har helt klart en text framför oss vars komplexitet bekymrar många av oss och i än större utsträckning, enligt min åsikt, de europeiska medborgarna. Jag bad om öppenhet, Karel De Gucht, och det gav du oss. I dag är jag en aning oroad.
Utöver de rent tekniska frågorna är den största risken som jag ser det den riktning vi börjat röra oss i när det gäller det alltmer komplicerade förhållandet mellan individuella friheter och Internet. Världen förändras snabbt och vi är alla medvetna om det. Vi är alla medvetna om den revolution som äger rum vad gäller tillgång till information men också till kultur via detta verktyg.
I dagens värld, när sådan tillgång är omedelbar och kostnadsfri, undergrävs de traditionella referenspunkterna. Vår mest komplexa uppgift är därför att utforma nya bestämmelser, eftersom reglering är nödvändig, inte bara för att skydda konstnärer och rättighetsinnehavare, men jag vill inte heller att man struntar i de individuella friheterna.
När det gäller skyddet av fri- och rättigheter, där skyddet av rätten till privatliv är bland de viktigaste, oroas jag bland annat av att Acta ger möjlighet att kontrollera resenärers personliga tillhörigheter och bagage vid gränserna. Innebär detta att våra mobiltelefoner, våra mp3-spelare och våra datorer kan komma att sökas igenom av tullmyndigheter på spaning efter olagligt nedladdade filer?
Enligt kommissionen är detta bara en möjlighet, eftersom den exakta term som används i texten inte är bindande. Det sägs att medlemsstaterna får välja om de vill tillåta genomsökning av personligt bagage. Men vi kan väl tala allvar en liten stund. Hur kan man förvänta sig att en sådan formulering inte ses som ett incitament till att utföra sådana kontroller? Tror ni verkligen att en regering, särskilt om den är utsatt för en del påtryckningar från landets musikindustri - och jag nämner avsiktligt detta exempel - inte kommer att utnyttja den möjlighet Acta ger för att förskjuta sin nationella lagstiftning i riktning mot ökad kontroll av passagerare som anländer till landets territorium?
Ett annat problem är att straff utdelas automatiskt om det kan bevisas att filer som innehas av en enskild person är avsedda för kommersiellt bruk. Men vem avgör om filerna vi innehar är av kommersiell natur eller inte? Vissa kanske hävdar att en person med 500 låtar på sin mp3-spelare nödvändigtvis har kommersiella syften, men varför skulle andra neka sig möjligheten att sätta gränsen vid 300, 100, 50 eller 10? För en illvillig person räcker det faktiskt att illegalt ladda ned en enda film i syfte att göra tusentals kopior av den, och det blir då kommersiell verksamhet.
Slutligen kommer straffen att utmätas av domstolar i respektive land, men en EU-medborgare som gripits på grundval av särskilt bindande lagstiftning av gränsmyndigheterna i ett land som undertecknat avtalet kommer inte att ha någon möjlighet att bestrida det. Är det er önskan att sådana övergrepp ska bli möjliga? Var det inte kommissionens ansvar att göra allt den kunde just för att garantera att avtalet skulle förbjuda genomsökning av personliga tillhörigheter?
Jag har medvetet tagit upp endast denna fråga i kväll, men ni har tagit upp många fler som vi kommer att införliva i den resolution som jag har begärt och som vi ska rösta om som vanligt under nästa månads plenarsammanträde. Jag vill be dig, Karel De Gucht, att ta hänsyn till resultatet av denna omröstning som kommer att ligga i linje med vårt åtagande, det vill säga, jag ber dig att ta hänsyn till Europaparlamentets yttrande innan du undertecknar rättsakten.
Niccolò Rinaldi
för ALDE-gruppen. - (IT) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Förhandlingarna har varit svåra, med starka motsatta åsikter och olika tolkningar av konsekvenserna av detta avtal. Såvitt jag kan förstå innebär förhandlingsläget just nu att det finns en obalans i behandlingen av geografiska beteckningar och varumärken, till förmån för de senare, samt att man i strid mot artikel 22 i Trips-avtalet inte kommer att kunna agera mot märken som använder benämningar som skyddas av geografiska beteckningar. ”Parmesan” - ett av ett flertal möjliga exempel - kan fritt produceras som ”Parmesan” i Förenta staterna och Australien och exporteras till Kina eller någon annanstans, i direkt konkurrens med europeiska produkter, som har geografiska beteckningar som en av sina styrkor. Följaktligen verkar de europeiska produkterna stötta illojal konkurrens utan något effektivt skydd från Acta-avtalet. Jag skulle vilja ha ett förtydligande i detta avseende.
”Parmesan” betyder ”från Parma”, inte Australien eller Förenta staterna, och motsvarande gäller för alla europeiska geografiska beteckningar. Vi måste vara försiktiga, för om vi, när 2000-talets globalisering fortgår, om några år inte längre har kvar våra geografiska beteckningar kommer det delvis att bero på dagens felaktiga val och vi kommer att förlora en mycket stor del av vår identitet. I detta avseende skulle avtalet vara oacceptabelt om allt detta var tillåtet enligt Acta.
Vi har också frågan om Internet, som redan nämnts. EU är positivt till ett samhälle där kunskapen är vitt spridd och öppen för alla, och Acta får inte på något sätt upprätta restriktioner av den fria tillgången till Internet. Mycket har uppnåtts i denna fråga. Kommissionsledamot Karel De Gucht har gett oss viktiga garantier, men det skulle vara oacceptabelt om unionens regelverk befläckades, vilket fortfarande verkar vara fallet, av möjligheten till rättsliga förelägganden enligt artikel 2 och av möjligheten till brottspåföljder, även för enskilda användare, i enlighet med artikel 2.14.1.
Jag uppskattar de mycket viktiga garantierna om tillgång till läkemedel för utvecklingsländer, men vi vet att listan över länder som ansluter sig till Acta är mycket begränsad och utesluter varumärkesförfalskningens stormakter, i synnerhet i Asien, men inte bara där. Med tanke på allt vi har att förlora beträffande geografiska beteckningar och risker på Internet är därför intrycket - för närvarande - att avtalet endast innebär nackdelar, och med utgångspunkt från detta är det kanske bättre att låta det vara.
Jan Philipp Albrecht
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Herr talman, kommissionsledamot De Gucht! Det är uppenbart att Acta-avtalet som förhandlats fram kommer att antas inom kort. Det är ett avtal som medför en lång rad åtaganden av de avtalsslutande parterna för att stärka skyddet av immateriella rättigheter. Som ledamöter av Europaparlamentet kommer vi snart att bli ombedda av er, kommissionen, att godkänna avtalet. Parlamentet har dock nu i flera månader gjort klart att ett antal av de avsiktsförklaringar som gjorts av EU inom ramen för Acta-avtalet riskerar att gå längre än gällande EU-rätt. Det är inte bara oklart huruvida det finns tillräcklig kompetens för denna typ av handelsavtal, som inbegriper bestämmelser om t.ex. straffåtgärder och ingrepp i grundläggande rättigheter; vi saknar också information om i vilken utsträckning Acta kommer att tvinga fram att olagliga åtgärder införs i EU. Av denna anledning måste Acta skickas tillbaka till förhandlingsbordet. Ändå är ni beredda att underteckna avtalet nu. Därför vill jag först och främst fråga dig: Har ni redan skrivit på avtalet? Om inte, när tänker ni göra det? För det andra: När får vi en ingående konsekvensanalys av i vilken utsträckning Acta kan komma att påverka de grundläggande rättigheterna inom EU? Jag ser fram emot att få höra dina svar.
Syed Kamall
för ECR-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag tycker att vi ska börja med att välkomna vissa av de uttalanden som gjorts i kväll och det faktum att kommissionen efter Tokyorundan lämnade över texten till parlamentet, som till sist kommer att ha möjlighet att ge sitt eventuella medgivande till dessa avtal. Att man rör sig mot större öppenhet menar jag är något som bör välkomnas av hela parlamentet. Det här var ju ett av de områden där samförstånd rådde i parlamentet - vi kanske var oense på vissa punkter, men vi var överens om mer och mer öppenhet.
Större öppenhet innebär att vi minskar mängden falska spekulationer om förhandlingarnas innehåll, men lyfter i rättvisans namn också fram kommissionens positiva roll för att försöka övertala förhandlingsparterna om behovet av större öppenhet. Jag tror att vi här i parlamentet har spelat en roll genom att sätta press på kommissionen, så att den i sin tur kan tala med sina förhandlingspartner om behovet av större öppenhet.
Det finns naturligtvis olika åsikter om immateriella rättigheter här i kammaren. Det är helt klart en viktig fråga för upphovsrätts- och varumärkesinnehavarna. Jag hoppas att Acta blir ett viktigt steg vad gäller tillämpningen bland alla aktiva parter och att det bygger på Trips-avtalet från mitten av 1990-talet.
Personligen tycker jag att man bör göra en distinktion mellan den digitala och den fysiska världen. I en värld av ökad processorkraft, ökad lagringskapacitet och ökad bandbredd ser vi en tendens till att priserna går mot noll, och många inom exempelvis musikindustrin har inte förmått reagera på detta. Jag förstår dock efter att ha talat med juridiska experter att det är mycket svårt att kodifiera detta i ett avtal.
När det gäller produktionen av generiska läkemedel är jag glad över att Acta skyddar upphovsrätter och varumärken men undantar patent från gränsåtgärder, så att man undviker att generiska läkemedel som transporteras genom EU tas i beslag. Men jag har en fråga eftersom kommissionen inte var ansvarig för att förhandla för EU:s räkning då det gällde kapitlet om brottspåföljder, som behandlades av rådet på medlemsstaternas vägnar. När vi nu debatterar frågan om brottspåföljder, hur ska vi bära oss åt för att få de två olika förhandlingarna om det civilrättsliga och det straffrättsliga kapitlet att stämma överens?
Det är en fråga till dig, Karel De Gucht. Du kan rycka på axlarna, men det ska bli intressant att höra ditt perspektiv på detta.
Helmut Scholz
för GUE/NGL-gruppen. - (DE) Herr talman, herr kommissionsledamot! Den här veckan har de amerikanska senatorerna Bernie Sanders och Sherrod Brown skrivit till det amerikanska patentverket och begärt en noggrann kontroll för att garantera att ordalydelsen i det förhandlade Acta-avtalet kan förenas med gällande amerikansk lagstiftning. Lita på att vi här i kammaren fullgör vår skyldighet genom att granska avtalet i förhållande till EU-lagstiftningen. Min grupp är för ett grundligt tillvägagångssätt och att det får ta den tid som krävs, även om du återigen har gett oss mycket detaljerade svar på frågorna angående unionens regelverk. Detta beror på att de frågor som vi hade möjlighet att ställa till kommissionen under de avrapporteringsmöten som du nyligen erbjöd oss efter förhandlingarna, och som jag vill tacka dig för, inte riktigt blev besvarade till vår fulla belåtenhet. Din chefsförhandlare ingav oss ofta känslan av att vi var - om jag får uttrycka mig vardagligt här - något av hädare, ute efter att ifrågasätta den heliga skriften, snarare än att behandla de farhågor vi gav uttryck för på uppdrag av EU:s medborgare.
Icke desto mindre har en del av vår ursprungliga kritik beträffande de inslag som rör Internet haft viss effekt och några av de skadligare förslagen har lämnats därhän.
Angelika Werthmann
(DE) Herr talman! Acta-förhandlingarna tycks vara mer eller mindre avslutade. Ordalydelsen i den senaste versionen av avtalet låter redan som en lagtext så som den tillämpas i enskilda medlemsstater. Acta-avtalet kommer knappast att innebära någon förändring av den rådande rättsliga situationen i EU. Avtalets ursprungssyfte var att förbättra efterlevnaden. Men i det avseendet kan jag inte identifiera några specifika lösningar i förslaget. Före offentliggörandet blev det känt att man skulle stryka de kritiserade punkterna. Men den här versionen verkar inte ta tillräcklig hänsyn till de olika motstridande intressena. Exempelvis lyder avtalets artikel 2.2 så här: ”Förfaranden som antas, upprätthålls eller tillämpas för att genomföra detta kapitel ska vara opartiska, rättvisa och sörja för att rättigheterna för alla dem som omfattas av förfarandena skyddas i tillräcklig utsträckning.” Kapitlet om tillfälliga åtgärder innehåller ingen uttalad hänvisning till rätten till korrekta rättsliga förfaranden, inte heller någon bestämmelse för att bekräfta behovet av att förstöra förfalskade produkter.
Sist men inte minst - vi har nu fått veta att de sista punkterna i förhandlingen ska färdigställas via e-post. De sista punkterna inkluderar tillämpningsområdet för avtalet som helhet. Nog borde väl det vara definierat innan vi börjar formulera innehållet? Det skulle kanske också föranleda en del praktiska lösningar i själva avtalet.
Cristiana Muscardini
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill tacka kommissionen och i synnerhet kommissionsledamot Karel De Gucht, för de tuffa förhandlingar som man genomför med Förenta staterna, en uppgift vars syfte är att hitta en konvergenspunkt i ett avtal som tråkigt nog aldrig tycks bli klart.
Vi är fortfarande långt från en lösning på de immaterialrättsliga problemen, som fortsätter att vara en tvistefråga mellan två block som skiljer sig åt, både ekonomiskt och politiskt. Inom EU måste vi fortsätta att koncentrera oss på två grundläggande punkter. Det måste bli obligatoriskt att skydda europeiska ursprungsbeteckningar i såväl civila termer som tulltermer, eftersom dessa i dag tillfogas skador som påverkar inte bara livsmedelsindustrin, där förfalskade produkter leder till illojal konkurrens när man använder namn som kopierar och leder tankarna till kända europeiska märken, utan också skadar industrier med verksamhet inom sektorer som design och mode. Detta skadar affärsverksamheten, immaterialrätten, forskningen och - som alltid - konsumenten.
En andra central punkt är behovet av gemensamma regler för att kontrollera försäljning via nätet: försäljningen av filmer, böcker, musik, läkemedel och miljoner andra förfalskade varor sker kontinuerligt via Internet, utan någon som helst kontroll. EU måste sända ett tydligt budskap till resten av världen: handelsavtalet om åtgärder mot varumärkesförfalskning måste bli ett bålverk mot all förfalskning.
Emine Bozkurt
(NL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Internationella avtal måste läggas fram för parlamentet för godkännande. Det är väsentligt att vi som parlamentsledamöter kan utöva vår vetorätt när så behövs, men nu har vårt arbete blivit så gott som omöjligt. Om och om igen har vi tvingats be kommissionen att klargöra nuläget i Acta-förhandlingarna. Men vi blir alltid avfärdade med en massa ord. Först lugnar man oss genom att säga att förhandlingarna är långt ifrån klara och nu säger du att det här bara är ett verkställighetsavtal och att inga ändringar kommer att göras i unionens regelverk eller i medlemsstaternas lagstiftning.
I så fall skulle jag vilja fråga: vad är det då för mervärde med Acta? Man har sagt att Acta varken kommer att harmonisera straffrättsliga påföljder eller innebära något indirekt åläggande i stil med en ”tredje-gången-gillt”-policy. Men nu står vi här igen och diskuterar innehållet i avtalsutkastet, närmare bestämt de punkter som jag har nämnt. Jag tar dagligen emot meddelanden från bekymrade medborgare och företag och det finns fortfarande en generell enighet mellan grupperna i Europaparlamentet om att avtalsutkastet undergräver de grundläggande rättigheterna för EU-medborgarna och för tillfälliga besökare från länder utanför EU. Därför vill jag klart och tydligt ställa den här frågan: vad finns det för specifika fördelar med att anta Acta? Förklara gärna på vilket vis texten från den 2 oktober innebär något positivt och nödvändigt.
Jag har också en mycket specifik fråga till kommissionsledamot Karel De Gucht: när ska förhandlingsparterna träffas igen för att diskutera Acta? Vilka parter har inte godkänt avtalet? Av vilka orsaker? Den ena frågan efter den andra. Återigen, man har sagt oss att de avslutande detaljerna ännu inte finns med i avtalet. Hur ska vi kunna ingå ett avtal som har förhandlats fram bakom kulisserna?
Marietje Schaake
(EN) Herr talman! I går godkände kommissionen en strategi för att integrera EU:s rättsligt bindande stadga om de grundläggande rättigheterna. Det var liberalerna, dvs. vi, som föreslog det, så det är musik i mina öron.
I dag har kommissionen lagt ut information om Acta, tre veckor efter det att de senaste förhandlingarna avslutades. På sajten finns ett stycke som kallas ”Acta-avtalets positiva aspekter”, men det finns också några frågor som skulle kunna klassificeras på annat sätt.
För det första, faller även handelsavtal eller fördrag om verkställighet - vilket jag menar att Acta faktiskt är - under integrering av grundläggande rättigheter? Ska kommissionen göra någon utvärdering?
För det andra, är kommissionen beredd att gå tillbaka till förhandlingsbordet om det finns risk för att grundläggande rättigheter åsidosätts genom Acta-avtalet? Tänker kommissionen vänta med att avsluta förhandlingarna för att beakta parlamentets resolution i början av nästa år? Såvitt jag vet har inget land satt sin signatur på någon enda Acta-sida.
Vad Internet beträffar står det i uttalandet att Acta är banbrytande. I förordet står det att syftet med Acta är att ”främja samarbetet mellan tjänsteleverantörer och rättighetsinnehavare”. Artikel 2.18.3 fortsätter: ”Varje part ska bemöda sig om att främja samarbete inom näringslivet för att effektivt förebygga brott mot upphovsrätten. Detta innebär utomrättsliga åtgärder och utmanar maktfördelningen”. I artikel 2.18.4 anges att en behörig myndighet, som inte nödvändigtvis är juridisk, bör ha befogenhet ”att beordra en online-leverantör att snabbt ge en rättighetsinnehavare tillräcklig information för att identifiera en beställare vars konto uppges har använts för brott mot upphovsrätten”.
Förutom att peka på ordet ”uppges”, vill jag betona att leverantörer av Internettjänster är bekymrade över att de ska behöva se till att lagen efterlevs. Det måste alltså göras plats under rubriken ”Acta-avtalets negativa aspekter” för att fastställa den aspekt som rör grundläggande rättigheter och som fortfarande finns kvar i det aktuella förslaget och som kommissionen från och med nu enligt lag är skyldig att integrera.
Eva Lichtenberger
(DE) Herr talman, herr kommissionsledamot! Eftersom texten i Acta-avtalet har blivit tillgänglig ser vi att den ger upphov till många fler frågor än svar. Detta beror delvis på den mycket otydliga och vaga rättsliga terminologi som används här och var, och som verkar inkludera allting men inte utesluta någonting. Här vill jag ta upp en viktig fråga och det är uppmaningen till samarbete mellan tjänsteleverantörer och rättighetsinnehavare för att verkställa rättigheter. Ska vi tolka det som att exempelvis att Warner Brothers ska samarbeta med leverantörer av Internettjänster nästan som med polisrepresentanter? Hur skulle det fungera i detalj? Innebär det att man ska ”streama över Internet” för att identifiera överträdelser? Förvirringen härrör från att exempelvis uttrycket ”privat användning eller kommersiell användning” inte är tillräckligt definierat och att man inte har hittat någon gängse definition. Jag anser att det här är en mycket problematisk fråga eftersom den är förenad med privatisering av juridiska rättigheter.
Såsom nämndes redan i går har kommissionen åtagit sig att genomföra en konsekvensbedömning av alla nya bestämmelser i förhållande till de medborgerliga rättigheterna. När kan vi vänta oss konsekvensbedömningen i förhållande till Acta-avtalet? Vad kan vi förvänta oss av bedömningen och när får vi möjlighet att läsa den? Detta är avgörande för att vi ska kunna utvärdera avtalet.
Sajjad Karim
(EN) Herr talman! Som union har vi famlat i mörkret när vi mött de utmaningar som den tidiga Internetåldern inneburit. Vi är förstås inte ensamma - situationen är likadan i många av våra partnerländer, men vi måste alla sluta oss samman och arbeta för en harmonisering av bekämpningen av varumärkesförfalskning.
Det är absolut nödvändigt att skydda upphovsrätten, men vi måste hitta en balans för att se till att yttrandefrihet och innovation inte hämmas. Det är angeläget för oss att se till att den balans som uppnåtts i Gallo-rapporten ges vederbörligt erkännande i avtalet för att tillväxt, konkurrensförmåga och innovation ska uppmuntras att blomstra samtidigt som vi åstadkommer ett nödvändigt skydd för rättighetsinnehavare. I avtalet finns inget utrymme för ett förenklat synsätt i regeltillämpningen eller tillämpningsstrategin. Medlemsstaterna har fått flexibilitet, och vi stöder det. Kommissionsledamot Karel De Gucht har sagt att Acta är ett bra första steg för att ta itu med grupper som sysslar med varumärkesförfalskning och piratkopiering på och utanför Internet.
Beträffande EU förväntar vi oss ett utförligt förslag om upphovsrättskydd och en grundlig konsekvensbedömning som Europaparlamentet ska granska, analysera och skärskåda på medborgarnas vägnar.
Christofer Fjellner
Acta, eller Anti-Counterfeiting Trade Agreement som det står för, är ju väldigt kontroversiellt. Det har varit väldigt kontroversiellt här i Europaparlamentet, men också i Sverige som jag representerar. Jag har varit väldigt kritisk, framförallt mot mycket av det som jag uppfattat som hemlighetsmakeri, att texter varit hemliga osv. Det har skapat en känsla och en atmosfär där myter kring avtalet har kunnat frodas. Den segaste av alla verkar vara myten om att tullen, som en konsekvens av Acta, ska börja granska Ipods och datorer. Jag hörde den senast här i plenum idag. Men nu när vi har alla texter och när allt ligger på bordet så kan jag se det var fel och att det var just myter. Jag tror att om Shakespeare hade skrivit en pjäs om debatten kring Acta så hade han döpt även den till ”Mycket väsen för ingenting”.
Kommissionen har lovat att Acta inte ska förändra någonting i EU:s lagstiftning och när jag läser detta så uppfattar jag samma sak. Att man inte ska ändra något i lagstiftningen innebär att man inte ändrar någonting i medborgarnas vardag och att det inte är någonting som förändrar medborgarnas relation till t.ex. Internet.
Det betyder dock inte att Acta är oviktigt eller att det är onödigt som någon har sagt här i kammaren. Tvärtom så skapar Acta en global guldstandard för skyddet av immaterialrätt. Det är viktigt och ligger i både Sveriges och Europas intresse. Det minskar antalet konflikter och är det någonting som jag hör när jag träffar svenska företag så pratar de framförallt om behovet av att upprätthålla patent och skydda de immateriella äganderätter som de har. Det är bra, särskilt utanför Europa. Jag har blivit lugnad och trygg när jag har läst de förhandlingsdokument som vi har fått. Jag är övertygad om att även medborgarna kommer att bli det. Det gör att jag känner mig ganska trygg inför den fortsatta behandlingen av den här frågan i Europaparlamentet.
Françoise Castex
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot! Som initiativtagare till den skriftliga förklaringen om handelsavtalet om åtgärder mot varumärkesförfalskning (Acta) tillsammans med mina kolleger Stavros Lambrinidis, Zuzana Roithová och Alexander Alvaro, vill jag först av allt tacka er för det arbete som ni lagt ned på att garantera insyn och samstämmighet, i synnerhet de senaste veckorna. Min tacksamhet stannar för ögonblicket där, eftersom texten fortfarande är mycket oklar beträffande centrala frågor.
För det första säger du att den här texten inte kommer att ändra unionens regelverk, men hur är det med de nya straffrättsliga påföljderna för brottslig medhjälp och anstiftan till brott mot upphovsrätten, som du vill särskilja från förfalskning?
Hur ska vi kunna undgå att tänka på vad som händer i Frankrike med hotet från Hadopi-lagen och potentiella straffpåföljder för neutralitet hos tekniska mellanhänder. Den här texten har förhandlats fram av rådet och ligger därför utom räckhåll för kommissionens förhandlingsområde och därför kanske utanför unionens regelverk.
För det andra verkar det som om Acta-kommittén har möjlighet att införa ändringar i texterna. Du förstår nog vår oro inför perspektivet att vi ska anta en text som kan ändras. Återigen - vi kan inte lägga fram en blanco-check för det blivande Acta-sekretariatet, och de reservationer som vi kommer att formulera beträffande tolkningen av texten när vi röstar om resolutionen, kommer att avgöra vår inställning i fråga om ratificeringen av texten.
Christian Engström
(EN) Herr talman! Den 10 mars i år antog parlamentet med överväldigande majoritet en resolution som bland annat gav uttryck för att avtalet inte skulle möjliggöra några tredje-gången-gillt-förfaranden. Det beror på att vi inte vill att leverantörer av Internettjänster (ISP) ska börja agera som privata polisstyrkor eller tvingas ta på sig den rollen.
Kommissionen har flera gånger, i olika muntliga uttalanden, framfört att detta inte är fallet. Jag välkomnar dessa uttalanden. Men när vi läser texten står det redan följande i förordet: ”önskan att främja samarbete mellan tjänsteleverantörer och rättighetsinnehavare med avseende på relevanta intrång i den digitala miljön”. I artikel 2.18.3, som Marietje Schaake citerade, står det därefter, ”ska bemöda sig om att främja samarbete inom näringslivet för att effektivt förebygga brott mot upphovsrätten”. Om detta inte betyder ”tredje gången gillt”, vad betyder det då?
Det är gott och väl att tala om samarbete mellan rättighetsinnehavare och leverantörer av Internettjänster, men vad är det man har tänkt att Internettjänstleverantörerna ska göra? Om de inte går med på det, vilka åtgärder ska man vidta mot dem? Jag är mycket oroad över att språket i avtalet - som Françoise Castex sade - är så tvetydigt att det inte klart framgår vad som avses. Jag har fortfarande kvar de viktiga frågor som varit med hela vägen och jag vill mycket gärna se en ordentlig utvärdering av hur de grundläggande rättigheterna beaktas i det här avtalet.
Jörg Leichtfried
(DE) Herr talman, herr kommissionsledamot! Strävan att uppnå ett bra internationellt avtal är mycket berömvärd och jag medger gärna att det är en långt ifrån enkel uppgift. Men när vi överväger sådana avtal måste vi vid någon punkt stanna upp och fråga: vilka vinner och vilka förlorar på resultatet? Jag får känslan av att det ger fördelar till ett fåtal människor som vill göra feta vinster och som har föga intresse av att stödja mänskliga rättigheter, fri information, osv. och att det faktiskt skadar många fler än vad det i grund och botten gagnar.
Jag är fortfarande inte klar över situationen beträffande generiska produkter. Det går inte att uppnå så mycket genom straffrättsliga påföljder. Men vi vet att civila åtgärder i kombination med höga ersättningar osv. kan tillfoga mycket mer skada än straffrättliga förfaranden. Därefter kommer frågan om varumärkesskydd kontra ursprungsmärkning. Vi har just haft en diskussion där vi konstaterade att ursprungsmärkning får allt större betydelse och erbjuder möjligheter utanför varumärkesskyddets ramar. Men nu verkar allt hänga på frågan om varumärkesskydd.
Idén om att använda leverantörer av Internettjänster som en de facto privat polisstyrka, vilket tidigare nämnts av andra ledamöter, är ett begrepp som jag i högsta grad tillbakavisar. Vem ska kontrollera leverantörerna? Det finns ingen skyldighet att tillhandahålla information och inget dataskydd, vilket faktiskt skulle vara fallet med offentliga organ. Allt detta gör mig bekymrad. Dessutom vet jag inte vad konsekvensbedömningarna kan åstadkomma när det gäller mänskliga rättigheter, och jag undrar framför allt vad kommissionen kommer att göra om parlamentet börjar betrakta det här som en urvattnad lösning och vägrar att stödja avtalet.
Judith Sargentini
(NL) Herr talman! Jag föreställer mig att huvudsyftet med det här avtalet kan vara att motverka förfalskning av väskor och klockor. Men ett avtal som innebär att näringslivet måste samarbeta för att bekämpa brott mot upphovsrätten framstår för mig som en början på något mer komplicerat. Om jag går tillbaka till ämnet handväskor, uppfattar jag det som att en garvare kan tvingas att be den som tillverkar blixtlås och spännen att kontrollera identiteten hos dem som köper väskorna. Ska alltså vi som myndigheter lägga en sådan polisiär uppgift på den typen av företag? Det skulle vara en mycket olycklig utveckling och i förslaget har du inte gett oss något klargörande på den punkten.
Jag har hört dig säga att du befarar att om patent faller på grund av Acta kommer vi att få den farmaceutiska industrin efter oss. Jag befarar något annat, eftersom det kvarstår oklarheter beträffande patent och gränskontroller. Därmed säger jag inte att något så pinsamt som beslaget av bromsmediciner mot HIV inte kommer att inträffa igen.
Lugna oss genom att pröva Acta mot de grundläggande rättigheterna. I går offentliggjorde kommissionen en strategi för detta. Försäkra oss på nytt om att människor i utvecklingsländer har rätt till hälsovård. Försäkra oss på nytt om att kommersiella företag inte kommer att snoka hos Internetanvändare och att deras frihet inte kommer att begränsas.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Det ständigt växande antalet förfalskningar och piratkopierade produkter på den internationella marknaden ökar risken för hot mot världsekonomins hållbara utveckling och innebär utan tvivel ekonomiska förluster för ursprungstillverkarna och intrång i upphovsrätten för författare och andra som är involverade i tillverkning och produktion. Detta innebär helt klart också en risk för konsumenterna och ligger bakom förlorade arbetstillfällen i Europa.
Tanken på ett multilateralt avtal för att bekämpa piratkopiering och förfalskning kan vara en effektiv mekanism för att bekämpa sådana aktiviteter. Men jag ansluter mig till mina kolleger genom att jag vill betona behovet av insyn och bättre trovärdighet i alla sådana förhandlingar och avtal. Jag betraktar det som lika väsentligt att man hittar en balans mellan de rättigheter som vi är intresserade av att skydda och de rättigheter som är väsentliga i samhället. Förstärkning eller skydd av någras rättigheter får inte inkräkta på andras rättigheter och berättigade intressen. Jag hänvisar särskilt till de bestämmelser i avtalet som avser att kriminalisera fullständigt harmlösa vanliga användare men som inte kommer att bestraffa de stora aktörerna. För mig verkar det orimligt att man under gränskontroller kan konfiskera teknisk utrustning som innehåller ljud- och videoinspelningar för personligt bruk. I vår rättsliga tradition är det vanligt med kopiering för personligt bruk utan kommersiella syften och det är inte olagligt. Varför ska till exempel en student inte få göra en kopia av en bok som han eller hon behöver för sin utbildning?
Återigen vill jag betona att vi måste ge grönt ljus för godtagbart upphovsrättsskydd. Bakom den aktuella versionen av Acta ligger ett arbete av lobbyister från amerikanska skivbolag som i sin vinststrävan är beredda att terrorisera och kriminalisera en stor del av vårt samhälle, i synnerhet medborgarna i EU:s medlemsstater. Jag betraktar de astronomiska böterna, de otillbörliga kontrollerna, avtalsförhandlingarna bakom stängda dörrar och liknande som helt oproportionerliga. Jag uppmanar därför kommissionen att stå emot det enorma trycket från lobbyisterna och utarbeta ett förnuftigt och välbalanserat alternativ till den aktuella versionen av Acta.
Zuzana Roithová
(CS) Med vår skriftliga förklaring önskar vi få insyn i Acta-förhandlingarna och en försäkran om skydd av personuppgifter och unionens regelverk. Jag är glad över att avtalsförslaget äntligen har offentliggjorts och att de flesta problematiska punkter som vi kritiserat har tagits bort ur avtalet. Men det skulle vara ett misslyckande för unionen om man skulle skära ned på exempelvis skyddet för geografiska beteckningar, exempelvis om icke-europeiska länder inte skulle ha skyldighet att skydda Karlovy Vary-våfflor eller den tidigare nämnda produkten champagne i hela sitt territorium. Det räcker inte med att bara kontrollera gränserna. Jag ber Karel De Gucht att förtydliga detta.
Men jag är också tveksam till hur effektivt avtalet kan vara med tanke på att de största globala varumärkesförfalskarna från Asien står utanför avtalet, och det kan dessutom orsaka problem för entreprenörer och konsumenter när avtalet genomförs. Slutligen vill jag be kommissionsledamoten eller kommissionen att lägga fram en utförlig analys av hur Acta kommer att påverka EU.
Karel De Gucht
Herr talman! Först och främst har man i flera inlägg hävdat att genomförandet av Acta skulle leda till en begränsning av de medborgerliga fri- och rättigheterna, och flera ledamöter har pekat på till exempel gränskontroller av bärbara datorer eller flygpassagerare.
Den gemensamma förklaringen av den 16 april som utfärdades av samtliga Acta-parter är fullkomligt tydlig. Det finns inget förslag om att ålägga Acta-deltagarna att be sina gränsmyndigheter genomsöka resandes bagage för att leta efter intrångsmaterial.
Acta handlar om att angripa storskalig olaglig verksamhet och förfölja kriminella organisationer. Det är inte fråga om att begränsa medborgerliga fri- och rättigheter eller att trakassera konsumenter. Acta ska vara i linje med EU:s aktuella system för att garantera skyddet av immateriella rättigheter, som helt och fullt respekterar de grundläggande och medborgerliga fri- och rättigheterna, t.ex. skydd av personuppgifter.
Ett exempel är de minimis-klausulen i EU:s tullförordning från 2003, som undantar resande från kontroller om intrångsvarorna inte är del av en storskalig handel.
EU:s tullmyndigheter, som ofta konfronteras med olaglig narkotika-, vapen- eller människohandel, har varken tid eller rättslig grund att leta efter några piratkopierade sånger på en iPod eller en bärbar dator, och vi har ingen avsikt att ändra på det.
Vi kommer inte att ändra på det och vi försäkrar att Acta-parterna kan fortsätta att tillämpa ett sådant undantag. Men vi kan inte tillämpa något de minimis-undantag som en absolut skyldighet, eftersom ett par medlemsstater som agerar enligt nationella bestämmelser har behållit sin befogenhet att genomföra vissa passagerarkontroller.
Man har åter hänvisat till den franska tredje-gången-gillt-lagen eller Hadopi-lagen som möjliggör detta. Men det här är en nationell regel och EU har ingen behörighet att tvinga en nationalstat att ändra på det.
Flera ledamöter har också efterfrågat konsekvensbedömningar av de grundläggande rättigheterna, av privatlivet och av unionens regelverk.
Jag har här i plenum flera gånger redogjort för att det inte har skett något som helst intrång i de grundläggande rättigheterna eller i unionens regelverk och låt mig också säga att under de tre debatter som vi redan har haft här i plenum, har ingen av er gett exempel på problem som är relaterade till grundläggande rättigheter. Ingen har visat på intrång i unionens regelverk. Ingen har kunnat komma med något exempel. Om ni ger oss exempel ska vi undersöka dem.
Vad gäller förhandlingar bakom stängda dörrar har parlamentet bett om större insyn i Acta-förhandlingarna. Kommissionen har sett till att genomföra det, den text som förhandlades fram i Tokyo ligger nu framför er och ni fick den ett par dagar efter det att den blivit klar. Ni har fått den med de reservationer som fortfarande finns kvar: tre som gäller Europeiska unionen och tre som gäller Förenta staterna. Ni har fått resultatet från förhandlingarna. Hur kan ni säga att det här har skett bakom stängda dörrar?
Frågan har skickats till Europeiska ombudsmannen. Kanske ni inte litar på mig. Jag är ju kommissionen. Kanske ni inte litar på rådet. Kanske ni inte litar på era regeringar. Av flera anföranden har det framgått att ni inte har särskilt djup tilltro till nationella regeringar, men jag tror att ni åtminstone litar på ombudsmannen. Ombudsmannen har mycket klart uttalat att vi kan sekretessbelägga dokument och att vi återigen har tagit ett stort steg mot ökad insyn.
Man väntar sig att mötas av applåder när man gjort något sådant. Det borde åtminstone finnas något beaktande av fakta, men några ledamöter fortsätter att säga att vi förhandlar bakom stängda dörrar och att det inte finns någon insyn. Vad är det då för mening med att göra ett allvarligt försök att åstadkomma mer insyn när ni bara fortsätter att säga att det inte finns någon insyn? Jag kanske borde lägga min tid på något annat.
Beträffande möjligheten att kommissionen kommer överens om en slutlig text: I Lissabonfördraget finns faktiskt mycket tydliga regler om hur internationella avtal ska framförhandlas, av vilka och hur de ska ingås och ratificeras, inklusive Europaparlamentets viktiga roll.
I ramavtalet finns också tydliga regler om hur parlamentet ska informeras och höras under förhandlingsprocessen. Jag anser att vi samvetsgrant har respekterat dessa regler. Det är kommissionens företrädesrätt som förhandlare att bestämma den punkt då förhandlingarna är tekniskt avslutade och avtalet kan paraferas. Avtalet är fortfarande inte paraferat och i kväll har ni möjlighet att framföra era anmärkningar innan vi gör paraferingen, till och med innan vi beslutar att parafera avtalet som sådant. I kommissionen har vi fortfarande inte beslutat om vad vi ska göra eftersom vi fortfarande har ett par reservationer som vi vill klara upp med Förenta staterna innan vi fattar beslut.
Paraferingen av avtalet är del av kommissionens företrädesrätt och binder inte EU slutgiltigt. Avtalet blir definitivt först när Europaparlamentet gett sitt samtycke.
Så låt oss respektera fördraget och låt oss respektera ramavtalen. Under tiden ska vi fortsätta att informera och engagera er på det sätt som fastställts i ramavtalet.
Enligt fördraget är det rådet som bemyndigar undertecknandet av avtalet men parlamentet har alltid sista ordet. Parlamentet ska ratificera avtalet och om det vägrar att ge sitt samtycke blir det helt enkelt inget avtal.
Så ha lite tålamod. Än så länge har inget paraferats. Så snart som paraferingen påbörjats får ni översättningen och ni får juristlingvisternas granskning. Sedan går texten till rådet för underskrift och till parlamentet för ratificering. För närvarande har man alltså inte fattat något som helst beslut och i kväll har ni åter möjlighet att ge uttryck för alla kritiska kommentarer som ni funderar på.
Några ledamöter har också frågat vilken nytta EU kan ha av att ingå ett sådant avtal om det inte går längre än gällande lagar, och vidare om andra länder, t.ex. USA, också hävdar att avtalet inte kommer att ändra den nationella lagstiftningen.
Avtalet handlar inte om materiell rätt. Avtalet handlar om efterlevnad av befintlig lagstiftning och det är därför som jag upprepade gånger har förklarat att vi inte kommer att ändra unionens rättsregler. Unionens rättsregler handlar om materiell rätt och den ändrar vi inte. Ett internationellt fördrag som antar normer som liknar EU:s normer men också liknar dem som redan finns i länder som USA eller Japan, skulle vara ett mycket värdefullt bidrag till den gällande gängse internationella standard som fastställts genom WTO:s Trips-avtal.
Vårt mål är att främja Acta-standarder för nya viktiga partner, nämligen genom kommande handelsavtal, men också i multilaterala forum. Flera Acta-parter har utnyttjat den initiativkraft som skapats genom Acta-förhandlingarna för att revidera den nationella lagstiftningen enligt överenskomna riktlinjer.
Enligt vad jag vet håller både Japan och Kanada på att revidera sina system för kontroll av efterlevnad på Internet. Man förbiser dessutom ofta att Acta inte bara handlar om förbättrade rättsliga standarder. Det handlar också om samarbete mellan myndigheter som garanterar att lagarna efterlevs, antagande av bästa praxis och bättre samordning av tekniskt bistånd.
Även om EU har haft ett mycket framgångsrikt samarbete med USA inom dessa områden, under de senaste två till fem åren, menar vi att Acta också kan förbättra viktiga aspekter beträffande bekämpning av intrång i immateriella rättigheter.
Vi anser att USA:s tillsynssystem i allmänhet är effektivt när det gäller att skydda vissa immateriella rättigheter. Kommissionen har betonat att Acta inte är en förevändning att kringgå deras nationella lagstiftningsprocess och att forma deras gällande lagar, och det har parlamentet också gjort. Det är förståeligt att amerikanska tjänstemän betonar detsamma.
Låt mig tillägga att principen om samarbete mellan rättighetsinnehavare redan finns i artikel 15 i e-handelsdirektivet från 2003. Det är alltså inte något nytt begrepp. Det står i e-handelsdirektivet och vi hänvisar bara till det. Vi hänvisar till gällande EU-lagstiftning.
Något som ofta förbisetts i debatten om Acta är det antal arbetstillfällen för EU-medborgare som är relaterade till immaterialrätt, i parlamentet brukar vi ju ofta diskutera sysselsättningsfrågor ur olika aspekter.
Miljoner arbetstillfällen i Europa är avhängiga av respekt för immaterialrätten. Förfalskning är ett allvarligt angrepp på europeisk industri, på europeisk ekonomi och på europeisk innovation, eftersom vi är en innovationsbaserad ekonomi.
Det här handlar i realiteten om arbetstillfällen. Jag är en smula överraskad att ingen har nämnt det här under de tre diskussioner som vi har haft här i plenum. Ingen har kommit med någon hänvisning till arbetstillfällen. Man hänvisar till grundläggande rättigheter, och jag är mycket lyhörd för det, men man har inte gett några bestyrkande exempel.
Man hänvisar till gränskontroller samtidigt som det tydligt framgår att Acta inte tillför någonting till det som redan existerar. Man hänvisar till privatlivet, men jag ser ingen orsak till varför privatlivet skulle vara föremål för angrepp. Man hänvisar till en slags dimmig frihet och till fri- och rättigheter som ni menar är hotade men ni ger inga exempel på det. Men vad som är mycket tydligt och som dokumenterats i alla typer av konsekvensbedömningar som redan gjorts av kommissionen avseende en mängd ämnen, är att väldigt många arbetstillfällen är kopplade till upphovsrätt och det är ett av skälen till att vi fäster så stort avseende vid den frågan. Jag är en smula förvånad över att det så sällan omnämns av parlamentet.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum vid nästa sammanträde.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Ioan Enciu
Jag välkomnar de framsteg som gjorts i Acta-förhandlingarna. Avtalet är absolut nödvändigt för att införa gemensamma internationella normer beträffande efterlevnad av den lagstiftning som gäller för immateriella rättigheter.
Jag måste dock påpeka att sanktionsåtgärderna mot intrång i immaterialrätten måste följa principen om proportionalitet och balans mellan gärningens svårighetsgrad och tillämpade sanktioner. I det fallet hänvisar jag speciellt till intrång i upphovsrätten i digitala medier och på Internet, där en tydlig skillnad borde göras i hur man behandlar storskalig piratkopiering för kommersiella syften och isolerade tillfälliga fall av brott mot upphovsrätten.
Oavsett svårighetsgraden hos de brott som begåtts bör avtalet rikta särskild uppmärksamhet mot att skydda yttrandefriheten, rätten till rättvis rättegång och konfidentiell behandling.
