Výsledek summitu v Kodani o změně klimatu  (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o prohlášení Rady a Komise o výsledku kodaňského summitu o změně klimatu.
Elena Espinosa Mangana
Pane předsedající, vážení kolegové, dnes jsem zde v Parlamentu, abych vám vyložila své názory na výsledek kodaňského summitu a výzvy, které z něj vyplývají pro Evropskou unii i pro rotující předsednictví, které v první polovině roku 2010 zastává Španělsko.
Ministři životního prostředí Evropské unie o těchto otázkách podrobně diskutovali minulý týden. Chtěla bych poukázat na to, že se v podstatě shodujeme ve svém přání i nadále postupovat kupředu zejména ve třech otázkách, a sice navázání na výsledky summitu, aby mohly být co nejdříve uvedeny do praxe, posílení jejich prvků v rámci Organizace spojených národů a naplňování našich cílů snížení celkových emisí.
Sdílíme cíle a strategie. V důsledku toho naším nejbližším úkolem bude dokončit proces formálního vyhlášení našeho závazku, posílit akční rámec srovnatelný s rámcem jiných průmyslových a rozvíjejících se zemí a využít všech nástrojů, které máme k dispozici, v rámci Evropské unie i v našich vztazích s třetími zeměmi.
Prosincový summit - nesmírně složitá konference, pro kterou byly typické náročné diskuse o postupu - byl zakončen tzv. Kodaňskou dohodou. Do vypracování tohoto přijatého dokumentu, který představuje vůli zemí, jejichž emise tvoří více než 80 % celkového množství vyprodukovaných emisí na celém světě, se osobně zapojil velký počet hlav států nebo vlád a vůdců regionálních skupin. Účastníci zahrnovali všechny průmyslové země, hlavní rozvíjející se ekonomiky a významný počet zranitelných zemí. To by nám také mělo pomoci reagovat na mnohé pochybnosti stále blokující formální proces, který by nás mohl vést k přijetí právně závazného řešení v rámci Organizace spojených národů, a nejlépe v Mexiku.
Pokud jde o obsah Dohody, domnívám se, že je důležité zdůraznit, že máme jasnou podporu, abychom zabránili nárůstu teploty o více než dva stupně Celsia. To je bezpochyby jeden z nejsilnějších prvků dohody, který má nejlepší vyhlídky na dosažení výsledků: závazek všech průmyslově vyspělých zemí stanovit cíl snížení, který může být realizován přímo v jejich ekonomikách.
Rozvíjející se státy samy přijmou konkrétní ověřitelná opatření, která jim umožní podstatně snížit svůj nárůst emisí: financování založené na solidaritě a zaměřené na podporu okamžitých a střednědobých opatření v boji proti změně klimatu, prvky, které mají směřovat k novým modelům vládnutí a mechanismy, které posílí technologický rozvoj a snížení emisí způsobených odlesňováním.
Kodaňský summit ukázal, že se pohybujeme v nové mezinárodní situaci, v podmínkách, které je třeba zlepšit, pokud chceme nabídnout řešení celosvětových problémů. Stávající pravidla pro rozhodování je nutno změnit, aby se mohla vhodně přizpůsobit této nové době a potřebám.
My však máme nástroje, které potřebujeme, abychom mohli jednat, máme již soubor legislativních opatření na úrovni Společenství, ten nejvyšší závazek k podpoře snižování emisí, mezinárodní solidaritu a technologické inovace a spolupráci, a v rámci Unie správnou institucionální strukturu, kterou musíme inteligentně používat a zároveň plně využít její doplňkovost.
Při vyjednávání a plánování politik v oblasti změny klimatu budeme muset propojit vůdčí schopnosti Rady pro životní prostředí s větší schopností vnější akce. Kromě toho při plnění úkolu v oblasti životního prostředí, který je před námi, bychom měli vycházet z názorů našich odborníků na politiky týkající se hospodářství a inovací, také bychom měli lépe sladit naše klimatické cíle a náš model rozvoje a prosperity. Při tom všem nesmíme ztrácet ze zřetele, že je nutno - uvnitř Evropské unie i mimo ni - posílit úlohu veřejného mínění a zákonodárců, kteří jsou odhodláni investovat do lepší budoucnosti a chránit veřejné zájmy.
Účinně využijme svých společných evropských zkušeností. Nejprve musíme usilovat o náležitou odezvu do 31. ledna. Kodaňská dohoda svádí dohromady všechny, kteří musí snížit své emise, a umožňuje tak porovnat jejich úsilí, což Evropská unie požadovala. Nicméně stále si nejsme jisti, jak silné jsou ve skutečnosti závazky jiných zemí. Pokud se ukáže, že jsou nedostatečné, musíme i nadále usilovat o další kolektivní snížení.
Také bude nutno zajistit podmínky umožňující rychlé uplatnění těch prvků, o nichž panuje shoda. Pro Evropskou unii a její členské státy je rozhodující, aby byly v čele těch zemí, které dodržují své sliby. Z tohoto důvodu musíme co nejrychleji provést převod prostředků plánovaných na období 2010-2012.
Chceme vytvořit finanční rámec, který podpoří naše závazky solidarity s třetími zeměmi v rámci Kodaňského zeleného klimatického fondu a zároveň podpoří zlepšení pravidel účtování a naši odezvu v oblasti snižování emisí způsobených odlesňováním i v oblasti technologické spolupráce. K tomu je nutno přidat další prvky, a sice naše vlastní politiky zaměřené na plnění našich cílů v oblasti snižování emisí na úrovni jednotlivých států i na úrovni Společenství, růst na základě inovací a inteligentního využívání energie, dále opatření pro přizpůsobení zaměřená na odvětvové politiky a soudržnou vnější akci.
Na tom všem chceme úzce spolupracovat s Komisí a Parlamentem a snažit se vytvořit světový region, který stojí v čele boje proti změně klimatu, který má nejnižší množství emisí uhlíku, který je nejlépe připraven čelit problémům způsobeným změnou klimatu a který to nejefektivněji přeměňuje v mocnou sílu inovace a konkurenceschopnosti.
Naše politika v oblasti změny klimatu je jedním z klíčových určujících znaků evropského modelu. Jsme průkopníky v začleňování této zásady do našich návrhů na spravedlivější a udržitelnější rozvoj, nejen hospodářský, ale také rozvoj v oblasti sociální a v oblasti životního prostředí, s vědomím, že v tomto procesu posilujeme mezinárodní bezpečnost. Tato skutečnost umožnila hlavním aktérům, jako je Čína a Spojené státy, sejít se u stejného jednacího stolu a stanovit a sdílet rozhodující prvky spolupráce.
Evropská unie, neochvějný zastánce úlohy Organizace spojených národů při řešení celosvětových otázek, bude mít práci také v jiných oblastech, na dvoustranné i mnohostranné, formální i neformální úrovni, a bude pomáhat všem správně určit možnosti, bude naslouchat svým partnerům a snažit se sjednotit reakce jednotlivých odvětví, aby byly v souladu s tím, co je třeba k boji proti změně klimatu.
Musíme plně využít přijetí Lisabonské smlouvy a vstoupení v platnost nových institutů a systematicky začleňovat hlavní poselství týkající se boje proti změně klimatu do našich vztahů s třetími zeměmi.
Stojíme před nelehkým úkolem. Španělská vláda si je vědoma závažnosti problému a chce zde ukázat, že je odhodlána dosáhnout co největšího pokroku z hlediska těch prvků, které mohou usnadnit přijetí ambiciózní závazné dohody v Mexiku.
Nesmíme promarnit politickou příležitost, která byla vytvořena v Kodani, ani snižovat svá očekávání či očekávání mezinárodního společenství. V sázce je naše důvěryhodnost. Nesmíme ustoupit. Nové, rozšířené pravomoci Evropského parlamentu, které ho přibližují k občanům, umožní užší a plodnější spolupráci.
Na závěr svého vystoupení chci všem k tomuto bodu poblahopřát a připomenout vám, že nyní více než kdy jindy potřebujeme vaši usilovnou práci a podporu v životně důležitém půlročním období, které máme před sebou.
Olli Rehn
člen Komise. - Pane předsedající, dovolte, abych vám jménem Komise poděkoval za možnost pohovořit o výsledku kodaňské konference o změně klimatu a opatřeních navazujících na Kodaňskou dohodu. Můj kolega Stavros Dimas mě požádal, abych jeho jménem omluvil jeho nepřítomnost zde, protože je nemocen, což je zvlášť politováníhodné, neboť by to pravděpodobně bylo jeho poslední plenární vystoupení. Dobrovolně jsem se nabídl, že Stavrose v této velmi důležité rozpravě zastoupím.
Chci říci, že oceňujeme aktivní a podpůrnou úlohu Evropského parlamentu před konferencí a na vlastní konferenci. Kontakty s vaší delegací v průběhu konference se ukázaly být nanejvýš užitečné. Především jste hráli rozhodující úlohu při posilování vazeb na klíčové aktéry v jiných zemích a v jiných regionech.
Věřím, že se shodujeme v názoru, že výsledek Kodaně zůstal daleko za naším cílem dosáhnout ambiciózní a právně závazné dohody, která by byla potřebná k omezení změny klimatu pod 2° C. To je velké zklamání pro nás všechny, kteří jsme celá léta bojovali za konkrétní politická rozhodnutí, jež měla zvrátit změnu klimatu.
Důvodů neúspěchu bylo mnoho a za chvíli se k nim vrátím. Přesto, lze zároveň učinit závěr, že dohoda je lepší než vůbec žádný výsledek, což by byl ten nejhorší scénář.
Na jedné straně - abychom našli něco pozitivního - Kodaňská dohoda přinejmenším uznává nutnost omezit změnu klimatu pod 2° C. Také vyzývá rozvinuté země, aby do 31. ledna 2010 předložily cíle v oblasti snižování emisí v rámci celého hospodářství a žádá rozvojové země, aby ve stejném termínu sepsaly zmírňující opatření. Kromě toho dohoda stanoví základ pro velmi významný finanční balíček 30 miliard USD pro příští tři roky a uznává, že do roku 2020 bude zapotřebí každý rok 100 miliard USD.
Na druhé straně má dohoda závažné slabiny. Neobsahuje žádnou zmínku o střednědobých a dlouhodobých cílech zmírňování dopadů. Dosud oznámené závazky ohledně zmírňování nejsou k dosažení cíle 2°C dostatečné. Podle mého názoru je bohužel málo důvodů k optimismu, že se do 31. ledna dočkáme lepších nabídek - spíše naopak. Poslední, nikoli však bezvýznamná dohoda není právně závazná, a snad ještě znepokojivější je to, že vůbec nehovoří o uzavření právně závazné dohody v tomto roce, což bylo jedním z našich nejdůležitějších cílů.
Dalším krokem, díváme-li se kupředu, bude zajistit, aby tato dohoda alespoň vstoupila v platnost a připravila cestu nové smlouvě o klimatu, kterou je nutno naléhavě dojednat v průběhu tohoto roku. Tím úplně prvním a klíčovým krokem bude zajistit, aby do 31. ledna všechny hlavní strany teď dohodu potvrdily a vzaly na vědomí své cíle či opatření. Je rovněž nutno zajistit přiměřené financování. V tomto směru potřebujeme zkoumat způsoby jak zřídit kodaňský zelený klimatický fond. Musíme také posílit spojenectví se zeměmi a regiony, které sdílejí naši vizi úspěchu v mezinárodních jednáních o klimatu.
Na závěr, máme před sebou velké výzvy, a to zajistit jednotu na evropské úrovni, strategicky spolupracovat s klíčovými zahraničními partnery a zachovat plný závazek k mnohostranným opatřením v oblasti klimatu, ale z 15. konference smluvních stran o změně klimatu COP 15 se můžeme v mnohém poučit. Zvlášť výrazně z ní pro nás vyplývá, že se musíme naučit vystupovat jednomyslně. Čína, Indie, Spojené státy a jiné velké mocnosti, všichni v Kodani hovořili jedním hlasem, zatímco Evropa mluví mnoha různými hlasy. Totéž platí pro světové ekonomické vládnutí a mezinárodní bezpečnost. Dnes se skutečně nacházíme na křižovatce. Buď podnikneme rozhodné a jednotné kroky za účelem ekologické, hospodářské a politické obnovy Evropy, nebo riskujeme hospodářskou stagnaci a politickou bezvýznamnost.
Kodaň považujme za výstražné varování před tímto scénářem. Musíme si počínat lépe, a to můžeme. Uspět můžeme, jen když budeme jednotní, a já se těším, že s vámi budu na dosažení tohoto cíle spolupracovat.
Corien Wortmann-Kool
Pane předsedající, v první řadě vás chci požádat, abyste vyřídil naše pozdravy panu komisaři Dimasovi a vyjádřil poděkování skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) za jeho práci v posledních letech. Přirozeně i my jsme zklamáni výsledky summitu o změně klimatu, ale důležité je, abychom nezapomínali, že skutečně byly učiněny historické kroky, pokud jde o některé prvky, například financování v souvislosti s klimatem, odlesňování a cíl dvou stupňů, přestože je to nedokonalé, jak jste správně zdůraznil. Samozřejmě bychom dali přednost něčemu mnohem ambicióznějšímu - viz naše usnesení - ale toto jsou první kroky, na které musíme nyní navázat.
Je nesmírně důležité, abychom důkladně analyzovali, čím Evropa k tomuto summitu přispěla, neboť v rozhodující chvíli nebyla Evropa přítomna. Summit byl možná ze strany Evropy dobře připraven po stránce obsahové a technické, ale z politického hlediska to byla katastrofa. Politický výkon Evropy byl prostě žalostný. Máte pravdu v tom, že Evropa musí vystupovat jednomyslně, ale to se lehce řekne, hůře udělá. Nyní opravdu musíme využít možností, které nová Lisabonská smlouva nabízí. V první linii budou brzy stát - doufejme - dvě nové ženy, paní Hedegaardová a paní Ashtonová. Musí vnést do ostatního světa silnou diplomacii v otázkách klimatu a otevřít tak cestu do Mexika. Pane předsedající, skupina PPE považuje za dané, že musíme zachovat cíl 30 % obsažený v našem listopadovém usnesení a musíme tento cíl spojit nejen s evropskými, ale také s celosvětovými ambicemi. Musíme přezkoumat svou strategii, neboť neměla podporu, řada klíčových aktérů celosvětový cíl nepodpořila. Musíme přezkoumat svou strategii, ale musíme si také podržet své ambice.
Marita Ulvskog
Kodaňský summit byl neúspěchem. Propast mezi bohatším světem a chudšími zeměmi se prohloubila a ani švédské předsednictví, ani dánský předseda vlády tomu nedokázali zabránit nebo se tomu vyhnout. Jak nedávno prohlásil jeden kolega poslanec, Evropa byla nepřítomna. Po tomto zklamání je důležité, abychom znovu převzali iniciativu. Toho pochopitelně nelze dosáhnout, odmítáme-li uznat, že Kodaňská konference byla neúspěchem - jak to udělala paní Hedegaardová, kandidátka na komisařku pro otázky klimatu. To jen zvyšuje nebezpečí, že se chyby budou opakovat.
Jak připravuje španělské předsednictví a Komise cestu pro závaznou dohodu o klimatu v Mexiku? Zajistíte financování nových iniciativ týkajících se klimatu v rozvojových zemích, aby nedošlo pouze k převedení finančních prostředků pomoci, určených mimo jiné na boj s chudobou, do jiného balíčku? Navrhnete, aby se snížení našich vlastních emisí zvýšilo z 20 na 30 procent? To by bylo opětovné převzetí iniciativy. Odstraníte nedůvěru rozvojových zemí tím, že hodnotu kjótské dohody označíte za základ další práce na dohodě o celosvětovém klimatu?
Corinne Lepage
Pane předsedající, paní ministryně, paní komisařko, dámy a pánové, okolnosti, které vedly k tomu, že se do Kodaně sjelo 192 hlav států či vlád, se nezměnily a selhání v Kodani zajisté nesmí být důvodem, abychom slevili ze svých ambicí.
Rozhodně však musíme změnit svoji strategii - potřebujeme novou strategii. Tato strategie musí být pevná, dynamická a inovativní.
V první řadě musí být pevná, protože je důležité, nejen abychom své cíle udrželi, ale také abychom je zvyšovali, až na 30% snížení emisí skleníkových plynů. Musíme urychlit přechod průmyslu na zelenou ekonomiku založenou na energetické účinnosti, čistých a efektivních procesech, obnovitelné energii a nových syntézách mezi informačními a environmentálními technologiemi, protože bitva, která začala v Kodani, je rovněž bitvou průmyslu a průmyslových kapitánů 21. století.
Musíme mít dynamickou strategii, která v žádném případě nesmí zpochybňovat legitimitu procesu OSN. Musíme převzít iniciativu s ohledem na Spojené státy a Čínu, abychom mohli vytvořit možný základ pro dohodu v Mexiku. Nesmíme připustit, aby se G2, kterou jsme viděli v akci, stala realitou, ale měli bychom se spíše my sami stát rozhodující silou tohoto procesu, což bude možné pouze tehdy, pokud budeme vystupovat jednohlasně.
Musíme být inovativní, tzn. inovativní na trzích s uhlíkem, kde stanovíme horní cenovou hranici, a inovativní ve způsobu financování. Můj osobní názor je, aniž bych tím zavazovala svou skupinu, že je nutno řešit otázku daně z uhlíku na našich hranicích. Musíme proto obnovit důvěru, pokud jde o Afriku, navýšením finančních prostředků, ale nikoli převedením oficiální pomoci pod nový název "uhlíkové" fondy.
Podtrženo, sečteno, musíme vyvinout značné úsilí, abychom vytrvali ve svém odhodlání udržet si v otázkách změny klimatu vedoucí postavení ve světě.
Satu Hassi
Pane předsedající, výsledek kodaňského summitu je zklamáním, a to z důvodů již uvedených. Poprvé se dokument Organizace spojených národů zmiňuje o varujícím limitu dvou stupňů, ale emisní limity, které v Kodani různé země uváděly, znamenají většinou nárůst globální teploty o více než tři stupně. Když byla naposledy teplota o tři stupně vyšší než nyní, byla hladina moře o 10 metrů výš.
Musíme také čestně přiznat, že EU neprokázala takové vedení, jaké proklamuje. Nejdůležitější cestou, jak vést, by pro nás bylo, a stále je, usilovat o přísnější snížení emisí nejméně o 30 %. Naším skutečným cílem by mělo být snížení o 40 %, pokud bychom měli dbát vzkazu klimatologů, a to bychom zcela oprávněně měli. Pokud se teď najednou zastavíme na hranici 20% snížení emisí, bude to znamenat, že varovný limit 2 stupňů, který EU již deset let hlásá, vlastně nic neznamená.
Podle zpráv, které si nechal vypracovat velký počet vlád, včetně nizozemské vlády, je od snížení emisí o 20 % k nejambicióznějšímu celosvětovému cíli dlouhá cesta. Na základě informací, které máme nyní, bude cíl snížení emisí o 30 % stát méně, než byla odhadovaná cena za snížení emisí o 20 % před dvěma lety.
V Kodani byly samozřejmě země, které chtěly rozhovory torpédovat. Kdyby se EU chopila vedení, bylo by to pro ně obtížné. Tentokrát jim to EU usnadnila, protože zablokovala druhé závazkové období Kjótského protokolu, což je pro rozvojové země velmi důležité. Bylo by konstruktivní říci, že jsme za určitých podmínek připraveni na druhé kjótské období, a bylo by konstruktivní zavázat se k podpoře opatření v souvislosti s klimatem přijatých ze strany hospodářsky méně rozvinutých zemí, aniž bychom převáděli finanční prostředky rozvojové spolupráce do nového okruhu.
Od tohoto hubeného výsledku se musíme posunout k řádné dohodě o klimatu. Ta může mít mezinárodní platnost pouze tehdy, bude-li vyjednána prostřednictvím Organizace spojených národů. Potřebujeme rovněž novou formu "klimatické" diplomacie. Nestačí, že se naši odborníci vyznají v technické džungli. K překonání překážek a k životaschopnějšímu vyjednávacímu procesu OSN je zapotřebí trpělivého diplomatického úsilí, tak aby byla například přijata pravidla o hlasování.
Martin Callanan
jménem skupiny ECR. - Pane předsedající, doufám, že se ukáže, že se mýlím, ale zdá se mi stále méně pravděpodobné, že rozhovory započaté a pokračující v Kodani skutečně povedou k právně závazné dohodě všech hlavních světových producentů emisí o rozsáhlém snížení emisí.
Za těchto okolností se domnívám, že by bylo velice pošetilé, aby ti z nás, kteří v EU o těchto otázkách diskutují, souhlasili ještě s dalším omezením emisí. Zaznělo číslo 30 %. Paní Hassiová právě uvedla hodnotu 40 %.
Při neexistenci celosvětové dohody považuji za čirý nerozum souhlasit s dalším snižováním, protože tím jen riskujeme, že zatížíme naše spotřebitele jedněmi z nejvyšších výdajů za energie ve vyspělém světě, a způsobíme tím mimořádnou nekonkurenceschopnost evropského těžkého průmyslu a velkých energetických spotřebitelů v celosvětovém prostředí.
Již jsme zažili řadu přesunů výroby mimo Evropskou unii, samozřejmě tím jednoduše přesunujeme emise z EU do Číny, Indie a všude možně. To je šílená hospodářská politika, protože pro životní prostředí neznamená naprosto žádný přínos. Ve skutečnosti má v některých ohledech na životní prostředí jasný škodlivý vliv, neboť toto zboží je nakonec prostě dovezeno zpátky do EU.
To, co potřebujeme, je komplexní celosvětová dohoda. Plně s tím souhlasím. Doufám, že budeme usilovat o její dosažení, ale dokud žádnou nemáme, měli bychom být s dalším jednostranným snižováním emisí v Evropě opatrní.
Bairbre de Brún
Pane předsedající, naléhavě potřebujeme ambiciózní právně závaznou dohodu.
Podle nejnovějších vědeckých informací se EU musí zavázat ke snížení emisí o 40 % do roku 2020 a ke snížení o 80-95 % do roku 2050 a takovýto závazek nemůže záviset na tom, jaká opatření přijmou jiní.
Každý musí vědět, jaké skutečné snížení emisí bude přijato, a musíme vědět, že rozvojovým zemím budou na boj se změnou klimatu a jejími důsledky poskytnuty potřebné finanční prostředky.
Je nutno mít jasno. Všichni potřebujeme mít jasno o tom, kdo přesně tyto finanční prostředky zajistí, kolik poskytnou jednotlivé vyspělé země a jak a kdy budou prostředky poskytovány. Nedostatek politické vůle, tak jak se to ukázalo v Kodani, se nesmí opakovat.
A panu komisaři Dimasovi také přeji hodně štěstí.
Anna Rosbach
jménem skupiny EFD. - (DA) Pane předsedající, v souvislosti s konferencí COP 15 se hodně hovořilo o tzv. klimatických uprchlících. Lidé odjakživa prchali před přírodními katastrofami, neúrodou, suchem, záplavami a hladomorem. Skutečností je, že změna klimatu a její přímé dopady na lidi a životní prostředí jsou problémy, které musíme řešit, neboť jinou možnost nemáme. Nicméně nemohu si pomoci, abych se nezeptala, zda v tomto případě jdeme tou správnou cestou. Souhlasím, že si musíme být více vědomi toho, jakým způsobem využíváme zdroje ve svém každodenním životě, a zkoumat nové technologie. Nesmíme však zapomínat, že ve skutečnosti již máme způsoby, jak zmírnit problémy, které náhle vyvstávají. V souvislosti s konferencí OSN o změně klimatu byly například zmíněny Cookovy ostrovy - skupina ostrovů v Tichém oceánu. Problém, kterému ostrovy čelí, představuje hrozba stoupající vodní hladiny. Ostrovy by mohla ochránit mořská hráz, která je dokonale zvládnutelnou investicí - nikoli ovšem pro chudou ostrovní skupinu. Zatímco my na Západě diskutujeme o větrné energii, elektromobilech, solární energii, biopalivech a nových způsobech třídění odpadu na evropských předměstích, mnohé ostrovy postupně mizí. Proto se ptám, zda by západní svět měl vůbec investovat miliardy do klimatických technologií - jejichž účinek je velice sporný - zatímco milionům lidí by pomohla již známá nízkonákladová opatření. Již je čas, abychom místo dohadování se nad statistikami, důkazy a výzkumem řešili dopady změny klimatu na celosvětové úrovni a podnikali konkrétní kroky.
Nick Griffin
Pane předsedající, po Kodani pojďme přehodnotit celý ten příběh globálního oteplování. Ironií je, že v Kodani jsme zažili nejen aféru "Climategate II", ale také začátek jedné z nejtužších zim za poslední desetiletí. Od té doby jsme se dočkali demaskování postupimské poplašné zprávy, která se týkala vzestupu hladiny moří, Goddardův institut byl přistižen při manipulaci se záznamy naměřených teplot, mizející himálajské ledovce se ukázaly jako nepodložená fantazie, z pana Pachauriho se vyklubal spekulant profitující ze změny klimatu. Svět se ochlazuje. Globální oteplování je podvod.
Nejde o zločin bez obětí. Uhlíková daň vyhání ceny pohonných hmot vzhůru a zabíjí naše staré lidi, jak říkáme. Miliardy vyhozené na výzkum tohoto neexistujícího problému jsou miliardami, které nelze vynaložit na boj se skutečnými metlami, jako je Alzheimerova choroba, nebo ukončení skutečných ekologických katastrof, například odlesňování. Obchodování s emisními povolenkami vydělává miliardy žralokům v City na úkor chudých rodin. Ztráta zemědělské půdy kvůli biopalivům již dvojnásobila světové ceny potravin, takže miliony hladoví, zatímco nenasytné korporace dosahují ještě tučnějších zisků.
Ti, kteří prosazují nevědecký nesmysl o změně klimatu způsobené člověkem - Shell, Monsanto, mezinárodní banky, uhlíkoví miliardáři a jejich užiteční idiotští spojenci nalevo - uskutečňují největší podvod v lidských dějinách. Musí být a budou voláni k odpovědnosti, stejně jako ti, co s nimi spolupracují, na místech, jako je toto.
Peter Liese
(DE) Pane předsedající, dámy a pánové, v Kodani a po konferenci zaznělo mnoho slov o pozměňovacích návrzích k ustanovením OSN. Navrhuji, abychom zde ve sněmovně tato ustanovení změnili, pak by lidé z okrajových skupin, jako je pan Griffin, nehovořili na začátku, ale až na konci, kam v tomto politickém spektru správně patří, přinejmenším v prvním kole.
Dámy a pánové, Kodaň byla samozřejmě zklamáním. Mnohé z našich požadavků a očekávání občanů vůbec nebyly splněny. K tomu, co bylo řečeno, bych chtěl doplnit jednu věc. Chceme mezinárodní dohodu o emisích z letecké a námořní dopravy. Bohužel v této otázce nepřinesla Kodaň naprosto žádný pokrok. Nebylo to uvedeno ani v Kodaňské dohodě o klimatu. To je neuspokojivý výsledek, zejména když víme, že každý rok, který ztrácíme, si pochopitelně vyžádá vynaložení ještě většího úsilí. Čím později začneme, tím větší a důraznější úsilí budeme muset vynaložit, a s každým rokem, který uplyne, to bude nepochybně těžší. Je to jako závažné onemocnění, čím dříve ho začneme léčit, tím mírnější léčby bude zapotřebí. Proto je to zklamání.
Nicméně bychom na to neměli pohlížet negativně a jednostranně. Dnes ráno se mě někdo zeptal, zda téma změny klimatu není již politicky mrtvé. Není. Musí pokračovat, a právě to od nás občané očekávají. Měli bychom hledat to pozitivní, k čemu v Kodani skutečně došlo. Uvedu dva malé příklady dvou rozvojových zemí, Malediv a Kostariky, které se zavázaly, že v příštích deseti letech se stanou klimaticky neutrální. Celý svět - Evropa a ostatní svět - je může následovat. Jedná se o malé státy, ale podíváme-li se na velké státy, jako je například Brazílie, i tam se dějí pozoruhodné věci.
Proto bychom měli své chyby vyhodnotit, a ne být tak arogantní a prostě dál pokračovat jako dřív. Neměli bychom se však rovněž utápět v lítosti, ale přidat se ve světě k těm, kteří chtějí v otázce ochrany klimatu dosáhnout pokroku. Už nesmí hrát průmyslové země proti rozvojovým, ale ty země, které pochopily, o co tady jde, proti ostatnímu světu, a doufejme, že ta druhá skupina se bude neustále zmenšovat.
Jo Leinen
(DE) Pane předsedající, paní Espinosová, minulý týden jsem se zúčastnil neformálního zasedání Rady ministrů pro životní prostředí v Seville. Bylo to první setkání pod španělským předsednictvím. Nemohla jste se samozřejmě zúčastnit vzhledem k nešťastné události v rodině, ale vaše státní tajemnice pro životní prostředí Teresa Riberová vás výborně zastupovala. Po celou dobu zasedání, které bylo mimořádně dobře zorganizované, byla zjevná odhodlanost španělského předsednictví v této věci.
To je všechno pěkné, ale výsledek tohoto zasedání Rady nebyl příliš uspokojivý. Rada ministrů byla rozdělená a zcela postrádala vedení. Členské státy se naprosto nemohou shodnout, co bychom teď měli dělat. To není dobré znamení. Je vaším úkolem a vaší odpovědností, abyste mezi 27 členskými státy našli společný jmenovatel.
Podle mého názoru v Evropské unii musíme po Kodani udělat tři věci. Za prvé musíme opětovně získat vedoucí postavení v ochraně celosvětového klimatu. Za druhé musíme projevit tvořivost v závazcích, které jsme přijali, a za třetí naléhavě potřebujeme získat nové partnery, než pojedeme do Mexika.
Pokud jde o opětovné získání vedoucí úlohy, souhlasím se všemi, kteří zde prohlásili, že bychom měli i nadále trvat na svém slibu snížit emise uhlíku o 30 %. Byl bych rád, kdybychom pro sekretariát OSN v Bonnu do 31. ledna přesně vymezili tento cíl 30 %, namísto původního cíle 20 %. Dopustíme-li závislost na obdobném úsilí druhých, bude to trvat věčně a v Mexiku se rovněž k ničemu nedospěje.
Z hlediska důvěryhodnosti je před Mexikem nutno vynaložit 7,2 miliard EUR. Země v Africe musí vidět, že první opatření již probíhají.
Na závěr, pokud jde o získání partnerů doufám, že rozvineme diplomacii v oblasti ochrany klimatu a že zejména s pomocí Africké unie také najdeme pro podpis celosvětové dohody v Mexiku vhodné partnery, včetně Latinské Ameriky a Asie.
Chris Davies
Pane předsedající, vážení spolupracovníci, musíme od Kodaně postoupit dál. Pravdou je, že nevíme kudy. Klopýtáme a tápeme ve tmě. Myslím si, že prostě jen musíme zkoumat každou možnost a věřit, že jedna nebo několik z nich nás posunou kupředu.
Ale jsem přesvědčen, že se musíme snažit o zachování svých náročných cílů a udržení svého vedoucího postavení, a ohledně této věci se v příštích dvou týdnech objeví zásadní rozhodnutí a já chci vědět, co hodlá předsednictví udělat, aby to dalo do pořádku.
Čtyřicet procent našich emisí pochází z fosilních paliv spalovaných v elektrárnách. Proto je vývoj technologií na zachycování a ukládání uhlíku považován za tak důležitý. Proto Rada před třemi roky souhlasila s tím, abychom se do roku 2015 pokusili vytvořit 12 demonstračních projektů. Před rokem jsme se tedy dohodli na způsobu financování těchto projektů, a sice na využití 300 milionů z příspěvků ze systému obchodování s emisními povolenkami. Trvalo tři měsíce, než se tato myšlenka dostala z Parlamentu a než ji Rada odsouhlasila, aby se otevřela cesta, ale po 12 měsících jsme se stále ještě nedohodli, jak vybírat projekty nebo jakým způsobem použít peníze. Komise nakonec předložila návrh rozhodnutí. Navrhuje pouze osm projektů zachycování a ukládání uhlíku CCS a harmonogram, který doporučuje, znamená, že do roku 2015 nebude možné všechny realizovat. Pan komisař Rehn se tedy dostal do horkého křesla. Doufám, že mu někdo do konce rozpravy předá vzkaz, tak aby mohl vysvětlit nedostatek ambicí v tomto dokumentu.
Ale je nutno se shodnout na tom, že musíme pokročit kupředu, jakkoli nedostatečně. Bude se o tom hovořit na zasedání Výboru Rady pro změnu klimatu, které se uskuteční 2. února, a je zde opozice ze strany některých členských států, které jsou proti tomu, aby Komise měla konečné slovo při výběru projektů a použití a rozdělení finančních prostředků.
Toto zasedání tedy bude pro Evropskou unii první příležitostí od Kodaně, aby prokázala, zda jde kupředu a podniká praktické kroky, nebo zda hodlá couvnout. Je to klíčová zkouška pro Komisi i pro předsednictví.
Takže moje otázka na paní ministryni zní: "Hodlá předsednictví na tomto zasedání zajistit dosažení dohody, nebo máte v úmyslu to vzdát?
Bas Eickhout
(NL) Pane předsedající, mluvme naprosto jasně. Kodaň byla neúspěchem. Ano, ze summitu vzešli tři jednoznačně poražení, a to Organizace spojených národů, Evropská unie a klima. Je proto nanejvýš důležité udělat v roce 2010 na cestě do Mexika z těchto tří poražených vítěze. Abychom toho dosáhli, musí být splněny tři věci. Za prvé, EU musí skutečně hovořit jedním hlasem, jak již konstatoval pan komisaře Rehn, ale - a na tuto otázku bych uvítal konkrétní odpověď - kdo to má být? Kdo bude v Mexiku hovořit jménem Evropy?
Za druhé, pokud jde o Organizaci spojených národů, Evropa musí při jednáních také prokázat své vedoucí postavení, což znamená nespoléhat se pouze na Spojené státy a Čínu, ale zaměřit se především na země, které stejně jako my chtějí s klimatem něco dělat, jako je Africká unie, Mexiko, Brazílie a Jižní Afrika. Měli bychom rozšířit skupinu zemí, s nimiž chceme uzavřít dohodu.
Za třetí, otázka klimatu. Je pravda, že jsme se dohodli na dvou stupních, ale toto číslo také něco znamená. Vědci uvádějí, že dva stupně znamenají, že bohaté země musí snížit své emise CO2 o 40 %. Proto musí EU nyní slíbit 30 %. Dne 31. ledna bude mít další možnost, aby projevila své vedoucí postavení a nabídla 30 %, a já požaduji, aby Evropská unie toto číslo předložila. Ocenil bych vaši reakci na tento návrh, neboť představuje jediný způsob jak projevit vedoucí postavení a z roku 2010 udělat rok Organizace spojených národů, Evropské unie a klimatu.
Derk Jan Eppink
Pane předsedající, podporuji environmentální cíle pro rok 2020, ale mám určité vážné pochybnosti o některých metodách. Konference v Kodani byla dobrým příkladem špatné metody. A jaká byla ponaučení?
Konference byla příliš početně zastoupená, aby byla produktivní. Rockový koncert za účasti 50 000 lidí je možný, zasedání nikoli. Za druhé, Evropu přelstila Čína a Indie, a Spojené státy se připojily. Místo aby byla rozhodujícím hráčem, Evropa byla zmateným divákem.
Co bychom měli dělat? Domnívám se, že musíme přehodnotit formu, kterou používáme, spíše země G20 než gigantická akce typu Woodstock. Za druhé musíme přestat z pozice morální povýšenosti říkat Číně a Indii, co mají dělat. Závažné překážky, které by měly obě země potrestat, by byly katastrofou. EU by naopak měla přehodnotit svůj postoj, který bude v konečném důsledku ohrožovat náš vlastní růst a zaměstnanost.
Závěrem, potřebujeme seriózní výzkum s velkým množstvím důkazů. Aféra "Climategate" byla již zmíněna a tvrzení o ústupu himálajských ledovců se podle všeho zakládá na spekulaci. Někteří členové Mezivládního panelu pro změnu klimatu IPCC nyní dokonce předpovídají globální ochlazování.
Potřebujeme objektivní, nestranný vědecký výzkum, nikoli programově řízený politický aktivismus. Co je pravda a co ne? My v současné době prostě nevíme a domnívám se, že nejdříve musíme mít pravdivá fakta. Pane komisaři, paní ministryně, doufám, že se těmito otázkami budete zabývat bez zaujatosti.
Sabine Wils
(DE) Pane předsedající, konference Organizace spojených národů o klimatu byla neúspěšná vzhledem k neústupnosti průmyslových států hájících tvrdě své politické zájmy. V důsledku toho je ohrožen základ existence miliard lidí v rozvojových zemích a v ostrovních státech, kterým hrozí zaplavení.
Neexistuje žádná dohoda o tom, jakým způsobem máme účinně omezit další oteplování planety. EU hrála hru v zájmu podniků svých členských států a v zájmu zisků velkých koncernů. Cíl snížení emisí skleníkových plynů v členských státech EU celkově o 30 % do roku 2020 nebyl předložen dostatečně včas.
Stanovením cílů lepší ochrany klimatu závislých na předchozích ústupcích jiných států hrajeme v kostky s budoucností lidstva. Fakta jsou jasná: v roce 2007 činilo množství emisí CO2 na osobu v Číně 4,6 tun, v Německu to bylo 9,7 tun a ve Spojených státech 19,1 tun. Naléhavě potřebujeme klimatickou spravedlnost pro celé lidstvo. Příští rok v Mexico City musí průmyslové státy a rozvíjející se ekonomiky dospět k závazné dohodě s konkrétními a ambiciózními cíli.
Godfrey Bloom
Pane předsedající, můžete samozřejmě říci, že jsem skeptik, protože se neoblékám jako strašák.
Probíjel jsem se kodaňskou vánicí, stejně jako mnozí z vás. Je to zajímavé, ne, že jsme podle záznamů zažívali v Londýně nejchladnější zimu za posledních 30 let? Stejné je to v Polsku, Koreji a Číně. Měli jsme nejchladnější teploty na Floridě, v Arizoně, Texasu - první sníh v Texasu, myslím, že po stu letech. No jistě, jak prohlásil Giles Coren z londýnských Times, můj bože, my to prostě nechápeme - celé to globální oteplování samozřejmě znamená jediné, že si musíme zvyknout na teploty pod bodem mrazu.
No, viděli jsme hokejku Ala Gora, kterou stále ještě podle všeho předvádějí na londýnských státních školách - Al Gore, obchodník s teplou vodou, podvodník! Viděli jsme profesora Jonese z University of East Anglia - podvodník! A teď - to ještě nebudete vědět, protože to bylo drženo mimo dosah veřejnosti - New Zealand National Climate Database: mám tady čísla - všechna falešná.
Kdy se konečně probudíte? Podvod, podvod, podvod!
(Řečník souhlasil s tím, že si vezme otázku na modrou kartu podle čl. 49 odst. 8)
Chris Davies
Pane předsedající, podle pana Blooma je zřejmě celá věda o změně klimatu nesmysl, protože jsme měli studenou zimu.
Zajímalo by mě, zda by pan Bloom nechtěl sněmovně vysvětlit, jaký je rozdíl mezi klimatem a počasím.
Godfrey Bloom
Klima, pane Daviesi, je to, s čím se všichni máme smířit.
Zoltán Balczó
(HU) Paní ministryně, mám pro vás překvapující novinu. Konference o klimatu v Kodani už skončila. Hovoříte o cílech a iluzích, jako kdyby ta událost byla stále ještě před námi. Skončila fiaskem. Nebyly podepsány žádné právně závazné závazky. Příklad Kjóta ukazuje, co znamená voluntarismus. Všichni jsme si vědomi toho, jakou hodnotu mají závazky Spojených států, ale za zmínku stojí také Kanada. Kanada podepsala Kjótský protokol, a poté zvýšila své emise oxidu uhličitého o 26 %, bez jakýchkoli následků. Kodaň je jasnou zprávou o světě, v němž žijeme.
Dnešní svět je určován ekonomickým fundamentalismem. Kdykoli se zájmy společnosti střetávají se zájmy globální ekonomiky, ty druhé vždy vítězí. Za globální ekonomikou pochopitelně stojí malá mocenská elita. Abychom zastavili nezvratnou změnu klimatu, museli bychom změnit jiné klima. Musíme změnit politické a morální klima. Než tak učiníme, tak dokud budou lidé sloužit ekonomice, a ne naopak, dokud se vůdčím principem nestane eko-sociální tržní ekonomika, jsou všechny podobné konference odsouzeny k nezdaru.
Richard Seeber
(DE) Pane předsedající, pokud se můžeme z Kodaně v něčem poučit, pak je to smysl pro realitu. Dosud si pamatuji na rozpravu, kterou jsme před Kodaní vedli zde ve sněmovně. Každý sršel optimismem, ale nebylo to k ničemu. Byla to mezinárodní konference se svými vlastními pravidly a sami toho s dobrou vůlí můžeme dosáhnout jen málo. Přistupujme tedy k příštím jednáním v Mexiku s potřebným smyslem pro realitu.
Pokud bychom měli Kodaň hodnotit, musíme říci, abychom byli spravedliví, že to nebylo tak špatné, protože výsledek může sloužit jako základ pro jednání v Mexiku a přinejmenším něčeho bylo dosaženo. Největším zklamáním pro nás Evropany je určitě to, že my - Evropská unie - jsme nebyli při vypracování závěrečného dokumentu. To by nás mělo přimět k zamyšlení, protože neustále zdůrazňujeme, že jsme těmi, kteří chtějí převzít vedoucí úlohu v celosvětovém boji proti změně klimatu.
Proč by tomu tak mělo být? V první řadě pravděpodobně proto, že se svými 14 % emisí CO2 nepatříme k největším znečišťovatelům ovzduší. Téměř polovinu celkového množství emisí vytvářejí společně Spojené státy a Čína. Nicméně v Evropě nemluvíme jednohlasně. Poslední zasedání Rady pro životní prostředí zcela zřetelně ukázalo, jak rozdílné názory zde panují. Mnoho členských států chápe problém úplně jinak než například většina této sněmovny.
Nicméně dalším důvodem je jistě skutečnost, že my Evropané nejsme tak dobří, jak to o sobě stále prohlašujeme. Odstraníme-li z rovnice tyto mechanismy čistého rozvoje, jinými slovy, tato společná prováděcí opatření, a ostatní opatření, a budeme zvažovat pouze vlastní opatření na snížení emisí CO2, pak vidíme, že naše bilance není tak dobrá, jak tvrdíme.
Za třetí, také je nutno říci, že jiné země a jiné regiony ve světě se k tomuto problému staví rozdílně. Naším velkým cílem je právně závazná dohoda. Nicméně Čína a Spojené státy volí jinou cestu.
Celkově musíme zvážit, zda bychom neměli být při svých jednáních pružnější, protože v boji proti fenoménu změny klimatu je důležitá spolupráce, ale způsoby, jakými tohoto cíle dosahujeme, mohou být úplně rozdílné.
Dan Jørgensen
(DA) Pane předsedající, klimatickým skeptikům v této sněmovně bych položil následující otázku: "Kdyby vám devět z deseti lékařů řeklo, že mají více než devadesátiprocentní jistotu, že jste vážně nemocen, ale že mají nějaký lék, který může vaši nemoc vyléčit - lék bez jakýchkoli vedlejších účinků - vzal byste si ten lék?" Samozřejmě že vzal. Právě tak měl svět reagovat v Kodani. Právě tak by svět měl samozřejmě reagovat, když více než devadesát procent předních výzkumných pracovníků v dané oblasti prohlašuje, že globální oteplování skutečně existuje a že je způsobeno člověkem. EU by proto měla projevit vůdčí úlohu. Můžeme samozřejmě kritizovat Spojené státy. Můžeme samozřejmě kritizovat Čínu, že jí chyběla politická vůle požadovaná v Kodani. Tato sněmovna se však musí dívat blíž k domovu - musíme kritizovat nedostatek iniciativy projevené ze strany Evropské unie. EU mohla udělat dvě věci a před konferencí v Mexiku by měla udělat dvě věci. Za prvé, měli bychom převzít vedení, pokud jde o přijetí závazků ke snížení emisí. To znamená přejít od přislíbeného 20-procentního snížení do roku 2020 na 30 procent. Za druhé, měli bychom stanovit částky, jimiž jsme ochotni přispět na financování dlouhodobého přizpůsobování se změnám klimatu, které se, jak víme, blíží. A konečně, je zřejmé, že i náš vliv bude větší, pokud budeme vystupovat jednomyslně, protože pak budeme moci vyjednávat racionálněji a srozumitelněji, než jsme dokázali v Kodani. Pan Callanan ze skupiny Evropských konzervativců a reformistů prohlásil:
"bylo by bláznovstvím za současného stavu zvyšovat své cíle".
Ne, pane Callanane, bláznovstvím by bylo své cíle nezvýšit.
Lena Ek
(SV) Kodaňský summit byl bezesporu velkým zklamáním, ale důležité nyní je, abychom se dívali do budoucnosti. Právě to my liberálové děláme a věřím, že to můžeme dělat v Evropě společně. Potřebujeme strategii a potřebujeme "post-kodaňskou agendu". Důležitým nástrojem, jak toho dosáhnout, jsou pokračující investice do systému obchodování s emisemi. EU by měla okamžitě zahájit jednání se Spojenými státy o integraci nově vznikajícího amerického systému a evropského systému. Transatlantický trh s emisemi oxidu uhličitého by mohl být počátkem globálního trhu.
Pan Rehn pronesl na úvod velmi dobrý projev. Ve svém závěru má plnou pravdu. EU musí na těchto jednáních hovořit jedním hlasem. Nesmíme nicméně zapomínat, že podle Lisabonské smlouvy může Evropský parlament už ovlivnit, jakým způsobem budou tato rozhodnutí přijímána. Parlament musí být zapojen do přípravných prací, neboť konečná dohoda vyžaduje náš souhlas.
V rámci Evropy je zároveň nutno i nadále posilovat náš vlastní trh s emisemi uhlíku a přestat zdarma rozdávat obchodní práva. Musíme investovat do nových technologií, a za třetí, musíme stanovit minimální cenu za oxid uhličitý. Cíle v oblasti klimatu lze naplnit prostřednictvím trhu, nikoli cestou větší byrokracie.
Pokud nyní necháme kodaňskou konferenci za zády, začneme znovu a veškeré své úsilí napřeme do budoucích opatření, první věcí, na kterou se musíme zaměřit, je EU 2020. Jsou tam zahrnuta opatření a my musíme mít pečlivě propracované návrhy, pokud jde o energetickou účinnost a naše investice do nových technologií. Potřebujeme strategii zaměstnanosti v souvislosti s klimatem. Na závěr bych chtěla říci, že je jasné, že uhlíkové emise musíme snížit o 30 %, pokud chceme vyhrát nejen bitvu o klima, ale také bitvu o trh.
Yannick Jadot
(FR) Pane předsedající, paní Espinosová, byl jsem velmi překvapen vaším sebeuspokojením ohledně opatření EU v oblasti klimatu. Je pravda, že Evropa v posledních deseti letech toho udělala víc a odvedla lepší práci než většina jiných zemí světa, ale v Kodani Evropa jednoznačně nezvládla vedení.
V Kodani jsme také viděli, jak Evropa jednoduše předvedla nejrůznější osobní komunikační strategie Evropských hlav států a vlád a rád bych v této souvislosti uvedl konkrétně pana Sarkozyho, paní Merkelovou a pana Browna. Za těchto okolností je samozřejmě snadné napadat proces OSN. Je pravda, že systém Organizace spojených národů je složitý a že G20, kde dohody nemají význam, ale nabízejí se možnosti jak spolehlivě přitáhnout pozornost veřejnosti, je mnohem jednodušší.
To znamená, že v tomto nadcházejícím roce musí Evropa dělat více a pracovat lépe. V současné době je naším cílem 20 %. Nicméně 20 % ve skutečnosti znamená dělat v příštích 10 letech méně než v uplynulých 10 letech, to znamená, že v oblasti klimatu bude Evropa vyvíjet menší úsilí. To je nesmyslné nejen z hlediska klimatu, když nám vědci říkají, že musíme dosáhnout cíle 40 %, ale je to nesmyslné rovněž pro naše hospodářství a pracovní místa.
Proto, paní Espinosová, nesnižujte prosím náročné cíle Evropy v oblasti klimatu na nejnižší společný jmenovatel, na cíle vyslovené předsedou Barrosem, který se nechce vzdát čísla 20 %, nebo na cíle oznámené Itálií a Polskem, které brzy začnou existenci změny klimatu popírat. Přečtěte si znovu usnesení Parlamentu a okamžitě se rozhodnete pro bezpodmínečných 30 %.
Konrad Szymański
(PL) Pane předsedající, musíme přijmout skutečnost, že nikdo, s výjimkou několika evropských států, nechce platit za snižování emisí CO2 nebo omezit svou energetickou spotřebu. Je to dokonce ještě horší. Některé rozvojové země používající provokativní protikoloniální rétoriku na tom chtějí zbohatnout, zatímco zároveň vypouštějí do ovzduší nejvíce oxidu uhličitého. Africké země, Čína a Indie si chtějí ponechat své výjimky, kdy nepodléhají mezinárodnímu systému monitorování emisí, a současně dostávají miliardy eur na čisté technologie. To je stav, který nemůžeme před svými daňovými poplatníky obhájit. Po kodaňské konferenci si musíme dobře zapamatovat, že Evropa nemůže nést tyto náklady sama. Za prvé, budeme-li jednat sami za sebe, ještě více zpomalíme růst své ekonomiky a ohrozíme prosperitu svých občanů. Za druhé, budeme-li jednat sami za sebe, tak z hlediska emisí nezměníme vůbec nic, protože své vlastní emise se nám již podařilo snížit.
Elie Hoarau
(FR) Pane předsedající, paní ministryně, dámy a pánové, ačkoliv Kodaň byla neúspěchem, mimořádným způsobem zmobilizovala nevládní subjekty a ukázala, že klimatická spravedlnost má skutečnou mezinárodní podporu.
Napříště bude dáno, že v pokračujícím procesu vyjednávání bude nutno přednostně vzít v úvahu zájmy malých zranitelných ostrovních států a Afriky. Bude rovněž velmi důležité, aby 100 miliard USD oznámených v Kodani bylo skutečně připočteno k závazkům přijatým v oblasti oficiální rozvojové pomoci.
A konečně musíme mít na paměti, že máme velmi málo času na to, abychom jednali, než se důsledky změny klimatu stanou nezvratné. Rok 2010 představuje naši poslední možnost, pokud chceme v Mexico City dosáhnout reálného úspěchu.
Oreste Rossi
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, neříkejte, že jsme vás v tomto směru nevarovali. Usnesení 15. konference smluvních stran COP 15 schválené tímto parlamentem bylo hodně kouře a žádný oheň.
Žádali jsme hodně a nedosáhli ničeho. To nejsou slova Ligy severu, ale Iva de Boera, sekretáře konference OSN o změně klimatu. Nebyla to doslova katastrofa, i když dohodu představuje pouze informace o záměru. Text, který zachránil COP 15 před úplným fiaskem, byl dohodnut na konci maratonu jednání dosud nebývalého trvání a intenzity a obsahuje velmi málo podstatného.
Kodaňská dohoda, vyjednaná americkým prezidentem Obamou, brazilským prezidentem Lulou, čínským premiérem Wen Ťia-paem, indickým předsedou vlády Singhem a jihoafrickým prezidentem Zumou a vnucená všem zbývajícím zemím, nebyla dokonce ani formálně schválena. Poté, co ji osm zemí odmítlo, což znemožnilo její přijetí, plénum 192 zúčastněných států vzalo dohodu pouze na vědomí.
Dámy a pánové, příběh globálního oteplování je ztrátou času. Od prosince noviny a televizní zpravodajství hlásí, že Evropa je v mrazivém sevření studeného počasí. Vystříhejme se zbytečné a nákladné spekulace o klimatu.
Angelika Werthmann
(DE) Pane předsedající, dámy a pánové, jediným konkrétním výsledkem summitu o změně klimatu v Kodani bylo omezení globálního oteplování na dva stupně Celsia. Opatření k tomu potřebná však zůstala tajemstvím. Tento minimální kompromis je pro nás zklamáním, především proto, že nyní je na každém jednotlivém státu, aby rozhodl, zda dohodu týkající se cílů v oblasti ochrany klimatu přijme, či nikoli. Začíná nás doslova tlačit čas. Je na nás, abychom nyní rozhodli, co bude dál. Měli bychom podporovat udržitelný rozvoj zohledňující ochranu klimatu, který nám umožňuje využívat zdroje naší planety odpovědným způsobem, pro nás a budoucí generace. Evropská unie a její členské státy by měly rozvíjet své světové prvenství v zelených technologiích. Přinejmenším to tedy bude začátek.
Rachida Dati
(FR) Pane předsedající, paní ministryně, nikdo si nemohl nevšimnout, že Kodaň byla promarněnou příležitostí. Nicméně - ano, opakuji zde vaše slova, pane komisaři - tento summit měl dvě přednosti. První předností bylo, že mobilizoval mnohem více hlav států a vlád než summit v Kjótu. Tou druhou, že umožnil, aby rozvíjející se země měly prospěch z finančních závazků zaměřených výslovně na pomoc těmto zemím v boji proti globálnímu oteplování.
Co by tedy měla Evropa nyní dělat? Měla by samozřejmě i nadále pokračovat ve své perfektní práci zaměřené na snižování emisí skleníkových plynů, protože pravdou je, že Evropa to již dělá neobyčejně skvěle. S ohledem na cíl z Kjóta, který představoval snížení o 8 %, evropské podniky dosáhly snížení téměř 13 %. Projevily tedy mimořádnou schopnost a velkou odhodlanost k ochraně životního prostředí. Nicméně tento boj a tento postoj naprosto nesmí být zasazeny do rámce nekalé soutěže. Jak jsem vám již řekla při slyšení, pane Rehne, to vše může existovat pouze v podmínkách zcela spravedlivé hospodářské soutěže. Ano, musíme zvážit zavedení uhlíkové daně na hranicích Evropské unie, protože nemůžeme ponechat naše podniky, a tím naše pracovní místa, zcela napospas nespravedlivé hospodářské soutěži, ve prospěch zemí, které pro ochranu životního prostředí a omezení skleníkových plynů neuplatňují stejné normy, ani je vůbec nerespektují. Proto se domnívám, že je naprosto nezbytné - a opakuji zde po své kolegyni paní Lepageové - že někdy v budoucnu budeme uvažovat o zavedení daně z uhlíku na hranicích Evropské unie.
Za druhé, měla jsem velkou radost, když jsem se při slyšení dozvěděla, že pan komisař Tajani nevyloučil provedení studie o dopadech týkající se možnosti uložení daně z uhlíku na hranicích Evropské unie. Domnívám se proto, že postupně tuto bitvu vyhrajeme, protože je důležité chránit naše evropské podniky a pracovní místa.
Anni Podimata
(EL) Pane předsedající, paní Espinosová, nepochybně bychom byli raději, kdyby se dnešní rozprava konala za jiných okolností, raději bychom byli vyzváni, abychom zhodnotili celosvětovou právně závaznou dohodu a rozhodli, jako Evropská unie, o tom, co dělat dál. Bohužel, výsledky z Kodaně byly za daných okolností hodně podprůměrné. To je první hlavní důvod, proč vyjadřujeme své zklamání.
Druhým důvodem, proč vyjadřujeme své zklamání, a který nás jako Evropský parlament obzvlášť znepokojuje, je nízké číslo, snížené Evropskou unií na summitu v Kodani. Zatímco bychom očekávali, že na prvním celosvětovém summitu, který následoval po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost, bude Evropská unie usilovně prosazovat dosažení nové ambiciózní důležité celosvětové dohody o boji proti změně klimatu, my a evropští občané jsme byli svědky přehlídky roztříštěnosti, kdy někteří nejvyšší evropští státníci hráli svou vlastní hru a Evropská unie byla v úloze pomocníka a diváka. To není úloha, kterou bychom si přáli, ani úloha, která nám přináší prospěch.
Co je tedy potřeba udělat? Vyzýváme Evropskou komisi a Radu, aby prokázaly, že tento úkol zvládnou a zajistí pro Evropu v tomto novém úsilí hlavní úlohu. Dovolte, abych vám připomněla, že to není pouze otázka omezení dopadů změny klimatu. Je to mnohem širší výzva, výzva k přechodu na nový model rozvoje, který bude odpovědí Evropy na potřebu vytvářet nová pracovní místa, podporovat konkurenceschopnost evropského hospodářství a upevnit vůdčí úlohu Evropské unie v novém pořádku.
Fiona Hall
Výsledek Kodaně byl hlubokým zklamáním. Teď se musíme pohnout kupředu. EU se musí zavázat ke snížení emisí o 30% ze tří důvodů.
Prvním důvodem je jednoduše to, že 30% snížení nevyžaduje téměř o nic víc úsilí než původní 20% snížení, a to proto, že v důsledku krize došlo k poklesu hospodářské činnosti.
Za druhé, brzdit se nyní by nyní znamenalo ztratit dynamiku, která byla zabudována v nových zelených odvětvích. Nemůžeme se "napůl zavázat" k investicím do obnovitelných energetických zdrojů a dopravy s nízkými emisemi. Je nutno připravit rozsáhlou infrastrukturu, ať jsou to rozvodné supersítě v Severním moři, nebo v menším měřítku dobíjecí stanice pro elektromobily. V sázce jsou stovky a tisíce nových pracovních míst, potenciálně 70 000 pracovních míst v souvislosti s větrnou energií na moři jen v samotném Spojeném království, ale tato pracovní místa, která jsou tolik potřebná pro hospodářské oživení, vzniknou pouze tehdy, bude-li existovat jasný plán pro Evropu s nulovými emisemi uhlíku do roku 2050.
Investice vyžadují jistotu a my si musíme být vědomi toho, že Evropě hrozí ztráta prvenství v oblasti obnovitelných technologií. Spojené státy i Čína rozšiřují svá odvětví velmi rychle. Pokud budeme nyní váhat, ona nová zelená pracovní místa se přesunou na jiné kontinenty.
A konečně, potřebujeme snížení o 30 %, protože nejvíce dalších závazků lze snadno realizovat zvýšením energetické účinnosti. Nedělat víc ohledně energetické účinnosti by bylo v každém případě naprosto pošetilé. Energetická účinnost znamená ekonomickou výkonnost. Znamená nižší ceny energií, nikoli naopak, a zlepšuje energetickou bezpečnost. Proto ať 31. ledna jiné strany předloží jakákoli čísla - a možná budeme příjemně překvapeni - EU se musí zavázat ke snížení o 30 %
Ivo Strejček
(CS) Na hodnocení kodaňského summitu a jeho výsledky je třeba pohlížet jednak očima zdravého selského rozumu a jednak prostřednictvím nepřeberného množství dostupných ekologických i ekonomických dat, která potvrzují, že žádné globální oteplování neexistuje, a pokud existuje, pak je zcela mimo vliv člověka a je způsobeno čistě přírodními silami. Mimochodem minulý týden jsme se dozvěděli, že významná část ekologických dat, se kterými pracoval Mezinárodní panel pro klimatickou změnu, byla buďto zcela vědomě falšována, či mylně interpretována. Proto je dobře, že kodaňský summit zkrachoval. Doufám, že tento krach zaprvé přinese odklon od agresivní, tzv. zelené politiky. Zadruhé, politika se vrátí ke skutečným tématům, které v dnešní době ekonomické recese občany skutečně trápí. Zatřetí, zamezí se plýtvání penězi daňových poplatníků na sporné zelené projekty. Začtvrté, vytvoří se prostor pro praktickou debatu o racionálním, efektivním a lacinějším získávání energie a renesanci zažije jaderná energetika. Dámy a pánové, když se setkávám se svými voliči, tak nevěřícně kroutí hlavou nad tématy, kterými se tady můžeme zabývat, aniž bychom se zabývali jejich reálnými problémy.
Marisa Matias
(PT) Pane předsedající, i přes naléhavost summitu jsme byli v Kodani svědky, jak se vracíme o několik kroků zpět. Kodaň opravdu zmobilizovala více hlav států než Kjóto, ale také je více rozdělila, a v důsledku toho se proměnila ve scénář "každý sám za sebe", kde si každý stát může stanovit své cíle, a navíc na základě dobrovolnosti.
Měli bychom vzít na vědomí, že máme cílovou hodnotu 2 stupně Celsia a cíle financování bez jakéhokoli vysvětlení. To nelze považovat za útěchu. Věřím však, že musíme jednat s pohledem do budoucna, a to znamená přejít od slov k činům.
Evropská unie chce vždy být v čele a vždy byla. Když jsme však přijeli do Kodaně, váhala a nestanovila ani nehájila cíle, které zde oznámila a o nichž prohlásila, že se jich nikdy nevzdá.
Moje otázka zde tedy zní, zda v budoucnu nebudeme jednat spravedlivěji, zda budeme i nadále dopouštět, aby ti nejchudší dál platili nejvyšší cenu kvůli naší slabosti a v důsledku rozhodnutí některých lidí o druhých.
Timo Soini
(FI) Pane předsedající, kodaňský summit o klimatu byl naprostým fiaskem. Hlasoval jsem zde v prosinci proti usnesení. Měl jsem pravdu, stejně jako 92 dalších přítomných.
Evropská unie se velmi arogantně snažila předložit celému světu své vlastní řešení. Několik dní před zahájením summitu byl odhalen podvod v obchodování s emisemi v hodnotě 5 miliard EUR. To bylo určitě nepříjemné, těsně před začátkem zasedání, kdy EU nabízí východisko a zároveň čelí zneužití finančních prostředků ve výši 5 miliard. Bylo to ostudné, a neobává se nyní Evropská unie ani trochu, že se tyto případy zneužití budou vyšetřovat? Máme-li zavádět omezení emisí, pojďme zavést zvláštní systém emisí, jako máme pro automobily. Funguje to a nikdy to není důvod k likvidaci odvětví našeho zpracovatelského průmyslu oceli, kovu či dřeva ve Finsku nebo v zemích EU. Nevhodné omezování emisí nemá žádný význam a pracovníci a zaměstnanci by to neměli odnášet.
(Potlesk)
Romana Jordan Cizelj
(SL) I já jsem zklamaný výsledkem kodaňské konference, ale přestaňme již naříkat nad žalostnými výsledky, a místo toho přemýšlejme, kam odtud pokračovat, abychom se vyhnuli dalšímu zklamání. Nestačí si říci "Pojďme navázat na dosavadní práci, protože právě potřebujeme provést některé změny".
První otázka, kterou si chci v tomto směru položit, je, co vlastně jsou konference smluvních stran (COP) v první řadě? Jsou to konference v pravém slova smyslu nebo je to jen divadlo pro veřejnost? Jsou pochopitelně obojí. Nicméně musíme zajistit, aby odborníci mohli dělat svou práci a aby veřejnost byla informována, a to nejen o neformálních akcích, které probíhají na okraji konferencí, ale také o naší skutečné práci. Evropa by proto měla přehodnotit organizační aspekty těchto konferencí.
Moje druhá otázka zní: "Jaká je úloha předních světových státníků na takových konferencích?" Přicházejí na tyto konference, aby zde vedli svou domácí politickou kampaň, nebo přicházejí, aby pomohli účastníkům dosáhnout kompromisu? Myslím, že potřebujeme přehodnotit také způsob práce na těchto konferencích a úlohu světových vůdců, kteří se jich účastní.
Moje třetí otázka se týká vedoucí úlohy Evropské unie. Ano, přijali jsme mnoho dobrých opatření, aby si Evropa udržela své vůdčí postavení ve vývoji ekologicky šetrných technologií, ale ztratili jsme svou vedoucí úlohu v procesu vyjednávání. Podle mého názoru bychom se neměli spokojit pouze s úlohou koordinátora v procesu vyjednávání, protože my sami musíme být aktivními vyjednavači. Proto bychom před zahájením vyjednávání neměli vykládat na stůl všechny své karty a rozhlašovat cíle, které sledujeme. Měli bychom se rovněž snažit přiblížit se třetím zemím, a ne se od nich oddalovat.
Jako poslední bod chci uvést, že do svých mezinárodních jednání musíme naléhavě zahrnout otázku změny klimatu a zde samozřejmě očekávám úzkou spolupráci s oběma komisaři, kteří jsou za tyto dvě oblasti odpovědní.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Dnes na začátku roku 2010 nejsme v boji proti změně klimatu tam, kde jsme doufali, že budeme. Nejsme tam, protože právě teď bychom měli být ve fázi, kdy spějeme k přijetí legislativních změn plynoucích z dohody dosažené v Kodani.
V této fázi nejsme a mělo by nás to mrzet. Mělo by nás mrzet, že v Kodani byly sníženy cíle týkající se boje proti změně klimatu, že nebyla podepsána závazná dohoda a že postup nebyl transparentní. V důsledku toho nemáme dostatečný právní základ nebo prostředky pro zajištění potřeb obyvatel, zejména v rozvojových zemích.
Nicméně nejsme ani ve fázi, ve které jsme byli před zasedáním v Kodani, protože v Kodani jsme dosáhli cílové dohody se Spojenými státy, Čínou, Indií, Jižní Afrikou a Brazílií, k níž se později připojily další země, a sice Rusko, Austrálie, Norsko, Švédsko a Španělsko. Neměli bychom zapomínat, že tyto země jsou společně odpovědné za tři čtvrtiny emisí oxidu uhličitého, a neměli bychom zapomínat ani na to, že mnohé z těchto
zemí byly dříve mimo Kjótský protokol.
Proto krok, který jsme učinili, není dostatečný, ale je důležitý. Tohoto důležitého kroku bychom měli využít a v rámci Evropské unie postupovat kupředu. Evropská unie byla a je hnací silou veškerého dosaženého pokroku. Tento pokrok však nebude pokračovat, pokud o něj Evropská unie nebude usilovat.
Musíme pracovat na dosažení závazných dohod s Německem a Mexikem a získat zdroje, které pomohou rozvojovým zemím snížit emise, přizpůsobit se a zmodernizovat technologie. Musíme to udělat z důvodů účelnosti, spravedlnosti, a protože potřebujeme více partnerů.
Jsem si jist, že španělské předsednictví bude o dosažení tohoto cíle usilovat.
Roger Helmer
Pane předsedající, mám pro sněmovnu dobré zprávy: Společně s mnoha vědci jsem já osobně došel k názoru, že žádná klimatická krize neexistuje! Světové hladiny moří a oceánů výrazně nestoupají, a jak byl Mezivládní panel pro změnu klimatu IPCC nucen připustit, himálajské ledovce nejsou na rychlém ústupu. Malé zvýšení průměrné světové teploty za posledních sto let je plně v souladu s prokázanými dlouhodobými přírodními změnami klimatu.
Kodaň ukázala, že mnoho států, zejména Čína a Indie, nejsou prostě ochotny obětovat výkonnost ekonomiky a řešit zcela spekulativní problém. V Británii většina voličů už nevěří ve změnu klimatu způsobenou člověkem a nebude platit za marné pokusy o zmírnění. Emailové zprávy, které nedávno unikly z Centra pro výzkum klimatu, ukazují, že i vysocí guru klimatického alarmismu si zoufají nad selháním přírody, která se neřídí jejich předpověďmi, a tak falšují čísla, aby své fantazie udrželi při životě.
Musíme teď požadovat úplné veřejné prošetření podezřelých údajů, než na zmírnění důsledků vydáme sebemenší částku.
João Ferreira
(PT) Pane předsedající, Spojené státy a Evropská unie, první a druhý největší znečišťovatel na obyvatele na světě, nesou jednoznačnou a nevyhnutelnou odpovědnost za neúspěch v Kodani, kterou žádné vymýšlení obezliček nemůže zmenšit.
Kromě jiných zde uvedených aspektů summit neuspěl, pokud jde o finanční prostředky pro rozvojové země na tzv. "přizpůsobení se", vzhledem k nedostatečnému počtu těch, kteří přijali závazky. Současně jsou pokrytecky přehlíženy zátěže těchto zemí. Tyto zátěže zahrnují jejich obrovský zahraniční dluh, který dosahuje skutečně astronomické výše ve srovnání s výší oznámených finančních prostředků a který vážně omezuje jakoukoli reálnou možnost udržitelného ekonomického a sociálního rozvoje.
Summit ztroskotal na závažné diskusi o zvrácených výsledcích tržních nástrojů a pružných mechanismů Kjótského protokolu. Mezi jinými problémy se summit nezabýval příčinami změny klimatu, jen jejími důsledky. Tento nesmyslný způsob jak přistupovat k ekonomickým a sociálním otázkám brání jakémukoli řešení toho či onoho problému, který lidstvo ...
(Předsedající řečníka přerušil)
Herbert Reul
(DE) Pane předsedající, dámy a pánové, cíl dvou procent byl v Kodaňské dohodě přijat 180 členskými státy, stále však není právně závazný. Ze všech plánů, které jsme zde vytvořili, nezbylo moc. V Kodani se nepovedlo vůbec nic. Mohli bychom to dokonce nazvat porážkou. Je důležité nastalou situaci důkladně popsat a získat tak příležitost vážně se zamyslet nad tím, proč k tomu došlo, abychom následně v této záležitosti mohli pokročit.
Některé dnešní projevy mě lehce šokovaly. Zazněly tu fráze jako "musíme více bojovat", "pokračujme v tom, co jsme dělali doposud", "je třeba zvýšit procento", "více peněz", "problém jednoduše spočívá v tom, že Evropa není dostatečně jednotná" - dle mého názoru tyto výroky svědčí o přílišné lhostejnosti a povrchnosti analýzy celé situace. Pouze pokračovat a postupovat kupředu není řešení. To nebyly příčiny dosaženého výsledku. Skutečně jsme mezi sebou nestranným a objektivním způsobem zvážili a prodiskutovali veškeré klíčové záležitosti? Jak jsme naložili s dotazy našich kolegů, ať už byly oprávněné nebo ne, kteří říkali "máme otázky ohledně záležitostí, k nimž jsme kritičtí, skeptické otázky"? Jak jsme reagovali ve Výboru pro změnu klimatu, když poslanci říkali "chceme slyšet názory druhé strany - rozdílné postoje některých jiných vědců? Jakou příležitost jsme dali k představení těchto názorů? Kromě toho, bez ohledu na postoj, k němuž se přikloníme, je třeba se v klidu zabývat tím, jakým způsobem naložit s novou informací, o níž se naši kolegové rovněž zmínili, a to, že Mezivládní panel pro změnu klimatu se zmýlil ohledně tání ledovců?
Pro druhou část otázek jsou rovněž nutné odpovědi. Používáme k řešení této záležitosti správné nástroje? Neustále vytváříme nové časové plány, percentuální podíly, nařízení a ustanovení. Tento přístup má spíše byrokratický charakter. Paní Eková klade velmi silný důraz na to, že technologie, inovace a tržní mechanismy jsou v tomto případě cestou vpřed - nemá v tom snad pravdu? Ostatní státy používají odlišné přístupy, neznamená to však, že by nedělaly nic. Je možné, že o něco více otevřenosti a přemítání nám umožní být v této záležitosti efektivnější. Tento přístup bych chtěl upřednostnit před metodou "zavřít oči a jít dál".
Judith A. Merkies
Pane předsedající, nechci zde popisovat katastrofický scénář, který tu již zazněl. Nechci popisovat katastrofický scénář budoucnosti, ani se nahněvaně vracet k neúspěchu v Kodani - přestože mám zlost.
Z toho důvodu je řešením dosáhnout v budoucnosti mnohem větších úspěchů, a nejbližší příležitost budeme mít v průběhu tohoto roku v Mexiku. Za prvé, příště nesmíme být sami. V Kodani jsme se ohlédli a zjistili, že s našimi ambicemi jsme osamocení. Musíme být schopni přesvědčit ostatní k tomu, aby měli stejně vysoké ambice jako my. Jak můžeme tvrdit, že jsme ve vůdčím postavení, nedaří-li se nám přesvědčit ostatní o našich ambicích a cílech?
Za druhé, neexistuje žádné universální řešení. V průběhu příprav vrcholné schůzky o klimatu občas zaznělo hrdé "plán B neexistuje". Nyní to tedy víme jistě: v současnosti neexistuje nic. Nemáme vůbec nic. Příště bychom tedy raději měli připravit i "plán B".
V neposlední řadě, jak můžeme zvítězit v různorodosti, je-li naším sloganem, jak myslím, jednota. Příště bychom se měli sjednotit, což znamená "hovořit jedním hlasem". Potřebujeme jednoznačný mandát. Evropa skutečně potřebuje vystupovat jednotně. Paní úřadující předsedkyně, jste ochotna se zavázat k tomu, že obdržíte výhradní mandát, ne pouze mandát sdílený? Pro Evropskou unii by to znamenalo výlučnou pravomoc v politice a dohodách v oblasti změny klimatu.
Mirosław Piotrowski
(PL) Pane předsedající, klima a samotná příroda, která nás obklopuje, patří všem lidem, včetně budoucích generací, a z toho důvodu se musíme cítit zodpovědní za jejich ochranu. V průběhu poslední vrcholné schůzky o klimatu se vedoucím představitelům z celého světa nepodařilo dospět ke shodě na společné strategii nebo nástrojích, jimiž lze tohoto cíle dosáhnout. Paradoxně se nedomnívám, že to jsou špatné zprávy, vzhledem k tomu, že z Velké Británie, Spojených států a dalších zemí přichází znepokojující informace o tom, že některé zájmové skupiny se pokoušejí o manipulaci použitím vědeckých údajů ke konkrétním účelům.
Potřebujeme zajistit spolehlivou diagnózu situace. Z toho důvodu vyzývám k tomu, aby byla jmenována nezávislá mezinárodní skupina odborníků, která vytvoří podrobnou zprávu o tom, zda má lidská činnost skutečně vliv na změnu klimatu a zda byly některé údaje zfalšovány. Při sestavování společné strategie ochrany klimatu by političtí představitelé EU měli rovněž zohlednit hospodářský nepoměr mezi státy západní a východní Evropy. V důsledku krize by navrhovaná opatření mohla vést ke zničení řady ekonomik.
Maria Da Graça Carvalho
Pane předsedající, pane ministře, výsledek konference v Kodani zdaleka nedosáhl našich očekávání. Země vzaly na vědomí dokumenty, jehož cíle jsou nejasné a nezávazné. Kodaň znamenala mnohem více než jen vrcholnou schůzku o klimatu. Vznikly nové vazby mezi hlavními hráči na světové scéně a ukázala se skutečná úloha multilateralismu v systému OSN. Zcela evidentní byl rostoucí vliv rozvíjejících se zemí. Kodaň byla dokladem toho, že je třeba přehodnotit úlohu Evropy na světové scéně. Při přípravách příští konference smluvních stran budeme muset v co největší míře využít možností, které přináší Lisabonská smlouva. Je třeba, abychom byli ambiciózní a sjednocení a navazovali strategická spojenectví.
Výsledek jednání v Kodani je pro nás základem, z nějž může vycházet naše práce v budoucnosti. EU by měla usilovat o zajištění toho, aby následující fáze jednání ve větší míře rozvíjely Kodaňskou dohodu, s cílem dosáhnout právně závazné dohody do konce tohoto roku. Rovněž by měla přispět k realizaci poskytování finančních prostředků rozvojovým zemím a s ohledem na lesy, předávání technologie a adaptační opatření.
Z interního hlediska má Evropa před sebou velký úkol: je třeba provést klimaticko-energetický balíček, vložit investice do čistých technologií, vědeckého výzkumu a energetické účinnosti, investovat do nové průmyslové politiky, která bude vycházet z inovace a účinnosti přírodních zdrojů a podporovat politiky pro města s nízkými emisemi uhlíku, udržitelnou dopravou a mobilitou. Pouze tímto způsobem si můžeme uchovat vedoucí postavení, avšak skutečné vedení vychází z toho, že půjdeme dobrým příkladem.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Pane předsedající, vývoj v Kodani dokázal, že EU byla při hledání partnerů pro své dalekosáhlé myšlenky neúspěšná. V budoucnosti se EU nesmí vzdát svých cílů, závazku ke třikrát dvaceti procentům, zároveň však je třeba, aby přehodnotila své vyjednávací postavení a mandát, jelikož není možné, abychom uplatňovali pštrosí politiku. Měli bychom se z Kodaně poučit. Tento mandát úspěšný nebyl. Nepodařilo se nám porozumět závazkům Číny a dalším rozvojovým zemím. Nepodařilo se nám porozumět tomu, jaký měl Barack Obama manévrovací prostor a nebyli jsme schopni vystupovat jednotně. V rámci debaty španělského předsednictví se předseda Verhofstadt správně vyjádřil, že Evropa nevystupovala jednotně.
Nemůžeme uplatňovat pštrosí politiku. Po Kodani již nelze jednat stejně jako před ní a vytvářet politiku stejným způsobem. EU by měla změnit svoji pozici a stanovit nový mandát před tím, než dojde k dalšímu kolu jednání v Mexiku. Za prvé bychom měli provést výzkum, jak dosáhnout cíle 2 stupňů, který je výsledkem jednání v Kodani. V následujícím období by se evropská politika měla zaměřit na zaujetí flexibilního postavení, jímž dosáhne úspěchu. Děkuji vám za pozornost.
Esther de Lange
(NL) Pane předsedající, dnes ráno se v nizozemských školách konalo "Nationale Voorleesontbijt" (celonárodní ranní čtení). V mém volebním obvodu, Noordwijk aan Zee, jež se nachází přímo za dunami Severního moře, tedy v oblasti, která bude jako první zasažena v případě, že hladina moře stoupne, slyšeli školáci příběh s názvem "Setkání" o sněhulácích, kteří jednají o tom, jak udržet teplo na uzdě. Jednají a jednají, dokud se všichni úplně nerozpustí. Upřímně, současná debata mi tento příběh do jisté míry připomíná.
Pravdou zůstává, že jednání v Kodani nebylo úspěšné. Nyní bychom nadále mohli ukazovat prstem na ostatní země nebo jednotlivá odvětví - i takoví vtipálci se v této debatě příležitostně objeví. Přesto mě napadá, že lepší by bylo podívat se vpřed a zjistit, co Evropa může, a co je důležitější, musí udělat, aby převzala svoji zodpovědnost a zajistila dosažení mezinárodní dohody. Domnívám se tedy, že možnost snížení o 30 % je třeba jednoznačně ponechat v jednání. Dále se Evropa musí zabývat způsoby, jak podporovat nové technologie, a to i prostřednictvím evropských fondů, a například podporovat výstavbu ekologických CO2 neutrálních domů, které jsou rovněž schopny vyrábět energii, namísto toho, abychom neustále považovali zemědělství za problém. Kromě toho náš přístup musí být založen na vědě, znalostech a schopnostech a nesmí vycházet z emocí, ať už nám na tomto tématu jakkoli záleží.
Na závěr, jak zde již zaznělo z úst řady poslanců, musíme hovořit "jedním hlasem". Evropa by v Mexiku měla mít pouze jedno křeslo, ne jako v Kodani, kde jich bylo zřejmě třeba osm. Paní úřadující předsedkyně, jakým způsobem toho hodláte spolu s komisaři zodpovídajícími za tuto oblast dosáhnout?
Nessa Childers
Pane předsedající, naděje, kterou jsme měli v průběhu několikaletých příprav, se změnila ve skleslost a beznaděj, neboť s každým dalším dnem jednání bylo stále více jasné, že dohoda, již jsme přijeli do Kodaně uzavřít, nám uniká mezi prsty.
Musíme být znepokojeni tím, jak snadno se USA, Číně a dalším podařilo obejít struktury OSN, vytlačit EU a dohodnout se na opatřeních, která ani zdaleka nedosahovala celkových očekávání.
Jedno je jasné. Systém jednání OSN o klimatu je třeba v zájmu jeho vlastního zachování změnit, ještě před konáním jednání v Mexiku na konci tohoto roku. V současné době má prezident Obama svázané ruce vlastním politickým systémem, neboť v senátu potřebuje 67 hlasů.
Čína odmítá veškerá opatření, která by byla závazná a podléhala mezinárodní kontrole. Ironie osudu spočívá v tom, že čím déle budou USA, Čína a další mařit, oddalovat a znemožňovat dohodu, tím se náročnost cílů ohledně snížení bude nutně zvyšovat.
Zvažme různá řešení. EU a tento Parlament musí čestně posoudit, jakým způsobem bude k podobným záležitostem v budoucnu přistupovat. Je třeba, aby Evropa byla v mnohem větší míře asertivní a stála si za svým, v rámci čehož by měla nadále zastávat ambiciózní cíle týkající se snížení emisí o 30 %.
Jedná se o ekonomický závod o to, kdo povede svět do jedenadvacátého století na základě zelených pracovních míst a udržitelného života. Evropa musí tento závod vyhrát bez ohledu na to, co naši přátelé učiní nebo neučiní.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Ráda bych zde přivítala Elenu Espinosovou; její přítomnost mne velmi těší.
Jsem velmi znepokojena změnou postoje a skutečností, že analýza jednání v Kodani může s velkou pravděpodobností vést ke změně postoje. Za prvé se domnívám, že jedním z našich problémů je nedostatek pokory a realistického uvažování, jak zde již zaznělo. Především však mám obavy z toho, že při návštěvách v jiných zemích jsme zjistili, že se u nich nehovoří o změně klimatu, ale spíše o změně globální.
Okolnosti, za nichž budeme jednat v Mexiku, a okolnosti, za nichž jsme se pohybovali doposud, zahrnují rostoucí světovou populaci, nedostatek potravin, nezbytnost většího podílu zemědělství a omezené zdroje půdy a vody; je tedy nezbytné, aby jakékoli rozhodnutí, k němuž dospějeme, bylo zváženo i v tomto kontextu. Samozřejmě si rovněž musíme uvědomit, že řada zemí má právo na rozvoj.
Z toho důvodu potřebujeme získat systematický pohled, který v naší současné analýze změny klimatu chybí. Změnu klimatu nelze vyřešit pouze řešením samotných emisí. Přístup zaměřený na jednotlivá odvětví a kvantitu nikam nevede.
Dále musíme přikládat větší význam vědě. Konkrétně žádám Komisi, aby prověřila týmy, které zmanipulovaly údaje a odebrala jim finanční prostředky, jsou-li vskutku podporovány Evropskou unií, neboť tento fakt může navždy poškodit naši pověst.
Jakým způsobem se v této oblasti zkoordinujeme? To je další velmi důležitá otázka. Jakým způsobem se Evropská zorganizuje, aby dosáhla dohody? Na tom jsem měli začít pracovat již dnes ráno.
Na závěr téma, které se mě dotýká: na dotčeném území probíhá adaptace a tento proces je třeba opětovně zahájit s novou strategickou vizí pro toto území; zahrnuje to produktivitu, strategické zalesňování, agroenergii a na ni zaměřené regiony, oblasti a kraje a samozřejmě vodu a biologickou rozmanitost. Takovou vizi postrádáme.
V tomto ohledu se domnívám, že je třeba zvážit možnost věnovat prostředky ze strukturálních fondů na nové strategické plány ve všech regionech a umožnit tak provedení této adaptace; a k zahájení tohoto strategického přezkoumání území by měli být vyzváni představitelé, kteří přijímají rozhodnutí, neboť my za tuto oblasti nezodpovídáme a bude velmi obtížné na ní pracovat z Evropy.
Saïd El Khadraoui
(NL) Pane předsedající, dámy a pánové, jak zde již mnohokrát zaznělo, summit byl samozřejmě neúspěšný. Od našeho cíle jsme na kilometry vzdáleni. Během několika příštích měsíců budeme muset zjistit, zda je ještě možné vše dát do pořádku. Domnívám se však - a v tom se shoduji s tím, co zde řekli ostatní - že mnoho můžeme napravit sami, a to i bez mezinárodní dohody pod záštitou Organizace spojených národů. Konkrétně mám na mysli to, co můžeme udělat, abychom dosáhli vytvoření udržitelnějšího systému dopravy. Prioritním cílem bylo ve spolupráci s Mezinárodní organizací pro civilní letectví do roku 2020 snížit emise z letecké dopravy o 10 % a ve spolupráci s Mezinárodní námořní organizací snížit emise z lodní dopravy o 20 %. Chtěl bych tedy požádat Radu a Komisi, aby pokračovaly v jednáních s těmito organizacemi a vystupňovaly tlak tím, že již zahájí přípravu jednostranných opatření v případě, že v relativně krátkém čase nebude možné dosáhnout dohody.
V průběhu samozřejmě můžeme sami odvést velký díl práce. Co se týče dopravy v rámci Evropy, v průběhu slyšení zde z úst Connie Hedegaardové, komisařky pro změnu klimatu, zaznělo, že obhajuje ambiciózní balíček v oblasti klimatu a dopravy. Projev komisaře Kallase v tomto ohledu nebyl tak jednoznačný, chtěl bych však Komisi připomenout, že doprava má na svědomí 25 % emisí CO2 a tudíž je třeba v této oblasti bezodkladně zasáhnout. Je to složité, obtížné a je k tomu třeba kombinace různých opatření, vyzývám vás však k tomu, abyste v této práci pokračovali, a tím významným způsobem přispěli k vytvoření udržitelnější politiky.
Catherine Soullie
(FR) Pane předsedající, pane ministře, dámy a pánové, již nemusíme dokazovat význam otázky změny klimatu. Její krátkodobé, střednědobé a dlouhodobé dopady jsou nevyvratitelné, i přes skutečnost, že výsledky JESC, které se staly hlavním tématem některých národních novin, bezpochyby posílí pozice skeptiků.
Zdálo se, že konference v Kodani bude jedinečnou příležitostí k tomu, aby světoví vedoucí představitelé vzali na vědomí, potvrdili a napravili důsledky procesu změny klimatu. Evropská unie měla na tomto fóru klíčové postavení, nejen vzhledem k odvážným právním předpisům, jež jsme přijali, abychom omezili dopad našich činností na klima, ale i z toho důvodu, že Evropa představuje sdružení zemí, které skutečně může přinést změnu.
Výsledek konference v Kodani v nás jednoznačně zanechal pocit nespokojenosti, odmítám však prohlásit celé jednání za neúspěch. Svět, včetně jedné z nejméně ochotných zemí, Číny, se dohodl na tom, že sníží nárůst teploty na dva stupně. Brazílie právě schválila zákon, jehož cílem je snížit emise skleníkových plynů o přibližně 39 % do roku 2020, v souladu se svými závazky.
Řada dalších zemí rovněž prokázala vysoké ambice v oblasti cíle snížení emisí skleníkových plynů. Mám na mysli Japonsko a Norsko. Rovněž musím poukázat na velmi pozitivní skutečnost, a to, že bylo dosaženo shody ohledně bezodkladného vytvoření mechanismu na snížení emisí pocházejících z odlesňování. Byl vytvořen konkrétní a jednoznačný text o realizaci tzv. mechanismu REDD+, jehož cílem je omezit odlesňování a umožnit přírodní uchovávání CO2.
Výsledek jednání v Kodani je daleko od jakékoli závazné dohody, je však v souladu s politickou dohodou, a měl by nás přivést k otázce, z jakého důvodu je takovým zklamáním. Konference v Kodani jsem se spolu s řadou kolegů zúčastnila, s cílem být u toho, pomoci, a být svědkem toho, jak se Evropa, ve vyjednávajícím a vedoucím postavení, ujme činnosti. Bylo to pro mě nesmírným zklamáním, neboť Evropa, a konkrétně Parlament, nesehrál roli, jež mu v průběhu jednání příslušela.
Chce-li Evropa mít váhu, je třeba, aby v této oblasti vypadala silnější. Setkání ministrů životního prostředí v Seville nemělo žádný výsledek, naši vedoucí představitelé byli považováni za nejisté a váhavé a ohledně našich cílů jsme stále rozděleni.
Věřím, že Connie Hedegaardová, vyzbrojena svými návrhy a závazky, jež učinila před Výborem pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin, bude schopna ambice Evropské unie obnovit.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Souhlasím s tím, co jménem naší delegace nizozemské Křesťanskodemokratické výzvy (CDA) v této rozpravě vyjádřila Esther de Lange. Rovněž jsem zklamán skutečností, že se nepodařilo dosáhnout závazné dohody, a chtěl bych úřadující předsedkyni položit otázku. Jaké důsledky má absence této dohody pro náš právní rámec, konkrétně pro balíček, který jsme stanovili mimo jiné pro obchodování s emisemi CO2? Jaký bude mít dopad na tento systém? Můžete nám to sdělit? Chtěl bych upozornit na to, především z pozice koordinátora Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) pro regionální politiku, že je třeba v plné míře zachovat naše cíle. Evropa by rovněž neměla zpochybňovat úsilí občanů, měst regionů a podniků, jež se zavázali ke splnění balíčku prováděcích programů. Otázka změny klimatu není smyšlená a všiml jsem si, že je naštěstí součástí strategie EU 2020 předložené novou Komisí.
Rovněž bych chtěl zdůraznit, že v současné době jsme nástroje a prostředky EU přesměrovali na priority spojené s problematikou klimatu: 30 % regionálních finančních prostředků bylo převedeno na projekty související s klimatem a energetikou, což je oproti předchozímu období dvojnásobné množství. Tato konkrétní priorita vytváří prostor k tomu, abychom mohli pokračovat v inovacích a nových zelených technologiích, které nám pomohou získat náskok na celosvětové úrovni. To platí i pro výdaje v rámci plánu evropské hospodářské obnovy. Dle mého názoru to vytvoří pozitivní trend, který bude přesahovat až do období po roce 2013. Povšimnul jsem si skutečně velkého odhodlání v regionech a městech k tomu, že budou pokračovat v práci v této oblasti. V řadě dnešních vystoupení je patrná beznaděj, bylo by však nesprávné vyslat špatný signál a tyto ambice zhatit. Spolu s vámi věřím, že v Mexiku dostaneme druhou šanci a budeme úspěšnější.
János Áder
(HU) Pane předsedající, neměli bychom přikrášlovat fakta. Kodaň skončila nezdarem. Na to se nechci zaměřit, navrhuji však, abychom si namísto kritizování ostatních hleděli svého. Musíme si připustit, že jedním z důvodů selhání v Kodani byla absence společného evropského postoje co se týče kvót na emise CO2 nebo finančních prostředků. Souhlasím s těmi, kteří tvrdí, že předpokladem pro úspěšná jednání je společný postoj EU. O tom není pochyb. Co k tomu potřebujeme? Je nezbytné, aby se Komise a všechny členské státy Evropské unie řídily literou a duchem Kjotské smlouvy. Maďarsko, Polsko, Rumunsko, Bulharsko, pobaltské státy, Slovensko a Česká republika splnily své závazky v míře, která přesahuje úroveň stanovenou Kjótským protokolem. Díky tomu mohou prodávat své emisní kvóty CO2. Domnívám se, že ze strany Komise a ostatních členských států Evropské unie je nečestné, nespravedlivé a nevhodné zmíněným státům tuto příležitost upírat.
Polsko a Maďarsko v Kodani navrhlo kompromis. Spočíval v tom, že by byla zachována možnost prodávat kvóty po roce 2012, jejich množství za rok by však bylo omezené a získané finanční prostředky by měly být vynaloženy na zelené investice. Navrhli jsme kompromis v zájmu společné evropské pozice. Nyní je to na Komisi a EU-15, zejména z toho důvodu, že bez Maďarska, Polska, Rumunska a dalších zemí nebude EU-15 moci prohlásit, že dodržela své závazky, jelikož namísto určených 8 %, by dosáhla pouhých 5,5 %. Děkuji vám za pozornost.
Françoise Grossetête
(FR) Pane předsedající, jednání upozornila na selhání strategie EU, která spočívala v tom, že budeme-li nejpoctivější, ostatní půjdou v našich stopách.
Realita je taková, že mezi rétorikou EU, která si přála mít vedoucí postavení v boji proti změně klimatu, a její schopností získat ostatní na svoji stranu byl v závěrečných jednáních zásadní rozdíl. Nejenže na svoji stranu nikoho nezískala, ale rovněž příliš brzy vyložila všechny karty na stůl, a nezdar byl tedy nevyhnutelný. Při závěrečných jednání nebylo EU ve skutečnosti vůbec slyšet.
Co tedy budeme dělat nyní? Především musíme v kontaktech se třetími zeměmi uplatňovat zásadu vzájemnosti. Evropa již nemůže tolerovat situaci, v níž některé dovážené výrobky neodpovídají požadavkům životního prostředí. Situace, která vznikla po neúspěchu v Kodani tedy vytváří nejistotu co se týče budoucnosti mezinárodních operačních pravidel pro oblast snížení emisí uhlíku, což je škodlivé především pro naše společnosti, od nichž se požadují zásadní investice. Nedostatek transparentnosti by rovněž mohl mít zhoubný dopad na trh s emisemi CO2, pro jehož rostoucí význam a hladké fungování je nezbytné disponovat jednoznačným a stabilním rámcem.
Spojené státy a Čína zároveň vkládají vysoké investice do zelených technologií a tím vytváří zelená pracovní místa budoucnosti. Vlak inovace nesmí Evropě ujet. Je třeba podporovat skutečnou evropskou průmyslovou politiku, neboť právě v tom spočívá skutečná výzva boje proti změně klimatu. Nové čisté technologie jsou dostupné; je na nás, abychom urychlili jejich využívání v rámci našich politik ku prospěchu všech, a zejména rozvojových zemí.
Je třeba, aby EU tuto výzvu přijala. Má prostředky k tomu, aby tuto revoluci úspěšné dovedla do konce, ještě před tím bychom však měli být pragmatičtější v postoji k příštím termínům, abychom za rok v Mexiko City mohli dosáhnout toho, že dohoda uzavřená v Kodani se stane právně závaznou.
Andrzej Grzyb
(PL) Pane předsedající, paní Espinosová, pane komisaři, španělské předsednictví se rozhodlo připravit vyhodnocení konference o změně klimatu konané v Kodani, zatímco podle řady poslanců, kteří zde vystoupili, konference skončila fiaskem. Fiasko však ještě nemusí znamenat katastrofu - v některých případech je třeba z fiaska vyvodit dobré závěry ohledně toho, čím bylo skutečně způsobeno. Je nezbytné posoudit stávající vyjednávací strategii Evropské unie v oblasti ochrany klimatu, neboť již probíhají přípravy na následující summit, který se bude konat v Mexiku v prosinci letošního roku.
Chtěl bych položit otázku: měli bychom navýšit stávající cíl snížení emisí, vzhledem k tomu, že současného cíle nebylo v průběhu tohoto jednání dosaženo? Pro stávající cíl musíme teprve nalézt partnery a chceme-li jej navýšit, nemáme partnery žádné. Je třeba poukázat na skutečnost, která tu dnes opakovaně zazněla, a to, že bez Spojených států, Číny a Indie nebudou cíle, které stanovila Evropská unie, na summitu v Kodani úspěšné. V Mexiku tomu bude obdobně. Musíme posoudit prohlášení ostatních stran a především usilovat o to, aby fórum, které poskytuje konference o změně klimatu, bylo zachováno coby hlavní vyjednávací prostor pro hledání porozumění, bez ohledu na kritická hodnocení toho, zda je fórum vhodné, prospěšné, funguje správně, atd.
Chceme zelené hospodářství, které rozumným způsobem využívá životní prostředí a rozvíjí nové zdroje energie a nové technologie, jimiž lze energii vyrábět a uchovávat. Zároveň je nám známo, že nejlevnější energie je taková, která ještě nebyla využita, musíme tedy být rozumní. Mimochodem - to je poslední, co řeknu - snížení emisí oxidu uhličitého a dalších skleníkových plynů nemusí být dosaženo pouze využíváním nákladných technologií. Velmi často mohou být velmi dobrým absorpčním místem naše vlastní zdroje, např. lesy a půda, což je biologická absorpce a tedy absorpce účinná.
Předsedající
Na rozdíl od dnešního rána, kdy jsme byli ve velké časové tísni, máme nyní k dispozici několik minut, poruším tedy obvyklé pravidlo, a pokusím se dát slovo všem, kteří o něj požádali v rámci postupu zvednuté ruky. Chtěl bych vás však všechny vyzvat k tomu, aby vaše projevy nebyly delší než jedna minuta.
Vaše projevy budou přerušeny po uplynutí jedné minuty, neboť na seznamu je třináct osob. Chci, aby každý dostal prostor a zároveň, aby Elena Espinosová a komisař Rehn mohli reagovat, musíte tedy hovořit pouze po dobu jedné minuty.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Summit v Kodani dopadl podle očekávání - nepřinesl žádné konkrétní výsledky. Fenomén globálního oteplování je však zcela jednoznačný a je nezbytné začít jednat. Evropská unie musí pokračovat ve svém úsilí na úrovni zahraniční politiky, zejména co se týče diskuzí se Spojenými státy a Čínou. Mělo by být dosaženo pozitivních výsledků. Máme komisaře pro zahraniční politiku i pro změnu klimatu.
Do té doby je třeba, aby Evropská unie pokračovala v opatřeních, jež doposud učinila, i v těch, která přijala jednostranně. Věřím tomu, že na neformálním setkání, které se bude konat v lednu v Seville, se ministři životního prostředí budou pragmaticky zabývat výsledkem jednání v Kodani a posoudí změnu klimatu v souvislosti s budoucností Akčního plánu pro energetickou účinnost Komise na období 2010-2014.
Dále, je třeba zkoordinovat třetí balíček opatření pro vnitřní trh s energií s Kodaňskou dohodou a tím docílit bezpečnosti dodávek energie, podporovat obnovitelnou energii a zachycovat a uchovávat oxid uhličitý.
Linda McAvan
Pane předsedající, položím otázku úřadující předsedkyni a možná i Komisi ohledně zmiňovaného termínu 31. ledna. Co se stalo se závazky v rámci EU? Předpokládala jsem, že EU učiní jeden závazek, zaznělo tu však, že ve Výboru stálých zástupců (Coreper) se hovoří o několika závazcích. Co přesně se děje?
Za druhé, hovoříme o tom, že by Evropa měla vystupovat jednotně, není to však součástí problému, že EU přijela do Kodaně s mandátem a že vyjednávací tým neměl dostatek flexibility k vyjednávání? V tom tkví část problému. Z toho důvodu byla EU odříznuta od závěrečných jednání. Proč jednat s někým, kdo nemá jakoukoli možnost změnit svoji vyjednávací pozici a nemůže být flexibilní? Jak tuto situaci budeme řešit? Bylo mi řečeno, že stejný problém nastává i v rámci Světové obchodní organizace. Pro EU to znamená velký problém.
Na závěr, věřím, pane komisaři Rehne, že komisaři Stavrosovi Dimasovi předáte naše srdečné pozdravy. Mrzí mě, že zde na závěrečném zasedání není přítomen. Byli bychom mu rádi poděkovali za znamenitou práci, již v průběhu řady let odvádí, a věřím, že se s ním setkáme příští týden ve Výboru pro životní prostředí a poděkujeme mu osobně.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Pane předsedající, v Kodani se k obrům - Spojeným státům, Číně, Indii a Brazílií - evropský obr bohužel nepřidal. Co je ještě horší, u stolu sedělo osmadvacet evropských trpaslíků. Dvacet sedm členských států a jedna bezmocná Komise. Takto by se nemělo postupovat. Pokud Evropa nebude umět hovořit "jedním hlasem", je bezmocná a nemůže splnil svoji potenciální úlohu. Je to škoda nejen pro Evropu, ale rovněž a zejména pro celkové výsledky takových konferencí. Dnes ráno se předseda Barroso s Lisabonskou smlouvou v ruce vyjádřil, že v otázkách životního prostředí zastupuje Evropskou unii Komise. Ať tedy vloží své finanční prostředky tam, kam vkládá svá slova. Má otázka Komisi zní: jste připraveni si namísto uhlazených slov o "jednom hlase" tuto roli nárokovat a v případě potřeby odsunout Radu stranou?
John Stuart Agnew
Pane předsedající, zatímco minulý měsíc byla konference v Kodani v plném proudu - v kompletním obsazení s politickými představiteli, nevládními organizacemi a aktivisty - v tom stejném městě probíhala i jiná konference o změně klimatu, kde většina mluvčích byli vědci, a domnívám se, že jsem tam byl jako jediný poslanec Evropského parlamentu.
Tito vědci, jeden po druhém, vyvraceli takzvaná fakta o tom, že globální oteplování způsobuje člověk, a používali k tomu vědecké argumenty, které kontrastují s poplašnými prohlášeními. Zaznělo, že Al Gorův hokejkový graf má technické nedostatky a že meteorologické údaje po pádu Berlínské zdi jsou nespolehlivé. Byli jsme poučeni o tom, že počítačové modely vykazují vědecké nedostatky, jelikož se zdráhají předpovídat chladné počasí, a o možnosti protichůdného vztahu mezi oxidem uhličitým a globální teplotou v protikladu k verzi, která je nám neustále omílána. Účastníkům byly předvedeny fotografie, které zachycují rychlé přibývání arktického ledu za uplynulé tři roky, a byli nám podány informace o narůstajícím počtu ledních medvědů.
Andrew Henry William Brons
Pane předsedající, je třeba propracovat dřívější odkazy na takzvané důkazy o himalájských ledovcích. Mezivládní panel pro změnu klimatu v roce 2007 uvedl, že tyto ledovce do roku 2035 úplně roztají.
Britský deník Sunday Times nedávno odhalil skutečnost, že tato zpráva byla založena výhradně na rozhovoru, který vědeckému časopisu New Scientist poskytl indický vědec Syed Iqbal Hasnain v roce 1999. Hasnain následně uvedl, že rozhovor vycházel z osobních odhadů, nezmínil v něm konkrétní rok a neprovedl žádný formální výzkum.
Chceme-li naše závěry ohledně hypotézy o změně klimatu založit na důkazech, pak to musí být důkazy nevyvratitelné. Nesmí být vykonstruované ani smyšlené.
Iosif Matula
(RO) Evropská unie na rozdíl od ostatních regionů světa rozumí změně klimatu a ujímá se vedoucí úlohy v boji proti ní. Setkání v Kodani se na druhou stranu zúčastnil vysoký počet stran, což mě naplňuje nadějí, že akce ze strany tak velkého množství spojenců bude mít šanci na úspěch. Závěry summitu nesplnily očekávání, přesto se domnívám, že naše zapojení na různých úrovních přinese kýžené výsledky.
Musíme více podporovat programy pro investice v našich státech, jak v oblasti energie z obnovitelných zdrojů, tak v těch, které mají přímý dopad na změnu klimatu. Tím mám na mysli malé projekty, jako např. ty, které se týkají technické podpory místních zdrojů energie, ale i rozsáhlé projekty s regionálním dopadem, jako je selektivní řízení, recyklace odpadu nebo obnova a rozšíření sítí a systémů rozvodu vody a kanalizace.
Gilles Pargneaux
(FR) Pane předsedající, pane ministře, dne 11. listopadu zde Václav Havel uvedl: "Evropa je vlast našich vlastí". Nicméně po jednání v Kodani jsou naši evropští krajané nelítostní. Narážíme na nedostatek důvěry, a s ohledem na tuto krizi důvěry a s cílem umožnit její opětovné získání, bych vám chtěl položit dvoudílnou otázku.
Za prvé, hodláte v průběhu svého půlročního předsednictví vrátit do jednání otázku zavedení "Tobinovy" daně z uhlíku na finanční transakce? Zdá se mi, že by to mohlo obnovení důvěry umožnit, nejen mezi našimi krajany, ale i u všech obyvatel celého světa, u nichž rovněž došlo ke ztrátě důvěry.
Za druhé, hodláte do jednání vrátit otázku závaznějšího seznamu kvót na emise uhlíku a úniku uhlíku?
Seán Kelly
Pane předsedající, jedna vlaštovka jaro nedělá, a stejně tak ani jedna chladná zima nevyvrací teorie změny klimatu a globálního oteplování. Stále více lidí je přesvědčeno důkazy, neboť vědecké důkazy i úkazy viditelné dokládají, že změna klimatu reálně probíhá.
O konferenci v Kodani se lidé vyjadřují jako o propadáku a nezdaru. Domnívám se, že ji leze přesněji popsat jako malý krok správným směrem - jeden nepatrný krok správným směrem. Naší současnou výzvou však je na jednání v Mexiku z tohoto malého kroku učinit obří skok pro lidstvo.
Pro nás v Evropské unii, je hlavní výzvou především dokázat, že nové orgány a nová postavení, která přinesla Lisabonská smlouva, jsou efektivní. Zůstaneme-li na okraji, jak se to stalo v Kodani...
(Předsedající řečníka přerušil)
Andrés Perelló Rodríguez
(ES) Jen několik málo otázek se v Evropském parlamentu a ve společnosti setkalo tak širokou shodou a je ostudné mařit naděje společnosti, která nás podporuje a která věřila v jednání v Kodani.
Nedomnívám se, že summit skončil nezdarem a zcela jistě nevěřím výrokům osob, které nejsou schopny odlišit klima a počasí: je třeba očekávat, že na severu bude padat sníh, není však normální, že v Seville sněží a že teplota na Kubě klesla na čtyři stupně Celsia, což je prokazatelným dokladem toho, že změna klimatu přináší důsledky. Nedomnívám se, že bychom kvůli těmto záležitostem měli být méně ostražití.
Pane ministře, nyní je více než kdy dříve nezbytné, abychom zachovali své pozice. Jinými slovy, v průběhu těchto šesti měsíců musíte vyvinout ještě větší úsilí, přesvědčit Radu o tom, že je nezbytné zaujmout ve stále větší míře jednotnější a ucelenější postoj. Musíte inspirovat Komisi k tomu, aby zajistila, že budeme hovořit "jedním hlasem", čímž v Mexiku předejde situaci, že by se k nám Barack Obama otočil zády se slovy: "sejdu se se zástupci Číny a pak o tom řeknu zástupcům Evropy", jelikož v tom spočívá jádro frustrace, kterou Evropská unie prožívá.
Pane ministře, musíme zachovat své vůdčí postavení v zájmu klimatu, Evropské unie a celého lidstva.
Předsedající
Je vám známo, že své projevy můžete předložit písemně - následně budou připojeny k doslovnému záznamu ze zasedání. Problém spočívá v tom, že hovoříte-li příliš rychle, tlumočníci nestíhají sledovat váš projev a v důsledku mu budete rozumět pouze vy nebo přítomní, kteří rozumí jazyku, jímž hovoříte.
Z toho důvodu je dobré mluvit pomalu a umožnit tak tlumočení vašeho projevu, nebo, jak jsem uvedl, využijte možnosti předložit projev písemně a ten bude připojen k k doslovnému záznamu ze zasedání.
Bogusław Sonik
(PL) Pane předsedající, měli bychom připustit, že taktika, již Evropská unie uplatňovala doposud, tedy i na summitu v Kodani, byla nesprávná. Spočívala v tom, že vyložíme všechny naše karty na stůl a budeme věřit tomu, že přijmeme-li ambiciózní cíle, ostatní se k nám přidají. Handrkování, které se zde v Parlamentu odehrálo ohledně toho, zda by emise měly být sníženy o 40 % nebo 50 %, bylo rovněž nesprávné. Do určité míry mi to připomíná vyjednávání v průběhu Studené války, kdy se některé politické skupiny domnívaly, že jednostranné odzbrojení přiměje i Sovětský svaz k zahájení odzbrojování. Tuto taktiku je nutné změnit a zaujmout neústupné postavení při vyjednávání s mocnými zeměmi světa - Čínou a Spojenými státy - a eventuálně i pohrozit tím, o čem hovoří naši kolegové z Francie - uvalením daně z uhlíku na hranicích Evropské unie. Naše podniky musí být na světovém trhu konkurenceschopní. Rovněž bychom měli pamatovat na nové technologie, včetně těch, (...).
(Předsedající řečníka přerušil)
Marc Tarabella
(FR) Pane předsedající, všichni se shodneme na tom, že uznáme dvojí neúspěch summitu v Kodani. Summit ani v nejmenším nesplnil očekávání, jelikož přinesl pouze nezávaznou dohodu, již ani neodepsaly všechny země, kromě toho se však musíme vyrovnat s vlastní porážkou, neboť v centru dění celého jednání v Kodani byla klíčová úloha dvou největších znečišťovatelů naší planety, Číny a Spojených států. Tato "G2" vedla jednání, aniž by dala Evropě nebo rozvojovým zemím skutečný prostor k vyjádření. Z toho důvodu se například téměř nedostalo na oblast zemědělství. A to i přesto, že toto odvětví je jedním z ústředních prvků boje proti změně klimatu. Evropské zemědělství se nyní připravuje na přechod k udržitelnějším modelům produkce, které spočívají v zodpovědnějším hospodařením s vodními zdroji, jsou v menší míře energeticky náročné a méně závisí na chemických látkách, jelikož si uvědomuje, že biologická rozmanitost a zachování ekosystémů představují klíčové prvky vedoucí ke snížení znečištění životního prostředí. Žádám vás tedy, vezmeme-li v potaz skutečnost, že zemědělství ...
(Předsedající řečníka přerušil)
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
(PL) Pane předsedající, summit v Kodani poukázal na jiný úhel pohledu na otázku změny klimatu. Skutečný problém nespočíval ve snížení emisí skleníkových plynů, ale v předložení efektivních mechanismů, které jejích snižování podpoří. Evropské společenství mělo vůdčí postavení v oblasti snižování emisí CO2 a stále určuje standardy, jimiž lze dosáhnout snížení emisí na celosvětové úrovni.
Vyplatí se tedy v rámci Evropské unie navrhnout udržitelný přístup, který umožní zajistit finanční prostředky na naše vlastní příslušná opatření, na prvním místě uvnitř EU. Finanční prostředky by pocházely z fondu EU, který by byl vytvořen všemi členskými státy společně, přičemž výše příspěvků by vycházela z výše HDP daného státu na obyvatele. Tímto způsobem bychom bez zbytečných komplikací dosáhli toho, že by každý členský stát by přispíval stejným dílem. Za prioritní by bylo považováno financování opatření, která by s nejmenšími náklady přispěla ke skutečnému snížení emisí.
Adam Gierek
(PL) Pane předsedající, v souvislosti s kritickými poznámkami vědců na adresu spolehlivosti závěrů Mezivládního panelu pro změnu klimatu a s odhalením zkreslování údajů, což nepochybně ovlivnilo výsledek konference v Kodani, jsem položil Komisi dotaz ohledně možnosti realizace výzkumu, který by ověřil sporná zjištění. Pan Stavros Dimas ve své odpovědi uvedl: "hodnocení ze strany Mezivládního panelu pro změnu klimatu je vyjádřením konsensu, na němž se dohodlo na tisíc vědců". Ptám se tedy, zda se o výsledcích ve vědě rozhoduje pomocí konsensu a zda se o vědeckých závěrech hlasuje. Co se týče aféry Climategate, komisař uvedl: "Postoj Evropské komise je takový, že aféra nemá vliv na zjevné a oprávněné závěry obsažené ve zprávě Mezivládního panelu pro změnu klimatu." Ptám se tedy, jaké závěry mohou vycházet z překroucených údajů? Domnívám se, že potřebujeme nestranný výzkum, který by ověřil dopady CO2. Bez vědecké věrohodnosti nás v Mexiku čeká další katastrofa.
Sirpa Pietikäinen
Pane předsedající, další kroky, které učiníme po jednání v Kodani, by měly vést ke zlepšení postavení a vyjednávacích schopností Organizace spojených národů.
Měli bychom OSN umožnit, aby zahájila vyjednávání na vysoké úrovni s hlavami států a poté pokračovala s předkládáním podrobnějších návrhů ve spolupráci s úředníky, tak jak to probíhá v G8 nebo G20. Je v zájmu EU i v jejich schopnostech tuto změnu v systému OSN prosadit.
Za druhé, mou nadějí a přáním pro Radu a novou Komisi je, aby se díky nové Lisabonské smlouvě jádrem naší zahraniční politiky zabývala trojice složená z předsedy Komise, vysokého představitele a komisaře pro změnu klimatu a aby bylo možné vést jednání na základě jediného dohodnutého textu.
Edite Estrela
(PT) Již tu zcela pravdivě zaznělo, že jednání v Kodani skončilo zklamáním, jelikož nebyla schválena ani jedna politicky závazná dohoda. Nyní však musíme hledět do budoucnosti a politicky se připravit na konferenci v Mexiku - Evropská unie se již připravila z technického hlediska. Evropská unie musí znovu zaujmout vedoucí postavení a jednotně se prosadit. K tomu pomůže Lisabonská smlouva, neboť dává Evropě příležitost se uplatnit a vystupovat jednotně a z autority toho, kdo splnil svůj domácí úkol. Rovněž spoléháme na španělské předsednictví, neboť, jakmile dorazíme na schůzi v Bonnu...
(Předsedající řečnici přerušil)
Předsedající
Toto zasedání je ukončeno. Bylo mimořádně dlouhé, alespoň velké řadě poslanců umožnilo vystoupit. Vysoký počet přítomných poslanců je rovněž dokladem toho, že sněmovna má o téma, jímž se zabýváme, velký zájem.
Nyní se dostáváme k závěrečné části rozpravy a nejprve dáme slovo Eleně Espinosové, aby mohla reagovat.
Paní Espinosová i tato sněmovna jistě porozumí tomu, že je mi velkým potěšením předat jí slovo, neboť naše vztahy jsou velmi přátelské a chovám k ní obdiv.
Elena Espinosa Mangana
Dámy a pánové, chtěla bych vám všem poděkovat za vaše příspěvky, které nám nepochybně pomohou při zdokonalování. Omlouvám se, že nebudu moci všem odpovědět osobně, od prvního příspěvku Corien Wortmannové-Koolové až po poslední příspěvek Andrzeje Grzyba a včetně patnácti 15 dalších projevů, které tu zazněly. Dovolte mi však v několika slovech navázat na můj úvodní příspěvek.
Máme před sebou několik velmi významných cílů v oblasti změny klimatu: upevnit podporu a odpovídající úroveň závazků ohledně Kodaňské dohody a posílit všechny její součásti pomocí rozvinutí a propracování jejího obsahu a urychlení jejích provádění.
Summit v Kodani odhalil nový mezinárodní scénář, který nás obklopuje. Je třeba, aby v jeho rámci došlo k dalším zlepšením - aby nové cíle a očekávání byly vyjadřovány ústy zcela odlišných aktérů a aby pravidla přijímání rozhodnutí byla změněna tak, že budou efektivně přizpůsobena novým časovým plánům a potřebám.
V souvislosti s tím musí Evropská unie zvážit, jakým nejlepším způsobem má na mezinárodní úrovni prokázat, že na poli politiky v oblasti změny klimatu zaujímá vůdčí postavení.
Nesmíme však ztratit ze zřetele naše cíle, neboť to by přineslo oslabení naši věrohodnosti a postavení, které bylo v uplynulých letech zpochybňováno. Nikdo si není lépe než Evropská unie vědom toho, jak obtížné je vybudovat toto kolektivní vedení. Stejně tak nikdo nezná lépe než Parlament výhody a zadostiučinění způsobené výsledkem, který přináší zlepšení pro nás všechny. V globálním měřítku můžeme pokročit pouze za předpokladu, že tento pokrok je založen na vzájemné důvěře a veřejném zájmu.
Někteří popisují jednání v Kodani jako dokonalou bouři s hořkosladkým výsledkem. Já si z něj raději odnáším něco, co považuji za velmi cenné: skutečnost, že nám poskytla potenciál, na nějž budeme moci navázat v následujících měsících. Dámy a pánové, můžete si být jisti tím, že lze zcela jednoznačně prohlásit, že problém v Kodani nebyl na straně Evropské unie.
Co se týče příspěvků, někteří z vás zmínili solidaritu se třetími zeměmi, snížení emisí, odlesňování a účinnější a udržitelnější průmysl a řada z vás hovořila o vedení a jednotě. V této fázi je naší povinností vyžadovat okamžité uplatňování Kodaňské dohody.
Naší povinností je rovněž prosazovat úplné začlenění dohody do řádného postupu Organizace spojených národů a rovněž položit pevné základy pro zásadní pokrok v Mexiku. V tom bude mít rozhodující význam úloha regionálního a odvětvového spojenectví a je nezbytné, aby Evropská unie tato spojenectví posílila a rozšířila.
V naší práci musíme stát bok po boku a čelem k budoucnosti. Musíme se učit a postupovat kupředu. Nesmíme se nechat odradit stížnostmi. Parlament může velkou měrou přispět k tomu, abychom mysleli na budoucnost a na to, co je třeba zanechat budoucím generacím. Všichni společně, členské státy, Rada ve složení ministrů životního prostředí, Komise, Parlament a samozřejmě i předsednictví, každý sehraje svoji úlohu.
Namísto toho, abychom se navzájem vytlačovali pozic musíme jednat společně, spojit naše nejlepší úsilí k obraně společné budoucnosti a zároveň nezapomínat na skutečnost, že životní prostředí, rozvoj, konkurenceschopnost a inovace jsou společnými cíly, které musí jít ruku v ruce.
Vaše příspěvky jsem vzala na vědomí a ujišťuji vás o tom, že španělská vláda, která až do 30. června bude v čele rotujícího předsednictví Evropské unie, bude vždy spolu s vámi pracovat na dosažení udržitelnější budoucnosti pro nás všechny.
Olli Rehn
člen Komise. - Pane předsedající, nejprve mi dovolte vám poděkovat za velmi smysluplnou a odpovědnou rozpravu. Svému kolegovi Dimasovi zajisté předám vaše srdečné pozdravy a přání brzkého uzdravení, aby se k vám mohl vrátit do výboru.
Vzal jsem na vědomí vaše body a pokusím se reagovat na některé obavy a politická stanoviska, která jste vyjádřili, na základě stručných informací, o něž jsem požádal v průběhu této rozpravy. Dle mého názoru vaše hlavní poselství lze vyložit tak, že Kodaňská dohoda sice nedopovídá výši našich ambicí, nicméně je na ní znatelný evropský nátisk. Jinými slovy, Kodaňská dohoda obsahuje odkazy na výši ambicí, která bude nezbytná k řešení změny klimatu v dohodě o klimatu po roce 2012, stanovuje základy pro finanční balíček a povzbuzuje k závažným závazkům ke snížení emisí.
Co se týče nás a našich závazků, v současné chvíli zasedá Výbor stálých zástupců (Coreper) a Komise a členské státy usilují o vydání jediného a jednoznačného návrhu. Nyní se diskutuje o podrobnostech a jsem si jist, že do termínu 31. ledna budeme hotovi. Tím odpovídám Lindě McAvanové, a zároveň by tento návrh měl být dobrým základem pro jednotný text pro vyjednávání, o nějž žádala Sirpa Pietikäinenová.
Zároveň považujeme Dohodu za odrazový můstek pro zásadní skok vpřed, který v budoucnu učiníme na mezinárodním jednání o klimatu v Mexiku. Satu Hassiová a řada dalších žádala o vůdčí postavení EU. Souhlasím a Komise je odhodlána zajistit, aby si EU v nadcházejících měsících zachovala své vedoucí postavení a z této Dohody učinila ambiciózní a právně závaznou smlouvu, o niž všichni usilujeme. Spoléhám na vaši podporu tomuto cíli.
Bohužel - a jak zcela správně zaznělo v této rozpravě - někteří z našich důležitých partnerů ve vyjednávání, jako je Čína a Spojené státy, se nemohli nebo nechtěli zavázat v takové míře jako Evropská unie, což mělo pochopitelně zhoubný dopad na průběh jednání. Každému je jasné, že zejména Čína se nechtěla zavázat k závažným a smysluplným cílům. Já osobně se domnívám, že nová Komise bude muset formulovat celkovou strategii Evropské unie pro Čínu, abychom mohli lépe sledovat a plnit naše společné zájmy na poli politiky v oblasti změny klimatu, tržního napětí a politiky směnných kurzů. Je nepřijatelné, aby měnový dumping v Číně ohrožoval hospodářskou obnovu Evropy. A stejným způsobem bychom očekávali, že Čína učiní závažný závazek v oblasti politiky změny klimatu.
Připomeňme si však, že naše vedení začíná na vlastní půdě. Blížíme se k cílové rovince a musíme vynaložit veškeré úsilí na to, abychom splnili naše Kjótské závazky. Rovněž je třeba zajistit, aby byly prosazovány nové ambiciózní politiky a opatření, které nám umožní dosáhnout cíle, jejž jsme si stanovili, tedy 20% - nebo až 30% - snížení. Chceme-li toho dosáhnout, musíme investovat do inovace a výzkumu v oblasti ekologických a energetických technologií, jež účinným způsobem využívají zdroje a které budou i jádrem nové strategie EU 2020, na níž v současné době pracujeme.
Souhlasím paní Datiovou, Grossetêtovou a Ekovou v tom, že je tudíž nezbytné, aby EU 2020 byla klimatickým průmyslem a strategií pro pracovní místa - a bude tudíž v jádru hospodářské obnovy Evropské unie. Chtěl bych rovněž odpovědět Chrisu Daviesovi na jeho velmi konkrétní otázku. Ověřil jsem si to a mohu vám sdělit, že o využití příspěvků ve výši 300 milionů EUR na zachycování a ukládání uhlíku by mělo být rozhodnuto dne 2. února v příslušném výboru v rámci postupu projednávání ve výborech. Mohu vás ujistit, že hodláme podpořit dvanáct zkušebních zařízení. Osm z nich podpoříme v prvním kole a zbývající čtyři v kole druhém.
Závěrem, naší povinností pro budoucí generace je i nadále jít příkladem a dosáhnout právně závazné dohody do konce letošního roku a tím zajistit lepší a udržitelnější budoucnost pro všechny.
Předsedající
Po příspěvku komisaře, jemuž přejeme mnoho zdaru, s vědomím toho, že jako obvykle odvede vynikající práci, uzavíráme naši rozpravu.
Hlasování proběhne v průběhu prvního dílčího zasedání v měsíci únoru, jinými slovy únoru I.
Elena Oana Antonescu  
"Politika je schopnost předpovědět, co se stane zítra, za týden, za měsíc a za rok. A schopnost posléze vysvětlit, proč se to nestalo", řekl Winston Churchill.
Ve světle konference v Kodani jsme všichni dobrými politickými představiteli. Konference začala s velkou dávkou politického optimismu ohledně nové dohody o klimatu, avšak z jednání vyplynulo, že optimismus a ohleduplnost vůči životnímu jsou hodnotami spíše evropskými než světovými. Skutečnost, že výsledek konference v Kodani přinesl zklamání v tom, že nesplnil očekávání nás a našich občanů, by nám měla být motivací k odhodlání, abychom se více zapojili a na příštím summitu na podzim v Mexiku byl jednotnější. Evropa se musí naučit hrát svoji úlohu, aktivně vyjednávat a vystupovat jednotně.
Ivo Belet  
písemně. - (NL) Pane předsedající, po fiasku Kodani bychom mohli sedět v koutě a žalostně skuhrat a naříkat, avšak to by byla ztráta energie. Pokračujme nadále v tom, abychom dali vlastní sněmovnu do pořádku. Evropa je jediným kontinentem, který má specifické a ambiciózní právní předpisy na snížení emisí CO2. Ty je třeba provést v následujících měsících a letech. Nesmíme zapomínat, že i to má přímý dopad na ostatní mocnosti, v neposlední řadě na Čínu. Veškeré spotřební zboží, které Čína hodlá prodávat v Evropě, bude muset v blízké budoucnosti splňovat nejpřísnější evropské standardy v oblasti životního prostředí. To vyžaduje změny i u čínských výrobců. "Kodaň" se z velké části nezdařila, my se však musíme znovu dát do práce, neboť příští rok přinese nové příležitosti, první v Bonnu a další v Mexiku. Jednání v Kodani mezitím nepochybně zajistilo zvýšení pozornosti a zásadním způsobem navýšilo naše povědomí o životním prostředí. To sice nestačí, avšak optimismem mě naplňuje poznání, že investice do klimatu prospěje i naším kapsám, našemu hospodářství a tedy i zaměstnanosti.
Sebastian Valentin Bodu  
Kodaňský summit o životním prostředí řada popisuje jako naprostý nezdar, neboť jeho výsledkem je vágní dohoda, která neobsahuje žádné jednoznačné závěry nebo termíny. Nicméně zvážíme-li podrobněji to, co se v hlavním městě Dánska stalo, zjistíme, že byly položeny základy pro nový celosvětový klimatický pořádek, jehož bude dosaženo až po řadě let těžké práce a vyjednávání.
Poprvé v historii se sešlo 115 hlav stát nebo vlád, aby diskutovaly o změně klimatu. To je důležitý signál. Summit se konal pod záštitou OSN, což poukazuje na skutečnost, že i rozvojové a nedostatečně průmyslově rozvinuté země si uvědomují, že ve snižování emisí skleníkových plynů musí sehrát aktivní úlohu.
Význam dvoustranných jednání mezi silnými průmyslově rozvinutými státy a rozvojovými zeměmi narůstá, zejména s ohledem na příští summit o záležitostech životního prostředí v Mexiku. EU má k dispozici veškeré údaje, s jejichž pomocí může sehrát významnou úlohu ve dvoustranných jednáních se státy jako je Čína, Indie nebo Brazílie. Nadešel čas, kdy se žádno úsilí nebude zdát příliš velké, půjde-li o budoucnost naší planety, kterou všichni společně sdílíme.
George Sabin Cutaş  
V uplynulém měsíci se v souvislosti se summitem v Kodani nečastěji používal výraz "selhání". Neuspokojivý výsledek summitu byl způsoben zdrženlivostí velkých průmyslově rozvinutých zemí a komplikovanými pravidly systému, který vychází z konsensu OSN.
Kromě toho je třeba přezkoumat neschopnost Evropské unie ujmout se úlohy urychlovače globálního úsilí o omezení dopadů změny klimatu. Rok před konáním konference EU jednostranně oznámila svůj záměr do roku 2020 snížit emise skleníkových plynů o 20%, a tím získala morální převahu, která mohla být při jednání v Kodani podnětná. Nevěděli jsme však, jak se prosadit na zasedání, jež ovládly pozice USA a rozvíjejících se zemí.
Je třeba více vymezit formát diskuzí, chceme-li doufat, že jednání skončí úspěšně. Musíme co nejefektivněji využít schůze ministrů v Bonnu a Mexico City, které se budou konat v červnu a prosinci, a otevřít cestu k přijetí nové smlouvy. Členské státy musí zkoordinovat své činnosti tak, aby v celosvětovém měřítku vystupovaly jednotně.
Adam Gierek  
Fiasko na vrcholné schůzce o klimatu odhalilo bezmocnost Evropy a naivitu její politické elity. Prokázalo, že jsme pouze jedním z hráčů na světové scéně. Proč se návrhy týkající se emisí CO2 ukázaly jako nepřijatelné? Protože ohrožují zájmy řady rozvojových zemí, neberou v úvahu konkurenci založenou na celosvětovém vojenském hospodářství, nespravedlivě rozdělují právo využívat společné statky, jimiž je Země, a vycházejí z ne příliš důvěryhodné hypotézy škodlivosti CO2, již prosazuje Mezivládní panel pro změnu klimatu, zatímco vyplývá na povrch, že takzvané "důkazy" jsou zmanipulované (aféra Climategate). Věda nesmí být pod politickou kontrolou, naopak, měla by zohledňovat veškeré okolnosti a odpovědět na každou eventuální otázku. Zeptal se někdo, například, co by se stalo, kdyby v atmosféře nebyl dostatek CO2? Měli bychom být vděční za teplé období ve stávající historii naší planety a za to, že v současnosti máme přibližně 370-380 ppm CO2 v atmosféře. Ve fyzice a chemii je nám znám Le Chatelierův princip rovnováhy, který předvídá vývoj ideálních podmínek pro fotosyntézu. Země je stále zelenější, což je mnohokrát potvrzený fakt, který zaručuje větší úrodu a lepší podmínky pro rozvoj. Kéž by tento trend pokračoval i nadále, přestože se bohužel objevuje řada signálů, že v následujících dvou desetiletích se svět ochladí. Závěr: Evropská unie by měla bezodkladně přezkoumat svůj restriktivní klimaticko-energetický balíček, jelikož snižuje konkurenceschopnost hospodářství EU.
Béla Glattfelder  
Stávající liberální tržní nařízení podněcují k vyšším emisím oxidu uhličitého. Rozvinuté státy zavádí obchodování s emisemi, podporují obnovitelné zdroje energie a investice zaměřené na zlepšení energetické účinnosti a tím vyvíjí značné úsilí o omezení svých emisí oxidu uhličitého. Výsledkem těchto opatření jsou další náklady pro podniky. Spotřeba energie v těchto zemích navíc ve stále větší míře podléhá zdanění.
Nicméně řada rozvojových zemí pro snížení svých emisí skleníkových plynů nedělá nic. Dokonce své emise oxidu uhličitého ustavičně zvyšuje. Namísto toho, aby největším průmyslovým subjektům zajistila podněty k přijetí energetické účinnosti, jim nabízí elektrickou energii za dotované ceny. Často zaznívá, že v současné době největší komparativní výhodou těchto zemí již není levná pracovní síla, ale levná energie.
Z toho důvodu je třeba zavést nová mezinárodní obchodní pravidla, která zabrání tomu, aby trh přinášel vyšší emise oxidu uhličitého. Trh musí být nejen "spravedlivý", ale i "zelený". Za tím účelem je nutné zajistit, aby, v případě, že některá země nesplní své závazky v dohodách o změně klimatu, následovaly účinné právní sankce.
András Gyürk  
Konference v Kodani o změně klimatu byla zklamáním. Nedošlo k žádným právně závazný příslibům, které by vytyčily budoucí rámec pro mezinárodní ochranu klimatu. Situaci ještě zhoršuje skutečnost, že EU přes svůj záměr nebyla schopna zásadním způsobem ovlivnit konečný výsledek jednání. Neúspěch konference není důvodem pro nečinnost. Musíme si zvyknout na to, že budeme klást důraz na regionální řešení, dokud nebude připravena mezinárodní smlouva, která bude právně závazná pro všechny strany. Evropská unie by obdobně měla pracovat na zlepšování svých interních předpisů v oblasti ochrany klimatu. Předpisy Unie by měly být účinnější, aniž by evropským podnikům přinášely konkurenční znevýhodnění.
Politika EU v oblasti změny klimatu by však rovněž neměla znevýhodňovat nové členské státy, jak tomu bylo nedávno v případě interní dohody EU o sdílení zátěže. Pokud jde o ochranu klimatu, přednost by měla mít řešení, která kromě snížení emisí přináší i řadu dalších doplňkových účinků. Tedy, rozvoj městské dopravy zlepšuje kvalitu života, investice do zlepšení energetické účinnosti vytváří pracovní místa a prostředky vynaložené na výzkum a vývoj zároveň zlepšují konkurenceschopnost. Tato fakta je rovněž třeba vzít v potaz při sestavování rozpočtu na následujících sedm let. Evropa si na mezinárodních jednáních o ochraně klimatu nemůže dovolit zůstat v pozici diváka. Měla by se nadále ujímat iniciativy, i přesto, že politika v oblasti klimatu se nyní nebude vyznačovat rozsáhlými změnami, ale malými postupnými kroky.
Eija-Riitta Korhola  
Pane předsedající, s určitou nelibostí jsem dnes vyslechla stížnosti ohledně nevalného výsledku v Kodani. Mohu jedině říci, že je na čase, aby se EU probudila a uvědomila si realitu. Musíme přestat klamat sami sebe představou, že EU měla vůdčí postavení, nebo že toto postavení mohla získat. Buďme k sobě upřímní: naše neúčinné a nákladné strategie nikoho nelákají. To zopakuji i budoucímu komisaři pro změnu klimatu. Summit v Kodani přišel a odešel, proč se nás však Connie Hedegaardová stále snaží přesvědčit o tom, že EU je vedoucím představitelem na poli politiky v oblasti změny klimatu a tím, kdo ukáže světu správnou cestu? EU tuto úlohu již dlouhou dobu nemá.
"Následujte mne, jsem vám v patách", tak zní paradoxní slogan, který si EU vytvořila. V rámci tohoto sebeklamu EU pokračuje se svojí nešťastnou politikou v oblasti změny klimatu, která přináší zkázu pracovním místům v nejčistších průmyslech. Těm, kteří se vůbec zabývali debatou o klimatu, bylo již dlouho jasné, že mezinárodní dohody na základě plánu EU dosaženo nebude. Spojené státy americké, Čína a Japonsko si vybrali cestu, která odmítá model OSN a její dojednané míry emisí a časové plány. Vkládají investice přímo do snižování uhlíkové intenzity a nových technologií, což se časem prokáže jako jeden z dalších logických způsobů, jímž lze snížit emise. Tato metoda však nevystaví hospodářství a pracovní místa byrokracii, nekalé konkurenci či nepředpokládanému kolísání cen. V Evropě k tomu dojde, půjde-li EU nadále svojí cestou, neboť tak zůstane osamocena a zhorší kritickou situaci ve společnosti. Je politováníhodné, že současný stav nepřináší nikomu užitek, nejméně pak lidem. Životní prostředí nebude mít prospěch z toho, že na nejčistší průmyslové subjekty na světě jsou uvalovány sankce při obchodování s emisemi, sankce, které se ostatních netýkají. Je na čase, aby EU přehodnotila tuto politiku a skoncovala s fantazírováním.
Petru Constantin Luhan  
Evropská unie musí zůstat zapojena do mezinárodních jednání o přijetí dohody po Kjótském protokolu. Je jasné, že, chceme-li dospět k podpisu nové globální dohody po Kjótském protokolu, je nutné přehodnotit vyjednávací strategii EU a důkladně ji připravit na pokračování jednání v roce 2010.
Závěry jednání v Kodani sice nelze považovat za úspěch a jsou vzdálené tomu, čeho chtěla Evropská unie dosáhnout, jsou však dalším krokem k podepsání právně závazné globální dohody po Kjótském protokolu. V nejbližší budoucnosti se musí úsilí EU soustředit na diplomatické snahy zaměřené na získání závazků ze strany všech důležitých globálních partnerů, především od USA, Číny a Indie, aby bylo možné dosáhnout celkového cíle snížení nárůstu teploty na dva stupně Celsia v porovnání s předprůmyslovou úrovní.
Musíme si uvědomit, že závazek EU navýšit úroveň snížení emisí na 30 % do roku 2020 je podmíněn srovnatelnými nebo úměrnými závazky ze strany třetích zemí.
Rovana Plumb  
Jeden měsíc po konání konference o změně klimatu můžeme shrnout její průběh. S velkým úsilím byla vyjednána a podepsána Kodaňská dohoda a jen stěží unikla naprostému nezdaru. Kompromis, jehož bylo s velkými obtížemi dosaženo, má pouze být "vzat na vědomí".
EU sice přijala konkrétní a ambiciózní cíle, ty však nepřivedly ostatní partnery k tomu, aby je taktéž přijaly. Nicméně je třeba zdůraznit skutečnost, že se setkaly všechny hlavní světové hospodářské a politické mocnosti s cílem diskutovat o změně klimatu a přijmout zodpovědnost za její potírání. Byl uznán cíl zachovat výši globálního oteplování na 2°C a byla odsouhlasena dohoda na finanční podpoře ve výši 30 miliard USD na období 2010-2012 (rychlé zahájení financování) a na období do roku 2020 ve výši 100 miliard USD. Cílem těchto částek je poskytnout finance na opatření, jimiž lze omezit dopady změny klimatu a zlepšit přizpůsobení v nejméně rozvinutých a nejzranitelnějších zemích.
Domnívám se, že budoucí Komise, zejména bude-li mít komisaře pro změnu klimatu a opatření v této oblasti, musí důkladně posoudit veškeré návrhy na snížení - závazky učiněné zeměmi, které jsou stranami Úmluvy Organizace spojených národů - a stejným způsobem připravit i jednání, tak, aby na šestnácté Konferenci smluvních stran v Mexiku v roce 2010 byla podepsána právně závazná dohoda.
Daciana Octavia Sârbu  
písemně. - Většina z nás zde správně vyjádřila své zklamání nad výsledkem summitu v Kodani a nad neúspěšným úsilím o dosažení právně závazné dohody. Jistého pokroku však bylo dosaženo. Například byl vytvořen Kodaňský zelený klimatický fond, který poskytne finanční prostředky chudším zemím, aby se přizpůsobily změně klimatu a rozvíjely čistou energii, a dále rozvíjející se ekonomiky formálně přijaly společnou zodpovědnost, což zvyšuje pravděpodobnost, že tyto země v blízké budoucnosti učiní konkrétní závazky. EU musí nadále mít vedoucí úlohu, i bez právně závazné dohody. Komisařka pro opatření v oblasti změny klimatu vyjádřila odhodlání k uzavření mezinárodní dohody o ochraně tropických pralesů, zahrnutí silniční a lodní dopravy do systému EU pro obchodování s emisemi a propojení evropských a amerických systémů stanovujících emisní a obchodní limity, což by bylo klíčovým krokem pro mezinárodní spolupráci v oblasti celosvětového snížení emisí. Měli bychom pokračovat v rozvíjení a uplatňování našich vlastních právních předpisů v oblasti klimatu, stejně jako ostatní země pracují na svých předpisech. Naše spolupráce s mezinárodními organizacemi a partnerskými zeměmi v nadcházejících měsících zvýší pravděpodobnost většího pokroku na příští konferenci v Mexiku.
Zbigniew Ziobro  
Problém oteplování klimatu je jednou z hlavních záležitostí, které znepokojují moderní svět. Nedávno se v Kodani konala vrcholná schůzka o klimatu, která se tomuto tématu věnovala. Mezitím bylo odhaleno několik tisíc dokumentů a e-mailů z oddělení pro výzkum klimatu při Východoanglické univerzitě - což je světově nejprestižnější instituce, která se zabývá oteplováním klimatu a dopadem lidské činnosti na tento proces - a jejich obsah se dostal na Internet. Materiály obsahovaly korespondenci mezi vědci z různých zemí, jejichž výzkumná činnost má klíčový dopad na postoj Evropské unie a OSN k problematice změny klimatu. Uniknuté informace dokládají, že výsledky výzkumu mohly být zmanipulované a tedy, že zveřejněné informace o skleníkovém efektu a změně klimatu nemusí být spolehlivé. Státy EU a naše společnosti nesou značné náklady spojené s emisemi skleníkových plynů, avšak v Kodani se usilovalo o to, aby rozvinuté země, včetně EU, v souvislosti s globálním oteplováním přijaly ještě větší finanční zátěž a tím pomohly rozvojovým zemím. Jakékoli pochybnosti v této oblasti by měly být důkladně objasněny, jelikož potřebujeme přesvědčit ty, kteří zpochybňují legitimitu opatření na omezení emisí skleníkových plynů, a zejména, protože evropští daňoví poplatníci nesou a v budoucnosti nadále ponesou obrovské náklady, které s tím souvisí, a musejí tedy mít jistotu, že tato opatření jsou založena na rozumných důvodech.
