Tarptautinės nepriklausomos konflikto Gruzijoje tyrimo misijos ataskaita (diskusijos)
Pirmininkė
Kitas klausimas - Komisijos pareiškimas dėl tarptautinės nepriklausomos konflikto Gruzijoje tyrimo misijos ataskaitos.
Vytautas Landsbergis
Ponia pirmininke, procedūros klausimu noriu pareikšti protestą dėl neteisėtų sekretoriato darbuotojų veiksmų. Buvo pateiktas norinčiųjų kalbėti diskusijose dėl konflikto Gruzijoje tyrimo misijos sąrašas, bet matau, kad kai kurių kalbėtojų pavardės, mano taip pat, dabar yra išbrauktos. Todėl prašau, kad man būtų leista kalbėti, kaip buvo numatyta iki pat paskutinės minutės. Prašau žodžio po I. Kasoulideso.
Pirmininkė
Pone V. Landsbergi, bus kalbama, regis, tik frakcijų vardu ir jūsų PPE frakcija jau turi kalbėtoją. Tačiau galiu jums pasiūlyti kalbėti pagal procedūrą "prašau žodžio".
Leonard Orban
Komisijos narys. - (RO) Džiaugiuosi turėdamas galimybę šiandien aptarti su jumis klausimą dėl Gruzijos. Praėjus mažiau nei metams po ginkluoto konflikto su Rusija, Gruzija dabar susidūrsu daugybe iššūkių, kurie tiesiogiai rūpi Europos Sąjungai, todėl privalome skirti šiai šaliai visą savo dėmesį.
Tarptautinės nepriklausomos konflikto Gruzijoje tyrimo misijos ataskaita, kurią parašŠveicarijos diplomatHeidi Tagliavini, parengta Europos Sąjungos prašymu, pateiktu remiantis Tarybos sprendimu. Tačiau ši ataskaita yra visiškai nepriklausoma ir Europos Sąjunga visiškai nedalyvavo ją rengiant, taip pat neturėjo nieko bendra su jos turiniu, todėl į jį smulkiai nesigilinsiu.
Manome, kad ataskaitos tikslas pasiektas - joje pateiktas 2008 m. rugpjūčio mėn. įvykių bei pagrindinių konfliktą sukėlusių priežasčių paaiškinimas. Pranešime aiškiai pabrėžiama, kaip dažnai atsitinka konfliktų atveju, kad dėl konflikto kaltos abi šalys. Kritikuojami ir Gruzijos, ir Rusijos veiksmai. Kita išvada, pateikta ataskaitoje - esant įtemptiems santykiams, galintiems peraugti į ginkluotą konfliktą, tarptautinbendruomenprivalo imtis skubesnių ir ryžtingesnių veiksmų.
Europos Sąjunga tvirtai laikosi savo įsipareigojimų Gruzijos teritorinio vientisumo atžvilgiu. Šiuo metu turėtume sutelkti savo pastangas konfliktų prevencijai ir esamų nesutarimų taikingam sprendimui, nes tik taip galima pasiekti ilgalaikį klestėjimą ir stabilumą regione.
Ponios ir ponai, karas padarlabai slogų įspūdį gruzinams ir šalis dar patiria rimtų problemų, pvz., būtina pasirūpinti tūkstančiais persikėlėlių ir jų pagrindiniais poreikiais. Todėl džiaugiuosi galėdamas pasakyti, kad paramos Gruzijai po konflikto paketas, kurį parengEuropos Komisija, remiama valstybių narių ir kitų šalių, duoda vaisių. Kaip jums žinoma, Europos Komisija 2008-2010 m. numatskirti 500 mln. EUR paramą. Kai kurios iš sričių, kurioms parama skirta, apima šalies viduje esančių persikėlėlių poreikių tenkinimą ir ekonomines priemones, kuriomis skatinamas ekonominis augimas bei naujų darbo vietų kūrimas. Be to, Europos Komisija pasiūlsuteikti Gruzijai 46 mln. EUR makrofinansinę pagalbą, kuri padėtų šaliai įveikti finansų ir ekonomikos krizės padarinius.
Šiuo metu Europos Sąjungos stebėsenos misija Gruzijoje tebėra vienintelšalies padėtį stebinti tarptautinmisija. Ši misija atlieka labai svarbų vaidmenį, bet mes vis dėlto norėtume, kad jos veikla būtų išplėsta ir apimtų visą šalies teritoriją. Ženevoje vykstančios derybos, kurioms vadovauja Europos Sąjunga, Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacija (ESBO) bei Jungtinės Tautos, yra išskirtinpolitinio dialogo su visais partneriais galimybė. Ir toliau dėsime visas pastangas skatindami konstruktyvias diskusijas, kurios galės duoti konkrečių rezultatų.
Šiuo metu darbo grupė, atsakinga už persikėlėlių šalies viduje reikalus ir kitus humanitarinius klausimus, kuriai vadovauja Europos Komisija ir Jungtinių Tautų pabėgėlių reikalų vyriausiasis komisaras (angl. UNHCR), svarsto priemones, skirtas paremti grįžtančius pabėgėlius, persikėlėlius šalies viduje bei kitus persikėlusius asmenis. Teigiamų rezultatų taip pat pasiekėme Abchazijoje ir Pietų Osetijoje įgyvendindami dviejų rūšių incidentų prevencijos ir reagavimo į juos mechanizmus, kurie padeda mažinti incidentų skaičių ir lengvina galimybę minėtiems žmonėms kirsti sienas.
Atsižvelgiant į netolimos praeities įvykius, labai svarbu stiprinti Gruzijos stabilumą, saugumą ir ekonomiką. Dabar kaip niekada anksčiau šaliai reikia ekonominių ir politinių reformų. Gegužės mėn. Prahoje pradėtas Rytų partnerystės projektas suteikia tvirtą pagrindą stiprinti paramą, kurią teikiame Gruzijai bendradarbiaudami su ja dvišaliu pagrindu, taip pat plėtodami daugiašalį bendradarbiavimą su kitomis partnerėmis regione. Vienas iš svarbiausių elementų yra pasiūlymas užmegzti tvirtesnius politinius ir komercinius ryšius. Įgyvendindama Rytų partnerystės projektą, Bendrųjų reikalų ir išorės santykių taryba rugsėjo mėn. susitarė, kad būtų parengtos direktyvos dėl naujų susitarimų sudarymo su visomis trimis Pietų Kaukazo šalimis, įskaitant Gruziją.
Be politinių ryšių stiprinimo, taip pat pasiūlysime, kad į naująjį susitarimą su Gruzija būtų įtrauktas klausimas dėl išplėstinės visapusiškos laisvosios prekybos zonos sukūrimo. Svarbu paminėti, kad tokia zona užtikrintų laipsnišką Gruzijos ūkio priderinimą prie ES vidaus rinkos. Nereikia nsakyti, kad šis ilgalaikis plataus užmojo tikslas pareikalaus iš Gruzijos daug pastangų įgyvendinant reformas. Derybos dėl išplėstinės visapusiškos laisvosios prekybos zonos sukūrimo bus pradėtos tik tada, kai šalis įvykdys būtinąsias sąlygas.
Dėl ryšių su Gruzija dar norėčiau pridurti, kad mūsų veikla siekiant paspartinti ryšių tarp žmonių mezgimąsi jau pasistūmėjo į priekį. Komisija jau baigderybas dėl vizų režimo ir readmisijos susitarimo, kurio tekstas yra Taryboje. Tikimės, kad susitarimo tvirtinimo procedūros bus kuo skubiau užbaigtos.
Ponios ir ponai, manau, kad visi sutariame, jog Gruzija yra labai svarbi mūsų kaimynystės politikos dalyvė. Todėl privalome laikytis savo įsipareigojimų šiai šaliai, kad padėtume jai įveikti daugybę iššūkių, pirmiausia iššūkius, susijusius su reformų programa. Gruzijai darant tikrą pažangą politikos ir ekonomikos reformų srityje, ES santykiai su Gruzija taps glaudesni ir tvirtesni.
Ioannis Kasoulides
PPE frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, pirmiausia atsižvelgiame į tai, kas parašyta ką tik mums pateiktoje nepriklausomos Gruzijos konflikto tyrimo misijos ataskaitoje. Tokiomis aplinkybėmis labai sunku išsiaiškinti, kas pradėjo konfliktą, o kas ėmėsi atsakomųjų veiksmų. Tačiau svarbu, kad praėjus metams nuo šio konflikto pradžios dar yra faktų, bylojančių apie principų, kuriuos Europos Sąjunga turi remti, pažeidimą.
Pirmasis principas, kurį jūs, pone Komisijos nary, minėjote - tai parama Gruzijos teritoriniam vientisumui. Savo diplomatiniais ar kitais veiksmais niekada neturėtume skatinti savavališko nepriklausomybės paskelbimo ar separatizmo. Faits accomplis, kuriuos lėmjėgos panaudojimas, nėra ir niekada nebus priimtini.
Antra, persikėlėliai turi teisę grįžti namo ir susigrąžinti savo turtą, t. y. teisę laisvai judėti, kaip jūs sakėte, kertant skiriančias ribas. Įgyvendindami savo politiką, šiems humanitariniams ir žmogaus teisių klausimams turime skirti didžiausią dėmesį, todėl būtina imtis iniciatyvų, kad šie klausimai būtų išspręsti neatsižvelgiant į politinę šio konflikto sureguliavimo baigtį.
Trečia, karo veiksmai Pietų Osetijoje įrodo, kad tokio dalyko kaip "įšaldytas konfliktas" nėra. Žodis "įšaldytas" - tai nuolaidžiavimo politikos sąvoka. Dėl nepakankamo tarptautinės bendruomenės dėmesio šiai problemai ši padėtis gali peraugti į užsitęsusį konfliktą, keliantį grėsmę taikai ir stabilumui. Praėjus metams po konflikto, dar kartą norėčiau pabrėžti Europos Sąjungos ir Tarybai pirmininkavusios Prancūzijos sėkmingą vaidmenį pagreitinant paliaubų susitarimo pasirašymą ir stebint, kaip laikomasi jo sąlygų. Europos stebėtojų misijos buvimas šalyje yra garantija to, kad nuo dabar nei viena šalis negalės nepagrįstai kaltinti kitos šalies, kad ši pradėjo karo veiksmus. Dabar būtina nukreipti pastangas į tai, kad šis konfliktas būtų išspręstas politiniu lygmeniu, kad ir kaip tą sunku bus pasiekti, todėl prasidėjus konfliktui Ženevoje iš karto pradėtos politinės derybos turėtų būti tęsiamos.
Remiame pastangas įgyvendinant Rytų partnerystės projektą sudaryti naują asociacijos susitarimą, kuriuo siūloma daug daugiau nei galimybės prekybos ir investicijų srityje. Taip pat remiame susitarimą dėl trumpalaikių vizų išdavimo procedūrų supaprastinimo ir dėl readmisijos tarp Europos bendrijos ir Gruzijos bei džiaugiamės pagalbos po konflikto priemonių paketu, kuris duoda gerų rezultatų.
Zoran Thaler
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, Komisijos nariai, džiaugiamės objektyvia ir nepriklausoma 2008 m. konflikto Gruzijoje tyrimo misija, kuriai vadovavo Šveicarijos diplomatHeidi Tagliavini, ir šios misijos parengta ataskaita. Žinome, kad prieš tai, kai 2008 m. naktį iš rugpjūčio 7 į 8 d. Pietų Osetijoje prasidėjo karo veiksmai, abi šalys viena kitą ne vieną mėnesį provokavo. Rusijos karinintervencija, įskaitant jos invaziją į Gruziją, buvo neproporcinga ir nepagrįsta. Abi konflikto šalys pažeidtarptautinę humanitarinę teisę ir šį faktą savo ataskaitoje taip pat patvirtino konflikto Gruzijoje tyrimo misija bei kitos organizacijos, įskaitant tarptautinę žmogaus teisių organizaciją "Human Rights Watch".
Tai gi ką dabar turėtume daryti? Rusija turi visapusiškai įvykdyti taikos susitarimo sąlygas. Pirmiausia ji privalo atitraukti savo karinių jėgų padalinius iš teritorijų, kurias ji okupavo 2008 m. rugpjūčio 7 d. Rusija turėtų nedelsdama suteikti galimybę ES stebėtojų misijai ir kitoms tarptautinėms organizacijoms, įskaitant JT stebėtojus, laisvai ir nevaržomai patekti į Pietų Osetiją, kad jos galėtų vykdyti paliaubų proceso stebėseną ir teikti humanitarinę pagalbą. Pietų Osetijoje liko apytikriai 25 000-30 000 gruzinų ir Pietų Osetijos de facto valdžia privalo sudaryti galimybes šiems žmonėms grįžti namo.
Dėl to, kad Gruzijos teritorinis vientisumas turi būti išsaugotas, nėra abejonių. Tačiau Gruzijoje galima įžvelgti nerimą keliančių autoritarizmo ženklų. Prezidento M. Saakašvilio piktnaudžiavimas teisine sistema, nepakantumas kitokiam požiūriui, nuolat ribojama žodžio laisvir kartais konfrontacinnacionalistinretorika kenkia Gruzijai. Gruzija galės grįžti į europinį ir demokratinį kelią bei tapti patrauklia kitoms šio regiono šalims, tik jei toliau puoselės idealus, kuriuos ji išsikėl"rožinės revoliucijos" metu. Visos konflikto šalys turėtų pačios bona fide pasinaudoti derybų Ženevoje teikiamomis galimybėmis. Klausimas dėl padėties Kaukaze turi būti rimtai aptartas kitame ES ir Rusijos aukščiausiojo lygio susitikime.
Kristiina Ojuland
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, kalbėdama Liberalų ir demokratų aljanso už Europą frakcijos vardu turiu galimybę perduoti savo padėką ataskaitos rengėjai. Ataskaita yra labai svarbi, net jei joje tik paneigiamas plačiai paplitęs mitas, kurį paskleidRusijos Federacija, kad karą pradėjo Gruzija. Kartu šioje ataskaitoje išlaikyta pusiausvyra ir kritikuojamos abi konflikto šalys, nors ir teigiama, kad jos negalėjo išvengti konflikto. Šis dokumentas yra neabejotinai svarbus, nes jame labai aiškiai teigiama, kad nuo pat konflikto pradžios Rusijos Federacija vykdkarinius mokymus Pietų Osetijos teritorijoje ir teikPietų Osetijai karines technologijas, taip pat tiekjai karinę įrangą.
Kitas labai svarbus ataskaitoje nagrinėjamas klausimas - tai, be abejonės, klausimas dėl vadinamosios "pasportizacijos", kurią Rusijos Federacija vykddaugelį metų ir Abchazijoje, ir Pietų Osetijoje, taip pažeisdama tarptautinę teisę, nekalbant jau apie tai, kad tokie jos veiksmai pakenkdraugiškiems kaimyniniams santykiams. Ataskaitoje aiškiai teigiama, kad tokia "pasportizacija" padarPietų Osetijoje ir Abchazijoje gyvenančius žmones Rusijos Federacijos piliečiais tik de jure, o de facto jie tebėra Gruzijos piliečiai, todėl Rusijos argumentas, kad ji stengėsi apsaugoti Pietų Osetijos piliečius ar siuntsavo kareivius siekdama juos apsaugoti, neabejotinai yra nepagrįstas. Kitas svarbus dalykas pranešime yra tas, kad jame kalbama apie etninį valymą Pietų Osetijos teritorijoje esančiuose gruzinų kaimuose. Tai labai svarbus momentas. Tačiau pranešime, deja, nieko nerašoma apie Rusijos Federacijos 1991 m. vykdytą etninį valymą, kai Gruzijai paskelbus nepriklausomybę beveik ketvirtis milijono gruzinų buvo priversti palikti savo namus Abchazijoje.
Baigdama, ponia pirmininke, taip pat norėčiau pasakyti, kad svarbiausia, žinoma, yra tai, kad pranešime kalbama apie būtinybę gerbti Gruzijos nepriklausomybę, autonomiją, suverenumą ir teritorinį vientisumą. Todėl šiandien kyla klausimas, ar tą iš tikrųjų galima užtikrinti, ir jeigu šiandien mes minime jau dvidešimtąsias Berlyno sienos griūties metines, norėčiau paklausti, ponios ir ponai, kada galėsime švęsti Abchazijos bei Pietų Osetijos susijungimo su Gruzija dieną?
Ulrike Lunacek
Verts/ALE frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, norėčiau prisidėti prie ankstesnių kalbėtojų ir nuoširdžiai pasveikinti ponią H. Tagliavini ir jos komandą parengus ataskaitą.
Ataskaitoje labai aiškiai teigiama, kad abi šalys atsakingos už 2008 m. rugpjūčio mėn. įvykusio konflikto eskalavimą. Nėra abejonių, kad Rusija kurstkonfliktą savo kariniu buvimu Pietų Osetijoje, priklausančioje Gruzijos teritorijai. Tačiau taip pat aišku, kad šios provokacijos sukėlpernelyg jautrią Gruzijos prezidento M. Saakašvilio reakciją. Svarbu, kad ataskaitoje rašoma, jog abi šalys atsakingos už konfliktą, ir dabar turime apsvarstyti galimą tolesnę įvykių raidą. Tai labai didelis pranešimo laimėjimas. Taip pat visiškai pritariu visiems, kurie kalbėjo apie tai, kad būtina gerbti Gruzijos ir visų kitų šalių teritorinį vientisumą. Tarptautinteisturi būti gerbiama.
Tačiau taip pat svarbu panagrinėti kai kurias konflikto priežastis: iš dalies šį konfliktą pakurstagresyvi, ksenofobinir nacionalistinkalbėsena. Kitas dalykas, kurį turime išsiaiškinti - kokių veiksmų ES turėtų imtis dabar. Turime Gruzijoje savo stebėtojų misiją ir tai yra svarbu, bet ši misija privalo turėti galimybę patekti į visas Gruzijos dalis, kad galėtų suteikti paramą persikėlėliams ir kitiems asmenims.
Iš to, apie ką kalbėta šiose diskusijose - Komisijos narys pasiūlpereiti prie laisvosios prekybos zonos su Gruzija sukūrimo, o Parlamentas svarstys galimybę suteikti Gruzijai mikrofinansinę pagalbą - aišku, kad ES taip pat turės nustatyti Gruzijai sąlygas, pvz., sąlygą sumažinti kariniams reikalams skirtą biudžetą. Gruzija pastaraisiais metais dideles sumas skyrgynybos sričiai, o kitose srityse, pvz., susijusiose su socialiniais klausimais, pilietine visuomene bei žiniasklaidos laisve, lėšų trūksta. ES turės labai griežtai kontroliuoti, kaip jos parama bus naudojama. Trumpai tariant, labai svarbu, kad ES remtų pastangas sušvelninti agresyvią kalbėseną, taip pat nustatyti finansinės paramos teikimo sąlygas.
Milan Cabrnoch
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, ECR frakcijos vardu, taip pat ES ir Gruzijos parlamentinio bendradarbiavimo delegacijos, kurios pirmininkas esu, vardu džiaugiuosi Komisijos pateikta ataskaita. Ataskaita yra patikima ir jos objektyvumo neužginčijo nviena iš konflikto šalių. Įdėmiai stebime padėtį Gruzijoje, taip pat pasirengimo Gruzijos narystei NATO procesą. Visapusiškai remiame Gruzijos, kaip nepriklausomos valstybės, teritorinį vientisumą ir suverenumą. Negalime priimti minties, kad Gruzija ar bet kuri kita šalis būtų Rusijos Federacijos ar bet kurios kitos valstybės išskirtinės įtakos sferoje. Kalbant apie prieš metus Gruzijoje įvykusį karinį konfliktą, su dideliu nerimu stebime padėtį, ypač Pietų Osetijoje. Su nerimu stebime, kaip laikomasi paliaubų susitarimų, ypač didelį rūpestį mums kelia pabėgėlių, kurie buvo priversti palikti savo namus ir dabar negali sugrįžti, padėtis. ES humanitarinpagalba šiuo metu, deja, negali pasiekti Abchazijos ir Pietų Osetijos. Sunkioje padėtyje šiuo metu atsidūrir šiuose regionuose gyvenantys etniniai gruzinai, ir kiti gyventojai. Taip pat tenka labai apgailestauti, kad ES į Gruziją atsiųsti nepriklausomi stebėtojai net neturėjo galimybės patekti į šias teritorijas.
Ataskaitoje teigiama, kad abi konflikto šalys pažeidtarptautinę teisę. Ne mums spręsti, bet vis dėlto iš ataskaitos aišku, kad veiksmai, kurių ėmėsi Rusijos Federacija, gerokai peržengia visuotinai pripažintos būtinosios gynybos sąvokos ribas. Pranešime pateikta informacija apie etninį valymą ir smurtą prieš civilius gyventojus ir prieš, ir po konflikto kelia mums ypač didelį rūpestį. Tarpparlamentinio bendradarbiavimo komitetas ateityje rems reikalavimą nedelsiant padaryti galą bet kokiam smurtui, panaikinti kliūtis, trukdančias teikti humanitarinę pagalbą tiems, kuriems jos iš tikrųjų reikia, patekti į konflikto teritoriją tarptautiniams stebėtojams ir kuo labiau sušvelninti konflikto poveikį nekaltiems civiliams gyventojams. Remsime visus žingsnius, kuriais siekiama užbaigti konfliktą ir atkurti Gruzijos teritorinį vientisumą bei suverenumą.
Bastiaan Belder
Ponia pirmininke, Gruzijoje 2008 m. vasarą įvykusį ginkluotą konfliktą tyrusios komisijos ataskaitoje teigiama, kad konflikte "laimėtojų nėra". Šiai išvadai nepritariu.
Neabejotinai laimėtojas buvo ir yra. Tai Rusija. Padedamas Gruzijos prezidento, Kremlius, pasitelkdamas karines priemones, ryžtingai baigia vykdyti politinę Abchazijos ir Pietų Osetijos aneksiją. Pralaimėtojas yra Gruzijos valstybė, nors, beje, ji gali save guosti turėdama Rusijos stačiatikių bažnyčios paramą, nes ši bažnyčia ir toliau laikosi nuostatos, kad Abchazijos ir Pietų Osetijos gyventojai yra Gruzijos piliečiai. Norėčiau pabrėžti, kad tokia Maskvos patriarchato pozicija yra pagirtina ir, esu tikras, sektinas pavyzdys neryžtingoms valstybėms narėms.
H. Tagliavini komisija teisingai kritikuoja masinį Rusijos pasų išdavimą Gruzijos piliečiams Abchazijoje ir Pietų Osetijoje, nes tai prieštarauja tarptautinei teisei. Šiuos Gruzijos suvereniteto pažeidimus šiuo metu tiksliai atkartoja Ukrainos nacionalinio suvereniteto pažeidimai Kryme, kur Rusija laisvai išduoda naujus pasus Ukrainos piliečiams.
Todėl H. Tagliavini ataskaitoje Europos Sąjungai pateikiama svarbi politinpamoka, kad privalome aktyviai padėti Kijevui apginti nacionalinę nepriklausomybę nuo kaimyninių valstybių kėsinimosi į ją. Europiniai projektai Kryme, taip pat Gruzijoje, yra puiki galimybtą padaryti.
Franz Obermayr
(DE) Ponia pirmininke, 2008 m. konfliktas Kaukaze, taip pat vadinamas penkiadieniu karu, buvo apgailėtinas Gruzijos teritorijoje tarp Gruzijos ir Rusijos įvykęs ginkluotas konfliktas, taip pat paveikęs vadinamąsias "separatistines provincijas" - Pietų Osetiją ir Abchaziją.
Dėl to, kad tarptautinžiniasklaida dažnu atveju šio karo įvykius ir aplinkybes, deja, nušviesdavo vienašališkai, norėčiau išaiškinti kelis dalykus: JAV griežtai pasmerkRusijos karinius veiksmus, apibūdindamos juos kaip tikrą bauginimą ir valdžios demonstravimą, ir gynGruzijos poziciją. Šiuo atžvilgiu pirmiausia reikėtų pasakyti, kad Rusija nebuvo agresorė, nes karinių veiksmų ji ėmėsi reaguodama į M. Saakašvilio pradėtą karą. Jis puikiai suprato, kad įgyvendindamas savo pradėtą šalies suvienijimo programą susidurs su dideliu pasipriešinimu, bet tikėjosi gauti paramą iš NATO ir JAV ir būtent todėl nutaršias "separatistines provincijas" susigrąžinti jėga.
Rusijos atsakas, be abejo, buvo perdėtas, bet tokiais savo veiksmais ji nepažeidtarptautinėje teisėje įtvirtinto vadinamojo savigynos principo. Taigi akivaizdu, kad JAV savo parama Gruzijai siekne tik tikslo apginti šalies laisvo apsisprendimo teisę, bet taip pat karinių ir politinių tikslų, ypač jei atsižvelgsime į tai, kad Gruzija yra jų vasalinvalstybKaukazo regione, kuris ribojasi su Rusija.
Gruzinai turėtų būti atsargūs leisdami JAV suteikti jiems užnugarį. Tik prisiminkime, kas įvyko Vengrijoje 1956 m., kai JAV, kaip žinome, taip pat pasiūlsavo paramą. Bet kuriuo atveju viskas baigėsi tuo, kad Vakarų pasaulis paliko vengrus vienus jų kovoje už laisvę.
Baigdamas norėčiau pasakyti, kad ES Ministrų Tarybos sudarytos tyrimo komisijos ataskaitoje, pateiktoje 2009 m. rugsėjo 30 d., išsamiai įrodyta, jog Gruzijos karinių veiksmų pateisinimas remiantis tarptautine teise yra nepagrįstas.
Vytautas Landsbergis
Ponia pirmininke, tyrimo misijos vadovH. Tagliavini atskirai spaudai skirtoje ataskaitos santraukoje pateiktokias pastabas: "Beje, 2008 m. konfliktą galima buvo nuspėti iš anksto ir jo išvengti", "Bet tarptautinbendruomenužmerkakis, tarsi jai neberūpėtų ne tik sureguliuoti paslėptą konfliktą, bet ir remti vis trapesnėmis tampančias paliaubas". Kam būtų naudinga remti vis didėjantį nestabilumą ir ginkluotą smurtą, atvirai artėjančius prie tragiškos atomazgos?
H. Tagliavini kalbėdama apie abejingą tarptautinę bendruomenę įvardijo tris juridinius asmenis: Jungtinių Tautų Organizaciją, Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizaciją ir Europos Sąjungą. Dabar mes, Europos Parlamentas, stojame į vieną gretą su didžiaisiais trimis veidmainiais, kurie viską matė, žinojo, bet nenorėjo užkirsti kelio pastarajam kruvinajam septyniolika metų užtrukusio karo etapui.
Kitos pagrindinės išvados, kurias padartyrimų misija, taip pat labai svarbios pasauliui. Ataskaitoje teigiama, kad į konflikto zonas negali būti siunčiami taikdariai iš kaimyninių šalių, nes įprastai jie gina konkrečias zones d'état, bet ne taiką. Taip pat reikėtų atsižvelgti į didelės šalies mažos ir nepriklausomos kaimynės atžvilgiu vykdomos prievartos politikos ir diplomatijos poveikį, nekalbant jau apie svarbių teritorijos dalių netekimą dėl laipsniškos jų aneksijos. Šiame konflikte nėra laimėtojų. Kai pralaimėtojų gretose atsiduria tarptautinbendruomenė, nukenčia politinio bendradarbiavimo kultūra.
Dar dvi citatos: "Buvo pažeisti tokie pripažinti tarptautinės teisės principai kaip pagarba šalių suverenitetui ir teritoriniam vientisumui", "atsitraukimas nuo civilizuotų politinio bendravimo Europoje standartų yra padarinys".
(Pirmininknutraukkalbėtoją)
Jelko Kacin
(SL) Ponia pirmininke, pone Komisijos nary, praeitų metų rugsėjo mėn. pats lankiausi Tbilisyje. Gruzijos teritorinis vientisumas ir stabilumas turi didelės įtakos stabilumui visame regione, kuris, deja, turi stabiliai nestabilią istoriją. Nėra vienos tiesos, yra kelios tiesos ir dažnu atveju jos viena kitai prieštarauja. Kai sprendimus priimantys politikai praranda nuovoką, pasekmės būna neprognozuojamos ir plataus masto. Jos daro didžiulę tiesioginę ir netiesioginę žalą, bet svarbiausia tai, kad pirmiausia kenčia nekalti žmonės.
Nei didžiųjų valstybių kišimasis, nei parama tokiam kišimuisi ar besikišančiai pusei neveda į sėkmę. Mums reikia veiksmų, kurie padės atkurti ir sustiprinti pasitikėjimą, kurio šiuo metu nėra. Kaukazas, kaip ir Balkanai, yra sudėtingas regionas, turintis per daug sudėtingą istoriją, kad galėtų joje susiorientuoti ir tinkamai ją traktuoti. Skuboti sprendimai ir ksenofobija niekada neveda į sėkmę. Pagrindinės priežastys, lėmusios konfliktą, yra nepagarba mažumų teisėms ir teisėtoms laisvėms, tačiau už jų slypi ir kitos, daug platesnio pobūdžio ekonominės priežastys, pirmiausia susijusios su energetika ir geopolitika. Tačiau spręsdamos klausimus, susijusius su geopolitiniais poreikiais, didžiosios valstybės turi elgtis atsakingai, nes ten, kur praėjo dramblys, žollabai skurdžiai auga. Turime duoti šiems drambliams pamoką, kad jiems nepriklauso ir niekada nepriklausys visa žolė.
Paweł Robert Kowal
(PL) Ponia pirmininke, manau, kad šios diskusijos vyksta pagal schemą, kai didžiausias dėmesys sutelkiamas į tai, kaip pašalinti sudėtingos Gruzijos padėties simptomus. Gruzija yra viena iš šalių, kurioje šiandien sprendžiamas klausimas dėl Europos Sąjungos, kaip svarbios jėgos tarptautinėje arenoje, reputacijos. Reikalas tas, kad niekas neparėmN. Sarkozy plano ir dabar jis yra pasmerktas dūlėti istoriniuose archyvuose, kad Rusija tebesiekia karinės Abchazijos ir Pietų Osetijos integracijos ir kad Europos Sąjunga nesugebės užsitikrinti savo kaip jėgos, kurios pozicija dėl padėties Gruzijoje yra gerbiama, statuso. Geriausias įrodymas yra tai, kad šiandien diskusijose nedalyvauja Komisijos narB. Ferrero-Waldner, o Komisijos pozicijai atstovauja tik Komisijos narys L. Orban. D. Wallis, matyt, nelaiko šio klausimo esant pakankamai svarbaus, jei kalboms šiuo klausimu nustatlabai griežtas laiko ribas.
Csaba Sógor
(HU) Nors kalbama apie padėtį žmogaus teisių srityje, šis klausimas taip pat susijęs su didžiųjų valstybių žaidimais, kuriuose visada labiausiai nukenčia civiliai gyventojai, mažumos ir demokratija, tapę šių žaidimų įkaitais. Kur yra atsiskyrimas ir susiskaldymas, saugumą pakeičia netikrumas, o vietoje derybų griebiamasi ginklo. Ką tokioje padėtyje daryti? Europos Sąjunga privalo parodyti, kad ja galima pasitikėti. ES privalo vykdyti tokią mažumų politiką, kuri užtikrina mažumoms teisę kalbėti gimtąja kalba, puoselėti savo kultūrą ir džiaugtis autonomija, kad ir kur jos gyventų - Prancūzijoje, Rumunijoje, Graikijoje ar Slovakijoje. Raktas, padėsiantis sureguliuoti padėtį Rusijoje, Gruzijoje, Pietų Osetijoje ir Abchazijoje, yra ES rankose. ES turi rasti ir pasiūlyti sprendimą bei sugebėti parodyti pavyzdį šioms šalims.
Charles Tannock
Ponia pirmininke, nors faktiškai tai yra tiesa, kad Prezidentas iš tikrųjų 2008 m. užpuolPietų Osetiją, tai buvo tik jo atsakas į provokacijas, įskaitant griežtas ekonomines sankcijas ir Rusijos karinių dalinių dislokavimą okupuotose teritorijose.
Ataskaitoje, mano nuomone, nėra visapusiškai atspindėtas faktas dėl neproporcingo Rusijos pajėgų atsako bombarduojant civilius gyventojus Gorio mieste, vykdant gruzinų etninį valymą Pietų Osetijoje, taip pat Abchazijos pajėgoms okupuojant Gruzijos teritoriją.
Manau, kad siekdamas vėl paimti suverenios Gruzijos teritorijos valdymą į savo rankas, M. Saakašvilis iš tikrųjų nesusivaldir padardidžiulę politinę klaidą, nors tai buvo, šiaip ar taip, suvereni Gruzijos teritorija. Tačiau Rusija dabar pasiryžusi neteisėtai sukurti savo įtakos sferą kitose jos kaimynystėje esančiose šalyse, vadinamojo "artimojo užsienio" šalyse, kurios, žinoma yra suverenios teritorijos, kurių teisės turėtų būti gerbiamos pagal tarptautinę teisę.
Tunne Kelam
Ponia pirmininke, po šio konflikto galima padaryti išvadą, kad tarptautinbendruomenper ilgai ir per daug lengvai taikėsi su įšaldytų konfliktų padėtimi, o tai, kaip sakmano kolega I. Kasoulides, prilygsta nuolaidžiavimo politikai. Pagrindinis šio konflikto faktas yra tas, kad Gruzija neįsiveržį Rusijos teritoriją, o Rusija į Gruzijos teritoriją įvedkariuomenę ir ketino užimti jos sostinę. Tai neturintis precedento tarptautinės teisės pažeidimas, pakertantis pasitikėjimą Rusija kaip partnere.
Kadangi tarptautinės bendruomenės reakcija į šią invaziją tebėra dviprasmiška, Rusija gali jaustis laimėtoja, o tai reiškia, kad galima tikėtis panašių agresijos protrūkių, pvz., Kryme ar net Baltijos jūros regione. Todėl ES turi nedviprasmiškai įsipareigoti būti Gruzijoje ir užtikrinti šios šalies teisę į laisvą apsisprendimą bei jos teritorinį vientisumą. ES stebėtojų buvimas šalyje labai svarbus.
Leonard Orban
Komisijos narys. - (RO) Pasistengsiu kalbėti labai glaustai ir pirmiausia norėčiau pasakyti, kad, kaip daugelis kalbėtojų minėjo, Gruzijos teritorinio vientisumo principas turi lemiamos svarbos mūsų veiksmams. Tai esminis dalykas, į kurį mes atsižvelgiame imdamiesi bet kurios priemonės.
Noriu labai aiškiai pasakyti, kad Komisija ir toliau tęs bendradarbiavimą ir ryšius su Gruzija daugelyje skirtingų sričių, kad padėtų šiai šaliai judėti link Europos Sąjungos. Kaip sakiau, ši parama bus teikiama daugelyje sričių.
Mes ir toliau dalyvausime derybose Ženevoje tęsdami politinį dialogą, kuriame dalyvauja visos konflikto šalys. Labai svarbu dialogą tęsti, jei norime, kad konfliktas būtų sureguliuotas. Taip pat toliau teiksime pagalbą persikėlėliams. Be to, ketiname pradėti derybas dėl asociacijos susitarimo, apimsiančio susitarimą dėl laisvosios prekybos, į kurį neabejotinai bus įtraukti klausimai, susiję su vizų režimo liberalizavimu.
Baigdamas norėčiau pasakyti, kad rengdamiesi šioms deryboms neabejotinai ketiname nustatyti Gruzijos valdžiai tam tikras sąlygas ir tam tikrus įsipareigojimus, susijusius su teisine valstybe, pagarba žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms, taip pat, žinoma, ekonomines sąlygas, susijusias su prekybos mainais.
Pirmininkė
Diskusijos baigtos.
(Posėdis sustabdytas 10.55 val. prieš balsavimą ir atnaujintas 11.05 val.)

Ana Gomes
(PT) Pone pirmininke, naudodamasi asmeninių pareiškimų teise, numatyta Darbo tvarkos taisyklių 151 straipsnyje, norėčiau pasakyti, kad mano vardu piktnaudžiaujama biudžeto projekto pakeitimuose, susijusiuose su prievartiniais abortais, kuriuos pateikN. Deva ir K. Szymański. Jų minimame pakeitime, kurį pasiūliau pateikdama savo nuomonę dėl pranešimo dėl ypatingo dėmesio vaikų klausimui ES vykdant išorės veiklą, sakoma, cituoju:
Prašo Europos Sąjungos ryžtingai siekti panaikinti mergaičių (nuo pat jų gyvybės užmezgimo momento) visų formų diskriminaciją ir skirti pakankamai lėšų kovai su nelygybe, atsirandančia dėl tokios diskriminacijos".
(PT) Savo pasiūlytu pakeitimu siekiau apsaugoti mergaites nuo diskriminacijos prieš gimimą, būtent prieš atrankinius abortus lyties pagrindu, bet ne siekiau užkirsti kelią visai veiklai, susijusiai su nėštumo nutraukimu.
Mano tekstas ir savo formuluote, ir tikslais skiriasi nuo N. Deva ir K. Szymańskio biudžeto projekto pakeitimuose pateikto teksto. Todėl nėra teisinga juos lyginti, juolab šiuo atžvilgiu minėti mano pavardę. Tokį elgesį laikau smerktinu politinės manipuliacijos bandymu.
Balsuosiu prieš 727, 732 ir 734 pakeitimus, kuriuos pateikN. Deva ir K. Szymański.
