Teatavad liikluskindlustusega seotud küsimused (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on härra Mladenovi siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni nimel esitatud raport teatavate liikluskindlustusega seotud küsimuste kohta.
Nickolay Mladenov
raportöör. - Härra juhataja, proua volinik, kolleegid ja tõlgid, kes te veel nii hilja siin olete nii huvitaval päeval kui täna, et koos Euroopa Ülemkoguga arutada Gruusia teemal, ma loodan, et teil on jäänud pisut aega ja energiat, et keskenduda veel ühele raportile, mis on oma tehnilisusele vaatamata meie kõigi jaoks üpris oluline.
See läheb tagasi siin täiskogul tõstatatud teema juurde, kui võeti vastu neljas liikluskindlustuse direktiiv. Tookord otsustas see täiskogu paluda komisjonil ette võtta rohkem süvitsi minev uurimine paljudes küsimustes, mille parlament tõstatas, kuid millega neljandas liikluskindlustuse direktiivis ei tegeldud. Nimelt niisugused kolm küsimuste rühma: esiteks lähemalt järele uurida, kas kogu Euroopa Liidus rakendatakse tõhusalt riiklikke karistussätteid; teiseks vaadata, kuidas direktiivi kohaselt sätestatud nõuete lahendamise eest vastutava esindaja süsteem toimib ning kas seda on tarvis Euroopa Liidu piires ühtlustada; ning lõpuks uurida ehk kõige tähtsamat ja vaieldavamat teemat, mis on lähedalt seotud tarbijate tõstatatud küsimustega, kas praegu olemasolev liikluskindlustuse kohtukulude vabatahtlik kindlustus Euroopas tuleks muuta kohustuslikuks kindlustuseks, et hõlmata piiriüleseid liiklusõnnetusi kogu Euroopa Liidus.
Lubage mul alustada viimase küsimusega, sest võib-olla on see kõige tähtsam küsimus ning selgelt üks nendest, mis Euroopa tarbijatele kõige rohkem huvi pakuvad. Seda raportit läbi vaadates oli ka minul suur kiusatus kaitsta ühtlustamist ja kaitsta kohustuslikku kohtukulude kindlustust kogu Euroopa Liidus. Kuid üksikasjalikum uurimine näitas, et see võiks mitte olla tarbijate huvides ega Euroopa kindlustussektori huvides.
Kui see vastu võetakse, võiks see paljudes liikmesriikides tõsta liikluskindlustuse maksumust tarbijate jaoks. See võiks ajendada esitama kõrgemaid ja põhjendamatuid nõudeid. See võiks tekitada palju viivitusi juba kehtivate nõuete käsitlemisel ning mõjutada inimesi väga tugevalt kohtuväliseid lahendeid mitte valima.
Lõpuks võiks see asetada väga raske ja kahetsusväärse koormuse meie liikmesriikide kohtusüsteemidele ning ma ei usu, et keegi meist seda tegelikult tahaks. Nii et ehk on parem teine lähenemisviis, mida selles raportis soovitatakse, ning see on järgmine: tõsta teadlikkust olemasolevatest vabatahtlikest kindlustustest kogu Euroopa Liidus.
Praegu on need paljudes vanades liikmesriikides olemas ja toimivad üsna hästi ning on nüüd arenemas ka uutes liikmesriikides. Eriti uutes liikmesriikides tuleks neid rohkem edendada, võib-olla lisades need lepingueelse info hulka selliste võimaluste kohta kogu Euroopa Liidus, eelkõige uutes liikmesriikides.
Mis puutub nõuete lahendamise eest vastutavasse esindajasse, siis viis Euroopa Komisjon läbi uuringu. Me analüüsisime seda uuringut väga hoolikalt. Me konsulteerisime kindlustussektoriga ja konsulteerisime tarbijaorganisatsioonidega kogu Euroopa Liidus ning kõigis liikmesriikides rajati riiklikud teabekeskused. Nende riiklike teabekeskuste kaudu võivad tarbijad esitada oma nõudeid ja saada teavet, mida nad vajavad.
Mida meil nüüd veel on tarvis teha, on see, et pigem muuta tarbijad tegelikult palju teadlikumaks toimivast süsteemist kui püüda rajada selle peale uut süsteemi.
Lõpuks, riiklike karistussätete küsimuse osas ning selles osas, kas neid ühtlustada või mitte, väidab raport, et peaksime kinni pidama subsidiaarsuse põhimõttest. See tähendab, et Euroopa Liidu liikmesriikides kehtivad riiklikud karistussätted tuleb jõus hoida. Neid pole tarvis ühtlustada. Tarvis on siiski, et Euroopa Komisjon kogu Euroopa Liidus olukorda palju üksikasjalikumalt jälgiks ning tagaks, et kui riikide ametiasutused vajavad abi, siis saavad nad seda abi Euroopa Komisjonilt.
See ongi peasisu selles raportis, mida me täna õhtul arutame.
Meglena Kuneva
komisjoni liige. - Härra juhataja, lubage mul oma kolleegi volinik Charlie McCreevy nimel kõigepealt õnnitleda siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni, õiguskomisjoni ning eriti härra Mladenovit ja härra Garganit nende töö eest põhjaliku ja järjepideva raporti koostamisel paljude konkreetsete liikluskindlustuse küsimuste kohta.
Härra Mladenov, ma ei saakski teiega rohkem nõus olla, et see on ka tarbijate probleem.
Komisjon tervitab teie toetust järeldustele, millele me jõudsime oma 2007. aasta liikluskindlustuse aruandes. Lubage mul lühidalt käsitleda mõnda selle aruandega hõlmatud küsimust.
Alustan riiklike karistustega, mis on kehtestatud seoses põhjendatud hüvitisepakkumise menetlusega.
Komisjon tervitab selget seisukohta, mille te raportis selles küsimuses olete võtnud. Teie raport näib muidugi kinnitavat meie arvamust sellest küsimusest, nimelt et riiklikud karistussätted, kuigi need pole samaväärsed, annavad soovitud tulemuse ning seepärast ei ole ELi tasandil ühtlustamine vajalik.
Komisjon peab jääma valvsaks ja astuma vajaduse korral samme nende liikmesriikide vastu, kes ei täida täielikult direktiivi kõnealuseid sätteid. Seepärast võime ainult tervitada teie üleskutset komisjonile jätkata ELi liikluskindlustuse direktiiviga kehtestatud mehhanismi toimimise hoolikat jälgimist. Komisjoni talituste poolt aasta tagasi loodud liikluskindlustuse ekspertrühm koondab liikmesriikide esindajaid ja sidusrühmi ning on tõestatult väga sobiv vahend selleks otstarbeks.
Kooskõlas teie ettepanekuga kaasab komisjon liiklusõnnetuste ohvreid esindavaid tarbijaorganisatsioone liikmesriikides eksisteerivate süsteemide tõhususe hindamisprotsessi.
Pöördun nüüd teise punkti juurde: kohtukulud, mis on väga olulised tarbijatele ning samuti kindlustajatele.
Teie raport kaalub mitmeid poolt- ja vastuväiteid süsteemi puhul, kus kohtukulud oleksid kogu ELi ulatuses kohustuslikult kaetud vastutava osapoole liikluskindlustuspoliisiga. Nagu komisjoni 2007. aasta aruandes märgitakse, oleme veendunud, et on väga ebatõenäoline, et selline lahendus liiklusõnnetuste ohvritele selget kasu tooks; see võiks isegi põhjustada kindlustusnõuete lahendamise usaldusväärsete riiklike süsteemide moonutamist. Peale selle tõstetakse tõenäoliselt kindlustusmakseid nendes riikides, kus siiani on praktiseeritud kohtukulude piiratud hüvitamist või pole seda üldse tehtud.
Mul on hea meel näha, et teie raport peegeldab mõnda neist muredest ning et see eelistab turust juhinduvaid lahendusi, näiteks kohtukulude vabatahtliku kindlustamise kasutamist. On siiski silmnähtav, et mõnedel turgudel kasutatakse seda liiki kindlustuskatet väga vähe ning seda on tarvis paremini edendada. See on ülesanne, millega turg peaks ise toime tulema, kuna komisjon ei peaks edendama konkreetseid kindlustustooteid või kindlustuse konkreetseid suundi.
Lõpuks käsitlen küsimust teadlikkusest vahendite ja mehhanismide kohta vastavalt ELi liikluskindlustuse direktiividele.
Komisjon nõustub, et on veel paremaks tegemise võimalusi, eriti uute liikmesriikide puhul seoses kodanike teadlikkuse määraga ELi liikluskindlustuse direktiividega loodud vahendite kohta, näiteks nõuete lahendamise eest vastutava esindaja mehhanism või riiklike teabekeskuste olemasolu.
Selles valdkonnas saab ja peakski mängima peamist osa kindlustussektor. Komisjon on andnud oma panuse nii liiklusõnnetuste ohvrite kui ka mootorsõidukijuhtide teabevajaduse rahuldamisse, avaldades mitmeid liikluskindlustuse infolehti, mis asuvad portaalis "Your Europe”. Riikide tasandil on olemas veel palju muid teabeallikaid, näiteks autoklubid, liikluskindlustuse bürood, nõuete lahendamise agentuurid ja muud.
Kokkuvõtteks: viimaste aastate jooksul on liikluskindlustuse küsimusi käsitlevad raportid Euroopa Parlamendile muutunud väljakujunenud heaks tavaks ning ma loodan, et meie hea koostöö edaspidi jätkub.
Othmar Karas
õiguskomisjoni arvamuse koostaja esindaja. - (DE) Härra juhataja, volinik, raportöör, daamid ja härrad, tahaksin õiguskomisjoni esimehe Gargani nimel tänada raportööri tema raporti ja hea koostöö eest.
Siin on kolm küsimust, mida eelkõige tahaksin nimetada: esiteks tarbijate huvid, teiseks subsidiaarsuse põhimõte ning kolmandaks asjakohasus. Me usume, et tarbijate huvidega on palju rohkem kooskõlas, kui liikluskindlustuse vabatahtlikke kohtukulude süsteeme Euroopas ei muudeta kohustuslikuks süsteemiks. Me ei vaja sundusliku toote pealesurumist või tooteintegratsiooni, mis lihtsalt tõstab kindlustuse hinda ja piirab tarbija valikut.
Subsidiaarsuse küsimuses tervitan ma fakti, et raportöör ei üritanud läbi suruda kõigi kulude ühtlustamist. Riikides, kus osa kohtukuludest on liikluskindlustusega juba kaetud, võib jätkata selle kindlustusega, ilma et ka teised riigid oleksid sunnitud seda järgima.
Mis puutub asjakohasuse küsimusse, siis tahaksin täiskogule meelde tuletada, et meil on tegemist nähtusega, millel arvulises mõttes on ainult väga piiratud asjakohasus. Piiriülesed liiklusõnnetused moodustavad kõigest umbes 1% liiklusõnnetustest Euroopas ning peaaegu kõik need lahendatakse kohtus. Õnnitlen raportööri raporti puhul.
Andreas Schwab
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (DE) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, tahaksin alustada, tänades kolleegi Nickolay Maldenovit tema tõesti suurepärase töö eest selle väga raske küsimusega. Tema omaalgatuslik raport hõlmab kõiki võtmeprobleeme ja teeb seda üpris silmapaistvalt.
Tahaksin siiski rõhutada, et see raport on kõigest üks väike tükike mosaiigist, mille moodustavad inimeste igapäevased suhted ELiga. Härra Karas on õigesti välja toonud, et piiriüleste liiklusõnnetuste arv moodustab väga väikese protsendi liiklusõnnetustest ning et enamik neist lahendatakse kohtus. Kuid üks suur Saksa nädalaleht avaldas eelmisel nädalal artikli, milles kirjeldati, kuidas tavaline kodanik soovis oma Saksa auto ümber registreerida Itaalias ning loobus sellest kaheksa kuud hiljem, mõistes, et see ei ole lihtsalt võimalik. Kodanikud, kes isiklikult seda tüüpi probleemidega kokku puutuvad, on nende pärast äärmiselt õnnetud.
Sellepärast ongi raporti püüe ergutada vabatahtlikke kindlustusi kasutama õige lähenemisviis. Liikmesriikidel on siiski täita oma osa, et teha kindlaks, kas ehk hüvitamisalaste õigusaktide ühtlustamine Euroopa Liidus võiks pikema aja jooksul olla märksa paremaks lahenduseks, mis on kodanike huvidega rohkem kooskõlas.
Siin parlamendis ja eriti õiguskomisjonis oleme me tegelenud lepinguväliste kahjudega mitmel juhul, Rooma II määruse juhtumi puhul näiteks, ja nüüd on liikmesriikide ülesanne uurida, milliseid alternatiivseid lahendusi nad suudavad leida, kui hüvitamisalaste õigusaktide ühtlustamine ja kohtukulude kui kahjutasu vastuvõtmine ei ole võimalik selle täiskogu jaoks pädevuse küsimuse tõttu.
See on üks probleem, mille me peame tulevikus lahendama. Niisugusel puhul on härra Mladenovi ettepanek silmapaistev ja väärib meie toetust.
Diana Wallis
fraktsiooni ALDE nimel. - Härra juhataja, liikluskindlustus on olnud selle parlamendi edulugu ja pikk rida direktiive esindab tegelikult ikka veel teatavaid lõpetamata asju - asju, mis kahjuks hõlmavad suurenevat hulka meie kodanikke, kui nad kasutavad oma õigust vabaks liikumiseks kogu liidus.
Nickolay Mladenovi raport annab väga olulise panuse käimasolevasse töösse. On selge, et nõuete esitamist tuleb lihtsustada nii palju kui võimalik ning tuleb kinni pidada kolmekuulisest tähtajast. Õnnetuse traumat ei tohi suurendada õigusliku traumaga. Me teame, et esineb keerukaid juhtumeid õigusaktide vastuollu sattumisel, mida parlament tahtis lahendada meie lähenemisviisiga Rooma II määrusele. Nüüd on meid aidanud Euroopa Kohus oma Oldenburgi kohtuotsusega, kus kohus ühiselt tõlgendas neljandat direktiivi ja Brüsseli määrust sellisel viisil, nagu me kavatsesime, lubades ohvritel pigem võtta otseseid õiguslikke meetmeid oma asukohariigis, selle asemel et minna kostja kohtusse. See paneb rõhuasetuse vajadusele kohtuväliste lahenduste järele. See on oluline areng. See võib varsti mõningaid raskusi tekitada, kuid volinik, teie peate tagama, et liikmesriigid austaksid seda kohtuotsust ja ELi õiguse sellist tõlgendust.
Järgmine samm on töötada välja süsteem, mis tuleneb Rooma II määruse järelmeetmete uurimisest ja tagab, et ohvrid saavad täielikku hüvitist võrreldes nende asukohariigi tingimustega. Protsess on pooleli, kuid samuti pole ka saavutused sugugi tähtsusetud.
Malcolm Harbour
Härra juhataja, kõigepealt tahan ma teistega ühineda, tänades Nickolay Mladenovit väga tähtsa ja tõsise töö eest. Ta esimene suurem raport siseturu- ja tarbijakaitsekomisjonile saab loodetavasti olema esimene paljudest. Sellest oli väga palju abi, et ta tuli ja vaatas sellele probleemile värske pilguga, esindades kodanikke, kes Euroopa Liidu liikmetena kasutavad uusi õigusi ja kes arvatavasti ootavad, et mõnega nendest probleemidest tegeldakse paremini kui enne.
Tahan jätkata mõnede punktidega, mida paljud mu kolleegid on juba nimetanud, eriti Diana Wallis ja Andrew Schwab. Diana ja mina oleme kaasatud sellesse valdkonda sestpeale, kui tulime 1999. aastal parlamenti, ja seepärast mõistame selle tähtsust. Arvan, et on aus öelda, et kui parlament ei oleks seda probleemi komisjoniga järjekindlalt tõstatanud ja öelnud, et liikluskindlustuse kord ja eriti selle piiriülesed aspektid mootorsõidukijuhtide puhul on täiesti ebarahuldavad, siis ma ei usu, et oleksime praegu seal, kus oleme, igatahes kusagil neljanda liikluskindlustusdirektiivi läheduses ja võib-olla oodates isegi viiendat.
See näitab, kuidas parlament saab tegelikult peegeldada kodanike huvisid komplekssetes piiriülestes probleemides, kuid niisugustes, mis ei tule mängu enne, kui inimesed põrkavad kokku tõsiste probleemidega. Inimesed on tulnud meie juurde oma probleemidega, kui nad on sattunud õnnetustesse teistes riikides ega suuda välja nõuda hüvitist selle eest, mis paljudel juhtudel on põhjustanud tõsiseid või eluaegseid vigastusi.
Mul oli hea meel, et volinik, kooskõlas oma väga tõsise pühendumusega tarbijatele ja energiaga, mille oli kaasa toonud oma portfellis, tahtis selle küsimusega tegelema hakata. Tahaksin siiski eriti rõhutada, mida Nickolay Mladenov ütleb oma raportis vajaduse kohta astuda koostöö tasandile kindlustussektoriga, liikmesriikide ja komisjoniga, et kehtivate õigusaktide alusel paremaid tulemusi saavutada. Tegutseme väga usina rühmana, et pisut vürtsi süsteemi lisada, ning ma tunnen, et meil oleks õigust Euroopa kindlustussektorilt pisut rohkem toetust saada.
Zita Pleštinská
Nagu mu kaasparlamendiliikmed, kes on andnud tänasesse arutelusse oma panuse, pean ka mina Nickolay Mladenovi raportit tarbijakaitse seisukohast täpselt ajastatuks ja väga oluliseks.
Võttes arvesse välismaise autotranspordi suurenenud mahtu, eriti pärast ELi ja Schengeni ala laienemist, on paljud ELi kodanikud välismaal viibides liiklusõnnetuse ohvriks sattunud ning teadmatuse tõttu tihti tõsiseid probleeme kogenud.
Enne autoga välismaale sõitmist tuleb kodanikud varustada põhilise teabega selle kohta, kuidas nõudeid esitada. On oluline võtta ühendust asjakohaste teabekeskustega, mis vastavalt neljandale liikluskindlustuse direktiivile on loodud igas liikmesriigis. Lepingueelne teabepakett peaks sisaldama igakülgset teavet tarbijatele nõuete lahendamise eest vastutava esindaja süsteemi töö ning kohtukulude kindlustuse kohta.
Liikmesriigid on kehtestanud erinevad süsteemid ning riikide reguleerivad asutused on eelkõige asutatud selleks, et tagada tarbijakaitse võimalikult kõrge tase nende riiklikel turgudel. Sel põhjusel nõustun raportööriga, et riiklikke karistussätteid ei ole tarvis ühenduse tasandil ühtlustada.
Milan Gaľa
(SK) Ma arvan, et nõuete lahenduse eest vastutavate esindajate võrgustiku loomine on 2000. aasta liikluskindlustuse direktiivile kasuks. Nende jõupingutused kiirendavad liiklusalaste nõuete lahendamist.
Mis puutub karistustesse viivituste eest nõuete käsitlemisel, siis olen nõus raportööri seisukohaga. Subsidiaarsuse põhimõtte alusel on riikide reguleerivate asutuste eesmärk eelkõige tagada tarbijakaitse võimalikult kõrge tase nende riiklikel turgudel.
Vastavalt kättesaadavatele andmetele on üle 90% kõigist nõuetest lahendatud kohtuväliselt, nii et selles suhtes puudub vajadus komisjoni algatuse järele kehtestada kohustuslik kohtukulude kindlustus kogu Euroopa Liidus. See tõstaks kohustusliku liikluskindlustuse hinda ja koormaks kohtuid lisanduvate kohtuasjadega, mida saaks ka kohtuväliselt lahendada.
Kohtukulude kindlustuse vabatahtlik olemus on vaja säilitada ning uutes liikmesriikides tuleb kodanikele anda kindlustustoodete kohta rohkem teavet.
Colm Burke
Härra juhataja, õigusala töötajana, kes on tegelnud piiriüleste nõuetega, võin öelda, et kõik pole sugugi nii roosiline kui raporti põhjal arvaksime. Samas ma tervitan raportit, sest mõned probleemidest, millega olen kokku puutunud, on kohtukulude kindlustusega seotud probleemid, mille puhul nõudlejad leiavad, et selle alusel on raske hüvitist saada. Need nõudlejad on teinud läbi kohtumenetlused ja kulutanud raha, et oma nõudeid õiguslikult kehtivaks muuta, ning leiavad siis, et ühest küljest ei maksa õnnetuse põhjustanud poole kindlustaja kohtuasja koostamise kõiki kulusid, ning et teisest küljest ei maksa ka nende enda kindlustusselts, kellega neil on kohtukulude katmise kindlustus, ja jätab oma kohustused täitmata.
See on üks valdkond, mille peame läbi vaatama ja olema seejuures väga hoolikad. Näiteks oli mul kohtuasi, mille puhul pidime maksma 30 000 eurot kohtuekspertiisi aruande eest ja meil ei olnud lubatud hüvitada selle kõiki kulusid. Kuigi neil isikutel oli oma kindlustus olemas, ei olnud neil võimalik lisada oma kindlustuspoliisi kulude eest tasumiseks ning neil ei olnud võimalik ka selle poliisi alusel hüvitist saada. See on probleem, mille peame läbi vaatama ja tagama selle nõuetekohase järelevalve.
Meglena Kuneva
komisjoni liige. - Härra juhataja, lubage mul teid veel kord tänada selle väga kasuliku töö eest, mille härra Mladenov oma kolleegide abiga esitas. See on väga kasulik ka komisjonile. Komisjon valmistab ette uurimust, mis käsitleb piiriülestele ohvritele antud hüvitise tasemeid, ning sama teema tõstatasid ka proua Wallis ja mõned teised kolleegid. Selle uurimuse sihiks on saada probleemi objektiivne, põhjendatud ja tõenditel põhinev analüüs. Uurimus on praegu pooleli ning komisjon tutvub teise vahearuandega.
Härra Harbour mainis ka, et peame olema oma töös väga konkreetsed ja tegema selle küsimuse osas kindlalt koostööd, et muuta siseturg terviklikumaks nii ettevõtete kui ka tarbijate jaoks. On väga oluline muuta see koostöö tihedamaks.
Olen tõepoolest rohkem kui rõõmus, nähes, et härra Mladenovi raport teeb seda Mladenovi töö hästi esitatud osadega ning et tal on selline sõbralik ja tähendusrikas toetus kolleegidelt.
Veel kord õnnitlused ja tänan teid.
Nickolay Mladenov
raportöör. - Härra juhataja, tahaksin tänada volinikku ja oma kolleege nende väga huvitavate ja süvitsi minevate märkuste eest selle raporti kohta. Usun kindlalt, et kõige paremini kaitstud tarbija on selline tarbija, kes on kõige paremini informeeritud oma õigustest ja kes saab neid õigusi talle pakutud teabe põhjal kaitsta. Meie kui seadusandjad peame pigem tagama, et tarbijad saavad teavet ja neil on vaba valik, kas võtta teatav kaitse teatava riski vastu või mitte, selle asemel, et neile kõigile ühesugust taset peale sundida.
Diana Wallis, Andreas Schwab ja Colm Burke tõstatasid äärmiselt olulisi küsimusi, mis lähevad selle raporti väga piiratud käsitlusalast välja. Mul on väga hea meel volinik Kuneva öeldu üle, et komisjon korraldab edasise uurimuse paljude siin täiskogul tõstatatud küsimuste kohta. Olen veendunud, et parlament loeb komisjoni tehtud uurimust väga tähelepanelikult, eriti kui minna tagasi ja vaadata härra Burke'i tõstatatud küsimustele, mis on absoluutselt õiged ning aina kasvavaks arutlusaineks paljudes liikmesriikides, sealhulgas ka mu kodumaal. Härra Schwab tõstatas küsimuse ühtsest lähenemisviisist kahjudele, mis on väga asjakohane küsimus meie kõigi jaoks. Ma loodan, et komisjoni uurimus selle küsimusega tegelema hakkab.
Lubage mul öelda paar sõna ka selle raporti järelmeetmete kohta. Ma loodan, et komisjon võtab väga tõsiselt oma vastutust kontrollida riiklikke asutusi kehtivate karistussätete rakendamisel. Tõsi küll, kui kogusime raporti koostamiseks teavet, ei olnud mõned üksikud liikmesriigid eriti vastutulelikud teabe esitamisel süsteemi toimimise kohta nende ühiskonnas, kuid lõpuks suutsime siiski piisava vastuse saada. Jälgida tähelepanelikult, kuidas süsteem toimib ja kuidas saaks seda tulevikus parandada, on tähtis ülesanne ning ma olen kindel, et eelolevatel kuudel ja aastatel võtab komisjon seda väga tõsiselt.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub teisipäeval.
