Kodukorra artikli 121 (Menetlus Euroopa Kohtus) muutmine (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on põhiseaduskomisjoni nimel Costas Botopoulose koostatud raport Euroopa Parlamendi kodukorra artikli 121 muutmise kohta.
Costas Botopoulos
Härra juhataja, raporti projekt, mida me täna arutame, puudutab Euroopa Parlamendi kodukorra artikli 121 (menetlus Euroopa Kohtus) muutmist. Praeguses artiklis reguleeritakse sellist menetlust üksnes juhul, kui Euroopa Parlament esitab hagi Euroopa Kohtule.
Ent artikli tekstist ei selgu, mis juhtub siis, kui Euroopa Parlament otsustab esitada oma seisukohad oma esindaja ehk presidendi kaudu, kes esitab eelmenetluse korral tähelepanekuid või astub menetlusse. Sellise menetluse eesmärk on vaidlustada Euroopa Parlamendi poolt kaasotsustamismenetluse korras vastu võetud õigusakti kehtivus.
Seetõttu esitas õiguskomisjoni esimees härra Gargani küsimuse ning ma sooviksin kasutada võimalust ja tänada teda abi eest selle raporti koostamisel. Ta küsis, kas artikkel 121 käsitleb sellist menetlusse astumise ja tähelepanekute esitamise korda ja kui mitte, siis mida me peaksime tegema.
Minu esimene vastus raportis on see, et üks menetlus ei saa hõlmata teist menetlust; et artiklis 121 kasutatud sõnaga "hagi” ei saa hõlmata tähelepanekute esitamist ja menetlusse astumist, mis on kvalitatiivselt erinevad toimingud. Sellega seoses on esimene vastus selline, et me ei saa toimida üksnes tõlgenduse põhjal.
Kas me võime jääda kindlaks Euroopa Parlamendi tavale, mille kohaselt teeb sellistel juhtudel otsuse Euroopa Parlamendi president kui meie juht ja esindaja kohtus? Taas kord arvan, et vastus on ei. Usaldusväärsem meede on töötada välja uus üksikasjalik menetlus.
Miks on see tegelikult nii? Sellepärast, et praktikas on olnud juhtumeid, mil Euroopa Parlamendi president on otsustanud õiguskomisjoni soovitust mitte järgida. Näiteks siis, kui on tegemist Euroopa Parlamendi eelneva otsuse kehtivuse kaitsmisega Euroopa Kohtu ees.
Seda on Euroopa Parlamendi lähiminevikus kahel korral juhtunud. Meil on alust öelda, et me peaksime selle menetluskorra tühjalt kohalt looma.
Millist lahendust pakutakse? Kui president otsustab õiguskomisjoni soovitusega nõustuda, esitab ta oma tähelepanekud. Kui ta sellega ei nõustu, lahendab ta küsimuse pärast esimeeste konverentsiga arutamist. Miks esimeeste konverentsiga? Seepärast, et see on kollegiaalorgan, mis võib langetada otsuseid iga kohtuasja poolt- ja vastuargumente nõuetekohaselt arvesse võttes.
Üksnes siis, kui esimeeste konverents otsustab, et Euroopa Parlament ei tohiks erandjuhtudel (näiteks asutamislepingute parandamine) oma varasemat seisukohta kaitsta, saadetakse küsimus parlamendi täiskogule, sest ainult täiskogu võib muuta Euroopa Parlamendi varasemat otsust.
Georgios Papastamkos
Härra juhataja, Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsiooni raportöörina soovin öelda, et täna õhtul arutame küsimust, mis puudutab Euroopa Parlamendi organisatsioonisisest autonoomiat ja suveräänsust.
Euroopa Parlamendi kodukord on üksikute sätete pikaajalisel kehtivusel põhinev normide kogum. Siinkohal ei pea ma silmas sätteid, mida kohaldatakse kuni muutmiseni, vaid neid sätteid, millel on seaduses sätestatud kestus ja kehtivus.
Ma ei nimeta vaidluste lahendamise korra konkreetsemaid aspekte, mida on kirjeldatud muudatusettepaneku tekstis - härra Botopoulos on seda aspekti igatahes täpselt ja põhjalikult käsitlenud. Raportööri esitatud muudatusettepaneku tekst on fraktsiooni PPE-DE ja Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide fraktsiooni vahelise lepitusmenetluse tulemus.
Euroopa Parlamendi kodukorra artikli 121 olemasolevale tekstile lisatud lõige käsitleb parlamendi presidendi ja õiguskomisjoni võimalikke lahkarvamusi otsuse kohta, mis puudutab Euroopa Parlamendi tähelepanekute esitamist ja menetlusse astumist Euroopa Kohtus.
Seni puudus kodukorras täpne, sõnaselge säte selliste juhtumite kohta ning arutatava muudatusettepaneku eesmärk on täita see õigustühimik ja regulatiivne lünk Euroopa Parlamendi sisekorras.
Maria da Assunção Esteves
(PT) Härra juhataja, Euroopa Parlamenti esindab Euroopa Kohtus president ning vastuolulistel juhtudel konsulteerib president kõigepealt täiskoguga. Selline on menetlus. Uues raportis laiendatakse seda süsteemi muudele menetlustoimingutele, kus president esindab Euroopa Parlamenti ja vastuolulistel juhtudel konsulteerib täiskoguga. Ent raportis on uudne see, et selles määratakse esimeeste konverents presidendi ja täiskogu vaheliseks vahepealseks otsustusorganiks. See lahendus iseenesest ei ole probleemne, ent hea oleks kasutada võimalust ja rõhutada, et Euroopa Parlament ei tohi iialgi unustada parlamendi traditsioonilist põhimõtet koondada kogu lõplik otsustusõigus täiskogule. Täiskogu on kõiges suveräänne, sest ta väljendab esindatuse eetikast tulenevat õiguspärasust.
On tõsi, et sellised institutsioonid, mis reguleerivad keerukaid ja laiu valdkondi, nagu Euroopa Parlament, ei saa sageli vältida kiusatust ümbritseda oma demokraatlik võim bürokraatiaga. Selline kiusatus on tihti vältimatu, kuigi tuleb tõdeda, et me peame hoiduma demokraatia liigsest ümbritsemisest bürokraatiaga, sest hea valitsemise tõhusus ei tohi kunagi tähendada poliitikaruumi kaotamist, poliitikaruumi veelgi harvemat loovutamist poolhalduslikele vormidele, näiteks komisjonidele ja mõnikord konverentsidele. Kasutades Mirabeau väljendit, ei ole see sellepärast tõeline elanikkonna läbilõige.
Zuzana Roithová
(CS) Kodukorra muutmine võib tunduda lihtsalt tehniline küsimus, kuid tegelikult kaasneb sellega selle demokraatliku õiguspärasuse tugevdamine või nõrgendamine. Kaks pretsedenti, mil presidendid ei pidanud järgima Euroopa Parlamendi õiguskomisjoni soovitusi, on paljastanud lünga meie kodukorras. Ma toetan kodukorra artikli 121 muudetud versiooni, millega tagatakse, et sellisel juhul esitab president küsimuse esimeeste konverentsile ja seejärel täiskogule. Ent minu arvates peaks president esitama oma seisukoha ja kaitsma seda pigem õiguskomisjoni kui teiste parlamendikomisjonide esimeeste ees. On kahju, et muudatusettepanekus ei mainita võimalust, et rühm parlamendiliikmeid soovitab täiskogule kolmandat alternatiivi, ega seda, kas täiskogu saab valida üksnes presidendi või esimeeste konverentsi esitatud alternatiivi heakskiitmise või tagasilükkamise vahel. Siin on tegemist uue pretsedendiga, mida kontrollitakse alles tulevikus. Minu arvates ei käi see bürokraatia, vaid demokraatia kohta.
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Tavaliselt peaks see, kui vastupidiste arusaamadega fraktsioon hakkab abistama teisest fraktsioonist pärit raportööri, äratama raportööri huvi. See on Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsiooni õhtu. Botopoulose raportit käsitleval arutelul võtab sõna neli fraktsiooni PPE-DE liiget! Härra juhataja, kõige üllatavam on see, et me oleme siin, et kiita härra Botopoulose ettepanek heaks, sest meie arvates on see hea ettepanek, üksmeelne ettepanek, ettepanek, millel - ma võin teada anda - on minu fraktsiooni heakskiit ja poliitiline toetus.
Parlamendi elu on elu väljendus üldiselt, see on elu, mis muutub, elu, millele me peame reageerima millega. Seetõttu, reageerides kodukorra tõlgendusele selle kohta, kas konkreetne artikkel sisaldab Euroopa Parlamendi võimalust esitada menetluse ajal tähelepanekuid, on härra Botopoulos asja selgeks teinud, esitades positiivse ettepaneku, mis vastab elu nõudmistele.
Härra juhataja, seetõttu kuuluvad minu kiidusõnad sellele noorele parlamendiliikmele, kellele ma ennustan Euroopa Parlamendis suurt edu, ning minu fraktsiooni toetus kuulub sellele reformile.
Costas Botopoulos
Härra juhataja, lubage mul kõigepealt tänada sõnavõtjaid ja samuti kolleege, kes aitasid mind väga palju mu esimese raporti juures, mis, nagu härra Méndez de Vigo ütles, ei jää loodetavasti viimaseks.
Mul on mõned öeldu kohta väga lühikesed märkused. Härra Papastamkosel oli õigus, kui ta ütles, et raport on lepitusmenetluse tulemus, sest tegelikult toimus lepitusmenetlus. Ent see on fraktsioonidevahelise lepitusmenetluse tulemus parimas tähenduses. Teisisõnu: see ei ole väikseim ühisnimetaja, vaid näitab ühiseid huvisid, milles meil on õnnestunud kokku leppida ja mis minu arvates on mõistlikumad ja demokraatlikumad lahendused. Minu arvates on see resolutsioon demokraatlik, sest just see võimaldab menetlusel areneda kõige sobivamal viisil.
Proua Esteves on üsna õigesti öelnud, et me ei tohiks täiskogu istungeid üleliia kasutada. Täiesti tõsi! Seetõttu on loogika siin selles, et me peaksime kogunema täiskogu istungile üksnes siis, kui see on hädavajalik, teisisõnu, üksnes siis, kui on vaja muuta Euroopa Parlamendi varasemat otsust.
Proua Roithová märkis päris õigesti, et õiguskomisjoni roll on oluline; seda rolli täidetakse määruse sõnastuse kohaselt. Teisisõnu, õiguskomisjon kuulatakse ära menetluse alguses, keskel ja lõpus.
Lubage mul siinkohal öelda - ma ei teinud seda esimesel korral -, et kui õiguskomisjonil ei ole erandjuhtudel aega arvamust esitada, võib otsuse teha üksnes president. Ent ka sel juhul on selgelt sätestatud koos selgitusega, et õiguskomisjonil tuleks lubada esitada oma otsus mis tahes sobival viisil. Suur tänu kõigile.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub homme.
