Spørgetid (Kommissionen) 
Formanden
Det næste punkt på dagsordenen er spørgetiden (B7-0009/2011).
Følgende spørgsmål er stilet til Kommissionen.

Om: Forbud mod markedsføring af lægemidlet Médiator
Kan Kommissionen oplyse, hvorfor der ikke allerede i 1998 blev truffet afgørelse om at forbyde markedsføring af lægemidler, der indeholder benfluorex? Burde de forbud, der blev indført af de spanske og italienske myndigheder, ikke have alarmeret Kommissionen endnu en gang? Kort sagt, hvorfor ventede Kommissionen så længe, nemlig indtil juni 2010, med at træffe en håndfast afgørelse angående markedsføringen af dette molekyle?
Agter Kommissionen at anmode Det Europæiske Lægemiddelagentur om at gennemføre egentlige retrospektive undersøgelser af brugen af dette lægemiddel i de sidste tyve år?
John Dalli
Fru formand! Tillad mig at besvare hver af de fire komponenter i spørgsmålet separat.
Det første spørgsmål var: Kan Kommissionen oplyse, hvorfor der ikke allerede i 1998 blev truffet afgørelse om at forbyde markedsføring af lægemidler, der indeholder benfluorex? Svaret: Benfluorex blev drøftet i 1998 i Udvalget for Farmaceutiske Specialiteter nu kaldet Udvalget for Humanmedicinske Lægemidler i Det Europæiske Lægemiddelagentur, og efterfølgende i arbejdsgruppen vedrørende lægemiddelovervågning.
Udvalget fandt, at benfluorex ikke burde medtages i anvendelsesområdet for den igangværende evalueringsprocedure på europæisk plan vedrørende visse appetitdæmpende midler på grund af en anden aktionsform. Man blev dog enige om, at udvalgets arbejdsgruppe vedrørende lægemiddelovervågning skulle undersøge, om der var et sikkerhedsspørgsmål forbundet med dette middel. I marts 1999 konkluderede arbejdsgruppen vedrørende lægemiddelovervågning, at der ikke var nogen større benefit/risk-betænkeligheder forbundet med lægemidler indeholdende benfluorex. Yderligere drøftelser i arbejdsgruppen førte ikke til ændringer i denne konklusion.
Det andet spørgsmål: Burde de forbud, der blev indført af de spanske og italienske myndigheder, ikke have alarmeret Kommissionen endnu en gang? Svaret: Italien og Spanien tilbagekaldte ikke markedsføringstilladelsen for benfluorex. Den første gang en medlemsstat rent faktisk effektivt traf foranstaltninger til at tilbagekalde den nationale markedsføringstilladelse for Médiator var i 2009, hvor Frankrig suspenderede sin nationale markedsføringstilladelse.
I Spanien var det indehaveren af markedsføringstilladelsen, Servier, der trak markedsføringstilladelsen tilbage i 2003. Det var ligeledes Servier selv, der ikke anmodede om en forlængelse af markedsføringstilladelsen i Italien i 2003.
Produktet forblev lovligt i Frankrig, Portugal, Luxembourg og Grækenland. Benfluorex blev drøftet i arbejdsgruppen vedrørende lægemiddelovervågning, der fungerede som et forum, hvor medlemsstaterne kunne udveksle lægemiddelovervågningsdata indbyrdes.
Jeg vil gerne understrege, at overvågning af lægemiddelovervågningsdata og den efterfølgende beslutningstagning vedrørende nationale tilladelser til lægemidler primært er medlemsstaternes ansvar. Kommissionens indgriben i disse sager er usædvanlig og begrænset til konkrete situationer fastsat i lovgivningen.
Kommissionen kan lancere en evaluering på europæisk plan, der foretages af Det Europæiske Lægemiddelagentur, i to tilfælde. For det første når medlemsstater træffer divergerende nationale beslutninger vedrørende en markedsføringstilladelse, og for det andet før der træffes en beslutning om tildeling, ændring, suspendering eller tilbagekaldelse af en markedsføringstilladelse, der forekommer nødvendig, særlig under hensyntagen til oplysninger om lægemiddelovervågning i tilfælde, hvor den finder, at Fællesskabets interesser står på spil.
I dette tilfælde blev ingen aktion på EU-plan udløst på baggrund af konklusionerne fra arbejdsgruppen vedrørende lægemiddelovervågning og den omstændighed, at medlemsstaterne ikke på daværende tidspunkt traf divergerende beslutninger som reaktion på drøftelserne i arbejdsgruppen.
Det tredje spørgsmål var: Hvorfor ventede Kommissionen så længe, nemlig indtil juni 2010, med at træffe en håndfast afgørelse angående markedsføringen af dette molekyle? Svaret: Det var først i 2009, at en medlemsstat, nemlig Frankrig, suspenderede markedsføringstilladelsen for Médiator. I henhold til den nye bestemmelse, der har været gældende siden 2004, udløste dette automatisk en revision af produktets benefit/risk-forhold, hvilket førte til vedtagelse af Kommissionens afgørelse om, at alle medlemsstater skulle tilbagekalde eventuelle nationale tilladelser til lægemidler indeholdende benfluorex.
Det er i denne forbindelse vigtigt at understrege, at der med den nye lovgivning om lægemiddelovervågning, der blev vedtaget den 15. december 2010, blev indført supplerende bestemmelser for at sikre, at Det Europæiske Lægemiddelagentur sporer signaler på sikkerhedsspørgsmål i forbindelse med lægemidler med nationale tilladelser, og skabes nye procedurer på EU-plan med henblik på vurdering af sikkerhedssignaler for sådanne produkter, hvilket fører til harmoniserede foranstaltninger fra medlemsstaternes side.
Det fjerde og sidste spørgsmål var: Agter Kommissionen at anmode Det Europæiske Lægemiddelagentur om at gennemføre egentlige retrospektive undersøgelser af brugen af dette lægemiddel i de sidste 20 år? Svaret: Kommissionen har til dato ikke anmodet Det Europæiske Lægemiddelagentur om at gennemføre en fuld retrospektiv undersøgelse af brugen af dette lægemiddel i de sidste 20 år. Det fremgår klart af de tal og den dokumentation, der henvises til i den franske rapport, at den mest omfattende brug af lægemidlet fandt sted i Frankrig.
Formanden
Jeg vil lige forklare, hvordan jeg vil håndtere supplerende spørgsmål her i aften. Jeg tager alle de supplerende spørgsmål samlet - husk, at der er 30 sekunder til at stille det supplerende spørgsmål - og så vil jeg bede kommissærerne besvare alle de supplerende spørgsmål samlet.
Gilles Pargneaux
(FR) Fru formand! Jeg vil gerne rejse endnu et spørgsmål i lyset af de fremsatte bemærkninger og de svar, kommissær Dalli har givet, og jeg vil gerne takke ham for hans tydelige svar. Som kommissæren påpegede var det Servier, der i 2003 og 2005 anmodede om, at produktet blev taget ud af handelen i de to lande. Kommissæren sagde også, at arbejdsgruppen i 1998 og 1999 valgte, hverken at tillade eller foreslå tilbagetrækning af dette produkt. Men vi ved, at lægemidlet blev trukket tilbage i USA i 1997.
Det må vel derfor være indlysende - og det er hele kernen i spørgsmålet - at vi på et marked så stort som EU med 500 mio. europæiske borgere har behov for mere overvågning? Vi har navnlig behov for supplerende alarmer, der udløser en aktion på europæisk plan, hvor Kommissionen og Det Europæiske Lægemiddelagentur har klare kompetencer. På denne måde vil vi kunne undgå en gentagelse af de situationer, der er opstået i nogle medlemsstater, som f.eks. den franske sag, der blev nævnt.
Marc Tarabella
(FR) Fru formand, hr. kommissær! Lad os udvide denne forhandling, for Médiator er ganske enkelt den synlige top af isbjerget og giver anledning til en række andre spørgsmål.
Hvordan kan det f.eks. være, at et lægemiddel, der anses for at være potentielt skadeligt, endog dødeligt, og som er blevet trukket tilbage fra markedet i nogle medlemsstater, fortsat kan være i frit omløb i EU?
Bør vi ikke seriøst overveje Det Europæiske Lægemiddelagenturs rolle og effektivitet, hvis dets resultater ikke er bindende for medlemsstaterne?
John Dalli
Fru formand! De procedurer, der var gældende på det tidspunkt, hvor de hændelser, jeg redegjorde for i mit svar, var, som jeg sagde: Der var en klar adskillelse mellem medlemsstaterne og den europæiske myndighed - en adskillelse, der rent faktisk stadig er gældende, og som medlemsstaterne vogter nidkært over. Det er derfor, at vi med tiden følte, at vi burde styrke processerne og procedurerne i forbindelse med lægemiddelovervågning.
Jeg må sige, at der i 2004 blev taget et skridt fremad i forbindelse med revisionen af de procedurer og processer for lægemiddelovervågning, vi allerede har, og også den seneste aftale om lægemiddelovervågning. Vi har nu en lang række "stopklodser", og det er nu muligt at træffe andre foranstaltninger på europæisk plan også for at sikre, at det indberettes, når noget trækkes tilbage fra et marked, og der kan så handles herefter. Dette var ikke tilfældet tidligere.
Så det er sådan situationen er i dag. Jeg har givet mine tjenestegrene instrukser om, at de nu skal gennemføre en stresstest, herunder af de nye procedurer og processer for lægemiddelovervågning, der blev indført efter vores seneste aftale. De bruger Médiator som et casestudie for at se, om noget som Médiator stadig vil kunne ske med de nyeste processer til lægemiddelovervågning. Vi vil sikre os, at hvis vi finder tomrum, flaskehalse eller områder, hvor der ikke vil blive truffet foranstaltninger i disse tilfælde, så vil vi vende tilbage til Parlamentet og forsøge at rette op på situationen.
Om: Apples salg af iPad-abonnementer
iPad-producent Apple forlanger af aviser og ugeblade, at de eksklusivt skal tilbyde deres læsere deres produkter (både i løssalg og som abonnement) via Apples iTunes-netbutik, således at Apple beholder medbestemmelsesret over salgsbetingelserne. Dette indebærer, at iPad-brugere ikke længere kan bestille en avis eller et ugeblad til deres iPad via den pågældende udgivers netbutik.
Mener Kommissionen, at en sådan praksis er forenelig med EU-lovgivningen og med principper som interoperabilitet og et åbent internet?
Er der eventuelt tale om misbrug af en dominerende stilling og dermed overtrædelse af EUF-traktatens artikel 101 og 102?
Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe i denne forbindelse?
Andris Piebalgs
Fru formand! Apple meddelte i dag, at det udelukkende vil udbyde digitale abonnementer på aviser og ugeblade på iPad via applikationer (Apps) solgt via dets netbutik. Udgiverne vil stadig kunne tilbyde onlineabonnementer via deres hjemmesider eller på andre måder, men de vil ikke længere kunne behandle abonnementet via en App på iPhone, hvor Apple bruges som mellemled.
Om Apples adfærd er i strid med EU's konkurrenceregler afhænger af en række faktiske, retlige og økonomiske elementer. Det er bl.a. et krav, at Apple skal indtage en dominerende stilling på det relevante marked. Grænserne for relevante markeder er uklare, da sektoren stadig er relativt ny og under udvikling, og da der også findes adskillige tilsvarende platforme og anordninger, der leverer tilsvarende funktionaliteter, hvoraf nogle understøttes af onlineapplikationsforretninger, da forbrugernes efterspørgsel efter elektroniske og/eller trykte ugeblade er uklar og under udvikling.
Når markedet er blevet ordentligt identificeret, skal spørgsmålet om en dominerende stilling afklares. En dominerende stilling er af EU-Domstolen blevet karakteriseret som en økonomisk magtposition, som sætter en virksomhed i stand til at hindre, at der opretholdes en effektiv konkurrence på det relevante marked, idet der anlægges en i betydeligt omfang uafhængig adfærd over for konkurrenter og kunder.
Kommissionen bemærker navnlig, at der findes alternative applikationsplatforme, og adskillige selskaber har for nylig lanceret eller forventer i nær fremtid at lancere en række anordninger, der svarer til iPads funktionalitet. Kommissionen følger udviklingen med hensyn til Apples handelspolitikker, og den er i tæt kontakt med de nationale konkurrencemyndigheder.
Ivo Belet
(NL) Fru formand! Apple meddelte ganske rigtigt her til eftermiddag, at det ønsker at udbyde en ny model til sine abonnenter, men det står klart, at selskabet ønsker at udnytte sin markedsposition, uanset om det indtager en dominerende stilling eller ej, for at få fingrene i de kundeoplysninger, som udgiverne er i besiddelse af. Dette kan på længere sigt være særlig skadeligt for udgivere i Europa såvel som for pluralismen i medierne.
Jeg vil derfor gerne spørge kommissæren, om han er parat til at handle, uanset om der er tale om en dominerende stilling eller ej, og hvornår han eventuelt agter at træffe foranstaltninger. Med andre ord bedes kommissæren redegøre for tidsplanen for dette spørgsmål. Vil der gå uger eller måneder, før Kommissionen træffer foranstaltninger?
Janusz Władysław Zemke
(PL) Fru formand, hr. kommissær! Jeg vil gerne takke kommissæren for hans svar, men efter min mening undlod han at nævne et spørgsmål af grundlæggende betydning, nemlig om vi er i stand til at forestille os overhovedet, hvor stor en del af det europæiske marked der vil kunne blive domineret af Apples nye produkt. Kommissæren svarede ret generelt ved at fastslå, at spørgsmålet først er ved at blive undersøgt i øjeblikket. Jeg mener imidlertid, at vi bør vide, om der rent faktisk er en reel risiko for, at Apple vil komme til at indtage en dominerende stilling på det europæiske marked.
Andris Piebalgs
Fru formand! Det står fortsat hen i det uvisse, om Apple vil blive dominerende på markedet, fordi markedet er under udvikling. Vi skal vurdere, hvad markedet er, og hvad en dominerende stilling på dette marked betyder. Hvad angår markedets størrelse, er det på nuværende tidspunkt lille, og det er for tidligt at tale om, at Kommissionen skal træffe nogen foranstaltninger.
Hvis der findes en masse konkurrerende tilbud, og en Apple-strategi ikke udgør en dominerende stilling, så er der ikke behov for, at Kommissionen griber ind. Som sagt holder Kommissionen øje med situationen i overensstemmelse med EU's konkurrencelovgivning, og hvis der er behov for, at der gribes ind, så vil der blive grebet ind, når tiden er inde, og når vi skønner, at der er behov for at gribe ind. Så der vil helt sikkert blive grebet ind, hvis det er nødvendigt.
Om: Beskyttelse af investeringer i forbindelse med forhandlingerne mellem EU og Rusland om den nye partnerskabs- og samarbejdsaftale
Vil Kommissionen komme ind på beskyttelse af investeringer, især i energisektoren, under forhandlingerne med Den Russiske Føderation om den nye partnerskabs- og samarbejdsaftale? Agter Kommissionen på baggrund af de mange tilfælde, hvor europæiske energiselskaber er blevet tvunget ud af det russiske marked uden mulighed for at søge upartisk og fair juridisk beskyttelse på stedet, at lade den nye partnerskabsaftale eller supplerende økonomiske aftaler med Den Russiske Føderation omfatte en ordning for bilæggelse af tvister mellem investorer og stat?
Hvordan stiller Kommissionen sig til energichartertraktaten (ETC)? Håber Kommissionen stadig på, at den russiske regering atter sætter sin underskrift under ECT og omsider ratificerer den? Eller vil den nye partnerskabsaftale komme til at indeholde lignende bestemmelser om beskyttelse af investeringer i energisektoren?
Andris Piebalgs
Fru formand! Med i alt 92 mia. EUR i udenlandske investeringer i 2008 er EU langt den største investor i Den Russiske Føderation.
Med hensyn til energisektoren er det EU's absolutte hensigt at sikre, at de nøglerprincipper, der er fastlagt i energichartertraktaten, også udgør en del af de igangværende forhandlinger mellem EU og Den Russiske Føderation om en ny aftale? De relevante bestemmelser bør omfatte beskyttelse af investeringer i energisektoren, og navnlig en stærk mekanisme til bilæggelse af tvister.
Denne strategi vil ikke gå ud over EU's generelle vurdering, at energichartertraktaten fortsat er et værdifuldt multilateralt instrument til håndtering af internationale energiforbindelser. Dens enestående karakteristika er, at den fastsætter retligt bindende regler for beskyttelse af investeringer, og at den indeholder bestemmelser om løsning af tvister inden for energisektoren.
EU mener, at Ruslands nye engagement i energicharterprocessen, som det kom til udtryk på det seneste EU-Rusland topmøde, er meget vigtigt, og det vil følge en konstruktiv og åben strategi i denne henseende. I denne forbindelse glæder EU sig over den russiske interesse for en juridisk bindende energirammebestemmelse i forlængelse af landets seneste forslag til et udkast til en aftale, der garanterer international energisikkerhed. Moderniseringen af energicharterprocessen ville være en passende ramme for multilaterale forhandlinger om dette spørgsmål.
Laima Liucija Andrikien
(EN) Fru formand! Jeg har et supplerende spørgsmål. I Parlamentet arbejder vi i øjeblikket på den fremtidige europæiske investeringspolitik. Når det gælder Rusland, hører vi ofte om de russiske virksomheders ekspansion på det europæiske marked, særlig inden for energisektoren, men samtidig står europæiske investorer over for enorme problemer, når de ønsker at investere i Rusland, navnlig inden for sektorer, som Rusland anser for at være af strategisk betydning, såsom energisektoren. Så hvordan vil Kommissionen sikre, at gensidighedsprincippet i investeringsforbindelserne opretholdes i den nye partnerskabsaftale?
Andris Piebalgs
Fru formand! Om en uges tid har vi et møde med den russiske regering, og investeringspolitiske spørgsmål vil helt sikkert blive drøftet, fordi der er gode argumenter på begge sider. Rusland hævder således, at nogle af dets investeringer ikke værdsættes særlig meget i EU, så der gennemføres løbende forhandlinger.
Samtidig kan jeg helt klart sige, at forbindelserne i tilknytning til ret vanskelige spørgsmål i det seneste år er begyndt af blive bedre. Der har været stor åbenhed fra russisk side over for en indgående og detaljeret drøftelse. Jeg mener dog, at forbindelserne bør bygge på aftalen, og at de nye aftaler, jeg har nævnt, der vil følge i kølvandet på partnerskabs- og samarbejdsaftalen, skal indeholde meget stærke bestemmelser om beskyttelse af investeringer. Det er den eneste måde, hvorpå vi reelt kan undgå situationer, hvor den ene side anklager den anden side for ikke at overholde reglerne.
Den aktuelle politiske dynamik giver anledning til stort håb om, at vi kan indgå denne aftale og medtage ret stærke bestemmelser i den. Det står meget klart, at der i det seneste år er indtruffet nogle grundlæggende positive ændringer i vores forhold.
Om: EU-støtte til den globale fond til bekæmpelse af AIDS, tuberkulose og malaria
I 2011-budgetet er der afsat et betydeligt beløb til den globale fond til bekæmpelse af AIDS, tuberkulose og malaria (GFATM) (65.000.000 FB/47.608.950 BB).
De seneste beretninger har påvist alvorlige uregelmæssigheder i forbindelse med fonden, og på grund af fondens problemer med korruption og bestikkelse har visse medlemsstater standset indbetalingerne til fonden.
Hvordan vil Kommissionen sikre, at bevillingen til GFATM ikke anvendes til bestikkelse og korruption?
Hvad har Kommissionen foretaget for at sikre, at GFATM stadig opfylder betingelserne for at modtage EU-støtte?
Har Kommissionen overvejet at standse støtten til GFATM?
Andris Piebalgs
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Dette er et meget relevant spørgsmål om et emne, som Kommissionen tager meget alvorligt og derfor følger nøje og med stor bekymring. Kommissionen støtter på det kraftigste den globale fond til bekæmpelse af AIDS, tuberkulose og malaria. Fonden har været meget vellykket, og jeg agter absolut at arbejde sammen med fonden om en løsning af disse spørgsmål snarest muligt, så Kommissionen fortsat kan være en af de største bidragydere til fonden.
Det er vigtigt at understrege, at de nævnte problemer ikke skyldes selve fonden, men de mennesker i de enkelte lande, som i henhold til aftaler skal gennemføre programmerne. Der er tale om lande, hvor man altid bør være meget opmærksom på at undgå sådanne problemer. Det er offentligt kendt, at den globale fonds generalinspektørs kontor i denne forbindelse har gennemført undersøgelser af brugen af 4,8 mia. USD i 33 lande. Disse undersøgelser er enten blevet gennemført systematisk eller i forlængelse af modtagne oplysninger om en potentiel uberettiget tilegnelse af midler. Dets undersøgelse er nu fuldført. Som det er almindelig praksis, har generalinspektørens kontor offentliggjort en rapport på den globale fonds hjemmeside.
Denne praksis har vist sig at være effektiv med hensyn til gennemførelse af den globale fonds erklærede politik om nultolerance over for korruption. Kommissionen har for sin del bestilt en femsøjlet revision af den globale fond, som det kræves i henhold til EU's finansforordninger for alle organisationer, der modtager finansiel støtte fra EU. Revisionsrapporten, der forelå i november 2010, indeholdt revisorernes generelle konklusion om, at den globale fonds interne kontrol respekterer principperne om ansvarsfordeling og finanskontrol med den nationale og regionale finansielle indberetning. Så standardmekanismerne og -kontrollerne er på plads for at sikre, at de midler, der modtages fra donorer, håndteres korrekt.
Revisorerne fremsatte dog en række forslag til forbedring af forvaltningen af midlerne ud over den eksisterende risikostyringsstrategi. I forlængelse af denne rapport drøfter mine tjenestegrene i øjeblikket de nødvendige ændringer, der har til formål at forbedre og fremskynde den globale fonds reformdagsorden, der blev godkendt den 4. januar. Vi gennemfører også en anden revisionsmission, herunder landebesøg, for at følge op på den institutionelle vurdering. I et brev af 27. januar 2011 og en telekonference af 2. februar har jeg allerede kontaktet den administrerende direktør for den globale fond, hr. Kazatchkine, for at give udtryk for et presserende behov for yderligere reformer for at styrke fondens forvaltningsprocesser og operationer i marken.
I mellemtiden har sekretariatet for den globale fond på et bestyrelsesmøde den 2. februar fremsat forslag om en ekstern revision, der skal gennemføres af den globale fonds tilsynsmekanisme. Bestyrelsesmedlemmerne hilste dette velkommen. Så som svar på spørgsmålet om, hvorvidt Kommissionen agter at standse støtten til den globale fond, kan jeg oplyse, at Kommissionen har meddelt den globale fonds administrerende direktør og bestyrelsesmedlemmerne, at EU-bidragene sættes på stand-by. Parallelt hermed mener jeg, at EU og især Kommissionen skal opretholde sit generelle engagement i den globale fonds mål, reformprocessen og strategien for tilpasning til landene og til sundhedssystemerne.
I denne henseende har Kommissionen fastsat klare kriterier, der skal være opfyldt, før bidragene til den globale fond kan genoptages. Disse foranstaltninger til at sikre forebyggelse og påvisning af svindel har ingen betydning for den vigtige behandling af patienten, men samtidig må man forstå, at vi har behov for nye, styrkede kontrolmekanismer meget hurtigt, for som tiden går, er det ikke den bedste løsning at holde fast i betalingerne på ubestemt tid. Vi har brug for styrkede kontrolmekanismer på landeplan, som vil nedbringe risikoen for uberettiget tilegnelse af midler, og derefter kan vi genoptage betalingerne. Kommissionen vil som sagt forblive en varm fortaler for fonden, fordi den har opnået fantastiske resultater, men der har været svindel, og vi må håndtere denne svindel på en ordentlig måde.
Anne E. Jensen
(DA) Fru formand! Jeg vil gerne takke kommissæren for, at han bakker op omkring fonden, men også at han med fast hånd griber ind over for det, der er sket, og tager sagen meget alvorligt. Mit konkrete spørgsmål til kommissæren er, hvilken tidsplan han forventer for fastfrysningen af midlerne til fonden. Hvor hurtigt forventer han, at man kan finde en løsning på problemerne. Ifølge fonden er en del af de mennesker, der har svindlet, blevet arresteret. Der er grebet ind. Jeg vil godt høre, hvilken tidstermin han forventer for, at pengestrømmen kan komme i gang igen.
Michael Cashman
(EN) Fru formand, hr. kommissær! Er kommissæren enig i, at den globale fond til bekæmpelse af aids, tuberkulose og malaria er meget vigtig, og at det ville være kriminelt at standse støtten til den nu, fordi det vil bringe disse livreddende projekter til ophør?
Er kommissæren endvidere enig i, at vi, som han sagde, må styrke såvel kontrolmekanismerne som vores engagement for at sikre, at den globale fond kan hjælpe dem, der har størst behov - folk med aids/hiv, malaria og tuberkulose?
Korruptionens onde må ikke betales af de uskyldige, der lever med aids/hiv, og som trues af malaria og tuberkulose.
Georgios Papanikolaou
(EL) Fru formand! Også jeg vil gerne takke kommissæren for hans svar. Ifølge offentliggjorte statistikker har EU øremærket 972,5 mio. EUR til den globale fond til bekæmpelse af aids, tuberkulose og malaria mellem 2002 og 2010. Dette svarede til næsten 50 % af fondens samlede ressourcer.
Mit spørgsmål er følgende. Bortset fra det, kommissæren har fortalt os om de problemer, der er blevet påvist, har Kommissionen så udarbejdet en evalueringsrapport eller gennemført undersøgelser af, om disse penge blev kanaliseret til det tilsigtede mål?
Andris Piebalgs
Fru formand! Dette spørgsmål har to sider. På den ene side erkender jeg, at fonden udfører et fantastisk stykke arbejde og når ud til dem, der har størst behov. Det skal der ikke herske nogen tvivl om.
På den anden side er der tale om offentlige midler. Offentlige midler er skatteydernes penge, og et tilfælde af uberettiget tilegnelse eller svindel vil kunne ødelægge hundredtusindvis af menneskers arbejde. Så vi må finde en løsning meget hurtigt. Mit mål er, at der indføres supplerende foranstaltninger inden sommeren, så vi kan genoptage betalingerne i efteråret. Jeg mener, det er muligt.
Vi har påvist de områder, hvor der er behov herfor, nemlig på nationalt plan. Det centrale kontor revideres ordentligt, og når vi overfører penge, er alt i orden, men når det gælder gennemførelsen i et bestemt land, er der for mange risikoelementer. Hvis man ser, hvilke lande der er involveret, og omfanget af de specifikke budgetmidler til dem, kan man se, at de beløb, der er tale om, er for store til, at betalingerne kan suspenderes, og vi har behov for, at reformerne virker meget hurtigt.
Hvis der næste år opdages uberettigede tilegnelser, vil parlamentsmedlemmerne være de første til at fortælle mig, at jeg kendte hertil, og spørge, hvorfor jeg ikke greb ind. Så ville jeg sige, at jeg kun tænkte på de syge mennesker. Det ville ikke være et tilstrækkeligt svar.
Hvis vi løser dette spørgsmål på et halvt år, så vil vi, når sommeren kommer, ikke har påvirket fondens drift væsentligt, men vi vil gjort både fonden og den måde, EU-skatteydernes penge bruges på, mere troværdig.
Om: CE-mærket
Kan Kommissionen redegøre for, hvilke fremskridt der er gjort med hensyn til at fremme CE-mærket for at promovere europæisk eksport på markeder som f.eks. Sydamerika og Asien, da dette var en af de ting, som kommissær Tajani forpligtede sig til at fremme, da han blev ud udnævnt til kommissær?
Antonio Tajani
Fru Formand, hr. Higgins! CE-mærket er den synlige del af en mekanisme, der er meget vigtig for en gnidningsfri funktion af det indre marked.
Vedtagelsen af den nye lovramme i 2008 styrkede mærkets troværdighed navnlig på tre måder. For det første styrkede den kontrollen med CE-produktcertificeringsordningen. For det andet indførte den markedsovervågning foretaget af de nationale myndigheder, der skal kontrollere fabrikanternes overensstemmelseserklæringer og certifikater, der udstedes af uafhængige organisationer, som tillader brug af CE-mærker på varer. Og for det tredje kræver den, at medlemsstaterne styrker toldkontrollen, så kun varer, der er i overensstemmelse med lovgivningen, får lov til at komme ind på det europæiske marked og verdensmarkedet.
Ved at indføre instrumenter, der skal beskytte CE-mærket, som manglede indtil for nylig, styrker en effektiv gennemførelse af den nye lovramme mærkets troværdighed og øger derfor omdømmet for varer, der er forsynet med mærket, på det europæiske marked og dermed på de internationale markeder. Desuden vil øget kontrol med importerede varer sikre, at der er mindre misbrug af CE-mærket på verdensmarkedet. Derudover har Kommissionen i forlængelse af Parlamentets udtrykkelige anmodning lanceret en vellykket informationskampagne om mærket, der henvender sig til såvel de økonomiske operatører, særlig små og mellemstore virksomheder, som forbrugerne.
Formålet med kampagnen er at give interesserede parter, særlig små og mellemstore virksomheder, en bedre forståelse af, hvad mærket betyder, og hvordan den underliggende mekanisme fungerer, så de kan gennemføre reglerne om mærkning ordentligt og forsvare sig selv bedre i retssager om forfalskning eller farlige produkter. Det vil gøre europæiske varer mere konkurrencedygtige.
Vores aftaler og forhandlinger med tredjelande, herunder Mercosur og Latinamerika, særlig Argentina, har til formål at fremme den lovgivningsmæssige og tekniske model, der ligger til grund for CE- mærket. I forbindelse med mine kontakter med den del af verden agter jeg at tydeliggøre disse punkter og naturligvis presse på for at få gennemført de løsninger, vi er blevet enige om. Jeg skal til Latinamerika i foråret, og dette spørgsmål vil også stå på dagsordenen for de møder, jeg skal have med regeringsrepræsentanter i de lande, jeg skal besøge, nemlig Brasilien, Argentina og Chile.
Jeg bekræfter naturligvis endnu en gang min forpligtelse til at arbejde tæt sammen med Parlamentet om at sikre, at den mekanisme, der ligger til grund for CE-mærket, fungerer ordentligt, og at medlemsstaterne overholder de forpligtelser, der skal gøre vores varer mere konkurrencedygtige. Jeg vil naturligvis holde Parlamentet regelmæssigt orienteret om udviklingen på dette område, og lad mig minde om, at Kommissionen vil undersøge situationen igen og fremlægge en rapport for Parlamentet i 2013, som det kræves i forordning (EF) nr. 765/2008.
Jim Higgins
(EN) Fru formand! Jeg vil gerne takke kommissæren for hans svar. Jeg mener, at tanken er rigtig god. Den fokuserer på forbrugerne, den handler om pålideligheden af varer, der fremstilles i EU. Men jeg kan ikke finde nogen oplysninger fra Eurostat om, hvor meget dette symbol er værd for de europæiske virksomheder, eller om, hvilken procentdel af europæerne, der rent faktisk ved, hvad CE-mærket betyder.
For det andet mener jeg, at vi bør udnytte det mere. I april 2010 blev der på Hanover Fair gennemført en omfattende kampagne for at fremme CE-mærket, men vi udnytter det ikke nok. Der er behov for en langt større fælles indsats, da potentialet er virkelig stort.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Fru formand! Da kommissæren nævnte EU's konkurrenceevne, og da jeg glæder mig over de skridt, han tager til at udvikle en erhvervspolitik på EU-plan, vil jeg gerne stille følgende spørgsmål. Hvor stor en procentdel af de varer, der er tilgængelige på det europæiske marked, er forsynet med CE-mærket, og hvor stor en procentdel af varerne på det indre marked er fremstillet i Kina?
Antonio Tajani
Fru formand! Jeg er glad for, at der er blevet fremhævet en række problemer, som også er genstand for vores opmærksomhed, for når sandheden skal frem, er de varer, der importeres lovligt eller ulovligt fra tredjelande, ofte forfalskede. Desværre har hverken Kommissionen eller EU's institutioner bedt toldkontorerne eller politiet kontrollere importen, så vi må sætte vores lid til de kontroller, der udføres af de forskellige medlemsstater, når varer med dette mærke kommer ind i EU og markedsføres der.
Jeg skal lidt senere forklare nærmere for at besvare hr. Higgins' supplerende spørgsmål, men jeg må gøre det klart, at vi har lanceret en informationskampagne, der ikke blot har til formål at fremme CE-mærket, men også at sikre, at varerne er mere sikre ved at kontrollere for forfalskede varer.
Forslaget om at besøge havnen i Rotterdam, som er den havn, hvortil det meste legetøj ankommer, er en idé, jeg har tænkt over. Jeg vil sandsynligvis selv besøge havnen for at understrege, at Kommissionen fokuserer på kontrol af varer fra tredjelande, som kommer ind via en af dets største havne.
Jeg er enig i, at brugen af CE-mærket bør fremmes. Vi befinder os i de tidlige faser, og jeg mener, at vi bør fortsætte ad denne vej. Det er formålet med informationskampagnen, som også er resultatet af en anmodning fremsat af Parlamentet. Dengang jeg var Parlamentet, opnåede vi meget ved at lægge vægt på behovet for, at EU har et mærke, der primært garanterer overholdelse af EU-lovgivningen. Vi bør ikke glemme, at CE-mærket ikke er et europæisk kvalitetsmærke, det betyder blot, at visse EU-bestemmelser er blevet overholdt - dermed en form for selvcertificering eller en tredjepartscertificering.
Nogle medlemmer af Parlamentet håber, at CE-mærket vil blive fulgt op at et kvalitetsmærke, og Parlamentet lagde rent faktisk pres på mig i denne henseende for et år siden, da jeg var indstillet kommissionsmedlem. Jeg er helt sikkert ikke imod tanken, men jeg mener, at vi først må fremme og øge anvendelsen af CE-mærket via informationskampagnen inden for EU. Der må gøres endnu mere, og i næste fase, må vi overveje nye initiativer. Først må vi imidlertid sikre, at CE-mærket bliver almindelig praksis for alle EU-virksomheder, særlig små og mellemstore virksomheder, som sandsynligvis har behov for yderligere information.
Jeg kan forsikre om, at jeg går ind for endnu bedre information. Jeg glæder mig over forhandlinger og spørgsmål som disse - og jeg takker hr. Higgins herfor - for de giver anledning til debat i forbindelse med hele Parlamentets og de enkelte medlemmers arbejde og i forbindelse med såvel Kommissionens som Kommissionens og Parlamentets repræsentationers arbejde.
Det er vigtigt at informere de enkelte medlemsstater og erhvervsorganisationer om, hvor vigtig anvendelsen af dette instrument er, lige som det er vigtigt - og jeg har allerede understreget dette i min tale - at lægge pres på medlemsstaterne for at få dem til at opretholde en streng årvågenhed både ved grænserne og på det indre marked for at udrydde eller i det mindste forsøge at begrænse problemet med forfalskning og ulovlig brug af CE-mærket med det formål at beskytte vores varer og sikre overholdelse af EU-lovgivningen, der først og fremmest forsvarer forbrugernes interesser.
Om: Ulige udviklingsmuligheder for iværksættere i medlemsstaterne
En af de vigtigste prioriteter for Europa 2020-strategien er at støtte iværksættere gennem oprettelse af udviklingspolitikker og forbedring af erhvervsklimaet, især for små og mellemstore virksomheder. Imidlertid kan man i de forskellige medlemsstater konstatere et meget uensartet erhvervsklima, idet der i mange stater er et voldsomt bureaukrati og høje omkostninger forbundet med oprettelse af ny virksomhed, hvilket afskrækker iværksættere. Desuden forværrer finanskrisen problemet og skaber et kort over EU, der er forretningsmæssigt - og dermed udviklingsmæssigt - ulige
Kommissionen bedes besvare følgende spørgsmål: Mener den, at det mål for erhvervsmæssig udvikling, der er fastsat i Europa 2020-strategien, er realistisk, og kan det nås inden for dette årti i alle medlemsstater i lyset af ovenstående forskelligheder?
Agter den at henstille til medlemsstaterne at indføre specifikke politikker og fælles rammer for at løse de problemer, der afskrækker iværksættere?
Om: Små og mellemstore virksomheder
Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger der er truffet med henblik på at hjælpe små og mellemstore virksomheder i Europa, der ønsker at eksportere og investere i udviklingsøkonomier såsom Kina?
Om: Iværksættervirksomhed i lande med økonomiske spareforanstaltninger
Er der foreslået nogen foranstaltninger til støtte for iværksættere i de lande, som er i færd med at gennemføre strenge økonomiske spareforanstaltninger?
Antonio Tajani
Fru formand! Jeg skal forsøge at fatte mig i korthed som dengang, jeg var medlem af Parlamentet. Vi taler her om spørgsmål at stor interesse, først og fremmest Kommissionens vilje til at støtte iværksættervirksomhed og til at forbedre det klima, i hvilket virksomhederne, særlig de små og mellemstore virksomheder (SMV'er), opererer, og samtidig støtte dem i at få adgang til markeder i tredjelande. Jeg betragter disse tre emner som prioriterede spørgsmål.
Derfor skal Small Business Act for Europa, vedtaget af Kommissionen i 2008, revideres i de kommende dage. Principperne og bestemmelserne i Small Business Act er helt i overensstemmelse med prioriteterne i Europa 2020-strategien, og de vil helt sikkert blive gennemført på nationalt plan, fordi alle interesserede parter støtter dem. Med andre ord vil alle - medlemsstaterne og virksomhedsorganisationerne - være involveret i overvågningen af de opnåede resultater.
Vi agter at sikre, at de principper i Small Business Act, som støttes varmt, og som har til formål at fremme iværksættervirksomheder og udrydde praksis med altid at "tænke småt", når der udformes politikker, vil blive gennemført både på EU-plan og på nationalt plan.
Vi har allerede indført en test for SMV'er, der har til at formål at tage større hensyn til den procedure, som anvendes til vurdering af de forskellige politikker og forpligtelser, der begrænser SMV'erne. Den reviderede Small Business Act vil omfatte foranstaltninger til harmonisering af brugen af denne test og forbedre kvaliteten af vurderingerne. Derudover vil medlemsstaterne blive opfordret til at følge den samme strategi i procedurerne for fastsættelse af den nationale beslutningstagningsproces.
Da vi er klar over behovet for at mindske bureaukrati og fjerne forskellene mellem landene, vil vi anføre specifikke foranstaltninger - såsom oprettelse af kvikskranker og brug af e-forvaltning - til at forsøge at fremskynde processen på dette område. Kommissionen tilrettelægger også udveksling af bedste praksis blandt nationale tjenestemænd om specifikke emner.
For at fremme iværksættervirksomhed bland unge og fremme grænseoverskridende samarbejde i Europa har vi, igen på Parlamentets foranledning, oprettet et Erasmusprogram for unge iværksættere, og resultaterne har været positive. Vi agter derfor at forsøge at give projektet et retsgrundlag og omdanne det fra et pilotprojekt til et permanent program.
Vi har også planlagt foranstaltninger specifikt rettet mod kvindelige iværksættere. Vi har nu et netværk bestående af 250 kvindelige ambassadører fra 22 europæiske lande. Jeg håber, at dette netværk kan vokse sig endnu stærkere. Endelig arbejder vi på at oprette mentorprogrammer for kvindelige iværksættere i mindst 12 lande.
Med hensyn til bistand til SMV'er til eksport og investering uden for EU lancerede vi en omfattende offentlig høring i starten af sidste år om vores hensigt om at styrke støtteforanstaltningerne. Resultaterne af høringen vil gøre det muligt for os at tilpasse de foreslåede retningslinjer, der har til formål at styrke støttetjenesterne for SMV'er, mens vi samtidig sikrer en effektiv udnyttelse af offentlige midler.
Vi har allerede indhøstet mange erfaringer med hensyn til at hjælpe SMV'erne til at blive internationale. Jeg tænker her på projekter, der har været en betydelig succes såsom China Intellectual Property Rights SME Helpdesk, EU-Japan-centret for Industrielt Samarbejde, Enterprise Europe netværket og uddannelsesprogrammer. Derudover forbereder vi på grundlag af resultaterne af en undersøgelse finansieret af Parlamentet en meddelelse om styrkelse af støtten til SMV'er på markeder i tredjelande.
Med hensyn til vækstøkonomier som Kina kan jeg bekræfte, at Kommissionen inden for rammerne af Small Business Act har brugt de midler, som Parlamentet har afsat til det forberedende arbejde, der har gjort det muligt for os at oprette bistands- og støttecentre for SMV'er i Kina og Indien. Jeg var selv i Beijing i november sidste år i forbindelse med åbningen af EU's center for SMV'er i Kina.
Jeg kan også fortælle, at Kommissionen i morgen udpeger en ny særlig udsending for SMV'er, Daniel Calleja Crespo, vicegeneraldirektør for erhverv og virksomheder, som vil få ansvaret for en nøje overvågning af gennemførelsen af Small Business Act og fungere som kontaktpunkt for SMV'er.
I Kommissionens dokument, der i øjeblikket er ved at blive vedtaget, opfordres alle medlemsstaterne og de lokale myndigheder til at udpege en udsending for SMV'er, som skal overvåge gennemførelsen af Small Business Act i EU's regioner. Jeg er glad for at kunne sige, at jeg allerede har modtaget positive svar fra en række medlemsstater og adskillige EU-regioner.
Georgios Papanikolaou
(EL) Fru formand! Mange tak til kommissæren for hans ord. Det er alt sammen meget ambitiøst. For at gå lidt tilbage i tiden opfordrede Rådet (konkurrence) i december 2008 medlemsstaterne til at nedbringe den tid, der medgår til opstart af virksomheder til højst tre dage, og Kommissionen lovede naturligvis at overvåge udviklingen.
Tre år senere, midt i en økonomisk krise, ser vi, at det tager 15 dage at registrere en virksomhed i Grækenland, 11 dage i Østrig, 8 dage i Finland, og i Belgien blot halvanden dag. Der er med andre ord enorme forskelle.
Mit spørgsmål er følgende. Da vi alle er enige om, at iværksættervirksomhed er en forudsætning for vækst, hvordan kan Kommissionen så gå fra blot at opfordre regeringerne til at lægge et stort pres på dem, så vi kan få harmoniseret procedurerne?
Brian Crowley
Jeg vil gerne nævne tre punkter.
For det første med hensyn til China helpdesk. Det er en dejlig tanke, men SMV'er finder det meget vanskeligt at få adgang inden for de sektorer, som de specifikt er involveret i. Den ser ud til at være mere velegnet til større virksomheder.
For det andet kunne tanken om en kvikskranke, der allerede bruges internt i EU, anvendes bedre i BRIK-landene - Brasilien, Rusland, Indien og Kina - til at øge omfanget af eksporten og de eksterne investeringer, som europæiske virksomheder kan foretage.
For det tredje er den model, der har fungeret bedst indtil videre, været EU-Japan-forbindelserne. Dette har fungeret bedst for handel og investering i begge områder. Måske bør det være den standard, der skal følges.
Marian Harkin
(EN) Fru formand! Mit spørgsmål er vist lidt anderledes, da de vedrører lande, der gennemfører stramme kriseforanstaltninger som mit eget land Irland.
Bundlinjen ser sådan ud. SMV'erne har brug for adgang til kredit, og det får de ikke af en lang række årsager, måske fordi bankerne ønsker større sikkerhed, end de kan yde, eller nogle gange ønsker SMV'erne ikke at risikere at låne penge i det nuværende klima, når der ikke er nogen vækst.
Mit spørgsmål i denne forbindelse er, om Kommissionen kan acceptere andre foranstaltninger såsom lånegarantiordninger eller en udvidelse af EU's mikrofinansieringsfacilitet?
Antonio Tajani
Fru formand, parlamentsmedlemmer! Jeg glæder mig virkelig over, at spørgsmålet om små og mellemstore virksomheder er det centrale i parlamentets forhandlinger to dage i træk. I går aftes så vi på rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation og på, hvordan vi kan hjælpe små og mellemstore virksomheder og mikrovirksomheder til at få adgang til EU-finansiering i forbindelse med det kommede ottende rammeprogram. Vi gjorde også status over det, vi allerede har opnået, og det, vi i øjeblikket gør for denne gruppe virksomheder.
Som jeg sagde i min tale - og som jeg også sagde i går aftes - mener jeg, at støtte til små og mellemstore virksomheder er en prioritet af en række årsager. For det første kan vi kun anse små og mellemstore virksomheder for at være et vigtigt redskab til at komme ud af den nuværende krise. Via Europa 2020-dokumentet gør vi igen realøkonomien til det centrale i den økonomiske politik. Små og mellemstore virksomheder er realøkonomiens hjerteblod, og først og fremmest tror jeg, at SMV'erne også fremadrettet kan spille en afgørende social rolle, fordi det er dem, der vil skabe nye job i EU, selv når de store industrier undergår omstruktureringer.
Vi må derfor skabe vilkår, så små og mellemstore virksomheder kan være konkurrencedygtige. Konkurrencedygtighed er et andet ord for innovation, og hvis SMV'erne skal være innovative, skal vi hjælpe dem til at få adgang til kredit. Takket være Parlamentets støtte har vi vedtaget et direktiv om offentlige myndigheders forsinkede betalinger og forsinkede betalinger i transaktioner mellem virksomheder, som henhører under Small Business Act. Dette er et fantastisk resultat, og jeg håber, at medlemsstaterne gennemfører dette direktiv, som nu er bindende for hele EU, inden for 24 måneder at regne fra oktober sidste år eller måske endog før den endelige frist. Dette vil poste 180 mio. EUR ud på markedet til gavn for de små og mellemstore virksomheder.
Det er ikke det hele. Jeg har også oprettet et forum for SMV-finansiering, som det fremgår af Parlamentets betænkning om SMV-politikker og rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation. Dette er en nyskabelse fra Kommissionens side, hvor vi vil undersøge de problemer, der er forbundet med at få adgang til kredit, og udforme løsninger på disse problemer. Det er ikke tilfældigt, at vi har overtalt Børsen i London til at deltage i dette initiativ for første gang. Det er også et stærkt signal fra Det Forenede Kongerige, som svarer til en stærk støtte til små og mellemstore virksomheder fra finansverdenen. Den finansielle økonomi arbejder således på at støtte og tjene realøkonomien, hvilket jeg mener er et vigtigt tegn. Jeg vil tage skridt til fortsat at støtte arbejdet i forummet for SMV-finansiering med hensyn til adgang til kredit og vil også finde frem til alle de tilgængelige initiativer, herunder grænseoverskridende risikokapital og forsøget på at fjerne "flaskehalse" mellem Den Europæiske Investeringsbank og hjemlige kreditinstitutioner, som er dem, der i sidste ende stiller finansieringen til rådighed.
Hvad skal vi gøre for at gøre det lettere at få adgang til EU-finansiering? Vi arbejder i øjeblikket på det kommende ottende rammeprogram, og vi har vundet en række sejre på SMV'ernes vegne. Jeg vil gerne gentage det, jeg sagde i går aftes, for jeg ved ikke om de medlemmer, der er til stede her i aften, også var til stede i går. Med hensyn til forordningen om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH) har jeg skåret registreringsafgifterne ned til 60 % for SMV'er og 90 % for mikrovirksomheder. Jeg har også sikret mig at reglerne for gennemførelse af REACH-forordningen blev oversat til alle EU's officielle sprog. SMV'erne ser derfor tegn på reel støtte også fra denne side. Vi agter at gøre det samme for mikrovirksomhederne inden for bygge- og anlægssektoren også.
Jeg har holdt en række møder om mikrokredit også. Jeg har også undersøgt spørgsmålet nøje på et møde, der blev afholdt for to uger siden i Bruxelles med repræsentanter for den italienske regerings nye mikrokreditorganisation, der ser ud til at være et velfungerende eksempel. Jeg håber, at jeg vil være i stand til at sprede viden om bedste praksis i de forskellige medlemsstater inden for denne sektor, så de kan gennemføres.
Med hensyn til forskellene i den tid, der medgår til registrering, så er dette et reelt problem. Der er ingen tvivl om, at vi må lægge pres på medlemsstaterne for at få dem til at nedbringe bureaukratiet. Der er blevet gjort meget med hensyn til bureaukrati på europæisk plan - der helt sikkert medfører sine egne byrder - men nogle gange følger bureaukratiet i medlemsstaterne godt med. Under alle omstændigheder mener jeg, at det er i borgernes interesse at strømline procedurerne. Når vi har sagt, at vi skulle "tænke småt", må vi sikre os, at medlemsstaterne også gennemfører dette i praksis, ligesom Kommissionen er begyndt med. Præsentationen af revisionen af Small Business Act i de forskellige europæiske hovedstæder vil også frembyde en mulighed for kraftigt at opfordre medlemsstaterne til at nedbringe den tid, der medgår til udstedelse af tilladelser til oprettelse af SMV'er.
Om: Ligestillingsstrategi i Kommissionen
Kommissionen lancerede den 17. december 2010 en ny strategi for lige muligheder for mænd og kvinder frem til 2014, hvori den fastlagde nye målsætninger for antallet af kvinder i mellem- og toplederstillinger og antallet af kvinder, der skal ansættes i administratorstillinger (AD) i Kommissionens generaldirektorater og tjenestegrene.
Den nye ligestillingsstrategi har således til formål at sikre lige muligheder for de mænd og kvinder, der arbejder i Kommissionen, men ikke i de andre EU-institutioner og -agenturer. Får denne ligestillingsstrategi, der er udarbejdet af Kommissionen, betydning for kvinder, der arbejder i andre EU-institutioner? Mener Kommissionen ikke, at det ville være hensigtsmæssigt med en fælles strategi for ligestilling, hvor ligestilling ligeledes sikres for de kvinder og mænd, der arbejder i de andre EU-institutioner og -agenturer? Ligestilling mellem mænd og kvinder og lige muligheder er et af EU's grundlæggende principper, og netop derfor bør det anvendes universelt og uden undtagelse på alle medarbejdere i EU.
Maroš Šefčovič
Fru formand! Jeg er meget grlad for, at jeg har fået dette spørgsmål, for jeg har rigtig gode nyheder at berette. Siden 1. januar har der rent faktisk arbejdet flere kvinder end mænd i Kommissionen. Vi er meget stolte af dette resultat, men vi ved, at det ikke slutter her. Vi må fortsætte vores politik for også at forbedre tallene for vores kvindelige kolleger i lederstillinger og ikkelederstillinger (AD) i Kommissionen.
Vi vedtog derfor denne strategi fra 2010 til 2014 frem til udløbet af denne Kommissions mandat. Vi vil virkelig gerne nå et resultat, hvor kvinder sidder i 25 % af seniorlederstillingerne, 30 % af mellemlederstillingerne og 43 % af AD ikkelederstillingerne. Vi har allerede opnået meget i de seneste 15 år med den enorme stigning i antallet af kvinder i lederstillinger. Vi vil naturligvis gerne fortsætte denne indsats. Den metode, vi vil anvende, er, at pensionerede personer erstattes af kvinder, hvilket vil udgøre 30 % af rekrutteringen blandt seniorledere og 50 % blandt mellemledere og AD'er. Så det betyder, at når disse ledere går på pension, skal 30 % eller 50 % af dem erstattes af kvinder.
For at besvare spørgsmålet har jeg kontrolleret situationen i andre institutioner, og jeg må sige, at Parlamentet er ganske godt med. Tallene er meget imponerende. Det er ikke helt det samme i Rådet, men hvis jeg skal være ærlig har vi lidt forskellige resultater. Men jeg tror, den bedste metode til at skabe yderligere fremskridt ville være, hvis vi fortsatte vores politik med udveksling af bedste praksis og udveksling af erfaringer med gennemførelse af vores politikker.
Jeg ved, at vores ledere af administrationen, vores generalsekretærer drøfter dette spørgsmål regelmæssigt, og jeg tror, at denne udveksling af god praksis vil føre til passende resultater i alle EU-institutionerne.
Vilija Blinkevičiūt
(IT) Fru formand! Mange tak til kommissæren for de gode nyheder. Jeg glæder mig over, at der er flere kvinder end mænd i Kommissionen. Jeg vil dog gerne stille et supplerende spørgsmål. Hvor længe varer det, inden andelen af kvinder i lederstillinger i Kommissionen når op på ikke 25 %, ikke 42 %, men 50 %? Hvor længe tror kommissæren, det vil vare? Kommissæren sagde, at dette først ville være opnået ved udløbet af Kommissionens mandat.
Alligevel besvarede han ikke mit spørgsmål særlig klart. Hvordan ser De i Deres egenskab af kommissær på EU-institutionernes strategi for lige muligheder? Alle EU-institutionernes? Dette ville være et rigtig godt eksempel for medlemsstaterne, for mennesker, der arbejder både inden for den offentlige sektor og inden for den private sektor.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Fru formand! Jeg vil gerne udbygge spørgsmålet fra min kollega lidt og spørge kommissæren, om der også findes en strategi for lige muligheder. Jeg tænker her på udnævnelse af personer fra medlemsstaterne til mellemleder- og seniorlederstillinger i EU-institutionerne.
Maroš Šefčovič
Mange tak for de supplerende spørgsmål.
Jeg er enig i, at de nævnte tal måske ikke er så ambitiøse, som man kunne ønske sig i fremtiden, men sandheden er, at vi, siden vi indledte politikkerne for lige muligheder i Kommissionen i 1995, har femdoblet tilstedeværelsen af kvinder i topstillinger. Dette betyder, at der nu er fem gange så mange kvinder i disse stillinger end tidligere. Vi må naturligvis se på udgangspunktet. Jeg er enig i, at det var meget lavt. Vi må også sammenligne med det klima i Europa, vi opererer i.
Dette er også en del af svaret på det andet spørgsmål, nemlig, at politikkerne for skabelse af disse vilkår for kvinder, ikke blot i EU-institutionerne, men også i medlemsstaterne fortsat må forbedres. For det første må vi skabe passende vilkår for kvinder, så de rent faktisk kan arbejde i disse høje stillinger, hvilket betyder passende børnepasning, passende arbejdsfaciliteter, flextid og andre vilkår, der rent faktisk vil gøre det muligt for kvinder at bestride disse høje stillinger. Disse vilkår skabes naturligvis gradvist. Jeg mener, at vi har nået ret høje standarder i de europæiske institutioner, og man kan se, at disse vilkår er sikret i forskellig grad i medlemsstaterne.
Derfor foreslår min kollega, næstformand Reding, nu en strategi, som vil blive kaldet kønsbalance i virksomhedsledelser. Indtil videre er det et arbejdsdokument, som vil blive drøftet med virksomhedsledere om omkring to måneder, og derefter vil de offentlige høringer blive indledt. Hvilken lære kan der uddrages af denne proces? Skal vi vælge et obligatorisk kvotesystem? Skal vi vælge det system, vi har i Kommissionen, hvor vi forsøger at skabe et gunstigt klima og ledelsesincitamenter i de generaldirektorater, der rent faktisk kan opfylde de mål, der er fastsat for kvinder? Jeg tror, at vi derefter vil se gode resultater.
Formanden
Spørgsmål, der ikke er blevet besvaret på grund af tidnød, vil blive besvaret skriftligt (se bilag).
Seán Kelly
(EN) Fru formand! Jeg vil gerne fremsætte en bemærkning til dagsordenen, som jeg ved, mange medlemmer vil være enige med mig i. Det har intet at gøre med Dem personligt, men det vedrører tilrettelæggelsen af spørgetiden.
Fra aften til aften ved ingen medlemmer, hvor mange spørgsmål, der vil blive besvaret, hvor mange supplerende spørgsmål, der vil blive besvaret, hvor lang tid svarene tager, og om der vil være en spørgetid med Kommissionen eller Rådet overhovedet. Det er utilfredsstillende. Jeg mødte Baroness Ludford. Hun var en time forsinket til en middag, fordi hun forventede, at hendes spørgsmål ville blive besvaret. Jeg regnede med, at mit spørgsmål ville blive besvaret og sagde nej tak til en middagsinvitation. Medlemmer bør som minimum have at vide på forhånd, hvor mange spørgsmål der vil blive besvaret, og så kan de planlægge herefter.
Jeg ved, at jeg vil få et skriftligt svar, men hvis jeg og andre medlemmer ønsker et skriftligt svar, kan vi sende en e-mail hjemmefra, og vi ville så få et svar på e-mail.
Det var blot det, jeg ville sige. Jeg mener, det bør overvejes. Fru formand, det har intet med Dem at gøre. De har gjort det rigtig godt. Det er overhovedet ikke et udtryk for manglende respekt for Dem.
Formanden
Hr. Kelly, tak for Deres indlæg. I min egenskab af en af næstformændene med ansvar for spørgetiden må jeg sige, at jeg er bekymret over, at vi ikke som institution har fulgt Kommissionen og gennemført det, vi blev enige om i den interinstitutionelle aftale, nemlig at forbedre spørgetiden. Jeg er glad for, at kommissær Šefčovič er til stede her i aften og selv har oplevet de problemer, vi oplever. Jeg håber derfor, at der vil være en ny dynamik i et forsøg på at nå frem til den situation, vi havde tænkt os, da vi forhandlede den interinstitutionelle aftale.
(Mødet udsat kl. 20.50 og genoptaget kl. 21.00)
