Biologisk mangfoldighed og biosikkerhed (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om
mundtlig forespørgsel af Miroslav Ouzký for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed til Rådet om Rådets strategi for det niende ordinære møde i partskonferencen under konventionen om den biologiske mangfoldighed (COP 9) og det fjerde partsmøde under Cartagena-protokollen om biosikkerhed (COP-MOP 4) - B6-0017/2008) og
mundtlig forespørgsel af Miroslav Ouzký for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed til Kommissionen om Kommissionens strategi for det niende ordinære møde i partskonferencen under konventionen om den biologiske mangfoldighed (COP 9) og det fjerde partsmøde under Cartagena-protokollen om biosikkerhed (COP-MOP 4) - B6-0016/2008).
Miroslav Ouzký
Fru formand, hr. minister, hr. formand for Rådet! Først vil jeg gerne nævne noget, som ikke har noget at gøre med min forespørgsel. Det drejer sig om en klage. Politiet i alle lande betragter det som en del af deres pligter at sikre, at politikere eller parlamentsmedlemmer kan udføre deres arbejde, men det franske politi prøver at hindre medlemmerne af Europa-Parlamentet i at arbejde. Ved indgangen til denne institution forhindrede en politimand mig i at komme ind i Parlamentet, selv efter at han havde set mit kort. Det forlød, at det var for at beskytte en demonstration, der fandt sted uden for indgangen til Parlamentet. Det er en skandale, og jeg håber, at spørgsmålet vil blive diskuteret i Parlamentet. Det har naturligvis ikke noget at gøre med min forespørgsel, men jeg kan forsikre Dem, at jeg ikke ville tale her nu, hvis jeg ikke hurtigt var løbet over til en anden del af bygningen.
På vegne af Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed havde jeg ret til at rette en forespørgsel til både Rådet og Kommissionen om det kommende møde i partskonferencen under konventionen om biologisk mangfoldighed og biosikkerhed i Bonn. Det grundlæggende spørgsmål både til Rådet og Kommissionen drejer sig om at få klarlagt målsætningerne for denne konference. Vi ønsker også at vide, om Rådet og Kommissionen har til hensigt at involvere Europa-Parlamentets medlemmer i konferencen. Jeg må understrege, at vores udvalg ønsker, at man får vedtaget mere end beslutningsforslag og individuelle aftaler. Vi ønsker at vide, hvordan de vil blive gennemført og implementeret, dvs. hvordan de i praksis vil blive ført ud i livet.
Jeg vil gerne spørge, om EU og de europæiske institutioner forstår, at de har en førende rolle at spille i bekæmpelsen af tabet af biodiversiteten. Hvis vi ønsker at være en førende kraft, må vi gøre det helt klart. Jeg vil gerne spørge, om vi forstår, at det er tvingende nødvendigt at finansiere alle disse programmer og beslutninger, og at de ikke kan gennemføres uden en ordentlig finansiel støtte. Jeg håber også, at både Kommissionen og Rådet forstår, hvilke konsekvenser knappe vandressourcer har i Middelhavsregionen, samt konsekvenserne af tørke og klimaforandringer på biodiversiteten som sådan.
Udvalget vil gerne høre, om man vil være særlig opmærksom på hav- og kystbiodiversiteten, og om Kommissionen og Rådet forstår, hvor vigtigt det er at inddrage de regionale og lokale myndigheder samt erhvervslivet i bekæmpelsen af biodiversitetstabet. Jeg vil gerne høre, om vi forstår betydningen af en bæredygtig forvaltning af skovbruget og afgrødedyrkningen, med særlig vægt på bæredygtig produktion af biobrændsel, som er ved at blive et højaktuelt emne. Som De ved, er produktionen af biobrændsel en del af den klimapakke, vi diskuterer nu. En bæredygtig anvendelse og udvikling af biobrændsel er meget vigtigt. På den anden side ved vi, at det har meget negative konsekvenser for biodiversiteten.
Formanden
Tak. Jeg skal viderebringe Deres klage, og De vil så måske blive kontaktet i sagen.
Janez Podobnik
formand for Rådet. - (SL) Tillad mig at takke Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og dets formand, hr. Ouzký, for hans mundtlige forespørgsel til mig, Rådet og kommissionen. Med denne forespørgsel fremhæver De den store betydning, som det meget følsomme problem om biodiversitet har.
Sammen med klimaforandringer er biodiversiteten formandskabets hovedprioritet under miljøopgaverne. Det niende møde i partskonferencen under konventionen om biologisk mangfoldighed (COP 9), som finder sted i Bonn i maj, er derfor en vigtig begivenhed for EU, men også for det slovenske formandskab.
Inden for rammerne af halvandetårsprogrammet for de tyske, portugisiske og slovenske formandskaber har Rådet intensivt forberedt dette vigtige møde, således at det kan blive en succes i form af bedre beskyttelse og bæredygtig anvendelse af biodiversitet på globalt plan. Rådet har understreget, at EU har givet tilsagn om at opfylde den globale målsætning, inden for hvilke det er vores hensigt kraftigt at mindske tabet af biodiversitet inden 2010. Vi arbejder engageret på at leve op til EU-målsætningen om at stoppe tabsraten i biodiversiteten i Europa inden 2010. Mit svar på Deres spørgsmål der derfor et ja. EU ønsker og må bevare sin rolle som verdensleder på dette område.
Rådet har understreget, at EU satser på at spille en aktiv og konstruktiv rolle, og at vi på partskonferencen under konventionen om den biologiske mangfoldighed i maj vil arbejde for at opnå vidtrækkende, men realistiske resultater. Rådet har også sagt, at for at nå den globale biodiversitetsmålsætning inden 2010 er det absolut nødvendigt at fortsætte med yderligere konkrete foranstaltninger på alle niveauer.
Vi må gennemføre konventionen på nationalt og EU-plan. EU har politisk forpligtet sig til at nå alle tre mål under konventionen om biologisk mangfoldighed, dvs. beskyttelse og bæredygtighed i anvendelsen af biodiversitet, adgang til genetiske ressourcer, og at goderne ved deres anvendelse deles.
De beslutninger, der ligger til grund for EU's prioriteter på den niende partskonference, blev først vedtaget i Rådet i juni sidste år og igen i marts i år. Tillad mig at opregne nogle af vores prioriteter. Det er nødvendigt at understrege betydningen af en fremskyndet gennemførelse af alle arbejdsprogrammerne under konventionen om biologisk mangfoldighed, og det er nødvendigt at forbedre synergien mellem vores politik for klimaforandringer og vores politik for biodiversitet for at opnå så mange fælles fordele som muligt. Rådet har hele tiden påpeget, at det er nødvendigt med sammenhæng på alle niveauer i gennemførelsen af internationale aftaler om miljøet.
Vi må understrege, at det er vigtigt på den niende konference at diskutere problemet med produktion, handel og brug af biobrændsel og biomasse og deres virkning på biodiversitet og økosystemfunktioner.. Set i det lys er det endnu vigtigere at få fastlagt bæredygtige kriterier for produktion af biobrændsel. Vi bør understrege betydningen af at få gennemført programmet om skovbiodiversitet og en begrænsning af afskovningen samt nedbrydning af skovøkosystemer. Rådet fremhæver skovenes betydning, når det drejer sig om at tilpasse sig til og mindske klimaforandringerne samt bevare biodiversiteten.
Vi må sikre en hurtig og omfattende gennemførelse af arbejdsprogrammet for beskyttede regioner. Inden for disse rammer må vi give teknisk og finansiel støtte - De spurgte om finansiering - dvs. finansiel støtte til etablerede beskyttede regioner i verden. Det niende møde bør vedtage økologiske kriterier til fastlæggelse af marine områder i dybhavsfarvandene, der har brug for beskyttelse. Det er vigtigt at understrege den private sektors rolle, især de små og mellemstore virksomheder, i gennemførelsen af konventionen.
Til sidst vil jeg gerne påpege, at EU er fast besluttet på fortsat at være aktivt involveret i planlægningen og forhandlingerne om den internationale procedure til sikring af adgang til genetiske ressourcer og deling af de goder, som anvendelsen af dem bringer. EU vil bestræbe sig på at afslutte forhandlingerne før det tiende møde i partskonferencen under konventionen.
Afslutningsvis vil jeg gerne sige, at mere end 20 forskellige emner vil blive diskuteret på mødet. Jeg har kun omtalt de emner, som efter Rådets opfattelse er afgørende for at nå konventionens mål, især biodiversitetsmålsætningen for 2010. Dette møde vil være det sidste før 2010-fristen, så det vil være en skæringsdato for at få vedtaget konkrete foranstaltninger. Da dette møde finder sted i Europa, er det af endnu større betydning for EU at arbejde for vores prioriteter og bestræbelser.
Jeg har også læst Deres beslutningsforslag, som De skal stemme om i Europa-Parlamentet i morgen. Efter vores opfattelse er beslutningsforslaget et godt resume af de vigtigste prioriter og mål, som EU arbejder på at opnå i Bonn.
Margot Wallström
næstformand i Kommissionen. - (SV) Hr. formand! Først vil jeg gerne sige tak til hr. Ouzký for denne meget vigtige forespørgsel. Jeg tror, at vi alle i 2007 bemærkede, hvordan miljøspørgsmål indtog førstepladsen på den politiske dagsorden. Klimaforandringen fik plads i overskrifterne og tag i folks bevidsthed.
Men tabet af biodiversitet er en global trussel, som det er lige så presserende at få gjort noget ved, og de hænger sammen. Klimaforandring og biodiversitet hænger sammen. Hvis vi ikke erkender, at disse to ting hænger sammen, vil det underminere vores bestræbelser på at få gennemført forbedringer på begge områder.
Hvordan kan vi standse tabet af biodiversitet? Jeg mener, at Europa gjorde et vist fremskridt på dette område, da vi gennemførte de aktiviteter, der er dækket af Kommissionens meddelelse i 2006 "Stop for tab af biodiversitet inden 2010 - og fremover". Men det er ikke desto mindre nødvendigt med flere foranstaltninger. Især har vi brug for et større engagement fra andre end naturbeskyttelsessektoren, som f.eks. landbrug, fiskeri og energi.
Et effektivt internationalt samarbejde er også afgørende, og vi vil via konventionen om biologisk mangfoldighed arbejde på at beskytte den globale biodiversitet på verdensplan.
Den niende partskonference under konventionen om biologisk mangfoldighed, som vil blive afholdt samtidig med det fjerde partsmøde under Cartagenaprotokollen om biosikkerhed, giver os en ekstraordinær lejlighed til styrke beskyttelsen af biodiversitet, og da Tyskland er vært og formand for disse møder, har Europa en helt særlig rolle her. Vi vil presse på, for at man fremskynder de internationale bestræbelser på at nå det globale mål om en betydelig nedgang i tabet af biodiversitet inden 2010.
Ved begyndelsen af marts vedtog Rådet konklusionerne for et bredt politisk mandat og de vigtigste prioriteter for EU på disse møder. De kan opsummeres i syv punkter.
For det første ønsker vi at opnå enighed om en fornyet indsats for at øge implementeringen, især gennemførelsen af programmerne for beskyttede områder og skovbiodiversitet under konventionen om biologisk mangfoldighed.
For det andet ønsker vi at sikre, at vi får vedtaget foranstaltninger om tilpasning til og afbødning af klimaforandringerne til støtte for 2010-biodiversitetsmålsætningen. De beslutninger, der skal træffes i Bonn, bør være et bidrag til debatten efter Bali om en reduktion af emissioner, der skyldes afskovning og forringelse af skovene.
For det tredje vil vi arbejde for at få vedtaget kriterier til identificering af sårbare marine områder, der skal beskyttes. Derudover agter vi også at få de berørte parter til at indgå forpligtelser om, hvordan disse kriterier skal gennemføres.
For det fjerde ønsker vi at få udformet internationale retningslinjer, der skal fremme en biodiversitetsvenlig måde at øge produktionen og forbruget af biomasse på, herunder biobrændsel.
For det femte er det vores hensigt at få identificeret de vigtigste dele af en international ordning om adgang til genetiske ressourcer, og om hvordan vi kan dele goderne ved deres anvendelse.
For det sjette ønsker vi en aftale om oprettelse af en international mekanisme om videnskabelig ekspertise på biodiversitetsområdet.
Og for det syvende, og til sidst, vil vi arbejde for en beslutning om ansvar og erstatning i forbindelse med skader, der er opstået på grund af grænseoverskridende bevægelser af levende modificerede organismer.
Kommissionen letter altid parlamentsmedlemmernes inddragelse i fællesskabsdelegationer, der forhandler multilaterale aftaler. Det har jeg selv haft meget positive erfaringer med. Jeg vil være glad for Europa-Parlamentets medlemmers deltagelse i COP 9 og MOP4, som de kaldes i den sprogbrug, vi anvender i denne sammenhæng. Det interesserer mig naturligvis at høre om Deres prioriteter og forventninger til disse møder.
Pilar del Castillo Vera
Hr. formand, hr. minister, fru kommissær! Her i eftermiddag taler jeg på vegne af fru Gutiérrez-Cortines.
Jeg vil starte med at sige, at Europa-Parlamentet klart og ubetinget støtter FN-partskonferencen under konventionen om biologisk mangfoldighed.
I den forbindelse vil jeg gerne understege, at beslutningsforslaget, som vi skal stemme om i morgen, er et forsøg på at styrke den internationale konferences vigtigste målsætninger og hensigter som følger: for det første sikre den bedst mulige beskyttelse af fauna og flora, for det andet fremme en bæredygtig anvendelse af jord for at bevare arterne og naturen, og til sidst bevare vores naturlige genetiske kapital.
I den henseende er der en række bevaringsprogrammer, som vi bør tage i betragtning, især de modeller der allerede anvendes i EU. Her tænker jeg især på Natura 2000 og habitatdirektiverne, som har vist sig at være særdeles nyttige.
Jeg mener også, at vi bør have en samlet tilgang til vores arbejde og bruge integrerede fleksible modeller, for når det kommer til stykket udgør naturen et dynamisk system, der hele tiden udvikler sig, og som påvirkes af alle de krav man stiller til den både inden for landbruget og på andre områder.
Jeg mener også, at man bør bruge flere kriterier, der er baseret på videnskab og uddannelse, og at alle økonomiske og gennemførlighedsrelaterede aspekter bør tages i betragtning.
Andre vigtige spørgsmål er ejernes mening og incitamenter for ejere, og jeg har to spørgsmål til Kommissionen. Hvordan ser man på anvendelsen af videnskabelige metoder til at katalogisere og identificere forskellige arter eller områder, der skal bevares? Hvordan ser man på incitamenter for ejere på alle niveauer?
María Sornosa Martínez
for PSE-Gruppen. - (ES) Hr. formand, hr. minister, fru kommissær! Vi ved alle, at tab af biologisk mangfoldighed har omfattende miljømæssige, sociale, økonomiske og kulturelle konsekvenser, som yderligere forværres af klimaforandringernes negative påvirkning.
Følgerne af denne situation rammer de fattigste endnu hårdere. Konventionen om biologisk mangfoldighed er verdens vigtigste retlige instrument til bekæmpelse af biodiversitetstabet. Men der er her et problem. Mangelen på finansielle ressourcer er en hovedanstødssten for at nå konventionens mål. Jeg opfordrer derfor både Rådet og Kommissionen til at fremme finansiering til bevarelse af den biologiske mangfoldighed i alle de relevante budgetter under deres kompetence.
Jeg vil gerne fremhæve visse aspekter, som beslutningsforslaget lægger særlig vægt på. Det drejer sig om anerkendelse af det konstante tab af biodiversitet i EU, som nu er indiskutabelt, bestræbelserne på at få vedtaget en retfærdig, rimelig og juridisk bindende international ordning for adgang til genetiske ressourcer og deling af deres fordele, og abejde for bedre gennemførelse af de eksisterende forpligtelser vedrørende bæredygtig forvaltning og bevaring af den marine biodiversitet med henblik på at beskytte den mod destruktiv praksis og ikkebæredygtigt fiskeri, der påvirker de marine økosystemer.
Jeg vil gerne slutte med at sige, at tiden nu er inde til at handle og prøve på at løse alle disse problemer. Jeg tror, der stadigvæk er tid, men vi ved alle, at tiden arbejde imod os og imod den biodiversitet, som vi ønsker at beskytte.
Johannes Lebech
for ALDE-Gruppen. - Hr. formand! Det niende COP-møde om biodiversitet kunne næsten ikke komme på et bedre tidspunkt. I de sidste uger er der blevet sagt og skrevet meget om biobrændstof, og lad det være helt klart: Biobrændstof må ikke produceres på bekostning af biodiversitet. Lige nu behandler vi jo Kommissionens forslag til direktiv, der skal fremme brugen af vedvarende energi, deriblandt biobrændstof. Parlamentet skal sørge for at opstille strenge kriterier for den miljømæssige bæredygtighed ved fremstilling af dette brændstof. Vi opnår ikke noget i kampen mod den globale opvarmning, hvis vi reducerer udledningen af CO2 fra biler og samtidig øger udledningen af CO2, fordi vi fælder skove og planter til benzin og dermed frigør store mængder CO2 fra jordbunden. Mødet i Bonn bliver en oplagt mulighed for at understrege vigtigheden af, at produktionen af biobrændstof skal kædes sammen med bæredygtighedskravet i EU og uden for EU.
I 2002 forpligtede parterne sig til kraftigt at reducere tabet af biodiversitet inden 2010 på det globale, regionale og nationale plan. Det er vigtigt, at parterne fortsat arbejder for det mål. De Forenede Nationers konvention om den biologiske mangfoldighed er den globale ramme for beskyttelsen af biodiversiteten. Desværre ender mange internationale aftaler med den laveste fællesnævner. Det er ikke acceptabelt, når det gælder beskyttelsen af naturen. EU skal sætte høje standarder for sig selv og prøve at hæve standarden i de internationale aftaler. Når det gælder beskyttelsen af biodiversitet, skal også EU gøre det bedre. Lige nu siger vi sommetider ét og gør noget andet. Det kan svække vores troværdighed. Alligevel skal Kommissionen og medlemslandene presse på for at få styrket beskyttelsen af biodiversiteten især i skov- og landbrugsområder, da disse områder er specielt udsatte, nu hvor der bliver produceret mere og mere biobrændstof.
Hvordan sikrer vi, at det ikke bliver et enten-eller, når det gælder biodiversitet og biobrændstof? Det gør vi ved at stille strenge krav. Så er det måske muligt at få begge dele. COP 9 skal være med til at sikre dette.
Zdzisław Zbigniew Podkański
Hr. formand! Bevarelse af den biologiske mangfoldighed er en udfordring for verden i dag. Det er ikke kun skønhed, det drejer sig om, men også balance i naturen og menneskehedens velfærd.
Vi har i mange år kendt problemet med kemisk kontamination og andre skadelige virkninger af civilisationen, som f.eks. forværring af miljøet, klimaforandring, forurening, afskovning og skade på levesteder. Drivhusgaseffekten er blevet et aktuelt emne på det sidste. Men desværre har man ignoreret problemet med biologisk kontamination forårsaget af genetisk modificerede organismer, og her er vi alle ansvarlige. Vi har overset, at mens kemisk kontamination kan vendes med tiden, er den biologiske kontamination ofte uigenkaldelig.
Vi må derfor træffe en utvetydig beslutning om, om vi går ind for biologisk mangfoldighed, eller om vi er for gmo'er. Vi må beslutte, hvad der er vigtigst for os: mennesker og miljøet eller Monsantos og lignende selskabers interesser, selskaber som tjener styrtende på gmo'er. Hvis vi ønsker at bevare den biologiske mangfoldighed, må vi også sikre, at man får identificeret de naturlige arter, der er mest truet. Det vil så være muligt at fastlægge nogle mål for deres beskyttelse og forhindre, at andre arter bliver udryddet i fremtiden. Vi må huske på, at det er let at forvolde skade, men ofte umuligt at reparere.
Marie Anne Isler Béguin
Hr. formand! Det er naturligvis ikke første gang, at vi diskuterer biodiversitet, og at vi beder Rådet og Kommissionen om at forsvare biodiversiteten. Det er et positivt skridt, at det er lykkedes os at gøre klimaforandringerne til en EU-prioritet, men vi må erkende, at konventionerne om biologisk mangfoldighed og ørkendannelse til en vis grad er blevet overskygget af klimaforandringerne.
Vi ved, hvor vigtig biodiversitet er, eller i sidste ende naturbeskyttelse er for vores overlevelse, for vi kan se, at til trods for de foranstaltninger, der er truffet på europæisk eller globalt plan, fortsætter undergravningen af biodiversiteten, og udryddelsen af arterne fortsætter. Vi må se kendsgerningerne i øjnene. Vi kan måske prøve at begrænse klimaforandringerne, men man kan ikke sige det samme om arterne. Når en art først er uddød, så er det det. Den er forsvundet for altid.
Dette spørgsmål, denne kendsgerning må inddrages fuldt ud. Når vi f.eks. ved, at vi har fremragende redskaber som Natura 2000 og fugle- og habitatdirektiverne til at bekæmpe nedgangen i biodiversiteten i EU, og når vi i dag kan se, at der stadig er visse medlemsstater, der tøver med at gennemføre Nature 2000, som ikke gerne ønsker at betale for Natura 2000, er det klart, at vi stadig har lang vej igen.
Derfor håber jeg inderligt, at Kommissionen fortsat vil støtte Natura 2000 og fortsætte med at støtte disse to direktiver. Jeg vil også bede om, at De inden for rammerne af Bonnkonventionen fastlægger kriterier for biobrændsel, men også kræver og opnår enighed om oprettelse af en gruppe af regeringseksperter om biodiversitet, som IPCC om klimaforandring, for vi ville kunne hjælpe andre med at indføre de foranstaltninger, som vi selv indfører, men som de endnu ikke har indført.
Jens Holm
Man skønner, at der er ca. 14 millioner forskellige arter af dyr og planter på jorden. Det viser, hvor fantastisk en planet vi har, og hvilket ansvar vi har for at tage vare om den. Men denne biologiske mangfoldighed er truet. Over 30.000 arter er i dag truet med udryddelse. Den største trussel er vi mennesker og det økonomiske system, vi har opbygget, som hviler på konstant vækst og forbrug. Det mener vi, at vi kan opnå gennem konkurrence i stedet for planlægning, og gennem transport i stedet for lokal produktion. Det er derfor ikke noget under, at vi nu står med en klimatisk katastrofe og biologisk forarmelse.
Vi kunne vende denne tendens. Det er naturligvis godt, at EU og dets medlemsstater har undertegnet FN-konventionen om biologisk mangfoldighed, og det er et vigtigt redskab, som vi kan bruge. Vi forpligter os herved til at udarbejde handlingsplaner om beskyttelse af den biologiske mangfoldighed og etablere et globalt net af beskyttede områder på land og på havet. Det er blot et eksempel. Men ikke desto mindre er der stadig meget, der skal gøres på EU-plan. Vi må tage fat på de grundlæggende problemer, ellers vil vi aldrig kunne løse vores miljøproblemer.
Jeg vil gerne fremhæve tre områder. Transportvanvid - EU er baseret på, at der ikke indføres hindringer mellem medlemsstaterne. En vare skal produceres, hvor det er billigst. Mellem 1993 og 2000 alene så vi en stigning på hele 30 % i langdistancelastbiltrafikken. Når EU og medlemsstaterne yder støtte til infrastruktur, får motorveje altid tildelt mere en de bæredygtige transportmidler. I det tidligere Østeuropa, de nye medlemsstater, fører EU en sand asfaltpolitik med kæmpestore subsidier til motorveje. Det er jernbanerne, der burde hjælpes, ikke motorvejene. Derfor siger jeg til Kommissionen: se på støttepolitikken.
Når vi nu taler om støtte, så kunne der gøres umådeligt meget i forbindelse med landbrugsstøtten, der er på 55 milliarder euro om året. Der burde ikke udbetales støtte, som har direkte negativ virkning på miljøet, og landbrugsstøtte burde øremærkes til miljøforanstaltninger og økologisk landbrug. Hovedmålsætningen for landbrugspolitikken burde være biologisk mangfoldighed og klimasmarte løsninger, ikke et maksimalt udbytte.
Et tredje grundlæggende problem, som der må gøres noget ved, er det indre marked. Jeg ved, at det er helligbrøde, når jeg siger det, men EU kan simpelthen ikke tillade, at markedet fortsat har større betydning end en progressiv miljøpolitik. For nogle uger siden svarede kommissær Verheugen mig, at i de sidste fem år har Kommissionen indbragt flere lande for EF-Domstolen, og19 gange var det i sager om miljø eller folkesundhed. Det virkeligt skræmmende er, at Domstolen fulgte Kommissionens linje i alle 19 sager. Sagt med andre ord: Medlemsstaterne havde ikke lov til at gennemføre foranstaltninger til beskyttelse af miljøet eller folkesundheden. Hvis vi virkelig er seriøse, må vi have en miljøgaranti, der er dette navn værdigt. Det har vi ikke nu, og desværre vil Lissabontraktaten heller ikke give os en sådan politik. Også her vil markedspolitikken dominere.
Til sidst vil jeg gerne sige, at vi i vores beslutningsforslag kræver bæredygtighedsstandarder for biobrændsel. Jeg vil gerne benytte lejligheden til at stille følgende spørgsmål, måske især til Rådet: Er De rede til at at udarbejde ikke bare miljøkriterier, men også sociale standarder for biobrændsel, f.eks. garanti for en acceptabel løn, fagforeningsrettigheder osv., for det biobrændsel vi importerer til EU?
Johannes Blokland
for IND/DEM-Gruppen. - (NL) Hr. formand, hr. formand for Rådet, fru kommissær! For to uger siden repræsenterede jeg Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og Det Midlertidig Udvalg om Klimaforandringer på det uformelle Rådsmøde (miljø) i Slovenien. De to vigtigste punkter var klimaforandringer og beskyttelse af biodiversiteten. Hovedvægten blev lagt på biodiversitet, biomasse og biobrændsel i forbindelse med biodiversitet i skovene. Drøftelsen drejede sig om det potentiale, biomasse fra skove har i energiforsyningen, især andengenerationsbiobrændslet, og bæredygtighedskriterierne for anvendelse af biomasse fra skove. Det var et vellykket møde, og det kan vi takke den slovenske formand, hr. Podobnic, for.
Vi kan se, at mange arte er truet med udryddelse på grund af afskovning og ulovlig fældning. Deres miljø bliver radikalt ændret, og de kan derfor ikke overleve. Skovene er levested for en lang række forskellige plante- og dyrearter. Det er derfor altafgørende så vidt muligt at få sat en stopper for afskovningen for at beskytte biodiversiteten. Det gælder ikke kun for lande uden for EU, men bestemt også for de europæiske medlemsstater. Man bør fremme en god skovbrugsforvaltning, især fordi skovene også har stor værdi på andre områder. Afskovning forvolder også alvorlig jorderosion, i hvert fald i bjergregioner, og ødelægger vandbalancen, og det har ligeledes store konsekvenser for biodiversiteten.
Den globale opvarmning kan også påvirke antallet af arter. Der sker en betydelig ændring i fordelingen af arterne, og det medfører, at visse arter er alvorligt truet, især i de nordlige regioner. Skovning i tropiske områder synes kun at øge opvarmningen, delvist fordi det i betydeligt omfang reducerer oplagringskapaciteten af CO2. Imidlertid viser undersøgelser, der er blevet offentliggjort i Nature and Science f.eks., at hvis man øger skovbevoksningen, resulterer det i større udledning af metan, en drivhusgas der er 23 gange så stærk som CO2. Der sker en større udledning af metan, jo mere temperaturen stiger, og jo mere solskin der er. Især i de tropiske områder udledes der betydeligt mere metan Når der plantes flere skove, øges optagelsen af CO2, men en del af optagelsen af CO2 bliver udlignet af en stigning i udledningen af metan. Ikke desto mindre er balancen positiv, ikke mindst i de ikketropiske egne.
Jeg vil gerne slutte med at sige, at de faktorer, jeg har nævnt, og som negativt påvirker biodiversiteten, desværre bliver forværret af produktionen af biobrændsel, som især har negative virkninger på de tropiske regnskove. Skove, som er hjem for mange forskellige arter, bliver erstattet af beplantninger, der omfatter meget få arter. De har endvidere meget negative konsekvenser i form af drivhusgasser, optagelseskapacitet og fødevarepriser. Jeg er glad for, at det er kommet med i beslutningsforslaget. Under alle omstændigheder må vi holde et vågent øje med andengenerationsbiobrændslet.
Formanden
Bare fordi De har skrevet det ned, betyder det ikke, at De behøver at læse det hele op, hvis der ikke er tid nok.
Avril Doyle
(EN) Hr. formand! I lyset af denne debat, og fordi det i går var Jordens Dag, vil jeg gerne fremhæve, at der er et presserende behov for bedre at forstå begrebet biodiversitet, og hvilke konsekvenser det har for vores samfund. Det er et begreb, som man ikke forstår særlig godt.
Næsten alle jordens økosystemer og deres funktioner er blevet dramatisk ændret af menneskers handling. Tabet af biodiversiteten foregår nu hurtigere end nogensinde før i menneskehedens historie, og der er ingen tegn på, at denne proces vil gå langsommere. 2010 - hvordan har du det?
Mange dyre- og plantearter har set en nedgang i deres antal og geografisk spredning. Det er en naturlig del af jordens historie, at arter uddør, men menneskets aktiviteter har i de seneste år øget den fart, hvormed de uddør, mindst hundrede gange sammenlignet med naturens tempo. Inden for visse grupper, som man har studeret grundigt, er mellem 12 % og 52 % af arterne truet med udryddelse i medfør af IUCN's røde liste. Generelt er det sådan, at de mest truede arter er dem, der ligger i den øverste ende af fødekæden, hvor tætheden i bestanden er lav, som lever længere, reproducerer sig selv langsomt, og som lever inden for et begrænset geografisk område.
Inden for mange arter, f.eks. amfibier, afrikanske pattedyr og fugle i landbrugsområder, har de fleste arter set en nedgang i størrelsen af bestandene og i deres geografiske spredning. Hvis der er undtagelser, skyldes det næsten altid menneskelig indgriben, f.eks. beskyttelse i reservater, eller at det drejer sig om arter, som generelt trives i menneskedominerede landskaber.
Der er behov for at gøre folk bekendt med, at de sætter større og større økologiske fodspor, at det er et spørgsmål, der rækker langt ud over EU's grænser, og at vores livsstil har direkte konsekvenser for de indfødte befolkninger i udviklingslandene. I dag har de fleste af os i det mindste en smule forståelse af, hvor omfattende problemet med klimaforandringer er, men der er mange, der endnu ikke har indset, at der består en forbindelse mellem klimaforandringer og tab af biodiversitet.
I virkeligheden må vi her på det område sammenkæde arbejdet under konventionen om biologisk mangfoldighed med arbejdet i partskonferencen om klimaforandringer. Ja, jeg vil gå så langt som at spørge, om vi stadig behøver en alene stående COP om biodiversitet. Det er et spørgsmål, der bør diskuteres, og jeg deltog i COP sidste år i New York.
Ja, jeg er enig i, at vi må støtte biodiversiteten med foranstaltninger, der minimerer klimaforandringerne og foretager tilpasninger til dem, herunder afskovning. Jeg er glad for kommissær Wallströms kommentarer om den marine biodiversitet. Vi må herunder medtage koldvandskoraller og undersøiske bjerge, som er hjemsted for rige og ofte unikke økosystemer. Der er meget store huller i vores videnskabelige viden om klimaforandringernes indvirkning på marine områder. Vi må huske på, at mere end 70 % af jordens overflade er dækket af have, 97 % af hele jordens vand befinder sig i havene, og havene repræsenterer 99 % af jordens levesteder.
Nu skal jeg slutte, hr. formand, så jeg ikke øger Deres blodtryk yderligere. Lad os være ærlige over for hinanden. Det vil være umuligt at nå de mål, der blev fastlagt i Johannesburg for seks år siden. Lad os holde op med at narre os selv og standse snakken.
Anne Ferreira
(FR) Hr. formand, fru kommissær, hr. minister, mine damer og herrer! Miljøudvalget har vedtaget et virkeligt godt beslutningsforslag, og jeg håber, at Kommissionen og medlemsstaterne vil efterkomme de forskellige henstillinger, det indeholder, især opfordringen til at udvise lederskab og overbevisning på konferencen i Bonn, men også om at gøre en indsats inden for deres områder for at standse tabet af biodiversitet i EU inden 2010.
Jeg vil gerne komme ind på tre ting nævnt i beslutningsforslaget. Det første drejer sig om biobrændsel, og nogle af mine kolleger har allerede nævnt dette. Biobrændsel har en betydelig miljømæssig indvirkning på skove og landbrugsjord, og en fortsat udvikling af biobrændsel vil have stigende indvirkning på fødevareressourcerne. Der bør ikke være nogen konkurrence mellem en landbrugsproduktion bestemt til fødevarer og og den, der er bestemt til industrien, enten det drejer sig om produktion af biobrændsel eller den agrokemiske industri. Forbindelsen mellem fødevarer og landbrug bør klart etableres.
Det næste punkt vedrører den marine biodiversitet. Vi har været meget langsomme på dette område. Jeg støtter fuld ud beslutningsforslagets opfordring til at handle hurtigt, og især til at oprette marine beskyttede områder.
Det sidste punkt drejer sig om gmo'er. Vi har nu undersøgelser, der viser, at de har en negativ indvirkning på miljøet og især på jordbunden. Vi ved, at spredningen af gmo'er fører til forurening af de traditionelle afgrøder, og det forhindrer bevarelsen af biodiversitet.
En anden ting, der giver anledning til bekymring, er den industrielle koncentration inden for frøsektoren og det faktum, at den kontrolleres af nogle få multinationale selskaber. Det er en situation, som Kommissionen og medlemsstaterne ikke må ignorere.
Til sidst vil jeg gerne nævne, at partskonferencen i Curitiba, Brasilien, i marts 2006 besluttede at opretholde moratoriet for terminatorfrø. Det var en fremragende beslutning, men nu ville det måske være på tide at overveje, om moratoriet er tilstrækkeligt, eller om vi måske skulle forbyde anvendelsen af denne form for gensplejsede frø, der kun kan bruges en gang.
Hvad agter Kommissionen og medlemsstaterne at gøre i forbindelse med disse punkter på partskonferencen i Bonn? Har De allerede en forestilling om, hvilke bæredygtighedskriterier for biobrændsel man vil kunne fremlægge i Bonn?
Marios Matsakis
(EN) Hr. formand! Som fru Doyle tidligere troede jeg, at jeg havde længere tid, men jeg vil benytte mig af Deres generositet og nøjes med halvandet minut.
Biodiversitet er altafgørende for at sikre, at jordens økosystemer kan overleve, og for at vi kan bevare en uvurderlig genetisk pulje af distinkte arter og specifikke egenskaber. Parlamentet har endnu en gang givet udtryk for sin bekymring over biodiversitetstabet i sit beslutningsforslag af 22. maj 2007, men jeg er ked af at måtte sige, at en af hovedhindringerne for at få standset biodiversitetstabet er manglende effektiv handling fra både Kommissionens og Rådets side. De giver begge det indtryk, at det stort set kun er i teorien, at de er bekymrede over dette spørgsmål, men i praksis lider de under mangel på vilje og beslutsomhed til at sikre, at de relevante direktiver i realiteten bliver ført ud i livet, og at man lever op til både internationale og interne forpligtelser.
Lad os håbe, at Kommissionen og Rådet selv på dette sene stadie vil handle afgørende og konstruktivt for effektivt at beskytte biodiversiteten. Det kan de gøre ved at indtage en fast holdning i Bonn.
Formanden
Hr. Matsakis! Både Fru Doyle og Deres gruppe havde angivet den taletid, jeg angav. Det er altså Deres gruppes indgivelse af taletid og forkerte kommunikation til Dem, det drejer sig om, for jeg bruger altid den regel, at hvis et medlem taler på et sprog, som ikke er hans eget, får han altid ekstra taletid - og ikke bare på engelsk.
Hiltrud Breyer
(DE) Hr. formand! Alle dem, der har talt her, har givet udtryk for, at vi ønsker større beskyttelse af arterne og mere biodiversitet. Vi ved, at naturbevaringsdirektiverne og nettet af naturbevaringsområder, der blev oprettet med Natura 2000, er en succeshistorie for EU. Men alle disse smukke ord og alle disse tilsagn må ikke aflede opmærksomheden fra, at som De har sagt, fru kommissær, er det ikke blot klimaspørgsmålet, der har domineret overskrifterne, men desværre også bevarelse af arter og naturen.
Alt for ofte fremstilles truede arter som plager, der standser eller skaber hindringer for byggeprojekter. Det er derfor, at jeg finder det skammeligt, at i Tyskland af alle lande, og som skal være vært for partskonferencen, har de konservativt ledede regeringer i delstater som Hessen og Niedersachsen startet et initiativ i Forbundsrådet, som er et angreb på denne europæiske succeshistorie.
Det fratager Tyskland enhver troværdighed at kræve flere naturbevaringssområder og mere beskyttelse af truede arter i de fattigere lande, samtidig med at man forsøger at udvande naturbeskyttelsen i EU. Men det er desværre ikke kun Tyskland. Lige pludselig holdt Den Liberale Gruppe i Europa-Parlamentet et seminar om spørgsmålet. Hr. Stoibers angreb på naturbeskyttelsen i EU blev ført på nøjagtig samme måde, under påskud af forenkling.
Jeg forventer, at De, fru kommissær, endnu en gang giver et klart tilsagn til EU om, at ethvert forsøg ...
(Formanden afbrød taleren)
Péter Olajos
(HU) Hr. formand! Hr. Matsakis har allerede nævnt problemet med gennemførelsen, og jeg vil gerne komme med nogle eksempler. I Europa og Det Karpatiske Bassin bliver beskyttelsen af vores skove en større og større udfordring. Nogle steder bliver der sat ild til skovene, andre steder bliver de udryddet eller ganske enkelt stjålet. I Karpaterne, eller f.eks. i Sajólád, er 30-40 % af skovene allerede blevet stjålet. Ulovlig fældning reducerer biodiversiteten, forårsager erosion og bidrager til 20 % af drivhusgasudledningerne. For at få dette bragt til ophør sendte fire af vores parlamentsmedlemmer en skriftlig erklæring til Kommissionen om en lov, der ville tillade, at kun tømmer og træprodukter, der stammer fra lovlig og kontrolleret fældning, kan sælges i EU. Jeg vil bede mine kolleger i Parlamentet om at skrive under til støtte for erklæringen af den 23.
Det er en vigtig national målsætning at bevare biodiversiteten. Den ungarske regerings holdning til respekt for Natura 2000-områder er af en sådan art, at i denne uge hvor vi fejrer Jordens Dag, blev det centraleuropæiske rally, en del af Dakarserien, uhindret organiseret gennem områder, der er under øget miljøbeskyttelse, og endog gennem Natura 2000-områder. Der blev ikke lavet nogen miljøvurdering, ingen planer for retablering eller beskyttelse, og der forelå endog ikke nogen tilladelse til at organisere dette løb. Ingen indtægt kan kompensere for de miljøskader, dette forvolder. Men vi klarer os heller ikke bedre med vores fugle. For blot to uger siden sendte Kommissionen Ungarn en endelig skriftlig advarsel. Det blev gjort, fordi Ungarn ikke havde indført nationale foranstaltninger til beskyttelse af vilde fugle.
Men jeg ønsker ikke kun at komme med dårlige eksempler. For nylig blev en enestående frivillig aftale undertegnet i Ungarn, takket være mit initiativ, om at standse tabet af fugleliv forårsaget af luftbårne elkabler. I medfør af dette projekt om en himmel uden hindringer blev offentligheden, elindustrien og staten enige om, at ved at organisere kabler, isolering osv. ville vi få en sikker "himmelkorridor" for fugle i Ungarn inden 2020. Det er en banebrydende aftale af stor betydning, og det fortjener Europas opmærksomhed og støtte.
Magor Imre Csibi
(RO) Hr. formand! På partskonferencens møde i Bonn under konventionen om biologisk mangfoldighed vil spørgsmålet om skovbiodiversitet også blive diskuteret.
Det er et følsomt spørgsmål, som man endnu ikke har fundet nogen bæredygtig løsning på. Skovbiodiversiteten er truet af ulovlig skovrydning globalt. Virkningen heraf er et betydeligt, næsten uigenkaldeligt tab af biodiversitet. Derudover repræsenterer afskovning den tredjestørste faktor i den globale opvarmning.
Fiskeriudvalget udtrykte sin holdning til afskovningens betydelige indvirkning på klimaet, de langsigtede økonomiske fordele ved og betydningen af at bevare skovene intakt i sit beslutningsforslag af 27. november 2007 om handel og klimaforandringer.
Jeg er også glad for EU's initiativ til en handlingsplan om retshåndhævelse, god forvaltningspraksis og handel på skovbrugsområdet.
Jeg har nævnt den europæiske indsats, som desværre ikke medførte de påtænkte resultater. I forbindelse med gennemførelsen af handlingsplanen lykkedes det f.eks. ikke for 70 % af EU-landene at gennemføre noget som helst før april 2007.
Vi må finde en global løsning så hurtigt som muligt. Jeg opfordrer EU's delegerede på konferencen i Bonn til at støtte, at man får udarbejdet en standarddefinition på, hvad ulovlig fældning betyder, og det ville kunne bidrage til en rational anvendelse af skovene.
Derudover vil jeg opfordre til, at man starter drøftelser om oprettelsen af en global mekanisme, der skal overvåge fældning af skove og handel med tømmer.
Richard Seeber
(DE) Hr. formand! EU's slogan er "Forenet i mangfoldighed", men som vi ved, er der i den naturlige verden sket en alarmerende nedgang i denne mangfoldighed i de sidste 150 år. Tabsraterne er nu mellem 1.000 og 10.000 gange højere end gennemsnittet i hele jordens historie. Den Internationale Naturbeskyttelsesorganisation (IUCN) opregner for øjeblikket 15.600 udryddelsestruede arter i verden. Organisationen for Ernæring og Landbrug (FAO) skønner, at de største producentlande af hvede og majs har tabt mere end 80 % af deres oprindelige varianter, og disse tal er kun toppen af isbjerget, for vi ved, at for indeværende er kun ca. 1.7 millioner af verdens anslåede 13 millioner levende arter blevet identificeret og beskrevet. Vi ved også, at klimaforandringerne forværrer situationen. Men vi er ligeledes klar over, at dette tab af vores biologiske mangfoldighed begrænser vores evne til især at reagere på klimaforandringerne. Så vi står i et vanskeligt dilemma.
Jeg må derfor desværre spørge Kommissionen om, hvorfor vi ikke indfører mainstreaming for bæredygtighed og artsdiversitet i alle vores politikker. Hvorfor foregår der ikke mere forskning og udvikling i spørgsmålet om sameksistens mellem arterne og menneskene?
Når man følger denne debat, kunne man få det indtryk, at det er nok at oprette nogle få habitatområder og beskytte fuglene. Men det er bare toppen af isbjerget. Hvorfor prøver vi ikke at få vores medborgere til at engagere sig i disse opgaver, som vi alle må være med til at løse? Kommissionen har sit hjemmearbejde at lave her, og det samme gælder for os her i Europa-Parlamentet og i Rådet. Det er ikke nok bare at tage til konferencer og undertegne erklæringer. Det er på tide at handle, og det betyder handle sammen.
Anders Wijkman
Hr. formand! Jeg tror, der er en ting der må gøres for at standse tabet af biodiversitet. Det ville være at standse ødelæggelsen af de tropiske skove. Hvert år forsvinder mellem 14 og 15 millioner ha. Vi har diskuteret det spørgsmål i årevis uden noget reelt fremskridt.
Det virkelige problem er, at økosystemfunktionerne, hvad enten det drejer sig og kulstofoptagelse, biodiversitet eller regulering af det regionale klima- eller hydrologiske system, ikke har nogen værdi på markedet. Det er en mangel ved vores økonomiske model, og så længe vi ikke yder kompensation til skovejerne for disse værdier, så at det ikke er mere rentabelt at fælde skove end at bevare dem, vil vi se den samme afskovningsrate fortsætte.
Der er en løsning: Medtag skovene i emissionshandelen. Kommissionen er imidlertid imod dette, og De har Deres grunde. Problemet er, at De ikke giver noget alternativ, og vi ved alle, at der er meget begrænsede finansielle ressourcer under konventionen om biologisk mangfoldighed, og det er heller ikke sandsynligt, at der kommer flere i fremtiden.
Jeg ved, at Kommissionen er lige så bekymret over afskovningen i troperne, som vi er, men problemet er, hvilke alternativer har vi. Vi har brug for en pakke. Vi har brug for en omfattende tilgang til klimaforandringerne, kulstofoptagelse, biodiversitet og beskyttelse af de fattiges levebrød. Det ville kræve, at generaldirektoratet for miljø og generaldirektoratet for udvikling arbejder tæt sammen. Det er indtil videre ikke sket. De bedes give os et alternativ, så vi kan få noget på bordet, som vi kan diskutere, ellers er jeg bange for, at afskovningen og tabet af biodiversitet vil fortsætte.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Hr. formand! Landbrugsproduktionen er blevet mere intensiv for at imødekomme den stigende efterspørgsel på landbrugsvarer og råvarer, der produceres til andet end forbrug. Denne intensivering skyldes især produktionen af biobrændsel og biomasse. Vi ved, at intensivt landbrug skader den biologiske mangfoldighed. På den baggrund må vi spørge, hvordan vi kan forlige bevarelsen af den biologiske mangfoldighed med en intensiv udvikling af økonomien og infrastrukturerne.
En moderne forvaltning af biologisk mangfoldighed kræver øget kontrol med de processer, der udvikles, og passende investering i videnskabelig forskning. Vi har nydt godt af den økonomiske udvikling, og vi bør derfor hellige en del af fordelene, dvs. en del af den fortjeneste, vi har set, på at bevare den biologiske mangfoldighed. Kort sagt må vi erkende, at det kræver handling på både globalt og lokalt plan at bevare og beskytte miljøet. Vi bør alle handle individuelt, og det må også hele økonomiske sektorer gøre. Det er en udfordring for os alle.
Paul Rübig
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Det ville interessere mig at høre, om Kommissionen allerede har gjort sig overvejelser om, hvordan vi kan komme videre med sundhedstjekket af landbrugspolitikken, især inden for de kommende finansoverslag. Vedvarende energi og biobrændsel er naturligvis store udfordringer for os, og de bør indarbejdes i sundhedstjekkets finansielle ramme.
Dette vil også spille en større rolle i forbindelse med CO2-udviklingen, som vi naturligvis er forpligtet til at nedbringe i medfør af Kyotoprotokollen.
Hubert Pirker
(DE) Hr. formand! Vi drøfter, hvordan vi kan bevare den biologiske mangfoldighed for den næste generation, men samtidig vedtager vi foranstaltninger, der virker mod hensigten. Efter den første begejstring i forbindelse med produktionen af agrodiesel, ved vi nu, at det har negative virkninger, ikke bare fordi der er brug for 9.000 liter vand til at producere en liter agrodiesel, og at det forårsager udledninger af kvælstofoxider, som er langt skadeligere end CO2. Vi ved også, at dyrkning af energiafgrøder bringer diversiteten af arterne i fare og endog ødelægger den.
I lyset af denne nye viden og for at bevare biodiversiteten overvejer De da at suspendere de beslutninger, vi har truffet, om tilsætning af agrodiesel til konventionelt brændstof? Overvejer De at investere i ny forskning og måske udvikle en alternativ strategi, da vi nu kender de negative virkninger og resultater?
Janez Podobnik
formand for Rådet. - (SL) Hr. formand! Jeg vil først sig Dem tak for en meget engageret debat. Jeg er enig med Dem i, at det er en virkelig kunst at tale klart, kortfattet og enkelt om et så alvorligt og komplekst spørgsmål som biodiversitet. Hr. formand! Det var en af grundene til, at De havde problemer med at få alting til at passe til den tid, der var til rådighed for forhandlingen.
Lad mig ganske kort kommentere forhandlingen. Jeg vil begynde med den første konstatering, hvor De bekræftede Rådet i dets holdning om, at klimaforandringer og indvirkningen på biodiversiteten hænger sammen. Deres debat var vidtrækkende og kom ind på de utallige spørgsmål, der vedrører det snævrere indhold for mødet i Bonn. Den omhandlede også det moderne menneskes livsstil i det 21. århundrede, begyndende med affalds- og transportpolitik og videre til spørgsmålet om bæredygtig produktion, bæredygtigt forbrug osv.
Jeg kan forsikre Dem for, at det er min personlige overbevisning, at EU har gode mekanismer på plads, og vi har de nødvendige foranstaltninger. Jeg sagde allerede i min indledning, at vores hovedmål var at være til stede i Bonn og arbejde for implementering, en realistisk holdning og at vi kan fortsætte vores vej fra ord til handling.
De spurgte om finansielle ressourcer. Vi har fastlagt og er blevet enige om finansielle mekanismer på europæisk plan. Jeg vil gerne understrege, at Rådet i Bonn vil arbejde for nye og innovative finansielle ressourcer. Her mener jeg globalt og ikke kun på europæisk plan. Jeg vil gerne fremhæve, at det er nødvendigt at sammenkæde de sektorer, der påvirker biodiversiteten. Især vil jeg gerne understrege den private sektors rolle. De tre formandskaber, nemlig Tyskland, Portugal og Slovenien har bestræbt sig på at sikre, at spørgsmålet om den private sektors inddragen i biodiversitetsproblemet vil blive rejst i Bonn. Konferencen om erhvervslivet og biodiversitet i Portugal var en stor succes. Vi håber, at vi i Bonn kan bygge videre på de løsninger, der blev foreslået i Portugal.
Jeg vil gerne takke hr. Blokland, som nævnte det uformelle miljøministermøde i Ljubljana. Hr. Blokland deltog på vegne af to af Deres udvalg, og det vil jeg gerne takke ham for. Vi behandlede spørgsmålet om skove, bæredygtig udnyttelse af skovene, deres indvirkning på biodiversiteten og muligheden af at bruge dem til biomasse og andengenerationsbiobrændsel.
Jeg vil gerne underrette Dem om, at Rådet er klar over, at bæredygtige kriterier for produktion af biobrændsel og biomasse er et alvorligt og komplekst spørgsmål. Det var også grunden til, at vi blev enige med Kommissionen, og samarbejdede med den om at oprette en arbejdsgruppe, som på Corepermødet næste måned vil foreslå gode løsninger for bæredygtige kriterier for biobrændselsproduktionen. De vil så blive indarbejdet i begge de direktiver, som er i færd med at blive vedtaget. Jeg vil gerne rette en særlig tak til dem, som udover biobrændselsproduktionens sociale og negative virkninger også nævnte dens påvirkning af biodiversiteten. Det glemmer vi sommetider.
Jeg vil gerne slutte disse korte kommentarer med at gentage, at på globalt plan arbejder vi på at få oprettet et net af beskyttede regioner på land og på havet. EU har et godt og effektivt instrument i Natura 2000, og det er vigtigt, at det bliver gennemført konsekvent på nationalt og europæisk niveau.
Margot Wallström
næstformand i Kommissionen. - (SV) Hr. formand! Jeg tror, at denne levende og vidende debat afspejler den interesse, som Parlamentet vier disse spørgsmål. Det takker jeg Dem for. Jeg ved helt bestemt, at jeg taler på vegne af kommissær Dimas, når han ønsker at takke Dem for den interesse Parlamentet viser for disse spørgsmål. Jeg genkender nogle gamle kolleger i kampen for miljøbeskyttelse og biodiversitet.
Homo sapiens som race er interessant, for vi kan flyve til månen, vi kan massekommunikere via informationsteknologien, og vi kan helt bestemt tale. Men vi kan ikke skabe flodheste eller en ål eller en lille blå blomst, og når disse væsener er borte, er de borte for evigt, som De ganske rigtigt har sagt.
Lad mig blot kommentere nogle få ting, som jeg mener har størst interesse. Jeg vil gerne begynde med biobrændsel, for det giver også for øjeblikket anledning til en meget livlig debat i alle medierne, og det er et stort problem og en udfordring for os alle. Som De ved, blev Det Europæiske Råd enige om en biobrændselsmålsætning på 10 % på meget klare betingelser, og det er vores holdning i EU, at vi ønsker bæredygtigt biobrændsel uden negative konsekvenser for miljøet eller fødevareproduktionen. Vi i Kommissionen ser på de langsigtede fordele ved biobrændsel i form af mindre CO2-udledninger, for De må huske på, at alternativet i dag er olie. I forbindelse med forsyningssikkerhed og landbrug opstår der nye muligheder takket være de principper, vi har fastlagt. Et begrænset mål på 10 %, robuste bæredygtighedskriterier og at stile mod andengenerationsbiobrændsel - det er den virkelige udfordring, nemlig at sikre, at vi så hurtigt som muligt kan begynde at bruge andengenerationsbiobrændsel.
Men vi må også handle internationalt i disse spørgsmål og sikre, at vi får vedtaget bæredygtighedskriterier, og at dette ikke forværrer fødevarekrisen.
Jeg vil gerne sige som svar til hr. Wijkman, at hele spørgsmålet om afskovning vil blive behandlet i en meddelelse, så vidt jeg ved, til sommer eller i begyndelsen af efteråret, så det er også et spørgsmål, vi vil tage op i forhandlingerne.
Samtidig er det nødvendigt at gøre brug af hele den debat, der foregår for øjeblikket, og sikre en ordentlig forberedelse af drøftelserne, så det kan føre til en god beslutning om afskovning. De samme forberedelser må vi gøre til forhandlingerne om klimaforandringer.
Jeg vil også sige til fru Doyle, at det måske er bedst ikke at prøve at sammenkæde forhandlingerne mellem de forskellige partskonferencer. Vi må snarere tilstræbe at opnå så store fordele som muligt, når vi gennemfører foranstaltningerne til bekæmpelse af klimaforandringer og sikrer, at vi kan leve op til vores biodiversitetsmålsætninger.
Så det er, hvad der skal gøres nu, især når det drejer sig om at beskytte de tropiske skove og sikre, at vi får vedtaget bæredygtighedskriterier for biobrændsel.
Jeg tror, at vi ikke bør stile mod noget, som vi allerede ved er umuligt, eller som ville bringe os i en umulig administrativ eller politisk situation. Vi bør i stedet lægge vægten på gennemførelsen. Dette gælder for hele debatten om lovgivning, regulering og ambitiøse mål. Vi har dem. Vi har dem allerede, men nu er det et spørgsmål om at gennemføre dem, og naturligvis, som jeg prøvede på at fortælle Dem, at arbejde på de syv områder, som vi ønsker diskuteret i forhandlingerne, for at vi kan sikre, at vi også samarbejder internationalt med vores partnere for at sikre et godt videnskabeligt grundlag, som vi vil udmønte i konkret handling. Det er, hvad jeg kan sige generelt.
Til sidst vil jeg gerne understrege, at vores handlingsplan drejer sig netop om mainstreaming, herunder også at sikre, at vi ser på den fælles landbrugspolitik.
Så endnu en gang vil jeg gerne præcisere, at det, det drejer sig om, er at overbevise medlemsstaterne og alle vores institutioner om, at de må gøre alt for at gennemføre vores målsætninger.
Jeg skal ikke bruge mere tid. Jeg ved, hvor vigtigt det er at overholde vores tidsplan, så må jeg takke Dem endnu en gang og forsikre Dem om, at kommissær Dimas agter personligt at deltage i den ministerielle del af COP9: Jeg er sikker på, at han ser frem til at møde nogle af Dem der, og jeg regner med Deres støtte, så vi kan få et vellykket resultat af disse vigtige møder.
Formanden
Forhandlingen under ét er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Genowefa Grabowska  
skriftlig. - (PL) Jeg støtter fuldt ud dette beslutningsforslag.
Den niende partskonference under FN-konventionen om biologisk mangfoldighed skal afholdes i Bonn i maj 2008. Repræsentanter fra forskellige lande vil vurdere tabet af biologisk mangfoldighed, som finder sted over hele verden. Deltagerne vil også drøfte, hvordan man kan finde en retfærdig og ærlig måde at dele de goder på, som udnyttelsen af genetiske ressourcer bringer. Tab af biologisk mangfoldighed i skovene har særligt negative konsekvenser. Det påvirker afskovningsraten og fremskynder klimakrisen. Jeg er enig i bekymringen om, at klimaforandringerne vil føre til en endnu større forværring af den biologiske mangfoldighed og en forringelse af miljøet og udryddelsen af visse arter. Det vil så igen medføre negative virkninger for menneskelig udvikling og bekæmpelse af fattigdom. Det er allerede kendt, at afskovning og forringelse af skovene er ansvarlig for 20 % af kuldioxidudledningerne i verden.
På den baggrund bliver EU's troværdighed alvorligt udhulet på grund af medlemsstaternes ineffektive gennemførelse af lovgivningen om biologisk mangfoldighed og de direktiver, der vedrører fugle og levesteder. Modstanden mod at handle politisk på visse områder har lignende negative konsekvenser. Jeg kan som eksempel nævne den utilstrækkelige indsats, man gør, i gennemførelsen af tilsagn, der skal standse tabet af biologisk mangfoldighed i EU inden 2010. Der er også uvilje mod at starte forhandlinger om et instrument til vurdering og deling af fordelene, og der er manglende vilje til at afsætte yderligere øremærkede midler til at gennemføre konventioner i udviklingslandene.
