EU's strategi for integration af romaer (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af fru Járóka for Udvalget om Borgernes Rettigheder, Retlige og Indre Anliggender om EU's strategi for integration af romaer.
Lívia Járóka
Fru formand! Jeg vil gerne takke alle mine kolleger i Europa-Parlamentet og også alle de civile organisationer for deres støtte og værdifulde bidrag under udarbejdelsen af denne vigtige betænkning.
Jeg vil gerne fremsætte en personlig kommentar, for dette er tiden og stedet, hvor jeg skal takke mine kolleger på kontoret, min politiske rådgiver i LIBE-Udvalget, som har stået bag denne strategi i årevis, og min kabinetschef i de seneste par år, der har kæmpet sammen med mig.
Jeg vil også gerne udtrykke min taknemmelighed over for min familie, som har givet mig lov til at gå i spidsen for denne kamp, som til sidst har ført til et resultat. Vi har en aftale, der spænder over seks politiske grupper, 27 medlemsstater og fem meget vigtige udvalg i Parlamentet. Dermed mener jeg, at vi kan sende et budskab til Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne, som man må tage alvorligt, og vi har dermed taget et stort skridt i retning af en indsats på EU-niveau for at afhjælpe fattigdommen og den sociale udstødelse af det største etniske mindretal på vores kontinent.
En betydelig andel af de europæiske romaer lever under vilkår, der ligger under standarden - de er næsten fuldstændig koblet fra økonomien, hvilket betyder, at de holdes uden for grundlæggende menneskerettigheder - at fremme af integration i samfundet ikke kan ses inden for rammerne af en generel politisk ratificering, men skal anskues som broslagning over en af de mest enorme kløfter i overholdelsen af forfatningsmæssige rettigheder og menneskerettigheder i Europa.
Bestræbelserne på at afhjælpe fattigdom og social udstødelse af europæiske romaer på EU-niveau skal derfor især være fokuseret på gennemførelse og fremme af de grundlæggende rettigheder til beskæftigelse, bolig, sundhedspleje og uddannelse.
Jeg vil gerne kort skitsere de vigtigste principper og henstillinger i min betænkning. Strategien skal frem for alt være en intern EU-strategi, så det samlede overblik over prioriterede områder og mål skal derfor udarbejdes inden for Fællesskabets strukturer, og det må på ingen måde splitte EU og skabe splid blandt medlemsstaterne. Det vil tværtimod være unødvendigt og det rene spild at etablere et organ, der skal koordinere og overvåge strategien.
Rollen med tilsyn, koordinering og overvågning skal derfor udføres af Kommissionen, og i den henseende vil det være umagen værd at overveje at bevare roma-taskforcen som et permanent organ.
Kommissionen bør aflægge en årlig beretning om fremskridtene med strategien, evaluere resultaterne og fremsætte forslag til ændringer til Rådet. I den forbindelse kunne der udvikles en resultattavle for den europæiske strategi for romaer, en mekanisme i lighed med resultattavlen for det indre marked.
Det ville have betydelige praktiske fordele at udnævne et administrativt organ eller en statsansat til at være det nationale kontaktpunkt for gennemførelsen af strategiens målsætninger, idet kontaktpunktet endvidere kunne fungere som rådgiver og en kilde til refleksion for Kommissionen, der overvåger strategien.
Strategien skal også tage hensyn til geografisk udstødelse, eftersom den geografiske fordeling af de sociale ulemper ikke er den samme rundt om i medlemsstaterne, idet fattigdom og social udstødelse er koncentreret i underudviklede mikroregioner, som i mange af de nye medlemsstater hovedsagelig bebos af romasamfund.
Fælles, sammenlignelige og pålidelige indikatorer er afgørende for, at der kan foretages en realistisk analyse af fremskridtene, og for at leve op til kravet om effektiv overvågning. Jeg henstiller derfor til, at Laeken-indikatorerne og deres supplerende komponenter anvendes til måling af social og territorial udstødelse samt til evaluering af fremskridtene.
Et krisekort over hele Europa er en nødvendig foranstaltning med henblik på at identificere mikroregionerne ud fra deres distinktive træk.
En del af samhørighedsbudgettet bør i den næste flerårige finansielle ramme som en resultatreserve for strategien. Denne kan bruges til at levere vigtige ressourcer og udforme incitamenter for gennemførelsen ved at afsætte midler på et konkurrencebaseret grundlag, der defineres at kriteriet for, hvordan det foreslåede projekt eller den foreslåede intervention understøtter og gennemfører strategiens mål.
På denne måde kan vi på en ene side afvige fra den almindelige praksis, hvor store bidragydere maksimerer deres udbytte fra ubrugte midler, og på den anden side kan det skabes sammenhæng mellem tildelingen af finansiering og reproduktion af resultater.
Det er disse principper og prioriteringer, som den europæiske romastrategi efter min mening skal støtte, og jeg ser frem til at høre Deres bemærkninger til betænkningen.
(Bifald)
Zoltán Balog
Fru formand, kommissærer, mine damer og herrer! Det ungarske formandskab tillægger spørgsmålet om integration af romaer stor betydning og er taknemmelig for Europa-Parlamentets aktive støtte i denne sag.
Vi må ikke glemme, hvad der står på spil her. Vi taler om levevilkårene for millioner af vores europæiske medborgere, som har ret til de samme muligheder som alle andre, og vores Fællesskab har ikke råd til at se stort på det potentiale, der ligger i dem. Derfor vil jeg gerne lykønske Dem med det fremragende beslutningsforslag, som De snart vil vedtage, og som jeg støtter på det kraftigste. Vi deler Deres ambition om at sikre, at løfterne følges op af konkrete handlinger.
Den 8. april fejrer man den internationale romadag verden over. På denne dato vil det ungarske formandskab afholde det femte møde inden for den integrerede europæiske platform for romaers integration i Budapest, som jeg er sikker på, at mange af Dem også vil deltage i. Som et centralt træk ved denne begivenhed vil Kommissionen fremlægge sin strategiske meddelelse om dette emne, og vi beder fru Járóka om at fremlægge hovedpunkterne i beslutningen der.
Derefter vil det ungarske formandskab udarbejde forslag til Rådets konklusioner, som vi håber, at Rådet (beskæftigelse, arbejdsmarkeds- og socialpolitik, sundhed og forbrugeranliggender) vil vedtage på sit møde den 19. maj. Disse konklusioner vil udelukkende dreje sig om spørgsmålet om integration af romaer, og vi vil bestræbe os på at styrke samarbejdet mellem EU og medlemsstaterne om økonomisk og social integration af romaerne.
Desuden planlægger vi at tilrettelægge samtaler om Kommissionens tanker også i andre rådssammensætninger, og i slutningen af maj vil Rådet (almindelige anliggender) afholde en politisk forhandling som forberedelse til Det Europæiske Råds møde i juni.
Hvis vi skal kunne gøre fremskridt, skal vi tilsidesætte alle stereotyper, generaliseringer og fordomme. Vi skal være klar over, at romaernes levevilkår er langt fra ensartede overalt. Desuden skal vi huske på de historiske årsager til deres udstødelse af samfundet. Fordelene ved de politiske forandringer og overgangen til en markedsøkonomi, der fandt sted i Central- og Østeuropa, kommer ikke alle borgere til gavn i samme udstrækning. Et stort antal romaer er drevet ud imod samfundets udkant i netop denne periode i de seneste 20 år.
I dag er det særligt vigtigt, at vi kraftigt fordømmer racistisk motiverede angreb, uanset hvem gerningsmanden er. I en vanskelig økonomisk situation bliver de sårbare endnu mere sårbare og søger ofte årsagerne til deres elendighed hos hinanden. Men vi har fælles værdier og midlerne til at forsvare dem, idet det nu er mere end 10 år siden, at Rådet vedtog sine direktiver med forbud om racediskrimination.
Jeg glæder mig især over, at man har lagt særlig vægt på afskaffelse af segregation. Segregation skaber en ond cirkel og forkastninger i samfundet. Det glæder mig også meget, at beslutningen også omfatter ligestilling. Jeg vil gerne erindre Dem om en tidligere beslutning, som Parlamentet vedtog i 2006, som drejer sig om romakvinders situation. Alle kvinder skal have lov til at udnytte deres evner bedst muligt. Vi har også brug for flere romakvinder i beslutningstagende positioner. Ordføreren for dette emne, fru Lívia Járóka, kan inspirere os alle i denne henseende - navnlig kvinderne, men også mændene.
Jeg vil gerne endnu en gang takke fru Járóka og Dem alle for at deltage i denne vitale proces, og jeg vil gerne igen minde Dem om, at det ungarske formandskab er fast besluttet på at opnå betydelige resultater på dette område. Jeg vil gerne bede Dem alle bistå med dette arbejde.
Viviane Reding
Fru formand! Som De ved, er EU baseret på rettigheder og værdier, og de omfatter beskyttelse af mindretal, princippet om fri bevægelighed og forbud mod diskrimination - alle disse gælder fuldt ud for romaer.
Den sociale og økonomiske integration af romaer er efter min mening en moralsk pligt, men er, som det helt rigtigt siges i Parlamentets betænkning, også af økonomisk interesse for vores europæiske samfund. Det er en prioritering for EU, og det stiller krav om engagement og en fælles indsats fra nationale og lokale myndigheder, civilsamfundet og EU-institutionerne.
Jeg vil gerne lykønske fru Lívia Járóka med det fantastiske arbejde, hun har udført. Hun har gjort det ved at prøve at inddrage hele Parlamentet og nå frem til et forslag, der repræsenterer et meningsfuldt bidrag fra parlamentarikere fra alle politiske partier, og jeg mener, at det er en virkelig succes. Dette vil hjælpe os, fru Járóka, med at fastholde integration af romaer højt oppe på den politiske dagsorden. Det vil hjælpe os med at tage de nødvendige skridt for at forbedre situationen for romabefolkningen og deres sociale og økonomiske integration i samfundet.
Jeg vil gerne føre Dem ajour med situationen. De husker måske, at Kommissionen den 7. april 2010 vedtog en meddelelse om den sociale og økonomiske integration af romaer i Europa, som var det første politiske dokument specifikt om romaer nogensinde.
Meddelelsen indeholdt en konkret liste over foranstaltninger, der kan hjælpe medlemsstaterne med at gøre deres politikker for integration af romaer mere effektive og definere de største udfordringer, vi står over for: diskrimination, fattigdom, dårlige uddannelsesresultater, hindringer på arbejdsmarkedet, boliger, segregation osv. Derefter kom vurderingen fra Kommissionens interne roma-taskforce, der blev oprettet den 7. september 2010, og som klart viste, at der ikke er nogen tegn på, at der findes stærke og formålstjenlige foranstaltninger i medlemsstaterne til at løse de sociale og økonomiske problemer for en stor del af EU's romabefolkning.
Denne situation er hverken acceptabel eller holdbar, og derfor arbejder Kommissionen på en EU-ramme for national integration af romastrategier, som den vil fremlægge i starten af april. Parlamentet har opfordret til en EU-strategi, og Kommissionen reagerer på denne opfordring. Jeg tror, at vi alle er enige om, at vi har behov for en effektiv politisk planlægning og gennemførelse, at vi har behov for en strategisk fremgangsmåde. Jeg mener også, at vi er enige om, at det primære ansvar for romabefolkningerne ligger hos medlemsstaterne, hvor disse romabefolkninger bevæger sig, og derfor udarbejder Kommissionen denne EU-ramme kombineret med nationale strategier for integration af romaer, for vi har brug for begge: Vi skal vide, hvor vi sammen er på vej hen, og vi skal vide, hvor de enkelte medlemsstater er på vej hen gennem indførelse af specifikke politikker for romaernes problemer i de pågældende medlemsstater.
EU-rammerne, der bliver fremlagt til april, vil være baseret på Deres beslutning, fru Járóka, på arbejdet i Kommissionens roma-taskforce og naturligvis på den lange række af bidrag fra medlemsstaterne og fra civilsamfundet. Der er behov for konkrete foranstaltninger og for klare forpligtelser, for at udnytte rækken af juridiske og økonomiske instrumenter bedre til at opnå et gennembrud. Jeg skal ikke tale alt for længe om dette, for det er min kollega, hr. Andor, der er ansvarlig for denne sag, men Europa 2020-strategien fører til nye veje for konsekvente økonomiske og sociale foranstaltninger for de marginaliserede, og vi ved, at fattigdom er et meget stort problem for Europas største mindretal. Her er der behov for beslutsomme foranstaltninger både på nationalt plan og EU-niveau.
Kommissionen betragter det også som meget vigtigt at tage ved lære af fortiden og sikre, at indsatsen fra alle interessenter på alle niveauer fra EU og ned til det lokale niveau, er meget velkoordineret. For at kunne udføre dette koordineringsarbejde har vi brug for den europæiske platform for integration af romaer, idet den er en enestående mekanisme til inddragelse af interessenterne. Efter min mening vil det være vigtigt at styrke denne platforms rolle fremover.
Jeg har også med stor interesse lyttet til Parlamentets forslag om at oprette et nationalt kontaktpunkt, og det vil vi kigge på, når vi skal forberede EU-rammerne. Jeg vil også gerne forsikre Dem om, at Kommissionen ved udformningen af disse rammer vil være særligt opmærksom på behovet for at overvåge udviklingen og følge med i processen og de konkrete fremskridt, og her vil jeg appellere til Parlamentet. Dette må ikke ende med en meget fin betænkning fra Parlamentet og derefter en interessant ramme fra EU, men det skal være et løbende arbejde, som vi holder øje med og overvåger løbende, så vi kan se, hvor vi skal hen i fremtiden, og i den forbindelse vil vi fortsat have et tæt samarbejde med medlemsstaterne og med Parlamentet samt med alle interessenterne.
(Bifald)
László Andor
Fru formand! Jeg vil også gerne takke Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender for dets fremragende arbejde med EU-strategien om integration af romaer og lykønske ordføreren, fru Lívia Járóka, med en imponerende opbakning, som denne betænkning har fået fra Parlamentet.
Betænkningen er både nyttig og opmuntrende. Den er nyttig, fordi den bidrager til den igangværende debat om, hvordan romabefolkningen kan integreres yderligere i økonomien og samfundet. Den er opmuntrende, fordi den viser, at Kommissionen og Parlamentet har bevæget sig i samme retning, og at vores syn på den fortsatte udvikling er stort set sammenfaldende.
For det første er Kommissionen enig i, at romaspørgsmålet er en af de vigtigste strategiske udfordringer, som Europa står over for, og samtidig er det en af de mest lovende muligheder for kontinentet. Når vi taler om muligheder, mener vi også økonomiske muligheder. Der er virkelig tale om en social og økonomisk nødvendighed her kombineret med et moralsk krav.
For det andet argumenterer man i Parlamentets betænkning overbevisende for behovet for at anlægge en holistisk tilgang til løsningen af romaernes socioøkonomiske situation. Man foreslår, at der skal fokuseres på en række prioriterede områder som f.eks. uddannelse, beskæftigelse, boliger og sundhedspleje. Disse områder er af kritisk betydning for den vellykkede integration af romabefolkningen.
For det tredje glæder det mig, at man i betænkningen fokuserer på betydningen af at udnytte EU-midlerne mest hensigtsmæssigt. Det er væsentlig at underbygge politikkerne med tilstrækkelige økonomiske ressourcer. Selv om vi har gjort fremskridt på dette område, skal der gøres mere endnu.
For det fjerde er jeg enig med Parlamentet om, at vi skal indføre en stærk mekanisme til overvågning af nationale strategier for integration af romaer.
Endelig har jeg bemærket, at man i betænkningen anbefaler, at man fokuserer på den geografiske dimension af fattigdom og i særdeleshed på underudviklede mikroregioner. Kommissionen vil kigge nøje på dette interessante forslag.
Det er klart, at en række medlemsstater ikke vil kunne gøre tilstrækkelige fremskridt i retning af Europa 2020-målene, medmindre de tager konkrete skridt til at forbedre integrationen af romaer. Derfor er det på høje tid med en beslutsom indsats på nationalt plan og EU-niveau. Selv om medlemsstaterne har hovedansvaret for udformning og gennemførelse af strategier for integration af romaer, kan EU også støtte dem. Vi skal sikre os, at bestræbelserne på alle niveauer er en del af en sammenhængende og konsekvent politisk ramme.
Jeg har tillid til, at EU-rammerne for nationale strategier for integration af romaer - som Kommissionen som nævnt vil fremlægge til april - vil give EU-institutionerne og alle interessenter mulighed for at forene deres kræfter og gøre en reel forskel i romabefolkningens hverdag i Europa.
Kinga Göncz
Fru formand! Jeg vil gerne begynde med at fortælle en historie. I 2009 blev József B. og hans kone idømt 10 måneders fængsel ved en ungarsk domstol for at have bragt mindreårige i fare. Deres forbrydelse bestod i, at deres børn ikke gik i skole. Mens de gik i skole, blev børnene regelmæssigt sendt hjem, fordi de mødte op i mudrede sko og dækket af snavs. I den sigøjnerkoloni, hvor de bor, er der ingen brolagte veje, så hver dag skulle børnene krydse en eng, og når de kom i skole, var deres fødder dækket af mudder. De var udsat for ydmygelser, fordi de blev skældt ud og sendt hjem, så længe de kunne, og efterhånden valgte de at undgå at gå i skole, og det blev deres forældre idømt fængsel for.
József B.'s og hans kones børn kom ikke i skole, fordi de ikke ønsker at lære noget. Det var snarere deres situation, der ikke gav dem mulighed for at lære noget. Uden passende tøj og sko, vand og elektricitet i hjemmet og uden skolesager havde de ingen chance for at afslutte bare grundskolen. At hjælpe samfund, der er ugunstigt stillede i mange henseender, med at komme på omgangshøjde er en kompliceret proces, som kun kan gennemføres skridt for skridt i henhold til lokale behov og på langt sigt.
Europa kan hjælpe med til dette ved at opstille mål baseret på faktiske oplysninger, stille de nødvendige værktøjer til rådighed, opfordre medlemsstaterne til at stå til regnskab for gennemførelsen af de opstillede mål, samt ved at overvåge forandringer i romaernes situation. Man udformer også mindre bureaukratiske, hurtigere og mere gennemsigtige metoder end før, hvorved man støtter de enkelte samfund på langt sigt, indtil de selv kan vare tage deres egne behov.
Det er ikke nok at bygge en skole til József B.'s børn. De skal også arbejde for livets ophold, og forældrene skal være i stand til at brødføde deres børn, give dem tøj på kroppen og få dem i skole. Der er behov for passende boligvilkår, hvor børn kan forberede sig på skolen, og hvor de har lys og varme. Der er behov for farbare veje, som giver adgang til skole og arbejdspladser. Og der er også behov for trøstende ord, der kan fjerne ydmygelserne.
Den europæiske romastrategi vil ikke føre til umiddelbare ændringer, men vil give mulighed for forandringer. Det virkelige spørgsmål er, om vi kan skabe regler og vilkår, som kan hjælpe dem, der er ude af stand til at konkurrere om ressourcer, og som knap nok evner at varetage deres egne interesser. Der skal være garanti for ikkediskrimination, og det gælder ikke kun på arbejdsmarkedet, men i alle områder af samfundslivet. Segregation i byer og skoler skal afskaffes, der skal skabes reelle muligheder, og romasamfundene skal inddrages på europæisk plan samt på medlemsstatsniveau og lokalt niveau. Og frem for alt er der behov for et politisk engagement fra alle, der kan bidrage til en forbedring af den aktuelle situation på europæisk plan.
Det er ikke nok at skabe rammerne for medlemsstaternes romastrategier, men der er behov for en egentlig europæisk romastrategi med ansvar på europæisk niveau, idet man naturligvis ikke skal drage medlemsstaternes ansvar i tvivl. Jeg opfordrer Kommissionen og Rådet til at indarbejde indholdet af Parlamentets beslutning fuldt ud i deres dokumenter og til at aflægge regelmæssige statusrapporter til Parlamentet.
Andrey Kovatchev
Fru formand! Jeg lykønsker fru Járóka med hendes enestående samarbejdsvilje. Integrationen af de omkring 12 mio. romaer i EU kan ikke sikres, uden at der foreligger et ønske om det hos både romaerne og flertallet i de pågældende medlemsstater.
Ansvaret for romabefolkningens integration ligger både hos medlemsstaterne og EU. De europæiske ressourcer skal bruges til at forbedre den tekniske infrastruktur, bygge nye boliger eller reparere eksisterende, sikre bedre uddannelse og forbedre adgangen til arbejdsmarkedet.
Der findes ingen ensartet løsning, der kan anvendes på samme måde overalt. Der kan være behov for forskellige metoder selv inden for de forskellige regioner i de enkelte medlemsstater. Jeg mener, at modtagerne af europæiske midler bør inddrages i opførelsen af deres egne hjem eller omgivelser, så de følger et engagement i den solidaritet, der er blevet vist dem, og så bliver de naturligvis også bedre til at passe deres huse.
Det politiske establishment og erhvervslivet skal genopdage romaerne og sikre dem bedre adgang til arbejdsmarkedet, så de kan bidrage til EU's økonomiske udvikling og fremskridt. Jeg håber virkelig, at denne betænkning bliver gennemført korrekt og vil bidrage til at forbedre romaernes sociale og økonomiske integration på vores kontinent.
Hannu Takkula
ordfører for udtalelsen fra Kultur- og Uddannelsesudvalget. - (FI) Fru formand! Det er ret svært at få det hele sagt på bare et minut, men her kommer nogle tanker fra Kultur- og Uddannelsesudvalget vedrørende romaspørgsmålet, og jeg vil sige, at fru Járóka har gjort et fremragende stykke arbejde. Da jeg selv var ordfører for dette udvalg, var vi meget enige om dette, og dengang var det et spørgsmål om menneskerettigheder.
Vi har 10-12 mio. romaer i EU, og de er fuldgyldige medlemmer af EU. De skal også have deres fulde rettigheder: menneskerettigheder i ordets egentlige forstand. Det betyder også, at de deltager i samfundets beslutningstagning og i den europæiske beslutningsproces.
Når vi kigger ud i fremtiden, ved vi, at uddannelse er nøglen. Uddannelse er også den rigtige vej til at integrere romamindretallet i samfundet og tilskynde dem til at være aktive. Tingene skal forbedredes hurtigt, f.eks. med hensyn til boliger og infrastruktur. Det er frem for alt vigtigt at understrege behovet for at ændre holdningerne hos bl.a. os europæere. Segregation og diskrimination skal afskaffes. Vi skal skabe konkrete muligheder og forstå, at de enkelte romabørn og -unge er et enestående individ, en enestående EU-borger, præcis som vi andre.
Marian-Jean Marinescu
Fru formand! I dag diskuterer vi en europæisk strategi for romamindretal, som er et vigtigt skridt i retning af at integrere det største mindretal i EU. EU skal se realiteterne med romaproblemet i øjnene. Det dikteres af romaernes økonomiske situation i almindelighed, men navnlig af aspekter af deres egen tradition: en nomadelivsstil og et lavt uddannelsesniveau og dermed også mangel på faglige kvalifikationer. Uddannelse udgør en mulighed for at opnå en kvalifikation, et fag og et job, hvilket er et absolut vigtigt skridt i retning af romaerne sociale integration.
Ansvaret for integration ligger ikke udelukkende hos myndighederne. Romasamfundet skal forstå, at de skal gøre den nødvendige indsats, og at de virkelig skal ønske at blive integreret i samfundet, uanset oprindelsesland eller bopæl. Strategiens prioriteringsområder skal omfatte en styrkelse af uddannelsen i borgerskab, tilpasning af romabefolkningens kultur og traditioner til det moderne samfund og fremme af faglig uddannelse og omskoling. Jeg mener, at disse områder skal være de centrale mål ud over uddannelse.
Oprindelsesmedlemsstaterne skal yde det største bidrag til integrationsprocessen, men en EU-metode har også en utroligt vigtig rolle at spille. Den fremtidige strategi fra Kommissionens side skal indeholde forslag til rammeprogrammer, der er tilpasset nogle romasamfunds nomadeliv, og de skal udvikles og gennemføres på samme måde i alle medlemsstater.
Hannes Swoboda
for S&D-Gruppen. - (DE) Fru formand! Min gruppe har besøgt adskillige romasamfund i Europa og set de skrækkelige forhold der. Det er vanskeligt at forestille sig, hvordan disse mennesker lever i nogle europæiske hovedstæder. Det er en ond cirkel, som de har meget vanskeligt ved at slippe ud af.
Jeg er taknemmelig for, at begge kommissærer nævner spørgsmålet om fattigdom. Jeg mener, at romaernes kamp frem for alt er en kamp imod fattigdom og ikke kun blandt romaer. Vi skal sørge for, at vi ikke skaber nye skel, hvor fattige mennesker uden for romasamfundene er kritiske over for, at romaerne pludselig modtager store summer eller får stor opmærksomhed. Vi skal sørge for, at dette er en fælles kamp, som naturligvis også sigter mod at bekæmpe alle former for diskrimination.
Indsatsen på lokalt niveau er også vigtig. Meget ofte gøres der meget af lokalsamfundene eller regionerne, men desværre sker det ikke altid med støtte fra nationalregeringen. Vi skal finde ud af, hvordan vi kan indføre europæisk finansiering på lokalt niveau. Derfor har vi udarbejdet en alternativ beslutning, som jeg kommer ind på lige om lidt. Denne beslutning er især blevet udarbejdet efter forslag fra hr. Enciu, som også vil forklare sin holdning til emnet for at tydeliggøre problemet.
Jeg håber, at Kommissionen kan fremkomme med en god romastrategi. Som begge kommissærer helt rigtigt har sagt, drejer det sig alt sammen om en proces til overvågning af situationen og til at yde støtte. Med Deres ord er det et igangværende arbejde. Vi skal finde ud af, hvad der virkelig skete med finansieringen, for alt for længe har vi ladet stå til, mens der kun er sket meget lidt. Jeg vil ikke sige, at der intet er sket, men det er helt klart alt for lidt, og midlerne er ikke blevet anvendt bedst muligt.
Vi ønsker det ungarske formandskab al mulig succes. Vi vil give Dem vores fulde støtte i dette spørgsmål, så vi kan udarbejde en ny strategi, og så De kan se, at dette er et af de vellykkede resultater af Deres formandskab. De har vores støtte.
Endelig vi jeg gerne takke fru Járóka for hendes fremragende betænkning. Fordi vi ønsker at støtte hendes betænkning, vil vi trække vores alternative beslutningsforslag tilbage. Vi ønskede blot at fremhæve problemet vedrørende de lokale myndigheder og lokalsamfundene. Men vi ønsker også at støtte fru Járókas betænkning som en tydelig erklæring fra Europa-Parlamentet.
(Bifald)
Renate Weber
for ALDE-Gruppen. - Fru formand! Vi er endelig nået til det tidspunkt, hvor vi skal stemme om denne betænkning. Efter min mening er det ikke nødvendigvis noget at fejre. Jeg foretrækker at se det som et tidspunkt, hvor vi skal være kloge og se på, hvad vi har opnået hidtil, og hvad vi ønsker at opnå i fremtiden. Men fordi jeg er klar over det kolossale arbejde, der er blevet lagt i denne betænkning, vil jeg gerne have lov til at lykønske og takke ikke bare ordføreren og de øvrige involverede medlemmer, men også medarbejderne i Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender og vores politiske rådgivere.
Da vi første gang begyndte at diskutere dette spørgsmål, håbede vi alle, at EU rent faktisk bevægede sig i retning af en EU-strategi om integration af romaer. I stedet får vi en ramme, og så skal medlemsstaterne selv beslutte, om de vil udarbejde deres egne strategier eller ej. Baseret på de tidligere erfaringer er jeg bange for - og her vil jeg tillade mig at være pessimistisk - at dette kan være en proces, som i høj grad er styret af penge og finansiering. Efter min mening "opdagede" folk i de udviklede lande ikke nødvendigvis romaerne, fordi de blev opmærksomme på de dårlige vilkår, som romaerne levede under i deres oprindelseslande, men fordi de følte sig generet af romaernes tilstedeværelse på gader og stræder og i byernes udkant.
Dette drejer sig om mere end finansiering. Det drejer sig i høj grad om de grundlæggende menneskerettigheder for denne befolkningsgruppe. Kommissæren talte om et igangværende arbejde. Jeg håber, at vi ikke kun vil se arbejde, men også nogle reelle fremskridt.
Hélène Flautre
for Verts/ALE-Gruppen. - (FR) Fru formand! Desværre kan vi hver dag i pressen læse rapporter om diskriminerende eller racistiske handlinger imod romaer. Derfor er denne meddelelse fra Kommissionen længe ventet af romaerne selv og naturligvis af alle deres støtter og enhver, der lægger vægt på EU's grundlæggende værdier.
Kommissionen skal derfor udvikle en ramme, en europæisk strategi, for de nationale handlingsplaner. Dens ansvar rækker langt ud over udviklingen af denne europæiske ramme for de nationale handlingsplaner, for medlemsstaterne vil kun gøre fremskridt på dette område, hvis Kommissionen giver dem et kraftigt incitament til at engagere sig i det. Dette vil - som det forklares så udmærket i betænkningen- kræve en utroligt præcis vurdering af de opnåede resultater med brug af benchmarkkriterier og indikatorer. Det kræver også et engagement fra alle de involverede parter og romasamfundene i første række. Jeg mener, at det er meget vigtigt at samarbejde med Europarådets program for uddannelse af romaer som mæglere. Dette er en væsentlig forudsætning, hvis integrationsprojekterne skal krones med held på regionalt niveau.
Dernæst skal Kommissionen også inddrages gennem sine egne projekter, som den selv gennemfører, pilotprojekter - som det foreslås i denne betænkning - der f.eks. kan gennemføres i de mikroregioner, som vi har talt om, så eksemplariske og bemærkelsesværdige projekter kan overbevise alle interesserede parter om, at de bør engagere sig i denne integrationsproces.
Jeg mener derfor, at Kommissionen også bør kunne udnytte sin ret til at klage officielt, når værdierne, den europæiske lovgivning og de nationale handlingsplaner ikke er, som de skal være, under hensyntagen til lige adgang til alle rettigheder, ikkediskrimination og fri bevægelighed.
Cornelia Ernst
Fru formand, mine damer og herrer! For at gå lige til sagens kerne drejer dette sig om at indføre en ensartet, obligatorisk EU-strategi i stedet for de 27 individuelle og forskellige strategier i medlemsstaterne. Først når vi gennemfører en ensartet strategi af denne art vil romaer og sinti, der lever i EU, blive behandlet som ligeværdige EU-borgere.
Hvad er det, det drejer sig om? Det drejer sig om at garantere fri bevægelighed for alle. Det drejer sig om at afskaffe de særlige skoler for romaer med det samme, og hvis jeg må udtrykke det på denne måde, afskaffe apartheidsystemet for romaer i Europa. Det drejer sig om lige adgang til uddannelse, sundhedspleje og sociale tjenester. Vi gør ikke disse mennesker en tjeneste. Vi tildeler dem deres lovlige rettigheder.
Vi i Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre afviser på det kraftigste tanken om en særlig politik for romaer og sinti. Vi har brug for en politik, der anlægger en integrerende synsvinkel lige fra starten, og som kompenserer for de ulemper, som romaer og sinti er udsat for, f.eks. med hensyn til adgang til arbejde, retten til at bosætte sig eller anvendelse af EU-finansiering. Der er dog en enkelt ting, som jeg gerne vil tilføje. Intet af dette vil have nogen virkning, medmindre vi løser et problem, der drejer sig om bekæmpelse af racisme og stigmatiseringen af romaer og sinti over hele Europa. Vi skal betragte dette som en af Europas centrale opgaver og indføre skrappe foranstaltninger for at bekæmpe diskrimination. Vi må ikke tolerere, at man taler med to tunger i medlemsstaterne og i EU som helhed. Vi skal taler med én stemme.
Mario Borghezio
Fru formand, mine damer og herrer! Jeg er ikke enig i det, der står i betænkningen, når man siger, at Kommissionen bør diktere romapolitikken over for medlemsstaterne. Denne fremgangsmåde er ikke i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, hvis det er korrekt, at disse foranstaltninger skal udformes og gennemføres på lokalt, regionalt og nationalt niveau, fordi dette så vil få betydning for regionerne og deres indfødte befolkninger.
Jeg er tilhænger af integration, ikke diskrimination, men jeg venter stadig på at høre fra kommissær Reding, hvornår romalejre bliver tilladt i hendes hjemland, Storhertugdømmet Luxembourg, for så vidt jeg ved, er de ikke tilladt der. Denne betænkning synes at være en smule ude af balance, fordi man så mange steder kræver støtte til romaer, hvad enten det drejer sig om mænd, kvinder, børn, ældre osv. Ingen steder kræver man foranstaltninger i form af strenge straffe til de romaer, der f.eks. udviser antisocial adfærd. Hvem er det, der hindrer romabørn i at gå i skole, hvis det ikke er nogle af romaforældrene?
Jeg mener, at vi skal have modet til at sige dette ligeud og overvinde den politiske korrekthed. Det er ikke velmenende miskmask, men seriøse foranstaltninger med kirurgisk præcision, der vil give os mulighed for at slippe af med svindel, udnyttelse af børn og organsmugling.
Andrew Henry William Brons
(EN) Fru formand! Det ord, der er på alles læber, uanset hvad man diskuterer, er romaer. Jeg vil give hr. Sarkozy skylden for dette, fordi han forsøgte af udvise dem.
Jeg tog det for givet, at de også ville optræde i forhandlingen om beskatning af finansielle transaktioner. Hver gang en roma-hestehandler forsøger at kræve et par euro mere pr. ben, vil der springe en skatteopkræver og synder iført bowlerhat frem og kræve et af det stakkels dyrs ben som bidrag til hr. Barroso.
Da vi skulle diskutere EU's strategi for Atlanterhavet, forventede jeg, at man ville foreslå, at en del af dette ocean skulle reserveres til den vandbaserede del af denne ædle stamme. De kan sælge fiskekroge til forbipasserende skibe og love at beklæde skrogene med tjære, som de lige havde til overs.
Jeg mener, at vi bør finde et medlem af romaerne, helst med handicap og modstridende seksualitet. Så kan vi gøre denne person til formand for Kommissionen. Han ville starte med at sælge dette sted, og ingen ville turde klage.
Edit Bauer
- (HU) Fru formand! Først og fremmest vil jeg gerne lykønske fru Járóka. Mange års arbejde er nået til en vigtig milepæl i dag. Efter en lang kamp er det nu blevet klart, at romaspørgsmålet er et europæisk spørgsmål, og dette gælder, selv om vi - som min kollega, hr. Borghezio, påpegede - skal finde løsningerne på medlemsstatsniveau. Men et fælles europæisk område kræver også en fælles strategi. Vi kan ikke angribe en romastrategi udelukkende ud fra et kulturelt perspektiv. Dette er ikke kun et mindretalsspørgsmål. Dermed kan det heller ikke løses udelukkende gennem social- og arbejdsmarkedspolitik. Derfor er det vigtigt, at strategien skal indeholde omfattende og målrettede foranstaltninger, og vi skal formulere fokuserede mål. Blandt hovedområderne i strategien skal man fremhæve uddannelse og adgang til uddannelse. Dette skyldes, at uddannelse er et grundlæggende aspekt af beskæftigelsesegnethed. I adskillige medlemsstater er et stort antal romagrupper fanget i fattigdomsfælden, og der vil aldrig være tilstrækkelig mange arbejdspladser til dem, for uden kvalifikationer er de i det store og hele umulige at finde ansættelse til. Undervisning af romapiger fortjener særlig opmærksomhed, fordi det lader til, at de oftere forlader skolen i utide, og ligeledes fordi pigerne i langt større udstrækning udnyttes til arbejde i hjemmet.
Monika Flašíková Beňová
- (SK) Fru formand! Vi beskæftiger os med endnu et særdeles følsomt tema, og efter min mening skal Europa-Parlamentet løse det, Kommissionen skal løse det, og Rådet skal løse det, for integration af romaer er nu blevet en umulighed i de enkelte EU-medlemsstater.
Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet har beskæftiget sig med dette spørgsmål meget længe. Alene i de seneste otte måneder har vores arbejdsgruppe besøgt næsten alle de medlemsstater, hvor romaernes situation ofte er virkelig kompliceret. Vi så ikke kun bosættelser, hvor romaerne lever under utroligt dårlige vilkår, men fik også set nogle gode eksempler. Det drejer sig om tilfælde, hvor de lokale myndigheder har et meget fint samarbejde med de romaer, der lever i disse løsninger, og vi så også gode eksempler, hvor lokale politikere har gjort en stor indsats for at løse situationen til fordel for romaerne.
Vores problem er, at vi også møder udbredte fordomme i vores samfund - og her tænker jeg på de medlemsstater, hvor problemerne med romaer måske er værre end i andre medlemsstater. Der er tale om fordomme hos flertallet i befolkningen, og derfor mener jeg, at enhver handlingsplan, som De foreslår os, hr. kommissær, skal indeholde metoder til at afhjælpe de kolossale fordomme hos flertallet i befolkningen, at forklare flertallet i befolkningen, at hjælp til romaer og integration af romaer i samfundet ikke kun gavner romaerne, men hele samfundet og dermed også flertallet.
Raül Romeva i Rueda
(EN) Fru formand! Jeg glæder mig i høj grad over Járóka-betænkningen, fordi den giver mulighed for at nævne en række specifikke punkter.
Strategien for integration af romaer skal være styret af en metode, der udformes af romaer til romaer, hvilket betyder beføjelser til romaer, integration i beslutningsprocessen, ansættelse af romaer som medarbejdere og mæglere i centrale stillinger på lokalt og nationalt plan og på EU-niveau. Ulovlig praksis, som fortsætter ustraffet i EU's medlemsstater, må høre op: vold imod romaer, krænkelse af deres ret til fri bevægelighed, stigende aktiviteter hos ekstremistiske politiske partier og politikere, systematisk segregation af romabørn i skolerne, udbredt segregation af romaer i forbindelse med boliger, menneskesmugling, nægtelse af adgang til sundhedspleje og sociale tjenester, tvangssterilisering af romakvinder.
Mange ting retfærdiggør denne betænkning, og mange flere retfærdiggør denne strategi, så jeg glæder mig meget over betænkningen, strategien, og, som De siger, hr. kommissær, skal vi fortsætte arbejdet.
Franz Obermayr
- (DE) Fru formand! Mens samfundet i EU som helhed ældes hurtigt, vokser romabefolkningen hurtigt i størrelse. I Ungarn, hvor romaerne i øjeblikket udgør omkring 6 % til 8 % af befolkningen, vil de udgøre mere end 50 % af den erhvervsaktive befolkning i 2050. Naturligvis gør dette det så meget desto værre, at tilværelsen for romaer i EU som altid er kendetegnet af arbejdsløshed, et uddannelsesniveau, der ligger et godt stykke under gennemsnittet, organiseret kriminalitet og prostitution samt tilbagetrækning til et parallelsamfund.
I denne betænkning tager man nogle få af problemerne op, men på en ensidig måde. Integration er ikke en envejsproces. Romaerne skal yde et bidrag til alt dette. De skal sende deres børn i skole og blive integreret på arbejdsmarkedet. Kvinder i romasamfund, som har gammeldags strukturer, befinder sig ofte i en særligt dårlig situation.
Deres manglende uddannelse og deres udstødelse fra arbejdsmarkedet, som kun vil blive værre, medmindre vi handler nu, vil betyde en yderligere forværring af de integrationsproblemer, der skyldes demografiske ændringer.
Marco Scurria
- (IT) Fru formand, mine damer og herrer! Det er med stor fornøjelse og stolthed, at vi diskuterer denne strategi her i aften: fornøjelse, fordi fru Járóka har gjort et fremragende stykke arbejde, som jeg vil takke hende for, og stolthed, fordi der er tale om et initiativ, som vi i Det Europæiske Folkepartis Gruppe (Kristelige Demokrater) har ønsket så stærkt.
Det er en fremragende betænkning, for naturligvis fordømmer man enhver form for diskrimination eller racisme imod romaer, og vi kan lide den, fordi den fremmer ægte integration ved at anlægge en prisværdig kulturel synsvinkel. Vi kan lide den, fordi den ikke kun nævner rettigheder, men også fremhæver visse behov.
Vi har også behandlet det i den udtalelse, vi afgav fra Kultur- og Uddannelsesudvalget. Jeg tænker især på hele afsnittet om skolegang for romabørn, hvor vi påpeger, at skolegang både er en ret og en pligt, som børnenes familier også skal involveres i.
Jeg vil også gerne påpege, at den fremtidige strategi for romamindretallet, bør være fokuseret på uddannelse som det centrale instrument til at fremme social integration. Ud over at fremme romakulturen er det også vigtigt at anerkende, at romaer bør yde en indsats for at lære om de skikke og den kultur, der gælder for de mennesker, de bor sammen med, med henblik på at lette den reelle integration.
Måske er det eneste, der mangler i denne betænkning, en henvisning til direktiv 2004/38/EF om fri bevægelighed for EU-borgere. I den forbindelse har vi længe ventet på, at Kommissionen skulle komme med en fortolkning af, hvordan den skal omsættes i praksis, og nu skal vi vide, hvad det er ret og rimeligt at forvente, at medlemsstaterne gør. Hvad resten angår, vil jeg igen takke ordføreren for alt det, der er lykkedes for hende.
Ioan Enciu
- (RO) Fru formand! Jeg sætter pris på det fine arbejde, som fru Járóka har udført med denne betænkning, og jeg ønsker hende hjertelig tillykke med den. Men jeg vil gerne påpege, at grunden til de fejlslagne politikker for integration af romaer ikke har været mangel på strategier, offentliggjorte planer eller endda midler.
Der kan kun opnås en ordentlig integration ved at involvere romasamfundene, romaerne selv, med andre ord de mennesker, der sammen med de lokale myndigheder evner og især ønsker at gennemføre programmerne. Hvem er bedre klar over dette samfunds dybe problemer, hvis ikke samfundet selv? For ikke at nævne de lokale myndigheder, der håndterer de daglige problemer. Gennemførelsen af den fremtidige strategi skal være baseret på struktureret dialog og samarbejde mellem romasamfund, de lokale myndigheder og den ikkestatslige sektor. Romaerne skal skifte fra tilskuernes rolle til aktørens rolle og engagere sig i at omsætte de foranstaltninger, der er rettet mod dem, til virkelighed. Tiden er inde til at gøre ord til handling.
Lambert van Nistelrooij
- (NL) Fru formand, hr. kommissær, fru Járóka! Jeg er meget glad for Deres betænkning. De har arbejdet meget hårdt på den, og De har også taget os med på række besøg i det område i Ungarn, hvor De kommer fra. Siden da har Regionaludviklingsudvalget været i Rumænien for at undersøge situationen på stedet. På den måde får man virkelig indblik i situationen. Man får en varm velkomst, og folk spiller musik, men der er også en anden side: Samfundet er tilbagestående og ikke integreret. Derfor tog jeg som ordfører ændringen af Regionalfonden op sidste år.
Nu er det muligt at afsætte 4 % af de regionale midler til boliger til sårbare grupper, i dette tilfælde romaer. Vi må indrømme, at finansieringen er utilstrækkelig i forhold til behovet, og at programmerne ikke primært er rettet mod romaernes boligbehov. Det er fuldstændig vanvittigt. Europa tilbyder muligheder, men på den anden side er der ingen, der gør brug af dem. Det gælder også Socialfonden. Den diskussion bør vi helt sikkert føre i fællesskab.
På det kommende møde i Regionaludviklingsudvalget kommer rumæneren Udrea for at diskutere dette med os. Inden for rammerne af udvalget er der mulighed for bedre styring, når lande undlader at støtte regioner og lokale myndigheder. Jeg har store forventninger til dette. Nogle gange er man endda nødt til at ty til afpresning, hvis de sædvanlige argumenter ikke virker. Deres pilotprojekter vil være en meget fin baggrund.
Corina Creţu
- (RO) Fru formand! Jeg tilslutter mig dem, der sætter pris på indsatsen hos dem, der har udarbejdet den betænkning, vi diskuterer i dag. Samtidig skal vi imidlertid også være realistiske og være klar over, at mange af vores dokumenter om romaernes situation ikke altid kommer til udtryk i konkrete og synlige resultater.
Officielt har ingen af medlemsstaterne lovgivningsmæssige hindringer eller diskriminerende politikker, hverken implicit eller eksplicit, der rammer romaerne. Men der findes former for diskrimination, og det har man også nævnt her i salen, hvis vi henviser til de værdier, som EU bekender sig til og har vedtaget. Vi skal også erkende, at der findes kulturforskelle, som undertiden er uoverstigelige. Jeg mener, at uddannelse mere end nogen andre politikker for social integration er det mest effektive instrument til forbedring af denne gruppes situation.
Samtidig skal vi huske på de særlige kendetegn ved denne etniske gruppe, som i en række tilfælde er årsagen til deres problemer. Rumænien har f.eks. gennemført mekanismer for positiv særbehandling, som betyder, at de får særlige pladser i skoler på sekundærtrinnet og på universiteter. Men mange af disse pladser, som finansieres med offentlige midler, bliver skuffende nok ikke udnyttet.
I betænkningen foreslås der vigtige og nødvendige foranstaltninger. Jeg håber, at de bliver gennemført af alle medlemsstaternes regeringer. Samtidig er der behov for samarbejde fra romasamfundet selv, som skal påtage sig sit ansvar og ændre sin situation til det bedre.
Sari Essayah
- (FI) Fru formand, fru kommissær, hr. kommissær! Først vil jeg gerne rette en særlig tak til ordføreren, fru Járóka, og skyggeordførerne for en fremragende betænkning, hvori man fremlægger Parlamentets konkrete retningslinjer for etableringen af en fælles romastrategi for EU. Kommissionen bør udforme en strategi med udgangspunkt i disse, som kan supplere og støtte medlemsstaternes egne foranstaltninger, for det er medlemsstaterne, der har og fortsat skal have hovedansvaret for deres egne borgere.
Enhver fremtidig strategi skal være baseret på en omfattende og konkret fremgangsmåde og et samarbejde mellem Kommissionen, medlemsstaterne og i særdeleshed romaorganisationerne. Mit hjemland, Finland, har været parat til at tilbyde sin egen nationale romastrategi til fri afbenyttelse. Det er også meget vigtigt, at romaer får mulighed for at deltage i og kunne påvirke planlægningen af foranstaltninger rettet mod at forbedre deres stilling. De må ikke blive genstand for en politik, der styres oppefra.
Kortsigtede projekter til forbedring af romaernes socioøkonomiske status vil heller ikke føre til nogen strukturelle sociale forandringer, og derfor skal gennemførelsen af romapolitikken hænge nøje sammen med den nationale udvikling på en række forskellige områder. EU's finansieringssystemer skal ligeledes være tæt forbundet med processerne for ekspertvurdering. Endelig vil jeg gerne foreslå Kommissionen det princip, at overvågningen af romapolitikken bør have sit eget permanente overvågningssystem. Vi skal udvikle et overvågningssystem for medlemsstaterne i forbindelse med gennemførelsen af romaspørgsmålet, et, der har permanent karakter.
Kinga Gál
- (HU) Fru formand, fru minister, kommissær Reding, kommissær Andor! Først og fremmest vil jeg gerne lykønske fru Járóka med hendes fremragende betænkning og med det store arbejde, hun konsekvent har udført her for beskyttelse af de europæiske romasamfund siden 2004.
Jeg vil gerne angribe dagens diskussion ud fra børnenes perspektiv, for i dag bør alle Europas børn være garanteret adgang, også i praksis, til muligheder og opadgående mobilitet, og det gælder både børn, der tilhører flertals- og mindretalsgrupper. Det betyder, at alle børn skal have mulighed for fysisk og mental udvikling, hvilket indbefatter daglige varme måltider samt ret til uddannelse.
Alt dette bør naturligvis findes i dag som børns rettigheder, herunder romabørn, og bør på den anden side findes som forpligtelser og ansvar for staten og for forældrene, vil jeg gerne understrege. I dag er andelen af børn, der lever med talrige ulemper og i ekstrem fattigdom, 19 % på EU-niveau, og en betydelig del af disse børn er romaer. Med Járóka-betænkningen som udgangspunkt skal en romastrategi på EU-niveau derfor styrke medlemsstaternes og samfundets solidaritet, f.eks. ved hjælp af krisekort, og skal ligeledes tilskynde til lokale initiativer. Det er trods alt i alles interesse at bevise, at det er muligt at ændre vores indstilling til vores omgivelser. Jeg glæder mig over, at det ungarske formandskab behandler udviklingen af denne romastrategi som en af sine hovedprioriteringer og arbejder tæt sammen med fru Járóka i denne sag.
Csaba Sógor
- (HU) Fru formand! Spørgsmålet om social udstødelse og romaernes økonomiske og sociale situation har givet anledning til diskussion, siden de central- og østeuropæiske lande blev medlemmer. Men dette betyder ikke, at fænomenet ikke var kendt før dette. Jeg bor selv i en medlemsstat, Rumænien, hvor ellers forskellige romasamfund har levet side om side med rumænere og ungarere i årtier. Selv om forholdet aldrig har været helt fri for friktion, er spændingerne taget til i årtierne siden kommunismens fald. I de tidligere kommunistiske lande var romaerne rent faktisk de største tabere ved overgangen til markedsøkonomi, fordi de aktiviteter, som disse samfund traditionelt havde levet af, forsvandt eller mistede deres betydning. Vi har et fælles ansvar. Vi er alle ansvarlige, men romasamfundene er også ansvarlige for deres egen skæbne, og det samme gælder Europa for ikke at have erkendt problemet før nu. Hovedbudskabet i fru Járókas betænkning er, at forbud mod og fuldstændig afskaffelse af diskrimination langt fra er nok til at løse dette, jeg gentager, europæiske problem.
Csaba Sándor Tabajdi
- (FR) Fru formand! Jeg vil gerne rose det meget ærlige engagement fra det ungarske formandskab og fra kommissær Andors og Redings side. Ikke desto mindre, fru Reding, skal vi præcisere de grundlæggende principper for beskyttelse af nationale mindretals rettigheder i Europa.
For det første er statussen for et hvilket som helst nationalt mindretal ikke et rent nationalt anliggende, men et europæisk anliggende. For det andet kan nationale mindretal integreres effektivt på grundlag af det gensidige fælles, men asymmetriske ansvar, der påhviler flertallet og mindretallet. Flertallet har større ansvar, men mindretallet har stadig noget. Nationale mindretal bør integreres uden behov for tvungen assimilering. Endelig er forbuddet mod diskrimination ikke tilstrækkeligt. Kun præferencebehandling for positive handlinger kan bidrage til den reelle integration af nationale mindretal.
Iosif Matula
- (RO) Fru formand! Den socioøkonomiske integration af romabefolkningen udgør en udfordring i de fleste EU-lande. Det er en forskelligartet befolkning, som er temmelig stor, men som skal behandles som et hele. Dette samfunds skæbne er ved en række tilfælde blevet en del af valgkampen.
For at kunne yde et ordentligt bidrag til romaernes velfærd bør man prioritere at bruge og arbejde ordentligt med ressourcerne fra strukturfondene. Bygning af nye huse og renovering af eksisterende, forbedring af adgang til faciliteter samt uddannelse, sundhedspleje og job, er levedygtige løsninger, der giver os mulighed for at nå vores mål. Samtidig skal vi bruge romabefolkningens særlige kvaliteter, deres skikke, kultur og traditionelle håndværk.
Ved at udnævne et år til det europæiske år for integration af romaer vil vi hjælpe med at øge bevidstheden om dette samfunds problemer. Græsrødder og konkurrenceidræt er også en sikker metode, hvorpå man kan integrere romabefolkningen.
Rovana Plumb
(EN) Fru formand! Med omkring 1,5 mio. medlemmer af dette mindretal er Rumænien hjemland for det største romasamfund i Europa. Den sociale integration af romaer halter bagefter og anses af mange for utopisk, både i administrationen og i samfundet. Den rumænske regering arbejder faktisk koncentreret med integrationen af dette mindretal. Derfor har vi brug for en europæisk strategi som ramme for de nationale bestræbelser, der er rettet mod at sikre den socioøkonomiske integration af romaer, uddannelse, erhvervsuddannelsesmuligheder og jobassistance, navnlig for kvinder.
Det er vigtigt at støtte bestræbelser på at hjælpe dem med at blive klar til den videre beskæftigelse for at undgå social udstødelse og fattigdom. Jeg støtter på det kraftigste tanken om, at Kommissionen hvert år bør fremlægge en opfølgning på EU-strategien for integration af romaer. Jeg vil gerne lykønske fru Járóka og ligeledes fru Göncz, og jeg glæder mig over Rådets og Kommissionens engagement.
Elena Băsescu
- (RO) Fru formand! Det forhold, at vi i dag diskuterer udformningen af en europæisk strategi for romaer, betyder, at vi endelig anerkender, at dette problem hører under EU's kompetence og ikke udelukkende nationalstaternes. Med henblik på at sikre en bedre gennemførelse af denne strategi støtter jeg tanken om at oprette et europæisk romaagentur. Dette vil give os mulighed for at sætte en stopper for diskrimination af etniske grunde med alle de konsekvenser, dette indebærer.
Hvis der skal indføres et system for overvågning af strategiens gennemførelse, skal det gælde alle medlemsstater og ikke kun dem med en stor andel af romaer. Der er risiko for, at de EU-midler, der forvaltes af ngo'er, ikke vil føre til konkrete resultater. Offentlige myndigheder bør være modtagerorganisationer for projekterne. Jeg støtter også den tanke, der kommer til udtryk i betænkningen, om udarbejdelse af et europæisk krisekort over de mikroregioner i EU, der er hårdest ramt af fattigdom, social udstødelse og diskrimination.
László Andor
Fru formand! Jeg er taknemmelig for denne diskussion i Parlamentet. Jeg mener, at Kommissionen vil få stor gavn af denne i opløbet mod udarbejdelsen af den europæiske ramme, og det betyder meget for mig personligt, når vi skal udvikle den fremtidige samhørighedspolitik, navnlig fremtiden for Den Europæiske Socialfond.
Jeg kan forstå af denne diskussion, at vi skal gå videre med forenklingen. Vi skal gå videre med bestræbelserne på at skabe bedre plads i ESF til social integration. Vi skal udvikle en geografisk metode, der egner sig til de specifikke sociale vilkår i de regioner, hvor der bor flest romaer, og vi skal gøre mere for at skabe beskæftigelse for ufaglærte eller personer med få kvalifikationer.
Jeg vil imidlertid præcisere to ting ganske kort. For det første spiller fattigdom en stor rolle, men vi må ikke tro, at situationen for romaer som kategori er identisk med fattige mennesker i almindelighed, fordi fattigdom og arbejdsløshed er langt mere udbredt blandt romaer end i samfundet som sådan. Derfor mener jeg, at Europa 2020 er en god ramme og vil bidrage til at udvikle de hensigtsmæssige strategier, politikker og økonomiske støtte.
Endelig kommer vi til spørgsmålet, om hvorfor Kommissionen arbejder på en europæisk ramme i modsætning til en europæisk strategi som sådan. Jeg har ikke tid til at komme nærmere ind på dette, men det skyldes ganske enkelt de meget forskellige realiteter. Der er tale om et fælles europæisk problem, men dets udtryk i de forskellige medlemsstater og måden, hvorpå det skal omsættes til nationale strategier, er forskellig fra Rumænien til Frankrig eller fra Slovakiet til Portugal, og det skal vi være klar over.
Viviane Reding
Fru formand! Jeg vil gerne tilføje noget til det, min kollega har sagt, nemlig at dagens diskussion har været meget værdifuld, og det samme gjaldt betænkningens indhold. Det vil blive taget i betragtning ved fortsættelsen af det arbejde, som Kommissionen i øjeblikket er i gang med.
EU's rammer for nationale romastrategier vil først blive forelagt for den europæiske platform for integration af romaer, fordi vi - som mange medlemmer af Parlamentet har været inde på - skal inddrage romabefolkningen i vores arbejde og få dem til at påtage sig deres ansvar. Det er også meget vigtigt - og her kigger jeg på formandskabet - at der kommer en opfølgning på det arbejde, vi vil udføre i de kommende måneder, så vi kan se, hvordan alle projekterne bliver gennemført i praksis. Jeg er enig med de medlemmer, som sagde, at regionalfondene desværre ikke udnyttes fuldt ud, og jeg er også enig med dem, der siger, at de lokale myndigheder undertiden er bedst placeret til at finde en løsning. Vi skal hjælpe dem med at komme videre.
Direktivet om fri bevægelighed er blevet draget i tvivl af nogle medlemmer. Analysen af omsætningen i alle medlemsstater er blevet afsluttet. I 2010 besøgte vi 21 medlemsstater, og der er planlagt seks besøg. Et betydeligt antal medlemsstater har ændret deres regler eller er i gang med at ændre deres regler, så direktivet om fri bevægelighed vil blive anvendt langt bedre end tidligere.
Zoltán Balog
Fru formand, fru kommissær, hr. kommissær! Det er korrekt, at dagens forhandling ikke kunne være kommet på et bedre tidspunkt. Dette er det bedst mulige tidspunkt, for til april vil Kommissionen offentliggøre sin meddelelse, og så vil vi tage denne meddelelse med i Rådets arbejde. Det betyder, at efter diskussionerne i de kompetente rådssammensætninger vil vi også bede om Det Europæiske Råds støtte til vedtagelse af konklusionerne. Det betyder, at der skal være et engagement i romaspørgsmålet på højeste plan - blandt stats- og regeringscheferne i EU.
Jeg vil gerne tilføje et par overvejelser om forhandlingen om spørgsmålet om, hvorvidt der er tale om et etnisk spørgsmål eller snarere en slags social eller økonomisk udfordring. Jeg hverken vil eller kan afgøre den diskussion. Jeg mener, at vi beskæftiger os med begge dele, og at det er vigtigt, at vi holder fast i begge indfaldsvinkler. Som kommissær Andor har sagt, er det et socialt og økonomisk spørgsmål, idet ekstrem fattigdom stadig udgør et udbredt problem mange steder i EU's medlemsstater. Samtidig er der tale om en slags etnisk diskrimination inden for den ekstreme fattigdom, og derfor skal vi være særligt opmærksomme på romaerne, når vi skaber muligheder. Men hvis vi ikke stiller nogen muligheder til rådighed, giver det ingen mening, at vi baseret på menneskerettighederne kræver adgang til de stort set ikkeeksisterende muligheder, fordi der så ikke vil være noget at få adgang til. Men hvis vi stiller mulighederne til rådighed, skal vi, mens vi etablerer dem, være opmærksomme på, at romaer også får adgang til dem og ikke skubbes ud på sidelinjen.
Jeg mener, at vi alle skal vælge en ny fremgangsmåde. Det vil være fint, hvis vi kan identificere de muligheder, der ligger i dette problem, hvis vi kan ændre vores syn på romaspørgsmålet fra problem til mulighed. Prøv at forestille Dem den fantastiske arbejdskraft, det aktiv i form af en arbejdsstyrke og det potentiale, som denne gruppe mennesker rummer, med hensyn til internt udbud af arbejdskraft.
Som det er blevet sagt ved adskillige lejligheder, er forbedringer af uddannelse den bedste investering. Uddannelse er en investering i fremtiden, og dette er et centralt punkt, når vi taler om mennesker, der er inaktive, ikke bare fordi de ikke har noget arbejde og ingen muligheder for at studere, men som er inaktive i ordets dybeste forstand, fordi de har opgivet håbet. De tror ikke på, at de har en chance alligevel, og derfor forventer de ikke længere noget af livet. Måske har de nået et punkt, hvor alle forventer, at de skal have bistand af staten. Det er meget vigtigt at give disse mennesker mulighed for at gå fra en situation, hvor de er genstand for disse foranstaltninger, til at blive personer, så de selv kan deltage som partnere.
Der er ikke blevet sagt meget i dag om god praksis. Jeg betragter det som vigtigt, at vi kan holde styr på god praksis, og jeg mener, at det er lige så vigtigt, at vi gør det samme med dårlig praksis, fordi vi ofte kan lære mere af fejlene med dårlig praksis end af god praksis. Jeg mener også, at en gennemgang af fondene, en gennemgang af brugen af midlerne, og her henviser jeg til EU-fondene, viser, at der findes både god og dårlig praksis.
Og endelig er det måske den vigtigste opgave for os at overbevise flertallet, at overbevise flertallet af ikkeromaer i Europa, om, at integration ikke udelukkende er udtryk for en slags humanitært diktat, men også er i deres grundlæggende interesse. Europa tilhører trods alt os alle, og flertallet kan kun have det godt, hvis mindretallet også har det godt. Mange tak for denne forhandling, og jeg har tillid til, at vi fortsat kan regne med Deres støtte.
Lívia Járóka
Fru formand! Jeg skal fatte mig i korthed. Jeg vil gerne takke Dem for alle Deres værdifulde bemærkninger. De styrker min og mine meget gode skyggeordføreres synspunkt om, at politiske slogans aldrig bliver til virkelighed uden et ordentligt retsgrundlag, finansiel støtte og incitamenter samt en EU-mekanisme til at koordinere interessenternes handlinger, lige fra lokale myndigheder til Rådet, og hvor man udnytter fordelene ved ledelse på mange niveauer. Dette stiller hele situationen i et nyt lys. Jeg er fast overbevist om, at vi kan fastlægge en meget stærk strategi om inddragelse af romaer på grundlag af de opgaver, mål, principper og instrumenter, der defineres i alle traktaterne og i chartret om grundlæggende rettigheder, og som desuden er baseret på den fælles kompetence samt støtte, koordinering og supplerende foranstaltninger fra EU's side, således at vi kan skabe en meget stærk strategi for integration af romaer.
Afslutningsvis vil jeg gerne udtrykke det håb, som jeg har næret i de seneste seks år, om, at man i den kommende meddelelse fra Kommissionen vil kunne støtte disse punkter og skabe et meget fint grundlag, som det ungarske formandskab kan bruge til at fastslå sit engagement i lanceringen af denne europæiske romastrategi. Det er jeg meget taknemmelig for. Jeg er klar over, at denne europæiske strategi ikke vil løse problemet. Jeg ved, at rigtig meget afhænger af os romaer. Ord og løfter betyder intet uden en indsats uden for Bruxelles og i romasamfundene.
Regeringer og romaer skal gøre, hvad de har lovet, nemlig handle beslutsomt for at levere konkrete resultater. Vi forstår vores ansvar på dette område, og vi er på alle måder tilhængere af vores fælles partnerskab. Denne proces for os romaer, og jeg mener for hele EU, drejer sig om langt mere end gensidig tillid. Den drejer sig også om at skabe et samfund baseret på værdier, som vi er fælles om, og som vi alle kan nyde, således at vi virkelig kan tage de problemer op, som vi har drøftet her gennem de seneste seks år. Jeg vil gerne takke Dem for al Deres støtte, og jeg vil gerne tilslutte mig Renate Weber og de andre skyggeordførere i deres tak til sekretariatet for Udvalget om Borgernes Rettigheder og de rådgivere, som har kæmpet meget hårdt for dette.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Jeg er ked af, at jeg var nødt til at være så brutal med taletiden, men som De kan se, er vi meget forsinket med det næste punkt på dagsordenen, nemlig spørgetiden.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Vilija Blinkevičiūt
Blandt sidste års begivenheder så vi romaer blive udvist fra det ene land til det andet, og diskrimination over for denne etniske gruppe og dens segregation fra samfundet har fået EU til at træffe konkrete foranstaltninger. Dette omfatter en EU-strategi om integration af romaer, som Europa-Parlamentet tog initiativ til. Integration af denne etniske gruppe er ikke blot en pligt af hensyn til menneskerettigheder, men også en økonomisk nødvendighed, og det er ikke kun et moralsk krav, men også i alle medlemsstaternes økonomiske interesse. Desuden er den generelle integration af romaer i lyset af udstødelsens omfang i bund og grund et spørgsmål om menneskerettigheder. Jeg vil gerne understrege, at vi her i Europa-Parlamentet ved at vedtage en fælles strategi for hele Europa viser, at EU ikke bare lader problemerne med integration af romaer blive løst af medlemsstaterne selv. Som vi har set på det seneste, er disse problemer umulige at løse udelukkende på nationalt niveau, og derfor er der behov for et tæt samarbejde mellem EU og medlemsstaterne. Det er også meget vigtigt, at Kommissionen og medlemsstaterne mobiliserer de eksisterende EU-strategier og foranstaltninger og koordinerer deres indsats og finder fælles fodslag for at sikre romaernes sociale og økonomiske integration. Strategien vil først blive gennemført aktivt, når der er etableret en fælles europæisk fremgangsmåde i spørgsmålet om europæisk integration af romaer. Desuden bør vi inddrage repræsentanter for romasamfundet mest muligt i processen for udformning af en EU-politik om romaspørgsmålet.
Robert Dušek
Betænkningen om EU-strategien om integration af romaer indeholder en liste over de problemer og vanskeligheder, som romasamfundene i EU står over for. Fattigdommens karakter har ændret sig betydeligt i løbet af de sidste to årtier i Central- og Sydøsteuropa. De politiske og økonomiske forandringer har ført til opbrud i de traditionelle samfund, og romaerne har derfor mistet muligheden for at være mobile og er blevet den mest udelukkede og dårligst uddannede undergruppe i samfundet. Romabefolkningen har desuden udvist det typiske træk med demografisk vækst. Mens størstedelen af samfundet bliver ældre, stiger andelen af romaer i samfundet som følge af en høj befolkningstilvækst. Alle dette gør det tydeligt, at medmindre beskæftigelsesgraden blandt romaer øges, og medmindre de bliver bedre integreret i de fleste samfund, vil udgifterne til at fastholde situationen på et tolerabelt niveau stige konstant, herunder udgifterne til social bistand og ydelser, væsentlige udgifter til uddannelse, yderligere udgifter til sikkerhed, administrative udgifter til overvågning af sociale udgifter og ligeledes højere udgifter til sundhedspleje. Integration af romaer er derfor ikke blot en moralsk pligt og en pligt med hensyn til beskyttelse af menneskerettigheder, men frem for alt også en økonomisk nødvendighed. De fleste af de hidtidige foranstaltninger kan ikke håndhæves ad juridisk vej. Men hvis der skal ske fremskridt på dette område, skal EU-strategien om integration af romaer gå videre end denne såkaldte soft law og skal medtages i de instrumenter, der indføres gennem primærlovgivningen.
Katarína Neveďalová
Jeg mener, at vi nu alle ved, at romaspørgsmålet ikke kun er et problem for nogle medlemsstater eller potentielle kandidatlande. Det er et fælles europæisk problem, som vi straks skal finde en løsning på.
Den største hindring for integration af romaer med flertalssamfundet er fattigdom og et lavt uddannelsesniveau. Uddannelse er nøglen til at forbedre levestandarderne og den konstante søgen efter muligheden for at skabe et civilsamfund. Jobskabelse er utroligt vanskeligt, og som medlem af talrige ungdomsorganisationer ved jeg, hvordan den aktuelle situation er for unge mennesker på arbejdsmarkedet. Situationen er mange gange værre blandt romaerne og fører til marginalisering af romaer og øget kriminalitet, hvilket kun forværrer situationen yderligere.
Det er ikke så længe siden, at Frankrig deporterede de bulgarske og rumænske romaer. Disse handlinger blev undersøgt grundigt, ikke kun på grund af mistanke om krænkelse af de grundlæggende menneskerettigheder, men også af EU's bestemmelser. Derfor er jeg helt enig i Kommissionens erklæring om, at det er nødvendigt at bidrage til et bedre samarbejde mellem de interesserede parter på indenlandsk, internationalt og især europæisk niveau.
Algirdas Saudargas
Selv om romaerne udgør det største etniske mindretal, er de stadig udsat for diskrimination og segregation i EU. Jeg er enig med en række af mine kolleger, som sagde, at det er meget vigtigt at skabe en strategi for integration af romaer på europæisk plan. I alle medlemsstater har vi fremragende eksempler på, hvordan vi bør mindske udstødelsen af romaer på forskellige områder: uddannelse, kultur, beskæftigelse, sundhedspleje eller endda romaers deltagelse i det politiske og civile liv. Men sådanne initiativer er imidlertid ikke synlige nok. Efter min mening vil EU derfor være en hensigtsmæssig platform for et forbedret samarbejde mellem medlemsstaterne, hvor man kan deles om og formidle god praksis og erfaringer eller stille finansiering til rådighed. Selv om EU-niveauet er meget vigtigt, mener jeg, at de mest effektive resultater kan opnås ved at handle på det lokale eller regionale niveau. Kun i de specifikke områder eller byer vil vi kunne opnå en bedre forståelse for disse områders problemer, behov og sociale miljø, og dermed vil de gennemførte projekter komme tættere på dem, som de er tiltænkt.
Monika Smolková
Jeg følger romaspørgsmålet meget tæt, fordi jeg bor i det østlige Slovakiet, hvor romaerne er i flertal. Jeg støtter beslutningsforslaget om strategien om integration af romaer.
I dag, den 8. marts, fejrer vi 100-året for forsvaret for kvinders rettigheder. Vi diskuterer også diskrimination mod kvinder i dag, og når vi diskuterer denne strategi, er det derfor også nødvendigt at tale om diskrimination mod kvinder fra især mindretalsgrupper. Romaerne er blandt de mest ugunstigt stillede befolkningsgrupper i hele Europa. Jeg har læst fru Járókas erklæring: "Fattigdom truer den nye generation - ikke på grund af deres romaoprindelse, men på grund af deres forældres arbejdsløshed". Jeg vil gerne tilføje, at dette også skyldes social udstødelse. Arbejdsløsheden vil fortsætte, især for romabefolkningen, men vi ved, hvordan vi hurtigt kan integrere romaer i kulturelle aktiviteter og det civile liv.
Ligestillingsproblemet er værre i mindretalsgrupper. Med hensyn til integration af romaer må vi derfor ikke glemme dialogen med romakvinder, som har større følelsesmæssig indflydelse på deres børn og på den fremtidige generation.
László Tőkés
Først og fremmest vil jeg gerne udtrykke min ærlige værdsættelse af, at det ungarske EU-formandskab har medtaget spørgsmålet om integration af romaer blandt sine prioriteringer. Det er et lysende bevis på den ungarske regerings engagement i dette spørgsmål, at ordføreren, fru Lívia Járóka, som er det eneste romamedlem af Europa-Parlamentet, er en af de ungarske delegerede i Det Europæiske Folkeparti, og at hr. Zoltán Balog, som fremlægger sagen, og som leder det nyoprettede statslige sekretariat for integration, er engageret i at forbedre forholdene for romabefolkningen, som lider under talrige ulemper. Baseret på disse forhold kan vi med rette konkludere, at det ungarske EU-formandskab leder Europa ved at foregå med et godt eksempel på løsningen af spørgsmål vedrørende romaer. Med hensyn til romastrategien mener jeg, at det er vigtigt at understrege, at integrationen af de 12 mio. romaer, der bor i EU, er et fælles spørgsmål for Europa, og løsningen på dette kræver et bidrag fra både de enkelte medlemsstater og EU-institutionerne. Den ungarske premierminister Viktor Orbán påpegede helt korrekt, at hvis vi ikke ønsker at "eksportere" problemet med romaer - som lever i ekstrem fattigdom og social og etnisk udstødelse - gennem "nomadisering", dvs. indvandring til de udviklede EU-lande, skal vi finde en løsning på deres nuværende og uholdbare situation gennem en fælles indsats og kombinerede bestræbelser. Jeg ønsker Europa-Parlamentet, Kommissionen, Det Europæiske Råd og sidst, men ikke mindst, det ungarske EU-formandskab god arbejdslyst med udviklingen og afslutningen af denne vigtige strategi for integration af romaer inden juni i år.
