Højtideligt møde - Qatar
Formanden
Mine damer og herrer, Deres højhed, jeg vil gerne byde Qatars emir, sheik Hammad bin Khalifa al-Thani, hjerteligt velkommen. Men jeg vil også gerne gøre opmærksom på, at vi har besøg af formanden for Ukraines parlament, der har taget plads i den officielle loge.
Det er en ære for os at byde Dem velkommen i dag som den første statschef fra et land i Golfen, der taler til Europa-Parlamentet.
I dag er det faktisk første gang, at vi har den ære og fornøjelse at modtage en statschef, der kommer fra en så vigtig region som Golfen.
De har været pioner i Deres region i forbindelse med demokratiseringsprocessen. De har fremmet en skriftlig forfatning, der er blevet vedtaget ved en folkeafstemning, som sikrer en lang række demokratiske reformer, herunder naturligvis anerkendelsen af ytrings- og meningsfriheden, stemmeret for alle myndige, mænd som kvinder, og nedsættelse af et parlament, der skal vælges ved et valg, der finder sted til næste år.
De har, Deres Højhed, desuden spillet en vigtig rolle på den internationale arena. De og Deres land. Et lille land med kun 200.000 indbyggere og mere end 600.000 indvandrere. Et land, der i Doha arrangerede den konference, der blev startskuddet til den verdenshandelsrunde, der stadig finder sted.
Det er den eneste arabiske stat, der for øjeblikket er medlem af FN's Sikkerhedsråd.
Det er et pionerland, når det drejer sig om ydelse af finansiel bistand og udsendelse af tropper til fredsstyrken i Libanon. Vores og deres soldater er sammen dér.
Qatar har ydet et vigtigt bidrag til opnåelse af en fredelig løsning på konflikten mellem Palæstina og Israel, for det er en af de få arabiske stater, der har handelsforbindelser med Israel.
De tog også en vigtig beslutning for 10 år siden, som har haft store følger i hele verden, da de i 1996 gav tilladelse til tv-kanalen Al-Jazeeras udsendelser, hvilket har ændret adgangen til nyheder og information om den arabiske verden betydeligt.
I dag sender Al-Jazeera-kanalen på engelsk, og den bidrager til dialog og forståelse mellem civilisationer. Måske vil vi også erkende, hvor vigtigt det er at have en kanal, der sender på arabisk og engelsk, og måske vil vi en dag også her hos os have en europæisk tv-kanal, der sender på arabisk.
Vi glæder os meget, Deres Højhed, til at lytte til Deres tale her til formiddag.
Vi vil gerne høre Deres mening om demokratiets udvikling i Qatar. Men vi vil også gerne høre, hvad De mener, at vi kan gøre for at fremme freden i Palæstina. Og om freden og stabiliteten i Irak. Derudover vil vi gerne høre om, hvordan vi kan mindske spændingen i Iran.
Under hele mit mandat - som snart slutter - har jeg understreget den betydning, som vores forbindelser med den arabiske og islamiske verden har for Europa. Jeg synes, at det er en af de vigtigste geostrategiske udfordringer, som europæerne står over for, nærmere bestemt vores forbindelser med den islamiske verden, der skal gå meget længere end vores forbindelser med vores umiddelbare naboer, dvs. Middelhavslandene.
Derfor glæder Parlamentet sig over, at der allerede er indledt forhandlinger for at opnå en handelsaftale mellem vores union, EU, og de lande, der er medlem af Golfens Samarbejdsråd. Vi håber, at disse forhandlinger kan blive afsluttet om kort tid, så vi kan få en forbindelse med Qatar og dets naboer, der er kendetegnet af et større strategisk og politisk indhold. Det gør Deres besøg i dag i Europa-Parlamentet ekstra vigtigt og relevant.
Deres besøg, Deres lands besøg, er vigtigt for os af mange grunde, og desuden finder det sted på en symbolsk dag, for FN's arbejdsgruppe om civilisationernes alliance har netop i dag afleveret sine anbefalinger til generalsekretæren, hr. Annan, i Istanbul.
Det er et godt tidspunkt, at De er her hos os i Strasbourg, i hjertet af Europa, så Deres ord, den arabiske verdens ord, kan bringe os tættere sammen og gøre det muligt at tilbagelægge morgendagens vej i større fællesskab end i går.
Hans Kongelige Højhed Sheikh Hamad Bin Khalifa Al-Thani
emir af Staten Qatar. - (EN) I Guds navn, den barmhjertige, den medlidende, hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne udtrykke min taknemmelighed over for Dem og for Deres venlige invitation til at holde tale til Deres Parlament, som repræsenterer 450 millioner europæere og er et af de mest vellykkede eksempler på regional integration i hele verden. Jeg vil også gerne takke Dem for Deres gæstfrihed og varme velkomst og de venlige følelser, De har vist mig.
Når man taler til Europa-Parlamentet, har man intet andet valg end at udtrykke stor beundring for det omhyggelige arbejde, der er udrettet på det europæiske kontinent igennem mange årtier. Igennem disse årtier har Deres lande, med fornuft og viljestyrke, været i stand til at glemme fortidens smertelige sider og åbne et nyt og lovende kapitel, som indeholder mange eksempler på succes. Den høje status, som Europa-Parlamentet nyder i dag internationalt set, er et inspirationens fyrtårn, som mange andre lande prøver at efterligne. I den arabiske verden har vi erfaring med Den Arabiske Liga, som giver os håb om, at vi kan udrette, hvad De har udrettet. Jeg vil gerne her understrege, at demokrati ikke blot er en nødvendighed for ethvert land i verden, det er en forudsætning for at opnå økonomisk integration på regionalt plan og for stabilitet i internationale relationer i en hvilken som helst region i verden, fordi det forhindrer det enkelte land i egenrådigt at tage beslutninger, som det er op til alle nationer i alle lande at tage.
Som De ved, har Staten Qatar valgt demokratiet som et middel til at beskytte menneskerettighederne og opnå medbestemmelse for folket. Vores valg af demokratiet er i overensstemmelse med vores forpligtelse til at praktisere al shoura-princippet, som er en af islams basale love, en lov, der ikke kan ignoreres, og som blev indført for at udbygge folkets medbestemmelse. Derfor skal demokratiet ikke begrænses til de få, men omfatte alle mennesker. Dette princip kan ikke anvendes selektivt. Det er en fundamental rettighed, som ikke kan ignoreres eller krænkes. Af og til viser virkeligheden i vores region en praksis, der er forskellig fra islams principper. Det skyldes ikke et problem med princippet som sådant, men at det misfortolkes og ikke praktiseres omhyggeligt.
Islam tilskynder ikke kun sit folk til at deltage i det offentlige liv. Den tilskynder dem også til at respektere minoriteter og beskytte deres rettigheder. Den tilskynder folk til at lære mere om andres kulturer, at indgå i samspil med andre i forhold, der bygger på gensidighed. Det har glædet mig meget, at mange af mine europæiske venner ved dette om islam og ved en masse om deres naboers historie. Det viser, at de har et ønske om at gå ind i frugtbare forhold og i dialog med deres naboer.
Jeg vil gerne nævne, at araberne var den bro, over hvilken den græske civilisation kom til Europa, ved hjælp af oversættelse af græske værker til arabisk. Mange berømte græske filosoffer og tænkere blev på den måde overført til de europæiske intellektuelle, hvorved renæssancen blev sat i gang.
Mange mennesker kom i kontakt med islam og konverterede til denne religion med deres fulde overbevisning og accept gennem samspil med muslimer og kulturel kommunikation med dem. Islam spredtes gennem dialog og blomstrede ved overbevisning. Den blev aldrig pålagt nogen ved magt. Der er dem, der siger noget andet, men disse mennesker tager fejl, og de har gjort islam uret.
Det er nødvendigt her at understrege betydningen af dialog mellem tilhængerne af forskellige religioner og at gøre sig anstrengelser for at opnå sammenhæng mellem disse religioner, så kunstige og nytteløse konflikter kan undgås. Desværre er der enkeltpersoner og grupper i både øst og vest, der har opfordret til en sådan konflikt. Disse mennesker er uvidende og er blevet fjender af dem, der adskiller sig fra dem i race eller farve. De har ikke i verdens mangfoldighed set en kilde til rigdom, og de har ikke agtet på kravet om tilnærmelse og dialog her i verden.
Jeg vil benytte denne lejlighed til at opfordre alle fornuftige, kloge og ærlige mennesker i både øst og vest til at stå sammen og standse de råb om deling og intolerance, som truer freden og respekten for religioner og hellige steder.
(Bifald)
Vi skal opfordre til respekt for religioner og hellige steder, så disse ikke bringes i fare. Det er lige så vigtigt at samarbejde i kampen mod de fordrejninger af opfattelser, som den ene part finder på om den anden, og som forårsages af uromagere, uvidenhed og ekstremister. Staten Qatar bruger til stadighed sine kræfter på dette formål og er vært for mange fora med det formål at fremme dialogen mellem civilisationerne, heriblandt det årlige forum for dialog mellem religioner.
Forholdene i Mellemøsten har altid været af stor betydning for Europa på grund af den geografiske nærhed mellem de to regioner og deres politiske, økonomiske og kulturelle sammenhæng, som i tidens løb aldrig er ophørt med at eksistere. Denne nærhed gør, at der ikke kan herske tvivl om Europas interesse i at støtte omfattende reformer i landene i Mellemøsten og tilskynde dem til at fortsætte disse reformer med seriøsitet, uden at kunne eller ville vende ryggen til demokratiet og uden at misbruge demokratibegrebet med tomme ord. Omfattende reformer og reelt demokrati er vejen frem til et bedre Mellemøsten, så dets lande kan opleve stabilitet, dets folk kan nyde frihed, dets institutioner blive stærkere, og dets stater kan gøre fremskridt på basis af respekt for loven. Et Mellemøsten, hvis folk har hele fundamentet og alle de videnskabelige og økonomiske midler, der skal til, for at de kan være på lige fod med deres naboer og resten af verden, og for at de kan være partnere med dem og ikke fremmedgjorte over for dem.
I denne henseende ved vi, og Europa ved det sandsynligvis endnu bedre, at immigration fra eller gennem Mellemøsten er blevet en uhyre stor udfordring. Selv om Europa i årevis har arbejdet meget hårdt for at klare denne udfordring, er man altid nødt til at gå tilbage til problemets rod og behandle dets årsager, ikke kun dets symptomer, for at opnå vellykkede løsninger. Når reformprocessen lykkes, og demokratikulturen stabiliseres i Mellemøsten, og når dets folkeslag er i stand til at bekæmpe alle former for korruption, vil mange af dem, der søgte et anstændigt liv uden for deres lande, derfor ikke længere emigrere, forudsat de kan få opfyldt deres forhåbninger i deres egne lande.
At styrke demokratiet og opnå fred i Mellemøsten er mål, der er lige vigtige. Mangel på demokrati og det faktum, at der ikke er fundet en retfærdig løsning på det palæstinensiske problem, har forårsaget forskellige former for vold, som nogle mennesker betragter som terrorisme, der skal bekæmpes med de strengeste midler, uden at skelne mellem formerne eller overveje, hvordan årsagerne til den kan fjernes. Vi tager afstand fra alle former for terrorisme og arbejder sammen med det internationale samfund for at bekæmpe den. Vi er imidlertid opsat på at skelne mellem uberettigede skræmmekampagner mod uskyldige mennesker, uanset årsag, hvilket er noget, man bør tage afstand fra, og så det, der i henhold til internationale love og sædvaner er folks lovlige ret til at modsætte sig besættelse.
Vi tror, at en retfærdig løsning på det palæstinensiske problem bør baseres på en gennemførelse af alle internationale resolutioner på både den israelske og den palæstinensiske side, med støtte fra det internationale samfund på begge sider. Dette vil undgå den kompleksitet, som forbindelserne mellem de to parter antog for nylig. Den palæstinensiske regering, der udgøres af Hamas-bevægelsen, i overensstemmelse med det palæstinensiske folks frie vilje i de seneste måneder, burde have fået mulighed for at arbejde for det folk, der valgte den.
I stedet for at belønne det palæstinensiske folk for at udøve demokrati - noget, der sjældent ses i vores region - er de blevet straffet for det. Jeg forstår ikke, hvordan der kan iværksættes en embargo mod en regering, der er demokratisk valg, og hvordan kollektive sanktioner kan iværksættes mod et helt folk, blot fordi det udøvede sin demokratiske ret til at vælge de mennesker, der vil regere det.
(Bifald)
Er det ikke dobbeltmoralsk at forlange frie valg og så protestere mod resultaterne heraf?
En løsning på det palæstinensiske problem er forbundet med Israels vilje til at opfylde alle sine forpligtelse ved at gennemføre internationale resolutioner. Disse resolutioner foreskriver tilbagetrækning fra de besatte arabiske områder, oprettelse af en uafhængig palæstinensisk stat med den hellige by Jerusalem som dens hovedstad, øjeblikkeligt ophør af ødelæggelsen af palæstinensisk infrastruktur og drab og tortur på civile. På den konto har dusinvis af uskyldige palæstinensere i de besatte områder mistet livet, hvor massakren i Beit Hanoun er det sidste eksempel. Dette er vejen ud for det palæstinensiske problem fra det dødvande, det er havnet i, og vi mener, at det internationale samfund burde bruge mere omhu og flere kræfter på at finde en hurtig løsning på dette problem, for det vil være til gavn ikke kun for Mellemøsten, men for hele verden.
Der er behov for at finde en vidtfavnende ordning på den arabisk-israelske konflikt. Dette blev igen bekræftet af den destruktive krig, som Israel førte mod Libanon for nylig. Nu hvor kampene er standset, og nu hvor UNIFIL-styrkerne - hvori Qatar besluttede at deltage - har påbegyndt udførelsen af deres opgaver, håber vi, at Libanon vil være i stand til at udøve sin suverænitet på hele sit territorium, og at Israel vil respektere denne suverænitet.
Hvad angår Irak, håber vi, at landet vil overstå den krise, det befinder sig i nu, at det vil bevare sin suverænitet og sine områder som en enhed, og at det irakiske folk vil genfinde sikkerhed og frihed. Jeg har tiltro til, at EU, som er klar over de farer, den irakiske situation udgør for den regionale stabilitet i Mellemøsten, vil fordoble sine anstrengelser for at hjælpe Irak med at overvinde den farlige situation, landet befinder sig i nu.
Stabilitet i Mellemøsten kræver også, at Europa-Parlamentet fortsætter sine bestræbelser på at nå til en fredelig løsning på det iranske atomprogram, som vil bekræfte, at dets mål vil forblive udelukkende fredelige og under overvågning af Det Internationale Atomenergiagentur. Her vil vi gerne gentage vores opfordring til at gøre Mellemøsten til et atomvåbenfrit område og til at forpligte Israel til at underskrive ikkespredningsaftalen.
(Bifald)
Før jeg slutter min tale, vil jeg gerne henvise til den styrke i samarbejdsforholdet, der eksisterer specifikt mellem EU og Staten Qatar og med Golfstaternes Samarbejdsråd generelt. Lige siden Staten Qatar underskrev samarbejdsaftalen mellem landene i Golfstaternes Samarbejdsråd og det daværende EØF i 1989, har landet udviklet sine forbindelser med EU på flere områder. Alene på energiområdet har Qatar underskrevet kontrakter med en række lande i EU, heriblandt Italien, Belgien, England og Spanien, for at dække disse landes behov for forsyninger med naturgas. Vi samarbejder også på andre områder som f.eks. kulturelle, politiske og økonomiske områder. Qatar og EU vil således være i stand til yderligere at styrke deres bånd.
Jeg vil gerne takke Dem igen. Må Guds fred og nåde være med Dem.
(Salen rejste sig og gav taleren en stående ovation)
Formanden
Tak, Deres Højhed, for Deres ord. Jeg er sikker på, at de har givet os en bedre forståelse for den arabiske og islamiske verdens synspunkter vedrørende spørgsmål, der er af fælles interesse for såvel Dem som Europa.
Europa-Parlamentet er beæret over Deres besøg. Mange tak.
(Bifald)
(Højtideligt møde hævet kl. 12.30).
