
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er to mundtlige forespørgsler til Kommissionen om den nederlandske båd tilhørende organisationen "Women on Waves":
- mundtlig forespørgsel (B6-0010/2004) af Figueiredo, Wurtz, Svensson, Portas og Ribeiro om forbud mod at lade skib tilhørende organisationen "Women on Waves" sejle i portugisisk farvand;
- mundtlig forespørgsel (B6-0011/2004) af Gröner, Estrela, Madeira, Fernandes, Breyer, Jillian Evans, Romeva Rueda, Carlshamre og Gibault om den portugisiske regerings afvisning af hollandsk fartøj tilhørende organisationen "Women on Waves".
Figueiredo (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, det er velkendt, at kvinder, der ser sig nødsaget til at få abort, udsættes for social stigmatisering i Portugal, og at politi og domstole fortsat misbruges til at retsforfølge og straffe kvinder anklaget for illegal abort på grundlag af en uretfærdig og skændig lov, der er ganske ude af trit med den sociale virkelighed og de forhold, som gør, at kvinder må vælge abort.
Det er på denne baggrund, der er blevet udvist omfattende international solidaritet med de portugisiske kvinder, således som det for nylig kom til udtryk med det nederlandske skib fra organisationen "Women on waves", som den portugisiske regering på det skammeligste forbød at sejle ind i portugisisk territorialfarvand, hvorved den lagde hindringer i vejen for debat og information om seksuelle og reproduktive rettigheder.
Intolerancen nåede et helt latterligt omfang, da den portugisiske regering sendte to af flådens korvetter ud for at spærre vejen for den nederlandske organisations skib. På grundlag af erklæringerne fra FN's konferencer i Kairo og Beijing henstillede Europa-Parlamentet i sin beslutning af 3. juli 2002 til regeringerne at udvikle en national politik for seksuel og reproduktiv sundhed af høj kvalitet i samarbejde med organisationer, der repræsenterer alle aspekter af det civile samfund, og i den forbindelse at sikre omfattende oplysning om effektive og forsvarlige familieplanlægningsmetoder samt lige adgang til alle former for svangerskabsforebyggende metoder af høj kvalitet, hvilket ikke er tilfældet i Portugal. Det henstillede ligeledes til, at abort gøres legal, sikker og tilgængelig for alle for at sikre kvinders reproduktive sundhed og rettigheder, ligesom det også opfordrede regeringerne til under alle omstændigheder at afholde sig fra at retsforfølge kvinder, der har fået foretaget illegal abort, hvilket heller ikke er tilfældet i Portugal.
Det er på denne baggrund, vi mener, at Kommissionen ikke kan forholde sig passivt til det, der foregår i Portugal, til det forfærdelige hykleri og de overgreb, som portugisiske kvinder udsættes for, og som objektivt befordrer ulovlige aborter og tvinger mindrebemidlede kvinder med ringe adgang til information til at søge udveje, der er af allerstørste risiko for deres seksuelle og reproduktive sundhed. Vi håber derfor, at Kommissionen vil vise sin solidaritet med de portugisiske kvinder, at den vil udtale sig imod intolerance, og at den vil tilslutte sig de holdninger, som Europa-Parlamentet har indtaget på dette område, så den yder sit for at skabe bevidsthed om det nødvendige i at forsvare og fremme kvinders rettigheder og værdighed.
Gröner (PSE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, "Women on Waves" skaber også høj bølgegang i Parlamentet. Hvorfor forholder det sig sådan?
Siden slutningen af august har den portugisiske regering forhindret det hollandske skib i at anløbe en havn på Portugals vestkyst. Det hollandske skib tilhører organisationen "Women on Waves", som de portugisiske kvindeorganisationer har inviteret til Portugal for at informere om svangerskabsafbrydelse, prævention og om den mest skånsomme metode til svangerskabsafbrydelse, nemlig abortpillen RU 486. Den portugisiske regering mener altså åbenbart, at dette udgør en stor fare for kvinderne i Portugal. Ellers havde den ikke taget et sådant massivt skridt. Den portugisiske regering har taget med i købet, at den hermed lader hånt om to væsentlige grundlæggende friheder i forbindelse med det indre marked, nemlig informationsretten og retten til fri bevægelighed inden for EU.
Det er en alvorlig politisk sag, og man har ikke nogen fortilfælde for lignende overtrædelser af retten til fri bevægelighed af rent politiske årsager. Det kan vi ikke acceptere i Den Socialdemokratiske Gruppe, og derfor vil vi godt spørge Rådet og Kommissionen, hvad de påtænker at gøre ved det, således at dette enkeltstående tilfælde i EU's historie ikke gentager sig. Jeg mener, at det er et vigtigt spørgsmål, som også skal rettes til den kommende Kommission, og vi ønsker en tydelig markering af, at denne handlemåde ikke kan accepteres.
Episoden har vakt stor furore i hele Europa, hvor medierne er fyldt med det, fordi der naturligvis ligger mere i det end som så. Det handler nemlig om, at kvinder i EU reelt begrænses i deres frihed, og vi kan ikke acceptere, at der sker snigende tilbageskridt her. Vi kan se af traktaterne, at den enkelte nationalstat kun kan begrænse den frie bevægelighed, hvis det sker på baggrund af fare for den offentlige sikkerhed, f.eks. på grund af terrorisme. Men er det baggrunden i det konkrete tilfælde? Er kvinders sundhed truet af en epidemi her? Hvis det er tilfældet, er det måske en epidemi af fri tænkning eller af beslutningsfrihed? Jeg siger det med lidt ironi i stemmen, fordi vi i Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling havde meget forskellige holdninger hertil. De kvindelige kristelige demokrater ønskede at nedtone denne sag, men jeg anser det for at være en ekstrem vigtig sag, som skal behandles her i Parlamentet.
Vi ønsker, at alle europæiske kvinder skal vide, hvordan de på den mest sikre måde får adgang til informationer, prævention og svangerskabsafbrydelse, hvorefter de frit skal kunne beslutte, hvad de ønsker for sig selv. Her kan vi altså se, at det i sidste ende er en sag, som også griber ganske dybt ind i de enkelte kvinders selvbestemmelsesret, men at der samtidig er gået storpolitik i det. Og vi kan således ikke acceptere, at der sker overtrædelse af to af de fire grundlæggende friheder. Vi ønsker, at hr. Barroso skal bekende kulør her, men jeg vil imidlertid også bede fru Wallström om at kaste sit lod i vægtskålen for kvinderne. Hr. Barroso præsenterer ganske vist otte kvindelige kandidater og proklamerer, at han vil gå i brechen for, at kvinder skal have en bedre fremtid. Men det kan tænkes at give indholdsmæssigt bagslag. Det vil vi godt forhindre, og derfor forhandler vi om dette spørgsmål i dag. Jeg håber, at der kommer en klar melding fra Kommissionen og Rådet i denne sag. Ellers mener jeg, at skibet ellerkvindeorganisationen "Women on Waves" burde sende et takkebrev til den portugisiske regering, fordi denne sag giver os mulighed for at drøfte princippet om, at kvinder skal have adgang til frit at kunne afgøre, hvornår og hvordan de ønsker at modtage informationer om svangerskabsafbrydelse, og hvordan de vil håndtere dette, og i sidste ende også frit kunne afgøre, hvornår og hvordan de vil have et barn. Det er et fundamentalt spørgsmål, som vi også skal drøfte her i Parlamentet.
Buitenweg (Verts/ALE ),
    Hr. formand, som den sidste taler netop sagde, bliver en forhandling om "Women on Waves" hurtigt en forhandling om abort og om at være "herre over sin egen mave". Det sker naturligvis ved diskussionen her i Parlamentet, men også i medierne er diskussionen om kvinders reproduktive rettigheder, som ikke gives i alle EU-lande, igen sat i gang. Denne diskussion er netop, hvad organisationen "Women on Waves" sigter mod. Enhver politiker, som udtaler sig for eller imod denne organisation og vil tage den fundamentale debat om abort op, øver således fuldt ud retfærdighed mod denne kvindeorganisations målsætninger. Jeg kan selv være meget kortfattet herom. Jeg støtter fuldstændigt Europa-Parlamentets holdning, som er beskrevet i fru Van Lanckers betænkning. Deri stod der, at man skal tænke sig godt om, inden man beslutter sig for en abort, men at kvinder dog skal have ret til at træffe beslutning om en sikker, legal abort.
Det har flertallet i Europa-Parlamentet sagt, og det siger "Women on Waves" også. Men Portugal har nægtet at lade skibet få adgang til havnen, og det er bizart. "Women on Waves" udfører ingen ulovlige aktiviteter i de portugisiske farvande, men organisationen giver information om et emne, som regeringen ikke synes om. Hvis vi begynder på den slags, kommer vi selvfølgelig ind på et skråplan. Så får Greenpeace næste gang ingen adgang mere til havnene, hvis de siger noget, som regeringen ikke synes om, og det kan vi ikke acceptere. Den portugisiske regering har brugt argumentet, at skibet udgør en risiko for folkesundheden. Synes Kommissionen også det? Den nederlandske udenrigsminister Bot har allerede sagt, at det ikke er berettiget at nægte et skib adgang af denne grund. Deler Kommissionen hans mening? Men heller ikke på grund af den offentlige orden må adgangen nægtes. Informationsaktiviteterne er ikke voldelige. De finder sted i en lukket kreds på skibet i en atmosfære af dialog og respekt. Regeringens kraftige reaktion er altså ikke berettiget. Skibet har i mellemtiden igen passeret grænsen, ligesom omkring 10.000 portugisiske kvinder gør hvert år for at få den behandling, de har brug for. 
Gibault (ALDE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, jeg udtrykker mig i dag ganske enkelt i min egenskab af europæer, og det er i den egenskab, jeg vil behandle sagen "Women on waves".
Ligesom PSE-Gruppen undrer jeg mig over, hvorvidt den portugisiske regerings beslutning om at forbyde det nederlandske skib at komme ind i sit territorialfarvand var et brud på international lov. Jeg ser den imidlertid også som et forbud mod at drage omsorg for andre europæiske kvinder.
Selv om "Women on waves"-organisationens aktion i mine øjne er og bliver en smule provokerende i sin form, finder jeg den ikke mindre legitim i sit indhold. Foreningens aktion omhandler to kvinderettigheder, som efter min mening er centrale, nemlig retten til sundhed og retten til værdighed, som begge er indskrevet i EU's charter om grundlæggende rettigheder. I mange stater er disse rettigheder i årtier blevet forsvaret af kvinder, som kæmper for at overbevise regeringerne om det berettigede i deres sag. Det er også grunden til, at jeg personligt er chokeret over at konstatere, at der endnu i dag i Europa-Parlamentet eksisterer en bevægelse af kvinder, som forsøger at sætte spørgsmålstegn ved de fortjenester, der er vundet ved langvarig kamp.
Jeg er ikke kommet for at klandre de europæiske stater, som har valgt at begrænse, forbyde eller straffe abortpraksissen, men jeg synes, at disse medlemsstater skal benytte den begivenhed, som er genstand for mit indlæg i dag, til at genoplive debatten om dette vanskelige emne. Kvinderne er ofte ene om at skulle træffe den alvorlige beslutning om at afbryde en graviditet, og det er altid en tid med store kvaler. Dette valg bliver aldrig truffet tilfældigt, tværtimod i fuld bevidsthed, og bebrejdelser og ligefrem straf er ikke hensigtsmæssige reaktioner. Det er kun dialog og information, som vil gøre det muligt at rykke ved den offentlige opinion. For øvrigt er undertrykkelse en Guds gave til de illegale virksomheder, som udnytter uvidenheden og samfundets skrøbelighed. Den form for netværk har ikke en plads i vores Europa med dets frihedsrettigheder. De europæiske institutioner skal vise et godt eksempel på området og sørge for, at de individuelle frihedsrettigheder bliver respekteret. Hvis Kommissionen ikke indtager en klar holdning, vil det blive oplevet ikke blot som social uretfærdighed for disse kvinder, men også som et ubærligt tilbageslag for deres grundlæggende rettigheder.
Jeg vil gerne tilføje, at problemet ikke kun vedrører kvinderne. Jeg synes, det er en skam, at vi kun tæller så få mænd i Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling, og jeg vil gerne sige oprigtigt tak til dem, som har forstået, at vi skal forene os for at forsvare vores idealer og vise vores engagement.
Vores pligt som europæere er at bruge vores dømmekraft og vores medfølelse til at hjælpe kvinderne i vores medlemsstater med at håndtere deres dilemmaer. Det er grunden til, at ALDE-Gruppen insisterer på, at Rådet og Kommissionen indtager en klar og demokratisk holdning.
Wallström,
    Hr. formand, Kommissionen har fulgt udviklingen i situationen. Ifølge de oplysninger, Kommissionen har til rådighed, gjorde "Women on Waves" samt andre personer og organisationer indsigelse mod forbuddet mod at lade fartøjet komme ind i portugisisk farvand. Forvaltnings- og skattedomstolen i Coimbra vedtog den 6. september 2004 en beslutning om indsigelsen, der har givet anledning til endnu en indsigelse fra "Women on Waves".
Kommissionen minder om principperne i fællesskabslovgivningen vedrørende personers frie bevægelighed. De europæiske borgere har ret til indrejse på andre medlemsstaters territorium i overensstemmelse med de forskellige frihedsrettigheder, der er anerkendt i EF-traktaten, med forbehold af bestemmelserne og begrænsningerne i traktaten og gennemførelsesbestemmelserne heri. Medlemsstaterne kan alene begrænse denne grundlæggende rettighed i medfør af EF-traktatens artikel 18, når dette findes godtgjort af hensyn til den offentlige orden, sikkerhed eller sundhed. Hvis en medlemsstat vedtager en foranstaltning, hvorved der nægtes indrejse på medlemsstatens territorium på baggrund af en af disse årsager, skal medlemsstaten respektere de generelle principper i fællesskabsretten. Den skal respektere de grundlæggende rettigheder, herunder retten til ytringsfrihed, og især proportionalitetsprincippet, samt bestemmelserne i Rådets direktiv 64/221/EØF af 25. februar 1964 om samordning af de særlige foranstaltninger, som er begrundet i hensynet til den offentlige orden, sikkerhed og sundhed, som fortolket af EF-Domstolen.
Når der træffes beslutninger på basis af den offentlige politik eller sikkerhed, skal de pågældende personers adfærd udgøre en reel og tilstrækkelig alvorlig trussel mod samfundets grundlæggende interesser. Kun de sygdomme eller handicap, hvortil der henvises i bilaget til direktiv 64/221/EØF, kan retfærdiggøre forbud mod indrejse i medlemsstaterne på baggrund af den offentlige sundhed.
I henhold til direktiv 64/221/EØF skal beslutninger, hvorved en person nægtes indrejse eller beordres udvist fra territoriet, meddeles den pågældende med oplysning om, hvilke hensyn til den offentlige politik, sikkerhed eller sundhed beslutningen en truffet ud fra. Den pågældende skal kunne påklage beslutningen. Det er op til de portugisiske nationale domstole at afsige kendelse om beslutningens gyldighed under hensyntagen til de generelle principper i fællesskabsretten og bestemmelserne i direktiv 64/221/EØF.
Kommissionen har endnu ikke modtaget en klage over denne hændelse fra repræsentanterne for organisationen "Women on Waves". Den agter imidlertid at kontakte de portugisiske myndigheder for at indhente yderligere oplysninger om de kendsgerninger, som de ærede medlemmer nævnte.
Graça Moura (PPE-DE ).
   - Hr. formand, denne forhandling tjener ikke noget formål. I det konkrete tilfælde har en portugisisk domstol afgjort, at den portugisiske regering har handlet fuldt lovmedholdeligt. I et retssamfund er den dømmende magt uafhængig af de andre magter. Den portugisiske regering befaler ikke over den dømmende magt.
Det er ikke Parlamentets opgave at tage stilling til frivillig svangerskabsafbrydelse eller til en retsafgørelses lovmedholdelighed. Frivillig svangerskabsafbrydelse henhører under den enkelte medlemsstats enebeføjelser. Den portugisiske lovgivning er ikke afgørende forskellig fra de fleste andre medlemsstaters og er blevet vedtaget af et demokratisk parlament. For nylig har en folkeafstemning udtalt sig imod, at den skulle ændres. Jeg mener, at gravide kvinder bør kunne afgøre dette spørgsmål med deres egen samvittighed, men det flertal af borgere, der har givet udtryk for en anden holdning, bør respekteres. Det er et flertal, og vi befinder os i et retssamfund.
Jeg kan oplyse fru Wallström om, at ingen medlemmer af "Women on Waves" er blevet afvist ved grænsen, og at de førhen har haft fuldstændig bevægelses- og ytringsfrihed i Portugal. Uden nogen form for restriktioner har de kunnet tale, hvor de ville, med hvem de ville, og har kunnet give de interview, de ville. Det har de kunnet, indtil de tilskyndede til erhvervelse og indtagelse af lægemidler, der er receptpligtige, fordi de kan forårsage alvorlige skader på organismen. En kvinde, som jeg har forstået er læge, har bekræftet at have erhvervet et af disse lægemidler uden recept på et portugisisk apotek, hvilket er i strid med grundlæggende bestemmelser for beskyttelse af folkesundheden. I en læges tilfælde er dette særdeles graverende. Formændene for den portugisiske lægeforening og den portugisiske apotekerforening har derfor også udtalt sig herimod.
Begrænsningerne i retten til frit at bevæge sig inden for EU's område har netop til formål at beskytte folkesundheden og hindre ulovlige handlinger. Det drejede sig faktisk om en opfordring til abort uden lægelig medvirken - jeg gentager: uden lægelig medvirken - med henblik på at udnytte, at mange gravide kvinder er fattige og uvidende og befinder sig i en tvangssituation, og få dem til at overtræde lovgivningen til rene propagandaformål. Det er virkelig en oprørende krænkelse af individets grundlæggende rettigheder, som Parlamentet uden tøven burde fordømme. Det ville derfor have været bedre, hr. formand, det ville derfor have været bedre, hvis Formandskonferencen havde sørget for, at denne forhandling aldrig var kommet til verden.
Estrela (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, denne forhandling er en sejr for demokratiet, og det er meld fuld ret, at den foregår her i Parlamentet i dag. Det er ikke en sag, der kun vedrører Portugal og kvinder. Det er en sag for både mænd og kvinder over hele EU, og den vedrører såvel Kommissionen som Rådet og Parlamentet.
Den portugisiske regering har ved at hindre et skib fra Holland i at sejle ind i portugisisk territorialfarvand krænket folkeretten, men ikke blot det, for den har også krænket fællesskabsretten og havretskonventionen. Europæiske borgere, som forsvarer kvindernes rettigheder, forhindres i at komme ind i et europæisk land og behandles, som var de kriminelle. Kommissionen og Parlamentet hverken kan eller bør forholde sig passive. Mænd og kvinder tilhørende en ngo i en medlemsstat, der er inviteret af en ngo i en anden medlemsstat med henblik på i fællesskab at fremme oplysning og bevidstgørelse om seksuel og reproduktiv sundhed, sættes lig med narkohandlere, ulovlige fiskere eller smuglere. Kommissionen og Europa-Parlamentet hverken kan eller bør forholde sig passive.
Den portugisiske regering har påberåbt sig, at landets love skal overholdes, og folkesundheden beskyttes, men hvad er det for nogen portugisiske love, der er blevet overtrådt, og hvornår og hvordan? Det er ikke kvindeorganisationerne, der har overtrådt lovgivningen, men den portugisiske regering, som har krænket kvindernes rettigheder. Påstanden om, at der har været fare for den offentlige sundhed, savner også grundlag, for ingen af skibets besætningsmedlemmer bar på smitsomme sygdomme. Regeringen i Lissabon traf sin beslutning - og traf en forkert beslutning - på basis af antagelser og rygter for at modarbejde de kvinder, der kæmper for retten til fri abort. Den portugisiske regering har bevidst forhindret europæiske borgeres frie bevægelighed inden for EU for at undgå, at den for koalitonsregeringen så ubelejlige debat skulle foregå, og endnu mere besynderligt var det, at skibet, mens det befandt sig ud for Portugal, konstant var overvåget af to korvetter fra den portugisiske flåde. Skal portugisiske krigsskibe bruges til at modarbejde borgere, der fredeligt og modigt forsvarer deres synspunkter? I et demokrati er det ikke en forbrydelse at have en anden mening.
Det, der er foregået i Portugal med skibet fra "Women on Waves", må ikke gentage sig eller forblive ustraffet. Hvis det sker, åbner der sig en alvorlig præcedens, der kan føre til indskrænkninger i de borgerlige og politiske rettigheder og garantier for os alle, EU's borgere.
Ek (ALDE ).
   - Denne forhandling kan deles op i to. I Portugal menes der at være mindst 20.000 illegale aborter om året og et af Europas højeste tal for teenagegraviditeter. Jordemoderen Maria do Ceu, som udførte illegale aborter, blev idømt syv et halvt års fængsel. De portugisiske kvinder er ikke alene om at blive nægtet retten til fri abort, Det samme er tilfældet for de irske, maltesiske og polske kvinder.
Kvinder har retten til deres egen krop, og retten til seksuel og reproduktiv sundhed er inkluderet i menneskerettighedskonventionen, som alle EU-stater har ratificeret. Stater, som har ratificeret internationale konventioner, skal også respektere disse konventioner.
Anden del af forhandlingerne omhandler selve de foranstaltninger, der træffes i forbindelse med "Women on waves". Portugal lovede som stat, da landet blev medlem af EU, at respektere de fire bevægelsesfriheder. Den undtagelse, som man påberåber sig, er nationel sikkerhed. Her vil jeg henholde mig til både fællesskabsretten og havretskonventionen. Jeg mener ikke, at Portugal er så ustabilt et land, at seks personer på en båd kan sætte den nationale sikkerhed over styr. Derfor kan man ikke henholde sig til proportionalitetsprincippet i dette tilfælde.
Endelig har Portugal brudt sit løfte til EU, andre medlemsstater og de europæiske borgere med hensyn til bevægelsesfrihederne. Jeg beder parlamentsmedlemmerne om at reflektere over, hvordan det ville se ud i Europa, hvis andre europæiske regeringer skulle fundere, over hvilke borgergrupper der ikke har de samme synspunkter som regeringen, og tilkalde flåden for at forhindre dem i at komme ind i landet. En sådan situation er selvfølgelig uacceptabel.
Den portugisiske regering har gennem sin adfærd udfordret ikke blot kvinder og borgere i hele Europa, som ønsker at værne om menneskerettighederne og respekten for de internationale konventioner, men også hele den europæiske idé og den frie bevægelighed. Jeg vil således opfordre både Kommissionen og Rådet til at handle entydigt i dette spørgsmål.
Portas (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, kære kolleger, jeg tror ikke, at vi i denne forhandling diskuterer, om den portugisiske lovgivning er en af de mest reaktionære i Europa - for det er den - eftersom den er værre, hvad angår abort, end f.eks. Tunesiens.
Vi diskuterer ikke, hvorfor portugisiske kvinder er nødt til at tage til Spanien for at få foretaget de aborter, som de ikke må få foretaget i Portugal, eller hvorfor de, der ikke har råd til at tage til Spanien, får det gjort i dølgsmål og med fare for deres helbred i Portugal. Det er ikke det, vi diskuterer.
Vi diskuterer heller ikke, hvorfor portugisiske kvinder fortsat må indfinde sig for domstolene og dér redegøre for deres smerte og deres mest intime forhold under dybt ydmygende omstændigheder.
Vi diskuterer slet ikke, hvorfor den portugisiske forvaltningsdomstols første instans har truffet den afgørelse, som den har.
Det, vi diskuterer, er derimod, om det i Europa er rimeligt - for det er et europæisk anliggende det her - at en korvet fra marinen sendes ud for at forhindre tre mænd og tre kvinder på åbent hav i at nå portugisisk havn, når de befinder sig om bord på et fartøj, der er godkendt i en medlemsstat, og de udøver lægegerning, der er fuldt ud godkendt i en anden medlemsstat. Det er det, vi diskuterer. Vi diskuterer, om en europæisk integration er mulig, når den portugisiske stat for at forsvare den mest usle og omstridte lov i Portugal sender en korvet fra marinen ud i rum sø mod et civilt fartøj og mener sig i sin gode ret til at gøre det. Det er det og ikke noget som helst andet, vi diskuterer.
Det er derfor, hr. Graça Moura godt kan ønske sig, at denne forhandling aldrig var kommet til verden, men ikke er i stand til at gøre noget ved det. Kommissionen har givet et opmuntrende svar, der, selv om det ikke var fyldestgørende, sikrer, at den slags adfærd, som vi har været vidne til, stadig vil møde beslutsom modstand fra alle dem, der i Europa går ind for, at den frie bevægelighed for personer og tanker er en grundlæggende værdi i selve den europæiske integrationsproces.
Krupa (IND/DEM ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, jeg vil først og fremmest gerne takke Gud for denne mulighed for at tale til Parlamentet om vor tids vigtigste spørgsmål, nemlig beskyttelse af liv. Det er især vigtigt i en tid, hvor over 50 millioner børn hvert år slås ihjel i moders liv, hvilket er folkedrab i et langt større omfang end de mange millioner ofre for holocaust.
Mange mennesker verden over spørger, om der kan være større degeneration og bestialitet end mordet på et barn i moders liv. En mor bør være legemeliggørelsen af kærlighed og hengivenhed, og moders liv skal være det sikreste af alle steder. Det kan desværre også blive et gravsted.
Det er ikke en menneskerettighed at slå et barn ihjel i moders liv. Hvilke rettigheder ønsker "Women on Waves" derfor at forsvare, hvis lederen af denne organisation ikke engang måtte udøve lægegerningen i de lande, de lagde til i, og ikke desto mindre ordinerede livstruende hormonpræparater for at fremprovokere tidlig abort samt gav publicity til lægemidler, der kan afslutte graviditeter og afstedkomme aborter?
Jeg spørger mig selv, om europæerne i det 21. århundrede virkelig ønsker en frihed, der giver forstyrrede mennesker uden samvittighed, større medfølelse, værdighed eller medlidenhed, frit slag, og som på det seneste er blevet beskrevet som umodne for ikke at vække en slumrende samvittighed. Sådanne mennesker blev trods alt tidligere beskrevet som psykopater.
Rationelle og ansvarlige læger og forskere har med gru observeret manipuleringen og forringelsen af den forskning, der finder sted i laboratorier og under mikroskoper. Det er det samme som ringe skjult terror mod de svageste børn og etablering af moderne udslettelseslejre.
På hvilken måde adskiller drab på forsvarsløse børn i moders liv sig fra blodbadet i Beslan? Dødsstraffen for de mest alvorlige forbrydelser er i strid med offentlighedens ønsker blevet afskaffet i Europa. Og dog tales der under påberåbelse af samme offentlige mening på samme tid for dødsstraf mod de mest forsvarsløse og uskyldige. På hvilket grundlag drister EU sig til at påtage sig retten til at træffe beslutning om liv eller død?
Det er, fordi vedtagelsen af en sådan tilgang til et spørgsmål, der omhander det mest grundlæggende inden for værdier og menneskeliv, at Europa og hele den vestlige kultur i stigende grad nu risikerer at kollapse. Alle, der ikke kan se dette, er både blinde og døve som følge af politisk korrekthed. Jeg har den største tiltro til de portugisiske myndigheder og roser dem for at forhindre dette dødsskib i at lægge til i landet. Endelig tilskynder jeg til, at livets ukrænkelighed respekteres fra undfangelse til naturlig død.
Kamiński (UEN ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, det spørgsmål, vi drøfter i dag, eller som vi desværre drøfter, har to dimensioner. Den ene synes indlysende i Parlamentet, nemlig om en EU-stat har ret til at forhindre en handlings udførelse på territoriet, hvis denne handling er en lovovertrædelse i henhold til landets lovgivning.
Det spørgsmål forekommer mig helt klart. Vi ønsker et Europa, hvor hvert land kan fastlægge lovgivning for sit territorium og benytte alle midler til at opretholde den lovgivning. Efter min og mine kollegers mening var den portugisiske regering fuldt ud berettiget til at afholde et skib med død og kriminalitet fra at sejle ind i portugisisk farvand og nå den portugisiske kyst.
Denne forhandling har naturligvis også en anden dimension, som en taler fra venstre med rette påpegede. Det medlem havde fuldstændig ret i at påpege, at denne forhandling også handler om, hvordan vor tids Europa behandler ufødte børn. Den kendsgerning, at den grundlæggende ret til liv ikke respekteres i mange lande, er dybt skammelig for vor tids civilisation og Europa.
Gud være lovet, at der efter det seneste parlamentsvalg er et stigende antal parlamentsmedlemmer, der har mod til at proklamere, at ufødte børn har ret til livet, det være sig i Europa som i resten af verden. Det er særdeles positivt, at der nu er langt flere mennesker i Parlamentet, der husker Frelserens ord for 2000 år siden, da han sagde: "Alt, hvad I har gjort mod en af disse mine mindste brødre, det har I gjort mod mig".
Disse ord har underbygget menneskets kultur i 2000 år. De må aldrig blive glemt!
Schenardi (NI ).
   - Hr. formand, kære kolleger, der er to aspekter af forbuddet mod, at "Women on waves"-organisationens skib lægger til i Portugal, som kræver overvejelse, nemlig på den ene side overtrædelsen af princippet om fri bevægelighed for varer og personer, eftersom det nederlandske skib udtrykkeligt fik forbud mod at trænge ind i portugisisk territorialfarvand og således lægge til, og på den anden side selve den propaganda, som "Women on waves"-foreningen har spredt.
Det skal siges, at dette skib, som kaldes "abortskibet", er lavet om til en flydende klinik, der udleverer RU 486-pillen, den såkaldte "abortpille", som, skal nævnes, er forbudt og derfor ikke forhandles i Portugal.
Som tingene ser ud, mener vi ikke, at Udvalget om Kvinders Rettigheder har de rette kompetencer til at behandle disse to emner, hvoraf det ene vedrører anvendelsen af international lov, og det andet om abort og prævention vedrører moral, etik og religion.
Jeg tillader mig i den forbindelse at minde om, at Europa-Parlamentet i sin resolution af 3. juli 2002 opfordrede medlemsstaterne til at føre informationskampagner om rettigheder i forbindelse med seksualitet og forplantning, ikke til at opmuntre kvinderne til at anvende abort som præventionsmiddel.
På dette ekstremt følsomme område er der ikke plads til politik for slet ikke at tale om politiske fiksfakserier, især hvis det kun drejer sig om - som det ser ud til - at udnytte temaet til at vinde stemmer. De europæiske lande og deres regeringer har ret til at sikre, at følsomme områder knyttet til deres kultur, religion og etik respekteres, og de har den nødvendige autoritet til at gøre det.
Vores kollegers protest forekommer os at være intet andet end en politisk aktion mod den portugisiske regering, en politisk aktion, som vi ikke vil tilslutte os.
Martens (PPE-DE ).
   - Hr. formand, det er tredje gang, at båden sejler ud. Tidligere sejlede båden, som De ved, til Irland og Polen. Båden er ifølge dagsordenen en nederlandsk båd. Det er ikke korrekt, selv om den sejler under nederlandsk flag. Båden er nogle nederlandske kvinders initiativ, og i betragtning af det synes jeg, det er overraskende, at det står på dagsordenen her. Vi taler heller ikke om Greenpeaces og andre organisationers både. En forhandling om etiske problemer, såsom abort og kvindens rettigheder, finder jeg vigtig, og den går jeg ind for, men her drejer det sig altså specifikt om denne båd og handlingen på båden. Denne handling finder jeg uheldig. Man vil have ændret loven i Portugal, men i en demokratisk kultur er dette ikke den rette måde at overtale et andet land på. En lignende indblanding fra udlandet i anledning af den nederlandske lovgivning på narkoområdet eller eutanasiområdet f.eks. ville også i Nederlandene kunne regne med en lignende bølge af protester. Vi må indlede en debat med hinanden på en anden måde, ikke sådan. Jeg synes også, at denne aktion er uansvarlig. Båden er sejlet til Irland uden tilladelse, så ikke engang den nederlandske lovgivning, som på dette område i forvejen er temmelig lempelig, blev overholdt. I anledning af rejsen til Polen var der en stor diskussion om brugen af den ikke-godkendte abortpille, og nu diskuteres efterbehandlingen, som ikke kan ydes. På internet har "Women on Waves" nu offentliggjort, hvordan man med medicin, som kan købes på apoteket, selv kan fremme en abort, og der henvises med det samme til de enorme risici, som dette medfører. Lidt senere sejler båden væk. Jeg synes ikke, at dette er en rigtig fremgangsmåde, ikke engang for at fremme, hvad man vil fremme. Lande har forskellige opfattelser, hvad angår anliggender som abort. Jeg går ind for, at vi skal indlede en debat med hinanden om det. Vi er også et værdifællesskab, men ikke på denne måde. 
Bozkurt (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne henvende mig til Kommissionen om de europæiske borgeres ret til information, i særdeleshed kvinders ret til information. Eftersom denne ret sigter mod at øge og dele viden til gavn for kvinders sundhed og seksuelle rettigheder, passer den perfekt til Lissabon-strategien. "Women on Waves'" båd havde ikke til hensigt at eksportere det, der er opnået i Nederlandene på abortområdet, til Portugal, men ville på en objektiv måde oplyse de portugisiske kvinder og mænd om deres seksuelle rettigheder. Hvad de derefter gør med det, beslutter de selv. Gennem Anne Van Lanckers betænkning og gennem et beslutningsforslag opfordrede Parlamentet for to år siden regeringer til at sikre objektiv, videnskabelig og tydelig information og oplysninger om seksuel og reproduktiv sundhed. Dette vedrørte også forebyggelsen af uønskede svangerskaber og risiciene ved farlige aborter, som udføres under uhensigtsmæssige omstændigheder.
Den portugisiske regering har ved at forhindre "Women on Waves'" aktiviteter, som tager sigte på at give information, ikke vist tegn på, at den tager Parlamentets beslutningsforslag alvorligt. I mellemtiden er båden fra Portugal sejlet videre. "Women on Waves" har oplyst, at de kommer tilbage ved det kommende valg i Portugal. Dette kan give den portugisiske regering en ny chance for at rette sig efter Parlamentets beslutningsforslag og vise, at den ikke vil fratage sine borgeres ret til information. Fru Wallström, kan Kommissionen gøre en indsats for, at bedste praksis på området information om kvindens reproduktive og seksuelle rettigheder igen tages kraftigt op, og tage konkrete skridt i denne henseende, f.eks. i form af tilrettelæggelsen af en konference herom i Lissabon?
Harkin (ALDE ).
   - Hr. formand, den portugisiske regering hævder, at aktiviteterne om bord på "Women on Waves"-skibet er i strid med portugisisk lovgivning. Jeg kan ikke vurdere, om det er tilfældet, da jeg ikke ved nøjagtig, hvad der foregår om bord på skibet, og faktisk kender jeg intet til portugisisk lovgivning. Jeg er sikker på, at sagen afgøres af en domstol med kompetence på området. Jeg mener imidlertid også, at det er en provokerende handling af "Women on Waves" og et forsøg på at undergrave subsidiaritetsprincippet, fordi vi til enhver tid, selv om vi her i Parlamentet måtte være eller ikke være enige i Portugals syn på abort, skal anerkende landets ret til at træffe sådanne beslutninger som demokratisk valgt regering.
Jeg lyttede nøje efter i tirsdags her i Parlamentet, hvor den ene taler efter den anden talte om respekten for forskelle, respekten for medlemmernes ret til forskellige synspunkter og om at vise tolerance over for de synspunkter. Faktisk sagde formanden, hr. Barroso, at "ingen har monopol på sandheden" - og det omfatter den portugisiske regering og "Women on Waves". Vi skal alle respektere og vise tolerance over for forskellige holdninger, forskellig lovgivning og ethvert EU-lands ret til at lovgive og håndhæve den lovgivning inden for landets grænser. Selvfølgelig skal vi her i Parlamentet anerkende og værdsætte subsidiaritetsprincippet.
Det er min opfattelse, at EU og Domstolen har angivet, at abortlovgivningen skal behandles på nationalt plan, og at EU ikke har kompetence på dette område. Selv om den portugisiske regering ikke har monopol på sandheden, har den altså kompetence, som den mener er blevet truet.
Til sidst en sammenligning: Vi har i Irland introduceret et forbud mod rygning på arbejdspladsen. Det gælder også irske skibe. Hvis en portugiser eller hollænder røg om bord på et irsk skib i internationalt farvand, ville det være i strid med irsk lovgivning. Situationen er ikke helt den samme, men eksemplet hjælper til at illustrere, hvor komplekse og følsomme sådanne situationer er, og hvordan subsidiaritetsprincippet til enhver tid bør gælde. 
Svensson (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, som alle parlamentsmedlemmer er klar over, har kvinder haft stemmeret og været myndige til at bestemme over sig selv og deres aktiver i over 100 år. Ud over at tage ansvar for deres egne liv har kvinderne også haft ansvaret for børnenes liv. Selv om kvinder har været myndige rent lovgivningsmæssigt osv. i så lang tid, umyndiggøres vi kvinder tydeligvis stadigvæk, når det handler om at bestemme over vores egne kroppe og seksualitet.
Man kan ikke tolke den portugisiske regerings adfærd anderledes, når det gælder "Women on waves". Den portugisiske regerings adfærd umyndiggør ikke blot os kvinder, men er også i strid med Parlamentets resolution om at fremme informationskampagner med hensyn til seksuelle og reproduktive rettigheder.
Jeg vil ikke blot drøfte kvindernes rettigheder, men også fokusere på børnene under disse forhandlinger. I modsætning til visse taleres opfattelse og mangel på empati og forståelse vil jeg sige, at børnenes liv er for vigtige til, at vi udelukkende lader det bero på tilfældigheder. Børnene har en uindskrænket ret til at være ønskede, når de fødes, og med udsigt til at få et godt liv. 
Jeg plejer ikke at være konspiratorisk, men jeg kan ikke lade være med at spekulere på, om ikke den portugisiske regerings adfærd for en stor dels vedkommende beror på, at det netop er kvinder og kvindeorganisationer, som det handler om her. Hvis man gør sig den tanke, at det omtalte skib var blevet kaldt "Mænd for vold som konfliktløsning", ville det så ikke havde fået tilladelse til at anløbe havn?
Hvis Rådet og Kommissionen mener det alvorligt, når de taler om kvindernes Europa, kan de ikke undlade at reagere på den portugisiske regerings adfærd i denne sag. Det er på tide at tage kvindernes og børnenes parti. 
Blokland (IND/DEM ).
   - Hr. formand, jeg er fuldstændig enig med hr. Graça Moura. Jeg forstår heller ikke, hvorfor vi her i Europa-Parlamentet fører en forhandling om et spørgsmål mellem Portugal og en aktionsgruppe, som sejler under nederlandsk flag. Sagen skal for en domstol, og spørgsmålet falder ikke ind under Parlamentets beføjelser. Dermed synes hele problemet at være løst, hvis det ikke forholdt sig sådan, at dette spørgsmål ikke blot er juridisk, men også moralsk. Hvornår er det indført, at et angreb på en anden medlemsstats lovgivning falder ind under den frie bevægelighed for personer, varer og tjenesteydelser? Det er nemlig det, der foregår med "Women on Waves". I det nederlandske dagblad NRC Handelsblad fra sidste lørdag opfordrer denne organisation mennesker til at støtte kampen for fri abort i Portugal. Det er noget andet end tjenesteydelser, og dermed viser denne organisation, hvad dens virkelige hensigt er. Det er noget fuldstændig andet end at give information om bord på . Jeg bemærker i den forbindelse, at den nederlandske sundhedsinspektion iværksætter en undersøgelse for at vurdere, om "Women on Waves'" aktiviteter er lovlige.
Progressiv aktivisme søger lovens grænser. er heller ikke i Nederlandene en selvfølge. I sin tid var kun et knebent flertal for en lovmæssig ordning, der muliggjorde . Der er stadig et stort mindretal, der har meget svært ved at acceptere denne abortlovgivning, idet de mener, at liv er værd at beskytte. Nederlandene behøver ikke være det land, der fører an på dette område. Jeg vil komme ind på de spørgsmål, som mine kolleger stiller Kommissionen. De siger, at Kommissionen på grundlag af fællesskabsretten bør gribe ind. Artikel 28 i fællesskabsretten fastsætter, at der skal være fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser. Artikel 30 i samme fællesskabsret fastsætter, at denne frie bevægelighed ikke behøver gælde, når den offentlige sædelighed, den offentlige orden, sikkerheden og folkesundheden skal beskyttes. Portugal har altså fuld ret til at nægte et aktionsskib adgang, selv om dette skib kommer efter invitation fra en portugisisk organisation. Sikke et privilegium er det så, at EU's medlemsstater stadig har ret til at fastlægge deres egen politik! Jeg synes derfor, at det vidner om ringe respekt, at man via den europæiske lovgivning forsøger at bevise, at den progressive holdning er rigtig. Den portugisiske regering skal roses for, at den anser det ufødte liv for at være værd at beskytte. 
Libicki (UEN ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, vi skal være bevidst om, at drøftelsen om skibet fra "Women on Waves" i høj grad omhandler abortproblemet, som er et helt nyt problem for EU.
Vi skal huske på, at abort i de fleste europæiske lande kun har været tilladt i de sidste få årtier, og selv nu er abort ikke tilladt i dem alle. Jeg glæder mig over, at der stadig er lande, hvor det ikke er tilladt. Selv tilhængerne af abort, som mener, at det er et spørgsmål om moralsk ligegyldighed, skal være klar over, at denne drøftelse giver anledning til stor modstand. De skal indse, at abort er en alvorlig forbrydelse for rigtigt mange mennesker i Europa og for størstedelen af befolkningen i mange europæiske lande.
Både tilhængere og modstandere af fremprovokeret abort ved, at det er et af de største problemer for civilisationen. Hvis dette problem i dag reduceres til en drøftelse om, hvorvidt Portugal har overtrådt retten til information eller retten til fri bevægelighed, bliver det en exceptionel opvisning i hykleri, ond vilje eller stupiditet.
Som medlemmer af Parlamentet kan vi ikke tillade os at opføre os som skurke eller idioter. Hvis Parlamentet derfor begynder at overveje dette problem ud fra frihed til at rejse og informationsfrihed, sender Parlamentet den værst tænkelige besked om sig selv og bidrager til civilisationens kollaps og dermed også EU's og Europa-Parlamentets kollaps.
Det er vigtigt at huske på, at abort ikke er tilladt i mange europæiske lande, herunder Irland, Malta og Portugal. Abort er heller ikke tilladt i Polen. Skibet, der tilhører organisationen "Women on Waves" sejlede også til Polen, og dets tilstedeværelse i Polen var et incitatment til kriminel adfærd. Medlemmerne af denne organisation, der kom ind i polsk farvand, skal være klar over, at hvis de gør det igen, skal de ikke kun stå til regnskab for de forbrydelser, de tidligere har begået, men vil også, håber jeg, blive mødt med restriktioner og ikke få indrejsetilladelse. Jeg mener, at den portugisiske regering traf den bedst mulige afgørelse i denne henseende.
Portugal handlede tydeligvis ikke i henhold til fællesskabsretten. Det er allerede slået fast. Portugal er en suveræn stat med uafhængige domstole.
Jeg vil gerne endnu en gang tilskynde til, at problemet ikke blot reduceres til en diskussion om information og fri bevægelighed. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, kære kolleger, som det allerede er blevet sagt, burde Parlamentets opmærksomhed ligesom Kommissionens og Rådets være rettet mod den såre triste måde, som det nederlandske skibs såre triste mission er blevet afsluttet på, og mod den hæmningsløse og uansvarlige propaganda, der er blevet ført for illegal abort ved den gravide selv gennem illegal erhvervelse og anvendelse af lægemidler.
Jeg taler ikke om pillen RU 486, der som i mange andre EU-lande ikke er tilladt i Portugal, og som skibet medbragte, men om erhvervelse og uansvarlig anvendelse af lægemidler, der kan købes på apotekerne, om end underlagt bestemte restriktioner. Denne hæmningsløse propaganda indebærer alvorlige farer ikke blot for barnets ret til liv - barnet dør, hvis der sker abort - men også betydelig risiko for kvindens helbred, der kan lide alvorlige skader, sådan som det fremgår af den farmakologiske litteratur om emnet.
Derudover er denne forhandling formålsløs, malplaceret og upassende.
Dertil kommer, at den er krænkende. Jeg må oprigtigt sige, at det smerter mig at se mit land blive sværtet til i udlandet, og det smerter mig endnu mere, når jeg ser, at det er landsmænd, der fører an i denne tilsværtning og giver folk uden tilstrækkelig viden om forholdene et forvrænget billede af dem, så de fremstår som en ren karikatur i et propagandacirkus.
Jeg nærer den største respekt for Holland, for dets folk og for EU samt for det nederlandske formandskab, men vi har vores egen lovgivning. Vi diskuterer frit disse spørgsmål uden behov for disse ekspeditioner. Som alle ved, er Portugal et frit og demokratisk land. Vores lovgivning bliver til i vores demokrati, og Portugal er hverken en koloni af Holland eller af nogen andre og endnu mindre genstand for en eller anden ekspedition, der skal ud og bevidstgøre de lokale i stil med "kulturdynamiseringen" i 1975, hvor den portugisiske revolution var på sit højeste. Vi står for respekt og demokrati, og vi forventer demokrati og respekt.
Der henvises til, at princippet om fri bevægelighed er blevet krænket. Det er latterligt! De nederlandske damer har, som alle ved, kunnet bevæge sig frit rundt, hvor de ville. I modsætning til skibet. Der henvises til, at ytrings- og informationsfriheden er blevet krænket. Det er latterligt! Alle har frit kunnet diskutere det, de ville, dengang som ved alle andre lejligheder. Den eneste vold, der har været, er den ekstremistiske og aggressive sprogbrug, der båret af had og intolerance er blevet fremført af støtterne til det nederlandske skibscirkus i deres forsøg på at påvirke det portugisiske folk og dets borgerrettigheder, og den partiske udlægning, som en god del af massemedierne har stået for, plus den vandalisme, som vores partihovedkvarter har været udsat for.
Som konklusion kan man sige, at den portugisiske regering har handlet inden for lovens rammer. En domstol har givet den medhold, og denne sag har intet med EU at gøre.
Madeira (PSE ).
   - Kære medlemmer, kære Kommission, først vil jeg gerne fremhæve den første sejr, der er kommet ud af denne forhandling, nemlig at Kommissionen vil anmode den portugisiske regering om en redegørelse om skibet .
I Portugal har mindst én ud af fire kvinder fået foretaget illegal abort, og det er ikke mindst et alvorligt problem for folkesundheden. Tallene taler deres tydelige sprog, og vi kan ikke blive ved med at stikke hovedet i busken. Hvad skal vi i EU på denne baggrund stille op med disse kvinder? Skal vi få dem anholdt? Og hvad med dem, der afbryder deres svangerskab i London eller i Badajoz? Skal vi lukke grænserne? Skal vi lade dem permanent overvåge militært ved hjælp af den europæiske hær? Skal vi få beslaglagt alle aviser i Portugal, der bringer annoncer for udenlandske, nærmere betegnet europæiske, klinikker, der sikkert og lovligt foretager frivillig afbrydelse af svangerskabet?
Hvad så, hvis var et tog eller en TIR-lastvogn? Skulle det så være kampvogne fra hæren, der skulle forhindre toget eller lastvognen i at komme ind på portugisisk territorium, for at lovgivningen ikke skulle risikere at blive overtrådt, eller for at portugiserne ikke skulle få adgang til visse oplysninger?
Er Kommissionen klar over, at selv om de to korvetter fra den portugisiske flåde har været i konstant aktion, er der ikke nogen hverken militær eller myndighed, der har ytret ønske om at komme om bord på for faktisk at konstatere de mulige risici?
Er Kommissionen klar over, at det portugisiske forsvarsministerium udelukkende baserer sig på materiale fra medierne og ikke på egne undersøgelser?
På denne baggrund er det vigtigt at vide, at Kommissionen bestemt har tænkt sig at sørge for, at traktaterne overholdes. I modsat fald vil Kommissionen, hvis Tyrkiet bliver medlem af EU, blive nødt til at gribe ind militært, såfremt en gift portugiser tager til Tyrkiet efter på forhånd at have meddelt, at han dér har en veninde og derfor vil begå utroskab.
Fru kommissær, det er afgørende at skride til handling nu, så vi ikke også i EU skal køre videre i den samme håbløse gamle skure. Det her er ikke et spørgsmål om moral eller personlige holdninger, fru kommissær, det er et spørgsmål om lovlighed.
In 't Veld (ALDE ).
   - Forestil Dem, at der kommer fanatiske, aggressive antiabortaktivister til Nederlandene for der at protestere mod abort med den slags forkerte argumenter, som jeg har hørt fra den side af salen, og at de holdes tilbage ved den nederlandske grænse af militærpolitiet. Så ville Parlamentet fare i flint.
Abortlovgivning er faktisk et nationalt anliggende, men ytringsfrihed er en fundamental ret for alle europæiske borgere i hele Europa. Hvert sjette minut dør et eller andet sted i verden en kvinde af følgerne af en illegal abort, og alene i Portugal har der i de seneste to årtier været hundrede ofre. Den portugisiske regerings blokering af information og debat er derfor i dette lys uforståelig og efter min opfattelse en skændsel for demokratiet. Vores medeuropæere i Portugal har samme ret til information og debat som alle andre. Jeg regner derfor med, at Kommissionen vil forsvare de europæiske grundlæggende rettigheder.
Chruszcz (IND/DEM ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, jeg var i juni sidste år vidne til, at det hollandske fartøj, , der husede en abortklinik tilhørende organisationen "Women on Waves", sejlede ind i polsk farvand. Vi, der er medlem af "League of Polish Families", en organisation, som forsvarer ufødte børns liv, har besluttet, at vi ikke vil tillade denne uhyrlige provokation.
For to uger siden så jeg, hvordan organisationen "Women on Waves" gang på gang latterliggjorde polsk lov ved at overtræde en lang række bestemmelser, f.eks. ved at sejle ind i havnen Władysławowo uden havnemyndighedens godkendelse. Det udgjorde en risiko for andre søgående fartøjer i havnen. Et andet tilfælde, hvor lovgivningen blev overtrådt, var import af lægemidler, der er forbudt i Polen. Jeg vil også gerne understrege, at hygiejnen og de sanitære forhold på skibet var rystende. Hvis "Women on Waves" ønsker indsejling i de polske havne igen, vil vi ikke tillade, at dette sker. 
Posselt (PPE-DE ).
   - Hr. formand, der er forskellige meninger om, hvordan man skal håndtere aborttemaet rent juridisk. Men efter at have hørt mange af talerne, har jeg en fornemmelse af, at de anser abort for at være et fremskridt.
Jeg mener, at vi i det mindste bør være enige om mindst ét punkt, nemlig at enhver abort er en katastrofe og en falliterklæring. En abort er en katastrofe for det ufødte barn, der bliver slået ihjel. En abort er en katastrofe for moderen, som hyppigt medfører livslange skader på sjælen. En abort er en falliterklæring for faderen, som ofte lusker bort i nedtrykt tilstand. En abort er en falliterklæring for stat og samfund, som ikke skaber rammebetingelserne for at fremme liv i tilstrækkeligt omfang. Derfor bør vi beskæftige os meget omhyggeligt og ansvarsbevidst med dette emne.
Hvordan det skal håndteres juridisk, afgøres af staterne på forskellig vis. For at sige det mere præcist, er det befolkningerne, som afgør dette i et demokrati. Det er jo ikke nogen obskur sammensværgelse, som har skabt den portugisiske lovgivning, men derimod det portugisiske folk. Og det portugisiske folk har demokratisk besluttet, at det vil bekæmpe abort med restriktioner og strafferet. Det gør Polen og mange andre medlemsstater også, nogle endog med stor succes.
Jeg vil godt betone endnu en gang, at der kan være mange divergerende opfattelser i den forbindelse. Men jeg finder det uacceptabelt at lade, som om det handler om information. Der er ikke nogen portugisisk borger, det være sig mand eller kvinde, som ikke kan søge informationer om alt i fuld frihed. Man opfører sig, som om portugiserne er tilbagestående individer, som bliver misinformeret. Portugiserne - både mænd og kvinder - er velinformerede og har adgang til alle informationskilder. Her drejer det sig om agitation og om forsøget på at undergrave en medlemsstats lovgivning og et vigtigt EU-princip, nemlig subsidiaritetsprincippet, og det vigtigste princip i vores charter om grundlæggende rettigheder, nemlig retten til livet

Honeyball (PSE ).
   - Hr. formand, bare fordi abort i de fleste tilfælde er illegalt i Portugal, betyder det ikke, at der ikke er behov for det. Kvinderne i Portugal har brug for hjælp og rådgivning om abort, seksuel sundhed og reproduktive rettigheder. Jeg vil gerne minde Parlamentet om, at abort er legalt i de fleste medlemsstater. Jeg vil også gerne henlede Deres opmærksomhed på Van Lancker-betænkningen, som allerede har været nævnt.
Vi taler her om abort, der accepteres i de fleste EU-lande, og som accepteres af Parlamentet. Det skal vi være fuldstændig klar over. Vi skal også være fuldstændig klar over, at illegale, farlige aborter ikke alene udgør en fare for den pågældende kvinde, men oven i købet også en risiko for at dø. Fru Madeira har allerede fortalt os om dødsulykkerne i Portugal, og jeg vil gerne minde Dem alle om, at der på verdensplan dør en kvinde hvert sjette minut på grund af en illegal, farlig abort. I mine øjne har vi en forpligtelse til at gøre noget ved det og sætte en stopper for disse lidelser og dødsfald.
Det er også vigtigt at erkende, at "Women on Waves" kun tilkaldes til lande, når kvindeorganisationerne i de pågældende lande anmoder om det. Vi taler ikke om noget her, der tvinges ned over hovedet på folk, vi taler om noget, der anmodes om, fordi der er et klart behov for og efterspørgsel efter det. Vi er også nødt til at være bevidst om holdningen til personers frie bevægelighed i EU, der udgør et af vores fire grundlæggende principper.
Jeg vil gerne slutte med at citere fra EU-traktaten: "at bevare og udbygge Unionen som et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer, kombineret med passende foranstaltninger vedrørende kontrol ved de ydre grænser, asyl, indvandring og forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet". Det er det, det handler om. Det handler om grundlæggende menneskerettigheder, og dette er en af dem.
Záborská (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, de politiske begivenheder, vi så flittigt drøfter i dag, har været genstand for omfattende drøftelser i Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling. Jeg vil gerne bekræfte, at hvert udvalgsmedlem uden undtagelse har kunnet give udtryk for sine synspunkter. Udvalget har brugt en del tid på at drøfte disse ting, og det endda i en situation, hvor vi ikke havde tilstrækkelige oplysninger og en tilbundsgående analyse, især med hensyn til den mulige overtrædelse af menneskerettighederne, fællesskabsrettighederne eller retten til fri bevægelighed eller information. Trods fuldstændig åbne og livlige drøftelser var Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling, i lyset af de divergerende holdninger, der blev givet udtryk for, ikke i stand til at nå til enighed om en fælles holdning.
Jeg vil dog gerne nu gå videre med et mere grundlæggende aspekt. Dette går meget længere end politisk polemik, og selv de juridiske rådgivere har ikke en klar løsning på det. De følgende refleksioner er alene refleksioner hos en kvinde, der er solidarisk med en anden kvinde. Jeg vil gerne påpege, at en kvinde, der føler sig tvunget til abort, aldrig gør det med glæde. Det indebærer ofte en situation, hvor kvinden ikke mener, at hun vil kunne klare graviditeten og fødslen, og hvor det i denne forvirrende situation forekommer hende, at hun ikke har andet valg. Denne personlige omvæltning kan sammenlignes med ekstreme situationer, når kvinden er tvunget til at stoppe med at arbejde, bliver forladt, bliver voldtaget eller lider af andre psykiske eller mentale traumer eller mishandling i en familie, økonomisk eller et socialt miljø. Situationen i dag er en manifestation af fiaskoen i et udviklet samfund, som ikke er i stand til at bidrage til alle menneskers behov, herunder de fattigste, mindste og svageste. Vi skal arbejde mod en intern stabilitetspagt, som giver folk mere tillid til samfundet og støtter solidariteten mellem generationerne og sætter os i stand til at gå sammen i den retning. 
Gomes (PSE ).
   - Hr. formand, bekæmpelse af terrorisme og organiseret kriminalitet burde i dag være en prioritet for enhver europæisk regering. At give prioritet betyder at anvende alle til rådighed stående ressourcer inden for politi og efterretningsvæsen og samtidig sikre, at retsvæsnet kan arbejde hurtigt og effektivt.
Kommissionen henstiller til, at medlemsstaterne øger deres ressourcer, hvad angår denne indsats. Trods notorisk mangel på midler anvender den portugisiske stat betydelige ressourcer inden for politi og retsvæsen på i stedet at forfølge et andet mål, nemlig at straffe illegal abort. Det portugisiske politi foretager telefonaflytninger af fredelige borgere, deres familier og mistænkte læger. Det bruger år på at overvåge og forfølge dem, og et allerede overbebyrdet retsvæsen, der mangler personale og har nedslidte bygninger og udstyr, bruger ufattelige mængder arbejdstid på at dømme kvinder, der er anklaget for abort. Man bruger skatteborgernes penge på at efterforske lægelige indgreb, som portugisiske kvinder kan få foretaget i Spanien under fuld sikkerhed og ganske lovligt. Operationer, som de kvinder, der kan betale, kan få foretaget på private portugisiske klinikker under dække af andre kirurgiske indgreb, operationer, som mange kvinder, som ikke kan betale, er tvunget til at få foretaget illegalt med fare for deres liv, ligesom de også risikerer straks at blive anholdt af politiet og blive bragt til hospitaler, hvor de får foretaget tvungne gynækologiske undersøgelser, og senere at blive udsat for ydmygende retssager.
Hykleriet har dog nu nået nye højder med indsejlingsforbuddet mod skibet fra organisationen "Women on Waves", som den portugisiske regering - den, hr. Barroso efterlader i Portugal - har benyttet til at forhindre information og debat om familieplanlægning, hvilket klart krænker de grundlæggende rettigheder, folkeretten og fællesskabsretten, og til hvilket der er brugt ressourcer helt ude af proportioner, ikke blot politiet, men sågar militæret, hvor man heller ikke har tøvet med at sætte krigsskibe ind. Det er ressourcer, der således igen ikke er blevet anvendt på den centrale indsats - bekæmpelse af international terrorisme og organiseret kriminalitet eksempelvis - og således heller ikke på overvågning af de skibe, der bruges til narkosmugling, og som benytter portugisisk farvand til at komme videre til hele Europa.
Jeg beder fru Wallström om i den redegørelse, som hun agter at anmode den portugisiske regering om - som hun jo nævnte, og som jeg gerne vil takke hende for - ud over de punkter, som hun omtalte, ikke undlader at beskæftige sig med den urimelige, overdrevne og næsten tvangsbetonede brug, som den portugisiske regering gør af politi, retsvæsen og sågar militær i sin kamp mod abort og oplysning om familieplanlægning, hvorved de ikke anvendes som de ressourcer og til den indsats, som Portugal burde afsætte til EU's kriminalitetsforebyggelse i den fælles bekæmpelse af international terrorisme og organiseret kriminalitet. 
Busuttil (PPE-DE ).
   - Jeg vil gerne tilslutte mig mine kolleger og vise solidaritet med den portugisiske regering med hensyn til dens beslutning om ikke at lade skibet "Women on Waves" komme til Portugal. Jeg viser min solidaritet og lykønsker den portugisiske regering med dens mod og, hvorfor ikke, også dens moralske mod i forbindelse med denne beslutning. Det er ikke nemt i verdenen i dag med pres fra alle sider at indtage et dristigt standpunkt og stå fuldstændig fast på den beslutning, og det endnu mere, når man ved, at man ikke nødvendigvis ville blive populær, hvis man traf en sådan beslutning. Jeg må sige, at jeg ikke på nogen måde går ind for, at abortspørgsmålet rejses i Parlamentet, medmindre det er for at lægge pres på et land. Jeg går ikke ind for det, da vi alle ved, at Parlamentet ikke har beføjelser til at træffe beslutning eller lovgive om abort. På samme måde har Kommissionen ingen beføjelser vedrørende abort. Det er et spørgsmål, der skal afgøres på nationalt plan i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, og alle lande bør afgøre det i overensstemmelse med de vilkår, der gør sig gældende og med, hvordan samfundet i det pågældende land ser på et så følsomt spørgsmål. Det betyder, når vi tager spørgsmålet op her vel vidende, at Parlamentet ikke har nogen beføjelser, at vi blot blander folk og skaber total forvirring, når det faktisk er et klart spørgsmål, som der ikke skal herske forvirring omkring. Denne forvirring har endda gjort, at en række lande, herunder Malta, mit land, tilstræber en præcisering af spørgsmålet ved forhandlinger om en særlig protokol vedrørende abortspørgsmålet. Irland gjorde det samme, og hvis jeg ikke tager fejl, endda Polen, ikke fordi der juridisk set var tvivl om spørgsmålet, men så der ville være sikkerhed, og alle kunne være rolige. Samtidig med at jeg lykønsker den portugisiske regering, der har været et eksempel til efterfølgelse, anmoder jeg om, at vi ikke forvirrer folk med dette spørgsmål ved at gå ind i anliggender, der ikke vedrører os. 
Cashman (PSE ).
   - Hr. formand, jeg finder det lidt ironisk, at alle de mænd, der har haft ordet i den anden side af Parlamentet, har været så dumdristige at fortælle kvinder, hvad de skal gøre med deres krop. Jeg er stolt af at stå her og forsvare kvinders ret til at vælge. Det er grundlæggende set det, det handler om. Det handler om at vælge. Det handler om informeret valg. Jeg synes, det er trist, at der er personer her i Parlamentet, der på grund af uvidenhed ønsker at sende borgere og kvinder i fængsel.
Dette handler om en grundlæggende frihedsrettighed med fokus på abort, hvilket er et yderst følsomt emne. Det er nemt for Dem at aflede debatten, men den må ikke blive afledt. Det handler om grundlæggende frihedsrettigheder: informationsfrihed, fri bevægelighed, ytringsfrihed, og det handler om intolerance. Jeg er derfor stolt af at stå her og spørge: Hvis vi lader dette ske i Portugal, hvad sker der så, når en anden regering har et andet syn på holdninger end dens egne? Hvad sker der så? Hvis vi intet gør, ser vi igennem fingre med disse udemokratiske attituder.
Jeg har hørt religion nævnt. Det beklager jeg. Jeg ser Vatikanets fingeraftryk på hele denne sag. Kvinder har ikke brug for at blive belært af mænd i kutter, der fortæller dem, hvad de skal gøre med deres krop.
Hold Deres religion væk fra os, og hold den ude af politik. Kunne vi adskille politik og religion, ville verden være et langt mere sikkert og bedre sted at være.
Jeg fordømmer den portugisiske regerings handlinger, og jeg tilskynder Parlamentet til at gøre det samme. Dette spørgsmål taler til hjertet af Europa. Vores Europa må ikke være baseret på fortielse af information eller undertrykkelse, men på grundlæggende frihedsrettigheder og menneskerettigheder. Den portugisiske regerings handlinger hverken må eller vil forblive upåtalt.
Endelig handler det, som jeg sagde før, om informeret valg i modsætning til påtvungen uvidenhed. Jeg vil derfor tilskynde Kommissionen til at handle i egenskab af traktaternes vogter og de grundlæggende rettigheder heri.
Wallström,
    Hr. formand, jeg vil gerne starte med at takke alle medlemmerne for denne livlige, kontroversielle og vigtige forhandling.
Kommissionen er af Portugals faste repræsentation i Bruxelles blevet informeret om, at bl.a. organisationen "Women on Waves" protesterede imod beslutningen om at nægte skibet indsejling i portugisisk farvand. Som jeg sagde tidligere konkluderede forvaltnings- og skattedomstolen i Coimbra den 6. september 2004, at fællesskabsretten ikke var overtrådt. Denne beslutning er også blevet appelleret. Kommissionen agter at indhente oplysninger om de nøjagtige motiver bag og konsekvenserne af den portugisiske regerings beslutning.
Medlemsstaterne nyder uindskrænket bemyndigelse til at bestemme omfanget af begreberne i den offentlige politik, sikkerhed og sundhed på baggrund af deres lovgivning og nationale retspraksis. Foranstaltninger, der begrænser den frie bevægelighed, som er vedtaget på det grundlag, skal imidlertid overholde bestemmelserne i direktiv 64/221/EØF, der begrænser medlemsstaternes uindskrænkede bemyndigelse.
Som jeg allerede har sagt, mener Kommissionen, at alle medlemsstater, der vedtager en beslutning, som begrænser den frie bevægelighed for personer, skal respektere de grundlæggende rettigheder, herunder ytringsfriheden, som generelle principper i fællesskabsretten.
Formanden.
   - Mange tak, fru kommissær.
Forhandlingen er afsluttet. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er mundtlig forespørgsel (B6-0012/2004) om EU's strategiske målsætninger for det 13. møde mellem parterne i CITES-konventionen. 
Doyle (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg har flere kasketter på her til formiddag, hvorfor jeg undskylder forvirringen. For det første vil jeg gerne på vegne af Karl-Heinz Florenz, formanden for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, formelt stille det mundtlige spørgsmål om EU's strategiske målsætninger for det 13. møde mellem parterne i CITES-konventionen. Hvad er helt specifikt de strategiske nøglemål for EU ved det kommende møde mellem parterne i konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES), som bliver afholdt i Bangkok, Thailand, den 2.-14. oktober 2004? Jeg er her også, da John Bowis, vores koordinator, ikke er til stede og vil gerne komme med mit bidrag på vegne af PPE-DE-Gruppen, mens jeg har ordet i stedet for at få ordet igen efter kommissæren.
CITES er en global bevaringsaftale om handel med truede vilde dyr og planter, der er gennemført i EU via de endnu strengere EU-regler om handel med vilde dyr. Der er imidlertid et stort behov for øget samarbejde mellem de 25 medlemsstaters håndhævelsesinstanser, især nu da vores landegrænser efter udvidelsen er øget med over en tredjedel til mere end 3.000 km og også på grund af anerkendte links mellem den store, om end ikke kvantificerede, ulovlige handel med vilde dyr og den organiserede kriminalitet.
Der skal snarest ses på EU's håndhævelsesgruppe, som er nedsat i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 338/97. Den skal gøres mere effektiv. Vi har brug for systematisk arbejde omkring den ulovlige handel med vilde dyr for at bestemme antallet af beslaglæggelser og konfiskeringer. Det skal alt sammen samles i en database, så oplysningerne kan deles af alle, der beskæftiger sig med håndhævelse i EU. Jeg vil gerne understrege min og min gruppes bekymring over manglen på ordentlig håndhævelse og bistand til håndhævelsesinstanserne på dette særlige område.
CITES regulerer handelen med omkring 30.000 planter og dyr. EU er et stort legalt marked. I løbet af de fem år indtil 2001 omfattede importen i EU f.eks. 5,4 millioner levende fugle svarende til 87 % af den globale handel, med Portugal og Spanien som de største importører, over 1 million levende krybdyr, svarende til 16 % af den globale handel, med Spanien og Tyskland som de største importører, 7 millioner levende kaktusser og 15 millioner levende orkidéer hovedsagligt til Nederlandene og 383 t størkaviar, 40 % af den globale handel, hovedsageligt til Frankrig og Tyskland.
Kommissionen vedtog i juli 2004 et forslag til Rådets afgørelse om Fællesskabets holdning, som skal vedtages i forbindelse med en række forslag til det 13. møde mellem parterne i CITES-konventionen. Dette forslag er blevet drøftet på en række møder i arbejdsgruppen om internationale miljøspørgsmål, der består af videnskabelige og forvaltningsmæssige eksperter fra medlemsstaterne. Jeg kan forstå, at det sidste møde finder sted i dag. Det ville have været nyttigt, hvis vi havde kendt resultatet af det sidste møde før denne forhandling, men jeg har desværre ingen oplysninger om det, og det synes ikke muligt at få fat i nogen.
Hvad angår CITES, er liste I reserveret til stærkt truede arter. International kommerciel handel med eksemplarer af disse arter, der er indfanget i naturen, er forbudt i medfør af liste I.
Liste II indeholder de fleste af de arter, der reguleres af Kommissionen. Reguleret kommerciel handel med disse arter er tilladt, men handelen må ikke være skadelig for de pågældende arters overlevelse. Det er faktisk kun liste I og II, som forudsætter godkendelse af parterne i konventionen på dette område.
Jeg vil gerne gå videre med nogle af de specifikke punkter i den foreliggende beslutning, som jeg i vid udstrækning bifalder, om end jeg finder den ret lang og vidtløftig. Jeg støtter imidlertid fuldt ud beslutningen, og det samme gælder PPE-DE-Gruppen, om end måske med et par protester. For det første holder PPE-DE-Gruppen en afstemning om afsnit 3, hvor der stemmes efter overbevisning som anmodet. Jeg støtter selv afsnit 3 og vil meddele min gruppe dette, men der er nogle, der har forbehold. Ligeledes vil gruppen også holde en sådan afstemning om afsnit 7, første indryk, om afrikanske løver. Det stemmer jeg imod, og jeg vil forklare hvorfor om et øjeblik.
Hvad angår afsnit 5, har jeg brug for vejledning fra Kommissionen. Den bifalder et australsk forslag om at medtage den store hvide haj på liste II i CITES med en nulkvote af hensyn til forsigtighedsprincippet. Jeg kan forstå, og jeg ville sætte pris på at få det bekræftet, at forslagsstillerne - australierne - har trukket forslaget om en nulkvote tilbage. Som det er angivet i beslutningen, giver det derfor muligvis ikke mening. Vi kunne lade punktet slutte med at bifalde det australske forslag om at opføre den store hvide haj på CITES' liste II. Andre kan vælge at genindføre nulkvoten, hvis de måtte ønske det, men som det ser ud nu, giver det ingen mening.
Med hensyn til spørgsmålet om den store hvide haj har Fællesskabet generelt støttet opførelsen på liste II, men afvist nulkvoten af juridiske og videnskabelige årsager. Selv om jeg støtter forsigtighedsprincippet, støtter jeg ikke "forebyggelsesprincippet". Generelt mener jeg, at vi skal belønne de stater, der har gjort en fantastisk stor indsats inden for bevaring. Det, vi gør, må ikke udvande troværdigheden i CITES. Enhver afgørelse, som vi træffer, også som Parlament, bortset fra det, som Kommissionen og andre måtte beslutte, skal være videnskabeligt funderet for at sikre CITES' troværdighed. Det er det overordnede resultat af vores holdning på disse områder.
Det gælder i særdeleshed det sorte næsehorn og leoparden. Forslaget om den afrikanske løve er videnskabeligt svagt og møder stærk modstand i den række af stater, hvor løvebestanden er stabil eller forøges. Jeg er åben på det punkt. Jeg håber, at vi kan finde et kompromis med de stater. Vi må imidlertid ikke underminere troværdigheden ved konventionen ved at støtte videnskabeligt svage forslag om dette. Selv om det er en afstemning efter overbevisning, anbefaler jeg, at vi stemmer imod ud fra et håb om, at der kan findes et kompromis på området.
Hvad angår Irrawaddy-delfinen, erkender jeg, at forslaget har en vis værdi. Jeg hælder til at gå ind for det, men den videnskabelige og praktiske tvivl er der stadig. Igen håber jeg, at vi på baggrund af sunde videnskabelige principper og korrekt brug af forsigtighedsprincippet, som ikke er et "forebyggelsesprincip", vil være i stand til at passe på de truede arter, som vi bør. Resten af verden følger det, som EU 25 gør på konferencen mellem parterne. Det er ikke blot vores 25 stemmer, men de andre stemmer, som vi samler blandt de 166 parter, der stemmer om disse spørgsmål. 
Formanden.
   - Jeg takker hr. Doyle for hans redegørelse for forespørgselen og for hans bidrag på gruppens vegne, selv om det fik os til at overskride tiden en lille smule. 
Wallström,
    Hr. formand, den næste konference mellem parterne i konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) har en meget omfattende dagsorden. Det glæder mig imidlertid at kunne fortælle Dem, at forberedelserne i Rådet er skredet godt fremad, og vi er allerede nået til enighed. Dermed er der også sket en udvikling i forbindelse med vores holdning til visse højprofilerede spørgsmål. Vi hælder f.eks. nu til at at gå ind for forslaget om at erklære kommerciel handel med Irrawaddy-delfinen ulovlig.
CITES har været i kraft i næsten 30 år og har vist sig at være et meget effektivt værktøj til at reducere den uholdbare internationale handels trusler mod vilde dyr og planter. Siden den trådte i kraft, er der vedtaget andre aftaler vedrørende biologisk mangfoldighed, i særdeleshed konventionen om biologisk mangfoldighed. Et af Fællesskabets strategiske mål er at opnå større synergi mellem disse aftaler for derved at bidrage til en markant reduktion i tabet af biologisk mangfoldighed inden 2010, hvilket fik tilslutning på verdenstopmødet om bæredygtig udvikling.
Fællesskabet mener også, at CITES bør være drivkraften bag den bæredygtige brug af vilde dyr og planter. Der er ofte brug for øget beskyttelse for at værne om bevaringsstatussen for visse arter i handelen, men vi skal også anerkende indsatsen i de lande, der allerede har gennemført effektive bevaringsforanstaltninger. Vi er derfor nødt til alvorligt at overveje forslag om at lempe handelsrestriktionerne på visse arter, f.eks. Cattleya fra Colombia, det sorte og hvide næsehorn, leoparden osv.
CITES er en videnskabeligt baseret konvention, hvilket allerede er blevet understreget, og indeholder detaljerede kriterier for bestemmelsen af det beskyttelsesniveau, som bør gælde de enkelte arter. Fællesskabet støtter denne videnskabeligt baserede tilgang og er derfor tøvende over for forslagene om den afrikanske løve og endemiske krybdyr.
Endelig ønsker Fællesskabet at maksimere CITES' effektivitet ved at minimere den unødvendige administrative byrde. Selv om vi skal undgå ulovlig og uholdbar handel, skal vi sikre, at parternes ressourcer bruges ud fra hensynet til bevaring. 
Korhola (PPE-DE ).
   - Hr. formand, beslutningen om konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) er et vigtigt skridt i forberedelserne til det 13. møde mellem parterne i konventionen. Jeg er enig i henstillingerne.
Da konventionen indeholder en opdeling af beskyttede arter i forskellige kategorier for kommerciel udnyttelse, er det et tilstrækkeligt alsidigt værktøj til at holde problemerne i skak. Det foreliggende forslag betyder i visse tilfælde, at beskyttelsen bliver mere streng, mens den i andre tilfælde bliver mere lempelig. Begge dele er hensigtsmæssige og berettigede, og de afspejler et afbalanceret, videnskabeligt perspektiv. Få ikoner for dyrebeskyttelse, f.eks. den klassiske skaldede ørn, flyttes fra at være totalt forbudt til nøje kontrolleret handel. Det kan tolkes som et opmuntrende tegn på, at det, at det var et ikon, viste sig nyttigt. Visse beskyttede arter er begyndt at komme sig. Et sundt grundlag, der kan arbejdes videre ud fra, er videnskabelige beviser: Indholdet i bilagene kan gøres mere stramt eller mere lempeligt, hvis de videnskabelige beviser viser, at der er behov for det. Det vigtigste er ikke strenghed, men bæredygtig udvikling.
Det er ikke desto mindre vigtigt, at det bliver vanskeligere at lempe reglerne end stramme op på dem. Årsagen er, at indsatsen er meget høj. Vi gambler med naturen, som ikke kan vindes tilbage, hvis vi taber. Det er derfor vigtigt, at forsigtighedsprincippet stadig citeres som grundlæggende princip, og dette til trods for, at det begreb hos mange af mine kolleger og samarbejdspartnere lyder fladt og tomt, da brugen af det ikke altid har betydet, at det er blevet fulgt. Nu er begrebet imidlertid rammende.
Selv om omfanget af CITES-konventionen kun er begrænset til handel, kunne modeller for yderligere internationale miljøaftaler måske findes ved at analysere den. Samtidig skal vi huske den bekymring, der rejses i beslutningen, og have mere fokus på tilsyn og gennemførelse. EU er desværre et af de største markeder for den ulovlige handel med vilde dyr og planter.
Scheele (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, kære kolleger, som fru Doyle sagde ved fremlæggelsen af vores skriftlige forespørgsel for Kommisssionen, vedrører denne principerklæring ikke alene de 25 EU-medlemsstater, men det er også et signal til resten af de 166 kontraherende CITES-stater, eller Washington-konventionen om beskyttelse af vilde dyr og planter, som den også kaldes. Derfor ligger det os meget på sinde, at Parlamentet sender et klart signal her. I øjeblikket regulerer aftalen om artsbeskyttelse omkring 30.000 arter. Vi ved, at ud over ødelæggelsen af levestederne udgør den internationale handel den største trussel mod mange truede arters overlevelse. CITES har altså absolut en berettigelse, og jeg glæder mig således også over mange af Kommissionens standpunkter i dette spørgsmål, fordi den udtalte sig klart og i stærke vendinger for restriktive handelsbegrænsninger på CITES-konferencen.
Fru Korhola mente, at forebyggelsesprincippet er uhyre vigtigt som grundlag for alle beslutninger. Forhandlingerne om denne mundtlige forespørgsel, men også af dagens beslutningsforslag, blev domineret af to emner, nemlig spørgsmålet om beskyttelse af vågehvalerne og spørgsmålet om elfenbenshandelen. Det er ikke nogen hemmelighed, at Japan ønsker en genoptagelse af den kommercielle hvalfangst, og at Japan rent faktisk allerede driver kommerciel hvalfangst. På det seneste møde i Den Internationale Hvalkommission i juli 2004 lykkedes det ikke for Japan at komme igennem med sin holdning.
Vi opfordrer EU og medlemsstaterne til at sige klart nej til Japans krav om at få overført tre vågehvalarter fra bilag I til bilag II og følgelig entydigt til at bevare det højere beskyttelsesniveau for hvalerne. 
I nærværende beslutningsforslag viser Parlamentet tydeligt, at vi ser positivt på Kenyas og andre afrikanske staters krav om at indføre et 20-årigt forbud mod elfenbenshandel. I perioden fra 1980 til 1989 blev bestanden af afrikanske elefanter reduceret drastisk fra 1,2 millioner til 600.000 dyr og blev halveret endnu en gang til 300.000 dyr i 2001. Efterspørgslen efter elfenben er en af hovedårsagerne til den hastige tilbagegang i elefantbestandene. Det tidligere system med bestemte kvoter for elfenbenseksport fra bestemte lande viste sig ikke at fungere, fordi efterspørgslen er så stor, at der smugles enorme mængder illegalt. Det er med andre ord en forvirrende situation for forbrugerne og kontrollørerne og en behagelig situation for dem, der ønsker at smugle elfenben illegalt. Der beslaglægges til stadighed elfenben i vores europæiske lufthavne, fordi dokumentationen ikke er i overensstemmelse med det, der kræves i henhold til aftalen om artsbeskyttelse. Den bedrageriske angivelse af urigtige oplysninger på tolderklæringer og CITES-godkendelsesformularer er et udbredt fænomen inden for den illegale handel med vilde dyr.
Siden i går har vi beskæftiget os med de afrikanske løver. Min gruppe går ind for at bevare nr. 7, som det står i beslutningsforslaget. De fakta, som vi har om truslen mod de afrikanske løver, er entydige. I de senere år har man kunnet konstatere en markant tilbagegang, og derfor glæder det mig også meget at se, at Kommissionen indtager en klar holdning i dette spørgsmål. 
Davies (ALDE ).
   - Hr. formand, da dette sandsynligvis bliver sidste gang, jeg har ordet under en forhandling om miljøet, som fru Wallström svarer på, vil jeg gerne takke hende for hendes engangement og indsats i de forgangne fem år. Det glæder mig, at hun ikke forlader os.
Stående over for uhyrlighederne med miljøproblemerne sagde hun engang, at vi ikke kan græde over alt hele tiden. Det er så sandt, som det er sagt, men når vi tænker på, hvordan vi reducerer livet på denne planet, er det afgjort et par tårer værd.
Næsten intet dyr på denne jord kan eksistere uden menneskets accept. Vi er den dominerende art. Hvis dyr skal overleve, gør de det, fordi vi lader dem gøre det, fordi der ikke er noget økonomisk incitament til at slå dem ihjel, eller fordi vi aktivt ønsker, at de overlever. I næsten alle tilfælde skal levesteder forvaltes og på en eller anden måde beskyttes. Det er sådan, mennesket forvalter naturens orden. Desværre er vi nogle elendige forvaltere. Vi ser ikke længere end til nuet. Vi tror, at alt er til for at blive taget til fange og behøver ikke at overveje konsekvenserne. Vi befinder os i en af verdens største udslettelsesperioder.
Vi har inden for en generation udryddet en stor del af dyrene i Afrika, og nu gør vi det samme til havs. Antallet af hajer siges i mange tilfælde at være faldet med 90 % siden offentliggørelsen af Spielbergs film . Den store hvide haj er havets største rovdyr, havets løve. At miste et dyr, der kun har ændret sig meget lidt i mange millioner år, ville ikke blot være en tragedie, det ville også ændre økologien i havene yderligere, forstyrre en balance, der allerede er ødelagt af overfiskeri og bestemt have ødelæggende konsekvenser. Handel med dele heraf skal begrænses.
Spørgsmålet om dyr på landjorden i Afrika fremhæver imidlertid de indviklede forhold i forbindelse med at finde løsninger. Vi ved, at antallet af elefanter reduceres drastisk, hvilket i høj grad skyldes krybskytteri. Det ser imidlertid ud til, at det med indskrænkningen af handelen med elfenben er lykkedes at forhindre en total udslettelse. Det er imidlertid et blandet billede: Antallet af elefanter stiger i visse områder, men dette er skyld i ødelæggelse af de naturlige levesteder. Som regeringen i Botswana har påpeget i en meget velargumenteret rapport, skal antallet forvaltes, hvis de forskellige krav hos befolkningen, vegetationen og levestederne skal indfries.
Jeg har principielt intet imod at øge handelen med elfenben selektivt, forudsat at de penge, der indsamles, bruges til bevaring. Jeg har af samme årsager principielt ikke noget imod trofæjagt, selv om jeg ikke forstår mentaliteten hos de rige, der ønsker at dræbe storslåede skabninger. Jeg er bekymret for, at pengene ikke bruges på den måde, og at stigningen i handelen med elfenben stimulerer krybskytteriet overalt med katastrofale følger.
Jeg håber, at medlemsstaterne står fast og støtter et totalt forbud, men de skal også være realistiske og imødekommende. Hvis vi i Europa ønsker at nægte de fattige nationer retten til at sælge udbyttet af elfenben på en lovlig og bæredygtig måde, bør vi så ikke bidrage økonomisk til at opfylde deres ønsker og behov? 
Isler Béguin (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, kære fru kommissær, jeg tror, at vi i dag kan glæde os over, at Parlamentet fremlægger en resolution, som støttes af alle politiske grupper. Jeg understreger: Jeg håber inderligt, at alle kolleger vil stemme for den, som den er. Vi henvender os naturligvis også til Rådet, som ikke er til stede - det er en skam, eftersom det er Rådet, der skal repræsentere os i Bangkok - og opfordrer Kommissionen til at støtte denne resolution, som afspejler det europæiske folks holdning ved den endelige afstemning i Bangkok.
Resolutionen kræver en bedre beskyttelse af de truede arter, den følger faktisk op på nogle meget magtfulde initiativer til at bekæmpe nedgangen i den vilde flora og fauna. Vi ved imidlertid alle, at vi skal sætte alt ind på at støtte alle de initiativer, som sigter mod at redde de arter, der stadig kan reddes - som nogle af vores kolleger i øvrigt allerede har sagt - for naturen ødelægges fortsat og det i en svimlende fart.
Eftersom jeg personligt i Europa-Parlamentet har fulgt arbejdet med handlingsplanen til bevarelse af biodiversiteten og med konventionen om biodiversitet, kan jeg bekræfte, at biodiversiteten tilsyneladende er og bliver den fattige slægtning i vores miljøpolitik. Jeg vil endda gå så langt som til at sige, at det her afgjort drejer sig om det svage led i den bæredygtige udvikling. Vi ved imidlertid alle, at vi, de 25 EU-lande, er de største forbrugere af vilde arter. Fru Doyle har lavet en opgørelse, og det er absolut horribelt. Der er millioner af arter, som fjernes fra deres omgivelser rundt om i verden alene for vores fornøjelses skyld, ikke for at vi kan overleve, men derimod alene for vores fornøjelses skyld. Lovlig handel med arter er et kolossalt marked.
Det er derfor let at forestille sig omfanget af den illegale handel. Nogle siger, at dens værdi skulle være på højde med narkotikahandelens. Det ville selvfølgelig forklare de vanskeligheder, som man er stødt på under etableringen af større beskyttelse af visse arter. Men uanset hvad, så kræver vi - og det er vi enige om - at forsigtighedsprincippet danner lovgrundlag for alle de beslutninger, der skal træffes i CITES.
Tag f.eks. den hvide haj, som er berømt på grund af . Det er om noget et perfekt eksempel, eftersom vi udmærket er klar over, hvor vanskeligt det er at studere dette dyr. Eftersom dyret er udrydningstruet, kræver vi netop i forsigtighedsprincippets navn en nulkvote. Derfor støtter vi fortsat dette forslag.
De 20 års moratorium på hele elfenbenshandelen, som Kenya har foreslået, og som støttes af 12 lande, der huser et stort antal afrikanske elefanter, kræver vores støtte. Som verdens førende elefantekspert - professor Pfeffer - har sagt i mange år, har lovlig handel med en truet art den øjeblikkelige virkning, at det genopliver den ulovlige handel med samme art. Vi ved, at det drejer sig om artens overlevelse, og det har de pågældende 12 afrikanske lande klart forstået. Derfor skal vi som europæiske lande støtte denne holdning. Vi skal også støtte overførslen af løven fra bilag 2 til bilag 1. Og hvorfor? Fordi, hr. formand, vi, som europæere, tager på ferie og jager hanløven, hvilket bidrager til aflivningen af denne art på verdensplan.
Det er alt sammen grunde til, at vi skal støtte disse forslag, og tillad mig at tilføje noget om hemmeligholdelsen, hr. formand, for det er meget vigtigt. Vi talte om det i udvalget, og faktisk kan vi ikke godkende hemmelig afstemning, når der stemmes om de endelige resolutioner. En sådan praksis ville holde døren åben for alle former for studehandler, og af respekt for medlemsstaternes indsats samt for vores egne principper skal en gennemsigtig beslutningsproces fortsat være en gylden regel i de internationale konventioner.
Sjöstedt (GUE/NGL ).
   - GUE/NGL-Gruppen har også skrevet under på resolutionen, og vi mener, at det er en rigtig god resolution, som vi støtter fuldt ud. Jeg kunne imidlertid godt tænke mig, at Kommissionen redegjorde for, hvilken holdning EU agter at indtage i disse forhandlinger, hvad angår to punkter.
Det første punkt vedrører spørgsmålet om lukkede afstemninger. Der foregår i øjeblikket forhandlinger om ikke at have åbne afstemninger, hvor der rapporteres om, hvordan landene stemte i en række spørgsmål. Jeg mener, at det er helt afgørende for, at man kan kræve, at landene udviser politisk ansvarlighed med hensyn til, hvordan de stemmer i forbindelse med denne konvention. Mit første spørgsmål er så, om vi kan stole på, at EU vil sætte alt ind på, at disse afstemninger gøres lukkede.
Det andet spørgsmål er specielt, og det går på beskyttelsen af den hvide haj. Her virker det, som om der er enighed om, at det er nødvendigt med et højere beskyttelsesniveau, men jeg mener, at med usikkerheden om de tilbageværende bestande er kravet om en nulkvote yderst rimeligt med tanke på forsigtighedsprincippet. Jeg gad vide, om vi kan regne med, at EU også vil støtte kravet om en nulkvote for eksporten. 
Posselt (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg støtter det foreliggende beslutningsforslag fuldt ud. Vores primære mål er bevarelsen af naturen. For det første handler det om miljøbeskyttelse, dvs. bevarelsen af den økologiske balance. For det andet handler det om beskyttelse af artsmangfoldigheden, som er dyrebar og truet. For det tredje handler det om dyrebeskyttelse, både med hensyn til dyrehandel og de naturlige levesteder og naturligvis hold af dyr i menneskelig varetægt. Jeg mener derfor, at vi skal gribe dyrehandel meget nuanceret an, som hr. Davies eksempelvis gjorde det.
Vi skal selvfølgelig reagere restriktivt på udryddelsen af truede dyrearter. Der ville være mange dyrearter, som slet ikke ville eksistere længere, hvis det ikke havde været for dyrehandel, og der ville være mange dyrearter, som slet ikke ville eksistere længere, hvis de ikke var blevet fremavlet i zoologiske haver, og der ville være mange dyrearter, som slet ikke fandtes længere, hvis man ikke havde bevaret dem for fremtidige generationer uden for deres oprindelige udbredelsesområder, fordi der f.eks. var krig, borgerkrig eller naturkatastrofer her.
Jeg vil gerne præcisere, at jeg går ind for dette beslutningsforslag. Jeg mener imidlertid ikke, at vi må kaste barnet ud med badevandet, men at vi naturligvis som hidtil skal betragte dyrehandel som noget fornuftigt inden for visse snævre, restriktive grænser. Vores zoologiske haver yder et gevaldigt stykke arbejde her. I vores geozoo i München er der f.eks. avlet ganske værdifulde dyrearter, som ellers ville være uddøde for længst. Det afhænger således helt og holdent af, at vi indtager en moderat holdning i dette spørgsmål. Men vi skal skride ekstremt hårdt ind med hensyn til f.eks. elefanterne og elfenbenshandelen, handelen med horn fra næsehorn og meget andet. Det er jeg fuldstændig enig med kollegerne i. For der er naturligvis det fænomen, som fru Isler-Béguin berørte, nemlig at der hyppigt kan opnås voldsomme profitter på sorte og illegale markeder med en relativ lille arbejdsindsats. På det område skal Europol kobles ind i langt højere grad, end det sker i dag.
Auken (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, jeg undrer mig lidt over, at vi i dette Parlament skal drøfte løvejagt. Det havde jeg ikke troet nogensinde skulle overgå mig i en forsamling, jeg ellers ville mene, jeg var i nogenlunde overensstemmelse med. Løvejagt var jo det, man ville have, siden man beder om opdelt afstemning, og vi mangler faktisk stadigvæk at få en forklaring fra PPE-DE-Gruppen på, hvad det er, man ønsker i forbindelse med en art, hvor 90 % er forsvundet i de seneste 10 år.
Det andet og i denne sammenhæng nok så vigtige er et spørgsmål til Kommissionen om, hvorfor man har slækket på kravet om beskyttelse af ferskvandsskildpadder? De betragtes af IUCN som truede, men der dræbes millioner hvert år. De bruges til mad. De bruges til naturmedicin, og dette truer jo helt åbenbart den langsigtede overlevelsesmulighed for disse dyrearter, men ikke desto mindre foreligger der, så vidt jeg er informeret, et forslag fra Kommissionen om, at man ikke skal gøre noget særligt for at få dem beskyttet, og det vil vi i grunden meget gerne have svar på? 
Parish (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne sige til Kommissionen og Parlamentet, at jeg fuldt ud støtter CITES' arbejde. Jeg sætter imidlertid spørgsmålstegn ved, at CITES-konferencen afholdes i Bangkok.
Der foregår stadig meget ulovlig handel med orangutanger, aber og leoparder i Thailand. Hvis konferencen holdes dér, er vi nødt til at udspørge den thailandske regering om dette problem. Jeg har set eksempler på 50 ulovligt importerede unge orangutanger, der blev fundet skjult i trange bure i private thailandske zoologiske haver. Der er i min valgkreds en organisation, der hedder Monkey World Ape Rescue Centre, som ønsker at få en bestemt chimpanse, Naree, ud af Thailand, men den thailandske regering yder ingen hjælp til dette. Hvis konferencen afholdes i Thailand, er det meget vigtigt for både Parlamentet og Kommissionen at rejse disse spørgsmål over for den thailandske regering. Vi må ikke lade dette ske. Vi er nødt til at fremhæve det. Dette er vores mulighed for at gøre det.
Selv om jeg bifalder CITES og alt, hvad den gør, giver den kendsgerning, at konferencen afholdes i Thailand en mulighed for at rejse disse spørgsmål over for den thailandske regering for derved at bidrage til at stoppe disse ting. Ellers kan denne handel synes acceptabel, eftersom CITES-konferencen holdes dér. 
Wallström,
    Hr. formand, jeg vil gerne takke de ærede medlemmer for forhandlingen og især hr. Davies for hans venlige ord til fordel for bevaringen af den sjældne art svenske kommissærer! Jeg vil kort kommentere nogle af de rejste spørgsmål.
Hvad angår håndhævelsen og informationsudvekslingen, enedes medlemsstaterne i sidste uge om at øge aktiviteterne på dette område. Jeg vil gerne fortælle hr. Sjöstedt, at vi er helt imod hemmelige afstemninger, og jeg kan bekræfte, at vi stemmer imod dem.
Fru Auken nævnte havskildpadder. Konventionen yder havskildpadderne den største beskyttelse, og vi støtter også den foreslåede beskyttelse af ferskvandsskildpadder.
Stedet blev besluttet på sidste konference og bliver ikke ændret nu.
Hvad angår den store hvide haj, har Madagaskar og Australien informeret os om, at de i lyset af omfattende juridiske og videnskabelige protester har ændret deres forslag og fjernet kravet om nulkvoten. Vi kan nu give dette forslag vores uforbeholdne støtte.
Endelig bifalder vi Parlamentets initiativ til at fremsætte denne beslutning. Det glæder os, at så mange af de synspunkter, der er givet udtryk for med hensyn til bl.a. kød fra vilde dyr (), napoleonsfisk, vågehval og ramin, er i overensstemmelse med Fællesskabets holdning. Vi ville ideelt set have foretrukket at se en beslutning, der afbalancerer behovet for større beskyttelse af visse arter med de til tider modstridende overvejelser om at fremme bæredygtig brug og frem for alt respektere konventionens videnskabelige integritet. Det ville være i CITES' og den generelle naturbevarings bedste interesse. Ikke desto mindre glæder det mig, at Parlamentet har udarbejdet en beslutning på så kort tid, og jeg takker for forhandlingen. 
Formanden.
   - Tak, fru kommissær. Jeg tror godt, at jeg på alle parlamentsmedlemmernes vegne kan give udtryk for vores almindelige tilfredshed med den art, der hedder svenske EU-kommissærer, som efter vores mening ikke har brug for særlig beskyttelse, da de ikke lader til at være en udryddelsestruet art.
Ved forhandlingens afslutning har jeg modtaget et beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 108, stk. 5.(1)
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted kl. 12.00. 


(1)
(2)
Gomes (PSE ).
   - Hr. formand, jeg foreslår, at vi tilføjer følgende sætning sidst i punkt 8: 

"... og for at sikre, at sådanne sanktioner ikke øger den sudanske befolknings lidelser."
Formanden
   . - Er der nogen kolleger, der modsætter sig, at det mundtlige ændringsforslag tages i betragtning?
(3)
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
   - Hr. formand, før vi går videre til afstemningen om de fælles beslutningsforslag om Irak, der er underskrevet af fem politiske grupper, vil jeg gerne påpege, at tjenestegrenene har begået en fejl, idet der er udeladt tre henvisninger, som var en del af kompromisbeslutningen.
Punkt 1 skal ifølge aftalen mellem de politiske grupper lyde som følger:
Desuden er henvisningen til hjemsendelsen af hr. Enzo Baldonis lig i punkt 2 blevet slettet.
Endelig skal der med henvisning til valgene i punkt 6 tilføjes .
Disse elementer var en del af aftalen. Jeg mener ikke, at de skal fremstå i et mundtligt ændringsforslag som en fejl begået af tjenestegrenene. 
Formanden.
   - Jeg kan bekræfte, hvad vores kollega netop har sagt: Det forslag, som er stillet, er ganske rigtigt det, som hr. Salafranca netop har læst op. Den pågældende tjenestegren har således begået en fejl. Jeg ser, at andre kolleger har bedt om ordet. For mit vedkommende har jeg ikke noget imod at inkludere det, De netop har sagt.
Tajani (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg henviste netop til anmodningen om at få udleveret den italienske journalist Enzo Baldonis lig, sådan som der står i beslutningsforslaget. Ud fra det, De sagde, mener jeg at kunne forstå, at det ikke er nødvendigt at stille et mundtligt ændringsforslag.
Eftersom der er blevet taget tre gidsler mere her til morgen, anser jeg det dog for hensigtsmæssigt, at teksten bliver opdateret med de begivenheder, der har fundet sted i dag. Før vi går over til afstemning om punkt 2, vil jeg således bede om ordet for at stille et mundtligt ændringsforslag i den forbindelse. 
Formanden.
    - De får ordet, når tiden er inde, kære kollega. Det er noteret. 
Napoletano (PSE ).
   - Hr. formand, alle de spørgsmål, som hr. Salafranca rejste, er korrekte. Jeg vil dog gerne tilføje endnu et spørgsmål. Punkt 3 er blevet medtaget i en tidligere version, men bør erstattes med følgende formulering: "opfordrer indtrængende Rådets formandskab, den højtstående FUSP-repræsentant og Kommissionen til at støtte de berørte medlemsstaters initiativer i dette øjemed." Det er således også nødvendigt at ændre punkt 3.
Kære kolleger, jeg er klar over, at det er irriterende, men jeg forsikrer Dem for, at vi havde indgivet den korrekte version af teksten. Jeg ved, at hr. Tajani vil anmode om at stille et mundtligt ændringsforslag, og jeg kan allerede nu sige, at vi er enige. 
Formanden
   . - Der er ikke noget problem. Det er rigtigt, at der er sket nogle småfejl, men de forslag, som er stillet af de forskellige spørgere, og kun disse forslag, er de originale versioner. Det kan jeg forsikre Dem om.
Vi går nu over til behandlingen af forslaget til beslutning.
Désir (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne spørge, om det er rigtigt, at det er den engelske version, der er gældende, angående punkt 1, som vi skal stemme om nu. Der er en uoverensstemmelse mellem den franske og den engelske version, og jeg forestiller mig derfor, at teksten skal baseres på den engelske original, som lyder: , og ikke, som i den franske version, "fastlæggelsen af den lovlige irakiske regering".
Formanden
   . - Jeg får bekræftet, at forslaget er modtaget på engelsk. Det er således den engelske version, der er gældende. Alle andre sprogversioner vil blive rettet ind efter denne, og det vil blive, som De ønsker.
Tajani (PPE-DE ).
   - Hr. formand, som parlamentsmedlemmerne ved, har man i Baghdad her til morgen bortført tre personer fra deres hjem og taget dem som gidsler, nemlig to amerikanske statsborgere og en europæisk borger af britisk oprindelse.
Jeg vil foreslå Parlamentet, at der stilles et mundtligt ændringsforslag til punkt 2, nemlig at man efter henvisningen til de italienske hjælpearbejdere, Simona Torretta og Simona Pari, tilføjer ordene "og en britisk statsborger" - efterfulgt af dennes for- og efternavn - så Europa-Parlamentet hurtigt anmoder om frigivelsen af denne anden EU-borger og sikrer ham støtte fra alle de politiske kræfter i Parlamentet.
Formanden
   . - Er der nogen kolleger, der modsætter sig, at det mundtlige ændringsforslag tages i betragtning?

Doyle (PPE-DE ).
   - Hr. formand, der er siden i går blevet sat spørgsmålstegn ved punkt 5 i beslutningen. Det oprindelige punkt 5 henviser til "det australske forslag om at optage den store hvide haj på CITES' liste II med en nulkvote". Det var korrekt, da det gik i trykken, eftersom alle grupper i Parlamentet var enige i beslutningen. Nu har australierne imidlertid trukket henvisningen til en nulkvote tilbage af juridiske og videnskabelige årsager, hvilket jeg nævnte, da jeg stillede spørgsmålet, og hvilket kommissæren har bekræftet.
Det ville være meget sjusket af os som Parlament at stemme om en kontradiktorisk tekst i lyset af de seneste oplysninger. Vi bør ikke støtte en henvisning til en nulkvote, som ikke længere er en del af den australske holdning. Jeg vil gerne minde de kolleger, der støtter nulkvoten, om - og jeg ved, at det er der mange, der gør - at en tilbagekaldelse af punkt 5 i dag, dvs. alle ord efter liste II, ikke afholder andre på konferencen fra at stille forslaget om en nulkvote på ny, hvis de måtte ønske det.
Jeg synes ikke, at vi kan bifalde et australsk forslag, som ikke længere er et australsk forslag i forbindelse med dette spørgsmål. Vi kan imidlertid bifalde første sætning "at optage den store hvide haj på CITES' liste II". Jeg har brug for Deres hjælp, da jeg ved, at det rent proceduremæssigt er sent, hr. formand, men vi er nødt til at sikre, at det, vi gør og stemmer om i dag, giver mening og er faktuelt korrekt. 
Formanden.
   - Kære kollega, jeg er nødt til at betragte Deres indlæg som et mundtligt ændringsforslag. Kan De formulere den tekst, De ønsker at sætte under afstemning, helt præcist, således at de andre kolleger forstår det ordentligt?
Doyle (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg har kun en rent proceduremæssig kommentar. Jeg kommer ikke med en udtalelse vedrørende nulkvoter eller lignende. Jeg ville gerne have ændret punkt 5 i teksten: "glæder sig over det australske forslag om at optage den store hvide haj på CITES' bilag II". Resten af teksten skal slettes, da australierne har taget det ud af deres forslag, selv om det ikke afholder andre fra at stille forslaget på ny på konferencen mellem parterne, hvis det er nødvendigt. 
Formanden
   . - Det er klart.
Er der nogen kolleger, der modsætter sig, at det mundtlige ændringsforslag tages i betragtning?
Goudin, Lundgren og Wohlin (IND/DEM ),
    Vi mener ikke, at denne betænkning er et anliggende for Europa-Parlamentet og har derfor valgt at undlade at stemme. 
Pafilis (GUE/NGL ),
    ΝΑΤΟ's og EU's krig mod Jugoslavien var uretfærdig og aggressiv og krænkede folkeretten og FN's grundlæggende principper.
Den resulterede i flere tusinde uskyldiges død, omfattende ødelæggelser, besættelsen i Kosovo, og med krigen kulminerede Jugoslaviens opløsning og den imperialistiske invasion af Balkan.
Det er NATO's ledere, der burde dømmes for forbrydelser mod menneskeheden, da det var dem, der angreb en selvstændig FN-medlemsstat.
Den rådsforordning, som er kommet til afstemning i Europa-Parlamentet i dag, er et led i forsøget på at legalisere denne amerikansk inspirerede "domstol", som er en parodi, hvilket de vedvarende krænkelser af Milosevics rettigheder også har bevist.
Som retssagen skrider frem, står det klart, at der er truffet afgørelser på forhånd, som er fulde af huller, og som skal dække over og afbøde konsekvenserne for de virkeligt skyldige.
De afgørelser, der træffes af "Den Internationale Straffedomstol", som den kaldes, accepteres ikke af befolkningen, der som den eneste har beføjelse til at dømme lederne og fælde dom over anklagede.
Denne parodi må høre op, den såkaldte domstol må opløses og Milosevic løslades. 
Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for Europa-Parlamentets forslag til beslutning om Rådets forordning om indførelse af visse restriktive foranstaltninger til støtte for den effektive gennemførelse af mandatet til Den Internationale Krigsforbryderdomstol vedrørende Det Tidligere Jugoslavien (ICTY), da det drejer sig om at iværksætte foranstaltninger mod enkeltpersoner, grupper eller organisationer, som hjalp personer, der var sigtet, men endnu ikke pågrebet, mod fortsat at unddrage sig retsforfølgelse, især foranstaltninger, som dels ville forhindre sådanne personer i at rejse væk, dels indefryse deres aktiver. Jeg stemmer ydermere for, da det er et tiltag, som er samordnet med FN og med EU's medlemsstater i medfør af traktaternes bestemmelser. 

Bradbourn (PPE-DE ),
    De britiske Konservative erkender, at klimaændringer er en af de største udfordringer for denne og de næste generationer. Selv om vi ikke med sikkerhed kan forudsige, hvor meget temperaturen stiger, kan vi være sikre på risikoen for pludselige klimaændringer. Hvis vi virkelig ønsker at takle de menneskeskabte klimaændringer, skal vi også virkelig gøre noget for at reducere de globale emissioner fra luftfarten, som ventes fordoblet i 2020. Derfor går vi ind for at medtage luftfarten i en handelsaftale om globale emissioner. Hvis myndighederne på globalt plan ikke handler, skal EU kunne indføre sin egen ordning. Vi har store forbehold i forbindelse med effektiviteten af afgifter på brændstof og emissioner. De ville have en ubetydelig effekt på efterspørgslen efter de fleste flyrejser, men ville have en uforholdsmæssig stor effekt på flysektorens budget. Det er usandsynligt, at indtægterne fra sådanne afgifter ville blive brugt til at mindske effekten af emissioner, hvorved sådanne ordninger ville betyde intet mindre end øgede indtægter. Vi mener heller ikke, at Kommissionen har brug for en plads i ICAO's forsamling. 
Jarzembowski (PPE-DE ),
    PPE-DE-Gruppens koordinator i Trafikudvalget, hr. Jarzembowski, erklærer på vegne af PPE-DE-Gruppen følgende om afstemningen på ICAO-mødet:
PPE-DE-Gruppen vil undlade at stemme om det fælles beslutningsforslag, da kravene i beslutningsforslaget er for udifferentierede, og fordi der af tidsmæssige årsager ikke har kunnet finde nuancerede og sagligt nødvendige forhandlinger sted om disse krav med de pågældende medlemsstater inden for rammerne af ICAO og med de berørte erhvervs- og forbrugerkredse.
PPE-DE-Gruppen mener helt klart, at det er nødvendigt med yderligere skridt på globalt og europæisk plan for at reducere miljøbelastningerne, hvilket også omfatter lufttrafikken. Samtidig har PPE-DE-Gruppen den opfattelse, at eventuelle konsekvenser af sådanne skridt skal drøftes indgående med de berørte erhvervs- og forbrugerkredse. Her skal der også tages hensyn til, at de europæiske flyselskaber allerede er ekstremt økonomisk belastet af følgerne af 11. september og af de drastisk stigende oliepriser. Parlamentariske ad hoc-løsninger yder ikke vigtigheden af disse spørgsmål retfærdighed. 
Meijer (GUE/NGL ),
    Luftfarten har længe været en privilegeret erhvervsgren. Den afgift, som pålægges transport på landjorden, er ikke tilladt for luftfarten som følge af gamle internationale aftaler. Det var dengang et middel til at give en ny, lovende, men økonomisk endnu svag form for international transport, overlevelseschancer. I mellemtiden er det fuldstændig forandret. Lufttrafikken vokser stærkt, de gamle luftfartsselskaber fortrænges af lavprisselskaber, beboerne omkring de stadig voksende lufthavne bliver syge af støjgener, opvarmningen af jorden fortsætter, og den internationale jernbanetrafik udkonkurreres. Samfundet skal nu beskyttes mod denne tiltagende vækst inden for luftfarten, og det lykkes bestemt ikke, så længe luftfarten beholder en kunstig konkurrencefordel. For at begrænse skaden på miljøet, betale udgifterne i forbindelse med luftfartens forurening og beskytte andre former for transport skal normale afgifter pålægges lufttrafikken. Enhver ny beslutning på verdensplan, som fører til opretholdelse af forbuddet mod afgifter, eller som hindrer en reducering af forureningen, er derfor uacceptabel. Det er forbavsende, at den største gruppe både den 1. september i Transportudvalget og nu modsætter sig et beslutningsforslag, som sigter mod at stoppe de amerikanske bestræbelser efter at privilegere luftfarten i al evighed. 
Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har undladt at stemme om Europa-Parlamentets forslag til beslutning om den 35. samling i ICAO's (Organisationen for International Civil Luftfart) forsamling fra den 28. september til den 8. oktober 2004, idet jeg derved ønsker at give udtryk for den opfattelse, at Europa-Parlamentet ikke bør blande sig i ICAO's forsamlings arbejde, før samlingen finder sted, og slet ikke bør tage stilling til spørgsmål, der øjensynligt kun er ændringsforslag til en beslutning, der skal diskuteres i forsamlingen. Trods den interesse, som dette spørgsmål har, viser den tekst, som Parlamentets flertal har vedtaget, at vores holdning er velbegrundet, for det erkendes heri (pkt. 3), at det er Kommissionen, der bør have sæde i ICAO's Forsamling. Da det ikke er tilfældet, skal Parlamentet ikke blande sig i denne sag. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Jeg deler de bekymringer for miljøet, som de medlemmer, der har stillet forslag til beslutning, giver udtryk for. Jeg mener, at EU's institutioner bør iværksætte en undersøgelse af den civile luftfarts indvirkninger på miljøet og af, hvorledes de kan mindskes.
Jeg har dog måttet undlade at stemme. Den forhastede måde, hvorpå beslutningsforslaget fremsættes, svækker den objektive behandling af et spørgsmål, der i kraft af sagens alvor og betydning for den almindelige borgers tilværelse fortjener grundig overvejelse i navnlig transport- og miljøudvalgene. 

Pafilis (GUE/NGL ),
    Her op til de forestående valg og folkeafstemningen vedtager Europa-Parlamentet et beslutningsforslag, som fortsætter presset på og afpresningen af den belarussiske regering, og som alle de politiske grupper desværre tilslutter sig.
Det, som har rørt den selektive følsomhed hos EU, som fortolker eksisterende og ikkeeksisterende krænkelser af menneskerettighederne efter forgodtbefindende, er, at Belarus ikke har bøjet sig for ΝΑΤΟ, EU og de øvrige imperialistiske organisationer og nægter at sælge ud af landets rigdomsskabende ressourcer til de europæiske og amerikanske monopoler.
Hvorfor udviser Europa-Parlamentet ingen følsomhed over for fascismens genfremkomst i de baltiske lande, sådan som Belarus gjorde ved at stille et forslag til en resolution i FN? Hvorfor er EU tavs som graven i stedet for at fordømme de regeringer i EU, USA, Australien og Japan m.fl., som stemte imod den?
Belarus' befolkning er den eneste med beføjelse til at træffe afgørelse om sin fremtid. Beslutningsforslag som dette har en hemmelig dagsorden og skal vildlede og forvirre arbejdstagerne og gribe ind i Belarus' indre anliggender for at ændre befolkningens politiske vilje.
Af disse årsager stemmer vi imod beslutningsforslaget. 
Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for Europa-Parlamentets beslutning om situationen i Belarus, selv om jeg mener, at der i denne type beslutninger altid er en hårfin grænse mellem det rimelige behov for at udøve international pression på stater og regeringer, der krænker demokratiets og retssamfundets regler, og indblanding i et lands interne anliggender, som er et betydeligt mere følsomt spørgsmål. Det forhold, at Belarus omfattes af EU's naboskabspolitik med henblik på et tættere samarbejde med EU, og det forhold, at der i landet kan konstateres alvorlige krænkelser af de borgerlige og politiske rettigheder og garantier, der kendetegner et demokratisk retssamfund, gør det nødvendigt, at EU og konkret Europa-Parlamentet - i øvrigt i samklang med FN's Menneskerettighedskommission - tager initiativer som det foreliggende, der kan fremme demokratiske fremskridt i Belarus, herunder en fri og retfærdig gennemførelse af det kommende valg den 17. oktober. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Jo nærmere vi kommer datoen for parlamentsvalget i Belarus, er der blevet stadig flere tegn på, at undertrykkelse og indskrænkninger i de borgerlige og politiske rettigheder og garantier er taget til i alarmerende omfang i landet.
Den folkeafstemning om forfatningen, der skal finde sted samme dag, med henblik på at afskaffe den artikel, der begrænser antallet af successive præsidentmandater, antager bekymrende karakter af for eller imod den siddende præsident.
Den politiske udvikling i Belarus har påkaldt sig Parlamentets særlige opmærksomhed, og vi stiller naturligvis krav om større stabilitet, frihed og sikkerhed i landet.
EU bør fastholde denne opmærksomhed og vedblivende presse de belarussiske myndigheder for at fremme reelle ændringer, der går ud over det juridisk-formelle og betyder faktiske forbedringer i befolkningens levevilkår, virkeligt demokrati og fuld politisk selvbestemmelse for borgerne.
Jeg har stemt for. 

Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for det forslag til beslutning, som Udviklingsudvalget i medfør af forretningsordenens artikel 103, stk. 2, har stillet i forlængelse af Det Europæiske Råd og Kommissionens erklæring om Darfur-regionen i Sudan samt de beretninger, som Parlamentets delegation, der besøgte regionen fra den 2. til den 7. september, har hjembragt. Uanset hvad de dybereliggende årsager måtte være til den veritable etniske udrensning, der foregår i Darfur, er vi forpligtet til at fordømme overgreb mod civile, der allerede har medført over 30.000 døde, 1 million fordrevne i Sudan og over 200.000 flygtninge i Tchad. Vi må ligeledes fordømme den sudanesiske regering for at have støttet angreb på civile og har krænket våbenhvileaftalens bestemmelser og for i sin politik at fastholde de af konflikten ramte områder i underudvikling og økonomisk marginalisering. Også derfor har jeg stemt for. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Jeg har med stor bekymring fulgt de meldinger, der er kommet fra Darfur-regionen. Jeg mener, at der nu er en god anledning til for Europa-Parlamentet at foregå med et eksempel og fordre af EU's øvrige institutioner, at de følger det i fortsat fordømmelse af grusomhederne og i indsatsen for at finde løsninger på konflikten.
Vores fordømmelse af barbariet må være utvetydig, og vi må sikre, at der findes midler til fremme af freden, der går længere end blot det retoriske, ligesom vi må videreføre den indsats, der allerede er ydet, og som er ved at få gode resultater.
Som i Bosnien, Rwanda, Burundi og mange andre steder er det vanskeligt at forestille sig massedrabenes dramatiske omfang, for ikke at tale om et folkemord, som vi altid siger skal blive det sidste.
Jeg mener, at EU bør opretholde presset over for den sudanesiske regering og de ansvarlige for konflikten, så der sikres en nøje overvågning af den opnåede våbenhvile.
EU, der ønsker at være en global aktør, har mulighed for at sørge for, at Darfur ikke glider ud i glemsel, og at de ansvarlige ikke slipper ustraffet.
Med undtagelse af nr. 12 har jeg stemt for ændringsforslagene, der forbedrer Udviklingsudvalgets oprindelige forslag. 

Fatuzzo (PPE-DE ).
   - Hr. formand, i går aftes faldt jeg i søvn, mens jeg tænkte på stemmeforklaringen om Irak, og pludselig befandt jeg mig blandt de fordømte i helvede. En af dem var bin Laden, og hans skæg brændte uophørligt ligesom i Dantes helvede. I drømmen spurgte jeg ham, hvorfor han var så gal på vi europæere og amerikanere. Bin Laden gav mig følgende svar, mens hans skæg blev ved med at brænde: "Jeg var meget syg og bad Saudi-Arabiens sygesikring om invalidepension, men fik den ikke. Derfor var jeg så gal på hele verden." Lad os dog give bin Laden den invalidepension, så han i det mindste lader os alle sammen være i fred! 
Borghezio (IND/DEM ).
   - Hr. formand, delegationen fra Den Norditalienske Liga stemte hverken for eller imod beslutningsforslaget om Irak, men det betyder naturligvis ikke, at vi ikke - sådan vi allerede har gjort ved enhver lejlighed - giver udtryk for vores fulde solidaritet med de to unge freds- og hjælpearbejdere, som på så tragisk vis er blevet indblandet i Irak-konflikten.
Vi vil dog gerne tage afstand fra undervurderingen af de risici, som den frie verden løber ved at godtage de falske og hykleriske humanitære støtteerklæringer fra et islam, der med urette betegnes som moderat. Det er ynkeligt at se Europa og Vesten tro på udtalelserne fra dem, som forsyner terroristerne med våben og finansierer terrornettene, og som i dag erklærer sig tilhængere af gidslernes frigivelse. Det er nødvendigt, at Europa og Vesten bliver ved med at have en klar og fast linje, hvor man fordømmer og nægter at samarbejde med dem, der står bag terrornettene. 
Andersson, Hedh, Hedkvist Petersen, Segelström og Westlund (PSE ),
    Vi svenske socialdemokrater har besluttet at undlade at stemme i forbindelse med en række ændringsforslag. Formålet hermed er at sikre, at det bliver en fælles, kraftfuld resolution fra Europa-Parlamentet. 
De Rossa (PSE ),
    Jeg støtter denne beslutning om Irak, hvis primære formål er at give udtryk for vores bekymring over gidslernes velfærd og kræve, at man gør, hvad man kan for at sikre, at de løslades hurtigst muligt.
Jeg beklager den kendsgerning, at beslutningen ikke afspejler borgernes bekymringer over besættelsesstyrkernes ulovlige drab på irakerne. Den nævner intet om, hvordan situationen i Irak har udviklet sig i de sidste to år og kritiserer derfor heller ikke, at Bush-regeringen trodsede FN i sit hastværk efter at invadere Irak. FN's generalsekretær, Kofi Annan, har korrekt beskrevet invasionen som en ulovlig handling i strid med FN's charter.
Det spørgsmål kan ikke lægges på hylden, og det er derfor meget vigtigt, at Udenrigsudvalget hurtigst muligt, som anbefalet, udarbejder en omfattende rapport om situationen i Irak under hensyntagen til krigens konsekvenser og alle problemerne i forbindelse med tilbagetrækningen af de ulovlige besættelsesstyrker, rehabiliteringen, genopbygningen og stabiliseringen i landet. 
Evans, Jillian (Verts/ALE ),
    Jeg støtter fuldt ud Europa-Parlamentets kraftige fordømmelse af bortførelsen af gidsler i Irak og krav om øjeblikkelig løsladelse. Jeg støtter i denne henseende punkt 2 og 3 i beslutningen. Jeg kan imidlertid ikke stemme for den fælles beslutning i sin helhed, da der gøres forsøg på at retfærdiggøre den ulovlige og uretfærdige krig i og besættelse af Irak. 
Gollnisch (NI ),
    Ødelæggelsen af Baath-styret, som var den eneste verdslige politiske magt i Irak, var en forbryderisk fejltagelse. I dag er Irak i hænderne på små og ukontrollerede islamiske grupper.
Siden gidseltagningen af Georges Malbrunot og Christian Chesnot er Frankrig også blevet trukket ned i det irakiske dynd. Kidnapperne af vores landsmænd kræver ikke, at vores tropper trækker sig tilbage, eftersom den franske regering har nægtet at deltage i krigen. Terroristerne fra Den Islamiske Hær i Irak vil mere end det. Ved at beordre Frankrig til at genoverveje en af sine love, kræver de, at vores land giver afkald på den frie udøvelse af sin suverænitet.
De har formuleret dette krav, fordi de mener, at Frankrig, som allerede tæller 6 millioner muslimer, skal underlægge sin lovgivning sharialoven. Det er resultatet af 40 års massiv og ukontrolleret indvandring. De forhandlinger, der er ført af medlemmer af det muslimske råd i Frankrig, CFCM, med de irakiske islamiske ledere, som har fået stærk mediedækning, bekræfter denne såkaldte dhimmitudeproces. Hr. Chirac og hr. Raffarin, som under påskud af verdslighed nægter at anerkende Frankrigs kristne rødder, har udsendt medlemmer af islamiske foreninger, der skulle fungere som ambassadører.
Christian Chesnot og Georges Malbrunot er ofre for en anden form for gidseltagning, hvor Frankrig er taget som gidsel af sin indvandringspolitik.
Howitt (PSE ),
    Socialdemokraterne i Europa-Parlamentet bifalder denne beslutning, især dens vægt på at maksimere EU's engagement og ønsket om betingelsesløs, sikker hjemsendelse af bl.a. de franske og italienske gidsler. Vi accepterer alvoren i sikkerhedssituationen i Irak, men finder det unyttigt at bruge ordlyden "flertallet af den irakiske befolkning" i ændringsforslag 1. Overflytningen af koalitionstropper eller for den sags skyld en fuldstændig tilbagetrækning er urealistisk og risikerer at forværre en allerede vanskelig situation. Selv om vi accepterer, at Parlamentet er delt i de juridiske spørgsmål, appellerer vi til sammenhold, når vi ser fremad, ikke tilbage, og arbejder sammen for fred, forsoning og genopbygning i et demokratisk Irak. 
Meijer (GUE/NGL ),
    I begyndelsen af 2003 var et flertal her i Parlamentet imod planen om en præventiv krig i Irak. I mellemtiden er det bevist, at argumentet for denne krig, Saddam Hussein-regimets besiddelse af massetilintetgørelsesvåben, ikke var sandt. Takket være USA's og dets europæiske forbundsfællers indgriben er Irak forandret til et udklækningssted for fundamentalistisk, islamisk modstand. Nu dominerer angsten for konsekvenserne af tilbagetrækning af besættelsestropperne hos politikere i Europa. Med eller uden øjeblikkelig tilbagetrækning bliver det presserende, at Europa løsriver sig fra de amerikanske stillinger i Irak. USA søger olie, ordrer til amerikanske virksomheder og anvendelse af dollar i stedet for euro i internationale kontrakter. Det lykkes ikke USA at genoprette elektricitetsværker, vandrensningsanlæg, skoler og hospitaler.
Europa kan overtage denne civile opgave og medvirke til frie valg ved også at give andre end USA's konservativt-religiøse kræfter og satellitstater en ærlig chance, som f.eks. kommunisterne og de kurdiske partier i nord. Så længe der stadig er europæiske tropper, skal det være tydeligt, at de begrænser sig til dette og forlader landet, så snart den irakiske befolkning anmoder om det. Jeg er imod et beslutningsforslag, som ikke opfordrer til det, men jeg stemmer selvfølgelig for løsladelse af gidsler, selv om chancen for, at dette lykkes, bliver ringe, hvis vi ikke kan byde det irakiske folk nogen forbedring. 
Pafilis (GUE/NGL ),
    Vi tager afstand fra det fælles beslutningsforslag, der er en provokation over for alle de befolkninger i verden, som er imod den uretfærdige imperialistiske krig i Irak og kæmper for freden.
De politiske kræfter, som tilslutter sig beslutningsforslaget, accepterer og støtter besættelsestropperne i Irak, anerkender og samarbejder med besættelsesregeringen og kalder det irakiske folks modstand mod besættelsesmagterne og værnemagerregeringen for terrorisme. Europa-Parlamentets arbejde forvandles til "hvidvaskning af kriminalitet", hvorved det bekræfter EU's imperialistiske karakter og identificering med USA.
Under påskud af befrielse af gidsler og med henvisninger til et såkaldt demokratisk, uafhængigt Irak arbejder man for at forbedre EU's chancer i fordelingen af det imperialistiske udbytte, forbedre mulighederne for at sikre kapitalens interesser i hele det pågældende område og opnå kontrol med de rigdomsskabende ressourcer, olieforsyningen og udnyttelsen af befolkningen.
Den eneste med beføjelse til at løse det politiske problem er den irakiske befolkning selv.
Befolkningerne, også Europas befolkninger, kræver øjeblikkelig tilbagetrækning af alle besættelsestropperne, som bør yde den irakiske befolkning erstatning for de forbrydelser og ødelæggelser, de har forårsaget.
De grupper, som stemmer for beslutningsforslaget, er gået imod det almene krav ved at stemme imod ændringsforslaget, der krævede tilbagetrækning af de udenlandske tropper, og har hermed støttet krigen endnu en gang. 
Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for Europa-Parlamentets beslutning om situationen i Irak, fordi jeg mener, at Europa må foregå med et eksempel på fasthed, hvad angår fordømmelse af terrorangreb på civile, politi, soldater fra den multinationale styrke og civile gidsler, hvis øjeblikkelige frigivelse Parlamentet må sætte hele sin politiske vægt og indflydelse ind på at opnå. Vi må også støtte den provisoriske regerings vilje til på trods af alle vanskeligheder at gennemføre frie og demokratiske valg i januar 2005, så irakerne kan komme videre ad demokratiets vej og få opløst de terrornetværk, der opererer i deres land. Europa-Parlamentet må ikke tøve over for disse tiders svære opgaver, der fordrer, at vores samfund er stærke, at vi udviser fasthed og troskab i vores alliancer, og ikke mindst at vores indsats indgår som led i en koordineret kamp for fred, stabilitet og fremgang, som Irak og det irakiske folk ganske indiskutabelt har ret til. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
    Denne beslutning har enorm betydning. Den har tydeligt vist, hvor grænserne går.
Det fælles forslag viser en konsensus mellem de borgerlige og Socialdemokraterne, der fortjener at blive fremhævet.
Hvad baserer denne konsensus sig så på? Den baserer sig på en erkendelse af det irakiske folks modstand mod terrorisme (som findes, hvad vi fordømmer, men som ikke udelukkende er de andres), på en omtolkning af den dramatiske situation for ofre og kidnappede journalister og hjælpearbejdere som en årsag til og ikke som en følge af invasion og besættelse og på et forsøg på snarest at få FN til at samle op efter det, der er foregået uden for og imod FN og folkeretten.
De Grønnes ændringer skulle udvide konsensus, og kun vi stå udenfor, og forkastelsen af vores gruppes ændringsforslag skulle være udtryk for, at vi står isoleret i dette vigtige spørgsmål.
Sådan føler vi det ikke.
Vi mener, at vi står sammen med dem, der er imod den illegale og uretfærdige krig, invasion og besættelse, med dem, der gør modstand, med dem, der kræver, at besættelsestropperne omgående trækkes tilbage.
Det er folkene, der er imod krigen og for freden, som er på vores side. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Jeg har med bekymring fulgt udviklingen i situationen i Irak og især, hvor vanskeligt det har været at stabilisere demokratiske forhold efter faldet af Saddam Husseins diktatoriske regime. De hyppige gidseltagninger og mord på både irakiske og udenlandske gidsler, der er en udfordring for det internationale samfund og for Iraks provisoriske regering, viser i al sin gru, hvor meget der endnu er at gøre i landet.
EU må udnytte sine erfaringer med at bistå i overgangssituationer og humanitære katastrofer og må fortsat støtte overgangsprocessen, hvor der forhåbentlig vil være en gennemførelse af den igangværende overdragelse af det fulde herredømme over deres lands skæbne til irakerne selv, og et demokrati kommer til at opstå i Irak. Det yderligere bidrag, som Kommissionen har foreslået, og som jeg bifalder, er et symbol på vores engagement.
Jeg beklager, at FN endnu ikke har kunnet påtage sig alle sine opgaver i Irak, og jeg håber, at Sikkerhedsrådet fortsat vil støtte den provisoriske regering, således som det har gjort ved at anerkende dens suverænitet.
Jeg har stemt for det fælles forslag til beslutning, som jeg finder afbalanceret. Jeg beklager de ændringsforslag, som den kommunistiske gruppe og De Grønne har stillet, og som er udtryk for demagogi og en manglende forståelse af situationen. De er lykkeligvis blevet forkastet. 

De Rossa (PSE ),
    Jeg støtter denne beslutning, hvor der opfordres til at anvende forsigtighedsprincippet som det vigtigste princip for alle afgørelser vedrørende CITES' arbejdsdokumenter og forslag om optagelse på listerne.
Historien har vist, at storstilet kommerciel jagt og salg af vilde dyr ofte bringer arter på kanten af udslettelse. Handelen med kød fra vilde dyr til menneskeføde er blot en del af handelen med vilde dyr, som omfatter elfenben, pels og handel med dele af bestemte dyrekroppe - en handel, der truer den biologiske mangfoldighed og økologiske balance i områder som Central- og Vestafrika.
Det står klart, at der er en tæt forbindelse mellem fattigdom, økonomisk og social udvikling samt forbrug af kød fra vilde dyr (). Derfor skal spørgsmålet behandles i forbindelse med den overordnede udviklingsstrategi og bekæmpelsen af fattigdom. EU-regeringerne skal på nationalt plan sikre, at deres politikker for udviklingshjælp er "revideret med henblik på bevarelse" for at støtte den biologiske mangfoldighed og bevarelsen af levesteder. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Bevarelse af vilde dyr og planter har haft EU's og særlig Europa-Parlamentets opmærksomhed.
Konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter har været det væsentligste internationale juridiske instrument til bevarelse og beskyttelse af vilde dyr og planter. Der er i dag større behov for samarbejde og informationsudveksling mellem medlemsstaterne ikke mindst for at imødegå den internationale kriminalitet, der drager fordel af denne handel.
Eksternt tror jeg, at EU kan komme til at spille en vigtig rolle for etablering af stabile samarbejdselationer med tredjelande ved at fremme initiativer, der har til formål at beskytte truede arter og befordre biodiversiteten.
Jeg har stemt for. 
Pafilis (GUE/NGL ),
    Vi stemmer imod beslutningsforslaget om situationen i Voivodina, da vi mener, det er et forsøg på at skabe særligt farlige situationer for at gøde jorden for yderligere brutale imperialistiske invasioner i det hårdt prøvede Balkanområde.
Det øgede antal sammenstød, gravrøverierne og den racistiske grafitti, som vi fordømmer uanset ophavsmændene, gøres til påskud for at udsende anklager og åbne trusler mod Serbien og Montenegro og optrappe spændingerne.
Med beslutningerne om EU-fredsmissioner i området kulminerer EU's indblanding i Voivodina, og de udgør en direkte trussel om en eventuel militær intervention, fordi der også findes EU-militærstyrker i Bosnien-Hercegovina og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien foruden besættelsestropperne i Kosovo.
Vi kan ikke acceptere, men må tage afstand fra bestræbelserne på at vildlede offentligheden, som nogle ønsker, og fra EU's åbenlyse hensigt om at bekræfte den europæiske hærs truende og aggressive rolle også i Voivodina.
Formanden
   . - Hermed er stemmeforklaringerne afsluttet.

(4)

Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er aktuel og uopsættelig debat. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om følgende beslutningsforslag:
- B6-0046/2004 af Kinnock, Zani og van den Berg for PSE-Gruppen om situationen i Myanmar/ASEM;
- B6-0048/2004 af Agnoletto for GUE/NGL-Gruppen om Myanmar og det næste ASEM-topmøde;
- B6-0056/2004 af Deva, Posselt, Tannock og Van Orden for PPE-DE-Gruppen om ASEM-topmødet (Asien-Europa-mødet);
- B6-0059/2004 af Van Hecke for ALDE/ADLE-Gruppen om Myanmar (ASEM-topmøde);
- B6-0061/2004 af Schmidt for Verts/ALE-Gruppen om Myanmar og ASEM-topmødet. 
Martínez Martínez (PSE ).
   - Hr. formand, vi i PSE-Gruppen tillægger forbindelserne mellem EU og landene i Asien stor betydning. Det er der økonomiske og kommercielle årsager til, men der er også det vigtige behov for politisk samarbejde for at skabe en verdensorden med fred og stabilitet. Det er vigtigt, at vores asiatiske partnere betragter os som en økonomisk, industriel, videnskabelig og kuturel magt, men også at de værdsætter vores proces med kontinental integration og de demokratiske værdier og den solidaritet, som denne proces bygger på.
Vi er bekymrede over meddelelsen om, at regeringen i Myanmar er inviteret til Asien-Europa-topmødet, der afholdes i Hanoi. Vi finder ikke denne invitation hensigtsmæssig. EU skal fortsat isolere Rangoon-regimet og gøre det klart over for landets naboer, at vi fordømmer det som et af de mest skrækkelige regimer i Asien og i verden som helhed.
Det militærdiktatur, som er indført af general Ne Win, er foreviget af hans efterfølgere og kvæler indsatsen hos de burmesiske demokrater, der hylder frihedsprincippet, gennem lidelser og terror.
For dem af os, der kender og elsker Burma, er vemodet og indignationen så meget desto større, da vi ved, at det engang, med socialdemokratisk inspirerede regeringer, var et eksempel på åbenhed, frihed og demokrati, tolerance, sameksistens og integration af flere etniske grupper og, hvad mere er, sociale fremskridt.
Alt dette blev ødelagt af gerningsmændene bag militærkuppet, dem, der har skabt et totalitært og korrupt regime, som har efterladt landet i ruiner, hvor lederne bliver rigere og rigere, mens borgerne lever i elendighed og gør Myanmar til en vigtig spiller inden for den internationale narkotikahandel.
EU skal bidrage til at lægge afstand til det regime og dels kræve frihed til Aung San Suu Kyi og de andre politiske fanger, dels kræve deltagelse af de politiske partier i demokratisk rettede processer.
Uanset hvor meget Rangoon forsøger at skjule det, det er nemlig situationen i Myanmar, er der stadig diktatur, korruption og mishandling af de mennesker, vi engang kunne stole på ville fremme åbenheden.
Ved at udelukke det regime fra topmødet i Hanoi gør EU det rigtige, men derudover vil vores beslutsomhed og konsekvens konsolidere vores troværdighed hos vores asiatiske partnere og afgjort hos befolkningen i Myanmar.
Van Orden (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg ville blot spørge, om vi ville nyde gavn af rådsformandens tilstedeværelse denne eftermiddig, da mange af mine bemærkninger - og mange af mine kollegers bemærkninger - er rettet mod Rådet. Det er en stor skam, at Rådet ikke er her. Kunne De svare, før jeg fremsætter mine øvrige bemærkninger?
Formanden.
   - Hr. Van Orden, hvorvidt Rådet er til stede, afgøres af Rådet, og De kan se det her. Det er måske ikke særligt meget, men det er det, Rådet har besluttet, og Parlamentet kan derfor ikke fortælle Rådet, i hvor høj grad det skal være repræsenteret ved Parlamentets møder, selv om Deres bemærkning uden tvivl er meget relevant. 
Van Orden (PPE-DE ).
   - Hr. formand, dette er den fjerde beslutning, som jeg har fremsat om Burma i de sidste 18 måneder, men situationen forværres fortsat, og Rådet reagerer ubeslutsomt.
Det burmesiske militærdiktatur er nu på sit 43. år med illegitimt styre. Det er 15 år, siden Aung San Suu Kyi første gang kom i husarrest, og 14 år, siden SPDC besluttede at se bort fra viljen hos den burmesiske befolkning, der blev givet udtryk for ved valget i 1990. Til trods for dette er Rådets meddelelse, som er blevet sendt til det burmesiske diktatur, at landet er et acceptabelt og velkomment medlem af det internationale samfund uanset dets undertrykkende aktiviteter. Burmas indtræden i ASEAN i 1997 blev bebudet som et middel til at lægge pres på regimet. Det eneste, vi har hørt fra ASEAN, er milde irettesættelser. Det burmesiske diktatur har ignoreret disse, og der er ingenting sket. Seks år efter at Burma kom med i ASEAN, er undertrykkelsen i landet intensiveret, og enhver tilbagevenden til demokratisk styre har lange udsigter.
ASEAN agter i oktober at tage Burma med på ASEM 5-topmødet i Hanoi. Jeg forstår til fulde, at Europas forhold til ASEAN spænder vidt og er meget vigtigt. ASEAN må ikke være Burmas gidsel, men det er det, ASEAN-staterne lader ske. De asiatiske regeringer skal indse, at de måske ofrer et givtigt partnerskab med EU til fordel for et moralsk bankerot regime i Burma. Vi skal kræve Burma udelukket fra ASEM, indtil landet overholder det internationale samfunds krav.
Jeg er ked af at måtte sige, at der er visse ligheder med situationen i Zimbabwe. Også her er et grusomt regime ved magten, som i mange henseender mishandler befolkningen i langt højere grad end diktaturet i Burma. Også her ser vi halvhjertede sanktioner fra EU's side, der gennemgår forslagene om handling, men som i realiteten lader regimet hoppe af krogen på grund af et par medlemsstaters egeninteresser. Også her har nabostaterne nøglen til ændring, men vælger ikke at dreje den på grund af deres egne fejlagtige årsager. EU lægger ikke pres på dem.
ASEAN-staterne skal insistere på, at Aung San Suu Kyi løslades øjeblikkeligt og på NLD-oppositionens frihed. EU's udenrigsministre skal kræve dette, før Burma kan tage plads ved deres side i Hanoi. 
Toia (ALDE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, situationen i Myanmar - et land, der lever under et undertrykkende, voldeligt og meget grusomt regime - er velkendt for os alle. Mens man godt kender til de episoder, som vedrører fængslingen af Aung San Suu Kyi og NLD's - det parti, der vandt valget - manglende mulighed for at gøre sig politisk gældende, er der andre meget alvorlige ting, som er mindre kendte, nemlig rekrutteringen af børnesoldater, en stor del af befolkningens tvangsarbejde og - hvilket især kvinderne her i Parlamentet er lydhøre over for, men efter min mening også alle andre civiliserede mennesker - det misbrug, der sker af kvinder, som tilhører de etniske mindretal.
Der foreligger en omfattende FN-dokumentation, som man efter min opfattelse også burde se nærmere på her i Parlamentet. I denne situation mener vi, at man bør efterkomme det ønske, som ASEAN-landene - der allerede har optaget Myanmar i deres forum - har givet udtryk for om at deltage i det næste ASEM-topmøde, hvor EU er engageret i en dialog om samarbejde og politisk udveksling med de asiatiske lande.
Jeg tror, at udenrigsministrene på et uformelt møde allerede uventet - hvis jeg må bruge det udtryk - har sendt et signal om deres enighed i denne deltagelse. Jeg mener, at Det Europæiske Råd bør indtage et andet standpunkt, hvis ikke vi skal have en situation, hvor de europæiske borgere ser deres stats- og regeringschefer sidde side om side med repræsentanterne for et så blodtørstigt land med et så voldeligt og undertrykkende regime. Vi anmoder derfor om, at Det Europæiske Råd indtager en anden holdning, hvor man netop via ASEAN-landene overbeviser Myanmar om, at der skal ske en ændring. 
Schmidt, Frithjof (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, det burmesiske folk har ført en lang kamp for demokrati. I 1990 lysnede det, da National League of Democracy vandt valget med 82 % af stemmerne under ledelse af Aung San Suu Kyi, som modtog Nobels fredspris for sine bestræbelser på at opnå forandring med fredelige midler. Siden har et blodigt militærdiktatur hersket i landet, nobelpristageren er i husarrest, hvor hun pines og plages, og der er mere end 1.000 politiske fanger. Vi har rapporter fra organisationer om, at militæret anvender systematiske voldtægter mod etniske mindretal. Desuden finder der i udpræget grad krænkelser af menneskerettighederne sted.
I denne periode har internationale institutioner, og det gælder også Parlamentet og Rådet, igen og igen fordømt dette militærdiktatur, og der er til stadighed blevet fremsat tre konkrete krav i den sammenhæng, nemlig frit politisk virke for NLD, løsladelse af Aung San Suu Kyi og indledelse af politiske drøftelser for at fremme demokratiseringen i landet. Det var et stort gennembrud, da de asiatiske stater stemte for de selv samme krav på det sidste ASEM-møde i Kildare i 2004 som minimumsbetingelse for, at Burma fremover kan deltage i ASEM-møderne.
Der er altså bred enighed i det internationale samfund om, at disse betingelser skal være opfyldt, og Parlamentet har gentagne gange understreget denne enighed. Derfor er det fuldkommen uforståeligt og absolut beklageligt, at EU's udenrigsministre nu har besluttet at gå bort fra de kriterier, som de selv opstillede. Det sker ved at acceptere Burmas deltagelse i ASEM-møderne, uden at disse betingelser er blevet opfyldt. Og der er ikke nogen grund til at antage, at vilkårerne har ændret sig til det bedre i landet i de seneste måneder. Snarere tværtimod.
Det er en helt igennem uforståelig kovending, som truer den europæiske politiks troværdighed. Hvorfor i alverden skulle man dog tage vores beslutningsforslag alvorligt på den baggrund? Hvem kan tage Rådets (udenrigsministrene) beslutningsforslag seriøst, når man de sidste 10 år har sagt: "Gennemførelsen af denne betingelse er en forudsætning for, at en sådan deltagelse overhovedet kan komme på tale", og at vi så i den konkrete situation siger: "Det var ikke sådan ment, og lad os nu glemme alt om det". Vi er alle vidende om, at der naturligvis finder drøftelser sted i kulissen om de erhvervsmæssige interesser heri. Vi ved alle, at der i erhvervslivet argumenteres for, at vi skal gå forsigtigere til værks over for Burma. Kina står parat til at bemægtige sig det burmesiske marked. EU's konkurrenceevne er i fare, hvis vi ikke anlægger en blødere kurs over for Burma.
Det er baggrundsmusikken til en sådan beslutning, og jeg mener, at Parlamentet skal sige det klart og tydeligt, at det handler om troværdigheden i den europæiske udenrigspolitiks værdiorientering. Vi skal gøre os det helt klart, at en sådan værdiorientering fortsat er ledetråden i den europæiske udenrigspolitik, og at vi holder fast ved vores egne beslutninger. Vi skal understrege, at det var en forkert beslutning af udenrigsministrene, og at Parlamentet fastholder sin kritik af den burmesiske regering. 
Stihler (PSE ).
   - Hr. formand, jeg mener, at det er en fornærmelse mod demokratiet og menneskeheden, at Burma er repræsenteret på ASEM-mødet i Hanoi i oktober. Som sidste taler, hr. Schmidt, sagde, er de tre nødvendige betingelser for Burmas deltagelse i mødet ikke opfyldt: løsladelsen af Aung San Suu Kyi og andre ledere af National League for Democracy, deres frihed til at deltage frit i den nationale konvention samt procedureændringen i den nationale konvention. Ifølge Amnesty International har der imidlertid været tusinder af tilfælde af, at voldtægt er blevet brugt som politisk våben til at undertrykke etniske mindretal. Det blev så sent som i sidste uge rapporteret, at Women's League of Burma fastholder, at sådanne voldtægter er almindeligt udbredt i mange områder, og at ofrene ofte er under 18 år og endda under 12 år i mindst et tilfælde. Det er velkendt, at det burmesiske militær også menes at have en større procentdel børnesoldater end noget andet militær i verden.
Jeg er i allerhøjeste grad imod Burmas deltagelse på det kommende møde, og jeg håber, at invitationen til Burma trækkes tilbage, indtil demokratiet er genoprettet, og Aung San Suu Kyi er løsladt. 
Maaten (ALDE ).
   - Hr. formand, topmødet i Hanoi finder sted den 8. og 9. oktober, og det er naturligvis rart at se, at dette finder sted, for dialogen mellem Asien og Europa er meget vigtig. Der kan imidlertid fremsættes nogle kommentarer til topmødet. Myanmar er allerede nævnt, og det kommer jeg tilbage til om lidt.
For det første må jeg sige, at lokaliteten for topmødet i Vietnam naturligvis er en anerkendelse af de opnåede reformer i landet, men alligevel bør det bemærkes, at der stadig er en kløft mellem drømmen om et velfungerende og ærligt handelsklima og virkeligheden. Jeg har ofte her i Parlamentet kraftigt støttet f.eks. hr. Bin Vinh Trinhs sag i Vietnam. Det gjorde jeg i oktober 2001 og også for et år siden. Efter et langvarigt ophold i udlandet havde han i sit fædreland foretaget investeringer, som under falske påskud blev frataget ham igen. Hans besiddelser blev beslaglagt, og han blev arresteret. Dette var en dramatisk begivenhed for ham og hans familie, men især et negativt signal for mulige investorer i Vietnam. Jeg synes, det er på tide, at den vietnamesiske regering gør en gestus på dette punkt.
For det andet er og bliver menneskerettigheder også et tema i andre lande i regionen. Thailand kan i den forbindelse også tjene som eksempel. Nederlandene og den thailandske regering har dog netop undertegnet en udleveringsaftale for udvekslingen af nederlandske fanger, som er langvarigt fængslet i Thailand. Det er godt, at dette er sket, men i sagen om en fængslet, Machiel Kuijt, som jeg i særdeleshed beskæftiger mig med, var det aftalt, at han allerede inden den 1. juli skulle for kassationsretten. Det er stadig ikke sket, og jeg håber, at den thailandske regering indfrier sit løfte. Kommissionen har for øvrigt ydet et positivt bidrag i denne sag. Det ville være godt, hvis Rådet også gjorde det.
Endelig er Myanmar nævnt. Intet andet asiatisk land har så stort besvær med menneskerettigheder og demokrati. Disse problemer er heller ikke nye. Naturligvis foreslår De Liberale principielt en dialog, men så skal det være en dialog, som begge parter seriøst deltager i, ellers har det overhovedet ingen mening at indlede drøftelser. Jeg synes også, at de andre asiatiske lande, navnlig ASEAN-landene, som i den grad insisterer på, at Myanmar deltager i disse samtaler, har et ansvar for, at det nu omsider sikres, at Myanmar tager den slags dialoger alvorligt. 
Gomes (PSE ).
   - Hr. formand, jeg rejste i slutningen af 2002 rundt i Burma og kunne konstatere, at det er en politistat. De burmesiske myndigheder har ikke samarbejdet med FN's særlige udsendinge, og det seneste angreb på Aung San Suu Kyi og NDL er et yderligere tilbageslag. Verden må ikke glemme resten af landet, som lider under alvorlig undertrykkelse. Diskrimination af forskellige etniske grupper, beslaglæggelse af ejendom og eksistensen af politiske fanger, tvangsarbejde, politisk voldtægt og børnesoldater er alt sammen veldokumenteret, og det samme gælder nedbrændingen af landsbyer. 50 % af det nationale budget går til militæret. Pengene kommer fra udenlandske virksomheder og investeringer. Det brutale militærdiktatur er den grundlæggende årsag til problemerne i Burma.
Sanktioner, der ville virke, er aldrig blevet ordentligt anvendt. Burma har ikke opfyldt nogle af EU's tre kriterier fra april. Alle medlemmer af Udviklingsudvalget, som har talt under forhandlingen, mener på det kraftigste, at EU ikke bør deltage i ASEM-topmødet i Hanoi sammen med Burma. EU bør i stedet øge og stramme op på sanktionerne mod lederne af regimet og bør pålægge de europæiske virksomheder, der handler med det burmesiske regime og især det franske olieselskab Total sanktioner. EU bør opfordre lande som USA, Australien og Japan til at gøre det samme. EU-landene bør anmode FN's Sikkerhedsråd om at pålægge markante og målrettede sanktioner mod det burmesiske militærregime, da det i den grad overtræder menneskerettighederne, sender flygtninge til nabolandene og sponsorerer fremstillingen af stoffer og kriminalitet. Det ville være en skam, hvis EU på ASEM-topmødet lod Burma blive affærdiget som et mindre punkt i sine overordnede forbindelser med Asien. 
Verheugen,
    Hr. formand, Kommissionen er alvorligt bekymret over situationen i Burma og har siden 2001 brugt Asien-Europa-møderne i ASEM-processen til at gentage denne bekymring over for stats- og regeringscheferne, ministrene og embedsmændene fra de 10 sydøst- og nordøstasiatiske lande, som deltager i ASEM-møderne. Jeg behøver ikke indskærpe de ærede medlemmer af Europa-Parlamentet, hvor vigtige ASEM-topmøderne er i EU's politiske dialog med Asien, da det kun er ved disse lejligheder, at EU's stats- og regeringschefer mødes med de sydøst- og nordøstasiatiske regeringschefer i dialog mellem grupperne.
Det står helt klart, at alle medlemmer af EU fortsat er særdeles kritiske over for militærregimet i Rangoon, og EU vil til stadighed gentage kravet om, at Aung San Suu Kyi og andre ledende repræsentanter for National League for Democracy i Burma løslades øjeblikkeligt og betingelsesløst. Den burmesiske regering har ikke hidtil vist tegn på at indfri dette eller de to andre betingelser på ministermødet i Tullamore.
Der er for nylig gjort en stor indsats for at finde en løsning, som gør, at ASEM-topmøderne kan finde sted. Kommissionen mener, at det er lykkedes os at finde et kompromis, som kan accepteres af alle. Vi har været i stand til at nå til enighed, fordi vi værdsætter EU's forbindelser med Asien for meget til, at ASEM-dialogen bliver taget som gidsel af Rangoon-regimets opførsel. EU er nået til enighed om Burmas deltagelse i ASEM-topmødet sammen med de 10 nye EU-lande, Cambodja og Laos, men EU forventer, at Burma deltager på et niveau lavere end stats- og regeringscheferne.
Samtidig har EU besluttet at styrke de målrettede foranstaltninger mod det burmesiske regime, hvis det ikke har opfyldt Tullamore-betingelserne, når ASEM-topmødet går i gang, for at sende et kraftigt signal til det burmesiske regime om, at vi ikke er enige i dets politikker. Ministrene er enedes om at udvide listen over visumforbud til at omfatte medlemmer af militæret med rang af brigadegeneral og højere samt disses familiemedlemmer og forbyde EU-registrerede virksomheder eller organisationer at sørge for finansiering, f.eks. lån eller kapital, til navngivne burmesiske statsejede virksomheder. Desuden stemmer EU-landene imod lån til Burma fra internationale finansieringsinstitutioner.
Kommissionen ser også på, hvordan der kan skrides konkret ind over for illegal skovning, samtidig med at man yder assistance til den burmesiske befolkning, især inden for sundhed og uddannelse, via internationale organisationer.
Eftersom løsningen på den politiske situation i Burma skal findes i Burma og i området, er jeg sikker på, at vores dialoger i ASEM bidrager positivt til en fremtidig reform i Burma. Kommissionen ser derfor frem til ASEM 5-topmødet i Hanoi den 8.-9. oktober, som i forbindelse med mere omfattende drøftelser gør plads til en drøftelse med de asiatiske ledere om menneskerettigheder og udsigter til reform i Burma og gør det muligt for os at give udtryk for vores bekymring over for de burmesiske repræsentanter.
Kommissionen er i kraft af sit tætte samarbejde med EU-landene og især de successive formandskaber for Rådet forpligtet til at gøre en passende indsats, det være sig diplomatisk, politisk eller udviklingsmæssigt, som kan lette og fremskynde reformerne af de demokratiske rettigheder og menneskerettighederne i Burma. 
Formanden.
   - Mange tak, hr. kommissær.
Forhandlingen under ét er afsluttet.
Afstemningen finder sted efter denne forhandling. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om følgende beslutningsforslag:
- B6-0045/2004 af De Keyser, Swoboda, Tabajdi og Wiersma for PSE-Gruppen om forfølgelse af minoriteter i Voivodina;
- B6-0049/2004 af Musacchio for GUE/NGL-Gruppen om situationen i Voivodina (Serbien og Montenegro);
- B6-0055/2004 af Gál, Pack og Posselt for PPE-DE-Gruppen om Voivodina i Serbien og Montenegro;
- B6-0057/2004 af Poli Bortone for UEN-Gruppen om forfølgelse af minoriteter i Voivodina (Serbien og Montenegro);
- B6-0060/2004 af Kacin og Szent-Iványi for ALDE-Gruppen om de fortsatte ugerninger mod minoriteter i provinsen Voivodina (Serbien og Montenegro);
- B6-0062/2004 af Beer, Kallenbach, Lagendijk, Romeva Rueda og Ždanoka for Verts/ALE-Gruppen om volden mod minoriteter i Serbien;
- B6-0064/2004 af Belder for IND/DEM-Gruppen om Voivodina i Serbien og Montenegro. 
Tabajdi (PSE ).
   - På vegne af De Europæiske Socialdemokrater og den ungarske socialistiske delegation bifalder jeg Europa-Parlamentets beslutningsforslag. Europa-Parlamentet kan være stolt af at forsvare mindretals rettigheder. Vi tilskynder den serbiske regering til straks at tage skridt til at stoppe de antiungarske voldshandlinger.
I forgårs, da præsidenten for Den Ungarske Republik havde forhandlinger med præsident Tadic i en venlig atmosfære, 15 km fra grænsen til EU, i Szabadka-Subotica, blev ordet "død" skrevet på hoveddøren til det hus, der tilhører den mand, som først vovede at klage offentligt over sine kvæstelser. Europa-Parlamentets beslutning i dag er en vigtig styrkelse af den kendsgerning, at retsstaten og overholdelsen af mindretallenes rettigheder er en forudsætning for et partnerskab mellem EU og Serbien.
Dette er et grundlæggende politisk spørgsmål. Serbien og Montenegro er en vigtig strategisk partner for EU. Stabiliteten i føderationen og opretholdelsen af sikkerheden er i hele Europas interesse. Beslutningen er ikke ment som en straf, men som en tilskyndelse til de serbiske demokratiske styrker til kompromisløst at konfrontere nationalismen og fremmedhadet. Det er også i det serbiske flertals, de nationale mindretals og EU's interesse.
Det er vigtigt, og vi har indledningsvis fået positive signaler fra Beograd, mest til præsident Tadic og premierminister Kostunica, om at konfrontere situationens alvor og undersøge de antiungarske handlinger. Det glæder mig, at Udenrigsudvalget har accepteret mine budgetmæssige ændringsforslag om at øge EU's støtte med 5 millioner euro til demokratiseringsprocessen i Serbien. Europa-Parlamentets beslutning hjælper mindretallene i Voivodina, heriblandt 300.000 ungarere, og de føler sig ikke opgivet af Europa.
Meijer (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, efter rækken af voldelige konflikter i staterne i det tidligere Jugoslavien mellem 1992 og 2001 håbede alle på de overlevendes fredelige sameksistens. Desværre bliver ikke-serbere på ny chikaneret af deres omgivelser i Voivodina, hvor borgere blev bombarderet, men hvor der ikke blev udkæmpet en etnisk krig. I dag vil vi atter udtale vores afsky og opfordre til fred og forsoning. Men ved blot at sætte fordømmelser og moralsk forargelse på papir løser vi ikke dette problem. Hvis vi nøjes med det, er jeg bange for, at vi ofte kan gentage den slags berettigede beslutningsforslag, fordi de ikke bliver forstået af de mennesker, som det drejer sig om. Almindelige borgeres vold og intimidering ser vi overalt, hvor der er en fremherskende følelse af, at mange mennesker udelukkes fra deres eget folk gennem statsgrænser, og at mange andre, som man tidligere betragtede som besættere, stadig befinder sig i deres eget land. I Serbiens offentlighed er det en udbredt opfattelse, at de serbiske indbyggere i den nordlige og den østlige del af Bosnien og i den nordlige del af Kosovo uberettiget er afskåret administrativt fra moderlandet, og at man derfor skal gøre de områder, som anerkendes som serbisk område, fuldstændigt serbiske. Enhver, som modarbejder dette, betragtes som fjende og sættes i forbindelse med tidligere tyrkiske og tyske besættelser. Politiske partier, som tager hensyn til denne følelse hos mange borgere, kan regne med mange stemmer, fordi de tør gøre, hvad mange mennesker kræver. På kortet fra 1856, som hænger på anden etage i denne bygning, kan alle se, hvor etnisk opsplittet Voivodina dengang var mellem ungarere, kroater, tyskere, slovakker, rumænere og serbere. Siden indlemmelsen i Serbien i 1918 er det konstant blevet mere serbisk, og andre grupper er taget væk eller fordrevet. Siden 1989 er også autonomien for det store ungarsktalende mindretal reduceret stærkt. De nylige uroligheder er forbundet med denne langvarige udvikling. Uden tydeligere aftaler med bred opbakning om sprogrettigheder, autonomi og administrative grænser kan fremtidige udbrud af etnisk had i og omkring Serbien vanskeligt undgås. Vi må altså gøre mere end blot vedtage dette beslutningsforslag, men det er dog et skridt i den rigtige retning.
Gál (PPE-DE ).
   - Det glæder os, at der er enighed om vores forslag, og at det støttes af alle grupper i Parlamentet. Forslaget henleder opmærksomheden på en række voldelige handlinger, der i første omgang er begået mod medlemmerne af et ungarsk mindretal og mindretalsgrupper i Voivodina. Dermed sender vi et signal til de serbiske myndigheder om, at de skal tage disse ofte forsømte brud på rettigheder, der betragtes som lokale, alvorligt for at forhindre mere sørgelige etniske konflikter, der kunne nødvendiggøre alvorlige interventioner.
Hyppigheden af og den stigende alvor i de voldelige handlinger viser, at gerningsmændene og urostifterne opfatter manglen på juridiske konsekvenser og den tavse tolerance som stiltiende tilskyndelse. Jeg vil gerne understrege, at vi ikke agter at stemple Serbien, endnu mindre fordi landet har en lovgivning af europæisk standard vedrørende mindretal. Trods dette er disse ting foregået indtil i dag. På grund af dette har de centrale og lokale myndigheder et enormt ansvar for at føre principperne ud i praksis. Det skal naturligvis anerkendes, at serberne inden for de sidste to dage endelig har lovet, at de vil gøre alt for at stoppe disse hændelser. Det sker uden tvivl som følge af den kraftige internationale reaktion.
Samtidig forbliver deres løfter kun løfter, hvis EU ikke kræver, at de skal stilles til regnskab. I går var der f.eks. en ny trussel, denne gang en dødstrussel, der tvang en ung mand og hans familie, der allerede tidligere havde oplevet sådanne hændelser, til at sige, at de ønskede at forlade Serbien og søge politisk asyl. Det er i vores gensidige interesse at genindføre traditionen med at leve harmonisk side om side i Voivodina. Det betyder ganske enkelt, at de unge ikke må være bange for at tale et andet sprog på gaden, og hvis man går ud om aftenen for at have det sjovt, at man ikke skal have tæv, fordi man taler ungarsk, og straks tænke på at immigrere. Jeg beder derfor samtlige kolleger om at støtte beslutningen. Tak.
Szent-Iványi (ALDE ).
   - Demokratiseringsprocessen i Serbien har vaklet i det sidste halvandet år. Et af de mange foruroligende tegn er, at overfald på mindretal er blevet almindelige. Hvad der er endnu mere bekymrende, er de serbiske myndigheders ligegyldighed og manglende handling. Serbiens ledere skal vide, at det er landets europæiske fremtid, der står på spil. Serbien kan kun opnå tættere forbindelser med Europa, hvis de grundlæggnede menneskerettigheder kan sikres, og hvis landet kan garantere mindretallenes rettigheder og deres personlige sikkerhed. Vi ønsker ikke ord fra Serbiens ledere, men handling. Det er ikke nok at komme med beroligende udtalelser om spørgsmålet. Gerningsmændene skal pågribes og stilles for en domstol. Vi kan først føle os sikre, når vi ser konsekvenserne af disse spørgsmål. Ser vi ikke positive ændringer, skal spørgsmålene fortsat stå højt på dagsordenen.
Belder (IND/DEM ).
   - Hr. formand, forestil Dem, at man som medlem af Parlamentet en dag fandt en stor køkkenkniv under sin fordør, ledsaget af følgende budskab: "Vi vil nedslagte dig". Kan det være mere chokerende og frygtindgydende? Denne dødstrussel, skrevet på serbisk, fik Béla Csorba, næstformand for det ungarske demokratiske parti i Voivodina, den 9. april i år.
Denne misgerning mod et medlem af det ungarske mindretal i den serbiske provins er absolut ikke et enkeltstående tilfælde. Ikke uden grund opsummerer dette beslutningsforslag de konkrete udtryk for fysisk og psykisk vold, som især serbiske borgere af ungarsk oprindelse i lang tid har været udsat for. Hvor mange fjendtligheder er omverdenen ikke orienteret om? Det er jo karakteristisk for atmosfæren af frygt og intimidering i Voivodina, at forskellige ofre for etnisk vold ønsker at forblive anonyme.
Den disponible, udførlige dokumentation om det ungarske mindretals nuværende stilling i Voivodina fremkalder simpelthen et foruroligende billede. Hvis man som teenager taler ungarsk på gaden eller på et offentligt sted, risikerer man at blive kollektivt gennembanket af serbiske jævnaldrende. Der er en stor chance for, at politiet ser til den anden side eller hurtigt affærdiger episoden som "ikke etnisk motiveret".
Chokerende er ligeledes teksterne i antiungarsk graffiti. I byen Novisad kunne man således den 15. juli 2004 ved daggry læse med store bogstaver på en mur: "O.k., o.k., ungarere, en dyb massegrav venter jer". Kort forinden, i begyndelsen af maj, blev talrige bygninger i denne hovedstad i Voivodina oversmurt med graffiti, som hævder, at "Serbien tilhører serberne. Ungarere, forsvind!"
På baggrund af en uomtvistelig radikalisering af det politiske klima i Voivodina understreger jeg punkt 5 i beslutningsforslaget. Dette punkt opfordrer Parlamentets Delegation for Forbindelserne med Albanien, Bosnien-Hercegovina og Serbien og Montenegro (herunder Kosovo) til at foretage en grundig undersøgelse i provinsen. På forhånd giver jeg denne undersøgelsesdelegation en række presserende spørgsmål med. Spørgsmål, som jeg samtidig også gerne stiller Rådet og Kommissionen.
Hvordan står det til med sprogundervisningen og andre kulturelle faciliteter for det ungarske mindretal i Voivodina - tænk på aviser, tidsskrifter og andre medier? Hvor mange penge afsætter de serbiske myndigheder i alt til offentlige faciliteter til denne specifikke etniske gruppe? Kort sagt, hvordan ser ungarernes mindretalsrettigheder i Voivodina nu præcist ud?
Opmuntrende var det personlige tilsagn i denne uge fra det nederlandske formandskab om, at Rådet vil undersøge mindretallenes stilling i Voivodina. Hverken Parlamentet eller Kommissionen kan gøre andet end at følge trop. Af afgørende betydning er imidlertid de kompetente serbiske myndigheders holdning. I første og sidste instans opfordrer vi dem til at gøre deres bedste for menneskelig tolerance i Voivodina.
Posselt (PPE-DE ).
   - Hr. formand, efter tyrkerkrigene er der opstået en form for blomstrende Minieuropa i Voivodina. Her har godt og vel et dusin nationer levet side om side i århundreder, i nogle perioder relativt fredeligt, i andre meget fredeligt. Det var ikke kun polakker, rutenere, tyskere, ungarere og tjekker, men også kroatere og slovenere, som etablerede sig her for mange år siden og har levet her lige siden i behagelig sameksistens. Jeg vil gerne påpege, at det netop var serberne i Voivodina, som i væsentlig grad bidrog til den gensidige tolerance i regionen.
Problemet er et helt andet. Det var nemlig Milosevic, der i sin tid berøvede Voivodina dets selvstændighed med det formål at sikre sig flertallet i Jugoslaviens kollektive statspræsidium. Bølge efter bølge af rodløse fordrevne fra andre egne af Serbien bosatte sig her, hvilket forstyrrede den komplekse etniske balance, og de har frem til i dag ikke rigtig kunnet slå rødder, fordi man også marginaliserede dem socialt og politisk. Derfor skal der klart skelnes mellem, hvad der er årsag og virkning her. 
Vi vil ikke kunne løse problemet, hvis vi ikke styrker demokrati, retsstatslighed, selvstyre og sameksistens i Voivodina. I den forbindelse skal vi styrke ungarerne, men også alle de andre mindretal her. Vi skal imidlertid også sige til de hjemmehørende serbere i Voivodina, at vi anerkender det gode, som de har gjort for denne multietniske region, og at vi ikke fører nogen antiserbisk politik, men at det handler om at genskabe den gode sameksistens i dette kludetæppe af folkeslag, som Voivodina er, således som den var i århundreder. Det vil kun lykkes, hvis vi slår hårdt ned på de ekstremistiske elementer, og hvis vi siger til regeringen i Beograd, at dens handlemåde i dette spørgsmål vil være en målestok for, om Serbien er parat til Europa. 
Hegyi (PSE ).
   - Hr. formand, en meget kedelig ting ved denne historie er, at de fleste af ofrene for den etniske chikane er unge ungarere. Voivodina har traditionelt set været et område, hvor mange kulturer og sprog har eksisteret side om side, og de unge har lært hinandens kultur og sprog. Det glæder mig at høre, at vores hollandske og tyske kolleger fra forskellige politiske grupper forstår dette, hvilket er ensbetydende med, at man kender til det i Europa som helhed.
Dette spørgsmål er som allerede nævnt ikke blot ungarsk. I løbet af Titos årtier ved magten boede mange nationaliteter sammen i det selvstyrende område Voivodina: Kroatere, tjekker, slovakker, rumænere, polakker, tyskere, jøder og andre mindretal boede sammen med ungarere og serbere. Nu er denne fredelige sameksistens truet af visse ekstreme nationalister: serbiske politikere, politifolk og andre lovovertrædere. Den ungarske ungdom i Voivodina har en meget rig, speciel og progressiv kultur, som adskiller sig fra kulturen i det ungarske moderland. Disse unge mennesker blev født ind i en ånd af multietnisk kultur, og de forstår både de ungarske og serbiske kulturer og traditioner. De unge bør være fremtiden for det ungarske mindretal i Voivodina. Hvis de forlader deres hjemland, mister ikke blot det ungarske samfund, men også Serbien som helhed en værdifuld del af sin kultur og demokratiske fremtid. Unge ungarere i Serbien ønsker at være gode ungarere, gode borgere i et demokratisk Serbien, men frem for alt gode europæere. De ønsker at blive i det land, hvor de blev født. Lad os hjælpe dem med at blive i deres hjemland.
Det vestlige samfund har reageret for sent i mange tilfælde over for brugen af etnisk chikane på Balkan. Vi har alle set de tragiske konsekvenser. Denne gang skal vi reagere med det samme og sende en opmuntrende besked til ungarerne og understrege, at de kan blive i deres hjemland i et vordende demokratisk Voivodina, i et fremtidens vordende demokratisk Serbien.
Demszky (ALDE )
   . - Da overgrebene på de ungarske mindretal i Voivodina er fortsat i de seneste uger, og politikere af ungarsk oprindelse hånes og trues, og folk tæves, alene fordi de ikke er medlem af flertallet, er det vores pligt at protestere imod disse lovovertrædelser. Vores tydelige intervention er også påkrævet, fordi hverken den serbiske regering eller de lokale myndigheder i det seneste halvandet år har gjort noget som helst for at genskabe lov og orden og ikke har kunnet beskytte de grundlæggende menneskerettigheder.
Vi kender ikke til et eneste tilfælde, hvor en person, der har overtrådt loven, er blevet draget til ansvar. Jeg finder det især alvorligt, at den lokale politistyrke ikke alene kynisk lukker øjnene for de tæv, ungarerne udsættes for, men også tager aktiv del i disse overgreb. Jeg vil gerne som borgmester give udtryk for særlig solidaritet med borgmesteren i Padej, Laszlo Komárom, der to gange er blevet slået i ansigtet af en politiinspektør. Det er i en situation som denne vores pligt at fordømme de serbiske myndigheders apati og meddelagtighed. Samtidig skal vi advare regeringen i Serbien og Montenegro om, at de gør det umuligt for landet at nærme sig EU ved at tolerere og endda tilskynde til overgreb.
Kohlíček (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, som de andre talere, jeg har lyttet til her i Parlamentet, mener jeg, at den unikke situation i det mindste i den resterende del af Jugoslavien, hvor det har været muligt at fastholde den fredelige sameksistens i en række nationer, faktisk næsten 20, bør opretholdes. Spørgsmålet er naturligvis, i hvilket omfang denne beslutning, som jeg omhyggeligt har gennemgået, bidrager til dette.
Jeg mener, at vi ved at vedtage en sådan beslutning blot signalerer, at vi kun støtter den ene side, og at vi ikke interesserer os for, om Jugoslavien eller Serbien forbliver en forenet stat, men kun med et forudindtaget synspunkt. Ifølge de seneste rapporter påvirker de spørgsmål, som mine ungarske kolleger har henvist til, også en række andre nationaliteter. Dette er ikke blot et ensidet angreb på det ungarske mindretal, det er også et forsøg på at skabe kaos i den fredelige sameksistens mellem nationerne i dette land. Vi skal være bevidste om det signal, vi sender med en sådan beslutning, og hvem vi sender den til.
De af mine medborgere fra det tidligere Tjekkoslovakiet, der er ældre end mig, hørte noget tilsvarende i starten af 1930'erne, og det førte til afviklingen af vores stat. Jeg er derfor meget imod denne beslutning. 
Dillen (NI ).
   - Hr. formand, i provinsen Voivodina hører chikanerier og fysisk aggression mod ikke-serbere, bl.a. også børn, på ny til dagens orden. Medlemmer af det ungarske mindretal chikaneres dagligt, grave bliver krænket og skændet, vandalisme og antisemitisk propaganda er blevet daglig kost. Alt tyder på, at serberne i denne provins med sine forskellige mindretal igen bliver dristigere og mere radikale. Siden sidste efterår er vi blevet oversvømmet med alarmerende beretninger om voldelige episoder, som bliver stadig værre. En nylig rapport fra Hungarian Human Rights Foundation giver en 19 sider lang, ydmygende kronologi over den etniske vold i provinsen Voivodina. Alt tyder på, at serberne med denne nye vold vil fjerne de frustrationer, som tabet af provinsen Kosovo har forårsaget hos dem. Kære kolleger, jeg vil ikke kun pege fingre ad serberne. De triste erfaringer fra den seneste tid må have lært os, at konflikter i såkaldte multikulturelle eller multietniske samfund finder deres oprindelse i de seneste begivenheder, og at vi derfor må søge efter en afbalanceret, politisk løsning, idet der tages hensyn til alle involveredes ønsker og til konfliktens historiske baggrund. Lad os derfor fordømme al vold på det kraftigste, men dog være forsigtige og ikke lægge hele skylden hos en af parterne. 
Olajos (PPE-DE ).
   - Voivodina er det sidste multikulturelle område i det tidligere Jugoslavien, som hidtil stort set har været fri for offentlige voldelige overgreb. Brutaliteten i de centrale myndigheders organiserede overgreb og den etniske udrensning i andre dele af det tidligere Jugoslavien, f.eks. Bosnien-Hercegovina og Kosovo, tjener som advarsel.
Voivodina er i det sidste årti blevet det ufredshærgede opland for Serbien, og det tidligere ungarske nationale samfund på 0,5 million er svundet ind til halvdelen af befolkningen i dag. Hvorfor? Fordi medlemmerne er jaget bort af politiske og økonomiske kræfter, ungdommen rekrutteres med magt til konflikten mellem serbere, bosniere, kroatere og kosovoere, og deres hjem besættes af flere hundrede tusinde serbere. Flere og flere politikere og eksperter, der kender området, er sikre på, at den etniske spænding, der opildnes til, overfaldene på ungarerne, chikanen og tyverierne, den offentlige afbrænding af det ungarske flag samt vanhelligelsen af gravstederne på kirkegårdene primært begås af regeringen i Serbien og Montenegro.
De serbiske centrale myndigheders holdning til denne alvorlige situation strider grundlæggende set imod generelle menneskerettigheder og tørner sammen med standarderne for europæisk mindretalsbeskyttelse. EU bærer et stort ansvar for at finde en løsning på situationen. Løsningen på spørgsmålet vedrørende Voivodina skal baseres på langsigtet accept og tolerance.
Duka-Zólyomi (PPE-DE ).
   - Episoderne mod de indfødte ungarere, der bor i Serbien og Montenegro, eller mere præcist Voivodina, er af en sådan art, at de, hvis man lader dem gnave, kan ændre området til en ukontrollabel krudttønde. Garantien og respekten for menneskerettigheder og mindretalsrettigheder er demokratiets prøvesten.
Serbien og Montenegros mål på lang sigt er at komme ind i EU. Til det formål skal de etablere et varigt og solidt demokratisk værdisystem, hvori de grundlæggende principper udgør et vigtigt element i Københavnskriterierne. Et land, der nægter at acceptere dette, har intet at gøre i EU. Som repræsentant for det ungarske samfund i Slovakiet kan jeg af erfaring bevise, at et mindretalssamfund er meget følsomt over for foranstaltninger og hændelser, der ud over dets identitet også bringer dets eksistens i fare.
De politiske ledere i Serbien bagatelliserer og nedspiller den spęndte situation, der har udviklet sig. En sådan udvikling kunne nemt blive en kędereaktion. Jeg stųtter beslutningsforslaget. Vi skal nųjagtigt give udtryk for vores advarsler og forslag. Vi skal på en beslutsom måde tilskynde til, at Serbiens honoratiores inden for den offentlige ret og statsorganerne indstiller overgrebene på det ungarske og andre nationale mindretal. Serbien og Montenegro kan kun komme ind i EU, hvis en afbalanceret situation i landet beskytter rettighederne hos de mindretal, der bor i området. Endelig er jeg ikke enig i hr. Kohličeks holdninger. Den parallel, han trækker, er forkert og vildledende. 
Verheugen,
    Hr. formand, Kommissionen holder fortsat øje med situationen for mindretallene i Serbien og Montenegro som en del af vores overordnede fastholdelse af respekt for de politiske kriterier, der udgør en vigtig del af stabiliserings- og associeringsprocessen.
Med hensyn til Voivodina fordømmer vi på det kraftigste rapporterne om de voldelige handlinger mod medlemmerne af det ungarske mindretal. Den serbiske præsident Kostunicas nylige besøg i Voivodina samt det brev, som udenrigsminsteren for Serbien og Montenegro sendte til formanden for EU's Ministerråd, var et konkret udtryk for den erklærede forpligtelse hos myndighederne i Beograd om at sikre, at de ansvarlige drages til ansvar og mere generelt om at sikre beskyttelse af mindretallene. Vi har taget disse forpligtelser ad notam, og vi vil fortsat holde nøje øje med situationen, især gennem de diplomatiske repræsentationer i Beograd for at sikre, at myndighederne overholder deres forpligtelser.
Under optakten til provinsvalget i Voivodina den 19. september er det vigtigt, at de politiske ledere viser en form for ansvar og fremmer fortsættelsen af de gode interetniske forbindelser.
Den ungarske præsident hr. Madls besøg i Beograd den 14. september var en fremragende lejlighed til at drøfte dette spørgsmål på en konstruktiv måde og til at bekræfte de gode forbindelser mellem Budapest og Beograd.
Kommissionen er selv forpligtet til at bidrage til fremme af de gode interetniske forbindelser i Voivodina samt på andre områder gennem en række EU-finansierede projekter. 
Formanden.
   - Mange tak, hr. kommissær.
Forhandlingen under ét er afsluttet.
Afstemningen finder sted efter denne forhandling. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om følgende beslutningsforslag:
- B6-0044/2004 af Napoletano for PSE-Gruppen om menneskerettighedssituationen på Maldiverne;
- B6-0047/2004 af Catania og Sjöstedt for GUE/NGL-Gruppen om menneskerettighederne på Maldiverne;
- B6-0054/2004 af Deva, Thomas Mann, Tannock og Van Orden for PPE-DE-Gruppen om Maldiverne;
- B6-0058/2004 af Watson for ALDE-Gruppen om den politiske situation på Maldiverne;
- B6-0063/2004 af Muscardini for UEN-Gruppen om Maldiverne. 
Gomes (PSE ).
   - På de paradisiske Maldiver, hvor mere end 300.000 europæiske turister tilbringer uforglemmelige ferier, lider tusinder af landets egne indbyggere under et inferno af undertrykkelse fra et hårdt totalitært regime, der har været ved magten i 26 år.
EU har moralsk og politisk pligt til ikke at glemme disse mennesker, der lever i undtagelsestilstand og må risikere vilkårlige massefængslinger - og se demokratisksindede politiske ledere blive tortureret og holdt fængslet uden mulighed for at kommunikere med omverdenen - ligesom de må leve i et regime, der nægter dem uafhængige domstole. Situationen er så alvorlig, at en delegation fra EU er blevet nægtet adgang til disse fanger.
EU må forlange, at undtagelsestilstanden omgående ophører, og at alle de fængslede frigives. Europa-Parlamentet appellerer til Kommissionen og medlemsstaterne om straks at indstille al ikke-humanitær hjælp til Maldiverne og om straks at indføre indrejseforbud til EU for medlemmer af regeringen og andre højtplacerede på Maldiverne. EU må på sin side anmode medlemsstaterne om at advare alle turister, der planlægger at rejse til Maldiverne, om, at dette paradis alligevel ikke er noget paradis, og at de ikke bør glemme, at der er mennesker, der lever under en forfærdelig undertrykkelse i landet. 
Catania (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, kære kolleger, hr. kommissær, det er utroligt, at vi skal tale om Maldiverne, når dette navn får os alle sammen til at tænke på ferie og paradisagtige tilstande. I virkeligheden sker der en systematisk krænkelse af menneskerettighederne på disse øer. Vi står over for en situation, hvor man nægter kvinder og børn deres grundlæggende rettigheder, og hvor der ikke mindst finder en proces sted med en massiv og vilkårlig fængsling af et stort antal borgere.
Efter min mening bør EU tage et omfattende initiativ til at føre en kampagne i Europa for at gøre de europæiske borgere opmærksomme på dette problem, så de ikke rejser på ferie til Maldiverne, før der er skabt klarhed om den dramatiske menneskerettighedssituation og den systematiske krænkelse af demokratiet i dette område.
Jeg tror, at det er nødvendigt med en stærk beslutning, som tager sigte på, at Maldiverne virkelig bliver et paradis, men et paradis, hvor der hersker demokrati og respekt for menneskerettighederne. 
Deva (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hvorfor taler vi om Maldiverne i dag? Vi taler om Maldiverne, fordi vi har ignoreret Maldiverne i 23 år. Vi har ladet dem være. Vi har ikke set på levevilkårene eller livskvaliteten for befolkningen i landet. De har levet under et diktatur. Der har ikke været afholdt valg. Præsidenten styrer landet som sin private ejendom. Selv om det er klassificeret i henhold til BNP-kriterierne med en levestandard på over 3.000 amerikanske dollars pr. indbygger, lever 50 % af befolkningen for under 1 dollar om dagen. Men skulle De dertil, hr. formand, ville De skulle betale 300 dollars pr. nat for et værelse!
Hvor forsvinder pengene hen? Hvem opkræver dem, og hvor sættes de i banken? Bestemt ikke til gavn for befolkningen på Maldiverne. Desuden blev 200 mennesker den 16. august tilbageholdt uden tiltale eller anholdelse. Otte parlamentsmedlemmer blev tilbageholdt, parlamentsmedlemmer, der havde fået til opgave at udarbejde forfatningsmæssige ændringsforslag om øget repræsentation i parlamentet, herunder en tidligere kandidat til rollen som taler, den tidligere generalsekretær for SAARC, hr. Ibrahim Zaki, som nogle af os havde indstillet til Sakharov-prisen. Andre har været fængslet uden tiltale. Habeas Corpus er suspenderet, og menneskerettighederne misbrugt.
Hvis regeringen på Maldiverne ønsker at samarbejde med EU, skal landet først og fremmest give de mennesker, der er fængslet, deres grundlæggende rettigheder igen. Dernæst kan vi tale. Vi ønsker ikke at skade et lille øhav på 1.200 øer. Vi ønsker at hjælpe dem. Den eneste måde at hjælpe dem på er at sikre, at de europæiske rejsende, der besøger Maldiverne, også har adgang til rimelige rejser, så de ikke føler sig tvunget til at leve i et land, som misbruger sine egne borgere.
Lynne (ALDE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne gentage det, andre talere har sagt om, at Maldiverne ikke er det paradis, som det ser ud til at være, og turisterne skal vide det. Jeg vil også gerne ligesom mine kolleger give udtryk for stor bekymring over de mange tilbageholdelser i august, herunder tilbageholdelsen af Fathimath Nisreen, en 23-årig kvinde, der oprindeligt blev arresteret uden kendelse i februar 2002. Senere, mens hun var under stuearrest, deltog hun i demonstrationen og blev arresteret igen. Jeg vil gerne tilskynde præsidenten på Maldiverne til at sikre, at hun sammen med de øvrige indsatte behandles humant og ikke udsættes for tortur. Jeg formoder, at nogle af de indsatte er blevet tortureret, selv om vi ikke ligger inde med de nøjagtige detaljer.
De indsatte skal også straks kunne komme i kontakt med deres familier og advokater efter eget valg - og jeg vil gerne understrege "efter eget valg" - samt lægebehandling til dem, der har brug for det. Jeg går nemlig ud fra, at der er indsatte, der bestemt har brug for dette.
Jeg er bekymret, fordi de synes at have været tilbageholdt alene på baggrund af den fredelige udøvelse af deres ret til ytringsfrihed og forsamlingsfrihed. Jeg tilskynder myndighederne til straks at løslade de indsatte, medmindre de tiltales for anerkendt kriminalitet.
Mann, Thomas (PPE-DE ).
   - Hr. formand, billedet af Maldiverne som et ferieparadis skal holdes op imod de politiske realiteter: opstande, vilkårlige anholdelser, isolationstortur, begrænsninger i talefriheden, pressefriheden samt i forsamlings- og religionsfriheden.
I over 26 år har præsidenten styret øgruppen med hård hånd, og kun et parti er tilladt ved valget. Han udgør selv den øverste dømmende magt, og en sjettedel af parlamentsmedlemmerne udnævnes af ham selv personligt. Desuden har han kontrollen med medierne, og hans familie kontrollerer hele erhvervslivet, hvilket hr. Deva også var inde på. 
Efter internationale protester lovede han demokratiske reformer for to år siden, men EU-Kommissionens rapport dokumenterer, at dette løfte ikke blev fulgt op af handlinger. Dyre pr-kampagner skulle give indtryk af reelle forandringer, men det lader vi os ikke narre af. For at fastholde magten indførte præsidenten undtagelsestilstand i august. Tilhængere af demokratibevægelsen blev fængslet, heriblandt den tidligere præsident for SAARC. PPE-DE-Gruppen opfordrer ham til at løslade oppositionstilhængere fra fængslerne og til omsider at gennemføre demokratiske reformer. Ellers vil EU's og medlemsstaternes finansielle støtte blive indstillet.
Enkelte parlamentsmedlemmer gjorde opmærksom på, at 300.000 turister fra EU besøger Maldiverne årligt. Vi er forpligtet til at informere dem om, at der ikke hersker paradisiske tilstande her. Hvis præsidenten vil undgå, at disse turister bliver advaret mod at rejse til Maldiverne og omvendt et indrejseforbud for hans regering og embedsmænd til EU, skal han blot indføre det længe lovede demokrati. 
Ludford (ALDE ).
   - Hr. formand, De ville være i knibe, hvis De fra Kommissionens hjemmeside skulle erfare, at der var et problem på Maldiverne. Det siges, at den politiske situation på Maldiverne har været bemærkelsesværdigt stabil i de sidste to årtider og har bidraget til udviklingen. Jeg formoder, at De på en måde kunne kalde 26 års ubrudt diktatur stabilitet, men det bidrager næppe til udviklingen. Strategidokumentet for landet angiver, at der er sket en politisk udvikling i løbet af de sidste to årtier med øget demokratisk praksis og større respekt for menneskerettighederne, men denne vurdering er ikke til at stole på, da dokumentet efterfølgende angiver problemer med vilkårlige arrestationer, isolation, mangel på uafhængige domstole og begrænsninger af ytringsfriheden, protest og religionsfrihed. Det er utroligt, at Kommissionen under disse omstændigheder kan føre præsident Gayooms tilsagn om demokratisering til protokols.
Maldivernes ambassadør ringede til mig her til morgen. Han fortalte mig, at de vanskelige elementer var islamiske fundamentalister. Det er ikke de oplysninger, jeg har. Ikke desto mindre, jo mere den legitime opposition, f.eks. Maldivian Democratic Party, og de grundlæggende rettigheder undertrykkes, jo mere presses befolkningen i armene på ekstremisterne.
Dillen (NI ).
   - Hr. formand, min ærede kollega, hr. Deva, har allerede for nogle uger siden gjort os i Udviklingsudvalget opmærksom på det tyranni, for der er ingen andre ord for det, som hersker på de paradisiske øer Maldiverne, og hvor en korrupt hersker, motiveret af sharia, i august måned endnu en gang arresterede en række medlemmer af oppositionen uden nogen form for lov og dom. Maldiverne er også de i Det Indiske Ocean beliggende øer, hvor de mange dollar, som rige vestlige turister efterlader i den femstjernede turismes luksustempler, kun forsvinder i lommerne på en lille kamarilla. Det sker, selv om størstedelen af befolkningen, hvoraf en del arbejder som slaver for at stå på pinde for disse vestlige turister, må klare sig for mindre end en dollar om måneden. Præsident Gayooms korrupte regime har nu overlevet i mange år og snylter videre takket være vores rejsebureauer og takket være kulørte ugeblade, hvori øgruppens palmer og hvide sandstrande anbefales nygifte. Om resten ties der blufærdigt i disse brochurer. Dette er en direkte skændsel. Derfor må Parlamentet lægge pres på tusistsektoren, og derfor må EU evt. overveje en turistembargo mod Maldiverne, hvis det måtte vise sig, at den mand, der som en uoplyst potentat, behandler sine undersåtter som slaver, ikke kan bringes til fornuft på nogen som helst anden måde. 
Verheugen,
    Hr. formand, ærede medlemmer, Kommissionen er lige så bekymret som Dem over krisesituationen på Maldiverne og den fortsatte tilbageholdelse af medlemmer af den lovgivende forsamling, oppositionsledere og journalister. Det er drakoniske foranstaltninger, der er indført under "undtagelsestilstanden". Præsident Gayoom har klart overreageret på det, der viste sig at være en fredelig protest.
EU har allerede reageret kraftigt. Udenrigsministeriet i Det Forenede Kongerige offentliggjorde den 17. august en meddelelse, hvor man tilskyndede til, at undtagelsestilstanden blev ophævet. EU's formandskab var den 22.-24. august leder ved et studiebesøg, hvor man mødtes med forskellige ministre, nogle af de tilbageholdte og adskillige øjenvidner. Besøget førte til en officiel EU-demarche den 6. september, som den maldiviske regering ikke så positivt på, og en stærk offentlig meddelelse, der tilskyndede præsidenten til at løslade fangerne, ophæve undtagelsestilstanden og fortsætte de forfatningsmæssige reformer.
Præsidenten var klart irriteret over disse meddelelser. Han sendte ministeren for turisme til Det Forenede Kongerige, Tyskland og Italien for at forklare situationen. Han forsikrede EU om, at han agter at fortsætte de lovede forfatningsmæssige reformer. Han indvilligede i, at Amnesty International og Røde Kors kunne besøge fængslerne.
I udformningen af vores fremtidige reaktion bør vi også anerkende, at præsidenten forestod visse reformer før sommeren - drøftelserne i Majlis (parlamentet) og oprettelsen af menneskerettighedskommissionen - men han var tydeligvis for langsom for borgerne på Maldiverne.
En beslutning fra Europa-Parlamentet, der understreger de hovedbudskaber, som allerede er vedtaget af EU, ville på denne baggrund være særdeles værdifuld. Den ville også presse præsidenten til at gøre noget ved sit tilbud om at lade Røde Kors inspicere fængslerne, understrege, at EU fortsat holder nøje øje med situationen, og hvis det er nødvendigt, tager imod præsidentens tilbud om at lade EU's repræsentanter returnere til landet med henblik på yderligere dialog.
Det ville imidlertid efter vores mening være for tidligt at overveje rejserestriktioner, suspendering af bistand og andre straffeaktioner på nuværende tidspunkt. Hvis situationen forværres og undtagelsestilstanden ikke ophæves, kan sådanne foranstaltninger overvejes. Men lad os først se, om præsidenten lever op til sine løfter om at vende tilbage til normale tilstande og genoptager reformprocessen hurtigst muligt.
Jeg værdsætter oplysningerne fra det ærede medlem, baronesse Ludford, vedrørende Kommissionens hjemmeside. Jeg var ikke klar over det, men har allerede givet besked videre i systemet om at tjekke den. Naturligvis skal hjemmesiden opdateres, og det skal straks ske. 
Formanden.
   - Mange tak, hr. kommissær.
Forhandlingen under ét er afsluttet.
Afstemningen finder sted efter denne forhandling. 
Formanden.
   - Vi går nu over til afstemning.
(1)
(2)
(3)

Formanden.
   - Europa-Parlamentet har udtømt sin dagsorden.(1)
Jeg erklærer Europa-Parlamentets session for afbrudt.

