EU:n solidaarisuusrahasto: uudistuksen esteet (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Gerardo Galeote Quecedon aluekehitysvaliokunnan puolesta komissiolle esittämästä suullisesta kysymyksestä, joka koskee Euroopan unionin solidaarisuusrahastoa ja sen uudistuksen esteitä - B6-0472/2008).
Gerardo Galeote
laatija. - (ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, täysistuntokeskustelumme on jälleen omistettu Euroopan unionin solidaarisuusrahaston uudistamiselle. Kuten tiedämme, rahaston tavoitteena on lievittää unionin alueella tapahtuneiden suurten luonnon aiheuttamia tuhoja.
Rahasto osoittautui pian tehottomaksi täyttämään asetettuja tavoitteita, minkä vuoksi Euroopan komissio esitteli vuonna 2005 ehdotuksen tätä solidaarisuusvälinettä koskevan asetuksen muuttamisesta. Tavoitteena oli parantaa paitsi rahaston toimivuutta myös sen hyödyntämismahdollisuuksia ja kattavuutta suurten luonnonkatastrofien sattuessa.
Euroopan parlamentti toimi ripeästi ja tehokkaasti ehdotuksen parissa, kuten voidaan helposti osoittaa. Näin ollen parlamentti sai toukokuussa 2006 päätökseen ensimmäisen käsittelynsä. Tuolloin me kaikki luulimme ja uskoimme, että neuvosto tekisi samoin, sillä asetusta käsiteltiin sentään yhteispäätösmenettelyssä. Näin ei kuitenkaan käynyt, kuten me kaikki nyt tiedämme. Sitä vastoin neuvosto jarrutti odotusten vastaisesti prosessin käsittelyä toimettomuudellaan.
Tänä aikana Euroopan unionin jäsenvaltioita koettelivat pahojen tulvien lisäksi myös ihmishenkiä vaatineet pahat tulipalot sekä kuivuus. Neuvosto on kuitenkin pysynyt passiivisena. Ehdotus asetuksen parantamiseksi on edelleen neuvoston pöydällä EU:n toimielinten ja eri sosiaaliryhmien kehotuksista huolimatta.
Tänään haluammekin kehottaa jälleen neuvostoa toimimaan sekä muistuttaa sitä siitä, ettei asetuksen muuttaminen edellytä ainuttakaan lisäeuroa yhteisön talousarviosta. Vaatimuksillamme ei ole taloudellisia seurauksia, vaan niiden tarkoituksena on ainoastaan korjata solidaarisuusrahaston perustamisen jälkeen syntyneitä toiminnallisia ongelmia.
Haluamme ainoastaan parantaa rahaston toimivuutta ja joustavuutta, mutta tämä tapahtuu aina toissijaisuusperiaatetta noudattaen. Huomauttaisimme, että rahastosta on sen nykymuodossaan erittäin vaikea saada rahoitusta sen joustamattomuuden ja rajoittavuuden takia, kuten olemme valitettavasti joutuneet kokemaan niiden lähes seitsemän vuoden aikana, jolloin se on ollut toiminnassa.
Siksi haluankin tiedustella mahdollisia todellisia selityksiä neuvoston valtuuskuntien kyvyttömyydelle löytää yhteistä kantaa, ja voisiko joku kertoa, kuka ja mistä syystä jarruttaa asetuksen uudistamista. Toivoisimme, että Euroopan komissio jouduttaisi tämän rahaston uudistusta, kertoisi meille, mihin toimiin se aikoo ryhtyä sekä esittäisi selkeät vaihtoehdot, joita se harkitsee tilanteen ratkaisemiseksi. Jos komissiolla on esittää vaihtoehtoja, haluamme luonnollisesti tietää, mitä ne ovat ja mikä niiden aikaperspektiivi on.
Minusta on aiheellista muistuttaa läsnä olevia ja etenkin puheenjohtajavaltio Ranskaa siitä, että solidaarisuusrahasto perustettiin ylevän tavoitteen varaan: tuo tavoite oli osoittaa nopeasti, riittävästi ja näkyvästi unionin solidaarisuus kansalaisiaan kohtaan.
Arvoisa puhemies, haluan lopuksi esittää toisen vetoomuksen, jonka osoitan tällä kertaa erityisesti puheenjohtajavaltio Ranskalle ja joka liittyy läheisesti edelliseen: nimittäin Euroopan pelastuspalvelujoukkojen perustamiseen, josta edellinen komission jäsen Michel Barnier esitteli kertomuksen Eurooppa-neuvostolle vuonna 2006, kuten kaikki tietävät.
Päätän nyt puheenvuoroni. Solidaarisuusrahasto perustettiin etenkin Euroopan unionin ja sen kansalaisten välisen solidaarisuuden osoituksena. Viimeinen vetoomukseni on, että jos saamme niin monien ja pitkään kestäneiden ponnisteluiden jälkeen rahaston toimimaan edes jotenkin, suuntaisimme ajatuksemme ja toimemme ensimmäiseksi Euroopan unionin alueella sattuneiden luonnonkatastrofien uhreihin.
Danuta Hübner
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää Euroopan parlamenttia ja erityisesti aluekehitysvaliokunnan jäseniä heidän jatkuvasta kiinnostuksestaan ja tuestaan solidaarisuusrahastoa kohtaan.
Kyse on tärkeästä välineestä, jolla voidaan edistää Euroopan unionin strategista solidaarisuustavoitetta. Vuodesta 2002 lähtien, jolloin rahasto perustettiin, komissio on saanut 61 hakemusta, ja rahasto on ollut mukana 33 tapauksen rahoittamisessa 20 eri maassa. Rahastoon on osoitettu toistaiseksi yhteensä 1 523 miljoonaa euroa. Tilintarkastustuomioistuimen edellisen erityiskertomuksen mukaan rahaston hallinnointi on kunnossa ja se toimittaa apua ripeästi, tehokkaasti ja joustavasti.
Rahastolla on kuitenkin puutteensa. EU:n solidaarisuusrahaston käyttöönottokynnys on erittäin korkea. Siten rahasto ei ole hyvin valmistautunut sellaisten onnettomuuksien varalta, joiden tukikelpoiset kustannukset ovat muita onnettomuuksia alemmat. Näitä ovat muun muassa metsäpalot, ja yli kaksi kolmasosaa kaikista solidaarisuusrahastolle tähän mennessä esitetyistä avustuspyynnöistä on perustunut niin sanottuja poikkeuksellisia alueellisia onnettomuuksia koskevaan poikkeukseen.
Yhteisön nykyisillä välineillä on lisäksi äärimmäisen vaikeaa ellei mahdotonta avustaa ihmisen aiheuttamissa onnettomuuksissa, kuten teollisuuden aiheuttamista onnettomuuksista on käynyt ilmi. Näitä ovat esimerkiksi öljytankkeri Prestigen haaksirikon aiheuttama öljyvuoto, tai terroristi-iskut, kuten Madridin pommitukset maaliskuussa 2004. Solidaarisuusrahastosta ei ole mahdollista toimittaa apua myöskään vakavissa kansanterveydellisissä kriiseissä.
Näistä syistä komissio hyväksyi huhtikuussa 2005 ehdotuksen asetuksen tarkistamisesta. Eri puheenjohtajavaltioiden vuodesta 2005 asti tekemistä yhteisistä ponnisteluista huolimatta neuvosto ei ole toistaiseksi kyennyt sopimaan tästä ehdotuksesta. Yksi syy tähän on se, että jäsenvaltioiden enemmistön mielestä rahasto toimii erittäin hyvin nykyisessä muodossaan, minkä vuoksi niiden mielestä ei ole tarpeen tai aiheellista ulottaa rahastoa kattamaan myös muunkaltaiset onnettomuudet, koska ne pelkäävät etenkin sen vaikutuksia yhteisön talousarvioon.
Neuvosto ei ole muodollisesti eritellyt kantaansa eri jäsenvaltioiden suhteen, mutta neuvoston kanta on saanut lähes yksimielisen tuen. Ei ole myöskään osoitettu, missä asioissa kompromissi olisi saavutettavissa pyrittäessä sopuun komission ehdotuksesta.
Komissio on edelleen vakuuttunut siitä, että solidaarisuusrahastoa koskevaa asetusta on tarpeen tarkistaa, jotta lisätään unionin valmiuksia reagoida nopeasti vakaviin luonnonkatastrofeihin, joita rahasto ei vielä kata. Siten komissio aikoo antaa kertomuksen, jossa selostetaan rahaston toimintaa kuuden vuoden ajalta sekä tarkastellaan rahaston puutteita ja parantamismahdollisuuksia. Toivomme, että kertomus käynnistää uudelleen keskustelut neuvostossa ja Euroopan parlamentissa solidaarisuusrahastoa koskevan nykyisen asetuksen tarkistamisesta. Kertomuksen on tarkoitus valmistua vuoden 2009 ensimmäisen neljänneksen loppupuolella.
Pelastuspalvelusta voidaan sanoa, että komissio on ryhtynyt kartoittamaan pelastuspalveluyksiköiden puutteita vakavien onnettomuuksien sattuessa sekä arvioimaan vaihtoehtoja näiden puutteiden korjaamiseksi. Tässä yhteydessä komissio aikoo kartoittaa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa innovatiivisia järjestelyjä, joilla voidaan parantaa EU:n kokonaisvaltaisia valmiuksia vastata luonnonkatastrofeihin, osana vuoden 2008 talousarvioon sisältyvää pilottihanketta ja valmistelevia toimia.
Komissio voi tämän työn pohjalta ehdottaa puutteiden korjaamista niin, että perustetaan pelastuspalveluyksiköitä, jotka voidaan ottaa käyttöön minä ajankohtana tahansa, tai luodaan ylimääräinen voimavarareservi täydentämään kansallisia onnettomuuksien torjuntatoimia myös metsäpalojen torjunnassa.
Rolf Berend
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, puhun sosiaalirahastoa, vuonna 2002 perustettua solidaarisuusrahastoa sekä vuonna 2006 toteutettua laajennettua ja parannettua versiota koskevan aiheen esittelijän ominaisuudessa.
Tämä Euroopan parlamentin suurella äänten enemmistöllä hyväksymä mietintö on ollut jäissä jo yli kaksi vuotta neuvoton jarruttelun takia, vaikka kansalaiset vaativat yhä äänekkäämmin EU:n solidaarisuutta luonnonkatastrofien lisääntyessä jatkuvasti. Solidaarisuusrahasto, joka kyhättiin hätäisesti kokoon vuonna 2002 tapahtuneiden tuhoisien tulvien vuoksi toimittamaan kiireellistä apua, oli väline, jonka tarkoituksena oli toimittaa välitöntä apua luonnonkatastrofien sattuessa. Ajan myötä on kuitenkin käynyt ilmi, että - kuten komission jäsen täysin perustellusti totesi - rahastosta on nykyisin hyvin vaikea ellei jopa mahdotonta toimittaa asianmukaista apua EU:n laaja-alaisiin kriiseihin.
Kuten komission jäsen Hübner totesi, myös solidaarisuusrahaston käyttöönottokynnys on erittäin korkea, mikä tarkoittaa sitä, että poikkeukset ovat pääsemässä käsistä. Katastrofirahaston tarkistettu versio tarjoaa tähän kuitenkin selkeän vastauksen. Siten Euroopan parlamentti katsoo, että on yhä tärkeämpää saattaa tämä tehokas väline onnettomuuden uhrien käyttöön. Siten on jälleen kerran syytä esittää erityinen kysymys: miksi komissio ei löydä yhteistä kantaa asiaan, joka on niin elintärkeä luonnonkatastrofien uhreille Euroopan unionissa? Mitkä jäsenvaltiot kannattavat uudistettua perussopimusta ja mitkä eivät? Olette komissiossa ilmaisseet yhteisen kannan löytymisen mahdollisuudesta vuoden 2009 alussa. Toivomme niin, mutta haluamme kiirehtiä sitä jälleen kerran täällä parlamentissa, sillä parlamentin ääntä ei voida tuosta vain ohittaa, kuten eri puheenjohtajavaltiot ovat aiemmin tehneet.
Iratxe García Pérez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuten kollegani ovat todenneet, keskustelimme vuonna 2006 täällä parlamentissa solidaarisuusrahastoa koskevan asetuksen muuttamisesta nopeaksi ja tehokkaaksi avustusvälineeksi. Asian käsittely on kuitenkin yhä kesken.
Parlamentin laajaa yksimielisyyttä ei ollut helppo saavuttaa, koska sekä eri puolueryhmät että tiettyjen maiden intressit edustivat hyvin eriäviä näkemyksiä siitä, miten asetusta pitäisi muuttaa.
Me kaikki ponnistelimme kuitenkin lujasti sopuun pääsemiseksi ja asetuksen muuttamiseksi. Parlamentti toimi mielestäni esimerkkinä siinä, mihin meidän kaikkien olisi nyt pyrittävä: asetuksen muuttamiseen konsensuksen hengessä.
Euroopan komission on tehtävä nyt kaikkensa tämän sovun eteenpäin viemiseksi ja tavoitteemme saavuttamiseksi. Olen iloinen komission jäsenen tänään antamasta vastauksesta, jossa hän totesi, että asetuksen muuttamista koskevien tavoitteiden määrittelystä laaditaan selvitys, jotta voidaan erityisesti varmistaa neuvoston hyväksyntä.
Meidän on varmistettava, että asetusta muuttamalla mahdollistetaan unionin nopea ja tehokas toiminta onnettomuuksissa, joissa jäsenvaltiot eivät pärjää yksinään. Tähän päästään sisällyttämällä tukikelpoisuuden piiriin myös teolliset onnettomuudet, terrori-iskut ja kansanterveydelliset kriisit unohtamatta tärkeää asiaa eli varsinkin tietyillä Välimeren alueilla lisääntymässä olevaa pahaa kuivuutta.
Lisäksi meidän on oltava tiukkoja ehdottaessamme solidaarisuusrahaston käyttöönottokynnyksen madaltamista 3 000 miljoonasta eurosta 1 000 miljoonaan euroon aiheutuneista vahingoista alueellisia korvauksia unohtamatta. Solidaarisuusrahaston taloudellisella tuella on voitava reagoida äärimmäiseen kuivuuteen, tulipaloihin ja tulviin unohtamatta missään oloissa onnettomuuksien uhreja, jotka tarvitsevat välitöntä apua ja tukea.
Solidaarisuusrahasto on poliittinen ongelmanratkaisuväline, minkä vuoksi minun on jälleen kerran korostettava tarvetta tehdä kaikkemme tämän tärkeän asian eteenpäin viemiseksi niin, että tarvittavat muutokset vastaavat tämän päivän realiteetteja.
Jean Marie Beaupuy
ALDE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kollegani mainitsivat jo muutamia esimerkkejä. Haluaisin mainita niistä muutaman tämän aiheen alustamiseksi, sillä meidän on pyrittävä torjumaan luonnonkatastrofeja. Kuka vielä muistaa, mitä tapahtui tasan sata vuotta sitten vuonna 1908 Messinassa, missä kuoli 100 000 ihmistä? Kaikki muistavat tietenkin Tšernobylin onnettomuuden, mutta kymmenen viime vuoden aikana on esiintynyt myös myrskyjä ja alusten uppoamisia vuonna 1999, Keski-Euroopassa on ollut pahoja tulvia, kuten hetki sitten mainittiin, puhumattakaan syyskuun 11. päivän iskuista New Yorkissa, terrori-iskuista maaliskuussa 2004 sekä harvinaisesta Chikungunya-sairaudesta.
Emme tiedä tulevista onnettomuuksista tai niiden laajuudesta, mutta voimme olla varmoja yhdestä asiasta, nimittäin siitä, että uusia onnettomuuksia tapahtuu pian.
Kansalaiset, jotka 50 vuoden ajan ovat nähneet rakennettavan solidaarista Eurooppaa (tästä ovat osoituksena mietinnöt, joista olemme äänestäneet tällä viikolla), joutuvat onnettomuuden hetkellä esittämään jälleen saman kysymyksen, jonka he esittivät meille talouskriisin yhteydessä: mutta mitä te olette tehneet?
Jotkut teistä ovat kenties viime viikkoina kuulleet, mitä Kansainvälisen valuuttarahaston entinen johtaja on todennut kolme tai neljä vuotta sitten laaditussa raportissa. "Totesimme IMF:ssä, että kriisi on tulossa, ja kerroimme, kuinka se on estettävissä."
Arvoisa komission jäsen, niinpä olette tänä iltana tullut kuulemaan meitä, ja toivomme, että kuuntelette meitä ja varmistatte, että Eurooppa ei jää odottelemaan kriisin sattuessa, kuten tapahtui talouskriisin alkaessa.
Omalta osaltani haluan tehdä kaksi ehdotusta. Ensimmäinen koskee toteutettavien toimien luonnetta. Arvoisa komission jäsen, totesitte näin päätöspuheenvuorossanne, jossa viittasitte Michel Barnierin kertomukseen.
Meillä ei voi olla kahdenlaista erillistä toimintaa, varsinkin kun te, kuten me kaikki muutkin erityisesti aluekehitysvaliokunnassa sanomme aina, että tarvitaan yhtenäistä lähestymistapaa. Emme voi yhtäältä kehittää solidaarisuusrahastoa ja toisaalta harjoittaa ennalta ehkäisevää politiikkaa. Molempien toimien on liityttävä toisiinsa, jotta voisimme saada nämä surullisenkuuluisat valtiovarainministerit vakuuttuneiksi asiasta heidän todetessa meille, että vaikka solidaarisuusrahaston kriteereitä mukautettaisiin (tehän puhuitte tästä), se tulisi maksamaan enemmän. Valtiovarainministerien olisi otettava mallia Barnierin kertomuksesta, jolloin he ymmärtäisivät, että jos harjoitamme ennalta ehkäisevää politiikkaa yhdistämällä toimintakeinot ja yhdistämällä onnettomuuksien ja luonnonkatastrofien ennaltaehkäisyn, voisimme säästää rahaa.
Siten kyse on selkeästi paitsi rahansäästöstä ja onnettomuuksien ehkäisemisestä myös ja ennen kaikkea ihmishenkien pelastamisesta, mikä on ensisijainen tehtävämme.
Arvoisa komission jäsen, tämän takia kehotan yhdessä kaikkien kollegoideni kanssa teitä tekemään kaikkenne sen varmistamiseksi, että Ranskan puheenjohtajuuskauden päätyttyä ja Tšekin puheenjohtajuuskaudella saatte aidot vakuudet puheenjohtajavaltio Ruotsilta siitä, että toimintasuunnitelmaa tutkitaan ja että se myös käynnistetään.
Luotamme päättäväisyyteenne. Sitä tarvitaan. Tiedätte, että parlamentti tukee teitä, sillä se antoi tänä iltana selkeän tukensa. Odotamme nyt tuloksia viimeistään vuoden päästä.
Elisabeth Schroedter
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, neuvosto ei ole läsnä, mutta se on toimielimistä se, joka jarruttaa prosessia, minkä tähden tämä keskustelu on syytä osoittaa neuvostolle. Voidaan kysyä, kuka jättää tukihakemuksia tulipalojen tai tulvien levitessä? Vastaus on, että jäsenvaltiot, jotka liittävät hakemuksiin kaikenlaisia pyyntöjä. Ne anovat yleistä apua, jota ei aina kuitenkaan käytetä asianmukaisesti. Tuorein esimerkki on Yhdistyneestä kuningaskunnasta.
Haluan kuitenkin ottaa tilaisuudesta vaarin kertoakseni toisesta huolenaiheestani komissiolle. Michel Barnierin aikainen komissio oli alun perin hyvin sitoutunut ennaltaehkäisyyn, koska se ymmärsi, että luonnonkatastrofeja voidaan torjua kunnolla vain ennalta ehkäisevin toimin. Tähän näkökantaan ei kiinnitetä nykyisin tarpeeksi huomiota. Olisin kiitollinen, jos komissio laatisi solidaarisuusrahaston täytäntöönpanoa koskevat suuntaviivat, jotka keskittyisivät todella ennaltaehkäisyyn.
Huomauttaisin jälleen, että komissiolla on jo valmiudet keskittyä entistä enemmän ennaltaehkäisyyn esimerkiksi osana EAKR:n ohjelmaa, mutta mitä komissio tekee asian hyväksi? Toistaiseksi on tehty vähän, ja luonnonkatastrofien estämiseen on panostettu vain vähän. Luonnonmukaisten tulvien estämiseksi ei ole investoitu, eikä ole korostettu tarpeeksi myöskään sitä, että metsien istutuksen olisi käsitettävä myös luonnonmukaiset sekaistutukset esimerkiksi Kreikassa, missä mäntymetsät palavat erityisen herkästi.
Odotan, että komissio toimii nykyistä sitoutuneemmin nykyisten hakemusten parissa sekä valvoo varojen käyttökohteita estääkseen onnettomuuksien toistumisen ja jotta investoinnit ovat sopusoinnussa luonnon kanssa. En ole nähnyt vielä merkkiäkään tästä sitoutumisesta, ja tässä suhteessa komissio on osasyyllinen. Vaikka puhumme luonnonkatastrofeista, suurin osa niistä on ihmisen aiheuttamia ja johtuvat ensinnäkin riittämättömistä toimista ilmastonmuutoksen torjumiseksi ja toiseksi tulvatasanteille rakentamisesta sekä vain yhden lajin metsien istutuksesta. Näin ollen komission on sitouduttava nyt eikä jäädä odottelemaan.
Pedro Guerreiro
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (PT) Keskustelussa, jota käytiin 18. toukokuuta 2006 solidaarisuusrahastoa koskevan asetuksen muuttamista ja johon osallistuimme aktiivisesti jättämällä joukon ehdotuksia, korostimme olevamme eri mieltä parlamentin enemmistön omaksuman kannan kanssa. eri mieltä erityisesti alueellisten onnettomuuksien tukikelpoisuuden hylkäämisestä nykyisessä asetuksessa, vaikka alueelliset onnettomuudet ovat kaikkein yleisimpiä. Olimme eri mieltä myös siitä, että koheesiomaiden ja lähentymisalueiden mahdollisuudet saada nykyistä suurempaa talousapua hylättiin, sekä solidaarisuusrahaston käyttöönottokynnyksen madaltamisesta, jolloin Euroopan unionin jäsenvaltiot, joissa on korkein bruttokansantuote, hyötyisivät rahastosta eniten.
Sopusoinnussa tähänastisten toimiemme kanssa ja edellä mainittujen asioiden korjaamisen lisäksi aiomme ponnistella edelleen muun muassa seuraavien näkökohtien hyväksi: Välimeren alueen luonnonkatastrofien erityisluonteen tunnustaminen; solidaarisuusrahaston mukauttaminen aikarajojen suhteen (kun otetaan huomioon turhat ja tuomittavat viivästykset rahaston käytössä ja yhteisön varojen osoittamisessa onnettomuuksien uhreille); solidaarisuusrahaston mukauttaminen tukikelpoisten toimien suhteen etenkin eri luonnonkatastrofien, kuten kuivuuden ja tulipalojen kohdalla; tukikelpoisiin toimiin sisällytetään tuki tuottavan toiminnan uudelleen käynnistämiseksi luonnonkatastrofeista kärsineillä alueilla, sekä metsäpalojen sammuttamisessa tarvittavat maalla ja ilmassa käytettävät hätäapuvälineet.
Pelastuspalvelua koskevissa aloitteissa etusija olisi mielestäni annettava ennaltaehkäisyn edistämiselle sekä jäsenvaltioiden pelastuspalveluresurssien parantamiselle sekä niiden koordinoinnille.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopalta odotetaan aktiivisuutta. Luonnonmullistuksista kärsivillä alueilla asuvat kansalaiset eivät ymmärrä, miksi omiin menettelyihinsä jumiutuneelta EU:lta menee kuukausia selvyyden takaamiseen.
Mitä onnettomuuksien sattuessa tapahtuu? Kun jossakin päin maailmaa tapahtuu onnettomuus, muutaman tunnin kuluttua siitä kerrotaan televisiossa, jolloin saamme tiedon siitä, että kyseiset alueet tarvitsevat apuamme ja solidaarisuuttamme. Tämän jälkeen on syvä hiljaisuus. Jäämme jumiin kansallisvaltioiden ja EU:n virkamiesten väliin. Turhauttavaa tässä on se, ettei kommunikointi enää tässä vaiheessa toimi. Asia ei etene neuvostossa, jossa se on ollut jumissa kaksi vuotta, mutta meidän olisi kyettävä löytämään syyt sekä vaihtoehtoja lukkiutuneeseen tilanteeseen. Tämä on iso ongelma. Parlamentin toimikausi päättyy pian, noin puolen vuoden kuluttua. Uudessa parlamentissa meiltä odotetaan tämän asian luovuttamista kunnon ehdotusten kanssa, mutta sitä vastoin emme ole saavuttaneet tavoitteitamme.
Puheenjohtajavaltio Ranska on mukana kaikessa muussa paitsi tässä asiassa. Ranskan kaudella ei ole tapahtunut mitään, ja haluaisimme tietää syyn tähän. Haluan kuitenkin onnitella Euroopan komissiota. Komission jäsen Hübner ja hänen kollegansa ovat edenneet jonkin verran asiassa, joten voimat yhdistämällä tilanne pitäisi saada laukeamaan. Velvoitteiden laiminlyöjien julkistamista koskevan periaatteen (naming and shaming) valossa on sanottava, että neuvosto ja puheenjohtajavaltio Ranska ovat epäonnistuneet tältä osin.
Wolfgang Bulfon
(DE) Arvoisa puhemies, milloin kansalaiset tarvitsevat Euroopan solidaarisuutta? Milloin jäsenvaltiot tarvitsevat Euroopan unionin solidaarisuutta? Sitä tarvitaan luonnollisesti varsinkin onnettomuuksien sattuessa. Juuri tämän saman kysymyksen esitin, kun tänä keväänä äänestimme koheesiopolitiikkaa koskevasta neljännestä kertomuksesta.
Arvoisa puhemies, keskustelemme tänään solidaarisuusrahaston uudistamisesta, jota tarvitaan, jotta olisimme nykyistä paremmin valmistautuneita tuleviin haasteisiin ja jotta voisimme tarjota ripeää ja tehokasta apua. Komissio ja parlamentti ovat päätöslauselmiensa perusteella yhtä mieltä tämän lainsäädäntöaloitteen tavoitteista. Tiedustelin tämän vuoden heinäkuussa neuvostolta tämän menettelyn tilaa. Neuvosto vastasi minulle, että toisin kuin parlamentti, se ei katsonut aloitetta toistaiseksi tarpeelliseksi. Neuvoston kanta on minusta käsittämätön, kun otetaan huomioon, että entinen ranskalainen komission jäsen ja nykyinen ministeri korosti kertomuksessaan solidaarisuusrahaston uudistamisen tarpeellisuutta. Siten en voisi suositella Galeotea parempaa valiokunnan puheenjohtajaa, sillä hän ei hyväksy parlamentin päätösten sivuuttamista. Kiitänkin häntä erityisesti tästä. Kehotan puheenjohtajavaltio Ranskaa tarkistamaan kiireesti suhtautumistaan kansalaisten Eurooppaan.
Agnes Schierhuber
(DE) Arvoisa puhemies, tätä asiaa olisi pitänyt käsitellä jo ajat sitten, joten kiitän lämpimästi esittelijää sen esille ottamisesta.
Tämä on mielestäni yksi niistä keskeisistä kysymyksistä, jossa Eurooppa pitää yhtä, ja kyse on myös solidaarisuudesta. Jäsenvaltioiden on korkea aika ryhtyä toimiin tässä asiassa. EU:n on tarjottava taloudellista tukea kriisiapujärjestöille. Monissa jäsenvaltioissa on viime vuosina sattunut tuhoisia luonnonkatastrofeja: näitä ovat muun muassa toistuvat metsäpalot Kreikassa (jota tulipalot koettelivat myös viime vuonna) sekä myös Itävaltaa pahasti vuonna 2002 koetelleet tulvat Keski-Euroopassa.
Tämänkaltaiset onnettomuudet horjuttavat pahoin kansalaisten taloudellista asemaa. Arvoisa puhemies, näissä tilanteissa tarvitaan ylimääräisiä varoja, sillä kyse on paitsi hätäavun toimittamisesta myös siitä, että vuosisatoja vanha infrastruktuuri joudutaan rakentamaan uudelleen. Yksittäisillä jäsenvaltioilla ei ole käytössään tarvittavia resursseja. On lisäksi muistettava, että valitettavasti jotkin jäsenvaltiot ovat muita alttiimpia näille onnettomuuksille, kuten juuri Itävalta. Itävaltalaiset muistelevat vieläkin hyvin kiitollisina EU:n heille ripeästi toimittamaa apua. EU:n solidaarisuusrahastosta pitäisi voida sekä rahoittaa jälleenrakentamista että myöntää tukea avustusjärjestöille. Vapaapalokunnan, Punaisen Ristin ja muiden vapaaehtoisjärjestöjen toiminta on mittaamattoman arvokasta: on mahdotonta edes kuvitella kustannusten määrää ilman näitä vapaaehtoiselta pohjalta tarjottavia palveluita. Vapaaehtoisjärjestöt auttavat aina hätätilanteissa ja ne ovat välttämätön osa maaseutualueiden yhteiskuntarakennetta.
Siksi tarvitaan kiireellisiä toimia näiden tukimuotojen säilyttämiseksi ja lisäämiseksi. Toivon pikaista sopua tässä asiassa niin, ettemme joudu katumaan, jos uuden onnettomuuden sattuessa emme voi toimia tarpeeksi ripeästi.
Evgeni Kirilov
(BG) Kuten esittelijä Galeote ja monet muut jäsenet ovat todenneet, solidaarisuusrahasto on välttämätön väline, jonka tavoitteena on nimensä mukaisesti täyttää Euroopan unionin keskeinen periaate, joka on jäsenvaltioiden välinen solidaarisuus. Koko sinä aikana, kun rahasto on ollut käytössä, on voitu havaita laiminlyöntejä ja puutteita, minkä vuoksi sitä on uudistettava näiden puutteiden korjaamiseksi ja edessämme oleviin onnettomuuksiin reagoimiseksi. Kuten täällä on jo todettu, meillä on uudistusmekanismi, ja parlamentti on jo ilmaissut kantansa asiassa. On tärkeää tehdä selkoa kaikista rahaston toimintaan mahdollisesti liittyvistä ongelmista niin, että siitä voisi tulla todella hyödyllinen väline ja jotta kansalaiset kokisivat, että jotain todella tehdään. Kukaan ei tarvitse hyödytöntä rahastoa, joka toimii teoriassa mutta käytännössä tuskin lainkaan. Todettakoon selkeästi myös se, että paras toimintateho saavutetaan nopealla toiminnalla. Olemme kuitenkin vielä kaukana tehokkaasta toiminnasta. Pienillä jäsenvaltioilla ei ole suurten jäsenvaltioiden resursseja, ja Euroopassa mahdollinen yhteistyö ja koordinaatio ovat asioita, joista voimme vain uneksia. Ja kuten on todettu, tämä ei aina tarkoita välttämättä sitä, että myös rahaa olisi enemmän.
Kotimaatani Bulgariaa koetteli tänä kesänä iso tulipalo, joka riehui maan kauneimpiin ja syrjäisimpiin vuoristoalueisiin kuuluvassa Rila-vuoristossa. Tulipalo saatiin hallintaan vain Ranskan tulensammutushelikoptereiden avulla, ja olemmekin todella kiitollisia ranskalaisille. Tulensammutusoperaation järjestäminen ja koordinointi vievät kuitenkin liikaa arvokasta aikaa. Euroopan unionin kansalaiset odottavat kärsimättömästi tehokasta päätöksentekoa eikä välttämättä vain suuria rahamääriä. Tehokas päätöksenteko voi säästää myös rahaa, kuten jäsen Jean Marie Beaupuy totesi.
James Nicholson
(EN) Arvoisa puhemies, me kaikki tiedämme, että EU:n solidaarisuusrahasto perustettiin alun perin Keski- ja Itä-Eurooppaa vuonna 2002 koetelleiden tuhoisien tulvien takia ja että rahaston tarpeellisuuden vahvistivat myöhemmin uudet luonnonkatastrofit, kuten Kreikan metsäpalot. Omaan vaalipiiriini kuuluvalla alueella Pohjois-Irlannissa viime aikoina esiintyneet tulvat saivat minut viimeistään vakuuttuneeksi rahaston tärkeydestä.
Neuvoston yhteistyöhaluttomuus on esteenä solidaarisuusrahaston täysipainoiselle hyödyntämiselle, vaikka parlamentissa, komissiossa sekä EU:n kansalaisten keskuudessa sille on olemassa laaja kannatus ja tuki. Toki Euroopan unioni on valmis avustamaan jäsenvaltioita, joita luonnonkatastrofit ovat koetelleet. Apu on kuitenkin toimitettava ripeästi ja tehokkaasti, jotta siitä olisi todellista hyötyä. Neuvosto panee nyt kuitenkin kapuloita rattaisiin ja estää siten rahaston joustavan toiminnan. Olenkin iloinen siitä, että valiokunnassa on korostettu tämän suullisen kysymyksen kiireellisen esittämisen tärkeyttä.
Haluan lisäksi tuoda esille valiokunnan esittämän kysymyksen kohdan, jossa tiedustellaan, mitkä jäsenvaltiot vastustavat rahastoa. Haluamme kuulla syyn vastustukseen. Solidaarisuusrahasto on äärimmäisen tärkeä mekanismi Euroopan unionille. Rahaston hyödyntämisen ongelmat ovat kuitenkin jatkuneet jo aivan liian pitkään, joten tämä on mielestäni ratkaistava mahdollisimman pian.
Olipa kyse sitten tulvista tai metsäpaloista, hädässä olevat ihmiset tarvitsevat tukea ja ennen kaikkea välitöntä ja nopeaa taloudellista apua, toisin kuin tapahtuu nykyisessä byrokratian täysin jäykistämässä järjestelmässä, jossa avun toimittaminen kestää kuukausia ja jopa vuosia. Jos haluatte saada aikaan jotakin todella myönteistä, se on juuri avun toimittamisen nopeuttaminen, mikä lisäisi EU:n uskottavuutta enemmän kuin mitkään muut ehdotuksenne yhteensä.
Haluan tehdä tämän erittäin selväksi neuvostolle. Neuvosto oli eri mieltä, sillä minun mielestäni (ja tämä on vain minun mielipiteeni) neuvosto ei halua parlamenttia eikä etenkään jäseniä paikallisalueille, joilla meillä on enemmän vaikutusvaltaa kuin komissiolla tai neuvostolla. Kun nimittäin jotain sattuu, kansalaiset kohdistavat katseensa parlamentin jäseniin. He eivät ajattele komissiota tai neuvostoa, koska he eivät tiedä, keitä te olette. Te olette saavuttamattomia ja kasvottomia, vain jokin Brysselissä sijaitseva byrokraattinen elin. Sitä vastoin me parlamentin jäsenet (ette voi paeta tätä tosiasiaa) olemme jatkuvasti kosketuksissa kansalaisten kanssa ja tarvitsemme heidän tukeaan. En ole eläessäni kuullut yhtä heikkoja perusteluja. Nyt on korkea aika hoitaa asia kuntoon.
Stavros Arnaoutakis
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, meillä on tapana sanoa, että unionimme perusperiaate on solidaarisuus. Kansalaiset tarvitsevat nyt unionia, joka kykenee paneman tämän periaatteen myös täytäntöön. Kansalaiset haluavat tekoja sanojen sijasta. Kehotammekin tänään neuvostoa ottamaan huomioon kansalaisten odotukset ja näyttämään, että se on tehtäviensä tasalla solidaarisuusrahaston suhteen.
Kaikki me olemme kotimaissamme saaneet kokea usein sattuvien luonnonkatastrofien vaikutukset. Olemme kaikki nähneet onnettomuuksista kärsineiden maanmiestemme epätoivon, ja me kaikki tiedämme ja ymmärrämme, miten tärkeää on, että kansalaisilla on tunne siitä, että Euroopan unioni on heidän tukenaan. Euroopan parlamentti hyväksyi toukokuussa 2006 Euroopan komission ehdotuksen uudesta ja entistä ripeämmästä, joustavammasta ja tehokkaammasta solidaarisuusrahastosta vuosiksi 2007-2013, mutta toistaiseksi tuo ehdotus on vain pölyttynyt neuvoston pöydällä.
En suoraan sanottuna ymmärrä, miten on mahdollista, että meillä on näin hieno rahasto, mutta emme hyödynnä sitä. Euroopan unioni tarvitsee solidaarisuusrahastoa nyt enemmän kuin koskaan.
Oldřich Vlasák
- (CS) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, alueiden komitean jäsenenä minulla on ollut mahdollisuus nähdä omin silmin myrskyjen aiheuttamia metsätuhoja Slovakian Tatra-vuorten alueella, metsäpaloja Portugalissa ja tulvia Tšekin tasavallassa. Paikallisväestön kanssa keskustellessani ymmärsin täysin, että he pitävät voimakkaana EU:n solidaarisuuden osoituksena sitä, että EU:n rahastoja käytetään Tatran kansallispuiston tuhojen korjaamiseen ja puiston elvyttämiseen. Solidaarisuusrahastolla on tietyissä kriisitilanteissa valmiudet auttaa yksittäisiä valtioita ja siten edistää merkittävästi kansalaisten tunnetta siitä, että he ovat osa laajempaa Eurooppaa. Valitettavasti rahaston hallinnointi ei ole nykyisin kovin tehokas, minkä vuoksi apu tulee usein monta kuukautta myöhässä. Sen vuoksi Euroopan parlamentti on yrittänyt jo pitkään muuttaa oikeudellista kehystä niin, että lainsäädännössä voidaan ottaa huomioon taloudellisten resurssien hyödyntämisen uudet tarpeet ja jotta mahdollistetaan avun nopea ja tehokas toimittaminen nykyistä lyhyemmässä ajassa.
Ilmastonmuutoksen vuoksi on odotettavissa, että onnettomuudet, kuten tulvat, kuivuus, myrskyt ja tulipalot vain lisääntyvät vanhalla mantereellamme. On myös uusia uhkia, kuten terroristi-iskut ja terveysepidemiat. Todellisuudessa yksittäiset valtiot pyrkivät kahdenväliseen yhteistyöhön ja järjestämään yhteisiä harjoituksia ja tapahtumia hätäapuyksiköissään. Siten nämä valtiot tukevat epäsuorasti Michel Barnierin vuonna 2006 esittämiä ajatuksia väestönsuojelusta. Valitettavasti keskustelu ei ole vielä käynnistynyt uudelleen.
Hyvät jäsenet, ripeä reagointi onnettomuuksiin, solidaarisuusrahaston hyödyntämisen tehostaminen sekä kansainvälinen yhteistyö onnettomuuksien estämisessä ja niiden vaikutusten torjumisessa ovat hyvin ajankohtaisia aiheita etenkin Euroopan parlamentin tulevien vaalien edellä. Näin ollen ymmärrän täysin esitetyt kysymykset ja kehotan Euroopan komissiota ja neuvostoa ratkaisemaan tilanteen pikimmiten.
Gábor Harangozó
(HU) Kiitos paljon, arvoisa puhemies. Arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan yhteisö perusti solidaarisuusrahaston, jonka tavoitteena oli toimittaa nopeasti, tehokkaasti ja joustavasti hätäapua suuronnettomuuksissa. Ei kuitenkaan voida puhua ripeydestä tai tehokkuudesta, kun neuvoston pitäisi muodostaa yhteinen kanta asiaan.
Valitettavasti suuret luonnonkatastrofit eivät kuitenkaan odota yhteisen kannan muodostumista. Vaikka myönteisiä tuloksia on saatu aikaan sinä aikana, kun solidaarisuusrahasto on ollut toiminnassa, lisätuloksia tarvitaan, jotta apu sitä tarvitseville voidaan toimittaa perille entistä nopeammin ja tehokkaammin. Vastassamme on valtavia haasteita, minkä vuoksi en ymmärrä, ettei neuvosto ole vuosikausiin tehnyt yhtäkään päätöstä. Kansalaisten on vielä vaikeampi ymmärtää tätä.
Emme saa enää viivytellä, vaan meidän on nyt ponnisteltava lujasti, jotta saisimme keskusteluilla aikaan tuloksia ja mahdollisimman pikaisen yhteisymmärryksen ja jotta voisimme kohdata jatkuvasti lisääntyvien luonnonkatastrofien meille asettamat haasteet. Kiitoksia, että jaksoitte kuunnella.
Rumiana Jeleva
(BG) Yhä useammat onnettomuudet, sekä luonnonkatastrofit että ihmisen aiheuttamat onnettomuudet, ovat koetelleet meitä viime vuosina. Ne ovat aiheuttaneet paitsi vakavia taloudellisia myös valitettavasti inhimillisiä menetyksiä. Bulgaria on viime vuosina kärsinyt tulvista, kuivuudesta ja metsäpaloista. Tänä viikonloppuna Bulgariaa koetteli maanjäristys, joka ei onneksi ollut kovin voimakas. Vain pienenä lohdutuksena voidaan sanoa, että kokemamme onnettomuudet kertovat tehokkaan EU:n solidaarisuusrahaston tarpeesta.
Haluaisin muistuttaa, ettei Bulgaria ole ainut tällaisista onnettomuuksista kärsivä Euroopan maa. Naapurimaassamme Kreikassa esimerkiksi riehuivat tuhoisat metsäpalot vuonna 2007. Meidän on siis tehtävä entistä enemmän onnettomuuksien seurauksien korjaamiseksi. On selvää, että säännökset kaipaavat muutoksia, joilla tukivälineistä saadaan entistä joustavampia. Meidän on nopeutettava avun toimittamista sekä vähennettävä siihen liittyvää byrokratiaa, kuten jäsen Rolf Berend aivan oikein päätteli vuonna 2006 laatimassaan mietinnössä. Meidän on varmistettava, että apu tavoittaa kansalaiset silloin, kun he sitä tarvitsevat, eikä päiviä tai jopa viikkoja myöhässä. Näin ollen suhtaudun myönteisesti rahaston käyttöönottokynnyksen madaltamiseen ja uusien nopeutettujen maksujen täytäntöönpanoon todellisena solidaarisuuden osoituksena. Toinen erittäin tärkeä näkökohta on se, että uusi tarkistettu ehdotus kattaisi myös teolliset onnettomuudet. Jos esimerkiksi Bulgariassa räjähtäisi öljyputki tai alus uppoaisi, myös näiden onnettomuuksien pitäisi kuulua solidaarisuusrahaston tukikelpoisuuden piiriin.
Lopuksi haluan esittää rahoitusta koskevan idean. Pitkällä aikavälillä voitaisiin harkita solidaarisuusrahaston kaltaisten rahoitusvälineiden toiminnan rahoittamista osittain rahalla, jota jää yli niin sanottujen N+2 ja N+3-sääntöjen soveltamisesta. Nyt meidän on kuitenkin keskityttävä todelliseen muutokseen, joten kehotan komissiota ja varsinkin neuvostoa antamaan tukensa EU:n solidaarisuusrahaston muuttamiselle.
Emmanouil Angelakas
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, solidaarisuusrahasto on tärkeä väline sosiaalipolitiikan harjoittamisessa onnettomuuksien koettelemissa jäsenvaltioissa. Rahasto on todellinen osoitus solidaarisuudesta luonnonkatastrofeista kärsiviä Euroopan kansalaisia kohtaan, ja tällaisen toiminnan ansiosta teemme oikeutta kuvalle Euroopan unionista, joka tukee aktiivisesti kansalaisiaan.
Solidaarisuusrahaston merkittävä panos suurten onnettomuuksien jälkihoidossa tuli ilmi Keski-Euroopan tulvien, Italian maanjäristysten sekä Portugalissa ja kotimaassani Kreikassa vuonna 2007 riehuneiden tulipalojen aikaan. Nämä onnettomuudet osoittivat, että lukuisat jäsenvaltiot ovat hyödyntänet rahaston määrärahoja. Euroopan unioni ei kuitenkaan voi nykyisen asetuksen nojalla eikä nykyisten varojen turvin reagoida muihin onnettomuuksiin, jotka eivät ole pelkästään luonnon aiheuttamia, kuten teollisuuden saastepäästöihin, Euroopassa esiintyviin pandemioihin, kuivuuteen ja vastaaviin.
Asetuksen ehdotettu uudistus kattaa nykyistä laajemmat vaatimukset, sillä nopeutetaan menettelyjä ja se sisältää uudet ennakkomaksut sekä yleisiä käytännön toimia ja positiivisia toimia. Näin ollen kun otetaan huomioon, että Euroopan parlamentti on hyväksynyt komission ehdotuksen, en ymmärrä perusteluja ja syitä asetuksen ratifioinnin viivästymiselle.
Arvoisa komission jäsen, on lohdullista kuulla, että ilmaisitte selvän tukenne näkemyksillemme, kun kerroitte tänään kannastanne. Asetuksen ratifioinnin viivästyminen ei ole toimintaamme ohjaavan solidaarisuuden hengen mukaista. Suuri vastuu viivästymisessä on neuvostolla, ja toivomme, että se vastaa Euroopan parlamentin kehotukseen ja kantaa välittömästi vastuunsa, vaikkei se olekaan läsnä tänään.
Maria Petre
- (RO) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan kertoa, kuinka iloinen olen siitä, että keskustelemme vihdoinkin tästä aiheesta. Toivon, että tämänpäiväinen keskustelu tuottaa myös tuloksia, joita komissio on jo meille lupaillut. Me kaikki tiedämme, että menettelyt, joita tarvitaan, jotta solidaarisuusrahastosta todella voi saada tukea, vievät paljon aikaa. Siten ehdotankin muutoksia unionin talousarvioon.
Kun Romania esimerkiksi haki solidaarisuusrahaston tukea keväällä/kesällä 2005 maata koetelleiden tulvien jälkeen, sen täytyi odottaa tukea jopa vuoden verran. Solidaarisuusrahastoa koskevan asetuksen yhdessä säännöksessä säädetään, että tukihakemus on jätettävä viimeistään kymmenen viikon kuluessa onnettomuuden tapahtumisesta ja että tuhojen kokonaisarvo on ilmoitettava, sillä näin helpotetaan onnettomuuden luokitusta. Näiden vaatimusten täyttäminen on varsin vaikeaa esimerkiksi tulvien kohdalla. Vahinkojen asianmukainen arviointi edellyttää tulvaveden täydellistä kuivaamista. Tämä ei ole missään oloissa kiinni jäsenvaltioiden elimistä tai viranomaisista. Seuraava vaihe on se, että komissio tarkistaa tukikelpoisuusehtojen täyttymisen etenkin suuronnettomuuksien kohdalla. Tämä vaatii melkoisesti aikaa sekä lisätietoja ja -selvityksiä. Kun tarkistettu talousarvio on hyväksytty, komissio valmistelee ja tekee tukien myöntämispäätökset. Tämän jälkeen siirretään varat, jotka on käytettävä viimeistään vuoden kuluessa. Käytännössä näillä varoilla korvataan menot, jotka avun saanut valtio on jo maksanut onnettomuuden jälkeen. Näiden ehtojen pohjalta on syytä kysyä, onko kyse todella hätäavusta.
Haluan sanoa lopuksi, että jos komission ehdotus asetuksen muuttamisesta hylätään sen jälkeen, kun siitä on ensin keskusteltu finanssineuvosten työryhmässä ja kuulematta rakenteellisten toimien ryhmää, voimme päätellä, että valtiovarainministerit eivät päässeet yksimielisyyteen. Tämä aiheuttaisi lukuisia ongelmia etenkin nykyisessä tilanteessa, jossa myös jäsenvaltiot joutuvat kamppailemaan monien ongelmien kanssa.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, joitakin keskeisimpiä kysymyksiä otetaan esille myöhään illalla, ja tämä on yksi niistä, vaikka keskustelu menee osittain kuuroille korville, koska neuvosto ei ole siinä läsnä.
On kaksi EU-termiä, joista puhumme paljon: toinen on toissijaisuusperiaate ja toinen solidaarisuus. Toissijaisuusperiaatteessa on kyse jäsenvaltioiden oikeuksien huomioon ottamisesta, ja solidaarisuus tarkoittaa mielestäni Euroopan unionin yhteisöllisyyttä sekä sitä, että tuemme toinen toisiamme. Siten on pakko kysyä, miksei solidaarisuusrahasto toimi näiden tavoitteiden suuntaisesti? Solidaarisuusrahaston toimimattomuus ja siitä aiheutuvat vahingot johtuvatkin varmasti siitä, että ensin lupaillaan rahoitusta, jota ei sitten kyetäkään toimittamaan järjestelmän monimutkaisuuden ja byrokraattisuuden takia sekä siksi, että yhteisöjen ja yksilöiden kannalta sen hyödyntäminen on kömpelöä.
Kyse on viime kädessä kuitenkin talousarviosta ja rahasta. Kuuntelin viime viikolla hyvin tarkoin varainhoidon suunnittelusta ja talousarviosta vastaavan komission jäsenen huomiot, joita hän teki monista asioista, kuten yhteisestä maatalouspolitiikasta ja muista, ja hän vetosi etenkin talousarvion joustavoittamiseen niin, että sen avulla voitaisiin reagoida ripeästi maailman tapahtumiin sen sijasta, että EU juoksee tapahtumien perässä.
On harmillista, ettei komission jäsen puhunut joustavuuden tarpeesta, jotta voidaan reagoida Euroopan unionin tapahtumiin, sillä minusta juuri tästä on kyse tämäniltaisessa keskustelussamme. Olen kotoisin maasta, joka äänesti Lissabonin sopimusta vastaan ja jossa keskustellaan vilkkaasti kansalaisten ja Euroopan unionin lähentymisestä. Tähän päästään parhaiten teoilla, ei puheilla. Pelkäänpä vain, että Euroopan unionissa on liikaa lupauksia ja liian vähän tekoja ruohonjuuritasolla, jossa kansalaiset voisivat nähdä EU:n toimivan.
Positiivista oli se, kun saimme lukea tämän aamun lehdistä tutkimuksesta, jonka mukaan Irlannin kansalaiset saattavat harkita muuttavansa mielipidettään Lissabonin sopimuksesta. Siten minusta olisi kurjaa nähdä teidän lähtevän istuntosalista pettynein mielin.
Sérgio Marques
(PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tämä Gerardo Galeote Quecedon aluekehitysvaliokunnan puolesta Euroopan komissiolle esittämä suullinen kysymys on täysin perusteltu ja ajankohtainen. Meidän on saatava nyt perinpohjainen selvitys syistä, joiden vuoksi neuvosto on jäädyttänyt solidaarisuusrahaston uudistuksen, kun se ei ole kyennyt pääsemään sopuun yhteisesti kannasta lainsäädäntöprosessin jatkumisen mahdollistamiseksi.
On vaikea nähdä perusteluja neuvoston kannalle kenties taloudellisia syitä lukuun ottamatta. Eikö neuvosto halua, että luonnonkatastrofeihin voitaisiin reagoida nykyistä ripeämmin ja suoremmin? Eikö neuvosto halua, että nopea reagointi olisi mahdollista kaikentyyppisten onnettomuuksien, kuten suurten teollisten onnettomuuksien, terrori-iskujen tai kansanterveyskriisien sattuessa?
On elintärkeää saada selkeät vastaukset näihin kysymyksiin, samoin kuten on elintärkeää saada selvennys siihen, mitä Euroopan komissio ajattelee tilanteesta ja aikooko se ryhtyä toimiin lainsäädäntöprosessin uudelleen käynnistämiseksi.
Solidaarisuudesta saatava hyöty on voitava hyödyntää täysipainoisesti myös näissä asioissa. Kansalaiset eivät todellakaan ymmärtäisi, miksi näin ei voisi tapahtua.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Arvoisa puhemies, solidaarisuusrahasto on se, jonka perusteella kansalaiset tekevät usein johtopäätöksiä Euroopan unionista. Viime vuosina olemme joutuneet kokemaan yhä enemmän ja voimakkaampia luonnonkatastrofeja. Kuulemme toistuvasti uutisia eri jäsenvaltioita koettelevista tulvista, kuivuudesta, tulipaloista tai myrskyistä. Nämä eivät ole ainoita ongelmia. Apua on voitava toimittaa myös kemianteollisuuden vuoto-onnettomuuksissa, räjähdysonnettomuuksissa, teollisissa tulipaloissa tai ydinvoimalaonnettomuuksissa.
Meidän on valmistauduttava myös uusiin haasteisiin, kuten terrori-iskujen torjuntaan ja niiden jälkipyykkiin. Emme saa unohtaa myöskään kansalaisten terveyttä uhkaavia kriisejä tai eläintauteja. Lääkkeiden, rokotusten ja välineistön kustannukset ovat iso este näiden ongelmien ratkaisemisessa. Solidaarisuusrahaston on oltava joustava niin, että se voi reagoida asianmukaisesti ja laajasti onnettomuustilanteisiin. Myös tuenhakumenettelyjen on oltava mahdollisimman yksinkertaiset.
Mieczysław Edmund Janowski
- (PL) Arvoisa puhemies, komission jäsen Hübner on tänään erittäin hankalan tilanteen edessä. Hänen on nimittäin vastattava neuvoston puolesta, koska neuvoston edustajia ei ole paikalla. Tanskan puheenjohtajuuskaudella vuonna 2002 tapahtuneiden hyökytulvien aikaan Tanska mobilisoitui ja valmisti tarvittavat tukiasiakirjat vain muutamassa viikossa. Neljää puheenjohtajavaltiota voidaan tänään syyttää hidastelusta solidaarisuusrahaston uudistamisessa. Tarvitsemme todella solidaarisuusrahastoa. Rahaston tuen pitäisi olla osoitus muustakin kuin solidaarisuudestamme, ja avun on oltava ripeää ja tehokasta niin, että siihen liittyy mahdollisimman vähän byrokratiaa.
Tähän liittyy mielestäni kaksi asiaa, jotka meidän on ratkaistava. Ensimmäinen koskee sitä, miten ja missä oloissa solidaarisuusrahaston hallinnointi olisi järjestettävä, ja toinen sitä, miten voidaan hyödyntää muiden rahastojen, kuten koheesiorahaston varoja onnettomuuksien pitkäkestoisessa ennaltaehkäisyssä. Mutta tämä on asia erikseen. Haluaisin ottaa tilaisuudesta vaarin ja esittää komission jäsenelle kysymyksen. Jossakin vaiheessa keskustelimme niin sanotun nopean toiminnan välineen perustamisesta sekä valmiuksistamme toimia suuronnettomuuksissa. Välineelle harkittiin noin 200 miljoonan euron myöntämistä. En tiedä, missä vaiheessa tämä tämänpäiväiseenkin keskusteluumme liittyvä hanke on nyt.
Rolf Berend
(DE) Arvoisa puhemies, "catch the eye" -menettelyn yhteydessä ei yleensä anneta toista puheenvuoroa, mutta halusin vain toistaa keskustelun lopulla, että suurin osa tänä iltana esitetystä kritiikistä ei ole suunnattu lainkaan komissioon.
Komissio on jatkuvasti auttanut meitä tähän sopimukseen tehtävien tarkistusten luonnostelussa ja se on aina tukenut parlamenttia tarkistusten täytäntöönpanossa. Kritiikki on syytä osoittaa neuvostolle, ja halusimme esittää tämän kysymyksen juuri kritisoidaksemme neuvostoa. Neuvoston poissaolo tänään on osoitus sen välinpitämättömyydestä parlamenttia kohtaan, eikä meidän pidä sietää tällaista huiputusta.
Arvoisa komission jäsen Hübner, teillä on täysi tukemme kaikissa toimissanne neuvoston kanssa, joiden tavoitteena on saada solidaarisuusrahaston uudistus pois päiväjärjestyksestä.
Danuta Hübner
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, selvitän teille kolme asiaa. Solidaarisuusrahasto ei ole hätäapurahasto vaan rahasto, josta korvataan osa onnettomuuden jälkeisten pelastusoperaatioiden kustannuksista ja mahdollistetaan siten paluu normaalin elämänrytmiin. Komissio tekee ehdotuksia ja parlamentti ja neuvosto tekevät päätökset.
Toiseksi on sanottava, että solidaarisuusrahastosta annetun asetuksen muuttamista koskevassa ehdotuksessamme esitämme rahaston käyttöönottokynnyksen madaltamista sekä menettelyn muuttamista niin, että etenkin ennakkomaksut tulevat mahdollisiksi.
Kolmanneksi sanon, että puheenvuorojeni ja komission puheenjohtajan Barroson puheenvuorojen lista, joka kattaa seitsemän puheenjohtajavaltiota ja kaikki kokoukset ja kirjeenvaihdon, on varsin pitkä, nimittäin kaksi sivua. Yksikään seitsemästä puheenjohtajavaltiosta ei päässyt sopuun neuvoston kanssa asetukseen tehtyjen muutosehdotusten hyväksymisestä, vaikka jotkin niistä esittivät aluksi myönteisiä näkemyksiä. En halunnut vetää ehdotusta pois neuvostosta, koska toivon, että ensi vuoden alussa laatimamme ja antamamme uusi kertomus antaa mahdollisuuden uuteen keskusteluun, jossa voimme edetä asetuksen tarkistamisessa. Saamme kenties nyt uusia ajatuksia ja voimme mahdollisesti laajentaa solidaarisuusrahastoa koskevien tarkistusten soveltamisalaa. Tässä suhteessa toivon todella, että otatte osaa tähän keskusteluun ja tuette komission ehdotusta.
Sitten lyhyesti vielä toiseen asiaan, nimittäin ennaltaehkäisyyn, jota käsittelevän tiedonannon annamme tämän vuoden lopulla otsikolla Uusi kattava lähestymistapa onnettomuuksien ennaltaehkäisyyn. Olemme jo saaneet päätökseen kaksi tutkivaa selvitystä sekä kuulemiset, ja vaikutustenarviointi on valmisteilla. Myös koheesiopolitiikan (joku jäsenistä, taisi olla Janowski, joka ehdotti sen sisällyttämistä ennalta ehkäiseviin toimiin) keskeisenä tavoitteena on juuri ennalta ehkäisevä toiminta varsinkin ympäristöasioissa.
Tässä oli kaikki, mitä halusin sanoa, arvoisa puhemies. Toivon, että voimme jatkaa yhteistyötämme solidaarisuusrahaston uudistamiseksi niin, että siitä tulee entistä keskeisempi ja tehokkaampi väline, jolla voidaan vastata Europan kansalaisten tarpeisiin.
Puhemies
(EN) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Margie Sudre  
Parlamentti ja komissio pääsivät sopuun yli kaksi vuotta sitten solidaarisuusrahaston soveltamisalan laajentamisesta niin, että se kattaisi luonnonkatastrofien lisäksi myös teolliset onnettomuudet, terroristi-iskut ja laajat kansanterveyskriisit.
Sopimuksessa kiinnitetään erityistä huomiota syrjäisimpiin alueisiin, vaikka ne eivät täytä tukikelpoisuuskriteereitä kaikilta osin, minkä vuoksi ne saavat hätäapua odottamattomissa onnettomuuksissa.
Uudistus ei kuitenkaan ole tullut vielä voimaan, koska neuvosto ei ole saanut aikaiseksi päätöstä. Tämän takia yhteisen kannan hyväksyminen on venynyt entisestään.
Vaikka solidaarisuusrahasto on hiljattain valjastettu avustamaan Réunionin saarta Gameden pyörremyrskyn tuhojen korjaamisessa sekä hurrikaani Deanin koettelemaa Martiniquea ja Guadeloupea, tukipyyntöjen hyväksyttävyydestä on yhä epävarmuutta, koska neuvosto ei ole tehnyt ripeää päätöstä rahaston uudistuksesta.
Myös komission olisi tarkistettava ehdotuksiaan, jotta voidaan vahvistaa unionin pelastuspalvelukapasiteettia, hyödyntää syrjäisimpien alueiden sekä merentakaisten maiden ja alueiden asiantuntemusta ja maantieteellistä sijaintia niiden pyrkiessä toimimaan tukiasemana Euroopan ulkopuolisille toimille.
Syrjäisimmät alueet odottavat molemmissa kysymyksissä kunnianhimoista vastausta EU:lta alueiden turvallisuuden takaamiseksi.
