Viljelijöille YMP:n mukaisesti maksettavien tukien järjestelmät - Yhteisen maatalouspolitiikan muuttaminen - Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta annettu tuki - Maaseudun kehittämistä koskevat yhteisön strategiset suuntaviivat (ohjelmakausi 2007-2013) (keskustelu) 
Puhemies -
(IT) Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
Luis Manuel Capoulas Santosin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan lausunnon puolesta laatimasta mietinnöstä ehdotuksesta neuvoston asetukseksi viljelijöille yhteisen maatalouspolitiikan mukaisesti maksettavien suorien tukien järjestelmää koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä - C6-0240/2008 -;
Luis Manuel Capoulas Santosin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan lausunnon puolesta laatimasta mietinnöstä ehdotuksesta neuvoston asetukseksi yhteisen maatalouspolitiikan muuttamisesta asetuksia (EY) N:o 320/2006, (EY) N:o 1234/2007, (EY) N:o 3/2008 ja (EY) N:o [...]/2008 muuttamalla - C6-0241/2008 -;
Luis Manuel Capoulas Santosin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan lausunnon puolesta laatimasta mietinnöstä ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 muuttamisesta - C6-0242/2008 -;
Luis Manuel Capoulas Santosin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan lausunnon puolesta laatimasta mietinnöstä ehdotuksesta neuvoston päätökseksi maaseudun kehittämistä koskevista yhteisön strategisista suuntaviivoista (ohjelmakausi 2007-2013) tehdyn päätöksen 2006/144/EY muuttamisesta - C6-0239/2008 -.
Luis Manuel Capoulas Santos
esittelijä. - (PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät naiset ja herrat, tämän keskustelun aluksi minulla on ilo toivottaa teidät tervetulleiksi. Tämä on yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) nykytilaa ja tulevaisuutta koskevan pitkän ja osallistavan keskustelu- ja pohdintaprosessin loppunäytös.
Se on ollut hyvin kovaa työtä, jossa parlamentti, neuvosto, komissio ja Euroopan unionin koko maatalousala ja maaseutu ovat tehneet monien kuukausien, itse asiassa yli vuoden, ajan runsaasti yhteistyötä. Tänä aikana minulla on ollut tilaisuus kuulla eri jäsenvaltioiden maatalousalaa ja maaseutua edustavien organisaatioiden monia mielipiteitä ja keskustella lähes kaikkien jäsenvaltioiden parlamenttien jäsenten ja institutionaalisten edustajien samoin kuin yhteisön toimielinten edustajien kanssa, luonnollisesti täältä Euroopan parlamentista aloittaen.
Olen osallistunut erilaisiin seminaareihin ja konferensseihin ja kuunnellut tarkasti kaikkia, myös tiedotusvälineitä, pyrkiessäni mahdollisimman hyvään synteesiin. Siksi kiitän kaikkia kollegojani, jotka ovat osallistuneet innokkaasti tähän keskusteluun, sekä kaikkia poliittisten ryhmien koordinaattoreita. Korostan erityisesti Lutz Goepelin roolia paitsi PPE-DE-ryhmän koordinaattorina myös tänään käsiteltäviä mietintöjä edeltävän valiokunta-aloitteisen mietinnön esittelijänä.
Kiitän myös puheenjohtaja Neil Parishia siitä, miten hän johti valiokuntamme työskentelyä, sekä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan sihteeristöä sen erinomaisesta yhteistyöstä, varsinkin kun se hoiti työn kovimman ja teknisesti vaativimman osan.
Kiitän myös komission jäsenen täällä edustamaa komissiota sen yksiköiden osoittamasta yhteistyövalmiudesta sekä Michel Barnieria hänen jatkuvasta kirjeenvaihdostaan Euroopan parlamentin kanssa myös ennen Ranskan puheenjohtajuuskauden virallista alkamista.
Tämä laajennettu yhteistyö on tarjonnut hyvän varhaisen esimerkin yhteispäätösmenettelyn hyödyllisyydestä, ja toivon, että menettely tulee voimaan, kun Lissabonin sopimus on täysin ratifioitu, mikä toivoakseni tapahtuu mahdollisimman pian.
Tämä keskustelu kaikkine siihen liittyvine yksi- ja erimielisyyksineen osoittaa selvästi Euroopan maatalouden monitahoisuuden ja vaihtelevuuden. Se osoittaa myös esimerkillisesti, kuinka merkittävänä Euroopan unioni ja sen toimielimet, ja etenkin parlamentti, tätä aihetta pitävät. Se, että komission ehdotuksiin jätettiin 1 170 tarkistusta, todistaa jäsenten laajasta osallistumisesta tähän keskusteluun, varsinkin kun kesäloma vielä osui keskelle tarkistusten jättämisen määräaikaa.
Kompromissit, jotka neljä parlamentin suurimmista poliittisista ryhmistä saivat aikaan ja joilla lähes 400 tarkistusta tiivistettiin kuudeksi kompromissiksi, ovat kuitenkin myös osoitus parlamentin jäsenten vastuuntunnosta, kompromissihengestä ja valmiudesta tehdä myönnytyksiä.
Katson, että mietinnön sisältö on varsin tasapainoinen ja sillä pystytään vastaamaan nykyisiin haasteisiin sekä tarjoamaan hyviä suuntaviivoja tulevaisuutta varten, ja mietinnössä parlamentti suhtautuu myönteisesti moniin komission ehdotuksiin ja hyväksyy ne.
Mainitsen ehdotuksista erityisesti seuraavat: yhteisen politiikan tarve kilpailukykyisen ja ekologisesti kestävän Euroopan maatalouden edellytyksenä; komission myöntämät tuet, joilla tehdään YMP:stä oikeudenmukaisempi ja yhteiskunnallisesti hyväksyttävämpi; yksinkertaistamisen ja byrokratian karsimisen painottaminen; vahvistus ehdotukselle antaa viljelijöille enemmän valinnanvapautta tuotantovaihtoehtojen suhteen; maaseudun kehityksen taloudellinen tukeminen ja sen soveltamisalan laajentaminen uusiin haasteisiin (energia, ilmasto, vesi, biologinen monimuotoisuus); tuen asteittaisen mukauttamisen periaatteen käyttöön ottaminen; suuremman joustovaran myöntäminen jäsenvaltioille YMP:n hallinnoinnissa (tarkoitan 68 artiklaa); riskin- ja kriisinhallintajärjestelmän luominen yhteisön yhteisrahoituksen avulla sekä myönteinen yleinen kehitys vuoden 2013 jälkeisestä mallista käydyissä keskusteluissa sekä Euroopan unionin vastauksessa Maailman kauppajärjestössä käytäviin neuvotteluihin, joilla pyritään oikeudenmukaiseen ja vastavuoroiseen sopimukseen maataloustuotteiden säännellystä kansainvälisestä kaupasta.
Komission ehdotukset sisältävät kuitenkin myös näkökohtia, joita parlamentti, samoin kuin minä esittelijänä, pitää vähemmän myönteisinä. Kuten olen muissa yhteyksissä todennut, komission ehdotukset ovat eräiden seikkojen, esimerkiksi markkinoiden hallintavälineiden ja maitoalan, suhteen liian liberaaleja, mikä saattaa olla vaarallista juuri nyt, kun markkinat ovat erittäin epävakaat ja ailahtelevaiset. Niistä paistaa myös sosiaalinen välinpitämättömyys, mikä ilmenee selvästi ehdotuksessa jättää pienviljelijät tukien ulkopuolelle.
Katson myös, että sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta koskeva komission ehdotus on vääränsuuntainen, sillä sen mukaan tuen uudelleenjakomekanismi lakkautetaan tuen asteittaisen mukauttamisen myötä. Mielestäni komissio ei myöskään ole ottanut riittävästi huomioon tiettyjä aloja, jotka ovat erityisen haavoittuvaisia markkinoiden nykyiselle kriisille ja jotka ovat vakavassa vaarassa jäädä heitteille vuoteen 2013 asti ehdotetun tukien tuotannosta irrottamisen aikataulun ja vauhdin vuoksi. Näin on asianlaita lammasalalla, ja tästä syystä olemme sopineet kutsuvamme näitä aloja pieniksi yhteisiksi markkinajärjestelyiksi, sillä vaikka ne ovat pieniä, ne ovat hyvin merkittäviä ja poliittisesti, taloudellisesti ja sosiaalisesti hyvin tärkeitä tietyille Euroopan alueille, joilla vaihtoehtoja on vaikea löytää.
Mietinnöllä, joka hyväksyttiin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa suurella ääntenenemmistöllä, pyrittiin korjaamaan joitakin näistä vähemmän myönteisistä seikoista.
Viisi hyväksyttyä kompromissia, jotka liittyvät tukien mukauttamisen keskeisiin osatekijöihin, ovat parlamentin merkittäviä ehdotuksia. Ne ovat seuraavat: pienviljelijöille annettavan tuen osuus ja progressiivisuus, mikä lisää jäsenvaltioiden vapautta asettaa vähimmäiskynnykset; 68 artiklan mukainen pidätettävä osuus ja sen soveltamisalan laajentaminen; kattavampi vakuutusjärjestelmä, joka laajennetaan koskemaan kalastusalaa; maaseudun kehittämisen yhteisrahoitus; sekä uusien haasteiden lisääntyminen. Parlamentti antaa myönteisen panoksen myös monilla muilla ehdotuksillaan. Korostan esimerkiksi työllisyyden painottamista myönnettävää tukea määritettäessä sekä työterveys- ja työturvallisuusvaatimusten noudattamista tämän tuen saamisen edellytyksenä.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta hyväksyi myös hyvin selvän kannan maitoalaan, joka on vaikein tähän kysymykseen liittyvä näkökohta. Tämä on hyvin tärkeä kysymys, jota on nykyisen markkinatilanteen vuoksi käsiteltävä huolellisesti.
Vaikka kunnioitan syvästi kaikkia näkökantoja, joista jotkin ovat tietyillä aloilla täysin vastakkaisia kuin omani mutta jotka silti ansaitsevat tulla huomioon otetuiksi, katson, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan hyväksymä kanta on varsin järkevä. Toivoisin, että se hyväksytään täysistunnossa ja että neuvosto vahvistaa sen komission tuella. Tuotannon varovainen lisääminen kahden vuoden kuluttua niiden 2 prosentin lisäksi, joista päätettiin vuonna 2008, sekä alan tulevaisuutta koskevan lopullisen päätöksen aikaistaminen vuoteen 2010, mikä merkitsee 4 prosentin lisäystä kolmen vuoden kuluttua, vaikuttaa minusta varsin järkevältä kannalta, joka voisi ehkä tarjota perustan lopulliselle kompromissille.
Arvoisa puhemies, lopuksi toivon, että tämän keskustelun avulla voimme selventää kantoja ja saavutamme sen yksimielisyyden, jota maatalousala ja viljelijät meiltä odottavat. Toivon, että me kaikki - parlamentti, neuvosto ja komissio - olemme tämän haasteen tasalla.
Michel Barnier
neuvoston puheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, olen erittäin iloinen saadessani taas vierailla Euroopan parlamentissa juuri tällä ratkaisevalla hetkellä, kun sekä parlamentti että neuvosto pyrkivät saamaan aikaan lopullisen kannan yhteisen maatalouspolitiikan terveystarkastukseen.
Olemme hyvin tietoisia siitä, että tämä terveystarkastus ei merkitse vuoden 2003 uudistuksen kaltaista perustavanlaatuista lähestymistavan muutosta, vaan tuon uudistuksen merkittävää mukauttamista nopeasti muuttuvaan tilanteeseen.
Sen avulla voidaan etenkin vastata tilanteeseen, jota oli muutama vuosi sitten täysin mahdoton kuvitellakaan. Kuka olisi voinut kuvitella vuodesta 2008 vallinneita markkinasuuntauksia, jotka ovat johtaneet maataloustuotteiden hintojen jyrkkään nousuun ja aiheuttaneet, kuten kaikki tiedämme, elintarvikemellakoita lähes kaikkialla maailmassa?
Tämä tilanne on osoittanut, kuinka suuressa määrin maatalous edelleen on Euroopalle strateginen voimavara ja kuinka tärkeä elintarvikeomavaraisuus on tässä toimintaympäristössä, jossa maataloustuotteiden hintojen epävakaisuus on lisääntynyt.
Vaikka terveystarkastus sisältää vain muutoksia, niitä on kuitenkin paljon ja ne ovat monitahoisia, ja ne muodostavat paketin, joka meidän kaikkien on vaikea saattaa päätökseen.
Neuvosto on jo tehnyt paljon työtä kaikilla tasoilla monien kysymysten ratkaisemiseksi. Tässä yhteydessä esitän vilpittömät kiitokseni Slovenialle sen puheenjohtajuuskaudellaan tekemästä arvokkaasta työstä, jonka ansiosta työlle saatiin erittäin rakentava alku varsinkin komission tiedonannon suhteen. Lisäksi, hyvät naiset ja herrat, teidän esittelijänne Lutz Goepel ja Luis Manuel Capoulas Santos ovat tehneet parlamentin puolesta tähän lainsäädäntöehdotuksia koskevaan tiedonantoon liittyvän työn. Kiitän teitä molempia vilpittömästi laadukkaista mietinnöistänne, jotka ovat hyvin perusteellisia ja täynnä ehdotuksia.
Kuten tiedätte, halusin työskennellä Euroopan parlamentin kanssa alusta lähtien. Minulla on kokemusta parlamentin kanssa työskentelemisestä niiden viiden vuoden ajalta, joina minulla oli kunnia toimia aluepolitiikasta ja toimielimistä vastaavana komission jäsenenä, ja kuten teille sanoin, halusin tehdä kanssanne tässä kysymyksessä yhteistyötä tulevan yhteispäätösmenettelyn hengessä.
Olen seurannut hyvin kiinnostuneena sitä myöhempää työtä, jota parlamentti on tehnyt rinnan neuvoston työskentelyn kanssa, ja olemme kaikki käyneet eräänlaista laajennettua vuoropuhelua keskenämme.
Olen käynyt tässä suhteessa hyvin hedelmällisiä ja säännöllisiä keskusteluja neuvottelujen tilasta maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan sekä muiden parlamentin jäsenten kanssa - lähes 50 tuntia kokouksia Euroopan parlamentin tai muiden kollegojen kanssa. Kaikissa neuvottelujen ratkaisevissa vaiheissa tapasimme neuvoston edustajat, 27. syyskuuta ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa käydyn äänestyksen jälkeen 22. lokakuuta sekä 4. marraskuuta käsitelläksemme neuvottelujen loppuvaihetta ja neuvoston lokakuun kokouksen tuloksia.
Tässä kohtaa haluan kiittää erityisesti valiokuntanne puheenjohtajaa Neil Parishia hänen aktiivisesta yhteistyöstään koko prosessin ajan. Kiitän myös ryhmienne puheenjohtajia Lutz Goepeliä, Luis Manuel Capoulas Santosia, Niels Buskia, Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorfia, Vincenzo Aitaa ja Sergio Berlatoa.
Puheenjohtajavaltiona olemme pitäneet neuvoston sekä ministeritasolla että teknisellä tasolla säännöllisesti ajan tasalla parlamentin työskentelyn etenemisestä. Esimerkiksi Luxemburgissa pidetyssä ministerineuvoston viime kokouksessa tiedotin kullekin ministerille henkilökohtaisesti kirjallisesti parlamentin kannasta kuhunkin kysymykseen, joista neuvostossa keskustelimme.
Huomenna, kun olette ilmaisseet kantanne, minä ja Mariann Fischer Boel voimme yhdessä yrittää saada aikaan poliittisen yksimielisyyden neuvostossa. Ennen neuvottelujen viimeisen vaiheen aloittamista - ja tarkoitan todella ennen niiden aloittamista - ilmoitan ministereille terveystarkastuksesta toimittamanne äänestyksen tuloksen.
Kuten aina, kompromissin löytäminen ei ole helppoa, koska on vielä monia merkittäviä avoimia kysymyksiä. Nämä ovat mielipiteitä jakavia kysymyksiä, mutta me puheenjohtajavaltiona aiomme päättäväisesti löytää yhdessä komission kanssa ja teidän äänestystuloksenne valossa parhaan mahdollisen dynaamisen kompromissin.
Neuvostossa tehty työ on osoittanut, että meillä ministereillä on monissa kysymyksissä samanlaisia huolenaiheita kuin parlamentilla. Mainitsen kaksi esimerkkiä: ensinnäkin pyrkimys lisätä 68 artiklan joustavuutta; toiseksi poikkeuksellisten markkinatoimenpiteiden säilyttäminen terveyskriiseissä eli yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen 44 artikla, joka sisällytetään lopulliseen kompromissiin.
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, arkaluontoisimpien seikkojen joukossa on ainakin kaksi äärimmäisen arkaluontoista kysymystä: maitoala ja tuen mukauttaminen. Olemme neuvostossa käyneet aivan yhtä perusteellisia, kiihkeitä ja vilkkaita keskusteluja kuin ne, joita olen kuunnellut täällä parlamentissa. Molemmilla foorumeilla on ilmaistu samat huolenaiheet.
Tämän aamun keskustelu ja huominen äänestys terveystarkastuksesta ovat siksi hyvin tärkeitä vaiheita, jotka jälleen kerran osoittavat, että parlamentilla on keskeinen tehtävä, joka sen on jatkossakin hoidettava. Joka tapauksessa olen halunnut työskennellä puheenjohtajavaltion puolesta useiden kuukausien ajan juuri tässä hengessä, laajennetun vuoropuhelun ja yhteispäätösmenettelyn hengessä.
Tästä syystä olen hyvin mielissäni, kuten epäilemättä myös komission jäsenkin, saadessani tänä aamuna kuunnella teitä, vastata joihinkin kysymyksiinne ja voidessani käydä tämän viimeisen keskustelun kanssanne.
Mariann Fischer Boel
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, ennen kuin paneudumme tähän keskusteluun tarkemmin, haluan kiittää Luis Manuel Capoulas Santosia hänen tämän mietinnön hyväksi tekemästään työstä. En todellakaan aliarvioi hänen työnsä vaativuutta, ja kuten esittelijä Capoulas Santos itse mainitsi, tarkistusten suuri määrä ei varmasti helpottanut hänen tehtäväänsä löytää asiassa keskitie.
Olemme nyt yli vuoden ajan yhdessä keskustelleet terveystarkastuksesta, välillä hyvin seikkaperäisesti, ensin Lutz Goepelin mietinnön ja nyt lopuksi Luis Manuel Capoulas Santosin mietinnön pohjalta. En usko, että minun tarvitsee selittää kiitollisuuttani siitä rakentavasta yhteistyöstä, jota parlamentti on aina kanssani tehnyt, sekä siitä, että olemme aina yrittäneet kuunnella toisiamme ja löytää kompromissin, joka ei ole liian kaukana kummankaan kannasta.
Koska aikaa on rajallisesti, minun on täysin mahdotonta käsitellä kaikkia yksityiskohtia, joten keskityn vain joihinkin tärkeimpiin kysymyksiin ja aloitan maitoalasta.
Vuosi 2007 oli ehkä kummallinen, mutta totisesti erittäin opettavainen vuosi. Yksi asia, jonka vuonna 2007 opimme, että kiintiöjärjestelmämme ei mahdollistanut kysyntää vastaavaa tarjontaa. Sen seurauksena maitotuotteiden hinnat kohosivat pilviin. Varsin monet maidontuottajat sanoivat minulle tämän olleen hauskaa niin kauan kuin sitä kesti, mutta lopputulos oli se, että selvästi kohonneiden hintojen ansiosta tapahtunut tuotannon lisääntyminen johti sitten hintojen hyvin jyrkkään laskuun.
Voimme uskoakseni olla tänään samaa mieltä siitä, että ala taistelee kovasti saadakseen takaisin joitain niistä asiakkaista, jotka jättivät maitoalan, koska ne katsoivat hintojen olevan liian korkeita. Huomaankin, että parlamentti ehdottaa kiintiöiden lisäämistä yhdellä prosentilla mutta vain kahtena vuonna, toisin sanoen kahden prosentin lisäystä vuoteen 2010 mennessä.
Mielestäni on tärkeää, että tarkastelemme uudelleen maitoalalla tehtävien päätösten seurauksia, mutta 2010 on liian varhain, ja katson, että meidän olisi pidettävä kiinni vuodesta 2011, mutta ilmoitettava samalla, että olemme valmiita keskustelemaan kaikesta vuonna 2011. Tosiasia kuitenkin on, että kiintiöjärjestelmän voimassaolo päättyy vuonna 2015.
Kaikista käymistämme keskusteluista olen saanut tietää, että maitorahaston perustamiseksi on voimakkaita paineita. Olen samaa mieltä siitä, että tiettyjä liitännäistoimenpiteitä olisi mukautettava tai hyväksyttävä, ja olen varma, että uuden 68 artiklan puitteissa voidaan tehdä varsin paljon.
Myönnän, että nykyinen 69 artikla on aivan liian kapea-alainen ja rajoittava, jotta sitä voitaisiin käyttää eteenpäin suuntautuvalla tavalla, joten nyt avaamme uusia mahdollisuuksia uudessa 68 artiklassa. Jos saamme aikaan hyvän yhdistelmän 68 artiklan ja uusien maaseudun kehittämistä koskevien mahdollisuuksien välillä, olen varma siitä, että löydämme ratkaisut eräiden alueiden erityisongelmiin.
Tilatukijärjestelmästä, tukien irrottamisesta tuotantomääristä, komissio ehdottaa, että säilytämme tuotantoon sidottujen tukien mahdollisuuden kahdella tai kolmella alalla - emolehmä-, lammas- ja vuohialalla - sillä ymmärrämme, että teillä on erityisiä ongelmia näillä kolmella alalla. Haluatte myös säilyttää tuotantoon sidotut tuet urospuolisten nautojen palkkion, valkuaiskasvien ja kuivakehun osalta. Katson lähtökohtaisesti, että on tärkeää irrottaa tuet tuotannosta koko järjestelmässä - tämä on itse asiassa kaikkien toteutettujen uudistusten keskeinen seikka - ja meidän on tarkasteltava yksinkertaistamista uudelleen hyödyntääksemme kaikki mahdollisuudet järjestelmämme yksinkertaistamiseksi. Suhtaudun kuitenkin avoimesti sellaisen ratkaisun löytämiseen, joka ei ole niin monimutkainen kuin meidän ehdottamamme.
Olemme ehdottaneet tukien irrottamisessa kaksivaiheista toimintamallia, mutta voisin olla yhdessä puheenjohtajavaltion kanssa valmis toteuttamaan sen kerralla mutta lykkäämään sen vuoteen 2012 - viimeiseen soveltamisvuoteen - jolloin sen vaikutukset tuntuvat varainhoitovuonna 2013. Olitte oikeassa kysyessänne, miksi meidän pitäisi tehdä asiasta monimutkaisempi kuin on tarpeen. Kuten sanoin, 68 artiklaa on tarkoitus käyttää nykyistä joustavampana välineenä, mutta tietyin rajoittein, koska tavoitteena on tilanne, jossa 10 prosenttia tuista voidaan sitoa tuotantoon. Meidän on mielestäni varottava luomasta tilannetta, jossa tukia voidaan irrottaa takaoven, 68 artiklan, kautta.
Tukien mukauttamisen, maaseudun kehittämisen ja uusien haasteiden osalta olemme uskoakseni kaikki samaa mieltä siitä, että tarvitsemme lisää rahaa näihin uusiin haasteisiin vastaamiseksi. Ilmastonmuutos on listamme kärkipäässä. Meidän on myös löydettävä uusia keinoja vesivarojemme hallinnoimiseksi. Vesi on niukka mutta maatalouden kannalta erittäin tärkeä luonnonvara, etenkin eräillä eteläisillä alueillamme, joten meidän on hyödynnettävä uutta teknologiaa, jonka avulla vettä käytetään mahdollisimman älykkäästi ja vältetään sen tuhlausta. Tämä on mahdollista, mutta siihen tarvitaan ehdottomasti rahaa.
Juuri tästä syystä olen ehdottanut tätä siirtoa ensimmäisestä pilarista toiseen pilariin: 8 prosenttia siirretään asteittain vuosien mittaan. Tiedän, että saatamme huomenna tehdä kompromissin tässä asiassa, mutta painotan, että varoja todella tarvitaan, sillä niillä tuetaan biologista monimuotoisuutta ja maitoalan linjauksia, joita olemme ajaneet järjestelmään.
En puutu tuen asteittaisen mukauttamisen yksityiskohtiin. Tunnen kantanne, ja tiedän että sanotte nyt "1, 2, 3". Olen varma, että pystymme tässäkin asiassa saavuttamaan kunnollisen kompromissin.
Olen vain raapaissut eräitä tärkeitä kysymyksiä, ja saan varmasti keskustelun jälkeen tilaisuuden vastata puheenvuoroihin, mutta olen yhdessä puheenjohtajavaltio kanssa sitoutunut löytämään tyydyttävän kompromissin. Me kaikki tiedämme, että koskaan ei saa kaikkea mitä haluaa, joten meidän kaikkien täytyy niellä joitain pettymyksiä, jotta voimme saavuttaa kompromissin, joka hyödyttää Euroopan maatalousalaa jatkuvasti globalisoituvassa maailmassa.
Kathalijne Maria Buitenweg
ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon valmistelija. - (NL) Arvoisa puhemies, vaikka ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta pitää suuressa arvossa sitä, että se on luotettava viranomainen, tämä ei merkitse sitä, etteikö voitaisi tehdä suuria muutoksia; se merkitsee kuitenkin sitä, että muutoksista on ilmoitettava hyvissä ajoin ja kansalaisille olisi tarjottava myös vaihtoehtoja.
Euroopan komissio julkaisi viime vuonna tiedonannon radikaalia uudistusta kaipaavan yhteisen maatalouspolitiikan terveydentilasta. Tarkoituksena oli leikata jyrkästi suoria tukia ja lisätä tuotosta ympäristönsuojelun ja työllisyyden muodossa. Jouduimme pettymään siihen, millaiseksi ehdotukset lopulta muotoutuivat, sillä ne sisältävät joukon suorien tukien vähäpätöisiä leikkauksia. Viljelijöille ei pitäisi antaa tukea aiempien satojen tai maanomistuksen perusteella. Ympäristövaliokunta haluaisi, että heitä palkittaisiin heidän toimittamistaan julkisista palveluista, kuten biologisen monimuotoisuuden lisäämisestä ja vesihuollosta, sekä ympäristöasioissa, eläinten hyvinvoinnissa ja elintarviketurvallisuudessa saavutetuista tuloksista, jotka menevät lakisääteisiä velvoitteita pidemmälle. Tähän pitäisi päästä vuoteen 2020 mennessä.
Tänä iltana keskustelemme mehiläiskantojen pienenemisestä. Tämän tilanteen parantamiseksi on tarpeen vähentää torjunta-aineiden käyttöä sekä edistää biologista monimuotoisuutta ottamalla käyttöön suojavyöhykkeitä. Tässä yhteydessä geenitekniikka ja voimaperäinen yksipuolinen maataloustuotanto ovat ongelma. Toivon, että kuten tänä aamuna, myös tänä iltana sitoudumme edistämään sellaista maataloutta, jossa maanviljely ja luonto tukevat toisiaan.
Markus Pieper
aluekehitysvaliokunnan lausunnon valmistelija. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, olemme edenneet jonkin verran kohti vapaita maatalousmarkkinoita sekä markkinasääntelyn vapauttamisen että yhteisön politiikan sosiaalisen ja taloudellisen pehmentämisen osalta.
Olen erityisen tyytyväinen siihen, että komissio on jo ottanut myönteisen asenteen useisiin parlamentin ehdotuksiin. Kiitän myös esittelijää, joka on ottanut huomioon monia aluekehitysvaliokunnan tuen mukauttamista ja maaseudun kehittämistä koskevia ehdotuksia. Yksi asia meitä kuitenkin vielä huolestuttaa: haluamme jättää enemmän pientiloja tukien lisäleikkausten ulkopuolelle. Aluekehitysvaliokunta ja suuri joukko muita jäseniä katsovat, että leikkausten ulkopuolelle jättämisen raja tulisi korottaa 10 000 euroon.
Arvoisa komission jäsen, toisin kuin täällä on väitetty - uskon, että tiedätte, mitä puheenvuoroa tarkoitan - tämä ehdotus ei ole naurettava. Ehdotuksemme on päinvastoin hyvin vakavasti otettava, koska sillä on tarkoitus antaa tiloille suunnitteluvarmuutta niiden siirtyessä markkinatalouteen sekä pitää vuoden 2003 maatalousuudistuksessa annetut lupaukset. Etenkin pientilat ovat kärsineet markkinoiden heilahteluista viime kuukausina. Tästä syystä meidän olisi tarjottava niille poliittista tukea. Tämä ehdotus saattaa luonnollisesti rajoittaa alakohtaisia erityisohjelmia. Meidän on kuitenkin oltava tietoisia järjestelmässä olevasta virheestä. Emme voi leikata maidontuottajien palkkioita ja sitten viitata tällä tavoin rahoitettuun maitorahastoon pelastavana tekijänä.
Jos näihin rakennemuutoksiin tarvitaan varoja, ne on löydettävä käyttämättömistä maatalous- ja rakennevaroista. Maatalouspolitiikka säilyy ristiriitaisena ja mahdottomana ennakoida niin kauan, kun sitä työnnellään tällä tavoin edestakaisin. Näin ollen me, aluekehitysvaliokunta, vaadimme suunnitteluvarmuutta maaseudun kehittämisohjelmille ja viljelijöiden tuloille. Tämä onnistuu molempien osalta vain, jos erotamme tulevaisuudessa korvauksia koskevan toiminnallisen lähestymistavan alueellisista ohjelmista. Toivoisimme nyt komissiolta tämänsuuntaisia ehdotuksia.
Lutz Goepel
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, kaksi minuuttia on todella lyhyt aika käsitellä vuoden kestänyttä perusteellista työtä tämän terveystarkastuksen parissa. Haluaisin mainita vain muutaman seikan. Muistin virkistämiseksi: marraskuussa 2007 komissio ilmoitti tiedonannossaan tukien mukauttamisesta 8 prosentilla sekä vähentämisestä 45 prosentilla. Goepelin mietinnössä mainittiin 4 prosentin asteittainen eli tilakoosta riippuva mukauttaminen. Sitten komissio tarjosi 8 prosentin perusmukauttamista ja 9 prosentin asteittaista mukauttamista, eli yhteensä 17 prosenttia, ja vähän aikaa sitten valiokunnan äänestyksessä päädyttiin 5 prosenttiin. Pidimme tärkeänä, että kaikki mukauttamisvarat pysyvät alueella ja niitä käytetään tilan kokoon tai sen oikeudelliseen muotoon katsomatta.
Arvoisa komission jäsen, te vaaditte jäsenvaltioille enemmän joustovaraa järjestelmän muutoksen yhteydessä. Tämä merkitsisi lisää mahdollisuuksia irrottaa tukia tuotannosta ja luopua historiallisten viitearvojen käytöstä. Periaatteessa kannatan tätä. Valiokunnassa käydyt keskustelut ovat osoittaneet, että tämä ei ole viisasta kaikilla aloilla, mikä olisi muistettava etenkin viljelykasvialalla luopuessamme pienemmistä markkinajärjestelyistä. Uudet haasteet ja markkinoiden lisääntyvä maailmanlaajuinen liikkuvuus edellyttävät uusia, joustavia mekanismeja. Maitoalalla olemme myös onnistuneet määrittelemään 68 artiklan uudelleen epäsuotuisassa asemassa olevien alueiden tukemiseksi.
Lopuksi tulemme maitoalaan, joka on tämän arvioinnin monimutkaisin kysymys. Koska se on niin monimutkainen, olisi mielestäni ollut parempi, että olisimme käsitelleet maitoon liittyvien kysymyksien kokonaisuutta vaihtoehtoineen ja täydentävine toimenpiteineen monitahoisessa mietinnössä sitten, kun kiintiöt lakkautetaan vuonna 2010 tai 2011. Maitorahasto on kuitenkin varsin suuri ja tarjoaa lisätukea maidontuottajille etenkin epäsuotuisilla alueilla. Maidontuottajien hyväksi tehtävien investointien lisäämistä ilman sitovia EU:n laajuisia kiintiöitä ei pidä väheksyä, sillä se vähentäisi yritysten ostopaineita.
Lopuksi haluan kiittää työntekijöitäni siitä, että he onnistuivat saattamaan tämän paketin päätökseen Ranskan puheenjohtajuuskauden aikana ennen kuin aktiivinen jäsenyyteni Euroopan parlamentissa päättyy.
(Suosionosoituksia)
Stéphane Le Foll
PSE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa komission jäsen, arvoisa ministeri, arvoisa esittelijä Capoulas Santos, minäkin haluan käyttää puheenvuoron, vaikka kaksi minuuttia näin tärkeästä mietinnöstä ei ole paljon, kuten Lutz Goepel totesi.
Se, mitä haluan sanoa, on varsin yksinkertaista. Haluan ensinnäkin puolustaa esittelijä Capoulas Santosin tänään ehdottaman mietinnön tasapainoa. Yhteinen maatalouspolitiikka oli tarpeen saattaa ajan tasalle, mihin terveystarkastuksella pyrittiin, mutta samalla oli yhtä tarpeen säilyttää unionin tasolla tämän politiikan yhtenäisyys siten, että se on edelleen politiikka, jolla asetetaan maatalouden tavoitteet koko Euroopassa. Juuri tätä tasapainoa aion nyt puolustaa neljän esimerkin avulla.
Ensimmäinen esimerkki ovat keskustelua herättäneet maitokiintiöt, ja voin vilpittömästi sanoa, että mietinnössä otettu kanta on mielestäni oikea. Meidän on edelleen oltava varovaisia tämän kysymyksen suhteen. Ne, jotka haluavat lisätä nopeasti tuotantomääriä ja päästä eroon markkinoihin perustuvista mekanismeista, ottavat huomattavan riskin, sillä tämä saattaa aiheuttaa maidon hinnan alenemista ja edellyttää erittäin vaivalloista rakenneuudistustyötä.
Tukien irrottaminen tuotannosta: myös tässä olemme saaneet aikaan mielestäni tasapainoisen kannan. Tukien täydellinen irrottaminen vaarantaa monia tuotantoaloja. Meidän on suojeltava Euroopan eri tuotantolajeja: lampaiden, karjan ja vuohien tuotantoa sekä pienimuotoista vihannesten tuotantoa.
Sääntelymekanismien osalta voimme kyllä edetä vakuutuksen suuntaan, mutta meidän on myös säilytettävä ennaltaehkäisyn ja sääntelyn mahdollistavia julkisia mekanismeja; tätä mietinnössä ehdotetaan, ja se on mielestäni hyvin tärkeää.
Lopuksi haluan sanoa tuen yleisestä kehityksestä ja siitä, miten asiassa toimimme, että tukien mukauttamisella ja 68 artiklan rajoittamisella on otettu tärkeitä askelia. Ne merkitsevät oikeansuuntaista siirtymää ehdollisuutta kohti, jotta varmistetaan, että maataloutemme yleinen tuotantomalli muuttuu kestävämmäksi. Meidän on muistettava säilyttää toimintamalli, joka perustuu yksilöihin tai ryhmiin ja jossa otetaan huomioon niin taloudelliset, ekologiset kuin sosiaaliset tavoitteet.
Niels Busk
ALDE-ryhmän puolesta. - (DA) Arvoisa puhemies, terveystarkastusta markkinoitiin yksinkertaistamista tarjoavana ja byrokratiaa poistavana keinona. Nämä olivat tärkeimmät otsikot aloittaessamme keskustelumme. Samoin väitettiin, että valmistelisimme EU:n maataloutta vapaakaupan lisääntymiseen - erityisesti vuoden 2013 jälkeistä uutta kautta ajatellen, kun nykyinen sopimuskausi päättyy. Samalla Euroopan unionille oli hyvin tärkeää, että kannamme oman osamme laadukkaiden elintarvikkeiden tuottamista koskevasta vastuusta - ei vain eurooppalaisille kuluttajille vaan koko maailmalle ja etenkin sille kasvavalle osalle maailman väestöstä, joka vaatii elintarvikkeita.
Maitoala oli ala, jolla aioimme testata, oliko Eurooppa valmis lisääntyneen tuotannon vaatimuksiin. Tässä mielessä on mielestäni pettymys osallistua keskusteluun siitä, pitäisikö meidän aloittaa niin sanottu "pehmeä lasku" ja antaa sitä haluaville maidontuottajille mahdollisuus lisätä maidontuotantoaan. Minusta tämä on merkki siitä, että me Euroopassa emme ole kovin valmiita siihen muutokseen, jota tulevaisuus ja etenkin vuoden 2013 jälkeinen aika edellyttävät.
Yksinkertaistamisesta ja byrokratian vähentämisestä - joilla on tarkoitus helpottaa viljelijöiden elämää - on sanottava, ettei ole kovin helppoa löytää monia selviä esimerkkejä siitä, että olemme yksinkertaistaneet tilannetta tai vähentäneet byrokratiaa. Täydentävien ehtojen suhteen on tällä hetkellä suuria eroja jäsenvaltioiden välillä, ja koko niihin liittyvä ongelma on ala, jolla meidän on mielestäni saatava aikaan selvä parannus. Tärkeintä on, että tällä maatalouspolitiikan tarkistuksella olisi mielestäni annettava paljon selvempi kuva siitä, mihin suuntaan me haluamme maatalouden kehittyvän sopimuskauden päättyessä vuonna 2013.
Maaseutupolitiikka on myönteinen elementti, ja tässä on luonnollisesti tärkeää, että mukautetut varat pysyvät maaseudulla, jotta niitä voidaan todella hyödyntää siellä. Mielestäni olisi ollut parempi - ja luulen, että myös Euroopan maatalous olisi hyötynyt siitä - jos parlamentti olisi noudattanut tiukemmin komission jo hyvän aikaa sitten tekemää ehdotusta.
Janusz Wojciechowski
UEN-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, kaksi veljestä saivat vanhemmiltaan pussin makeisia. "Jaetaan ne oikeudenmukaisesti", ehdotti vanhempi veli, ja nuorempi vastasi: "Jaetaan ne mieluummin tasan". Tämä tarina kuvaa vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden suhdetta maatalouden suhteen. Vanhat jäsenvaltiot saavat enemmän, ja uudet monta kertaa vähemmän.
Me ymmärrämme, että tämä on siirtymäkausi, mutta miksi tämän tilanteen pitäisi jatkua vuoden 2013 jälkeen? Miksi uusien jäsenvaltioiden pitäisi saada edelleen suhteellisesti kaksi tai kolme kertaa vähemmän kuin vanhojen jäsenvaltioiden? Saamme jatkuvasti kuulla, että tämä on oikeudenmukaista ja että tähän on historialliset syynsä. Me emme kuitenkaan halua oikeudenmukaisuutta, vaan yhdenvertaisuutta. Eriarvoisuudelle oli jonkin verran perusteita tuotantotukijärjestelmässä, joka suosi niitä viljelijöitä, jotka tuottivat enemmän. Nyt, kun olemme siirtyneet pinta-alan mukaan maksettaviin tukiin, tälle syrjivälle kohtelulle ei kuitenkaan ole enää perusteita. Sen on loputtava vuoden 2013 jälkeen, eikä vanhoja ja uusia jäsenvaltioita saa enää erotella. Me uudet jäsenet haluamme myös olla vanhoja!
(Suosionosoituksia)
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, näitä keskusteluja käydään epäsuotuisissa olosuhteissa. Jos irlantilaiset olisivat äänestäneet järkevästi, meillä olisi sananvaltaa maataloutta ja sen rahoitusta koskevissa kysymyksissä 1. tammikuuta 2009 lähtien.
Nyt käymme keskusteluja yhä vanhassa järjestelmässä, vaikka neuvoston puheenjohtaja Michel Barnier on suostunut siihen, että me saamme osallistua. Tämä on ystävällinen tarjous, mutta jää vain hurskaaksi toiveeksi, koska asiat ovat niin kuin ovat. Tämä käy ilmi myös komission asiakirjaluonnoksista. Ensimmäisessä luonnoksessa, jota Lutz Goepel esittelijänä työsti - hän mainitsi luvut hetki sitten - ehdotettiin merkittävää tukien vähentämistä: 10, 25, 45. Me parlamentissa hyväksyimme nämä luvut, ja lisäsimme tähän työvoimakulut, joista on maksettava sosiaaliturvamaksut. Tämä olisi merkinnyt uudelleenjakoa, joka olisi toiminut esimerkkinä vuoden 2013 uudistuksille.
Pelkäämme nyt, että vuonna 2013 edessämme on lineaarinen vähentäminen. Komission nyt mainitsemista luvuista on sanottava, että vuoresta on tullut hiiri. Tämä ehdotus on parhaimmillaankin haalea, eikä sillä ole mitään tekemistä esittämänne oikean diagnoosin kanssa, johon sinänsä yhdyn. Kertasitte hetki sitten avainseikat: vesi, ilmasto, geneettinen monimuotoisuus, uusiutuvat energialähteet ja maidontuotanto. Kaikkia näitä aloja on käsiteltävä, mutta ehdottamanne toimet ovat suorastaan naurettavia.
Puhun lyhyesti maitoalasta. Tiedätte, mikä tilanne maitoalalla on. Maidon ylituotannon vuoksi hinnat ovat pudonneet katastrofaaliselle tasolle. Te ehdotatte asioiden vauhdittamista ja tuotantomahdollisuuksien lisäämistä. Markkinatalous tarkoittaa kuitenkin tuotannon mukauttamista kysyntään. Teidän ehdotuksenne olisi suurin piirtein sama kuin jos autoteollisuus lyhentäisi joululomia tai peruuttaisi ne ja ottaisi käyttöön ylimääräisen työvuoron kasvattaakseen myymättömien autojen ylijäämää. Tämä lähestymistapa on väärä, ja yhdyn siihen, mitä Lutz Goepel aiemmin sanoi, nimittäin että olisi järkevää olla sääntelemättä maidontuotantoa nyt terveystarkastuksen yhteydessä ja tehdä se sen sijaan sitten, kun vihdoin saamme markkina-analyysit, joita meille on luvattu kauan mutta ei toistaiseksi toimitettu, jotta pääsemme maitoalalla järkevään tulokseen, joka vastaa markkinoiden tarpeita ja viljelijöiden vaatimuksia.
Vincenzo Aita
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, uskon, että tämän päivän keskustelu ja sitä seuraava äänestys ovat merkittävä vaihe yhteisön maatalouspolitiikassa.
Katson, että viime vuosien ja etenkin kahden viime vuoden tapahtumien vuoksi Euroopassa tarvitaan yhä vahvempaa yhteistä maatalouspolitiikkaa (YMP). Sen sijaan olemme tällä pitkäaikaisella työllä ja esittelijä Capoulas Santosin tekemällä työllä puuttuneet joihinkin kysymyksiin, mutta olemme tehneet sen vanhan järjestelmän puitteissa. Kahden viime vuoden aikana Euroopan kannalta keskeisiksi ovat muodostuneet seuraavat kaksi seikkaa, joita haluan korostaa. Aloitimme vuonna 2003 suoritetulla YMP:n terveystarkastuksella.
Eräiden tietojen pitäisi pysäyttää meidät miettimään, etenemmekö työssämme oikeaan suuntaan, vaikka asiassa on tehty kuluneiden puolentoista vuoden aikana erinomaista työtä. Olemme menettäneet valtavan määrän työpaikkoja, Eurostatin vuoteen 2005 asti ulottuvien tietojen mukaan - eli emme tiedä mitä on tapahtunut vuosina 2007 ja 2008 - lähes kaksi miljoonaa työpaikkaa tältä vakaalta ja kausiluonteiselta alalta, jolle ovat tyypillisiä perheyritykset. Vuosien 2003 ja 2005 välisenä aikana menetimme - jälleen Eurostatin tietojen mukaan - 611 000 tilaa. Tällaisina talouskriisin aikoina käy joskus niin, että jäsenvaltiot toimivat tarmokkaasti pankkien ja teollisuuden pelastamiseksi, mutta missään maassa ei keskustella maatalouden tilasta, koska yhteisön politiikan ja YMP:n odotetaan pitävän huolta kaikesta.
Toteuttamamme toimet ovat nähdäkseni vastoin viljelijöiden todellisia tarpeita ja niitä toimia, joita he todellisuudessa vaativat: nimittäin sitä, että näitä yrityksiä autetaan irrottautumaan niiden alisteisesta suhteesta jalostus- ja markkinointiteollisuuteen, sillä toinen tarkoittamani tosiseikka - päätän puheenvuoroni aivan pian - on se, että maatalousyritykset ovat menettäneet kahden tai kolmen viime vuoden aikana tulo-osuuksia markkinointiteollisuuden muutoksen hyväksi.
Nämä ovat ne kysymykset, joihin meidän olisi pitänyt puuttua, ja tässä suhteessa arvosana sille, mistä ylihuomenna äänestämme, on varsin kielteinen.
Witold Tomczak
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, perhetilojen ja uusien jäsenvaltioiden taloudellinen syrjintä ovat kaksi yhteisen maatalouspolitiikan perusmekanismia, jotka heikentävät EU:ta ja ovat vastoin sen tärkeimpiä tavoitteita. Ehdotetuilla muutoksilla ei päästä eroon näistä mekanismeista. Miten me voimme uudistaa Euroopan maatalouden oikeudenmukaisesti, jos jätämme huomiotta 95 prosenttia kaikista tiloista? Nämä 95 prosenttia ovat alle 50 hehtaarin suuruisia perhetiloja. Ne saavat kuitenkin vain rippeet EU:n maataloustukipotista. Rikkaimmat viljelijät, jotka muodostavat vain yhden prosentin kaikista viljelijöistä, saavat yli 9 miljardia euroa, eli enemmän kuin 90 prosenttia kaikista tiloista. Tämä politiikka vahingoittaa perhetiloja, jotka ovat Euroopan maatalouden selkäranka. Nykyinen ja ehdotettu maatalouspolitiikka johtavat maaseudun väestökadon jatkumiseen, ympäristön tilan huonontumiseen sekä alueiden, valtioiden ja koko EU:n elintarviketurvan menettämiseen.
Peter Baco
- (SK) Komission ehdotukset yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) terveydentilan seuraamiseksi laadittiin varsin erilaisissa oloissa kuin ne, joissa olemme tänään. Tänään meidän on kiinnitettävä enemmän huomiota erityisesti maatalousmarkkinoiden lisääntyvän ailahtelevaisuuden vakauttamiseen, hintojen nopeampaan mukauttamiseen maailmanmarkkinahintoihin, maatalouden korvaamattoman yhteiskunnallisen tehtävän painottamiseen, YMP:n järjestelmien vahvistamiseen ja ennen kaikkea uusien jäsenvaltioiden syrjityn maatalouden potentiaalin parempaan hyödyntämiseen.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan tekemillä tarkistuksilla on valitettavasti korjattu komission riittämätöntä vastausta tämän päivän akuutteihin tarpeisiin vain osittain. Komissio on esimerkiksi ajanut läpi tukien asteittaisen mukauttamisen toimeenpanon yrityksenä osoittaa EU:n kansalaisille, että se kykenee poistamaan maatalouden suuret tuet.
Tämä on vastoin lisääntyvää tarvetta tehostaa tuotantotekijöiden keskittymistä. On kuitenkin täysin absurdia olla hyväksymättä ehdotuksia, joiden mukaan tiloja ei käsiteltäisi maanomistajien omaisuutena vaan sellaisten pienten maanomistajien järkiperäisinä ja elinkelpoisina yhteenliittyminä, jotka eivät pystyisi kilpailemaan toistensa kanssa. Näin ollen kukin yksittäinen osuuden omistaja on hyväksyttävä yhtenä viljelijänä.
Tästä syystä kehotan neuvoston puheenjohtaja Michel Barnieria varaamaan neuvoston keskusteluissa aikaa tähän ongelmaan ehdotetulle ratkaisulle.
Neil Parish
(EN) Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä komission jäsen Mariann Fischer Boelia, neuvoston puheenjohtaja Michel Barnieria, esittelijä Luis Manuel Capoulas Santosia sekä Lutz Goepelia tekemästämme yhteistyöstä sekä kaikkia valiokunnan jäseniä heidän tekemästään kovasta työstä, sillä jäsenvaltioita on 27 kappaletta, ja vaikka mietinnössä ei olekaan aivan 27 erilaista kantaa, niitä on silti koko joukko, ja pääsimme valiokunnassa mielestäni järkevään kompromissiin. Kiitän myös komission jäsentä yhteistyöstä ja avusta sekä etenkin Michel Barnieria laajennetusta yhteistyöstä, melkein yhteispäätösmenettelystä.
Meidän on nyt siirryttävä eteenpäin ja hyväksyttävä mietintö sekä saatava aikaan kompromissi ja kanta, jonka avulla Euroopan viljelijät tietävät tarkalleen, mihin suuntaan he ovat menossa.
Elintarvikkeita on tarpeen tuottaa - näimme sen selvästi viime vuonna - ja meidän on vapautettava viljelijät byrokratiasta; tarvitsemme yksinkertaistamista. Viljelijöiden on myös tehtävä liiketaloudelliset päätökset itse. Näin ollen meidän on mentävä eteenpäin. Tarvitsemme kyllä hieman kriisinhallintaa, mutta emme saa palata interventioiden aikakauteen - on löydettävä oikea tasapaino.
Monet meistä lentävät ympäri Eurooppaa, ja laskeutuessamme pidämme pehmeistä laskuista. Myös maitokiintiöt tarvitsevat pehmeän laskun. Meidän on avattava markkinat. Komission jäsen sanoi, että viime vuonna maitotuotteille oli kysyntää ja että tänä vuonna sitä ei ole niin paljon - mutta ensi vuonna kysyntä saattaa jälleen olla suurta, ja me tarvitsemme joustavuutta siihen vastaamiseksi.
Maatalous ja maaseudun kehittäminen ovat yksi ja sama asia, ja meidän on varmistettava, että toimimme ilmastonmuutoksen ja vesivarojen hallinnan ratkaisemiseksi, että tutkimme biopolttoaineiden ja biokaasun mahdollisuuksia ja että todella vahvistamme Euroopan asemia. Emme saa palata taaksepäin, sillä meillä on WTO:n suhteen hyvät asemat. Meidän on mentävä eteenpäin ja todella uudistettava maatalouspolitiikka.
Brian Simpson
(EN) Arvoisa puhemies, aivan ensiksi minäkin kiitän esittelijää hänen ankarasta työstään tämän arkaluontoisen aiheen parissa.
Hänen suurista ponnistuksistaan huolimatta pelkään pahoin, että minä ja kansallinen valtuuskuntani emme voi kannattaa tätä mietintöä. Katson, että YMP:tä on uudistettava radikaalisti. Sen on siirryttävä vanhoista suorista tuista markkinasuuntautuneeseen järjestelmään, jossa pidetään arvossa maaseudun kestävyyttä ja ympäristöä ja annetaan tunnustusta tehokkaalle viljelylle sen sijaan, että tuettaisiin tehotonta viljelyä. Vaikka tämä mietintö ei sinänsä ole mikään tärkeä uudistusasiakirja, sillä määritellään vuoden 2013 toteutettavien uudistusten yleissävy. Tästä syystä olen pettynyt maatalousvaliokunnan äänestyksen tulokseen, jolla - niin minusta näyttää - valiokunta on jälleen kerran kääntänyt selkänsä tämän uskottavuutensa menettäneen järjestelmän perinpohjaiselle uudistamiselle.
Korostan etenkin tukien pakollista mukauttamista. En voi tukea kantaa, jonka mukaan maaseudun kehittämiseen myönnettäviä varoja vähennetään ja jäsenvaltioilta poistetaan velvollisuus osallistua uuden mukauttamisen rahoittamiseen. En voi myöskään yhtyä valiokunnan näkemykseen siitä, että meidän olisi peräydyttävä tukien täydellisestä tuotantomääristä irrottamisesta, mutta eniten pelkään komission puolesta. Arvoisa komission jäsen, teidän kantanne tukien pakollisesta mukauttamisesta on oikea. Teidän kantanne tukien irrottamisesta tuotantomääristä on oikea. Kerrankin meillä on komissio, joka todella haluaa uudistaa YMP:n, mutta sillä on vastassaan parlamentti, joka ei koskaan saa mitään aikaiseksi tässä asiassa ja joka katsoo, että edessämme olevat haasteet voidaan ratkaista pitämällä kiinni vanhasta uskottavuutensa menettäneestä järjestelmästä. Pysykää lujana, arvoisa komission jäsen, te olette oikeassa, ja epäilen, että parlamentti on valitettavasti väärässä.
Jan Mulder
(NL) Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, en ole kovin innoissani kaikista terveystarkastusehdotuksista. Jos minä olisin viljelijä ja olisin vuonna 2005 laskenut, mitä vuoteen 2013 asti on odotettavissa, voisin odottaa - koettakaa jaksaa - 8 prosentin vähennystä tukien mukauttamisen vuoksi, 10 prosentin vähennystä kansallisen varannon vuoksi sekä 9 prosentin vähennystä korkeiden bonusten pienentämisen vuoksi, eli yhteensä 27 prosentin vähennystä. Miten keskivertoviljelijä voisi tulevaisuudessa luottaa siihen, että EU:n hallinto pitää lupauksensa? Kathalijna Maria Buitenweg piti tätä 27 prosenttia vähäpätöisenä, mutta minusta se on melkoinen osa siitä, mitä luvattiin. Näin ollen vastustan myös tätä mukauttamista, ja minusta olisi parempi, että näitä kokonaisbonuksia pienennettäisiin paljon vähemmän.
Kansallisen varannon osalta katson, että meidän olisi tartuttava tarjolla olevaan tilaisuuteen ja luotava mahdollisimman pian koko Eurooppaan vakuutusjärjestelmä, joka antaisi suojaa eläin- ja kasvitauteja vastaan. Koska kansalaiset matkustavat nykyisin paljon, Eurooppaan leviää ennemmin tai myöhemmin uusi tarttuva eläintauti, eikä budjeteissamme ole varauduttu tähän. Jos näin taas tapahtuu, en tiedä, mistä komissio ottaisi tarvittavat varat. Tässä vakuutusjärjestelmä olisi avuksi.
Maitokiintiöistä voimme vain todeta, että yhä useammat markkinat kehittyvät kansainvälisesti. Mielestäni ei olisi hyväksi Euroopalle, jos sanoisimme vaikkapa yhdysvaltalaisille tai brasilialaisille, että markkinat ovat heidän, jos he niitä haluavat. Meidänkin olisi osallistuttava niihin, ja tästä syystä maitokiintiöiden pehmeä lasku on tarpeen.
Voisimme toteuttaa kolme toimenpidettä: ylimääräisen tuotantomaksun pienentäminen, kiintiöiden asteittainen lisääminen ja vajaaksi jääneiden tuotantokiintiöiden jakaminen vuosittain niille tuottajille, jotka ovat täyttäneet tai jopa ylittäneet tuotantokiintiönsä.
Gintaras Didžiokas
(LT) Haluan ensinnäkin kiittää kaikkia, jotka ovat työskennelleet ankarasti tämän monitahoisen ja mielestäni vuoden tärkeimmän lainsäädäntöhankkeen parissa, ja etenkin esittelijä Capoulas Santosia. Minulla on vain vähän aikaa, joten voin käsitellä vain pintapuolisesti tärkeimpiä kotimaani maanviljelijöitä koskettavia kysymyksiä.
Ensinnäkin suorien tukien tasaus 13 vuoden jälkeen. Tämä on hyvin tärkeä asia, ja jos puhumme solidaarisuudesta, reilusta kilpailusta ja yhtenäismarkkinoista, meidän on myös toimittava vastaavalla tavalla. Meidän on varmistettava, että tuet jaetaan oikein.
Toinen erittäin tärkeä seikka on tarve poistaa viljelyalaa koskevat rajoitukset 30. kesäkuuta 2003 asetetun ehdon mukaisesti. Jos puhumme elintarvikepulasta, maailman nälänhädästä ja myös biopolttoaineista, meidän on sallittava viljelijöiden hyödyntää nykyisten resurssien tarjoamia mahdollisuuksia.
Mikä tärkeintä, meidän on suojeltava Euroopan unionin yhteisen maatalouspolitiikan rahoitusta ja estettävä maatalousbudjetin hajauttaminen kaikenlaisten epämääräisten ideoiden hyväksi.
Alyn Smith
(EN) Arvoisa puhemies, onnittelen ja kiitän kaikkia kollegoja siitä, että olemme tänään päässeet onnistuneeseen lopputulokseen. Yhdyn kuitenkin muiden jäsenten pettymykseen siitä, että olisimme voineet mennä hieman pidemmälle ja olla hieman kunnianhimoisempia, mutta on muistettava, että terveystarkastuksen oli määrä ollakin vain terveystarkastus: perusteellinen uudistus tulee myöhemmin, ja nyt meidän on keskityttävä juuri tähän.
Valmistauduttaessa vuoteen 2013 on ehdottomasti paljon tekemistä, sillä kukaan ei ole erityisen tyytyväinen yhteiseen maatalouspolitiikkaamme, mikä on tyypillistä kaikille hyville kompromisseille. Yhdynkin Neil Parishin ja myös Markus Pieperin huomioihin siitä, että meidän on tarkasteltava tulevaisuutta ja sitä, mitä yhteisellä maatalouspolitiikalla on tarkoitus saavuttaa. Tämän keskustelun yhteydessä on otettava esiin erityisesti rakennerahastojen uudistus, sillä YMP on nykyisellään liian monitahoinen ja mutkikas ja sille on vaikea saada kansalaisten tukea, kun taas rakennerahastot olisivat paljon halvempi ja tehokkaampi tapa tuottaa kansalaisille ympäristötuotteita. Meidän on syytä muistaa, että YMP:ssä on kyse suoran tuen antamisesta laadukkaiden paikallisten elintarvikkeiden tuottajille. Jos muistamme tämän, emme voi mennä pahasti harhaan. Tämä on pääpalkinto, ja tänään otamme askelen sitä kohti.
Ilda Figueiredo
(PT) Osallistumme hieman huolestuneina tähän keskusteluun yhteiseen maatalouspolitiikkaan (YMP) tehtävistä lisämuutoksista, sillä niillä pyritään lähinnä lisäämään markkinoiden vapauttamista ja alistamista kansainvälisille markkinoille ottamatta huomioon sitä, että maatalous on strateginen ala ja että elintarviketurva ja elintarvikeriippumattomuus ovat keskeisiä seikkoja varmistettaessa laadukkaiden elintarvikkeiden saanti maidemme kansalaisille.
Myös sitä sosiaalista välinpitämättömyyttä, jolla tätä koko uudistusta toteutetaan ottamatta huomioon nykyistä vakavaa työttömyystilannetta, on mahdotonta hyväksyä. Tämä uhkaa tuhota loputkin perheyrityspohjaisesta maataloudesta, ja pienviljelijöiden tuen vähentäminen, ilmoitettu maidon kiintiöjärjestelmän lakkauttaminen, YMP:n uudelleenkansallistaminen ja jatkuvat epäoikeudenmukaisuudet tuen jakamisessa ovat tässä yhteydessä erityisen vakavia seikkoja.
Tästä syystä me pidämme kiinni jättämistämme tarkistuksista, joilla taataan tuki tuottaville viljelijöille, torjutaan hintojen vaihtelun aiheuttamaa epävakautta tuotantoaloilla ja estetään maaseudun taantuminen sekä monien seutujen autioituminen.
Georgios Georgiou
(EL) Arvoisa puhemies, olemme kiitollisia Luis Manuel Capoulas Santosille sekä kaikille muille, jotka ovat osallistuneet tämän erinomaisen mietinnön laatimiseen.
Ne Kreikan maaseutualueet, joilla tupakanviljelijät asuvat, ovat Kreikan köyhimpiä; pelkäänpä, että ne ovat absoluuttisesti mitattuna myös koko Euroopan köyhimpiä. Näillä alueilla asuvilla ihmisillä ei ole muuta työtä kuin tupakanviljely, eivätkä he pyydä muuta kuin että tupakan markkinajärjestelyä jatketaan ainakin vuoteen 2013 asti. He pyytävät myös, että vuoden 2004 vääryys oikaistaan ja 50 prosentin tupakkatukea jatketaan ensimmäisestä pilarista heidän tulojensa tukemiseksi, mutta vasta vuodesta 2010, mikäli tämä on ylipäätään mahdollista. Tämä on pikemmin humanitaarinen kuin teknisluonteinen pyyntö.
Jim Allister
(EN) Arvoisa puhemies, käytettävissä olevassa ajassa keskityn maitoalaan, sillä - kuten komission jäsen viimeviikkoisen tapaamisemme perusteella tietää - se on vaalipiirissäni vaikeuksissa hintojen romahduksen vuoksi. Hintojen lasku vahvistaa näkemystäni siitä, että maitokiintiöiden lakkauttaminen on ennenaikaista ja harkitsematonta eikä auta vakauttamaan markkinoita.
Samoin käytettävissä olevien markkinoiden ohjausvälineiden vähentäminen vaikuttaa minusta tarpeettomalta ja typerältä markkinoiden nykyisen epävakauden valossa. Jos näille markkinoille halutaan luoda tukeva pohja - ja säilyttää se - tarvitaan mielekkäitä markkinoiden ohjausmahdollisuuksia. Ilman niitä maitoalaa odottaa kaikkea muuta kuin pehmeä lasku.
Näin ollen pahoittelen sitä, että kun eräät jäsenvaltiot osoittavat joustavuutta - Ranska siirtää käyttämättä jääneitä varoja lammasalalle ja Saksa puhuu maitorahastosta - komissio haluaa sitoa kätensä ja kaventaa toimintavaraansa luopumalla tarpeettomasti markkinoiden ohjausvälineistä.
Agnes Schierhuber
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiitän aluksi lainsäädäntöehdotuksen esittelijää sekä valiokunta-aloitteisen mietinnön esittelijää. Vuosien 2003 ja 2004 uudistukset olivat tärkeitä vaiheita yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistamisessa. YMP:n perusteellinen tarkastelu ei ole itsessään mullistava uudistus vaan lähinnä uusi tärkeä askel uudenaikaisen, monimuotoisen ja kilpailukykyisen yhteisen maatalouspolitiikan takaamiseksi. Prioriteettien suhteen mikään ei ole muuttunut. Päätavoitteena on elintarviketuotanto, sen jälkeen tulevat rehun ja energian tuotanto.
Maidontuotannon merkityksestä erityisesti vuoristoalueilla, joilla laiduntalous on usein ainoa vaihtoehto, on jo keskusteltu. Tässä tapauksessa suojelemme ympäristön lisäksi myös työpaikkoja, mikä on mielestäni yhtä tärkeää. Vuoden 2015 jälkeiseen pehmeään laskuun valmistautuminen on mielestäni tärkeä seikka. Tällä hetkellä vastustan maitokiintiöiden yleistä lisäämistä. Meidän olisi mielestäni oltava varovaisia aikana, jolloin maitoalalla vallitsee suuri ylituotanto. Ne, jotka viittaavat elintarvikkeiden hintoihin perusteena kiintiöiden lisäämiselle, eivät ymmärrä, että maitotilalliset saavat alle 30 prosenttia myyntihinnasta, vaikka myyntihinta valintamyymälöissä - myös omassa kotijäsenvaltiossani - on tällä hetkellä sama kuin 25 vuotta sitten.
On tärkeää, että toisen pilarin vakauttaminen ei rapauta ensimmäistä. Olemme tyytyväisiä 68 artiklan uudelleenarviointiin jäsenvaltioiden itsenäisen päätöksenteon ansiosta. Olen myös tyytyväinen siihen, että maitorahastosta on päästy sopimukseen vuoristoalueiden ja epäsuotuisten alueiden tuotanto mukaan lukien.
Lopuksi totean, että toivon neuvoston ja komission saavan lähipäivinä aikaan kompromissin. Olen varma, että yhteistä maatalouspolitiikkaa kehitetään edelleen, jotta EU:n kaikilla alueilla on monimuotoista ja kestävää maataloustuotantoa myös tulevaisuudessa.
Rosa Miguélez Ramos
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kannatamme tämän "terveystarkastuksen" tavoitteita, mutta emme kaikkia ehdotettuja toimia.
Uusien ilmasto-, rahoitus-, terveys- ja muiden riskien muodostamat uhat osoittavat, että yhteinen maatalouspolitiikka ei suinkaan ole vanhentunut, vaan sitä tarvitaan ja sillä on keskeinen rooli maailmanlaajuisessa elintarviketurvassa ja maaseutuyhteisöjemme säilyttämisessä.
Vuoden 1992 MacSharry-uudistuksen aikoihin uskoimme naiivisti, että elintarvikeomavaraisuus oli lopullisesti varmistettu ja että markkinat panisivat kaikki omille paikoilleen. Olemme kuitenkin tajunneet, että yhä globaalimmat markkinat eivät vastaa unelmaa jatkuvasta maataloustuotannosta turvallisine ja kohtuuhintaisine elintarvikkeineen koko Euroopassa.
Raaka-aineiden hintojen nousu - nyt hinnat ovat jälleen laskussa - oli meille terveellinen opetus, sillä siihen liittyi rehun ja lannoitteiden tuotantokustannusten nousu, ja se on vetänyt monet alat, kuten lammas- ja naudanliha-alan, syvään kriisiin.
Arvoisa komission jäsen, nämä heilahtelut todennäköisesti jatkuvat. Haluan painottaa erityisesti lammas- ja maitoaloja. Lammasala on taantumassa. Se tarvitsee yhteisön tukea, kuten parlamentti viime kesäkuussa vaati, eikä 68 artikla riitä.
Maitoalalla pehmeä lasku edellyttää siirtymäkautta, jotta ala voi sopeutua ja mukautua ilman sitä jäykkyyttä, jota kiintiöiden niukkuus nykyisin aiheuttaa. Lisäksi, arvoisa komission jäsen, tilanne ei ole samanlainen tai sama kaikissa jäsenvaltioissa.
Donato Tommaso Veraldi
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluan kiittää esittelijää hänen tekemästään erinomaisesta, myönteisestä ja älykkäästä työstä. Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) terveydentila on itse asiassa hyvin tärkeä aihe, koska tällä politiikalla pyritään parantamaan Euroopan maatalousalan kilpailukykyä.
Mielestäni on aiheellista korostaa kahta seikkaa: maitokiintiöiden lisäämistä, jolla mahdollistetaan suurempi kasvu niissä maissa, joiden tuotantokiintiöt ovat alijäämäisiä tai joiden kansalliset kiintiöt ylittyvät, sekä tupakanviljelyn tuotantoon sidotun tuen jatkamista vuoteen 2012.
Huolimatta vuoden 2004 sopimuksen tarkistamiseen kohdistuvasta vastustuksesta, joka johtuu siitä, että monet maat pitävät tupakan tukemista moraalisesti kestämättömänä sen kansanterveydellisten vaikutusten vuoksi, huomautan, että Euroopan raakatupakan tuotanto muodostaa vain 4 prosenttia koko maailman tuotannosta ja että Euroopan unioni on maailman suurin raakatupakan tuoja EU:n ulkopuolisista maista ja se kattaa tällä tuonnilla yli 70 prosenttia omasta tarpeestaan.
Näin ollen katson, että meidän velvollisuutenamme on löytää oikeudenmukainen ratkaisu, jolla vältetään uudet kielteiset vaikutukset talouteen ja työllisyyteen sekä suurimittainen tupakanviljelystä luopuminen.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Arvoisa puhemies, yksi yhteisen maatalouspolitiikan tärkeimmistä tehtävistä on ollut ja on edelleen yksittäisten Euroopan unionin valtioiden maataloustuotannon omavaraisuuden varmistaminen. Lukiessani arvion päätelmiä huomaan, että siinä ehdotetut muutokset sisältävät useimmat niistä mekanismeista, joilla on tarkoitus parantaa yksittäisten markkinoiden tuotantotilannetta. Tämä on hyvä asia. Olen kuitenkin huolissani siitä, että toimintatavan yleisestä muuttamisesta kaikkien EU:n valtioiden tukien mukauttamiseksi samalle tasolle ei ole päästy yksimielisyyteen, sillä tämä edistäisi tervettä kilpailua yhteisössä ja se ulkopuolella.
Arvio on vahvistanut, että niin sanotuissa vanhoissa EU:n jäsenvaltioissa vallitsee maatalouden suhteen yhä protektionistisia asenteita äskettäin liittyneitä jäsenvaltioita kohtaan. Se, että olen jo toinen puhuja, joka mainitsee tämän seikan, on osoitus ongelman vakavuudesta sekä komission jatkuvasta piittaamattomuudesta sitä kohtaan. On hyvin merkittävää, että myös parlamentti on huomannut maitokiintiöiden alkuperäisen jaon epäoikeudenmukaisuuden. On hyvä, että yritämme nyt, vaikkakin varovasti, ratkaista tämän ongelman.
Marie-Hélène Aubert
- (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Barnier, kolmen viime päivän aikana on vietetty Euroopan kehityspäiviä, joilla viitattiin useaan otteeseen köyhimpiä maita pahasti koettelevaan elintarvikekriisiin. Kaikissa puheissa painotettiin sitä, että kehitysmaiden on kehitettävä omaa maatalouttaan hyödyntämällä maataan ja luonnonvarojaan parhaalla mahdollisella tavalla.
Sivumennen sanoen, tuntuivat naurettavalta ja samalla pöyristyttävältä kuunnella niiden tahojen runollisia pohdintoja, jotka eilen ja tänäänkin vaativat valtioiden puuttumisen ja julkisen rahoituksen vähentämistä, täysimittaista markkinoiden vapauttamista, yksityistämistä ja maatalouden palauttamista lähes esihistorialliseksi toiminnaksi ja jotka nyt tekivät täyskäännöksen ja kannattivat valtavia julkisia investointeja maataloustuotantoon ja elintarvikeriippumattomuuteen.
Kehitysmaiden maatalouden tulevaisuus liittyy suorasti tämänpäiväiseen keskusteluumme. Valitettavasti en usko, että tässä yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) terveystarkastuksessa, joka aloitettiin ennen elintarvikemellakoiden ja markkinoiden tuhoisien häiriöiden huipentumista, otetaan huomioon eteläisten valtioiden viljelijäyhteisön tilannetta tai tehdään loppuun asti vietyjä päätelmiä käsissämme olevista ekologisista, sosiaalisista, taloudellisista ja rahoituksellisista kriiseistä.
Näin ollen olen hyvin pahoillani siitä, että pohjoisten ja eteläisten valtioiden maatalouden välinen luja suhde saa osakseen niin vähän huomiota sekä komission ehdotuksissa että parlamentin mietinnössä, ja luvattujen 1 miljardin euron asettaminen kyseenalaiseksi osoittaa, että tehtävää on vielä paljon.
Sylwester Chruszcz
(PL) Arvoisa puhemies, puolalaisia ja Euroopan unioniin liittyneiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden viljelijöitä on kohdeltu toisen luokan kansalaisina muun muassa tukien ja maitokiintiöiden suhteen. Nyt on nähtävissä voimistuva suuntaus tämän syrjinnän ja epäyhtenäisen kohtelun säilyttämiseksi vuoden 2013 jälkeen. On syytä muistaa, että suuri osa itäisen EU:n tiloista on perhetiloja. Brysselissä ja Strasbourgissa tehdyt päätökset vaikuttavat näihin perheisiin. Nämä viljelijät äänestivät EU:hun liittymisen puolesta, koska heille oli luvattu yhtenäinen kohtelu vuodesta 2013 alkaen. Onko meidän nyt kerrottava heille, että heitä on petetty?
Pyydän parlamentin jäseniä varmistamaan, että yhteinen maatalouspolitiikka on yhteistä muutenkin kuin nimensä puolesta. Toimiin, jotka saattavat vahingoittaa Puolan ja koko Euroopan maataloutta, liitetään yleviä tunteenilmauksia, ja tätä emme voi hyväksyä.
Solidaarisuus-ammattiliittoon kuuluvat viljelijät protestoivat tänään Brysselissä. He haluavat kiinnittää EU:n viranomaisten huomiota maidon- ja viljantuottajien vaikeaan tilanteeseen. Tuen heitä ja katson, että mielenosoitukset Brysselissä ovat paras todistus siitä, että maataloudessa kaikki ei ole hyvin. Vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden epäyhtenäisestä kohtelusta on vihdoin tehtävä loppu.
Esther Herranz García
(ES) Arvoisa puhemies, valtaosa viljelijöistä ja karjankasvattajista odottaa päätöksiä ja sopimuksia, joita maatalous- ja kalastusneuvosto tekee tämän päivän ja torstain välillä yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) terveystarkastuksesta. He odottavat niitä, koska kyseessä ei ole pelkkä tarkistus, vaan päätökset johtavat syvällisiin muutoksiin, kuten monien tilojen katoamiseen, jos Euroopan komission ehdotukset suorien tukien leikkaamisesta toteutuvat.
Tukien mukauttaminen on tämän parlamentin mietinnön keskeinen seikka, ja se saattaa olla yksi harvoista parlamentin kantaan sisältyvistä elementeistä, joilla on jotain vaikutusta EU:n maatalousministerien neuvotteluihin.
Vuosien ajan olemme vastustaneet kaunistelevasti nimetyn "mukauttamisen" lisäämistä, sillä jos maaseudun kehittämispolitiikalla ei ole riittävästi määrärahoja, se ei johdu siitä, että YMP:n budjetissa ei ole varoja, vaan siitä, että poliittinen tahto myöntää riittävät yhteisön määrärahat tälle tärkeälle pilarille puuttuu tyystin.
Haluammeko me vapauttaa markkinat? Totta kai haluamme, mutta samoin vaatimuksin ja ehdoin kaikille tuottajille niin unionin sisällä kuin sen ulkopuolella.
Tällä hetkellä Euroopan unioni leikkii monien viljelijöiden ja karjankasvattajien tulevaisuudella. Minun on erityisesti mainittava lammas-, naudanliha- ja tupakka-alojen kaltaiset herkät alat, joiden selviytyminen monilla tuotantoalueilla riippuu tästä terveystarkastuksesta.
Jotkin tuottajat, esimerkiksi lampaankasvattajat, eivät pyydä tukea. He haluavat vain mahdollisuuden vetäytyä markkinoilta arvokkaasti, sillä he ovat tehneet laskelmansa, ja ainoa keino selviytyä on vähentää tuotantomääriä. Tuotannosta luopuminen on siksi ainoa ulospääsykeino, jonka olemme monille tuottajille jättäneet, ja kolmansista maista tuleva tuonti ottaa epäilemättä heidän paikkansa, sillä kuluttajat eivät lakkaa kuluttamista eikä kuluttajien määrä lakkaa lisääntymästä nopeasti koko maailmassa.
Parlamentin olisi annettava varovainen lausunto, jota neuvoston on kuunneltava. Kiitän maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan puheenjohtajaa Neil Parishia hänen toiminnastaan sen varmistamiseksi, että parlamenttia kuunnellaan eikä jätetä huomiotta, kuten neuvosto ja komissio ovat niin räikeästi tähän asti tehneet.
Csaba Sándor Tabajdi
- (FR) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Barnier, arvoisa komission jäsen Fischer Boel, toivon, että esittelijä Capoulas Santosin erinomainen mietintö voi muodostaa vankan perustan neuvostossa Ranskan puheenjohtajuuskauden aikana saavutettavalle kompromissille ja että Euroopan parlamentti ja neuvosto saavat yhdessä komission kesytettyä.
Olen jo lainannut kirjailija Antoine Saint-Exupérya, ja tässä on kyse samasta asiasta kuin siinä, kun Pikku Prinssi kesytti ketun. Toivon, että onnistumme siinä huomenna. Interventiomekanismin täydellinen poistaminen on erittäin vaarallista Euroopalle ja Euroopan elintarviketurvalle.
Suurtilallisten rankaiseminen on erittäin vahingollista Euroopan kilpailukyvylle, ja karjankasvatuksen osalta on tärkeää auttaa tuottajia, joilla ei ole maata.
Anne Laperrouze
- (FR) Arvoisa puhemies, 2000-luvun alussa vahvistimme yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) rahoituskehyksen vuoteen 2013 asti. Viljelijät ovat tehneet investointeja tuolloin annettujen lukujen perusteella. Aiommeko me nyt, kauden puolivälissä, pienentää maksuja, joita heillä on oikeus odottaa? Tämä on epäreilua.
Vastustan tukien mukauttamista siinä muodossa kuin Euroopan komissio tai esittelijä Capoulas Santos mietinnössään sitä suosittelee. YMP:llä on tarkoitus tukea maataloutta ja rakenteellistaa maataloutta. Esimerkkinä voidaan mainita se, että karjankasvatus vähenee yleisesti, kun taas lampaiden tuonti kolmansista maista lisääntyy. Karjankasvattajat tarvitsevat YMP:tä, joka tukee heitä. Siksi uuhipalkkioita tarvitaan, samoin kuin ympäristöbonuksia laidunten säilyttämiseksi ja kansallisia varantoja erilaisten tautien, varsinkin bluetongue-taudin, esiintymisen aiheuttamien ongelmien ratkaisemiseksi.
Arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, viljelijät luottavat meihin!
Liam Aylward
(EN) Arvoisa puhemies, olen varma, että komission jäsen ja neuvoston puheenjohtaja odottavat minut vaativan parlamentin suurella enemmistöllä hyväksymän lammasmietinnön tärkeimpien suositusten toimeenpanoa.
Tukien mukauttamisen osalta vastustan 13 prosentin osuutta vuoteen 2012 mennessä, ja katson, ettei sen pitäisi olla pakollista, vaan kunkin jäsenvaltion olisi voitava päättää asiasta itse. Maitokiintiöitä haluaisin lisättävän 2 prosentilla ehdotetun 1 prosentin sijasta, ja niiden maiden, joilla on maidontuotantokapasiteettia, olisi annettava tuottaa sitä vuoden 2015 pehmeään laskuun asti.
Mutta, mikä tärkeintä, YMP:n viime uudistuksessa meille luvattiin yksinkertaistamista, ja byrokratia jos jokin tuskastuttaa viljelijöitä. Nykyisin on enemmän komissiota, jäsenvaltioiden maatalousministeriöitä ja viljelijöitä hallinnoivia paikallisviranomaisia edustavia virkamiehiä kuin kaduilla on rikollisuutta vastaan taistelevia poliiseja. Tämä on naurettavaa: viljelijät pitäisi jättää rauhaan ja antaa heidän viljellä ja tuottaa jatkuvasti kasvavan väestön tarvitsemia välttämättömiä elintarvikkeita.
Henkilökohtaisesti uskon, että kotimaassani ei järjestetä toista kansanäänestystä Lissabonin sopimuksesta ennen kuin tämä asia on ratkaistu.
Véronique Mathieu
- (FR) Arvoisa puhemies, mietintö, josta huomenna äänestämme, on vuoden kestäneen, yhteisen maatalouspolitiikan ja viljelijöiden tulevaisuutta koskevan työskentelyn ja neuvotteluprosessin tulos. Viime vuoden marraskuun 20. päivänä komission jäsen Fischer Boel esitti meille terveystarkastusta koskevat ehdotuksensa.
Nyt, Lutz Goepelin asian etenemistä koskevan mietinnön jälkeen, käsittelemme Luis Manuel Capoulas Santosin mietintöä komission ehdotuksesta. Molemmat kollegat ansaitsevat onnittelut erinomaisesta työstään. Euroopan parlamentin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta on onnistunut pysymään lujana komission alkuperäisten ehdotusten edessä, joita me pidimme aivan liian liberaaleina.
Aion pysyä valppaana maitoalan ja etenkin kiintiöiden lakkauttamista edeltävien toimenpiteiden suhteen. Ajattelen erityisesti vuoristoalueiden maidontuottajia, jotka eivät saa jäädä lapsipuolen asemaan tässä uudistuksessa, ja meidän on varmistettava, ettei heitä jätetä ulkopuolelle, sillä he tarvitsevat muita enemmän tukea.
En halua maalata heille pirua seinälle, mutta miten voidaan kuvitella, että Ranskan maitoala koottaisiin yhdeksi alueeksi? Tästä syystä kannatan vilpittömästi ehdotusta maitorahaston perustamisesta sekä ehdotusta arvioida vuodesta 2010 lähtien maitokiintiöiden lisäämistä markkinoiden kehityssuuntien perusteella.
Maatalousvaliokunnan laskelmat asteittaisesta mukauttamisesta ovat nähdäkseni oikeudenmukaiset, ja niiden avulla voisimme parantaa alueiden ja maaseudun kehitystä sekä suojella biologista monimuotoisuutta kestävällä tavalla.
Suhtaudun myönteisesti myös täydentävien ehtojen selventämiseen, sillä niiden täytäntöönpano on ollut tähän asti viljelijöille todellinen päänsärky.
Toivon myös, että säilytämme "tupakkarahaston", jonka avulla voimme säilyttää Euroopan pientilat sekä merkittävän työllistäjän alueella, jolla ei voida viljellä mitään muuta, sekä välttää tuontituotteita.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Barnier, olemme arvostaneet suuresti teidän tarmokasta panostanne näissä neuvotteluissa. Olette osoittanut suurta kärsivällisyyttä ja päättäväisyyttä ettekä ole kiirehtinyt asioita, päinvastoin. On ollut todellinen ilo työskennellä teidän kanssanne. Kanssamme tekemänne työ on ollut hyvin arvokasta. Tiedän, että voimme luottaa teihin.
Lily Jacobs
(NL) Arvoisa puhemies, 1960-luvulla alankomaalaisen puolueeni merkittävä jäsen Sicco Mansholt loi Euroopan maatalouspolitiikan, ja olemme ylpeitä siitä. Hänen visionaan oli varmistaa, että kaikille eurooppalaisille riittää turvallisia elintarvikkeita ja että viljelijät saavat kunnolliset tulot. Puolustan näitä tavoitteita nytkin koko sydämestäni. Monet asiat ovat kuitenkin 50 viime vuoden aikana muuttuneet. Nyt meillä on maailman väestön nopea kasvu, ilmastonmuutos, globalisaatio, epäreilu kauppa ja keinottelu elintarvikkeiden hinnoilla, josta äskettäinen elintarvikekriisi on hyvä esimerkki.
Terveystarkastusta koskevassa keskustelussa on kyse lähinnä resursseista, välineistä ja näppäristä poikkeuksista. Olen pahoillani siitä, että valmistauduttaessa vuoteen 2013 kokonaiskuva on hiipumassa taka-alalle. Nyt on aika saattaa maatalouspolitiikka järkevästi ajan tasalle niin, että pidetään kiinni Mansholtin tavoitteista mutta heitetään pois vanhentuneet osat, kuten vientituet ja tuotetuet. On korkea aika saada aikaan reilua kauppaa ja kiinnittää enemmän huomiota kestävyyteen, terveyteen ja edessämme olevien haasteiden innovatiivisiin ratkaisuihin. Olemme tämän velkaa muulle maailmalle, tuleville sukupolville ja eurooppalaisille veronmaksajille.
Kyösti Virrankoski
(FI) Arvoisa puhemies, EU:n perussopimuksessa maatalouspolitiikan päämääränä on kehittää maataloutta, turvata viljelijän tulotaso ja kohtuulliset kuluttajahinnat, vakauttaa markkinat ja varmistaa tarjonta.
Maatalouden terveystarkastus on ristiriidassa kaikkien muiden paitsi ensimmäisen kohdan kanssa, ja siksi se vaatisi oikeastaan perussopimuksen muuttamista. Viljelijöiden tukia leikataan vastoin aikaisempia lupauksia. Kuluttajahinnat voivat nousta. Interventio-ostojen rajoittaminen ja maitokiintiöiden poistaminen lisäisi markkinaheilahteluja. Viimekin vuonna käytimme yli 500 miljoonaa euroa maitoalan vientitukiin. Tuen irrottaminen tuotannosta vähentäisi tuotantoa samalla kun sen hyväksyttävyys hämärtyisi.
Erityisesti terveystarkastuksesta puuttuu solidaarisuus. Komission esityksessä ei heijastu lainkaan periaate, jonka mukaan kestävää maataloutta tulee voida harjoittaa myös luonnonolosuhteiltaan vaikeimmilla alueilla, vaikka Eurooppa-neuvosto on sen kolmesti vahvistanut. Perheviljelmä on liian heikko neuvotteluosapuoli monikansallisia elintarvikejättejä ja globaaleja markkinavoimia vastaan. Siksi maatalouspolitiikkaa tarvitaan.
Sergio Berlato
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, ensisijaisena tavoitteenamme on varmistaa, että Euroopan unionilla on yhteinen maatalouspolitiikka vuoden 2013 jälkeen. Tämä on mielestämme ehdottoman tärkeä asia jäsenvaltioiden maatalousalan ja yhteiskunnallis-taloudellisen rakenteen suojelemiseksi sekä siksi, että kolmannen vuosituhannen alussa on strategisesti entistäkin tärkeämpää taata Euroopan elintarviketurva.
Arvoisa komission jäsen, painotamme sitä, että meidän on edelleen tarvittaessa toteutettava tukitoimia kunkin yksittäisen maatalousmarkkinoiden yhteisen markkinajärjestelyn hyväksi, ja erityisesti katsomme seuraavaa:
a) Tupakka-alan tukien irrottamisessa tuotannosta on annettava mahdollisuus säilyttää osittain tuotantoon sidotut tuet vuoteen 2013 asti, jotta vältetään täydellinen tuotannosta luopuminen, sillä tämä vaarantaisi kokonaisia tuotantoaloja, synnyttäisi työttömyyttä sekä erilaisia talous- ja ympäristöongelmia erityisen epäsuotuisassa asemassa olevilla alueilla. Muistutan komission jäsentä ja neuvoston puheenjohtajaa siitä, että Euroopan parlamentti on jo ilmaissut suurella enemmistöllä hyväksytyn tukensa tässä asiassa.
b) Jotta maitoalalla voidaan lyhyellä aikavälillä palauttaa markkinoiden tasapaino ja pitkällä aikavälillä lopettaa kiintiöjärjestelmä pehmeän laskun avulla, olisi viisasta kasvattaa kiintiöitä 2 prosentilla jokaisena markkinointivuonna ajanjaksoilla 2009-2010 ja 2014-2015.
Sebastiano Sanzarello
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, myös minä haluan kiittää Luis Manuel Capoulas Santosia ja Lutz Goepelia heidän tekemästään erinomaisesta työstä.
Keskustelemme yhteisestä maatalouspolitiikasta (YMP), joka syntyi 1990-luvun lopulla ja joka itse synnytti vuonna 2003, globalisoituneessa maailmassa, jossa oli ylituotantoa ja jossa ylistimme maataloudelle myönnettyä liiallista tukea. Keksimme tuolloin tuen irrottamisen tuotannosta, tukien mukauttamisen, ehdollisuuden sekä tukien myöntämisjärjestelmän ylettömän byrokraattisuuden, ja muutamassa vuodessa saimme aikaan kuvittelemamme kehityksen, kuten Michel Barnier totesi. Tämä kuvittelemamme kehitys osoittautui seuraavanlaiseksi: tuotanto kääntyi alijäämäiseksi, meillä oli toimitusvaikeuksia erityisesti viljan osalta, Euroopan lihantuotanto muuttui alijäämäiseksi ja valtava määrä työpaikkoja on katoamassa.
Tästä syystä katson, että sen toimintatavan, jonka komissio omaksui muuttaessaan vuoden 2003 kantaa, olisi päätyttävä lähipäivien aikana yhdessä Ranskan puheenjohtajuuskauden kanssa ja että meidän olisi tarkistettava näistä seikoista sekä liialliselta vaikuttavasta tukien mukauttamisesta hyväksyttyä kantaa. Viemällä tuottajilta resursseja ja siirtämällä ne toiseen pilariin otamme resursseja niiltä, jotka päivittäin investoivat ja tuottavat maataloudessa, niiltä, joita pyydämme kunnioittamaan maata ja elintarvikkeiden terveellisyyttä, joita kehotamme noudattamaan työturvallisuus- ja eläinsuojelumääräyksiä ja joilta vaadimme elintarvikkeiden korkeaa ravintoarvoa ja turvallisuutta. Viemme heiltä tuen jatkuvasti globalisoituvassa maailmassa, jossa kilpailu alati kovenee.
Tämän vuoksi meidän on pohdittava uudelleen etenkin maitokiintiöitä Italian kaltaisissa maissa, jotka ovat jo 20 vuoden ajan kärsineet alituotannosta, vaikka tuotantopotentiaalia on paljon. Tuotantoon sidottu tuki olisi säilytettävä: yhdyn siihen, mitä kollegani ovat tässä suhteessa sanoneet tupakasta, koska 500 000 eurooppalaista perhettä saa toimeentulonsa tältä alalta ja tuotantoon sidotun tuen poistaminen ajaa heidät epäilemättä köyhyyteen vähentämättä, jos tässä nyt on siitä kyse, tupakoijien määrää.
Vincenzo Lavarra
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, olen hyvin tyytyväinen nähdessäni esimerkin hyvin myönteisestä maatalousalan yhteispäätösmenettelystä, jonka neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin välinen laajennettu yhteistyö on mahdollistanut. Tämä on hyvä enne, ja saanen onnitella esittelijä Capoulas Santosia hänen tasapainoisesta mietinnöstään tukien mukauttamisesta, nuorista viljelijöistä ja työturvallisuudesta sekä uusista haasteista.
Olemme vaikeassa siirtymävaiheessa: tiedämme pehmeästä laskusta ja tukien irrottamisesta sekä muista innovatiivisista toimista. Tässä siirtymässä meidän on suojeltava tilallisia, joihin maitokiintiöiden poistaminen kohdistuu, sekä esimerkiksi tupakka-alan epäsuotuisassa asemassa olevia alueita, ja meidän olisi hyödynnettävä tätä muutosta ja aloitettava vakava uudelleenpohdinta vuoden 2013 jälkeisestä ajasta yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) tavoitteiden ja uusien tehtävien päivittämiseksi ja keskustelun käynnistämiseksi siitä, miten ensimmäisen ja toisen pilarin välinen kahtiajako saadaan poistettua.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, kiitän neuvostoa, komissiota ja esittelijää tämän mietinnön eteen tehdystä kovasta työstä. Ainoa "yksinkertainen" asia yhteisessä maatalouspolitiikassa, ja tämä on tässä keskustelussa unohdettu, on se, että sen budjetti on kiinteä ja pienenemässä, vaikka meidän vaatimuksemme tätä politiikkaa kohtaan kasvavat ja sisältävät ilmastonmuutoksen, biologisen monimuotoisuuden ja vesivarojen hallinnan. Älykäs vesivarojen hallinta on oikein hyvä ajatus, ja paikallisviranomaisten on tukittava vuodot. Eikö olekin älykästä?
Siirryn maitoalaan. Mitä väärää on siinä, että kiintiöitä lisätään 2 prosenttia ja annetaan niiden maitotilallisten, jotka kykenevät tuottamaan maitoa markkinoille, tehdä niin? Tämä ei ole pakollista. Annetaan tilallisten päättää. Lammasalalla Aylwardin mietintö herätti valtavia odotuksia, joita parlamentti tukee. Näitä odotuksia ei saa pettää, kun neuvosto tekee lopulliset päätöksensä.
Tukien mukauttamisen ja 68 artiklan suhteen puhumme varojen kierrättämisestä maataloudesta näihin uusiin haasteisiin. Sitä ei voida tehdä, ja jos tehdään, se on mahdollista vain vähentämällä pikemmin kuin lisäämällä sääntöjä, kuten yleensä tapahtuu.
YMP:n ja eurooppalaisten viljelijöiden suurin uhka on talousarvion tarkistus, Tony Blairin jättämä perintö tälle toimielimelle, jossa maatalouden rahoitus on uhattuna. Vastauksena kollega Liam Aylwardin kommenttiin Lissabonin sopimuksesta totean, että kyllä, tarkastukset aiheuttivat ongelmia. Minä väitän, että irlantilaiset viljelijät kannattavat nyt enemmän Lissabonin sopimusta, koska he pelkäävät, että jäsenvaltiot saavat enemmän sananvaltaa maatalouspolitiikassa, ja he tuntevat tämän vaarat vuoden 2009 budjetistamme, jossa Irlannin hallitus leikkasi rajusti maatalouden tukea: he luottavat enemmän Euroopan unioniin kuin jäsenvaltioonsa. Meidän on muistettava tämä.
Viljelijöiden suurin ongelma koko Euroopassa ovat tulojen ja hintojen vaihtelut. Tarvitsemme markkinatukitoimenpiteitä. Niiden on oltava nykyistä joustavampia ja älykkäämpiä ja niitä on käytettävä silloin kuin niitä tarvitaan, muutoin viljely perhetiloilla loppuu ja me tuhoamme sen, mitä olemme Euroopassa saaneet aikaan, nimittäin laadukkaiden ja turvallisten elintarvikkeiden tuotannon. Toivotan teille onnea neuvotteluissanne.
Bogdan Golik
(PL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, osoitan erityiset kiitokseni esittelijä Luis Manuel Capoulas Santosille siitä valtavasta työstä, jonka hän on tehnyt viime kuukausina, ja hänen loistavasta kyvystään saada aikaan kompromissiratkaisu.
Yhteisen maatalouspolitiikan on säilytettävä yhteisön politiikan luonteensa varmistamalla, että koko laajentunut Euroopan unioni voi kilpailla samoin ehdoin. Tämän tavoitteen saavuttamisen välttämättömiin edellytyksiin kuuluu pyrkiminen yhdenmukaisiin tukiasteisiin kaikkialla Euroopan unionissa. Uskon, että näin tapahtuu vuonna 2013 ja että kukaan ei halua miettiä keinoja sen lykkäämiseksi.
Koska aikaa on vähän, puhun vain yhdestä asiasta. Ympäristönsuojelua, elintarvikkeiden turvallisuutta ja eläinten hyvinvointia koskevat vaatimukset sitovat yhä suuremmassa määrin myös uusia jäsenvaltioita. Näiden vaatimusten noudattaminen aiheuttaa valtavia menoja lyhyessä ajassa, ja tämä merkitsee näille valtioille maataloustuotannon kannattavuuden huomattavaa heikkenemistä. Tästä syystä näiden periaatteiden täyttä samanaikaista käyttöönottoa on lykättävä, kunnes kaikki maksut ja tuet on saatu samalle tasolle.
Ioannis Gklavakis
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, onnittelen esittelijä Capoulas Santosia hänen erinomaisesta mietinnöstään ja kiitän myös koordinaattorina ja varjoesittelijänä toiminutta Lutz Goepelia.
Kommentoin lyhyesti kolmea seikkaa: ensinnäkin meidän mielestämme nykyinen tupakan tukijärjestelmä tulisi säilyttää vuoteen 2013 asti, ja 50 prosenttia rahoituksesta olisi pidettävä ensimmäisessä pilarissa sen sijaan, että se siirretään toiseen pilariin. Tämä olisi mielestäni epäreilua ja väärin. Miksikö? Koska näin halutaan tehdä vain tupakan kohdalla. Lisäksi katson, että tämä olisi katastrofi yli puolelle miljoonalle perheelle varsinkin kotimaassani, jossa suurin osa tupakanviljelijöistä on köyhiä pienviljelijöitä, jotka luopuisivat tiloistaan ja muuttaisivat suuriin kaupunkeihin, mikä olisi erittäin vaarallista ympäristön ja maaseudun kannalta.
Haluan selventää erästä asiaa tämän suhteen. Me kaikki vastustamme tupakointia, mutta emme saa sekoittaa kahta asiaa: niin kauan kuin eurooppalaiset polttavat savukkeita ja eurooppalainen teollisuus tarvitsee tupakkaa, meidän on järkevämpää tuottaa sitä itse kuin tuoda sitä.
Toiseksi, on myös järkevää säilyttää nykyinen erityistukioikeuksien järjestelmä varsinkin erityisten rehuoikeuksien osalta.
Kolmanneksi, vastustan komission ehdotusta suorien tukien vähimmäiskynnyksistä, jonka mukaan tukea ei saa maksaa viljelijöille, jotka saavat tukea vähemmän kuin 250 euroa vuodessa tai viljelevät alle hehtaarin suuruista alaa. Herran tähden, Euroopan unioni haluaa tukea sekä suuria että pieniä tuottajia. Me tarvitsemme niitä kaikkia, mutta ennen muuta tarvitsemme pienviljelijöitä. Näin ollen kehotan tarkistamaan ehdotusta tältä osin ja myöntämään tukea viljelijöille heidän tilojensa kokoon katsomatta.
Katerina Batzeli
(EL) Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijä Capoulas Santosia hänen mietinnöstään. Neuvoston puheenjohtaja Barnier, komission jäsen Fischer Boel, riippumatta koulukuntaeroista, jotka osoittavat, että teillä kummallakin on omanlaisenne lähestymistapa yhteiseen maatalouspolitiikkaan ja sen rooliin Euroopan unionin kehityksessä, olette onnistuneet mahdottomassa tehtävässä: toisin sanoen te luotte luottamuspulaa ja pettymystä sekä pienviljelijöiden että suurtilallisten keskuudessa. Yleisellä tukien vähentämisellä ja ehdotuksilla tukioikeuksien arvon lisävähennyksistä aikana, jolloin tuotantokustannukset ovat nousseet, olemme toisin sanoen tuottaneet pettymyksen sekä suurille maitotiloille että pienten ja vuoristoalueiden pienimuotoista tuotantoa harjoittaville tuottajille.
Komission tupakka-alalle ehdottama pöyristyttävä 50 prosentin vähennys, jolle ei ole mitään perusteita perustamissopimuksessa tai edes yhteisen maatalouspolitiikan horisontaalisissa toimissa, ei herätä luottamusta. Toinen merkittävä seikka on alle 10 hehtaarin suuruisten pientilojen poissulkeminen, mikä erityisesti Kreikan osalta tarkoittaa, että saarialueet jätetään tukien ulkopuolelle.
Arvoisa komission jäsen, olen tietoinen viestintäpolitiikastanne ja kunnioitan teitä suuresti. Puhutte pehmeästä laskusta. Katsokaa tarkoin, mille lentokentälle laskeudumme. Myös Guantánamossa on lentokenttä.
Esther de Lange
(NL) Arvoisa puhemies, olemme tämän aamun pitkän keskustelun aikana kuulleet jo paljon. Onnistuin onneksi antamaan komission jäsenelle annoksen kouluissa tarjottavia hedelmiä ennen kuin aloitimme, joten toivottavasti tämän välipalan avulla pystymme jatkamaan keskustelua tästä tärkeästä aiheesta vielä hetken.
En kuitenkaan puheenvuorossani käsittele kouluissa tarjottavia hedelmiä, vaan maitoa. Täysin kaikenlaisista teknisistä välineistä käytävään keskusteluun katsomatta on mielestäni mahdotonta selittää Euroopan kansalaisille, miksi olemme maksaneet 340 miljoonaa euroa ylimääräistä tuotantomaksua, vaikka olemme edelleen lähes 1 prosentin päässä Euroopan kokonaiskiintiön täyttämisestä. Neuvoston on joka tapauksessa käsiteltävä tätä epäloogisuutta.
Lisäksi, kuten olen jo aiemmin todennut, komission ehdotus kiintiöiden lisäämisestä vuosittain 1 prosentilla on mielestäni hyvin "laiha", ja tätä voitaisiin neuvostossa helposti myöhemmin korottaa "puolilaihaksi". Vain 1 prosentin lisäyksellä jätämme käyttämättä mahdollisuuksia EU:n sisällä ja maailmanmarkkinoilla. Se perustelu, jonka olen aiemminkin tässä keskustelussa kuullut, nimittäin että kiintiöjärjestelmämme johtaisi automaattisesti kunnon hintoihin, on aivan liian lyhytnäköinen. Tämä käy selvästi ilmi myös vuoden 1984 jälkeisestä hintojen kehityksestä. On turha mainitakaan, että Yhdysvaltojen ylläpitämien kaltaiset valtavat varastot ovat täysin mahdottomia meidän alueellamme. Meidän on luotava turvaverkkoja hyvin laihojen vuosien ja odottamattomien tapahtumien, kuten eläintautien, varalle.
Kehotan komissiota tutkimaan myös - ja tämä on mielestäni aivan yhtä tärkeää - miten tulot jakautuvat elintarviketuotantoketjussa. Suurten valintamyymälöiden tuottomarginaali on tätä nykyä noin 20 prosenttia ja tukkukaupan marginaali lähes 10 prosenttia, mutta monet alkutuottajat - viljelijät, joita ilman elintarvikkeita ei olisi ollenkaan - toimivat tällä hetkellä tappiolla.
Takaisin pääaiheeseen. Kuten sanoin, puhumme nyt jokapäiväisestä leivästämme. Elintarviketurvan olisi oltava ehdottomalla etusijalla tässä keskustelussa, mutta myös keskustelussa vuoden 2013 jälkeisestä maatalouspolitiikasta, sillä kaikkein vähiten me mielestäni tarvitsemme sitä, että joudumme aikanaan toteamaan tulleemme yhtä riippuvaisiksi kaukaisista maista jokapäiväisen leipämme suhteen kuin jo olemme energian suhteen.
Giovanna Corda
- (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Barnier, hyvät naiset ja herrat, olen erittäin kiitollinen jäsen Capoulas Santosille tästä valtavasta työstä, jonka hän on tehnyt, ja vieläpä hyvän tuulensa säilyttäen.
Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) tehtävänä on aina ollut varmistaa elintarvikkeiden saanti kaikille. Tämä tehtävä on tänään entistä oikeutetumpi, sillä parhaillaan kokemamme kriisi on tehnyt sekä kuluttajista että viljelijöistä haavoittuvia. On tärkeää taata kuluttajille elintarvikkeiden saanti, mutta samoin on tärkeää taata viljelijöille kohtuulliset tulot. Tästä syystä meidän on kannustettava ja autettava nuoria viljelijöitä vakiinnuttamaan toimintansa ja kehittämään sitä, sillä juuri he auttavat ruokkimaan maapallon tulevaisuudessa.
Painotan lammas- ja vuohialan vaikeuksia, joiden suhteen esittelijä Capoulas Santos on ollut hyvin vastaanottavainen. On erittäin tärkeää tukea niitä paitsi lihan myös maidon osalta, ja tämä ala on minulle hyvin tuttu Sardiniasta.
Jean-Paul Denanot
- (FR) Arvoisa puhemies, kiitän tehdystä työstä sekä yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) terveystarkastuksessa ja Luis Manuel Capoulas Santosin mietinnössä esitetyistä päätelmistä ja suuntaviivoista.
Maatalous on todellakin talouden ala, joka ei voi reagoida vain markkinoiden signaaleihin. Maataloustoiminta vaikuttaa varmasti elintarvikeomavaraisuuteen, mutta myös alueisiin ja työllisyyteen, kuten liian usein saamme nähdä.
Markkinavälineiden romuttaminen olisi vakava isku maataloudellemme. Esimerkiksi tukien irrottaminen tuotannosta aiheuttaa todellisia ongelmia tietyille karjankasvatusaloille, nimittäin emolehmä- ja lammasaloille, ja olen hyvin tyytyväinen, että komission jäsen Fischer Boel juuri puhui tästä aiheesta.
Lisäksi on selvää, että tiukka pitäytyminen historiallisiin viitearvoihin muodostaisi pahan esteen kaikille mahdollisille uudistuksille. Katson kuitenkin edelleen, että kysymys YMP:n toisesta pilarista on erittäin tärkeä, sillä maaseudun on tukeuduttava maataloustoimintaan, jotta siellä voidaan luoda työpaikkoja. Siksi meidän on pohdittava tätä toisen pilarin kysymystä, luonnollisesti kaatamatta ensimmäistä pilaria.
María Isabel Salinas García
(ES) Arvoisa puhemies, myös minä haluan kiittää esittelijä Capoulas Santosia hänen suurenmoisesta työstään. Hän on mielestäni onnistunut laatimaan tasapainoisen ja maltillisen mietinnön.
Katson, että keskustelun tässä vaiheessa on tärkeää lähettää viljelijöille vakaudesta kertova viesti. Eurooppalaiset viljelijät tarvitsevat nyt kipeämmin kuin koskaan vakautta ja ratkaisuja. He tarvitsevat riittävän pitkiä siirtymäkausia sekä vaikeuksissa olevien alojen erityistoimenpiteiden jatkamista.
Arvoisa komission jäsen, kaikilla aloilla ei voida käyttää samoja ratkaisuja. Teidän on muistettava, että eräillä sektoreilla on todellisia vaikeuksia. Yhteinen maatalouspolitiikka ei saa olla ongelma, vaan sen on pikemmin oltava ratkaisu, ja tätä varten tarvitsemme vahvan ensimmäisen pilarin.
Me uskomme ja luotamme maaseudun kehitykseen, mutta emme usko, että komission ehdottama tukien mukauttaminen on vastaus ongelmiin. Maaseudun kehitystä ei pitäisi vahvistaa ensimmäisen pilarin kustannuksella. Olemme samaa mieltä siitä, että tilatukijärjestelmää on yksinkertaistettava markkinavälineitä tarkistamalla. Tämä ei kuitenkaan tarkoita niiden purkamista.
Jos onnistumme tässä, luomme perustukset yhteiselle maatalouspolitiikalle, joka jatkuu kauas vuoden 2013 jälkeen. Jos emme onnistu, teemme lopun monien eurooppalaisten viljelijöiden toiminnasta.
Alessandro Battilocchio
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, olen tyytyväinen esittelijä Capoulas Santosin pyrkimyksiin varmistaa, että yhteinen maatalouspolitiikka (YMP) pysyy lähempänä viljelijöitä ja Euroopan kansalaisia kuin markkinoiden tarpeita, ja sovittaa yhteen ne monet huolenaiheet, joita nousee esiin, kun kyse on näin monista haasteista.
Siksi on tärkeää, että kaikki 27 jäsenvaltiota omaksuvat yhteisen lähestymistavan tähän alaan, mutta on myös tärkeää säilyttää keskeisten tuotteiden markkinatuki- ja markkinaohjausvälineet. Tarkoitan esimerkiksi maitoalaa ja tupakanviljelyn tukea, jonka poistaminen ei varmasti vähentäisi tupakoijien määrää, mutta johtaisi luopumiseen tärkeän eurooppalaisen tuotteen viljelystä ja siihen liittyvästä sosiaalisesta rakenteesta.
Tällaisissa välineissä on kuitenkin aina otettava huomioon maatalouden olosuhteiden valtava vaihtelu Euroopassa. Esimerkiksi nykyinen maitokiintiöjärjestelmä perustuu jo vanhentuneisiin kriteereihin. Kompromississa ehdotettu 1 prosentin lisäys ei riitä tyydyttämään useimpien jäsenvaltioiden kotimarkkinoiden kysyntää. Tämän vuoksi tarvitsemme joustavamman järjestelmän, joka antaa kullekin yksittäiselle jäsenvaltiolle mahdollisuuden vastata omiin tarpeisiinsa, ja tämä edistäisi myös Euroopan maitoalan kilpailukykyä kansainvälisillä markkinoilla.
Avril Doyle
(EN) Arvoisa puhemies, olen ehdottomasti samaa mieltä ministeri Barnierin kanssa elintarvikeomavaraisuudesta ja sen tärkeydestä ja komission jäsen Fischer Boelin kanssa ilmastonmuutoksen tärkeästä sijasta maatalouden nykyisellä asialistalla. Voisimmeko yhdistää nämä kaksi asiaa?
On odotettavissa, että maitotuotteiden maailmanlaajuisen kysynnän kasvu - se lisääntyy 35 prosenttia vuoteen 2020 mennessä - johtaa Irlannin maidontuotannon jonkinasteiseen tehostumiseen, ja tästä syystä vaikutukset kohdistuvat todennäköisimmin Irlannin emolehmäkarjaan, mikäli nautojen määrää on vähennettävä EU:n ilmastonmuutostavoitteiden saavuttamiseksi vastuunjakoehdotuksen mukaisesti. Irlannin elintarviketuotantojärjestelmää pidetään yhtenä maailman tehokkaimmista, mitä tulee päästöihin tuotettuja elintarvikkeita kohden. Jos Irlanti vähentää karjansa määrää, maailman elintarvikemarkkinoiden vajaukset täytetään todennäköisesti sellaisista maista, joiden tuotantojärjestelmät eivät ole yhtä kestäviä ja tuottavat paljon enemmän päästöjä karjanhallinnoinnin tehottomuuden, karjan ikärakenteen ja metsien hävittämisen vuoksi.
Paulo Casaca
(PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischer Boel, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Barnier, terveystarkastuksella pitäisi korjata ne seikat, jotka eivät ole aivan kohdallaan. Syrjäisimpien alueiden maataloutta koskevassa lainsäädännössä on yksi seikka, joka ei ole oikein. Se on Azorien autonomisen alueen sokerintuotannon sääntely.
Kehotan sekä komission jäsentä että ministeriä samoin kuin kaikkia jäseniä tutkimaan jättämiäni tarkistuksia ja pohtimaan, mistä asiassa on kyse, sillä tämä ongelma on helppo ratkaista. Sen ratkaisematta jättäminen johtaa kuitenkin työttömyyteen ja tämän alan romahdukseen ja aiheuttaa vakavia seurauksia Azorien autonomiselle alueelle.
Kehotan teitä painokkaasti kiinnittämään huomiota tähän asiaan.
Francesco Ferrari
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, mielestäni meidän on äskettäin syntyneen tilanteen vuoksi syytä kiittää sekä komission jäsentä että esittelijää. Kiitän esittelijää hänen tekemästään työstä, sillä keskustellessamme maataloudesta keskustelemme elintarvikkeista, ja siksi tämä kysymys on äärimmäisen arkaluonteinen.
Haluan käsitellä kahta asiaa. Ensimmäinen niistä on maitokiintiöt. Olen tyytyväinen 1 prosentin tasosta saavutettuun yksimielisyyteen - tasoa voitaisiin myös korottaa 2 prosenttiin - mutta suurempi ongelma syntyy vuonna 2014, jolloin viime vuosina investointeja tehneille syntyy valtavia ongelmia ja tämän alan maatalousyritykset tekevät valtavia tappioita, ellei lasku todella ole pehmeä. Toinen seikka liittyy maataloustuotteiden hintojen valvontaan. Vuosi sitten meillä oli viljaan liittyvä elintarvikeongelma, ja nyt maissin ja vehnän hinnat ovat puolittuneet viime vuoteen nähden, mutta pastan, leivän ja rehun kuluttajahinnat ovat edelleen korkeat. Ehkä suunnittelussa tapahtui virhe, tai sitten valvonta ei ollut riittävää...
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Arvoisa puhemies, Euroopan komissio on ehdottanut eri jäsenvaltioita koskevia yhteisen maatalouspolitiikan menorajoja vuoteen 2013 asti ja sen jälkeen. Jos muunnamme nämä summat viljelyhehtaaria kohden maksettavaksi tueksi, näemme että eri jäsenvaltioiden hehtaaria kohden saaman tuen suhteen vallitsee suuri eriarvoisuus: Belgiassa se on noin 490 euroa, Tanskassa 390 euroa, Saksassa 340 euroa ja Ranskassa 260 euroa, mutta uusissa jäsenvaltioissa tuki on paljon pienempi: Tšekissä 210 euroa, Slovakiassa 200 euroa ja Puolassa vain 190 euroa.
Tilanteessa, jossa vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden tuotantokustannukset lähenevät nopeasti toisiaan ja Euroopan komissio ehdottaa tuen irrottamista tuotannosta, näiden erojen säilyttäminen on täysin perusteetonta ja lisäksi syrjii uusien jäsenvaltioiden viljelijöitä. Elleivät komissio ja neuvosto muuta kantaansa tässä asiassa, meillä on ikuisesti kaksi yhteistä maatalouspolitiikkaa: vanhoille jäsenvaltioille suunnattu rikkaampi politiikka ja uusien jäsenvaltioiden osaksi koituva köyhempi maatalouspolitiikka.
Elisabeth Jeggle
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa ministeri, keskityn lyhyessä puheenvuorossani siihen, että olemme ensisijaisesti vastuussa Euroopan unionin 500 miljoonasta kuluttajasta ja sitten Euroopan unionin viljelijöistä, jotka tuottavat elintarvikkeita näille kuluttajille. Olemme yhtä lailla vastuussa suurista ja pienistä tiloista. Olemme vastuussa epäsuotuisilla alueilla ja laidunalueilla sijaitsevista tiloista, erityisesti kaikilla maidon- ja lihantuotantoon liittyvillä aloilla.
Arvoisa komission jäsen, kiitän teitä siitä, että harkitsette nyt maitorahastoa, mitä olen pyytänyt kahden vuoden ajan, maitoalan minipaketista käydystä keskustelusta ja tämän alan tukitoimien lakkauttamisesta lähtien. Olen varma, että tämän mekanismin avulla voimme antaa apua, mikäli emme ensin ota siihen tarvittavia varoja muilta viljelijöiltä vaan käytämme markkinatukitoimenpiteiden lakkauttamisen vapauttamia varoja.
Marian Harkin
(EN) Arvoisa puhemies, tässä keskustelussa meidän on puhuttava elintarvikkeiden turvallisuudesta, elintarvikkeiden jäljitettävyydestä ja ennen kaikkea elintarviketurvasta. Emme voi irrottaa näitä kysymyksiä tämänpäiväisestä keskustelusta, emmekä voi ohittaa sitä tosiseikkaa, että viljelijöiden määrä vähenee merkittävästi vuodesta toiseen.
Tukien pakollisen mukauttamisen lisääminen merkitsee yksinkertaisesti rahojen ottamista Euroopan viljelijöiden taskuista. Tilatuen arvo on vuodesta 2005 vähentynyt noin 15 prosenttia inflaation ja muiden tekijöiden vuoksi, ja silti sitä ehdotetaan vähennettävän vielä lisää.
Muotisanana näyttää olevan yksinkertaistaminen. Ainakin Irlannissa viljelijöiden hallinnoimiseen osallistuvien toimijoiden määrä näyttää kuitenkin lisääntyneen valtavasti. Viime viikkoina Connemaran kukkuloilla on ollut useita helikoptereita ja 61 maasta käsin toimivaa tarkastajaa laskemassa lampaita. Tällä pienellä alueella lampaan hinta ei kattaisi edes viljelijän investointeja. Joidenkin mielestä toiminta muistutti pikemmin hyökkäystä Irakiin kuin Euroopan unionin hyväntahtoista hallintoa. Tämä on tuhlausta ja antaa kuvan ylibyrokraattisesta Euroopan unionista, jonka toiminta on täysin suhteetonta.
Astrid Lulling
(DE) Arvoisa puhemies, vaikka olen tyytymätön kompromissiin, voin elää sen kanssa, sillä jos emme leikkaa suoria tukia komission katastrofaalisen ehdotuksen mukaisesti, suurin viljelijöillemme aiheutuva vahinko voidaan ehkä estää.
Jos nämä varat menevät maitorahastoon, leikkaukset kirvelevät vielä vähemmän. Valitettavasti luin tänä aamuna, että komission jäsen on jälleen noussut barrikadeille vastustamaan maitorahastoa. Luxemburgin viljelijöille ei ole väliä, vaikka emme leikkaisi alle 10 000 euron suoria tukia, koska kaikki päätoimiset viljelijät ylittävät tämän rajan. Ensisijaisena tavoitteena on siksi oltava leikkausten välttäminen tai niiden pitäminen mahdollisimman pieninä. Muutoin Luxemburgin päätoimisilla viljelijöillä ei ole tulevaisuutta.
Giovanni Robusti
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, tämä ei mielestäni ole oikea aika eikä oikea paikka ryhtyä käymään perusteellista keskustelua. Euroopan parlamentilla on valtuudet ainoastaan ilmaista kantansa siitä ainoasta kysymyksestä, jossa EU:lla on ratkaiseva valta ja johon käytetään puolet talousarviosta.
Minun mielestäni terveystarkastus on konservatiivinen; globalisaation, joka myös on yksi EU:n tavoitteista, maksaa maatalous, joka on jäänyt mahdottoman välittäjänroolin loputtoman tavoittelun uhriksi. Roolini Euroopan parlamentin jäsenenä osoittaa kuitenkin, että yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) toimeenpano ei ole riittävän avointa. Komission jäsen allekirjoitti asetuksen N:o 250 vuonna 2008, mutta jäsenvaltiot eivät siitä piittaa, ja näin asia tulee olemaan myös kesäkuun 30. päivän 2009 jälkeen.
Katson, että ainoa jäljelle jäänyt etenemistapa on käyttää nimettyjä valvontaelimiä, mutta meidän on muistettava, että maatalouspoliittista keskustelua olisi siirrettävä kansalaisten suuntaan ja heille olisi annettava tietoa, mikäli haluamme edetä oikeaan suuntaan. Jos näin ei tapahdu, vaarannamme edelleen maaseudun ja maatalouden, jotka ovat niiden jatkuvan eristämisen uhreja.
James Nicholson
(EN) Arvoisa puhemies, haluan ensiksi käsitellä maitoalaa. En kannata 2 prosentin lisäystä. Kannatan 1 prosentin lisäystä, sillä vaikka pehmeästä laskusta on puhuttu paljon, minä en usko siihen. Meidän istuessamme täällä maailma muuttuu. Maitoala, joka 12 kuukautta sitten oli menestyksellinen osa tuotantoamme, ei maailmanmarkkinoiden viime kuukausina tapahtuneiden muutosten vuoksi enää ole sitä.
Haluan sanoa komission jäsenelle, että olen hieman huolissani 68 ja 69 artiklasta. Mielestäni voitte poistaa sanan "yhteinen" pysyvästi yhteisestä maatalouspolitiikasta. Olisin hyvin varovainen tässä asiassa, jotta varmistetaan, ettemme luovuta pois liikaa vastuuta, sillä varat voivat yksinkertaisesti virrata takaisin ja jäsenvaltiot voivat luoda epäyhtenäiset toimintaedellytykset.
Tukien mukauttamisesta katson, että meidän tulisi pitäytyä yksinumeroisiin lukuihin, mutta kaiken tukien mukauttamisen olisi oltava pakollista. Kaikkien koko Euroopassa pitäisi maksaa samansuuruinen tukien mukauttaminen toisesta pilarista.
Katerina Batzeli
(EL) Arvoisa puhemies, haluan lisätä muutaman seikan: ensinnäkin tarvitsemme yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) ensimmäisen pilarin vahvistamista, jotta tuottajat voivat vastata markkinoiden nykyisiin tarpeisiin ja ongelmiin. Toiseksi, eriyttämisen lisääminen entisestään aiheuttaa tulojen epävarmuutta tuottajien keskuudessa. Kolmanneksi, sijoitusrahaston ja tuotantovarmuusrahaston kaltaisia uusia tukimekanismeja koskevaa suositusta ei voida rahoittaa uusilla menoilla, ja neljänneksi, YMP:n ensimmäisen pilarin yhteisrahoitus avaa oven yhteisen maatalouspolitiikan yhteisrahoitukselle tulevaisuudessa.
Colm Burke
(EN) Arvoisa puhemies, onnittelen esittelijöitä heidän YMP:n terveystarkastusta koskevasta työstään, sillä on tärkeää korostaa parlamentin lisääntynyttä työtä tässä prosessissa, ja kiitän myös neuvoston ja komission asennetta näissä neuvotteluissa. Uskon, että tämä enteilee hyvää tulevien neuvottelujen suhteen, kun parlamentilla on täydet yhteispäätösoikeudet neuvoston kanssa maatalouskysymyksissä.
Koska tulen Irlannin maaseudulta, on surullista nähdä, että viljelijät ovat viime aikoina kääntyneet Eurooppa-hanketta vastaan eri syistä, joista yksi on se, ettei neuvostossa käytyjä neuvotteluja pidetä riittävän avoimina. Jos ja kun Lissabonin sopimus hyväksytään, parlamentilla on kuitenkin keskeinen rooli, ja siten YMP:tä koskevista aiheista käytävän avoimen keskustelun merkitys lisääntyy, mikä lisää unionin legitiimiyttä viljelijäyhteisön silmissä.
EU:n oikea etenemistapa on antaa parlamentille täysi osallistumisoikeus päätöksentekoon, ja tämä saadaan aikaan vain yhteispäätösmenettelyllä.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Tämä on hyvä mietintö. Mitä siitä puuttuu, mitä on muutettava? Yhteisen maatalouspolitiikan tarkistuksessa ei oteta riittävästi huomioon niin koko maailmassa kuin Euroopassa elintarvikekriisin tuloksena syntynyttä tilannetta. On tapahtunut liian paljon, jotta tämä voitaisiin olla ottamatta merkittävästi huomioon.
Monet Euroopan komission ehdotuksiin sisältyvät seikat eivät täytä oikeudenmukaisempaa suorien tukien järjestelmää vaativien uusien jäsenvaltioiden odotuksia. Olen varma, että tukitasojen yhdenmukaistaminen jäsenvaltioiden välillä on väistämätöntä. Arvoisa komission jäsen, neuvoston kokouksen yhteydessä noin 8 000 tupakanviljelijää osoittaa mieltään. Toivon, että heidän vaatimuksiinsa suostutaan.
Mitä muihin kysymyksiin tulee, meidän on ensinnäkin oltava varovaisia maitokiintiöjärjestelmän lakkauttamisessa vuonna 2015. Meidän on löydettävä tapa tämän tilanteen käsittelemiseksi. Maitomarkkinat ovat epävakaat ja niitä on siksi valvottava. Toiseksi, meidän olisi säilytettävä markkinoiden interventiovälineet, esimerkiksi varastoimalla...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Michel Barnier
neuvoston puheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, paljon kiitoksia huomiostanne ja esittämistänne kysymyksistä. Käsittelen muutamia seikkoja yksitellen.
Ensiksi käsittelen tukien mukauttamista, jonka Lutz Goepel, Peter Baco, Sebastiano Sanzarello ja Astrid Lulling mainitsivat hetki sitten. Kysymys mukauttamisasteesta on varmasti keskeinen tekijä missä tahansa kompromississa. Olen pannut merkille, että parlamentti toivoo kompromissiratkaisun aikaanssaamista. Lisäisin, että liian ankara asteittainen mukauttaminen voisi varmasti aiheuttaa ongelmia useille jäsenvaltioille, mutta meidän on muistettava, että koko asteittaisen mukauttamisen periaate on vastaus hyvin näkyvästi julkituotuun sosiaaliseen tarpeeseen. Näin ollen meidän on yhdessä Mariann Fischer Boelin kanssa löydettävä kompromissi, ja tässä suhteessa uskon, että esittelijänne ehdottama kanta valottaa tätä kompromissia. Myös lisämukauttamisen yhteisrahoituksen aste on seikka, joka on sisällytettävä pakettiin. Te olette ehdottaneet 100 prosenttia, mikä tarkoittaa kansallisen yhteisrahoituksen täydellistä puuttumista. Tämä on hyvin kunnianhimoista, mutta uskoakseni se on oikea etenemistapa.
Seuraavaksi käsittelen uusia haasteita. Ymmärsin täysin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan kannan, kun se piti maitoalan tosiasiallista tukea yhtenä näistä mukauttamisella rahoitettavista uusista haasteista. Uskon, että tämä on yksi vaihtoehto, jota tutkimme Mariann Fischer Boelin kanssa.
Toinen laaja-alainen ja hyvin ongelmallinen keskeinen kysymys ovat maitokiintiöt, jotka Luis Manuel Capoulas Santos mainitsi vaatien varovaista ja maltillista lähestymistapaa, mihin Lutz Goepel, Véronique Mathieu ja Stéphane Le Foll yhtyivät. Mainitsin vain joitakin nimiä, mutta monet teistä puhuivat tästä kysymyksestä. Tässä on ratkaistavana kaksi ongelmaa: kiintiöiden lisääminen ja lisäämismäärä sekä tukitoimenpiteet.
Kiintiöiden lisäämisen suhteen olen huomannut, että parlamentin keskustelut ovat paljastaneet hyvin vaihtelevia näkemyksiä. Totta puhuen tilanne on aivan sama neuvostossa. Suosittelemanne ratkaisu - 1 prosentti vuosittain vuosina 2009-2010 - ja päätöksen tekeminen sen jälkeen lisäämisen jatkamista koskevan arvion perusteella on varovainen lähestymistapa ja vastaa esittelijä Capoulas Santosin toiveita. Samalla on otettava huomioon kysymys maatalousyritysten, kuten yleensä kaikkien yritysten, keskipitkän aikavälin näkyvyydestä. Tämä edellyttää suunnan viitoittamista vuoteen 2015 asti, ja minusta tuntuu, että komission ehdotus on loppujen lopuksi varsin tasapainoinen. Aiomme työstää sitä, ja erityisesti tukitoimia, sillä kaikki ovat samaa mieltä siitä, että herkkiä alueita on tuettava. Suositeltu ratkaisu käyttää 68 artiklaa uusien rakennetoimenpiteiden toteuttamiseen antaisi meille nähdäkseni joukon käyttökelpoisia välineitä tämän alan tukemiseen. Mitä tulee siihen, miten käytettävät rahoitusvälineet toimivat, katson, että kaikkien kannalta hyväksyttävän ratkaisun löytämiseksi tarvitaan keskustelu. Ajattelen luonnollisesti maitorahastoa.
Arvoisa puhemies, haluan sanoa muutaman sanan markkinoiden sääntelyvälineistä. Olen pannut merkille pyynnöt säilyttää markkinoiden sääntelyvälineet ja tehokkaat välineet. Teidän laillanne minäkin katson, että maatalous ja elintarvikeala tarvitsevat tässä uudessa globaalissa toimintaympäristössä, johon monet ovat viitanneet, tässä kansalaisten elintarvikkeiden saantiin vaikuttavassa reaalitaloudessa, interventiovälineitä markkinoiden pahan epävakauden varalta, ja tältä kannalta interventio on tärkeä näkökohta neuvotteluissa.
Monet jäsenvaltiot, kuten myös monet parlamentin jäsenet, haluavat tarkistaa komission alkuperäisiä ehdotuksia ja keskustella niistä uudelleen. Aiomme pyrkiä myös kompromissiin, jonka avulla voimme säilyttää aidon ja tehokkaan turvaverkon.
Lopuksi haluan käsitellä 68 artiklaa. Parlamentissa ja neuvostossa on käyty monia keskusteluja, joissa on vaadittu painokkaasti mahdollisuuksien avaamista tämän suurta kiinnostusta herättävän artiklan soveltamiseksi säilyttäen kuitenkin samalla sen yhteisöllisyys. Tämän artiklan soveltamismahdollisuuksien avaaminen mahdollistaisi ehkä - minun mielestäni varmasti - siirtymisen tukemaan sellaisia tuotantomuotoja, joita on esimerkiksi lammasalalla, joka on täälläkin mainittu ja joka tarvitsee tukea.
Myös tässä asiassa työskentelemme komission jäsenen kanssa tämän suuntaisesti, ja aiomme tutkia myös ratkaisuja rahoitusedellytysten parantamiseksi. Tarkoitan tässä erityisesti monien uusien jäsenvaltioiden edustajien vaatimuksia paremmasta oikeudenmukaisuudesta ja tasa-arvosta.
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, olen kuunnellut hyvin tarkkaavaisesti ja kiinnostuneena kaikkia yksityiskohtaisia puheenvuoroja. Minun tehtävänäni on teidän antamanne mietinnön perusteella - ja kiitän vielä kerran puheenjohtaja Parishia, koko valiokuntaa ja esittelijää heidän tekemästään työstä - varmistaa dynaaminen poliittinen kompromissi, jonka avulla voimme mukauttaa yhteisen maatalouspolitiikan uuteen globaaliin toimintaympäristöön ja samalla turvata sen. Tämän tehtävän hoitamiseksi aiomme työskennellä Mariann Fischer Boelin ja hänen kollegojensa kanssa, ja kiitän häntä siitä ilmapiiristä, joka välillemme on viime kuukausina syntynyt.
Aivan lopuksi vastaan Marie-Hélène Aubertin aivan äsken esittämään huomioon, joka koski elintarviketurvan heikkenemistä. Puheenjohtajavaltio on täysin tietoinen siitä, että emme voi keskustella yhteisestä maatalouspolitiikasta kuin olisimme linnoituksessa, käpertyneinä itseemme Euroopassa. Juuri tässä hengessä me järjestimme Euroopan parlamentissa 3. heinäkuuta aiheesta "Kuka ruokkii maailman?" konferenssin, johon osallistui Maailman kauppajärjestön pääjohtaja, Maailmanpankin pääjohtaja, YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön pääjohtaja, useita parlamentin jäseniä sekä komission jäsen Louis Michel. Samassa hengessä aiomme järjestää 28. marraskuuta maatalouden ja kehityksen yhteyttä käsittelevän työkokouksen, johon siihenkin osallistuu Louis Michel.
Minä seuraan puheenjohtajavaltion tavoin siis tarkasti maataloudesta käytävää keskustelua säilyttääkseni Euroopan unionin maatalouden ja alueellisen elintarviketuotannon mallin, joka on tukenut yhteistä maatalouspolitiikkaa 50 vuoden ajan, mutta säilytän samalla selvän ja empaattisen näkemyksen siitä, mitä muualla maailmassa tapahtuu.
Mariann Fischer Boel
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, olen kuunnellut keskustelua tarkkaavaisesti, ja uskon, että "catch the eye" -puheenvuorojen määrä osoittaa selvästi, että parlamentti on hyvin kiinnostunut maatalousalasta ja tehtävien päätösten seurauksista.
Käsittelen muutamia puheenvuoroissa mainituista kysymyksistä. Ensinnäkin korostan, että olette nähdäkseni käsittäneet jotakin väärin, kun yrititte vakuuttaa minut siitä, että tukien mukauttaminen merkitsee varojen ottamista viljelijöiltä, mikä ei todellakaan pidä paikkaansa. Tarvitsemme tukien mukauttamista, koska meillä on uusia haasteita ja meidän on parannettava viljelijöiden mahdollisuuksia tehdä investointeja näihin uusiin haasteisiin vastaamiseksi. Näin ollen voitte mielestäni päinvastoin sanoa, että mukauttamisella me itse asiassa lisäämme maatalousalalle myönnettävää rahoitusta yhteisrahoituksen ansiosta. Siitä tässä on kyse. Jos edelleen väitätte, että otamme varoja viljelijöiltä, ne, jotka näin väittävät, ovat käsittäneet jotakin väärin.
Maito näyttää olevan tämän päivän tärkeä aihe. Neil Parish sanoi ensimmäisessä puheenvuorossa, että valiokunnassanne on edustettun a 27 jäsenvaltiota - 27 asiakasta - mutta tämänpäiväisen keskustelun perusteella olisi luullut, että niitä on paljon enemmän, sillä siitä voisi valita mitä vain 0 prosentin ja 10 prosentin lisäyksen välillä. Puheenjohtajavaltiolla ja komissiolla on velvollisuus yrittää löytää oikea tasapaino.
Niille, jotka puhuvat maitorahastosta: tämä on outoa, sillä muistan yhä vuoden 2003 neuvottelut, joissa me annoimme korvauksen maidontuottajille kaikkialla Euroopassa. Mainitsen esimerkkinä Saksan: Saksan maitotilallisille myönnettiin miljardi euroa korvauksia vuosittain - varoja, jotka siirrettiin heidän maitotuestaan tilatukijärjestelmään. Tuolloin en kuitenkaan kuullut kenenkään puhuvan maitorahastosta, ja tästä syystä, koska nyt tiedämme, että maitoala on vaikeuksissa, olemme lisänneet maitoalan uusiin haasteisiin. Olen varma, että kykenemme saamaan aikaan varsin mukavan paketin niiden alueiden maidontuottajille, jotka ovat vaikeuksissa.
Minun on sanottava, että olen yllättynyt siitä, että maitokiintiöiden lisäämistä vastustetaan niin kovasti, kun tiedetään, että viime vuonna keräsimme eurooppalaisilta maidontuottajilta 338 miljoonaa euroa ylimääräisenä tuotantomaksuna. Tämä ei todellakaan ole se etenemistapa, jota minä haluan. Haluan antaa viljelijöille mahdollisuuden vastata markkinoiden tilanteeseen. Kiintiöiden lisääminen ei merkitse tuotantovelvoitetta: se on vain mahdollisuus niille, jotka ovat vahvoja sisä- tai ulkomarkkinoilla. On muistettava, että jotkut kilpailukykyisistä tuottajista maksavat joka vuosi 338 miljoonaa euroa jatkaakseen liiketoimintaansa.
Mitä uudelleenjakoon tulee, siitä, että tämä terveystarkastus ei olisi uusi uudistus ja että se siksi perustui vuoden 2003 uudistukseen, vallitsi selvästi laaja yksimielisyys. Uskon, että sekä puheenjohtajavaltio että komissio voivat myöntää, että uudet jäsenvaltiot painostavat niitä kovasti saadakseen tasapuolisempia tukia, ja tiedän, että tätä tullaan ajamaan vahvasti vuoden 2013 uudistuksessa. Saatamme kompromississa löytää jo nyt joitain ratkaisuja uusille jäsenvaltioille, ja toivon, että yllätytte myönteisesti.
Lopuksi totean esiin tuodusta tupakkakysymyksestä, että Ioannis Gklavakis, joka ainaa yrittää vakuuttaa meidät tupakka-alan tärkeydestä - ja niin se varmasti hänen kotialueellaan onkin - teki minuun vaikutuksen. Tupakka ei kuitenkaan sisälly terveystarkastukseen. Tupakka-alan uudistus toteutettiin vuonna 2004, ja sitä kannattivat kaikki jäsenvaltiot, myös ne, joissa tupakkaa tuotetaan. Kuten olen useasti todennut, en missään nimessä aio avata tupakka-alan uudistusta uudelleen. Olen kuitenkin valmis auttamaan kaikkia jäsenvaltioita ja alueita, joilla on ongelmia, sillä maaseudun kehittämispolitiikka tarjoaa monia mahdollisuuksia. Olen varma, että voimme saada aikaan ratkaisuja, jotka pehmentävät jo tehtyjen päätösten vaikutuksia tupakantuottajiin.
Minun on puhuttava lyhyesti, mutta päätelmäni tämän päivän keskustelusta on, että me selvästi tarvitsemme yhteistä maatalouspolitiikkaa enemmän kuin koskaan. Olen samaa mieltä Mairead McGuinnessin kanssa siitä, että tilanne, jossa uudelleenkansallistaminen olisi ainoa vastaus, vaarantaisi ehdottomasti Euroopan maatalousalan.
Säilyttäkäämme yhteisessä maatalouspolitiikassa se joustavuus, jonka olemme sisällyttäneet maaseudun kehittämispolitiikan eri vaihtoehtoihin. Me tarvitsemme kuitenkin yhteistä eurooppalaista maatalouspolitiikkaa. Tämä on päätelmäni tämän päivän keskustelusta. Kiitän teitä kaikkia asialle omistautuneesta lähestymistavastanne.
Luis Manuel Capoulas Santos
esittelijä. - (PT) Puhujien suuri määrä ja se päättäväinen ja kiihkoton tapa, jolla he ilmaisivat ajatuksensa, vahvistavat jälleen kerran, kuinka tärkeänä Euroopan parlamentti tätä aihetta pitää ja kuinka suuri merkitys maataloudella, viljelijöillä ja maaseudulla Euroopassa on.
Keskustelu ei sisältänyt yllätyksiä, koska siinä lähinnä vahvistettiin näkemyksiä, jotka oli jo esitetty tämän pitkän keskusteluprosessin kuluessa, joka kesti yli vuoden ja oman poliittisen ryhmäni osalta vielä kuusi kuukautta jo ennen sitä.
Katson kuitenkin, että on myös selvästi osoitettu, ettei ole vaihtoehtoja keskitietä edustaville näkemyksille, jotka mahdollistavat sellaisen vastuullisen kompromissin, jonka enemmistö voi hyväksyä.
Komissio ja neuvosto ovat myös vahvistaneet kantansa, mutta olen tyytyväinen huomatessani merkkejä joustavuudesta ja avoimuudesta.
Siksi, hyvä Mariann ja hyvä Michel, luotan poliittiseen todellisuudentajuunne ja kompromissihenkeenne, jonka avulla saatte aikaan näistä tärkeistä seikoista lopullisen ratkaisun, joka on hyvin lähellä parlamentin ehdottamaa ratkaisua.
Korostan tämän lähestymistavan symbolista merkitystä Euroopan parlamentille myönnettävien yhteispäätösvaltuuksien aattona, koska toivon, että Lissabonin sopimuksen ratifiointiongelma saadaan pian ratkaistua, sillä Eurooppa tarvitsee Lissabonin sopimusta.
Arvoisa ministeri Barnier, kuten olen useaan otteeseen sanonut, emme vielä käytä yhteispäätösmenettelyä, mutta olemme jo alkaneet toimia sen hengessä. Siksi toivon, että tänään ja huomenna odotettavissa olevat vaikeat neuvottelut osoittautuvat menestyksekkäiksi. Olen varma, että pystymme löytämään yksimielisyyteen perustuvan ratkaisun, joka vastaa meitä tarkasti seuraavien eurooppalaisten viljelijöiden ja maatalouden huolenaiheisiin. Olemme kaikki vakuuttuneita siitä, että Euroopan unioni tarvitsee yhteistä maatalouspolitiikkaa, jotta eurooppalainen maatalous voi olla kilpailukykyistä ja ympäristön kannalta kestävää.
Puhemies
(PL) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona 19. marraskuuta 2008.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Gerard Batten  
Yhteinen maatalouspolitiikka pakottaa brittiläiset kuluttajat ostamaan elintarvikkeita korkeaan hintaan Manner-Euroopan viljelijöiltä sen sijaan, että he hankkisivat niitä halvemmalla maailmanmarkkinoilta. Arvioiden mukaan hinnat ovat YMP:n vuoksi ainakin 23 prosenttia korkeammat kuin maailmanmarkkinahinnat.
Ekonomistit arvioivat myös, että YMP:n kustannukset Yhdistyneen kuningaskunnan kuluttajille vastaavat ainakin 1,2 prosenttia BKT:stä - mikä on nykyisin hämmästyttävät 16,8 miljardia puntaa vuodessa.
Edustan monia Lontoon asukkaita, joilla on vaikeuksia pystyä maksamaan laskunsa. He kamppailevat jatkuvasti nousevien verojen ja hintojen kanssa. He eivät ole Manner-Euroopan viljelijöille velkaa näiden toimentuloa. Jos valtiot haluavat tukea maatalouttaan, se on niiden oma asia, mutta niiden omien veronmaksajien olisi myös maksettava viulut.
Yhteisen maatalouspolitiikan maksavat ne, joilla on siihen vähiten varaa: eläkeläiset ja pienituloiset, ne, jotka käyttävät muita suuremman osuuden käytettävissä olevista tuloistaan elintarvikkeisiin. YMP on vain yksi niistä monista syistä, joiden vuoksi Yhdistyneen kuningaskunnan pitäisi erota Euroopan unionista.
Constantin Dumitriu  
kirjallinen. - (RO) Olen tyytyväinen huomatessani, että vuosi sen jälkeen, kun Euroopan komissio käynnisti kuulemismenettelyn yhteisen maatalouspolitiikan mukauttamisesta viljelijöiden ja maataloustuottajien nykyisiin tarpeisiin, olemme päässeet yksimielisyyteen tietyistä konkreettisista ehdotuksista.
Mielestäni 68 artiklasta saavutettu kompromissi on oikea, varsinkin enimmäisosuuden korottaminen 10 prosentista 15 prosenttiin jäsenvaltioiden uusien julkisten strategisten toimien rahoittamiseksi sekä selvän enimmäismäärän asettaminen erityistuen käytölle.
Haluaisin palata kysymykseen täydentävien ehtojen paketin täyttä täytäntöönpanoa koskevasta määräajasta Romanian ja Bulgarian osalta. Nämä valtiot saavuttavat suorien tukien 100 prosentin enimmäismäärän 1. tammikuuta 2016. Näin ollen on oikeudenmukaista, että täydentävien ehtojen paketin täyden täytäntöönpanon määräaika molemmissa valtioissa olisi tuolloin. Huomaan tyrmistyksekseni, että tähän tähtäävää tarkistusta, jota kannatimme, ei hyväksytty. Tämä kysymys on erittäin tärkeä uusissa jäsenvaltioissa, ja kehotan jäseniä ottamaan tämän huomioon myöhemmissä keskusteluissa, jotta voimme löytää näille molemmille valtioille edullisen ja EU:n kaikkien jäsenvaltioiden edustajien hyväksymän ratkaisun.
Béla Glattfelder  
kirjallinen. - (HU) Tilanteen arvioiminen ei tarkoita vain yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) tarkistusta. Todellisuudessa puhumme YMP:n uudistuksesta ja maataloustuen merkittävästä vähentämisestä. Tätä on Unkarin ja unkarilaisten viljelijöiden näkökulmasta mahdotonta hyväksyä.
Tähän asti uudistukset ovat vain vahingoittaneet Unkarin maataloutta.
Unkarissa tukien mukauttaminen vaikuttaisi myös pienempiin, 20 hehtaarin kokoisiin tiloihin. Näitä pienempiä tiloja varten ei tarvita suorien tukien vähentämistä vaan pikemmin niiden lisäämistä. Tukien mukauttamisen soveltaminen uusissa jäsenvaltioissa ennen vuotta 2013 olisi lisäksi liittymissopimuksen vastaista.
Elintarviketurvan vuoksi tarvitsemme edelleen tuotantotukea ja markkinajärjestelyjä, vilja-alan interventiot mukaan lukien. Meistä on kohtuutonta, että interventiohinta sidottaisiin hintaan Rouenin satamassa, sillä kuljetuskustannusten vuoksi hinnat ovat alemmat kaukaisemmissa ja etenkin uusissa jäsenvaltioissa, ja tämä on syrjintää.
Me vastustamme maitokiintiöiden lisäämistä. Maitokiintiöiden lisääminen keväällä osoittautui vääräksi päätökseksi, joka johti maidon hinnan laskuun useissa jäsenvaltioissa. Maitokiintiöiden lisääminen on vastoin erityisesti Unkarin etuja, sillä meillä on varsin huomattava käyttämätön maitokiintiöosuus. Tällainen toimenpide estäisi unkarilaisia tuottajia lisäämästä tuotantoaan.
Kannatamme tupakantuottajien tuen säilyttämistä. Useat tuhannet perheet saavat elantonsa tupakantuotannosta, varsinkin maan epäsuotuisimmissa koillisosissa.
Roselyne Lefrançois  
kirjallinen. - (FR) Aluksi haluan kiittää esittelijä Capoulas Santosia hänen tekemästään erinomaisesta työstä. Hän on hellittämättä pyrkinyt löytämään tasapainoisen ja vakaan kompromissin, jonka avulla Euroopan parlamentti voi puhua yhdellä äänellä jakautuneelle ja epävarmalle neuvostolle.
Terveystarkastus, josta äänestämme tänään, tarjoaa loistavan mahdollisuuden pohtia perusteellisesti, miten voimme päästä eroon yhteistä maatalouspolitiikkaa (YMP) rapauttavasta tyytymättömyydestä, sekä valmistautua tämän politiikan valtavaan uudistustyöhön, joka on määrä toteuttaa vuoden 2013 jälkeen.
YMP tarvitsee kiistämättä tuulahduksen raikasta ilmaa, etenkin sosiaalisten ja ympäristötekijöiden osalta. Tässä suhteessa olen tyytyväinen, että olemme onnistuneet muuttamaan Euroopan komission tekstiä sosiaalisesti myötätuntoisemmaksi ehdottamalla etenkin pienviljelijöiden tuen lisäämistä sekä työhön ja työllisyyteen liittyvien tekijöiden sisällyttämistä tuen myöntämistä koskeviin sääntöihin. Ainoana varauksena pahoittelen kuitenkin sitä, että taloudellisten ja sosiaalisten kriteerien rinnalla ei ole enemmän ekologisia näkökohtia, sillä "kestävyydestä" on tehtävä maatalouspolitiikkamme tunnusmerkki.
Lasse Lehtinen  
kirjallinen. - (FI) Arvoisa puhemies, maatalouden tukea pitää entistä enemmän suunnata tavalla, joka ohjaa maataloutta kestävän kehityksen suuntaan. Olemassa olevat tuet on laajasti ymmärretty vain palkanjatkeeksi talonpojille.
Itämeren rantavaltioiden maatalous on Itämeren suurin saastuttaja. Maataloustukea maksamalla me itse asiassa lisäämme päästöjä pohjavesiin ja sitä kautta mereen.
Kaikkien elinkeinojen, myös maatalouden on osallistuttava ympäristötalkoisiin. Se on ainoa tapa, jolla maatalous voi jatkossa hankkia olemassaololleen oikeutuksen. Miksi veronmaksajat jatkaisivat haitallisen elinkeinon tukea lähialueille kun saastuttamisen voi ulkoistaa ostamalla tuontielintarvikkeita?
Puhdas vesi on jo niukkuushyöydyke. Silloin on vain kohtuullista, että likaamisesta pitää maksaa eikä tukea sitä yhteisistä varoista.
Maatalouden on otettava olemassa olevat lukemattomat ympäristötoimet aktiiviseen käyttöön. Fosforin ja typen talteenotto on teknisesti mahdollista ja pian myös taloudellisesti kannattavaa. Näiden arvokkaiden luonnonvarojen ja raaka-aineiden pitää palautua uusiokäyttöön niin kuin muiltakin luonnnonvaroilta edellytetään.
Janusz Lewandowski  
kirjallinen. - (PL) Kuten odotettua, terveystarkastus on tarjonnut mahdollisuuden penkoa yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) periaatteita syvemmältä kuin muita Euroopan unionin politiikan ja talousarvion aloja.
Maatalouspolitiikkaa, johon yhdessä vaiheessa kului suurin osa budjettimenoista ja joka vuoden 2013 loppuun mennessä muodostaa kolmasosan talousarviosta, on arvosteltu voimakkaasti. Arvostelun tärkein argumentti on koskenut maatalouden taloudellisen ja työllisyysmerkityksen sekä sen budjettiosuuden välistä epäsuhtaa. Tämä on väärinkäsitys.
YMP kokonaisuudessaan on yhteisön politiikka, ja sen osuus EU:n sekä kansallisista että yhteisistä julkisista kokonaismenoista ei ylitä 0,3 prosenttia BKT:stä. Lisäksi kansainvälinen tilanne on muuttunut, ja kehitysmaiden nälänhädän vuoksi meidän on pohdittava uudelleen Euroopan maatalouden tukiperiaatteita.
Euroopan parlamentti on käsitellyt tätä ongelmaa huolellisesti, kuten lukuisat tarkistukset osoittavat. Puolan kaltaisen valtion näkökulmasta, jossa maatalous on suhteellisen suuri työllistäjä, olisi oikeutettua lisätä maitokiintiöitä ja antaa kansallista tukea epäsuotuisimmassa asemassa oleville aloille. Tukien mukauttaminen on osoittautunut kiistanalaisimmaksi kysymykseksi, ja sen osalta on syytä muistaa, että "uudet" jäsenvaltiot saavuttavat suorien tukien 100 prosentin tason vasta vuonna 2013 ja että mukauttaminen voidaan nähdä merkkinä maatalouspolitiikan uudelleenkansallistamisesta, mikä olisi huono asia.
Cătălin-Ioan Nechifor  
kirjallinen. - (RO) Uuden jäsenvaltion Romanian erään merkittävän maatalousalueen edustajana en usko, että uusien ja vanhojen jäsenvaltioiden viljelijöiden kohtelu yhtenäistyy yhteisen maatalouspolitiikan terveystarkastuksen yhteydessä suoritettujen arviointien tuloksena. On kuitenkin hyvä, että Romanian kansallisia maitokiintiöitä ei ole muutettu ja että jäsenvaltiot voivat lisätä maitokiintiöitään tietyn ajan, mikäli muut jäsenvaltiot eivät täytä omia kiintiöitään. Kun otetaan huomioon tätä alaa koetteleva tämänhetkinen kriisi, ehdotus maitorahaston perustamisesta alan rakenneuudistuksen tukemiseksi on tärkeä.
Lisäksi katson, että ennen kuin maitokiintiöitä koskevia uusia sääntöjä aletaan soveltaa vuodesta 2015, tuottajilla on oltava mahdollisuus mukautua markkinoiden muutoksiin ja tehdä markkinoiden tarpeita vastaavia investointeja, etenkin kun otetaan huomioon, että investointitukihakemusten määräajat ovat suhteellisen pitkiä. Lisäksi asetettua kiintiötä koskeva rajoitus on poistettava, jotta tuottajat voivat tehdä markkinoiden tarpeita vastaavia investointeja.
Maria Petre  
kirjallinen. - (RO) Yksi jäsenistä puhui siitä, miten kaksi lasta jakoivat keskenään makeisia. Jatkaakseni tätä vertausta huomautan, että jos vertauksen lapsi olisi tulevaisuuden romanialainen tai bulgarialainen viljelijä, hän saisi oikeudenmukaisen osansa kahdeksan vuoden päästä. Ihmettelen vain, olisiko hän yhä kahdeksan vuoden päästä lapsi.
Kun romanialaisena Euroopan parlamentin jäsenenä liityin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaan, huomioni kiinnittyi ilmaukseen "pehmeä lasku", jota käytetään usein esimerkiksi maitokiintiöiden yhteydessä. Kysyin silloin ja kysyn yhä edelleen: miten Romanian ja Bulgarian viljelijät voivat sovittaa yhteen "irtautumismenettelyn" ja "pehmeän laskun"? Kun Romania tuskin oli aloittanut liittymismenettelyt, eräs tanskalainen kumppani sanoi minulle, että hankalin osa tässä prosessissa tulisi olemaan maatalous. Toivon, että nyt, kaksi vuotta liittymisen jälkeen, Romanian maatalous tarjoaa mahdollisuuden yhdistyneelle Euroopalle.
Dushana Zdravkova  
kirjallinen. - (BG) Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistuksen jatkaminen on tärkeää, jotta Eurooppa voi säilyttää johtavan roolinsa tällä alalla. Tämä ei luonnollisesti saisi tapahtua tuottajien tai loppukuluttajien kustannuksella. On hyvin tiedossa, että Euroopan unioni on muuttunut maataloustuotteiden viejästä niiden tuojaksi. Tämä osoittaa, että tämän päivän keskustelussa on saatava aikaan tasapainoinen lopputulos, jotta voimme olla varmoja, että kaikkien kansalaisten edut turvataan.
Katson, että suuri osa komission ehdotuksista hyödyttää Bulgarian viljelijöitä, varsinkin kun Bulgarian hallituksen huono hallinto ja väärinkäytökset tällä alalla ovat johtaneet siihen, että liittymistä valmistelevissa järjestelyissä kaavailtuja tuloksia ei ole saatu aikaan. Tästä syystä olemme muutaman viime kuukauden aikana saaneet nähdä maataloustuottajien, lähinnä maitotilallisten ja viljanviljelijöiden, protesteja. Näin ollen on tärkeää tarjota turvallisuutta niille alueille, joilla toimeentulo on pitkälti riippuvaista maidontuotannosta, vaarantamatta maitotuotteiden markkinoiden täysimittaista vapauttamista.
Bulgariassa on paljon vuoristoalueilla ja muilla erityisissä vaikeuksissa olevilla alueilla toimivia maidontuottajia. Tästä syystä kannatan ajatusta siitä, että heidän toimintansa kehittämiseen osoitetaan lisää varoja ja että maidontuottajia varten perustetaan erityinen maitorahasto.
