Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Oomen-Ruijten
Arvoisa rouva puhemies, eilisessä istunnossa pyydettiin käsittelyn lykkäystä 131 artiklan mukaisesti. Käsiteltävänä oli turvapaikkaoikeus, ja lykkäystä pyysi herra Schulz. Joskus voi tietenkin olla välttämätöntä turvautua lykkäykseen, mutta meillä on sellainen tunne, että sosialistiryhmä tekee niin lähes joka kerta. Viimeviikkoisen Strasbourgin istuntojakson aikana keskustelu huumepolitiikasta keskeytettiin samoin perustein, ja eilen jouduimme kokemaan saman tempun turvapaikkaoikeuden kanssa.
Meistä näyttää siltä, että sosialistiryhmä menettelee näin silloin, kun se ei pysty voittamaan keskustelua. Oli selvää, että he olisivat ylivoimaisesti hävinneet täysistunnon huumepolitiikkakeskustelun. Oli selvää, että sosialistiryhmän käsitys turvapaikkapolitiikasta ei olisi saanut parlamentin enemmistön kannatusta. Herra Nassauer on tehnyt tämän sosialistiryhmälle selväksi useampaan otteeseen. Jos sen seurauksena sitten joudutaan käyttämään 131 artiklaa parlamenttia vastaan hyökkäämiseen, poiketaan talon hyvistä tavoista. Olen keskustelun jälkeen tutustunut sosialistiryhmän selityksiin, mutta olen kyllä sitä mieltä, että meidän on tämän asian osalta sovittava keskenämme edeltäkäsin menettelystä. Ei ole paikallaan, että tällä tavalla hyökkäämme toisiamme vastaan.

Puhemies
Rouva Oomen-Ruijten, annoin teidän puhua pitempään kuin teillä oli puheaikaa. Haluaisin kuitenkin pyytää seuraavia puhujia, jotka ovat nyt ilmoittautuneet, pitäytymään puheajassa. Oletan, että te käsittelette samaa asiaa, rouva Fontaine.

Fontaine
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin tosiaankin käyttää puheenvuoron samasta aiheesta eli turvapaikkaoikeutta koskevien kysymysten palauttamisesta valiokuntakäsittelyyn, josta päätettiin eilen iltapäivällä.
En luonnollisestikaan kiistä palauttamispyynnön oikeellisuutta, pyynnön, joka on täysin työjärjestyksen mukainen, mutta vastustan niitä olosuhteita, joissa äänestys pidettiin. Ainoastaan 51 jäsentä saattoi nimittäin osallistua tähän äänestykseen, ja minulla on sellainen tunne, rouva puhemies, että tämä määrä ei edusta kovinkaan hyvin parlamenttia, varsinkaan näin merkittävässä kysymyksessä.
Minusta vaikuttaa kuitenkin siltä, että tällä asialla oli ainakin yksi ansio, nimittäin se, että se antoi meille mahdollisuuden tehdä hyvin opettavaisen käytännön harjoituksen eli mahdollisuuden arvioida sitä aikaa ja sitä etäisyyttä, jotka erottavat toimistomme istuntosalista. Toivon, että tämä yksityiskohta merkitään pöytäkirjaan.
Monet meistä jäivät jumiin hisseihin, jotka pysähtelivät joka kerroksessa, mikä on aivan luonnollista, jotta kiirehtivät kollegat voitaisiin ottaa kyytiin, ja meitä oli siellä hyvin monta, jotka saavuimme istuntosaliin ainoastaan muutamaa hetkeä ennen äänestystä.
Rouva puhemies, haluaisin pyytää kvestoreita laatimaan sellaiset säännöt, jossa suositellaan, että äänestyssummerin ensimmäisen soiton ja äänestyshetken välinen aika olisi 15 minuuttia. Tämä ehdotus vaikuttaa minusta hyvin järkevältä, ja aion siis antaa sen kvestorien käsiteltäväksi.

Pasty
Arvoisa rouva puhemies, en voi muuta kuin hyväksyä sen, minkä rouva Oomen-Ruijten ja rouva Fontaine juuri sanoivat. Luen pöytäkirjan sivulta 15, että istunnon puhemies vastaa puhujille, jotka olivat nostaneet esiin juuri äsken mainitut perusteet, että "kaksi puhujaa käytti puheenvuoron, mikä antoi jäsenille riittävästi aikaa saapua istuntosaliin."
Torjun tämän väitteen, sillä jotkut kollegat heti summerinsoiton kuultuaan lopettivat todellakin puhelunsa, mikä joissakin tapauksissa kuulosti hieman julkealta langan toisessa päässä olleen henkilön korvissa, mutta heillä ei ollut konkreettisesti mahdollisuutta äänestää. Se on ehdottomasti pöyristyttävää. Huomautan, että kansallisissa parlamenteissa äänestyssummeria soitetaan useammin kuin kerran - jotkut kollegoistamme luulivat myös, että summerinsoitolla hälytettiin tulipalosta. Jäsenten toimistot olisi itse asiassa varustettava, kuten sitä oli pyydetty, merkkivaloilla, jollaisia on joissakin parlamenteissa, jotka ilmoittaisivat tulossa olevasta äänestyksestä, jotta jäsenille voitaisiin antaa riittävästi aikaa päästä istuntosaliin.
Pyydän, että puhemiehistö ja kvestorien kollegio ottaisivat tämän kysymyksen käsiteltäväkseen.

Provan
Arvoisa rouva puhemies, yhdyn rouva Fontainen ja herra Pastyn sanoihin, mutta haluaisin laajentaa asiaa mieluummin kuin kaventaa sitä. Me hyväksymme eiliset tapahtumat parlamentin istuntosalissa, koska ne olivat olemassa olevien artiklojen mukaisia. Oli valitettavaa, että jäsenille ei annettu tarpeeksi aikaa tulla tänne. On otettava huomioon 126, 128, 129, 130, 131 ja 132 artikla. Kyseisissä artikloissa sanotaan aivan selvästi, että äänestys toimitetaan välittömästi. Mitä välittömästi tarkoittaa? Kun summeri soi, se tarkoittaa yleensä sitä, että meillä on kymmenen minuuttia aikaa, ennen kuin menemme täysistuntoon ja istunto alkaa. Summeri soi eilen, mutta kuten herra Pasty aivan oikein sanoi, ei ollut minkäänlaista muuta merkkiä siitä, mitä istuntosalissa tapahtui.
Ymmärrän sen, että olemme juuri muuttaneet uuteen rakennukseen ja televisiovastaanottimistamme ei vielä näe kokonaiskuvaa, mutta kyseessä on asia, johon hallinnon on puututtava. Ehkä asia olisi vietävä työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja loukkaamattomuutta käsittelevään valiokuntaan, jotta artikloja voitaisiin muuttaa eilisten tapahtumien takia.

Kerr
Arvoisa rouva puhemies, minäkin haluan valittaa eilisillan tapahtumista. Sen lisäksi, etten päässyt äänestykseen, olin talon ulkopuolella parlamentin työn takia ja palasin tänne puhumaan. Maailma odotti kuulevansa sanani Sokrates-ohjelmasta, jotka siltä riistettiin. Parlamentin työn muuttaminen viime hetkellä, kuten tehtiin hyvin pienellä äänestyksellä eilisiltana, on täysin demokratian hengen vastaista. Vihreiden ryhmän puolesta tuomitsen täysin eilisillan tapahtumat.
(Vaihtelevia reaktioita)

Díez de Rivera Icaza
Arvoisa rouva puhemies, ensiksikin minä luonnollisesti torjun rouva OomenRuijtenin sanat sosiaalidemokraattien asenteesta. Haluan vielä täsmentää: pöytäkirjan sivulla 14 sanotaan, että rouva Díez de Rivera, toisin sanoen minä, sen jälkeen, kun tulin eilen täysistuntoon summerin kutsuttua meitä äänestykseen, ilmaisin juuri tuolloin vastalauseeni siitä, että meillä ei ollut riittävästi aikaa saapua äänestykseen, kun kyseessä oli poikkeuksellinen äänestys. Näin ollen, rouva puhemies, olen yhtä mieltä herra Pastyn, rouva Fontainen ja herra Provanin kanssa, mutta minä kyllä myöhästyin, vaikka lähdinkin juosten työhuoneestani. Näin ollen torjun vielä kerran rouva Oomen-Ruijtenin sanat sosiaalidemokraattista ryhmää vastaan ja tässä on todiste, että me kaikki pyrimme siihen.

Kirsten Jensen
Arvoisa rouva puhemies, kuten selvästi on käynyt ilmi, myös sosiaalidemokraateilla on ollut vaikeuksia päästä siihen äänestykseen, josta täällä puhutaan. Olen myös luonnollisesti pahoillani niistä ongelmista, joita muilla ryhmillä on ollut, mutta yritimme varoittaa heitä etukäteen siitä, että haluamme äänestyksen 131 artiklasta, koska mielestämme meille olisi hyötyä asiasta, sen jälkeen kun liberaaliryhmä oli peruuttanut allekirjoituksensa yhteisestä päätöslauselmaesityksestä, jotta saisimme laadittua turvapaikkaoikeutta käsittelevän yhteisen ehdotuksen, joka saisi laajempaa tukea tässä talossa.

Puhemies
Hyvät naiset ja herrat, uskon, että olemme yksimielisiä siitä, että työjärjestyksen 131 artikla oli äänestyksen perustana. Näin ollen totean, että työjärjestyksen mukaan toimimme oikein. Ymmärrän kuitenkin, että ne, jotka kertoivat juuri, että matka tänne oli liian pitkä, eivät ole aivan väärässä. Olen sitä mieltä, ettei kvestorien vaan työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja loukkaamattomuutta käsittelevän valiokunnan on mietittävä ja harkittava, miten säätelemme sitä, ettei näin tapahdu enää tulevaisuudessa. Minun täytyy tosin sanoa, että toimistoni on 12. kerroksessa, ja että minäkin havahduin soittoon siellä; olin täällä juuri sillä hetkellä, kun äänestettiin. Ehdin vain täpärästi, eikä näin voi menetellä enää tulevaisuudessa.
Tämän päivän osalta totean, että kaikki, mitä eilen tapahtui, oli oikein. Puhemieskonferenssin pitää seuraavalla istuntoviikolla ratkaista, mille kohtaa esityslistaa asia pistetään. Välitän kuitenkin täällä esitetyn arvostelun sekä puhemiehistölle että puhemieskonferenssille, ja sitten näemme, siirrämmekö sen edelleen työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja loukkaamattomuutta käsittelevään valiokuntaan vai löydämmekö, kuten rouva Fontaine ehdotti, sitä ennen yksinkertaisen säännön, joka säätelee tällaista kunnolla tulevaisuudessa.

Oomen-Ruijten
Arvoisa rouva puhemies, rouva Jensenin sanat ovat todella hirvittäviä. Pidän hänestä, mutta ei toki ole hyväksyttävää, että kun jokin toinen ryhmä pidättyy allekirjoittamasta päätöslauselmaesitystä, parlamentti ei enää äänestäkään tekstistä. Tällaista tapahtuu nyt jo toisen kerran. Ensin olivat vuorossa huumeet, nyt turvapaikkapolitiikka. Sosialistiryhmä ei onnistu tavoitteessaan ja sitten se ilmoittaa muitta mutkitta: no, sitten me peruutamme sen. Tällainen käytös on epäparlamentaarista. Se ei kuulu talomme hyviin tapoihin.

Puhemies
Rouva Oomen-Ruijten, aiemmin sanottiin jo - luulen, että sen sanoi herra Provan - että kaikille olisi pitänyt saada tiedotettua siitä, että äänestetään ja mistä äänestetään. Voin vain sanoa, että meidän kaikkien velvollisuutena on lukea esityslistaa. Jokainen saattoi tietää, mitä esityslistalla on, ja jokaisen on myös otettava huomioon se, että jos meillä on sellaisia kohtia työjärjestyksessä, joku voi tehdä esityksen milloin tahansa. Olen sitä mieltä, että tällöin on sanottava sanottavansa ja otettava myös huomioon muiden sanomiset.

Watson
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin esittää erään yksinkertaisen tavan ratkaista ongelma, joka johtuu jäsenten työhuoneiden ja istuntosalin välisestä etäisyydestä. Eräs kollegani toimii jo niin. Ratkaisu olisi yksinkertaisesti se, että parlamentti antaisi kaikille jäsenille polkupyörät.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Watson!

Merenkulkijoiden koulutus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0411/97) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta neuvoston direktiivin antamiseksi merenkulkijoiden vähimmäiskoulutustasosta annetun direktiivin 94/58/EY muuttamisesta (Esittelijä: E. Parodi).

Parodi
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegat, merenkulkijoiden vähimmäiskoulutustasosta annetun direktiivin muuttaminen, joka on tämän suosituksen aihe, juontaa juurensa tarpeesta sopeuttaa merenkulkijoiden koulutus vastaamaan merikuljetusten todellisia oloja, varsinkin aluksilla käyttöönotettua uutta tekniikkaa ja uusia ammatillisia koulutusmenetelmiä. Älkäämme unohtako, että 80 % merellä tapahtuvista onnettomuuksista johtuu ensi sijassa ihmisten tekemistä erehdyksistä ja laiminlyönneistä.
STCW-yleissopimuksen tarkistamisella ja siihen liittyvällä direktiivin 94/58 muuttamisella pyritään parantamaan tätä tilannetta ja, jos mahdollista, vähentämään inhimillisen tekijän vaikutusta merellä tapahtuviin onnettomuuksiin. Tämä tavoite voidaan saavuttaa määrittämällä vähimmäiskoulutustaso ja merenkulkijoiden vahtivuoroja koskevat määräykset, varmistamalla kansainvälisten määräysten noudattamisen tehokas valvonta ja välttämällä se, että - kuten aiemmin on tapahtunut - pätevyyskirjojen uskottavuus kärsii yleissopimuksen määräysten puutteellisesta noudattamisesta.
Tästä syystä tähän tarkistukseen on mielestäni suhtauduttava myönteisesti. Se merkitsee edistysaskelta kohti parempaa turvallisuutta ja vahvistaa IMOn toimivaltaa menettelyjen sekä koulutus- ja varmistuskäytäntöjen valvonnassa.
Johtoajatus, jota noudatin ensimmäisessä käsittelyssä laatiessani mietintöäni liikenne- ja matkailuvaliokunnan tukiessa minua merkittävällä tavalla, oli parantaa ja vakauttaa direktiiviehdotusta mahdollisimman paljon poistamalla mahdolliset oikeudelliset epäselvyydet ja juridiset ristiriidat, joita liittyy jäsenvaltioiden velvollisuuksiin merenkulkijoiden pätevyyskirjojen myöntämisen ja tunnustamisen yhteydessä, sekä vastustamalla epäpätevän miehistön käyttöä.
Olen itse asiassa sitä mieltä, että pätevyyskirjojen tunnustamisen järkeistäminen ja yhdenmukaistaminen yhdessä ankarien laatukriteerien noudattamisen kanssa voisi auttaa nostamaan merenkulkijoiden pätevyystasoa, parantamaan yhteisön laivaston turvallisuutta ja kilpailukykyä ja vähentämään vaatimustason alittavien alusten määrää. Kuten jo sanoin, keskeinen asia on turvallisuus; lisäksi minun on lisättävä, että komissio on muuttanut alkuperäistä ehdotustaan ensimmäisen käsittelyn pohjalta. Neuvoston yhteisessä kannassa on omaksuttu alkuperäisen ehdotuksen määräyksiin tehtyjen muutosten sisältö, merkitys ja tavoitteet.
Neuvosto on itse asiassa muotoillut uudelleen joitain alkuperäisen ehdotuksen kohtia. Se on myös lisännyt uusia kohtia, joissa edetään parlamentin toivomaan suuntaan ja joiden tarkoitus on parantaa turvallisuutta. Uudet artiklat koskevat rannikkoliikennettä koskevia periaatteita, seuraamuksia ja kurinpitotoimia, laatuvaatimuksia, terveydentilaa koskevia määräyksiä, pätevyyskirjojen myöntämistä ja rekisteröintiä, yhtiöiden vastuuta ja satamavaltioiden suorittamaa valvontaa: ne ovat artikloja, jotka yhdessä muiden muutosten kanssa auttavat poistamaan epäselvyydet ja yksinkertaistamaan tulkintaa.
Tältä osin esitän johtopäätöksenä, että yhteinen kanta ja Euroopan parlamentin ilmaisema kanta, joka oli lähtökohtana tarkistuksille, ovat saaneet neuvoston laajan hyväksynnän. Näiden tarkistusten ja tehtyjen parannusten ansiosta on mahdollista edetä kohti parempaa meriturvallisuutta, joka on ollut parlamentin tavoite jo monen vuoden ajan ja johon tulemme pyrkimään vastakin.

Watts
Arvoisa rouva puhemies, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen puolesta haluaisin aluksi ilmaista täyden tukeni tälle direktiiviehdotukselle, joka muuttaa alkuperäistä direktiiviä merenkulkijoiden vähimmäiskoulutustasosta. Kyseessä on taas yksi myönteinen askel sekä meriturvallisuuden parantamiseksi että meille niin tärkeän meriympäristön suojelemiseksi. Kun muistetaan, että kymmenen viime vuoden aikana olemme menettäneet noin 12 000 ihmishenkeä maailman merillä - ja todellakin menetämme jatkuvasti yli 200 alusta vuodessa ympäri maailmaa - Euroopan unionin on oltava jatkuvasti varuillaan, jotta kohotamme ja parannamme meriturvallisuuden tasoa.
Tämän direktiivin ehdottomana ytimenä ovat inhimilliset tekijät. Kuten esittelijä herra Parodi aivan oikein huomautti, noin 80 % onnettomuuksista merellä johtuu inhimillisistä erehdyksistä, ja siksi tämän avainkysymyksen olisi oltava keskeisessä asemassa merenkulun strategiassamme turvallisuuden kohentamiseksi ja ympäristön suojelemiseksi. On tärkeää, että merenkulkijat saavat tarpeeksi korkean koulutus- ja pätevyystason, jotta heillä on meripalveluksensa aikana tarvittavat taidot ja kyvyt ja jotta he pystyisivät kommunikoimaan tehokkaasti miehistön kanssa, noudattamaan ohjeita ja neuvoja ja tarpeen tullen - pelkäänpä, että aivan liian usein - selviytymään kriisitilanteista. Alusten miehistöön on saatava merenkulkijoita, joilla on tarvittavat teoreettiset ja käytännön tiedot.
Kyseiseen ehdotukseen pyritään sisällyttämään vuoden 1995 yleissopimuksen merenkulkijoiden ammattikoulutuksen ja pätevyyskirjojen tasoa ja vahtivuoroja koskevat vaatimukset. Haluaisin onnitella komissiota siitä, ettei se ainoastaan seuraa kansainvälistä merta koskevaa lainsäädäntöä vaan pyrkii siirtämään sen yhteisön lainsäädäntöön, jotta se olisi voimassa kaikilla Euroopan vesialueilla. Toivon, että komissio jatkaa edelleen ponnistelujaan meriturvallisuuden parantamiseksi. Tähän direktiiviehdotukseen pyritään sisällyttämään uudet ammattikoulutusta ja pätevyyskirjoja koskevat vaatimukset, mukaan luettuna vahtivuoroja koskevat vaatimukset, ja ottamaan käyttöön yhteiset kriteerit kolmansien maiden myöntämien merenkulkijoiden pätevyyskirjojen tunnustamiseksi.
Herra Parodin tavoin olin iloinen siitä, että neuvosto on komission tukemana hyväksynyt suurimman osan Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämistä ajatuksista ja tavoitteista. Olen iloinen voidessani sanoa, että herra Parodi onnistui entisestään selventämään ja parantamaan komission ehdotusta, poistamaan epävarmuutta ja yksinkertaistamaan tekstiä. Minuun teki erityisesti vaikutuksen se, miten esittelijä korosti tarvetta houkutella nuoria merenkulkuun liittyvään ammattiin ja edistää merenkulkijoiden työllisyyttä. Äskeisessä tiedonannossaan " Uusi merenkulun strategia" komissio viittasi siihen, että maailmassa on pulaa pätevistä ja taitavista merenkulkijoista. Eurooppalaisen politiikan kehittäminen nuorten houkuttelemiseksi ammattiin on välttämätöntä, kun pyritään kouluttamaan päteviä merenkulkijoita ja ratkaisemaan työttömyysongelmat Euroopassa, ei vähiten merenkulkuyhteisöissä.
Haluaisin käyttää hyväksi tätä tilaisuutta ja kiittää esittelijää siitä, että hän korosti yhteisen työkielen merkitystä tehokkaan työskentelyn ja erityisesti kriisitilanteiden ratkaisemisen kannalta. Pidän tämän direktiivin täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa yhtenä myönteisenä askeleena meriturvallisuutta koskevassa kampanjassamme.
Haluaisin lopuksi kehottaa komissiota varmistamaan sen, että tämä direktiivin muuttaminen pannaan täytäntöön, siirretään lainsäädäntöön ja saatetaan voimaan jäsenvaltioissa. Olemme äskettäin saaneet tiedon, jonka mukaan noin 60 % kaikista liikenteen sisämarkkinoita koskevista direktiiveistä on vielä siirtämättä jäsenvaltioiden lainsäädäntöön. Ehkäpä komissaari haluaisi kommentoida sitä, miten pystymme parhaiten varmistamaan sen, että tätä hyvin tärkeää direktiiviä ei tueta ainoastaan täällä parlamentissa ja panna täytäntöön neuvostossa, vaan että se todellakin pannaan täytäntöön paikan päällä jäsenvaltioissa ja niiden täytäntöönpanosta vastaavissa elimissä. Haluaisin todellakin, että luotaisiin jonkinlainen mekanismi, jonka ansiosta meillä olisi säännöllinen selvitysmekanismi, jotta turvallisuusvaatimuksia ei ainoastaan ylläpidetä kaikkialla EU: ssa vaan että ne pannaan täytäntöön ja saatetaan voimaan korkealla tasolla.

Sarlis
Arvoisa rouva puhemies, Euroopan kansanpuolueen taholta on korostettava, että mekin tuemme yhteistä kantaa, kun siihen on tehty liikennevaliokunnassa kolme tarkistusta, joiden puolesta mekin äänestimme liikennevaliokunnassa.
Minun on sanottava, että parlamentin tarkastelussa oleva direktiivi on toisen direktiivin tarkistus, direktiivin 94/58, jonka puolesta parlamentti äänesti ja josta on suurissa määrin tullut osa kansallisia lainsäädäntöjä. Luulen myös, että tarkistukset tähän ensimmäiseen direktiiviin, josta meillä on tämä yhteinen kanta, tullaan liittämään yhtä nopeasti kansallisiin lainsäädäntöihin.
Tämä uusi, tarkistettu direktiivi on varmasti suuri edistysaskel. Ennen kaikkea merkitystä on sillä, että se antaa keinoja, jotka voivat toimia kannustimina houkuteltaessa uusia merimiehiä.
Toisaalta uusi direktiivi on selkeämpi, sillä siinä tehdään selvä ero koulutuksellisten kysymysten ja uusien merimiesten houkuttelemisen sekä miehistöjen toimintaan laivoilla liittyvien kysymysten välillä.
Minun on edelleen sanottava, että vaikka me kaikki tervehdimme ilomielin tätä edistysaskelta, jonka muodostaa uusi täydennetty direktiivi, samaan aikaan on huomautettava, että Euroopan komissio ei ole tehnyt aloitteita positiivisista toimenpiteistä eurooppalaisen merenkulun puolesta.
Etenemme turvallisuuskysymyksiin, ulotamme valvonnan Euroopan satamiin, kiinitämme huomiota laivamiehistöjen tyytyväisyyteen, mutta vieläkään emme ole saaneet aikaan toimenpiteitä, jotka voisivat katkaista siirtymisen mukavuuslippujen alle. Komissio on tässä asiassa myöhässä. Näyttää siltä, että komissiolta ovat ideat päässeet loppumaan, kun se ei ole suositellut mitään. On olemassa tietysti yksi ehdotus merenkulun strategiaksi, joka kuitenkin monien siihen liittyvien ongelmien vuoksi on jollain tavoin vesittänyt koko eurooppalaisen merenkulkupolitiikan kuvan.
Tahtoisin kuitenkin sanoa, että nyt on aika odottaa uutta henkeä, uutta lähestymistapaa merenkulkua edistäviä toimenpiteitä koskevassa kysymyksessä, sillä kohtalokkaalla tavalla jatkamme toissijaisten laivarekisterien käyttämistä, ja lähes joka maa luo toissijaisen laivarekisterin, tai sitten jatkamme eurooppalaisen liputuksen vähentämistä mukavuuslippujen hyväksi. On olemassa pieniä saaria, joilla on suuria varustamoita. Nyt ei ole oikea hetki korostaa vaaroja, mutta vielä kerran pyydän parlamentin puhujakorokkeelta komissiota pohtimaan, kuinka se voisi ratkaista ongelman, joka on nimeltään "merenkulkua edistävät toimenpiteet" .

Alavanos
Arvoisa rouva puhemies, myös minun mielestäni herra Parodin mietintö on merkittävä parannus neuvoston direktiiviin. Se on tarkistus direktiiviin 94/58 ja se saa ryhmämme tuen. Haluaisin tosin mainita kaksi varausta tai kysymystä, jotka synnyttää vähintäänkin kokemuksemme Kreikan kauppalaivastosta, joka on yksi voimakkaimmista Euroopan unionissa.
Ensimmäinen varaus koskee käsitystä, että 80 % onnettomuuksista johtuu inhimillisistä tekijöistä. Kreikasta saamamme kokemus osoittaa, että inhimillisillä tekijöillä on varmasti suuri merkitys, mutta paljon suurempi osa onnettomuuksista johtuu kaluston ikääntyneisyydestä, vanhoista laivoista, jotka eivät selviä säähän tai muihin asioihin liittyvistä vaikeuksista. Voisin hyväksyä herra Parodin kannan, jos inhimillisiin tekijöihin laskettaisiin mukaan myös näiden laivojen toiminnan rikollinen hyväksyntä ja rikollinen peittely.
Toinen varaus liittyy nuorten houkuttelemiseen merenkulkijoiksi. Tämä on hyvin merkittävä linjaus, mutta ongelma Kreikassa ei ole se, että merenkulkualan koulutus ei kiinnostaisi nuoria, vaan huono tilanne merenkulkualan työmarkkinoilla, vaikka Kreikan kauppalaivasto onkin todella suuri. Mielestäni tämä johtuu siitä, että usein omistajien politiikkana on köyhien ja kouluttamattomien miehistöjen palkkaaminen kolmansista maista, esimerkiksi Aasiasta. Tämä ei johda pelkästään työmarkkinoiden pienenemiseen yhteisön alueella, vaan myös lisääntyneisiin turvallisuusriskeihin laivoilla.
Herra Parodin esittämät kolme tarkistusta saavat meidän tukemme, sekä lääketieteellisen sopivuuden, satamassa pidättämisen olosuhteiden että lepoajan rajoittamisen suhteen. Meidän tulee kuitenkin erityisesti kiinnittää huomiota kielelliseen viestintään. Miehistön kesken esiintyy usein suuria ongelmia kielellisessä viestinnässä, ja tämä johtaa usein onnettomuuksiin. Tahtoisinkin sanoa, että koko Kreikkaa painaa kaksi suurta juhlapyhien aikaan sattunutta merionnettomuutta, joissa monia ihmisiä hukkui.

Macartney
Arvoisa rouva puhemies, minäkin haluaisin onnitella herra Parodia hänen erinomaisesta työstään ja kiittää siitä, että koko tämä keskustelu on ollut rakentava. Haluaisin myös yhtyä herra Wattsin esittämiin näkökohtiin merenkulun vaarallisuudesta. Me tuemme laajasti tätä mietintöä kokonaisuudessaan. Herra Sarlisin ja herra Alavanosin tavoin olen kuitenkin huolestunut kolmansien maiden miehistöistä, jotka ovat yleistyvä ilmiö EU: n merenkulkualalla. Se aiheuttaa paljon huolta, ei ainoastaan Skotlannissa, josta olen kotoisin, vaan hyvin monessa Euroopan maassa.
Satamavaltioiden rooli tässä asiassa on hyödyllinen. Ne ovat keskeisessä asemassa niiden vaatimusten soveltamisessa, joita me oikeutetusti edellytämme Euroopan mailta. Haluaisin sanoa komissaari Bjerregaardille, että Euroopan kansalaisten näkökulmasta haasteena on nyt varmistaa, että edellyttämiämme vaatimuksia sovelletaan kyseisiin kolmansien maiden miehistöihin. Muuten on olemassa suuri riski, että jos oikeaa kieltä ei osata sujuvasti eikä pystytä kommunikoimaan, ihmishenget voivat olla vaarassa. Tänä vuonna, kun yksi suuri kassamagneetti on Titanicin uppoamisesta kertova elokuva, meitä ei tarvitse muistuttaa siitä, miten hirveitä onnettomuudet ovat, ja me haluamme tehdä kaiken mahdollisen välttyäksemme niiltä.

Le Rachinel
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegat, meriliikenteen alalla ihmisten aiheuttamat onnettomuudet, joilla on vakavia seurauksia elämälle ja myös eläimistölle ja kasvistolle, ovat huomattavia. Liian useissa tapauksissa on kyse mukavuuslippulaivoista, joiden miehistöön ei kuulu yhteisömaiden kansalaisia, mikä antaa niille siten mahdollisuuden käyttää halpaa työvoimaa.
Kansallinen rintama on aina paljastanut nämä yritysten siirtymiset muualle, joiden tarkoituksena on käyttää Euroopan ulkopuolista ja epäpätevää työvoimaa. Se ei ole ainoastaan haitallista työllisyydelle, vaan myös vaarallista alusten ja rannikkomme turvallisuudelle. Meidän on siis vastustettava työsuhde-ehtojen polkemista, jossa puolalaiselle tai kiinalaiselle merimiehelle maksetaan 2500 frangia kuukaudessa, kun samanaikaisesti ranskalaisen merimiehen kuukausipalkka on 10 000 frangia.
Järjestelmällisellä kansallisten merimiesten palkkausta suosivalla politiikalla ja jokaisen valtion laivastonsa suoralla tai epäsuoralla rahoitustukipolitiikalla tätä alaa voidaan elvyttää ja suojella. Olemme siis tyytyväisiä Parodin mietintöön, jonka tavoitteena on edistää tarpeeksi korkean ja yhdenmukaistetun koulutus- ja ammattitaitotason kehittymistä Euroopan laivaliikenteen turvallisuuden lisäämiseksi.

Jarzembowski
Arvoisa rouva puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komissaari, pidän tätä hyvänä esimerkkinä siitä, miten ministerineuvosto ja parlamentti toimivat yhdessä. Pääsimme komission hyvän ehdotuksen pohjalta oikeastaan kahdessa käsittelyssä yksimielisyyteen siitä, miten merenkulkijoiden koulutusta voidaan tehostaa heidän ja kansalaisten ja ympäristön suojelemiseksi. Kuten jo useat parlamentin jäsenet ovat sanoneet - en ole aivan varma siitä, kreikkalainen kollegani, epäilisinkö vanhoja laivoja - ratkaisevia ovat laivat, jotka eivät täytä normeja. Laivat voivat olla erittäin vanhoja, mutta kun niistä pidetään hyvää huolta ja niissä on hyvä miehistö, niitä voidaan käyttää erinomaisesti. Uskon todella, että inhimillinen tekijä on yksi onnettomuuksien päätekijöistä, ja - siltä osin meillä on täällä tänä aamuna paikalla oikea komissaari - merionnettomuudet aiheuttavat usein meren valtavaa saastumista, joka saattaa luonnon ja meren melkoiseen vaaraan. Siinä mielessä merenkulkijoiden koulutus onnettomuuksien välttämiseksi auttaa myös epäsuorasti meren saastumisen torjumisessa ja ympäristönsuojelussa.
Pidän erityisen tärkeänä sitä, että me olemme tiukentaneet vahtivuoroihin liittyviä määräyksiä. Minun on tosin sanottava kollegalleni, että en tiedä, onko Titanicin tapaus hyvä esimerkki, mutta uskon, että he siellä tiesivät. Heidän olisi vain pitänyt reagoida oikein. Yrityksen taloudellinen etu meni kuitenkin kansalaisten suojelun edelle. Meidän on huolehdittava siitä, ettei se toistu enää ikinä. Sen vuoksi uskon, että nämä säännökset vahtivuoroista ovat erittäin hyviä. Sallikaa minun viitata vielä siihen, että tehtävä ei luonnollisesti lopu vahtivuoroihin. Herra Parodi sai ensimmäisen käsittelyn pohjalta aikaan vielä erittäin hyvän ehdotuksen. Rouva komissaari, olisi erittäin hienoa, jos tukisitte tätä parlamentin lisätarkistusta, jonka tavoitteena on edelleen tiukentaa vahtivuorojen poikkeusmääräyksiä, sillä uskon, että meriturvallisuus on yksinkertaisesti etusijalla.
Viimeisellä aihealueella haluaisin olla samaa mieltä kollegojeni kanssa. Ei auta yhtään mitään, vaikka me, parlamentti ja neuvosto yksimielisesti komission kanssa, teemme parhaan mahdollisen lainsäädännön, jos jäsenvaltiot sitten tosin ehkä säätävät lain koulutussäännösten muuttamiseksi mutta eivät huolehdi siitä, että satamavaltioiden suorittaman valvonnan puitteissa tarkistetaan, onko laivoissa todella vain hyvin koulutettuja merenkulkijoita. Uskon, että meidän on tässä asiassa pyydettävä myös komissiota tarkistamaan - toissijaisuus sinne tai tänne - noudatetaanko koulutussäännöksiä myös satamavaltioiden suorittaman valvonnan puitteissa.

Bjerregaard
Arvoisa rouva puhemies, olen erittäin iloinen siitä, että esittelijä herra Parodi on tyytyväinen pääpiirteisiin neuvoston yhteisestä kannasta, joka koskee merenkulkijoiden vähimmäiskoulutustasoa, aivan kuten suurin osa täällä olleista puhujista. Sen vuoksi toivon myös, että parlamentti hyväksyy sen täysistunnossa. Komission mielestä yhteinen kanta on täysin hyväksyttävä, koska se täsmää niiden periaatteiden kanssa, jotka mainitaan siinä alkuperäisessä ehdotuksessa, jolle parlamentti antoi tukensa. Sitä paitsi kanta on tarkempi ja se on ennen kaikkea johdonmukaisempi kuin ne kansainvälisesti tunnustetut vaatimukset, jotka esitetään vuonna 1995 tarkistetussa STCW-yleissopimuksessa. Tähän kuuluu vielä lisäksi se, että asiassa, johon herra Parodi suosituksessaan yhteisestä kannasta viittaa, on otettu huomioon olennaiset puolet niistä tarkistuksista, jotka parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä.
Haluan sen vuoksi kehottaa parlamenttia, ettei se pitäisi kiinni mietinnössä esitetyistä tarkistusehdotuksista, koska ne todellakin ovat ristiriidassa direktiivin kolmen perusperiaatteen kanssa. Yhteinen kanta on muotoiltu sellaiseksi, että se parhaalla mahdollisella tavalla täsmää vuoden 1995 STCW-yleissopimuksen kanssa. Tarkistusehdotus 1 horjuttaa tilannetta, koska se muuttaa sanamuotoa, joka vastaa tarkasti yleissopimuksen säännön 1/9 1 kohtaa. Toivon, että parlamentti ymmärtää, ettei tästä periaatteesta luopuminen ole järkevää.
Toinen perusperiaate koskee sitä, että direktiivin muutos ei saa tehdä sitovaa ei-sitovasta STCW-sopimuksen Bosasta, joka toimii ohjeena kansallisille viranomaisille. Tarkistusehdotuksessa 2 ehdotettu lisäys vastaa sitä vastoin ei-sitovan B-osan sanamuotoa, kun taas yhteinen kanta täsmää täydellisesti sitovan A-osan kanssa. Parlamentin on joka tapauksessa oltava tietoinen siitä, että ei-sitovia ohjeita koskevaa kysymystä on käsitelty yhteisen kannan seitsemännessä kohdassa. Kolmas periaate koskee merenkulkijoiden koulutuksen standardeja käsittelevän direktiivin 94/58 hengen säilyttämistä. Missään vaiheessa ei ollut tarkoitus, että direktiivi käsittelisi vahtivuoroja sellaisenaan.
Direktiivin puitteissa komissio ja parlamentti onnistuivat todellakin ylipuhumaan neuvoston sisällyttämään tiettyjä vahtivuoroja koskevia määräyksiä 5 h artiklaan yhteisessä kannassa, joka käsittelee työtehtävien vaatimusta, nimittäin määräyksiä väsymyksen ja siihen liittyvien turvallisuusriskien ehkäisystä. Kysymys koskee lepoaikojen vähimmäismäärää, joista useat puhujat ovat tänään puhuneet. Toivon, että parlamentti tätä taustaa vasten on yksimielinen sitä, että tarkistusehdotuksessa 3 olevat vahtivuoroja koskevat määräykset eivät sovi tähän direktiiviin.
Rouva puhemies, yritin tyydyttävästi ja selkeästi selostaa, miksi komissio ei voi tukea esitettyjä tarkistusehdotuksia. Kehotan täten parlamenttia arvioimaan uudestaan tämänhetkistä kantaansa ehdotukseen, jotta voimme saada lainsäädännön tehtyä niin nopeasti kuin mahdollista.

Jarzembowski
Arvoisa rouva puhemies, kun komissaari kehottaa meitä pitkien neuvottelujen jälkeen harkitsemaan esityksiämme vielä kerran, sanoisin, että pitäisin paljon parempana sitä, että sanomme hyvästit näille kolmelle esitykselle ja pyydämme komissiota harkitsemaan kantaansa vielä, sillä sitä, mitä se on esittänyt, on mahdoton ymmärtää!

Watts
Arvoisa rouva puhemies, muutamat jäsenet ottivat esille avainkysymyksen, nimittäin sen, että on todella hyvä, että parlamentti, komissio ja neuvosto sopivat lainsäädännöstä, mutta kuinka me varmistamme, että sitä noudattavat paitsi kaikki jäsenvaltiot myös mukavuuslippujen alla purjehtivat alukset? Ymmärrän sen, että komissaarin on vaikea vastata tähän välittömästi, mutta haluaisimme jossain vaiheessa komissiolta vastauksen siihen, miten me voimme varmistaa sen, että tätä hyvin tärkeää lainsäädäntöä sovelletaan yhdenmukaisesti kaikilla Euroopan vesialueilla riippumatta siitä, minkä lipun alla alus purjehtii.

Parodi
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin sanoa komissiolle aivan lyhyesti, että olen havainnut sen suhtautumisessa tiettyä kovuutta. Tarkoitan sitä, että kun me olemme valmiita ratkaisemaan erittäin vaikean ongelman, jota on selvästi syytä tarkastella laajemmin, minun mielestäni meitä ei pidä pyytää kääntymään takaisin, vaan pikemminkin on tarpeen, että komissio suuntaa katseensa tulevaisuuteen ja tekee päätöksiä, jotka vastaavat paremmin tätä pyytävän 15 maan tahtoa.

Bjerregaard
Arvoisa rouva puhemies, on selvää, että vien parlamentin tänään antaman ehdotuksen eteenpäin, mutta kuten tiedetään, komissio ei yksin päätä siitä, toteutuuko jokin lainsäädäntö. Puheeni loppuhuomautuksissa ilmaisin toiveeni siitä, että ehdotettu lainsäädäntö saataisiin vietyä läpi mahdollisimman nopeasti. Olen aivan vakuuttunut siitä, että komissaarikollegani Neil Kinnock on hyvin tarkka siitä, että jäsenvaltiot noudattavat hyväksyttyä lainsäädäntöä ja että hän ryhtyy myös niihin toimiin, jotka meillä on käytettävissämme hyväksytyn lainsäädännön täytäntöönpanoa ajatellen. Pyyntöni siis kuitenkin oli, että haluaisimme nähdä, että saisimme lainsäädännön hyväksyttyä mahdollisimman pian.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva komissaari!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.

Euroopan laajuiset vesihuoltoverkot
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Izquierdo Colladon laatima tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0407/97) Euroopan laajuisten vesihuoltoverkkojen teknologisesta toteuttamiskelpoisuudesta.

Izquierdo Collado
Arvoisa rouva puhemies, parlamentissa on pidetty erittäin tärkeitä ja mielestäni jopa kauniita puheenvuoroja vedestä, vedestä luonnonvarana ja kulttuurin keskeisenä osana, joka erottaa toisistaan jopa eri kansojen kulttuureja. Veden luonne keskeisenä luonnonvarana saa yhä enemmän merkitystä ajan kuluessa, ja tulevan vuosisadan voidaan jo kuvitella lisäävän vesivarojen merkitystä entisestään. Euroopan unionin on kiinnitettävä paljon huomiota juuri tuohon piirteeseen, joka on välttämätön Euroopan alueen kestävälle kehitykselle ja rinnakkaiselolle, jonka puolesta me ponnistelemme tässä parlamentissa.
Mitä Euroopan unioni on tehnyt vesivarojen osalta? Se on tehnyt merkittäviä asioita, mutta se on jatkuvasti keskittynyt vesistöjen laatuun. On selvää, että nyt, kun kiinnitämme paljon huomiota ilmakehän saastumiseen ja kun pidetään kansainvälisiä huippukokouksia otsonikerroksen suojelemiseksi, vesivaroja on puolustettava hyvin, lujasti ja voimakkaasti. Uskon, että komissiolla on hyvin selkeä kanta tästä asiasta. Se valmistelee parhaillaan direktiiviä, joka ei valitettavasti ole vielä valmis. Meille on saapunut tiedonanto samoin kuin korjaus, ja tekeillä on toinen korjaus, joka ei kenties anna parasta mahdollista kuvaa direktiivistä, mutta epäilemättä Euroopan unioni käsittelee parhaillaan veden laatua. Sitä ei voida kieltää. Mielestäni vesistöjemme suojelu on elintärkeää, ja se on tie, jota pitkin on jatkettava.
Silti, rouva puhemies, laadun lisäksi on puhuttava vesivarojen määrästä. Tehdessämme tutkimusta asiasta STOA: n avulla ja parlamentin annettua aloitteen rouva komissaari, joka on tänään paikalla - ja joka ei tällä hetkellä kuuntele puheenvuoroani, koska hänellä ei ole kuulokkeita - siis rouva Bjerregaard teki todellakin viisaasti puhuessaan lähes ensimmäistä kertaa Euroopan unionin puolesta veden määrästä. Tämä tapahtui hänen vierailtuaan Andalusiassa, Sevillassa, jossa hän saattoi todeta, että puhuminen pelkästään vesistöjen laadusta ei ratkaise niitä moninaisia ongelmia, joita Euroopan unionilla on. Euroopan unioni voi todellakin tuoda mukaan tämän lisäarvon, jotta vesivarojen täysimittainen hyödyntäminen Euroopan unionin tasolla toteutuisi.
On selvää, että valtiot valmistelevat parhaillaan vesistösuunnitelmia, ja kyseiset suunnitelmat ovat välttämättömiä vesivarojen järkevän käytön kannalta niillä alueilla, missä maantieteellisistä syistä tarvitaan kyseistä avainasiaa: eri vesistöjen järkevää käyttöä. On kuitenkin otettava askel pitemmälle ja kehitettävä vesistöjen välisiä yhteyksiä, mikäli haluamme ratkaista rakenteellisia ongelmia, joita Euroopan unionissa esiintyy, kuten tulvat, kuivuus ja aavikoituminen.
Näin ollen valiokunta-aloitteisessa mietinnössäni pyritään erityisesti kiinnittämään huomiota tarpeeseen ja velvollisuuteen ryhtyä kehittämään eurooppalaista vesisuunnitelmaa, jossa otetaan huomioon Euroopan unionin kokonaistarpeet ja jossa siis vesivaroja hallittaisiin järjestelmällisesti, kyvykkäästi ja pysyvästi huolehtimalla tietysti edelleen ympäristön suojelusta ja varmistamalla, että vesi olisi juuri ympäristöä elvyttävä ja parantava luonnonvara. Kyseisen eurooppalaisen vesisuunnitelman puutteissa voitaisiin toteuttaa useita toimia sekä tulville alttiilla alueilla että kuivuudesta kärsivillä alueilla. Annan mietinnössä yhden esimerkin, jota voitaisiin soveltaa muillekin alueille, eli sitä, miten voitaisiin yhdistää Keski- ja Pohjois-Euroopan vesistöt etelän vesistöihin, missä on puutetta vedestä, niin, ettei siitä aiheutuisi mitään havaittavaa haittaa keski- ja pohjoisosien vesistöille. Se lisäarvo, jota tietyillä veden määrällisillä siirroilla saattaa olla, voi olla keino parantaa etelän valtioille välttämättömiä vesisuunnitelmia, joita ei panna täytäntöön, koska 6 tai jopa 7 vuotta jatkunut kuivuus estää sen, että etelän ylijäämäisistä vesivaroista voitaisiin siirtää vettä Etelä-Euroopan valtioiden veden puutteesta kärsiviin vesivaroihin.
Haluan lopuksi sanoa, että mietintö on hyvin kattava, koska vesi on valtavan tärkeä aihe, ja siinä sanotaan erittäin selvästi, että minkäänlainen minkään jäsenvaltion vesiverkostojen haltuunotto ilman kyseisen valtion nimenomaista suostumusta ei tule kyseeseen.
Rouva komissaari, mielestäni meillä on mahdollisuus toimia tämän asian hyväksi, ja monet toiveet kohdistuvat siihen, että komissio, jos parlamentti hyväksyy tämän mietinnön, voisi työskennellä sen puolesta.

Grossetête
Ympäristövaliokunnan lausunnon valmistelijana haluan onnitella esittelijää, herra Izquierdo Colladoa, hänen meille esittelemänsä mietinnön laadusta. Hän toi esille vesivarojen epätasaista jakautumista koskevat ongelmat, joita Euroopan unionin maat kokevat muun muassa Pohjois-Euroopan ja Etelä-Euroopan välillä. On siis tärkeää olla laiminlyömättä sellaisen tutkimuksen tekemistä, joka koskee sellaisen tietyn verkon teknistä toteutettavuutta, jolla voitaisiin todella ratkaista Euroopan tiettyjen alueiden vesipulaongelma. Tällaisen tutkimuksen on tietenkin osoitettava meille, että jokin käyttökelpoinen ratkaisu on olemassa. Siksi haluan sanoa, että on tärkeää, että Euroopan komissio sitoutuu toteuttamaan tämän tutkimuksen.
Meillä ei ole Euroopassa kokemusta. Tunnemme ainoastaan tutkimushankkeen Etelä-Ranskassa sijaitsevan Languedoc-Roussillonin maakunnan ja Espanjan Barcelonan alueen välillä. Siksi muuten tunnen ranskalaisena olevani erityisen kiinnostunut tästä aiheesta. Sellaisessa tutkimuksessa, jonka avulla vettä voidaan siirtää kahden eurooppalaisen alueen välillä, on tietenkin määriteltävä yhtäältä tarpeet ja toisaalta mahdollisuudet, ja sen jälkeen eri vaikutukset ja Euroopan olemassa olevat voimavarat. Tämän tutkimuksen on siis ehdottomasti oltava luonteeltaan kokonaisvaltainen, ja siinä on otettava huomioon kaikki ne vaikutukset, joita tämäntyyppinen verkko aiheuttaa vesihuollolle. Esittelijä muuten selitti sen hyvin.
Mitä ympäristöön tulee, tätä tutkimusta on tietenkin täydennettävä erityistutkimuksilla, joissa otetaan huomioon kaikki ympäristöseikat: vaikutus maaseutualueisiin, vaikutus luonnonympäristöön, ekosysteemeihin ja ihmisten toimintaan.
Haluan myös täsmentää esittelijän tavoin kaikille kollegoille, sillä se on tärkeää, että tällainen suunnitelma, jos se on tehtävissä, voidaan toteuttaa ainoastaan sen maan suostumuksella, joka joutuu siirtämään osan vesivaroistaan sellaiselle alueelle, joka kärsii vesipulasta.

McNally
) Arvoisa rouva puhemies, haluaisin onnitella herra Izquierdo Colladoa hänen vaikeasta työstään mutta myös hänen kyvystään valita erittäin tärkeä aihe ja siitä, että hän lähestyi työtään tieteellisen ja teknologisen tutkimuksen hengessä. Hän käytti STOA: n tutkimusta, kuten meidän juuri pitäisi tehdä parlamentissa näkemyksiämme arvioidessamme. Kyseisessä STOA: n tutkimuksessa ilmaistaan aivan selvästi, että Euroopan unionin olisi puututtava juuri tähän asiaan. Kyseessä on tietysti äärimmäisen tärkeä asia. Se on keskeisessä asemassa 2000-luvulla. Meidän ei pidä tarkastella ainoastaan veden laatua vaan sen sijaintia, sen saatavuutta ja sitä, miten sitä hoidetaan. Tarvitsemme eurooppalaista vedentutkimusjärjestelmää yhteisössä.
Vesi määriteltiin yhdeksi avainalueeksi, kun rouva Cresson perusti työryhmiä. Meidän on tehtävä tutkimuksia metsänistutuksista. Meidän on opittava kahden tai kolmen viime vuosisadan aikana tehdyistä erehdyksistä, joiden takia osa maailmasta on aavikoitunut. Meidän on selvitettävä, miten vettä voidaan säilyttää. Meidän on tarkasteltava veden sijaintia ja sitä, miten perusrakenteita voitaisiin käyttää. Kun teemme näitä tutkimuksia, meidän on selvitettävä, mitä vaikutuksia niillä on ympäristöön. Koehanke, jota pidän hyvänä asiana herra Izquierdo Colladon mietinnössä, olisi erinomainen keino selvittää käytännössä, miten tämä voisi toteutua. Tämän maanosan on tutkittava vettä hyvin pian. Älkäämme odottako uusia kriisejä. Meidän on tehtävä tarkkoja ja perusteellisia tutkimuksia vaikutuksista, ennen kuin tällainen hanke toteutetaan. Tuo on yksi ehto. Toinen ehto, kuten herra Collado sanoi, on kaikkien niiden jäsenvaltioiden täysi ja ehdoton tuki, joiden vesivarat ovat mukana kyseisessä vesihuoltoverkossa.

Estevan Bolea
Arvoisa rouva puhemies, haluan ensiksikin sanoa, että tämä herra Izquierdo Colladon valiokunta-aloitteinen mietintö on mielestämme hyvin tervetullut, mutta tällä hetkellä kyse on ainoastaan näiden Euroopan laajuisten vesihuoltoverkkojen toteuttamiskelpoisuuden teknologisesta arvioinnista. Tässä parlamentissa, Euroopan unionissa, valmistellaan parhaillaan viidettä tutkimusta ja kehittämistä koskevaa puiteohjelmaa, ja siinä vettä on pidetty erittäin tärkeänä aiheena. Sitä on pidetty tärkeänä aiheena, hyvät jäsenet, koska suurin osa meistä parlamentin jäsenistä on vakuuttuneita siitä - osa ei ole, mutta he ymmärtävät asian hyvin pian - että vesi on paljon tärkeämpi kuin öljy, kaasu tai mikä tahansa muu energialähde, koska ei ole elämää ilman vettä.
On kuitenkin selvää, että kaikki, mitä tästä tutkimuksesta voi seurata, on sijoitettava vesihuoltopolitiikan puitteisiin, joka, kuten herra Izquierdo Collado on osoittanut, on vielä lapsenkengissä, alkutekijöissään, Euroopan unionissa.
Kyseisen tutkimuksen tekijän on luonnollisesti otettava huomioon ensinnäkin arviot vaihtoehdoista, ja ensimmäinen niistä on veden parempi hyödyntäminen. Voimme säästää paljon vettä, mikäli hyödynnämme sitä paremmin. Toiseksi on harkittava muita lähteitä, kuten esimerkiksi suolan poistamista merivedestä, joka on Euroopan unionille elintärkeää, ja perustettava teknologisia ryhmiä, joita voidaan viedä muihin maihin, koska 2000-luvun suuri ongelma on vesi ja on mahdollista, että veden takia käydään sotia, hyvät jäsenet. Puhumme siis valtavan tärkeästä teknologisesta kysymyksestä. Kolmanneksi meidän on tarkasteltava energiaa. Minusta tuntuu siltä, että suurin este näiden verkkojen tiellä liittyy juuri energiaan. Jos me kulutamme liikaa energiaa, jos tulokset energian osalta eivät ole hyväksyttäviä, näistä verkoista ei ole mitään hyötyä. Joka tapauksessa monet vesistöt on jo yhdistetty ja yhteyksiä rakennetaan parhaillaan monien vesistöjen välillä. On kuitenkin luonnollista, että rakennamme ensin nämä yhteydet maidemme sisällä.
Maassa, josta herra Izquierdo Collado ja minä tulemme, Espanjassa, rouva puhemies, on hyvin paljon vettä, mutta se on jakautunut huonosti ajan ja tilan osalta. Meillä on kaikki vesi pohjoisessa, Cantabriassa, ja etelässä on hyvin vähän vettä. Näin ollen tutkimme asianmukaisesti nämä toimet maamme keskiosassa, ja mikäli se on järkevää ja mikäli unioni päättää asian näin, tulisimme mukaan vesihuoltoverkkoja koskevaan vesipolitiikkaan. Luonnollisestikin on tutkittava taloudellisia tekijöitä. Vettä kohdellaan huonosti, sitä ei oteta huomioon, eikä sillä ole tarpeeksi taloudellisia varoja ennen kaikkea kunnissa. Mielestäni teknologisen arvioinnin tekijän on otettava tämä huomioon. On selvää, että on tehtävä ympäristövaikutusten arviointi, Euroopan lainsäädäntö velvoittaa siihen. Olisi kuitenkin tehtävä myös varsinaisten suunnitelmien strateginen arviointi.
Haluan sanoa esittelijälle, että Euroopan kansanpuolueen ryhmä tukee mietintöänne, vaikkakin joillakin jäsenistämme on tiettyjä epäilyksiä, ehkäpä siksi, että he painottavat tätä tärkeää kysymystä eri tavalla. Onnittelen teitä joka tapauksessa.

Lindqvist
Arvoisa rouva puhemies, tämä voi tuntua hieman omituiselta kysymykseltä täällä Euroopan parlamentissa. Vesi on kuitenkin meille kaikille elintärkeää. Se on luonnonvara, jota kaikki tarvitsevat elääkseen. Sen vuoksi on luonnollista, että asiasta keskustellaan myös täällä.
On kuitenkin esitettävä kaksi kysymystä. Ensimmäinen kysymys koskee sitä, kuuluuko tämä kysymys Euroopan unionille. Vai onko se kysymys, joka on luonnollisesti osa toissijaisuusperiaatetta, toisin sanoen, onko tämä kysymys jäsenvaltioiden vastuulla? Toinen kysymys koskee sitä, ovatko tässä mietinnössä esitetyt ehdotukset hyviä. Ovatko laajamittaiset ehdotukset Euroopan vesihuoltoverkostojen yhteenliittämisestä hyviä? Näihin kysymyksiin yritän vastata liberaaliryhmän puolesta.
Ensinnäkin, nykyään ne säännöt, jotka säätelevät luonnonvaroja, ovat kansallisia, kaikissa maissa on esimerkiksi metsää, maata ja vettä koskevat kansalliset säännöt. Tämä on luonnollista, koska metsät ja maa ovat osa kansallisvaltioita. Jopa vesistöille on oma kansallinen lainsäädäntönsä. Vesistöjen kohdalla on kuitenkin olemassa yksi ero, nimittäin se, että vesi virtaa eri maiden välillä; joet virtaavat eri maiden halki, merialueet ovat yhteiset. Sen vuoksi on olemassa yhteinen intressi suojella vettä luonnonvarana sekä veden laadun suhteen kuin että sitä riittää kaikille. Kysymys kuuluu: Onko vesijärjestelmien yhteenliittäminen hyvä ehdotus? On todellakin kyseenalaistettava se, onko tämä oikea ratkaisu. Onko oikein, että ihmiset puuttuvat luonnon vesijärjestelmiin hyväksikäyttämällä niitä ja tekemällä omia ratkaisuja? Emme tiedä, mitä seurauksia siitä on pohjavesistölle, ilmastolle ja ympäristölle. Kaiken lisäksi monet ongelmat, jotka johtuvat veden puutteesta, kuivuudesta tai tulvista ja joita yritämme täällä ratkaista, ovat aiheutuneet ihmisten omasta toiminnasta, esimerkiksi avohakkuusta, istutuksista ja aiemmista vedensäännöstelyistä.
Mikäli aiomme tehdä jotain, on meidän ensi sijassa optimoitava jo olemassa olevat laitokset, jotta voisimme näin paremmin hyödyntää Euroopan vesistöjä. Johtopäätös: tämä on pääosin kansallinen asia, mutta vastuu on tietyssä määrin yhteinen, jotta vettä käytettäisiin järkevästi ja että sitä riittäisi kaikille. Liberaaliryhmä hyväksyy tutkimuksen, mutta sen kohteena on ensisijaisesti oltava jo olemassa olevat laitokset. Jätän äänestämättä mietintöä.

Holm
Arvoisa puhemies, tässä Izquierdo Colladon mietinnössä korostetaan, että EU-maiden vedensaantiin liittyvät olosuhteet ovat erilaiset. Tietyllä alueella saattaa olla puutetta vedestä, kun taas toisessa maassa tietyssä tilanteessa on vettä yltä kyllin. Tämä on yksinkertaisesti luonnonlakien hallinnassa. Esittelijän ehdotus siitä, että meidän olisi tehtävä aloite luonnonlakien hillitsemiseksi ja veden uudelleen jakamiseksi, jotta se jakautuisi tasaisemmin EU-maissa, on minulle täysin vieras.
Totuus on myös se, että useat vesiongelmat ovat ihmisen aiheuttamia muun muassa maatalouden tai erilaisten perusrakenteisiin liittyvien projektien rakentamisen myötä. Hallanninharju Ruotsissa on esimerkki tästä, sillä siellä pohjaveden tasoa laskettiin alle säädettyjen kriteerien, jotta harjun läpi voitaisiin rakentaa tunneli. Ihmisen elämäntapa selittää osaksi nykyajan vesipulaan tai veden runsauteen liittyvät ongelmat.
Tuntuu siltä, kuin nyt uskottaisiin, että ongelma voitaisiin ratkaista lisäämällä vesistöjen välisten verkostojen käsittelemistä. Tämä tarkoittaa luonnon toimintaan puuttumista. Se on periaatteessa lopullista, eikä sitä sen vuoksi tulisi tehdä turvallisuussyistä.
Meidän on luonnollisesti käsiteltävä vesistöihin liittyvää kysymystä täällä parlamentissa, sillä veden laatu on meille elintärkeä. Sen vuoksi juuri veden laadun on oltava EU: n kysymys ja meidän on EU: n tasolla yritettävä saada jotakin aikaiseksi tässä asiassa. Luontoon ei saa puuttua siinä tarkoituksessa, että aikomuksena on muuttaa tai manipuloida veden virtauksia.
V-ryhmä ei aio tukea tätä mietintöä ja se äänestää sen vuoksi sitä vastaan lopullisessa äänestyksessä, samoin kuin teimme valiokuntakäsittelyn aikana.

Novo Belenguer
Arvoisa puhemies, haluan ensiksikin ilmaista erittäin vahvan tukemme herra Izquierdo Colladon esittelemälle mietinnölle ja erityisesti tässä mietinnössä rivien välissä esitetylle viestille - luulen sitä paitsi, että kaikki ovat käsittäneet sen - koska Euroopan laajuisten vesihuoltoverkkojen tehokas toteutus on merkittävä tekijä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta. Mielestäni kyse ei ole ainoastaan, kuten täällä on sanottu, sateen hallitsemisesta vaan jollakin tavalla sen uudelleen hyödyntämisestä tai valmistautumisesta todellakin siihen, että ei haaskattaisi yhtään ainoata tippaa tuota niin tärkeää nestemäistä alkuainetta ja että toisaalta välttyisimme tulvilta, joihin me myös olemme monta kertaa viitanneet täällä.
Mielestäni tämänsuuntaisia näkemyksiä on esittänyt myös UNESCO, jonka mukaan nykyään kuolee 12 miljoonaa ihmistä vuodessa veden puutteeseen ja joka varoitti, että 25 vuoden kuluttua jo yli 50 maata kärsii tämän elintärkeän nesteen puutteesta ja tämä tarve voi jopa johtaa mahdollisesti vakaviin tilanteisiin.
Meidän on todellakin siis oltava tietoisia siitä, että asiaan liittyvä kansainvälinen lainsäädäntö on riittämätöntä ja monissa maissa ei edes tiedetä omien vesivarojen kapasiteettia. Haluaisin tässä yhteydessä mainita ehdotuksen, jota parhaillaan tutkitaan ja josta käydään keskusteluja UNESCOssa, että Valencian vanhaa vesituomioistuinta voitaisiin tulevaisuudessa pitää kansainvälisenä viitekehyksenä ja näin voitaisiin välttää osa niistä mahdollisista konflikteista, joita voi esiintyä 2000-luvulla.
Veden puute tietyillä alueilla on ylimääräinen luonnonongelma, ja sen ratkaisemiseksi meidän kaikkien tässä parlamentissa on kehotettava kaikkia Euroopan kansoja yhteisvastuuseen ja edistettävä todellista kestävää kehitystä kaikilla Euroopan alueilla, sellaista kehitystä, jossa vesihuoltoverkoilla, herra puhemies, on suuri merkitys.
Näin ollen yksi hyvä keino edistää näiden alueiden kehitystä on luoda Euroopan laajuinen vesihuoltoverkko, jossa yhteinen hyödyke eli vesi olisi osa yhteistä tavoitetta eli Eurooppaa.

Pinel
Arvoisa puhemies, Izquierdo Colladon mietinnössä käsitellään aihetta, jonka tärkeys tajutaan ehkä vielä huonosti: vedestä tulee todennäköisesti yhä enemmän geostrateginen panos tulevina vuosikymmeninä.
Emme myöskään saa unohtaa sitä, että jos vesivarat vähenevät voimakkaasti, varsinkin, joskaan ei pelkästään, Etelä-Euroopassa, se johtuu ensinnäkin ihmisten toiminnasta, joka on usein vastuutonta. Ennen kuin tiedämme, onko Euroopan laajuisten vesihuoltoverkkojen muodostaminen toteutettavissa, on ensin mietittävä sitä, onko se toivottavaa. Kaikki kansat eivät tosin ole vesivaroiltaan tasaveroisia. Olisi kuitenkin virheellistä ajatella, että joidenkin maiden osalta nämä varat olisivat jotenkin rajattomat. Haluamalla jakaa keskenämme rikkauden saattaisimme silloin jakaa puutteen.
Se, että haluamme kuljettaa juomakelpoista vettä satojen ja jopa tuhansien kilometrien päähän, olisi ehkä tyydyttävää joidenkin teollisuudenharjoittajien mielestä, mutta se merkitsisi etenkin luovuttamisen tunnustamista vettä tuovien maiden taholta, luopumista todellisesta vesipolitiikasta. Tämä politiikka voi olla ainoastaan paikallista ja sitä harjoitettaisiin kosteiden alueiden suojelun ja suistoalueiden säilyttämisen avulla, taloudellisemman maanviljelyn ja teollisuustoiminnan avulla, käytettyjen vesien tehokkaan kierrätyksen avulla ja tarvittaessa, pitkälle kehitetyllä teknologialla, jolla merivedestä poistetaan suola.
Näitä varoja on hoidettava mahdollisimman lähellä kulutuspaikkoja. Sadevesi on otettava talteen ja sen valumista pohjavesiin on helpotettava. Tämä on täysin vastakkaista sille, mitä intensiivisissä tuotanto- ja aluesuunnittelumenetelmissä on tehty jo 50 vuotta. Lopettakaamme pensasaitojen poisrepiminen, lammikoiden tukkiminen ja jokiuomien rakentaminen betonista. Meidän on myös palautettava entiselleen Välimeren suuret metsät, joita tulipalot ovat runnelleet: niillä on osansa vesivarantojen uudelleen muodostamisessa. Veden mantereen laajuinen kuljetusverkko aiheuttaisi sitä vastoin tuhlausta, vastuuttomuutta ja loppujen lopuksi vesipulaa, jos emme olisi varuillamme.
Panin sivumennen sanoen yllättyneenä merkille sen, että tästä mietinnöstä puuttuu kokonaan maininta vesihuoltoverkkojen käytöstä tavarankuljetustarkoituksiin, silloin kun se on mahdollista, aikana, jolloin maantie- ja rautatieverkot ovat tukossa liikenteestä tai henkilökuljetustarkoituksiin turistitoiminnan puitteissa.
Lopuksi haluan korostaa sitä seikkaa, että todellisen vedenpuutteen tilanteiden parantamiseksi on ensiksi tärkeintä vaikuttaa aavikoitumisen syihin, mikä on mahdollista, koska useimmat näistä syistä ovat ihmisten aiheuttamia. On myös tärkeää antaa etusija paikallisille vastauksille pikemminkin kuin käynnistää suin päin valtavia rakennushankkeita. Yhteisön solidaarisuuden hengen on tultava ilmi tässä asiassa.

Linkohr
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, tiedämme, miten tärkeää vesi on luultavasti vasta sitten, kun sitä ei enää ole, ja sen vuoksi ei ole sattuma, että espanjalainen kollegamme otti aiheen esiin. Haluaisin ponnekkaasti tukea häntä tässä asiassa. Täällä parlamentissa esiintyi tänään tiettyä kiihtymystä pohjoisesta tulevien kollegojemme keskuudessa, jotka pelkäävät, että etelä haluaa ottaa heidän vetensä. Oikeastaan asia on päinvastoin, sillä aina kun syömme pohjoisessa tomaatin ja appelsiinin, joka tulee etelästä, otamme oikeastaan etelältä pois vettä.
Jokainen turisti, joka menee Espanjaan tai etelän maihin, kuluttaa vettä. Jos oletetaan, että kaikki ihmiset käyttävät vettä kaksi - kolme litraa päivässä, se merkitsee pelkästään Espanjan turistiluvuilla 1-3 miljoonan kuutiometrin lisäkulutusta. Tämä merkitsee siis sitä, että meillä on jo nyt vesikauppaa, tosin peitellyssä muodossa. Ajatelkaapa näitä valtavia määriä mineraalivesipulloja, Perrieriä, Apolinaria, San Pellegrinoa ja mitä niitä onkaan, joita lähetetään ympäri maailmaa. Se on kaikki vesikauppaa, jota käydään pulloilla, ei johtojen kautta.
Roomalaisilla oli, kun he yhä hallitsivat, Kölnissä vesijohto, joka oli yli 70 km pitkä. Vastaavia oli myös muissa kaupungeissa. Miksi emme nytkin harkitsisi rajan ylittäviä vesijohtoja? Pidän sitä aivan tavallisena asiana. Se, mitä herra Pinel sanoi aiemmin, on oikein. Meidän ei tule askaroida pelkästään vesijohtojen vaan myös järkevän käytettävissä olevan veden käytön kanssa, mutta uskon, että se on niin itsestään selvää, ettei sitä tarvitse välttämättä edes mainita, vaan se on ennen kaikkea tehtävä.
Rajattomassa Euroopassa myös vedellä on oltava vastaava tehtävä kuin öljyllä, kaasulla tai sähköllä, Euroopan laajuisilla verkoilla, jotka meillä jo on. Miksei vettä voisi käyttää vastaavalla tavalla. Uskon ilman muuta, että sekin on EU: n perustamissopimuksen mukaan tavara tai palvelu, joka kumminkin sisältyy sopimukseen eikä poikkea tavallisista tavaroista.

Matikainen-Kallström
Arvoisa puhemies, Euroopassa on saarekkeita, joissa ei ole vettä ja alueita, joilla sitä on aika ajoin liikaa. Samalla tavalla epätasaisesti ovat jakautuneet muutkin luonnonvarat: metsät, soravarat, malmit, öljyt ja niin edelleen. Olisiko oikein vaatia esimerkiksi oliiviöljyvarojen tasapuolista jakamista muodollista korvausta vastaan? Onhan täällä melkoinen saareke ilman oliiviöljyä.
Vesistöjärjestelyt ovat aina aiheuttaneet radikaaleja muutoksia ekosysteemeihin. Viittaus Provencen ja Kalifornian kanaviin on tehty ilman perusteluja ja kriittistä tarkastelua. Yhtä lailla tulisi tasavertaisuuden nimissä mainita Araljärven vastaavanlaisten vesistöjärjestelyjen aiheuttama ekokatastrofi. Ennen kuin asiassa tehdään puoleen tai toiseen päätöksiä ja ryhdytään toimenpiteisiin, tulisi laatia maailmanlaajuinen selvitys vesistöjärjestelyjen, kanavointien ja kaiken siihen liittyvän vaikutuksista ekosysteemeihin arvioiden samalla niiden sosioekonomiset ja taloudelliset vaikutukset.
Euroopan tapauksessa asiaa mutkistaa se, että vaikutukset ovat usean valtion alueella. Kokemuksia on runsaasti pitkiltäkin ajanjaksoilta puoleen jos toiseenkin, mutta niiden analysointia tuskin on tehty kovin perusteellisesti. Selvitys tulisi antaa puolueettoman tutkimuslaitoksen tai konsultin tehtäväksi. Lisäksi veteen ja maa-alueisiin liittyvät omistusoikeudet poikkeavat huomattavasti eri maiden välillä. On maita, joissa pohjavedet kuuluvat maa-alueeseen, ja ovat näin täysin yksityisomistuksessa. Ei ole oikein, että Euroopan unioni puuttuu kansallisiin omistusoikeussäädöksiin.
Positiivisena piirteenä päätöslauselmassa on muun muassa maininta vesimarkkinoiden luomisesta. Tätä asiaa olisi syytä tuoda korostetummin esille ja tähdätä siihen, että kaikki tapahtuu vapaan markkinatalouden puitteissa. Espanjan turistitkin ostavat vetensä. Vesivarannot tulisi joka tapauksessa inventoida ja pyrkiä Euroopan unionin direktiivein suojaamaan sekä ennen kaikkea ottaa huomioon kansallinen lainsäädäntö.

Voggenhuber
Arvoisa puhemies, yksi ennen minua puhuneista, herra Linkohr, kysyi, miksei harkittaisi vesikauppaa, ja huomautti lisäksi, että vesikin on loppujen lopuksi tavara. Hän oli hieman ihmeissään siitä, minkälaista kiihtymystä aihe herättää runsasvetisissä maissa. Minä tulen Itävallasta, ja kiihtymys maassani on erittäin suuri, ja sen vuoksi voin ehkä hieman auttaa häntä tässä asiassa.
Monien eurooppalaisten mielestähän kaikki ongelmat voidaan pohjimmiltaan ratkaista siten, että ne käsitetään tavaroiksi. Kaikki on tavaraa, josta on kysyntää. Näin käsitellään kloonausta, näin puhutaan Saksassa kirjojen hintasäännöstelystä, kaikki on tavaraa, ja kaikkea voidaan pohtia. Kysymykseni kuuluu: miten sitä pohditaan? Miksei pohdita veden puutteen syitä? Miksei pohdita eurooppalaista strategiaa eurooppalaisesta vesioikeudesta, oikeudellista, poliittista ja teknologista strategiaa kuormitetun vesien hoidon korjaamiseksi, säästämiseksi, uudelleen käyttämiseksi? Miksei paneuduta maatalouden ja erikoisviljelyn väärän suuntaiseen kehitykseen, joka osaltaan on aiheuttamassa tätä veden puutetta?
Maatalouden uudistus - uskon, että tärkeää on runsasvetisten maiden ihmisten luottamus siihen, että useat poliitikot ymmärtävät tämän tavaran arvon, herra Linkohr, että heillä on aavistus siitä, miten esimerkiksi vuosisatojen ikäinen vesioikeus Itävallassa on vaikuttanut siihen, että vesivarannot ovat nykyäänkin näin laadukkaat. Tästä ei ole kuitenkaan puhettakaan eurooppalaisella tasolla. Sen sijaan on käynyt näin: sinne, missä vallitsee vesipula, olkoot syyt sitten mitkä tahansa, sinne, missä veden laatu ei ole kelvollinen, olkoot syyt sitten mitkä tahansa, rakennetaan mieluiten johto sieltä, missä on vielä jotain, ja uskotaan, että ongelma on sillä ratkaistu. Se herättää epäluottamuksen, ja se on syy kiihtymykseen, ja meidän on pohdittava sitä aivan toisin, jos emme pidä vettä pelkkänä tavarana, vaan ihmisten on tarkoitus edelleen myös ymmärtää sen arvo.

Kronberger
Arvoisa puhemies, voin luonnollisesti periaatteessa ymmärtää niiden maiden ongelmia, jotka ovat käyttäneet vettä toisin kuin me ja joilla on nyt puutetta siitä. Missä kuitenkin kohtaammekaan järjestelmällisiä ja rakenteellisia ongelmia, yritämme korjata niitä puuttumalla luontoon kovin ottein. Se on varmasti väärä tapa. Se ei voi toimia pitemmän päälle. Ennen kuin aletaan harkita suuria johtojärjestelmiä, pitäisi pohtia sitä, miten voidaan varmistaa paikalliset vesivarannot. Tarvitsisimme kiireesti tutkimuksia paikallisen ilmaston vaikutuksesta, kasvillisuuden vaikutuksesta suoranaisilla vesialueilla. Olen kyllä sitä mieltä, ettemme vain pysty vaikuttamaan sateeseen vaan vaikutamme siihen jo toiminnallamme. Uskon, että on olemassa jättiläismäiset liikkumavarat, joiden ansiosta voisimme tehdä vesivaroilla paljon hyvää, niissäkin maissa, joissa nyt on ongelmia. Uskon, että meidän tulisi ottaa tämä keskustelu pohjaksi konkreettisten ratkaisutoimenpiteiden pohdintaan. Toimenpiteet eivät saa näyttää sellaisilta, että järjestämme täällä taas lisäverkoston ja uskomme saavamme todelliset ongelmat hallintaan näennäisratkaisulla.
Emme voi sen vuoksi nyt kannattaa mietintöä. Haluaisimme kuitenkin viitata rakentavasti siihen, että meidän tulisi ottaa tämä keskustelu pohjaksi luomaan mahdollisuus hajautettujen vesihuoltorakenteiden pohtimiseksi ja rahan investoimiseksi, sillä jokainen ecu, joka siihen kuluu, kannattaa keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä loistavasti, siitä olen täysin vakuuttunut.

Bösch
Arvoisa puhemies, huomaatte varmaan, että tämä mietintö on ilmeisesti synnyttänyt erittäin itävaltalaisen puheenaiheen, ja olisin oikeastaan ollut erittäin kiitollinen, jos edellinen, liberaalipuolueen puhuja olisi käyttänyt samoja sanoja, joita hän käytti tämän mietinnön yhteydessä Itävallassa, eli että EU: ssa riehuisi nyt vesitaistelu. Koko asia näyttää tällöin hieman toisenlaiselta, ja tällöin ollaan jo varsin kaukana rakentavista aloitteista, joihin täällä parlamentissa tyydytään vaikuttamaan tai vaikutetaan näennäisesti.
Me tiedämme tämän mietinnön tason. Me tiedämme, ettemme keksi täällä jostakin Euroopan unionin uutta lakia. Me tiedämme myös - mihin esittelijämme jo viittasikin - että mietinnössä on myös kohta 18, jonka mukaan vettä ei voi siirtää unionissa ilman jäsenvaltioiden nimenomaista suostumusta. Näin tulemme Euroopan laajuisten sopimusten tasolle, ja uskon, että niiden kanssa meillä on melko vähän ongelmia.
Vaikka tämä mietintö tuntuu minusta melko oudolta, suhtaudun kuitenkin myönteisesti siihen, minkä jo minua aiemmin puhuneet, sekä kollega Linkohr että kollega Voggenhuber toivat esille, että käsittelemme täällä parlamentissa taas yhtä tärkeimmistä hyödykkeistä eli vettä. Konservatiivinen kollega viittasi myös oikeutetusti siihen, että Etelä-Euroopan maissakin on vielä mahdollisuuksia käyttää ja jakaa vettä tehokkaammin. Meille on kuitenkin oltava selvää, että meidän on puhtaasta vedestä puhuessamme puhuttava tulevaisuudessa myös erittäin suuresta rahamäärästä. Ajatelkaamme sitä, kun tartumme näihin vesiongelmiin uusien politiikkojen luomiseksi Euroopassa, uuden maatalouspolitiikan, joka nyt ei ollenkaan ota huomioon vettä, tai esimerkiksi myös liikennepolitiikkojen, jotka oikeastaan eivät myöskään pidä vettä ollenkaan ongelmana.

Flemming
Arvoisa puhemies, ymmärrän hyvin kaikkia kahdenvälisiä sopimuksia tässä yhteydessä, ja toivotan Espanjalle ja Ranskalle kaikkea hyvää. Olen myös erittäin kiitollinen ryhmäni edustajille, ennen kaikkea myös rouva Grossetêtelle, siitä, että he puolsivat tarkistusta, jota pidän aivan erityisen tärkeänä ja joka selkeästi merkitsee sitä, ettei jäsenvaltion veden haltuunotto ilman sen nimenomaista suostumusta missään tapauksessa tule kyseeseen. Me voimme hyväksyä mietinnön vain näin, kun tämä tarkistus otetaan mukaan.
Uskon, että jokaisessa valtiossa on nykyään jo erittäin tiukat ja tarkat sisäiset määräykset siitä, kuka mitenkin saa käsitellä vettä, ja eikö niiden ole vielä tärkeämpää olla voimassa kahdenvälisissä suhteissa? Sallikaa minun kuitenkin sanoa jotakin niille valtioille, jotka kyräilevät naapuriensa vesiä: käytättekö todella huolellisesti omaa vettänne? Millaisia päästöjä teollisuudelta, tehtailta ja kotitalouksilta syntyy? Vettä lasketaan jokiimme ja järviimme puhdistamatta, hirvittävän likaisena. Näin ei saa tehdä! Jokaisen on pidettävä ensin puhtaana omat pohjavesivaransa, vasta sen jälkeen niillä on moraalinen oikeus ylipäänsä kyräillä naapuriaan! Uskon, että vasta sitten, kun kaikki maat käyttävät omaa vettänsä huolellisesti, voimme ajatella Euroopan laajuisia vesihuoltoverkkoja. Yhden asian on myös oltava selvä: emme halua sotia, edes veden vuoksi, hyvä kollega McNally, arvostan teitä kovasti! Sen vuoksi meidän olisi tässä tarkasteltava erittäin tarkkaan omistusoikeuksia.

Lukas
Arvoisa puhemies, kohta kaikki parlamentin itävaltalaiset ovat sanoneet jotain tästä aiheesta, mutta kaikki eivät ole vielä sanoneet kaikkea. Haluaisin sanoa herra Böschille, että sanon sen, mitä täällä esitän, aivan samalla tavalla Itävallassa, ja tämä ei ole pelottelua, tämä on yksinkertaisesti huolestumista, koska ymmärrän Euroopan unionin muiden jäsenvaltioiden ongelmia. Tämän mietinnön perusfilosofiana on sellainen vaarallinen ajatus, että Euroopan unionin itsenäisten valtioiden sisällä epätasaisesti jakautuneita luonnonvaroja voitaisiin jakaa uudelleen ylikansallisesti. Vesi ei ole Euroopan unionin luonnonvara, kuten mietinnön D kohdassa esitetään, vaan luonnonvara, jota voi käyttää vain niiden valtioiden väestö, joiden alueella sitä esiintyy. Sellaisen ajatuksen, että yhteisen vesipolitiikan määrään liittyvistä näkökohdista tehtäisiin Euroopan unionin ensisijaista politiikkaa, torjumme päättäväisesti.
Mietintö käsittelee kuitenkin joitakin kohtia, joita voidaan pitää oikeana alkuna vedenpuutteesta kärsivien maiden ongelmien ratkaisemiseksi, esimerkiksi teknisiä toimenpiteitä vesijohtojen huonon kunnon parantamiseksi, metsän istutuksia tai suolan poistamista merivedestä. Ennen kaikkea on välttämätöntä parhaalla mahdollisella tavalla hyödyntää nykyisiä paikallisia järjestelyjä, mikä johtaisi tilanteen oleelliseen paranemiseen vesipulasta kärsivillä alueilla. Komission puuttuminen vesipolitiikan määrää koskeviin näkökohtiin sen sijaan olisi toissijaisuusperiaatteen vastaista ja loisi tarpeettomia ylikansallisia toimivaltoja, jotka voisivat johtaa jännitteisiin jäsenvaltioissa. Määrään liittyvä vesipolitiikka on ja pysyy ainoastaan itsenäisten valtioiden asiana.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, haluan aivan ensimmäiseksi kiittää valiokuntaa sen tekemästä aloitteesta. Se kuvastaa kansalaisten lisääntyvää kiinnostusta vesivaroja koskevaan kysymykseen. Kyseessä ei ole vain juomavesi, vaan se, että vesi on suppea luonnonvara, jonka suojelemisesta on tehtävä yhteinen asia. Voin täysin vahvistaa esittelijä herra Colladon puheen siitä, että ministereihin teki suuren vaikutuksen, kun he Andalusiassa käydessään näkivät, miten suuri pula vedestä siellä oli. Onneksi voin kertoa - olen juuri uudelleen käynyt Doñanan alueella - että alueelle on sen jälkeen saatu vettä, joten tilanne ei ole aivan yhtä epätoivoinen kuin silloin. Alueen asukkaat haluavat nimittäin olla varmoja siitä, että pidän erittäin tärkeänä vesihuoltoa koskevia kysymyksiä ja vesivarojen suojelemista, ja kuten tiedätte, komissio hyväksyi helmikuussa ja marraskuussa 1997 vesivaroja koskevan puitedirektiivin, joka toimii keskeisenä vaikuttimena Euroopan vesipolitiikassa. Nimenomaan juuri parlamentin ympäristövaliokunta yhdessä muiden toimielinten kanssa teki aloitteen eurooppalaisen vesipolitiikan uudelleenjärjestelystä kesäkuussa 1995 pidetyssä vesisymposiumissa.
Haluan lausua muutaman lyhyen huomautuksen ehdotuksesta vesivaroja koskevaksi puitedirektiiviksi, koska se on tällä hetkellä käsittelyssä niin parlamentissa kuin neuvostossakin ja koska se sisältää joukon olennaisia uudistuksia. Ensiksikin se haluaa ulottaa suojelun koskemaan kaikkia vesivaroja ja edistää kestävyyttä näiden varojen käytössä. Toiseksi sen päämääränä on saavuttaa hyvä tilanne kaikkien vesivarojen osalta. Tähän yritetään päästä yhdistämällä päästöjen raja-arvot veden laadun tavoitteeseen. Niillä alueilla tai jäsenvaltioissa, joissa vesistöalueet ovat yhteiset, on tavoitteesta päätettävä yhdessä. Kolmantena on kysymys vesimäärästä ja vesivarojen suojelusta. Siihenkin otetaan kantaa. Veden käyttöönotto saatetaan lupamenettelyn alaiseksi ja tavoitteeksi asetetaan varmistuminen siitä, että veden käyttöönoton ja luonnollisen uudistumisen välillä vallitsee tasapaino.
Viimeisenä muttei vähäisimpänä asiana, vesipoliittinen puitedirektiivi lisää läpinäkyvyyttä ja varmistaa kaikkien asianosaisten kansalaisten ja osapuolten mukaan ottamisen silloin, kun laaditaan vesialueiden hoitosuunnitelmia. Toisin sanoen, olennaiset aiheet, jotka päätöslauselmaesityksessä otetaan esille, on otettu esille jo ehdotetussa vesivaroja koskevassa puitedirektiivissä. Ja sallikaa minun esittää pari esimerkkiä: sekä veden laadun että vesimäärien suojelu, veden käytön maksu, joka kattaisi kaikki kustannukset, olemassa olevien laitosten arviointi ja niiden paras mahdollinen käyttö ja lisääntynyt läpinäkyvyys sekä kansalaisten ottaminen mukaan vesihuoltoon.
Päätöslauselmaesityksessä on kuitenkin muutamia kysymyksiä, joihin parlamentin ympäristövaliokunta suhtautuu hieman epäillen, mikäli asia halutaan näin ilmaista. Kyseessä on erityisesti Euroopan vesistöalueiden yhdistäminen keinotekoisten vesistöjen avulla. Ympäristövaliokunnan lausunto, jota lainaan "korostaa, että nykyisellään Euroopan unionilla ei ole riittävää taito-tietoa ja kokemusta tällaisten verkkojen kehittämiseksi" . Uskoisin, että suhtaudun ympäristövaliokunnan tavoin epäilevästi tähän asiaan.
Komissio on vakuuttunut siitä, että ongelmiin on käytävä käsiksi niiden synnyinsijoilla. Siksi ehdotus vesipolitiikan puitedirektiivistä velvoittaa jäsenvaltiot ja alueet yrittämään yhdessä ratkaisun löytämistä vesiongelmiinsa ennen yhteisiä vesistöjärjestelmiä, mutta ei tähtäämään laajoihin veden uudelleenjakeluihin vesistöjärjestelmien välillä. Tällä hetkellä jäsenvaltioilla ja niiden alueilla on - ja siitä ovat useat puhujat keskustelun aikana maininneet - erityyppisiä veteen liittyviä ongelmia ja myös täysin erilaisia strategioita niiden ratkaisemiseksi. Se on mielestäni yksi syy siihen, että toimielimet, jäsenvaltiot ja kansalaisjärjestöt ovat yksimielisiä siitä, että tarvitsemme uutta eurooppalaista vesipolitiikkaa, ja kannatan monia keskustelun aikana esitettyjä lausuntoja siitä, että tämä on yksi tulevaisuuden suurista kysymyksistä. Mikäli yhteisöä tässä vaiheessa velvoitetaan vesiverkostojen laatimiseen, ei mielestäni noudateta niitä periaatteita kestävästä kehityksestä ja ympäristöongelmia vastaan taistelusta niiden lähteillä, jotka sopimuksessa on säädetty ja jotka ovat myös on yksi ehdotetun vesipolitiikan puitedirektiivin peruspilareista. Sitä paitsi - ja tässä haluan taas viitata ympäristövaliokunnan lausuntoon - nyt on liian aikaista ryhtyä tekemään tutkimusta, joka kattaa koko yhteisön. Vasta kun vesivaroja koskeva puitedirektiivi on hyväksytty ja verrannolliset tavoitteet on asetettu, on tarpeellista tietoa olemassa.
Minusta tuntuu, että ympäristövaliokunnan lausunto ja päätöslauselmaesityksen 8 kohta, jossa viitataan mahdollisuuksiin, ja lainaan "hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla jo olemassa olevia järjestelyjä ja soveltaa periaatetta, jonka mukaan on parempi parantaa hallintoa ennen investointien tekemistä" , tukevat tätä kantaani. Ehdotettu puitedirektiivi ei kuitenkaan mitenkään kieltäisi sellaisia ratkaisuja tietyillä alueilla, joilla ollaan selvillä tosiasioista ja arvioista, kunnioitetaan ympäristöpoliittisia tavoitteita ja on päästy yksimielisyyteen osapuolten välillä.
Uuden eurooppalaisen vesipolitiikan kehittämisen alusta lähtien on tarkoituksenani ympäristökomissaarina ollut neuvotella kaikkien kiinnostuneiden ja asianomaisten osapuolien kanssa. Kun nyt katson taaksepäin tätä kuulemismenettelyä, pidän sitä kaikin puolin hyvin onnistuneena, toisaalta siksi, että olemme saaneet hyvin arvokasta tietoa ja toisaalta siksi, että yleisesti on kannatettu sitä näkökulmaa, että tarvitsemme uutta vesipolitiikkaa, ja sitä rakennetta, jonka se on saanut ehdotuksessa. Ja siinä valossa näen myös sen hyvin jännittävän keskustelun, jota täällä parlamentissa on tänä aamuna käyty. Olen vakuuttunut siitä, että ehdotetusta vesivarojen puitedirektiivistä tulee hyvä perusta EU: n toimielinten, jäsenvaltioiden ja niiden alueiden väliselle kestävää vesihuoltoa koskevalle yhteistyölle.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.

EY: n ja Jemenin tasavallan yhteistyösopimus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Pettinarin laatima kehitys- ja yhteistyövaliokunnan mietintö (A4-0007/98) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja Jemenin tasavallan yhteistyösopimuksen tekemisestä.

Pettinari
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, Jemen on maa, jossa on viime vuosina ponnisteltu merkittävästi demokratian ja talousuudistusten alalla. Tämä kaikki ansaitsee Euroopan unionin tuen. Jos tarkastellaan Arabian niemimaan poliittista tilannetta, Jemen on malliesimerkki, johon toki liittyy ristiriitoja mutta joka kuitenkin kaipaa Euroopan unionin apua San'an viranomaisten tueksi. Tästä syystä suosittelen ratifioitavaksi taloudellista ja kaupallista yhteistyösopimusta, joka on kohta äänestettävän mietintöni aihe.
Vuoden 1990 jälkeen Jemenissä on tapahtunut maan pohjois- ja eteläosan yhdistymisprosessi, joka on muuttanut sen maantieteellistä ja poliittista tilannetta. Taantumuksellisten voimien kärsittyä tappion vuonna 1994 maan demokratisoitumisprosessi on kiihtynyt, minkä ansiosta on voitu järjestää yleiset, vapaat ja demokraattiset vaalit. Myös Euroopan parlamentin valtuuskunta on voinut seurata vaalien kulkua ja todeta vaaliprosessin olleen sääntöjenmukainen. Jemenissä on nyt 301 jäsenestä koostuva parlamentti, jossa tavallinen enemmistö-oppositiodynamiikka kehittää hiljalleen kansan demokratiatajua.
Myönteisen arvioni ymmärtämiseksi on kiinnitettävä erityistä huomiota Jemenin alueelliseen kontekstiin: Arabian niemimaalla Jemenin demokratiaperinne on varmasti pisimmällä ja se on kehittynyt huolimatta vaikeuksista ja ulkoisista esteistä, joita varsinkin Saudi-Arabia ilmeisistä poliittisista ja taloudellisista syistä on aina pyrkinyt asettamaan Jemenin demokratiakehityksen tielle.
Lisäksi Jemenin ulkopoliittiset valinnat Persianlahden sodan aikana eivät olleet omiaan luomaan ilmapiiriä, joka olisi ollut suotuisa maan liittämiselle kansainväliseen yhteisöön. Vasta nyt maa on löytämässä oikean paikkansa alueen ja maailman shakkilaudalla. Tässä yhteydessä haluaisin viitata erityisesti jatkuvaan ja päättäväiseen pyrkimykseen luoda rauhanomaiset suhteet naapurimaihin, joka on toinen todiste selkeästä demokraattisesta valinnasta, jota meidän on mielestäni tuettava. Omanin kanssa on solmittu yleinen hyviä naapurisuhteita koskeva sopimus, joka teki lopun monivuotisista rajakiistoista Jemenin itäosassa; Eritrean kanssa käytyä kiistaa Hanish-saarista käsitellään Haagin kansainvälisessä tuomioistuimessa, joka pyrkii rauhanomaisen diplomatian keinoin lopettamaan tilanteen, joka ei saa turhaan tuhota näiden kahden tärkeän maan välisiä suhteita; lopuksi jopa Saudi-Arabian kanssa käydään jälleen neuvotteluja Pohjois-Jemenin aluekiistojen selvittämiseksi.
Minun nähdäkseni on kyse merkittävistä ja myönteisistä poliittisista valinnoista, joita unionin on tuettava. Minä tiedän ja me kaikki tiedämme toki varsin hyvin, että Jemenissä on edelleen paljon ongelmia: tarvitsee vain ajatella vaikkapa tuomittavia raiskaustapauksia, joita on useaan otteeseen kohdistunut myös omasta maastani lähtöisin oleviin turisteihin. Jemen kehittyy kuitenkin kaiken aikaa, ja myös kriittisesti asennoituvien on ymmärrettävä kehityksen konteksti. Olen San'assa keskustellut henkilökohtaisesti maan tärkeimpien viranomaisten kanssa loukkauksista, jotka kohdistuvat ihmisoikeuksiin - parlamenttihan on myös toiminut ihmisoikeuksien puolestapuhujana - ja havaitsin heidän olevan täysin valmiita käymään vuoropuhelua ja toimittamaan kaikki tarvittavat selvitykset. Jemenin viranomaiset ymmärtävät niin ikään Euroopan erilaisen suhtautumistavan naiskysymykseen, johon ei kuitenkaan pidä puuttua pannaan julistamisilla vaan syventämällä kulttuuri- ja yhteiskuntasuhteita, jotka myös Jemenissä varmasti johtavat naisten välttämättömään emansipaatioon. Voin henkilökohtaisesti todistaa, että Jemenin viranomaisilla on aito ja todellinen halu käydä vuoropuhelua ja että he pyytävät nimenomaan sitä, että heitä autettaisiin erityisohjelmien välityksellä parantamaan ihmisoikeuksia ja naisten asemaa Jemenissä.
Lopuksi uskon, että Euroopan unionin ja Jemenin välisen sopimuksen hyväksymisen on oltava tilaisuus syventää Euroopan ja Arabian välisiä poliittisia ja taloudellisia suhteita alueella, joka on ratkaisevan tärkeä kansainvälisen turvallisuuden kannalta. Euroopan unioni on usein laiminlyönyt arabimaailmaa ja Välimeren aluetta, ja kun otetaan huomioon Lähi-idän rauhanprosessin tämänhetkiset vaikeudet, voimme ymmärtää, miten tärkeää on, että on olemassa vakiintuneet suhteet juuri arabimaailman kanssa.
Jemen on Arabiliiton aktiivinen jäsen ja sen tämänhetkisen demokratiakehityksen vuoksi siitä on entistä suuremmalla syyllä tultava Euroopan unionin poliittinen kumppani. Historiansa ja taloudellisen rakenteensa ansiosta Jemenillä on luontaisia edellytyksiä solmia erityissuhteet Euroopan unioniin, ja näiden edellytysten hyödyntämistä on kannustettava. Tässä mielessä taloudellinen ja kaupallinen yhteistyösopimus, jonka toivon teidän hyväksyvän, on väistämättä lähtökohta tuon maan ja Euroopan unionin välisten suhteiden syventämiselle, josta on mielestäni hyötyä paitsi Jemenille myös Euroopalle.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin sydämellisesti kiittää herra Pettinaria hänen mietinnöstään ja onnitella häntä johtopäätöksistä, joihin hän päätyy. Tiedän, että hän pystyi Jemenin tilanteen henkilökohtaisen tuntemisen ansiosta tekemään paljon. Sitäkin mieluummin haluaisin kuitenkin heti alussa huomauttaa, että minut saa jotenkin surulliselle mielelle se, että näen, että sopimus allekirjoitettiin jo syyskuussa ja että täytämme tänään oikeastaan eräänlaisen velvollisuuden antamalla sille suostumuksemme, herra Pettinarin ja muiden mietinnön kanssa työskennelleiden henkilöiden sopimuksiin antaman panoksen vaikuttamatta sopimukseen vähääkään.
Pidän tässä yhteydessä erittäin tärkeänä sitä, että sopimuksen tunnusmerkkinä on tuleva kehitys. Tämä merkitsee sitä, että sopimus muodostaa vain perustan, jolle tulevaisuudessa rakennetaan. Vaikka sopimus tarkoittaa vuoden 1984 sopimukseen verrattuna luonnollisesti jo merkittävää laajennusta, on kuitenkin tärkeää, että se muodostaa juuri vain perustan. On hyvä, että siinä puhutaan turismin laajentamisesta, maatalouden ja kalastuksen uudenaikaistamisesta ja rakenneuudistuksesta, koska ne ovat kaikki myös merkkejä siitä, että Jemenissä on tapahtunut valtavan paljon muutoksia viimeisten vuosien aikana.
Meidän on ymmärrettävä, mitä siellä on tapahtunut muutamassa vuodessa: maa, joka oli aiemmin terroristien harjoittelukeskus, kansainväliseen terrorismiin virtaavan rahan kanava, on muutamassa vuodessa käynyt läpi uskomattoman sisäisen muutoksen ja rakenneuudistuksen, joka on luonnollisesti yhteydessä myös maan osien uudelleenyhdistymiseen. On kai loogista, että Jemenin asukkaat odottavat myös meiltä tässä yhteydessä aivan selviä merkkejä siitä, että haluamme tukea sitä, että haluamme tehdä aloitteita siitä, että tämä Euroopan unionin ja Jemenin välinen suhde voi kehittyä tulevaisuudessa myönteisesti.

Malone
Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella herra Pettinaria hänen mietinnöstään. Kollegani ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnassa ja minä suhtauduimme myönteisesti Jemenin tasavallan kanssa joulukuussa tehtyyn sopimukseen. Me kaikki tiedämme, ja tämä on jo sanottu, että Jemen on edistynyt viime aikoina paljon demokratisoinnissa ja perusihmisoikeuksien kunnioittamisessa. Tuki, jota me tänään tarjoamme, on tärkeää. Vaikka se tuleekin myöhään, on tärkeää, että parlamentti antaa tukensa, mikäli unioni haluaa aidosti tukea perusihmisoikeuksia ja niitä vapauksia, joita me kannatamme kaikkialla maailmassa. Kyseessä on esimerkki ja viesti alueen muille maille, joiden ihmisoikeustilastot ovat huolestuttavia ja jotka eivät kunnioita demokraattisia menetelmiä.
Yleinen äänioikeus Jemenin parlamenttivaaleissa on erityisen kiitettävää, kun otetaan huomioon, että alueen naapurivaltioissa vain miehillä on äänioikeus. Olin yksi parlamentin tarkkailijoista siellä viime vuonna pidetyissä vaaleissa. Joitakin puutteita esiintyi, mutta havaintojemme mukaan vaalit olivat vapaat ja oikeudenmukaiset siitä huolimatta, että miehet ja naiset äänestivät joissain paikoissa erikseen, ja olin tyrmistynyt havaitessani, että naisäänestäjien äänet laskettiin erikseen. Yksi ongelma oli myös se, että emme päässeet käymään tietyillä alueilla turvallisuussyistä.
On olemassa vielä muitakin ongelmia, ja joihinkin niistä on jo viitattu. Esimerkiksi kuolemanrangaistus. Vaikka kuolemantuomioita ei ole pantu täytäntöön moneen vuoteen, kuolemanrangaistus on edelleen Jemenin rikoslaeissa. Nykyiset minimipalkkoja ja lapsityötä koskevat määräykset olisi pantava täytäntöön ja niitä olisi parannettava. Lukutaidon tasoa on parannettava, etenkin kun lukutaito oli valtava ongelma vaaleissa. On ryhdyttävä toimiin jatkuvasti harjoitettavaa naisten sukupuolielinten silpomista vastaan.
Useat kansalaisjärjestöt Jemenin tasavallasta ja muualta ottivat yhteyttä minuun ja kollegoihini aika ajoin ja arvostelivat tiettyä korruptiota ja tehottomuutta oikeuslaitoksessa, yksittäisiä ihmisoikeusrikkomuksia, joihin turvallisuusjoukot ovat joskus syyllistyneet, ja monia tuhansia mielivaltaisia vangitsemisia ilman asianmukaista oikeudenkäyntiä. Nämä ihmiset viedään vankilaan ilman, että esitetään asianmukaisia todisteita tai nostetaan asianmukaisia syytteitä. Nämä ovat siis ongelmia, mutta liittämällä tähän sopimukseen ihmisoikeuslausekkeen ja sopimuksen täytäntöön panematta jättämistä koskevan lausekkeen meillä on enemmän painoarvoa, kun vaadimme näiden oikeuksien kunnioittamista.
Lopuksi, ongelmista huolimatta, suhtaudun myönteisesti esittelijän hyvin positiiviseen lähestymistapaan. Olen varma siitä, että yhteistyöstä koituvat edut rohkaisevat suurempaan yhteistyöhön ja demokratisointiin. Mielestäni parlamentin on edelleen painostettava Jemeniä ratifioimaan tärkeät kansainväliset ihmisoikeusyleissopimukset ja edelleen puututtava yksittäisiin ihmisoikeusrikkomuksiin, kun niistä ilmoitetaan meille. Jemenin hallitus kuuntelee meitä ja panee merkille, mitä parlamentti sanoo.

Günther
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella herra Pettinaria hänen mietinnöstään ja pahoittelen kollega Habsburg-Lothringenin tavoin sitä, että keskustelemme nyt asiasta, jossa ei ole oikeastaan enää mitään keskusteltavaa. Jemenhän on sikäli mielenkiintoinen maa, että se kuuluu maailman kahtia jakautuneisiin maihin ja on yksi niistä maista, jotka nyt yrittävät voittaa jakautumisen aiheuttamat seuraukset. Jemenin yhdistymisprosessihan ei ole tapahtunut takaiskuitta eikä ongelmitta.
Sopimus, josta puhumme tänään, suorastaan kruunaa EU: n oikeastaan jo vuodesta 1979 jatkuneen hyvän yhteistyön tämän maan kanssa, sillä Jemenille talous- ja kehitysprojekteissa annettu noin 58 miljoonan ecun tuki on johtanut siihen, että maa on vähitellen siirtynyt taloudelliseen ja strategiseen asemaan tai tilanteeseen, jossa tuleva myönteinen kehitys näyttää täysin varmalta. Haluaisin laskea tähän myönteiseen kehitykseen myös sen, minkä kollega Malone jo esitti, eli monimuotoisen demokratian, joka näyttää olevan hyvällä alulla, mainituista arvostelua ansaitsevista kohdista huolimatta, varovaisen talouspolitiikan, joka välttää sosiaalisen hylkimisen alkuun panemisen. Tämä kaikki on kuitenkin varmasti vakaata vain, kun viimevuotinen avunantajien konferenssi toteuttaa lupauksensa vajaan kahden miljardin ecun investoinneista tähän maahan seuraavan kahden vuoden kuluessa, ja tekee sen nopeasti. Tämä sopimus tietyllä tavalla täydentää Välimeren alueen sopimusta. Lisäksi uskon, että Jemen käyttää tilanteen hyväkseen osoittaakseen, että uskonnolliset perinteet ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen voidaan täysin sovittaa yhteen.

Lataillade
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, äänestys Pettinarin mietinnöstä, joka koskee yhteistyösopimusta Euroopan yhteisön ja Jemenin tasavallan välillä, tuo esiin syitä, jotka kokonaisuutena ovat kolmenlaisia ja luonteeltaan poliittisia, taloudellisia ja inhimillisiä.
Poliittisesti on muistettava kolme tärkeää seikkaa. Ensiksi Jemenin yhdistyminen ja pyrkimys vähentää pohjoisen ja etelän välisiä sisäisiä murtumia. Toiseksi, edelleen poliittisesti, hallintojärjestelmän demokraattisuus, jolle 27. huhtikuuta 1997 pidetyt vaalit antoivat leimaa, ja demokratisoituminen on jatkunut siitä lähtien. Lopuksi kolmas poliittinen syy, Euroopan unionin antama välttämätön kannustus tällä henkilökohtaisen ja yhteisen vastuun alalla.
Taloudellisesti panemme merkille asteittaisten uudistusten laatimisen, uudistusten, joissa pyritään välttämään sisäisiä ristiriitoja siinä talouden ilmapiirissä, joka on yhä vaikea. Toinen myös taloutta koskeva kohta, yhdessä sovittujen talouspolitiikkojen tavoittelu ja laatiminen. Lopuksi viimeinen taloutta koskeva kohta, kauppavaihdon tasapainon tavoittelu, tasapainon, joka on tällä hetkellä horjunut unionin suureksi eduksi ja joka antanee Jemenille mahdollisuuden saada paremmin kaupaksi omat alkuperäiset tuotteensa.
Lopuksi inhimillisessä mielessä panemme merkille välttämättömyyden ottaa huomioon meihin verrattuna äärimmäisen köyhän Jemenin kansan tarpeet sekä koulutuksen ja teknisen avun korostamisen. Lopuksi tuen pakollinen säilyttäminen, jotta voisimme osaltamme auttaa paikallisen maaseudun kehittämistä ja vaikeimmassa asemassa olevien väestönosien elintason parantumista.
Kaikki nämä syyt saavat meidät sanomaan, että yhteistyön on siis oltava täydellistä, ja UPE-ryhmä hyväksyy Pettinarin mietinnön unionin ja Jemenin tasavallan yhteistyösopimuksesta.

Bertens
Arvoisa puhemies, Jemenin tasavalta ansaitsee kannustuspalkinnon. Liberaaliryhmä tuleekin vilpittömästi äänestämään Jemenin ja unionin yhteistyösopimuksen puolesta.
Uusi sopimus on vuoden 1984 sopimuksen tärkeä muunnos. Tässä muunnoksessa heijastuu Jemenin muuttunut todellisuus. Kun vuoden 1984 sopimus, kuten tiedämme, solmittiin Pohjois-Jemenin kanssa, uusi sopimus koskee yhdistynyttä maata. Yhdistyminen vuonna 1990 on luonut perustan sopusointuiselle kehitykselle tässä maassa. Vuoden 1994 uhkaavat levottomuudet ovat, luojan kiitos, vahvistaneet maata.
Mietinnöstä selviää, että poliitikot ovat vihdoin vakuuttuneet demokratian ja ihmisoikeuksien välttämättömyydestä. Jemenillä on esikuva-asema kyseisellä alueella. Tämä pääsee joskus unohtumaan, koska aluetta hallitsevat pääasiassa Saudi-Arabia niin sanotusti myönteisessä mielessä ja Irak kielteisessä mielessä. Ulkopolitiikka on suunnattu kaikkien erimielisyyksien ratkaisemiseen naapurimaiden kanssa. Monipuoluedemokratia toimii ja parlamentti valitaan yleisillä vaaleilla. Huhtikuun parlamenttivaalit ansaitsevat epäilemättä enemmän huomiota osakseen kuin epäröivän kiinnostuksen. Taloudenkin alalla pyritään luomaan järjestystä yhdessä IMF: n kanssa. Mutta tulevaisuuden suhteen on tietenkin syytä olla valppaana.
Jemen on erittäin köyhä maa, jonka demokratiassa on vielä huomattavia puutteita. Siksi kannatamme vilpittömästi tämän sopimuksen solmimista, jonka on vahvistettava Jemenin suhteita. Sopimusta täytyy toisaalta käyttää unionin ja Jemenin välisen talouden ja kaupan kehittämiseen.
Meidän tulee myös keskittää huomiota oikeusjärjestelmän, vaalijärjestelmän ja julkisen hallinnon parantamiseen. Demokratian vahvistamisen vaatimuksesta on yhä pidettävä tiukasti kiinni. Jemenin hallituksen tavoitteena on oltava ihmisoikeuksien kunnioittaminen, korruption torjuminen ja lehdistönvapauden takaaminen edelleen. Yhteistyösopimus on kannustuspalkkio, kuten jo sanoin. Jemenin hallitus ansaitsee tukemme uudistuksilleen ja kannustuksemme samansuuntaisille jatkotoimille. Unionin on tartuttava tähän sopimukseen ja vahvistettava ja monipuolistettava pyrkimyksiään tällä alueella. Meidän täytyy Saudi-Arabian lisäksi kohdistaa huomiomme myös muihin maihin, etenkin Jemeniin.
Tahtoisin kiittää herra Pettinaria ja ilmaista arvonantoni erinomaisen mietinnön johdosta. Häneltä en ole muuta tottunut odottamaankaan.

Newens
Arvoisa puhemies, monen vuoden ajan ennen Pohjois- ja Etelä-Jemenin yhdistymistä vuonna 1990 kehitystä jarruttivat näiden kahden valtion väliset rajasodat ja katkerat sisäiset taistelut, jotka leimahtivat ajoittain sisällissodaksi. Valitettavasti yhdistymisen jälkeenkin Jemen oli sisällissodan uhri huhtikuusta kesäkuuhun vuonna 1994. Toivottavasti tällaisten tapahtumien toistuminen voidaan välttää ja maa pystyy saavuttamaan talouskasvussa paremman tason tulevaisuudessa. Näin voitaisiin kohentaa elintasoa kaikkien Jemenin kansalaisten keskuudessa, mutta erityisesti köyhyydessä, puutteessa ja kurjuudessa elävien keskuudessa, kunhan kehitys ei jää pelkästään vapaiden markkinavoimien varaan.
Kun otetaan tämä huomioon, meidän pitäisi olla tyytyväisiä tänään käsiteltävään yhteistyösopimukseen. Se voisi vaikuttaa merkittävästi Jemenin tulevaan kehitykseen. Tämä edellyttäisi kuitenkin myös todellisia parannuksia ihmisoikeuksien saralla. Viime vuonna parlamentti hyväksyi päätöslauselman, jossa kiinnitettiin huomiota vakaviin ihmisoikeusrikkomuksiin siitä huolimatta, että Jemen on hyväksynyt joitakin ihmisoikeusyleissopimuksia ja sisällyttänyt ne lakeihinsa. Huhtikuun jälkeen on tehty lukuisia pidätyksiä, vaikka monet perusteettomasti pidätetyt onkin nyt vapautettu. Yhtenä ongelmana on se, että turvallisuusjoukot toimivat täysin mielivaltaisesti ja ovat vastuussa ainoastaan presidentille.
Vuoden 1994 rikoslaeissa on myös julmia rangaistuksia. Naisten oikeudet ovat rajoitetut, vaikka tilanne onkin paljon parempi kuin joissakin arabimaissa. Parlamentin olisi tuettava sopimusta mutta vaadittava, että ihmisoikeustilannetta valvotaan tarkasti. Toivottavasti myös vuoden 1994 sisällissotaan osallistumisesta syytetyt armahdetaan, sillä tämä olisi tärkeä askel kansallisen sovinnon tiellä. Näistä syistä kannatan mietintöä ja sopimusta.

Marín
Arvoisa puhemies, Euroopan yhteisön ja Jemenin tasavallan välillä solmittua uutta yhteistyösopimusta on arvioitava sen historiallisen kontekstin pohjalta. Jemenin yhdistymistä tuki suurin osa kummankin valtion väestöstä, mutta uuden hallituksen oli kohdattava kansallisen sovinnon tiellä olevat esteet ja sisällissodasta aiheutunut huomattava taloudellinen taantuma. Kuten te tiedätte, Jemen on tarttunut näihin haasteisiin menestyksekkäästi. Jemen on nykyään yksi maa, yhdistynyt maa, ja hallitus tekee kaiken mahdollisen sovitellakseen yleistä mielipidettä etelässä, vaikkakin tietyt ainekset niin Jemenin sisällä kuin sen ulkopuolellakin ovat yhä vastahakoisia. Yhdistynyt Jemen on merkittävä kulmakivi, ja Euroopan unioni tukee sitä täysin.
Mielestämme Jemenin demokraattinen kehitys on peruuttamaton. Jemenissä pidettiin yleiset demokraattiset vaalit vuonna 1993, ja toiset vaalit pidettiin viime vuonna. Kansainväliset tarkkailijat pitivät molempia vaaleja, kuten rouva Malone sanoi, yleisesti ottaen oikeudenmukaisina ja vapaina siitä huolimatta, että voitiin havaita tiettyjä puutteita.
Demokraattinen kehitys on vielä nuorta ja sitä on tuettava, ja haluan huomauttaa, että Euroopan komissio on avustanut virallisia järjestöjä ja kansalaisjärjestöjä molemmissa vaaleissa, ja suunnitteilla on lisäapua tämän nuoren demokratian lujittamiseksi. Jemenin hallitus ei ole ainoastaan käynnistänyt siirtymävaihetta valtion voimakkaasti valvomasta taloudesta vapaaseen markkinatalouteen, vaan se toteuttaa merkittäviä uudistuksia Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin jo sopimissa puitteissa. Juuri eräässä Brysselissä pidetyssä kokouksessa kesäkuussa 1997 luvattiin tähän tarkoitukseen 1 300 miljoonan ecun summa kolmessa vuodessa, ja siellä kansainväliset tahot ilmaisivat tukevansa ja arvostavansa hallituksen ponnisteluja.
Samaan aikaan tämän myönteisen kehityksen ohella Jemenin hallitus on viime vuosikymmenen aikana tutkinut mahdollisuuksia solmia uudet laajennetut ja ajan tasalle saatetut yhteistyösuhteet Euroopan unionin kanssa. Uusi sopimus laadittiin yhteisön kehitysmaiden kanssa solmimien yhteistyösopimusten mallin mukaan, ja neuvosto hyväksyi helmikuussa 1997 komission ehdottamat neuvotteluohjeet, ja sopimus allekirjoitettiin 25. marraskuuta. Mielestäni tämä sopimus voi merkittävällä tavalla vaikuttaa talouden nykyaikaistamis- ja kehittämisprosessiin, johon Jemenin valtio on sitoutunut.
Sopimukseen sisältyy yksityisen sektorin edistäminen ja pysyvän taloudellisen vuoropuhelun aikaansaaminen eri aloilla. Sopimukseen, kuten jotkut puhujista ovat jo sanoneet, sisältyy demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittamista koskeva tavanomainen lauseke yhteistyömme perusperiaatteena. Haluaisin tämän osalta korostaa, herra puhemies, että Jemenin hallitus on hyväksynyt tämän sitoumuksen täysin ja varauksetta.
Haluan kiittää niin kehitys- ja yhteistyövaliokuntaa kuin ulkoasiain valiokuntaa ja taloudellisten ulkosuhteiden valiokuntaa, jotka ovat Euroopan komission tavoin ymmärtäneet tämän sopimuksen merkityksen ja tukeneet sitä ja aikovat tukea sitä äänestämällä sen puolesta.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa komissaari, puheenvuorostanne.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan muutaman minuutin kuluttua.

Äänestys
Aelvoet
Arvoisa puhemies, eilisessä tätä aihetta koskeneessa keskustelussa kävi ilmi, että ryhmien suuri enemmistö on samoilla linjoilla. Tämä ilmeni muuten myös täällä edustettuina olevien eri ryhmien alunperin esittämistä eri päätöslauselmista. Ikävä kyllä ryhmien enemmistö on päättänyt peruuttaa päätöslauselmasesitykset, ja tiedämme, että ryhmät eivät menettelytavan joustamattomuuden tähden enää ole voineet tukea meidän päätöslauselmaamme, vaikka ne ovatkin suuresta osasta sen sisältöä yksimielisiä. Meidän mielestämme olisi liian nurinkurista, jos parlamentin enemmistö äänestäisi sellaisen ehdotuksen kumoon, josta se itse asiassa pohjimmiltaan on samaa mieltä. Siksi peruutamme nyt päätöslauselmaesityksemme. Mutta ilmoitamme hyvin selkeästi, että niin inhimillistä kuin tällainen menettely onkin, siitä puuttuu selkärankaa, herra puhemies.

Puhemies
Päätöslauselma on siis peruutettu.
Kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan päätöslauselmaesitys (B4-0108/98) rasismista, muukalaisvihasta ja antisemitismistä sekä Euroopan rotusyrjinnän vastaisen vuoden (1997) tuloksista
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)  Thorsin laatima oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0008/98) komission neljännestätoista vuosikertomuksesta yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta (1996) ja komission sisäisestä työasiakirjasta "CELEX (toimielinten yhteinen yhteisöoikeuden dokumentointijärjestelmä), hallinnollinen vuosikertomus 1996 (KOM(97)0299 - C4-0312/97 - SEC(97)1082 - C4-0313/97)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)  Camisón Asension laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0027/98) komission tiedonannosta matkaviestinnän ja langattoman viestinnän uusista kehitysnäkymistä - Euroopan unionin haasteita ja valintoja - ja komission tiedonannosta matkaviestinnän ja langattoman viestinnän (UMTS) tulevan kehittämisen strategiasta ja toimintaperiaatteista
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)  Izquierdo Colladon laatima tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0407/97) Euroopan laajuisten vesihuoltoverkkojen teknologisesta toteuttamiskelpoisuudesta
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Wolf
Sovittelussa, joka on kyseisen mietinnön perustana, päästiin moniin järkeviin kompromisseihin Euroopan parlamentin vaatimuksista kohtuuhintaisuuden käsitteen, yleispalvelun kustannusten, kuluttajansuojan ja palvelujen laadun, vammaisten käyttäjien suojelun ja numeroiden siirrettävyyden osalta.
Voimme siksi kannattaa tätä mietintöä. On kuitenkin vielä sanottava, että avoimen verkon tarjoamisen onnistuminen on televiestintämarkkinoiden vapautumisen yksi välttämätön edellytys ja ellei parlamentti olisi puuttunut voimakkaasti asiaan, ne olisivat jääneet varsin kauas välttämättömästä sääntelytasosta. Olisi todellakin hyödyllistä, että komissio ja neuvosto valmistelisivat lisätoimia asiaan liittyvillä alueilla huolellisemmin ja kiinnittämällä paljon enemmän huomiota vastaaviin sääntelytarpeisiin.
Packin mietintö (A4-0012/98)
Bébéar
Pitkät ja vaikeat neuvottelut olivat tarpeen vuosina 1994-1995 Sokrates-ohjelman rahoitusta koskevien määrärahojen laatimiseksi.
Euroopan parlamentilla oli ollut ratkaiseva osa rahoituksen vahvistamiseksi 850 miljoonan ecun järkevälle tasolle ja näiden määrärahojen puolivälissä tehtävää tarkistusta koskevan lausekkeen palauttamiseksi.
Nyt Sokrates-ohjelma on näyttänyt, mihin se kykenee. Elinikäisen koulutuksen edistäminen on järjestetty tämän ainutlaatuisen ohjelman ympärille, joka ulottuu esikoulusta yliopistollisiin jatko-opintoihin.
Laajan toimintavalikoimansa ansiosta nuorille ja opettajille tarjotut mahdollisuudet ovat kymmenkertaistuneet, mistä on seurannut todellisen eurooppalaisen identiteetin tunteen kehittyminen.
Useimpien 119 miljoonan alle 25-vuotiaan ja 4 miljoonan opettajan keskuudessa saavutettiin myönteisiä tuloksia, jotka tunnustettiin yksimielisesti. Tätä suurta suosiota Euroopan opetusyhteisön keskuudessa ei saa vaarantaa kahden vuoden päässä ohjelman erääntymisestä, vaikka 11 uutta maata koputtaa Euroopan unionin ovea, mistä me rikastumme molemminpuolisesti.
Tarvitaan siis sopivia rahoitusmuotoja ja mahdollisimman laajaa avautumista, joissa otetaan huomioon viimeisin teknologinen kehitys, varsinkin tietojenkäsittelyn alalla.
Hyväksyn niin muodoin Packin mietinnön ja siinä suunnitellun rahoituksen lisäämisen Sokrates-ohjelman hyväksi noin 70 miljoonaan ecuun vuosiksi 1998 ja 1999. Kollegojen enemmistön tavoin pahoittelen kuitenkin sitä, että lopullista niihin 100 lisämiljoonaan perustuvaa sovitteluratkaisua ei pystytty tekemään, joita Euroopan parlamentti ehdotti viime kesäkuussa.
Opetuksesta ja koulutuksesta on tullut Euroopan taloudellisen ja sosiaalisen tulevaisuuden pääkohta. Opiskelijavaihdon ja ajatusten vaihdon edistäminen on myös työskentelemistä Euroopan, yhtenäisvaluutan ja talousja rahaliiton hyväksi. Älkäämme unohtako sitä budjettivalintojen hetkellä.

Darras
Jos on olemassa jokin ala, jossa parlamentti on yksimielinen korostaakseen alan merkitystä, niin se on juuri opetuksen ala tai tarkemmin sanoen opetuksen alalla tapahtuva liikkuvuus.
Rouva Pack ja muut korostivat aivan oikein, että Sokrates-ohjelma on erittäin tärkeä väline Euroopan nuorille, heidän opetukselleen, heidän opintojensa "eurooppalaiselle" lähestymistavalle ja yleisemmin sellaiselle lähestymistavalle, joka on avoimempaa muita kohtaan.
Tämä ohjelma on jopa "tuntomerkki" kansalaisille, jotka hyvin usein tuntevat Euroopan yhteisön toimintaa ainoastaan sen kautta, mikä koskettaa heidän omaa tai heidän lastensa elämää.
Siksi äänestän tämän mietinnön puolesta ja talousarvion kasvattamisen puolesta, josta ministerineuvosto loppujen lopuksi päätti, ei opetusministerien vaan budjettiministerien neuvosto!!! Mitä kohtalon ivaa, pankaamme se merkille, budjettiministerithän ovat yleisesti ottaen ensimmäisinä tekemässä leikkauksia opetuksen ja kulttuurin alalla!
Toivokaamme siis, että tämä "historiallinen" päätös toistuu muilla aloilla ja että sillä voitaisiin lopettaa se tekopyhyys, joka ympäröi puheita.

Rovsing
Neuvosto ja parlamentti ovat yhtä mieltä siitä, että Sokrates-toimintaohjelmalle merkitään 70 miljoonan ecun lisämäärä niin, että kokonaissumma nousee 920 miljoonaan ecuun. Nykyajan Euroopassa on tärkeää, että panostetaan nuorten väliseen vaihtoon, minkä takia Sokrates-toimintaohjelma on järkevä hanke. Se mahdollistaa sen, että nuoret ympäri Eurooppaa voivat kouluttaa itseään muissa maissa ja tavata muita Euroopan nuoria. Sen vuoksi annan mietinnölle täyden tukeni.

Vaz da Silva
Sokrates-toimintaohjelma on esimerkkitapaus yhteisön suuresta vaikutusvallasta. Selkeä poliittinen päätös voi ainoastaan vahvistaa tätä kaikkien opetusasteiden opiskelijoiden ja opettajien välistä vaihto-ohjelmaa.
Siitä huolimatta ja vastoin tätä tosiasiaa jäsenvaltiot epäröivät kovasti, ennen kuin ne myönsivät tarvittavat määrärahat saavuttaakseen sen, minkä ne olivat itse päättäneet: ohjelmien laajenemisen unionin hakijamaihin. Komissio ehdotti 50 miljoonan ecun lisämäärää, parlamentti pyysi 100 miljoonaa ecua, ja neuvosto päätyi 25 miljoonaan ecuun. Sovitteluratkaisu oli sen takia yllättävä jo siksi, että neuvosto päädyttyään lopulta 70 miljoonaan ecuun päätti suuremmasta lisämäärästä kuin itse komissio ehdotti.
Mistä tämä epätavallinen ratkaisu johtui? Kahdesta erittäin tärkeästä asiasta: kulttuuriasioita käsittelevän valiokunnan ja budjettivaliokunnan välisistä neuvotteluista, joilla he loivat yleisen tavoitteen ja joka näkyi vuoden 1998 talousarviossa; erään jäsenen sitoutuneesta ja järkevästä toiminnasta, jossa ei epäröity painostaa suoraan hallituksia ja kiihottaa yleistä mielipidettä. Politiikan tekeminen vaatii henkilökohtaista innostusta ja hyvin suunnattua diplomaattista toimintaa.
Tämän takia äänestän erittäin tyytyväisenä tämän vertauskuvallisen mietinnön puolesta.
Readin mietintö (A4-0023/98) ja Camisón Asension mietintö (A4-0027/98)
Rovsing
Komissio on laatinut liitettävistä telelaitteista direktiiviehdotuksen, joka korvaa kaksi neuvoston direktiiviä satelliittien toimintaan liittyvistä telepääte- ja maa-asemalaitteista. Lisäksi komissio ehdottaa direktiivin soveltamisalan laajentamista niin, että myös radiolaitteiden vapaa liikkuvuus tulee mukaan sääntöihin. Kuitenkin on aivan ratkaisevaa ottaa realistisesti huomioon, että radioamatööreillä, jotka itse rakentavat lähetyslaitteensa, ei ole mitään mahdollisuuksia noudattaa direktiivin asettamia korkeita teknisiä standardeja. Tämä ei kuitenkaan ole välttämätöntä, koska amatöörilaitteistoa ei ole tarkoitettu myyntiin. Ajatellen sitä, että olen Tanskan radioamatöörien suojelijana saanut takeet komissiolta siitä, että radioamatöörien laitteet eivät kuulu direktiivin piiriin, annan mietinnölle täyden tukeni.
Lehnen suositus toiseen käsittelyyn (A4-0005/98)
Wolf
Viitattakoon aivan lyhyesti siihen, että tällä mietinnöllä - juuri tämänhetkistä Aasian talouskriisiä ajatellen, jonka pääasiallisena syynä on yksityinen lainanotto - on yhteys pankkivalvontaan, jonka yhteensovittaminen tai yhdenmukaistaminen sisämarkkinat ja yhtenäisvaluutta huomioon ottaen on aloitettava kiireesti.
Tämä koskee Lehnen mietintöä sikäli, että erityisesti tarkistuksen 2 osalta tulee heräämään kysymys siitä, minkä verran tämä jäsenvaltioiden valvonta- tai hyväksyntävelvoite vaatii puolestaan itse eurooppalaista sääntelyä. Tämä ei ole kuitenkaan syy olla puoltamatta mietintöä, johon ei ole vastaansanomista.
Parodin suositus toiseen käsittelyyn (A4-0411/97)
Bernardini
Komissio ehdottaa meille direktiivin 94/58 saattamista ajan tasalle kansainvälisen STCW-yleissopimuksen perusteella, joka koskee merenkulkijoiden koulutusvaatimuksia. Viime toukokuussa pidetyssä ensimmäisessä käsittelyssä olimme pyytäneet neuvostoa ottamaan huomioon 35 tarkistusta, jotka oli tarkoitettu vahvistamaan alkuperäistä ehdotusta.
Tästä tarkistusten määrästä yhteisön toimeenpanovalta hyväksyi 20, ja voimme iloita siitä.
Työnämme oli tehdä merenkulkijoiden koulutusta koskevia ehdotuksia.
Miten voisimmekaan olla ottamatta huomioon inhimillistä tekijää merionnettomuuksissa (80 % näistä onnettomuuksista johtuu inhimillisistä erehdyksistä).
Olen iloinen kollegani ehdotuksesta, jossa vaaditaan eurooppalaisen koulutusopiston perustamista. Euroopan unionin merenkulkijoilla on erittäin pätevä koulutus. Tätä tietämystä on jatkettava, säilytettävä ja välitettävä eteenpäin. Merenkulkuteollisuudestamme, joka tätä työvoimaa käyttää, tulee aina vain kilpailukykyisempi.
Lopuksi ajattelen niitä tuhansia nuoria, jotka pyrkivät tähän merenkulkijan jaloon ammattiin. Meidän on tarjottava heille kunnollisen koulutuksen näkymiä. Kollegamme ehdotus on oikeansuuntainen.
Whiten mietintö (A4-0010/98)
Blokland
Meidän on päästävä irti siitä käsityksestä, että kun jokin menee huonosti jäsenvaltioissa, Euroopan on korkea aika puuttua asiaan. Myönnän tietysti, että monilla eläimillä on eläintarhoissa huonot oltavat. Yhdyn rouva McKennan viimeiseen mielipiteeseen: "Useat eläimet eivät kuulu lainkaan eläintarhaan." Mutta se on jo toinen keskustelu. Kollega Whiten mietintö käsittelee kysymystä, pitääkö meidän laatia eläintarhoille säännöt Euroopan tasolla. Olen mitä jyrkimmin kielteisellä kannalla, ja siksi äänestin mietintöä vastaan.
Perustelut eläintarhoja koskevan eurooppalaisen lainsäädännön puolesta ovat nimittäin heikolla pohjalla. Tämä on yksi niistä aiheista, joiden parissa Euroopan komissio on intoillut liikaa. Syystä neuvosto Edinburghissa kutsui komissiota kurinpalautukseen. Mutta kollega White tahtoo mietinnössään takaisin esi-edinburghilaiseen aikaan: hän tähtää direktiiviin suosituksen asemesta, jopa direktiiviin, jonka oikeudellisena perustana ovat artiklat 100 a ja 130 s. Esitin vastikään tämän esimerkin alankomaalaiselle kunnanvaltuutettujen vierailuryhmälle. Heidän yksimielinen reaktionsa oli: "Brysselillä ei ole tämän kanssa mitään tekemistä " Eikä seurue edes kuulunut kannattajiini!
Juridiselta kannalta Euroopan parlamenttikaan ei seiso vankalla pohjalla. Toissijaisuusperiaatteen mukaan unionilla ei ole tässä suhteessa valtuuksia, joten sen on pidättäydyttävä toimimasta tässä konkreettisessa tapauksessa. Keskustelu lainsäädännöllisestä välineestä on siis täysin tarpeeton. Voimme korkeintaan harkita suosituksen antamista. Kun otetaan huomioon se, että tilanne on monissa eläintarhoissa vakava, suositus näyttäisi olevan paikallaan.
Komission tarkka suositusluonnos (melkein direktiivi) on varmasti riittävä. Sen kanssa jäsenmailla ja eläintarhoilla on kädet täynnä työtä, kustannuksista puhumattakaan. En epäile monien hyvää tarkoitusta, mutta direktiivi tässä asiassa on liian paljon vaadittu.

Díez de Rivera Icaza
Amsterdamin sopimukseen sisällytetty uusi pöytäkirja eläinten hyvinvoinnista velvoittaa yhteisön ja jäsenvaltiot ottamaan huomioon kyseisen vaatimuksen samalla, kun se mitätöi päätöksen toissijaisuusperiaatteen virheellisestä soveltamisesta tässä asiassa.
Kaikki tietävät, että eläintarhassa elävien eläinten elinolosuhteet eivät ole läheskään asianmukaiset, eikä näitä olosuhteita myöskään taata riittävästi valtioiden omissa lainsäädännöissä.
Ei ole myöskään yksinkertaista järjestää sopivaa ympäristöä monille eläimille: miekkavalaille, delfiineille, karhuille jne. puhumattakaan siitä kärsimyksestä ja elintapojen muutoksesta, joihin eläinlajit pakotetaan, kun ne vangitaan selvästi kaupallisessa tarkoituksessa.
Aikanaan ilmaisin jo mielipiteeni tästä asiasta herra Scott-Hopkinsin laatiman mietinnön yhteydessä. Minulla oli kunnia vierailla hänen kanssaan Madridin eläintarhassa, ja on selvää, että tänään kannatan herra Whiten näkemyksiä; pelkkä suositus, kuten komissio hyvin tietää, ei nimittäin ratkaise mitään, ja meidän onkin kyettävä vastaamaan tähän ongelmaan.
Koska aikaa on vähän, olen esittelijän kanssa yhtä mieltä siitä, että vain direktiivin myötä unionin eläintarhojen eläimiä voidaan suojella niiden ansaitsemalla tavalla, joten komission olisi siis ryhdyttävä sanoista tekoihin ja noudatettava näin Amsterdamin sopimusta.

Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
Olemme päättäneet olla osallistumatta tätä mietintöä koskevaan lopulliseen äänestykseen. Meidän mielestämme EU: n ei tule laatia yksityiskohtaista lainsäädäntöä kaikilla alueilla. Siksi hylkäämme valiokunnan ehdotuksen oikeudellisen perustan muutoksesta ja direktiiviksi muotoilemisesta. Mielestämme on sitä vastoin arvokasta, että eläinten suojelua koskevissa kysymyksissä tehdään laajamittaista yhteistyötä. Olisi kuitenkin parasta, jos tämä yhteistyö muotoiltaisiin koko Euroopan tason kattavien suositusten ja sopimusten avulla.

Kirsten Jensen ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet sen puolesta, että saisimme luonnonvaraisten eläinten pitämistä eläintarhoissa koskevan direktiivin sen suosituksen sijasta, jota komissio on ehdottanut, koska olemme sitä mieltä, että on tärkeää saada koko EU: n kattavat säännöt. Eläintarhat ovat joko yksityisessä tai julkisessa omistuksessa ja niiden taso voi vaihdella suuresti. Kunnolla hoidetut tarhat palvelevat useita tarkoituksia, kuten tieteellistä tutkimusta, koulutusta ja eläinlajien säilymistä. Ainoastaan rahan takia pidettäviä tarhoja on pidettävä silmällä. On liian monia esimerkkejä tarhoista, joissa eläimet kärsivät ja joiden kohdalla on todella tärkeää pitää silmällä, että kansainvälisiä sopimuksia luonnonvaraisten eläinten suojelusta ja eläimiä koskevasta kaupankäynnistä, joissa EU on osallisena, noudatetaan täysin. Sen vuoksi kannatamme järjestelyjä ja tuemme mietintöä, vaikka tiedämme hyvin, että on monia, jotka haluavat puolustaa toissijaisuusperiaatteen huomioon ottamista ja sanovat, että EU on voimaton tässä asiassa. Haluamme joka tapauksessa todistaa sen vääräksi. Uhanalaisilla ja uhatuilla eläinlajeilla käytävä kauppa ja vaihto kuuluvat yleissopimukseen uhanalaisten villieläin- ja kasvilajien kansainvälisestä kaupasta. Eläintarhoilla on lupa tuoda, viedä tai vaihtaa jokainen eläin eläinlajien säilymiseen liittyvän työn niin vaatiessa. Asiaa koskevien EU-sääntöjen avulla voidaan valvoa, että kansainvälisiä sopimuksia noudatetaan.

Lindholm
On valitettavasti totta, että EU: n alueella olevien eläintarhojen olosuhteissa on usein paljon toivomisen varaa. Komissio jättää sen vuoksi suositusesityksen unionin alueella sijaitsevien eläintarhojen laadun parantamiseksi, mikä on erittäin myönteistä.
Whiten mietinnössä halutaan, että suositus muutetaan ei-sitovasta oikeudellisesti sitovaksi direktiiviksi, mitä en voi tukea.
On myönteistä, että laaditaan suosituksia, joiden avulla huonot olosuhteet otetaan huomioon. Näin olisi tapahduttava paljon useammin ja tämä tukisi EU: n laatimaa suurta laki- ja direktiivimäärää, jota luulen kansalaisten kannattavan.

Novo
Olemassa olevat suuntaviivat, joilla pyritään järkeistämään ja yhdenmukaistamaan eri jäsenvaltioiden lainsäädäntöä luonnonvaraisten eläinten pitämisestä eläintarhoissa, olivat luonnollisesti myönteinen askel. Ne ovat myönteinen askel, koska on totta, että myös muutamia vuosia sitten odotettiin tämän puitelainsäädännön konkreettisia normeja, joita eri syistä sittemmin lykättiin.
Mietinnöllä yritetään olennaisesti muuttaa komission esittämiä suuntaviivoja ja antaa niille direktiivin luonne, mikä saa laaja-alaisesti hyväksynnän niissä monissa yhdistyksissä ja järjestöissä, jotka kehittävät toimintaa eläinten suojelun alalla Euroopan unionissa.
Mietintö ansaitsee meidän hyväksyntämme, vaikka se olisi voinut mennä pidemmällekin. Tosiasiassa siihen voisi ja täytyisi myös sisällyttää pysyvät yksityiset kokoelmat, jopa ne, joihin yleisö ei pääse, koska eläinten pitämistä koskevien ehtojen on oltava yhdenmukaiset ja yleismaailmalliset.
Samalla tavalla voitaisiin huolehtia näkökohdista, jotka koskevat opetukseen liittyviä ja kasvatusopillisia tekijöitä, jotta ehkäistäisiin luonnonvaraisten eläinten pitämistä niiden luontaisten elinympäristöjen ulkopuolella. Tämä näkökohta olisi otettava huomioon samalla tavalla julkisille uusille ja yksityisille eläintarhoille myönnettävissä luvissa.
Toivon, että meidän myönteinen äänemme auttaa siten, että on mahdollista korjata epäkohtia ja parantaa tekstiä sitten, kun on mahdollista esittää siihen tarkistuksia.

Pimenta
Äänestän Whiten luonnonvaraisten eläinten pitämistä eläintarhoissa koskevan mietinnön puolesta, koska on aika päästä eroon hallitsemattomasta tilanteesta, kärsimyksestä ja avoimuuden puutteesta.
Laittamatta syytä eläinrakkauden tiliin, jota useiden pienten eläintarhojen omistajat ja johtajat osoittavat, on ilmeistä, että monet näistä tiloista eivät täytä vähimmäisvaatimuksia ja eläinlääkäreillä ei ole "eksoottisten" eläinlajien hoidossa tarvittavaa teknistä asiantuntemusta.
Se, mitä Euroopan parlamentti on vaatinut ja minkä se nyt vahvistaa äänestämällä tästä mietinnöstä täysistunnossa, on vaatimus pakollisista normeista koko unionin alueella - myös kuljetuksen aikana - ja verotusta, avoimuutta ja eläinten hyvinvointia koskevien mekanismien vahvistaminen.

Virgin
Kaikki ehdotukset, jotka parantavat eläinten tilannetta yleensä ja erityisesti eläintarhoissa, ovat tukemisen arvoisia. Suhtaudumme pohjimmiltamme myönteisesti Whiten mietinnössä esiintyviin ehdotuksiin. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että tämä on kysymys, joka toissijaisuusperiaatteen vuoksi on yksittäisten jäsenvaltioiden itse sääntöjen avulla säädeltävä.

Wibe
Tämän mietinnön tarkoitus on erittäin hyvä. Mielestäni tämä kysymys olisi kuitenkin osoitettava jäsenvaltioille. Demokratia ja kansallinen itsemääräämisoikeus ovat kannattavia ideologioita. Demokratian rajoituksia ei voida perustella hyvillä tarkoituksilla. Siksi olen äänestänyt sitä mietinnön ehdotusta (tarkistusehdotus 1) vastaan, jonka mukaan tätä asiaa koskeva direktiivi on jo voimassa.
Päätöslauselmaesitys rasismista (B4-0108/98)
Bonde ja Sandbæk
Olemme äänestäneet mietinnön puolesta osoittaaksemme rasismia kohtaan tuntemaamme inhoa, mutta emme voi tukea vahvempaa unionia kannattavaa muotoilua.

Buffetaut
Mohamed Alin päätöslauselmaesityksessä käsitellään vakavaa aihetta: rasismia, muukalaisvihaa ja antisemitismiä. Hän on lisännyt siihen Euroopan rotusyrjinnän vastaisen vuoden tulokset, toissijainen aihe, joka aivan ilmeisesti ei asetu samalle tasolle.
Tällainen aihe ansaitsisi osakseen selkeitä ja täsmällisiä moraalisia valintoja sekä suurta vakavuutta tosiasioiden ja ajatusten esittämisessä. Ehdotettu teksti ei kuitenkaan juurikaan vastaa näitä vaatimuksia.
Niitä moraalisia ja henkisiä perusteita, joilla rasismi on ehdottomasti torjuttava, ei ole mitenkään palautettu mieliin: jokainen ihminen on yhtä arvokas siittämisestään lähtien luonnolliseen kuolemaansa saakka, rodustaan riippumatta, mutta myös sosiaalisesta asemastaan riippumatta, olipa se korkea tai vaatimaton, ja uskonnostaan, terveydentilastaan ja iästään riippumatta. Se, että näistä perusperiaatteista ei muistutettu, heikentää päätöslauselman merkitystä.
Kaiken lisäksi tekstissä sekoitetaan keskenään ne ehdotukset, joihin ei voi yhtyä, kuten esimerkillisen käytöksen vaatiminen opettajilta, ja ne ideologiset ehdotukset, joita on mahdoton hyväksyä, kuten ajatus "positiivisesta syrjinnästä" , joka on ilmiselvästi ristiriitainen syrjinnän torjumisen kanssa.
Lisäksi esittelijä sekoittaa käsitteet, joilla ei ole mitään tekemistä keskenään, kuten rasismin ja kansallismielisyyden.
Hän käsittelee vaarallisia käsitteitä, kuten mahdollisten rasististen, muukalaisvihamielisten ja kansallismielisten suuntausten seulontaa, jotka voivat avata oven uskomattomalle mielipiteiden inkvisitiolle.
Jotkin kohdat ovat sekavia, kuten H kohta, jossa joko lausutaan itsestäänselvyys tai joka sisältää käsittämättömiä taka-ajatuksia.
Lopuksi hän viittaa Amsterdamin sopimukseen, joka ei, kunnes toisin todistetaan, kuulu yhteisön oikeusjärjestykseen, koska yksikään jäsenvaltio ei ole ratifioinut sitä.
Näistä syistä meidän oli mahdotonta hyväksyä tätä päätöslauselmaa.

Caudron
Kukaan ei ylläty kuullessaan, että yhdyn sosialistina ja ranskalaisena varauksettomasti kollega Alin esittämiin kysymyksiin ja ehdotuksiin. Haluan onnitella häntä niistä!
Yhdyn siten hänen kysymyksiinsä, jotka koskevat komission aikeita yhtäältä Euroopan rotusyrjinnän vastaiseen vuoteen liittyvien mahdollisten tapahtumien suhteen ja toisaalta Euroopan rasismin vastaisen seurantakeskuksen perustamisen suhteen. Nämä kysymykset ovat perustavia. Lisään, että ne eivät ole poliittisesti kiihkottomia; ne liittyvät suureksi osaksi siihen kurjuuteen, joka koskettaa yhä useampia maanmiehiämme, mikä ei ole mikään perustelu.
Olen tosiaankin sitä mieltä, että emme voi missään tapauksessa antaa anteeksi tälle eurooppalaisten vähemmistölle, joka tuo julki myötämielisyytensä muukalaisvihamielisyyttä kohtaan ja mitä taantumuksellisimpaan kansalliskiihkoon piintynyttä äärioikeistoa kohtaan, se on aivan liian vakavaa.
Minäkin haluan varoittaa joitakin oikeiston konservatiiviedustajien pienryhmiä, jotka uskovat pystyvänsä säilyttämään asemansa liittoutumalla näiden puolueiden kanssa tai jäljittelemällä niiden äärimmäisiä kantoja. Älkööt he koskaan unohtako sitä, että he toimivat äärioikeiston hyväksi saamatta kuitenkaan takaisin niitä äänestäjiä, jotka ovat heidät hylänneet.
Historia opettaa meille, että kaikki nämä äärioikeistopuolueet kantavat mukanaan väkivallan siemeniä ja että tämä väkivalta aiheuttaa aina murhenäytelmiä.
Nämä vihan heräämiset useimmissa valtioissa osoittavat meille, että se "iljettävä peto" , jonka isämme ja jotkut meistä yrittivät kukistaa, ei ole kuollut ja että siis paras tapa osoittaa kunnioitusta niille, joita saamme vapaudestamme kiittää... on jatkaa heidän taisteluaan.

Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
Olemme äänestäneet ajankohtaisen rasismia käsittelevän päätöslauselmaesityksen puolesta. Tuemme täysin päätöslauselmaesityksen olennaista antirasismin ja humanismin henkeä. Siitä huolimatta meillä on huomautuksia kolmeen kohtaan:
1.Meidän mielestämme jäsenvaltioiden maahanmuuttopolitiikkaa ei tule yhdenmukaistaa.2.Meidän mielestämme rikosoikeudellisia kysymyksiä, esimerkiksi rasististen järjestöjen kriminalisointia, ei tule ratkaista EU: n tasolla.3.Haluamme painottaa, että ihmisoikeuksien puolesta tehtävä työ tapahtuu etupäässä Eurooppa-neuvoston puitteissa ja että EU: n ei tule pyrkiä ottamaan kysymyksiä hoidettavakseen tältä koko Eurooppaa koskevalta toimielimeltä.
Raschhofer
Parlamentin liberaaliryhmän jäsenet puoltavat kyllä äänestyksessä päätöslauselmaesitystä, mutta tämä ei merkitse kaikkien sen kohtien sisällön puoltamista.
Siirtolaisten oikeuksien eurooppalaisen peruskirjan torjumme samoin kuin rikoslain yhtenäistämisen tai tiettyjen rikosten keskinäisen rangaistavuuden periaatteen poistamisen.
Thorsin mietintö (A4-0008/98)
Lindqvist
Mietinnössä valaistaan muutamia puutteita, joita on havaittu yksittäisten maiden yhteisön sääntöjen noudattamisessa. Siinä kuvataan myös, miten yksittäiset maat noudattavat EU: n solmimia kansainvälisiä sopimuksia.
EU: n säännösten määrä kasvaa jatkuvasti. Aikaisemmat ilmoitukset säännösten määrän vähentämisestä ja laadun parantamisesta ovat olleet pelkkää sanahelinää. EU: n säännösten määrä tekee säännösjärjestelmän tarkastelun vaikeaksi ja se on osasyynä siihen, että jäsenmailla on vaikeuksia toteuttaa ja toimeenpanna säännöksiä. Toinen syy voi olla se, että säännöksiä, joita ei pidetä tärkeinä, tarpeellisina tai käsinkosketeltavina, ei toteuteta tai ne toteutetaan viimeisenä. Mietinnössä esitetty ehdotus on pääasiassa hyvä ja sen vuoksi olen äänestänyt sen puolesta.
Izquierdo Colladon mietintö (A4-0407/97)
Apolinário
Äänestin Izquierdo Colladon Euroopan laajuisia vesihuoltoverkkoja koskevaa mietintöä vastaan, koska minun ymmärtääkseni puolustaessaan veden siirtoon perustuvaa vesipolitiikkaa se on ristiriidassa vesistöjä koskevasta puitedirektiivistä käytävien keskustelujen hengen ja ulottuvuuden kanssa ja kansainvälisen lainsäädännön nykyisten vesistöjä koskevien normien kanssa, erityisesti Helsingin ja Espoon yleissopimusten kanssa, jotka koskevat rantavaltioiden aseman turvaamista. Veden siirtoa koskevan yksipuolisen vaihtoehdon lisäksi kiinnitetään huomiota Euroopan ympäristövaikutuksia koskevaan lainsäädäntöön. Veden määrään liittyvää politiikkaa, joka on erittäin tärkeä Etelä-Euroopassa, ei voi erottaa laadun ja yhteisvastuun näkökulmasta; ja ennen kaikkea moneen jäsenvaltioon ulottuvien vesistöjen osalta etujen yhteensopivuus on oleellista noudatettavassa politiikassa.
Kyseessä on valiokunta-aloitteinen mietintö. Lähiaikoina Euroopan parlamentilla on tilaisuus lausua mielipiteensä puitedirektiivistä lainsäädäntömenettelyssä. En halunnut kuitenkaan olla korostamatta tätä tärkeää periaatetta ristiriitojen selvittämiseksi.

Díez de Rivera Icaza
Miten on mahdollista äänestää herra Izquierdon Euroopan laajuisia vesihuoltoverkkoja koskevaa mietintöä vastaaan?
Ne meistä, jotka olemme työskennelleet kauan ympäristöasioiden parissa, tiedämme, että kaikki laajamittaiset hankkeet edellyttävät vaikutuksen asianmukaista arviointia ja ettei sitä voi enää sivuuttaa. Näin ollen tämän perustelun käyttöä tätä mietintöä vastaan äänestämiseksi ei voi millään tavalla ymmärtää. Totuus on se, että laajoilla yhteisön alueilla on vaikeita kuivuuskausia ja että ilman vettä ei ole elämää eikä edistystä eikä yhteisvastuuta.
Vesiongelma ei koske ainoastaan veden laatua vaan myös sen määrää, ja tällä ongelmalla on ainoastaan yksi ratkaisu eli juuri eurooppalaiset vesihuoltoverkot.
Äänestän mietinnön ja yhteisvastuun puolesta.

Kirsten Jensen ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit noudattavat PSE-ryhmän äänestysluetteloa äänestettäessä herra Izquierdo Colladon laatimaa mietintöä Euroopan laajuisten vesihuoltoverkkojen teknologisesta toteuttamiskelpoisuudesta. Haluamme kuitenkin painottaa, että on oltava äärimmäisen varovainen, kun lähdetään projekteihin, joiden tavoitteena on rakentaa tällaisia vesihuoltoverkkoja. Aina on tarpeellista tehdä ensin perusteellisia tutkimuksia siitä konkreettisesta tilanteesta, jossa projekti voisi olla ajankohtainen. Tärkeintä on varmistua siitä, ettei ongelma ole ratkaistavissa siten, että jo olemassa olevia varoja käytettäisiin tarkoituksenmukaisemmin. Tämä on ymmärrettävä laajasti ja sen on siksi sisällettävä pohdintoja maanviljelyn ja teollisen tuotannon uudelleenjärjestelyjen mahdollisuuksista. Maanviljelyn uudelleenjärjestely on aiheellista muun muassa sellaisissa tilanteissa, joissa käytetään tiettyjä vettä vaativia viljoja alueilla, jotka ovat kuivuuden vaivaamia ja joissa lisäksi viljellään näitä viljoja pitkälle yli niiden luonnollisen kasvukauden. Tämä on esimerkki väärästä ajatuksenkulusta, jota on muutettava, ennen kuin ryhdytään vaihtoehtoisiin toimiin veden puutteen ongelman ratkaisemiseksi.

Lindholm
On tietenkin totta, että Euroopan unionin vesivarat ovat jakautuneet epätasaisesti. Sama koskee niin hedelmällistä viljelymaata, rauta- ja hiililöytöjä, aurinkoisten tuntien määrää kuin myös kylmyyttä ja lunta. Euroopan unionia ei ajateltu silloin, kun Euroopan ilmastoa luotiin - ehkä niin oli parempi. Ajatelkaapa, miten yksitoikkoiselta Eurooppa näyttäisi, jos kaikki luonnonvarat olisivat jakautuneet tasan.
Jäsenvaltiot, niiden hallitukset ja veronmaksajat ovat pienempien ja suurempien sijoitusten avulla hyödyntäneet luonnonvaroja ja tasoittaneet eroja tietoisina siitä, että pitkällä aikavälillä tehtävät ekologisesti kestävät sijoitukset ovat kannattavia.
Mietinnössä ehdotetaan sellaisen institutionaalisen kehyksen luomista Euroopan laajuisille vesihuoltoverkoille, jonka tarkoitus olisi unionin vesivarojen yhtenäinen jakaminen. Jo pelkkä ajatuskin on järjetön. Valtion luonnonvarat ovat, ja niiden tulee jatkossakin olla, kansallinen kysymys.
Jakamisesta ja taloudellisista panostuksista jäsenvaltiossa tai alueella päättävät maiden parlamentit ja niiden kustannuksista vastaavat veronmaksajat. Yhteistyö, sopimukset ja taloudelliset panostukset kahden tai useamman valtion välillä ovat luonnollisesti aina myönteisiä asioita. Päätösten ja sitoumusten on kuitenkin, kuten tavallista, tapahduttava valtioiden välisten sopimusten avulla. Jäsenvaltioiden luonnonvarojen käsittely ei kuulu EU: n toimivallan piiriin - ellei EU aio ryhtyä valtioksi.

Martinez
Käsittelemme yhtä Euroopan merkittävimmistä strategisista asiakokonaisuuksista. Vedestä tulee näet 2000-luvun perustava luonnonvara. Se tulee olemaan keskeinen riidanaihe kuivuudesta kärsivien maiden ja niiden maiden välillä, jotka voivat jatkaa keinokasteltua maanviljelyään. Toisin sanoen olemme tässä elämän lähteellä.
Miten voisimme silloin evätä tämän kaiken rikkauden lähteen naapureiltamme ja etenkin Espanjalta, jossa Murcian kukkuloilla ja jopa jo Kataloniassa näkyvät jäljet kasvavasta aavikoitumisesta? Espanjalla - olipa kyse Valencian kastelualueesta, "vesituomioistuimesta" tai Sierra Nevadan veden hallinnan taidosta sen johtamiseksi aina "Grenadan" mestariteokseen saakka - on historia, joka on lyhyesti esitettynä ollut taistelua vedestä.
Niinpä naapuri Ranska ja varsinkin Languedoc-Roussillonin maakunta haluaisivat spontaanisti auttaa, tulla avuksi, jakaa, tarjota. Rhônen vesivarat ovat olemassa, on houkuttelevaa johtaa niistä osa kohti Ebron allasta.
Juuri tätä merkitsee Euroopan laajuisia vesihuoltoverkkoja koskeva hanke, josta on peräisin LanguedocRoussillonin hanke, jossa Rhônen vettä kuljetetaan 320 kilometrin matka Pyreneille asti, ennen kuin sitä valutetaan painovoiman avulla Barcelonan porteille saakka.
Hanke on valtava. Investointeja on yli 7 miljardin Ranskan frangin edestä. Se on upeaa, suurta, houkuttelevaa ja kuitenkin siinä on mukana kaikenlaisia vaaroja.
Ekologinen vaara Camarguen suistoalueen ihmeelle, josta emme tiedä, kärsisikö se suolapitoisuuden uudelleen noususta heti, kun Rhônen vesimassan painetta kevennettäisiin.
Mutta vaara etenkin valmisteilla olevasta sotatilasta päivänä, jolloin vuorostaan kuivuuden koettelema Ranska sulkee vesihanan. Meille sitä paitsi sanotaan, että näin pois siirretty vesimäärä olisi "peruuttamaton" . Sitä ei voitaisi asettaa kyseenalaiseksi lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä!
Tulevaisuudessa Ranskalla ei olisi silloin muuta keinoa kuin ryhtyä vesisotaan Espanjan kanssa tai riistää kauppapuutarhureiltamme, hedelmäpuiden viljelijöiltämme, maaseudullamme asuvilta ja Languedocin asukkailta vesi, joka on välttämätöntä mutta jota tarjotaan muille.
Lähitulevaisuuden ja hyvien naapuruussuhteiden nimessä pidämme parempana sanoa heti "ei" . Meidän on pakko ajatella omia kansalaisiamme ennen muita, vaikka he ovatkin veljeskansojamme.

Puhemies
Äänestysaika on täten päättynyt.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 12.10.)

