Kansainvälinen adoptio Euroopan unionissa (keskustelu) 
Puhemies
(IT) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Roberta Angelillin komissiolle esittämästä suullisesta kysymyksestä kansainvälisestä adoptiosta Euroopan unionissa - B7-0670/2010).
Roberta Angelilli
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, vuosien mittaan lukuisat kollegani ja minä olemme tulleet tietoisiksi hylättyjen lasten, orpojen ja katulasten ongelmasta. Yksi minuun yhteyttä ottaneista yhdistyksistä on Amici dell'adozione.
Hylättyjä lapsia on paljon, ei vain kehitysmaissa, vaan myös Euroopassa. Näistä lapsista tulee näkymättömiä, ja he päätyvät köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen noidankehään tai, mikä pahempi, järjestäytynyt rikollisuus käyttää heitä hyväkseen pakottamalla heidät kerjäämään, tekemään laitonta työtä, prostituutioon, laittomaan elinkauppaan, tai käyttää heitä laittomiin adoptioihin. Usein nämä lapset kuluttavat nuoruutensa kulkemalla jatkuvasti sosiaalityöntekijöiden luota orpokoteihin ja sieltä takaisin.
Meidän on taattava näille lapsille oikeus tulla adoptoiduiksi ja oikeus perheeseen. Lapsen pitäisi viettää laitoksessa niin vähän aikaa kuin mahdollista. On selvää, että tavoitteena on lapsen etu, joten adoptiokelpoisuuksia on myönnettävä todella varovasti, kunkin maan toimivaltaisen viranomaisten tarkkaan valvontaan perustuen. Kuitenkin silloin, kun olosuhteet ovat sopivat, lapsilla on oikeus tulla adoptoiduksi ennen muuta kansallisella tasolla mutta myös kansainvälisellä tasolla Euroopan unionin sisällä.
Tiedän, että komissio on tietoinen tästä, vaikka kyseessä on pelkästään kansalliseen toimivaltaan kuuluva asia. Kuitenkin jonkinlainen yhteistyö komission ja jäsenvaltioiden välillä olisi toivottavaa, jotta varmistettaisiin hyvät käytännöt ja strategiat, joilla voitaisiin taata mahdollisimman suuri avoimuus ja estää mahdolliset laittomat ja tilapäiset adoptiot, mutta myös jotta varmistettaisiin jäsenvaltioiden mahdollisimman pitkälle menevä yhteistyö siinä, että taattaisiin lapsille oikeus tulla adoptoiduksi ja estettäisiin heidän jättämisensä oman onnensa nojaan tai, kuten aikaisemmin sanoin, heidän hylkäämisensä laitoksiin.
Kristalina Georgieva
Arvoisa puhemies, kiitos teille tämän tärkeän kysymyksen esittämisestä. Lasten oikeuksien edistäminen ja suojeleminen on ollut komission ensisijaisena tavoitteena erityisesti siitä lähtien, kun se vuonna 2006 antoi tiedonannon "Tavoitteena lasten oikeuksia koskeva EU:n strategia". Lasten oikeuksia koskeva strategia keskittyy lasten perusoikeuksiin, mihin kuuluu lapsen edun turvaaminen, joka on Euroopan unionin perusoikeuskirjaan kirjattu perusperiaate.
Komissio aikoo määrätietoisesti varmistaa, että kaikkia perusoikeuskirjan kattamia perusoikeuksia kunnioitetaan asianmukaisesti kaikissa EU:n toimissa, sekä lainsäädäntötoimissa että muissa toimissa. Tätä käytäntöä ylläpidetään ja kehitetään edelleen tulevassa lapsen oikeuksia koskevassa tiedonannossa, jonka komissio aikoo antaa tänä vuonna. Tästä vuodesta 2011 lähtien komissio aikoo myös vuosittain raportoida edistyksestä, jota on saatu aikaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan soveltamisessa.
Meidän on muistettava, että perusoikeuskirjan määräykset koskevat unionin toimielimiä ja elimiä toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ja jäsenvaltioita ainoastaan silloin, kun ne soveltavat unionin oikeutta. Siksi meidän on syytä muistaa, että kansainvälistä adoptiota koskevaa Euroopan unionin lainsäädäntöä ei tällä hetkellä ole. Asiaa säännellään 29. toukokuuta 1993 tehdyllä Haagin yleissopimuksella lasten suojelusta sekä yhteistyöstä kansainvälisissä lapseksiottamisasioissa sekä kansallisilla laeilla. Kaikki jäsenvaltiot ovat tuon yleissopimuksen sopimuspuolia, mutta EU ei ole. Sen tavoitteena on panna täytäntöön YK:n lasten oikeuksien yleissopimuksen 21 artikla luomalla takeet siitä, että kansainväliset adoptiot tapahtuvat lapsen edun mukaisesti ja että lapsen perusoikeuksia kunnioitetaan.
Kansainvälisesti komissio tukee kolmansien maiden liittymistä kansainvälistä adoptiota koskevaan Haagin vuoden 1993 yleissopimukseen ja sen oikeaa soveltamista osallistumalla sopimuspuolien asiaankuuluviin kokouksiin. Komissio ei pidä erityisiä EU:n sisäisiä adoptioita koskevia eurooppalaisia sääntöjä tarpeellisina, koska EU:n kaikki 27 jäsenvaltiota ovat Haagin yleissopimuksen sopimusosapuolia. Näin ollen komissio seuraa tarkkaan kansainvälisiä adoptioita EU:ssa, koska adoptiot ja lasten oikeudet liittyvät läheisesti toisiinsa. Komissio myös seuraa sitä, miten maat panevat täytäntöön adoptiota koskevaa yleissopimusta ja on toteuttanut marraskuussa 2009 foorumin asiaa koskevaa näkemystenvaihtoa varten.
Komission 14. joulukuuta 2010 julkaisemassa vihreässä kirjassa julkisten asiakirjojen vapaasta saatavuudesta käsitellään adoptiopäätösten vastavuoroisen tunnustamisen puutetta jäsenvaltioiden välillä ja sen vaikutusta EU:n kansalaisten vapaaseen liikkuvuuteen. Tämä on erityistoimenpide, jolla puututaan tänään esiin nostettuun kysymykseen.
Salvatore Iacolino
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, ei ole epäilystäkään siitä, etteikö kansainvälisen adoption kysymys olisi erityisen tärkeä, ja Roberta Angelilli on tehnyt hyvin tuodessaan sen Euroopan parlamentin käsittelyyn tähän istuntoon.
Tarvitsemme kevyempiä, yksinkertaisempia menettelyjä. Adoption kustannukset ovat nykyisellään varsin merkittävät, eli ne vaihtelevat 20 000 eurosta 30 000 euroon adoptiota kohti, ja on vaikea vastata konkreettisesti ihmisten tarpeeseen muodostaa perhe ja saada olla vanhempia. Puhumme haavoittuvassa asemassa olevista ja useissa tapauksissa hylätyistä lapsista, jotka toisinaan katoavat näkyvistä. Tarkoitan erityisesti laittomien maahanmuuttajien virtoja ja niitä lukuisia lapsia, jotka maahanmuuttokeskuksiin majoitettuina joutuvat häpeällisiin, orjakaupan kaltaisiin olosuhteisiin, joista monet heistä sitten tavoitetaan.
Meidän tulee suosia perhettä. Siinä voidaan seurata Italian mallia ja myös muiden maiden mallia. Meidän on pienennettävä kansainvälisten adoptioiden kustannuksia, tarjottava edullisia pankkilainoja, otettava käyttöön mainitsemani kevyemmät ja yksinkertaisemmat menettelyt ja asianmukaiset valvontamenettelyt, jotta voidaan seurata, mitä jäsenvaltioissa tapahtuu, turvattava ihmiskaupan tehokas ennaltaehkäisy - tähän parlamentti puuttui hiljattain erityisellä asiakirjalla - ryhdyttävä konkreettisiin toimiin laittomien adoptioiden torjumiseksi, ja varmistettava avoimuus.
Ja lisäksi, jos haluamme säilyttää perheen keskeisen aseman - mikä asia täällä parlamentissa usein mainitaan - meidän on varmistettava, että näiden adoptioiden keskeisinä välittäjinä toimivat yhdistykset täyttävät todella korkeat vaatimukset.
Lopuksi, arvoisa komission jäsen Georgieva, jos ehdotus aiotaan tehdä, miksei sitten perustettaisi näitä yhdistyksiä koskevaa eurooppalaista akkreditointijärjestelmää ja varmistettaisi, että ne työskentelevät avoimesti, läpinäkyvästi ja tarkoituksenmukaisesti mutta takaavat ehdottomasti lasten luovuttamattomien ja loukkaamattomien oikeuksien suojelun?
Monika Flašíková Beňová
Arvoisa puhemies, puhumme tänä iltana hyvin herkästä aiheesta, koska puhumme yhteiskunnan pienimmistä jäsenistä, niistä jotka tarvitsevat rakkauttamme ja huolenpitoamme.
Hylättyjen lasten ongelma on käymässä Euroopassa yhä vakavammaksi. Tilanne, joka tänä päivänä on syntynyt, on hyvin suuressa määrin seurausta ympäristöstä. Lasten kansainvälistä adoptointia koskevan lain ansiosta on mahdollista välttää tilanteita, joissa lasten on pakko elää lastenkodeissa, joissa he eivät siellä saamastaan suuresta huolenpidosta huolimatta saa koskaan tuntea aitoa äidin tai isän rakkautta.
Siksi on välttämätöntä tehdä adoptointijärjestelmä tehokkaammaksi, niin että nuorimmat hylätyt lapset voivat saada sijaisperheen. On esimerkiksi tarpeen rajoittaa biologisten vanhempien oikeuksia, jos he eivät osoita todellista kiinnostusta lapseen tietyn aikajakson aikana. Tämä lyhentäisi aikaa, jonka lapsi viettää lastenkodissa, koska lapsi ei ole niin sanotusti oikeudellisesti vapaa. Tällä tavoin olisi myös mahdollista jossain määrin välttää tarpeettomia viivästyksiä koko adoptioprosessissa.
Monet alaikäisten suojelua koskevat sopimukset antavat oikeudellisen kehyksen toimivaltaisten viranomaisten pyrkimyksille toimia näiden lasten hyväksi ja heidän etujensa mukaisesti. Lasten oikeuksien suojelu on myös yksi Euroopan unionin päätavoitteista. Siksi on välttämätöntä toteuttaa edelleen tarvittavia toimia nimenomaan sen hyväksi, että lasten etuja suojellaan kaikissa oloissa.
Cecilia Wikström
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää Roberta Angelilliä tästä aloitteesta ja komission jäsen Georgievaa hänen vastauksestaan. Tämä on tärkeä keskustelu.
Monilta lapsilta ympäri Eurooppaa puuttuu tällä hetkellä koti, jota he voisivat pitää omanaan, ja perhe, joka suojelisi näitä haavoittuvia pieniä lapsia ja tarjoaisi heille lämpöä ja turvaa. Tämä on unelma niille lapsille, jotka kasvavat laitoksissa.
Meidän kaikkien on tehtävä kaikkemme, ettei orpolasten tai hylättyjen lasten ei tarvitse kasvaa lastenkodeissa tai muissa laitoksissa, vaan perheissä, missä he saavat osakseen rakkautta, joka kantaa heitä koko heidän aikuiselämänsä läpi, niin ettei heistä tule rikkonaisia vaan terveitä aikuisia.
Jäsenvaltioissamme on erilaisia näkemyksiä siitä, kuka voi muodostaa perheen. Uskon kuitenkin, että me kaikki voimme olla yhtä mieltä siitä, että vaikka perheet voivat näyttää erilaisilta, tärkeää on, että lapsi saa rakkautta ja huolenpitoa.
Toivon, että voimme olla yhtä mieltä myös poliittisia strategioita ja kansainvälisten adoptioiden välineitä koskevan yhteistyön tärkeydestä. Oletan, että komissio ottaa johdon käsiinsä tässä työssä. Odotan myös innolla yhteistyötä kollegojeni kanssa tätä asiaa koskevan yhteisen päätöslauselman laatimiseksi. Jos pystymme auttamaan tuomaan yhteen hylätyn orpolapsen ja lapsia kaipaavan perheen, olemme tehneet tärkeää työtä.
Meidän tulee myös muistaa, miten tärkeää on, että pienimpiä veljiämme ja sisaruksiamme kohdellaan hyvin. Jos suomme heille rakkautta, teemme elämän tällä planeetalla hieman valoisammaksi. Mielestäni se on asia, jota meidän pitää tehdä läpi koko elämämme, yhteiskunnallisesta asemastamme riippumatta.
Marina Yannakoudakis
Arvoisa puhemies, adoptio on tapa tarjota uusi perhe lapsille, joita heidän biologiset vanhempansa eivät voi kasvattaa, tai lapsille, jotka ovat menettäneet vanhempansa. Lapsen adoptointi Yhdistyneessä kuningaskunnassa merkitsee raskaita tarkastuksia ja tutkintamenettelyjä, ja mahdollisten vanhempien on saatava adoptioviraston hyväksyntä. Adoptioprosessissa keskeisenä on ja pitää olla lapsen hyvinvointi.
Kansainväliset adoptiot ovat paljon monimutkaisempia kuin kansalliset adoptiot, mutta olen hyvin kiitollinen PPE-ryhmälle, joka on ottanut tämän asian esille. Vaikka on hyvä, että pyrimme asiassa eteenpäin, olen huolissani sen suhteen, että kansainvälinen adoptio todellisuudessa tuo riskejä, joita jo mainittiinkin. Niitä ovat lasten hyväksikäyttö ja väärinkäytökset, jotka heikentävät lapsen hyvinvointia.
Tästä syystä katson, että kaikkien jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden adoptiolait pannaan kuntoon tavalla, joka edistää lapsen etua. Jäsenvaltioiden on työskenneltävä yhdessä varmistaakseen, että adoptio luovuttavan ja vastaanottavan maan välisenä oikeudellisena menettelynä on avoin ja kestävä, ja että siinä etusijalla on lapsen hyvinvointi.
Slavi Binev
(BG) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Georgieva, hyvät kuulijat, haluaisin mainita esimerkin Bulgariasta, missä hylättyjen lasten ongelma on käymässä yhä vakavammaksi ja missä tarvitaan kiireellisesti toimia tilanteen ratkaisemiseksi. Bulgarian kaltaiset järjestelmät, joissa suuri määrä lapsia annetaan kansainvälisesti adoptoitaviksi, ovat vahingollisia.
Nykyisten lastenhoitojärjestelmien oloissa kansainvälinen adoptio saattaa siis olla monille lastenkotilapsille ainoa tilaisuus saada perhe ja normaali elämä. Kun parannamme järjestelmää kokonaisuudessaan, meidän olisi huolehdittava, ettemme riistä heiltä tuota mahdollisuutta. Tarvitsemme toimenpiteitä, jotka eivät vain tee kansainvälistä adoptiomenettelyä helpommaksi, vaan myös takaavat lasten edut, myös sen, etteivät niin sanotut adoptiovanhemmat ainoastaan tavoittele Euroopan kansalaisuutta, mikä tällä hetkellä on mahdollista.
Minun tehtävänäni ei pitäisi olla kysyä, tekevätkö he sen epäitsekkäistä syistä vai oman etunsa takia. Adoptiohaastatteluja suorittavien tehtävä on huolehtia lasten eduista. Kansainvälisten adoptiolakien perustana on oltava YK:n lasten oikeuksien yleissopimus ja sen taustalla olevat periaatteet.
Elena Băsescu
(RO) Arvoisa puhemies, italialaisten kollegojeni osoittama kiinnostus hylättyjen lasten tilanteeseen on ilahduttava, ja tämä kiinnostuksen me varmaan kaikki jaamme. Tämä asia kuuluu kuitenkin kansalliseen toimivaltaan. Pyysin saada osallistua tähän keskusteluun, koska tulen maasta, jota painostetaan jatkamaan kansainvälisiä adoptioita ja muuttamaan nykyisin voimassa olevaa lainsäädäntöä. Romaniassa on kuitenkin enemmän adoptiohaluisia perheitä kuin adoptoitavissa olevia lapsia. Meidän lainsäädäntömme, jonka laadinnassa oli mukana lukuisia kansainvälisiä asiantuntijoita, on täysin EU:n lainsäädännön mukainen.
Sitten tähän päätöslauselmaan. Minun on sanottava, että ilmausta "lapsen oikeus tulla adoptoiduksi myös kansainvälisellä tasolla", josta mainitaan sen d kohdassa, ei ole tunnustettu YK:n ja Haagin yleissopimuksissa. Kansainvälinen adoptio on vain yksi vaihtoehto. Nämä lapset päätyvät järjestelmään sen epävakaan tilanteen vuoksi, jossa heidän perheensä ovat, ja se ei kansainvälisen lainsäädännön ja kansainvälisten yleissopimusten mukaan saisi olla adoptioperuste. Tämä selittää orpokodeissa olevien lasten suuren määrän. Kuitenkin 22 966 lapsella on toinen vanhemmista. Romanian lainsäädäntö mahdollistaa vanhempien oikeuksien kumoamisen vain hyväksikäyttötapauksessa. Siksi nämä lapset eivät ole adoptiokelpoisia. Tämä pätee myös 22 285:een sijaishoidossa olevaan lapseen. Päätöslauselman perusajatuksena oltava lapsen etu, kuten myös edelläni puhuneet kollegani ovat sanoneet, ei adoptoijan etu. On kunkin valtion eikä kenenkään muun velvollisuus valita sopivimmat ratkaisut lapsilleen.
Lopuksi suosittelen, että jokainen tutustuu paremmin kansalliseen lainsäädäntöön. Tarkoitan tällä esimerkiksi niitä italialaisia alaikäisten tuomioistuimia, jotka antoivat vuonna 2009 seitsemän Romaniasta kotoisin olevia lapsia koskevaa adoptiopäätöstä täysin piittaamatta meidän lainsäädännöstämme.
Victor Boştinaru
(RO) Arvoisa puhemies, on hyvä, että Euroopan parlamentissa käydään tämä täysistuntokeskustelu, joka lähtee olettamuksesta, että lasten oikeuksien suojelulla on ja sillä tulee olla unionimme jokaisessa jäsenvaltiossa ensisijainen asema. Jokaisen täällä parlamentissa toimivan perimmäisenä tavoitteena on lasten etujen edistäminen.
On sanomattakin selvää, että tarvitaan yhteisiä, tiukkoja kriteereitä, joiden mukaan jäsenvaltiot panevat sääntöjä täytäntöön, jotta voidaan parantaa laitoksissa elävien ja hylättyjen lasten hoiva- ja elinoloja ja varmistaa heidän suojelunsa adoptiotilanteissa. Niitä tarvitaan erityisesti nykytilanteessa, jossa talousarvion säästölinja näyttää olevan Euroopan unionin oikeistohallitusten ainoa ajatus. Siksi ensimmäinen toimenpide on asianmukaisen hoivan järjestäminen näille lapsille. Toinen toimenpide on lapsikaupan ja prostituution torjunta. Kolmas asia on se, ettemme saa lasten edun vuoksi unohtaa, että adoptoijien tulisi olla ensisijaisesti perheenjäseniä, ja adoptiot pitäisi hoitaa ensisijaisesti maansisäisesti. Vasta neljäntenä toimenpiteenä tulisi harkita kansainvälisiä adoptioita.
Voimme tässä asiassa vain ottaa opiksi menneisyydestä. Ovien avaaminen kansainvälisille adoptioille Romaniassa johti uudenlaisten lapsikauppaverkostojen muodostamiseen ja tapauksiin, joissa lapsia kaapattiin ja myytiin länteen yhteistyössä eurooppalaisten ja kansainvälisten järjestöjen kanssa. Arvoisa komission jäsen, vuosien 1997 ja 2000 välisenä aikana Romaniasta vietiin 9 150 lasta. Maani ei enää koskaan hyväksy tällaista kauheutta.
Lopuksi haluaisin pyytää teidän kauttanne, että komission jäsen Reding selittäisi Romanian ja kansainvälisessä mediassa esiintyneet kansainvälisiä adoptioita valvovaa Euroopan adoptiovirastoa koskevat väitteet - kyseiset ehdotukset näyttävät sisältyvän myös Euroopan komission toimeksiantamaan tutkimukseen. Euroopan parlamentin jäsenenä odotan yhä komission jäsenen Redingin vastausta kysymykseen.
Alexandra Thein
(DE) Arvoisa puhemies, aivan hiljattain järjestimme parlamenttimme suuressa istuntosalissa Brysselissä kansainvälisen vanhempien vastuuta ja lasten suojelua koskevan työpajan, jota minulla oli kunnia johtaa. Euroopassa on yhä enemmän haavoittuvassa asemassa olevia ja hylättyjä lapsia, joiden ei pitäisi elää jatkuvasti orpokodeissa. Siksi velvollisuutemme lainsäätäjinä on vahvistaa oikeutta kansainvälisiin adoptioihin EU:n sisällä, jotta näitä lapsia voidaan auttaa. Tätä vaatii myös perusoikeuskirjamme 24 artikla, jossa todetaan: "Lapsella on oikeus hänen hyvinvoinnilleen välttämättömään suojeluun ja huolenpitoon."
Meillä on tosin adoptiota koskeva Haagin yleissopimus ja Euroopan neuvoston yleissopimus, mutta ne eivät ole riittäviä. Kansainvälisiin adoptioihin liittyy vielä suuria oikeudellisia ongelmia. Tässä auttavat vain kansainväliset säännökset, joilla yhä olemassa olevat vaihtelevat kansalliset säännökset poistetaan ja korvataan selkeillä ja yksinkertaisilla periaatteilla. Tällöin emme lainsäädäntöinnossamme saa unohtaa sitä, että koordinoidun menettelyn takaamiseksi EU:n on toimittava yhteistyössä kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevän Haagin konferenssin kanssa. Siten EU:n ei tällä alalla pitäisi ryhtyä keksimään pyörää uudestaan. Olen tyytyväinen komission jäsenen kannanottoihin tässä asiassa.
Ryszard Czarnecki
(PL) Arvoisa puhemies, tämä on hyvin tärkeä mutta myös hyvin herkkä aihe. Kuten tiedätte, viime vaalikaudella keskustelimme israelilaisvanhempien adoptoimien romanialaislasten kysymyksestä, ja tämä aiheutti vakavia ongelmia, myös poliittisia ongelmia. Nyt meillä on uusi aloite. Uskon, että sen vaikuttimena ovat hyvät aikomukset, mutta kuten voidaan nähdä, se saa aikaan paljon emootioita. Mielestäni meidän on oltava tässä hyvin huolellisia, niin ettemme heitä lasta pesuveden mukana, eli ettemme huolessamme lasten hyvästä tulevasta elämästä aiheuta tilannetta, jossa valitsemme oikotien ja avaamme tien harkitsemattomille adoptioille ja jossa tosiasiassa sallimme lasten ottamisen pois vanhemmiltaan. Haluaisin varoittaa hyvin voimakkaasti tästä.
Csanád Szegedi
(HU) Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, olen tyytyväinen siihen, että kansainvälisten adoptioiden ja hylättyjen lasten kysymys on otettu Euroopan parlamentin asialistalle. Minusta on äärimmäisen tärkeää, että lastensuojelukysymykset ovat etusijalla kautta linjan, niin Euroopan parlamentissa kuin Euroopan unionissa. Meidän kaikkien on näytettävä esimerkkiä, kun kyse on hylätyistä ja laiminlyödyistä lapsista. Myös heillä on oikeus kehittyä ja tulla terveiksi aikuisiksi niin sielultaan kuin ruumiiltaan. Tämän vuoksi on välttämätöntä, että nämä hylätyt, laiminlyödyt ja orvoiksi jääneet lapset varttuvat perheessä ja terveessä ympäristössä. Meidän on tehtävä kaikki voitavamme varmistaaksemme, että vain mahdollisimman harvat lapset päätyvät orpokoteihin. Hylättyjen lasten kysymys tulee erityisen merkitykselliseksi, kun ajattelemme ikääntyvää Eurooppaa, jossa jokainen lapsi on meidän oman tulevaisuutemme perustavan tärkeä.
Edit Bauer
(HU) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan kiittää perusteellisesta vastauksestanne. Me tiedämme, että Haagin yleissopimus ohjaa keskeisesti kansainvälistä adoptiota, mutta tiedämme myös, että 27 jäsenvaltiosta 26 on allekirjoittanut sen. Olette myös oikeassa todetessanne, että tämän kansainvälisen sopimuksen täytäntöönpanoon pätee toissijaisuusperiaate. Samaan aikaan meillä ei mielestäni ole varaa olla välinpitämättömiä. Meidän on puututtava lapsiasiaan muulloinkin kuin silloin, kun puhkeaa skandaaleita, tai kun saamme tietää, että jossain on vaikkapa myyty satoja tai tuhansia lapsia. Kolikon toinen puoli on se, että tiedämme, että EU:ssa on tuhansia lapsia, jotka voidaan adoptoida. Heidän adoptoimisensa pitää mahdollistaa. Tätä aihetta ei voi välttää, koska Euroopan unioni on velvollinen suojelemaan lasten oikeuksia. Samaan aikaan näemme, että adoptiokysymyksessä - ja itse asiassa sen suorana seurauksena kansainvälisessä lainsäädännössä ja kansainvälisessä käytännössä - painotetaan liikaa tiettyjä oikeuksia ja tehdään siten lasten adoptoinnista mahdotonta ja rajoitetaan sillä heidän toisia oikeuksiaan. Arvoisa komission jäsen, haluaisin todella pyytää, että tukisitte sitä, mitä sanoitte johdantopuheenvuorossanne kansainvälisen lakisäännöksen puuttumisesta, kun kyse on adoptioasiakirjojen hyväksymisestä jäsenvaltioissa.
Zita Gurmai
(HU) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, kysymys kansainvälisestä adoptiosta on ainakin yhtä tärkeä kuin kysymys rajatylittävistä avioeroista ja ansaitsee yhtä suuren huomion erityisesti siksi, että se useimmiten koskee lapsia, jotka ovat emotionaalisesti, taloudellisesti ja kaikissa mahdollisissa suhteissa aikuisten tekemien päätösten armoilla. Nämä lapset ansaitsevat EU:n parhaan mahdollisen suojelun.
Kansainvälisiä adoptioita koskevien suullisten kysymysten esittäjien kiinnostuksen kohteena olivat ensisijaisesti juridiset näkökohdat. Yleiskuva käytännöstä on ainakin yhtä tärkeä kuin lainsäädäntö. Uusia ja hyviä poliittisia päätöksiä tai uutta lainsäädäntöä voidaan luoda vain, jos käytettävissä on luotettavat tiedot ja tilastot ja tunnetaan vallitseva käytäntö. Päätös siitä, onko lainsäädäntöön tarpeen tehdä muutoksia, on mahdollinen vain täsmällisen tiedon pohjalta. Tämän vuoksi pidän kollegojeni esittämää kysymystä ratkaisevan tärkeänä. Koska eri asioita on mielestäni käsiteltävä kuitenkin kokonaisvaltaisesti, haluaisin mennä askeleen pidemmälle kuin kysymyksen tekijät.
Haluaisin kysyä komissiolta seuraavia asioita: Onko meillä tarkat tilastotiedot kansainvälisistä adoptioista, kun adoptointi tapahtuu EU:n sisällä tai kun osallisena ovat kolmannet maat? Mitä tietoa me tarkalleen ottaen keräämme tästä aiheesta? Mitä menetelmiä me käytämme? Kuka tätä tietoa kerää, ja jos sitä tekevät jäsenvaltiot, käyttävätkö ne samoja menetelmiä? Jos kansainvälinen adoptio tapahtuu, joko EU:n sisällä tai siten, että siinä on mukana kolmas osapuoli, millainen on lasten ja vanhempien valinta- ja valmistautumisprosessi? Miten me valvomme valmistautumisprosessia? Onko meillä siihen yhteisiä sääntöjä? Mitkä ovat erot jäsenvaltioiden käytännöissä? Onko käytössä ikärajaa lapsen tai adoptiovanhemman osalta? Saavatko adoptiovanhemmat jatkuvaa ammatillista tukea? Onko käytössä luotettavaa ja säännöllistä seurantaa? Tiedämmekö, miten usein adoptiovanhemmat kohtaavat ongelmia ja mitä nämä ongelmat ovat? Millaista tukea jäsenvaltiot järjestävät ongelmatapauksissa? Kiitokset mielenkiinnostanne, ja arvoisa komission jäsen, kiitos erinomaisesta työstänne.
Sonia Alfano
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, lukuisat italialaiset perheet ja yhtä monet romanialaiset lapset ovat vuosikausien ajan kärsineet Romanian asettamasta kansainvälisten adoptioiden kiellosta.
Haagin yleissopimus on viitekehys, jota tulee noudattaa yhtenäisesti kaikissa Euroopan unionin maissa, ja Romanian on pyrittävä sopeutumaan siihen. Jos Romania katsoo, että kansainvälisten adoptioiden kielto toimii lasten suojelemiseksi - suojaa esimerkiksi laittoman lapsikaupan markkinoiden synnyn riskiltä - sen on hoidettava tätä ongelmaa Euroopan unionin avulla, tiukentamalla valvontaa ja ottamalla käyttöön tiukat säännökset. On kuitenkin pyrittävä varmistamaan, että kunnolliset perheet voivat adoptoida lapsia, sillä he ansaitsevat mahdollisuuden onnelliseen lapsuuteen.
Siksi kysyisin komissiolta, miten se aikoo tukea Romanian mahdollista sitoutumista kansainvälisiä adoptioita koskevan kiellon poistamiseen. Ja lisäksi, myös jo suoritettujen tutkimusten valossa, haluaisin tietää komission kannan mahdollisuuteen perustaa eurooppalainen adoptiovirasto.
Janusz Wojciechowski
(PL) Arvoisa puhemies, adoptio voi toimia, ja usein toimiikin, lapsen parhaaksi, mutta adoptioon liittyvät menettelyt voivat myös aiheuttaa hyväksikäyttöä, kuten lapsikauppaa ja lasten ottamista adoptoitaviksi perheiltä, jotka eivät suinkaan ole hylänneet lapsiaan mutta jotka eivät, useissa tapauksissa köyhyyden tähden, pysty antamaan lapsilleen oikeanlaista ympäristöä. Orpokotilasten suuri määrä, josta tänään keskustelemme, ei useissa tapauksissa tarkoita hylättyjä lapsia, vaan se tosiasiassa kuvaa köyhien vanhempien lapsia, vanhempien, jotka eivät selviydy vaikeasta henkilökohtaisesta tilanteestaan. Sellaisia perheitä pitäisi auttaa. Valtion viranomaiset voisivat auttaa näitä perheitä paljon pienemmin rahasummin verrattuna siihen, että sijoittavat lapset orpokoteihin ja antavat heidät sitten adoptoitaviksi. Meidän olisi omaksuttava se yksiselitteinen periaate - sen olisi oltava Euroopan unionissa pakollinen - ettei lapsia oteta perheiltä koskaan köyhyyden tähden. On annettava apua, ja lapsia ei saa ottaa pois perheiltään. Köyhyys ei saa olla syy riistää lasta hänen biologiselta perheeltään.
Raffaele Baldassarre
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, keskustelemme tänään Euroopan unionin kannalta vakavasta ristiriitaisuudesta, koska unionin tavoitteena on taata kansalaisilleen täysin vapaa liikkuvuus ja työskennellä heidän tarpeidensa hyväksi. Tämä ristiriitaisuus paljastaa joidenkin ihmisten aidon avuntarpeen ja toisten kyvyttömyyden tarjota pyydettyä apua.
Nuo kansainvälisen adoption vaikeudet ja esteet on ristiriita, joka muuttuu tragediaksi tuhansille lapsille ja perheille Euroopan unionissa. Lukuisat kansainväliset yleissopimukset ovat osoittaneet, että niillä voidaan vain osittain hoitaa adoptioon liittyviä ongelmia. Yhtäältä tämä johtuu eri sopimusten erityismääräyksistä ja niiden valikoivasta luonteesta. Toisaalta ne rajalliset ponnistelut, joita tähän saakka on tehty, ovat tulosta nykyisten päätöksentekorakenteiden ja -prosessien hallitustenvälisestä luonteesta.
Lissabonin sopimus ja perusoikeuskirja tarjoavat tätä nykyä oikeudelliset mittapuut, ja luonnollisesti poliittinen lähestymistapa on muuttumassa. Lasten suojeleminen ja hyvinvointi on yksi unionin turvaamien oikeuksien kulmakivistä. Se on tämänpäiväisen keskustelun ja esitetyn suullisen kysymyksen perusta, ja se antaa taustan laajemmalle keskustelulle, jonka pitäisi olla hyvin lähellä parlamentin sydäntä ja joka tämän parlamentin pitäisi käydä pikaisesti ja huolellisesti, sellaista sinnikkyyttä noudattaen, jota Roberta Angelilli on osoittanut.
Sallinette minun palauttaa mieliin Antoine de Saint-Exupéryn, joka on sanonut: "Kaikki aikuisethan ovat olleet ensin lapsia, mutta harvat heistä sen muistavat".
Petru Constantin Luhan
(RO) Arvoisa puhemies, suullinen kysymys, joka on kansainvälisiä adoptioita koskevan päätöslauselma perustana, on Euroopan parlamentin asialistan äärimmäisen tärkeä asiakohta.
Kansainvälistä adoptiota voidaan pitää vaihtoehtona vasta sen jälkeen, kun kaikki toimenpiteet adoptioiden järjestämiseksi kansallisesti on käytetty loppuun. Kansainväliset adoptiot nostattavat myös joukon erityiskysymyksiä ja ongelmia, jotka johtuvat suurelta osin lapsen ja adoptiovanhempien vähäisestä vuorovaikutuksesta adoptiota edeltävänä aikana sekä ongelmista lapsen adoption jälkeisessä kielellisessä ja kulttuurisessa sopeutumisessa. Euroopan parlamentin päätöslauselman perustana on oltava periaatteen, että on toimittava lapsen edun, ei adoptoijan edun mukaisesti, kuten YK:n ja Haagin yleissopimuksissa määrätään. Keskeisenä on pidettävä sitä, että lapsi saa kehittyä perheympäristössä, joka takaa lapsen kasvatukseen jatkuvuuden, ja että lapsen etninen, uskonnollinen, kulttuurinen ja kielellinen tausta otetaan huomioon.
Olennaisena asiana adoptioasiaa tarkasteltaessa ja päätöslauselmaa laadittaessa on periaate, että lapsi tulisi saada mahdollisuuksien mukaan pois suojelujärjestelmästä ja sijoittaa jälleen biologiseen tai laajennettuun perheeseen. Haluaisin korostaa sekaannusta, joka usein vallitsee vanhemmistaan erotettujen mutta suojelujärjestelmän piirissä olevien lasten määrän ja adoptoitavissa olevien lasten määrän kesken. Vanhemmistaan erotetut lapset ovat valtion suojeluksessa tietynpituisen ajan, eivätkä he ole adoptoitavissa. Siinä ei mielestäni tarvita mitään valvontamekanismeja; kansainväliset periaatteet, joita nyt sovelletaan, ovat riittäviä.
Marco Scurria
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, tänä iltana käymme keskustelua, joka on osaksi tulosta siitä, että monet järjestöt kautta mantereen ja EU:n ovat puuttuneet asiaan ja kääntyneet puoleemme, jotta käsittelisimme nimenomaan tätä arkaluonteista aihetta, jonka alun perin pani alulle Roberta Angelilli ja josta me olemme tehneet tämän suullisen kysymyksen.
Jos asiaa katsotaan dialektisesta näkökulmasta, he ovat esittäneet meille hyvin yksinkertaisen ongelman - tai ainakin se näyttäisi siltä. Kaikkialla Euroopassa on paljon lapsia laitoksissa, ja samaan aikaan on paljon perheitä, jotka haluaisivat adoptoida lapsia. Nämä kaksi polkua eivät kuitenkaan näytä useinkaan kohtaavan, ja lapset jäävät edelleen laitoksiin ja perheet lapsitta.
On selvää, että nämä lapset ovat meille ensisijaisen tärkeitä. He ovat huomiomme kohteena, ja meidän on heidän vuokseen toteutettava kaikki tilanteen vaatimat varotoimenpiteet. Jos nämä lapset kuitenkin jäävät liian pitkäksi aikaa laitoksiin, he joutuvat usein prostituutiolla kauppaa harjoittavien ja elinkauppaa käyvien henkilöiden kohteeksi ja tämän uuden orjakaupan piiriin.
Kaikki tämä tapahtuu samaan aikaan kun monet perheet haluaisivat avata kotinsa näille lapsille. Siksi olen hyvin iloinen saatuani kuulla komission jäsenen katsauksesta toimiin, jotka hän aikoo ottaa käyttöön. Siihen meidän on kuitenkin lisättävä se, että jäsenvaltioiden tulisi olla tiiviimmässä yhteistyössä kansainvälisiä adoptioita koskevissa asioissa ja että on ilman muuta seurattava, miten lapset voivat adoption jälkeen.
Siksi vaadimme perheille ja lapsille yksinkertaisempia menettelyjä, koska muutamien vuosien kuluttua nämä entiset lapset ja nuoret ovat aikuisia ja kysyvät itseltään, miksi EU, joka on täynnä mahdollisia vastaanottavia perheitä, jätti heidät heidän tilaansa.
Anna Záborská
(SK) Arvoisa puhemies, haluaisin esittää hieman erilaisen näkemyksen adoptiosta. Lapset ansaitsevat parasta. Se tarkoittaa ennen muuta, että he ansaitsevat perheen. Se voi olla heidän oma perheensä tai sijaisperhe, jossa on rakastava äiti ja isä. Sellaisen perheen tiellä ei saa olla sen enempää Euroopan unioni kuin kansalliset rajatkaan. Vaikka jäsenvaltioilla on viimeinen sana, meidän velvollisuutemme on helpottaa prosessia.
Emme saa kuitenkaan unohtaa, että kaikissa toimissamme lapsen edun tulee olla ensisijainen. Tämä tarkoittaa toimia, joilla autetaan lapsen vanhempia, jos he joutuvat vaikeuksiin. Vanhempien sosiaalinen tilanne ei saa olla syy päättää, että heidän lapsensa pitäisi adoptoida. On yksinkertaista ottaa lapsi pois köyhyyteen ajautuneilta vanhemmilta, mutta samalla se on pahinta, mitä voi tehdä lapselle. Tämä pätee kaksinkertaisesti kansainvälisiin adoptioihin.
Yhtenä komissiolle osoittamamme kansainvälisiä adoptioita koskevan kysymyksen allekirjoittajista olen iloinen siitä, että niin monet jäsenet ovat tarttuneet tähän aiheeseen. Olisin vieläkin ilahtuneempi, jos voisimme yhtä energisesti ja yhtä kiireesti ottaa huolehtiaksemme perheiden parhaasta ja heidän tarpeistaan kaikessa EU:n politiikassa.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Arvoisa puhemies, kansainvälinen adoptio, jonka perustana ovat lapsen etujen asettaminen etusijalle ja hänen perusoikeuksiensa kunnioittaminen, on tarkoituksenmukainen keino löytää perhe lapsille, joille ei voida löytää perhettä heidän omassa maassaan.
Ihmiskauppa, seksuaalinen hyväksikäyttö ja orjatyö ovat järkyttävää todellisuutta, joka koskettaa satoja miljoonia alaikäisiä. Tarkastelkaamme joitain tilastoja. Maailmassa on runsaat 145 miljoonaa hylättyä lasta. Pelkästään Venäjälle elää 600 000 lasta kaduilla. Vuoden 1980 jälkeen aseellisissa konflikteissa on kuollut yli kaksi miljoonaa lasta. Yli 600 miljoonaa lasta elää äärimmäisessä köyhyydessä. Yli viisi miljoonaa kuolee vuosittain. Yli 130 miljoonaa teollistuneiden maiden lasta, joista 60 prosenttia on tyttöjä, jää köyhyyden vuoksi vaille peruskoulutusta. Seitsemän miljoonaa lasta ympäri maailmaa joutuu seksiorjuuteen.
Kaikista näistä syistä meidän on vahvistettava mekanismeja, joilla edistämme kansainvälistä adoptiota, mille perustan antaa lasten suojeleminen. On yhtenäistettävä eri vaatimuksia ja menettelyjä, joista on säädetty jäsenvaltioiden lainsäädännössä. Erityisesti on sovellettava lasten oikeuksista tehdyn yleissopimuksen 21 artiklaa ja otettava huomioon perusoikeuskirjamme 24 artikla.
Erminia Mazzoni
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, allekirjoitin Roberta Angelillin esittämän kysymyksen, koska mielestäni lasten suojelun tulee erityisesti Lissabonin sopimuksen huomioon ottaen olla yksi Euroopan unionin ensisijaisista tavoitteista.
Mielestäni adoptiomenettelyt ovat vain yhden sosiaalisen kysymyksen koetinkivi, ja me olemme velvolliset puuttumaan niihin ja määräämään niissä tiettyjä rajoja. Parhaimmissa tapauksissa lapsista tulee kaupankäynnin kohteita, mikä epäilemättä ei ole meidän kenenkään arvon mukaista, mutta valitettavasti heistä tulee usein myös hyväksikäytön ja väkivallan uhreja.
Sen ilmiön ohella, että on niin sanottuja haamulapsia - laittomissa olosuhteissa syntyneitä tai hylättyjä lapsia, joita järjestelmä ei ole koskaan tavoittanut - on epämääräinen määrä lapsia, jotka ovat adoptoitavissa ja joita vastaa yhtä suuri määrä adoptiota toivovia pareja, mutta näiden kahden tiet eivät lainsäädännöllisten tulkintojen ja hankalan byrokratian vuoksi koskaan kohtaa.
YK:n lastenrahasto julkaisi hiljattain monia Euroopan maita käsittävän hälyttäviä lukuja sisältävän tutkimuksen. Olen vetoomusvaliokunnan puheenjohtajana usein törmännyt jäsenvaltioiden välisiin oikeudellisiin ristiriitoihin, jotka ovat johtaneet vahingollisiin tai jopa traagisiin seurauksiin yksistään lapsille.
Monien kansallisten järjestelmien monimutkaiset menettelyt eivät aina osoittaudu lapsen edun mukaisiksi. Niihin liittyvät pitkät aikarajat ovat ristiriidassa sen kanssa, että lapsen sijoituksen olisi tapahduttava hänen ensimmäisen elinvuotensa aikana, jotta mullistuksesta aiheutuvat traumat jäisivät vähäisiksi ja pitkät orpokotioleskelut vältettäisiin. Lisäksi meidän pitäisi ottaa huomioon, että tietyn iän jälkeen markkinoiden kysyntä valitettavasti laskee.
Nämä luvut huomioon ottaen katson, että olisi näytettävä vihreää valoa kauan välttämättömäksi julistetulle kansallisten lakien Euroopan tason koordinoinnille. Se ensinnäkin yksinkertaistaa Euroopan sisällä tapahtuvia adoptiomenettelyjä ja toiseksi takaa sen, että adoption perusperiaatteita noudatetaan, kun lapsia adoptoidaan kolmansista maista.
Carlos Coelho
(PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, onnittelen lämpimästi Roberta Angelilliä tämän suullisen kysymyksen oikea-aikaisuudesta. Olen yksi niistä, jotka katsovat, että on kehitettävä nykyistä tehokkaampaa lastensuojelupolitiikkaa, jolla voidaan ehkäistä köyhyyttä, hyväksikäyttöä ja lasten hylkäämistä ja sitä vaihtoehtoa, että heitä suljetaan laitoksiin, ja tässä adoptiolla pitäisi olla keskeinen rooli.
UNICEFin mukaan laitoksissa olevien lasten lukumäärä ei ole laskenut, ja adoptioiden määrän kasvu jää kauas laitoslasten määrän kasvusta, mikä on selvä osoitus siitä, että meidän on syytä pohtia huolellisesti omaa toimintaamme. On erittäin tärkeää, että teemme eri jäsenvaltioiden nykyisiä adoptioprosesseja koskevan lainsäädännön ja hallinnollisten ja oikeudellisten käytäntöjen yleisarvioinnin, jotta tunnistamme niiden asianmukaisen toiminnan mahdolliset esteet.
Lisäksi meidän on seurattava EU:n ulkopuolisten maiden osalta laittoman adoptoinnin ongelmaa, joka tulee esille pääasiassa köyhimmillä alueilla. Esimerkkinä voidaan mainita Guinea-Bissau, missä yli 50 prosenttia lapsista ei ole rekisteröityjä. Tämä selvästi edistää lapsikauppaverkostojen rikollista toimintaa.
Siksi katson, että tarvitaan välttämättä eurooppalainen strategia lasten etujen suojelemiseksi kansainvälisissä adoptiomenettelyissä, jotta kidnappaukset ja ihmisten myyminen ja ihmiskauppa voidaan estää.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, Irlannin kansainvälisen adoptioseuran mottona on, että perheitä voi syntyä monin tavoin. Tämäniltainen keskustelu kuvastaa sitä mielenkiintoa, jota adoptiota kohtaan on olemassa. Kyseisessä seurassa on yli 1 200 jäsentä. Monet heistä ovat jo adoptoineet, ja monet haluavat adoptoida.
Meidän asenteemme adoptiota kohtaan ovat muuttuneet täysin. Meillä Irlannissa oli tilanne, jossa äideiltä, erityisesti yksinhuoltajaäideiltä, otettiin heidän lapsensa pois ja annettiin muille adoptoitavaksi. Tuo ei ole hyvää historiaa, mutta se on epäilemättä historiaa, joka on nyt epäilemättä vaikuttanut käsitykseemme adoptiosta. Sen keskiössä on oltava lapsen. Kaikessa tässä biologiset perheet ovat hyvin tärkeitä.
Meillä on samalla tavalla velvollisuutena antaa paras mahdollinen koti kaikille lapsille. Jokaisen jäsenvaltion - ja tämä on taso, jolla tämän pitäisi toimia - on suojeltava lapsiaan omien rajojensa sisällä. EU:lla pitäisi olla koordinoijan tehtävä.
Toivon, että meillä on Irlannissa kansanäänestys lapsen oikeuksista. Me puhumme siitä paljon, mutta emme tosiasiassa käy siihen käsiksi yhtä tehokkaasti. Olen toiveikas, että kansanäänestys toteutuu. Silloin tilanne epäilemättä paranee. Tämä on ollut todella hyödyllinen keskustelu, ja kiitän kollegojani siitä.
Seán Kelly
(EN) Arvoisa puhemies, suurin lahja, jonka voimme antaa lapselle, on onnellinen koti. Useimmille lapsille se on heidän oma kotinsa ja luonnolliset vanhempansa. Silti monet saavat sen adoptiovanhempiensa myötä.
Kumpi tahansa on parempi kuin laitospaikka, tietysti edellyttäen, että siihen ei liity korruptiota tai hyväksikäyttöä.
Tasapainon löytäminen on hyvin vaikeaa. Mielestäni meidän on kuitenkin silloin, kun tarjolla on mahdollisia vilpittömässä mielessä toimivia ja moitteettomia adoptiovanhempia, tehtävä näille helpommaksi - muun muassa Haagin yleissopimus huomioon ottaen - onnellisen kodin tarjoaminen lapselle, jolla sitä ei muuten ole, eikä kuormitettava heitä pitkällisillä, kalliilla ja ikuisuudelta tuntuvilla prosesseilla.
Meidän on saatava aikaan tasapaino. Olen opettajana ollut tekemisissä monien adoptiolasten kanssa, ja valtaosa heistä eli erittäin hyvissä kodeissa.
Mario Pirillo
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä kollega Angelilli, hyvät kuulijat, Lissabonin sopimuksen voimaantulon myötä lasten suojelusta ja lapsista huolehtimisesta on tullut yksi niistä perusoikeuksista, joita EU on laillisesti velvollinen suojelemaan. Silti Euroopassa on yhä liian paljon tapauksia, joissa lapsia hylätään. Parhaimmassa tapauksessa nämä lapset päätyvät orpokoteihin. Tämä on traaginen tilanne, jota demokratioissamme ei voida sietää.
Siksi meidän on tehtävä kaikki voitavamme estääksemme tätä tilannetta muodostumasta hallitsemattomaksi. On hyväksyttävä strategia, jonka tavoitteena on lisätä tietoisuutta ja edistää mahdollisimman pitkälle lasten kansainvälistä adoptointia.
Jotta tämä on mahdollista, tarvitsemme ensiksi tarkan kuvan kaikkien jäsenvaltioiden tilanteesta. Siihen tulee liittyä jatkuva seuranta, joka voitaisiin toteuttaa myös luomalla pysyvä lasten oikeuksien seurantakeskus. Lisäksi tarvitsemme kattavan yleiskuvan Euroopan unionin nykyisistä toimista ja niistä toimista, joita voitaisiin kehittää Euroopan kansalaisten adoptoitaviksi tulevien lasten suojelemiseksi mahdollisimman hyvin.
Catherine Bearder
(EN) Arvoisa puhemies, niiden välineiden määrä, jotka tällä hetkellä ohjaavat kansainvälisiä adoptointeja, on johtanut epäselvyyteen siitä, kenen tehtävänä on turvata kansainvälisesti adoptoitavien lasten oikeudet. Komission on keskityttävä edelleen toimivaltaisiin viranomaisiin ja huolehdittava siitä, että adoptoijien ja adoptoitujen lasten oikeuksien sääntelijät varmistavat, että olennaisia vähimmäisvaatimuksia noudatetaan ja että lapsi pitkällä aikavälillä pystyy ylläpitämään yhteyttä syntymämaahansa ja sen kulttuuriin.
Erityisen kiireellisiin toimiin on ryhdyttävä reagoimiseksi lasten hyväksikäyttöön ja lapsikauppaan, joka, kuten omassa maassani juuri tehty selvitys osoittaa, on hälyttävässä nousussa sekä Euroopassa että sen rajojen ulkopuolella. Lapsikauppa ja lapsenpesu - lasten varastaminen ja heidän myymisensä sen jälkeen adoptiovanhemmille oikeina orpoina - on ilmiö, johon ei ole kiinnitetty kansainvälisellä tasolla riittävästi huomiota.
Vaatisin komissiota omaksumaan aktiivisemman roolin kansainvälisen adoption alalla, ryhtymään konkreettisiin toimiin parantaakseen monimutkaista ja epäselvää sääntelyjärjestelmää, joka tätä nykyä ohjaa kansainvälistä adoptiota EU:ssa, ja suojelemaan kaikkein heikoimmassa asemassa olevia nuoria.
Miroslav Mikolášik
(SK) Arvoisa puhemies, puhumme täällä kansainvälisistä adoptioista, koska jokaisessa maassa on lapsia, joita eri syistä ei voida sijoittaa samassa maassa oleviin toimiviin perheisiin tai sijaisperheisiin.
Ei ole hyväksyttävää, jos toistuu sellainen tilanne, jonka olemme kokeneet lähimenneisyydessä, kun Italian kaltaisella vauraammalla maalla oli paremmat mahdollisuudet adoptoida lapsia vähemmän vauraasta Romaniasta. On tietenkin niin kuin useat jäsenet ovat jo tänä iltana todenneet, että köyhyys ei saa olla riittävä syy lapsen ottamiseen pois perheestä ja antamiseen kansainväliseen adoptioon.
Haluaisin painottaa voimakkaasti, että meidän on huolehdittava tässä tilanteessa tarkoin siitä, että paitsi kansalliset lakimme mutta myös kansainväliset lait pidetään kunniassa, jotta lasten hyväksikäytön, lapsikaupan ja lasten kidnappauksen riski ehkäistään.
George Sabin Cutaş
(RO) Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin viitata YK:n yleissopimukseen, jossa todetaan, että kansainväliset adoptiot voivat tarjota vasta sitten vaihtoehtoisen keinon tukea lasta, jos lasta ei voida sijoittaa adoptioperheeseen tai hänestä ei voida huolehtia sopivalla tavalla hänen alkuperämaassaan.
Kansainvälisen adoption vapauttaminen sisältää lukuisia riskejä. Yhtäältä se lisää lapsikaupan ja lasten hyväksikäytön mahdollisuutta, mikä johtuu taloudellisista intresseistä ja vaikeuksista valvoa tilannetta adoption tapahduttua. Toisaalta lasten erottamisella biologisista vanhemmistaan ja alkuperämaastaan voi olla haitallisia psykologisia, sosiaalisia ja kasvatuksellisia jälkiseurauksia. Kun keskustelemme adoptiosta, tärkeimpänä näkökohtana on oltava lapsen hyvinvoinnin turvaaminen. Siksi EU:n jäsenvaltioita, joilla on erilaiset adoptioihin liittyvät perinteet ja oikeudelliset menettelyt, ei pitäisi painostaa vapauttamaan kansainvälistä adoptointia.
Antonyia Parvanova
Arvoisa puhemies, haluaisin jälleen kiinnittää huomionne laittoman adoption käytäntöön. Euroopassa, erityisesti Kaakkois-Euroopassa, on järjestäytyneen rikollisuuden verkosto, joka käy tässä asiassa kauppaa. Jatkuvasti adoptoidaan laittomasti tai kaupataan satoja lapsia.
Kaiken sen jälkeen, mitä olemme onnistuneet täällä parlamentissa tekemään, meillä pitäisi olla muutakin kuin yksi pieni johdanto-osan kappale tästä asiasta ihmiskauppadirektiivissä. Kehotan komissiota ryhtymään erityistoimiin tämän järkyttävän rikollisuuden ehkäisemiseksi ja myös rankaisemaan rikoksentekijöitä. Emme ole pystyneet maakohtaisesti, kansallisella tasolla, saamaan ratkaisua tähän julmaan käytäntöön. Se on järjestäytynyttä rikollisuutta, ja siksi vaadin, että siihen pitää vaikuttaa EU:n tasolla.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Arvoisa puhemies, päätöslauselmassa kansainvälisestä adoptiosta EU:ssa on mainittava selvästi seuraavat seikat: Perheiden, jotka aikovat turvautua kansainväliseen adoptioon, on saatava alkuperämaansa toimivaltaisen kansallisen viranomaisen lausunto, ja kansainvälisen adoption saa toteuttaa vain kummankin jäsenvaltion, siis perheen ja lapsen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten vastuulla.
Lisäksi kansainvälisen adoptiomenettelyn kautta adoptoitujen lasten valvojana on oltava asianmukaiset valtuudet omaava kansallinen viranomainen. Viimeinen mutta tärkeä asia on, että kansallisten viranomaisten on toimitettava kansainvälisen adoption kautta adoptoidun lapsen alkuperäiselle jäsenvaltiolle säännöllisesti raportti lapsen edistymisestä.
Catherine Stihler
(EN) Arvoisa puhemies, haluaisin vain sanoa sanan sukulaishoivaajista ja tuesta sukulaishoivaajille.
Useimmat sukulaishoivaajat ovat isovanhempia, ja he katsovat itsensä lastenlastensa tärkeimmiksi hoivaajiksi. Tavallisesti syynä on jommankumman vanhemman huumeriippuvuus tai huumeriippuvuudesta johtunut kuolema.
Asia, johon halusin kiinnittää parlamentin huomion, on se hyvä työ, jota Mentor UK -järjestö on tehnyt sukulaishoivaajien oikeuksien alalla. Jotkut sukulaishoivaajat adoptoivat lapsenlapsensa. Toiset eivät, mutta heillä on lämmin suhde lapseen ja he tarjoavat hänelle vakaan ja turvallisen kodin. Sukulaisten hoivissa olevien lasten oikeudet ovat kuitenkin usein tosiasiassa vähäisemmät kuin niiden lasten, jotka ovat varsinaisessa hoidossa. Tämä on asia, jota mielestäni sivuttiin tässä keskustelussa, mutta kehottaisin teitä, mikäli sukulaishoitajien kysymys kiinnostaa teitä, tutustumaan Mentor UK:n työhön ja apuun, jota sukulaishoivaajille eri maissa annetaan.
Kristalina Georgieva
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin yhtyä kiitoksiin, joita täällä ilmaistiin jäsen Angelillille tämäniltaisen antoisan keskustelun käynnistämisestä. Kommentoisin käytyä keskustelua viiden asian osalta.
Ensimmäinen niistä on, että komissio yhtyy täysin niihin näkemyksiin, joita ilmaistiin lasten oikeuksien suojelun ja edistämisen tärkeydestä kansainvälisissä adoptioissa. Se on komission keskeinen tavoite ja myös pysyy sellaisena aihetta koskevassa keskusteluissamme sekä Haagin yleissopimuksen yhteydessä että lasten oikeuksia koskevassa työssämme Euroopassa.
Tähän liittyen korostaisin, että tulevassa lasten oikeuksia koskevassa tiedonannossa aiomme esittää toimia lapsen oikeuksien edistämiseksi kaudella 2011-2014. Niihin kuuluvat toimet, joilla pyritään parantamaan sitä tukea, jota komissio antaa jäsenvaltioille Yhdistyneiden Kansakuntien lapsen oikeuksien yleissopimuksen täytäntöönpanossa. Kuten vihreään kirjaan liittyen mainitsin, olemme myös helpottamassa väestörekisteriasiakirjojen kuten adoptiopäätösten saatavuutta, toisin sanoen kansallisten adoptiopäätösten vastavuoroista tunnustamista EU:n sisällä.
Mitä tulee parlamentin jäsenten huolenaiheisiin siitä, että asia on arkaluonteinen ja että se tulisi nähdä kansallisten tarpeiden ja kansallisen lainsäädännön asiana, komissio haluaa korostaa, että Romanian kansainvälisiä adoptioita koskevasta lainsäädännöstä vastaa yksinomaan Romanian hallitus. Toteutettu toimenpide on nähtävä yhteydessä Romaniassa kansainvälisissä adoptioissa esiintyneisiin hyväksikäyttötapauksiin. Komissio seuraa tiiviisti Romanian lainsäädännön kehitystä, mutta haluaisin vielä korostaa, että Romania yksin vastaa tämän lainsäädännön kehittämisestä.
Mitä valvontaan tulee, uskomme vahvasti, että tarkoituksenmukainen toimielin on Haagin yleissopimuksen - yleissopimuksen lasten suojelusta sekä yhteistyöstä kansainvälisissä lapseksiottamisasioissa - erityiskomissio. Komissio osallistuu kyseiseen valvontaelimeen. Otamme tänä iltana esitetyt näkökohdat huomioon, kun mietimme, miten osallistumme tämän elimen työhön.
Komissio pitää akkreditointia kansalliseen määräysvaltaan kuuluvana asiana. Se koskee jäsenvaltioiden perheoikeutta ja sen kehittämistä, ja siksi on asianmukaista käsitellä sitä tuolla tasolla.
Lopuksi totean, että aion välittää varapuheenjohtaja Redingille tänä iltana esitetyt näkökohdat, myös sen parlamentin jäsenen esittämän kysymyksen, johon toivotaan vastausta.
Adoptiopojan kummitätinä olen nähnyt, miten tunteita herättävä ja vaikea asia adoptio voi olla ja miten monia tekijöitä adoptiopäätökseen liittyy. Olen kuunnellut tämäniltaista keskustelua sekä hyvin kiinnostuneena että hyvin ymmärtäen, ettei se ole vain lainsäädännöllinen asia, vaan myös sydämiä ja mieliä liikuttava asia. Toivokaamme siksi, että sydämet ja mielet saadaan vaikuttamaan tavalla, joka parhaiten suojelee lasten etuja sekä meillä että muissa maissa.
Puhemies
(IT) Olen vastaanottanut viisi työjärjestyksen 115 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona 19. tammikuuta 2011.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
John Attard-Montalto
kirjallinen. - Keskusteltavana olevassa päätöslauselmassa todetaan yleisesti ottaen adoptoivien lasten oikeuksien perusperiaatteet ja heidän hyvinvointinsa takeet. Se on puutteellinen siinä, ettei siinä tehdä konkreettisia ehdotuksia, joilla tehtäisiin adoptiomenettelyt tehokkaammiksi ja vähemmän byrokraattisiksi tinkimättä silti suojatoimenpiteistä. Tuhannet orpolapset tai hylätyt lapset elävät ala-arvoisissa oloissa. On tuhansia lapsettomia pareja, jotka voisivat antaa näille lapsille tulevaisuuden. Ei riitä, että vaaditaan EU:n toimielimiä toimimaan aktiivisessa roolissa Haagin konferenssissa ja käyttämään painostusta kansainvälisten adoptiomenettelyjen parantamiseksi, keventämiseksi ja helpottamiseksi. Olisi mielekkäämpää, että tehtäisiin konkreettisia ehdotuksia siitä, miten kansainvälisiä adoptiomenettelyjä voitaisiin keventää ja helpottaa. Voi olla ihailtavaa, jos kansainvälisen adoption kysymys nähdään itse adoption laajemmassa kontekstissa. Jäsenvaltioiden hallitusten on annettava lainsäädäntöä, joilla ne luovat uutta pontta asiaa koskeviin säännöksiin ja mahdollistavat vanhempiensa hylkäämien lasten adoptoinnin. Monissa lainsäädännöissä tarvitaan yhä biologisten vanhempien suostumus, vaikka nämä olisivat täysin hylänneet lapsensa.
Franz Obermayr
Lapset ovat yhteiskuntamme eniten suojelua tarvitsevia jäseniä, erityisesti jos kyseessä ovat orvot, vähäosaiset tai hyväksikäytetyt lapset. Kansainvälisissä adoptioissa lapset kiskotaan pois tutusta ympäristöstään, mistä on heille usein vakavaa vahinkoa. Siksi lapsen hyvinvoinnin on oltava aina ensisijainen asia. Myös Yhdistyneiden Kansakuntien on otettava se huomioon. Viime vuonna Mexico Cityssä käynnistettiin metrolippukampanja, jonka tavoitteena oli edistää samaa sukupuolta olevien parien adoptio-oikeutta. Tiedotusvälineiden tietojen mukaan Yhdistyneet Kansakunnat tuki tätä kampanjaa, vaikka psykologit ovat vahvistaneet, että lapsen kehityksen kannalta on äärimmäisen tärkeää, että lapsi kasvaa ympäristössä, jossa roolimallin antavat sekä äiti että isä. Nimenomaan adoptiolapsille, joilla jo sinänsä ei ole ollut parhaita mahdollisia lähtökohtia elämään, vakaat perhesuhteet ovat erityisen tärkeä asia. Missä tahansa suhteessa voi ilmetä ongelmia, mutta lasten hyvinvoinnin tähden meidän ei pitäisi järjestää ongelmia jo ennakolta.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
Olen hyvin tyytyväinen siihen, että Euroopan parlamentti käsittelee tänään adoptiokysymystä, koska tämä on minulle hyvin tärkeä asia. Perusoikeuskirjan ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan lapsia koskevat maininnat mahdollistavat meille tämän kysymyksen esilleottamisen, ja ne myös velvoittavat meidät siihen. Kansainvälinen adoptio voi merkitä tilaisuutta normaaliin elämään ja onnelliseen perheeseen monille hylätyille lapsille, jotka eivät ikänsä tai terveytensä vuoksi voi päästä adoptioon omassa maassaan. Euroopassa on tätä nykyä sellainen tilanne, että maissa, joissa abortti on sallittu ja laajasti saatavissa, ei ole paljon adoptoitavissa olevia lapsia, kun taas toisissa maissa on paljon tällaisia lapsia, ja heistä nuorimpia lukuun ottamatta heillä ei ole mitään mahdollisuutta löytää omaa perhettä. Lisäksi on kasvava määrä pareja, joille omien lasten saanti on vaikeaa tai joilla on hedelmällisyysongelmia, joita ei voida hoitaa. Siten olen hyvin innoissani Euroopan komission työstä tällä alalla. Jäsenvaltioiden pitäisi päästä sopimukseen menetelmien yksinkertaistamisesta, niin etteivät ne olisi liian monimutkaisia tai pitkällisiä. Me emme saa kuitenkaan unohtaa ottaa käyttöön suojelu- ja valvontajärjestelmiä, joilla lapsikauppa ehkäistään.
