Røgfrie miljøer (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandlingen om mundtlig forespørgsel til Rådet om røgfrie miljøer af Edite Estrela for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed - B7-0225/2009).
Edite Estrela
Fru formand! Først vil jeg gerne takke skyggeordførerne fra alle de politiske grupper for deres samarbejde og den indsats, de har ydet for at gøre det muligt at fremsætte et fælles beslutningsforslag så hurtigt. Jeg vil også gerne takke sekretariatet i Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, min gruppes sekretariat og mine assistenter for deres støtte. De har alle været enestående.
På Miljøudvalgets vegne vil jeg starte med at udtrykke min beklagelse over, at det svenske formandskab har besluttet at afslutte denne sag uden at afvente Parlamentets betænkning. Denne holdning er tegn på en uacceptabel mangel på respekt for de mennesker, der er valgt af Europas borgere. Deraf spørgsmålet, som jeg stiller Rådet på Miljøudvalgets vegne: Kan Rådet bekræfte, at det agter at vedtage rådskonklusioner om dette emne på sin samling den 1. december 2009 til trods for Parlamentets tidsplan? Hvad er grunden til, at Rådet vil skynde sig at vedtage henstillingen uden at kende Europa-Parlamentets holdning? Er Rådet, eftersom Parlamentet blev hørt om Kommissionens forslag, rede til at tage hensyn til Parlamentets synspunkter ved udarbejdelsen af rådskonklusionerne?
Det skal bemærkes, at Miljøudvalget støtter målsætningerne i henstillingen, eftersom tobak stadig er den vigtigste årsag til død og sygdom i EU. Miljøudvalget vil derfor gerne have sin tidsplan respekteret, hvilket vil give mulighed for en grundig forhandling om spørgsmålet, og for at Parlamentet kan vedtage sin beslutning.
Eksponering for tobaksrøg i miljøet, også kendt som passiv rygning, er en væsentlig supplerende årsag til død, sygdom og handicap i EU. Passiv røg indeholder mere end 4 000 gasformige stoffer og partikler, herunder 69 kendte kræftfremkaldende stoffer og mange toksiner. Der findes ikke noget sikkert niveau for eksponering for passiv rygning. De mest konservative skøn går på, at mange tusinder dør hvert eneste år på grund af passiv rygning, og den medfører derfor også store byrder for økonomien i form af direkte behandlingsudgifter og indirekte udgifter som følge af manglende produktivitet.
I de senere år er der sket betydelige fremskridt med at etablere røgfrie miljøer i adskillige medlemsstater. Hidtil har mere end en tredjedel af medlemsstaterne indført vidtgående lovgivning med forbud mod rygning på arbejdspladsen og i lukkede offentlige rum. Men der er fortsat betydelige forskelle i graden af beskyttelse mod eksponering for tobaksrøg inden for EU. Arbejdstagere i hotel- og restaurationssektoren udgør en erhvervsgruppe, der er særlig udsat på grund af den manglende overordnede beskyttelse i de fleste medlemsstater og den exceptionelt høje koncentration af tobaksrøg i barer og restauranter.
På EU-niveau har spørgsmålet om røgfrie miljøer hidtil været genstand for adskillige ikkebindende beslutningsforslag og henstillinger, der ikke indeholder detaljerede retningslinjer for indførelsen af røgfrie miljøer. Spørgsmålet behandles også i en række direktiver vedrørende sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, men behandles i nogle tilfælde kun indirekte og sikrer ikke et tilstrækkeligt niveau i andre.
Jeg vil gerne påpege, at artikel 8 i Verdenssundhedsorganisationens rammekonvention om tobakskontrol, som indtil videre er ratificeret af 26 medlemsstater og af Fællesskabet, forpligter alle parter til at sikre en effektiv beskyttelse mod eksponering for tobaksrøg på arbejdspladsen og i lukkede offentlige rum samt i offentlige transportmidler.
Vi mener, at kun et totalforbud mod rygning på lukkede arbejdspladser, herunder i restaurations- og hotelsektoren, offentlige bygninger og offentlige transportmidler, vil kunne sikre beskyttelsen af arbejdstagernes og ikkerygernes sundhed og vil tilskynde rygerne til at holde op.
Her til sidst vil jeg gerne sige, at vi håber, at Rådet tager hensyn til dette beslutningsforslag, som forhåbentlig bliver vedtaget af Parlamentet i morgen.
Åsa Torstensson
Fru formand! Den 1. juli 2009 fremsatte Kommissionen sit forslag om Rådets henstilling om røgfrie miljøer baseret på artikel 152, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Hovedformålet med dette forslag er at gennemføre artikel 8 i Verdenssundhedsorganisationens rammekonvention om tobakskontrol. Artikel 8 drejer sig om beskyttelse mod eksponering for tobaksrøg. Hidtil er konventionen blevet ratificeret af 26 medlemsstater og ligeledes af Fællesskabet.
Af hensyn til det svenske formandskabs arbejdsprogram og for at kunne give de andre institutioner tilstrækkelig tid til at udtale sig bad Rådet den 8. juli 2009 Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget fremsende deres udtalelser inden henholdsvis den 26. november, 5. november og 8. oktober 2009. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har allerede vedtaget sin udtalelse, og Regionsudvalget meddelte, at det ikke havde til hensigt at fremsætte en. Jeg mener, at Europa-Parlamentet regner med at vedtage sin udtalelse senest i marts 2010, hvilket jeg finder beklageligt. Det er desværre for sent til, at Rådet har mulighed for at tage hensyn til den. Det har absolut intet med manglende respekt at gøre, faktisk tværtimod.
Ministeren for ældrepleje og folkesundhed, Maria Larsson, bekræftede den 2. september over for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, at det svenske formandskab har til hensigt, at henstillingen om røgfrie miljøer skal vedtages inden årets udgang. Henstillingens tekst behandles i øjeblikket i Rådet, og indtil videre har vi gjort betydelige fremskridt. Jeg er sikker på, at vi vil nå vores mål om, at henstillingen kan vedtages på Rådets møde den 1. december 2009. Men Rådet regner ikke med at vedtage nogen konklusioner om dette.
Rådet har gennemgået Europa-Parlamentets beslutningsforslag, der blev vedtaget den 24. oktober 2007, om grønbogen "Mod et Europa uden tobaksrøg: politiske valgmuligheder på EU-plan". I beslutningsforslaget opfordrede Parlamentet medlemsstaterne til at indføre lovgivning om røgfrie miljøer inden for to år. Mange EU-medlemsstater har nu vedtaget sådanne love, og flere er på vej til at gøre det. Parlamentet mente også, at politikken om røgfrie miljøer bør suppleres med andre støtteforanstaltninger. Rådet deler dette synspunkt.
Det glæder mig at have haft mulighed for at fortælle om Rådets tidsplan vedrørende forslaget til henstilling om røgfrie miljøer, og jeg ser frem til at lytte til Deres synspunkter om denne sag.
Theodoros Skylakakis
Fru formand! Rådets beslutning om at gå videre med sit forslag om røgfrie miljøer over for medlemsstaterne i al hast uden at give Parlamentet tilstrækkelig tid til at lægge sig fast på sin holdning er efter vores mening en fejl. Vores reaktion, ud over dagens spørgsmål, er beslutningsforslaget, som vi forhåbentlig vedtager i morgen, som vi er nået frem til et godt kompromis om, og som efter min mening er udtryk for flertallets holdning her i Parlamentet. Dette beslutningsforslag indeholder talrige nye aspekter. I Det Europæiske Folkepartis Gruppe (Kristelige Demokrater) er vi især stolte af, at man i teksten lægger vægt på at beskytte børn mod passiv rygning, og efter forslag fra os og med støtte fra de andre grupper er adskillige nye elementer blevet indført.
Jeg vil f.eks. fremhæve henvisningen til behovet for særlig opmærksomhed og beskyttelse, fordi børn til forskel fra voksne ikke har mulighed for at give deres juridiske, moralske eller endog psykologiske samtykke til at blive eksponeret for passiv rygning. Forældre har pligt til at beskytte, men de har brug for vores hjælp, fordi der ikke foreligger tilstrækkelig forskning i børns eksponering for passiv rygning, og derfor ved hverken forældre eller andre, hvilke konsekvenser børns langvarige eksponering for røg vil få, og i hvor høj grad de skal beskyttes.
Derfor er vores forslag om, at Kommissionen skal gennemføre en europadækkende undersøgelse af problemet, inklusive passiv rygning på tredje hånd, særlig værdifuldt. Resultaterne kan virkelig gøre os en stor tjeneste. Desuden indeholder beslutningsforslaget mange vigtige elementer, og vi håber, at Rådet vil huske på dem.
Daciana Octavia Sârbu
Fru formand! EU's borgere og miljø skal nyde godt af beskyttelsen i form af forbuddet mod rygning på offentlige steder. Vi må se i øjnene, at rygning i øjeblikket er en af de største årsager til sygdom og død. Vi kæmper af al magt mod farlige epidemier og opfinder komplicerede og dyre vacciner for at beskytte os mod nye vira, men det vil være langt lettere for os at gøre en indsats for at beskytte vores børn, familier og miljøet mod rygningens skadelige virkninger.
Simpel logik, om ikke appeller til principper såsom det ikkerygende flertals rettigheder, bør overbevise os om, at vi bør prioritere denne indsats. En række nyere undersøgelser viser, at forbuddet mod rygning i Nordamerika og Europa har medført et hurtigt fald i visse alvorlige helbredsproblemer. Man konstaterede faktisk denne virkning nærmest øjeblikkelig, efter at rygeforbuddet blev indført. I lande, hvor rygning er blevet totalt forbudt på offentlige steder, mener man, at de positive sundhedsvirkninger skyldes en række faktorer. Disse omfatter ikke kun fjernelsen af røgen, som rygerne inhalerede indirekte, men også reduktionen i passiv rygning, der påvirkede ikkerygerne.
Jeg vil gerne have, at vi ikke taber et vigtigt aspekt af syne, nemlig at rygerne udgør et mindretal i EU. Naturligvis vil ingen foreslå, at man fratager folk retten til at ryge, ikke engang af hensyn til bestemte principper, som vi alle støtter, såsom en solid beskyttelse af folkesundheden og et miljø uden forureningskilder. Samtidig ønsker flertallet af ikkerygere et røgfrit miljø. Denne virkelighed bør være vores rettesnor, når vi udformer og støtter antirygelovgivning.
Resultaterne viser os, at rygere sandsynligvis vil holde op takket være disse støtteforanstaltninger, og derfor mener jeg, at vi bør styrke antirygelovgivningen som led i Fællesskabets politik for begrænsning af tobaksforbruget for at kunne yde et praktisk bidrag til at forbedre folkesundheden over hele EU.
Frédérique Ries
for ALDE-Gruppen. - (FR) Fru formand! Med dette beslutningsforslag ønsker Parlamentet naturligvis at støtte Kommissionens meget proaktive politik i kampen mod rygning. Men vi beder også Kommissionen - og dette er meget vigtigt - om at gå endnu videre og sikre, at europæiske mænd og kvinder i 2011 får ret til et rent område på alle offentlige steder, transportmidler og arbejdspladser.
Europa har naturligvis en ret og en pligt til at tilbyde beskyttelse og i dette tilfælde til at indføre et forbud, som man har gjort og fortsat gør i forbindelse med hele rækken af toksiske stoffer, stoffer, der i nogle tilfælde dræber langt færre mennesker end tobak: kemiske stoffer, pesticider, visse tungmetaller og endda asbest for kun at nævne et par stykker.
Når jeg siger, at Europa bør indføre et forbud og dermed garantere dette ikkerygerområde for alle arbejdstagere, hvilket et overvældende flertal af borgerne beder os om, betyder det naturligvis ikke, at vi indleder et korstog mod rygere. Jeg er liberal og lægger meget stor vægt på princippet om frihed, det frie valg og den frie vilje. En europæisk tekst giver mulighed for dispensationer, rygerum og områder med frihed. At lovgive betyder ikke at undertrykke. Her taler vi om offentlige områder, men De skal ikke fortælle mig, at Europa ikke har en rolle i denne forhandling.
Carl Schlyter
Fru formand! Jeg vil gerne påpege, at dette naturligvis vedrører beskyttelse af arbejdstagerne. Der er kun én eneste grund til, at EU overhovedet går ind i denne sag. Vi forbød f.eks. DCM, dichlormethan - en sag, jeg var ansvarlig for - netop fordi stoffet påvirker arbejdstagernes helbred. Arbejdstagerne har ret til beskyttelse fra den europæiske lovgivning, og vi taler nu om restaurations- og hotelarbejdernes helbred.
Et rygeforbud i disse miljøer vil redde langt flere liv og være langt mere effektivt til forebyggelse af dårlig sundhedstilstand end de fleste af de love, vi vedtager her. Det er et af de mest effektive instrumenter, vi kan indføre for at beskytte arbejdstagernes sundhed på arbejdspladsen og navnlig børn og andre uskyldige ofre for røg. Snesevis af stoffer i cigaretrøg er så giftige, at hvis man ønsker at bruge dem i et laboratorium, skal man have særlig tilladelse, og alligevel er det stoffer, vi ønsker at frigive i menneskers daglige miljø. Det er en fuldkommen absurd situation. Det handler ikke om valgfrihed, for de, der bliver syge, har ikke valgt det overhovedet. Vi kan nu hjælpe disse mennesker og forhindre, at de bliver syge på et senere tidspunkt, og det er en mulighed vi skal udnytte.
Jiří Maštálka
for GUE/NGL-Gruppen. - (CS) Fru formand! Det glæder mig, at det er lykkedes os at udforme et fælles beslutningsforslag, der er udtryk for et rimeligt kompromis, og som kan bidrage til at nedbringe antallet af dødsfald og sygdomstilfælde som følge af rygning. Jeg glæder mig over ordlyden i artikel 15, som burde sikre, at indsatsen for at bekæmpe tobak beskyttes mod især tobaksindustriens kommercielle interesser. Mekanismen, der indføres ved artikel 22, for indsendelse af rapporter er efter min mening udmærket. Jeg er skuffet over, at det ikke er lykkedes at indføre en henvisning til standardiserede pakninger i det fælles beslutningsforslag. Undersøgelser har vist, at standardiserede pakninger i høj grad vil mindske forbruget og efterspørgslen, navnlig blandt unge mennesker. Jeg er også skuffet over, at vi på grund af tidsnød ikke fulgte den korrekte høringsprocedure, og jeg håber, at Rådet vil støtte ovenstående forslag. Jeg vil også gerne tilføje, at vi på dagens møde har vedtaget foranstaltninger, som vil skabe det rette grundlag for beskyttelse af ikkerygere i Europa-Parlamentet.
Peter Liese
(DE) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke alle, der har bidraget til beslutningsforslaget. Passiv rygning er et kolossalt problem, navnlig for børn. Formanden for den tyske sammenslutning af børnelæger sagde engang, at rygning i børns nærvær er et bevidst forsøg på at skade dem fysisk. Jeg vil ikke udtrykke det helt så drastisk selv, men det er klart, at vi er nødt til at handle.
Jeg glæder mig i høj grad over den lovgivning, man har indført i Irland, Italien og andre lande. Jeg mener, at den juridiske og praktiske situation i Tyskland er skammelig set ud fra et sundhedspolitisk perspektiv. Vi kan lære meget af andre europæiske lande i denne henseende.
Men det er ikke så let, som det beskrives i punkt 2, 10 og 13 i beslutningsforslaget. Vi har kun begrænsede beføjelser på europæisk niveau, og indførelsen af lovgivning på dette område kan virke mod hensigten rent politisk. Vi kan kun beskytte arbejdstagerne. Vi kan ikke yde særlig beskyttelse til børn ved at handle på europæisk niveau. Men det haster med den type beskyttelse. Derfor vil jeg bede Dem støtte ændringsforslaget fra Det Europæiske Folkepartis Gruppe (Kristelige Demokrater) om dette.
En bemærkning om de kontroversielle tilskud til tobaksdyrkning, som vi har diskuteret i årevis. Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed har altid krævet dem afskaffet. Nu har vi et godt kompromis i Rådet, og derfor vil jeg gerne udsende en stærk personlig appel om, at man lader punkt 9 blive stående uændret, med forbehold for en drøftelse med min gruppe. Det er et effektivt kompromis, og folk vil ikke forstå det, hvis vi fortsætter med at yde støtte som hidtil. Vi behøver denne ændring, og vi bør støtte den.
Mairead McGuinness
(EN) Fru formand! Under valgkampen til Europa-Parlamentet i 2004 indførte Irland et forbud mod rygning på arbejdspladsen, så vi mødte mange vrede vælgere uden for restauranter og pubber. De var rasende over forbuddet, men nu skriver vi 2009, og der er bred accept af, at det, vi gjorde, var godt for arbejdstagerne, godt for arbejdsgiverne og godt for det offentlige sundhedssystem. Folk har lært at leve med det.
Her til morgen valgte jeg den sunde løsning og gik til Parlamentet, og jeg blev forfærdet over at se biler med unge forældre, der sad og røg cigaretter med børnene spændt fast på bagsædet. Der var forældre med børn i klapvogne med en cigaret hængende ind over barnet. Vi har tydeligvis et stort stykke arbejde endnu med at opdrage voksne om farerne for børn.
Så jeg støtter min kollega Peter Liese i hans opfordring om at beskytte børnene. De er så sårbare, og det er trist at se dem blive udsat for denne risiko.
Men vi må ikke dæmonisere rygerne. Husk, at tobak er meget vanedannende, og rygerne har brug for al vores hjælp og støtte for at slippe ud af vanen. De, der vælger, som andre måske vil sige, ikke at slippe ud af vanen, må så fortsætte med det, de ønsker, uden at skade andre og med fuld forståelse af den skade, de forvolder på sig selv.
Dette er et godt beslutningsforslag, og fra irsk side, hvor lovgivningen er langt fremme, støtter vi det naturligvis fuldt ud.
RadvilMorkūnait
(LT) Fru formand! Her i Europa-Parlamentet diskuterer vi ofte menneskerettigheder. Ifølge en Eurobarometerundersøgelse er 70 % af EU-borgerne ikkerygere, og de fleste ser gerne rygning forbudt på offentlige steder. Man kan diskutere, hvorvidt dette kan være diskriminerende over for rygerne. Men jeg mener ikke, at vi må sætte menneskers sundhed på spil i lyset af de sundhedsskader, som rygningen bevisligt forårsager. Når vi taler om rygeforbud på EU-plan, må vi naturligvis ikke glemme subsidiaritetsprincippet, og vi skal give medlemsstaterne lov til selv at beslutte, hvordan de vil forsvare og beskytte deres borgere. I Litauen har vi, som vores irske kolleger allerede har nævnt, loven om bekæmpelse af tobaksrygning, som er en af de mest progressive sammenlignet med andre EU-lande. Naturligvis kan vi nå længere. I Litauen er tobaksrygning forbudt på offentlige institutioner, på arbejdspladsen, i lukkede rum, på alle spisesteder og i offentlige transportmidler. I Litauen blev loven om bekæmpelse af tobaksrygning accepteret uden de store sværdslag, og sandt at sige indrømmer rygerne selv, at de nu ryger mindre, og nogle af dem er endda helt holdt op. Naturligvis skal Litauen som de øvrige EU-medlemsstater være noget mere opmærksom på problemet med unge rygere. Jeg tror, at vi alle er interesserede i et rent og sundt miljø, navnlig for vores børn. Derfor skal de gode eksempler fra lande, der forbyder rygning på offentlige steder, tilskynde og inspirere de mere skeptiske lande til at forsvare ikkerygernes rettigheder, og de bør tilskynde EU-institutionerne til på Europa-Parlamentets opfordring at finde metoder til indførelse af bindende lovgivning.
Seán Kelly
(EN) Fru formand! For det første vil jeg gerne komplimentere fru Estrela med hendes initiativ. Jeg er enig i de ting, hun sagde.
I Irland har jeg også set den ændrede holdning til rygning, og jeg har set ændringerne i irernes rygevaner. Jeg var formand for det gæliske idrætsforbund, som er Irlands største idrætsorganisation. Vi indførte et forbud på vores største stadion, der kan rumme 82 500 tilskuere. Folk var imod det, men nu accepterer de det. Tingene har fuldkommen ændret sig. Jeg har ingen problemer med, at folk ryger, men det påvirker andre, og det er problemet. Passiv rygning er grundlæggende blevet afskaffet i Irland, og de voksne har også skåret ned på rygningen. Mange er holdt op - og endnu vigtigere - færre unge begynder at ryge end tidligere.
Mit sidste punkt er, at folk også opdager, at deres tøj ikke kommer til at lugte mere. Når man tager til udlandet og går på restaurant, og man så lugter røg, har man lyst til at gå igen, og det samme gælder hotelværelser. Det er et godt initiativ, og jo før, det gennemføres, jo bedre er det for alle. De vil ikke fortryde det. Det kan jeg garantere.
Chris Davies
(EN) Fru formand! Folk har ret til at ryge, men jeg har også ret til at sige, at andre ikke skal være tvunget til at indånde deres røg på arbejdspladser eller andre steder.
Personligt hader jeg røg - jeg afskyer det virkelig - og jeg glæder mig over forbuddet i mit hjemland, men jeg mener ikke, at beslutningen skal tages på europæisk plan. Jeg mener ikke, at vi skal kræve bindende lovgivning, der gælder for alle medlemsstater. Jeg er føderalist, men ikke centralist. Beslutningerne skal tages på det laveste praktiske niveau, og i dette tilfælde er det på medlemsstatsniveau eller af regionalregeringer som i Skotland, det første område i mit land, der blev røgfrit.
Det er så let at se stort på subsidiaritetsprincippet, når vi mener, at vi gør det rigtige. I dette tilfælde mener jeg, at vi forsøger at gøre det rigtige, men nu, hvor Lissabontraktaten er vedtaget, bør vi bøje os for at respektere det princip.
Anja Weisgerber
(DE) Fru formand! Vi har brug for klare og praktiske regler om beskyttelse af ikkerygere over hele Europa. Men efter min mening betyder "over hele Europa" ikke nødvendigvis "fra EU". Mange medlemsstater har allerede indført lovgivning for at beskytte ikkerygere, og andre er i færd med at indføre love af denne art.
Hvorfor siger nogle af mine kolleger nu, at vi i Bruxelles kan gøre dette langt bedre end medlemsstaterne, selv om EU ikke har nogen beføjelser vedrørende sundhedspolitik, og at vi er nødt til at gennemføre dette ad den kringlede vej via sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen? Efter min mening bør medlemsstaterne selv beslutte, hvilke bestemmelser de indfører for at beskytte ikkerygere. Det giver mening, fordi de er tættere på de lokale problemer og spørgsmål. Jeg kan ikke forstå, hvorfor Bruxelles skal indføre beskyttelse for ikkerygere i Lapland og i Andalusien, som er identiske ned til den mindste detalje. Hvad er der sket med grænseoverskridende virkninger? Vi i Bruxelles har nået vores grænse i denne henseende.
For mig er det særlig vigtigt at beskytte børn og unge. Vi har brug for omfattende beskyttelse på dette område. Hvis vi indfører beskyttelse for ikkerygere på europæisk niveau gennem bestemmelser for sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, beskytter vi ikke børn og unge, fordi de ikke er arbejdstagere. Derfor vil jeg bede Dem støtte ændringsforslag 2 og 13 fra Det Europæiske Folkepartis Gruppe (Kristelige Demokrater).
Åsa Torstensson
Fru formand! Jeg vil gerne takke medlemmerne for denne vigtige forhandling. Det er fantastisk positivt, at vi alle er så engagerede i at få indført røgfrie miljøer. Jeg mener, at vores synspunkter har mange ting til fælles. Som jeg var inde på tidligere, beklager jeg, at Europa-Parlamentet ikke har kunnet fremlægge sin udtalelse i tide, men formandskabet vil tage hensyn til Parlamentets beslutningsforslag.
Med hensyn til rygning på arbejdspladsen har Kommissionen indledt en høringsrunde med arbejdsmarkedets parter på EU-niveau. De er blevet bedt om at udtale sig om den gældende lovgivning og om eventuelle fremtidige lovgivningsinitiativer på dette område. Det hedder i forslaget til henstilling, at det er særlig farligt for børn og unge at blive udsat for passiv rygning, og at dette kan øge sandsynligheden for, at de selv begynder at ryge.
I forslaget til henstilling om røgfrie miljøer opfordres Kommissionen til at aflægge rapport om gennemførelsen, funktionen og virkningerne af de foreslåede foranstaltninger på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne. Kommissionens rapport vil også give en passende mulighed for at vende tilbage til dette spørgsmål.
Spørgsmålet om bekæmpelse af tobaksrygning vil få en fremtrædende plads på dagsordenen også i de kommende år. Vi indleder forberedelserne til den fjerde session af partskonferencen under rammekonventionen om tobakskontrol. Konferencen finder sted i Punta del Este i Uruguay den 15.-20. november 2010. Jeg er sikker på, at Rådet til den tid vil ønske at drøfte dette spørgsmål med Europa-Parlamentet endnu en gang.
Formanden
Jeg har modtaget et beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 115, stk. 2.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen (torsdag den 26. november 2009).
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Martin Kastler  
Det er ofte således, at gode hensigter forårsager problemer. Ingen her vil sætte spørgsmålstegn ved, om ikkerygere har brug for omfattende beskyttelse. Men kompromisbeslutningsforslaget om røgfrie miljøer, som vi stemmer om på torsdag, er langt mere vidtgående end blot beskyttelse af ikkerygere. Selv om det nuværende forslag hylder subsidiaritetsprincippet, undergraver det samtidig dette princip. I beslutningsforslaget kræver man strenge og juridisk bindende bestemmelser på EU-niveau. Man misbruger et reelt ønske om sundhedsbeskyttelse i et forsøg på at overføre ugyldige beføjelser inden for sundhedspolitik samt arbejdsmarkedsspørgsmål til et europæisk niveau. Vi ønsker alle et Europa, der er tæt på sin befolkning, og her er subsidiaritetsprincippet en af nøglerne. Medlemsstaterne eller for Tysklands vedkommende delstaterne skal have deres egne diskussioner om beskyttelse af ikkerygere. Kun på den måde kan man identificere løsninger, der passer til de enkelte landes traditioner og kultur og dermed er tæt på landets befolkning. Derfor vil jeg bede Dem stemme imod beslutningsforslaget i dets nuværende form på torsdag.
Franz Obermayr  
Jeg er selv ikkeryger. Jeg er fuldt ud klar over de skader, som tobak og passiv rygning kan forvolde. Men som det så ofte er tilfældet, går disse planer fra EU et skridt for langt. Nogle af disse bestemmelser er fuldkommen absurde, og i nogle tilfælde vil man endda forbyde rygning under åben himmel. EU er helt besat af brugen af tobak, mens der findes en række andre aktiviteter i hverdagen, der statistisk har vist sig at være farlige og skadelige, som f.eks. fastfood, solarier, alkohol og kaffe, bilkørsel, manglende motion og for lidt søvn for blot at nævne nogle få. Jeg vil gerne se nogle fornuftige bestemmelser og bevidstgørelseskampagner med henblik på at minimere de pågældende risici. Men alle voksne bør have det endelige ansvar for at træffe deres egne beslutninger om, hvorvidt de er parate til at acceptere følgeskaderne på deres helbred. Man planlægger et totalforbud mod rygning i virksomheder i 2012, og her er man meget lidt opmærksom på de virksomheder, der vil blive hårdest ramt af dette, nemlig inden for restaurationsbranchen. De kan forvente et fald i indtægten på op til 20 %, hvilket kan føre til tab af talrige arbejdspladser. Desuden har der gennem flere år været krav om, at restauranter og værtshuse skulle etablere områder for rygere og ikkerygere i deres lokaler. Et totalforbud mod rygning i 2012 vil med et pennestrøg gøre disse dyre investeringer værdiløse. Udkastet til Rådets henstilling om røgfrie miljøer er ikke en fornuftig foranstaltning.
Richard Seeber  
Medlemsstaterne har meget at indhente med hensyn til beskyttelse af ikkerygere. Vi skal især lægge vægt på at beskytte sårbare grupper som børn og gravide. EU har imidlertid ingen direkte myndighed på dette område. Sundhedsområdet er og bliver et anliggende for medlemsstaterne, og landene skal påtage sig ansvaret for disse spørgsmål. EU bør derfor fokusere på, hvad man kan gøre for at beskytte ikkerygerne, hvilket betyder beskyttelse af de ansatte på arbejdspladsen. Men at forsøge at nå den grundlæggende målsætning om at gøre Europa røgfrit ved at indføre en lang række bestemmelser for at beskytte arbejdstagerne er ikke en tilfredsstillende løsning på problemet. For at beskytte så mange dele af befolkningen som muligt og især børn mod de skadelige virkninger ved tobaksrøg har vi brug for flere kampagner for at øge den offentlige bevidsthed. Dette er den eneste effektive måde, hvorpå vi kan ændre de europæiske borgeres tænkemåde på lang sigt, og dette er den eneste løsning, der kan begrænse rygning i privatsfæren.
(Mødet udsat kl. 19.30 og genoptaget kl. 21.00)
