Forelæggelse af det svenske formandskabs handlingsprogram (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelse fra Rådets formand om forelæggelse af det svenske formandskabs handlingsprogram.
Fredrik Reinfeldt
formand for Rådet. - (SV) Hr. formand, mine damer og herrer! Tillad mig at starte med at lykønske Dem med valget af Deres nye formand. Jeg ser frem til at samarbejde med Jerzy Buzek under det svenske formandskab - og naturligvis også derefter.
Det er en ære for mig at tale her i Parlamentet som formand for Det Europæiske Råd. Jeg ved, at omkring halvdelen af Dem er valgt til Parlamentet for første gang. Samlet repræsenterer De 500 millioner europæere. Der stilles store forventninger til Dem.
Vi lever i en tid med store udfordringer. Sjældent har EU-samarbejdet stået over for så dybtgående og forskelligartede prøver. På den korte bane ønsker vi en smidig overgang til en ny traktat, Lissabontraktaten. Nu og på lidt længere sigt skal vi styre den økonomiske og finansielle krise. Under overfladen ligger der truslen fra den stigende klimakrise, der på lang sigt er vores største udfordring.
En ting er klar. Hvis det svenske formandskab skal kunne løfte de mange udfordringer, det står over for, skal vi arbejde sammen med Dem - De, der arbejder i hjertet af Europas demokrati. Vi håber på Deres støtte og samarbejde, og at De er rede til at løfte udfordringerne sammen med os.
Når vi taler om EU's historie, siger vi ofte, at samarbejdet har skabt grundlag for fred i et Europa, der så ofte har været karakteriseret af det modsatte. Jeg kan fortælle Dem, at min bedstefader som svensk soldat var posteret ved den norske grænse under Anden Verdenskrig - en krig, hvor Sverige var neutral. Det nærmeste, min bedstefader kom krigen, var et lejlighedsvist glimt af den - i sikker afstand. Sådan var Sveriges forhold til Europa længe: iagttagelse i sikker afstand.
Da Europa lå i ruiner efter Anden Verdenskrig, var Sverige uberørt. Vi var rigere økonomisk, men fattigere i henseende til europæisk fællesskab. For tyve år siden blev pigtråden mellem Østrig og Ungarn skåret over. Berlinmuren faldt, og Europa forandrede sig næsten fra den ene dag til den anden. Da tog en række lande ud på en rejse, som resulterede i, at der nu er repræsentanter for 27 lande til stede her i dag. Sverige var et af de lande.
Hvis man er sent udviklet, har man brug for lidt tid til at indhente de andre. I slutningen af 1990'erne begyndte Sverige at være modent til at påtage sig et politisk ansvar for Europa. Langsomt voksede Sveriges erkendelse af, at det er tæt på og afhængigt af Europa. Sveriges udenrigsminister Carl Bildt spillede en afgørende rolle i indsatsen for at få Sverige med i det europæiske samfund - med andre ord en accept af åbenhed, globalisering og frihandel. Han var drevet af en fast overbevisning om, at Sverige hørte med i Europa.
For atten år siden ansøgte vi om optagelse i EU. Endelig var vi blevet overbevist om, at borgernes liv og vores fremtid var bedst tjent med samarbejde og fællesskab med andre, og om, at vi også kunne bidrage med noget - og at vi havde meget at lære. Vi var ikke længere bange for samarbejde. Nu turde vi være en del af Europa.
Disse år fra midten af 1980'erne og frem, som var revolutionerende for Sverige, forløb parallelt med mit eget politiske engagement. Jeg følte en stor længsel efter Europa, som også mange andre i min generation af svenske politikere. Jeg kan huske, hvordan jeg som ung nyvalgt medlem af Riksdagen blev inviteret til et besøg i Parlamentet. Det var et tegn på Parlamentets åbenhed og tilgængelighed, selvom Sverige på det tidspunkt ikke var medlem af EU.
Et par år senere i 1997, efter at Sverige var blevet medlem af EU, var jeg med til at danne PPE-Gruppens ungdomsorganisation, Youth of EPP, som jeg blev den første formand for. Det gav mig mulighed for at se, hvordan europæisk samarbejde fungerer i praksis. Sammen søgte vi efter europæiske løsninger på europæiske problemer. Vi lærte ikke blot hinanden, men også hinandens kultur og historie at kende. Jeg besøgte de største byer i Europa - og jeg kan slet ikke tælle antallet af kirker i Europa, jeg besøgte i denne periode.
På tyve år er Sverige gået fra at være observatør til at tage aktivt del i det europæiske samarbejde. Det har også haft en virkning på den svenske befolkning. For ti år siden mente en ud af tre svenskere, at EU-medlemskab var godt for landet, men lige så mange mente det modsatte. I dag er det omvendt. Næsten to tredjedele af alle svenskere mener, at EU-medlemskab er godt for Sverige. Til valget til Europa-Parlamentet i juni var stemmeprocenten over 45. Det er otte procent mere end i 2004 og over gennemsnittet for Europa. I dag er Sverige et land, der værdsætter og har en positiv holdning til EU-medlemskabet. Vi kom lidt sent i gang, men vi har arbejde hårdt for at indhente jer andre. Det er en sejr for alle os, der tror på et europæisk samarbejde.
(Bifald)
Vi står over for spørgsmålet om vores generations skæbne - et socialt problem, som til forskel fra mange andre vokser - langsomt, men i den forkerte retning. Vores planet er syg. Dens temperatur stiger - og det er op til os at reagere. Den grønlandske indlandsis reduceres med over 100 km3 årligt. Indlandsisen i det vestlige Antarktis smelter foruroligende hurtigt. Vi ved, at alene den smeltede is fra Grønland kan få havenes vandstand til at stige med op til to meter. Følgerne bliver dramatiske. Hvis havet stiger med kun en meter i hele verden, tvinges hundredvis af millioner mennesker væk fra deres hjem, alene i Asien. De mest udsatte er mennesker i Bangladesh, det østlige Kina og Vietnam.
Men det får også andre følger. Vejret ændrer sig med den risiko til følge, at mange flora- og fauna-arter forsvinder. Det er scenariet, hvis vi holder os inden for FN's mål med 2 °C, som blev bakket op i sidste uge på G8-topmødet og på Major Economies Forum i L'Aquila. Vores klima trues af både vores udnyttelse og afhængighed af fossile brændstoffer. Det er den dårlige nyhed. Så hvad er den gode?
Selvom der ikke er særlig meget tid tilbage, er tiden alligevel på vores side. Men vi skal handle nu. Vi er allerede parat til at øge andelen af vedvarende energi og har teknologien til at forbedre energieffektiviteten. Ifølge Det Internationale Energiagentur (IEA) kan over halvdelen af de foranstaltninger, der er nødvendige for ikke at overskride målet med de 2 °C, gennemføres ved hjælp af den teknologi, vi allerede har.
Og foranstaltninger til bekæmpelse af klimaændringer har nogle meget nyttige bivirkninger, som i sig selv berettiger foranstaltningerne. Hvis vi bruge mindre energi, sparer vi penge. Vi forbedrer økonomien, og samtidig får husholdningerne flere ressourcer. Hvis vi investerer i vedvarende energi og energieffektivitet, forbedrer vi vores energisikkerhed. Vi bliver mindre afhængige af import fra lande, som undertiden er både politisk og økonomisk ustabile. Vores investeringer i den grønne økonomi skaber nye jobmuligheder og vil være drivkraft for vækst i de kommende årtier.
Tillad mig at komme med et konkret eksempel. I januar led mange EU-lande under gaskrisen i Ukraine. I sidste uge talte jeg med præsident Yushchenko om, hvordan vi kan undgå en lignende situation i fremtiden. Samtidig er det vigtigt at se på problemet fra den anden side også. Hvis Ukraine investerer i energieffektivitet, så dette land kan nå op på samme niveau som Tjekkiet eller Slovenien, vil mængden af sparet energi svare til hele landets gasimport til eget brug fra Rusland. Så kan Ukraine blive helt uafhængig af gasimport fra Rusland og desuden spare en masse penge, bare ved at forbedre landets egen energieffektivitet. Det er dér, vi skal finde svarene på klimaproblemerne.
(Bifald)
For tolv år siden blev der dannet en såkaldt Coalition of the Willing i Kyoto. Men frivillige aftaler er ikke nok. Hvis det lykkes os at få en international klimaaftale i stand, skal vejen fra Kyoto til København være et skift fra en Coalition of the Willing til, at alle tager ansvar.
Så hvordan når vi frem? Europa skal handle sammen og i fællesskab. Vi skal udvise lederskab og holde vores løfter. Europa spiller en afgørende rolle for at få andre med i en international aftale. Vi skal fastsætte en pris på emissioner for hele verden. Vi skal starte med at bruge nationale CO2-afgifter og handel med emissioner. Så vil der vise sig miljøvenlige alternativer. Hvis prisen på brug af fossile brændstoffer fastsættes uden hensyn til indvirkningen på klimaet, vil den globale opvarmning fortsætte. Så kommer der ingen alternativer. Foranstaltninger for at øge energieffektiviteten bliver ikke økonomisk bæredygtige.
Men det er ikke nok. Vi skal have et bredere svar på spørgsmålet "hvordan?". Det er ikke nok at begrænse emissionerne i en gruppe lande, som frivilligt accepterer at reduceres deres emissioner, men som sammen kun tegner sig for 30 % af emissionerne. Og det er heller ikke nok at have løsninger, som kun er baseret på restriktioner i de fleste udviklede lande. Selv hvis de såkaldte bilag I-lande reducerede deres emissioner til nul, ville det hastigt stigende emissionsomfang i udviklingslandene stadig betyde, at vi ligger over de 2 °C.
Derfor skal vi diskutere finansiering af investeringer i udviklingslandene. Vi skal sikre hurtig teknologioverførsel, og at udviklingslandene også forpligter sig til at styre den udvikling, de er inde i. Desuden skal vi have klare forpligtelser på mellemlang sigt for lande uden for Europa. De fås skal blive til alles ansvar.
Jeg ved, at Europa-Parlamentet vil påtage sig sit ansvar. Det svenske formandskab opfatter Dem som vores allierede. Nu ønsker vi at skrive historien om, hvordan vi vendte miljøtruslen, og vi ønsker at skrive den sammen med Dem.
Den økonomiske og finansielle krise bredte sig som en steppebrand i hele verden på blot et par uger. Vi havde hørt enkelte advarsler, men for de fleste kom krisen som en overraskelse, især dens omfang og dybde. I en global verden spreder problemerne sig hurtigere. Krisen er så alvorlig, at ingen har et mirakelmiddel, som kan få os ud af den hurtigt. Koordineret handling fra EU's side er det bedste værktøj, vi har, til at tage hånd om krisen. Men meget kan stadig gå galt. Under de foreliggende omstændigheder er det lykkedes EU at udvise lederskab i disse vanskelige tider. Vi har indført garantier og regler for støtte til bankerne. Vi har vedtaget en fælles genopretningsplan for at sætte skub i økonomien.
Præsident Sarkozy og det franske formandskab spillede en vigtig rolle i dette arbejde, men jeg vil også påstå, at Parlamentet var en drivkraft. Nu skal vi bruge efteråret til at diskutere de yderligere foranstaltninger, som skal bringe os gennem krisen. Den økonomiske situation er stadig vanskelig, og de offentlige finanser er ved at være brugt op i alle medlemsstater.
Ifølge Kommissionens prognoser vil underskuddet i EU ligge på over 80 % af BNP næste år. Vi kan ikke lukke øjnene og lade, som om der ikke er noget problem. Midt i alt dette må vi heller ikke glemme, at der bag disse tal gemmer sig mennesker, som er bekymrede for deres job, og som ikke ved, hvordan de skal betale for deres bolig og opretholde deres levestandard. Det er vores opgave at give dem et svar.
Når millioner af europæere mister jobbet og blive udelukket fra arbejdsmarkedet, er det hele vores velfærd, der bliver truet, og det i en tid, hvor vores velfærd i forvejen er under stort pres. Vi lever længere, samtidig med at vi arbejder mindre og får færre børn. Hvis denne tendens fortsætter, vil der om ca. 50 år være dobbelt så mange gamle som børn i Europa. Hvad kan vi så gøre?
Vi skal have genskabt tilliden til finansmarkederne. Vi skal hurtigst muligt indføre et effektivt tilsyn for at undgå lignende kriser i fremtiden. Det svenske formandskab vil arbejde for at opnå en aftale i Rådet inden årets udgang. Vi håber på Deres hjælp til at opnå dette hurtigt og definitivt. Vores borgere vil ikke acceptere, at vi bliver ved med at bruge skattemidlerne til at redde finansinstitutioner, der har handlet uansvarligt.
Vi skal hurtigt væk fra de stigende offentlige underskud gennem en koordineret strategi og gradvis tilbagevenden til bestemmelserne i stabilitetspagten. Ellers vil den kortsigtede uligevægt føre til kroniske underskud. Vi kan forvente store nedskæringer, som allerede kan ses i visse dele af EU, og det har vi tidligere gjort erfaring med i Sverige. Massearbejdsløshed, social uro og voksende skattepres er, hvad der så venter os.
Vi skal sikre en social dimension i den europæiske politik, baseret på sunde offentlige finanser og på at få flere ud på arbejdsmarkedet. Det er langt den bedste måde at sikre vores velfærdssystem på. Jeg ved, at det er et vigtigt anliggende, ikke mindst for Parlamentet.
Det er uholdbart, at tre ud af 10 europæere i den arbejdsduelige alder er udelukket fra arbejdsmarkedet. Vores mål er at føre en aktiv arbejdsmarkedspolitik, de sammen med velfungerende socialsikringssystemer kan forvalte forandringerne effektivt. Vi skal styrke den enkeltes arbejdsevne og mulighed for at gøre sig gældende på arbejdsmarkedet. Og vi skal aktivere og genaktivere de arbejdsløse. Med flere på arbejdsmarkedet kan vi støtte dem, der ikke er det. Vi skal også koncentrere os om reformer, modernisering og tilpasning til en ny virkelighed. Verden uden for EU står ikke stille. Den bevæger sig fremad i forrygende hast. Det er noget, vi skal erkende og acceptere.
En revision af EU's Lissabonstrategi kan bidrage til en nødvendig reformdagsorden. Denne diskussion vil vi sætte i gang til efteråret.
I kølvandet på den økonomiske krise kan vi se tendenser til øget protektionisme. WTO bekræfter, at antallet af handelsrestriktioner er steget betydeligt i de sidste tre måneder. Derfor glæder jeg mig over L'Aquila-aftalen om at genstarte Doha-runden, så vi sikrer, at alle verdens lande igen slår ind på frihandelsstien, for vi ved jo, at den er til fordel for alle i det lange løb. Målet må være et EU, der kommer styrket ud af krisen.
Når jeg rejser rundt i Sverige og taler om EU-samarbejde, er der ikke mange, der stiller spørgsmål om EU's institutioner. Spørgsmålene handler om krumme agurker, snus og andre dagligdags ting.
Alligevel er de institutionelle rammer vigtige, fordi de definerer, hvad vi kan gøre på hvilke områder. Derfor er ratificeringen af Lissabontraktaten så central. Traktaten vil gøre EU mere demokratisk, mere åbent, mere effektivt og mere indflydelsesrigt på den internationale arena. Men vigtigst af alt er det, at vi med Lissabontraktaten få lukket kapitlet om en indadskuende fase i EU-samarbejdet. Nu er tiden kommet til, at EU ser ud og frem. Det svenske formandskab er rede til at gøre alt det indledende arbejde for at sikre en smidig overgang til en ny traktat, men det kræver naturligvis, at alle medlemsstater har ratificeret den. Lad os håbe, at det sker i de kommende måneder.
Den internationale kriminalitet bliver stærkere og stærkere. Nu er de kriminelle netværks aktiviteter ikke længere bundet af nationale grænser. Vi er vidne til, hvordan handel med narkotika og mennesker spredes. Dette er en trussel mod vores demokratiske værdier og mod borgerne. Samtidig er friheden til at bevæge sig på tværs af grænser grundlæggende for fores fællesskab - at studere, bo og arbejde i et andet EU-land. Men nye tider kræver nye svar. Her til efteråret vil vi derfor forelægge et nyt program på dette område, som vi vil kalde Stockholm-programmet. Stockholm-programmet er en skærpelse af de instrumenter, som skaber sikkerhed i EU og er rettet mod bekæmpelse af organiseret kriminalitet og terrorisme.
Samtidig opnår vi en bedre balance mellem disse instrumenter og foranstaltninger, som skaber retssikkerhed og beskytter den enkeltes rettigheder. Derved sikrer vi også, at de, der søger asyl i EU, stilles over for et fælles, retssikkert system med større ensartethed i den måde, de modtages på, og den måde, deres asylansøgning gennemgås på, og større ensartethed med hensyn til hjemsendelsespolitik.
Mange mennesker har en stærk drøm om en fremtid i Europa. Samtidig bliver Europas befolkning ældre og ældre. Der kan slås bro mellem disse to virkeligheder med et fleksibelt system for indvandring af arbejdskraft.
For over 50 år siden lagde seks lande grundlaget for det europæiske samarbejde. Nu er vi 27. Vi er vokset i styrke og indflydelse, og vi er vokset i velstand og mangfoldighed. Europa er blevet beriget. Derfor er vi også bedre udstyret til at udnytte de muligheder, der ligger i globaliseringen, og at tage hånd om udfordringerne. Sammen er vi stærke.
Vi taler om "medlemskabsforhandlinger". Men i sidste instans handler medlemskab om at have fælles værdier og følge fælles regler. Dette er nu noget, der drøftes af dem, som ikke er med, fra Reykjavik til Ankara over det vestlige Balkan. De to ledere i Cypern har nu en historisk mulighed for at nå til enighed og dermed forene øen, som har været delt alt for længe.
De, der er medlem af EU, kan fristes til at udnytte medlemskabsprocessen til at løse gamle uenigheder. I disse tilfælde må vi finde løsninger, som er til fordel for begge parter og skaber mulighed for fælles fodslag. Ellers hindrer vi fremskridt hen imod vores ønske om at styrke den europæiske integration. Det svenske formandskab vil arbejde for at fremme udvidelsesprocessen i overensstemmelse med de løfter, som EU har afgivet, og udelukkende på grundlag af gældende kriterier. Vi vil handle som en "egentlig mægler".
I kølvandet på styrke og indflydelse følger et internationalt ansvar, som vi stadig kæmper for at leve op til. Det ledsages af en pligt til at bruge dette ansvar til alles bedste. EU skal arbejde for fred, frihed, demokrati og menneskerettigheder. Vi har et ansvar for at støtte de fattigste og mest sårbare lande i verden, et ansvar for at leve op til FN's milleniumudviklingsmål. Vi har også ansvar for at støtte FN's arbejde på andre områder, at samarbejde med vores strategiske partnere, at være med i verdens kriseområder, uanset om det er fredsprocessen i Mellemøsten, Iran, Afghanistan, Pakistan, Nordkorea eller de store udfordringer på det afrikanske kontinent.
Men vi har også ansvar for regionale initiativer som Middelhavsunionen og det østlige partnerskab, der skaber stabilitet og samarbejde mellem nabolande med forskellige forhold.
Det glæder mig, at Parlamentet indtager en førende rolle i relation til samarbejdet i Østersøområdet. Parlamentet fremlagde tilbage i 2005 et udkast til strategi for denne region. Nu håber vi, at dette initiativ kan krones med vedtagelsen af en strategi for Østersøen på Det Europæiske Råds møde i oktober.
Konflikterne på Balkan i 1990'erne var startskuddet til EU's indsats som krisestyrer - et engagement, som får større og større betydning. I dag er EU involveret i omkring 10 kriseinitiativer i hele verden.
Nu til dags banker verdens problemer på EU's dør. Rundt omkring os og ikke mindst i de områder, der ligger nærmest på os, hænger mange menneskers håb for egen udvikling sammen med vores samarbejde. Lad os sammen opfylde deres forventninger.
(Bifald)
Som følge af det europæiske samarbejde lever vores kontinent i dag i fred og velstand, i frihed og stabilitet. Vi har åbne grænser og en social model, der kombinerer markedsøkonomi med hensyn til hinanden. Dette er vores fælles Europa. Men vores borgere ønsker at kunne stole på, at Europa er baseret på ideer for fremtiden, og at vores samarbejde ikke kun har et historisk formål, men også er fremadrettet. Derfor har vi som deres valgte repræsentanter et ansvar for at sige, hvad det er, vi ønsker at gøre med Europa. Så nu vil jeg fortælle lidt om, hvordan jeg opfatter fremtiden for Europa.
Jeg ønsker at se et Europa, som gør en ihærdig indsats for demokrati, fred, frihed og menneskerettigheder på den internationale arena, og som tør handle på det udenrigspolitiske område. For nogle af os ved godt, hvordan det er at leve uden demokrati og frihed, og det giver os den troværdighed, der er en forudsætning for at handle.
Jeg ønsker et Europa, der tager føringen i kampen mod klimatruslerne, som modstår fristelsen til at konkurrere på grundlag af en industri, der ikke betaler for de emissioner, der ødelægger vores klima, og som giver incitamenter, der gør, at det kan betale sig at investere i grøn teknologi, så vores børn og børnebørn får mulighed for at opleve den, sådan som vi kender den.
Jeg ønsker et Europa, der påtager sig et ansvar for økonomien. "Lending for spending" må ikke være det eneste motto. Og det må heller ikke være sådan, at "overskud er private og tab nationale". Lad os opbygge vores offentlige finanser igen, regulere sunde finansmarkeder og sikre de økonomiske reformer, som vi har brug for til at sikre vækst, og som industrien har brug for for at kunne være konkurrencedygtig i fremtiden.
Jeg ønsker et Europa, der videreudvikler sin socialmodel, et Europa, der kombinerer et velfungerende velfærdssystem med vækst, med social samhørighed, et Europa, der gennem arbejde, iværksætterånd og sunde offentlige finanser skaber rum for at vedligeholde og udvikle vores velfærdsmodeller i alle vores borgeres interesse.
Jeg ønsker et Europa, der ikke tillader sig selv at blive lokket af protektionismens kortsigtede korstog, et Europa, der sikrer det indre marked, som er dannet på grundlag af vores EU-samarbejde, og som tillader varer og tjenesteydelser at bevæge sig frit på tværs af vores grænser, til fordel for os og for resten af verden.
Jeg ønsker et Europa, der er ydmygt over for ulighed, der er åbent over for andres argumenter, og som har en stærk vilje til at finde kompromiser med det fælles gode for øje. Et sådant Europa vil stå stærkt til enhver tid.
(Bifald)
Det er mig en ære at tale her i salen og repræsentere det europæiske demokrati. Mange har sagt til mig, at dette bliver det vanskeligste formandskab i mange år. Der er mange udfordringer, og vi skal forvente det uventede. Mange spørger, om et land af Sveriges størrelse kan løfte dette ansvar. Nej, ikke alene, men sammen kan vi løfte alle disse udfordringer. Lad os gøre det med visioner og handlekraft, med initiativer og mod. Europa har brug for det. Europas borgere har brug for det. Det europæiske projekt handler om drømmen om at løse folks problemer sammen. Denne drøm gør Europa stærkt. 2009 er et skæbnesvangert år for det europæiske samarbejde. Vi har chancen for at tage det næste skridt. Det svenske formandskab er parat til at tage udfordringen op. Lad os gøre det sammen!
(Kraftigt bifald)
José Manuel Barroso
formand for Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Vi lever ikke i en almindelig tid, og dette bliver ikke et almindeligt formandskab. Ud over det almindelige lovgivningsarbejde kommer det svenske formandskab til at skulle håndtere andre former for yderst politiske udfordringer, og der findes ingen bedre end statsminister Reinfeldt og det svenske formandskab til at løfte opgaven.
I dag vil jeg understrege to af de største politiske udfordringer, som EU skal tage hånd om i de kommende seks måneder: den økonomiske krise og forhandlinger om en ambitiøs international aftale om klimaændringer i København.
Den værste finansielle og økonomiske krise i mands minde har stadig ødelæggende følger for vores samfund og familier, især i form af den stadigt stigende arbejdsløshed. At få økonomien tilbage på sporet står øverst på vores dagsorden. EU's samlede indsats har ført til hidtil usete skattemæssige initiativer, som nu begynder at give konkrete resultater.
Vi har også udvist solidaritet medlemsstaterne imellem, f.eks. med fordoblingen af loftet for betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne, der ikke er med i eurozonen, til 50 mia. EUR. Nu skal vi så have gennemført hele genopretningspakken i alle dens aspekter og sikre, at den fører til jobskabelse og fremme af økonomisk aktivitet i praksis.
Det er af afgørende betydning at prioritere foranstaltninger, der begrænser arbejdsløshed og får folk tilbage på arbejdsmarkedet. Her kan vi bygge på resultaterne af beskæftigelsestopmødet, der fandt sted i maj som led i Kommissionens initiativ med det tjekkiske, svenske og spanske formandskab. Vi er nødt til at omsætte vores fælles engagement over for ungdommen og jobskabelsen.
Ansvaret for arbejdsmarkedspolitikken påhviler naturligvis medlemsstaterne, men vi kan og bør bruge eksisterende europæiske instrumenter til at hjælpe medlemsstaterne med at holde folk i beskæftigelse og uddanne dem til fremtidens job. Derfor er Kommissionen ved at udarbejde et forslag om forenkling af strukturfondsprocedurerne og ophæve kravet om national medfinansiering fra Den Europæiske Socialfond for 2009 og 2010. Vi vil også omfordele ressourcerne for at finansiere en ny mikrokreditfacilitet for beskæftigelse og social integration. Jeg håber på Parlamentets støtte til disse forslag.
Kommissionens forslag, der er baseret på de Larosière-rapporten, som jeg bestilte i oktober sidste år, danner grundlag for en styrkelse af tilsynet med og reguleringen af finansmarkedet. Med de forslag, der allerede er stillet, hvoraf mange er vedtaget i Parlamentet og Rådet, mens andre stadig er i beslutningsprocessen, tager vi føringen globalt i reformen af det internationale finanssystem. Det vil vi også gøre på G20-topmødet i Pittsburgh til september.
Fremskridt på alle disse områder i de kommende seks måneder er en forudsætning for en ny økonomi - for der er ingen tvivl om, at økonomien efter krisen hverken kan eller skal være den samme som før krisen.
Vi skal genopbygge vores økonomiske model og indsætte værdier i centrum for vores sociale markedsøkonomi, hvor de hører hjemme. Vi skal bygge en økonomi og et samfund baseret på muligheder, ansvar og solidaritet, en økonomi, som skal genopfinde nye kilder til vækst, for vi kan ikke i al evighed satse på at stimulere økonomien alene gennem monetære og skattemæssige tiltag, et Europa med åbne, velfungerende markeder, et Europa med intelligent grøn vækst, et Europa med mere effektiv regulering og overvågning af finansmarkederne, et Europa, der udvider det indre marked og udnytter dets potentiale fuldt ud, et Europa, der modstår tendenser i retning af opsplitning og protektionisme.
På klimaområdet er Europa allerede nu den første region i verden, der har opstillet vidtrækkende, retligt bindende klima- og energimål. Jeg er stolt over samarbejdet mellem Kommissionen, Parlamentet og Rådet om vedtagelsen af denne lovgivning, og jeg ønsker et tæt samarbejde med Dem og formandskabet i opløbet til topmødet i København.
Vores lederrolle blev rost i høje toner i sidste uge i L'Aquila til G8-topmødet og møderne i Major Economies Forum. De har sikkert hørt om de fremskridt, der blev gjort på disse møder. For første gang forpligtede alle deltagerne sig til at bremse temperaturstigningen til 2 °C i overensstemmelse med klimaforskningen. Det er bestemt et stort skridt i den rigtige retning, men vi må ikke narre os selv - vi er stadig de eneste med så store ambitioner og løfter. Europa er langt foran kurven i forhold til resten af verden, og helt ærligt må jeg sige, at det bekymrer mig her 145 dage før København.
I de kommende uger vil vi intensivere vores arbejde med internationale partnere for at sikre klare tilsagn i København. Vi skal også gøre fremskridt med hensyn til de nødvendige midler til at støtte udviklingslandene og sætte skub i teknologioverførslen. I september vil Kommissionen fremsætte forslag til finansiering, således at vi kan opbygge en europæisk konsensus og forhandle med andre.
Naturligvis hænger klimadagsordenen tæt sammen med en anden prioritering: energisikkerhed. I dag vil Kommissionen vedtage forskellige forslag om at styrke vores bestemmelser vedrørende sikre gasforsyninger og styrke solidariteten mellem medlemsstaterne, og jeg er sikker på, at det svenske formandskab gennemføre disse forslag med støtte fra Dem.
Disse står med rette øverst på dagsordenen. Men der er masser af andet vigtigt arbejde til de kommende seks måneder. Lad mig blot nævne Stockholm-programmet, hvor Kommissionen for nylig har fremlagt en ambitiøs vision, der sætter borgerne i centrum for vores retfærdighed, frihed og sikkerhedspolitik, således at der skabes ligevægt mellem beskyttelse af borgerrettighederne og de grundlæggende rettigheder.
I størstedelen af dette tiår har EU ført en intern debat om institutionerne. Det er tvingende nødvendigt at ændre vores traktat for at give den udvidede Union instrumenter til at arbejde demokratisk og effektivt. Jeg håber, at Lissabontraktaten vil blive ratificeret i de kommende måneder, så vi kan få gennemført bestemmelserne i praksis og komme videre med vores politiske dagsorden, som jeg netop har beskrevet.
Det er vigtigt at diskutere procedure, men for mig er det endnu vigtigere at diskutere indhold. Det svenske og også det kommende spanske formandskab kommer forhåbentlig til at bevidne en kompleks overgang til den nye traktat, hvor Kommissionen og Parlamentet kommer til at spille en stor rolle.
EU har løbende fornyet sig, fra det oprindelige formål med at læge sårene på et krigsødelagt kontinent over opbygningen af det indre marked til genforeningen af Europa. I de sidste 50 år har Europa hele tiden overgået forventningerne og bortvejret tvivlen. Jeg er sikker på, at vi kan løfte de nye udfordringer, vi står over for, ved at danne grundlaget for fremtidens intelligente grønne økonomi. Det vil lykkes os, hvis vi ikke glemmer erfaringerne fra et halvt århundredes europæisk integration: EU går fremad, når alle parter samarbejder i en ånd af åbenhed, tillid og partnerskab. Det erkender det svenske formandskab i sit program. Europa-Kommissionen er klar til at udfylde sin rolle, og det er jeg sikker på, at Europa-Parlamentet også er.
(Bifald)
Joseph Daul
Hr. formand! Jeg henvender mig normalt ikke til Dem, men for første gang i dag vil jeg vie et minut til Dem.
For det første hilser jeg Dem som en modstandsmand og en af grundlæggerne af Solidarność, som en mand fra Schlesien, der aldrig har glemt sine rødder, sin historie eller sine værdier. Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og er også stolt over at have overbevist et overvældende flertal af medlemmer fra alle politiske grupper, også hr. Schulz, om at gøre Dem til talsmand for 500 millioner borgere. Deres valg til formand er symbolet på dette åbne Europa, dette tolerante Europa, dette politiske Europa, som er blevet støttet af PPE-Gruppen og langt de fleste af de tilstedeværende medlemmer.
Hr. rådsformand, hr. formand for Kommissionen, det, vi forventer af Dem, er, at De gør handling til det overordnede tema i det svenske formandskab for de kommende seks måneder, med andre ord, at vi over for de to lige store udfordringer, som vi står over for, økonomien og klimaet, skal gøre mere og hurtigere for at komme ud af krisen, nemlig bringe vores sociale markedsøkonomimodel i fuld anvendelse. Jeg er fast overbevist om, at det er økonomiens levedygtighed og den alene, der sætter os i stand til at føre den ægte sociale politik, vi har brug for.
Hvis vi ønsker et genopsving, og hvis vi ønsker, at det skal komme fra Europa og ikke Asien, som man forventer, skal vi helt klart fremskynde tingene i dag. Når krisen slutter, bliver vinderne dem, der satsede på innovation, på uddannelse, kort sagt, på handling.
Her foreslår PPE-Gruppen bl.a. at hæve støtten til små og mellemstore virksomheder, der er centrale for at beholde og skabe nye job. Jeg vil gerne understrege, at den økonomiske krise ikke kræver en national, men en europæisk reaktion. Det ved vores medborgere godt, man behøver bare se på opinionsundersøgelserne i de forskellige lande: over 66 % af alle tyskere og over 70 % af alle europæere mener dette.
At handle mere og hurtigere, hr. Reinfeldt og hr. Barroso, er også, hvad PPE-Gruppen forventer af Dem i kampen mod den globale opvarmning. Det er Europas ansvar under Deres ledelse at gå i spidsen for hele verden på dette område, som alle erkender er presserende og bør have højeste prioritet. Og hvilken bedre mulighed for at handle og sætte skub i udviklingen end klimakonferencen i december i København, med andre ord på vores eget område!
Med hensyn til klimaændringer har Europa endegyldigt bevist, at vi er handlekraftige, når vi ønsker at være det. Nu må opgaven så være at udnytte dette og få de andre verdensmagter til at følge trop. Her tænker jeg naturligvis på USA, som skal gøre ord til handling, men jeg tænker også på de nye vækstlande såsom Kina, Indien og Brasilien, der ikke længere kan se bort fra, at de har et stort ansvar for den globale opvarmning. Derfor skal vi bedømme det svenske formandskab ud fra, hvordan det håndterer krisen og i lyset af dets resultater på miljøområdet.
Afslutningsvis vil jeg sige, at Europa for at kunne handle på disse to fronter skal være udstyret med de rette institutioner. Sidste år viste os, at det med den samme traktat og samme forældede princip om enstemmighed var muligt at gøre fremskridt med Europa, men at det også var muligt at komme ud i et dødvande. Det er et spørgsmål om politisk vilje, hr. Reinfeldt og hr. Barroso. Sæt gang i udviklingen. Det er, hvad PPE-gruppen beder Dem gøre i det kommende halve år, og vi har tillid til det svenske formandskab. Sæt gang i udviklingen. Det er, hvad europæerne bad om under valget til Parlamentet, og det er, hvad vi skal give dem, hvis vi ønsker at få en større valgdeltagelse om fem år.
(Bifald)
Martin Schulz
for S&D-Gruppen. - (DE) Hr. formand, hr. premierminister Reinfeldt, mine damer og herrer! Det svenske formandskab kommer på et tidspunkt, hvor institutionerne står over en ny start. Det er ikke kun Parlamentet, der står over for en ny start. Europa befinder sig i en overgangsperiode mellem Nicetraktaten og Lissabontraktaten, og som vi alle ved, er det en tid med usikkerhed, men hvor vi alligevel har brug for klarhed med hensyn til finans-, arbejdsmarkeds- og klimapolitiske beslutninger i EU og medlemsstaterne.
Det har De været inde på, og jeg er enig i meget af det, De siger. Naturligvis er klimaændringerne det vigtigste emne, og det glæder mig, at De prioriterer det så højt. Det gælder naturligvis også for jobkrisen, der kræver den rette løsning her og nu. Vi beder Dem derfor under formandskabet opfordre medlemsstaterne til at tage investeringsplanerne og den økonomiske genopretningsplan mere seriøst, end de hidtil har gjort.
Hvad vi frem for alt skal gøre, er at sikre arbejdspladserne, og det skal være nu, ikke til næste år, da det er her og nu, at de er truet. Jobsikkerhed er afgørende for et samfunds indre stabilitet. Derfor forventer vi, at De sætter job og jobsikkerhed allerøverst på dagsordenen, uanset form, f.eks. ved at kombinere miljøpolitik og industripolitik, hvilket er en yderst intelligent løsning.
Vedrørende jobsikkerhed vil jeg sige til Dem, hr. Reinfeldt, at det, der udgør den reelle fare for arbejdspladserne i Europa, og som er en endnu større trussel for den social samhørighed, er Domstolens retspraksis. Som De netop sagde, rejser De meget i Sverige og Europa. Det gør vi også, og det, vi hører borgerne sige, er, at de ikke ønsker et Europa, hvor selskaberne flytter fra et land til et andet for at reducere lønudgifterne. Derfor har vi brug for initiativer fra EU.
(Bifald)
Vi har brug for disse initiativer på grund af Domstolens domme i sager som Laval-, Viking-, Rüffert- og Luxemburg-sagerne. Disse foranstaltninger skal De og da navnlig De, fordi Sverige påvirkes af denne fejlslagne politik, denne fejlslagne domspraksis, håndtere under Deres formandskab.
De skal også forholde Dem til et andet institutionelt emne, nemlig hvordan den næste Kommission skal udnævnes. Her er jeg nødt til at sige, at jeg til dels har det generelle indtryk, at ikke blot De, men også alle Deres kolleger i Rådet er blevet påvirket af de nye institutionelle begyndelser og usikkerheden om, hvilken traktat vi skal bruge som grundlag for vores handlinger, og at ingen rent faktisk ved, hvor vi står. Det er lidt lige som Astrid Lindgrens Pippi Langstrømpe i sin Villa Villekulla - jeg vil lave verden om til det, jeg ønsker, den skal være. Vidunderligt!
Hvis vi udnævner en formand for Kommissionen på grundlag af Nicetraktaten, får vi 20 kommissærer. Så kunne jeg godt lide at vide, hvilket land der ikke får en kommissær. Til det vil Rådet naturligvis sige, at "nej, vi ønsker bestemt ikke at starte et blodbad bag lukkede døre. Så vi har en fantastisk løsning, vi starter med at udnævne kommissærerne på grundlag af Nicetraktaten. Det tager månedsvis, før Kommissionen er nedsat, og på det tidspunkt har det irske folk stemt, og så får vi Lissabontraktaten. Så kan vi stemme om alting på grundlag af den. Storartet!"
Vi er et fællesskab, der er baseret på lovgivning, eller det er i det mindste, hvad jeg hidtil har troet, hvor grundlaget er den gældende lovgivning. Den gældende lovgivning er Nicetraktaten. For øvrigt er der en, som i sin egenskab af traktaternes vogter først skal præcisere, hvad det er for et retsgrundlag, der skal bruges. Det er Kommissionens formand, men ham har jeg ikke hørt et ord fra om denne sag.
Derfor vil jeg sige meget klart, hvad det er, vi forventer Mit forslag til Dem var, at De ikke skulle træffe beslutning om formalia lige med det samme, men først sende Deres kandidat til Parlamentet, så han kan fortælle os, hvad han påtænker at gøre for at genoprette økonomien, sikre arbejdspladser, bekæmpe klimaændringerne, indføre en beskæftigelsespagt, et initiativ til et direktiv om offentlige ydelser og et initiativ til forbedring direktivet om udstationering af arbejdstagere samt indføre en garanti mellem Kommissionen og Parlamentet om en evaluering af de sociale følger af Kommissionens initiativer. Vi kunne allerede have drøftet alting med kandidaten for flere uger siden for at finde ud af, om der var et flertal her i Parlamentet for hans forslag. Derefter kunne De have truffet en beslutning vedrørende formalia.
Men De har valgt en anden kurs. De sagde "nej, vi træffer beslutningen om formalia først, og så sender vi kandidaten". Jeg er bange for, at det var en fejl, og jeg er også bange for, at denne kandidat, medmindre han gør en stor indsats, ikke vil få flertallet bag sig i Parlamentet.
(Bifald)
Dette ønsker jeg at gøre helt klart, således at der lige fra begyndelsen ikke skal herske tvivl om, hvad der sandsynligvis bliver det mest omstridte spørgsmål under Deres formandskab. Vi forventer institutionel klarhed, vi forventer et samfundsøkonomisk engagement, og jeg er sikker på, at vi står bag Dem i henseende til klimapolitikken.
For Deres skyld, hr. formand, har jeg holdt mig nøjagtigt til min taletid. Om et par sekunder er mine seks minutter udløbet. Så behøver De ikke skælde mig ud - jeg vidste, at det var, hvad De havde til hensigt at gøre, og den glæde ønskede jeg ikke at give Dem.
(Bifald)
Guy Verhofstadt
Hr. formand! Først vil jeg sige til hr. Hr. Reinfeldt, at ALDE-Gruppen fuldt ud tilslutter sig det svenske formandskabs prioriteringer, dvs. ratificeringen af Lissabontraktaten, som vi naturligvis forventer gennemført hurtigt og helt, forberedelserne til klimatopmødet i København, som allerede er nævnt, en prioritering vi ligeledes fuldt ud støtter, og sidst, men ikke mindst Stockholm-dagsordenen.
Desuden, og det er emnet for mit indlæg, vil jeg nævne noget, som er gået igen i alle indlæg her i Parlamentet, nemlig kampen mod den finansielle og økonomiske krise. Her vil jeg gerne sige, at De får betroet lederposten for Rådet på et meget specielt tidspunkt. Det er godt, at det er Sverige, som bliver formand for Rådet, for De har særlige erfaringer på dette område. I 1990'erne oplevede Sverige nøjagtig den samme økonomiske krise, som vi oplever nu i hele Europa og resten af verden. Hos Dem ramte krisen ejendomsmarkedet. I 1990'erne oplevede De også en finanskrise, og De løste alle disse problemer ved at løse problemerne i finanssektoren.
Mit budskab til Dem er, at De skal gøre nøjagtig det samme i dag på europæisk plan, for det er sådan noget, vi mangler. Vi forsøger at bekæmpe den økonomiske og finansielle krise ved at bruge 27 forskellige tilgange i de forskellige lande, og det kommer aldrig til at fungere.
Vi forventer, at De udnytter Deres erfaringer fra Sverige, for dér lykkedes det til forskel fra i Japan, som har oplevet en stagnerende økonomi i et stykke tid nu. Sverige kom ud af krisen, fordi De med det samme tog hånd om problemerne i finanssektoren, noget, der ikke sker i Europa. Nu kan Det Forenede Kongerige nationalisere bankerne, mens andre, især Frankrig, kan rekapitalisere dem. I Tyskland arbejder man med at skabe "bad banks", i Benelux-landene gør man lidt af hvert på samme tid. Resultatet er, at der ikke findes en enkelt tilgang. USA stabiliserer sine banker og fjerner giftige produkter, mens vi stadig har problemer.
Derfor beder jeg Dem om at udnytte Deres erfaringer og fremlægge en enkelt redningsplan for Europas finanssektor, som skal danne grundlag for det økonomiske genopsving. Får vi ikke det, får vi heller aldrig et økonomisk genopsving. Bankerne begynder ikke at udlåne penge igen osv. Dette skal være Deres første prioritering.
for ALDE-Gruppen. - (EN) Det andet er, at vi håber, at De sammen med Kommissionen også kan fremlægge en ny genopretningsplan, for 27 forskellige genopretningsplaner fører ikke til de nødvendige resultater i de kommende år. Det er absolut afgørende, at Rådet og Kommissionen sammen påtager sig lederskabet på dette område. Jeg ved, at der nu findes 27 genopretningsplaner på nationalt plan, men i disse planer er der også en række protektionistiske foranstaltninger. Det er Deres ansvar at sige til Deres kolleger, at dette problem bedre kan løses ved, at man sammen med Kommissionen udarbejder en enkelt genopretningsplan og investerer i bæredygtig energi og i den nye økonomi.
Med Deres erfaring fra Sverige i 1990'erne er De den rette mand på det rette sted til at gøre det, vi endnu ikke har gjort, nemlig at udforme en enkelt strategi i EU til bekæmpelse af den økonomiske og finansielle krise.
(Bifald)
Rebecca Harms
Hr. formand, hr. Reinfeldt, hr. Barroso, mine damer og herrer! Hr. Schulz sagde alt, hvad der skal siges om de institutionelle bekymringer, som min gruppe har haft i lang tid med hensyn til det kommende valg af Kommissionens formand. Vi er enige i det, han sagde. Vi ønsker, at Kommissionen og alle ledende medarbejdere i EU skal vælges i henhold til betingelserne i Lissabontraktaten, og på det punkt giver vi os ikke en tøddel. Men jeg vil gerne benytte lejligheden til at forklare de politiske grunde bag min gruppes tvivl og overbevisning om, at De ikke rent politisk er i stand til at gøre det, som vi mener, er nødvendigt i den foreliggende situation i Europa, hr. Barroso.
Tag f.eks. det ofte nævnte behov for en ny forordning for finansmarkederne. Vi har haft G8-topmøder, G20-topmøder, udvidede G8-topmøder og europæiske topmøder. Hvor langt er vi kommet? Hvis vi ser på situationen i dag og sammenligner med et spil Matador, som vi alle kender, er bankerne blevet genetableret, de er kommet forbi "ryk frem" og skulle ikke "gå direkte i fængsel", de har fået hundredvis af millioner med offentlig godkendelse, og de er simpelthen bare startet forfra. Jeg tror ikke, at folk er dommedagsprofeter, når de siger, at det fører direkte til den næste krise. Hvad skete der med Deres handlekraft, hr. Barroso? Hvor er Deres resultater? Dem har vi ikke set meget til.
(Bifald)
Med hensyn til klimapolitikken ved De, at vi i Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance under hele valgkampagnen til Parlamentet har gjort os til talsmænd for den grønne New Deal. Vi er ganske overbevist om, at det er fuldstændig forkert, det, De har gjort gentagne gange i de sidste fem år, nemlig at prioritere økonomiske strategier frem for miljø- og klimastrategier. Det er en forældet strategi, som må stoppe. Vi skal tænke på økonomisk udvikling i et bæredygtigt perspektiv, og vi skal skabe overensstemmelse mellem miljøbeskyttelsesmål og miljømål. Det vil gavne økonomien og skabe hundredtusindvis, ja, endog millioner af job. Hr. Piebalgs har igen i sin undersøgelse over de seneste måneder vist, at det er sådan, det forholder sig i energisektoren. Vi mener ikke, at De er i stand til at få gennemført denne grønne New Deal.
Sammenfattende kan jeg kun sige, at på klimabeskyttelsesområdet har europæerne været synlige på den internationale arena i de seneste måneder på grund af deres nyfundne tøven - hvor langt ønsker vi rent faktisk at gå med reduktionsmålene? - og en ny nærighed, som desværre også gælder for Sverige. Oprettelsen af den internationale klimabeskyttelsesfond for de fattigere lande er gået utrolig dårligt. Det er stadig en hemmelighed, at svenskerne ønsker at tage penge fra udviklingskassen og lægge dem over i klimabeskyttelseskassen, dvs. et nulsumsspil, og set fra de fattigere landes synsvinkel er dette fuldstændig uacceptabelt. Vi skal hurtigst muligt have sat en stopper for denne nærighed og nye tøven i EU.
(Bifald)
Og til sidst noget positivt, hr. Reinfeldt. Vi er rede til at tage en holmgang med Dem om den nye definition af Lissabonstrategien og samarbejde med Dem om det. De sagde, at De forventer at gøre dette inden årets udgang. Det skal vi nok hjælpe med. Vi støtter Dem også, hvis De ønsker at gøre mere med hensyn til Østeuropa og Rusland, men fokus på en ægte klimapolitik skal ikke blot være et spørgsmål om overskrifter, også det, der står med småt i det svenske program skal ses efter i sømmene.
(Bifald)
Michał Tomasz Kamiński
Hr. formand! Først vil jeg lykønske Dem med gårsdagens valg, valget af en fortræffelig formand, den nye formand for Parlamentet. Som De udmærket ved, gør jeg det i min egenskab af polsk politiker, men også som menneske. De ved, at det var takket være Dem, at jeg mødte min kone, og det er stadig det største, jeg har opnået i mit liv. Tillykke og held og lykke med Deres arbejde.
Gruppen De Europæiske Konservative og Reformister lyttede indgående til Deres tale, hr. premierminister, og det er mig en glæde at kunne sige, at vi er enige med Dem i rigtig mange spørgsmål. Deres meddelelse om, at De vil træffe aktive foranstaltninger for at håndtere krisen, er særligt vigtig. Den økonomiske krise, som er den værste krise, vores civilisation har oplevet siden 1930'erne, skaber uberettiget angst i hele Europa, i de fattige og de rige lande, i landene i nord og i syd. Det glæder mig, at De aktivt vil bekæmpe denne krise, og at De og vi har samme prioriteringer - større frihed på markedet, mindre regulering, mere økonomisk frihed og større åbenhed over for handel. Det er opskriften på økonomisk vækst på vores kontinent, i vores EU.
Vi deler også Deres overbevisning om, at det er vigtigt at håndtere klimaændringerne. Jeg ved, at De har dristige synspunkter om dette spørgsmål, og jeg vil bede Dem være dristig på dette område. Spørgsmålet om klimaændringer viser meget klart, at vi i dag ikke kun lever i et enkelt Europa, men i en enkelt verden, hvor alle stilles over for de samme trusler, som skal behandles effektivt.
Det glæder mig meget, at De nævnte kampen mod kriminalitet som et alvorligt problem for EU. Da Sverige allerede er en magtfuld kraft i bekæmpelsen af kriminalitet, er jeg overbevist om, at vi også vil opnå succes under Deres ledelse på dette område.
Det er yderst vigtigt, og det glæder mig, at både De og Deres udenrigsminister for nylig har sagt, at De vil se indgående på vores naboer og se med sympati på en udvidelse af EU. Vi må ikke glemme, at der på den anden side af EU's grænser mod øst findes lande, som har ret til at være med i dette område med demokrati og velstand, som vi har i dag.
Jeg må med beklagelse sige, at der er et punkt, hvor min gruppe ikke er enig med Dem. Det er spørgsmålet om ratificeringen af Lissabontraktaten. De talte om demokrati i forbindelse med denne traktat, og det gjorde De ret i. Vi må ikke glemme, at det var ved en demokratisk folkeafstemning, at det irske folk afviste Lissabontraktaten. Da vi respekterer demokratiet, bør vi også respektere det irske folks afstemning.
Jeg håber, at Deres prioriteringer, som i vid udstrækning møder tilslutning i ECR-Gruppen, vil sætte Dem i stand til at lede Den Europæiske Union effektivt og effektivt bekæmpe krisen, som er vores største problem i dag.
(Bifald)
Lothar Bisky
for GUE/NGL-Gruppen. - (DE) Hr. formand, hr. Reinfeldt, mine damer og herrer! Det svenske formandskab har fremlagt et ambitiøst arbejdsprogram, der omfatter et forslag om mere åbenhed. Der er særlig stort behov for åbenhed i bekæmpelsen af den krise, vi oplever i øjeblikket.
Mange mener, at krisen skyldes noget, der skete langt væk, i USA, hvor nogle banker skulle have været grådige. Regeringslederne i EU's medlemsstater har åbenbart ikke haft noget at gøre med krisen. De er bare uskyldige. De, der soler sig i uskylden, gør ingenting for at bekæmpe krisen. Jeg mener, at åbenheden også skal bestå i, at man taler om den fejlslagne politik, der bidrog til krisen, og naturligvis også om bankerne. Åbenhed er moderne i kasinokapitalismen.
Vi ser frem til at se, hvad der sker med Østersøstrategien, og jeg står bag rådsformanden, hvis han fokuserer på dialog med Rusland. Vi ønsker også, at EU støtter præsident Obamas og præsident Medvedevs løfter om at afskaffe atomvåben. EU bør udnytte denne nye mulighed for nedrustning.
Det svenske formandskab ønsker at harmonisere asyllovgivningen og gøre EU mere tiltrækkende for vandrende arbejdstagere. Asylpolitikken skal hænge tæt sammen med udviklingspolitikken. Det tilslutter vi os, men ved EU's tæt bevogtede ydre grænser, især i Middelhavsområdet, dør tusindvis af mennesker årligt under deres flugt fra forfølgelse, fattigdom, naturkatastrofer og krige. Trods dyr grænsekontrol, overvågning og datasystemer til at forebygge ulovlig indvandring opfordrer Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre til, at man behandler flygtninge og indvandrere menneskeligt og ændrer økonomi- og handelspolitikken, så vi også i virkeligheden bekæmper de faktorer, der får mennesker til at flygte i første omgang.
Det svenske formandskab fokuserer på ikkediskriminerende arbejdsmarkeder, der skal skabe fuld beskæftigelse og ønsker derfor at iværksætte arbejdsmarkedsreformer og ligestillingsforanstaltninger. Også vi ønsker en strategi for god arbejdspraksis, som støtter lønstigninger og indførelse af obligatoriske mindstelønninger i alle 27 lande. Vi ønsker et EU, der vedtager en mindsteløn på mindst 60 % af den nationale gennemsnitsløn for at forebygge, at folk bliver fattige, selv om de er i fuld beskæftigelse.
Navnlig glæder det mig, hvad De sagde om Cypern, og jeg ønsker Dem held og lykke med gennemførelsen af Deres ambitiøse klimamål.
Francesco Enrico Speroni
Hr. formand, mine damer og herrer! Det gælder mig, at det svenske formandskab lægger vægt på spørgsmål af interesse for vores medborgere, vores vælgere, nemlig miljø og klimaændringer, finanskrisen, jobsikkerhed og bekæmpelse af kriminalitet, for hvis vi skal gøre et godt stykke arbejde, skal vi være i harmoni med dem, der har stemt på os. Vi er hverken bedre eller værre end vores vælgere, men jeg er overbevist om, at det er vigtigt at handle i overensstemmelse med det, de beder os om, og det ser ud til at være i overensstemmelse med de punkter, jeg netop har nævnt.
Dernæst vil jeg sige, at vi naturligvis skal omsætte forslagene til handling, og her vil vi frem for alt mødes inden for den fælles beslutningsprocedure, da det er os, Parlamentet og Rådet, der skal vedtage de bestemmelser, der styrer vælgernes liv, anliggender og interesser, og jeg mener, at dette er vores grundlæggende opgave som lovgivere.
Vi skal have løst den tillidskrise, som uden tvivl findes i øjeblikket. Den lave stemmeprocent til valget til Parlamentet er et symptom på denne krise, og for at komme ud af den skal vi handle i fuld overensstemmelse med vores vælgere. Måske skal vi også undgå sammenligninger: Deres land grænser op til Norge, jeg bor i nærheden af Schweiz. De er ikke med i EU, men de har det alligevel godt, de har de samme problemer som os, men klarer sig ikke dårligere end os, og her er det vigtigt at se og vise, at det har en værdi at være med i EU.
Jeg mener, at dette er en stor udfordring, men jeg mener også, at vi ved fælles hjælp kan vise, at Europa ikke skal være noget, man bare udholder, men en mulighed for dem, der bor her og er borgere her.
Barry Madlener
(NL) Hr. formand! Det nederlandske Frihedsparti er kommet ind i Parlamentet for at forsvare nederlandske borgeres interesser og få de penge tilbage, som Nederlandene har betalt for meget til dette pengeslugende, bureaukratiske Europa. Frihedspartiet blev valgt ind i Parlamentet af de nederlandske borgere for at gøre det klart, at de mener, at udvidelsen af EU allerede er gået alt for vidt.
Parlamentet bruger tiden på at regulere anliggender, som burde fastlægges af medlemsstaterne selv. Vores parti mener, at EU kun bør behandle spørgsmål i relation til økonomisk og monetært samarbejde. Det er med de nederlandske interesser i centrum, at vi vil holde øje med det svenske formandskab, da det ikke gør noget for de nederlandske borgere. De ønsker bare at køre videre med den europæiske forfatning, som de nederlandske vælgere afviste, og som er 99 % identisk med Lissabontraktaten. De gør heller ikke noget ved den utroligt dyre månedlige flytning fra Bruxelles til Strasbourg. Hvad værre er, har De end ikke sat dette punkt på dagsordenen. Hvordan kan det være? Det koster tusindvis af millioner euro, og de eneste, som er glade for dette flytteri, er måske folk i Ikea, som får mulighed for at sælge nogle flyttekasser og ekstra skabe.
Vi vil også have sat en øjeblikkelig stopper for forhandlingerne med Tyrkiet. Tyrkiet er et muslimsk land, og den muslimske ideologi er i fuldstændig modstrid med vores vestlige kultur. Og desuden er Tyrkiet absolut ikke et europæisk land, men et asiatisk land, og tyrkisk medlemskab ville koste de nederlandske borgere endnu flere penge. Tyrkiet kan være en god nabo, men hører ikke med i den europæiske familie. Frihedspartiet står for et Europa bestående af suveræne stater, men under det svenske formandskab fortsætter arbejdet med at opføre en føderal superstat, hvor medlemsstaterne får mindre og mindre at sige over deres egne anliggender. Derfor håber vi, at de irske borgere har modet til igen at stemme nej til Lissabontraktaten. Den irske befolkning har mulighed for at handle på vegne af Europas borgere, og jeg vil på Frihedspartiets vegne spørge Dem, hvilke konklusioner det svenske formandskab vil drage af resultatet af folkeafstemningen i Irland.
Fredrik Reinfeldt
formand for Rådet. - (SV) Hr. formand! Tillad mig først at lykønske Dem alle med Deres valg som gruppeformænd. Jeg ved, at mange af Dem blev valgt med et stort flertal. Jeg ved f.eks. at Martin Schulz blev genvalgt med stor støtte i Den Socialdemokratiske Gruppe. Det er vigtigt at kunne repræsentere Deres respektive grupper med et stærkt mandat.
Jeg har glædet mig rigtig meget over den dialog, vi har haft, og de høringer, som Det Europæiske Råd bad mig introducere på mødet i juni. Det var EU-minister Cecilia Malmström, som stod for det. Jeg har også selv gjort det, både via telefonisk kontakt og på det møde, vi havde om bord på en båd i skærgården, da vi sejlede rundt ved Stockholm og diskuterede den situation, der var opstået. Jeg var blevet bedt om at undersøge muligheden for at få valgt José Manuel Barroso, som Det Europæiske Råd havde udpeget, til formand for Kommissionen for anden gang.
En række af de spørgsmål, som De drøftede, er de hovedemner, som jeg ønsker at arbejde med under det svenske formandskab. Vi sætter beskæftigelsessituationen øverst. Vi ønsker et Europa, hvor borgerne har arbejde. Diskussionens udgangspunkt skal være, hvordan dette kan lykkes. Som Joseph Daul påpegede, mener jeg, at det handler om innovation og uddannelse. Med andre ord det, som grundlæggende er drivkraften bag iværksætterånden og gør folk interessante at ansætte. Jeg mener, at Martin Schulz har ret i, vi skal passe på med ikke at ende med et Europa, hvor vi konkurrerer på laveste fællesnævner. Denne diskussion har vi i Sverige og også rundt om i Europa. En lav løn eller slet ingen løn er ikke et godt udgangspunkt for at kunne håndtere konkurrencen. Tværtimod er det kun med gode vilkår, at vi kan klare fremtidens konkurrence.
Jeg vil nu nævne nogle andre ting, som jeg finder meget vigtige, hvis vi skal styre Europa gennem krisen. Jeg har set, hvordan Kommissionen - hvilket er meget vigtigt - har evnet at forsvare princippet om det indre marked i en tid, hvor mange forsøger at bringe det i fare og indføre protektionisme. Det er meget let at lytte til dem, som siger: "Hvorfor har De ikke reddet arbejdspladserne i xxx-land?" uden at se på følgerne, hvis alle handlede på den måde. Hvis vi gjorde det, ville vi i bund og grund ophæve frihandelen og muligheden for handel på tværs af grænserne. Det, som grundlæggende har skabt velstand og fremgang, ville meget hurtigt gå tabt, hvis vi ikke modstår opfordringen til protektionisme. Jeg mener, at et sikkert indre marked og fri bevægelighed er et vigtigt udgangspunkt for at sikre job.
Jeg har også stor tiltro til de andre ting, som nogle af Dem har nævnt, såsom investeringer i kvalifikationer og sikring af mobilitet på arbejdsmarkedet. Jeg mener f.eks., at en måde at styre dette på er netop fri bevægelighed - herunder på tværs af grænserne.
Som Martin Schultz, Rebecca Harms og Joseph Daul sagde, mener jeg også, at vi kan imødegå denne situation med en grøn udvikling, at skabe de lavemissionsøkonomier, som vi taler om i hele verden som en anden måde at komme ud af krisen på. Hvordan vi styrer finansieringen, og hvordan vi investerer, er vigtigt. Jeg vil også som Guy Verhofstadt sige, at de svenske erfaringer med krisestyring fra 1990'erne viser, at dette kun kan gøres ved at have styr på de offentlige finanser. Jeg har lært, at når underskuddet er stort, og der skal rationaliseres, er det mennesker med snævre margener og dem, som er mest afhængige af velfærdsinstitutioner, som sakker agterud. Derfor er en politik, hvor vi er forsigtige med de offentlige finanser, en god politik for mennesker, som er fattige og lever på små margener.
Vedrørende klimaspørgsmålet, som bliver det hovedemne, vi kommer til at arbejde med før topmødet i København, vil jeg sige, at det er rigtigt, at meget stadig skal gøres. Og vi har ikke ret meget tid.
Jeg vil sige til Rebecca Harms, at det er mærkeligt for os i Sverige at blive kritiseret for vores løfter om bistand. Gennemsnitligt bruges der i Europa 0,4 % af bruttonationalproduktet til sådanne forpligtelser. Her er Sverige ret enestående, da vi bruger en procent af vores bruttonationalprodukt til udviklingsbistand. For mig hænger disse ting sammen. Vi har lavet vores egen undersøgelse under ledelse af vores bistandsminister inden for rammerne af FN's initiativer. Her analyserede vi netop, hvordan vi skal indtænke klimaændringer i vores udviklingsarbejde. Man kan ikke udføre udviklingsarbejde uden samtidig at se på klimaændringerne, og hvordan de allerede nu påvirker den fattige del af verden. Følgelig kan vi ikke adskille disse ting og sige, at dette er udviklingspolitik, og dette er klimapolitik - de hænger sammen og skal også stemme overens.
Med hensyn til traktaten vil jeg sige til Martin Schulz, at min rolle er at sikre, at der findes et effektivt europæisk lederskab i en vanskelig periode. Vi skal kunne give svar til de borgere, som ønsker, at vi gør noget for at bekæmpe finanskrisen og klimaændringerne. Vi er alle politisk aktive og ved, at når vi i et politisk miljø ser indad og diskuterer navne og lederskab, opfatter vores borgere det, som om vi har vendt dem ryggen. Vi kigger indad.
Derfor vil jeg gøre, hvad jeg kan i min rolle. Jeg har af Det Europæiske Råd fået til opgave at sikre, at vores samarbejde og vores respekt for Parlamentets integritet, forenes i et klart sprog, uanset om det er under Nicetraktaten eller Lissabontraktaten, når vi udpeger en kandidat til posten som formand for Kommissionen. Vedrørende José Manuel Barroso er det vigtigt at slå fast, at han har støtte fra et enstemmigt Europæisk Råd, at han var velkendt som kandidat og allerede var blevet præsenteret for vælgerne før valget. Det har naturligvis gjort det lettere for mig at handle - idet vi naturligvis respekterer, at Parlamentet får mulighed for, når De er klar til at træffe en beslutning, at sige ja eller nej til den kandidat, som Det Europæiske Råd har udpeget. I mellemtiden er der plads til diskussioner, som jeg ved, at José Manuel Barroso også har sagt, og at føre denne form for dialog om, hvordan den europæiske politik skal udvikle sig i de kommende år. Jeg håber, at denne nu kan vedtages i overensstemmelse med den enighed, der er opnået. Det er, hvad Europas vælgere forventer, og det vil gøre det muligt for os at være handlekraftige i fællesskab.
José Manuel Barroso
Hr. formand! Der er stillet nogle vigtige spørgsmål, og jeg skal forsøge at besvare dem så kort som muligt.
Først hr. Schulz' vigtige spørgsmål om traktaterne. Han omtalte især Kommissionens rolle som traktaternes vogter. Vi i Kommissionen mener, at der skal være respekt for de gældende traktater. Den gældende traktat er Nicetraktaten. Alle her i Parlamentet er valgt i overensstemmelse med Nicetraktaten. Og hvis der nu vælges en formand for Kommissionen, sker det i overensstemmelse med Nicetraktaten.
Men når det er sagt, håber jeg da, at vi får Lissabontraktaten. Der skal så foretages de nødvendige tilpasninger af Parlamentets sammensætning, som ikke længere vil være den samme under Lissabontraktaten, da der vil blive indført visse ændringer, og det samme skal ske i Kommissionen. Alligevel har Det Europæiske Råd tilsluttet sig alle aspekter i Deres betænkning, Dehaene-betænkningen, som blev vedtaget med et overvældende flertal. Vedrørende Det Europæiske Råd foretog det høringer før formaliseringen af beslutningen, og her blev der for første gang nogensinde taget hensyn til resultatet af valget til Europa-Parlamentet, for ikke at nævne, at der havde været en kandidat, som var blevet støttet af en politisk kraft.
Opgaven er nu at sikre Parlamentets godkendelse. Jeg vil her gentage det, jeg også har sagt i et brev til formanden for Parlamentet, nemlig at jeg er rede til at diskutere retningslinjerne for den kommende Kommission med alle politiske grupper, som måtte ønske at diskutere dem. Det er min holdning til de institutionelle spørgsmål.
På det politiske plan vil jeg understrege noget meget vigtigt, nemlig at jeg mener, at det er vigtigt at se valget til formand for Kommissionens i sammenhæng med det demokratiske valg, der netop har fundet sted, nemlig valget til Parlamentet. De er valgt i henhold til Nicetraktaten, og det er min holdning, at også formanden for Kommissionen skal have denne legitimitet, dvs. på sin vis at være resultatet af dette demokratiske valg.
Med hensyn til den økonomiske og finansielle krise - og de, som ønsker et stærkt Europa og en stærk Kommission, vil sandsynligvis være enige med mig - mener jeg, at formandskabet for Kommissionen skal afklares inden den endelige ratificering af Lissabontraktaten, som vi alle ønsker - eller i det mindste de fleste - når vi ikke ved, hvornår denne traktat træder i kraft. At lade spørgsmålet om Kommissionen og dens formandskab være uafklaret, når vi lever i en økonomisk krise, en finanskrise og en social krise, og når vi står over for meget vigtige forhandlinger i København, forekommer ikke at være særlig klogt. Men under alle omstændigheder er det op til Parlamentet at træffe beslutningen, og jeg er helt klar til at indgå i en demokratisk debat, som jeg også gjorde for fem år siden.
(EN) Vedrørende det andet spørgsmål om finans og økonomi og det hr. Verhofstadt sagde: Vi kan alle være mere ambitiøse, og her vil jeg gerne sige, at jeg deler Deres ambition. Men vi kan ikke sige, at vi ikke har vedtaget en europæisk økonomisk genopretningsplan, og det var det maksimale, som vores medlemsstater accepterede.
Kommissionen foreslog mere, men det var, hvad vores medlemsstater accepterede. Jeg vil gøre Dem opmærksom på, at nogle medlemsstater - ikke mindre indflydelsesrige ved krisens begyndelse - foreslog, at vi ikke skulle have en koordinationsplan. Andre foreslog et skatteincitament på 1 %, og Kommissionen foreslog med det samme 1,5 %, og de automatiske stabilisatorer var på omkring 5 %. Bortset fra det, traf vi nogle vigtige beslutninger vedrørende betalingsbalancestøtte til nogle medlemsstater, der ikke er med i euroområdet, og ligeledes nogle initiativer på globalt plan.
Så De kan regne med, at Kommissionen vil gøre alt, hvad den kan, for at styrke det europæiske niveau og en fælles tilgang, det må der ikke herske tvivl om. Men vi skal også være ærlige over for os selv: Vi er ikke USA, vi er ikke en integreret nationalstat, situationen er naturligvis forskelligartet. Man kan ikke bede Tyskland og Letland om at gøre det samme. Vi har lande i Europa, som modtager betalingsbalancestøtte, så vi kan naturligvis ikke have samme strategi for alle. Vi skal have en fælles tilgang, men med specifikke nationale foranstaltninger, for det er det, vi i realiteten står over for i Europa og kommer til at stå over for i den nærmeste fremtid.
Vi har især nationale budgetter. Så jeg er enig med Dem om, at vi skal have en mere koordineret europæisk plan, især for at komme ud af krisen og opbygge den form for intelligent grøn vækst, som vi ønsker, men samtidig skal vi acceptere, at vi har 27 nationale budgetter, at vi har 27 finansministre, at vi har 27 nationalbanker ud over vores egen centralbank, og at det er meget vigtigt at styrke euroen og følge bæredygtige økonompolitikker og finanspolitikker. Hvis ikke bringer vi euroen, en af den europæiske integrations største succeser, i fare.
Endelig vedrørende klimaændringerne kan vi også her være mere ambitiøse. Men for mig var det meget vigtigt, at hr. premierminister Reinfeldt for nylig var sammen med mig i L'Aquila, hvor FN's generalsekretær sagde, at vi er verdens lokomotiv. Vi kan altid være mere ambitiøse, men EU fører an i kampen mod klimaændringer i verden.
Ingen er mere ambitiøse end os, så jeg forventer naturligvis i det mindste lidt anerkendelse for det arbejde, som denne Kommission sammen med vores medlemsstater har gjort gennem fremsættelsen af ambitiøse forslag. Lad os nu forsøge at overbevise de andre, for vi har brug for de andre, for klimaændringerne er ikke kun et europæisk problem, det er et problem for hele vores planet. Med Deres støtte mener jeg, at vi kan få en vellykket konference i København.
(Bifald)
Gunnar Hökmark
(SV) Hr. formand! Som svensker er det med stolthed, at jeg lytter til det svenske formandskabs prioriteringer, og jeg er også stolt over at kunne byde Sveriges statsminister velkommen her igen.
Vi står over for meget store udfordringer. Vi har 20 års fantastiske, mirakuløse forandringer i Europa bag os, og som følge af denne udvikling har vi en af de tidligste repræsentanter for Solidarnosc-bevægelsen for frihed som formand for Parlamentet. Det er idealer som demokrati, frihed, retsstatsprincippet og markedsøkonomi, som har givet os 20 års fantastisk udvikling.
Nu lever vi i en tid med forandringer med en ny traktat, klimaspørgsmålet, som kræver en konsekvent politik med global indvirkning, og den økonomiske krise. Derfor er det vigtigt, at vi har et formandskab, men også et parlament, der kan sikre, at vi har stabilitet i de offentlige finanser, stabilitet med hensyn til det indre marked, og stabilitet med hensyn til åbenhed over for handel og bevægelighed på tværs af grænserne, som kan hjælpe os ud af krisen.
Dette perspektiv vil jeg tage lidt videre. De beslutninger, som vi nu baner vejen for under det svenske formandskab og her i Parlamentet, bliver også afgørende for den form, som Europa og EU får efter krisen - for den dynamik, vi får på finansmarkederne, for den tiltro og tillid, man vil have til dem, og for den plads, vi giver innovation og iværksætterånd, investeringer og nye job.
Hvis der er en ting, som valget til Parlamentet viste, er det, at Europas borgere ønsker mindre bureaukrati og regulering og større åbenhed - på tværs af grænserne og ud imod verden. Det er denne åbenhed, der bliver afgørende for Europas evne til at vise vejen for de værdier, som for 20 år siden begyndte at ændre Europa, og som også kan være vores bidrag til resten af verden.
(Bifald)
Marita Ulvskog
(SV) Hr. formand! Først vil jeg gerne takke den svenske statsminister for præsentationen af, hvad han selv og hans regering ønsker at gøre i de kommende måneder.
Vi ved, at vi starter i en barsk situation. Krisen er dyb. Det drejer sig om job, det drejer sig om kløfter, der bliver meget større, det drejer sig om en generation af unge mennesker, der kommer direkte ud til arbejdsløshed, og naturligvis drejer det sig om miljø- og klimakrisen.
Dette er også blevet beskrevet af statsminister Reinfeldt, men det er konklusionerne, der er overraskende. Det, man har fremhævet som hovedprioriteringen for det svenske formandskab, er ikke arbejdspladser eller investeringer, men snarere medlemsstaternes evne til at opretholde budgetdisciplinen. Mens vi nærmer os 27 mio. arbejdsløse i EU, er det tydeligste budskab fra det svenske formandskab altså: budgetdisciplin. Det er ikke bare forkert, men også bekymrende.
På dette område bærer hr. Reinfeldts parti - i modsætning til, hvad der er blevet sagt her tidligere - rundt på en tung, indenrigspolitisk bagage. Den seneste konservative svenske regering førte Sverige ud i økonomisk opløsning, og det var en socialdemokratisk regering, der måtte bruge 10 år på at få styr på vores offentlige finanser. Men vi må ikke tillade, at gamle synder fra indenrigspolitikken sætter dagsordenen for hele EU i en situation med alvorlig krise. Der er behov for vigtige investeringer i arbejdspladser, uddannelse og grøn forandring - ikke at sætte anorektiske økonomier på slankekur gennem budgetdisciplin.
John Monks, generalsekretær i Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation, har også udtrykt bekymring over, at man har prioriteret den sociale dimension af det svenske formandskab så lavt. Mange smukke ord, siger hr. Monks, meget få konkrete planer. Min gruppe deler denne bekymring, og de omfatter også arbejdstagernes faglige rettigheder, som Martin Schulz var inde på i sin tale. Arbejdstagernes forhold er blevet dårligere efter Laval-dommen og efter Viking-, Rüffert- og Luxembourg-dommene. Deres rettigheder er blevet svækket.
Det, jeg og min gruppe ønsker fra det svenske formandskab, er et konkret løfte om, at EU's arbejdstagere vil få deres fulde faglige rettigheder genoprettet. De faglige rettigheder skal have forrang frem for den frie bevægelighed. Det skal slås fuldstændig fast. Vi ønsker ikke at bo i et Europa, hvor krisen mødes med budgetdisciplin og med konfrontation. Er spørgsmålet overhovedet på dagsordenen, vil jeg gerne spørge den nye formand, statsminister Reinfeldt?
Marielle De Sarnez
(FR) Hr. formand! Vi står med to problemer. Det første problem er krisen. Som alle ved, har vi brug for et konsekvent og fælles svar på den økonomiske og sociale krise og dermed en europæisk genopretningsplan for at øge investeringerne og støtte beskæftigelsen. Europa skal nu virkelig vise, at det er mere opmærksomt og tættere på vores medborgere i forbindelse med de problemer, de står over for. Det skal gøre mere for at hjælpe dem, der er ramt af krisen. Set ud fra det perspektiv står vi i en nødsituation.
Det andet problem er, hvilken ny udviklingsmodel der skal komme ud af krisen, når den er overstået. Det skal være en enklere, mere retfærdig og mere bæredygtig model, som sikrer, at finansvæsenet tjener realøkonomien, som udvikler nye former for solidaritet mellem europæerne, som tager højde for de sociale og miljømæssige udfordringer inden for den internationale samhandel, og som indebærer en radikal reform af vores relationer med verdens fattigste lande, og her tænker jeg især på Afrika.
Ud over disse to vigtige spørgsmål findes der et demokratisk krav, der drejer sig om den proces, som De, det svenske formandskab, er ansvarlig for. Cecilia Malmström - som det glæder mig at byde velkommen i dag - ved bedre end nogen, at der findes nogle meget vigtige forskelle mellem Nicetraktaten og Lissabontraktaten med hensyn til udnævnelsesproceduren: et simpelt flertal på den ene side og et kvalificeret flertal på den anden, en udnævnelse på den ene side og en nominering på den anden og et forskelligt antal kommissærer afhængigt af traktaten. Jeg for min del vil gerne bede Dem sikre, at traktaternes ånd og bogstav respekteres. Dette hører under Deres kompetenceområde, og det er meget vigtigt for vores institutioners troværdighed.
Carl Schlyter
(SV) Hr. formand! Tillykke med Deres udnævnelse. Jeg vil gerne først rose regeringen for dens ægte engagement i Østersøen, og jeg håber, at vi kan gøre fremskridt på dette område. De har også en bemærkelsesværdig fin retorik vedrørende klimaændringer. Det, jeg nu ønsker, er naturligvis, at denne retorik omsættes til konkret handling. De siger ofte, at Europa og Sverige kun tegner sig for en lille del af verdens emissioner, men når EU's medlemsstater kun huser otte procent af verdens befolkning og tegner sig for 30 procent af emissionerne, er det også vores ansvar at tage en stor del af klimaarbejdet alvorligt. Det er her, jeg savner nogle konkrete oplysninger.
Hvad vil De gøre med IPPC-direktivet om emissioner fra industrien? Hvad vil De gøre med ulovlig skovfældning? Hvordan vil De håndtere energieffektivitetsstandarder for bygninger, og hvordan vil De håndtere det forhold, at flyene ikke kan fortsætte med deres emissioner og samtidig undgå at betale de 14 mia. EUR i energiafgifter, som de burde betale?
Så vil jeg også gerne tale om Stockholmprogrammet og Acta. Med hensyn til Acta skal vi sørge for, at der er åbenhed her. Den tyske forfatningsdomstol har sagt, at landene skal have mere indflydelse, at parlamenterne skal have mere indflydelse. Vi har brug for åbenhed i Acta-forhandlingerne. Vi må ikke give plads til en ensidig overvågning. Det samme gælder min hjemby og Stockholmprogrammet. Lad det blive et navn, der forbindes med EU's overgang fra terrorparanoia til menneskelige friheder og rettigheder og med styrkelse af asyllovgivningen og beskyttelse af privatlivets fred. Så vil vi have gjort fremskridt.
Vicky Ford
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne rose det svenske formandskab, fordi det prioriterer de økonomiske udfordringer. Mens vi befinder os i en økonomisk usikker situation, bliver vores evne til at løse vores andre udfordringer naturligvis begrænset. De gør ret i at prioritere behovet for at rette op på de offentlige finanser: Det ekstraordinært høje offentlige gældsniveau udgør en stor og langsigtet trussel, der kan forfølge os i mange årtier, medmindre vi finder en løsning på problemet nu. Men at genoprette de finansielle institutioners sundhed er også nøglen til at genoprette forbrugernes tillid og bringe den økonomiske vækst tilbage for slet ikke at tale om skatteydernes penge.
I Deres prioriteringer taler De om betydningen af tilsynsrammerne. Jeg vil gerne tilføje, at lovgivningsmæssig klarhed også er af central betydning. Disse brancher er jo globale. Kapitalen, talentet og de enkelte virksomheder er meget mobile. De har behov for brugbare og veldefinerede tidsplaner for lovgivningen, prioritering af lovgivningen og konkret høring.
Jeg glæder mig over Deres engagement i at arbejde sideløbende med G20, for hvis vi kommer ud af trit og går enegang i EU, risikerer vi ikke bare at stille låntagere og investorer ringere i konkurrencen, men også at få virksomheder til at flytte uden for...
(Formanden afbrød taleren)
Eva-Britt Svensson
(SV) Hr. formand! Først vil jeg naturligvis gerne lykønske Dem med Deres udnævnelse til formand og samtidig takke Dem for den interessante meningsudveksling, vi havde i valgperioden. Hr. statsminister, kære kolleger, tak for Deres redegørelse for formandskabets program. Jeg er overbevist om, at rent organisatorisk vil det svenske formandskab blive en stor succes, og at det vil blive håndteret ganske fremragende af den kompetente svenske statsadministration.
Politisk deler jeg naturligvis formandskabets syn på de to store kriser - den økonomiske krise og klimakrisen - og naturligvis er disse de prioriterede spørgsmål. Men hvor er analysen? Den økonomiske krise og klimakrisen er ikke skæbnebestemte. Kriserne udspringer af de politiske beslutninger, man har truffet. Dette er positivt, fordi det betyder, at vi også kan løse kriserne gennem politiske beslutninger, men jeg ser ingen tegn på et skift til anderledes politikker fra formandskabets side. Det er den samme økonomiske politik, der ikke tager højde for sociale eller miljømæssige overvejelser.
Det, som jeg og mange af vores borgere er på udkig efter i programmet, er arbejdstagernes rettigheder, som er kommet i centrum gennem Domstolens afgørelser, og sociale spørgsmål, hvor vi ikke får nogen svar. Vi har heller ikke hørt noget om den famøse progressive ligestillingspolitik. Med hensyn til Stockholmprogrammet siger man, at det vil skabe sikkerhed, men i praksis opstår der en "big brother"stat, der truer den personlige frihed. Vi vil aldrig acceptere restriktioner på asylrettigheder eller restriktioner på vores rettigheder som frie borgere i dette program. Vi har brug for en human asyl- og immigrationspolitik.
Timo Soini
(FI) Hr. formand, mine damer og herrer! Sverige har altid respekteret menneskerettigheder og demokrati.
For et stykke tid siden stemte den svenske befolkning imod euroen, og De har respekteret den beslutning, selv om De selv var en varm tilhænger af at indføre euroen. Derfor virker det ret underligt, at Irland nu skal stemme om præcis den samme traktat igen så hurtigt.
Det er i den nordiske og den svenske ånd at respektere befolkningens stemme. Jeg ønsker Dem held og lykke med den udfordring, De nu står over for. Jeg håber, at De vil respektere værdierne i den bedste form for nordisk demokrati: ikke gennem tvang, men gennem samarbejde.
Det glæder mig meget, at De nævnte Østersøen, og jeg støtter Dem fuldt ud i dette spørgsmål. Østersøen er i problemer. Den er døende og skal reddes. Den nordlige dimension har imidlertid været fraværende i alt dette, og jeg håber, at De vil gøre meget for at fremme den, selv om De ikke har nævnt den.
Hans-Peter Martin
(DE) Hr. formand! Vi har brug for en revolution inden for demokratiet. Vi har brug for dristige demokrater, og i denne nye periode har vi hurtigst mulig brug for et spændende, demokratisk og virkelig effektivt Europa.
Kreative kunstnere og især freelanceskribenter vil få en rolle med at identificere værdierne i dette nye Europa. Deres ucensurerede fantasi vil kunne putte den bureaukratiske ånd, der forsøger at ødelægge demokratiet, tilbage i flasken. Det er trods alt spændende idéer, der ligger bag den sociale forandrings opståen. De, der kan tilbyde visioner med håb, der giver dem mulighed for at komme ind i menneskers sind - svenskerne har tidligere været særligt gode til dette, og i den forbindelse har jeg al mulig tillid til min tidligere kollega Cecilia Malmström - kan også vække deres interesse for sociale og politiske spørgsmål.
Sådan har jeg bevidst formuleret det sidste afsnit i min nye bog ved begyndelsen af denne sidste valgkamp, som medførte vigtige forandringer, og hvortil der er knyttet store håb om, at især De fra Sverige med Deres store demokratiske tradition og åbenhed nu vil erkende tidens tegn. Vi står ikke bare i en økonomisk krise - og her har svenskerne vist deres kløgt ved stort set at undgå den - men vi skal også håndtere en ret ildevarslende højredrejning. Derfor tror jeg på, at vi demokrater sammen skal holde fast i den ægte åbenhed, og vi skal især stå sammen i kampen mod den yderste højrefløj.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Hr. formand! Min dybfølte tak for de ambitiøse planer, som De har skitseret for de kommende seks måneder. Jeg kan fortælle Dem, at vi har store forventninger til Dem, fordi De har ry for, at De lige fra begyndelsen er gået i brechen for europæisk integration og for vores europæiske værdier. Det er vigtigt, at de løsninger, som vi fremlægger, og som De arbejder på for at bringe os ud af denne økonomiske krise, styrker vores sociale markedsøkonomi.
Det er også vigtigt, at disse løsninger ikke kun gavner vores borgere i dag og i morgen, men også sikrer vores børns fremtid. Derfor er det så vigtigt at fortsætte med at gå i retning af en bæredygtig økonomi og forebyggelse af klimaændringer. Det er udmærket, at De prioriterer dette så højt i Deres program. Jeg håber virkelig, at Deres indsats på disse områder bidrager til at bringe medlemsstaterne tættere sammen, og at det også frem mod konferencen i København lykkes Dem at få de største aktører i verden til virkelig at spille deres rolle i løsningen af problemerne med klimaændringer.
Hr. formand, den sociale markedsøkonomi er også vigtig med hensyn til bæredygtige statsfinanser, eftersom statslige budgetunderskud udgør en byrde for de kommende generationer. Derfor er det vigtigt at respektere stabilitets- og vækstpagten, og det er også fint, at De sagde det så tydeligt.
Hr. formand, det er ironisk, men finanskrisen har bragt Island tættere på EU. Jeg håber, at det svenske formandskab er imødekommende over for Island, men også at det er stringent og sikrer, at Island opfylder kravene for tiltrædelse, og at landet opfylder forpligtelserne i forhold til EU-lovgivningen og i forhold til medlemsstaterne.
Hannes Swoboda
(DE) Hr. formand, hr. statsminister! Jeg håber, at De tillader, at jeg i denne forbindelse især taler til Carl Bildt, for jeg vil gerne først berøre spørgsmålet om udvidelsen, navnlig til Balkan.
De nævnte, at denne udvidelsesproces bliver langsommere, end mange på begge sider havde ønsket. Men det er meget vigtigt at udsende klare signaler. Jeg forventer af det svenske formandskab, at det især hjælper folk i det sydøstlige Europa med at klare de problemer, de står over for der - også de mellemstatslige problemer - så de kan få et håb om, at vejen til Europa ikke blokeres, men at de fortsat kan gøre fremskridt, selv om det måske kommer til at tage lidt længere tid. Men disse lande skal naturligvis foretage de nødvendige forberedelser.
For det andet vil jeg gerne henvise til et andet emne, som De nævnte, nemlig omstrukturering af økonomien og sammenkædning af økonomisk politik og miljø. Det er allerede blevet sagt, at De har vores fulde støtte til dette. Jeg mener, at dette er en vigtig opgave for Europa. Det er korrekt, at vi ligger meget langt fremme i denne henseende, men der er stadig meget at gøre. Samtidig er arbejdsløsheden også stigende. Det arbejdsløshedsniveau, som vi ser i Europa i dag, har endnu ikke nået sit højdepunkt. Det bliver desværre endnu værre.
Derfor er det utrolig vigtigt at nævne den anden dimension, den sociale dimension, eftersom vi kun vil få bred opbakning til den grønne omstrukturering af økonomien, hvis folk føler, at deres sociale behov og krav også tages alvorligt.
Især de nordiske lande har masser af gode eksempler på en aktiv arbejdsmarkedspolitik. Vi kan ikke, hverken som EU eller som individuelle medlemsstater, skabe arbejdspladser, men vi kan hjælpe folk, der har mistet deres job med at finde arbejde igen så hurtigt som muligt. Det er, hvad vi mener med et socialt Europa - denne aktive arbejdsmarkedspolitik, som vi har behov for i de enkelte medlemsstater, som EU og især Rådet skal udsende et klart budskab om. Den grønne omstrukturering af økonomien vil i sidste ende føre til lavere og ikke højere arbejdsløshed. Det er det, vi beder om.
Olle Schmidt
(SV) Hr. formand, hr. rådsformand! Det er godt at se Dem her! Der findes mange udfordringer i disse turbulente tider: en alvorlig økonomisk recession, usikkerheden med hensyn til Lissabontraktaten og forhandlingerne forud for klimakonferencen i København. De har nok at tage fat på.
Hr. statsminister, et par vigtige punkter. De skal også overbevise Deres kolleger i Rådet om, at protektionisme er en vederstyggelighed. EU's styrke ligger i åbne grænser og frihandel. Statsstøtte til at redde bilindustrien er ikke løsningen. Finanskrisen kalder på en ny verdensorden, men lovgivningen skal være afbalanceret og ikke overdrevet. Her i efteråret skal EU som nævnt rykke et stykke i retning af en respektabel asylpolitik. Energipolitikken kræver, som nogle var inde på, både realisme og solidaritet. Ingen nye gaskriser, ingen ensidig afhængighed. Internettet var et vigtigt tema i valgkampen. Her har Sverige et stort ansvar for at bringe det, der går under betegnelsen telekommunikationspakken, til en vellykket afslutning. Retsstatsprincippet skal også gælde i den virtuelle verden.
Jeg havde håbet, at Parlamentet ved denne mødeperiode havde kunnet godkende udnævnelsen af José Manuel Barroso til formand for Kommissionen i en ny femårsperiode. Nu bliver det ikke tilfældet, og det beklager jeg. Tiden er ikke til, at EU skal bruge tid på institutionelle magtkampe. Tiden er moden til politisk lederskab og drivkraft.
Euroen har vist sin styrke. Hvornår regner statsministeren med, at vi i Sverige vil være klar til at blive fuldgyldige EU-medlemmer og gå rundt med euro i lommerne? Tak skal De have, og som vi siger i mit parti: held og lykke!
Satu Hassi
(FI) Hr. formand, mine damer og herrer! Sverige har nu et stort ansvar for den menneskelige races fremtid. Statsminister Reinfeldt, De talte på udmærket vis om klimakrisen.
Vi ved, at den teknologi, vi har brug for i de kommende årtier, findes, og at den er tilgængelig til en rimelig pris, men det mest problematiske spørgsmål er, at klimabeskyttelse udgør en utrolig udfordring for samarbejdet mellem mennesker. Desværre ligner de igangværende forhandlinger mere en kombination af gemmeleg og en konkurrence i at lykønske sig selv.
EU skal have modet til at fremlægge forslag til ikke bare EU's egne emissionsreduktioner, men også princippet om fordeling af byrderne, hvor alle de industrialiserede lande gennemfører emissionsreduktioner i henhold til retningslinjerne fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC). Det vigtigste er, at vi når emissionsreduktionsmålene for 2020. For det andet skal vi erkende, at udviklingslandene ikke vil kunne tilpasse sig et system af hensigtsmæssige emissionsgrænser, medmindre vi hjælper dem økonomisk i en hidtil uset grad, og EU bør også være i stand til at fremsætte forslag om dette.
Ryszard Antoni Legutko
(PL) Hr. formand, hr. statsminister! Vi lyttede opmærksomt til Deres tale og vil gerne udtrykke håb om, at de vigtigste punkter i programmet vil blive gennemført med held.
Jeg vil imidlertid gerne henlede opmærksomheden på tre udfordringer. Den første er europæisk solidaritet, som er særlig vigtig i en tid med finanskrise. Vi må ikke tillade, at der opstår situationer, hvor nogle europæiske lande behandles uens. Vi kan ikke acceptere en situation, hvor nogle får lov til at subsidiere deres banksektor, mens andre straffes for at forsøge at styrke deres værftsindustri. Det er ikke solidaritet, det er hykleri.
For det andet er vi glade for, at Østersøstrategien er en af det svenske formandskabs prioriteringer. Dette er et vigtigt område for makroregionalt samarbejde. Økosystemet i Østersøen bør beskyttes mod risici som det meget usikre, og økonomisk absurde, Nord Stream-projekt. Behovet for diversificering af energikilder bør også nævnes.
For det tredje skal vi huske på, at Moskva ikke begrænser sig til at lukke for hanen, hvilket Georgien opdagede. Jeg håber, at når Sverige overtager roret for EU i de kommende seks måneder, vil det være lige så resolut som Carl Bildt, der fordømte den russiske aggression imod Georgien. Jeg er sikker på, at det svenske formandskab vil være i stand til at tage disse udfordringer op. Det kan regne med vores støtte.
Morten Messerschmidt
(DA) Hr. formand! Der er to slående ting, når man læser det svenske formandskabsprogram igennem. For det første alle løfterne om, hvordan man skal bruge EU til at skabe bedre økonomi til at løse klimaproblemerne osv., men ikke et ord om de problemer, som EU skaber. De problemer, som EU har skabt på vores arbejdsmarkeder, de problemer, som EU har skabt i vores fiskerisektor, i vores økonomi, ved kriminalitetsbekæmpelsen osv. Det er den første helt slående betragtning, man må gøre sig, når man læser det svenske formandskabsprogram igennem, er at EU kun er løsninger, EU er ikke et problem. Det siger mere om det svenske formandskab, end det siger om EU. Den anden er, at man ikke med et ord nævner, at man den 2. oktober skal har en af de mest afgørende dage i hele EU's historie, og det under svensk formandskab. Nemlig den anden afstemning. Der er ikke et ord om, hvad det svenske formandskab vil gøre for at sikre, at de såkaldte garantier, man har givet til irerne, også vil blive betragtet som garantier. Vi har før set, hvordan man har snydt folk, snydt med afstemninger og snydt demokratiet. Hvad vil det svenske formandskab gøre, for at det ikke sker igen?
Werner Langen
(DE) Hr. formand, hr. rådsformand, hr. formand for Kommissionen! Jeg vil gerne byde svenskerne velkommen og ligeledes ønske dem tillykke med, at de - som statsministeren sagde - endelig har fundet vej til Europa efter en lang proces. Det glæder os overordentlig meget at erfare, at svenskerne i dag er blandt de bedste europæere.
De har fremlagt Deres program, og det er meget ambitiøst. Men jeg vil gerne bede Dem overveje, om Sverige har modet til at tage skridtet, navnlig efter erfaringerne med krisen på finansmarkedet, med at indføre euroen - især fordi stabilitets- og vækstpagten jo skal overholdes. De har naturligvis ingen forbehold som f.eks. Det Forenede Kongerige og Danmark, og De opfylder alle betingelserne nu. Vil De have modet under Deres formandskab til at stabilisere Europa yderligere og bliver medlem af euroområdet?
Hr. statsminister, jeg er enig i Deres prioritering af klimapolitikken og Østersøstrategien, men jeg har en anmodning vedrørende den skriftlige udgave af Deres program: Jeg beder Dem være mere fokuseret på at bekæmpe finanskrisen. Ingen af de andre projekter vil have en chance, hvis krisen på de finansielle markeder og inden for økonomien ikke løses så hurtigt som mulig. Til dette har vi brug for klare regler. Det er ikke nok, at Londons finanscentrum igen skal udstikke kursen. Vi har brug for klare regler i den sociale markedsøkonomi, fordi en markedsøkonomi uden regler ikke kan fungere og ikke vil have opbakning fra flertallet. Derfor bør De igen overveje - selv om vi støtter Deres program fuldt ud - om De ikke bør prioritere spørgsmålet om at løse finanskrisen højere, end De har gjort hidtil. Mange tak, og held og lykke i en vanskelig og turbulent periode.
(Bifald)
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Hr. formand, hr. rådsformand! Vi har alle lyttet til det svenske formandskabs program med stor interesse og tilfredshed. Man fokuserer helt tydeligt på økonomi og energi, fordi EU prioriterer at bidrage til at genstarte økonomien og skabe beskæftigelse, bekæmpe arbejdsløsheden og sikre, at konferencen i København til december 2009 bliver en succes.
Men jeg vil imidlertid gerne henlede opmærksomheden på et politisk og demokratisk mål af relevans for borgerne, nemlig at erstatte Haagprogrammet med det program, der vil få navn efter den svenske hovedstad: Stockholm. Programmet kombinerer resultaterne inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed gennem de seneste fem år, som har været meget vigtige med hensyn til harmonisering, gensidig anerkendelse og princippet om tillid i forhold til grundlæggende rettigheder og retssikkerhed, men også i forhold til et aktivt samarbejde.
Jeg vil opfordre Dem til at være ambitiøse på dette område: For det første er det rent indholdsmæssigt her, som på alle områder vedrørende forvaltning af ydre grænser, indvandring, asyl, flygtninge og bekæmpelse af menneskesmugling, organiseret kriminalitet og terrorisme, let at bevæge sig i retning af reaktionære holdninger, der er i strid med EU's acquis om grundlæggende rettigheder, der skal gøre EU til noget særligt, og som Sverige i så høj grad identificerer sig med som et land, der respekterer gennemsigtighed og demokratiske principper.
For det andet vil jeg opfordre Dem til at være ambitiøse med hensyn til formen, fordi det svenske formandskab formentlig skal bane vejen for Lissabon, hvilket for det første betyder, at der ikke længere vil være dobbelte procedurerammer inden for den tredje og den første søjle, hvilket ofte er forvirrende. Men det vigtigste er, at det også vil betyde, at Parlamentet får bedre muligheder for at overvåge de lovgivningsinitiativer, som det svenske formandskab gennemfører som led i Stockholmprogrammet.
Dette betyder, at det, der så ofte har været betragtet som en mangel ved Bruxelles eller ved Rådet, også bliver Parlamentets ansvar.
Lena Ek
(SV) Hr. formand! Jeg er naturligvis meget glad for og stolt over at se min regering i det svenske formandskab, og jeg mener også, at programmet indeholder en lang række gode løsninger vedrørende klima, beskæftigelse, finanskrise, Københavnkonference, Østersøstrategi, Fællesskabets politik, udvidelse, Island, Kroatien, Tyrkiet osv. Men jeg kan se en anden sag, der er vigtig for fremtiden: nemlig et åbent Europa, privatlivets fred og ytringsfriheden.
I dag mødes ministrene i Stockholm for at diskutere Stockholmprogrammet. Det gode er, at man nu skal udforme strategien på lovgivningsområdet. Dele af forslaget er længe ventede. Jeg håber, at den europæiske menneskerettighedskonvention endelig vil blive ratificeret - rettigheder for børn og for ofre for forbrydelser. Vi kan få noget virkelig godt ud af dette her, men der er også negative aspekter, nemlig den trussel mod det åbne samfund, som Stockholmprogrammet indeholder.
Trusler mod vores åbne samfund skal bekæmpes med det åbne samfunds metoder. Nogle af de ting, der findes i Stockholmprogrammet, er ikke liberale og heller ikke humanistiske eller fremsynede. Registrering af vores rejser, masseoplagring af personoplysninger og systematisk kortlægning af økonomiske transaktioner er ikke liberalt og ej heller tolerant eller fremsynet. Lad Stockholm stå får åbenhed, frihed og tolerance, ikke registrering, overvågning og intolerance. Desuden mener jeg, at vi skal holde op med at mødes i Strasbourg.
Formanden
Før jeg giver ordet til hr. Stolojan, vil jeg gerne byde velkommen til en gæst, et barn, der sidder på plads 505. Det glæder mig i særlig grad at se børn interessere sig for europæiske spørgsmål og for vores institutioner, fordi det er vigtigt at vokse op som europæere fra en tidlig alder.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Hr. formand! Jeg ønsker det svenske formandskab al mulig succes, og jeg mener, at de prioriteringer, man har opstillet, er som forventet. De næste seks måneder er vigtige for Europas borgere og for EU. De er vigtige med hensyn til, om vores lande vil slippe ud af den økonomiske krise til næste år, eller om der tværtimod fortsat vil hænge et stort spørgsmålstegn over økonomien i et år mere.
Der fremlægges mange forslag og nye programmer. Men jeg mener, at tiden er inde til at vurdere virkningerne af det økonomiske genopretningsprogram, som Kommissionen iværksatte først på året, hvis der overhovedet er nogen, og til at kigge nærmere på EU's budget for i år for at se, hvilke aktiviteter, der er indstillet, og hvilke ressourcer vi fortsat kan bruge til at udforme nye foranstaltninger.
Vi har også planlagt investeringsprojekter for energisektoren, der allerede er godkendt ud af beløbet på omkring 3 mia. EUR. Vi er nødt til at iværksætte specifikke foranstaltninger for at gennemføre disse projekter. Jeg vil gerne takke hr. Barroso for hans særlige bidrag til at få Nabucco-projektet sat i gang.
Endelig vil jeg gerne bede Dem huske på EU's politiske engagement over for andre lande, der også ønsker at komme med i EU.
Proinsias De Rossa
(EN) Hr. formand! Vi kan ikke slippe ud af den dybe krise vedrørende finansmarkederne, økonomi og beskæftigelse - eller klimaændringer - som selvstændige, protektionistiske nationalstater. Uden Europa og euroen går vi under som kontinent, men vi kan heller ikke fortsætte som en union, som om det eneste problem var nogle få grådige bankfolk: Budgetdisciplin vil ikke løse problemet.
Systemet er i stykker, og der er behov for tilbundsgående reformer. Finansinstitutionerne stritter allerede imod den lovgivning, der er nødvendig for at undgå en fremtidig nedsmeltning. Vi har brug for større integration af vores politikker vedrørende sociale anliggender, økonomi, klima og energi med henblik på at sikre beskæftigelsen og skabe nye arbejdspladser med rimelige leve- og arbejdsforhold. Vi har brug for et gennembrud på topmødet om klimaændringer i december. Vi har mere end nogensinde behov for et fornyet engagement i millenniumudviklingsmålene, og på det mere umiddelbare plan, hr. rådsformand, beklager jeg, at De ikke opfordrede til en øjeblikkelig ophævelse af blokaden af Gaza eller gav udtryk for et ønske om at tilføre fredsbestræbelserne ny energi side om side med præsident Obama.
Som medlem for Irland vil jeg gerne erindre Parlamentet om, at politisk ironi er et karaktertræk, som vi sætter stor pris på i Irland. Jonathan Swift, forfatteren til Gullivers Rejser, foreslog en gang den britiske regering, at løsningen på fattigdommen i Irland var at opfordre os til at spise vores spædbørn. Jeg tror ikke, at den historiske ironi i, at Det Forenede Kongeriges Uafhængighedsparti tilbyder at komme til Irland for at føre kampagne for Det Forenede Kongeriges uafhængighed af EU, vil være spildt på den irske befolkning, men i stedet vil give den et godt grin. Det bliver virkelig noget af et syn at se Nigel Farage klædt i Union Jack og nissehue, arm i arm med Gerry Adams, den tidligere leder af IRA, og Joe Higgins, min kollega deroppe bagved, opfordre til at stemme nej til Lissabontraktaten, hver med deres lemmingsagtige, modstridende dagsordener. Jeg er sikker på, at den irske befolkning vil sige det samme til denne cirkusforestilling, som de sagde til Libertas: Skrid med jer!
(Bifald)
Marietta Giannakou
(EL) Hr. formand! Det svenske formandskabs program indeholder faktisk alle de vigtige spørgsmål, som har at gøre med vores tid, både nutiden og fremtiden.
Jeg vil begynde med recessionen. Jeg går ud fra, at det svenske formandskab bliver nødt til at gå mere i dybden med dette emne. Den sociale markedsøkonomi har brug for investeringer i realøkonomien, ikke blot i finansielle produkter som dem, der har bragt os i den nuværende situation.
Spørgsmålet om klima og bæredygtig udvikling, som også omfatter social udvikling, og spørgsmålet om beskæftigelse, er naturligvis utroligt vigtige spørgsmål. Men også her er der behov for virkelige investeringer i økonomien sammen med mere kontrol. En markedsøkonomi, der forsøger at gå i retning af en "laisser faire-laisser passer"metode, er ikke det, vi har brug for i Europa.
Spørgsmålene om kriminalitet, indre anliggender og retsvæsen berører os alle. Den organiserede kriminalitet er ikke længere, hvad den var en gang, og den har helt sikkert kontakter til terrorisme og alle former for ulovlige aktiviteter. Derfor er der behov for en differentieret metode.
Efter min mening er det vigtigste, at vi også i forbindelse med det store antal indvandrere fra tredjelande undersøger, om EU's udviklingspolitik virkelig er lykkedes og på hvilke punkter. Vi har med andre ord behov for en reel evaluering og undersøgelse af, hvad der kan eller bør ændres for at løse problemet med ulovlig indvandring på den rigtige måde, fordi det rent faktisk drejer sig om mennesker og ikke bare politiske eller administrative akter.
Det svenske formandskabs program er virkelig meget ambitiøst, navnlig vedrørende den transatlantiske dialog. Men også i dette spørgsmål skal vi undersøge, hvorvidt det er hensigtsmæssigt, at EU udelukkende bekymrer sig om udvikling, mens USA udelukkende bekymrer sig om sikkerhed.
Ivari Padar
(ET) Hr. formand, mine damer og herrer! Som repræsentant for Estland, et af Sveriges nabolande, som det er forbundet med via Østersøen, vil jeg gerne henlede opmærksomheden på en af formandskabets prioriteringer, nemlig Østersøstrategien. Denne strategi blev udformet med aktiv deltagelse af min socialdemokratiske kollega fra det foregående parlament, den nuværende estiske præsident Toomas Hendrik Ilves, og er af meget stor betydning for hele Europa, og jeg vil gerne takke formandskabet for at have gjort dette til en prioritering.
Dette er også et godt eksempel på, hvordan initiativer foreslået af medlemmer af Parlamentet kan føre til konkrete resultater. Jeg vil gerne opfordre det svenske formandskab til at iværksætte Østersøstrategien, for det har vi nu en sjælden mulighed for. For at kunne gøre dette skal vi skaffe finansiering til den i øjeblikket tomme budgetpost på EU-budgettet. Jeg håber, at strategien vedtages i Det Europæiske Råd under det svenske formandskab. Der findes to andre områder, der er vigtige for mig: Som tidligere finansminister betragter jeg løsningen af den økonomiske krise og indførelsen af gennemsigtighed i den finansielle sektor som værende af stor betydning...
(Formanden afbrød taleren)
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Hr. formand, hr. Barroso, hr. Reinfeldt! Først vil jeg gerne lykønske den svenske regering med de målsætninger, den har opstillet for sit formandskab. Det er ikke en let tid for Europa. Den er fuld af udfordringer. Blandt de mange vigtige prioriteringer, som Sverige har opstillet for sit formandskab, vil jeg gerne henlede opmærksomheden på EU's strategi for Østersøregionen og navnlig den del, der drejer sig om sikkerhed på energimarkedet. Fælles sikkerhed for Europas energimarked vil ikke være en mulighed, så længe der findes opdelte og isolerede markeder i Europa, både inden for elektricitet og gas. Af historiske årsager er dette problem særlig udtalt i Østersøregionen. For at løse dette problem og sprede risikoen i forbindelse med energiforsyning har vi brug for en fælles energipolitik for EU. Grundstenen til en sådan politik skal ikke bare være energieffektivitet og vedvarende ressourcer, men også oprettelsen af et fælles elektricitets- og gasmarked med driftsmæssige sammenkoblinger. EU's strategi for Østersøregionen er et skridt i den rigtige retning. Målsætningen er gradvis at sammenkoble energimarkederne i regionen, afhjælpe mangler med hensyn til sammenkobling og etablere fælles markedsmekanismer. Arven efter den sovjetiske besættelse af Østersøområdet er et opdelt og delvis isoleret marked, hvilket forøger vores energiforsyningsrisiko. Vores udfordring for fremtiden består i at ændre på denne situation, og ved at gøre det styrker vi vores fælles energisikkerhed. Jeg ønsker det svenske formandskab held og lykke og en energisk start på denne vigtige opgave.
Åsa Westlund
(SV) Hr. formand, hr. statsminister! Hvis vi skal opnå en god international klimaaftale, er vi også nødt til at lytte til andre lande. Hvis vi gør det, vil vi kunne se, at det første, der er brug for, er, at EU og andre lande tager et større ansvar for at nedbringe vores hjemlige emissioner, og for det andet, at EU og andre industrialiserede lande konkret fortæller, hvordan vi vil bidrage økonomisk til klimaarbejdet i de fattigere lande.
Indtil nu har den svenske regering modarbejdet dette, og det har desværre undergravet mulighederne for at nå frem til en god aftale i København. Det skal Ministerrådet også være klar over, og derfor vil jeg gerne stille to spørgsmål. Er det svenske formandskab klar til at bidrage til en god international klimaaftale ved at gennemføre en større del af EU's emissionsnedsættelser inden for EU? Hvornår regner det med at fremsætte et specifikt forslag til finansiering af klimaarbejdet i de fattige lande?
Tunne Kelam
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske det svenske formandskab med den historiske mulighed for at styre EU i retning af gennemførelsen af Lissabontraktaten.
Jeg har tre bemærkninger. For det første er det af kolossal betydning at få den nye Kommission gjort operationel hurtigst muligt. Institutionel usikkerhed kan ikke bruges som en undskyldning til at udsætte dannelsen af den nye Kommission. Disse argumenter lyder virkelig hykleriske. For at komme ud af den økonomiske krise og skabe nye arbejdspladser har vi mere end nogensinde brug for en stærk, uafhængig og innovativ Kommission.
For det andet vil jeg gerne rose det svenske formandskab for at være gået i spidsen for gennemførelsen af Østersøstrategien, som blev lanceret af Europa-Parlamentet. Men der findes også en særlig budgetpost for strategien, som stadig er tom. Vi kan ikke forvente positive ændringer i miljøsituationen i Østersøen ved udelukkende at basere os på ad hoc-projekter. Vi har bestemt også brug for koordineret støtte fra EU-budgettet.
For det tredje er Stockholmprogrammet vigtigt for Estland. Det bør også indeholde et program for brug af moderne it. Spørgsmålet er, hvorvidt oprettelsen af et agentur til den operationelle forvaltning af store it-systemer for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed vil kunne bidrage til gennemførelsen af denne strategi.
Alf Svensson
(SV) Hr. formand! Tillykke med Deres udnævnelse. Jeg vil også gerne takke Fredrik Reinfeldt for en ekstraordinær gennemgang og rapport. Nu forventer vi alle store resultater i København, selv om det også skal understreges, at det bliver en international begivenhed. Forventningerne er virkelig i top, men jeg må sige, at selv om alle grupper ikke skulle være tilfredse med resultatet, vil det ikke være verdens undergang.
Naturligvis har man fremhævet den økonomiske krise her. De store koncerner, de store virksomheder får altid opmærksomhed. Jeg vil gerne understrege, at de små, loyale underleverandører ikke må blive glemt, når vi diskuterer økonomiske spørgsmål. Jeg vil også gerne understrege de specifikke værdier ved Østersøstrategien. Jeg mener, at Østersøstrategi kan styrke hele EU's legitimitet. Europas største indlandshav kan og skal reddes. Østersøstrategien kan også bidrage til at holde tendenserne med kriminalitet og menneskesmugling i skak. Dette er også et vigtigt miljøspørgsmål, som man kan hævde kræver sin egen Københavnkonference.
Jeg glæder mig over, at arbejdet med en grænseløsning mellem Kroatien og Slovenien er på dagsordenen, og at Cypernspørgsmålet også skal behandles. Vi er alle ivrige efter en sådan løsning. Jeg mener også, at vi gradvis vil se den nordiske region udvidet her i EU til også at omfatte Island og måske også Norge i en ikke alt for fjern fremtid.
Barack Obama holdt en fantastisk tale om Afrika i Afrika forleden. Jeg har grund til at understrege, at Sverige kan være stolt af sit arbejde, og jeg håber, at vi kan fortsætte med at holde solidaritetens fane højt fremover.
Ivo Belet
(NL) Hr. formand! Jeg mener, at vi og det europæiske projekt står ved en vigtig skillevej. Lissabontraktaten, klimakonferencen i København og et energisk forsøg på at løse den finansielle og økonomiske krise er tre store spørgsmål, som de vil skulle tage stilling til i løbet af de kommende seks måneder, og hvis vi kan nå frem til en tilfredsstillende løsning på dem, kan Europa virkelig tage et kvantespring fremad.
De er uden tvivl klar over, at et stort flertal af Europa-Parlamentets medlemmer er klar til at bakke denne løsningsmodel op, og jeg vil gerne tilskynde Dem, med en lille spydighed, til at lade kritikerne og de gøende hunde stå og larme på sidelinjen. Lad dem ikke forstyrre Dem i Deres mission, Deres mål. Jeg mener, at vi skal koncentrere os om det vigtige.
Jeg vil gerne have lov til at påpege en enkelt ting, statsminister Reinfeldt. Det er vigtigt, at vi koncentrerer os om en af topprioriteringerne, nemlig en aggressiv plan for bilindustriens fremtid i EU. Efter min mening har vi indtil videre ikke haft en sådan plan, eller den har i hvert tilfælde ikke været særlig omfattende, og jeg tror, at De vil være enig med os der. Det er helt sikkert ikke for sent. Redningsplanen for Opel er i fuld gang, og verden, ikke en gang Europa, er ikke sluppet fri af protektionismens dæmoner. De ligger og slumrer lige under overfladen, og det svenske samfund er lige så berørt, som vi er i Belgien og i Frankrig, Tyskland og Slovakiet. Vi er alle i samme båd.
Det, der er behov for, er, at vi arbejder for løsninger i solidaritet med hinanden, gennem en koordineret snarere end en isoleret metode, og at vi ikke forsøger at stække de andres vinger. Hr. formand, jeg mener, at De her har en enestående mulighed for at arbejde sammen med formanden for Kommissionen - dette sender også et klart signal til Kommissionen - om at udforme en fælles plan, en fælles plan, hr. Barroso, for vores bilproducenters fremtid, så vi kan styre dem ind i det 21. århundrede.
Vi mener, at den energieffektive og miljøvenlige bil kan fremstilles på de nuværende samlefabrikker i Europa, og vi stoler på, at De, hr. Barroso og hr. Reinfeldt, står på vores side.
Csaba Sógor
(HU) Hr. formand! Efter vores mening er Sverige synonymt med Europa. Dette land er hjemsted for fremgang, sikkerhed og frihed, og spørgsmålene om menneskerettigheder og friheder er lige så vigtige som spørgsmål vedrørende økonomi og klimaændringer. Så har vi parlamentet i en EU-medlemsstat, der vedtog en sproglov den 30. juni 2009, hvori det hedder, at hvis nogen, også alle de tilstedeværende, ikke kalder landets hovedstad ved navnet på landets officielle sprog, Bratislava, men bruger dens tyske navn, Presburg, eller dens ungarske navn, Pozsony, kan de meget vel ende med at skulle betale en bøde på 5 000 EUR. I bemærkningerne til ændringsforslaget til sprogloven hedder det, at beskyttelsen af det nationale sprog i visse tilfælde har forrang frem for ytringsfriheden og retten til privatlivets fred. En Europæisk Union, der vedtager en sådan lov, er ikke længere et frihedens Europa. Jeg vil bede det svenske formandskab gøre sit yderste for at sikre, at denne lov ophæves, og at det slovakiske statsoverhoved ikke underskriver den.
Kinga Göncz
(HU) Hr. formand! Jeg vil gerne henlede Deres opmærksomhed på to af det svenske formandskabs prioriteringer, som det glædede mig at se på listen. Den første af disse prioriteringer er den utvetydige modstand mod diskrimination, racisme, antisemitisme, fremmedhad og homofobi. Jeg mener, at betydningen af dette spørgsmål understreges af, at vi så den tydelige støtte til det yderste højre ved valget til Europa-Parlamentet. Derfor har vi alle, også Parlamentet og det nuværende formandskab, et ansvar til at sikre, at de mest sårbare ikke havner i en udsat situation. Vi skal især gøre alt, hvad vi kan for at sikre, at der ikke opstår et samarbejde mellem de partier, der hævder at være demokratiske, og de ekstremistiske partier. Et meget godt eksempel på dette er den slovakiske sproglov, som allerede er blevet nævnt ved flere lejligheder i dag, og som beskrevet er kraftigt diskriminerende. Den anden prioritering, som jeg gerne vil hilse velkommen, er den række af europæiske foranstaltninger, der skal vedtages med henblik på integrationen af romasamfundet.
Mirosław Piotrowski
(PL) Hr. formand! Den fortsatte udvidelse af EU og Lissabontraktatens fremtid er blandt det svenske formandskabs målsætninger. Den tyske forfatningsdomstol afsagde for nylig en dom om, at Lissabontraktaten kun kan accepteres på den betingelse, at Forbundsdagen og Forbundsrådet stadig skal have forrang, hvilket sætter spørgsmålstegn ved idéen om europæisk føderalisme. Lissabontraktaten er derfor blevet til et juridisk monster, hvilket ikke bare tyskerne har bemærket, men også irerne ved deres folkeafstemning og præsidenterne for Den Tjekkiske Republik og Polen. I denne forbindelse bør det svenske formandskab indlede en debat for hele Europa om rollen for de nationale parlamenter i alle 27 medlemsstater, og man bør udvikle en ny model for samarbejdet mellem suveræne europæiske nationer.
Vi må derfor håbe, at det svenske formandskab, som jeg ønsker al mulig succes, vil lytte mere opmærksomt til borgernes stemme.
Simon Busuttil
(MT) Hr. formand! Jeg vil også gerne rose statsminister Reinfeld for at blive hos os lige til afslutningen af forhandlingen. Vi vil bede formandskabet gennemføre tre vigtige prioriteringer. Den første er Stockholmprogrammet om området med retfærdighed, frihed og sikkerhed. Vi skal sikre, at man hurtigst mulig når frem til en aftale om dette program. Den anden prioritering er gennemførelsen af pagten om indvandring og asyl. Vi ønsker, at De som statsminister skal sikre, at De kan gennemføre pagten, der blev aftalt sidste år. For det tredje nåede man i sidste måned under Det Europæiske Råd til enighed om pilotprojektet om byrdefordeling på indvandringsområdet. De har et stort arbejde foran Dem, hr. statsminister, og vi vil sammen med vores formand følge Dem nøje for at sikre os, at arbejdet bliver udført.
Ana Gomes
(PT) Hr. formand! Siden Dag Hammarskjöld har Sverige været et fremtrædende medlem af De Forenede Nationer. Landet ved derfor, at uden organer med universelt anerkendt legitimitet og repræsentativitet vil der ikke findes nogen politisk kraft til at afslutte Kyoto2, Doharunden eller millenniumudviklingsmålene eller til at regulere den globale økonomi for slet ikke at nævne forsvaret for menneskerettigheder.
Det er beklageligt, at det svenske formandskab begrænser sig til de uformelle og omstridte rammer med G20. Det er tragisk, at EU - som hr. Barroso kalder for verdens lokomotiv, idet han citerede FN's generalsekretær - står uden ledelse og savner strategiske visioner på dette område på et tidspunkt, hvor præsident Obama udtrykker sit engagement i global styring. På vores side har vi i stedet kun hørt paven insistere på, at det haster med at omorganisere FN's Sikkerhedsråd og Bretton Woods-institutionerne.
Hr. formand, hvorfor nægter det svenske formandskab at lede Europa og gennemtvinge en reform af FN's Sikkerhedsråd ved at kræve en plads ved bordet til EU, når Lissabontraktaten træder i kraft?
Pat the Cope Gallagher
(GA) Hr. formand! Folkeafstemningen om Lissabontraktaten, som skal afholdes i Irland den 2. oktober i år, bliver en af de vigtigste begivenheder under det svenske formandskab.
Irland har modtaget juridiske garantier inden for en række politikområder, og det bidrager i høj grad til at afhjælpe de bekymringer, som Irlands befolkning havde ved folkeafstemningen sidste år. Nu påhviler det dem af os, der tror på, at et ja til traktaten vil gavne Irland, at arbejde for et fremme denne nye ordning i mit land.
Hvis Lissabontraktaten bliver gennemført - og jeg håber, at folkeafstemningen vil føre til et ja - vil de forskellige lande kunne nominere et medlem til Kommissionen. Tilhængerne af traktaten har overhovedet ikke råd til at hvile på laurbærrene. Vi skal gøre vores yderste for at sikre, at den bliver en succes...
(Formanden afbrød taleren)
Jacek Protasiewicz
(PL) Hr. formand! Jeg vil gerne takke statsminister Reinfeld for at medtage behovet for at udvikle samarbejdet med vores østlige naboer blandt sine prioriteringer. Jeg vil også gerne takke ham for Sveriges engagement i udviklingen af Østpartnerskabet.
I denne forbindelse vil jeg gerne påpege, at vi i de kommende seks måneder som EU og Sverige som formandskab vil løse problemerne vedrørende den manglende respekt for menneskerettighederne i Belarus. I seks måneder har tre iværksættere, hr. Avtukhowich, hr. Leonov og hr. Osipienko, siddet fængslet og har ikke kunne få en retfærdig rettergang. Ud af 12 unge aktivister, som deltog i en demonstration i januar 2008, fik 11 fængselsstraffe, og for flere dage siden blev en af dem idømt et års fængsel. Hr. statsminister, i de kommende seks måneder skal De være opmærksom på spørgsmålet om krænkelser af menneskerettighederne i Belarus.
Fredrik Reinfeldt
formand for Rådet. - (SV) Hr. formand! Jeg håber at kunne betale lidt af den tid, jeg lånte tidligere, tilbage.
(Formanden afbrød kortvarigt taleren)
Jeg ved, at De venter på en afstemning. Jeg vil gerne takke Dem for at have repræsenteret Deres respektive politiske grupper så glimrende. Jeg bemærker Deres iver og forventningerne til det svenske formandskab, Deres ønske om, at vi i højere grad skal blive en drivkraft i klimaforhandlingerne og træffe foranstaltninger til at bekæmpe finanskrisen og den økonomiske recession. De har bemærket vores Østersøstrategi, vores Stockholmprogram, vores fortsatte bestræbelser på at presse på med udvidelsen, og jeg vil gerne takke Dem alle for den støtte, vi oplever til dette.
Jeg ved også, at overgangen til Lissabontraktaten vil betyde, at vi mødes igen, og at vi har en hel del at lave i fællesskab her i efteråret. En række ministre fra mit kabinet er sammen med mig her i dag. Vi har noteret Deres spørgsmål og synspunkter og lyttet opmærksomt til Dem. Jeg håber, at vi kan få et tæt samarbejde, og jeg håber at se Dem igen til efteråret.
Formanden
Vi regner også med løbende drøftelser og med at være i kontakt med formandskabet. Det er meget vigtigt for Europa-Parlamentet. Vi står ved begyndelsen af vores mandat, og der er meget, vi skal gøre, og dette er et vældig godt udgangspunkt: det svenske formandskab. Mange tak, hr. statsminister.
Jeg vil også gerne takke Kommissionens formand.
(Bifald)
Forhandlingen er afsluttet.
Skriftlige erklæringer (forretningsordenens artikel 149)
Bairbre de Brún  
Jeg glæder mig over det svenske formandskabs forslag om at fokusere på politiske spørgsmål i stedet for forfatningsmæssige spørgsmål under dets formandskab.
Men Rådet har besluttet at ignorere den irske befolknings demokratiske vilje og har besluttet sig for at tvinge Lissabontraktaten igennem.
Desværre er de politiske rammer, som de forfølger, udtryk for den samme forfejlede dagsorden med deregulering og liberalisering. Det er ikke et hensigtsmæssigt svar på den økonomiske krise. Det forholder sig lige omvendt, nemlig at det er en fortsættelse af de samme politikker, som førte til krisen, og det er disse samme politikker, der styrkes yderligere gennem Lissabontraktaten.
Vi får at vide, at vi har brug for Lissabontraktaten, fordi det har taget mange år at udforme den. Men Lissabontraktaten blev udformet og forhandlet på plads før den økonomiske krise og er baseret på de politikker, der bidrog til at starte krisen. At tvinge disse forældede politikker igennem nu vil være ødelæggende, for det vil gøre krisen værre.
Der er behov for nye politikker til en ny tidsalder. Der er behov for en ny traktat til en ny tidsalder.
Med hensyn til klimaændringer er det vigtigt, at det svenske formandskab gør sit bedste for at opnå en solid aftale i København.
Diane Dodds  
Det kommende svenske formandskab står over for mange udfordringer, men den største er behovet for at sikre, at EU respekterer medlemsstaternes suverænitet og ikke træder den europæiske befolknings demokratiske rettigheder under fode.
Alt for ofte ser man stort på vores befolkningers ønsker og interesser i et hovedkulds forsøg på at fremme den føderalistiske dagsorden, der eksemplificeres ved Lissabontraktaten.
Når vi ser frem mod kommende ændringer vil forberedelserne til reformen af den fælles landbrugspolitik i 2013 blive et tema under dette formandskab. Stemmen fra de områder, der er stærkt afhængige af landbrug, som f.eks. Nordirland, skal høres under disse diskussioner og ved forhandlingerne om en reform af fiskeripolitikken.
Vi har pligt til at hjælpe og beskytte vores vælgere i denne tid med kraftig turbulens på finansmarkederne. EU skal ikke lægge yderligere hindringer i vejen for økonomisk vækst og stabilitet.
Ilda Figueiredo  
Det svenske rådsformandskabs antisociale program udgør et farligt skridt imod udvidelsen af neoliberale politikker. Det er udtryk for en nådesløs forfølgelse af disse politikker, på trods af alle fakta, fra kapitalismens ledere i EU, som glemmer, at deres politikker er hovedårsagen til den økonomiske og sociale krise.
Selv om det svenske formandskab ved fremlæggelsen af sit program henviste til mennesker og problemerne med arbejdsløshed, nævnte det ikke en eneste foranstaltning, der skal ændre de eksisterende politikker, der har forårsaget disse problemer. Tværtimod. Det fremhævede især politikken med fri konkurrence inden for det størst mulige antal områder, herunder tjenesteydelser og udenrigshandel. Det har satset alt på genopretningen af de finansielle markeder, på genoptagelsen af paradigmerne fra stabilitetspagten og på forsvaret for neoliberalismen, som bestemt vil resultere i nye angreb på de sociale rettigheder og rettighederne på arbejdsmarkedet.
Det glemte heller ikke at insistere på en ny folkeafstemning i Irland om udkastet til Lissabontraktaten, som allerede er planlagt til den 2. oktober, og som er en videreførelse af afpresningen af den irske befolkning for at kunne gå hurtigere frem med afviklingen af de offentlige tjenester og begrænsningen af de sociale rettigheder, herunder på områderne social sikkerhed, sundhed, vandforsyning, social sikring og arbejdstagerrettigheder. Det er ikke vanskeligt at forudsige, at det vil fremsætte nye forslag til direktiver, som vil forsøge at gå i samme retning som de forslag, der blev forkastet i den foregående lovgivningsperiode.
Lívia Járóka  
Jeg vil gerne byde det nye formandskab velkommen og udtrykke håbet om, at Sverige som det tredje medlem af Rådets trojka vil fortsætte det arbejde, som blev indledt under det tjekkiske og det franske formandskab med hensyn til den sociale integration af romaer. Der var mange faktorer, der hæmmede det afgående tjekkiske formandskabs arbejde, men det samlede billede med hensyn til romaspørgsmål er ikke desto mindre positivt. Romaplatformen holdt således sit første møde i Prag i april, mens Det Europæiske Råd i juni styrkede sine overordnede målsætninger med hensyn til at tilbyde romaerne lige muligheder ved at opfordre Kommissionen og medlemsstaterne til at bekæmpe den fattigdom og sociale udstødelse, der rammer romaerne.
I det samme dokument vedtog Rådet de fælles grundprincipper for gennemførelsen af den sociale integration af romaerne, der blev skitseret i Prag, med en opfordring til de politiske beslutningstagere om at tage hensyn til disse principper og overholde dem. Baseret på de resultater, som trojkaen hidtil har opnået, håber jeg, at det svenske formandskab i det mindste vil fokusere mere på romaspørgsmål end tidligere. Jeg håber f.eks., at den kommende konference om det ikkediskriminerende arbejdsmarked, der skal afholdes i oktober, og ligestillingstopmødet, der finder sted i november, kommer til at behandle spørgsmålet om Europas største mindretal som en hovedprioritering. Målt i befolkningstal er den betydeligt større end befolkningen i de baltiske lande, som formandskabet har udpeget som en prioritering. Jeg håber også, at det svenske formandskab vil gå videre end de teoretiske fremgangsmåder, der allerede er indført, og de organisatoriske spørgsmål, man har lagt sig fast på, og begynde at træffe specifikke foranstaltninger, så man rent faktisk begynder at anvende disse rammer i praksis.
Marian-Jean Marinescu  
Stockholmprogrammet, som er en prioritering for det svenske formandskab, skal levere støtte gennem en styrkelse af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed samt fremme de økonomiske aktiviteter i den aktuelle krise, navnlig i lyset af, at Lissabontraktaten muligvis træder i kraft.
En vellykket gennemførelse af Stockholmprogrammet vil bidrage til at gøre Europa mere tilgængeligt for dets borgere. Denne succes vil blive afspejlet i styrkelsen af retten til fri bevægelighed for alle europæiske borgere og en omfattende gennemførelse af princippet om gensidig anerkendelse inden for civilretlige og strafferetlige spørgsmål på EU-niveau.
Det svenske formandskab skal fortsætte det arbejde, som blev indledt af det franske og det tjekkiske formandskab, som prioriterede at give alle arbejdstagere i EU adgang til Fællesskabets arbejdsmarked, en frihed, som er det vigtigste symbol på europæisk borgerskab.
For at kunne gøre dette skal medlemsstaterne deltage aktivt gennem konkrete foranstaltninger med henblik på at afskaffe de virtuelle grænser inden for EU, som er skadelige for borgernes fri bevægelighed, fordi de støder på administrative og juridiske problemer, når de bor og arbejder i en anden medlemsstat.
Den fri bevægelighed skal være en realitet for alle EU-borgere, navnlig under en økonomisk krise, hvor der findes et særlig stort behov for at fremme ubegrænset bevægelighed hos arbejdsstyrken. Denne bevægelighed kan være selvregulerende og sikre fleksibilitet samt mindske omfanget af sort arbejde og den naturlige arbejdsløshedsprocent.
Silvia-Adriana Ţicău  
skriftlig. - (RO) EU står i dag over for kolossale udfordringer: den økonomiske krise og finanskrisen, den alarmerende stigning i arbejdsløsheden og klimaændringerne. Arbejdsløshedsprocenten i EU er i øjeblikket på 8,9 %, og 19 % af de unge under 16 år og 19 % af de ældre risikerer at havne i fattigdom. Folk mister deres arbejde, mange virksomheder går konkurs, mens nationalbudgetterne udviser store underskud. EU's svenske formandskab har et kolossalt ansvar over for sine borgere. Det skal genoprette deres håb om et ordentligt liv og skabe fundamentet til økonomisk genopretning ved at få alle til at trække på samme hammel. Foranstaltninger som øget energieffektivitet, brug af energi fra vedvarende kilder og forbedring af EU's energisikkerhed er at finde blandt det svenske formandskabs prioriteringer. Jeg håber, at det svenske EU-formandskab vil markere indledningen på en æra med fremgang med garanti for en periode med økonomisk vækst i de kommende 40-50 år. Jeg mener, at vi nu mere end nogensinde skal investere i uddannelse, forskning, energieffektivitet og frem for alt i mennesker. Sverige er kendt for sine sociale politikker og en høj levestandard. Derfor vil jeg gerne sammen med mine kolleger i Europa-Parlamentet og alle borgere i Europa ønske Dem al mulig succes, og vi håber, at dette formandskab vil blive et springbræt til en ny fremtid.
Georgios Toussas  
Det svenske formandskabs prioriteringer markerer en eskalering af EU's angreb på græsrødderne, der har til formål at sikre den fortsatte rentabilitet for eurokapitalisterne ved at flytte byrden fra den kapitalistiske recession over på arbejderklassen og græsrodsklasserne. Det svenske formandskab søger at fremskynde kapitalistiske omstruktureringer inden for rammerne af Lissabonstrategien. I epicentret af dette angreb på arbejderklassen finder vi nedskæringer i lønninger og pensioner, den fuldstændige ødelæggelse af arbejdsmarkedsrelationerne, arbejdstagerrettighederne samt sociale beskyttelses- og forsikringssystemer og en endnu højere grad af privatisering af sundhed og uddannelse.
Den "grønne økonomi" udformes således, at man under påskud af at bekæmpe klimaændringerne åbner nye rentable aktivitetssektorer for kapitalen.
Med Stockholmprogrammet forsøger man under påskud af at bekæmpe terrorisme og organiseret kriminalitet at styrke det borgerlige politiske system yderligere, så man kan bekæmpe græsrodsreaktionerne og intensivere de repressive foranstaltninger over for indvandrere.
Strategien i Østersøområdet har banet vejen for en mere aggressiv fremgangsmåde hos euromonopolerne i landene ved EU's østgrænse i et forsøg på at styrke deres position i den imperialistiske konkurrence.
Ved at bruge "garantier" som et røgslør og et himmelråbende pres forsøger de at kapre den irske folkeafstemning for at kunne gennemføre den græsrodsfjendtlige Lissabontraktat.
