Indlæg af et minuts varighed om politisk vigtige sager
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er indlæg af et minuts varighed om politisk vigtige sager.
Elena Băsescu
(RO) Hr. formand! Rumænien accepterede den 8. februar 2010 en opfordring fra USA's præsident til at deltage i et amerikansk antimissilforsvarssystem. Det er et bevis på den tillid, man har til mit land i lyset af den professionalisme, den rumænske hær har udvist i Afghanistan og Irak. Der vil blive opstillet tre batterier med hver otte missiler på rumænsk jord. Ifølge den tidsplan, man er blevet enig om med USA, skal dette forsvarssystem være operationelt fra og med 2015.
Jeg mener, at spørgsmålet om et antimissilforsvar skal gøres aktuelt og sættes på EU's dagsorden, for vi skal holdes underrettet om risikoen for spredning af ballistiske missilprogrammer.
Jeg skal understrege, at det nye system ikke er rettet mod Rusland. En række kommentarer og anmodninger fra Moskvas side er tværtimod blevet taget med i betragtning i den nye udformning af det amerikanske system. I den nærmeste fremtid vil man påbegynde bilaterale forhandlinger med henblik på at undertegne de nødvendige aftaler, som skal ratificeres af det rumænske parlament.
Georgios Papastamkos
(EL) Hr. formand! Jeg går ud fra den antagelse, at genoprettelsen af de offentlige finanser i en medlemsstat i euroområdet er euroområdets ansvar. Men det er nødvendigt med en koordineret indsats for at beskytte den fælles valuta mod spekulation.
Den forfærdelige finanskrise i Grækenland, og den finansielle ubalance i andre medlemsstater har understreget behovet for en politisk økonomisk styring i Europa. I mit spørgsmål til Kommissionen den 17. februar 2010 foreslog jeg, at der blev oprettet en europæisk monetær fond, og det glæder mig at se, at kommissær Rehn går i den retning. Vi afventer Kommissionens samlede forslag.
Carlos José Iturgaiz Angulo
(ES) Hr. formand! En dommer fra den spanske landsret Audiencia Nacional har bekræftet, hvad mange af os allerede var klar over, nemlig at Hugo Chavez, Venezuelas præsident, samarbejder med ETA og FARC-terrorister. Det beviser, at hr. Chavez står i ledtog med terrorister, at han giver morderiske terrorister et tilflugtssted på venezuelansk jord, og at han hjælper dem ved at give dem officielle poster i den venezuelanske regering. Kort sagt, samarbejder hr. Chavez med forbrydere fra ETA.
Som basker, spanier og europæer ønsker jeg at fordømme diktator Hugo Chavez' forfærdelige optræden. Jeg opfordrer de europæiske institutioner til at træffe alle de nødvendige foranstaltninger til at fordømme hr. Chavez og dermed også hans politik til støtte for terrorister.
Jeg vil også minde Rodríguez Zapateros regering, som for øjeblikket har formandskabet i EU, om, at det ikke nytter at være venlig og vag over for hr. Chavez, sådan som det hidtil har været tilfældet. Det nytter heller ikke at vise tegn på venskab eller at ville samarbejde, for når den spanske regering svigter sit ord og ydmyger sig over for hr. Chavez, som den gjorde for nylig, er det det samme som at straffe terrorismens ofre og udvise foragt for det spanske retssystem og derved straffe frihed og demokrati.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Hr. formand! Selv om EU's solidaritetsfond i det store og hele fungerer godt, viser de sidste års erfaringer, at der stadig er store begrænsninger og svagheder i den måde, fonden virker på. Det har at gøre med den langsommelige tildeling af midlerne, med gennemsigtighedsniveauet for kriterierne til aktivering af fonden i tilfælde af regionale katastrofer, samt at den er begrænset til naturkatastrofer.
Jeg skal minde om, at Rumænien modtog finansiel støtte fra EU til projekter, der blev gennemført i de oversvømmelsesramte områder. Men fondens midler blev frigivet sent set i forhold til det tidspunkt, hvor man ville have kunnet opnå den største effektivitet.
I den forbindelse mener jeg, at det ville være en god idé, hvis der var mulighed for på anmodning af et katastroferamt land at yde støtte i form af en forskudsbetaling, baseret på et første skøn over de direkte tab, lige efter at katastrofen var indtruffet. Det ville i høj grad blive værdsat af de ramte områder.
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Hr. formand! Fidel Castro og hans oligarker forrådte for længe siden den cubanske revolutions idealer. Folk over hele verden delte disse idealer, især cremen af den internationale ungdom, som var inspireret af dem.
Men for indeværende er brødrene Castros diktatur kendetegnet ved manglende medfølelse med de politiske fanger og med samvittighedsfangerne og også med deres eget folk. Det minder om den tid, hvor Franco lå på sit dødsleje, hvor man mishandlede de politiske fanger, som også blev opfattet som almindelige forbrydere, og hvor man var besat af samme foragt for folk i eksil.
Castro er endt som Franco og alle andre fjender af friheden, som er forskanset i deres magt. Men det er vores opgave at redde liv og udvise solidaritet med dem, der kæmper og lider. Det er vores pligt som europæere, der går ind for forsvaret af demokrati, frihed og menneskerettigheder.
Gianni Vattimo
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Vi ved, at Kommissionen og det spanske formandskab sætter stærkt skub i forhandlingerne med visse central- og latinamerikanske lande for at kunne afslutte associeringsaftalerne før topmødet i maj mellem EU og Latinamerika.
Som næstformand i EurLat vil jeg gerne henlede Parlamentets opmærksomhed på, at der i forbindelse med nogle af disse lande er en risiko ved at fremskynde forhandlingerne, hvis man derved ignorer visse vigtige spørgsmål om menneskerettigheder og overholdelse af menneskerettighederne i forskellige regioner. I Columbia f.eks. myrdes fagforeningsfolk stadig næsten dagligt. I Honduras, som vi forhandler en aftale med, er regeringen stadig den, der blev indsat ved et militærkup sidste år. I Guatemala er der også problemer. Det drejer sig ikke om menneskerettighederne, men om visse aspekter i aftalerne, som ignoreres.
Jeg mener, at et er vigtigt, at Kommissionen og formandskabet går frem med forsigtighed.
Diana Wallis
(EN) Hr. formand! Da det er den internationale kvindedag, vil jeg gerne rejse et særligt kvindesundhedsproblem, som stadig er et askepotspørgsmål. Jeg stod her for to eller måske tre år siden og talte om en uset, smertefuld og invaliderende kvindesygdom, som man ikke taler om, nemlig endometriose. Det er en sygdom, som ødelægger liv, familier og frugtbarhed, og som fratager nogle kvinder muligheden for at blive mor. Det er måske fordi der er tale om kvinders menstruation, at vi ikke ønsker at tale om det, ja endog ikke nævne det. Så jeg siger det igen - endometriose.
Årsagerne til sygdommen kendes stadig ikke, den kan ikke helbredes, og den rammer en ud af ti kvinder, og tallet er stigende. Denne uge er også ugen for oplysning om endometriose i hele Europa. Så hvornår vil vi tage disse kvinders og deres familiers lidelser alvorligt? Hr. kommissær! Det er godt, at De er her og hører dette. Måske kan vi få afsat midler til dette formål og - håber jeg - før næste år.
Sandrine Bélier
(FR) Hr. formand, mine damer og herrer! De nævnte stormen Xynthia, som netop har ramt Vesteuropa med næsten 60 dødsfald til følge og betydelig materiel skade.
Jeg er meget trist i dag, men også vred, fordi denne menneskelige katastrofe kunne have været undgået, eller konsekvenserne kunne i det mindste have været mindsket. I Frankrig blev kystområder og oversvømmelsesområder udviklet indtil for nylig til trods for og under overtrædelse af nugældende europæisk og national lovgivning, og det er stadig tilfældet i hele Europa i dag.
Disse områder er ofte Natura 2000-områder, og det er vigtigt at beskytte dem mod byudvikling for at begrænse konsekvenserne af sådanne naturfænomener. Det tilkommer os at udvise større ansvarlighed, at sikre, at fællesskabslovgivningen - især fugledirektivet og habitatdirektivet - gennemføres fuldt ud af medlemsstaterne, og at gøre tildelingen af strukturfondsmidlerne betinget af krav om bæredygtighed, sikkerhed og biodiversitet.
EU 2020-strategien er en enestående lejlighed til omdefinere vores holdning til miljøet ...
(Formanden afbrød taleren)
Ivo Strejček
(CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Fremtrædende tjekkiske medier meddelte i sidste uge, at det tyske transportpoliti har indført nye strengere kontroller med tjekkiske chauffører på den tyske side af grænsen. I henhold til disse rapporter sker kontrollen hyppigere, og den er meget grundigere. Ifølge vidneudsagn gøres situationen endnu værre, fordi man sommetider forlanger en urinprøve under en sådan kontrol, og det gøres på en måde, der krænker den menneskelige værdighed. Der er altså ikke kun tale om en rutinekontrol kombineret med kontrol af rejsedokumenter eller dokumenter vedrørende køretøjets tekniske stand eller dets oprindelse. Tjekkiske borgere, der rejser frit inden form rammerne af Schengenaftalen, bør ikke betragtes som andenklasses borgere. De er fuldgyldige, ligeværdige og suveræne borgere i et medlemsland i EU, og de skal behandles i overensstemmelse hermed. Hr. formand! Jeg vil bede Dem om at viderebringe dette til de relevante myndigheder, således at de grundigt kan undersøge spørgsmålet og sørge for, at dette problem bliver løst.
Kyriacos Triantaphyllides
(EN) Hr. formand! Den europæiske fedmedag er et initiativ, som samler den medicinske verden, patienter og politikere til støtte for overvægtige og fede europæiske borgere. Formålet er at fastlægge den 22. maj som en årlig europæisk fedmedag, højne bevidstheden om, at det er nødvendigt at handle på europæisk plan, og sikre, at overvægtige og fede patienters stemme bliver hørt.
Fedme er en sygdom, ikke et problem. Hver medlemsstat bør se denne udfordring i øjnene og give den nødvendige støtte til denne del af deres befolkning. I henhold til WHO er fedmestatistikkerne i hele Europa - ikke kun EU - overvældende og antager næsten epidemiske proportioner. Hvis der intet gøres, skønnes det, at der i 2020 vil være ca. 150 millioner fede voksne - 20 % af befolkningen - og 15 millioner fede børn og unge - 10 % af befolkningen - i Europa. Derfor skal fede og overvægtige patienters stemme styrkes.
Ilda Figueiredo
(PT) Hr. formand! I dag fejrer vi hundredårsdagen for oprettelsen af den internationale kvindedag, som er blevet et symbol på en revolutionær kamp. På denne verdensomspændende kampdag for kvinders rettigheder og mod enhver form for forskelsbehandling vil jeg hylde alle kvinder, men især de kvinder, som stadig er ofre for forskelsbehandling, ulighed og forskellige former for vold.
Samtidig er det også vigtigt at understrege, at kampen for ligestilling i lovgivningen og i livet stadig er aktuel i lyset af, at kapitalismens krise har særlige konsekvenser for kvindernes liv, da de er de første ofre for usikre og underbetalte jobs og for fattigdom. De fleste af de 85 millioner mennesker, der lever i fattigdom i Europa, er kvinder.
Det er derfor, at vi, når vi fejrer denne dag og opfordrer alle kvinder til ikke at opgive deres drømme, på ny understreger betydningen af at bekæmpe uretfærdighed og forskelsbehandling og af at åbne nye horisonter for et bedre liv i lighed.
John Bufton
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på, at vi rent faktisk får en folkeafstemning i Wales. Ja, tro det eller ej, en folkeafstemning. Man nægtede os en folkeafstemning om forfatningen, man nægtede os en folkeafstemning om Lissabontraktaten, men vi får en folkeafstemning om yderligere beføjelser til den walisiske nationalforsamling.
Det er altså det, det drejer sig om, men der er en hage ved det. Alle de politiske partier i Wales - Labour, Plaid Cymru, liberaldemokraterne og de konservative - støtter dette, og de ønsker flere beføjelser. Men lad mig fortælle Dem, at det ikke er noget, jeg ønsker.
De behandler folk i Wales som fjolser. På et tidspunkt, nu hvor uafhængighed vil være det næste på dagsordenen, kunne vi ende med at få op til 80 medlemmer af forsamlingen. I Wales har vi plejehjem, der er truede, skoler, der er truede med lukning, vores veje ligner vejene i den tredje verden, og alligevel er den politiske klasse i Cardiff Bay og også her fast besluttet på at gå videre med denne skøre idé.
Jeg er glad for, at vi får en folkeafstemning, men jeg håber, at folk i Wales vil gå til valgurnerne og stemme nej.
Miroslav Mikolášik
(SK) H. formand! Jeg vil gerne udtrykke min dybe medfølelse og solidaritet med ofrene for naturkatastrofen på Madeira.
Nødsituationen kræver, at der handles fleksibelt for at afhjælpe folks grundlæggende behov så hurtigt som muligt og levere den materielle hjælp, der er nødvendig, samt at der handles hurtigt for at genopbygge den ødelagte infrastruktur. Jeg håber, at de portugisiske myndigheder vil vurdere skadernes omkostninger så hurtigt som muligt, og jeg håber ligeledes, at der ikke vil være administrative foranstaltninger, der stiller sig i vejen for, at der gives finansiel støtte fra EU's solidaritetsfond.
Eftersom det er nødvendigt med Europa-Parlamentets samtykke, for at der kan frigives midler fra solidaritetsfonden, håber jeg, at Parlamentet vil foregå med et godt eksempel og reagere hurtigt og vedtage et beslutningsforslag om dette. Tillad mig blot endnu en sætning for at udtrykke min solidaritet i forbindelse med katastrofen for nylig i det vestlige Frankrig, der var forårsaget af voldsomme regnskyl i Vendée.
Lena Kolarska-Bobińska
(EN) Hr. formand! I Europa-Parlamentet vedtog vi for nylig et beslutningsforslag om Ukraine, hvor vi satte spørgsmålstegn ved, at Ukraines tidligere præsident tildelte Stepan Bandera, en leder i kampen for landets uafhængighed, en fornem national pris. Dette punkt i vores beslutningsforslag har været genstand for megen kritik i det vestlige Ukraine.
Jeg vil gerne sige, at man i beslutningsforslaget ikke satte spørgsmålstegn ved Banderas målsætning om et uafhængigt Ukraine. Tværtimod støttede man i beslutningsforslaget et stærkt, forenet og frit Ukraine, som har EU' og mit land, Polens, fulde opbakning, men man udtrykte beklagelse over, at denne pris blev tildelt uden at tage hensyn til de tragiske omstændigheder under krigstidens kamp for et uafhængigt Ukraine. Her så man etnisk udrensning, der også blev gennemført i Banderas navn.
Efter min opfattelse manglede der i forbindelse med tildelingen af denne pris til Bandera en beklagelse over kampens uskyldige ofre. Kun hvis man havde udtrykt en sådan beklagelse, ville det tjene målet med et uafhængigt Ukraine, der lever i fred med sine naboer ...
(Formanden afbrød taleren)
Csaba Sógor
(HU) Hr. formand! Slovakiets sproglov har givet anledning til mange kritiske kommentarer for nylig. Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på udtalelsen fra Kommissionens juridiske tjenestegren. I udtalelsen konstateres det, at sprogloven og gennemførelsesbestemmelserne ikke i den nuværende form er i overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder og med Europarådets relevante dokumenter og ej heller med Slovakiets lov om beskyttelse af mindretal. I udtalelsen beklages den manglende rimelighed og proportionalitet i sprogkravene. Det anses, at loven anfægter arbejdstagernes frie bevægelighed, som er et af de største resultater i den europæiske integration, og at den også er en trussel mod det integrerede indre marked i EU. Desuden siges det i udtalelsen fra den juridiske tjenestegren, at den ændrede sproglov krænker direktivet om audiovisuelle medietjenester samt artikel 56 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, som omhandler retten til at yde tjenesteydelser. Det siges i udtalelsen, at afsnittet om sundhedsinstitutioner i realiteten kunne føre til forskelsbehandling, og at reglerne, når det gælder de grundlæggende rettigheder, i højere grad beskytter statens interesser i stedet for de individuelle rettigheder. Jeg anmoder om, at Kommissionen tager de nødvendige skridt til at sørge for, at fællesskabslovgivningen fortsat bliver overholdt uden undtagelser.
Rovana Plumb
(RO) Hr. formand! Jeg skal komme ind på kvindernes deltagelse i arbejdsmarkedet. Eurostats data bekræfter en opmuntrende tendens. Mens kvinderne i 1970'erne ikke engang udgjorde 30 % af arbejdstagerne, nåede dette tal i 2008 op på 43 %, og den globale krise har fået det op på ca. 50 %.
Også Rumænien er en del af denne tendens som følge af den økonomiske krise, som især har ramt de sektorer, hvor mænd overvejende er beskæftiget. Men der er lønforskelle mellem kvinder og mænd på arbejdsmarkedet. Det er derfor vigtigt, at der i Kommissionens planlagte lovgivningspakke medtages en målsætning om at få fjernet denne lønforskel mellem mænd og kvinder for at opmuntre kvinder til i større udstrækning at gå ud på arbejdsmarkedet. Denne lovgivningspakke skal også med i EU 2020-strategien.
Evelyn Regner
(DE) Hr. formand! De seneste begivenheder i Tyrkiet har endnu en gang vist, at der ikke er tilstrækkelige garantier for fagforeningernes og arbejdstagernes rettigheder. I mere end to måneder kæmpede 12 000 ansatte i det nu privatiserede tidligere statslige tobaksmonopol, Tekel, mod masseafskedigelser og tab af de sociale rettigheder, de havde tilkæmpet sig.
Præsident Erdogan truede flere gange under strejken med at få politiet til at rydde protestlejrene i Ankara. Ved begyndelsen af strejken angreb politiet arbejdstagerne med tåregas og vandkanoner.
Jeg vil bede Dem om at opfordre de tyrkiske myndigheder til at behandle fagforeningerne som ligeberettigede sociale partnere og til at vedtage lovgivningsmæssige bestemmelser, der sikrer en ubetinget beskyttelse af fagforeningsrettighederne. Disse rettigheder skal bringes i overensstemmelse med EU-standarderne og ILO-konventionen.
Luigi de Magistris
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Vi har for nylig oplevet endnu en miljøkatastrofe i Italien ved floderne Lambro og Po. Domstolen i Luxembourg dømte også for nylig Italien for at have bragt folkesundheden i fare ved ulovlig bortskaffelse af affald og på grund af manglende evne til at kontrollere indsamlingen af affald i Campania. Der er blevet rapporteret en stigning i antallet af leukæmitilfælde for nylig i Taranto via stålværket Ilva, samt fjernelse af asbest i skolerne i Crotone og dioxin i Campania. Det er en vedvarende miljøkatastrofe.
Jeg vil indtrængende bede Kommissionen om at fortælle, hvad den agter at gøre for at sikre, at den italienske regering overholder standarderne i EU's direktiver især med hensyn til den seneste afgørelse fra Domstolen, som stærkt fordømmer Italien for ikke at kunne bortskaffe affaldet i Campania. Byen Napoli var i mange uger og måneder til grin over hele verden.
Nicole Kiil-Nielsen
(FR) Hr. formand! Konferencen om Afghanistan i London har ført til panik i det afghanske samfund, og især kvinderne er bange. Den fredsplan, som 70 lande blev enige om, omfatter en fond, der skal hjælpe til at genintegrere talibanerne, og et Loya Jirga - ældreråd - skal finde sted inden for de kommende måneder, for at denne forsoning kan gennemføres.
Kvinderne ønsker ikke og skal ikke betale prisen for denne forsoning. Talibanerne kræver stadig afskaffelse af kvindernes rettigheder og en tilbagevenden til Sharia-lovgivningen. Man kan frygte, at Loya Jirga vil ændre forfatningen, og at de artikler, der beskytter kvindernes rettigheder, vil forsvinde, især artikel 22 i kapitel 2.
I dag, den 8. marts 2010, anmoder jeg højtideligt om, at EU stiller sig som garant for de afghanske kvinders fremtid, da det er utænkeligt, at det mest kvindefjendske styre i verdens historie kan vinde frem igen.
Simon Busuttil
(MT) Hr. formand! Der er sket en optrapning i den diplomatiske krise mellem Schweiz og Libyen, og det har alvorlige konsekvenser for mange EU-borgere, som ønsker at rejse til Libyen, men får nægtet indrejsetilladelse. Det har især negative konsekvenser for de arbejdstagere, som tjener til livets ophold i Libyen samt for mange europæiske investorer, som ikke kan sende deres ansatte til landet. I mellemtiden forsøger de arbejdstagere, der allerede er i Libyen, at blive der så længe som muligt for at dække for dem, der stadig ikke kan få adgang til Libyen. EU har intet med den krise at gøre og er blevet fanget i en problemsituation mellem to tredjelande. Derfor vil jeg opfordre EU til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at få løst dette spørgsmål så hurtigt som muligt.
María Muñiz De Urquiza
(ES) Hr. formand! Den spanske regering har bedt den venezuelanske regering om en forklaring efter en domstolsafgørelse, der omhandlede et påstået samarbejde mellem Venezuelas regering og ETA.
Hr. Iturgaiz burde holde sig ajour med udviklingen, for i lørdags udstedte Venezuelas regering og Spaniens regering en fælles erklæring om dette spørgsmål. I erklæringen bekræftede de to regeringer deres vilje til at samarbejde og i fællesskab bekæmpe terrorismen.
Det burde vi alle glæde os over, og vi bør lykønske den venezuelanske regering med at ville samarbejde med den spanske regering i bekæmpelsen af terrorisme og ETA i stedet for at udsende provokerende budskaber og forsøge at slå politisk mønt på et så alvorligt spørgsmål som terrorisme.
Jeg mener, at det er vigtigt at respektere retssystemets uafhængighed, de diplomatiske forbindelser og først og fremmest samarbejdet mellem staterne i vores fortsatte kamp mod terrorismen.
Olle Schmidt
(SV) Hr. formand! I lørdags afgav islændingene et rungende nej til Icesave-aftalen. For blot en uge siden anbefalede Kommissionen, at EU påbegynder tiltrædelsesforhandlinger med Island.
Det er rigtigt, at finansministrene i London og i Haag har retten på deres side, men de har ikke desto mindre også et betydeligt ansvar. De forbrugere, som var ufornuftige nok til at investere i Icesave, har også ret til en vis kompensation for deres tab. Men kravene skal være rimelige og proportionelle. Der er nu brug for nye forhandlinger med regeringerne i London og Haag.
Islændingene skal føle, at de er velkomne i EU, men de vil naturligvis aldrig stemme for EU, hvis man tillader finansministrene i London og Haag at afgøre Islands skæbne. De britiske og hollandske finansministerier skal ikke have lov til at kontrollere EU. Nu skal EU udvise handlekraft og vise solidaritet med islændingene.
Jeg vil gerne citere fra Hávamál, Odin, Den Højes, tale fra Den Poetiske Edda: (Taleren talte islandsk)
Det er islandsk. Vi skal løse problemerne sammen.
Yannick Jadot
(FR) Hr. formand! Natten mellem den 27. og 28. februar ramte stormen Xynthia især det vestlige Frankrig særlig hårdt, og den krævede mange liv. Vores tanker går naturligvis til ofrene og alle dem, der hjalp dem. Vi kræver højt og tydeligt, at Kommissionen meget hurtigt stiller midler fra solidaritetsfonden til rådighed for at hjælpe de hårdest ramte mennesker. Men vi skal også drage en lære af denne tragedie.
Hvordan er det muligt, at der i Frankrig er mellem fem og seks millioner mennesker, der bor i oversvømmelsesområder? Der er naturligvis presset fra ejendomslobbyisterne, men også præsident Sarkozy opfordrede for nogle få måneder siden til, at man skulle tillade, at der blev bygget i oversvømmelsesområder. Så ansvaret ligger hos politikerne.
Vi kræver, at al europæisk medfinansiering af genopbygning og istandsættelse skal være betinget af, at loven overholdes. Det gælder loven for kystområderne og foranstaltningerne til forebyggelse af risikoen for oversvømmelser. Vi anmoder naturligvis endnu en gang om, at der hurtigt gives støtte til de hårdest ramte sektorer, især skaldyrsopdrættet.
Ashley Fox
(EN) Hr. formand! Buckfast Abbey har fremstillet forstærket vin i Devon, min valgkreds, siden 1890. Men denne vin bliver desværre nu angrebet af politikere fra Labour-Partiet. De vil hellere kaste skylden for en stigning i den antisociale adfærd på ét alkoholprodukt i stedet for at skulle erkende, at deres socialpolitik har fejlet.
Buckfast vin bør angiveligt forbydes, fordi den indeholder både alkohol og koffein. Hvis det sker, hvad vil der så ske næste gang? Vil man forbyde unge mennesker at blande Red Bull med vodka? Vil man forbyde irsk kaffe? Hvordan vil det blive kontrolleret?
Det er barnepigestaten, der er løbet løbsk. Krav om forbud mod et produkt vil ikke løse problemet med uansvarligt drikkeri. Vi skal have tillid til forbrugerne og lade dem drikke, hvad de vil. Flertallet bør ikke straffes for de uvidende fås handlinger.
Tror man virkelig, at de bøller, som nu drikker for meget, ville begynde at drikke te, hvis Buckfast blev forbudt?
Rui Tavares
(PT) Hr. formand! For et eller to år siden, da euroen var stærk, spåede Wall Street Journal, at euroen ville slå fejl og forklarede, hvordan det kunne ske. Økonomierne i euroområdet var meget forskellige, sagde de. Hvis blot den mest sårbare økonomi kom i vanskeligheder, var det nok til, at euroen ville slå fejl.
Det er, hvad der skete, og nu klager alle over de udenlandske spekulanter. Men det ville være bedre, hvis de klagede over sig selv, hvis de klagede over de europæiske ledere. Der var ingen, der tvang os til at danne en monetær union uden politisk union og uden social sammenhørighed. Og der var heller ingen, der tvang os til at tøve og vakle, da de såkaldt "perifere" økonomier kom i vanskeligheder.
Lad os gøre én ting helt klart. Der er ikke noget, der hedder perifere økonomier. Når en euroøkonomi udsættes for angreb, er det euroen, der angribes. Det er Unionen, der angribes, og den bør reagere med solidaritet. Den samme solidaritet, som Østeuropa fik, og som var så nyttig for den tyske genforening.
Hvis der ikke handles ud fra solidaritetshensyn i dag, vil det skulle gøres senere i egeninteressens navn i lyset af disse markeders størrelse og deres gælds størrelse og i lyset af, hvor udsatte de centraleuropæiske banker er i den forbindelse.
John Stuart Agnew
(EN) Hr. formand! EU's "harmoniser alt"politik har mange ofre, ikke mindst Instrument Meteoroligical Conditions (IMC)'s rating af privatpiloter i Storbritannien. Dette er en afgørende sikkerhedsrating, som giver indehaverne af en sådan rating ret til instrumentflyvning i skydække og dårlig sigtbarhed, hvilket ikke er tilladt med et privatflyvercertifikat. Det gælder alene Storbritannien på grund af vores lunefulde vejrforhold, og vi kan også fremvise gode sikkerhedsresultater.
I forbindelse med udarbejdelsen af et ensartet europæisk flyvercertifikat er Det Europæiske Luftfartsagentur i færd med at udslette IMC's rating, hvilket betyder, at mange privatflyvere ikke kan flyve, medmindre de kan garantere en skyfri himmel under hel turen. Det er næsten som at garantere, at England vil vinde verdensmesterskabet i fodbold på et straffespark. En uøvet pilot har, efter at have tabt det visuelle udsyn, ca. 50 sekunder til at genvinde det, før han mister kontrollen med sit fly. Afskaffelsen af IMC-ratingen er derfor en alvorlig trussel for privatflyvningens sikkerhed og fremtid.
Det Europæiske Luftfartsagentur skal overveje dette endnu en gang. Det er endnu et eksempel på, at en fornuftig britisk lov bliver underlagt en overdreven og dyr EU-lovgivning.
Angelika Werthmann
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Et af millenniumudviklingsmålene er en halvering af fattigdommen i verden. 16 % af europæerne - det er 79 millioner mennesker - lever under fattigdomsgrænsen. 79 millioner europæere skal klare sig for kun 60 % af gennemsnitsindtægten i deres respektive lande. Når man er fattig, mister man muligheden for at deltage i store dele af civilsamfundet. Når man er fattig, lider man. Strategien for det europæiske år 2010 til bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse skal give resultater selv i en økonomisk krise.
Rosa Estaràs Ferragut
(ES) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg har bedt om ordet for at fremhæve og fordømme gennemførelsen af den spanske lov om kyststrækninger og især dens konsekvenser for øen Formentera. Formentera er en af De Baleariske Øer. Den er 19 km lang og har en omkreds på 69 km.
Gennemførelsen af denne lov vil have en positiv indvirkning på områder, der er blevet ødelagt af byudviklingen. Men den vil ikke gavne Formentera, fordi den kræver, at de fleste af øens turistfaciliteter fjernes, og det betyder, at små familievirksomheder vil blive beslaglagt. Disse faciliteter er øens levebrød, og de har eksisteret lovligt i mellem 30 og 40 år. Jeg kan f.eks. nævne Hotel Rocabella, som var det første hotel på øen, eller baren og restauranten Blue Bar, som er internationalt berømt og har været med til at gøre øen kendt i udlandet. 70 % af disse faciliteter ville blive berørt af gennemførelsen af den førnævnte lov, til trods for at de blev bygget lovligt. Det eneste, man gør med denne lov, er at tillade beslaglægning.
Vi kræver derfor et retfærdigt afgrænsningssystem for øen Formentera. Jeg opfordrer den spanske regering til at lave en ny afgrænsning med respekt for den private ejendomsret og på linje med de mange afgørelser om dette emne fra Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg. Man bør aldrig igen udarbejde en sådan lov med tilbagevirkende kraft. Den forvolder en masse ødelæggelser. Man skal især huske på, at alle disse faciliteter blev bygget med respekt for miljøet. Derudover er kysten beskyttet under national og lokal lovgivning. Der kan ikke bygges inden for en afstand af 300 m fra kysten, og man kan heller ikke øge hotelkapaciteten.
Proinsias De Rossa
(EN) Hr. formand! Det svar, som formand Buzek fik for nylig fra premierminister Netanyahu, i hvilket han begrundede sit afslag på at lade en delegation fra Parlamentet rejse ind i Israel i december sidste år, kræver en resolut reaktion. Det står ham frit for at protestere mod vores møder med palæstinenserne i Gaza og Østjerusalem, men han har ikke ret til at forhindre dem, ligesom han heller ikke har ret til at gribe ind i dette Parlaments demokratiske rettigheder.
Den højtstående repræsentant, fru Ashton, skal stædigt holde fast ved sin hensigt om at besøge Gaza. Hun skal lægge pres på Israel for at få standset belejringen og den humanitære krise, som Goldstone beskrev som ulovlig kollektiv afstraffelse af befolkningen.
Jeg vil til slut udtrykke min tilfredshed med de indirekte forhandlinger, men jeg er alvorligt bange for, at de stigende spændinger omkring de religiøse steder i Østjerusalem og Hebron kan ødelægge mulighederne for fremskridt. Jeg mener, at den højtstående repræsentant bør gribe ind for at mindske disse spændinger.
Tunne Kelam
(EN) Hr. formand! Som formanden for Parlamentet så venligt mindede os om, markerer Litauen og Estland den 11. marts, at det er 20 år siden, at to grundlæggende retsakter blev vedtaget.
Mens Det Øverste Råd i Litauen vedtog en uafhængighedserklæring, vedtog man under den første samling i Estland-Kongressen er erklæring om at genoprette den legale statsmagt i det dengang stadig sovjetbesatte land.
Estland-Kongressen frembød et enestående demokratisk alternativ til de sovjetiske institutioner. Kongressen blev valgt med et flertal på 90 % af de nyligt registrerede estiske borgere, og den forenede et absolut flertal af estere, der var repræsenteret af næsten 30 politiske partier og bevægelser, i bestræbelserne på at genoprette reel uafhængighed og nationalstaten. Disse bestræbelser blev kronet med succes også takket være Europa-Parlamentets solidaritet.
Corina Creţu
(EN) Hr. formand! De holder så strengt på taletiden, at jeg synes, at Parlamentet i det mindste på denne dag, den internationale kvindedag, burde udvise generøsitet over for kvinderne.
(RO) Hr. formand! Jeg vil i dag gerne henlede opmærksomheden på en række tilfælde af forskelsbehandling af rumænere, som vi oplever i Europa. Det er et fænomen, som desværre er i stigning. For ganske nylig fremsatte talsmanden for Københavns politi nogle racistiske og fremmedhadske bemærkninger om rumænerne, samtidig med at hele den danske presse stempler en hel nation for en forbrydelse, som angiveligt skulle være begået af en rumæner.
Ved begyndelsen af året begik en 13-årig rumænsk pige i Italien selvmord. Hun efterlod en chokerende meddelelse om den diskrimination, hun var blevet udsat for fra sine klassekammeraters side. De har måske også for nylig set de plakater, som er sat op af de franske statsbaner, SNCF, og hvor man beder kunderne om at rapportere gerninger begået af rumænere til SNCF's nationale sikkerhedskontor.
Jeg tror, at De vil være enig med mig i, at alle, der bryder loven, skal betale. Men det kan ikke accepteres, at man stempler en hel nation på denne måde. De tilfælde, jeg har nævnt, belyser, at der er sket en forværring af klimaet, når det gælder den etniske sameksistens i lande med en demokratisk tradition. Dette er eksempler på en adfærd, der er uforenelig med de principper, EU bygger på, og det er en adfærd, som alvorligt ødelægger den europæiske ånd, og som afslører et skammeligt jerntæppe mellem EU's borgere.
Seán Kelly
(GA) Hr. formand! Jeg vil gerne sige et par ord om Atlanterhavsstrategien.
I de seneste uger og måneder har jeg med stor interesse, ja endog billigelse, lyttet til drøftelserne om Donaustrategien og Østersøstrategien, men jeg har ikke hørt et eneste ord sagt om Atlanterhavsstrategien. Efter min opfattelse er der også store muligheder her.
2020-strategien har klart understreget, at intet land kan stå alene, og det er helt sikkert, at landene med kyststrækninger til Atlanterhavet som f.eks. Irland, Storbritannien, Frankrig, Portugal og Spanien kan gøre fremskridt på utroligt mange områder, især offshoreenergi, marin forskning, fiskeri, skibs- og flådebygning, havne og biodiversitet. Jeg vil opfordre det spanske formandskab til at gøre dette til en prioritet i de kommende måneder.
(GA) Hvis det lykkes dem at gøre det, vil de have udrettet noget stort, inden deres formandskab er forbi.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Hr. formand! I de sidste tre måneder er der sket seks meget alvorlige ulykker til søs i Portugal, hvor 13 fiskere har mistet livet. I otte tilfælde har man stadig ikke fundet ligene, alle bådene gik tabt, og mange mennesker har mistet deres levebrød.
Fiskesamfundene i Castelo de Neive, Matosinhos, Setubal, Areosa, Peniche og Caminha sørger. Jeg vil gerne udtrykke min deltagelse i min tale her i dag.
En barsk vinter, som ikke muliggjorde mange dages fiskeri, og den ringe støtte, der er tilgængelig for fiskere, der bliver på land, tvang dem til at stå ud under dårlige forhold. Det forhold, at nogle både er gamle, at der mangler sikkerhedsudstyr om bord, samt at sikkerhedstræningen er utilstrækkelig, betyder, at ulykker bliver endnu mere sandsynlige. Det er en uacceptabel situation, og den bør bringes til ophør så hurtigt som muligt.
I denne forbindelse vil jeg understrege, at et af hovedformålene med reformen af den fælles fiskeripolitik bør være at skabe de nødvendige forudsætninger for at sikre fiskernes sikkerhed. Det skal gøres ved at investere i en modernisering af bådene, en styrkelse af sikkerhedsforanstaltningerne, undervisning af fiskere i grundlæggende sikkerhed og i anstændige levevilkår, når forholdene til havs gør det tilrådeligt at blive på land.
Alajos Mészáros
(EN) Hr. formand! Jeg vil i mit indlæg komme ind på nødvendigheden af at indtage en enig holdning til anerkendelsen af Kosovo. Med Lissabontraktatens vedtagelse har medlemsstaterne accepteret mange nye tiltag. Et af dem er en ny integreret og enig fremgangsmåde i forbindelse med naboskabspolitikken.
Indtil nu er Kosovo blevet anerkendt som en uafhængig stat af 65 lande i verden, herunder 24 ud af de 28 NATO-lande og 22 ud af de 27 EU-lande. Tiden er nu inde til at opfordre de medlemslande, der stadig tøver, nemlig Cypern, Grækenland, Rumænien, Slovakiet og Spanien til at se bort fra deres bekymringer i denne sag og tilslutte sig flertallet af landene og anerkende Kosovo så hurtigt som muligt. Det ville være et vigtigt signal, der viser den stadig større integration og sammenholdet i EU.
Andrew Henry William Brons
(EN) Hr. formand! Den globale kapitalisme flytter omkring i verden med mennesker, som om de blot var ikke-genanvendelige produktionsfaktorer.
Den flytter omkring i verden med varer og endog tjenesteydelser i et forsøg på at underbyde dens sidste offers priser, og lukker dermed fabrikker, landbrug og kontorer, og den kaster arbejdstagerne på lossepladsen.
Den flytter omkring i verden, lukker arbejdspladser i Europa og den udviklede verden og åbner dem på steder, hvor arbejdslønnen kun er en brøkdel af omkostningerne.
EU's omfavnelse af den globale kapitalisme er en omfavnelse, som vil kvæle os alle. Hver gang vi har en økonomisk krise, stiller politikerne sig op og fordømmer protektionismen. Men det er imidlertid kun protektionisme, der vil sætte os i stand til at genopbygge vores produktionsgrundlag og sikre befolkningernes levebrød. Økonomierne er til, eller burde være til, for at tjene folk. Vi eksisterer ikke for at tjene de økonomiske kræfter.
Europa kan ikke konkurrere med den tredje verden uden selv at blive en del af den, og det sker allerede.
Carlos José Iturgaiz Angulo
(ES) Hr. formand! Jeg er ked af, at nogle af dem, der er i Parlamentet i dag, har gratuleret hr. Chavez, som står i ledtog med terrorister, og som har medtaget ETA-ledere i sin regering. Hvis jeg og min gruppe skulle træffe et valg mellem hr. Chavez og en dommer som hr. Velasco fra landsretten Audiencia Nacional i et land, der er en retsstat, ville vi ikke tøve med at vælge dommeren fra landsretten.
Og hvis Rodríguez Zapatero desuden holdt op med at ville være kammerat med hr. Chavez og lod være med at ydmyge sig over for ham, men i stedet for behandlede hr. Chavez, som det han er, nemlig en terroriststøtte, ville det øge den spanske udenrigspolitiks troværdighed på den internationale scene.
Franz Obermayr
(DE) Hr. formand! Jeg vil endnu en gang gerne nævne den drøftelse, vi havde sidste gang om indlæg af et minuts varighed, hvor vi udtrykte vores bekymring over, at det åbenbart ikke er helt klart, hvornår det er ens tur, og at man efter at have spurgt fem gange gerne vil vide, hvornår det bliver ens tur. Denne bøn blev fremsat af flere kolleger. Dengang så det ud til, at der var forståelse herfor. Jeg kan ikke forstå, hvorfor man åbenbart ikke kan lære af dette og prøve på at gøre det lettere for medlemmerne og bekendtgøre en klar procedure og så holde sig til den. Jeg meldte mig kl. 17.00, og jeg forstår ikke helt denne fremgangsmåde.
Formanden
Vi holder os til proceduren, men De må forstå, at vi havde mere end 60 anmodninger, og vi har 30 minutter til hele proceduren. Omtrent 35 medlemmer fik ordet.
Vi skal skrive Deres navn op, og jeg kan love Dem, at De næste gang vil være blandt de første, men det er sådan, vi gør det. Jeg ville gerne kunne give Dem alle ordet, men vi har desværre ikke den nødvendige tid.
László Tőkés  (PPE
). - (HU) Hr. formand! Jeg vil klage over det samme. Jeg har ikke fået ordet i et halvt år. Jeg kender ikke reglerne. Vi sidder her altid under forhandlingen, men vi sidder her til ingen nytte.
Jeg har ikke fået ordet i et halvt år. Jeg kender ikke reglerne, så jeg sidder her forgæves.
Formanden
Hr Tőkés! Jeg har personligt givet Dem ordet ved mindst en lejlighed. Jeg mener ikke, det er rigtigt, når De siger, at De aldrig har fået ordet.
Jeg vil gerne minde medlemmerne om, at de skal indgive deres navn i god tid, før vi starter, for vi laver en liste. Jeg kan forsikre Dem om, at De næste gang vil være blandt de første.
