Romaniväestön vapaa liikkuvuus Euroopan unionin rajojen sisällä (keskustelu)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma romaniväestön vapaasta liikkuvuudesta Euroopan unionin rajojen sisällä.
Joaquín Almunia
Kaksi viikkoa sitten käynnistyi Euroopan yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuosi. Yhdenvertaiset mahdollisuudet ja oikeus elää joutumatta syrjinnän kohteeksi ovat keskeisiä arvoja, joille EU rakentuu.
Komissio on varsin tietoinen siitä, että romanit kuuluvat ryhmiin, jotka ovat suurimmassa vaarassa joutua syrjityiksi ja syrjäytyä työmarkkinoilta, yhteiskunnasta, politiikasta ja kulttuurielämästä.
Siksi komissio on ryhtynyt käyttämään kaikkia käytettävissään olevia keinoja puuttuakseen romanivähemmistöjen syrjäytymiseen.
Haluan mainita niistä kaksi: ensimmäinen niistä on vuonna 2000 annetun direktiivin täytäntöönpano. Direktiivissä kielletään rotuun ja etniseen alkuperään perustuva syrjintä. Komissio haluaa varmistaa, että tämä direktiivi siirretään osaksi kaikkien jäsenvaltioiden lainsäädäntöä ja pannaan kaikissa jäsenvaltioissa kunnolla täytäntöön. Toinen keino on rahoitusvälineiden, erityisesti rakennerahastojen ja ennen kaikkea Euroopan sosiaalirahaston käyttö.
Komissio on kehottanut jäsenvaltioita ottamaan romaniyhteisön osallisuuden parantamista koskevan tavoitteen huomioon laatiessaan toimintasuunnitelmiaan vuosien 2007-2013 rahoitusnäkymiä varten.
Meidän on tehtävä paljon työtä lisätäksemme romanien ja koko väestön tietoisuutta oikeudesta elää tulematta syrjityksi ja nauttia moninaisuuden eduista. Euroopan yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuosi ja meneillään oleva tiedotuskampanja nimeltä "Moninaisuuden puolesta, syrjintää vastaan" ovatkin mielestämme erittäin hyödyllisiä välineitä.
Komissio pitää romanien osallisuuden lisäämistä koskevan "Decade of Roma Inclusion 2005-2015" -aloitteen saavutuksia myönteisinä. Tähän aloitteeseen osallistuu yhdeksän hallitusta Keski- ja Itä-Euroopan ja Länsi-Balkanien maista, myös viisi EU:n jäsenvaltiota. Näiden maiden hallitukset sitoutuivat ensimmäistä kertaa oppimaan toinen toisiltaan ja vaihtamaan keskenään tietoa strategioista, joilla voitaisiin parantaa romanivähemmistöjen elämää työllisyyden, koulutuksen, asumisen ja terveydenhuollon suhteen.
Komissio pitää myönteisenä myös sitä, että tätä työtä tehdään tiiviissä yhteistyössä romaniyhteisön kanssa. Mekin tarvitsemme tulevaisuuteen suuntautunutta politiikkaa. Komission perustama korkean tason työryhmä, joka käsittelee etnisten vähemmistöjen sosiaalisen osallisuuden lisäämistä ja pääsyä työmarkkinoille, kiinnittää erityistä huomiota romaniyhteisöön. Ryhmä julkaisee suosituksensa vuoden lopussa, ja olemme varmoja, että saamme niistä hyvin arvokasta tietoa tulevaa EU:n politiikkaa varten, jonka tavoitteena on lisätä etnisten vähemmistöjen, myös romanien, osallisuutta.
Arvoisa puhemies, haluan lopuksi tuoda esiin, että perusoikeuksia käsittelevä komission jäsenten ryhmä käsittelee kaikkia näitä asioita kokouksessaan, joka on määrä pitää tämän vuoden heinäkuussa.
Lívia Járóka
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (HU) Tiedämme, että vuoden 2004 laajentumisen jälkeen monet romanit yrittivät päästä Eurooppaan - Länsi-Eurooppaan. Tiedämme myös, ettei näiden henkilöiden todellinen määrä ollut kovin suuri, mutta se kiinnitti huomiota romanien surkeaan ja toivottomaan tilanteeseen. Tiesimme, etteivät romanit olleet toivottuja vieraita Euroopassa. Koska monet vastaanottavat maat eivät tienneet, kuinka romanien maahanmuuttoon olisi pitänyt suhtautua, ne tiukensivat turvapaikanhakumenettelyjään, minkä vuoksi monien romanien oli pakko palata kotimaahansa. Koska he olivat myyneet kaiken omaisuutensa, he palasivat paljon huonompiin oloihin kuin mistä he olivat alun perin lähteneet.
Tiedämme myös, että tiedotusvälineiden liioitellun, hysteerisen ja valheellisen uutisoinnin vuoksi tilanne herätti Länsi-Euroopan maissa perustavanlaatuista pelkoa. Tilanne jopa rohkaisi monia maita yrityksiin estää laajentumisen jatkuminen. Tiedämme nyt myös, että eurooppalaisten romanien poikkeava tapa muuttaa johtuu itse asiassa kouluissa ilmenevästä rotuerottelusta, valtavista työttömyysluvuista, hyvin vahvoista ennakkoluuloista sekä heidän rajallisista mahdollisuuksistaan käyttää terveydenhoitopalveluja. Näistä seikoista he kärsivät kotimaissaan. Tiedämme myös, että romanit haluaisivat elää ja menestyä kotimaissaan.
Vaikka olemme käyttäneet Phare-ohjelmaan valtavia määriä rahaa, gettoutuminen, rotuerottelu, syrjäytyminen ja romanivastaisuus ovat voimistuneet laajentumisen jälkeen etenkin Länsi-Euroopassa. Euroopan unionin vastuulla ja sen omana etuna on edistää romanien integroitumista yhteiskuntaan. Sen lisäksi, että Euroopan komission on varmistettava tämän työn rahoitus, sen on toteutettava tiedotustoimia ja järjestettävä seurantaa. Sen on käytettävä jokaista keinoa, jolla se voi vaikuttaa jäsenvaltioihin, ja sen on laadittava aiheesta EU:n strategia.
Haluamme, että aiheesta laaditaan vihreä kirja ja että maille, jotka rikkovat rotuerottelun kieltäviä sekä työllisyyttä, yhdenvertaisia mahdollisuuksia ja tasa-arvoa koskevia direktiivejä, langetetaan rangaistuksia. Tämä pitäisi toteuttaa siten, että Euroopan unioni ja romanien kotimaat voisivat hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla romanien hyvinvointia, etenkin kun otamme huomioon EU:n demografian kehityksestä kertovat indikaattorit, joiden vuoksi puhumme ikääntyvästä ja harmaantuvasta EU:sta. Pohjimmiltaan romanit haluavat menestyä kotimaissaan eivätkä muuttaa niistä pois.
Claude Moraes
PSE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, näin meidän parlamenttimme toimii: jostakin syystä minulla on enemmän puheaikaa kuin jäsen Járókalla, mikä tuskin on asianmukaista. Olen samaa mieltä kaikesta, mitä hän sanoi. Se johtuu siitä, että me puheenvuoron käyttäneet olemme yksimielisiä siitä, että komissiolta on kysyttävä, mitä se tarkkaan ottaen tarkoittaa romaniväestön vapaalla liikkuvuudella EU:n rajojen sisällä. Omasta mielestämme nykytilanne on syrjivä: sen lisäksi, että epäyhtenäiseen romaniväestöön kohdistuu varsinaista syrjintää, myös heidän oikeuttaan muuttaa rikotaan. Nämä rikkomukset liittyvät siis siihen, ettei jossakin jäsenvaltiossa pitkään asuneella romanilla ole todellisuudessa mahdollisuutta muuttaa vapaasti. Tämä voi johtua varsinaisista rajoituksista, esimerkiksi viisumeista ja todellisista käytännön rajoituksista, mutta kuten jäsen Járóka antoi ymmärtää, muuttamisen esteenä voi olla myös syrjintä: muuttaessaan maan sisällä ja maasta toiseen romanit ovat perinteisesti kohdanneet syrjintää.
Haluaisin, että komissio kertoisi lausunnossaan tarkalleen, mitä se tarkoittaa näillä rikkomuksilla ja rajoituksilla. Mitä tutkimuksia se on toteuttanut näistä rikkomuksista, ja miten se uskoo voivansa lieventää näitä romaniyhteisöön kohdistuvia rajoituksia?
Haluan lisäksi kuulla, mitä sanottavaa komissiolla on Euroopan yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuodesta 2007. Sen yhteydessä on puhuttu romaneista vain hyvin vähän. Olen kuullut, että teemavuoden yhteydessä on puhuttu paljon ikääntymisestä, vammaisuudesta, rodusta ja uskonnosta. Haluan kuitenkin tietää tarkemmin, mitä komissio suunnittelee tekevänsä juuri romanien tilanteelle. Arvoisa komission jäsen Almunia, tiedän, että on hieman epäreilua kysyä tätä teiltä. Tämä ei ole erikoisalaanne, joten älkää ajatelko, että yritän piikitellä teitä. Kertokaa kuitenkin komission jäsenille, että haluamme asiasta täsmällisempää tietoa. Ei, perunkin äskeiset sanani. Haluamme tietää, mitä aiotte tehdä tänä vuonna.
Kuinka korkean tason asiantuntijaryhmä edistää vapaata liikkuvuutta? Mitä se suunnittelee tekevänsä romanien tilanteelle eli varsinaiselle syrjinnälle ja häirinnälle? Kuinka rahat käytetään? Menevätkö ne köyhyyden vähentämiseen? Menevätkö ne koulutusohjelmiin? Jäsen Járóka, jäsen Mohácsi ja muut jäsenet ovat painineet näiden asioiden parissa jo jonkin aikaa.
PSE-ryhmä tukee täysin heidän pyyntöään saada komissiolta vastauksia, ja mielestäni tämä ilta olisi hyvä hetki saada näitä vastauksia. Arvoisa komission jäsen Almunia, ellette kykene vastaamaan, olkaa hyvä ja välittäkää tämä tärkeä viesti kollegoillenne komission jäsenille, sillä meidän on aika saada täsmällisiä vastauksia näihin kysymyksiin.
Viktória Mohácsi
ALDE-ryhmän puolesta. - (HU) Haluan aivan aluksi täsmentää erästä asiaa: huomautusteni tarkoituksena ei ole kyseenalaistaa eurooppalaisten ja näin myös romanien oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen, emmekä me tai minä vaadi tälle vähemmistölle mitään ylimääräisiä oikeuksia. Alun perin tarkoituksenani oli se, että Euroopan unioni tarkastelisi sitä, kuinka se voisi dokumentoida - kuten jäsen Moraes jo mainitsikin - pakkomuuttajien määrää eli niiden ihmisten määrää, jotka joutuvat lähtemään kodeistaan, koska he joutuvat jatkuvasti syrjinnän uhreiksi.
Komission jäsen mainitsi, ettei riitä, että EU:n jäsenvaltiot toteuttavat syrjinnän vastaisia toimia, vaan niiden on myös varmistettava romanien integroiminen. Emme ole mielestäni päässeet vielä tälle tasolle - emmekä edes tasolle, jolla kykenisimme seuraamaan syrjintää kussakin jäsenvaltiossa tai torjumaan sitä tarkoituksenmukaisin toimin.
Parlamentti hyväksyi huhtikuussa 2005 päätöslauselman, jonka ensimmäisessä lauseessa tuodaan esiin, että EU:n jäsenvaltioissa syrjitään romaneja. Emme tiedä, kuinka moni heistä jättää kotinsa jouduttuaan jatkuvan syrjinnän kohteeksi, ja toivonkin heidän elämänsä olevan helpompaa Länsi-Euroopan maissa.
Ensi viikolla saamme uuden tilaisuuden toimia oikein, kun unkarilaisessa tuomioistuimessa käsitellään tapausta, joissa romanilapsia on sijoitettu erityiskouluihin ilman minkäänlaisia perusteita. Vaikka nämä lapset ovat mieleltään terveitä, heidät on sijoitettu kehitysvammoista kärsiville oppilaille tarkoitettuun kouluun. Olen ottanut henkilökohtaiseksi asiakseni tehdä jotakin kahdentoista tällaisen lapsen tilanteelle, koska unkarilaiset erityiskoulut ovat yleensä täynnä romanilapsia ja niiden oppilaista on romaneja vähintään 70 prosenttia. Valitettavasti nämä luvut eivät ole juurikaan toisenlaiset monessakaan jäsenvaltiossa.
Muutama kuukausi sitten monta sataa Unkarin romania haki turvapaikkaa Ruotsista, joka tietääkseni tietenkin hylkäsi heidän hakemuksensa. En tiedä, kuinka monella näistä perheistä on lapsia, jotka tulevat syrjityiksi samanlaisissa tilanteissa. Varmaa on kuitenkin se, että jos omille lapsilleni tapahtuisi jotakin tällaista, hakisin turvapaikkaa toisesta maasta.
Olemme yhdessä vastuussa syrjinnän poistamisesta ja ihmisoikeuksien turvaamisesta jäsenvaltioidemme rajojen sisäpuolella. Meidän on mahdollista torjua syrjintää, ja meidän on tehtävä niin. EU on käyttänyt vuoden 2000 jälkeen 750 miljoonaa euroa romanien integroimiseen, mutta työttömien romanien ja kehitysvammaisiksi leimattujen romanilasten osuus on vain kasvanut. Euroopan komission on nyt aika tarkastella todella työtä, jota se on tehnyt tähän saakka, laatia strategia, jolla - kuten kollegani jäsen Járóka jo sanoi - kykenemme torjumaan syrjintää, sekä vaatia selitystä mailta, jotka ovat jääneet lainsäädäntötoimissaan muista jälkeen.
Elly de Groen-Kouwenhoven
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, aloitan esittämällä kysymyksen. Koska EU aikoo vihdoin ottaa vakavasti sen suurimman vähemmistön tilanteen?
Euroopan unionissa on viisitoista miljoonaa ihmistä vailla perustavanlaatuisia ihmisoikeuksia, joita ovat muun muassa oikeus koulutukseen, työhön ja fyysiseen koskemattomuuteen, vain siksi, että he ovat romaneja - tai mustalaisia, joiksi useimmat heitä yhä kutsuvat. Kaksi kuukautta sitten EU:hun liittyi kaksi uutta maata. Tapa, jolla romaneja kohdellaan näissä maissa, ei ole todellakaan EU:n sääntöjen mukaista. Kuten Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen viimeisimmästä raportista ilmenee, tilanne ei ole sen parempi monissa vanhoissa jäsenvaltioissa.
Kun puhumme romanien muuttoliikkeestä, useimmille meistä nousee mieleen kuva köyhistä, nälkäisistä ihmisistä, jotka tulevat häiritsemään mukavaa elämäämme, emmekä muista, että heillä on oikeuksia. EU antoi vuonna 1999 Suomen puheenjohtajuuskaudella jäsenvaltioille suosituksen, jossa todettiin, että vähemmistöjen tilanteeseen on kiinnitettävä erityistä huomiota. Suosituksessa painotettiin erityisesti vähemmistöjä, joilla ei ole omaa kotimaata, millä viitattiin romaneihin. Komissio on käyttänyt kymmeniä tuhansia euroja romanien tilanteen parantamiseen laatimatta kuitenkaan selvää strategiaa ja ottamatta käyttöön tavoitteellista toimintatapaa muiden hallitustenvälisten järjestöjen mallin mukaisesti. Tällaisessa tilanteessa muuttamisesta tulee usein romanien viimeinen oljenkorsi.
Giusto Catania
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olemme saaneet hiljattain Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskukselta huolestuttavia tietoja, jotka osoittavat vähemmistöihin kohdistuvan rasismin ja muukalaisvihan kasvavan EU:ssa. Tämä koskee erityisesti romaneja, jotka ovat EU:n suurin etninen vähemmistö.
Suuri osa syrjinnästä liittyy työhön ja oikeuteen saada koulutusta, ja romanit elävät usein köyhyydessä, yhteiskunnasta syrjäytyneinä. Toisinaan syrjintään syyllistyvät juuri ne tahot, joiden tehtävänä on turvata ihmisten oikeudet. Sloveniassa kävi hiljattain niin, että kokonainen ryhmä, joka oli elänyt maassa monta vuotta, siirrettiin alueelta, jolla se oli elänyt siihen saakka. Katson, että meidän on rohkaistava romaneita osallistumaan sosiaaliseen ja poliittiseen elämään, mutta jotta tämä olisi mahdollista, jäsenvaltioiden on ensin tunnustettava heidän olevan etninen ja kielellinen vähemmistö. Meidän on päästävä eroon leiriytymisjärjestelmästä ja suosittava asumista, joka helpottaa integroitumista ja jolla poistetaan kaikenlainen erottelu.
Romaneilla on perintönään vuosisatoja vanha kulttuuri, ja mielestäni meidän pitäisi kunnioittaa suuresti paimentolaiskulttuureita. Niin sanotun länsimaisen kulttuurin syntymä on niiden ansiota. Länsimainen kulttuuri sai alkunsa Mesopotamiassa, joka on nykyisin Irakia ja miehitettyä aluetta. Tämä puolestaan lietsoo haitallisella tavalla kulttuurien välistä sotaa. Olemme velkaa romaneille, vaikka katsonkin, että sivistynyt Eurooppa on kohdellut heitä usein kaltoin ja syrjinyt heitä.
Siksi meidän on tuettava heidän sosiaalista osallisuuttaan ja liikkumisvapauttaan. Siksi pyydän muiden jäsenten tavoin komissiota ryhtymään aktiivisemmin toimiin, vaikka ymmärränkin, ettei komission jäsen Almunia kenties kykene vastaamaan meille tyhjentävästi, sillä tämä ei ole hänen erikoisalaansa. Katsomme kuitenkin, että komission pitäisi edetä nopeammin näissä asioissa.
Sarah Ludford
(EN) Arvoisa puhemies, rotujen tasa-arvoa koskevalla EU:n direktiivillä ei ole torjuttu romaniväestöön kohdistuvaa moniperusteista syrjintää riittävän tehokkaasti. Puhun asiasta omasta puolestani, eli kantani ei vastaa välttämättä ryhmäni kantaa, sillä en ole kuullut ryhmääni. Olen päätynyt samaan näkemykseen kuin perusoikeuksia käsittelevä riippumattomien asiantuntijoiden verkosto eli katson, että tarvitsemme lainsäädäntövälineen, jolla suojellaan erityisesti romaniyhteisöä ja edistetään sen tasa-arvoa. En sano tätä kevyesti, sillä tavallisesti en juuri kannata erityistoimenpiteitä. Käsittääkseni Euroopan komissio ei ole kuitenkaan ollut asiasta kovin kiinnostunut, ja uskon, että niin kauan kuin käytössämme ei ole tällaista tarkkaan kohdennettua välinettä, emme pääse asiassa puheita pidemmälle.
Romanien oikeuksia ajava keskus, ERRC, sekä Euroopan rasisminvastainen verkosto korostivat hiljattain yhteisessä asiakirjassaan, että paikallis- ja aluehallitukset ovat usein syypäitä häätöihin, surkeisiin asuinoloihin, sosiaalisten ja taloudellisten perusoikeuksien epäämiseen sekä kouluissa tapahtuvaan erotteluun tai katsovat näitä ilmiöitä läpi sormien ja ettei keskushallinto ole onnistunut kyseenalaistamaan tehokkaasti tällaista toimintaa.
Esitin aikaisemmin tänä iltana neuvostolle kysymyksen romaniväestön asemasta, ja puheenjohtajavaltion vastauksen ydin oli se, että vaikka EU vastaakin syrjinnän kieltävästä lainsäädännöstä, sosiaalisen osallisuuden lisääminen kuuluu jäsenvaltioiden hallitusten tehtäväkenttään toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Jos kerran neuvoston asenne on tämä, kuinka komissio voisi viedä eteenpäin tehokasta yleiseurooppalaista ohjelmaa sosiaalisen osallisuuden ja yhdenvertaisten mahdollisuuksien tukemiseksi?
Arvoisa puhemies, toivoin saavani komission jäseneltä vastauksen, mutta huomaan esityslistasta, ettei hänellä ole enää puheenvuoroa. Verkkosivuilla olevan esityslistan mukaan hän olisi vastannut keskusteluun, mutta tämän esityslistan mukaan asia ei näytä siltä. Saammeko komissiolta vastauksen vai emme?
Puhemies
Komission jäsen on ilmoittanut, ettei hän halua vastata, mutta olen varma, että hän välittää tänä iltana esitetyistä voimakkaista lausunnoista saamansa viestin kollegoilleen.
Keskustelu on päättynyt.
