Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

 

Wurtz
Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, tänään on lehdistönvapauden yhdestoista kansainvälinen vuosipäivä. Lukuisat kollegamme pitävät varmasti tärkeänä, että he voivat tässä tilaisuudessa osoittaa uudelleen yhteisvastuullisuuttaan tämän taistelun avulla, taistelun, joka on sitä paitsi hyödyllinen, koska Toimittajat ilman rajoja -järjestön mukaan vangittuja toimittajia ja sensuroituja tiedotusvälineitä on tällä hetkellä vähemmän kuin vuosi sitten.
Tästä huolimatta toimittajia vastaan painostusta ja sortoa harjoittavien tahojen lista on pitkä. Valtioissa, joita Toimittajat ilman rajoja -järjestö osoittaa sormella, kuten Burmassa, Syyriassa, Kiinassa, Etiopiassa, Tunisiassa ja monissa muissa maissa, on lisäksi yhä useammin järjestäytynyttä rikollisuutta, terroristiryhmiä, fundamentalistiliikkeitä. Ja aivan äskettäin olemme kuulleet surullisen uutisen, että Brice Fleutiau, ranskalainen toimittaja, jota pidettiin Tsetseniassa panttivankina monen kuukauden ajan ja jonka puolesta ryhdyimme muuten toimiin, ei kyennyt voittamaan vangitsemisestaan johtuvaa masennusta, ja hän riisti hengen itseltään. Niinpä tämä vuosipäivä tarjoaa oivallisen tilaisuuden vahvistaa yhteinen sitoumuksemme tämän demokratian kannalta välttämättömän asian puolesta.

Puhemies
Se on varmasti totta, jäsen Wurtz. Merkitsemme lausumanne tarkasti muistiin.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää arvoisaa puhemiestä lähettämään kirjeen tai ryhtymään parhaaksi katsomiinsa toimiin sen osalta, mitä tapahtuu parhaillaan afrokolumbialaisissa yhteisöissä Kolumbian Tyynenmeren rannikolla. Joulukuussa parlamentin jäsenistä koostuva ryhmä lähetti sinne kirjeen, sillä näitä afrokolumbialaisia yhteisöjä vainottiin; toissa päivänä surmattiin seitsemän näiden yhteisöjen jäsentä olen merkinnyt muistiin heidän nimensä ja ikänsä. Vakavampaa kuitenkin on, että satoja muita näiden afrokolumbialaisten yhteisöjen jäseniä vainotaan edelleenkin.
Meillä ei ole enää aikaa lähettää toista kirjettä presidentti Pastranalle. Tämän vuoksi uskon, että parlamentin puhemies voisi ystävällisesti auttaa tämän ongelman esille tuomisessa ja tappamisen lopettamisessa. Arvoisa puhemies, tämän vuoksi pyydän teiltä, että parlamentin puhemies lähettäisi presidentti Pastranalle ja yhteisön toimielimille kirjeen kertoakseen näistä tapahtumista ja yrittääkseen estää vieläkin vakavampien vahinkojen syntymisen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen González Álvarez. Koska toimitte yleensä aktiivisesti Amerikan ja muiden maiden ihmisoikeuksien puolesta, tiedätte varsin hyvin, että parlamentti seuraa näitä ongelmia hyvin tarkkaavaisesti.
Välitän viestinne parlamentin puhemiehelle, jotta hän voi kääntyä Kolumbian hallituksen puoleen ja jotta tämä erittäin vakava ongelma voitaisiin ratkaista.

Vakaus- ja lähentymisohjelmat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Katiforisin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0127/2001) vakaus- ja lähentymisohjelmien toteutuksen vuosittaisesta arvioinnista.
Jäsen Katiforisilla on puheenvuoro 7 minuutin ajan.

Katiforis
. (EL) Arvoisa puhemies, vakaus- ja lähentymisohjelmat, joita täysistunnossa tänään arvioidaan, muodostavat järjestyksessä toisen päivityksen 14 jäsenvaltion alun perin vuonna 1999 ensimmäistä kertaa esittämiin ohjelmiin, lukuun ottamatta Kreikkaa, joka esitti ohjelmansa ensimmäistä kertaa tänä vuonna.
Haluaisin aloittaa tuosta viimeksi mainitusta ohjelmasta, jossa viitataan tyypillisiin ja itselleni varsin tuttuihin oloihin. Ohjelmat muodostavat osan vakaussopimuksen valvontamekanismista ja kurinpidosta. Tämän budjettikuria koskevan sopimuksen kaksi päätavoitetta on päästä joka vuosi talousarviossa korkeintaan 3 prosentin alijäämään ja saavuttaa myös tasapaino tai ylijäämä kokonaisen talouskauden aikana. Jos joku olisi vuonna 1993 sanonut Kreikassa, että taloutemme saavuttaisi nuo tavoitteet vain seitsemässä vuodessa, ei häntä olisi otettu vakavasti. Kreikka oli tunnettu inflaatiostaan - 13 prosenttia vuonna 1993 - ja alijäämistään: yli 14 prosenttia bruttokansantuotteesta vuonna 1993. Se oli varoittava esimerkki Euroopan unionissa. Vain harvat uskoivat, että se selviäisi näistä olosuhteista. Kuten neuvostokin myöntää, Kreikan kuitenkin arvioidaan pääsevän puolen prosenttiyksikön ylijäämään bruttokansantuotteestaan vuoden 2001 lopulla, ja tämä kasvaa 1,5 prosenttiin vuonna 2002 ja 2 prosenttiin vuonna 2003. Ja inflaation arvioidaan jäävän 13 prosentin sijasta juuri ja juuri 2,3 prosenttiin. Olen luvallanne, arvoisa puhemies, halunnut hieman tähdentää näitä seikkoja, koska Kreikan liittyminen hintojen ja julkisen talouden vakauttamisen kulttuuriin on ollut ehkä viimeinen askel, joka on sinetöinyt tämän politiikan onnistumisen koko Euroopassa.
Tämä Maastrichtin kriteerit viimeisenä täyttäneen jäsenvaltion silmiinpistävä suunnanmuutos sävyttää yleisemminkin valuutan ja julkisen talouden vakauden ilmapiiriä, joka on tullut Euroopassa vallitsevaksi kaikkien tukiessa ponnekkaasti yhteistä rahaa. Talousvaliokunta tunnustaa ja hyväksyy julkisen talouden ja hintojen vakauden saavuttamisen päätöslauselmassaan. Se katsoo, että keskuspankin asettaman inflaatiotavoitteen pieni ylitys ei johdu sisäisistä taloudellisista heikkouksista vaan ulkoisista kriiseistä (öljyn hinta, euron arvon lasku suhteessa dollariin). Se katsoo myös, että talousarvion tasapainon ja näin ollen myös valuutan vakauden säilyttäminen voidaan saavuttaa keskipitkällä aikavälillä vain sellaisen terveen eurooppalaisen talouden pohjalta, jota sävyttää tuotannon korkea kasvu.
Keskimääräinen kasvu vuonna 2000 oli lähes 3,3 prosenttia, ja maittain kasvu oli seuraavanlaista: Itävalta 3,5 prosenttia, Suomi 5,2 prosenttia, Kreikka 4,1 prosenttia, Irlanti hämmästyttävät 10,7 prosenttia, Luxemburg 8,3 prosenttia, Alankomaat 4,5 prosenttia, Portugali 3,3 prosenttia - juuri Euroopan keskiarvon yläpuolella - Espanja 4 prosenttia ja Ruotsi 3,9 prosenttia. Valitettavasti tämä kasvuvauhti tuskin jatkuu. Korkeammat öljynhinnat, korkeammat korot sekä Yhdysvaltojen talouden hidastuminen ovat johtaneet alkuperäisten ennusteiden tarkistukseen, ja ne ovat 2,4-2,8 prosentin välillä. Niinpä emme voi odottaa, että kuluva vuosi sujuisi yhtä helposti, että jäisi samanlaisia talousarvion ylijäämiä kuin vuodeksi 2000, mikä ei kuitenkaan tarkoita, että vuodesta tulisi alijäämäinen. Näin ollen julkisten menojen oikea järjestäminen ja käyttö ovat erityisen tärkeitä kasvun tukemiseksi, varsinkin jos otamme huomioon Lissabonin pitkän aikavälin tavoitteet: täystyöllisyyden palauttaminen kymmenessä vuodessa, työllisyysasteen kohottaminen 70 prosenttiin väestöstä, talouden keskikasvun nostaminen 3 prosenttiin, hyvinvointivaltion uudelleenjärjestely ja Euroopan talouden nostaminen tietoon perustuvien talouksien eturiviin.
Esitetyt vakausohjelmat ovat osoituksena siitä, että jäsenvaltiot ovat tietoisia näistä tarpeista. Syntyneet ylijäämät on ohjattu julkisen velan takaisinmaksuun, veronalennuksiin ja julkisten investointien lisäyksiin, ja pitemmällä aikavälillä julkisen eläkejärjestelmän vakaudesta on myös tullut tärkeä kysymys, ja jonkin verran varoja on ohjattu vararahastoon.
Kaikki nämä tavat hyödyntää julkisen talouden hyvää tilaa ovat kannatettavia - ja talousvaliokunta tukee niitä - joskaan eivät samassa määrin. Neuvosto asettaa etusijalle julkisen velan lyhentämisen, eikä se vastusta julkisia investointeja, mikäli ne eivät haittaa velan lyhentämistä. Neuvosto näyttää vastustavan veronalennuksia. Me puolestamme katsomme, että perusylijäämien saavuttaminen ja käyttäminen ei ole niinkään periaatteellinen kysymys, vaan kyse on pikemminkin poliittisesta tarkoituksenmukaisuudesta, joka määritellään kulloistenkin olosuhteiden ja taloudellista ohjausta koskevien tarpeiden perusteella. Tämänhetkisessä tilanteessa, jota sävyttää Yhdysvaltojen voimakkaan taantuman uhka sekä jatkuva tarve kohottaa Euroopan potentiaalista kasvuastetta, velkojen maksaminen ja veronalennukset vaikuttavat vähemmän tärkeiltä kuin julkisten investointien rahoitus, varsinkin kun talousarvioiden on oltava tasapainossa eikä alijäämäisiä, tarkoituksena sekä heikkenevän kasvun tukeminen että sellaisten rakennemuutosten edistäminen, joita siirtyminen nykyaikaiseen, teknologisen edelläkävijän roolin sävyttämään täystyöllisyyden talouteen Euroopassa edellyttää. Ei pidä unohtaa, että korkean työttömyysasteen hillitseminen edellyttää jatkuvaa 3 prosentin kasvun saavuttamista, mitä taloudessamme ei ole aina saavutettu.
Arvoisa puhemies, haluaisin lopuksi osoittaa komission jäsenelle pyynnön, sillä talousvaliokunta on huolissaan siitä, ettei unioni ole vieläkään antanut parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle yksityiskohtaisia teknisiä arvioita kustakin ohjelmasta, ja se pyytää vertailukelpoisuuden parantamiseksi jälleen laatimaan entistä yhdenmukaisemman aikataulun, joka koskee jäsenvaltioiden esittämiä ohjelmia, ja se pyytää lisäksi tässä yhteydessä, että Euroopan parlamentti otetaan täysimääräisesti ja hyvissä ajoin mukaan prosessiin.

von Wogau
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, ensinnäkin haluan kiittää lämpimästi esittelijä Katiforisia mietinnöstä. Mistä tässä mietinnössä on kyse? Toukokuussa 1998 tehtiin talous- ja rahaliiton toteuttamista koskevat ratkaisevat päätökset. Tuolloin talous- ja rahaliitosta sekä Euroopan yhteisen rahan käyttöönotosta tuli peruuttamattomia. Mikä oli niiden perustana tuolloin? Ensinnäkin Euroopan keskuspankin riippumattomuus toimia hintavakauden takaamiseksi ja toiseksi vakaus- ja kasvusopimus, jonka tarkoituksena oli varmistaa, etteivät jäsenvaltioiden talousarviot voi vaarantaa yhteistä rahaa. Sillä tärkein tavoite, johon olemme euroon siirtymisellä pyrkineet - tämä koskee erityisesti omaa ryhmääni - on vakaa rahan arvo Euroopassa.
Nyt meillä on edessämme esittelijä Katiforisin mietintö vakaus- ja kasvusopimuksen toteutumisesta. Meidän täytyy muistaa, mitä vakaus- ja kasvusopimus edellyttää. Se edellyttää julkisyhteisöjen rahoitusaseman tasapainoa tai ylijäämän saavuttamista niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat vielä hyvin velkaantuneita.
Kun keskustelimme Maastrichtin sopimuksen yhteydessä vakaus- ja kasvusopimuksesta, aiheena oli vielä kolmen prosentin nettovelkaantuminen, joka tuolloin oli liittymiskriteeri. Mutta nykyään on kyse siitä, saavutammeko julkisyhteisöjen rahoitusaseman tasapainon tai ylijäämän. Miltä näyttää? Ensimmäinen uutinen on myönteinen: euroalueella - niissä 12 jäsenvaltiossa, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, eli jäsenvaltioissa, joita voi kutsua myös Euroopan kotimarkkinoiksi - on keskimäärin - sanon täysin tietoisesti keskimäärin - tasapainoinen julkisyhteisöjen rahoitusasema. Se on hyvin myönteistä.
Toisaalta meidän täytyy kuitenkin ottaa tarkasteltavaksi myös riskit. Ensinnäkin olemme saavuttaneet kasvusuhdanteessa tavoitteen, jollaista emme saavuta emmekä voi saavuttaa enää ensi vuonna, siis 3,4 prosentin kasvua eli talouspoliittisessa mielessä lihavaa vuotta. Raamattu kehottaa meitä säästämään lihavina vuosina laihoja vuosia varten.
Toiseksi UMTS-toimiluvat toivat paljon rahaa valtiovarainministerien kassoihin.
Kolmanneksi meidän täytyy ottaa huomioon, että tulevaisuudessa meitä odottaa väestön voimakas ikääntyminen, ja meidän täytyy ajoissa huolehtia menoista, jotka aiheutuvat tästä tulevaisuudessa.
Olen vakuuttunut siitä, että tätä mahdollisuutta ei ole käytetty riittävästi ja että tätä myönteistä kehitystä ei ole käytetty riittävästi hyväksi. Erityisesti joidenkin jäsenvaltioiden kohdalla olen huolestunut siitä, että niillä on edelleen hyvin korkea kokonaisvelka ja osittain myös melko lyhytaikainen lainarakenne. Nämä riskit meidän täytyy ottaa huomioon. Siksi meidän täytyy vaatia, että jatketaan tervehdyttämispyrkimyksiä, jotka on aloitettu ja jotka joissakin valtiossa ovat vaikuttavia, toisissa taas riittämättömiä. Minun täytyy lisäksi sanoa, että olen huolestunut kotimaastani Saksasta, sillä sen kasvuprosentti jää alle euroalueen keskiarvon. Emme ole saavuttaneet julkisyhteisöjen rahoitusaseman tasapainoa, vaikka UMTS-toimiluvista saatiin juuri Saksassa paljon rahaa.
Nyt ryhmäni mielipiteeseen Katiforisin mietinnöstä. Sellaisenaan voimme äänestää sen puolesta. Olemme kuitenkin huolestuneita kahdesta tarkistusehdotuksesta, joiden sisältö on sama, nimittäin että vakaus- ja kasvusopimuksen marginaalien laskemisessa ei otettaisi huomioon investointeja. Olemme myös sitä mieltä, että investoinnit ovat välttämättömiä, että julkisyhteisöjen rahoitusasemaa tulisi muuttaa investoimalla enemmän, mutta tämän tulisi tapahtua vakaus- ja kasvusopimuksen puitteissa. Sen vuoksi meidän täytyy valitettavasti äänestää Katiforisin mietintöä vastaan, jos parlamentin enemmistö puoltaa tarkistusehdotuksia.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, ryhmäni tukee mietinnön esittelijää, joka on tehnyt selväksi, että vakaus- ja kasvuohjelmilla on tärkeä merkitys, kun on todella kyse talouspolitiikoista Euroopan unionissa ja varsinkin euroalueella. Jäsenvaltioiden talouspolitiikat ovat koko unionia koskeva aihe. Yhtäältä tarkastelemme talouspolitiikan peruspiirteitä, toisaalta vakaus- ja kasvuohjelmia. Tässä yhteydessä haluan muistuttaa myös siitä, että tähän saakka vakaus- ja kasvusopimus on ollut suunnattu varsinkin vakauden saavuttamiseen. Siihen on kuitenkin aina kuulunut myös kasvuelementti. Siksi esittelijä on oikeassa siinä, että on järkevää käyttää investointeja - yksityisiä mutta nimenomaan myös julkisia investointeja - siihen, että todellakin saavutetaan tulevaisuuden tietoyhteiskunta Euroopan unionissa. Olemme oikealla tiellä, kun julkiset investoinnit tehdään tietotekniikan, muiden uusien tekniikoiden ja paremman, nykyaikaistetun infrastruktuurin hyväksi euroalueella, Euroopan unionissa.
Siksi onkin niin tärkeää, että käynnistämme jälleen keskustelun julkisen talouden tilasta. Komissio on kiitettävästi laatinut tähän liittyvän esityksen, joka on tärkeä vakaus- ja kasvuohjelmien käsittelyssä myös tulevaisuudessa. Sillä julkisen talouden tilan arvioinnissa - siitähän on kyse - vakaus- ja kasvuohjelmien sisältöjä arvioitaessa täytyy voida varmistua siitä, että huomataan oikeat tendenssit, oikea kehitys, muttei unohdeta myöskään vastatoimenpiteiden mahdollisuuksia, kun pohditaan näitä kysymyksiä.
Jäsen von Wogau, viittasitte mahdollisiin vaaroihin. Viittasitte siihen, että vanhoilla raamatunlauseilla laihoista ja lihavista vuosista pitäisi yhä olla merkitystä Euroopan unionin finanssipolitiikalle. Mutta juuri julkista taloutta arvioidessamme meidän täytyykin tajuta, mitä vaikutuksia menoilla voi olla rahapolitiikkaan. Sillä euroalueellahan pitäisi myös siksi olla terve julkinen talous, että huono rahoitusasema vaarantaa hintavakauden. Kertaluonteisia tuottojahan ei käytetty kulutusmenoihin, niin kuin viime vuosikymmeninä, vaan ne käytettiin velan takaisinmaksuun tai investointeihin. Meidän täytyy lisäksi miettiä, kuinka pitkälle tällaisella talouspolitiikkojen yhteensovittamisella voidaan - hintavakauden lisäksi - turvata sosiaali- ja työllisyyspoliittinen vakaus. Myös se velvoittaa niin euroalueen jäsenvaltioita, euroalueen ulkopuolisia valtioita kuin tulevaisuuden ehdokasvaltioita ja asettaa niille haasteita.

MacCormick
Arvoisa puhemies, kuten Katiforis sanoi esitellessään erinomaisen mietintönsä, edessämme olevat tosiasiat paljastavat meille tilanteen, jollaista kukaan ei olisi ennustanut noin kymmenen vuotta sitten. Kaikki Euroopassa ja parlamentissa voivat olla erittäin tyytyväisiä siihen, että tilanne on tällainen, vaikka rohkenenkin sanoa, että viisainta on olla sekä esittelijä Katiforisin että jäsen von Wogaun tavoin varovaisen optimistisia. Ylpeys käy usein lankeemuksen edellä, ja meidän on parasta olla heittäytymättä ylpeiksi liian aikaisin.
Olen pitkälti samaa mieltä esittelijä Katiforisin kanssa siitä, mitä hän sanoi julkisista investoinneista. Yhdistynyt kuningaskunta näyttää omaksuneen liioitellun kauhistuneen asenteen julkisiin investointeihin, ja minä huomasin, että eilisessä Guardian-sanomalehdessä Bob Kiley, jonka pitäisi olla asiasta perillä, ennusteli, että hänen vastuulleen kuuluva Lontoon metroliikenteestä vastaava London Underground tekee metrosta huonomman ja kalliimman verrattuna siihen, mikä se olisi ollut järkevän julkisen investointiohjelman alaisena, koska hallitus pitää tinkimättömästi kiinni julkisen ja yksityisen investoinnin välisestä työnjaosta, jonka mukaan ainoastaan yksityisten rahoittajien pitäisi tarjoutua investoimaan hankkeita. Toivon vain, että esittelijä Katiforisin sanoja kuunnellaan omassa maassani.
Kuten tämän keskustelun aikana on sanottu, kaikkien jäsenvaltioiden tuleva eläkevastuu on vakava huolen aihe. Minulla on tässä hieman omat etuni pelissä, koska seuraavana syntymäpäivänäni täytän 60 vuotta, ja olisin siksi hyvin iloinen, jos hyväksyisimme tarkistuksen 4, jossa suositellaan sellaisen erityisrahaston perustamista, jonka avulla voisimme selviytyä tulevasta eläkevastuusta, koska tämä on yksi niistä vaikeuksista, jotka meitä saattavat tulevaisuudessa vaivata. Mutta ryhmäni puolesta ilmaisen kuitenkin kannatukseni mietinnölle ja osoitan Katiforisille kiitoksemme ja tukemme.

Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen MacCormick, onnittelen teitä jo etukäteen syntymäpäivänne johdosta ja toivon, että nämä ongelmat saadaan jo ratkaistua siihen mennessä.

Herzog
Arvoisa puhemies, annoin tukeni esittelijä Katiforisin tekemille ponnistuksille vahvistaa talouspolitiikkaa koskevaa päätöslauselmaamme. Mutta äänestetyssä mietinnössä ei kyetä esittämään merkittäviä vaihtoehtoja, ja tästä syystä ryhmäni ei voi tukea mietintöä.
Unionin talouspolitiikasta paistaa passiivisuus ja dogmaattisuus. Neuvosto, komissio ja keskuspankki ovat tyytyväisiä, ne eivät liiku mihinkään suuntaan, eikä Euroopan parlamentti kykene vastaamaan haasteeseen. Heikkenevän suhdanteen edessä ollaan passiivisia, ja passiivisesti suhtaudutaan myös ehtoihin, jotka pitäisi täyttää Euroopan unionin kestävän kehityksen hyväksi. Euroopan keskuspankki sanoo meille, ettei sen tarvitse toimia lyhyellä aikavälillä, vaan että sen tehtävänä on toimia vain keskipitkällä aikavälillä. Mutta keskipitkän aikavälin kysymyksissä se kehottaa meitä tarkastelemaan rakenneuudistuksia. Selvästi sanottuna ei rahapolitiikan eikä finanssipolitiikan siis muka pitäisi olla hyödyksi suhdannevaihteluiden hallinnalle eikä kestävälle kehitykselle. Sellainenhan olisi järjetöntä. Mutta mitä me asiasta sanomme? Emme kykene tuomaan esiin merkittävästi poikkeavia asioita huolimatta jäsen Katiforisin ponnisteluista julkisten ja yksityisten investointien hyväksi, ja näin tuomitsemme sen tilanteen, että investointeja tehdään niukasti.
Perusteluissa ja myös tämänaamuisessa puheenvuorossaan esittelijä korostaa, että ennemmin pitää kiinnittää huomiota julkisiin investointeihin kuin julkisen velan vähentämiseen. Mutta julkisen talouden ja vakaussopimuksen kohdalla pidämmekin kiinni ehdottomasta asenteestamme.
Jäsen Randzio-Plath puhui tänä aamuna julkisen talouden laadun ja verojen puolesta, eikä tämä ollut ensimmäinen kerta. Mielestäni tämä on oikea suunta. Mutta tosiasiassa teidän pitäisi tutkia päätöslauselmia ja kaikkia tekstejä: kyse on verojen laskemisesta sekä julkisten menojen ja sosiaalimenojen vähentämisestä. Emme onnistu rakentamaan tätä uudistuslinjaa, jolla tähdätään parempaan laatuun. Katsokaapa päätöslauselmiamme sosiaalikustannusten vähentämisestä, joka on kytketty palkkoihin liittyvään maltillisuuteen. Meidän sosiaalimenomme ja julkiset menomme kasvattavat köyhien työntekijöiden määrää. Me tuemme matalapalkkaisia työpaikkoja, ja kuluista tiedämme, että tarvitaan suuria määriä julkisia investointeja ja että näiden investointien toteuttamiseksi tarvitaan julkisia varoja, mutta me emme ole halukkaita tekemään asiasta johtopäätöksiä.
Tässä asiassa hallitsevana tekijänä ovat rakenneuudistukset, jotka ymmärretään vain säännöistä luopumisena, eräänlaisena yleislääkkeenä, vaikka todellisuudessa tämä uusi ongelma sitähän uusi talous on merkitsee markkinajärjestelyjä, jotka on suunniteltu kestävän kehityksen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden hyväksi, mikä edellyttää julkiseen talouteen nojautuvia tekijöitä. Puhumme elinikäisestä oppimisesta. Meillä ei ole politiikkaa tästä aiheesta: ei voimakasta poliittista tukea, vaan kaikkea pitää vielä kehittää. Tilanne on samanlainen liikennepolitiikassa, eikä teollisuuspolitiikkaakaan ole olemassa. Kaikki tämä tosiaankin edellyttää investoinneissa dynaamisuutta.
Hyvät kollegat, toivon, että äsken esiin nostamani ensimmäiset pyrkimykset toteutuvat, vaikka ne eivät olekaan vielä johtaneet mihinkään. Ja koska haluamme antaa Euroopassa sijaa talouspolitiikalle, meidän pitää osoittaa kykenevämme antamaan talouspolitiikalle kasvot.

Gallagher
Arvoisa puhemies, kannatan taloudellista yhteistyötä Euroopan unionissa. On tärkeää, että sisämarkkinat ja vielä tarkemmin ottaen yhtenäisvaluutta toimivat tehokkaasti. Irlantilaisesta näkökulmasta vakausohjelmalla on keskeinen merkitys budjettiprosessissa. Eräs kaikkein viimeisin päivitetty ohjelma, joka hyväksyttiin joulukuussa, otettiin käyttöön vahvaa mutta maltillista talouskasvua silmällä pitäen, ja hallitus aikoo keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä tavoitella merkittäviä budjettiylijäämiä, mikä kuvastaa hyvää talouden tajua ja vakaus- ja kasvusopimusta koskevia velvoitteitamme. On sanomattakin selvää, että kannatan täysin valtiovarainministerimme ajamaa politiikkaa.
Uskomme, että Irlannin hallituksen velan määrää vähennetään noin 25 prosenttiin BKT:stä vuoteen 2003 mennessä. Varaamme BKT:stä vuosittain vähintään 1 prosentin eläkevarausrahastoa varten huolehtiaksemme vanhenevasta väestöstämme. Mitä tulee hintainflaatioon, joka on yksi neuvoston Irlannille osoittaman suosituksen aiheista, on tärkeää, että toimimme selkeästi seuraavien tärkeiden avaintilastojen kohdalla: viimeisimmät luvut osoittavat, että Euroopan yhdenmukaistetun indeksimittauksen mukaan inflaatio on laskenut viime vuoden marraskuun 6 prosentista 3,9 prosenttiin tänä vuonna. Inflaatioasteemme on nyt alhaisempi kuin monissa muissa EU:n jäsenvaltioissa.
Yhteenvetona haluan sanoa Irlannin tulevaisuudesta Euroopan unionissa, että olemme täysin sitoutuneet sisämarkkinoiden toimintaan ja yhtenäisvaluuttaan. Haluamme tehdä näistä molemmista avainhankkeista todellisen menestyksen unionin maissa, ja tuemme laajentumista. Yritän aktiivisesti kalastaa kyllä-ääniä toivottavasti järjestettävään kansanäänestykseen.

Blokland
Arvoisa puhemies, julkisen talouden tila näytti hiukan kohentuneen viime vuoden aikana. Tämä ei kuitenkaan johtunut politiikasta, jota noudatettiin, vaan sattumista ja eräistä odottamattoman suotuisista tekijöistä, kuten taloudellisen kasvun voimistumisesta ja UMTS-taajuuksien huutokaupasta.
Suotuisa taloudellisen vakauden aika olisi pitänyt käyttää uudistuksiin. Uusien aloitteiden laatiminen ei ole siinä määrin tarpeen kuin poliittisten tavoitteiden toteuttaminen. Ne alueet, joihin on kiinnitettävä huomiota, ovat kiistatta: työmarkkinauudistukset, verouudistukset, yleishyödyllisten laitosten vapauttaminen ja yrityselämän kiihokkeiden lisääminen.
Inflaatio, joka oli maaliskuussa 2,6 prosenttia, on edelleenkin liian korkea. Koronalennuksille ei siksi ole tilaa. EKP:n tavoitteenahan on hintojen vakaus. Reaalikorko on muuten kyllä tarpeeksi alhainen kasvun kiihdyttämiseksi.
Hintojen korotusten vaara euron liikkeeseen laskemisen yhteydessä on Euroopan keskuspankille yksi lisäsyy säilyttää korko nykyisellä tasolla.
Jäsenvaltioiden itsensä on toteutettava sekä kasvu, mitä muutamat epäoikeutetusti odottavat EKP:ltä, että paremmin toimivat sisämarkkinat. Siksi vaatimus, joka tähtää talouspolitiikan yhteensovittamisen lisäämiseen, ei ole kaikkein tehokkain lähestymistapa. On oikein, että vakaus- ja lähentymisohjelmat rajoitetaan koskemaan ainoastaan rahapolitiikkaa.
Lyhyesti sanoen, tuen esittelijän rakenneuudistuksia koskevaa kehotusta.

Ilgenfritz
Arvoisa puhemies, Euroopan tunnusluvut ovat meidän kaikkien tiedossa. Euroopan talouskasvu on hidastumassa. Syitä tähän ovat muun muassa öljyn hinnan nousu, mutta myös korkojen nousu, joka jo nyt rasittaa yritysten kannattavuutta. Meillä on nyt useita mahdollisuuksia toteuttaa toimenpiteitä, joiden pitäisi johtaa ennen kaikkea nopeampaan talouskasvuun Euroopassa. Meidän ei kuitenkaan pitäisi missään tapauksessa vain lisätä julkisia investointeja. Euroopan taloudessa tarvitaan enemmän hyökkääjiä. Pelikentällämme on liikaa puolustajia, mutta myös varamiehiä, jotka eivät osallistu peliin enää ollenkaan. Siksi olen sitä mieltä, että varsinkin väestön työllisyyden reunaehtoja pitää parantaa. Siksi täytyy ehdottomasti laskea aivan liian korkeita korkoja, jotta työnteko jälleen kannattaisi Euroopassa.
Jäsenvaltioiden budjetteja pitäisi saneerata ensisijaisesti vähentämällä hallinnon menoja eikä rasittamalla väestöämme entistä enemmän.

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, saanen muistuttaa alkuun, että 1. tammikuuta 2002 kolikkoina ja seteleinä kaikille kansalaisille konkreettiseksi muuttuvan euron, Maastrichtin sopimuksen kriteerien ja vakaus- ja kasvusopimuksen välillä on tietenkin yhteys. Se, että meillä nykyään on koko euroalueella vakaa euro, ei ole pelkästään Euroopan keskuspankin vakaan otteen ansiota, vaan myös vakaus- ja kasvusopimuksen oikeellisuuden ansiota.
Minulle velan vähentäminen tarkoittaa vastuun kantamista tulevaisuudesta. Minulle velan takaisinmaksu ja vuosittainen alijäämän vähentäminen tarkoittavat politiikan radikaalia muutosta, koska me olemme vuosikymmenten ajan myyneet tulevaisuutta pilkkahintaan talous- ja finanssipolitiikallamme, ja siten tehneet nuoremmista sukupolvista kunkin yhteiskunnan kuormajuhtia, sen sijaan että olisimme ottaneet pois kuorman hartioilta ja avanneet tulevaisuuden näkymiä tasapainoisella tai ylijäämäisellä talousarviolla. Vakaus- ja kasvusopimuksessa on siten kyse vastuusta tulevaisuudesta. Toisaalta - olkaamme toki rehellisiä - sen avulla on todella onnistuttu asettamaan rajoja päivänpoliittisten himojen tyydyttämiselle ja opportunismille.
Se luo siis tärkeät rajat päivänpolitiikan ylilyöntejä vastaan, mutta se luo myös tärkeät puitteet jollekin, nimittäin finanssi-, budjetti- ja talouspoliittisen keskustelun vireyttämiselle jäsenvaltioissamme. Euron tultua, vakaus- ja kasvusopimuksesta lähtien, on keskustelu budjettipolitiikasta ollut paljon avoimempaa, alijäämien syntymisestä puhutaan paljon avoimemmin, budjetti-, finanssi-, talous- ja rakennepolitiikan yhteyksistä puhutaan avoimemmin ja uusiin tavoitteisiin tarvittavat uudistukset tapahtuvat paljon nopeammin. Ryhmien kesken ei pelata likaista peliä. Siksi olenkin niin iloinen siitä, että - älkääkä ymmärtäkö minua väärin - juuri siksi, että me tällä hetkellä tarkistamme joitakin kasvulukuja, me juuri nyt keskustelemme täällä parlamentissa myös vakaus- ja kasvusopimuksesta ja lähentymiskriteereistä, koska siten me osoitamme kansalaisille ja julkisuudelle - myös poliittiselle - että kasvulukujen muuttuminen ei voi johtaa vakausohjelman ja lähentymiskriteerien muutoksiin.
Vakaus- ja kasvusopimus ei ole mikään peli, eikä sitä voida muuttaa lyhyellä aikavälillä päivänpolitiikassa heti, kun tulee vaikeuksia soveltaa ja jatkaa sitä. Siksi emme nyt saa väsyä kesken sen noudattamisen. Haluan haastaa kaikki vastustamaan alkanutta väsymistä. Tarvitaan nopeasti lisää rakenneuudistuksia, koska meidän täytyy siirtyä kertaluonteisista vaikutuksista kestävään vaikuttamiseen. Meidän täytyy alentaa korkoja, mutta ei vakaus- ja kasvusopimuksen kustannuksella. Eläkejärjestelmän voimakasta uudistamista ja kolmen pilarin mallin laajentamista Euroopan tasolla koskevan sanahelinän jälkeen - tämän sanon neuvoston suuntaan - pitäisi lopulta seurata tekoja, jotta menestyksemme voisi jatkua.

De Rossa
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan ensimmäiseksi sanoa, että suhtaudun myönteisesti Giorgos Katiforisin mietintöön. On valitettavaa, että eräät sen näkökohdista poistettiin valiokunnassa, ja ehkä ne kaikki voidaan palauttaa tämänpäiväisessä äänestyksessä. Pidän erityisen myönteisenä jäsenvaltioiden ehdotusta erityiseläkerahastosta. Tätä asiaa on käsitelty Irlannissa muutaman vuoden ajan, ja nyt ehdotus on toteutettu. Huomattavia rahasummia on nyt koottu rahastoon, joka takaa eläkkeet pitkälle tulevaisuuteen, mikä on erittäin myönteinen kehitys. Esitän tämän myönteisen seikan, koska aikomukseni on olla melko kriittinen Irlannin hallituksen talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja koskevaa kantaa kohtaan.
Aivan ensimmäistä kertaa ECOFIN arvosteli yksimielisesti, suorastaan nuhteli EU:n jäsenvaltiota. Tämä oli valitettavaa, mutta ei siksi, etteikö nuhtelu olisi ollut paikallaan, vaan koska meidän ei EU:ssa pitäisi omaksua sellaista kantaa, joka vain ruokkii euroskeptisyyttä Euroopassa, erityisesti maassa, jota on niin kovasti nuhdeltu. Nyt, kun komissio on julkaissut suuntaviivansa vuodeksi 2002, kaikkien jäsenvaltioiden, myös Irlannin, pitäisi avoimesti neuvotella kannastaan ja tehdä oman maan kansalaisille selväksi, mikä sen kanta on, jotta kansalaiset tietävät täsmälleen toimiemme syyt asian tullessa ajankohtaiseksi ja näihin suuntaviivoihin pohjautuvia talousarvioita toteutettaessa.

Schmidt, Olle
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komission ja ECOFIN-neuvoston toimet Irlantia vastaan olivat hätiköityjä ja liioiteltuja. Se on vahingoittanut EU:ta ja EMUa, eikä vain Irlannissa, kuten aiemmin on huomautettu. Euroalueen ulkopuolisten valtioiden EMUn vastustajat ovat saaneet lisää tuulta purjeisiinsa. "Noin suuri arvo oli kansallisella vapaudella määrätä omasta finanssi- ja veropolitiikasta", kotimaassani olevat EMUn vastustajat nauraa höröttävät hilpeästi. Kuulette varmaankin pian Herman Schmidin ilmaisevan jotakin vastaavaa.
Euromaissa vallitsee levottomuutta herättävä täydellisen keskusjohtoinen suuntaus. Euron suhteellinen heikkous suhteessa dollariin näyttää aiheuttaneen liioiteltuja reaktioita. Rahapolitiikka on tietenkin yhteinen, mutta finanssi-, budjetti- ja veropolitiikan yksityiskohtia ei pidä eikä saakaan ohjata Brysselistä.
EMU on väline, jonka avulla lisätään Euroopan taloudellista voimaa, ja silloin on hyväksyttävä, että kaikki euromaat eivät kulje aivan samassa tahdissa. Arvoisa komission jäsen, toivon, että seuraavan kerran, kun meillä on Irlannin tilannetta vastaava tilanne, komissio pohtii asioita etukäteen. EMUsta ei saa tulla Euroopalle pakkopaitaa.

Schmid, Herman
Arvoisa puhemies, Olle Schmidt on aivan oikeassa. Aion todellakin korostaa, että kun taloudellinen suhdanne nyt muuttuu - koska nämä Yhdysvaltain tendenssit toteutuvat myös Euroopassa - talouspolitiikkaa on tietenkin muutettava vastaavasti.
Yhdyn siis niihin lukuisiin puhujiin, esittelijä Giorgos Katiforisiin etunenässä, jotka ovat selvittäneet julkisen investoinnin tarvetta koulutuksessa, tutkimuksessa, ympäristön parantamisessa ja vastaavissa asioissa. Vaikuttaa siltä, kuten Philippe Herzogkin huomautti, että tällaista muutosta vastustettaisiin dogmaattisesti. Vaikka taloudellinen todellisuus muuttuukin, politiikan on säilyttävä muuttumattomana.
Sellaisessa tilanteessa yksittäisten valtioiden kannalta on tärkeää, että ne pystyvät toimimaan vapaasti, ja tässä asiassa ymmärrän Olle Schmidtin huolen. Olen todellakin hyvin iloinen, että oma jäsenvaltioni Ruotsi on EMUn ulkopuolella ja että sillä on siten vapaus harjoittaa realistista, taloudelliset suhdannevaihtelut huomioon ottavaa talouspolitiikkaa.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, EU:n suhdannekehityksen kasvuvauhti on huomattavasti hidastumassa. Komissio ja Kansainvälinen valuuttarahasto ovat tarkistaneet kasvuennusteita alaspäin yli kolmesta prosentista 2,8 prosenttiin. Inflaatiovauhti on ylittänyt 0,3 prosentilla sallitun kahden prosentin rajan. Syyt tähän ovat tiedossa. Öljyn hinnan räjähdysmäinen nousu, maatalousongelmat, euron kurssin lasku. Erityisesti vientiä harjoittavat jäsenvaltiot ovat kärsineet USA:n suhdannekehityksen rajusta mahalaskusta. Jäsen Katiforisin valiokunta-aloitteisessa mietinnössä, joka on tarkentunut useiden PPE/DE-ryhmän tarkistusehdotusten ansiosta, tuodaan esiin vakaus- ja lähentymisohjelmien merkitys Euroopan taloudelliselle yhteistyölle. Ei ole mitään aihetta passiivisuuteen, josta jäsen Herzog puhui. Valtion velkaantumisen vähentämisen on edelleen oltava ensisijainen tavoite. Kuitenkin täytyy lisäksi suunnitelmallisesti investoida tietoverkkoihin, teknologiaan, tutkimukseen ja kehitykseen. Tällä tavoin lähestymme Lissabonin kokouksen hyvin kunnianhimoista tavoitetta, jonka mukaan Euroopasta tulee kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous.
Ennen kaikkea meidän pitää muuttaa johdonmukaisesti politiikkaamme koulutuksen ja ammattikoulutuksen hyväksi. Elinikäinen oppiminen on minusta liiaksi sanonta eikä tarpeeksi pakko, opetussuunnitelmista ja tuntikehyksistä se puuttuu kokonaan. Jäsenet von Wogau ja Karas puhuivat jo euron vakaudesta ja muistuttivat, kuinka tärkeä EKP:n - myös Wim Duisenbergin - vakaa ote on ollut; euro pysyy vakaana, huolimatta eri poliittisten ryhmittymien vaatimuksista.
Minusta kyse on rakenteiden vakaudesta. Talous- ja sosiaalipolitiikassa pitää jäsenvaltioidemme hyötyä esikuva-analyysi-menetelmästä ja parhaista käytännöistä. Mutta sen vastakohta, nimittäin huonot käytännöt, ovat nyt käytössä omassa maassani. Saksa on vajaalla 2,2 prosentilla euroalueen kasvun peränpitäjä. Liittokansleri Schröderin kaunistelun ja ongelmien kiertelyn aika on vihdoin lopussa! Kun muun muassa työllisyyttä ei ole onnistuttu lisäämään, koska ohjelmat eivät ole tarpeeksi tehokkaita, hän yrittää ohjata huomion omista virheistään muualle ja mustamaalaa työttömät yleisesti laiskureiksi. Se joka yrittää niputtaa sosiaalietuuksia hyväkseen käyttävät loiseläjät - joita niitäkin epäilemättä on - ja ne, jotka eivät halua tehdä työtä, yhteen niiden satojentuhansien kanssa, jotka vuosien ajan ovat epätoivoisesti hakeneet töitä, tekee uhreista syyllisiä, ja se on täysin vastuutonta!
Esimerkki osoittaa, että parempien tietoverkkojen ansiosta tiedämme erittäin hyvin, millaisia laiminlyöntejä yksittäisissä jäsenvaltioissa tehdään. Niitä ei enää lakaista maton alle, ne kuuluvat Euroopan julkisuuden valokeilaan. Missään EU:n maassa ei pärjätä ilman budjettikuria, ilman kestävää velanlyhennystä, ilman konkreettisia rakenneuudistuksia, sillä tavoitteilla on palkintonsa - kilpailukyky ja vakaus!

Bordes
Arvoisa puhemies, Euroopan toimielimet pitävät budjettitasetta ensisijaisen tärkeänä asiana, mutta tämä ilmaus, kuten kaikki kehotukset budjettikuriin, peittää sen seikan, että tosiasiassa juuri julkisiin palveluihin ja sosiaaliseen suojeluun varattuja talousarviomäärärahoja leikataan; niinpä emme koske määrärahoihin, jotka on suunnattu auttamaan suuria työnantajia eri tavoin.
Jos kansalliset valtiot eurooppalaisten toimielinten tapaan poistaisivat lukuisat suurten työnantajien hyväksi maksetut menoerät, siten rakennetut taloudet antaisivat mahdollisuuden kehittää julkisia palveluja niin, että sairaaloissa, joukkoliikennealalla ja kansallisissa oppilaitoksissa tapahtuvien työhönottojen seurauksena työttömyys laskee, ja samaan aikaan säilytetään ylijäämäinen talousarvio. Mutta tällainen ei tietenkään tule kysymykseen, sillä Euroopan toimielimet samoin kuin kansalliset valtiot palvelevat vain suuria työnantajia eivätkä lainkaan koko väestön enemmistöä. Lukuisat mietinnössä käytetyt ilmaisut todistavat tämän. Mietinnössä rohjetaan esimerkiksi ilmaista tyytyväisyyttä siitä, että työttömyys on laskenut 9,6 prosentista 8 prosenttiin, vaikka 8 prosenttia työttömiä tarkoittaa miltei 15:tä miljoonaa naista ja miestä, joita ajetaan köyhyyteen maanosassa, joka kuitenkin on yksi maapallon rikkaimmista.
Samaan tapaan mietinnössä hyväksytään erityisesti työn joustavuuden ja kilpailukyvyn lisääminen. Mietintö on selvästi pelkkä tuhansien työnantajapiirien äänitorvi koko työväestöä vastaan.
On selvää, että äänestämme tätä mietintöä vastaan.

Villiers
Britannian konservatiivit muiden keskusta-oikeisto-puolueiden tapaan koko Euroopan unionissa ovat sitoutuneita asianmukaisesti rahoitettuihin ja korkealaatuisiin palveluihin, ja jos heidät valitaan kesäkuun vaaleissa, he ovat lisäksi sitoutuneita lisäämään tuntuvasti, noin 62 miljardilla Englannin punnalla, julkisten varojen käyttöä koulujen ja sairaaloiden kaltaisiin olennaisen tärkeisiin palveluihin. Tästä syystä kannatamme 6 kohtaa, mutta suhtaudumme epäillen mietinnön muihin osiin, erityisesti 4 kohtaan, koska emme voi yhtyä näkemykseen, että "kultainen sääntö" on hyvä esimerkki, jota Euroopan pitäisi seurata.
Se on vain yksi niistä monista keinoista, joiden avulla Gordon Brown onnistuu väärentämään lukuja. Tämä mietintö ja vakaus- ja kasvusopimus lähentymisohjelmissa ovat selkeä todistus "verota ja kuluta" -politiikan ja rahapolitiikan välisestä yhteydestä. Sopimus koskee kaikkia EU:n jäsenvaltioita, mutta laillisia rangaistuksia voidaan soveltaa vain euroalueeseen kuuluviin valtioihin: tämä on niiden epäilysten ydin, joita meillä on mietintöä kohtaan.
Yksi syy siihen, miksi vastustamme Yhdistyneen kuningaskunnan liittymistä euroalueeseen on, että haluamme pitää demokraattisesti valittujen kansallisten politiikkojen käsissä vallan määrätä veroista, talousarvioista ja menopäätöksistä. Ei ole yllättävää, että euroalueella on asetettu julkisia menopäätöksiä koskevia rajoituksia, koska jos jollakin ihmisellä on muiden kanssa käytännöllisesti katsoen yhteinen pankkitili, näiden muiden tekemät menopäätökset vaikuttavat häneen ja hänen voidaan olettaa haluavan jonkin verran valtaa näissä menopäätöksissä.
Irlannin hiljattainen tarjoama esimerkki on terve muistutus siitä, että liittymällä euroon maa ottaa niskoilleen enemmän kuin yhden ainoan korkokannan: sen verotus- ja menopäätöksiä ei enää tehdä yksinomaan kansallisten pääomien mukaan. Tämä on näkymä, jota useimmat ihmiset Yhdistyneessä kuningaskunnassa tarkastelevat rauhattomina, ja se tarkoittaa sitä, että noudatetaan valtiovarainministerin laatimaa budjettia, kun ECOFIN, komissio tai EKP ilmoittavatkin kyseiselle ministerille, että hänellä ei ole lupaa lisätä kouluihin ja sairaaloihin ja sellaisiin palveluihin kohdistettavia menoja, joilla on valtava merkitys Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisille. Näin on jo käynyt Irlannissa, ja sama saattaa tapahtua Yhdistyneessä kuningaskunnassakin. Mutta haluan tähdentää, että kuten jäsen Karas sujuvasti totesi, oikea tie kohti taloudellista hyvinvointia Euroopassa on rakenteellinen ja taloudellinen uudistus, joka johtaa kestävään hyvinvointiin, työllisyyden kasvuun ja työttömyyden vähenemiseen.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin sanoa olevani tyytyväinen jäsen Katiforisin laatimaan valiokunta-aloitteiseen mietintöön, joka käsittelee vakaus- ja lähentymisohjelmia.
ECOFIN-neuvosto on saanut maaliskuussa päätökseen esittämiemme ohjelmien kolmatta vaihetta koskevan analyysin. Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon mukanaan tuoma budjettipolitiikkojen parempi valvonta on johtanut erittäin myönteisiin ja onnistuneisiin tuloksiin. En tiedä, voidaanko tällä tavoin saavuttaa poliittinen tasapaino, kuten jäsen Karas sanoi, vai ainoastaan säilyttää julkisten talouksien alijäämiä koskeva selkeä sitoumus.
Selkeästi koordinoidun lähestymistavan ansiosta jäsenvaltiot ovat pystyneet tervehdyttämään talousarviota paremmin. Nykyisten jäsenvaltioiden tämänhetkisten lukujen mukaan 10 jäsenvaltion julkisen talouden ennustetaan olevan ylijäämäinen tai tasapainoinen. Lisäksi Yhdistynyttä Kuningaskuntaa lukuun ottamatta kaikkien valtioiden julkinen talous saavuttaa tasapainon vuoteen 2004 mennessä. Julkista velkaa lyhennetään huomattavasti, ja toivomme, että sen osuus tulee jäämään tänä vuonna alle 60 prosentin 11:ssä unionin 15 jäsenvaltiosta. Näin ollen mielestäni on tapahtunut selkeää kehitystä ja, kuten jäsen Katiforis sanoi, olemme päässeet tilanteeseen, jossa Euroopan talous on talousarvion osalta tasapainossa.
On totta, että julkisen talouden tervehdyttämiseen liittyvä ongelma, jonka kohdalla olemme voineet edistyä huomattavasti, synnyttää pitkällä aikavälillä tiettyjä kestävyyteen sekä julkisen talouden laatuun liittyviä ongelmia; komissio edellyttää, että molemmissa asioissa edistytään oleellisesti. On jatkettava työskentelyä sen hyväksi, että nykyiset alijäämät pienenevät ja että julkiset taloudet saatetaan tasapainoon mahdollisimman pian. Joissakin tapauksissa velkaa on vielä liian paljon, ja asia on korjattava ennen kaikkea sen vuoksi, että voisimme ratkaista tiettyjä talousarvioon liittyviä ongelmia, joita tulemme kohtaamaan tulevaisuudessa.
Näin ollen haluaisin mainita myös muutamia seikkoja, joita monet puhujat ovat painottaneet; tarkoitan esimerkiksi jäsen Randzio-Plathia en kuitenkaan ainoastaan häntä kun hän viittasi tarpeeseen parantaa julkisen talouden laatua. Kun puhutaan julkisen talouden laadusta, viitataan samalla paitsi lyhyen, myös keskipitkän ja pitkän aikavälin ongelmiin; lyhyellä aikavälillä ongelmia ovat tietenkin verouudistukset, joiden avulla voimme hoitaa verotusta paremmin; keskipitkällä aikavälillä kaikki se, mikä liittyy parempaan julkisten menojen tilanteeseen puhun myöhemmin julkisista investoinneista siinä muodossa kuin Katiforis mietinnössään esittää ja tietenkin pitkällä aikavälillä väestön ikääntymiseen liittyvä ongelma, joka lienee epäilemättä yksi suurimmista huolenaiheistamme tällä hetkellä.
Jäsenvaltioiden ohjelmissaan määrittelemien keskipitkän aikavälin strategioiden avulla voimme nähdä selkeästi, mitkä ovat näiden valtioiden painopistealueet. Tällä tavoin voimme myös sovittaa yhteen valtioiden näkemyseroja parantaaksemme budjettipolitiikkojemme koordinointia.
Haluaisin kuitenkin puhua tarkemmin eräistä jäsen Katiforisin mietinnössään esittämistä ongelmista. Ensinnäkin haluaisin esittää muutamia konkreettisia huomioita hyvin tärkeästä julkisia investointeja koskevasta aiheesta, jolle myös jäsen Katiforis on omistanut suuren osan mietinnöstään. Ensinnäkin olen hänen kanssaan ehdottomasti samaa mieltä siitä, että monissa jäsenvaltioissa julkista velkaa on lyhennetty ja voisimmepa sanoa jopa, että perusteettomasti 90-luvulla tapahtuneen talousarvion tervehtymisen aikana. Toiseksi on totta, että tilanteen paranemisen pitäisi tarjota meille mahdollisuuden asettaa julkistalouden investointimenot etusijalle; tällä tavoin toimisimme Lissabonissa tekemämme sopimuksen mukaisesti, ja tässä mielessä perusajatuksena on parantaa kasvumahdollisuuksiamme. Kolmantena asiana haluaisin painottaa, että julkisia investointeja voidaan sovittaa yhteen yksityisten investointien kanssa, että niiden välillä voi olla synergiaa ja vuorovaikutusta, ja että niissä on tilaa myös innovatiivisille rahoitusmenetelmille; usein julkisella sektorilla ei ole tarvetta tehdä asioita samalla tavoin kuin on tehty aikaisimmin, eli eristäytyneesti.
Vaikka asetammekin julkiset investoinnit etusijalle, jota kannatan ehdottomasti, emme saa kuitenkaan unohtaa kolikon kääntöpuolta: suuremmat julkiset investoinnit eivät välttämättä merkitse suurempaa alijäämää. Korostamme sitä, että ongelma on ratkaistava suuntaamalla tiettyjä menoja uudelleen ja pitämällä julkisen talouden alijäämä hallinnassa. Julkisen talouden alijäämän hallinnassa pitäminen talousarvion avulla on mielestämme erittäin tärkeää. On välttämätöntä saavuttaa tämä tasapaino keskipitkällä aikavälillä, ja on totta, että Yhdistyneen kuningaskunnan esittämät "kultaisen säännön" kaltaiset toimet ovat hyödyllisiä sikäli kun julkiset investoinnit voidaan rahoittaa alijäämällä tai velalla, mutta on muistettava myös, että tämä alijäämä tai velka ei saa ylittää sovittuja rajoja, ja näin ollen tietyntyyppiset menot on asetettava etusijalle.
Näin ollen, kun puhumme julkisten investointien kehittämisestä, emme puhu missään tapauksessa hallitsemattomasta velkaantumisesta emmekä julkisten menojen selkeästä kasvusta. Komissio ei tietenkään tue sellaista investointien lisäämistä, joka saattaisi ylittää tällä hetkellä ennustetut alijäämä- ja menotasot.
Päätöslauselmaehdotuksen 10 kohdassa pyydetään yhdenmukaisempaa jäsenvaltioiden ohjelmien esittämistä koskevaa aikataulua. Olemme tästä kohdasta samaa mieltä ja olemme aina pitäneet tärkeänä, että ohjelmat saatetaan ajan tasalle ennen talousarviomenettelyn alkamista. Olemme painottaneet tätä asiaa ja painotamme sitä jatkossakin, ja toivomme, että tulevaisuudessa ainakin nämä mainitut ohjelmat saatetaan ajan tasalle samanaikaisesti talousarviomenettelyn alkamisen kanssa.
Jäsen Katiforis toteaa myös, miten tärkeää on komission asiakirjojen saatavuus. Tämä on vanha keskustelunaihe. Komissio pitää erittäin tärkeänä, että parlamentilla on käytettävissään mahdollisimman paljon tietoa; tiedämme kuitenkin myös, että yleensä kansalaiset eivät pidä tärkeinä niitä pieniä vivahde- ja merkityseroja, joita komission ehdotuksen ja neuvoston lopullisen päätöksen välillä voi olla. Keskustelussa täytyy mielestämme keskittyä ennen kaikkea niihin seikkoihin, jotka neuvosto lopulta hyväksyy, ja tämän vuoksi olemme sitä mieltä, että aikaisempien asiakirjojen antaminen parlamentille pikemminkin hankaloittaisi kuin helpottaisi prosessia.
Viimeiseksi 9 kohdassa viitataan komission makrotaloudellisiin ennusteisiin. Kuten tiedätte, hyvät parlamentin jäsenet, ennusteet laaditaan kaksi kertaa vuodessa ohjelmien arvioinnin lisäksi ja ne julkaistaan sitten, kun ne ovat valmiit. Tänä keväänä laaditut ennusteet on juuri julkaistu, ja ne on lähetetty parlamentille 25. huhtikuuta. Niissä käsitellään sellaisia tärkeitä aiheita, jotka ovat nousseet esiin myös tämänpäiväisessä keskustelussa. Irlantia koskevassa ongelmassa meidän kantamme on selvä: Irlannissa on sovellettu ainoastaan tällä hetkellä voimassa olevia sääntöjä. Toinen tärkeä aihe liittyy kasvun hidastumiseen, joka johtuu Amerikan tilanteesta. Toteaisin myös, että jotkut teistä ovat esittäneet ajatuksen, että budjettipolitiikan muuttaminen voisi vaikuttaa myönteisesti kasvun lisääntymiseen. Kun otetaan huomioon, että komission ennusteiden mukaan kasvu on 2,8 prosenttia, meidän näkemyksemme mukaan vakausohjelmia voidaan jatkossakin toteuttaa suunnitelmien mukaisesti; näin ollen komissio painottaa, että on tärkeää jatkaa näiden vakausohjelmien toteuttamista, mikä ei tarkoita kuitenkaan sitä, että vastustaisimme automaattisten vakauttajien toimintaa sellaisissa tilanteissa, joissa talouskasvu on heikohkoa.
Tässä olivat ne asiat, joita halusin korostaa puheenvuorossani. Haluan vielä kiittää jäsen Katiforisia hänen ponnistuksistaan ja teitä kaikkia esittämistänne kommenteista, kritiikistä ja ehdotuksista. Paljon kiitoksia.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.
Keskustelu on päättynyt.

Internet II
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Harbourin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0116/2001) Internetin toinen sukupolvi: EU:n tutkimusaloitteen tarve.
Esittelijä Harbourilla on puheenvuoro 7 minuutin ajan.

Harbour
 - (EN) Minulla on suuri ilo esitellä parlamentille tämä mietintö teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puolesta. Tämä on teollisuusvaliokunnan valiokunta-aloitteinen mietintö, ja siksi on kunnia työskennellä sellaisen mietinnön parissa, joka kuuluu suhteellisen harvalukuisten mietintöjen joukkoon, sekä saada toimia valvojana valiokuntani puolesta.
Haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää kaikkia kollegoja, jotka ovat antaneet panoksensa tähän mietintöön ja niille, jotka teollisuusvaliokunnassa ja komissiossa auttoivat minua varmistamaan, että käsittelemme asiaa perinpohjaisesti. Olin tyytyväinen, kun kaikkien panos näkyi lopullisessa mietinnössä ja valiokunta hyväksyi mietinnön yksimielisesti. Toivon, että se saa tänään parlamentilta yhtä paljon kannatusta. Tämän mietinnön kautta komissiolle ja neuvostolle lähetetään voimakas poliittinen signaali, että parlamentti haluaa tätä keskeistä aihetta Internetin toisen sukupolven ja sähköisen viestinnän kehitystä pohdittavan, kun tutkimustukea koskevia keskeisiä päätöksiä pian tehdään kuudennen puiteohjelman yhteydessä. Tiedän, että lukuisat kollegat, jotka tänään aikovat edistää tätä asiaa, ovat aktiivisesti mukana myös tässä ohjelmassa.
Haluaisin kiinnittää huomiota kolmeen avainkysymykseen, joihin yritin mietinnössäni vastata. Miksi tämä asia on niin tärkeä? Miksi käytämme sanaa aloite esittäessämme teille tämän mietinnön? Mitä me haluamme tarkastella ja miten me aiomme saavuttaa sen?
Ensimmäisenä asiana uskon, että kaikki parlamentissa ymmärtävät sähköisen viestinnän ja Internetin strategisen merkityksen yhä paremmin. Mutta mikä on komission ja julkisesti rahoitetun tutkimuksen osuus? Tässä mietinnössä esitetään, että on vahvat perusteet tukea "esikilpailullista" tutkimusta tämän teknologian kehityksen seuraavien vaiheiden aikana ja että esikilpailullinen työ on kaikkien sellaisten teollisuuden alojen ja palvelujen tarjoajien tulevan kilpailukyvyn takana, jotka ovat mukana tässä oleellisen tärkeässä liiketoiminnassa, ja sama koskee myös hallituksia.
GSM-standardin hyväksymisen myötä matkapuhelinviestinnässä huomasimme, miten tärkeää "esikilpailullinen" tutkimus on, kun seuraavan ja kehittyvän viestintävaiheen standardeja, protokollia ja arkkitehtuuria toteutetaan. On selvää, että meidän pitää toimia näin, mutta mitä meidän pitää tehdä konkreettisesti tässä asiassa? Meidän pitää jouduttaa tekniikkaa, jota tarvitaan maailmassa, jossa koko sähköisen viestinnän jakelujärjestelmän kapasiteetti on tulevaisuudessa huomattavasti suurempi kuin nykyään. Siihen investoidaan nyt ja tulevaisuudessa, joten meidän pitäisi tehdä suunnitelmia sellaista maailmaa varten, jossa on hyvin suuri kaistanleveyskapasiteetti: tämä on erikoiskieltä, jota käytämme halutessamme puhua sellaisten kaapeleiden tai radioaaltojen tiedonsiirtokapasiteetista, jotka yhdistävät käyttäjät toisiinsa ja käyttäjät palvelujen tarjoajiin.
Arkkitehtuurin, jollainen meidän olisi syytä kehittää, pitää olla hyvin erilainen kuin nykyinen arkkitehtuurimme, jossa tiedonsiirtokapasiteetti on rajoitettu. Yksi mietinnössä ehdotetuista painopisteistä on varmistaa, että käytämme komission jo rahoittamaa tutkimusverkkoa Géant-verkkoa käyttääksemme sitä sellaisten tukihankkeiden avulla, joissa hyödynnetään erittäin korkean tiedonsiirtokapasiteetin tutkimusverkkoa siten etukäteen ennakoiden koko infrastruktuurikehityksestä, jota markkinatoimijat tulevaisuudessa ohjaavat.
Tämä on järjestelmäarkkitehtuurin ydin, mutta sen rinnalla on muita julkisen politiikan aloja, joilla haluamme tehdä tutkimusta. Turvallisuuden ja tietojen suojan kaltaiset kysymykset ovat ilman muuta tärkeitä. Niistä tulee koko ajan yhä tärkeämpiä, koska henkilökohtaisia tietojamme levitetään niin helposti ja nopeasti. Asia on yhä tärkeämpi myös siksi, että langattomien yhteyksien maailmassa meillä on käytettävissämme yhä enemmän välineitä, joilla järjestelmään syötetään tietoja meistä itsestämme, taloista ja autoista.
Tulevaisuudessa on uudenlaisia henkilökohtaisia tietoja, joita käytetään asianmukaisesti automme toiminnan ja turvajärjestelmiemme valvomiseen kodeissamme, mutta jos joku kykenisi kartuttamaan ja keräämään näitä tietoja, tällainen käyttö olisi kaikkea muuta kuin suotuisaa. Tietojen suojaa pitää siis pohtia eri tavoin, ja tiedot pitää pakata yhteen niin, ettei niitä voi laittomasti sekoittaa.
Meidän on ajateltava niitä uusia mahdollisuuksia, joita langattomat tekniikat tarjoavat, ja sitä, miten henkilökohtaisissa välineissä ja matkapuhelimissa olevaa tietoa voidaan käyttää liiketoimissa, mutta meidän on myös pohdittava terveystietojemme kuljettamista mukanamme hätätapausten varalta sekä aloja, joilla levitetään erittäin luottamuksellista tietoa.
Meidän on niin ikään syytä ajatella uusia tuotteita, jotka mahdollistavat, että langattomalla tekniikalla voidaan esimerkiksi siirtää videolähetyksiä ja tarjota mahdollisuus seurata streaming-tekniikan avulla lähetyksiä, jotka muuten menisivät ohitsemme: miten onnistuisimme esimerkiksi saamaan yhteyden paikalliseen televisioasemaamme missä tahansa päin maailmaa olemmekin, ja miten voisimme siitä maksaa? Tällainen tekniikka antaa meille todellisen kilpailuedun.
Kerroin juuri lyhyesti kolmen kysymykseni sisällöstä, joten sallinette minun päättää puheenvuoroni kertomalla, miten haluaisimme viedä näitä ajatuksia eteenpäin. Tämä on minun panokseni keskusteluun tutkimuspolitiikasta kuudennen puiteohjelman yhteydessä, ja tämänpäiväinen äänestyksemme mahdollistaa sen, että tutkimuspolitiikka kulkee eteenpäin juuri oikealla hetkellä kohti käynnissä olevaa strategista keskusteluprosessia. Viedessämme asiaa eteenpäin meidän on kehotettava komissiota tutkimaan osaamisverkkojen rakentamista näiden tekniikoiden ympärille. Vaikka tämä onkin vain yksi komission suunnitelmiin sisältyvistä alueista, se on selvästikin painopistealue tällä erityisellä tekniikan alalla. Mielessämme on myös eräänlaisia integroituja hankkeita, joihin julkinen ja yksityinen sektori osallistuvat ja joita komissio ennakoi ehdotuksessaan.
Yhteenvetona suosittelen lämpimästi tätä mietintöä parlamentille, ja haluaisin vielä kerran korostaa, että parlamentti pitää tärkeänä varmistaa, että komissio vie asiaa eteenpäin tulevissa strategioissaan.

Mann, Erika
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kiittää jäsen Harbouria erinomaisesta mietinnöstä. Tämä ei ole mitään mielistelyä, vaan tarkoitan sitä todella! Onnittelen häntä mietinnöstä, jossa yhtäältä raportoidaan todella kattavasti komission aloitteista, mutta jossa toisaalta taas esitetään erittäin paljon omia aloitteita. Haluan kiittää häntä myös siitä, miten avoimesti hän käsittelee omia kantojamme, ehdotuksiamme ja tarkistusehdotuksiamme. Samanlaisen kiitoksen haluan esittää myös komissiolle, koska uskon, että komissio on viime vuosina todellakin osoittanut, että se pystyy pistämään vireille omia eurooppalaisia aloitteita hyvin tärkeällä sektorilla ja viemään ne läpi myös kansainvälisellä tasolla.
Joudumme tällä alalla tekemisiin sellaisten vastustajien kanssa - en haluaisi käyttää nimitystä vastustaja, vaan mieluummin kansainvälisen tason kumppani - jotka ovat tällä sektorilla hyvin, hyvin vahvoja, tietenkin ennen kaikkea Yhdysvallat. On yhä tärkeämpää, että kehitämme oman käsityksemme siitä, millaisia tulevaisuudennäkymiä tarjoamme yleensäkin Internet-alalle. Siispä lämmin kiitos komissiolle - ja haluan ulottaa kiitoksen koskemaan myös neuvostoa - siitä, miten innovatiivisesti se on lähestynyt tätä alaa.
Palaan tässä muutamiin kohtiin, joista kollega Malcolm Harbour puhui. Tämä aloitehan käsittelee etupäässä sitä, mitä tulevaisuudessa tapahtuu Internetissä tutkimuksen alalla. Minusta on tärkeää, että todellakin ennakoimme tulevaisuutta jonkin verran laajemmin kuin tähän saakka komission tekemissä aloitteissa on tehty. Tästä kollega Malcolm Harbour puhui.
Mitä pitää ottaa huomioon, kun ennakoidaan Internet-alan tulevaisuutta? Liikumme hyvin vaikealla alueella, koska ennusteita ei ole vaikea tehdä vain tällä sektorilla, vaan myös monella muulla sektorilla. Mutta tässä olemme tekemisissä sellaisen alan kanssa, joka muuttuu hyvin, hyvin nopeasti; jota toisaalta ohjataan sääntelyllä, mutta jolla on myös yhä välttämättömämpää ennakoida, minkälaiset standardoinnit ovat välttämättömiä tulevaisuudessa. Kysymys on myös yhä enemmän siitä, miten kansalaiset ja kuluttajat tosiasiassa suhtautuvat tulevaisuudessa tähän sektoriin. Tällöin on yhä tärkeämpää, että todellakin lisäämme heidän luottamustaan, jottei meillä olisi vain yksipuolista loistavaa teknologiaa, jottei meillä olisi vain järkevää ja nokkelaa sääntelyä, jottei meillä olisi vain standardeja, jotka todellakin ennakoivat tulevaisuutta, vaan jotta meillä olisi myöskin kansalaiset ja kuluttajat, jotka ovat valmiita ja halukkaita investoimaan tähän sektoriin eikä vain siten, että he käyttävät puhelinta, vaan siten, että he harjoittavat liiketoimintaa tulevaisuudessa tämän kanavan kautta. Meidän pitää investoida tähän sektoriin paljon, paljon enemmän tulevaisuudessa kuin menneisyydessä on tehty. Luottamuksen voittamiseksi kehottaisin todellakin komissiota tekemään vielä enemmän.
Lopuksi pyyntöni, vastineeni komissiolle: pyydän, että se todellakin kokoaa kaikki aloitteet, jotka se on tehnyt Internetin alalla, yhdeksi ainoaksi aloitteeksi, joka käsittää kaikki sektorit, ja esittää yhden, vakuuttavan konseptin!

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, Erika Mannin loppuhuomautus oli minulle kovasti mieleen. Tahdon kiittää esittelijää erinomaisesta yhteistyöstä teollisuusvaliokunnassa tämän valiokunta-aloitteisen mietinnön laatimiseksi.
Arvoisa puhemies, koko Euroopan unionissa investoidaan liian vähän informaatio- ja viestintäteknologiaan. Tämä koskee sekä teollisuutta että julkista sektoria. Tarkastelkaamme esimerkiksi kuudetta puiteohjelmaa: informaatio- ja viestintäteknologialle on varattu 3,6 miljardia euroa, mikä on aivan liian vähän. Mitä nimittäin tarvitaan, jotta Euroopasta tulisi maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin tietotalous, kuten Lissabonissa sovittiin?
Ensinnäkin kaivataan tietysti erinomaista infrastruktuuria, jolla tarkoitan laajakaistainfrastruktuuria. Sen toteuttaminen ei minun liberaalisesta näkökulmastani katsoen tietenkään ole ensisijaisesti julkishallinnon tehtävä. Mutta Euroopan tasolla tarvitaan luonnollisesti huippunopeaa Euroopan laajuista tutkimusverkkoa, jonka toteuttaminen kylläkin on selvästi Euroopan unionin tehtävä, kuten kolleganikin juuri mainitsi. Pyydän painokkaasti komission jäsentä osoittamaan tältä osin enemmän kunnianhimoa.
Tarvitaan myös sisällöltään laadukasta tietoa. Tässäkin pääoman puute on suurena esteenä, etenkin, kun kyse on innovaatiosta. Sisältöteollisuus koostuu aloittelevista yrityksistä ja keskisuurista yrityksistä, jotka tähtäävät vientiin ja jotka markkinoiden epävakaisuuden tähden eivät juuri ole halukkaita sijoittamaan riskipääomaa. Lisäksi Euroopassa on havaittavissa voimakkaita alueellisia eroja pääoman tarjonnassa. Tämä tilanne asettaa Euroopan epäedulliseen asemaan Yhdysvaltoihin nähden, missä investoidaan kolmesta neljään kertaa niin paljon riskipääomaa digitaaliseen sisältöön ja Internetiin liittyviin toimintoihin kuin Euroopassa.
Investointia seuraavat innovointi ja taloudellinen kasvu sekä luonnollisesti myös työllisyyden kasvu. Julkisen sektorin olisi oltava tärkeämmässä osassa tilanteen parantamiseksi yhdistämällä kysyntä ja tarjonta Euroopan unionissa.
Arvoisa puhemies, totean lopuksi, että teknologia toimii nyt ensimmäistä kertaa historiassa valtio-oikeuden moottorina. Siksi kysyn komission jäseneltä, miksi aihetta "kansalaiset ja hallinnointi Euroopan tietoyhteiskunnassa", jolle kuudennessa puiteohjelmassa on myönnetty 225 miljoonaa euroa, ei viedä "tietoyhteiskunnan tekniikat" -otsikon alle.
Arvoisa puhemies, myös julkishallinnon itsensä on mukauduttava tietoyhteiskuntaan.

Schröder, Ilka
Arvoisa puhemies, pidän mietintöä sikäli hyvänä, että minusta on tärkeää, että uusia teknologioita kehitetään edelleen. Minusta on ennen kaikkea tärkeää, että mahdollisimman monilla ihmisillä on keino kommunikoida vapaasti keiden kanssa haluavat ja että he siis voivat päättää siitä itse. Avainsana tässä on informaatioon liittyvä itsemääräämisoikeus. Törmäämme heti vapaan verkon ja vapaan viestinnän suurimpaan esteeseen. Täällä on puhuttu paljon kuluttajien luottamuksesta. Mutta minusta jo pelkästään tuo sana on hyvin kuvaava. Kuluttajien luottamushan tarkoittaa, että luottamus on luotava, jotta kuluttajat uskovat, että viestintä on turvallista. Yksityisyys on toinen käsite, joka tarkoittaa, että viestintä todellakin on turvallista. Siksi haluaisin vielä korostaa, että minusta yksityisyyden pitäisi todellakin olla varsinainen tavoite, jonka pitäisi siis taata viestinnässä, että se on turvallista.
On olemassa yksi este: valvontaa edistetään yhä enemmän, myös Euroopan tasolla. Sitä perustellaan usein sillä, että Internetissä esiintyy nyt uusia rikoksen muotoja tai tähän saakka tunnettuja rikoksia, joita nyt vain tehdään Internetissä. Mutta niillä toimenpiteillä, joita suunnataan rikoksia vastaan, edistetään ensinnäkin käsitystä, että viranomaisten valvontamenetelmillä pystyttäisiin hillitsemään noita rikoksia - enpä usko! Toiseksi nuo toimenpiteet soveltuvat yleensä pelottamaan pois vain tyhmimmät rikolliset. Paljon muuta apua niistä ei ole. Sillä monet, jotka harjoittavat laitonta toimintaa digitaalisesti, tietävät tietenkin, kuinka suojautua valvonnalta.
Mietinnön 10 ja 13 kohdassa mainitaan tietosuoja. Tosin taas rajataan yksi alue pois ja vaaditaan tietosuojaa vain talouden ja terveyden kannalta tärkeille tiedoille. Minusta yksityisyys on tärkeää kaikkien tietojen kannalta. Kaikilla ihmisillä täytyy olla oikeus informaatiota koskevaan itsemääräämiseen. Siksipä: valvonta alas, yksityisyys ylös!

Hyland
Arvoisa puhemies, tuen täysipainoisesti lainsäädäntöä, jonka tarkoituksena on nostaa televiestintäinfrastruktuurien laatua ja standardeja Euroopan unionissa. Nykyajan työn muuttuva luonne edellyttää tietoa nykyaikaisista televiestintämahdollisuuksista ja niiden käyttömahdollisuutta. Kaikkien televiestintäinfrastruktuureihin tehtävien muutosten pitää kuitenkin olla kohtuullisia ja tasapainoisia. On välttämätöntä, ettei uusille alalle tulijoille anneta mahdollisuutta vallata itselleen entistä suurempia ja tuottoisampia kaupunkialueita näiden merkittävien uusien tekniikoiden käyttämiseksi.
Kaikkien hallitusten pitää osoittaa voimakasta sitoutumista, jotta samanarvoista televiestintää tarjottaisiin sekä kaupungeissa että etenkin maaseutualueilla. Tämä sitoumus tarjota televiestinnän yleinen saatavuus kaupunki- ja maaseutualueille pitää itsessään sisällyttää politiikkoihin, joita alalla toimivat televiestinnän sääntelyelimet harjoittavat. Uusi tekniikka voi suunnattomasti edistää maaseudun tehokkaan kehityspolitiikan toteuttamista, ja se on avaintekijä uusien elintärkeiden työpaikkojen luomisessa maaseutualueilla sekä kaupungin ja maaseudun välisen epätasapaino-ongelman käsittelyssä, mikä on parlamentin painopistealue.
Suhtaudun erityisen myönteisesti kuluttajansuojasta vastaavan Euroopan komission jäsen David Byrnen työhön, kun hän suunnitteli uusia keinoja hallita Internetin kautta sopimuksia solmivien ihmisten kuluttajansuojaoikeuksia. Sähköinen kaupankäynti on nyt sekä menestyksekkään liiketoiminnan kehityksen että kansallisen talouskehityksen yksi merkittävimmistä eteenpäin viejistä. Se tarjoaa uuden tavan harjoittaa kauppaa, ja sillä on kauaskantoisia taloudellisia ja sosiaalisia seurauksia.

Belder
Arvoisa puhemies, Internetin uusi sukupolvi tekee monenlaiset interaktiiviset sovellutukset mahdollisiksi. Siinä pääosassa on oltava käyttäjän tarpeiden eikä teknologian. Harbourin mietintö sitä vastoin on vahvasti teknologiavoittoinen.
Julkisen sektorin tehtäviin kuuluu muutakin kuin pelkkä infrastruktuurin luominen. Esittelijä jättää mainitsematta, että julkishallinnon tehtävänä on myös tarkastella, kuinka Internetin uusi sukupolvi voi koitua kansalaisten hyödyksi.
Teknologia saattaa ennen kaikkea edistää sosiaalista yhteenkuuluvuutta esimerkiksi korvaamalla tavanomaiset rutiinitoimet, joten ihmissuhteille jää enemmän aikaa. Koska tämä ei käy itsestään, on tutkittava, mitkä sovellutukset vahvistavat sosiaalista yhteenkuuluvuutta.
Toiseksi turvallisuutta ja sisältöä koskevia sääntöjä ei myöskään ole käsitelty riittävästi. Infrastruktuurin turvallisuus on tärkeä asia, mutta teknologia ei anna suuria takeita siitä, etteikö väärinkäytöksiä ilmenisi. Esittelijän olisi sen tähden pitänyt tarkastella enemmän uuden teknologian samoin kuin voimassa olevien ja uusien sääntöjen kansainvälisiä vaikutuksia.
Lopuksi eri kansanryhmien on nopeasti voitava oppia käyttämään uutta teknologiaa, jotta niitä erottava tietokuilu saadaan kaventumaan. On tutkittava heikkojen ryhmien tarpeita, ehtoja ja tarvittavaa infrastruktuuria. Siten niiden integroiminen saattaa tapahtua jo uusien sovellutusten kehitysvaiheessa. Erilliset ryhmät voivat sitten saada lisätukea.
Lyhyesti sanoen, sovellutukset ansaitsevat enemmän huomiota osakseen kuin niihin tässä mietinnössä kiinnitetään. Edellä mainittujen politiikkaa koskevien kysymysten voimakas korostaminen on paikallaan pyrittäessä kohti koko väestön tietoyhteiskuntaa.

Ford
Arvoisa puhemies, tahtoisin ensimmäiseksi onnitella esittelijä Malcolm Harbouria hänen valiokunta-aloitteisesta mietinnöstään Internetin toinen sukupolvi: EU:n tutkimusaloitteen tarve. Tämän mietinnön saaman tuen määrä näkyy sekä siitä, että se hyväksyttiin valiokunnassa yksimielisesti, että siitä, että mietintöön ei ole tehty tarkistuksia. Parlamentti näyttää tosiaankin antavan mietinnölle täyden kannatuksensa.
Me sosialistiryhmässä tuemme erityisesti sitä, että erityisen tärkeäksi asiaksi katsotaan, että Internetin toista sukupolvea koskeva työ sisällytetään varmasti kuudenteen puiteohjelmaan ja että me kehitämme laajakaistainfrastruktuurin kapasiteettia ja uutta huippunopeaa Euroopan laajuista tutkimusverkkoa. Haluamme varmistaa, että EU:n tutkimusaloitteet täydentävät markkinalähtöistä tutkimusta, ja siten vältetään ristiriidat tai jäljentämiset.
Kuitenkin ainakin neljä alaa vaatii selvennystä: ensimmäiseksi 2 kohdassa puhutaan "esikilpailullisen" tutkimuksen tarpeesta. Olemme samaa mieltä siitä, että tutkimuksen pitää olla "esikilpailullista" eikä kilpailun vastaista, mikä saattaa olla eri käsite. Me näemme tässä mallin sellaisista japanilaisista tutkimuskartelleista, joissa ihmiset tekevät yhdessä työtä uuden tekniikan kehittämiseksi, ennen kuin he lopettava yhteistyön ja alkavat kilpailla keskenään, kun he pääsevät lähelle markkinoita.
Toiseksi 7 kohdassa puhutaan siitä, että toimenpiteet eivät ole sidoksissa mihinkään tiettyyn teknologiaan. Tämä sopii, kunhan se ei ole veruke sellaiselle toimettomuudelle, jossa me odotamme, että uusi teknologia määritetään. Meidän on annettava jotakin tälle prosessille ja oltava joustavia, mutta samalla meidän on oltava aktiivisia.
Kolmantena asiana, järjestelmän turvallisuudesta puhuttaessa on selvää, että meidän on kyettävä suojelemaan tätä ja seuraavaa Internet-sukupolvea siten, että ihmisillä on mahdollisuus suorittaa käteismaksuja ja siirtää luottamuksellista tietoa. Toivon, että komissio tarkastelee sekä sellaista tekniikkaa että sellaista lainsäädäntöä, jota tarvitaan varmistamaan, että tarvittava salauksen taso voidaan toteuttaa kansalaisten suojelemiseksi auttamatta samalla rikollisia.
Lopuksi yleisestä käyttömahdollisuudesta. Komission täytyy varmistaa, että saavutamme tämän ja että kaikilla on siihen mahdollisuus, eikä ainoastaan kaupunkialueilla asuvilla.

Thors
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät ystävät, haluaisin onnitella esittelijä Malcolm Harbouria harvinaisen aloitteellisesta mietinnöstä, jossa käsitellään useita tärkeitä kysymyksiä. Tässä mietinnössä otetaan esille sekin tosiasia, että tulevaisuuden yhteiskunnasta muodostuu langaton Internet-yhteiskunta, ja uskon, että me jäsenet olemme eräänlaisia koekaniineja siinä, toimiiko tämä langattomuus vai ei.
Mietintö osoittaakin, että tällä alueella tapahtuvat muutokset ovat nopeita, muun muassa pääomamarkkinoiden lähtökohdat ovat muuttuneet esittelijä Malcolm Harbourin työn valmistumisen jälkeen.
Haluan tänään sanoa komission jäsenelle ainoastaan sen, että toivon komission organisaation olevan riittävän joustava, jotta se pystyy ottamaan huomioon eri yksiköiden välisen yhteistyön tarpeen ja jotta se pystyy reagoimaan nopeasti vaadittaviin muutoksiin. Olen jopa sitä mieltä, että tämä kysymys on otettava huomioon European Governance -aiheisessa valkoisessa kirjassa.
Komission toimia on koordinoitava paremmin, minkä jäsen Erika Mannkin mainitsi. On myös selvää, että Internet luo hallinnoille haasteita, joita tarkastellaan ensisijaisesti hallintojen välisenä avoimuutta koskevana kilpailuna - ja komission on selvittävä siitä kilpailusta.

MacCormick
Malcolm Harbourin erinomaisessa mietinnössä meitä kehotetaan tarkastelemaan tutkimusaloitettamme, ja suhtaudumme myönteisesti juuri tähän näkökantaan ja kannatamme sitä.
Eräs kohtaa kaipaa korostusta. Senkaltaiseen tutkimukseen, jota nyt tarvitaan, kuuluu myös tieteellinen tutkimus fysiikan tutkimus, tietotekniikan tutkimus mutta siihen pitää myös liittää sosiaalis-taloudellinen ja oikeudellinen tutkimus sellaisten seikkojen vuoksi, jotka sisältyvät erityisesti 13 kohtaan, jossa käsitellään ratkaisevan tärkeitä yksityisyyteen ja tietojensuojaan liittyviä kysymyksiä. Meidän on varmistettava, että sääntelymekanismimme toimivat, ja meidän on tarkoin käsiteltävä riskejä ja uhkia sekä ratkaistava oikein tekniset pulmat.
Haluaisin lisäksi korostaa 9 kohtaa koskevaa seikkaa, jonka jäsen Hyland toi esiin: palasin juuri vierailulta, jonka tein Ulko-Hebrideille sen viikon aikana, jona kiersin vaalipiirissäni. Näiden tekniikoiden avulla voimme poistaa syrjäseutujen huonot puolet, ja näin ollen voimme kääntää syrjäisten alueiden ikivanhaa autioitumissuuntaa sillä ehdolla, että mahdollistamme esimerkiksi runsaan ja edullisen laajakaistainfrastruktuurin saatavuuden oikeudenmukaisesti. Meidän on varmistettava, että syrjäisille seuduille annetaan tämä mahdollisuus.

Bolkestein
Arvoisa puhemies, tahtoisin ensimmäiseksi onnitella esittelijä Harbouria hänen loistavasta aloitteestaan. Komissio arvostaa erittäin paljon jatkuvaa kiinnostusta, jota Euroopan parlamentti ja sen teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta ovat osoittaneet tietoyhteiskunnan kehittämistä ja toteuttamista kohtaan Euroopassa. Laatiessaan mietintöjään Internetin toisesta sukupolvesta teollisuusvaliokunta on toden totta antanut selkeän osoituksen siitä, miten ratkaisevan tärkeä merkitys verkkoinfrastruktuurien tulevaisuuden kehityksellä on. Tämän mietinnön hyväksymisen ajoitus on valittu erittäin hyvin, koska komissio valmistelee parhaillaan tulevaa tiedonantoa erityisohjelmista, joilla tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen kuudes puiteohjelma toteutetaan ja joissa Harbourin mietintöön sisältyviä kysymyksiä käsitellään.
Internetin toisen sukupolven hanke toteutetaan kehittämällä sekä tekniikkaa että politiikkaa. Jotta Eurooppa onnistuisi pysymään kilpailukykyisenä, on ehdottoman tärkeää varmistaa Internetin nopea ja jatkuva kasvu avaininfrastruktuurina yleistä tietotaloutta varten. Yhtä tärkeää on, että uusiin poliittisiin toimiin suhtaudutaan vaadittavalla tavalla, jotta Internetin nopeasti kehittyvästä maailmasta olisi mahdollista selviytyä.
Meillä on useita välineitä ja keinoja eEurope, Euroopan tutkimusalueet, tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelma, e-sisältö, Ten Telecom -ohjelma, rakennerahastot ja niiden avulla voimme varmistaa Internetin toisen sukupolven nopean kehityksen. Toimintamme asianmukainen yhteensovittaminen jäsenvaltioiden ja muiden Euroopan toimielinten toiminnan kanssa varmistaa sen, että kunnianhimoisia päämääriä tavoitellaan kaikkien eurooppalaisten hyväksi ja että uusien palvelujen saatavuus taataan myös niille, joilla on erityistarpeita, kuten vammaisille ja vanhuksille.
Tärkeimpänä käytettävissä olevana välineenä Euroopassa puiteohjelma tukee tutkimusta niin, että Internetin toinen sukupolvi kehittyy. Tätä työtä on jo tuettu tämänhetkisen viidennen puiteohjelman avulla, ja sitä vahvistetaan kuudennessa puiteohjelmassa.
Annanpa teille muutaman esimerkin, miten tuemme Internetin toista sukupolvea: ensimmäiseksi komissio on hiljattain käynnistänyt IBV6-protokollaa, uuden sukupolven protokollaa koskevan strategisen aloitteen, ja teollisuusjohtoinen työryhmä on perustettu. Tämä edistää Internetin nopeaa ja jatkuvaa kehitystä ja takaa lisäksi, ettei Euroopan kilpailukyky langattomien tekniikoiden kohdalla vaarannu pitkällä aikavälillä. Tämän lisäksi IBV6-protokollan avulla Eurooppa on valmis tarjoamaan tarvittavia yhteyksiä niihin miljardeihin välineisiin, jotka muodostavat tulevaisuuden tietoyhteiskunnan keskusjärjestelmän.
Toiseksi, merkittäviä tuloksia kohti uusia sähköisiä infrastruktuureja on saavutettu Géant-hankkeen avulla, joka on sekä EU:n että siihen kuuluvat maat kattava yleiseurooppalainen verkko. Kolmanneksi komissio panee huolellisesti merkille parlamentin kehotuksen toimia kunnianhimoisemmin Géant-hankkeen toteuttamisessa, kuten lukuisat jäsenvaltiot ovatkin ilmaisseet. Tavoitteena on tarjota pitkälle kehittyneitä yhteyksiä ja palveluja Euroopan kansallisissa tutkimus- ja koulutusverkoissa sellaisella tasolla, joka antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden toimia johtavassa asemassa uraauurtavassa tutkimuksessa, ja siten Géant-hankkeen on mahdollista käsittää 2.5 10 Gbit/s ja sen jälkeen tulevina vuosina 100 Gbit/s.
Neljäs asia: koska Géantilla on keskeinen merkitys maailmanlaajuisessa yhteistyössä muiden samankaltaisten alueellisten toimintojen puitteissa ympäri maailmaa, esimerkkinä Internet II -aloite Yhdysvalloissa, CANET4 Kanadassa ja niin edelleen, se voi tarjota moninkertaisia vaikutuksia, joista suurimmissa infrastruktuurihankkeissa voidaan hyötyä.
Kuudennessa tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelmassa ja lisäksi tietenkin televiestintämarkkinoiden jatkuvan vapauttamisen yhteydessä komissio pyrkii varmistamaan, että tarvittavat infrastruktuurit ovat Euroopassa saatavilla Internetin toisen sukupolven palvelujen kehityksen tukemiseksi. Komissio aikoo tukea tarvittavaa tutkimusta suoraan uusien tekniikoiden kehittämistä varten fotoniikan, kehittyneiden ohjelmistojen ja laitteistojen sekä rajapintojen kaltaisilla aloilla. Näissä tutkimustoimissa pitää kiinnittää huomiota tärkeisiin uusiin vaatimuksiin, joiden joukossa parannetulla turvallisuudella on ensisijainen merkitys. Turvallisuuskysymyksiä käsitellään myös seuraavassa sähköverkkojen turvallisuutta koskevassa tiedonannossa, joka on määrä esittää sopivasti Göteborgin Eurooppa-neuvostoa varten.
Lopuksi haluaisin tähdentää, että olemme täysin yksimielisiä esittelijä Harbourin kanssa hänen mietinnöstään siinä, että Internetin toinen sukupolvi on Euroopalle strategisesti tärkeä. Meillä on edessämme ainutlaatuinen tilaisuus kehittää verkkoinfrastruktuuria tutkimusyhteisön ja Euroopan kansalaisten hyväksi.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.

Tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätökset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Inglewoodin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0130/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY muuttamisesta niiltä osin kuin ne koskevat yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksien ja konsolidoitujen tilinpäätöksien laadinnassa noudatettavia arvostussääntöjä (KOM(2000) 80 - C5-0106/2000 - 2000/0043(COD)).

Inglewood
Arthur Levitt, Yhdysvaltain arvopaperi- ja valuuttavaliokunnan (Securities and Exchange Commission) entinen puheenjohtaja kirjoitti eilisessä Financial Timesissa, että sijoittajat, julkiset yritykset, tilintarkastustoimistot, arvopaperimarkkinat ja sääntelyelimet ympäri maailmaa joutuvat tällä hetkellä kohtaamaan yhden maailmanlaajuisen talousjärjestelmän tulevaisuuden suurista haasteista: miten kehittää vertailukelpoista, yhdenmukaista ja korkealaatuista tilinpäätösraportointia varten sellainen kestävä järjestelmä, että se voidaan hyväksyä yhtä lailla Euroopassa kuin Yhdysvalloissakin ja niin kehitysmaissa kuin kehittyvissäkin maissa. Tämä haaste ei syntynyt niinkään kriisistä kuin kehitysprosessista. Hän jatkoi vielä, että markkinoiden ja talouksien räjähdysmäinen kasvu tekee tällaisen järjestelmän kehittämisestä välttämättömän. Kaikki ovat sitä mieltä, ettei yksinkertaisesti ole mitään muuta keinoa varmistaa tehokasta pääoman kohdentamista pitkällä aikavälillä ja maailmanlaajuisesti.
Tämä ehdotus on osa Euroopan unionin laajahkoa vastausta jäsen Levittin kuvailemiin haasteisiin, ja ehdotuksessa käsitellään erityisesti ongelmaa, joka koskee suhteellisen uudentyyppisiä rahoitusinstrumentteja, kuten johdannaisia ja suojattuja varoja.
Tämän direktiivin myötä jäsenvaltioilta edellytetään, että vastakohtana historialliselle kustannuslaskennalle ne sallivat tai vaativat, että kaikki tai jotkin yritykset ottavat käyttöön käypiin arvoihin perustuvat laskentaperiaatteet silloin, kun näin on mahdollista toimia direktiivissä esitetyn tavan mukaisesti. Direktiivin avulla luodaan joustava järjestelmä, jonka myötä jäsenvaltiot saavat toissijaisuusperiaatteeseen sopivan huomattavan valinnanvapauden arvioimansa tilanteen pohjalta.
Tätä direktiiviä pidetään ensimmäisenä askeleena kohti sellaisen kirjanpitojärjestelmän perustamista Euroopassa, joka täyttää nykyaikaisten maailmanlaajuisten markkinoiden vaatimukset ja joka tarjoaa erityisesti yrityksen tilejä tutkiville sellaista tietoa, jota he haluavat ja josta heillä on oikeus saada tietoa.
Parlamentille tänään esitetty ehdotus yhdessä tarkistusten kanssa kaikista päästiin valiokunnassa yksimielisyyteen ovat minun oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puolesta sekä neuvoston ja komission välillä tehdyn tiiviin yhteistyön tulosta ponnistelussamme saavuttaa yksimielinen muotoilu, jonka ansiosta tämän direktiivin tarkasteluun pitäisi riittää yksi käsittely.
Uskon, että tämä työ on saatettu molemmin puolin tyydyttävään päätökseen, ja minä suosittelen sitä.

Berenguer Fuster
Arvoisa puhemies, tämä ei varmastikaan ole kaikkein jännittävin niistä mietinnöistä, joita käsittelemme tässä istunnossa, enkä tarkoita tietenkään lordi Inglewoodin erinomaista työtä, jonka takia paitsi hän, niin myös kaikki me ansaitsemme onnittelut.
Kun yhteispäätösmenettelyssä Euroopan parlamentin työllä parannetaan kuten tässä tapauksessa komission ehdotusta ja vieläpä hyvin teknisellä tasolla, se vaikuttaa myönteisesti säädösten laatimisprosessiin, ja ajan myötä lisäämme tällä tavoin myös Euroopan parlamentin arvostusta ja niitä argumentteja, jotka puoltavat yhteispäätösmenettelyn laajempaa soveltamista.
Se, että kyse on mietinnöstä, joka ei herätä voimakkaita tunteita kuten juuri sanoin ei tarkoita sitä, että tämä ei olisi tärkeä mietintö tekniseltä kannalta. Tässä tilanteessa tilinpäätöksiä koskevien direktiivien uudistamista koskeva ehdotus ei ole ainoastaan todella merkittävä, vaan sitä voidaan pitää myös ehdottoman tarpeellisena ehdotuksena yhtiöiden tilinpäätösten avoimuuden parantamiseksi.
Perinteisesti yhtiöiden kirjanpidon arvostussäännöissä määrättiin, että varat pitäisi arvostaa lopulliseen hankintakustannusten arvoon, ja sitä kutsuttiin hankintamenon arvoksi. Näin ollen tämä kriteeri otettiin mukaan tilinpäätöksiä koskeviin direktiiveihin; se on johdonmukaista, jos halutaan välttää tilinpäätösten manipulointia, jonka vuoksi tilinpäätös ei anna luotettavaa kuvaa yrityksestä.
Kyse oli todellakin siitä, että yrityksen johtajia haluttiin estää arvostamasta osaa varoista siten, että se antaisi yhtiöstä vääränlaisen kuvan. Itse asiassa jotkin tilinpäätöksiin liittyvistä säännönvastaisuuksista, jotka olivat kiellettyjä yhtiöille, olivat kuitenkin luvallisia joidenkin jäsenvaltioiden julkiselle taloudelle, jotta valtiot voisivat liittyä euroon. Niistä ei tietenkään käytetty nimitystä säännönvastaisuudet, vaan kiertoilmausta "luova kirjanpito".
Loppujen lopuksi hankintamenoon liittyviä kirjanpitosääntöjä voitiin kuitenkin muuttaa, ja nykyisten rahoitusmarkkinoiden monimutkaisuus ja pitkälle kehittyneiden rahoitustuotteiden lisääntyvä käyttö ovat johtaneet siihen, että hankintamenon arvon sijasta on tarpeen käyttää käypää arvoa. Tämä käypä arvo, joka sisältyy siihen direktiiviehdotukseen, jonka hyväksymme, ja jonka rajat ovat paljon häilyvämmät, ei ole tietenkään niin kiinteä kuin hankintamenon arvo, ja sen soveltaminen vaatii myös paljon tarkempia välineitä, sellaisia sääntöjä, jotka sisältyvät ehdotettuihin tarkistuksiin, jotka aiomme hyväksyä.

Puhemies
Komission jäsen Bolkesteinilla on puheenvuoro. Huomautan komission jäsenelle, että hänellä on aikaa klo 11:een asti. Joten sanoisin: käyttäkää tilaisuutta hyväksenne, arvoisa komission jäsen.

Bolkestein
. (NL) Arvoisa puhemies, minun on pakko olettaa, että toivotte minun rajoittuvan puhumaan klo 11:een asti käsiteltävänä olevasta aiheesta ettekä anna minulle puheenvuoroa puhuakseni mistä tahansa asioista, esimerkiksi liittokansleri Schröderin uusimmasta tulevaisuuden Euroopan arkkitehtuuria koskevasta asiakirjasta. Kai tahdotte minun pysyttelevän tämän päivän aiheessa.

Puhemies
Olen suvaitsevaisella tuulella, arvoisa komission jäsen, mutta olkaa hyvä.

Bolkestein
. (NL) Arvoisa puhemies, tunnen paikkani, joten voimme siis aloittaa tästä aiheesta.
Saanen nyt vastata kahteen puheenvuoroon ja erityisesti esittelijälle. Kuten ehkä tiedätte, kirjanpito on eurooppalainen keksintö. Italialainen munkki Luca Pacioli kehitti 500 vuotta sitten sellaiset kirjanpidon perusteet, joita käytetään vielä nykyään. Huolimatta siitä, miten laaja historian tietämys on, historialliseksi tuleminen ei yleisesti ottaen anna kovin myönteistä mielikuvaa. Ja sellaiseksi Euroopan unionin kirjanpidon ei pidä muuttua.
Perusdirektiivi, joka koskee kirjanpitoa, eli neljäs yhtiöoikeudellinen direktiivi, on nyt yli 20 vuotta vanha se annettiin vuonna 1978 ja vaikka tämä direktiivi muodostaa tukevan perustan kirjanpidolle EU:ssa, yrityskäytännöissä tapahtuneita merkittäviä muutoksia on vaikea kieltää: pääomamarkkinat, futuurit, osakeoptiot, leasingsopimukset, Internet ja euro ovat kaikki ilmiöitä, joita ei suurimmaksi osaksi ollut olemassa vuonna 1978.
Kirjanpito on tosiaankin kehittynyt niin, että nämä muutokset heijastuvat liiketoimintakäytäntöihin. Vuonna 1995 komissio alkoi aktiivisesti osallistua IAS-komitean (International Accounting Standards Committee) työhön. Tämä työ saatiin päätökseen kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja koskevan hiljattain ehdotetun säädöksen myötä, ja tästä asiasta haluaisin lyhyesti keskustella parlamentin kanssa.
Komissio valmistautuu parhaillaan myös saattamaan ajan tasalle tilinpäätösdirektiivejä: aiomme esittää ehdotuksen ennen tämän vuoden loppua, kuten Euroopan unionin tilinpäätösraportointia koskevassa komission tiedonannossa esitettiin.
Kuullessanne minun puhuvan ehdotetusta säädöksestä ja tilinpäätösdirektiivien nykyaikaistamisesta, saatatte ihmetellä, miksi tarvitsemme ehdotusta muuttaa tilinpäätöstä ja pankkien tilinpäätöstä koskevia direktiivejä ja sallimme siten käyvän arvon käyttämistä eräiden rahoitusinstrumenttien kohdalla. Miksi ylipäänsä tarvitsemme tällaista ehdotusta?
Viime vuosina monet jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön kansallisen lainsäädännön, joka antaa maan yrityksille mahdollisuuden soveltaa kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja. Jäsenvaltiot eivät kuitenkaan voi säätää sellaisia kansallisia lakeja, jotka eivät ole EU:n lainsäädännön mukaisia, joten kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja voidaan soveltaa ainoastaan siinä määrin, ettei tilinpäätösdirektiiveihin nähden synny ristiriitoja.
Kansainvälisissä tilinpäätösstandardeissa käyttöön otettu käyvän arvon käsite aiheuttaa tällaisia ristiriitoja, ja ehdotuksessa tämä ristiriita poistuu, kun käyvän arvon käsite otetaan käyttöön tilinpäätösdirektiiveissä. Päinvastoin on niin, että ilman tätä ehdotusta tällä hetkellä kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja soveltavat yritykset eivät enää voisi toimia niin, kun tilikaudesta 2001 lähtien käyvästä arvosta tulee pakollinen kansainvälisten tilinpäätösstandardien myötä.
Haluaisin korostaa, että käyvän arvon käyttöönotto tilinpäätösdirektiiveissä noudattaa tiukasti kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja, eikä käyvän arvon käyttö näin ollen ole mahdollista direktiivien ulkopuolella.
Kirjanpito on tekninen ja ehkä jopa pienelle piirille tarkoitettu aihe. Tästä huolimatta on tärkeää korostaa tämän ehdotuksen kaikkien tärkeimpiä tekijöitä. Ehdotuksessa määritellään käypä arvo ja ne rahoitusinstrumentit, joita voidaan arvostaa käypään arvoon kansainvälisten tilinpäätösstandardien mukaisesti.
Toiseksi ehdotuksessa on myös suunniteltu jäsenvaltioille sääntöjä, joilla määritellään sellaisten yritysten soveltamisala, joiden on sallittua tai joita vaaditaan soveltamaan käypää arvoa. Jäsenvaltio voi esimerkiksi sallia tai vaatia käyvän arvon käytön ainoastaan pörssiyhtiöille.
Kolmanneksi ehdotuksessa vaaditaan, että kaikkien yritysten on annettava tietoa johdannaisinstrumenteista optioista, valuutanvaihto-operaatiosta (swap), futuureista tilinpäätösten liitteissä, ja tällaisilla tiedoilla saattaa olla huomattava vaikutus yritysten taloudelliseen asemaan. Pienet yritykset voidaan kuitenkin jättää tietojen ilmoittamisvelvoitteen ulkopuolelle.
Yhdessä parlamentin tarkistuksista halutaan ottaa pankit tämän ehdotuksen piiriin. Komissio tukee tätä tarkistusta EU:n yhtenäismarkkinoiden näkökulmasta. Pankit ja muut yritykset kilpailevat pääomasta samoilla pääomamarkkinoilla. Vertailukelpoiset taseet ovat ratkaisevan tärkeä tekijä, joka mahdollistaa pääoman tehokkaan kohdentamisen yrityksille ja varmistaa riittävän suojan sijoittajille. Komissio tarkastelee huolellisesti ehdotukseensa tehtyjä tarkistuksia, ja tässä tapauksessa se tukee kaikkia ehdotettuja tarkistuksia 132.
Yhteenvetona toivon, että parlamentti ja esittelijä vaikuttavat myönteisesti siihen, ettei kirjanpito EU:ssa jää historiaan. Haluamme, että se on ajan tasalla ja menee eteenpäin.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan Strasbourgissa.
(Istunto keskeytettiin klo 10.50 ja sitä jatkettiin klo 11.00.)

Krivine
Arvoisa puhemies, pidän lyhyen työnjärjestyspuheenvuoron. Tarkoitukseni oli lähteä Washingtoniin tiistai-iltapäivänä yhdessä väliaikaisen Echelon-tutkintavaliokunnan koordinaattorivaltuuskunnan kanssa, jonka oli määrä tehdä Yhdysvaltoihin virallinen vierailu 9.11. päivänä. Yhdysvaltojen Brysselin suurlähetystö kuitenkin ilmoitti, että minulta evättiin viisumi poliittisista syistä ja että asiakirjat oli lähetetty Washingtoniin, ja Yhdysvaltojen suurlähetystö neuvoi minua peruuttamaan matkani, joka minun oli määrä tehdä yhdessä valtuuskunnan kanssa.
Arvoisa puhemies, toivoisin, että mikäli mahdollista parlamentin puhemiehistö ottaisi yhteyttä Yhdysvaltojen viranomaisiin ryhmän puheenjohtajan Wurtzin tavoin, koska mielestäni olisi pöyristyttävää, jos Yhdysvaltain hallitus päättäisi, minkälainen Euroopan parlamentin valtuuskunnan kokoonpanon pitää olla.
(Suosionosoituksia vasemmistolta.)

Heaton-Harris
Pidän työjärjestyspuheenvuoron. Ette varmaankaan ole tietoisia niistä vakavista ongelmista, jotka koskevat yläasteen ja lukion koulutuksen tarjoamista vaalipiirissäni Northamptonshiressa.
Mukanani on tänään yleisölehterillä kahden lapsen äiti lähellä Wellingboroughia sijaitsevasta Earls Bartonista. Hänen vanhemman poikansa on määrä aloittaa syyskuussa keskiasteen opinnot. Poika on hiljattain esittänyt vetoomuksen Euroopan parlamentille, koska paikallinen opetusviranomainen ei osoittanut hänelle paikkaa yhdessäkään hänen valitsemastaan koulusta hänen omalla alueellaan sellaisenkaan valitusmenettelyn jälkeen, jota voidaan kutsua vain puutteelliseksi. Kyse on samasta opetusviranomaisesta, joka vielä viime viikolla jätti osoittamatta minkäänlaista mahdollisuutta saada opetusta tai koulupaikkoja saman alueen 20 lapselle.
Voisiko puhemies ystävällisesti kirjoittaa Ison-Britannian hallitukselle selvittääkseen, onko tilanne yhteensopiva Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja erityisesti sen oikeutta kolutukseen koskevan 14 artiklan 3 kohdan kanssa, sillä uskon, että Lucy Paynen tapauksessa on kyse juuri tästä, kuten monen muun vanhemman kohdalla koko Northamptonshiressa.

Puhemies
Jäsen Heaton-Harris, merkitsen muistiin esittämänne ongelmat, ja uskon voivani antaa asian toimivaltaisten viranomaisten käsiteltäväksi mahdollisimman pian.

Gawronski
Arvoisa puhemies, tietoomme on tullut, että tänä aamuna on pidetty kollega Vattimon järjestämä lehdistökonferenssi, jossa esiteltiin italialainen, selvästi herjaamaan pyrkivä kirja: kirja, joka on jo Italiassa saanut torjuvan vastaanoton ja jossa herjataan erästä Italian parlamentin jäsentä. Luulen, että tämä on jälleen yksi osoitus vasemmiston pyrkimyksestä käyttää toimielimiä hyväkseen edistääkseen Italian vaaleja koskevaa kampanjaansa. Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä teiltä, kuka on antanut luvan käyttää parlamentin tiloja tällaisiin tarkoituksiin. Tiedän, että tilojen saamiseksi käyttöön lehdistökonferenssin nimeä on muutettu siten, että aiheessa ei viitata vaalikampanjaan, mutta konferenssi koski silti selvästi Italian vaalikampanjaa.

Puhemies
Jäsen Gawronski, lupaamme ottaa tarkoin selvää kyseisen kokouksen sisällöstä.

McKenna
Haluan palata jäsen Krivinen esittämään asiaan Yhdysvaltoihin matkustavasta Echelon-tutkintavaliokunnastamme. Tämä on erittäin tärkeä ja vakava kysymys. Nyt on siis tapahtunut niin, että Yhdysvallat on päättänyt kieltää parlamentin demokraattisesti valitulta jäseneltä pääsyn maahan poliittisista syistä. Tällaista on täysin mahdotonta hyväksyä. Miten Yhdysvallat voi muka poliittisista syistä päättää, että parlamenttimme demokraattisesti valittu jäsen ei voi päästä maahan?
Yhdysvalloilla on kaksoisnormit: se on antanut monille muille sellaisille henkilöille luvan päästä maahan, joiden menneisyys on ollut vaikka minkälainen, näiden joukossa Gerry Adamsille ja Nelson Mandelalle. Nyt se päättää kieltää maahanpääsyn yhdeltä tietyltä parlamentin jäseneltä, koska heitä ei miellytä tämän politiikka. Tämä on diplomaattinen kysymys, josta on syytä käydä pikaista keskustelua.

Puhemies
Jäsen McKenna, uskon, että olemme ymmärtäneet, miten vakavasta asiasta kollegamme Krivinen tekemässä ilmoituksessa on kyse. Asiaa aiotaan viedä ripeästi eteenpäin.

Bigliardo
Arvoisa puhemies, haluan aivan ensimmäiseksi pyytää puhemiehistöä kiinnittämään enemmän huomiota puheenvuoroa pyytäviin parlamentin jäseniin, koska tämä on neljäs kerta, kun minua ei kuunneltu.
Tämän sanottuani haluan kiinnittää teidän ja parlamentin huomion tapahtumiin Italiassa, missä kollega Emma Bonino yhdessä joidenkin muiden eurooppalaisten parlamenttikollegojen kanssa on syömä- ja juomalakossa taatakseen tiedonvapauden vaalikampanjan aikana. Emma Boninon rinnalla lakossa on myös vammaisia, kuten Luca Coscioni, joka kieltäytyy lääkkeistä kiinnittääkseen tasavallan presidentin huomion. Euroopan parlamentin pitäisi perustaa seurantakeskus valvomaan Italian vaaleja ja tutkimaan, taataanko tämän vaikean vaalikampanjan yhteydessä kaikille todellinen tiedonvapaus.

Puhemies
Merkitsemme puheenvuoronne muistiin.

Vattimo
Arvoisa puhemies, olen saanut tietää, että jäsen Gawronski käytti hetki sitten puheenvuoron paheksuakseen tiedonvapautta koskevaa lehdistökonferenssia - minun järjestämääni - jossa puhuttiin kirjasta, jota Gawronski nimitti herjaavaksi. Tässä kirjassa ainoastaan kiinnitetään kaikkien huomio asiakirjoihin, joiden perusteella pyydetään parlamentin jäsenten Dell'Utri ja Berlusconi parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä, joka on parlamentin käsiteltävänä. Kyse ei ole ollenkaan herjauskirjasta vaan kirjasta, jossa kiinnitetään Euroopan huomio asiakirjoihin, jotka kiinnostavat myös ja nimenomaan parlamenttia, koska sen on päätettävä - en tiedä, koska tämä tapahtuu - pidätetäänkö parlamentaarinen koskemattomuus jäseniltä Dell'Utri ja Berlusconi, näiltä kollegoiltamme, joiden pitäisi viimeinkin joutua tilille näistä asioista.

Gorostiaga Atxalandabaso
Haluaisin esittää kysymyksen, joka koskee sitä, että PPE-DDE-ryhmä käyttää parlamentin tiloja Baskimaan vaaleihin liittyvissä tarkoituksissa. Pyytäisin teitä välittämään tämän kysymyksen puhemiehistölle. Haluaisin avoimen vastauksen parlamentin tilojen käyttöä koskevaan kysymykseen.

Äänestykset
Bolkestein
Haluaisin komission puolesta vahvistaa komission kannan neuvoston yhteiseen kantaan ehdotetuista kahdesta tarkistuksesta.
Tarkistus 1 mahdollistaisi sen, että jäsenvaltiot, joissa ei esiinny BSE:tä, voisivat yksipuolisesti toimia elävien eläinten maahantuontia vastaan. Tällainen on yhteisön sääntöjen periaatteiden vastaista ja tarpeetonta, sillä yhteinen kanta sisältää eläinten myyntiä koskevat yhdenmukaistetut säännöt, joissa otetaan huomioon BSE:tä koskeva tilanne.
Tarkistuksen 2 myötä BSE:n esiintyvyydestä olisi entistä vaikeampaa muodostaa selkeää epidemiologista käsitystä, mikä olisi ristiriidassa parlamentin viime marraskuussa antaman päätöslauselman kanssa. Näistä ja myös siitä syystä, että tarkoituksena on luoda asianmukaiset oikeuspuitteet, joiden avulla valvotaan tiettyjä tarttuvia spongiformisia enkefalopatioita...
(Suosionosoituksia, "Lisää"huutoja) ...valvotaan tiettyjä tarttuvia spongiformisia enkefalopatioita, komissio ei voi hyväksyä kumpaakaan näistä tarkistuksista.
Toivon, että parlamentti ymmärsi lausumani sanan, joka ei ole minulle kovin tuttu.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi.)
Cashmanin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0318/2000) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yleisön oikeudesta saada tietoja Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoista (KOM(2000) 30 - C5-0057/2000 - 2000/0032(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Evansin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0125/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi lemmikkieläinten muuhun kuin kaupalliseen kuljettamiseen sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista (KOM(2000) 529 - C5-0477/2000 - 2000/0221(COD))
Tarkistuksesta 4:

Arvidsson
Tarkistuksen 4 sanamuoto poikkeaa lopullisessa versiossa valiokunnassa hyväksytystä. Tämä muutettu sanamuoto menee pidemmälle. Alkuperäisen version lopussa luki, että tarkoituksena on pyrkiä yhdenmukaistamisen saavuttamiseen, uudessa versiossa lukee "yhdenmukaistamiseksi".
Tarkistuksesta 14:

Arvidsson
Haluaisin esittää suullisen tarkistuksen, jotta "fretti" (hilleri), englannin kielellä ferret, siirrettäisiin liitteessä 1 olevaan osaan A osasta B.
(Koska yli 12 jäsentä nousi ylös, suullista tarkistusta ei voitu hyväksyä.)

Swoboda
Arvoisa puhemies, jäsen Arvidsson on yrittänyt kaksi kertaa viitata eroon tarkistuksessa 4. Ette ole sanonut siihen kummallakaan kerralla mitään, vaan olette vain viitannut siihen, että tarkistus 4, siten kuin siitä tänään päätetään, on erilainen kuin valiokunnassa. Se oli ainakin viittaus. Oletan, että voimassa on se, mitä tänään on esitetty; vain selvyyden vuoksi.

Arvidsson
Yritän kolmannen kerran huomauttaa, että tarkistuksen 4 sanamuoto poikkeaa lopullisessa versiossa valiokunnassa hyväksytystä. Kirjoitin itse tarkistuksen valiokunnalle ja se on saanut toisen, pidemmälle menevän sanamuodon lopullisessa versiossa. Toivon, että tarkastelette sitä ja teette muutoksen.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan suositus (A5-0132/2001) ehdotuksesta neuvoston ja komission päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja sen jäsenvaltioiden sekä entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian vakautus- ja assosiaatiosopimuksen tekemisestä (6726/2001 - KOM(2001)90 - C5-0157/2001 - 2001/0049(AVC)) (Esittelijä: H. Swoboda)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman ja hyväksyi näin ollen yhteisen kannan.)
Cederschiöldin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0120/2001),
1. Ranskan tasavallan aloitteesta neuvoston päätöksen tekemiseksi euron suojaamiseksi väärentämiseltä (5551/2001 - C5-0054/2001 - 2001/0804(CNS)),
2. Neuvoston periaatteellisesta esityksestä ehdotuksesta neuvoston asetukseksi euron väärentämisen torjunnan edellyttämistä toimenpiteistä (6281/2001 - C5-0084/2001 - 2000/0208(CNS)),
3. Neuvoston periaatteellisesta esityksestä ehdotuksesta neuvoston asetukseksi euron väärentämisen torjunnan edellyttämistä toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o/01 vaikutusten laajentamisesta koskemaan niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole ottaneet euroa yhtenäisvaluutaksi (6281/2001 - C5-0084/2001 - 2000/0208(CNS))
(Seuraavissa äänestyksissä parlamentti hyväksyi kolme lainsäädäntöpäätöslauselmaa.)
Cederschiöldin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0121/2001) Ruotsin kuningaskunnan aloitteesta neuvoston päätöksen tekemiseksi,
1. laittomista huumausaineista otettujen näytteiden toimittamisesta (14008/2000 - C5-0734/2000 - 2000/0826(CNS))
2. synteettisiä huumausaineita koskevan rikosteknisen profilointijärjestelmän perustamisesta (14007/2000 - C5-0737/2000 - 2000/0825(CNS))
(Seuraavissa äänestyksissä parlamentti hyväksyi kaksi lainsäädäntöpäätöslauselmaa.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys Tsernobylin onnettomuudesta
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Doylen laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0119/2001) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Eläinlääkkeiden saatavuus (KOM(2000) 806 - C5-0105/2001 - 2001/2054(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Katiforisin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0127/2001) vakaus- ja lähentymisohjelmien toteutuksen vuosittaisesta arvioinnista (2001/2009(INI))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Harbourin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0116/2001) Internetin toisesta sukupolvesta: Euroopan unionin tutkimusaloitteen tarve (2000/2102(INI))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
ÄÄNESTYSSELITYKSET
Roth-Behrendtin mietintö (A5-0118/2001)

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä Eurooppalaisen maatalouden koordinointijärjestön (European Farmers Co-ordination) kanssa ja uskon, että hullun lehmän tautia koskevan ongelman ydin on tehokkaassa eläintuotannossa ja virheellisessä rehuja koskevassa politiikassa, jota unioni on harjoittanut YMP:n perustamisesta eli vuodesta 1962 lähtien. Paras keino ehkäistä enkefalopatioiden siirtymistä, on suosia maidon ja naudanlihantuotannon valvottua tuotantoa, jossa hyödynnetään paikallista ruohoa ja rehua ja jossa annetaan enemmän arvoa laadulle kuin tehokkuuskilpailulle. Ellemme kyseenalaista laajamittaista rehuntuontia, Euroopan unioni on jatkossakin teollinen jalostuslaitos, jossa maahan tuotuja kasvituotteita käytetään eläintuotteiden valmistamiseen, tehdas, jolla on jo useaan otteeseen kuvailtuja ylijäämään, laatuun, terveyteen ja ympäristöön liittyviä ongelmia ja lisäksi valtavia taloudellisia ongelmia.
Onneksi suurin osa eurooppalaisesta nautakarjasta ei ole saastunutta; varsinkaan ne eläimet, joita on ruokittu oman tilan heinällä ja rehulla ja jotka on kasvatettu ilman teollisesti valmistettuja rehuja. Juuri näitä eläimiä YMP:ssä on aliarvostettu jo 40 vuoden ajan, mutta nyt meidän on tuettava niiden kasvatusta, jotta voimme suojella Euroopan kansalaisten terveyttä.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, ei ole minun vikani, jos taas viime yönäkin näin unta jäsen Roth-Behrendtistä - luultavasti siksi, että viime kuussa puhuttiin paljon häntä koskeneesta unestani. Tämä uni oli edellistä rauhallisempi. Jäsen Roth-Behrendt voi hyvin ja johti eläkeläisten joukkoa, jotka kantoivat kylttiä, jossa luki "Eläköön Roth-Behrendt". Lähestyin heitä ja kysyin: "Miksi kyltissänne ei lue "Eläköön Fatuzzo" vaan "Eläköön Roth-Behrendt"?" Vastaus oli: "Me olemme eläkeläisiä, jotka nautimme hyvästä ruoasta, haluamme syödä pihviä ja juoda Brunello di Montalcino -viiniä. Jäsen Roth-Behrendt takaa meille terveen naudanlihan, ja siksi ihailemme häntä ja liputamme hänen kunniakseen."
Minun oli siis pakko äänestää asiakirjan puolesta.

Hyland
. (EN) Viime kuukausien keskusteluissa on korostettu ja asetettu etusijalle Euroopan ja kansallisen elintarvikepolitiikan terveysnäkökohdat, joista BSE on kaikkein merkittävin. Tästä syystä tulevaisuuden maatalous- ja ympäristöpolitiikkojen pitää heijastaa kokemuksiamme tässä ratkaisevan tärkeässä elintarviketuotantokysymyksessä.
Jäsenvaltiot eivät ole toimineet täysin yhdenmukaisesti uusissa suuntaviivoissa ja säännöksissä, mitä ei pidä hyväksyä. Elintarvikkeet ovat tuotteita, joilla käydään kansainvälistä kauppaa, ja kun kuluttajat ylittävät rajoja päivittäin, heidän luottamustaan koko elintarvikeketjuun ei onnistuta palauttamaan minkään sellaisen EU:n johtaman elintarviketurvallisuutta koskevan toiminnan avulla, joka ei ole johdonmukaista ja yhtenäistä, ja samalla kun asiaan liittyy kustannuskysymys, joka koskee erityisesti maanviljelijöitä, uskon vakaasti, että maatalouden ja yksittäisten maatilaa pitävien perheiden etujen mukaista on, että kuluttajien täysi luottamus kaikkiin maataloustuotteisiin palautetaan mahdollisimman pikaisesti.
Jäsenvaltiot ovat tehneet myönteisiä ja kalliita aloitteita BSE-ongelman selvittämiseksi. Vaikka suu- ja sorkkatautiin ei liity terveysriskejä, sen puhkeaminen on jossain määrin varjostanut kaikkein vilpittömimpiäkin aloitteita, joita on tehty BSE:n eliminoimiseksi lopullisesti karjan keskuudesta Euroopassa.
Toimet, joihin on ryhdytty, perustuvat tieteeseen, ja minä uskon, että onnistumme pian saattamaan tämän kansanterveyteen liittyvän uhan onnelliseen ja lopulliseen päätökseen niin, että tuotannon valvonnasta pidetään tiukasti kiinni.
Vaikka tiedetäänkin, että tieteellisillä todisteilla on merkitystä osoitettaessa BSE:n ja Creutzfeldt-Jakobin taudin ja liha- ja luujauhon käytön välistä yhteyttä, täytyy pitää mielessä, että jäsenvaltioissa BSE-tapausten määrä suhteessa yksittäisiin karjalaumoihin on huomattavan pieni ja ajoittuu tietenkin suhteellisen pieniin tuotantojaksoihin.
Tartunnan saaneiden tai niiden eläinten määrä, jotka ovat vaarassa saada tartunnan, on nyt huomattavan pieni. Meidän ei enää koskaan pidä joutua tilanteeseen, jollaisen viime kuukausien järkyttävät tapahtumat ovat aiheuttaneet ja jossa kuluttajat ovat ymmärrettävistä syistä huolissaan elintarviketurvallisuudesta.
Cashmanin mietintö (A5-0318/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, koska minun oli tehtävä päätös, miten äänestäisin jäsen Cashmanin erittäin tärkeästä mietinnöstä, joka koskee yleisön oikeutta saada tietoja Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoista, keskustelin siitä ennen Roomasta lähtöäni äitini kanssa, jota kovasti kiinnostaa, mitä Euroopan parlamentissa tapahtuu. Kerroin hänelle tästä mietinnöstä ja siitä, että voimme tutustua kaikkiin parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin. Hän sanoi minulle: "Sepä mielenkiintoista, mutta mikä on neuvosto? Siitä ei puhuta koskaan Italian televisiossa. Mikä on komissio? Siitä ei puhuta koskaan Italian televisiossa. Parlamentin tiedän, koska sinusta tuli sen jäsen." Tästä päättelin, että sen lisäksi että Euroopan kansalaiset saavat tietoa asiakirjoista, heidän olisi hyvä tietää, mikä on Euroopan parlamentti, mikä on Euroopan neuvosto ja mikä on Euroopan komissio.

Blak, Lund ja Thorning-Schmidt
. (DA) Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään kannattaneet esittelijä Michael Cashmanin mietintöä, jossa käsitellään ehdotusta asetukseksi oikeudesta saada tietoja Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoista, koska olemme sitä mieltä, että kyse on hyväksyttävästä kompromissista, ja koska olemme sitä mieltä, että ne voimat, jotka haluavat huomattavasti lisätä avoimuutta ja oikeutta tutustua asiakirjoihin, ovat saavuttaneet enemmän kuin ne valtiot ja ne voimat, jotka ovat pyrkinet säilyttämään suljetut järjestelmät. Samalla arvioimme, että emme olisi saavuttaneet parempaa tulosta, jos olisimme antaneet asian edetä toiseen käsittelyyn.
Olemme kompromissin arvioinnissa korostaneet erityisesti periaatteita, joiden mukaan lähtökohtana on oltava, että kaikki asiakirjat kuuluvat asetuksen piiriin, mukaan luettuina myös sisäiset asiakirjat, ja että poikkeuksien lukumäärää leikataan ja että poikkeukset ovat hyvin perusteltuja, että pyynnöt käsitellään nopeammin kuin alun perin ehdotettiin ja että päätetään, että tanskalaiset viranomaiset saavat edelleen käsitellä asiakirjoihin tutustumista koskevia pyyntöjä Tanskan sääntöjen mukaisesti.
Jotta saisimme kansalaiset luottamaan järjestelmään, ei riitä, että se on sääntöjen mukaan avoin, vaan kansalaisten on myös koettava se avoimeksi. Tässä asiassa suuri työ jää kansalaisten ja lehdistön tehtäväksi, joiden on käytettävä aktiivisesti näitä uusia sääntöjä ja joiden on myös koeteltava näiden uusien sääntöjen rajoja. Toivomme, että tulevat vuodet osoittavat kaikille niille voimille, jotka epäilevät avoimuutta, että yleisön oikeus saada tietoja käsiteltävistä asiakirjoista on etu niin demokratian kuin toimielinten omankin sisäisen työn kannalta.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Äänestimme sitä mietintöä vastaan, joka koskee "yleisön oikeutta saada tietoja Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoista", sillä tämän mietinnön valheellisen otsikon takana ei ole niinkään kyse laajemmista mahdollisuuksista saada tietoa kuin niiden sääntelystä, ja siten toimielimille annetaan jopa oikeus rajoittaa yleisön mahdollisuuksia saada tietoja. Asianomaiset toimielimet itse asiassa säilyttävät oikeutensa määrätä "luottamuksellisiksi" asiakirjoja, jotka koskevat niinkin erilaisia aloja kuin puolustuksellisia ja sotilaallisia seikkoja, kansainvälisiä suhteita, talous-, finanssi- tai rahapolitiikkaa sekä yleistä turvallisuutta sekä asiakirjoja, jotka koskevat oikeudellisia menettelyjä, tarkastus-, tutkimus- ja tilintarkastustoimia. Tämä tarkoittaa, että miltei kaikki voidaan määrätä pidettäväksi salassa.
Yleisön oikeus saada tietoja Euroopan toimielinten asiakirjoista näyttää olevan jopa jäljessä joihinkin jäsenmaiden käytäntöihin verrattuna. Tällä, kuten monella muullakin alalla, pitäisi noudattaa ainakin mahdollisimman demokraattisia ja mahdollisimman avoimia käytäntöjä.
Mutta todellisuudessa ei ole ainoatakaan syytä, miksi mikä tahansa Euroopan toimielinten asiakirja täytyisi pitää salassa yleisöltä. Me kannatamme kaikkien asiakirjojen, kaikkien sopimusten, kaikkien yleissopimusten julkistamista sekä sitä, että julkistetaan kaikki tällä hetkellä salaisiin puheenvuoroihin, salaisiin neuvotteluihin ja kaikenlaiseen lobbaukseen liittyvät tekijät, jotka ovat saaneet Euroopan parlamentin, neuvoston tai komission tekemään päätöksen tai antamaan direktiivin.

Eriksson, Frahm, Schmid, Seppänen ja Sjöstedt
. (DA) Kansainvälisenä lehtimiespäivänä 3. toukokuuta Euroopan parlamentti hyväksyy sääntöjä, jotka tekevät useista EU:n asiakirjojoista luottamuksellisia. GUE/NGL-ryhmä suhtautuu torjuvasti suljettujen neuvottelujen tulokseen, ja olemme tänään vastustaneet Euroopan parlamentin kahden suurimman poliittisen ryhmän, neuvoston ja komission, kompromissia.
EU:n avoimuutta koskevia sääntöjä on käsitelty täysin suljettujen ovien takana, ja tulos osoittaa valitettavasti sen, että EU:n toimielinten mielestä kansalaiset ovat vastustajia, eivät oman joukkueen jäseniä. Säännöt, jotka koskevat sitä, milloin yleisön oikeuteen tutustua asiakirjoihin sovelletaan poikkeusta, ovat niin epäselvät, että ei ole kovinkaan vaikeaa julistaa salaiseksi melkeinpä mitä tahansa asiakirjaa.
Sisäisiä asiakirjoja ei ole määritelty, ja ne julistetaan salaisiksi, jos niiden julkistamisella on ratkaisevaa merkitystä päätöksentekoprosessin kannalta. Jäsenvaltiot voivat vaatia asiakirjojen luottamuksellisuuden määrittelemistä ja vaatia lisäksi sitä, että niitä ei rekisteröidä tekemättä selväksi, mitä sääntöjä on noudatettava. EU:n ulko-, puolustus- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevat asiakirjat voidaan määritellä täysin luottamuksellisiksi, ja myös sisäistä turvallisuutta koskevat asiakirjat voidaan julistaa salaisiksi. Säännöillä on merkitystä kaikkien jäsenvaltioiden kannalta, ja kansalliset mahdollisuudet lisätä jäsenvaltioiden poliittisen prosessin avoimuutta on nyt asetettu unionin yhteisen säännöstön alaisuuteen.
Tästä aiheesta ei ole käyty juuri minkäänlaista julkista keskustelua, ja se suljettu prosessi, jonka puitteissa säännöt on laadittu, ei ole todellakaan edistänyt hanketta, jonka tarkoituksena on lähentää unionia kansalaisiin. Tuloksesta saa sen vaikutelman, että esittelijä ja valmistelijat ovat piiloutuneet puheenjohtajavaltio Ruotsin selän taakse siinä toivossa, että Ruotsin pitkä, hallinnon avoimuutta koskeva perinne suojaisi avoimuutta ja yleisön etua. On kuitenkin ilmeistä, että ruotsalaiset ovat valinneet sovittelulinjan, joka on varmistanut konsensuksen neuvostossa, sen sijasta, että se olisi varmistanut kansalaisten edut. Ruotsalaiset ovat toisin sanoen osallistuneet asetuksen oikeuttamiseen, sen sijasta, että he olisivat puolustaneet kansalaisten etuja, ja Euroopan parlamentti on tänään seurannut Ruotsin esimerkkiä.
Komissio ja neuvosto voivat nojata taaksepäin tyytyväisinä, ja Euroopan parlamentti on toiminut omien etujensa mukaan, niin että se voi saada mahdollisuuden saada tietoja useista luottamuksellisista asiakirjoista vaikka olemassa ei olekaan takeita siitä, että se saa yhtäkään asiakirjaa. Tätä ei voi pitää yleisön etujen mukaisena, ja nyt on selvää, että yleisöä on pidetty panttivankina Euroopan parlamentin omia etuja koskevassa taistelussa, jossa Euroopan parlamentti on lopuksi päättänyt uhrata panttivangin.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt
. (SV) Olemme äänestyksessä kannattaneet esittelijä Cashmanin mietintöä, jossa käsitellään uusia, entistä selkeämpiä sääntöjä, jotka koskevat yleisön oikeutta saada tietoja EU:n toimielinten julkisista asiakirjoista. Euroopan parlamentin nyt hyväksymä kompromissi on tärkeä askel kohti avoimia ja tehokkaita toimielimiä. Uudet säännöt parantavat lisäksi selvästi nykyistä tilannetta, jossa asiakirjojen julkisuutta koskevat lait puuttuvat. Mielestämme kuitenkin uusiin julkisuutta koskeviin sääntöihin liittyy samalla useita ongelmia.
Esimerkiksi yleisen turvallisuuden nimissä luottamuksellisiksi luokitellut arkaluonteiset asiakirjat eivät kuulu julkisuusperiaatteen piiriin eikä niitä tarvitse rekisteröidä. Arkaluonteisen asiakirjan laatija päättää siitä, saako vastaanottaja luovuttaa sen muiden nähtäväksi. Nämä säännöt eivät noudata lainkaan Ruotsin julkisuusperiaatetta, joka on leimannut Ruotsin hallintoa yli 250 vuoden ajan. Puheenjohtajavaltio Ruotsi on vakuuttanut, että arkaluonteisia asiakirjoja koskevat erityissäännöt kattavat vain ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevat asiakirjat. Mielestämme on kuitenkin olemassa suuri vaara, että arkaluonteisiin asiakirjoihin voidaan lukea myös sellaiset asiakirjat, jotka koskevat muitakin asioita, esimerkiksi Schengen-yhteistyötä ja yhteistä pakolaispolitiikkaa.
Olemme lisäksi huolestuneita siitä, että vuodelta 1766 peräisin oleva Ruotsin perustuslaki on vaarassa epäselvien EU:n sääntöjen vuoksi. Asetuksen johdannossa sanotaan, että tarkoituksena ei ole muuttaa jäsenvaltioiden olemassa olevaa lainsäädäntöä. Samanaikaisesti komissio ajoi väkisin läpi sen, että viittaus kansalliseen lainsäädäntöön poistettiin viime hetkellä. Siitäkin huolimatta edellytämme, että komissio pitää lupauksensa ja korostaa jäsenvaltioiden oikeutta päättää itsenäisesti asiakirjojen luovuttamisesta. Komissio on koko päätöksentekoprosessin ajan vastustanut avoimuuden lisäämistä kansalaisten kannalta ja suojellut sen sijasta luottamuksellisuutta. Tämä viittaa siihen, että vanhanaikaista komissiota leimaa edelleenkin byrokratia ja haluttomuus tehdä muutoksia.
Toivottavasti uusi asetus, jossa käsitellään yleisön oikeutta saada tietoja asiakirjoista, on tärkeä askel kohti yhä selkeämpiä sääntöjä, jotka voivat luoda perustan nykyaikaiselle hallinnolle, jossa avoimuus on itsestään selvä asia. Asetuksessa määrätään, että sääntöjä tarkistetaan viimeistään tammikuussa 2004. Kannatamme tänään mietintöä siinä uskossa, että tämä on vasta ensimmäinen askel kohti avointa EU:ta. Kansanpuolue aikoo ajaa asiaa eteenpäin.

Martin, David
. (EN) Kollegani Michael Cashman on tehnyt ensiluokkaista työtä valmistellessaan mietintöään, joka koskee yleisön oikeutta saada tietoja EU:n toimielinten asiakirjoista.
Hän tekee selväksi, että EU:n kansalaisten pitää periaatteessa saada tietoja kaikista neuvoston, komission ja parlamentin asiakirjoista. Hän on oikeassa myöntäessään, että avoimessa tiedonsaannissa pitää olla joitakin poikkeuksia esimerkiksi julkisten ja yksityisten etujen suojelemista varten. Hän on kuitenkin oikeassa, kun hän rajoittaa poikkeusperusteet minimiin.
Mielestäni hän on oikeassa myös silloin, kun hän sanoo, että toimielimet tarvitsevat "harkinnanvaraa", ja näin ollen eräät epäviralliset asiakirjat pitäisi jättää hänen ehdotuksensa ulkopuolelle, jotta ajatuksia olisi mahdollista vaihtaa vapaasti.

Meijer
. (NL) Tiedon avoimuutta eivät määrää Internetin kautta saadun, vähemmän tärkeän tai kiistattoman tiedon määrä. Kysymys on juuri sellaisista teksteistä, joista niiden kirjoittajat ja tilaajat voivat päättää, että niiden sisältö tai jopa niiden olemassaolo pidetään salassa. Hyväksyessämme tämän ehdotuksen olemme vielä kaukana avoimuudesta sellaisena kuin se tunnetaan Alankomaissa ja Skandinaviassa. Tässä ehdotettu rajoitettu avoimuus voi olla jopa keino suojata järjestelmällisesti uteliailta katseilta ne tekstit, jotka nykyään ovat vielä hankalasti yhteiskunnan saatavilla. Kompromissin kannattajatkaan eivät tunnu innostuneilta, mutta silti he kehottavat kaikkia äänestämään ehdotuksen puolesta. Heidän tärkein argumenttinsa on se, että toistaiseksi kompromissiton tulos olisi vieläkin huonompi ja että he odottavat vuoden 2004 arvioinnin jälkeen saatavan jotain parempaa aikaan. Avoimuuden vastustajia emme ole keskustelun aikana kuulleet ollenkaan, mutta ilman sellaisia vastustajia ei vaikeita kulissien takaisia neuvotteluja olisi tarvittu ja olisimme voineet äänestää tänään paremmasta tuloksesta. Väärän ja hätäisen valmistelun tuloksena on syntynyt tilanne, jossa maltilliset avoimuuden kannattajat äänestävät ehdotuksen puolesta ja radikaalikannattajien on pakko äänestää sitä vastaan.

Poos ja Goebbels
, kirjallinen. (FR) Vaikka kannatammekin avoimuustavoitetta ja vaikka tunnustammekin esittelijän hyvät aikeet, emme äänestäneet komission tekstiin esitettyjen tarkistusten puolesta. Kohtuus kaikessa.
Tarkistuksissa ehdotetaan liian laajaa soveltamisalaa ja poistetaan kaikki joustavuuselementit, jotka sisältyvät komission ehdotuksiin. Lisäksi tarkistukset antavat uudelle asetukselle taannehtivan vaikutuksen, minkä katsomme olevan oikeuden perusperiaatteiden vastaista.
Loppujen lopuksi tarkistetun tekstin soveltaminen merkitsisi lisää byrokratiaa (asiakirjojen, rekisterien, muutoksenhakumenettelyjen luokittelu) sekä tarvetta rekrytoida uusia virkamiehiä.
Toimielinten demokraattinen luonne voidaan parhaiten varmistaa ainoastaan komission alkuperäisin ehdotuksin, joiden katsomme olevan järkeviä ja täysin riittäviä. Perustamissopimuksen 255 artiklassa ei vaadita enempää.

Sacrédeus
. (SV) Olen jättänyt äänestämättä äänestyksessä, joka koskee yleisön oikeutta saada tietoja Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoista.
Ruotsin puheenjohtajakauden aikana laadittu kompromissi merkitsee, että EU saa ensimmäistä kertaa avoimuusperiaatteen ja että pääsääntönä on asiakirjojen saatavuus eikä enää luottamuksellisuus.
Ruotsalaisesta näkökulmasta pelkään, että EU:n kolmen toimielimen välinen sopimus johtaa 1700-luvulta peräisin olevan julkisuusperiaatteemme ja lainsäädäntömme heikentymiseen. Tämä koskee erityisesti 5 artiklaa, joka sisältää vaatimuksen neuvottelusta asianomaisen EU:n viranomaisen kanssa, jos Ruotsin viranomainen on epävarma, onko salassapitosääntöjä sovellettava vai ei.
Pelkään, että sellaisessa tilanteessa Ruotsin viranomaiset ryhtyvät harjoittamaan itsesensuuria eivätkä mielellään vastusta EU:n viranomaisten antamaa vastausta, koska he eivät haluaisi joutua riitaan Euroopan tason kanssa. Siinä tapauksessa julkisuusperiaatetta koskeva EU:n lainsäädäntö heikentäisi julkisten asiakirjojen saatavuutta kotimaassani Ruotsissa.

Schörling
 - (SV) Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunnan lyhyen mutta intensiivisen prosessin jälkeen Euroopan parlamentti on hyväksynyt kompromissiehdotuksen, joka on saatu aikaan muutaman parlamentin jäsenen, neuvostoa edustaneen puheenjohtajavaltio Ruotsin ja komission välisissä neuvotteluissa. Olemme tietoisia siitä, että tämä on vaikea ja arkaluontoinen asia monestakin näkökulmasta, muun muassa sen vuoksi, että tietyt asiakirjat on pystyttävä luokittelemaan luottamukselliseksi ja asettamaan yleisön tiedonsaantioikeuden ulkopuolelle ja että avoimuutta ja julkisuutta säätelevät säännöt ovat jäsenvaltioissa hyvin erilaiset.
Olemme kuitenkin pahoillamme siitä tavasta, jolla tätä asiaa on käsitelty valiokunnassa, toisin sanoen prosessista, joka ei sisälly parlamentin työjärjestykseen tai joka aikaisemmin on ollut käytäntönä. Tuloksena on ollut Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välinen sovittelu jo ensimmäisen käsittelyn aikana, ilman että yksittäisillä parlamentin jäsenillä tai kansalaisilla on ollut mahdollisuutta seurata prosessia. Tämä on merkillistä asiassa, jossa kyse on juuri avoimuudesta. Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän mielestä avoimuuskysymys olisi ansainnut pidemmän käsittelyprosessin, jossa EU:n kansalaiset olisivat voineet paremmin seurata asian kulkua.
J. Evansin mietintö (A5-0125/2001)

Fatuzzo
Te, arvoisa puhemies, joka seuraatte tarkkaavaisesti äänestysselityksiäni, tiedätte, että minulla on kotona marsu, jota tämä asetus myös koskee. Yritin kysyä siltä, mitä se ajattelee asetuksesta. Se liikkuu todella vikkelästi - siksi sen nimi on "Schumi", Schumacherin mukaan - mutta se ei vastannut. Luulen kuitenkin, että se kannattaa tätä direktiiviä, koska se sanoi minulle haluavansa tulla pitämään minulle seuraa - sehän on nimenomaan lemmikkieläin - Euroopan parlamenttiin. Se on kylläkin hieman huolissaan, koska jos se saisi poikasia, poikaset eivät voisi tulla mukaan, mutta lopulta se totesi: "En voi vaatia, että Euroopan parlamentti huolehtii kaikesta!"
Ainoa huolenaihe, mikä minulla mietinnön puolesta äänestäessäni on, on seuraava: eihän käy niin, että tulevaisuudessa tapahtuu niin kuin elokuvassa "Apinoiden planeetta", eli että apinat tekevät meille ihmisille saman, jonka me nyt teemme kotieläimille? Eikö olisi parempi soveltaa ennalta varautumisen periaatetta ja kohdella eläimiä yksinkertaisesti vähän paremmin, ilman liikoja ruiskeita ja mikrosiruja?

Bernié
Tämä mietintö herättää eräitä kysymyksiä.
Aivan ensimmäinen kysymys koskee 37 artiklaan (maatalouden markkinajärjestelystä) ja 152 artiklaan (kasvinsuojelu- ja eläinlääkintäalan toimenpiteistä) liittyvää oikeusperustaa. 152 artiklan 1 kohdan 2 kappaleessa sanotaan kuitenkin vain, että "kansallista politiikkaa täydentävä yhteisön toiminta suuntautuu kansanterveyden parantamiseen...". Näistä kohdissa yhdenmukaistaminen on suljettu pois.
Toinen kysymys koskee unionin lisäarvoa: vaikka unionissa ei ole millään tavoin yhdenmukaistettu terveyttä koskevia vaatimuksia, vesikauhun torjunnassa on Euroopassa saavutettu erinomaisia tuloksia, ja Ruotsissa ja Isossa-Britanniassa on esimerkiksi onnistuttu poistamaan karanteenitoimet.
Viimeinen kysymys koskee asetusehdotuksen taloudellisia vaikutuksia kotieläinten omistajille: eläinlääkärin tekemä tatuointi maksaa noin 150 frangia, kun taas mikrosirun asentaminen maksaa 400500 frangia. Ranskassa tatuointi on tekniikkana osoittanut toimivuutensa terveys- ja eläinlääkintäalalla, ja tatuoinnin etuna on se, että merkinnät ovat välittömästi luettavissa, minkä vuoksi eläimen omistaja voidaan saada helposti ja nopeasti selville, eikä minkäänlaista lukulaitetta tarvita.
Ehdotuksessa edellytetään mikrosirujen (ISO 11784) sekä näiden sirujen lukemiseen tarvittavien välineiden (ISO 11785) standardointia. Joka tapauksessa eläimestä vastuussa olevan henkilön ei valvonnan aikana tarvitse vastata sirun lukemiseen tarvittavista välineistä.
Heti kahdeksan vuoden pituisen siirtymäkauden jälkeen näiden molempien tunnistusmenetelmien (tatuointi ja mikrosiru) pitää olla käytössä. Sääntönä pitää edelleen olla omistajan vapaus valita tunnistusmenetelmistä jompikumpi.
Se, että jotkut puhuvat voimakkaasti mikrosirun yleistämisen puolesta vetoamalla eläinten hyvinvointiin, on mielestämme sen sijaan toinen keskustelun aihe.
Vastustamme tekstiä kaikista edellä mainituista syistä.
Swobodan mietintö (A5-0132/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, te tiedätte myös, että olen minut tänne lähettäneen Italian eläkeläisten puolueen puoluesihteeri. Olin 1. toukokuuta virkistysmatkalla Makedoniassa, ja tapasin siellä vanhan makedonialaisen paimenen, jonka kanssa jäin juttelemaan eläkkeistä. Kerroin hänelle tästä asiakirjasta ja tästä sopimuksesta, josta juuri äänestimme ja jonka puolesta äänestin. Keskustelimme aiheesta ja hän - hänen nimensä on Alessandro, siis Alessandro Makedoniasta - kysyi minulta: "Mutta puhutaanko tässä yhteistyösopimuksessa myös Makedonian eläkeläisistä?" "Ei," vastasin hänelle, "ei puhuta." "Siispä," hän jatkoi, "jos sinulla on mahdollisuus antaa äänestysselitys, sinun on sanottava, että näissä yhteistyösopimuksissa on puututtava myös siihen, miten Makedonian valtioneläkkeitä hallinnoidaan."

Krivine ja Vachetta
. (FR) Swobodan mietintö Euroopan yhteisöjen ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisen vakautus- ja assosiaatiosopimuksen tekemisestä on kaikkea muuta kuin tyydyttävä. Euroopan pitäisi nykyisessä tilanteessa perusteellisesti punnita taloudellinen ja poliittinen painoarvonsa erityisesti sen vuoksi, että eri osapuolten väliset neuvottelut onnistuttaisiin todella aloittamaan.
Euroopan unioni voisi pyrkiä vaikuttamaan valtiosääntöön niin, että albaanit tunnustettaisiin tasavaltaan kuuluvana kansana, ja niin, että Makedonian kansalaisuuden saamista helpotettaisiin. Albanian kieli pitäisi tunnustaa Makedonian viralliseksi kieleksi peruskoulusta yliopistoon sekä kaikissa hallintovirastoissa. Albaanienemmistön asuttamille alueille voitaisiin myöntää laajempi sisäinen autonomia. Albaaneilla pitäisi myös olla paremmat mahdollisuudet saada julkisia työpaikkoja, joissa he ovat tällä hetkellä aliedustettuina.
Jos mitään näistä asioista ei toteuteta, yhteisöjen väliset suhteet ovat vaarassa vaikeutua lyhyen ajan kuluessa. Lisäksi asioita vain pahentaa se, että yksi osapuoli kriminalisoidaan terroristeiksi toiseen osapuoleen nähden. Sen sijasta, että parlamentti noudattaa tällaista politiikkaa mietinnön ehdotuksen mukaisesti, sen pitäisi rohkaista Makedonian hallitusta neuvottelemaan albanialaisedustajien kanssa niin, että löydetään sellaiset rakenteelliset ratkaisut, joiden avulla on mahdollista palauttaa Makedoniaan kestävä rauha. Näistä syistä emme äänestä kyseisen mietinnön puolesta.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Euroopan unioni esiintyy vakauden rakentajana entisessä Jugoslaviassa. Tällainen ylvästely on yhtä aikaa valheellista ja tarpeetonta. Valheellista siksi, että eurooppalaisten suurten valtioiden välinen kamppailu on voimakkaasti edistänyt Jugoslavian hajoamista ja hajoamista edeltäviä tai sen seurauksena syntyneitä konflikteja. Suurten valtioiden, erityisesti eurooppalaisten harjoittamat ilmaiskut Serbiassa ja Kosovossa eivät heikentäneet, vaan päinvastoin vahvistivat etnisten ryhmien välistä vihamielistä ilmapiiriä, jonka kansallismieliset järjestöt ovat synnyttäneet ja pitäneet yllä.
Tarpeetonta se on siksi, että huolimatta "KFOR-joukkojen korostetusta läsnäolosta ja vahvasta sitoutumisesta", mistä mietinnössä ylpeillään, aseistautuneet joukot, jotka yrittävät valvoa ja hallita omista kansalaisistaan koostuvaa väestöä ja terrorisoida vastustajaksi julistettua kansaa, jatkavat toimintaansa ja koventavat otteitaan.
Aikomuksemme ei ole tukea suurten valtioiden Balkanilla harjoittamia diplomaattisia eikä liioin sotilaallisia toimia, sillä sen sijasta, että ne toisivat alueelle rauhan, ne vain lisäävät kansojen kärsimyksiä entisestään. Jos Balkanin kansat ovat yli vuosisadan ajan joutuneet omalla verellään maksamaan omien hallitsevien luokkiensa poliittisten johtajien kansankiihkosta, ne maksavat huomattavasti enemmän eurooppalaisten suurten valtioiden väliintuloista.
Näin ollen äänestimme suositusta vastaan.

Meijer
. (NL) Neljä pientä Euroopan maata ovat monikielisiä. Nämä maat ovat Belgia, Sveitsi, Moldavia ja Makedonia. Osassa maata suurin osa väestöstä puhuu kieltä, joka on sama kuin jonkin sen naapurimaan kieli tai joka on sukua sille. Maan toisen osan kohdalla pätee sama asia, mutta siellä kysymys on täysin toisesta kielestä. Asukkaista on useimmiten hankalaa, jos valtakunnan raja erottaa heidät samankielisistä naapureistaan, ja he ihmettelevät, miksi he yhä edelleen ovat valtioyhteydessä toisen alueen kanssa, jonka kieltä he tuskin nimeksikään ymmärtävät. Jos haluaa pitää sellaiset maat koossa, on huolehdittava, ettei maassa ole vähempiarvoisia kansalaisia, ei kukistettuja eikä alistettuja. Tämä onnistuu ainoastaan, kun hallinto ja opetus tapahtuvat kielellä, jota kulloinkin kyseessä olevassa osassa maata puhuu väestön enemmistö. Koska Makedonian hallitus ei tätä vielä ole ymmärtänyt, se on ajanut osan väestöstään epätoivon partaalle. Se kerskailee kyllä albaaniministereillään, muttei huolehdi siitä, että samanarvoisuus toteutetaan kaikille kansalaisille, kuten Belgiassa ja Sveitsissä on tehty. Jos nyt annamme maalle rahallista tukea ja asetamme EU:n jäsenyyden sen näköpiiriin, niin tämä voi saada hallituksen ajattelemaan, ettei sen tarvitse ratkaista tätä ongelmaa eikä välittää väestön suuren osan kiihkosta. Ennenaikaisella tuellamme saamme tahattomasti aikaan poliittista väkivaltaa.
Cederschiöldin mietintö (A5-0120/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, muistan teidät varmasti pitkään, koska olette niin sympaattinen. Minun on sanottava, että olette oikeassa: en ole todellakaan vielä puhunut vanhimmasta tyttärestäni Elisabettasta. Ennen Brysseliin tuloani keskustelin hänen kanssaan tästä euron väärentämistä koskevasta asiakirjasta, ja hän sanoi minulle: "Tulet huomaamaan, ettei sinun enää tarvitse vaihtaa Italian liiroja Belgian frangeiksi, Ranskan frangeiksi ja niin edelleen." "Olet oikeassa," vastasin hänelle, "tämä euroa koskeva toimi on suuri helpotus meille parlamentin jäsenille." Hetken mietittyäni sanoin hänelle kuitenkin: "Mutta entä jos, kun nyt saavun Brysseliin, täällä halutaan euroja, joiden kääntöpuoli on belgialainen, eikä vastaanoteta euroja, joiden kääntöpuoli on italialainen, kreikkalainen ja niin edelleen?" Eikö siis olisi parempi, että eurot olisivat samanlaisia, edestä ja takaa?

Berthu
. (FR) Sain eilisestä euron väärentämisen torjuntaa koskeneesta keskustelusta sen opetuksen, että Euroopan unioni ja asiasta vastaavat hallitukset ovat aikeissa lähteä pahasti vikasuuntaan yhtenäisvaluutan käyttöönotossa. Ne eivät tällä hetkellä anna kansalaisille taloudellisia takeita väärennettyjen eurojen aiheuttamaa vaaraa vastaan, eivätkä talousapua mukauttamistoimia varten, aivan kuin kyse olisi tavallisesta toimenpiteestä, jossa yksi setelisarja vaihdetaan toiseen. Nyt ei todellakaan ole kyse sellaisesta.
Edessämme on hyvin poikkeuksellinen ja melko uskallettu toimenpide, kun yhtä aikaa pitää korvata kaikki kolikot ja setelit ja samanaikaisesti tehdä muutoksia kaikissa vaihtopisteissä. Selviytyäksemme tästä poikkeuksellisesta toimenpiteestä ja onnistuaksemme rauhoittamaan kansalaisia ja antamaan heille tarvittavaa tukea meidän on otettava käyttöön erityiskeinoja ja tietenkin varattava asianmukaiset määrärahat. Nämä määrärahat olisivat tosin epäilemättä hyvin suuria, mikä ei helpottaisi julkisen talouden alijäämää koskevien Maastrichtin vaatimusten täyttämistä. Tämä on näennäisesti ristiriitaista toimenpiteessä, joka meidän on otettava tehtäväksemme.
Tämän tilanteen selvittämiseksi voitaisiin ensimmäiseksi ajatella, että euroon siirtymiseen tarvittavia määrärahoja ei otettaisi huomioon 3 prosentin alijäämää koskevassa periaatteessa. Kyse olisi tietenkin muodollisesta toimesta. Tämän jälkeen pitäisi enää löytää rahat hetkellä, jolloin talouskasvu Euroopassa hidastuu ja jolloin verotulot pakostakin laskevat. Tämän asian yhteydessä voitaisiin esittää lukuisia ideoita, joihin kuuluisi myös ajatus periä erityistä euron käyttöönottoon liittyvää veroa, joka perustuisi suurten yritysten saamiin voittoihin, koska kerran pääasiassa juuri ne hyötyvät yhtenäisvaluutasta.
Joka tapauksessa johtopäätökseni pysyy ennallaan: on epärehellistä ja vastuutonta toimia niin kuin tällä hetkellä toimitaan, eli yritetään siirtää euroon siirtymisestä aiheutuvat kulut tuhansille "voimattomille osapuolille", jotka eivät mahda asialle mitään.

Caudron
. (FR) Tämä "tekninen" keskustelu muistuttaa jokaiselle, että euron aika on kohta käsillä! Aikaa on alle kahdeksan kuukautta, eikä meillä tosiaankaan ole käsitystä, miten valmistaa mahdollisimman hyvin Euroopan kansalaiset ja jopa yritykset tähän suureen "kiepsautukseen".
Kolaus tulee olemaan raju. En kuitenkaan ole huolissani lopputuloksesta. Raha on kuitenkin vain väline, jolla on toki vaikutuksia välttämättömään verotuksen yhdenmukaistamiseen, mutta jolla silti on ensi sijassa myönteinen merkitys vain sellaisen Euroopan tuella, jossa on demokraattiset ja tehokkaat poliittiset instituutiot, jotta raha olisi työkalu poliittisia päätöksiä sovellettaessa.
Tästä syystä tulevat kuukaudet ovat Euroopalle elintärkeitä, kun euro tulee ensin voimaan 1. tammikuuta 2002, ensimmäiset uudet jäsenvaltiot liittyvät unioniin 1. tammikuuta 2003 lähtien, Euroopan parlamenttivaalit pidetään kesäkuussa 2004, ja "lopullinen" toimielinuudistuksemme saadaan aikaan ennen vuoden 2004 loppua.

Souchet
Cederschiöldin mietinnössä korostetaan perustellusti euron väärentämiseen liittyvien vaarojen laajuutta, "kun euromääräiset setelit ja metallirahat lasketaan liikkeelle" ja euro lasketaan liikkeelle "maailman eniten väärennettynä valuuttana", ja tämä tapahtuu jopa "samalla kun on poistettu sisäiset rajat rikollisten liikkumiselta kaikkialla Euroopan unionin alueella".
Nyt pitää selviytyä euron liikkeelle laskemista helpottavien poliittisten päätösten seurauksista, joita tarkoituksella vähäteltiin silloin, kun niitä oli tarkoitus edistää, ja nämä seuraukset näyttävät tällä hetkellä pelottavilta kansalaistemme jokapäiväisen elämän kannalta.
Kaikki tiedämme, että eurosta ei ollut välttämätöntä tehdä liikkeelle laskettavaa rahaa. Mikään rahataloudellinen ajattelutapa ei sitä vaatinut. Tämä on puhtaasti poliittinen päätös, koska kaikki kansalliset valuutat haluttiin poistaa. Jos kehotuksemme mukaisesti olisi päätetty, ettei euroa oteta käyttöön yhtenäisvaluuttana vaan yhteisenä rahana, jota käytetään kansallisten valuuttojen lisäksi tietyissä käyttötarkoituksissa, joilla on taipumusta kehittyä yhteiskunnan todellisten tarpeiden mukaan, ja jos se olisi päätetty ottaa käyttöön täydentävänä eikä korvaavana valuuttana, emme nyt joutuisi selvittämään tätä valtavaa väärentämisongelmaa.
Esittelijä on ymmärrettävistä syistä huolissaan aitoustarkistuksista, joita pankkilaitokset joutuvat kiistatta suorittamaan. Mutta olen yllättynyt ja pöyristynyt, ettei ole esitetty minkäänlaisia ehdotuksia siitä, miten väärentäjien tulevia uhreja konkreettisesti autetaan.
Täysi vastuu päätöksen seurauksista kuuluu kuitenkin niille, jotka ovat tehneet poliittisen päätöksen laskea euro liikkeelle, mikä aiheuttaa hyvin suurta vahinkoa väestöillemme, kun ne yhtäkkiä ja jyrkästi menettävät vertailukohteensa, jota ne tarvitsevat voidakseen arkielämässään määrittää asioiden tärkeysjärjestyksen.
(Äänestysselitystä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Gallagher
On olemassa hyvin suuri vaara, että eurovaluuttaa voidaan yrittää väärentää sen jälkeen, kun se lasketaan liikkeelle kolikkojen ja seteleiden muodossa. Eurovaluutta on jo nyt kansainvälinen vara- ja kaupankäyntivaluutta. Euro aloittaa dollarin kanssa avoimen kilpailun maailman eniten väärennetyn valuutan tittelistä, jos emme kaikki ponnistele yhdessä niin, että rahanväärentäjät onnistutaan voittamaan.
Väärennysvaara on olemassa erityisesti silloin, kun euro lasketaan liikkeelle ja kun se on liikkeellä yhtä aikaa muiden kansallisten seteleiden ja kolikoiden kanssa. Viittaan nyt ensisijaisesti ensi vuoden tammikuuhun ja helmikuuhun, kun monet ihmiset eivät tiedä, miltä eurosetelit ja -kolikot todellisuudessa näyttävät.
Kaikkien EU:n jäsenvaltioiden, EU:n toimielinten ja kaikkien asian kannalta merkityksellisten kansainvälisten organisaatioiden pitää osallistua euron suojelemiseen väärennykseltä. Meidän on luotava sellainen kattava oikeudellinen kehys, jota voidaan käyttää yhtenäisesti kaikilla Euroopan unionin alueilla.
On tosiasia, että ainoa kansainvälinen keino, joka on luotu ehkäisemään valuutan väärentämistä ja rankaisemaan siitä, on Geneven yleissopimus vuodelta 1929. Tämä yleissopimus on tähän tarkoitukseen melko hyödytön. Tämä on yksi niistä syistä, miksi Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat hyväksyneet erilaisia lakeja varmistaakseen, että väärennykseen syyllistyneitä rangaistaan päättäväisesti.
EU:n johtajat olivat oikeassa, kun he viime joulukuussa Nizzassa totesivat, että tehokas järjestelmä euron väärentämisen torjumiseksi on otettava käyttöön tänä vuonna mahdollisimman pian. Järjestelyt, joilla euron suojataan väärentämiseltä, perustuvat ennen kaikkea informaatioon, joka voidaan jakaa kahteen suureen ryhmään. Ensimmäinen on tekninen informaatio, joka liittyy tietojen keruuseen, valmistusmenetelmiin ja väärennösten teknisiin ominaispiirteisiin. Tämän tiedon koordinointi kuuluu rahaväärennösten tutkimuskeskukselle, joka on perustettu Euroopan keskuspankin alaisuuteen. Toinen on poliisin toimintaa koskeva informaatio rahan väärentämiseen liittyvien tietojen keräämiseksi sekä strategisella että operatiivisella tasolla.
Euron käyttöönotto ja kansallisten valuuttojen häviäminen varmistaa siirtymisen tiettyjen kansallisten etujen suojelemisesta yhteisön etujen suojelemiseen. Tämän myötä kehitetään yhteistyö- ja koordinointimuotoja keskeisten toimijoiden ja jäsenvaltioiden välillä, ja nämä osapuolet vastaavat kaikenlaista euron väärentämisen torjunnasta. Tämä koskee tietenkin pankkeja, poliisia ja oikeusviranomaisia sekä Euroopan keskuspankin, Olafin ja Europolin kaltaisia merkityksellisiä EU-elimiä ja -toimielimiä

Kirkhope
. (EN) Euroopan parlamentin konservatiivijäsenet tukivat tätä mietintöä, vaikka emme uskokaan, että euro sopii Yhdistyneelle kuningaskunnalle. Haluamme kuitenkin, että siitä muodostuu menestys niiden käsissä, jotka ovat sen hyväksyneet, ja me tunnustamme, että euron luomisesta asti Lontoon liikemaailma on haukannut "leijonanosan" kaikesta eurolla käytävästä valuuttakaupasta. Näin ollen monet työpaikat riippuvat tällä valuutalla käytävästä turvallisesta kaupasta, ja tästä syystä tuemme aloitetta väärentämisen torjumiseksi.
Cederschiöldin mietintö (A5-0121/2001)

Crowley
En tue ekstaasin, kannabiksen tai muiden LSD:n ja amfetamiinien kaltaisten synteettisten huumeiden laillistamista. Huumeiden laittoman kaupan estämistä koskevassa Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksessa kielletään ekstaasin, LSD:n ja amfetamiinien käyttö, valmistus ja levitys, ja tästä poliittisesta kannasta on pidettävä tiukasti kiinni. Maailman terveysjärjestö on myös useasti viitannut rajattomiin vahinkoihin, joita tällaiset huumeet voivat käyttäjilleen aiheuttaa. Emme voi, eikä meidän pidä tukea huumekulttuurin luomista yhteiskuntaamme laillistamalla pehmeiden ja synteettisten huumeiden käyttö.
Tämä on laajalle levinnyt näkemys, johon suurin osa Euroopan unionin hallituksista yhtyy, ja tämän lisäksi se on Euroopan parlamentin vahva mielipide. Jotkut ihmiset yrittävät esimerkiksi taistella sen puolesta, että ekstaasin käyttöä pidettäisiin yhteiskunnassa täysin normaalina. Minusta tällaista väitettä on vaikea tukea erityisesti, kun ottaa huomioon, että sekä Irlannissa että koko Euroopassa on jo sattunut lukuisia ekstaasin käytöstä johtuvia kuolemantapauksia.
Meidän on syytä olla selkeitä eräässä asiassa. Ekstaasin käytön pitkäaikaisista vaikutuksista ei vieläkään tiedetä juuri mitään. Ekstaasi on huume, joka varmasti aiheuttaa masennusta, mutta se saattaa myös heikentää muistia ja aiheuttaa muita sairauksia.
Emme voi, eikä meidän pidä tukea huumekulttuurin luomista yhteiskuntaamme laillistamalla pehmeiden ja synteettisten huumeiden käyttö. Samaan aikaan, kun Euroopan talous vahvistuu, meidän pitää yhtä lailla varmistaa, että huumeiden väärinkäytön kaltaisia yhteiskunnan ydinongelmia vastaan taistellaan suunnitelmallisesti ja järkevästi. Tästä syystä rahaa on aina laitettava sivuun, jotta kehitetään palveluja nuorille köyhillä alueilla, jotka kärsivät nyt tai tulevaisuudessa huumeiden väärinkäytöstä.
Huumeiden väärinkäytön torjumiseksi tällaisilla alueilla tarvitaan yhteistyöhön perustuvaa toimintaa, johon osallistuvat poliisiviranomaiset, sosiaaliryhmät, vapaaehtoisjärjestöt ja paikalliset viranomaiset. Samoin on suhtauduttava myönteisesti sellaisten julkaisujen jatkuvaan levittämiseen, joissa kerrotaan, mitä vaurioita huumeet ja synteettiset huumeet voivat käyttäjilleen aiheuttaa.

Swiebel
. (NL) Synteettisten huumausaineiden kauppa on suurelta osin järjestäytyneen rikollisuuden käsissä. Tässä on riittävästi syytä sen torjumiseen ja rikoksen selvittämisen koordinoimiseen ja tehostamiseen Euroopan tasolla. Siksi sosialistiryhmä äänesti Cederschiöldin mietinnön puolesta.
Osa puolueryhmäni jäsenistä oli kuitenkin vähemmän tyytyväisiä perustana olevaan ruotsalaiseen valiokunta-aloitteiseen mietintöön. Erittäin teknisen sisältönsä vuoksi se ei ole kovinkaan selkeä, eikä liioin ole riittävän selvää, kuinka tämä erittäin yksityiskohtainen ehdotus soveltuu yhteen EU:n kokonaisstrategian kanssa huumepolitiikan alueella. Miksi lähettää takavarikoituja näytteitä ristiin rastiin Euroopan halki sen sijaan, että vaihdettaisiin analyyseista laadittuja kertomuksia? Lisäksi tiedetään vähän siitä, miten ehdotus tullaan koordinoimaan komission toiminnan kanssa. On myös vahinko, ettei ole osoittautunut mahdolliseksi asettaa kyseisiä laboratorioita laadunvalvojiksi tavoitteena käyttäjien terveydellisten riskien ehkäisy.
Edellä mainitut puolueeni jäsenet olisivat halunneet nähdä asiat tulevaisuudessa toisin. Siitä huolimatta he eivät ole tahtoneet herättää sitä vaikutelmaa, äänestämällä tätä erittäin teknillistä hallintosuunnitelmaa vastaan, että he tukisivat synteettisistä huumausaineista aiheutuneita ongelmia.
Ydinturvallisuus

Krivine ja Vachetta
. (FR) Euroopan parlamentille esitetyssä päätöslauselmassa ydinturvallisuudesta 15 vuotta Tsernobylin onnettomuuden jälkeen korostetaan tuon suunnattoman onnettomuuden vakavuutta ja sen vaikutuksia terveyteen ja ympäristöön. Siinä varotaan tukemasta venäläisen ja vanhanaikaisen ydinvoiman korvaamista Ukrainassa länsimaalaisella ja nykyaikaisella ydinvoimalla. Päätöslauselmassa suositellaan voimakkaasti kestävää politiikkaa, johon kuuluisi erityisesti energiatalous ja uusiutuvien energialähteiden hyödyntäminen. Siinä epäillään "säteilyriskimallia" jota viralliset tahot käyttävät. Kaikissa näissä asioissa liikutaan oikeaan suuntaan.
Euroopan viranomaiset eivät kuitenkaan ole vieläkään ottaneet katastrofista opikseen. Itse päätöslauselmassakin tyydytään vain voimakkaasti suosittelemaan "vaaraa aiheuttavien" voimaloiden sulkemista. Onnettomuuden syyt eivät kuitenkaan ole välttämättä teknisiä. Tsernobyl osoittaa ennen muuta, mitä tapahtuu, kun suuri ydinvalta ajautuu kriisiin sosiaaliseen, eikä tekniseen kriisiin. Näin ollen onnettomuus ei ole nimenomaan "venäläinen", vaan sillä on maailmanlaajuinen merkitys, ja se paljastaa yhden ydinvoiman kannattajien suurimmista valheista. Ydinvoiman edustajat toimivat aivan kuin yhteiskuntamme kykenisivät hallitsemaan vuosisatoja, joiden aikana käytetään energiaa, johon liittyy mittaamaton riski, ja aivan kuin ne eivät koskaan joutuisi kokemaan tällaista kriisiä. Viime vuosisadan opetukset ja tämänhetkinen maailmanlaajuinen sekasorto riittävät osoittamaan, miten vastuuttomaksi tällainen periaate osoittautuu.
Doylen mietintö (A5-0119/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, jäsen Doyle - joka kuuluu Euroopan kansanpuolueeseen, johon minäkin kuulun - kutsui minut illalliselle: tosielämässä, ei unessa. Juttelimme tästä erittäin tärkeästä toimenpiteestä, ja tilasimme kumpikin kaksi hevosenlihapihviä. "Tämä pihvi tuoksuu lääkeaineelta!" sanoin hänelle. "Tai oikeastaan se tuoksuu nukutusaineelta: itse asiassa pihvi ei enää maistu ollenkaan." "Hyvä, Fatuzzo," jäsen Doyle sanoi minulle, "juuri tästä syystä minä esitän, että aletaan hoitaa eläimiä, joita nyt ei voida hoitaa, koska niille ei voida antaa lääkkeitä." "Niin, mutta tämä pihvi maistuu pahalta!" sanoin hänelle. "Emmekö voisi määrätä, että sairastuneita eläimiä saa hoitaa, mutta ei syödä?"

Patakis
. (EL) Elintarvikkeiden turvallisuuskysymyksissä voisi osoittaa suurempaa herkkyyttä aikana, jota sävyttävät suuret ruokaskandaalit, joilla on vaarallisia seurauksia kuluttajille, ovathan ne aiheuttaneet kuolemantapauksiakin. Kuitenkin mietinnössä päinvastoin pyydetään poikkeusta sellaisten eläinlääkkeiden käyttökiellosta elintarvikkeita tuottavien eläinten ruokintaan ja lihotukseen, joille ei ole vahvistettu jäämien enimmäismääriä.
Olemme eri mieltä tästä poikkeuksesta emmekä hyväksy niin sanottuja perusteluja, ettei monikansallisilla lääkeyrityksillä ole muka taloudellista kiinnostusta kehittää sopivia eläinlääkkeitä. Päinvastoin pysymme kannassamme, että koko eläinravitsemusalalla (rehut, lääkkeet, eläinperäisten elintarvikkeiden jalostus jne.) on tarpeen säätää ja noudattaa yhä ankarampia valvontamenettelytapoja, niin että eläinperäisten elintarvikkeiden tuotantojärjestelmää voitaisiin valvoa mahdollisimman täydellisesti. Tietysti ilman sellaista harhaluuloa, että kapitalistisessa järjestelmässä voisi olla valvontaa, joka täysin takaisi elintarviketuotannon turvallisuuden.
Emme myöskään ole yhtä innostuneita kuin esittelijä kehittämään Euroopan laajuista lääkkeiden liikkumista koskevaa lupajärjestelmää. Tässä tapauksessa itse asiassa lopetetaan jäsenvaltioiden valvontamekanismi ja -virastot, joiden alaan kuuluu valvoa markkinoille tulevien lääkkeiden asiakirjoja, sillä niiden on noudatettava jossain toisessa jäsenvaltiossa annettua hyväksymistä.
Yllä esitettyjen syiden vuoksi me Kreikan kommunistisen puolueen Euroopan parlamentin jäsenet äänestämme Doylen mietintöä vastaan.
Katiforisin mietintö (A5-0127/2001)

Fatuzzo
Tämä vakaus- ja lähentymisohjelmien täytäntöönpanoa koskeva jäsen Katiforisin mietintö liittyy eläkkeisiin, kuten kaikki tiedämme. Eläkeläisten puolueen edustajana haluan korostaa, miten tärkeää on, että Euroopan unionin jäsenvaltiot hallinnoivat hyvin eläkerahastoja. Monissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa eläkkeiden maksu eläkeläisille on järjestetty niin, että osa työntekijän palkasta pidätetään ja maksetaan takaisin sitten, kun hän on eläkkeellä. Kehotan siksi kaikkien 15 Euroopan unionin jäsenvaltion hallituksia kiinnittämään huomiota siihen, että ne hoitavat ja hallinnoivat hyvin ja tuottavasti näitä rahoja, koska kaikilla on oikeus hyvään, kunnolliseen ja elämiseen riittävään eläkkeeseen.

Radwan
Arvoisa puhemies, kristillisdemokraatit äänestivät Katiforisin mietinnön puolesta lopullisessa äänestyksessä. Haluan kuitenkin huomauttaa, että 4 kohdan osalta äänestimme vastaan. Sinänsä olemme yhtä mieltä mietinnön tavoitteesta vähentää talousarvion alijäämiä ja saavuttaa mahdollisesti jopa ylijäämiä. Tämän kanssa ristiriidassa on 4 kohta, jossa puolletaan lainanottoa, vaikkakin se tapahtuisi vakaus- ja kasvusopimuksen puitteissa. Loppujen lopuksihan meidän pitäisi antaa ymmärtää, ettei meidän pitäisi pysytellä vain noiden kolmen prosentin varassa - mikä tietenkin on mahdollista - vaan että meidän tulisi edelleen pyrkiä tavoitteeseen saavuttaa ylijäämiä. Varsinkin ennen euron käyttöönottoa parlamentin pitäisi tehdä kaikkensa, jotta euron kurssi pysyisi edelleenkin vakaana, ja antaa sen mukaisia viestejä ulospäin.

Alyssandrakis
. (EL) Katiforisin mietintö on jälleen kerran hyökkäys työtätekevien tuloja ja oikeuksia vastaan, ja sen tarkoituksena on pääoman etujen ajaminen. Siinä kuvattu resepti matalan inflaation saavuttamiseksi on palkkojen hillitseminen ja budjettikuri eikä monopolien voittojen rajoittaminen. Siinä esitetään, että "rakenneuudistukset" ja markkinoiden vapauttaminen vaikuttavat myönteisesti (selvästikin pääoman eikä työtätekevien tulojen!) kasvuun. Mietinnössä kehotetaan osapuolia suurempaan sopuun joustavien työmuotojen lisäämiseksi ja "jatkamaan tehokkaasti rakenneuudistusta rakenteellisilla muutoksilla, joiden tarkoituksena on lisätä kaikkien tuotannontekijä-, tuote- ja työmarkkinoiden joustavuutta ja kilpailukykyä". Siinä ehdotetaan suurempaa markkinoiden joustavuutta alkaen työmarkkinoista ja kehotetaan ammattiliittoja olemaan "sovinnollisia" yhteisneuvotteluissa, siis hyväksymään ilman ehtoja joustavien työmuotojen yleistäminen, saavutustensa mitätöinti ja oma köyhtymisensä, jotta Euroopan monopolit saisivat enemmän voittoa ollakseen kilpailukykyisempiä.
Siinä vältetään selittämästä, miksi korkeaksi tunnustettu työttömyys ei ole vähentynyt lisääntyvästä kasvusta ja suuresti vähentyneistä työkustannuksista huolimatta. Siinä pidetään vakaus- ja lähentymisohjelmien toteutusta hyvin tärkeänä ja arvioidaan myönteiseksi varsinkin Kreikan ensimmäinen vakausohjelma, joka on vaatinut ja vaatii edelleen jatkuvia yhä kovempia, yksipuolisempia, julmempia ja epäinhimillisempiä vyönkiristysohjelmia. Tämä on työtätekevien turvattomuuden, työttömyyden ja köyhyyden lisäämisen, maatalousväestön täydellisen tuhoamisen ja maamme valtaapitävän luokan voittojen lisäämisen politiikkaa.
Niin vakaussopimuksen asettamat velvollisuudet kuin ankarat suositukset, joita komission, Euroopan keskuspankin ja Kreikan pankin kertomusten mukana tulee, johtavat siihen, että poliittinen linja muuttuu ankarammaksi, työilmapiiri huononee, julkinen sosiaaliturvajärjestelmä mitätöidään ja yksityistämistä jatketaan sekä nopeutetaan.
Katiforisin mietinnöllä varmistetaan Euroopan parlamentin tuki vakaus- ja lähentämisohjelmien toteutukselle, kansanvastaisten toimenpiteiden toteutusten koordinointi jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisön ohjaus ja valvonta.
Me Kreikan kommunistisen puolueen Euroopan parlamentin jäsenet äänestämme tätä mietintöä vastaan, joka lupaa tulevaisuudessa työtätekeville köyhyyttä ja suurpääomalle huippuvoittoja ja joka pyrkii hävittämään työläisten saavutukset. Parhaan vastauksen näihin julmiin toimenpiteisiin ja ohjelmiin antavat kuitenkin liittojen suuret joukkomielenosoitukset ja työläisten lakot Euroopan eri maissa.

Figueiredo
. (PT) Tämän mietinnön avulla Euroopan parlamentti esittää mielipiteensä jäsenvaltioiden alun perin vuonna 1999 laatimien vakaus- ja lähentymisohjelmien toisesta päivityksestä.
On kuitenkin niin, että sen sijasta, että talouskasvun tarkistamisella alaspäin ja maailmantalouden hidastamisella kannustettaisiin tähän asti noudatettujen taloudellisten suuntaviivojen suunnanmuutokseen, niillä pyritään liiaksi entiseen: talouden vakauttamisen jatkamiseen ja nopeuttamiseen, ennen kaikkea julkisten menojen pienentämiseen ja kohtuullisiin palkkoihin, millä yritetään taata hintojen vakaus, tavoite, jolle Euroopan unioni alistaa kaikki taloudelliset suuntaviivansa ja sosiaalipolitiikkansa, mitä ei voida hyväksyä.
Lissabonin strategiaa noudattava esittelijä suosii tätä ajatusmallia, erityisesti tavoitetta tehdä Euroopasta kymmenen seuraavan vuoden aikana maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin talous, minkä takia ei ole kummallista, että hän vetoaa kohtuullisiin palkkoihin ja yhdistää "tarkoituksenmukaisen palkkapolitiikan" veroleikkauksiin, että hän "hyväksyy rakenteelliset muutokset, joiden tarkoituksena on lisätä kaikkien tuotannontekijä-, tuote- ja työmarkkinoiden joustavuutta ja kilpailukykyä" ja että hänen mielestään "rakenneuudistukset ja markkinoiden vapauttaminen" voivat antaa "ratkaisevan panoksen" Lissabonissa luonnostellulle tavoitteelle. Siksi äänestimme tätä mietintöä vastaan.
Myönteisenä näkökohtana on kuitenkin korostettava esittelijän investointeihin liittyviä painotuksia, erityisesti julkisten investointien merkitystä, minkä komissio on unohtanut täydellisesti, vaikka se on talouskasvun jatkuvuuden ja työpaikkojen luomisen kannalta ratkaiseva muuttuja.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Äänestämme Katiforisin mietintöä vastaan, ja moitimme sitä useiden seikkojen takia. Vastustamme erityisesti sitä, että siinä jääräpäisesti edistetään palkkapolitiikkaa", jossa pyritään palkkojen pitämiseen kohtuullisina". Olemme päinvastoin sitä mieltä, että uudelleen saavutettu kasvu on horjuvaa ja että nopeasti edetessään se on vaarassa pysähtyä tällaisten suositusten soveltamisen vuoksi. Ennemmin olisi syytä valvoa, että palkat kaikkialla Euroopassa kehittyvät samaan tahtiin kuin että bruttokansantuote kasvaisi asukasta kohden.
Vastustamme myös sosiaalis-liberaalista veroleikkauspolitiikkaa: olisi paljon järkevämpää käyttää talouskasvun lisääntymisestä saadut varat sosiaalimäärärahoihin ja pitkien ja kukoistavien liberaalitalouden vuosien synnyttämän köyhyyden torjumiseen. Me puolestamme haluamme kehottaa taisteluun niitä rakenteellisia muutoksia vastaan, "joiden tarkoituksena on lisätä joustavuutta", mikä mietinnössä ilmeisesti hyväksytään. Tällaisen suunnan säilyttäminen on paras keino tukahduttaa talouskasvu ja vauhdittaa työttömyyden lisääntymistä.
Päinvastoin olemme sitä mieltä, että olisi välttämätöntä saada aikaan Euroopan laajuinen sosiaalipolitiikka, joka pohjautuu erityisesti minimipalkkajärjestelmän perustamiseen ja yhteisten työsopimusten luomiseen.
Harbourin mietintö (A5-0116/2001)

Fatuzzo
Jäsen Mario Mauro, kollega Italiasta ja Euroopan kansanpuolueen ryhmästä, järjesti eilen iltapäivällä kokouksen Internetin tulevaisuudesta. Olin jo valmistellut puoltavan äänestysselitykseni, mutta muutin sitä osallistuttuani hänen kokoukseensa, joka oli erittäin mielenkiintoinen, kuten hänen työnsä yleensä. Arvoisa puhemies, puolessavälissä kokousta kuulin jäsen Mario Mauron esittävän esimerkin. Hän sanoi: "Katsokaa, Internet on väline, ei päämäärä. Tässä on erimerkiksi lasi. Näettekö tämän lasin? Tästä lasista on tarkoitus juoda. Jos sen sijaan otan sen ja heitän sillä jäsen Fatuzzoa päähän," - hän sanoi juuri näin - "Fatuzzo saa päänsärkyä ja lasia ei ole käytetty juomiseen."
Hän esitti tämän esimerkin selittääkseen, että Internetiä on käytettävä oikein eikä väärin. Olen hänen kanssaan samaa mieltä, vaikka äkkipäätä sainkin sen vaikutelman, että jos en olisi äänestänyt mietinnön puolesta, päätäni kohti olisi lentänyt 636 lasia.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Vaikka äänestämme tätä mietintöä vastaan, emme halua ilmaista vastustavamme Internetin kehittämistä tai mitään muutakaan teknistä edistystä. Mutta kun menemme syvemmälle yleisissä huomioissa, huomaamme, että useissa kohdissa korostetaan tämän alan yksityisten yritysten tukemista. Tämä käy ilmi erityisesti kohdassa, jossa tuetaan "tutkimushankkeita koskevien kumppanuuksien toteuttamista tarvittaessa yksityisen sektorin kanssa".
Koska vastustamme kaikenlaista sellaista suoraa tai epäsuoraa tukea, jonka päämääränä on käyttää julkisia varoja yksityisen voiton saavuttamiseksi, äänestimme tätä mietintöä vastaan.

Caudron
. (FR) Tässä valiokunta-aloitteisessa mietinnössä, josta olemme tänään keskustelleet, pyritään kehottamaan Euroopan komissiota "antamaan seuraavien sukupolvien Internetiä ja tiedonsiirron uusia infrastruktuureita (ja siihen liittyvää sähköistä viestintää) koskevalle EU:n tutkimusaloitteelle korkea prioriteetti kuudennen puiteohjelman tutkimusstrategiassa". Tätä aihetta käsitelleenä esittelijänä minun on siis syytä puhua asiasta. Ja katsoin tärkeäksi korostaa, että uutta tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmaa koskevassa Euroopan komission ehdotuksessa otettiin huomioon tämä vaatimus, koska 7+1 -prioriteettiin kuuluvassa toisessa prioriteetissa keskitytään tietoyhteiskunnan tekniikoihin. Oli ilmiselvää, että näin voimakkaasti kehitystä edistävälle alalle annetaan suuri merkitys tässä monivuotisessa ohjelmassa.
Hyväksyn yleisesti mietinnön vaatimukset, vaikka pahoittelenkin niiden hieman liian vapaamielistä sävyä. Esittelijä usein unohtaa, että näiden uusien tekniikoiden pitää ennen kaikkea palvella kansalaisia. Syystäkin sanotaan, että EU:n ja jäsenvaltioiden voimavarat pitää keskittää "esikilpailullisiin" hankkeisiin, jotta varmistetaan, että EU on kiinteästi mukana maailmanlaajuisessa seuraavan sukupolven Internetin sekä tiedonsiirron uusien infrastruktuurien kehitystyössä, ja vahvistetaan EU:n asemaa Internetin hallinnassa.
Muistutan tässä vaiheessa, että parlamentilla oli maaliskuun 2001 istunnossa mahdollisuus äänestää Carraron mietinnöstä, jossa painotettiin asemaa, jollainen jäsenvaltioilla ja Euroopan unionilla pitää olla ICANN-järjestelmässä (ICANN on hyötyä tavoittelematon yksityisyritys, joka hallitsee useita Internetin avainjärjestelmiä), ja mietinnössä suositeltiin tämän järjestelmän avaamista kehitysmaille. Olen iloinen, että Harbourin mietinnössä nämä kaksi seikkaa otetaan uudestaan esiin.
Esittelijä Harbourin tavoin tuen strategiaa, jolla pyritään edistämään eurooppalaisen tutkimusalueen luomista koskevissa komission ehdotuksissa mainittuja "osaamiskeskuksia", vaikka toistan tätä käsitettä pitääkin tarkentaa. Ajatus siitä, että yksi näistä keskuksista käsittelee sähköistä viestintää, on minusta hyvä, mutta vielä emme ole päässeet niin pitkälle!
Huippunopean, kapasiteetiltaan 100 Gbit/s Euroopan laajuisen tutkimusverkon pikainen toteuttaminen on tietenkin perusedellytys Lissabonissa määritellyn kilpailukykyisen, dynaamisen ja tietoon pohjautuvan talouden luomiselle. Käytän tilaisuutta hyväkseni ja korostan, että huippunopeasta Internetistä pitää olla hyötyä kaikille väestökerroksille. Juuri tämän ajatuksen olisin halunnut nähdä valmistelevassa lausunnossani, joka koski yleispalveluita ja uusia televerkkoja. Valitettavasti tämänsuuntaiset tarkistukseni hylättiin suurimmaksi osaksi esittelijä Harbourin vaikutuksesta!

Caveri
. (IT) On hyvä, että parlamenttimme korostaa tarvetta toteuttaa tutkimus toisesta Internet-sukupolvesta tietoisena niistä suurista mahdollisuuksista, joita tämä väline voi antaa kansalaisille ja yrityksille Euroopassa, jonka tulisi vahvistaa läsnäoloaan Internetissä. Tätä päätöslauselmaesitystä, johon on mahdollista yhtyä, on täydennettävä joillakin täsmennyksillä, joiden avulla on mahdollista hahmottaa tarkemmin tulevaisuudennäkymiä, jotka alan valtavan nopean kehityksen vuoksi muuttuvat erittäin nopeasti ja tuovat mukanaan joitakin keksintöjä, jotka edellyttävät äkillisiä muutoksia ja uudistuksia. Kuitenkin kaistanleveyden yhteydessä on hyvä jo nyt korostaa merkitystä, joka satelliittien kaksisuuntaisella käytöllä televiestinnässä sekä näyttöpäätteiden käytöllä maanpäällisen digitaalitelevision yhteydessä saattaa olla Internetin tulevaisuudessa. Ne, jotka ovat tekemisissä esimerkiksi vuoristoalueiden kanssa, tietävät, että tietyt teknologiat soveltuvat paremmin käytettäviksi syrjäisillä alueilla, joilla kaapeleiden käyttö on hankalaa, ja uusilla teknologioilla on aivan ratkaiseva merkitys sille, että voidaan estää syrjäytyminen alueilla, joilla sillä olisi vieläkin ikävämpiä seurauksia kuin muualla.
On monia aiheita, joita voidaan käsitellä: mikroaaltojärjestelmien laajaa paikallista käyttöä, interaktiivisia laajakaistapalveluja, tarvetta lisätä Internetin käyttäjäystävällisyyttä mahdollistamalla sen käyttö ilman tietokonetta sekä verkon turvallisuutta koskevia aiheita, joihin on jo syvennytty eri yhteyksissä.
On ilmeistä, että asiassa on noudatettava suurta varovaisuutta. Tämän osoittaa esimerkiksi se, että usko televiestintämarkkinoiden loputtoman kehityksen myyttiin on vähentynyt huomattavasti, mikä on jo voitu havaita Yhdysvalloissa, mutta myös joissakin Euroopan maissa.
Lisäksi on vielä kysymys, arkaluonteinen mutta keskeinen, joka koskee Internetin sääntelyä, jolla ei pyritä rajoittamaan vapauksia vaan estämään Internetin käyttö sopimattomiin tai peräti rikollisiin tarkoituksiin. Lopuksi on muistutettava siitä, että Internetin globaalistumisprosessiin, joka on olennainen osa sen kehitystä, on kuuluttava multimediapalvelujen tarjoaminen alue- ja paikallistasolla, jotta voidaan taata kansalaisten lähellä oleminen, joka on todellinen hyödynnettävä voimavara.

Puhemies

Parlamentti on käsitellyt esityslistalla olleet aiheet.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 11.50.)

