Boeingin (USA) esittämä valitus Airbusista (EU) WTO:ssa (keskustelu) 
Puhemies
(IT) Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma, joka koskee Boeingin (USA) esittämää valitusta Airbusista (EU) WTO:ssa.
Louis Michel
komission jäsen.-(FR) Arvoisa puhemies, naiset ja herrat, on tärkeää muistaa, että te kutsuitte komission tänne tänään keskustelemaan Yhdysvaltojen ja EU:n välisestä kiistasta, joka koskee asianomaisten hallitusten Airbusille ja Boeingille myöntämää tukea.
Tästä aiheesta on kirjoitettu monenlaista, joten aloittakaamme kertaamalla olennaiset seikat. Mistä on kysymys? Yhdysvaltain hallitus väittää, että eurooppalaisten hallitusten Airbusiin sijoittamat rahat rikkovat avustuksia koskevia WTO:n sääntöjä. Lokakuussa 2004 Yhdysvallat vetäytyi yksipuolisesti ja ilman etukäteisilmoitusta EU:n kanssa vuonna 1992 tehdystä kahdenvälisestä sopimuksesta, jolla yksiselitteisesti valtuutettiin tällaiset sijoitukset, ja Yhdysvallat päätti viedä asian WTO:hon.
EU huomasi, että Yhdysvallat suosi oikeudenkäyntiä neuvottelujen kustannuksella ja EU vuorostaan pyysi WTO:ta julistamaan laittomiksi Yhdysvaltojen Boeingille myöntämät tuet. Mikä on tilanne nyt, kolme vuotta myöhemmin? Huolimatta useista muutaman viimevuoden aikana tehdyistä yrityksistä ratkaista kiista ystävällismielisesti, ovat osapuolten erimielisyydet estäneet tämän.
Yhdysvallat on kieltänyt antaneensa tukia Boeingille ja vaatii, että neuvottelujen aloittamisen ennakkoehtona EU:n olisi lakattava antamasta Airbusille tukea, jota aiemmin on tarjottu takaisin maksettavista lainoista muodostuvan järjestelmän puitteissa.
Ymmärtänette, että näillä ehdoilla on mahdotonta luoda oikeudenmukaista ja tasapainoista perustaa neuvotteluratkaisulle. Muutama viikko sitten Boeing julkisesti hylkäsi Airbusin esittämän rauhantarjouksen, jos sitä näin voi kutsua. Tämä tapahtui 18. lokakuuta.
Tämän vuoksi suhtaudumme epäilevästi siihen, että tämä kiista voitaisiin ratkaista neuvottelupöydässä ainakaan lähitulevaisuudessa. Jatkamme siis EU:n Airbusille osoittamien tukien puolustamista WTO:ssa. Tuet ovat mahdollistaneet ilmailualan innovatiivisuuden vahvistumisen ja lentomatkailun turvallisuuden ja tehokkuuden parantamisen.
On tärkeää huomioida, että Airbus on maksanut takaisin 40 prosenttia enemmän kuin mitä se on eurooppalaisilta hallituksilta saanut vuodesta 1992 lähtien, se on itse asiassa maksanut takaisin ylimääräiset seitsemän miljardia euroa. Siksi toivomme, että lautakunta todistaa, että ne melko vaatimattomat summat, jotka Eurooppa on myöntänyt tutkimus- ja kehitysavustusten ja takaisinmaksettavien lainojen muodossa, eivät ole mitenkään vaikuttaneet Boeingin kilpailukykyyn.
Uskoakseni voitte päätellä itsekin: Boeing on juuri julkistanut, että sen uusi B787 ”Dreamliner” on käyttöönotostaan saakka ollut taloudellisesti parhaiten menestynyt lentokone kautta historian. Se saattaa olla menestynein kone, mutta sitä on myös tuettu ehkäpä kaikkein eniten.
Ennen tämän vuoden syyskuussa tapahtunutta käsittelyä WTO:ssa esitimme mielestäni vahvat todisteet Yhdysvaltojen Boeingille tätä lentokonetta varten antamista avustuksista. Erityisesti näytimme toteen, että tämä taloudellinen tuki oli yhteensä 24 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Sitä antoivat liittovaltion viranomaiset ja tietyt valtiot ja siihen sisältyi NASA:n ja puolustusministeriön ilmailusektorille antama 16 miljardin dollarin tutkimus- ja kehitystuki, jonka avulla Boeing saattoi kehittää huipputasoista ilmailuteknologiaa ja tietotaitoa ilman kuluja. Lisäksi annettiin laittomia, ainoastaan Boeingia varten suunniteltuja valtion tukia etenkin Washingtonin osavaltiossa, jossa Boeing sai yhteensä neljän miljardin tuet, mutta tukiaisia myönnettiin myös Kansasissa ”Boeing-obligaatioiden” muodossa ja Illinoisin osavaltiossa. Kolmas elementti ovat laittomat vientituet, joita Boeing edelleen vastaanottaa FSC/ETI-lainsäädännön (vientitoimintaa tukevia poikkeuslakeja) puitteissa huolimatta siitä, että WTO on lukuisia kertoja tuominnut ne lain vastaisiksi.
Kun WTO tekee asiassa päätöksen, luultavasti vuonna 2008, on hyvin epätodennäköistä, että juttu päättyy siihen. Molemmilla osapuolilla on valitusoikeus, minkä johdosta voimme joutua odottamaan vuoteen 2009. Olemme sitä mieltä, että kun WTO on tehnyt päätöksen näissä kahdessa tapauksessa, olisi järkevää keskustella Yhdysvaltojen kanssa siitä, mitä tehdä päätöksistä seuraaville johtopäätöksille, mutta emme tietenkään voi taata, että tämä johtaisi kunnollisiin neuvotteluihin.
Yhteenvetona sanoisin, että komission osalta neuvotteluratkaisu tarjoaisi tarpeellisen pitkän aikavälin ratkaisun, jota ilmailusektorin markkinat tarvitsevat varmistaakseen rauhallisen ja oikeudenmukaisen kilpailun tulevaisuudessa. Jos tämä ei toteudu, komissio jatkaa EU:n etujen puolustamista WTO:ssa päättäväisesti ja tarmokkaasti.
Loppujen lopuksi kyseessä ei ole ainoastaan Airbusin kilpailukyky, vaan myös sen alihankkijoiden, lentoyhtiöiden ja asiakkaiden etu - näiden pitäisi voida hyötyä terveestä kilpailusta suurimpien lentokoneiden valmistajien välillä.
Airbusin ja Boeingin kilpailun tulisi tapahtua markkinoilla: oletamme kilpailun olevan kovaa, mutta myös oikeudenmukaista ja järkevää kilpailua. Tämä ei kuitenkaan toteudu, jos yhdysvaltalainen kilpailija pyrkii esittämään jotkin jäsenvaltioistamme, ja tämä on suora lainaus, ”epäluotettavina ilmailualan liikekumppaneina ja turvallisuusriskeinä Yhdysvaltain sotilaalliselle valmiudelle” tai yllyttämään Yhdysvaltain edustajainhuonetta estämään lainsäädännöllä varojen käyttämisen lentokenttien uudistamiseen siten, että ne voivat vastaanottaa A380-koneita. Tämän tapainen kampanjointi on haitallista transatlanttisille suhteille ja epäsopivaa yhtiölle, joka antaa itsestään kuvan globaalina (ja joskus jopa eurooppalaisena) toimijana aina, kun sen tarkoituksiin sopii.
Viesti, jonka toivoisimme teidän tänään vievän mukananne, on, että virallisesti sekä EU että Yhdysvallat ovat ponnistelleet sen varmistamiseksi, että tämä kiista ei vahingoita laajempaa EU:n ja Yhdysvaltojen välistä kumppanuutta - ja uskoakseni ne ovat tässä onnistuneet.
Pyrimme säilyttämään tilanteen tällaisena ja luotamme siihen, että Yhdysvaltain hallitus toimii samoin varmistamalla, että Airbus/Boeing-kiistan ei sallita vaikuttaa kummankaan yhtiön kykyyn kilpailla tasaveroisesti julkisissa tarjouskilpailuissa.Erityisesti lainsäädännön tai toimeenpanopolitiikan ei pitäisi sisältää kilpailun vastaisia toimia, jotka rajoittaisivat EU:n yritysten kilpailukykyä Yhdysvalloissa meneillään olevan ilmatankkereita koskevan pääomarakenteen muutosohjelman osalta.
Haluaisimme korostaa Euroopan parlamentin ja kyseessä olevien valtioiden kansallisten parlamenttien tärkeää tehtävää tilanteen seuraamisessa. Parlamenttien väliset yhteytenne ovat erittäin kallisarvoisia tämän viestin välittämisessä kautta EU:n ja ehkäpä Atlantin yli.
Christine De Veyrac
PPE-DE-ryhmän puolesta.-(FR) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, naiset ja herrat, puhun myös Tokia Saïfin puolesta, joka on kansainvälisen kaupan valiokunnan jäsen.
Boeingin valitus Airbusia vastaan WTO:ssa saa sen näyttämään huonolta häviäjältä. Kyseessä on teollinen konserni, joka vuosikymmenien ajan hallitsi markkinoita, nyt tämän vuosikymmenen alusta, vuosista 2003 ja 2004 lähtien, Airbus on ohittanut Boeingin. Kuka olisi osannut kuvitella tällaista 20 vuotta sitten? Sitten juuri samaan aikaan Boeingin valitus ilmestyy WTO:hon. Valitus on älytön, koska Boeing on aina hyötynyt Pentagonin tai NASA:n huomattavista sotilaallisista tutkimus- ja kehitysohjelmista. Useita teknologioita käytettiin ensin sotilaslentokoneissa ja Boeing hyötyy teknologian suorista siirroista sotilassektorilta siviilisektorille, samoin kuin se hyötyy Yhdysvaltain hallituksen myöntämistä useista verovapautuksista.
Mitä saa Airbus, eurooppalainen valmistaja? Tukien sijaan se saa takaisin maksettavia lainoja, jotka on, kuten nimestä voi päätellä, maksettava takaisin. Sen lisäksi, että ne on maksettava takaisin, takaisin maksetut summat ovat, kuten komission jäsen sanoi, huomattavasti suurempia kuin alkuperäiset lainat, koska takaisin maksettavat summat ovat riippuvaisia myytyjen lentokoneiden määrästä, ja käytännössä kaikki Airbusin lentokoneet ovat olleet menestyksekkäitä. Ja tämä on varmasti tilanne tulevaisuudessakin - tilauksia A380:sta ja A350:sta on jo kasapäin. Lisäksi tämä järjestelmä toimii avoimesti ja julkisesti ja täysin seurattavasti. Airbus ei saa mitään salaista tukea.
Hyvä komission jäsen, omasta puolestani ja Euroopan parlamentin ilmailualan laajennetun työryhmän puolesta voin kertoa teille, että tarkastelemme tätä aihetta tarkasti, itse asiassa hyvin tarkasti. Odotamme teidän komission jäsenenä - ja olette vakuuttaneet meidät tästä - puolustavan tarmokkaasti eurooppalaisen valmistajan taloudellisia etuja. EU:n ja Yhdysvaltojen tehtävä ei ole kilpailla WTO:ssa, vaan tuoda osapuolet kahdenkeskisiin neuvotteluihin erimielisyyksien ratkaisemiseksi.
Erika Mann
PSE-ryhmän puolesta.- (EN) Kuten tiedätte, EU puolustaa parhaillaan WTO:ssa Airbusia Yhdysvaltain Boeingin puolesta aloittamassa riitakäsittelyssä. Mielestäni tälle elimelle on tärkeää kiistan tässä vaiheessa rakentaa tukea EU:n kannalle ja Yhdysvaltain kantaa vastaan.
Haluan todeta heti aluksi, että koko tämä kiista syntyi, koska Boeing ei halunnut enää osallistua Yhdysvaltojen ja EU:n väliseen, yhdessä sovittuun, kansainväliseen sopimukseen - sopimukseen jonka puitteissa sallittiin tietyn tyyppiset valtion tuet sekä Airbusille että Boeingille, maailman kahdelle ainoalle suurten lentokoneiden valmistajalle. Kuten kollegani tietävät, tällaiset järjestelyt ovat paras perusta, jolle kansakuntien väliset suhteet rakentuvat. Kansakuntien on välttämätöntä noudattaa näiden sopimusten velvoitteita. Airbus on näin toiminut. Samoin Euroopan unioni. Valitettavasti Yhdysvallat ei ole.
Airbus ja EU ovat jatkuvasti noudattaneet vuoden 1992 ilmailualuksia koskevan kahdenkeskisen sopimuksen henkeä ja tarkoitusta. Kilpailu Airbusin ja Boeingin välillä kukoisti 11 vuoden ajan ja siitä oli seurauksena tärkeitä saavutuksia kaupallisen ilmailuteknologian ja -suunnittelun aloilla, jotka ovat johtaneet tehokkaampaan ja ympäristöystävällisempään lentomatkailuun. Mutta Boeing päätti, että se ei halua enää noudattaa tämän sopimuksen velvoitteita. Sen sijaan se hyökkäsi Yhdysvaltain avustuksella Airbusia vastaan vaatimalla poistettavaksi niin kutsuttuja ”laittomia tukiaisia” - juuri samoja valtion tukia, jotka Boeing alun perin hyväksyi vuoden 1992 sopimuksessa.
Kuten useat kollegani tietävät, Airbusin hallitusperäinen lainarahoitus on kohdennettua ja kauppaa vääristämätöntä hallituksen tutkimustukea. Se tarjoaa hallituksille hyvän tuoton ja sen avulla tuodaan markkinoille innovatiivisia tuotteita, jotka hyödyttävät kaikkia. Yksinkertaisesti sanottuna eurooppalaisten hallitusten myöntämä tutkimus- ja kehitysrahoitus on rajallista, takaisin maksettavaa eikä se vaikuta Boeingin kilpailukykyyn.
Toisaalta koska Boeing tuottaa sekä siviili- että sotilaslentokoneita Yhdysvalloille ja kaupallisissa koneissa käytetty teknologia hyötyy suuresti Yhdysvaltain hallituksen Boeingin sotilaalliselle tutkimukselle myöntämästä tutkimustuesta ja kehityssopimuksista. Esimerkiksi Boeingin nykyinen tietämys komposiiteista, joita käytetään laajasti sen uudessa 787-Dreamlinerissa on peräisin, Boeingin myöntämien tietojen mukaan, V-22, F-22, B-2 ja Joint Strike Fighter -koneiden kehitystyöstä.
Tämän liittovaltion tuen syrjäyttää Yhdysvaltain hallituksen ja paikallisen hallinnon tuki Boeingille. Tämä tuki tulee veropoikkeusten, edullisten kiinteistösopimusten ja paikallisinfrastruktuurin muodossa, ja sen tarkoituksena on turvata yhtiön läsnäolo ja työpaikat tietyissä Yhdysvaltain kaupungeissa. Samaan aikaan kun Boeing vastustaa Airbusin takaisinmaksettavan tuen ohjelmaa, sillä ei ole ongelmia samankaltaisen ohjelman kanssa, joka hyödyttää Boeingia Japanissa. En korosta näitä seikkoja siksi, että Boeingin vastaanottama tuki (takaisinmaksettavaa Japanissa, mutta ei Yhdysvalloissa) olisi jotenkin huonompi asia kuin Airbusin Euroopassa vastaanottamat takaisinmaksettavat lainat. Mainitsen nämä Boeingin vastaanottamat avustukset osoittaakseni, että todellisuudessa molemmat osapuolet saavat jonkinlaista valtiollista tukea mailta, jotka pyrkivät säilyttämään globaalin johtoasemansa ilmailualalla. Boeing on hyötynyt valtiollisesta tuesta, mutta se pyrkii kieltämään Euroopalta vastaavat edut.
Uskoakseni meidän pitäisi kehottaa komissiota ohjaamaan Airbus ja Boeing kehittämään eteenpäin suuntautuva järjestely, joka luo vakaan ympäristön molemmille osapuolille kilpailla ja kehittää huipputason lentokoneita pitkälle tulevaisuuteen. Ehkäpä WTO-käsittelyn lykkääminen kuudella kuukaudella auttaisi molempia yhtiöitä löytämään uuden sävelen. Tämä on nyt edessämme oleva mahdollisuus. Voimme keskittyä menneisyyteen tai katsoa tulevaisuuteen.
Jorgo Chatzimarkakis
ALDE-ryhmän puolesta.-(DE) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, monille asiaa seuraaville WTO-kiista Airbusin ja Boeingin välillä kuulostaa loputtomalta jatkokertomukselta. Olen iloinen siitä, että olette osoittanut meille, että tunnelin päässä näkyy ainakin vähän valoa. Mielestäni on aiheellista kerrata tämän kiistan taustat vielä kerran sekä tarkastella näiden kahden ilmailualan jättiläisen taloudellista kehitystä, jotta voidaan arvioida nykyistä tilannetta ja löytää poliittinen toimintaehdotus.
Nykyisen tilanteen juuret löytyvät pääasiassa kansainvälisen lentoliikenteen valtavasta kasvusta, johon liittyy ilmailualan yhtiöiden tiukka kilpailu 1990-luvun alusta lähtien. Saanen tässä kohdin jälleen kerran ilmaista kunnioitukseni komissiolle sen saavutusten johdosta. Ilman ilmailualan teollisuuden yhtenäismarkkinoiden perustamista 1990-luvulla ja merentakaisten maiden kanssa tehtyjen sopimusten eurooppalaistamista Euroopan ilmailuyritysten kilpailukyky - ja siten menestys - olisi ollut mahdotonta saavuttaa.
Kilpailu oli kuitenkin kovaa, ja jotkin lentokoneiden valmistajat putosivat pelistä. Taloudellisempien, turvallisempien, suurempien, nopeampien ja uudenaikaisempien lentokoneiden kysyntä kasvoi 1990-luvulla sellaisiin mittoihin, että lopulta vain kaksi hyvin tuottavaa yhtiötä jäi markkinoille. Airbus ja Boeing. Todellisia vaihtoehtoja näille kahdelle on olemassa ainoastaan alue- ja liikeilmailusektorilla. Olen ylpeä siitä, että Airbus on onnistunut muuttumaan eurooppalaiseksi yhtiöksi.
EU:n talouksille ilmailuala on äärimmäisen tärkeä tekijä, jota ilman talouselämä kokonaisuutena hajoaisi. Yksin tätä taustaa vasten kehittyneillä talouksilla on huomattava intressi varmistaa, että niiden käytössä on toimivia ilmakuljetusvaihtoehtoja. Ilmailuteollisuus joutui tunnustamaan tämän, mutta ei onnistunut pitämään yllä tarvittavaa vauhtia. Ennen kaikkea siltä puuttui pääomaa ja takuita, jotka mahdollistavat niiden suurien riskien ottamisen ja varojen käytön, jotka liittyvät kehitysprosessiin.
Sitä mukaa kuin teollisuudessa vastakkainasettelu Airbusin ja Boeingin välillä lisääntyi, kilpailu näiden kahden välillä väistämättä koveni. Maailmantalouden hitaan kysynnän aikakausina Airbusin ja Boeingin välinen hintasota on ollut, ja on edelleen, tiukkaa. Aikaisessa vaiheessa, vuonna 1992, sorvattiin uraa uurtava sopimus sen varmistamiseksi, että tämä kilpailu ei muutu valtiontukien kahmintakilpailuksi.
Vuonna 2004, kun Boeingilla meni huonosti, Yhdysvallat rikkoi sopimuksen ja vetosi WTO:hon. EU ei epäröinyt kauaa ja käytti samaa keinoa. Boeing vei myös tapauksen WTO:n käsiteltäväksi. WTO:n säännöt ovat hyvin yksinkertaiset - tunnemme ne ja niistä on keskusteltu täällä parlamentissa.
Mielestäni molempien osapuolien pitäisi nyt palata neuvottelupöytään. Molempien osapuolten on myönnettävä, että niiden lentokoneteollisuus tarvitsee tukia. Tämä pitää paikkansa erityisesti, jos haluamme välttää kasvavia ongelmia, joita aiheuttavat hiilidioksidipäästöt, melusaaste ja ilmaliikenteen lisääntyminen. Olemme siirtymässä uudelle teknologiselle alueelle ja pääomasijoittajille riskit ovat valtavat. Haluaisin varoittaa EU:n edustajia pitämästä Airbusin nykyistä vahvuutta syynä suhtautua liian jyrkästi Boeingiin ja Yhdysvaltoihin.
Alle kaksi vuotta sitten meidän olisi pitänyt käydä hyvin erilainen keskustelu. Siksi molemmat osapuolet tarvitsevat nyt toimivaa strategiaa. Vuosikausia kestävät kiistat ja kuurupiiloleikit eivät auta teknologiakeskuksiamme edistymään. Edistyminen on kuitenkin olennaisen tärkeää. Keskeinen sana, hiilidioksidi, on jo mainittu.
Toivottavasti komissio ei ymmärrä väärin sanojani. En tarkoita silmien sulkemista Yhdysvaltojen salaamilta sotilaallisilta tukiaisilta ja niistä johtuvilta ristikkäisavustuksilta. Rohkaiskaamme amerikkalaisia pelaamaan reilua peliä. Luotan siihen, että siten voimme päästä kaikkia tyydyttävään ratkaisuun.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
UEN-ryhmän puolesta.-(PL) Arvoisa puhemies, ottaessani mikrofonin Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän edustajana tämän WTO:n käsittelyssä olevan tapauksen osalta haluan kiinnittää huomiota siihen tosiasiaan, että katkera taistelu näiden kahden taloudellisen ja poliittisen Atlantin vastakkaisilla puolilla sijaitsevan valtakeskittymän välillä on jatkunut jo vuosia. Viittaan tietenkin Yhdysvaltoihin ja Euroopan unioniin.
Kenellekään ei pitäisi tulla yllätyksenä, että tämä kiista siirtyy yhä uudenaikaisemmille talouden aloille. Ilmailuteknologia on esimerkki juuri tällaisesta alasta. Juuri tällä sektorilla kehitetään ja testataan uusia materiaaleja sekä niiden valmistamiseen tarvittavia teknologioita, uusia rakennustapoja ja myös uusia automaatio-, mittaus- ja viestintäjärjestelmiä. Uusia tekniikoita kehitettyjen laitteiden nopeampaan testaamiseen ja luotettavuusarviointiin kehitetään myös.
Yksittäisten valtioiden hallitusten sekä EU:n olisikin järkevää pyrkiä tukemaan näitä tuotantoaloja siinä toivossa, että näin mahdollistettaisiin löydettyjen huipputason ratkaisujen hyödyntäminen koko taloudessa. Koska kiistan molemmat osapuolet näistä syistä antavat suoraa tai epäsuoraa taloudellista tukea teollisuuksilleen, on olemassa vain yksi järkevä ratkaisu. Sen on sisällettävä kahdenkeskisiä neuvotteluja ja päätös vähentää asteittaisesti molemmille osapuolille annettuja tukia.
WTO:n puitteissa toteutetut sovittelutapaukset voivat kestää vuosia ja paljastua erittäin kalliiksi. Tässä tapauksessa lopullinen ratkaisu saattaisi vaarantaa sekä Boeingin ja Airbusin toiminnan jatkuvuuden.
Jacky Hénin
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (FR) Komission antama selitys vahvistaa sen, että Yhdysvaltojen osalta liberalismi on puhdas vientituote. On selvää, että tällä alalla, kuten niin monella muullakin, olemme usein valmiita hankkimaan köyden omiin hirttäjäisiimme.
Yhdysvallat ja Japani avustavat Boeingia suurin summin sotilaallisten tilausten kautta sekä tutkimukseen osoitetulla julkisella tuella ja yhdistelmätuella. Siten Boeing 787 onkin, kuten jo mainittiin, historian eniten tukiaisia saanut lentokone. Komission on puolustettava Airbusia WTO:ssa peräänantamattomasti. Se on komission velvollisuus ja kansalaiset arvioivat sitä tulosten perusteella.
Airbus hyötyy takaisinmaksettavien lainojen järjestelmästä: tämä on asianmukainen, tehokas järjestelmä. Sillä varmistetaan, että Airbus ei joudu rahoitusmarkkinoiden armoille. Sillä varmistetaan, että valtiot eivät menetä ilmailusektoriin sijoittamiaan varoja. Tätä järjestelmää on täydennettävä vahvemmalla ilmailuntutkimussektorilla, jolla voitaisiin kohottaa EU:n toiminta Yhdysvaltojen tasolle. Tämä on ratkaisevan tärkeää nykyisen ja tulevan kilpailukykymme kannalta.
Itse asiassa ilmailuteollisuutta ei olisi olemassa ilman huomattavia julkisia toimenpiteitä ja tukea. EADS:in eli eurooppalaisen ilmailu-, avaruus- ja sotateollisuusyhtiön kahden yksityisen pääosakkeenomistajan epäpätevyys ja heikkous ovat tästä todisteena. Myös Galileon ongelmat todistavat tämän selvästi. Uskon lujasti, että ainoa tapa taata Airbusin tulevaisuus on tehdä EADS:ista ensimmäinen julkinen yhtiö, jossa EU:lla on enemmistöomistus. Ryhmäni 28. maaliskuuta järjestämässä Airbusia koskevassa kuulemistilaisuudessa tätä ehdottivat myös useat ammattijärjestöaktivistit.
Uskomme, että Airbusin johdon on välittömästi luovuttava Power 8 -suunnitelmasta, jonka ainoana tarkoituksena on varmistaa se, että Airbusin teollisuusmalli on samanlainen kuin Boeingin. Malli kuitenkin aiheuttaa ongelmia Boeingille, mistä todistavat ne erittäin vakavat vaikeudet, joita yhtiö kohtaa 787 Dreamlinerin teollisessa tuotannossa. EU tarvitsee sellaista ilmailuteollisuutta, joka on voimakas ja luo työpaikkoja. Tämän saavuttaakseen sen on varmistettava, että työntekijöillä on hyvät mahdollisuudet vaikuttaa yhtiönsä strategiaan.
Georgios Papastamkos
- (EL) Arvoisa puhemies, kiista Boeingin ja Airbusin välillä saattaa yleiseen tietoisuuteen suuret eroavaisuudet kauppapolitiikassa, ja sillä on vakavia taloudellisia seurauksia. Älkäämme kuitenkaan dramatisoiko tilannetta liikaa. Kiista on joka tapauksessa kaukana aiemmin käydyistä kahdenkeskisistä kauppataistoista. Kiistan tekee ongelmalliseksi se, hyvät naiset ja herrat, että se syntyi sen jälkeen, kun Yhdysvallat yksipuolisesti sanoutui irti kahdenkeskisestä sopimuspuitekehyksestä. Tämä puolestaan aiheutti EU:n puolelta Yhdysvaltain tukiaisia koskevan oikeutetun älähdyksen - Yhdysvallat rikkoi WTO:n sääntöjä. Riippumatta kummankaan osapuolen perustelujen todenmukaisuudesta on totta, että Airbusin kannalta suosiollinen markkinaosuuksien uudelleen jakautuminen ja vastaavasti Boeingin kilpailuedun menettäminen olivat erittäin poliittisia prosesseja. Tämä aiheutti Yhdysvaltain hallinnossa puolustusreaktion ja se turvautui WTO:n riitojenratkaisumenettelyyn.
EU on aivan oikein etsinyt sovintoratkaisua estääkseen kiistaa pahenemasta niin, että siitä ei enää voida neuvotella. Vastausta ei ole kuitenkaan saatu. Toivon että ratkaisu löytyy, koska kiistan vakavuus ja sen poliittinen painoarvo laittavat epäilemättä WTO:n järjestelmän oikeudellisen vankkuuden koetukselle. Siinä tapauksessa riidan ratkaisemisen voisi olettaa vahvistavan WTO:n uskottavuutta ja kykyä kansainväliseen johtajuuteen - WTO ei pelkästään tasapainota voimasuhteita ja arvota korkoja.
Tapauksen ratkaisulla odotetaan olevan laajempia vaikutuksia kahden osapuolen talouksiin: työehtoihin, kauppataseeseen ja tekniseen kehitykseen. Kohdistamme suuria toiveita tämän kiistan ratkaisuun.
Kader Arif
(FR) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, naiset ja herrat, olen tyytyväinen tähän keskusteluun ja siihen, että komissio on täällä puhumassa EU:n ja Yhdysvaltain välisestä oikeuskiistasta, joka on jatkunut vuodesta 2004 lähtien, jolloin Yhdysvallat vei WTO:hon Airbusille myönnetyt eurooppalaiset tuet.
Tämän hyökkäykseen kohteena olevan EU:n, ja Euroopan komission erityisesti, on osoitettava päättäväisyyttä ja vakuuttavuutta puolustaakseen tätä taloudellisesti kiistämättömän tärkeää sektoria. Euroopan siviili-ilmailusektori, ja Airbus on sen kruununjalokivi, on eurooppalaisen yhteistyön ja eurooppalaisen teknisen asiantuntemuksen maailmanlaajuinen näyteikkuna. Nyt kun Yhdysvaltain kongressi on antanut täyden tukensa Boeingille, on Euroopan komission ja koko EU:n velvollisuus sitoutua poliittisesti Airbusiin.
Vain muutamaa viikkoa ennen kuin WTO:n riitojenratkaisuelin tekee päätöksensä, uskon, että EU:n on elintärkeää uudistaa tukensa Airbusille. Tämä asia on paljon isompi kuin yksinkertainen konflikti kahden ilmailualan jättiläisen välillä. Se vaikuttaa meidän kykyymme puolustaa tiettyä näkyä EU:n sitoutumisesta pääasiallisiin hankkeisiimme ja teollisuudenaloihimme. Teollisuuspolitiikkamme ei pidä rajoittua ainoastaan unionin kilpailupolitiikkaan.
Yhdysvaltojen valitus WTO:ssa EU:n ilmailusektorille kohdentamien takaisinmaksettavien lainojen järjestelmää vastaan on mielestäni perusteeton ja yllättävä. Se on perusteeton, koska kuten nimi sen sanoo, takaisinmaksettavat lainat maksetaan takaisin. Lainoja on maksettu takaisin siinä määrin, että eurooppalaiset valtiot ovat saaneet sijoituksensa takaisin tuottojen kera ja vuodesta 1992 lähtien Airbus on maksanut takaisin 40 prosenttia sille lainattua enemmän. Yhdysvaltojen kritiikki on perusteetonta myös siksi, että EU:n ja Yhdysvaltojen välisellä kahdenkeskisellä sopimuksella - jonka Yhdysvallat yksipuolisesti rikkoi vuonna 2004, kuten komission jäsen mainitsi - sallittiin suora ja epäsuora julkinen apu siviili-ilmailuteollisuudelle.
Tämä valitus on yllättävä, koska Yhdysvallat syyttää Airbusia tukien vastaanottamisesta, vaikka Boeingilla on näennäinen monopoli, johon kuuluvat armeijan ja NASA:n mittavat varusteohjelmat ja julkinen tuki sotilaallisille kehitysohjelmille. Siten takaisinmaksettavien lainojen järjestelmää ei voida pitää WTO:n sääntöjä rikkovana, toisin kuin Yhdysvaltain suoraa apua, jota ei makseta takaisin ja joka ei ole SMC-sopimuksen määräysten ja vuoden 1994 GATT-sopimuksen mukaista.
Toivonkin, että Euroopan komissio puolustaa päättäväisesti tätä oikeutettua kantaa. Ottaen huomioon edeltävän ja tämän asian äärimmäisen tärkeyden Euroopan ilmailusektorin tulevaisuudelle kysyisin, mitä yksityiskohtaisia argumentteja komissio aikoo tuoda esiin puolustaakseen Airbusia WTO:ssa?
Haluaisin myös korostaa, että sekä Yhdysvallat että EU altistuvat sellaiselle riskille, että WTO tuomitsee laittomiksi osan tai kaiken ilmailusektoreille osoitettavan julkisen tuen. Tämän välttämiseksi osapuolet ovat esittäneet sopuratkaisun mahdollisuutta. Voisiko komissio kertoa meille, aikooko se kokeilla tätä keinoa? On erittäin tärkeää tutkia kaikki mahdolliset ratkaisuvaihtoehdot, koska tuhansien ihmisten, yritysten ja alueiden tulevaisuus kautta EU:n riippuu tästä sektorista ja tämän kiistan myönteisestä ratkaisusta.
Vural Öger
(DE) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, Airbus on eurooppalainen menestystarina ja malliesimerkki eurooppalaisesta yhteistyöstä. Airbus tarjoaa työtä kuudessa paikassa Euroopassa ja työllistää yhteensä 58 000 työntekijää. Hampurissa, josta minä olen kotoisin, Airbusille työskentelee 12 000 ihmistä. Airbus on aiemmin osoittanut, että EU:n teollisuus voi oikean strategian turvin kilpailla huipputeknologialla kaikkein kovimmilla markkinoilla. Yhdysvaltalaisen Boeingin ja eurooppalaisen Airbusin riidassa kumpikin osapuoli syyttää toista miljarditukien maksamisesta ja ne veivät asian WTO:n käsiteltäväksi vuonna 2004.
Tällä voisi olla kielteisiä vaikutuksia transatlanttisille kauppasuhteille, josta varoitan, mutta on silti erittäin tärkeää, että EU tekee selväksi, että sen Airbusille antama tuki oli WTO:n sääntöjen mukaista. Kumpikin osapuoli on julkistanut halukkuutensa löytää ratkaisu WTO:n ulkopuolella ja päästä kahdenkeskiseen sopimukseen.
Meidän päämäärämme poliitikkoina pitäisi olla lentokoneteollisuuden tukiaisia koskevan riidan välttäminen. Näiden kahden yhtiön taloudellista tuottavuutta ei pidä vaarantaa ja taloudellinen tuki pitäisi keskittää etusijassa tutkimukseen. Tähän on sisällyttävä entistä vahvempi ja selvempi painotus ympäristö-, sosiaali- ja työllisyyspoliittisiin näkökulmiin. Airbusin kilpailukyvyn varmistaminen on tärkeää EU:n teollisuuden kilpailukyvyn kannalta. Euroopan parlamentissa meidän on puolustettava tasaveroista kilpailua. Komission on toimittava tämän asian osalta, koska on meidän kaikkien etumme mukaista varmistaa, että vuoteen 2010 mennessä EU on maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous. Tämän tavoitteen saavuttamisessa talous- ja koulutuspolitiikka höystettyinä innovatiivisella teknologiapolitiikalla näyttelevät äärimmäisen tärkeää roolia.
Louis Michel
komission jäsen.-(FR) Arvoisa puhemies, uskon että voin puhua komission jäsenen Mandelsonin puolesta sanoessani, että olemme kiitollisia yksimielisestä tuestanne EU:n etujen tarmokkaalle ja oikeudenmukaiselle puolustamiselle tässä kysymyksessä.
Kaksi teistä kysyi pitäisikö meidän ryhtyä uudelleen sopuisiin neuvotteluihin. En luonnollisestikaan voi puhua komission jäsenen Mandelsonin puolesta, mutta voin sanoa, että sovinnolliseen neuvotteluun tarvitaan tässä tapauksessa kaksi osapuolta. Euroopan komissio on todellakin valmistautunut neuvottelemaan sovinnosta, jos neuvottelut ovat läpinäkyvät ja lähtökohtamme tasavertaiset, koska komission jäsenen Mandelsonin ajama kanta on mielestäni erittäin vakuuttava. Useat puhujat sanovat samaa. Mielestäni voin sanoa, että olemme vahvoilla.
Tarmokkuuden osalta komission tapa viestiä asiasta ja kollegani Mandelsonin tapa hoitaa asiaa selvästi osoittavat, että olemme äärimmäisen ponnekkaita niistä legitiimeistä syistä johtuen, jotka on tässä keskustelussa vakuuttavasti tuotu esiin. Voitte siis luottaa komissioon. Välitän tietenkin komission jäsenelle Mandelsonille kannatuksenne ja kehotuksenne sitoutua ja ponnistella tämän EU:n etuihin suoraan vaikuttavan asian puolesta.
Puhemies
(IT) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Tokia Saïfi  
kirjallinen.-(FR) Boeing ja Airbus ovat syytelleet toisiaan laittomien valtiontukien vastaanottamisesta jo vuosia. Molemminpuolisten valitusten käsittely WTO:n riitojenratkaisuelimessä jatkaa maailman kahden suurimman lentokonevalmistajan välistä riitaisaa peliä. Jos nämä syytökset suorista tuista vahvistetaan ja tunnustetaan, ne muodostavat vakavia esteitä globaalin talousjärjestelmän toiminnalle ja vääristävät vapaita markkinoita aiheuttaen huomattavia vahinkoja WTO:n luomalle kilpailujärjestelmälle. Aikana, jolloin puolustamme kaikista esteistä vapaata maailmanlaajuista järjestelmää, tämä kauppasota aiheuttaa ongelman globaalille kilpailulle, jonka on tarkoitus olla oikeudenmukaista. Ainoastaan WTO:n toimivaltainen elin voi tarjota puolueettoman ratkaisun.
Tiedämme kuitenkin, että Boeing haluaa itselleen maailmanlaajuisen johtajuuden ja tämän valituksen ei saa antaa muuttua yritykseksi horjuttaa Airbusia. Tämä kauppariita on herkkä kysymys, mutta sen ei pitäisi vahingoittaa transatlanttista yhteistyötä nyt, kun Dohan kierros on pysähdyksissä ja myönteistä tulosta odotetaan vuoden loppuun mennessä.
