Stokholmo veiksmų planas (diskusijos)
Pirmininkė
Kitas darbotvarkės punktas yra Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl Stokholmo veiksmų plano.
Ankstesndiskusija buvo labai įdomi, bet viršijome mums skirtą laiką, todėl prašau visus, kurie ketina kalbėti, griežtai laikytis nustatyto laiko.
Diego López Garrido
Ponia pirmininke, Europos laisvės, saugumo ir teisingumo erdvyra vienas didžiausių Europos Sąjungos pasiekimų. Ji yra vienas iš laimėjimų valstybių narių bendradarbiavimo, pilietinio bendradarbiavimo, savitarpio pagalbos baudžiamosiose bylose ir vidaus saugumo srityse. Tai ir yra vienas iš svarbiausių Europos projekto rezultatų, t. y. vienas iš tų, kurie sietini su tuo, ko Europos Sąjungai nuolat nepavyksta pasiekti, sprendžiant su visuomene susijusius klausimus.
Neabejotina, kad kaip tik šį Europos Sąjungos politikos krypčių aspektą jos piliečiai laiko vertingiausiu jų kasdieniam gyvenimui ir laisvių, pvz., saugaus gyvenimo, užtikrinimui. Tai, žinoma, vienas didžiausių laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės pasiekimų.
Taryba šios laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės srityje prieš pasirašant Lisabonos sutartį - kai erdvpraktiškai buvo tarpvyriausybin- priėmnet keletą sprendimų, susijusių su klausimu, kurį svarstėme anksčiau: genocido nusikaltimų, nusikaltimų žmoniškumui ir karo nusikaltimų nacionaliniu lygmeniu.
Pvz., 2002 m. birželio 13 d. ir 2003 m. gegužės 8 d. Tarybos sprendimais numatyta galimybvalstybėms narėms bendradarbiauti nacionaliniu, tarpvyriausybiniu lygmeniu traukiant baudžiamojon atsakomybėn už šiuos nusikaltimus, kurie, laimei (ir mes visi prisimename generolo A. Pinocheto bylą), netgi numatyti kai kurių valstybių narių teisės aktuose.
Pvz., Ispanijoje, nekalbant apie kitas šalis, laikomasi vadinamojo universalaus teisingumo principo, pagal kurį asmenys už tokius sunkius nusikaltimus, taip pat ir tuo atveju, jei jie padaryti už šalies ribų, gali būti teisiami, jei įmanoma, šioje šalyje, net jei tai reiškia, kad būtų peržengtas visuotinai pripažintas baudžiamosios teisės teritorinis principas. Šio principo kai kurių šalių, kuriose už ypač rimtus ir smarkiai pažeidžiančius žmogaus orumą nusikaltimus ir taip gali būti traukiama baudžiamojon atsakomybėn, net jie padaryti už jų teritorijos ribų, praktikoje atsisakyta.
Vienas šios laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės aspektų yra tai, kas vadinama Stokholmo programa, o Lisabonos sutartimi ši erdvjau atveriama bendradarbiavimui ne tik tarpvyriausybiniu, bet ir tiksliai bei aiškiai ES lygmeniu. Be to, šiuo atžvilgiu aiškiai taikomas ES metodas, todėl Parlamentui ir Teisingumo Teismui suteikiamas vadovaujantis vaidmuo, kurio jie neturėjo anksčiau.
Stokholmo programa nepaprastai svarbi, todėl džiaugiamės, kad 2009 m. gruodžio mėn. ją patvirtino Taryba, o vėliau - Europos Taryba. Šioje programoje išdėstoma aiški Europos Sąjungos ir jos valstybių narių darbo programa, o nustatant jos kelių ateinančių metų prioritetus dėmesys sutelktas į žmonių interesus ir poreikius.
Todėl tai labai svarbi programa. Programa nustatomas - ir, jei leisite, dar kartą priminsiu ankstesnę diskusiją - įpareigojimas valstybėms narėms bendradarbiauti su Tarptautiniu baudžiamuoju teismu tiriant genocido nusikaltimus bei nusikaltimus prieš žmoniškumą, kad už juos būtų nubausta. Tai - viena Stokholmo programos, kuri priimta praėjusių metų pabaigoje pirmininkaujant Švedijai, dalių.
Todėl kalbame apie ypatingos svarbos programą, kuri turi būti detaliai parengta ir įgyvendinta. Šiuo atžvilgiu pripažįstame Komisijos komunikato "Sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę Europos piliečiams. Stokholmo programos įgyvendinimo veiksmų planas", kuriame pristatomos iniciatyvos, turinčios prisidėti prie šią programos įgyvendinimo, svarbą.
Stokholmo programa leidžia mums remtis ankstesniais laimėjimais ir kovoti su naujais iššūkiais pasinaudojant naujomis galimybėmis, kurių suteikia Lisabonos sutartis. Tai - nauja era. Instituciniu požiūriu tai turbūt iš esmės tikra revoliucija - jei leisite man taip kategoriškai pasakyti - nes tai iš tikrųjų yra teisinir institucinlaisvės, saugumo ir teisingumo erdvės, kurioje anksčiau buvo bendradarbiaujama išimtinai tarpvyriausybiniu lygmeniu, o dabar aiškiai pereinama prie bendradarbiavimo ES lygmeniu, revoliucija. Tai nuo pat pradžių atsispindi svarbioje Stokholmo programoje. Atsižvelgdama į daugelį priemonių, kurias ketinama priimti per ateinančius penkerius metus, Taryba pripažįsta Parlamento, kaip bendro įstatymų leidėjo, kaip institucinio partnerio, svarbą.
Viviane Reding
Komisijos Pirmininko pavaduotoja. - Ponia pirmininke, gerbiami nariai, leiskite trumpai pristatyti jums Komisijos veiksmų planą (nors jau esate su juo susipažinę), pavadintą "Sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę Europos piliečiams", veiksmų planą, skirtą Stokholmo programai įgyvendinti. Šiame veiksmų plane numatomos labai konkrečių priemonių, kurių turi būti imtasi per ateinančius penkerius metus, gairės.
Vis dėlto pirmiausia leiskite man grįžti vieną žingsnį atgal: pastarųjų savaičių ir mėnesių įvykiai parodė, kad vyrauja visuotinis supratimas, jog turi būti skubiai sprendžiama ekonominir socialinpadėtis Europoje, taip pat labai aiškius mūsų piliečių lūkesčius, kad ES turi veikti greitai ir ryžtingai. Prisiminkite kovo mėn. pabaigoje priimtą Komisijos darbo programą, kurios turinys parodė, kad Komisija ne tik ketina, bet jau imasi veiksmų. Joje susitelkiama, be kita, į poreikį parengti ES piliečių darbotvarkę, kurioje Europos veiklos dėmesio centre atsidurtų žmonės. Veiksmų planas teisingumo ir vidaus reikalų srityje yra pirmoji strateginnaujosios Komisijos iniciatyva siekiant įgyvendinti šią darbo programą; šioje iniciatyvoje tiksliai vadovaujamasi Stokholmo programos įgaliojimais, taip pat platesne jos koncepcija ir atsižvelgiama į Parlamento bei Tarybos pasiūlymus ir patarimus.
Mūsų nuomone, joje visapusiškai sprendžiama pagarbos pagrindinėms teisėms ir laisvėms užtikrinimo, kartu integruojant bei garantuojant saugumą Europoje, problema. Išdėstytos iniciatyvos yra gairės - laisvos ir saugios Europos kūrimo gairės. Mes manome, kad negalima atskirti laisvės nuo saugumo: jos yra dvi to paties medalio pusės, jos abi susijusios su piliečiais, ir tai vienas būdų piliečiams geriau susipažinti su Europa.
Veiksmų planas padės mums parengti plataus užmojo labai konkrečių priemonių rinkinį srityje, kurioje Europos pridėtinvertmūsų piliečiams bus labai akivaizdi. Taip pat jis yra aiški žinia, pakartojanti tai, ką aptarėme anksčiau, t. y. kad Lisabonos sutartis ir ES pagrindinių teisių chartija yra piliečiams skirtos priemonės. Kadangi visos šios priemonės tarpusavyje susijusios, būtinos ir atitinkančios siekių, kurie nustatyti Lisabonos sutartyje ir Pagrindinių teisių chartijoje, mastą, turime kuo greičiau pasiekti šiuos plataus užmojo rezultatus, atitinkančius piliečių lūkesčius.
Todėl Parlamentas neturėtų laikyti šio veiksmų plano nekintamu; galimi netikėti įvykiai, ir tokių nelauktų įvykių atveju Komisija, žinoma, pasinaudos savo iniciatyvos teise, kad padėtų spręsti problemas. Todėl ketiname - ir tai bus svarbu Parlamentui - 2012 m. pateikti Stokholmo programos įgyvendinimo laikotarpio vidurio apžvalgą, kad būtų užtikrinta, jog programa ir toliau atitiks Europos ir pasaulio raidą.
Bet, kaip teisingai pasakeinantis Tarybos Pirmininko pareigas, šis veiksmų planas susijęs ne tik su tuo, ką ketina pasiūlyti Europos Komisija. Jame taip pat labai daug kalbama apie tai, ką darys valstybės narės: kaip valstybės narės imsis iniciatyvos, jei kils problemų dėl subsidiarumo, kaip jos perkels Europos Sąjungos sprendimus į savo nacionalinę teisę ir kaip jos bendradarbiaus su kitomis valstybėmis narėmis.
Taigi galiausiai šis veiksmų planas bus sėkmingas tik tada, jei visos institucijos atliks savo vaidmenį, ir esu visiškai įsitikinusi, kad Parlamentas padės mums sparčiai žengti teisingu keliu.
Anna Maria Corazza Bildt
PPE frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, visų pirma norėčiau pasveikinti Komisiją laiku pateikus labai konkretų veiksmų planą, kuriuo stiprinamos Europos piliečių teisės. Aš labai aktyviai dalyvavau Parlamento diskusijose, nes nuoširdžiai tikiu, kad Stokholmo programa yra geriausias būdas siekti į piliečius orientuotos Europos: piliečių Europos, Europos, žengiančios kartu su žmonėmis.
Todėl raginu Komisiją, pateikiant konkrečius pasiūlymus ateinantiems penkeriems metams, laikytis Stokholmo programos koncepcijos. Patvirtinta programa garantuoja piliečių saugumo užtikrinimo ir pagarbos jų teisėms, laisvėms bei vientisumui pusiausvyrą ir stiprina jų pilietiškumą.
Kalbant apie veiksmų planą, ypač džiaugiuosi neseniai pristatytomis kovos su prekyba žmonėmis bei vaikų seksualiniu išnaudojimu ir nelydimų nepilnamečių apsaugos stiprinimo priemonėmis - tai tik keletas iš jų. Taip pat palankiai vertinu tai, kad veiksmų planas apima kovos su moterų lytinių organų žalojimu, šeiminio smurto ir smurto prieš moteris strategiją. Vis dėlto pageidauju, kad šis pasiūlymas galėtų būti pateiktas anksčiau, nei numatyta, ponia Komisijos nare.
Taip pat turime skatinti piliečių dalyvavimą procese ir užtikrinti sprendimų priėmimo skaidrumą bei dokumentų viešumą. Tikiuosi, priemonės bus pristatytos naudotojams patogiu būdu.
Taigi džiaugiuosi tolesniu bendradarbiavimu su kolegomis Europos Parlamento nariais ir Komisija bei Taryba iš tikrųjų sukuriant laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę ir paverčiant ją realybe.
Kinga Göncz
Norėčiau pateikti keletą bendrų ir keletą konkrečių pastabų dėl plano. Žinoma, laikome Stokholmo programą labai svarbia. Būtent dėl šios priežasties veiksmų planas šiek tiek nuvylė, nes jo tikslai iš tikrųjų neatspindi Parlamento jam teikiamos svarbos. Nematome ir to, kokio dydžio dauguma balsavo dėl jo pataisų keletu klausimų. Matome, kad svarbiausi ar daug svarbių plano punktų atidėti iki 2013-2014 m., o kalbant apie šiuos metus jau galime matyti tam tikrą atsilikimą. Taip pat, atrodo, bendra problema yra tai, kad iki šiol nėra išaiškinta Komisijos ir Parlamento bendradarbiavimo tvarka dėl tarptautinių sutarčių. Nors atsiliepimų teikimas gerokai pagerėjo, pvz., atsiliepimų teikimas derybose su JAV dėl SWIFT ir TFTP, vis dar yra tam tikrų klausimų, kuriuos dar reikia patikslinti.
Norėčiau pateikti keletą konkrečių pasiūlymų: mes apgailestaujame, kad į teisės aktų projektus neįtraukti neapykantos pareiškimai ir kad planuose minimi tik pranešimai ir pamatinis sprendimas dėl įgyvendinimo. Be to, nuostata dėl informavimo apie žmogaus teises nepakankamai kategoriška. Mes žinome, kad įgyvendinimas susijęs su tuo, kokiu laipsniu žmonės informuoti apie jų teises. Kalbant apie imigraciją, norėčiau paminėti, kad bendradarbiavimas prasidėjo, bet, atrodo, užmojai nepakankami. Yra dar du svarbūs klausimai. Pirmasis susijęs su vizų abipusiškumu; šioje srityje dėl vizų režimo sugrąžinimo ir nevienodumų reikalingi nauji, veiksmingi sprendimai. Antrasis susijęs su laisvu darbo jėgos judėjimu; šioje srityje svarbu panaikinti diskriminaciją, vis dar egzistuojančią naujųjų valstybių narių atžvilgiu.
Renate Weber
ALDE frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, Stokholmo programa, be abejonės, plataus užmojo, bet mums dar reikia priimti veiksmų planą, kad ji būtų kuo veiksmingiau įgyvendinta. Veiksmingumas reiškia ne tik tinkamą tvarkaraštį; jis taip pat susijęs su teisės aktų, kuriuos priimsime ateinančiais metais, turiniu ir su institucijomis, kurios bus įsteigtos ateityje.
Jei norime, kad Europos Sąjunga būtų darnesnė, turime siekti pasitikėjimo ir abipusio pripažinimo teismų srityje arba dėl policijos bendradarbiavimo lygio, panašaus į pasiektą taikant principą, kuriuo vadovaujamasi ES bendrojoje rinkoje. Norėdami tai įgyvendinti, turime pakeisti savo požiūrį į mūsų teisines tradicijas, kurių neturėtų būti laikomasi, jomis naudojamasi arba piktnaudžiaujama siekiant sutrukdyti mums taikyti būtiniausius standartus, ypač baudžiamosios teisės srityje.
Mūsų piliečiai reikalauja ir nusipelno geresnės apsaugos nuo terorizmo ir organizuoto ar tarpvalstybinio nusikalstamumo. Mes privalome užtikrinti šią apsaugą, bet turime tai daryti visiškai gerbdami ne tik nukentėjusiųjų, bet ir kaltinamųjų teises. Todėl visose ES valstybėse narėse turi būti taikomi būtiniausi procedūriniai standartai, ir jeigu mums tam prireiks drąsos, mes ją parodysime. Parodysime drąsą suteikdami Eurojustui daugiau galių arba apsaugodami mūsų piliečių duomenis ar sutvarkydami prieglobsčio suteikimo paketą.
Mano frakcija pasiryžusi konstruktyviai bendradarbiauti su Komisija ir Taryba ir kartu atkakliai kovoti už žmogaus teisių apsaugą.
Judith Sargentini
Verts/ALE frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, klausantis Komisijos narės ir Tarybos atstovo minčių apie Stokholmo programą dingtelėjo keletas klausimų.
Artėja Ispanijos pirmininkavimo, kuris truks dar penkias savaites, pabaiga. Iš pradžių išgirdome gražių pirmininkaujančios valstybės narės Ispanijos minčių dėl prieglobsčio, migracijos, Kovos su diskriminacija direktyvos ir moterų emancipacijos, bet turiu pasakyti, kad likus penkioms savaitėms klausiu savęs, ar yra konkrečių rezultatų ir pasiūlymų.
Komisija ir Parlamentas atliko savo darbą prieglobsčio ir migracijos klausimais, ir mes labai laukiame Tarybos veiksmų. Ne tik - kaip sakKomisijos narV. Reding - atskiros valstybės narės turi įgyvendinti savo įstatymus. Ir Taryba turi pateikti idėjų dėl Dublino, Priėmimo direktyvos, sistemos "Eurodac" ir Priskyrimo direktyvos. Mes iš tikrųjų to laukiame.
Plenariniame posėdyje balsuota už Kovos su diskriminacija direktyvą, kaip to tikėjosi Žalieji. Grįžtant prie Komisijos dėl šio klausimo, lygybir kova su diskriminacija, žinoma, yra esminis Stokholmo programos dalykas, bet kodėl Komisija nepasirenka šio veiksmų plano prioritetu tos pačios lyties partnerystės? Jūs sakėte, pagrindinis dėmesys bus skiriamas žmonėms. Įtvirtinus tos pačios lyties asmenų partnerystę žmonės atsidurtų dėmesio centre. Ar galėtumėte man paaiškinti, kodėl tai nebuvo padaryta?
Kalbant apie Europolą, laikotarpiu iki Lisabonos sutarties Europolui buvo taikoma minimali Parlamento kontrolė, ir tai nepasikeitiki šiol, nors dabar galioja Lisabonos sutartis. Pvz., teispradėti derybas dėl bendradarbiavimo susitarimų su trečiosiomis šalimis numatyta Tarybos sprendimuose, priimtuose prieš keletą metų. Sklinda gandai, kad Europolas šiuo metu svarsto sutartį su Izraeliu, ir kas žino, su kokiomis kitomis šalimis pradėtos derybos dėl sutarčių. Lisabonos sutartimi Parlamentui suteikiamas naujas vaidmuo, ir norėčiau, kad Komisija veiktų atsižvelgdama į tai.
Mara Bizzotto
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, numatyta 170 priemonių penkeriems metams; šis skaičius rodo pernelyg platų programos, neturinčios realios papildomos reikšmės, užmojį, ypač kai kalbama apie tam tikrus klausimus.
Kalbant apie imigraciją, programa nepaprastai silpna, jei vertiname ne tik oficialius dokumentus: kokia prasmžadėti stiprinti įstaigas ir agentūras, jei nėra jokios politinės strategijos? Iš tikrųjų naudinga strategija turi turėti kelis atraminius punktus: kova su nelegalia imigracija per pietines sienas, užtikrinant, kad atsakomybę už kovą su nelegalia migracija dalytųsi visos Europos valstybės; susitarimų su trečiosiomis šalimis politika, visų pirma pripažįstant, kad imigracija per krizę nėra naudinga.
Parlamento interneto svetainėje pasakojama, kad daugiau kaip 20 proc. jaunų žmonių Europoje yra bedarbiai. Žemyne 25 mln. žmonių neturi darbo, o Komisijos narys vidaus reikalams pareiškia, kad imigracijos klausimas turi būti grindžiamas solidarumu. Vietoj to iš tiesų reikalingas bendras argumentavimas ir realizmas: šiandien mūsų prioritetas yra suteikti darbą savo piliečiams! Visa kita yra neryžtinga retorika, kuri nepadeda imigrantams integruotis ir tikrai nepadeda mūsų žmonėms.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Ponia pirmininke, kalbame apie daugiau nei 360 veiksmų per penkerius metus. Mano požiūriu, veiksmų plano pristatymui Parlamente turėtų būti skirta daugiau laiko, kad valstybėms narėms būtų suteikta galimybapsvarstyti ir, dar svarbiau, iš dalies pakeisti pasiūlymus.
Pažvelkime į kai kuriuos pavyzdžius: kova su radikalizmu; teroristų finansavimo stebėsena ir galimybsukurti Europos terorizmo finansavimo sekimo programą (TFTP); Jungtinio situacijų centro (SITCEN), Europolo ir Eurojusto veiklos kovojant su terorizmu ir organizuotu nusikalstamumu koordinavimas; kova su interneto naudojimu teroristiniais tikslais; dalinis FRONTEX reglamento pakeitimas; ir galimybės sukurti Europos sienų apsaugos sistemą. Be mano paminėtų, yra gerokai daugiau kitų priemonių. Tai labai svarbūs klausimai, kuriuos derėtų aptarti įvairiuose parlamentuose.
Be to, reikia pastebėti, kad plane siūloma tik viena nuo nusikaltimų nukentėjusių asmenų apsaugos priemonė: bendros aukų apsaugos priemonė, kuri apimtų ir terorizmo aukas. Manau (ir tai būtų pakeitimas, kurio negalėjau pateikti dėl taisyklių), kad svarbiausias Europos Sąjungos prioritetas turėtų būti specialios priemonės, skirtos terorizmo aukų apsaugai, sukūrimas. Norėčiau pabrėžti, kad tai mano nuomonė.
Ir galiausiai, ponia V. Reding, kalbant apie Europolą, norėčiau sužinoti, kodėl Tarybos sprendimas iki 2013 m. bus pakeistas Europolo reglamentu.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Norėčiau pakalbėti apie keletą Stokholmo programos veiksmų plano sričių, ir kad galėtume žengti toliau, išvardysiu šias problemines sritis.
Aš iš tikrųjų manau, kad probleminsritis būtų ES bendra prieglobsčio suteikimo sistema, kurią mes čia bent kelis kartus esame aptarę; viena vertus, Komisija kalba apie būtinybę sėkmingai integruoti į bendrą sistemą legalius migrantus arba imigrantus, bet, kita vertus, veiksmų plane matyti labai mažai užmojo šia kryptimi.
Be to, atrodo, kad iki 2014 m. nesulauksime pasiūlymo dėl bendros prieglobsčio prašymų nagrinėjimo tvarkos, taigi ir abipusio pabėgėlių teisių pripažinimo ES valstybėse narėse. Vis dėlto jūsų planai dėl imigrantų ar migrantų, pvz., sezoninių darbuotojų, srautų ir judėjimo ribojimo yra visiškai konkretūs.
Taigi, trumpai tariant, pažangios ir teisingos bendros prieglobsčio sistemos nematyti, ir plane, tiesą sakant, numatomos represinės priemonės.
Norėčiau paminėti dar bent dvi sritis. Pirmoji yra liūdnas faktas, kad, net ir pačios Komisijos žodžiais tariant, pažangai dėl registruotų tos pačios lyties asmenų partnerysčių abipusio pripažinimo pagal ES programas neteikiamas prioritetas, ir šio klausimo nustūmimas į antrą planą man iš tikrųjų kelia nerimą.
Paskutinsritis, kurią norėčiau paminėti, yra korporacijų teisės. Stokholmo veiksmų plane dažnai minimi piliečiai ir jų teisės, bet labai aiškiai pabrėžiama verslo laisvbe pakankamo reguliavimo, ir tai mažų mažiausiai stebina, ypač atsižvelgiant į dabartinės finansų ir ekonomikos krizės aplinkybes.
Sarah Ludford
Ponia pirmininke, man labiausiai patinkanti veiksmų plano dalis yra penkių konkrečių priemonių, susijusių su asmens teisėmis baudžiamajame procese, sąrašas, apimantis Stokholmo programa patvirtintas gaires.
Kalbu kaip pranešėja pirmosios iš šių priemonių, susijusios su kaltinamųjų teise į vertimą žodžiu ir raštu, klausimu, ir džiaugiuosi galėdama pasakyti, kad šį rytą dėl jos pasiekiau laikiną susitarimą su pirmininkaujančia valstybe nare Ispanija; tikiuosi, mūsų atitinkamos institucijos patvirtins šį rezultatą.
Dėkoju Komisijos narei V. Reding už jos nuolatinę paramą, nes mes tvirtai rėmėmės Komisijos pasiūlymu, o Komisijos atstovai visapusiškai prisidėjo; taigi asmeniškai jai dėkoju.
Pagaliau, vėluodami dešimtmečiu, galų gale visgi stipriname tarpusavio pasitikėjimą, būtiną siekiant abipusio pripažinimo. Mano pritarimas Europos arešto orderiui ribotas, nes man kelia nerimą ir netgi pyktį tam tikros teisminės klaidos ir dabartinis jo taikymo būdas, pvz., Gary Manno ir Andrew Symeou atvejais, į kuriuos aš esu įsitraukusi. Jei būtume įgyvendinę šias priemones prieš dešimtmetį, manau, šių teisingumo klaidų būtų buvę išvengta.
Simon Busuttil
(MT) Ponia pirmininke, sutinku su tais, kurie sako, kad bendra Europos rinka, bendroji rinka, tikriausiai yra didžiausias projektas Europos Sąjungos istorijoje. Manau, šis projektas, kuris duotų naudos Europos piliečiams, yra kitas didelis Europos Sąjungai iškilęs uždavinys. Įdomu, kad bendroji rinka pradėta kurti 1992 m., tais pačiais metais, kai priėmėme Mastrichto sutartį, kurioje pateikta Europos pilietybės koncepcija.
Remdamiesi šiuo veiksmų planu dabar kuriame erdvę, kurioje gali būti įgyvendinta Europos pilietybė. Tai gali būti daroma keliose srityse: žmogaus teisių, pilietinių teisių, galimybės kreiptis į teismą ir laisvo judėjimo Europos Sąjungoje teisės srityse. Taip pat Europos Sąjunga gali būti pavyzdys daugelyje sričių, pvz., prekybos žmonėmis, kovos su pedofilija, vaikų teisių, elektroninių nusikaltimų ir, žinoma, imigracijos bei prieglobsčio klausimais.
Nepaisant to, manau, kad šiam projektui reikalingi trys dalykai: pirma, politinis pobūdis, kuris suteiks jam svarbos ir reikšmės mūsų piliečių akyse. Antra, pagarba subsidiarumo principui, nes yra tam tikrų svarbių sričių, kuriose negalima atsisakyti teisės taikyti subsidiarumo principą. Trečia, terminai: šiame veiksmų plane jų turi būti laikomasi, kitaip nieko nepasieksime.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Ponia pirmininke, kaip Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto pirmininkas kartu su ponais C. Casini ir G. Berlingueriu buvau lapkričio mėn. priimtos rezoliucijos dėl Stokholmo programos bendraautoris. Norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad tuo metu pasakiau, jog Stokholmo programa laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės srityje nesupaprastins gyvenimo Parlamentui, bet, priešingai, pareikalaus gerokai daugiau pastangų.
Noriu pasakyti, kad kai kurie priimtos rezoliucijos reikalavimai neįtraukti į Komisijos pasiūlytą veiksmų planą juos aiškiai išdėstant. Todėl, žinodamas apie Parlamento diskusijų ir Parlamento dalyvavimo diskusijoje dėl veiksmų plano apribojimus, norėčiau nurodyti, kad Parlamento rezoliucijos 148-150 dalyse pateikiama nemažai tikslių nurodymų labai svarbiais klausimais.
Daugelis nurodymų susiję su aukų apsauga ir institucijomis bei įstaigomis, susijusiomis su Šengeno erdve, Europolu, Eurojustu, FRONTEX ir Europos prieglobsčio paramos biuru bei būsimomis naujomis jo taisyklėmis, bet buvo keletas nuostatų ir dėl esminių bei labai svarbių problemų, pvz., duomenų apsaugos ir kovos su diskriminacija sąlygų. Žinoma, Parlamente buvo diskutuojama dėl duomenų apsaugos ir saugumo tarpusavio ryšio, visų pirma svarstant Terorizmo finansavimo sekimo programą (TFTP), ir diskusijos parodė, kad Europa turi prisiimti įsipareigojimą siekti tinkamos saugumo ir privatumo pusiausvyros.
Vis dėlto svarbiausia tai, kad Komisija dabar turės penkerius metus dirbti siekdama vieną po kitos įgyvendinti kiekvieną Stokholmo programos veiksmų plano grandį. Todėl raginu ją labai energingai dirbti drauge su Parlamentu, kad būtų atsižvelgta į visus įpareigojimus, nustatytus rezoliucijos 148 ir 150 dalyse, turint omeny, kad tuo atveju, jei Komisija sąžiningai ir glaudžiai nebendradarbiaus su Parlamentu, jis bus budrus ir teiks pasiūlymų. Parlamentas, be abejo, bendradarbiaus ir su Taryba, galinčia priimti iniciatyvas, į kurias būtų verta atsižvelgti ir apsvarstyti Parlamente.
Nathalie Griesbeck
(FR) Ponia pirmininke, ponia Komisijos nare, pone D. Lopez Garrido, aš savo ruožtu noriu pasakyti, kad džiaugiuosi galėdama kalbėti apie šį veiksmų planą, kurį ponia V. Reding pavadino Stokholmo programos įgyvendinimo gairėmis. Jis susijęs su daugybe svarbių problemų, ir užuot kalbėjusi apie įvairius dalykus per man skirtą labai trumpą laiką, tiesiog sutelksiu dėmesį į tuos, kurie, kalbant šiuo klausimu, kelia tam tikrą nusivylimą, t. y. apie formą ir turinį.
Kalbant apie formą, kaip šioje diskusijoje jau sakėme, užsibrėžėme labai griežtus terminus priemonėms įgyvendinti, ir norėčiau, kad dėtume visas pastangas ir imtumėmės konkrečių veiksmų, o ne tik tuščiažodžiautume apie idealus.
Tuo tikslu, kalbant apie turinį, turime išspręsti du pagrindinius klausimus, kad šio plano įgyvendinimas būtų sėkmingas. Turime apibrėžti tam tikrus prioritetus. Kalbėdama apie turinį, ponia V. Reding minėjo pridėtinę vertę. Siūlau paspartinti kai kuriuos dalykus, kuriuos laikome skubesniais už kitus: visų pirma, dėl teisinio bendradarbiavimo, kad teisiniu požiūriu kalbėtume ta pačia kalba apie, žinoma, ką nors panašaus į programą "Erasmus" teisėjams, nors kodėl gi ne apie ką nors panašaus į "Erasmus" visų profesijų teisininkams ir visų profesijų policininkams?
O antrasis klausimas dėl turinio ir pagrindinis prioritetas yra visų įmanomų priemonių, skirtų vaikų teisėms užtikrinti, juos apsaugoti ir kovoti su elektroniniais nusikaltimais, vaikų pornografija bei seksualiniu išnaudojimu, įgyvendinimas.
Stavros Lambrinidis
(EL) Imigracijos programose trūksta svarbaus žodžio - žodžio "solidarumas". Šiandien balsavome dėl prieglobsčio prašytojų iš trečiųjų šalių perkėlimo Europoje, bet Komisijos programoje atsisakoma paremti panašią nuostatą dėl prieglobsčio prašytojų perkėlimo iš vienos Europos šalies į kitą arba paramos pinigais. Kas nutiko su solidarumu?
Į Graikiją iš Turkijos kasmet atvyksta daugiau kaip 100 000 nelegalių imigrantų. Kas nutiko su Europos ir Turkijos susitarimu dėl šių nelegalių imigrantų grąžinimo? Jis paliktas nuošaly ir beveik neminimas net mūsų programoje. Kas vyksta su susitarimu, dėl kurio šiandien FRONTEX derasi su Turkija? Ar galite mums užtikrinti, kad juo nei tiesiogiai, nei netiesiogiai nebus paneigtos suverenios Graikijos, taigi ir Europos, teisės dėl sienų?
Galiausiai, žinoma, yra didžiulpareiga pačių imigrantų atžvilgiu, vadinama "integracija". Be imigrantų integracijos vargu ar 40 mln. žmonių, atvykę gyventi pas mus, galės tai daryti tokiomis pačiomis sąlygomis. Mes galime sukurti uždelsto veikimo bombą. Reikalingos programos, reikalingi pinigai, o Komisija šiuo metu jų neturi.
Ramón Jáuregui Atondo
(ES) (Kalbos pradžioje mikrofonas buvo išsijungęs) Manau, kad Europoje, kurioje valstybių sienos išnyko ir kurioje vis auga tarpvalstybinių nusikaltimų skaičius, siekiant reaguoti į tarpvalstybinio nusikalstamumo problemą reikia siekti platesnio užmojo tikslų.
Manau, kad mums reikalingos didesnės ambicijos policijos veiklos, kitaip tariant, Europolo veiklos koordinavimo srityje; teismų veiklos, kitaip tariant, Eurojusto veiklos, koordinavimo srityje; Europos prokuroro institucijos steigimo srityje; techninės baudžiamųjų bylų tyrimo standartizacijos srityje; baudžiamojo proceso teisės suvienodinimo srityje; ir siekiant suderinti atitinkamas baudžiamosios teisės sistemas.
Ponios ir ponai, manau, kad ambicijos menkos, o nacionalinis pasipriešinimas - pernelyg didelis, ir raginu jus, ypač Taryboje, įveikti valstybių narių suverenumo rėmimo tendencijas ir suvienyti mūsų teisingumo vykdymo sistemas veiksmingai kovai su nesaugumu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu.
Salvatore Iacolino
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, Stokholmo programa suteikia iš tikrųjų svarbių galimybių: joje numatoma daugybteigiamų veiksmų, kuriuos turi įgyvendinti Komisija siekdama sukurti tikrą bendrą laisvės, teisingumo ir saugumo erdvę.
Vis dėlto siekiant šių tikslų reikalingas Europos institucijų, taip pat šių institucijų ir valstybių narių bendradarbiavimo metodas - būtina tikro bendradarbiavimo priemonė. Tikras bendradarbiavimas būtinas siekiant spręsti migrantų srautų reguliavimo remiantis objektyviais teisingumo kriterijais, žmonių orumo šiuo metu perpildytuose kalėjimuose, asmenų, išsigydžiusių nuo narkotikų priklausomybės, gerovės, įstaigų atkūrimo, kovos su organizuotu nusikalstamumu tarpvalstybiniu lygmeniu klausimus.
Mūsų Parlamento veikla akivaizdžiai sutelkta į šį uždavinį. Ji taip pat suteikia tvirtą ir aiškią paskatą Komisijai bei kitoms Bendrijos institucijoms, taip pat valstybėms narėms.
Gerard Batten
Ponia pirmininke, ponia Sarah Ludford pareiškė, kad jai nemažai nerimo sukėlteisminės klaidos taikant Europos arešto orderį Andrew Symeou ir Gary Manno atvejais. Tai labai švelnus pasakymas, jei išvis jį taip galima pavadinti! Europos arešto orderis pats savaime yra teisingumo klaida. Išdavimas dabar tapo paprasčiausiu biurokratiniu formalumu. Iš Didžiosios Britanijos teismų atimta jų galimybapsaugoti Didžiosios Britanijos piliečius nuo nepagrįsto suėmimo ir kalinimo juos išdavus užsienio valstybei. Aš žinau tai, nes dalyvavau apeliaciniam teismui svarstant Andrew Symeou bylą, kai du lordai apeliacijos teisėjai nepajėgužkirsti kelio A. Symeou išdavimui, nors visiems teisme buvo aišku, kad įrodymų arba nėra, arba jie suklastoti policijos. Bet, žinoma, visa esmir yra ta, kad teismui nesuteikta galimybnagrinėti įrodymus; jis neturi tokios teisės. Ponia Sarah ir Liberalai demokratai gali dabar lieti krokodilo ašaras dėl tokių atvejų, kaip G. Symeou, bet vis dėlto jie turi prisiimti atsakomybę už žmogaus kančias, kurias patys sukėlė.
Georgios Papanikolaou
(EL) Ponia pirmininke, su tikru pasitenkinimu balsavome už Stokholmo programos nuostatas, kuriose kalbama apie solidarumą sprendžiant imigracijos ir kovos su nelegalia imigracija klausimus. Veiksmų plane perskaičiau, kad 2011 m. Komisija sukurs valstybių narių nacionalinių prieglobsčio sistemų vertinimo priemonę, kad galėtų teikti veiksmingesnę pagalbą valstybėms narėms atsižvelgiant į kiekvienos jų gebėjimus ir poreikius.
Tačiau kartu mes Parlamente pritarėme Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimui Maltoje. Mano klausimas būtų toks: ar Europos prieglobsčio paramos biuras bus kaip nors susijęs su šiuo mechanizmu ir su vertinimu, atliekamu taikant šį mechanizmą? Ar numatyta ES pabėgėlių perkėlimo programa siekiant tolygiai paskirstyti naštą valstybėms narėms?
Monica Luisa Macovei
Ponia pirmininke, norėčiau atkreipti dėmesį į mechanizmą korupcijos lygiui valstybėse narėse įvertinti - mechanizmą, kuris numatytas veiksmų plane. Taryba priėmsprendimą dėl Stokholmo programos, kuriame minimas šis klausimas, be to, priimtas Komisijos veiksmų planas dėl Stokholmo programos įgyvendinimo. Abiejuose dokumentuose kalbama apie kovos su korupcija priemonių valstybėse narėse įvertinimą. Dėl to mums reikia stiprios valstybių narių politinės valios ir tvirto jų pasiryžimo įdiegti šį mechanizmą. Sakau tai, nes visi žinome, kad iki šiol ne visose valstybėse narėse vidaus priemonės buvo, švelniai tariant, taikomos veiksmingai.
Antra, veiksmų plane numatytas komunikato dėl Europos Sąjungos kovos su korupcija politikos ir mechanizmo parengimo galutinis terminas yra 2011 m. Norėčiau pasiūlyti parengti jį iki 2010 m. pabaigos. Tai geriau atitiktų Europos Sąjungos kovos su korupcija poreikius, nes korupcija taip pat laikoma ekonomikos krizės priežastimi. Todėl turėtų būti įgyvendinta jos sustabdymui ir prevencijai skirta priemonė.
Diego López Garrido
Ponia pirmininke, šių diskusijų dėl Europos laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės pagrindas iš tikrųjų yra mintis, kurią, mano manymu, teisingai išreiškponas A. Busuttil, kalbėdamas apie Europos pilietybę.
Šiuo atveju kalbame apie Europos pilietybės koncepcijos, kurią turime tobulinti, sudedamąsias dalis. Tai, be abejo, vienas svarbiausių naujo politinio etapo, kuris parsidėjo Europoje įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, klausimų ir žinoma, taip pat vienas svarbiausių Tarybai pirmininkaujančios Ispanijos sprendžiamų klausimų.
Šiuo atžvilgiu ponia Judith Sargentini Tarybai pateiklabai aiškų ir tiesų klausimą apie tai, kas padaryta šiuo klausimu Ispanijos pirmininkavimo Tarybai laikotarpiu ir ką numatyta atlikti ateityje.
Dėkoju jai už šį labai tiesų klausimą. Pabandysiu aptarti savo atsakyme kai kurius dalykus, kurie visi susiję su Europos pilietybe ir teisių, laisvių, vertybių bei teisingumo klausimais: trumpai tariant, su Europos piliečių statusu 21-ajame amžiuje.
Dėl laisvių. Anksčiau esame kalbėję apie prisijungimą prie Europos žmogaus teisių konvencijos. Tai vienas iš Tarybai pirmininkaujančios Ispanijos prioritetų. Norėčiau atkreipti dėmesį į anksčiau vykusias mūsų plataus masto diskusijas.
Taip pat manau, kad, kalbėdami apie laisves ir teises, mes turime kalbėti apie direktyvos dėl teisės į vertimą žodžiu ir raštu baudžiamajame procese parengimą. Kaip žinote, šiuo metu ši direktyva pradėta rengti.
Laukiame, kol Europos Komisija pateiks bendro pobūdžio pasiūlymą dėl labai konkrečios direktyvos, kurią minėjo ponia Judith Sargentini, t. y. dėl kovos su diskriminacija direktyvos. Tai labai plataus užmojo ir ypač svarbi direktyva. Tarybai pirmininkaujanti valstybė, be abejo, jai pritaria, todėl laukiame Komisijos iniciatyvos.
Klausimai, susiję su aukų, ypač nukentėjusių nuo smurto lyties pagrindu, likimu kėlrūpestį Tarybai pirmininkaujančiai Ispanijai ir tapo jos prioritetu. Norėčiau jums pasakyti, kad per šį laikotarpį pasiekta pažanga dėl direktyvos dėl kovos su prekyba žmonėmis. Direktyvos dėl kovos su seksualiniu išnaudojimu atveju toliau dirbame, stengdamiesi, kad bendra pozicija būtų pasiekta birželį. Taip pat rengiama teisėkūros iniciatyva dėl kovos su smurtu lyties pagrindu: Europos apsaugos orderis šiuo metu svarstomas įvairiuose Parlamento komitetuose (Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komitete bei Moterų teisių ir lyčių lygybės komitete). Smurtas lyties pagrindu, be abejonės, yra didžiausia Europos visuomenėje egzistuojanti problema. Su juo susijęs ir didžiausias skaičius aukų. Praeitą mėnesį Užimtumo, socialinės politikos, sveikatos ir vartotojų reikalų taryba (EPSCO) taip pat priėmnutarimą dėl Europos smurto prieš moteris stebėsenos centro ir aukoms skirtos pagalbos linijos įsteigimo.
Dėl saugumo klausimų. Kovo mėn. Europos Vadovų Taryboje patvirtinta vidaus saugumo strategija. Šiuo atžvilgiu priimti Nuolatinio komiteto operatyviniam bendradarbiavimui vidaus saugumo srityje darbą reglamentuojantys nuostatai. Pasiekti susitarimai saugumo klausimais su Jungtinėmis Amerikos Valstijomis, be to, daroma pažanga rengiant šiuos susitarimus: dėl Toledo deklaracijos dėl saugumo ir civilinės aviacijos, dėl SWIFT klausimo, kuris labai gerai žinomas Parlamentui ir kuriam spręsti apibrėžti įgaliojimai deryboms su Jungtinėmis Valstijomis, kad kuo greičiau būtų pasiektas politinis susitarimas. Taip pat bendradarbiaujame su JAV dėl bendros deklaracijos dėl kovos su terorizmu ir susitarimo dėl duomenų apsaugos.
Dėl pilietinio bendradarbiavimo. Tikimės susitarti dėl Roma III reglamento, t. y. santuokoms taikomos teisės.
Dėl imigracijos ir prieglobsčio klausimų, kurie taip pat paminėti daugelyje kalbų, reikėtų pasakyti, kad Tarybai pirmininkaujanti Ispanija atsakinga už pirmąjį Europos pakto dėl imigracijos ir prieglobsčio įvertinimą, kurį ji ketina parengti bendradarbiaudama su Komisija. Kartu, taip pat bendradarbiaujant su Komisija, rengiama nelydimų nepilnamečių grąžinimo programa.
Be to, dėl prieglobsčio klausimų. Toliau tęsiamos FRONTEX operacijos ir rengiama Europos pabėgėlių ir pabėgėlių perkėlimo programa, taip pat su kai kuriomis šalimis rengiamos repatriacijos programos.
Taip pat steigiamas ir Europos pabėgėlių fondas, kuris turėtų pradėti veikti iki 2011 m. (tai numatyta Parlamentui parengtoje R. Tavares ataskaitoje). Taigi yra įvairių svarbių iniciatyvų dėl imigracijos, kurios vykdomos šiuo metu.
Norėčiau papildyti šį atsakymą faktais iš labai konstruktyvių Komisijos (ypač Komisijos narės V. Reding) diskusijų dėl Europos prokuroro institucijos, kuri numatyta Lisabonos sutartyje. Manau, mums kaip tik tokių diskusijų ir reikia. Jos būtų labai įdomios, ne tik, kaip pasakyta Lisabonos sutartyje, siekiant Europos Sąjungos ekonominių interesų apsaugos (ši tema, žinoma, labai aktuali), bet ir vėliau, siekiant, kad būtų sudaryta galimybpatraukti baudžiamojon atsakomybėn dėl tarpvaltybinių nusikaltimų. Šias diskusijas taip pat inicijavo ir Tarybai pirmininkaujanti Ispanija.
Tai tik keletas konkrečių dalykų, kurie pradedami ar pradėti vykdyti Ispanijai pirmininkaujant Tarybai, bendradarbiaujant su Komisija ir Parlamentu. Manome, kad mums labai svarbu užsitikrinti pasitikėjimą kuriant atvirą, saugią Europą, kuri gina savo žmones. Šia dvasia Tarybai pirmininkaujanti Ispanija siekia toliau tęsti savo veiklą, sudarydama trejetą su kitomis pirmininkaujančiomis valstybėmis narėmis, t. y. mūsų partnerėmis Belgija ir Vengrija. Tai Tarybai pirmininkaujančios Ispanijos ketinimas, ir mes, be abejo, tikimės bendradarbiavimo su Europos Parlamentu, koks vyko iki šiol.
Viviane Reding
Komisijos Pirmininko pavaduotoja. - Ponia pirmininke, visi kalba apie Stokholmo programą. Tai lyg Kalėdų eglutsu keliais šimtais pageidavimų. Norėčiau, kad visi kalbėtų apie tikrovę. Kaip buvo vertinami šie kalėdiniai pageidavimai prieš Lisabonos sutartį? Už uždarų durų, neatsižvelgiant į piliečių pageidavimus, į tai, ko jie trokšta ir tikisi, remiantis trečiojo ramsčio nuostatomis, pagal kurias vidaus reikalų ministrai neklausnei Europos Parlamento, nei Komisijos nuomonės, o Europos Teisingumo Teismas neturėjo jokių galimybių įsikišti.
Štai kuo mes pradedame: neįmanoma padėtimi, kai nacionaliniu lygmeniu nebuvo vykdomi netgi de minimis sprendimai, kai piliečiai neturėjo galimybių ar priemonių kreiptis į teismą, protestuoti ir siekti teisingumo.
Laimei, dabar turime Lisabonos sutartį. Trečiojo ramsčio daugiau nėra. Yra Komisijos pasiūlymai, bendro sprendimo procedūra, įgyvendinimo valstybės narės lygmeniu priemonės bei Europos Teisingumo Teismo vykdoma kontrolė. Vis dėlto tai taip pat reiškia, kad nebėra galimybės priemones įgyvendinti tuoj pat. Nagrinėjant taisykles ir pasiūlymus reikia laikytis įprastos tvarkos, pagal kurią jūs, parlamentarai, paraginote dirbti Komisiją.
Pirma, nuodugniai išnagrinėjama, kas priimtina, kas tinka, kas kuria pridėtinę vertę. Antra, surengiamos viešosios konsultacijos, siekiant sužinoti, ar idėjoms, kurias mes parengėme, pritars pilietinvisuomenė, pramonė, valstybės narės, nacionaliniai parlamentai, t. y. visi, kurie šiais klausimais yra suinteresuotosios šalys ir atlieka atitikties subsidiarumo principui įvertinimą. O tada atliekamas poveikio vertinimas, siekiant išsiaiškinti, ar einame teisingu keliu. Ir tik tuomet mums pateikiamas galutinis Komisijos pasiūlymas.
Jei pageidaujate, kad Komisija ir toliau dirbtų, kaip dirbo kelerius paskutinius metus, tik pasakykite man, ir aš ateisiu su pasiūlymais kiekvieną savaitę. O ar žinote, kas atsitiks su tais pasiūlymais? Juos pirmiausia blokuos nacionaliniai parlamentai (ir teisingai darys), nes mes turime pateikti rimtus pasiūlymus, grindžiamus teisinėmis prielaidomis, kad tai, ką mes darome, yra pagrįsta, tinkama ir gali būti įgyvendinta valstybėse narėse.
Nenoriu, kad dėl pirmojo mūsų pateikto pasiūlymo būtume apskųsti Teisingumo Teismui ir Žmogaus teisių teismui. Norėčiau paskatinti visus dirbti taip, kad piliečiai suprastų, jog mūsų darbo sukurta pridėtinvertpraktiniu požiūriu duoda jiems realios naudos. Taip, kaip Komisijos narė, atsakinga už moterų reikalus, esu girdėjusi, kad šis Parlamentas svarsto, ką pirmiausia turėtume padaryti, siekdami suteikti moterims teisinio tikrumo visose mūsų valstybėse narėse, t. y. kad joms susidūrus su smurto problema būtų užtikrintas teisingumo vykdymas, o ne sudaryta teisingumo, kurio jos tikisi, iliuzija, nes tai joms nepadės ir nepakeis jų padėties. Taigi šiuo klausimu iš tikrųjų turime dirbti kartu.
Yra šimtai priemonių, kurios turi būti suderintos su Lisabonos sutartimi, kurios iš tamsos turi būti ištrauktos į dienos šviesą, kurios turi būti suderintos su esamomis teisės normomis, t. y. šimtai priemonių, kurios neveikia.
Pvz., arešto orderis - ponia S. Ludford ką tik apie tai kalbėjo. Be abejo, jis nevykdomas valstybėse narėse, nes nėra parengtos abipusio pripažinimo priemonės, susijusios su abipusiu pasitikėjimu - abipusio pripažinimo pagrindu. Kolegos, viso to negalima įgyvendinti be abipusio pasitikėjimo. Apgailestauju, bet negaliu potvarkiu įskiepyti tarpusavio pasitikėjimo visiems Europos teisėjams!
Turime sukurti tarpusavio pasitikėjimą remdamiesi įstatymais ir priemonėmis, kurios išplėstų piliečių teises visose mūsų valstybėse narėse tam, kad teisėjai taip pat įgyvendintų mūsų parengtas taisykles. Šiuo atžvilgiu mes sparčiai judame pirmyn.
Dėl veiksmų plano. Ką gi, kolegos salėje jau nėra, bet yra veiksmų planas dėl kovos su smurtu prieš moteris. 2011 m. bus parengtas išsamus dokumentas dėl aukų apsaugos, t. y. turi būti ginami visų nukentėjusiųjų (neskirstau aukų į kategorijas), visų aukų interesai.
Taip, dirbame duomenų apsaugos klausimais nuo tada, kai Parlamentas, laimei, pasak"ne" tvarkai, kurios buvo laikomasi iki Lisabonos sutarties įsigaliojimo. Mes daugiau nebetaikysime ankstesnės tvarkos ir, komiteto pirmininke, jūs, be abejo, žinote, kad jūsų komitetui ir kitiems komitetams galioja mūsų darbo tvarka.
Turėsime daug ką atlikti kartu, t. y. išspręsti visus techninius klausimus, kurie turės labai didelės įtakos mūsų visuomenei. Turėsime ko nors imtis, turėsime paaiškinti piliečiams, ką mes darome. Juk tai taip pat visumos dalis, be to, dar ir ne pati paprasčiausia.
Taip, mes privalome imtis priemonių, pvz., dėl nelegalios imigracijos ir prieglobsčio ir, kaip matėte, mano kolegCecilia Malmström turi labai konkrečių pasiūlymų dėl nelegalios imigracijos, sienų kontrolės bei legalios migracijos. Taip, būtų svarbu, jei Parlamentas kartu su Taryba galėtų priimti šiuos esamus pasiūlymus: dėl prieglobsčio suteikimo paketo, dėl paprasto leidimo, dėl bendros persikėlimo programos, dėl abipusio pripažinimo ir ką tik priimto veiksmų plano dėl nelydimų nepilnamečių. Pasiūlymų yra kaip iš gausybės rago.
Kalbame ne apie tai, kas ką ketina daryti, nes padaryti kai kurių dalykų jūs tiesiog negalite. Štai pavyzdys: jūs paprašėte parengti direktyvą dėl kovos su diskriminacija. Apgailestauju, bet Kovos su diskriminacija direktyva - klausimas, kuriam turi būti pritarta vieningai, o jis blokuojamas Taryboje. Taigi, ko jūs iš manęs tikitės (tarkim, ne iš manęs, nes tai buvo dar prieš mano kadenciją)? Komisija parengir pateikkovos su diskriminacija priemones, kurios užblokuotos Taryboje dėl vieningumo stokos. Taigi kalbėkite su Taryba, kalbėkite su tais, kurie tai blokuoja.
Dėl tos pačios lyties porų. Be abejo, puikiai žinote, kad galioja subsidiarumo principas, t. y. tos pačios lyties poroms taikomos tvarkos nustatymas yra valstybių narių kompetencija. Europos Sąjunga nustato tik tarpvalstybinio lygmens tos pačios lyties poroms taikomą tvarką. Juk negaliu to daryti už Prancūziją, Italiją, Lenkiją, Rumuniją, Graikiją ir Liuksemburgą. Tai gali atlikti tik pačios valstybės narės. Galiu teigti, kad diskriminacijos nėra, jei šie žmonės, kad ir iš kur jie būtų kilę, gali pasinaudoti savo teisėmis į tarpvalstybinį mobilumą. Tai mes ir ketiname užtikrinti.
Jau pradėjome suprasti dalykus, susijusius su judumu, su piliečių teisėmis, su teisinių sistemų bendradarbiavimu, su vis dar egzistuojančių sienų panaikinimu bendrojoje rinkoje, kuri, kad ir kaip gaila, dar nėra bendroji rinka piliečiams. Todėl esu labai laiminga; aš perskaičiau Mario Monti pranešimą. Daugelyje šio pranešimo dalių nurodyta, kuria kryptimi turime eiti. Jūs žinote, kas yra mano Biblija? Pranešimas, kurį parengvienas iš jūsų narių, apima visus laisvo piliečių judėjimo koncepcijos elementus ir visas problemas, kurios turi būti išspręstos.
Taigi siūlau jums imtis jų viena po kitos ir vieną po kitos išspręsti visapusiškai bendradarbiaujant. Kai pateiksiu pasiūlymą, o jūs matėte, kaip viskas vyksta, pamatysite, kad turėsite tiek daug pasiūlymų, kad jums teks dirbti naktimis. Nežinau, ar tai leidžiama pagal darbo taisykles ir žmogaus teises, bet man nerūpės jūsų, kaip Parlamento narių, žmogaus teisės. Dirbsime tol, kol išspręsime šias problemas. Yra šimtai problemų, kurias reikia išspręsti, todėl negaliu to padaryti viena. Man reikalinga labai konstruktyvi jūsų pagalba. Žinau, kad šios pagalbos sulauksiu, bet padėkite man susitvarkyti su visais elementais iš eilės, net jei tai būtų vienas elementas per savaitę. Dokumentas bus jums pateiktas. Esu pasirengusi atvykti į jūsų komitetus tiek dažnai, kiek būsiu kviečiama, ponia pirmininke, ir mes viską aptarsime, elementas po elemento. Per penkerius metus, jums padedant, mes pakeisime šį žemyną.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
