Sociální odpovědnost subdodavatelských podniků ve výrobních řetězcích (krátké přednesení)
Předsedající
Dalším bodem je zpráva pana Lehtinena za Výbor pro zaměstnanost a sociální věci o sociální odpovědnosti subdodavatelských podniků ve výrobních řetězcích.
Lasse Lehtinen
zpravodaj. - (FI) Pane předsedající, pane komisaři, subdodavatelské řetězce jsou v podnikání běžným jevem. Pomáhají efektivně a pružně organizovat práci. Jsou zásadní pro správné fungování vnitřního trhu a vytváří nezbytnou ekonomickou a logistickou síť.
Pro životaschopnost trhů a ochrany spotřebitele je však zásadní používat právní předpisy, které stanoví klíčové odpovědnosti dodavatelů a subdodavatelů. V této zprávě je Komise vyzvána, aby zřídila jasný právní nástroj zavádějící na evropské úrovni odpovědnost dodavatelů, přičemž budou respektovány rozdílné právní systémy v členských státech a zásady subsidiarity a proporcionality.
V osmi členských státech již platí právní předpisy vytvořené podle těchto zásad, ale je rovněž třeba, abychom na úrovni Společenství upravili vztahy mezi subdodavatelskými řetězci. Společné evropské problémy musí být vyřešeny pomocí společných pravidel. Jinak ty země, v nichž není tato oblast podnikání upravena, mohou narušit hospodářskou soutěž a poškodit ostatní.
Proto se nejedná pouze o ochranu pracovníků, ale také o zajištění konkurenceschopnosti společností, které dodržují pravidla. Zkrátka je třeba předcházet šedé ekonomice. Pokud budou subdodavatelské řetězce podvodnou cestou, jak udržet nízké platy a jak se vyhýbat platbám daní a sociálního pojištění, pak zátěž dopadne na daňové poplatníky a konkurenční společnosti, z nichž většina jsou malé a střední podniky. Rovněž subdodavatelé, v jejichž případě se často jedná o malé společnosti, potřebují jasná pravidla práce pro velké dodavatele.
Již jsme zažili, jak konkrétní systémy jednotlivých zemí fungují jako preventivní síly. Hranice pro zanedbání povinností zaměstnavatele bude vyšší, budou-li lidé očekávat trest za kriminální činnost.
Je v zájmu všech Evropanů, aby dodržovali minimální podmínky a jasná pravidla. Pak se pracovní síla může s důvěrou přesouvat z jedné země do druhé, podniky se mohou spolehnout na smlouvy a spotřebitelé si mohou být jisti, že cena výrobků nebo služeb je správná a byla stanovena transparentně. Není náhoda, že se ve zprávě konkrétně uvádí sociální odpovědnost podniků.
Louis Michel
Pane předsedající, dámy a pánové, Komise tuto zprávu velmi vítá.
Jakkoliv mohou být subdodavatelé pro zvýšení produktivity a konkurenceschopnosti, plně uznáváme potřebu účinných opatření, která zajistí, že nebudou podporovat ani usnadňovat nedodržování pracovních podmínek, zejména v případě dlouhých subdodavatelských řetězců. Vhodné, účinné a odrazující postihy jsou třeba k zajištění toho, že budou subdodavatelé zcela plnit své zákonné a smluvní povinnosti, zejména pokud se týká práv pracovníků. Větší transparentnost v subdodavatelském procesu povede k větší celkové ochraně práv pracovníků, což je otázka, které se Komise, jak víte, velmi věnuje - a bude v tom pokračovat.
I když mohu souhlasit s vaší obecnou zásadou, že evropské problémy mají mít evropská řešení, byl bych opatrnější u závěrů uvedených v bodu 14 zprávy, kde se praví, že problém může být vyřešen pouze jasným právním nástrojem zavádějícím společnou a nedílnou odpovědnost na evropské úrovni.
Rovněž se zdá, že se zpráva tímto směrem ubírá v bodě 15, kde se požaduje posouzení dopadů přidané hodnoty a reálnosti takového nástroje Společenství. Pokud se týká požadavku, aby Komise zajistila účinnou shodu se směrnicí o vysílání pracovníků, uvedeného v bodě 25, rád bych poukázal, že máme nedávno vytvořenou pracovní skupinu na vysoké úrovni zabývající se vysíláním pracovníků. Pracovní skupinu tvoří zástupci členských států a zaměřuje se na zlepšení praktického použití směrnice, a zejména administrativní spolupráce mezi členskými státy. Její první zasedání se bude konat 25. března.
V tomto ohledu bych rád zmínil studii nazvanou Odpovědnost v subdodavatelském procesu v evropském odvětví stavebnictví vydanou v roce 2008 Evropskou nadací pro zlepšení životních a pracovních podmínek, která zdůrazňuje jak velké rozdíly mezi vnitrostátními systémy společné odpovědnosti, tak úrovní jejich účinnosti. Tato studie rovněž poukazuje na skutečnost, že nebude existovat žádné univerzální řešení, a doporučuje další diskusi a výzkum, především ve vztahu k přeshraničním otázkám.
Problém, který se snažíme vyřešit, má sociální povahu, ale navrhované řešení má dopady výrazně přesahující sociální oblast. Proto potřebujeme podrobnou studii o hospodářských a sociálních dopadech uvedeného řešení.
Zcela souhlasím s tím, že si tento problém zaslouží komplexnější výzkum, a s tím, že před předložením návrhu právního předpisu musíme pečlivě prozkoumat různé neregulativní metody pro řešení některých otázek uvedených ve zprávě, jinými slovy: zlepšenou spolupráci a koordinaci mezi vnitrostátními orgány, inspekčními a dalšími orgány prosazování právních předpisů, informovanost o osvědčených postupech ve společnostech, stávající pokyny a normy, iniciativy zaměřené na sociální odpovědnost a dohody týkající se nadnárodních společností, do nichž se již zabudovávají inovační ustanovení týkající se postupů posuzování rizik a dohledu na subdodavateli.
Předsedající
Přednesení je ukončeno.
Hlasování se bude konat26. března 2009.
Písemné prohlášení (článek 142)
Proinsias De Rossa  
písemně. - Nárůst subdodavatelů v Evropě má dalekosáhlé důsledky pro pracovní vztahy. Do této oblastí nepatří jen práce. Související právní a finanční povinnosti, například dodržování norem o platech a pracovních podmínkách a platby daní a příspěvků sociálního pojištění jsou tímto způsobem externalizovány na subdodavatele a pracovní agentury. Znepokojivé je, že subdodavatelé mohou být stále více využíváni jako způsob omezení přímé sociální odpovědnosti.
Myšlenka "společné a nedílné odpovědnosti" je tedy klíčová pro zajištění, že budou společnosti odpovědné za postupy svých subdodavatelů. Prosazování právních povinností bude samozřejmě obtížnější v dlouhém a složitém řetězci vzájemně propojených společností. To se týká zejména přeshraniční činnosti, kdy mohou být různé úrovně dodavatelů vytvořeny v různých členských státech a podléhat různým pravidlům. V této chvíli má pouze osm členských států vnitrostátní právní předpisy týkající se odpovědnosti subdodavatelských podniků.
Důrazně podporuji zprávu přijatou konfederací EKOS, která vyzývá Komisi, aby vytvořila jasný právní nástroj Společenství zavádějící na evropské úrovni společnou a nedílnou odpovědnost, a také požaduje, aby Komise zahájila posuzování reálnosti nástroje, který se bude týkat odpovědnosti v rámci řetězců jakožto způsobu zlepšení transparentnosti v subdodavatelském procesu.
