2. Belarus, în special cazul lui Ales Michalevic și al Nataliei Radin
Președinte
Următorul punct este dezbaterea privind șase propuneri de rezoluție referitoare la Belarus, în special cazul lui Ales Mikhalevich și al Nataliei Radina.
Raül Romeva i Rueda
Dle președinte, cred că este important să ne amintim că nu este prima dată când vorbim despre Belarus în acest Parlament și, din acest punct de vedere, această rezoluție este importantă în măsura în care condamnă în mod clar arestările și trimiterea în închisoare a membrilor opoziției și încălcarea drepturilor fundamentale la care aceste persoane au fost supuse.
Libertatea de exprimare, libertatea de întrunire și libertatea de mișcare în țări precum Belarus ar trebui să fie o prioritate și, prin urmare, este necesar să se solicite eliberarea imediată și necondiționată a acestor oameni, care nu pot fi numiți altfel decât prizonieri politici.
În al doilea rând, cred că este de asemenea important să se condamne - și rezoluția face acest lucru - utilizarea torturii în aceste țări, ca și în altele, la modul cel mai puternic, mai dur, mai clar și mai ferm posibil, chiar și atunci când acest lucru are loc în Uniunea Europeană, fapt care, din păcate, se întâmplă uneori. Cu toate acestea, într-o țară în care relațiile noastre de vecinătate continuă să se dezvolte și cu care ne consolidăm relația, folosirea torturii ca o formă de tratament în penitenciare, mai ales atunci când este alimentată de motivație politică, este un lucru care cere respingerea noastră totală și condamnarea completă.
În cele din urmă, aș dori, de asemenea, să condamn deschis pedeapsa aplicată tânărului activist din rândul opoziției doar pentru că a luat parte la demonstrațiile de la 19 septembrie 2010. Cred că Parlamentul are dreptate când se poziționează în mod clar împotriva acestor opțiuni și insist ca vocea sa să fie auzită.
Marietje Schaake
autoare. - Dle președinte, un număr mare de personalități ale opoziției, inclusiv foști candidați prezidențiali, dar și jurnaliști și apărători ai drepturilor omului, au fost arestate după evenimentele de la 19 decembrie 2010 de la Minsk și sunt reținute de atunci în centre de detenție ale KGB-ului. Au existat rapoarte privind tortura și mărturisirile forțate sub amenințarea KGB-ului. Aceste evoluții se încadrează într-un model mai amplu de represiune și procese motivate politic împotriva activiștilor opoziției, societății civile, mass-mediei și apărătorilor drepturilor omului, care continuă și în prezent.
Facem apel urgent la autoritățile bieloruse pentru a permite opoziția politică, societatea civilă, libertatea de exprimare și pluralismul media. Statul de drept trebuie să fie respectat. Autoritățile din Belarus ar obține credibilitatea dacă ar începe imediat investigații efectuate în conformitate cu standardele internaționale, cu experții internaționali. Trebuie să avem în vedere măsuri restrictive, inclusiv sancțiuni economice aplicate companiilor deținute de guvernul din Belarus, dar sperăm că acest lucru nu va fi necesar. Ne-am bucura dacă mai multe țări ale comunității internaționale s-ar alătura apelului la astfel de acțiuni, deoarece status quo-ul este inacceptabil.
Kristian Vigenin
autor. - Dle președinte, Belarus este atât de des pe ordinea noastră de zi și acest lucru este pentru că ne pasă, pentru că vrem să vedem un Belarus democratic, în care drepturile omului sunt respectate. Am totuși impresia că mesajele pe care le trimitem atât de des autorităților din Belarus nu sunt auzite - nici cele din partea Parlamentului European, nici cele din partea Consiliului European. Deciziile Consiliului nu au avut niciun efect până în prezent asupra situației din Belarus.
După un an de progrese foarte modeste, data de 19 decembrie 2010 a devenit un punct de cotitură pentru Belarus. De atunci, țara a căzut în autoizolare: acest lucru poate salva regimul o perioadă de timp, dar este în detrimentul viitorului națiunii bieloruse. Acest lucru trebuie să fie înțeles și nu vom înceta să reamintim aceasta lui Lukașenko și prietenilor săi. Sper că președintele Lukașenko va lua act cum se cuvine de evenimentele din țările vecine de la sud și va înțelege că singurul comportament responsabil este democratizarea și reformele sociale și economice din țară.
Noi, cei din Parlamentul European, nu vom renunța; solicităm eliberarea imediată și necondiționată a tuturor protestatarilor reținuți și renunțarea la toate acuzațiile motivate politic. În același timp, încă mai credem că Belarus are timp să se schimbe; colaborăm cu ceilalți cinci vecini estici pentru a găsi o soluție care să conducă la democratizare și la crearea unei situații în Belarus în care să poată avea loc alegeri libere și corecte la sfârșitul acestui an sau la începutul anului viitor.
Jacek Protasiewicz
Dle președinte, declarația sinceră și emoționantă formulată de Ales Mikhalevich cu aproape două săptămâni în urmă, în care a dezvăluit metodele de tortură folosite de KGB-ul bielorus împotriva oponenților politici ai lui Aleksandr Lukașenko, a provocat un șoc. Este șocant faptul că, în secolul XXI, o țară europeană care a început cooperarea cu Uniunea Europeană, ca parte a Parteneriatului estic, utilizează metode caracteristice nazismului și stalinismului.
Rezoluția noastră este expresia șocului și a jignirii noastre, precum și a solidarității noastre cu cei care sunt persecutați. Astăzi, aș dori să transmit de aici trei mesaje. Primul mesaj este adresat lui Ales Mikhalevich, dar și lui Anatoli Labiedzka și Mikhail Statkievich, care se află în închisoare: vă admirăm curajul; suntem cu dvs. și nu vă vom părăsi.
Al doilea mesaj este adresat lui Alexander Lukașenko: începeți să arătați respect pentru convențiile internaționale pe care țara dvs. le-a ratificat, inclusiv Declarația comună a Parteneriatului estic de la Praga, și încetați persecuția cetățenilor dvs.
Al treilea mesaj este pentru dna Ashton: este timpul pentru sancțiuni economice, deoarece numai în acest fel putem schimba modul în care este persecutată opoziția în Belarus.
Vă mulțumesc.
Ryszard Czarnecki
Dle președinte, Belarus este o țară care are o frontieră comună cu Uniunea Europeană, dar care pare a fi la o distanță de 1 000 de ani de aceasta. Este ca și cum Belarus ar fi locuită de oameni care sunt ghidați de standarde diferite. Totuși, nu este cazul. Există și europeni care trăiesc acolo - oameni care doresc să simtă că trăiesc într-o Europă comună. Problema este președintele țării, care folosește metode cunoscute de la Uniunea Sovietică în urmă cu câteva decenii - ceea ce ne oferă președintele Lukașenko este o călătorie unică în trecut. Spre deosebire de dl Vigenin, care a intervenit cu puțin timp în urmă, sunt de părere că ar trebui să credem în vocea noastră europeană și în faptul că Parlamentul și Uniunea Europeană pot face presiuni asupra autorităților din Belarus, astfel încât acestea să respecte drepturile omului. Aceasta nu este neapărat o problemă de politică, ci de morală și etică fundamentale. Astăzi ar trebui să spunem fraților noștri din Belarus că nu sunt singuri.
Rui Tavares
Dle președinte, doamnelor și domnilor, au existat mereu rapoarte referitoare la cazuri privind drepturile omului din afara Uniunii Europene, așa că am să îmi permit, în această dezbatere urgentă, să încep cu votul nostru de astăzi cu privire la libertatea presei din Ungaria, sau mai degrabă din Uniunea Europeană, deoarece respectarea drepturilor fundamentale în cadrul Parlamentului nostru și a drepturilor omului în afara Uniunii Europene sunt legate în mod inextricabil.
Având în vedere că am reușit să discutăm problemele cu care ne confruntăm în Uniunea Europeană într-un vot care a divizat acest Parlament și l-a împărțit în două și care ne-a dat o activitate intensă în ultimele două luni, ne putem confrunta acum cu președintele Lukașenko din Belarus, ținând capul sus. Putem spune președintelui Lukașenko că trebuie să înceteze represiunea demonstrațiilor, reprimarea oponenților săi și represiunea presei în propria țară, deoarece el însuși reprezintă un guvern care crede că deține monopolul asupra dreptului de a decide ceea ce este corect și ceea ce este greșit, ceea ce este echilibrat, ceea ce este neutru și ceea ce este obiectiv, nu numai prin afirmațiile sale, dar și prin cele ale opoziției și cele ale presei străine. În urma represiunii demonstrațiilor din decembrie, l-am văzut pe președintele Lukașenko înfruntând presa internațională cu o aroganță profundă.
De aceea cred că putem spera că vocea Parlamentului European, vocea Comisiei și vocea Consiliului vor fi auzite în Belarus și că vom obține o autoritate morală, dincolo de cea pe care trebuie, de asemenea, să o păstrăm prin exemplul nostru din acest Parlament.
Eduard Kukan
Dle președinte, în timpul întâlnirii de săptămâna trecută din Bratislava a Grupului de la Visegrad, ministrul afacerilor externe din Slovacia, care prezidează în prezent grupul, a transmis un mesaj clar președintelui Lukașenko din Belarus. Atâta timp cât există chiar și un prizonier politic în închisorile din Belarus, țara se poate aștepta să fie complet izolată în Europa.
Chiar și astăzi, din păcate, la trei luni după alegerile prezidențiale, situația din țară este în continuare critică. Oameni cu viziune democratică sunt investigați, arestați, închiși și reținuți în condiții inumane, la fel ca cele despre care am discutat astăzi, fără posibilitatea asistenței juridice și fără posibilitatea vizitelor din partea membrilor familiei.
Prin urmare, este de asemenea important ca UE să adopte o poziție mai dură față de ultimul dictator din Europa. De asemenea, poate fi necesar să se extindă domeniul de aplicare a sancțiunilor economice pe care le punem în practică, deoarece toate dovezile sugerează că, deși dure, cuvintele nu vor îmbunătăți situația cetățenilor din Belarus.
Justas Vincas Paleckis
Dle președinte, această rezoluție este un semnal clar pentru autoritățile din Belarus că Uniunea Europeană nu poate și nu va tolera restricțiile privind dreptul de a demonstra și nu va tolera nici deținuții politici din țară, în special tortura din centrele de detenție. Bruxelles își intensifică ajutorul acordat societății civile din Belarus, organizațiilor neguvernamentale, mass-mediei independente și studenților. În plus, ca o chestiune de urgență, trebuie să eliminăm vizele scumpe care îi împiedică pe cetățenii din Belarus să călătorească în Uniunea Europeană, să reducem taxa și să negociem o relaxare a regimului vizelor. Cred că, în această situație, ar fi totuși util ca o delegație a Parlamentului European să călătorească în Belarus, în ciuda faptului că există obstacole, iar dacă o delegație întreagă nu este în măsură să călătorească, atunci deputații din Parlamentul European ar trebui să călătorească acolo individual pentru a înțelege mai bine situația și pentru a exercita o oarecare influență.
Kristiina Ojuland
în numele Grupului ALDE. - Dle președinte, în luna ianuarie am adoptat o rezoluție privind Belarus. Nu este deloc un semn bun că trebuie să ne exprimăm în mod repetat îngrijorarea cu privire la situația de acolo, fără a avea vreo reacție pozitivă din partea autorităților din Belarus.
Deși Uniunea Europeană a restabilit sancțiuni și a adoptat o poziție dură față de regimul Lukașenko, drepturile fundamentale, cum ar fi libertatea de întrunire și de exprimare, sunt în continuare nerespectate și călcate în picioare. În plus, rapoartele privind tortura continuă, mentală și fizică, a prizonierilor politici și încercările de recrutare a informatorilor KGB oferă Uniunii Europene un semnal clar că regimul Lukașenko nu a primit mesajul nostru de data trecută.
Poate că ar trebui să vorbim și să spunem și mai clar că situația din Belarus este inacceptabilă. Aș dori să solicit Comisiei să prezinte un raport cu privire la măsurile suplimentare care pot fi luate împotriva regimului Lukașenko.
De asemenea, aș dori să solicit întreprinderilor europene și investitorilor să se retragă din Belarus dacă nu doresc să folosească bani proveniți din criminalitate și să sprijine în mod direct sau indirect regimul criminal al lui Lukașenko.
Marek Henryk Migalski
Dle președinte, dna Ojuland are dreptate atunci când spune că are impresia că vorbim întotdeauna despre același lucru și nu vedem niciodată rezultatele așteptate. Cu toate acestea, din păcate, domnia sa a greșit când a spus că există o unanimitate în rândul nostru în această privință. Aș dori să vă rog pe toți cei de aici să vorbiți cu o singură voce și să vorbiți la fel de hotărât ca dl Protasiewicz, care a transmis un semnal clar pentru toți cei care luptă pentru libertate și democrație în Belarus că suntem alături de ei și care a dat un avertisment clar regimului din Belarus că ceea ce face este inacceptabil. Ei bine, alături de acea voce, care ar trebui să fie susținută de toată lumea, există și alte opinii exprimate și, din păcate, de către unul dintre autorii rezoluției, potrivit cărora incidentele de tortură au loc în Belarus la fel ca în unele țări europene și în unele dintre statele membre ale Uniunii Europene. Acest lucru este inacceptabil. Dna Ojuland are dreptate când spune să suntem ascultați și că nu numai noi ne ascultăm reciproc, ci că există și alte persoane care ne ascultă. Dacă vor continua să existe astfel de opinii divergente, atunci eu cred că vom continua să fim ineficienți. Vă mulțumesc foarte mult.
Sari Essayah
(FI) Dle președinte, ultimul dictator din Europa, Lukașenko, conduce Belarus cu o mână de fier de peste 16 ani. Mass-media și sistemul judiciar din țară se află sub controlul său suveran, iar el nu ezită să le folosească pentru a înăbuși opoziția politică, așa cum am văzut în recentele alegeri prezidențiale frauduloase din decembrie. La acea vreme, trupele speciale și poliția, desigur, au dispersat în mod violent demonstrațiile și sute de oameni au fost arestați, inclusiv aproape toți candidații la președinție din rândul opoziției.
Cererile UE de eliberare a prizonierilor politici și de încetare a violenței împotriva cetățenilor au fost complet ignorate de către administrația Lukașenko. În prezent, este imperativ ca UE să introducă sancțiuni economice mai drastice, deoarece Lukașenko a exploatat pur și simplu programul Parteneriatului estic și toate beneficiile politicii de vecinătate. Nu putem accepta asemenea încălcări brutale ale drepturilor omului nicăieri în lume, și cu atât mai puțin în regiunile izolate din Europa.
Mitro Repo
(FI) Dle președinte, de fapt nu trebuie să trecem dincolo de granițele Europei pentru a găsi țări care încalcă drepturile fundamentale. În Belarus, puteți fi puși sub acuzare și puteți merge la închisoare doar pentru că ați participat la un protest, ați candidat la alegeri sau v-ați exprimat opinia. Conștiința politică a poporului și activismul civic nu sunt o povară pentru societate: acestea ar trebui să fie ceva care o îmbogățește.
Este totuși dificil să credem că democrația ar putea fi consolidată în Belarus doar prin intermediul constrângerii UE. Există, de asemenea, necesitatea unui dialog la nivel de bază și a participării în cadrul societății civile. UE ar trebui să sprijine dezvoltarea democratică în Belarus și să continue să organizeze proiecte culturale și educaționale cu ajutorul său. Serviciul european de acțiune externă ar trebui să monitorizeze în mod activ evoluțiile din Belarus și să îi sprijine pe cetățenii din Belarus, astfel încât valorile europene să poată fi, de asemenea, internalizate acolo.
(Aplauze)
Cristian Dan Preda
Acum două zile, pe 8 Martie, de Ziua Internațională a Femeii, Natalia Rodina nu a putut să se bucure de această sărbătoare pentru că era sub arest la domiciliu. În aceeași zi, Ales Mikhalevich își sărbătorea în închisoare a 53-a aniversare. Asta pur și simplu pentru că este un om liber, un om care a îndrăznit să intre în competiția prezidențială și, într-o dictatură ca Belarusul, sancțiunea pentru astfel de gesturi de libertate este cea a restricției de mișcare, a trimiterii în închisoare. Din rezoluția noastră aș vrea să subliniez două puncte care mi se par foarte importante: mi se pare că trebuie să susținem extinderea măsurilor restrictive impuse de Uniune, pentru a include pe listă procurorii, judecătorii și membrii poliției secrete implicați în recentele încălcări ale drepturilor omului din Belarus și cred, de asemenea, că, în al doilea rând, trebuie să facem tot ce este posibil pentru a sprijini societatea civilă din această țară, ea ne poate da o speranță.

Elena Băsescu
Doresc să-mi încep intervenția prin a face un apel la autoritățile din Belarus să înceteze cenzurarea forțelor democratice și a presei independente. Propun, de asemenea, redeschiderea biroului OSCE din Belarus.
Drepturile omului au suferit o grea lovitură cu prilejul alegerilor prezidențiale din decembrie 2010. Manifestațiile opoziției împotriva fraudelor electorale au fost înăbușite fără milă de către forțele de ordine. Printre cei arestați se numără unul dintre candidații la președinție, Ales Mikhalevich. Acesta a făcut publice torturile la care a fost supus în închisoare, fapt negat însă de autorități. Tot atunci au fost vizați și jurnaliștii apropiați opoziției. În ciuda interdicției de a da declarații, ei au confirmat afirmațiile lui Mikhalevich în speranța de a atrage atenția UE asupra situației critice din Belarus. Condițiile în care arestările au avut loc sunt neclare, iar tratamentul la care declară că au fost supuși reprezintă încălcări grave ale drepturilor omului.
Krzysztof Lisek
Dle președinte, dle comisar, aș dori să îmi exprim mulțumirile sincere pentru că mi-ați oferit oportunitatea de a vorbi, pentru că acum câteva zile, când am vorbit cu Ales Mikhalevich, pe care am avut ocazia și onoarea de a-l cunoaște și cu care sunt prieten de peste un deceniu, i-am promis că voi face tot posibilul pentru a lua cuvântul astăzi. Deși știu că nu este locul potrivit pentru a trimite mesaje personale, aș dori să spun: "Ales, suntem alături de dvs., după cum a spus dl Protasiewicz”.
Cred că astăzi este foarte important să spunem opoziției că îi vom sprijini - și trebuie să spunem acest lucru nu doar opoziției. Este important să spunem acest lucru celor care sunt implicați în persecuții - procurorilor care efectuează investigații după cum li se dictează, judecătorilor care dau sentințe nedrepte, directorilor locurilor de muncă care concediază oamenii pentru activitatea lor politică, rectorilor universităților care exmatriculează studenții pentru că participă la demonstrații - ar trebui să spunem tuturor: "Vom ține minte. Ne vom aminti ce faceți și cum vă comportați astăzi și va veni o vreme când veți suferi cu toții pedepsele pe care le meritați”. <BRK>
Corina Crețu
Doresc să mă alătur și eu celor care solicită Consiliului, Comisiei și comunității internaționale să-și intensifice sprijinul în favoarea societății civile și a opoziției democratice din Belarus, ca reacție la evenimentele petrecute după decembrie 2010.
Arestarea și detenția a peste 600 de activiști ai societății civile, jurnaliști, profesori și studenți și a majorității candidaților la președinție, ai liderilor opoziției democrate, precum și folosirea disproporționată a forței în urma manifestațiilor organizate în semn de protest față de alegerea lui Lukashenko, reprezintă elemente tipice ale unei dictaturi și un profund dispreț față de respectarea drepturilor omului. Cazul lui Ales Mikhalevich, unul dintre oponenții președintelui Lukashenko, care a fost torturat în timpul arestului preventiv, ca și al jurnalistei Natalia Radin, sunt semnificative pentru o realitate pe care suntem datori să o contracarăm, susținând eforturile societății civile din Belarus, ale presei independente și ale opoziției de a promova democrația.
Charles Tannock
Dle președinte, faptul că, în Belarus, poliția secretă a președintelui Lukașenko este încă numită KGB ne spune tot ce trebuie să știm despre mentalitatea și metodele sale. La douăzeci de ani de la prăbușirea Uniunii Sovietice, el rămâne arhetipul homo sovieticus, un om puternic a cărui dependență de putere este la fel de puternică precum instinctele sale de zdrobire a disidenței.
Lukașenko a folosit KGB-ul sau utilizează KGB-ul ca un instrument politic de reducere la tăcere a protestului popular, inclusiv cazul lui Ales Mikhalevich și al Nataliei Radina, care au urmat unei alte alegeri prezidențiale fraudate, dezamăgitoare de anul trecut din decembrie. Mai mult de 700 de persoane au fost arestate. Abundă poveștile privind activiștii din opoziție care au fost răpiți, deținuți pe cale extrajudiciară și apoi torturați mental și psihologic de către KGB.
Belarus contează pentru noi atât de mult, deoarece este o țară europeană și a devenit un fel de Cuba la ușa noastră proprie. Dacă UE are forță morală în lume în ceea ce privește promovarea democrației, a drepturilor omului și a statului de drept, aceasta trebuie să înceapă cu siguranță chiar în Europa, în continentul nostru. Nu contest necesitatea de a lua legătura cu regimul Lukașenko. O politică a scaunului gol ar fi contraproductivă pentru UE, dar trebuie să sporim sprijinul acordat opoziției din Belarus și să consolidăm sancțiunile inteligente aplicate de către UE lui Lukașenko și acoliților lui din KGB.
Eija-Riitta Korhola
Dle președinte, evenimentele din ultimele luni din Belarus arată clar modul în care drepturile civile și politice continuă să fie încălcate sistematic de către guvern. Arestările susținătorilor opoziției din decembrie reflectă modul în care se încearcă să fie reduși la tăcere adversarii lui Lukașenko, folosind mijloace violente.
Trimiterea în închisoare a lui Ales Mikhalevich și a șase candidați prezidențiali din opoziție sub pretextul nejustificat că au provocat demonstrații violente contravine drepturilor politice. În mod similar, trimiterea în închisoare a jurnalistei Natalia Radina, pentru mai mult de o lună, face ca probabilitatea liberei exprimări a opiniei în Belarus să fie o realitate și mai îndepărtată.
Trebuie să luăm în serios acuzațiile de tratament inuman și tortură din închisorile KGB-ului, făcute de Mikhalevich, Radina și alții, iar acestea ar trebui să fie investigate de către un organ imparțial. Vreau să reamintesc Belarus de angajamentele internaționale asumate prin ratificarea Pactului internațional cu privire la drepturile civile și politice și a Convenției ONU împotriva torturii și, în consecință, de responsabilitatea pe care o are față de comunitatea internațională și, în special, față de proprii cetățeni.
Johannes Hahn
membru al Comisiei. - Dle președinte, suntem îngrijorați cu privire la înrăutățirea situației din Belarus, care, din păcate, nu este o surpriză. Detenția și urmărirea penală pe scară largă a activiștilor societății civile, inclusiv a candidaților la președinție, în perioada postelectorală, ne-au determinat să ne așteptăm la sentințe dure pe viitor. În prezent, știm deja patru cazuri în care persoanele au fost condamnate la mai mulți ani de închisoare. Ne temem că în lunile viitoare vor urma mult mai multe astfel de exemple, implicând până la 40 de persoane care sunt puse acum sub acuzare. Mai mult, am fost îngroziți de rapoartele privind tortura și relele tratamente aplicate persoanelor deținute din motive politice, inclusiv fostului candidat la președinție, Mikhalevich.
Toate aceste evenimente josnice pot determina o actualizare a răspunsului nostru din Uniunea Europeană. Situația actuală este următoarea: după cum știți, UE a reacționat la alegerile frauduloase din 19 decembrie și la represiunea ulterioară prin punerea a aproape 160 de oameni pe o listă de sancțiuni. Acesta a fost un mesaj foarte clar și puternic de condamnare adresat autorităților. În același timp, Comisia și Serviciul european de acțiune externă au propus rapid noi instrumente dedicate de asistență pentru a oferi sprijin de urgență victimelor represiunii, familiilor lor și societății civile, până la o valoare de 1,7 milioane de euro. Această asistență este acordată cu un accent inițial pus pe acordarea de asistență juridică și consiliere pentru victimele represiunii și pe sprijinirea organizațiilor societății civile și a campaniilor civice.
De asemenea, finalizăm reorientarea asistenței noastre pe termen mediu în Belarus pentru a spori sprijinul acordat societății civile. Comisia își mărește de patru ori ajutorul acordat societății civile din Belarus pentru perioada 2011-2013, ajungând la o sumă totală de 15,6 milioane de euro, acordând o atenție deosebită consolidării mass-mediei independente și sprijinirii studenților, inclusiv prin menținerea finanțării acordate Universității Europene de Științe Umaniste.
Acum este timpul să reflectăm la necesitatea unui răspuns suplimentar. Înaltul Reprezentant a emis o condamnare imediată după prima sentință de la 18 februarie și a reamintit faptul că motivele politice nu își aveau locul într-un proces legal. De asemenea, UE a condamnat cu fermitate, în cadrul OSCE, sentințele dure și acuzațiile de tortură și discută problema în cadrul Consiliului ONU pentru drepturile omului.
În cele din urmă, Uniunea Europeană va discuta dacă ultimele evenimente necesită continuarea extinderii listei noastre de sancțiuni pentru a adăuga nume noi, cum ar fi cele responsabile pentru emiterea ultimelor sentințe și pentru conducerea celor mai recente represiuni. UE este pregătită să ia în considerare măsuri suplimentare specifice în toate domeniile de cooperare, după caz.
Rezoluția Parlamentului va constitui cu siguranță o contribuție folositoare și oportună la reflecțiile și discuțiile noastre. Le mulțumesc deputaților pentru atenție.
Președinte
Am primit șase propuneri de rezoluție depuse în conformitate cu articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul de procedură.
Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc la sfârșitul dezbaterilor.
