A Balti-tengeren tervezett, Oroszországot és Németországot összekötő gázvezeték környezetre gyakorolt hatásai (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Petíciós Bizottság nevében Libicki úr jelentése a Balti-tengeren tervezett, Oroszországot és Németországot összekötő földgázvezeték környezetre gyakorolt hatásairól (0614/2007 és 0952/2007 számú petíciók).
Marcin Libicki
előadó. - (PL) Elnök úr, a mai vita nagyon különleges, mivel az Európai Unió polgárainak kérésén alapul. Szeretném üdvözölni a mai vita alapját képező petíció szerzőit, akik a karzaton foglalnak helyet. Jelen van Krzysztof Mączkowski, aki számos környezetvédő szervezetet képvisel, és azt hiszem, itt van Morkunaite asszony is Litvániából. A petíciót közel 30.000 ember írta alá. Még mindig érkeznek aláírások a Petíciós Bizottsághoz. E vitát a Balti-tenger mentén fekvő valamennyi országban kétségtelenül sokmillió ember és a teljes közvélemény kíséri figyelemmel.
Az Európai Parlamenthez benyújtott petíció története a következő: számos alkalommal vitattuk meg e témát a Petíciós Bizottságban. E viták alapját a petíció szerzői által előadott rendkívül határozott prezentációk képezték. Összesen öt alkalommal vitattuk meg e kérdést. Közmeghallgatást is rendeztünk. A közmeghallgatáson világszerte elismert szakértők vitatták meg és támasztották alá a petíció benyújtói által elmondottakat: hogy hatalmas veszély fenyegeti a Balti-tenger természeti környezetét, és hogy vajon megéri-e ekkora kockázatot vállalni egy ilyen nagy beruházásnál. Míg e viták folytak a Petíciós Bizottságban, és amikor az Európai Parlament beleegyezett, hogy a kérdés nyilvánosan kerüljön megvitatásra - ez történik ma -, további vitákra került sor az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottságban, valamint a Külügyi Bizottságban. A jóváhagyásra benyújtott szövegek 90%-os támogatást kaptak a Petíciós Bizottságban, valamint mindkét másik bizottságban.
Csak ekkor léptek fel - hirtelen - erőteljesen a jelentés és a benne foglalt érvek ellenzői és kritikusai. Hirtelen 180 módosítási javaslatot nyújtottak be a Petíciós Bizottsághoz. Majdnem az összes elutasításra került. Hasonló helyzettel szembesültek a tanácsadó bizottságok is. Látni lehetett a Nord Stream hatalmas erejű támadását - ezt nem fejezhetem ki másképp. Szavazási utasításokat kaptunk, melyeket a Nord Stream dolgozott ki; ez a Petíciós Bizottságban történt. Négy éve dolgozom az Európai Parlamentben, és most első alkalommal voltam annak tanúja, hogy egy lobbista gyakorlatilag megmondta a képviselőknek, hogyan szavazzanak és egymás után nyújtott be módosításokat: tartózkodjanak ennél, szavazzanak igennel erre, szavazzanak nemmel arra.
A mai vita 40 különböző véleményen és szakértői jelentésen alapul. Hölgyeim és uraim, három fél szerepel e kérdés vizsgálatában: az egyszerű uniós polgárok, a hatalmas politikai és gazdasági tőke, valamint az Európai Parlament. Az Európai Parlamentnek az Európai Unió egyszerű polgárainak érdekében kell szólnia. Tanuljunk a francia, holland és ír népszavazáson történtekből. Meg akarjuk nyerni az Európai Unió egyszerű polgárainak bizalmát, és remélem, hogy ez lesz valamennyi képviselő hozzáállása.
Szeretnék köszönetet mondani mindazoknak, akik segítettek eljutni oda, hogy ma ténylegesen sor kerülhet erre a vitára: szeretnék köszönetet mondani Foltyn-Kubicka asszonynak, aki csodálatos kiállítást szervezett a Balti-tengerről itt az Európai Parlamentben, Cashman úrnak, a Petíciós Bizottság alelnökének és Beazley úrnak, az Európai Parlament frakcióközi Baltikum-Európa csoportja elnökének. Szeretném kifejezni köszönetemet a Petíciós Bizottság titkárságának, köztük David Lowe-nak, Karen Chiotinak és Silvia Cannalirének, valamint azoknak, akik tanácsot adtak, segítettek és együttműködtek velem: Szymon Szynkowskinak, Norbert Napierajównak, Wojciech Daneckinek, Witold Ziobrzének és Michał Krupińskinak. Ők járultak hozzá legnagyobb mértékben e munkához.
Stavros Dimas
Elnök úr, szeretném megköszönni a Petíciós Bizottság elnöke, Libicki úr jelentését, amely lehetőséget nyújt rá, hogy megvitassuk, milyen hatással van a környezetre ez a nagy projekt, vagyis egy 1.200 km hosszú földgázvezeték, amely egy olyan sekély tengeren halad majd át, mint a Balti-tenger. Ez nemcsak abból fakad, hogy ez egy fontos projekt, amely sok kérdést vet fel a balti térség környezetének védelmével kapcsolatban, hanem abból is, hogy úgy tűnik, ez az első szem a jövőre tervezett hasonló projektek hosszú láncolatában.
A projektre az elmúlt hónapokban már jelentős figyelmet fordított a balti térség médiája és politikusai. Sok fórumon és sok érintett országban folyt róla vita.
Amint azt Libicki úr említette, a témát januárban az Európai Parlament is megvitatta egy, a Petíciós Bizottság által szervezett közmeghallgatáson, amelyen én is részt vettem Piebalgs úrral, a Bizottság egy másik, az energiaügyekért felelős tagjával együtt. Piebalgs biztos úr áttekintést adott az Európai Unió földgázzal kapcsolatos kilátásairól és kiemelte, hogy az Európai Unió földgázszükséglete gyorsan növekszik, míg az Európai Unión belüli földgázkitermelés drámai módon csökken és a készletek kifogynak.
Az Európára vonatkozó energiapolitikánk rámutat arra, hogy sürgősen elő kell segítenünk az energiahatékonyság javulását és a megújuló energiaforrások felhasználását; dolgozunk e cél elérésén.
Azonban jelentősen növelni kell majd az importált földgáz mennyiségét ahhoz, hogy az elkövetkező évtizedekben Európa energiaigényét fedezni tudjuk. Kiegészítő infrastruktúrák - mint földgázvezetékek és cseppfolyósítottföldgáz-terminálok - jelentős szerepet játszanak majd az európai fogyasztók igényének kielégítésében és a folyamatos ellátás biztosításában. Az Északi Áramlat lehetővé teszi majd, hogy növeljük az Oroszországból érkező földgázellátás mennyiségét.
Amint jól tudják, a 2006 szeptemberében elfogadott és a transzeurópai energiahálózatokra vonatkozó iránymutatásokban az Európai Parlament és a Tanács is elismerte, hogy új infrastruktúrát kell kiépíteni az orosz földgáz Európába szállításához. Konkrétan az Európai Parlament és a Tanács 1364/2006/EK határozatáról beszélek. Az iránymutatások meghatároztak bizonyos prioritást élvező projekteket, és ez a projekt Európa érdekeit szolgáló projektnek minősül, ennélfogva kiemelt prioritást élvez. Amennyiben a környezeti hatásvizsgálat pozitív eredményre jut, az Északi Áramlat vezeték közös európai érdeket szolgáló projektnek számít majd.
Az Európai Parlament januári meghallgatásán a fő mondanivalóm az volt, hogy a projektnek - bármely más projekthez hasonlóan - az építés, a működtetés és az ellenőrzés szakaszában be kell tartania a nemzetközi és a közösségi jog vonatkozó környezetvédelmi szabályait. Ezt szeretném ma is hangsúlyozni.
A nemzetközi és a közösségi jog értelmében a projektgazdának, vagyis a Nord Stream AG-nek létesítési engedélyért vagy építési engedélyért kell folyamodnia azon országoknál, melyek hatáskörrel rendelkeznek a kivitelezendő munkálatokat illetően, ezek az országok pedig Németország, Dánia, Finnország és Svédország. A létesítési engedély azonban az ilyen jellegű projektek esetén azonban a környezeti hatásvizsgálattól függ. Ez szerepel az általam korábban említett transzeurópai energiahálózatokra vonatkozó iránymutatásokban is. A környezeti hatásvizsgálati eljárásról mind a közösségi, mind a nemzetközi jog rendelkezik. Ezenkívül szintén rendelkezik róla uniós irányelv és határon átnyúló szinten az Espoo-i Egyezmény.
Az Espoo-i Egyezmény a közösségi joganyag része, mivel a Közösség és a tagállamok egyaránt részesei az egyezménynek. Ebben az esetben a projektre mind a közösségi, mind a nemzeti jog eljárásai vonatkoznak. A projekt határon átnyúló jellegéből adódóan az Espoo-i Egyezményt be kell tartani, míg a részes tagállamoknak megfelelően végre kell hajtaniuk a környezeti hatásvizsgálatra vonatkozó irányelv rendelkezéseit, mielőtt kiadják a létesítési engedélyt.
Az Espoo-i Egyezményen alapuló környezeti hatásvizsgálati eljárás 2006 végén kezdődött a projekt nyilvánosságra hozatalával. A Bizottság információi szerint a különböző tagállamokban számos tanulmányt, jelentést és kérdést vitattak meg különböző fórumokon és találkozókon mind a nyilvánossággal, mind az illetékes hatóságokkal.
Amint azt az Espoo-i Egyezmény rögzíti, a fővállalkozónak vagy projektgazdának be kell nyújtania a környezetre gyakorolt hatásról szóló megfelelő dokumentációt. Ugyanakkor a létesítési engedély kiadására hatáskörrel rendelkező országot, a származási országot, a kibocsátó felet - ahogy az Espoo-i Egyezményben szerepel - az alábbi két kötelezettség terheli.
Először is tárgyalásokat kell folytatnia a környezetvédelmi hatóságokkal és az érintett nyilvánossággal, másodszor pedig tárgyalásokat kell kezdeményeznie az érintett féllel vagy felekkel, vagyis a szomszédos országokkal, melyeket érinthet a projekt határon átnyúló hatása. Ebben az esetben az érintett fél a három balti ország és Lengyelország.
Ennélfogva a környezeti hatásvizsgálati eljárás megfelelő lefolytatása azt jelenti, hogy valamennyi aggályt, kérdést és fontos témát - mint amelyek a ma megvitatott jelentésben szerepelnek - az illetékes hatóságoknak és a nyilvánosságnak is értékelnie kell és meg kell vitatnia.
A környezeti hatásvizsgálatra vonatkozó jogszabályban foglaltak szerint a jelenlegi szakaszban túl korai bármiféle hangsúlyt helyezni az esetleges negatív hatásokra, melyeket nem lehet enyhíteni vagy elkerülni. A végleges környezeti hatásjelentés tervezete valójában még nem készült el. Ennélfogva a környezetvédelmi hatóságoknak még nem nyílt alkalmuk elemezni és értékelni az összes szakmai adatot, amely szükséges ahhoz, hogy valamennyi jogosan feltett kérdésre válasz szülessen.
A származási országoknak jogukban áll megkövetelni az összes kiegészítő információt, melyet szükségesnek ítélnek ahhoz, hogy megadják a létesítési engedélyt, amennyiben úgy döntenek. Svédország például már ennek megfelelően járt el, amikor a projektgazda hivatalos kérelmet nyújtott be, hogy ezáltal megfeleljen a nemzeti jog követelményeinek.
Másrészt az érintett feleknek is joguk van gondoskodni róla, hogy az igényeik teljesítéséhez szükséges valamennyi információ a rendelkezésükre álljon. Arról tájékoztattak, hogy az összes részt vevő fél - vagyis a kibocsátó felek és az érintett felek egyaránt - rendszeres találkozókat és megbeszéléseket szervez az Espoo-i Egyezményen alapuló környezeti hatásvizsgálati eljárás fejleményeiről.
A végleges környezeti hatásjelentés az idei év végére várható. Benyújtását követően kerül sor a hivatalos tárgyalásokra, és ezek határozzák majd meg a létesítési engedély megadásáról vagy elutasításáról szóló végső döntést.
Arra számítok, hogy az Espoo-i Egyezményben részes valamennyi tagállam illetékes hatóságai teljesítik kötelességüket, és megfelelően felvállalják a rájuk háruló felelősséget.
Oroszország, amely aláírta az Espoo-i Egyezményt, de nem részese annak, beleegyezett, hogy tartja magát annak szabályaihoz.
Végezetül szeretném kihangsúlyozni, hogy figyelemmel kísérjük a fejleményeket és kapcsolatban állunk az Espoo-i Egyezmény felelőseivel, a részt vevő felekkel és a fővállalkozóval. Ami a fővállalkozót illeti, a Bizottság hatóságai egyértelművé tették, hogy a szükséges tájékoztatásra és a megkövetelt átláthatóságra vonatkozó valamennyi kötelezettséget be kell tartani.
(Taps)
Christopher Beazley
Elnök úr, biztos úr, Libicki úr, hölgyeim és uraim! Meg fogják érteni, hogy e jelentés nemcsak a Háznak nagyon fontos, hanem a nagyközönségnek is, amint azt Libicki úr már elmondta.
a Külügyi Bizottság véleményének előadója. - A 30.000 aláírás jól mutatja az aggodalmat, mely a Balti-tenger - a szennyezéstől haldokló tenger - partja környékét jellemzi. A tenger nagyon sekély. A fenekén még mindig ott hever több második világháborús hadihajó. A kérdés a következő: valóban az a legésszerűbb, ha az Európai Uniónak épp e része alatt fektetünk egy energiavezetéket?
Abban a megtiszteltetésben van részem, hogy én írhatom meg a Külügyi Bizottság véleményét, és a Petíciós Bizottság által megvizsgált környezetvédelmi kérdések mellett a Bizottság által az imént említett környezeti hatásvizsgálat jellege miatt is aggódunk.
Biztos úr, a válaszában meg tudná erősíteni, hogy el fogja fogadni a Libicki-jelentés 20. bekezdését, amely felszólítja Önt és a Bizottságot, hogy végezzenek független környezeti hatásvizsgálatot? Kissé aggályos ugyanis, ha a javaslattevők bíznak meg valakit a környezeti hatásvizsgálat elvégzésével, mert ebben az esetben az nem feltétlenül lesz kellőképpen tárgyilagos.
Ezenkívül arra kérjük a Balti-tenger partján fekvő valamennyi államot - mind a kilencet, köztük Oroszországot is -, hogy teljes mértékben vegyenek részt a vezetékről folyó vitákban és megépülése esetén annak karbantartásában és biztonságának megvalósításában. A Bizottság már kiemelte a nemzetközi és európai jog elfogadásának fontosságát, és mi hozzátennénk, hogy a vállalat felelősségvállalására is szükség van. Megfelelő biztosítást kell kötni, amely kiterjed bármilyen esetleges kockázatra vagy kárra, melyet a projekt idéz elő, akár az építés során, akár később.
Végezetül ragaszkodunk ahhoz, hogy érvényesüljön a viszonosság elve. Az, hogy tegnap az orosz partnerek nem tudták elmozdítani helyéről a BP-TNK vezérigazgatóját, nem sok jót jósol az uniós és az orosz cégek közötti kölcsönös megértést illetően. Összhangra törekszünk e téren, azonban azt is elvárjuk, hogy a Bizottság nagyon körültekintően hajtsa végre e projektet, és - amint az előadó most, valamint két biztos a meghallgatáson rámutatott - a Nord Stream által benyújtott javaslat jelenlegi formájában nem kielégítő.
Hadd zárjam azzal, hogy elmondom, a képviselőcsoportom a Libicki-jelentés mellett szavaz majd.
Andres Tarand
az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság véleményének előadója. - (ET) A balti földgázvezeték építésével kapcsolatban egyetlen lényeges kérdés marad továbbra is megoldatlan, ez pedig a környezetvédelem. A Nord Stream svájci cég nem nyújtott be környezeti hatásvizsgálati anyagot a kijelölt határidőig, ezáltal pedig arra kárhoztatta az Európai Parlamentet, hogy látatlanban szavazzon.
Az is nyilvánvalóvá vált, hogy a Nord Stream által megrendelt környezeti hatásvizsgálat (KHV) csak akkor építette be az új kutatási problémákat, miután a Parlament rámutatott a kutatási terv lényeges hiányosságaira. A hatásvizsgálattal kapcsolatban a leglényegesebb problémát az a 10 hadihajó képezi, amely 1941 augusztusában egy csata során süllyedt el a fedélzetén levő összes hadianyaggal együtt a Finn-öbölben; ezt Andrej Klimov, a duma képviselője csupán tíz napja ismerte be.
Tavaly azonban arról tájékoztattak, hogy a nyomvonal teljesen tiszta. Különös figyelmet kell szentelni a foszfornak, amely akkor szabadul fel, ha a tengerfenék üledékét felkavarják: bár a KHV szerint nincs kihatással az eutrofizációra, más irányzatok határozottan más véleménnyel vannak. Arra is számítanunk kell, hogy dioxinok és nehézfémek szabadulnak fel. Ez utóbbiak az olyan halakat felhasználó élelmiszergyártás szempontjából lényeges, melyek az emberekre mérgező anyagokat tartalmaznak. Már van róla tudomásunk, hogy ezen anyagok és a radioaktivitás szintje a legmagasabb a Balti-tengerben.
Rihards Pīks
Köszönöm, elnök úr. A szóban forgó projekt és Libicki úr jelentése kapcsán el szeretném mondani, hogy általánosságban három szempontot kell figyelembe venni. Az első a gazdasági szempont. Világos, hogy energiaforrásokra Németországnak és Európának egyaránt szüksége van, és e szempontból az Oroszországból induló földgázvezeték szükséges, mivel Oroszország tulajdonában állnak a földgázforrások. A második a politikai szempont. Ez a projekt előkészítésének módjára vonatkozik, és mindannyian tudjuk, hogy az nagy politikai kötélhúzás keretében, a választások előtt történt, anélkül, hogy a gazdasági vagy környezetvédelmi szempontból esetleg érintett államokkal konzultáltak volna.
Másodszor, amint azt tudjuk, az Unió energiaügyi stratégiája szerint az energiaszállító csatornák kompatibilitásának biztosítására születtek rendelkezések. Itt nem gondoskodtak erről, vagyis ez gyakorlatilag nem felel meg az általunk most elfogadott uniós energiaszolidaritási és -biztonsági stratégiának.
A harmadik a környezetvédelmi szempont, a Libicki-jelentés konkrétan ezzel foglalkozik. Amint tudjuk, a Globális Környezetvédelmi Alap jelentése szerint a világ óceánjainak 10 legszennyezettebb pontja közül 7 a Balti-tengerben található. E szempontból úgy tűnik nekem, hogy nagyon kevés vita folyt - persze elismerem, hogy a projektet megvalósító cégek végeztek számításokat és folytattak vitákat -, azonban a nyilvánosság előtt nem került megvitatásra más alternatíva, vagyis az, hogy a földgázvezetéket a szárazföldön építsék ki. Ez sokkal könnyebben megvalósíthatóvá tenné a kompatibilitást, és gyakorlatilag megoldást jelentene két szempontra, a környezetvédelmi és a stratégiai és politikai szempontra. Köszönöm.
Lasse Lehtinen
a PSE képviselőcsoport nevében. - (FI) Elnök úr, a petíció, mellyel a jelentés foglalkozik, a környezetvédelemhez kapcsolódik, azonban a viták során észrevettük, hogy a földgázvezeték-projektnek bizony van nem környezetvédelmi vetülete is.
A Parlament tekintélye megkívánja, hogy kitartsunk az állásfoglalásokban szereplő tények mellett. A tények azt mutatják, hogy az Uniónak orosz földgázra van szüksége, Oroszországnak pedig még több európai fogyasztóra.
A második tény az, hogy a tárgyalás alatt álló projektet az Unió a TEN program részeként jóváhagyta. Nagy építési projektről van szó, melynek végrehajtása károsan befolyásolhatja a Balti-tenger ökoszisztémáját.
Emiatt fontos, hogy elfogulatlan környezetvédelmi jelentések készüljenek, hogy fel lehessen mérni a kockázatokat és szembe lehessen azokat állítani az előnyökkel. Nincs projekt kockázat nélkül.
A képviselőcsoportunk által javasolt módosítások azon az elven alapulnak, hogy nem lehet engedményeket tenni a környezetvédelem terén, de mesterséges korlátokat sem szabad felállítani.
Az is tény, hogy a Baltikumra jelenleg nehezedő legnagyobb környezetvédelmi problémát a környező országok mezőgazdasága jelenti, valamint valódi kockázatot jelent a hajóval történő olajszállítás is, amely egyre gyakoribbá válik. E jelentésben azonban nem foglalkozunk e problémákkal.
Az is tény, hogy a vezetékről folyó tárgyalások oly mértékben politikai jellegűvé váltak, hogy fennáll a veszély, hogy maga a kérdés mellékes marad. Putyin volt elnök észrevétele, mely szerint az orosz flottának pénzügyi érdekeket is kell védelmeznie, nem segít a bizalom légkörének kialakításában. Az energiát politikai nyomásgyakorlásra használni nem éppen kulturált módja a nemzetközi párbeszédnek.
Finnország a fára kivetett vámok formájában tapasztalta meg az Oroszország részéről ránehezedő nyomást, de legalább a finn kormány jelenleg nem kapcsolja ezt össze a földgázvezeték-projekttel.
Oroszország nem ratifikálta a Balti-tengerről szóló Espoo-i Egyezményt. Meg kell követelni, hogy Oroszország megtegye ezt a lépést, mielőtt megkezdődik a vezeték építése.
Diana Wallis
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, ez egy hihetetlenül fontos sokrétű jelentés és egy nagyon nehéz európai kérdéskörrel foglalkozik, amely nemcsak környezetvédelmi kérdéseket foglal magában. Figyelemre méltó, hogy a Petíciós Bizottságon keresztül jut el hozzánk, és e bizottságot dicséri, hogy a meghallgatásokon és e jelentésen keresztül sikerül a Ház teljes képviselői skálájáról közel hoznia egymáshoz a véleményeket, hogy egységes nézetet alakítson ki.
E jelentés kapcsán képviselőcsoportomat az a vezérelv irányította, hogy meg kell próbálni európai válaszokat találni az európai problémákra. Alapjában véve a vezeték kiemeli, hogy szükség van az energiaellátás európai megközelítésére, ha egyáltalán ezt valaha ki kellett emelni.
Nem helyes, hogy a különböző országok különbözőképp cselekszenek különböző partnerekkel. Közösségi szintű válaszra van szükségünk, melyet a szolidaritás elve hangsúlyoz.
Sok minden elhangzott a környezetvédelemről, és a biztos úr néhány jó választ adott a környezetvédelmi jog, a nemzetközi jogi kötelezettségek kapcsán, azonban amennyire lehetséges, biztosítanunk kell, hogy az európai normák betartásra kerüljenek, és hogy legyen egy összehangolt, következetes európai megközelítés a környezetvédelmi kérdések terén.
Aztán természetesen eljutunk az Európai Unió és Oroszország közötti kapcsolatok nagyon nehéz kérdéséhez. Kiváló lehetőség kínálkozik itt: a Balti-tenger térségében, az északi területeken működik az Északi Dimenzió partnerség. Hívjuk tehát segítségül azt az eszközt, amely az EU és Oroszország közötti kapcsolatok egyik sikertörténete.
Végül szeretném egy pozitív gondolattal befejezni. Yorkshire-i választókerületemben van egy kis falu, melyet az Északi-tengeren át húzódó legnagyobb tenger alatti földgázvezeték összeköt egy kis norvég faluval. Ez olyan kapcsolatokat épített ki az emberek között, melyek hosszú ideig fennmaradnak. Ez pozitív.
David Hammerstein
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (ES) Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani az előadónak, Libicki úrnak, a Petíciós Bizottság elnökének. Ebben az esetben bizonyosan olyan petícióról van szó, melyet az európai polgárok nyújtottak be, akik az Oroszországot és Németországot összekötő földgázvezeték építése miatt aggódó emberek ezreit képviselik.
Mindenekelőtt meg kell kérdőjelezni az Oroszország és Németország közötti megállapodás kétoldalú jellegét, amely megállapodás olyan cégekre vonatkozik, mint a Gazprom és az E.ON, és célja megépíteni a világ egyik leghosszabb földgázvezetékét. A cél az, hogy a vezeték a Balti-tenger közepén haladjon át. Hogy ne kelljen átszelnie Lengyelországot és a balti államokat.
Igen, ez a projekt egy politikai kerülőút, és igen, olyan kerülőút, amely nemcsak megkerül bármiféle esetleges politikai problémát, amely egy szárazföldi vezeték építésekor felmerülhetne, hanem az Unió közös energiapolitikájának mélységes megvetéséről tanúskodik és gyengíti az EU pozícióját Oroszországgal szemben. Az Oroszországgal kötött kétoldalú energiamegállapodások, melyek szinte teljes mértékben uniós koordináció nélkül születtek, szintén rossz hírt jelentenek az egységes és határozott uniós külpolitika számára.
A projekt egy már amúgy is toxikus anyagokkal szennyezett, törékeny egészségű tengert kíván átszelni, amelyben a természetes víz utánpótlásának aránya rendkívül alacsony. Bármilyen baleset tragikus következményekkel járna valamennyi a tenger partján fekvő állam számára. Mindenekelőtt ragaszkodnunk kell az elővigyázatosság elvének határozott alkalmazásához, a nemzetközi jogszabályok szigorú betartásához, valamint egy kimerítő környezeti hatásvizsgálathoz, amely minden alternatívát megvizsgál.
Energiaellátásunk biztonságának biztosítására a legjobb mód az, ha rendelkezünk egy összehangolt uniós politikával, amely a legszigorúbb környezetvédelmi követelményeket foglalja magában.
Eva-Britt Svensson
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (SV) Elnök úr, egy a Balti-tenger fenekén át haladó földgázvezeték több éghajlatváltozást okozó kibocsátást és a Balti-tenger érzékeny ökoszisztémájára súlyos környezeti kockázatot jelent. Fennáll a biológiai egyensúly felborításának veszélye. Mi történne a tengerfenéken heverő aknákkal? A tervezett vezeték - ha a terv szerint valósul meg - jelentős eltérést jelent attól a kötelezettségvállalástól, melyet színleg oly gyakran támogattunk az éghajlatváltozásról folytatott vitákon. Azonban komolyan kell venni mindazt, ami elhangzott az éghajlati kérdésekről és konkrét lépésekké és intézkedésekké kell váltani.
Minden arra irányuló vállalkozás, hogy milliárdokat fektessenek be földgáz-beruházásokba, késlelteti a megújuló energiaforrások terén oly szükséges beruházásokat és ellentétben áll azzal a kinyilvánított szándékunkkal, hogy újragondoljuk a környezetvédelmi politikát és megállítjuk az éghajlatváltozást. Éles megvilágításba kell helyezni a Balti-tengert és az éghajlatváltozás kérdését, ezért követeljük, hogy a Nord Stream fontolja meg a szárazföldi vezeték alternatíváját, mielőtt döntés születne egy esetleges jövőbeli földgázvezetékről - ez teljes mértékben megfelel a svéd kormány idén februári döntésének.
Sylwester Chruszcz
(PL) Elnök úr, egyáltalán nem meglepő, amit Oroszország művel, mivel nem tartozik az Európai Unióhoz és gazdasági érdeke fűződik ahhoz, hogy a vezetéket a Balti-tenger alatt építse meg és harmadik felektől függetlenné tegye. Amit azonban a berlini német kormány tesz, botrányos és teljességgel ellentétes az európai szolidaritással. Úgy tűnik, hogy a németek - akik támogatják az Európai Unió projektjét és a közelmúltban az európai alkotmányt is - az "Unió” szót meglehetősen szelektív módon használják. Ebbe nem egyezhetünk bele. Pöttering úr, a legfontosabb németként az Európai Unióban Ön sem tett semmit ez ellen. Ahelyett, hogy különböző honfitársi találkozókra utazik, nem próbálhatna meg esetleg olyan tevékenységeket kitalálni, melyek nem állják útját Európa nemzeteinek?
András Gyürk
(HU) Köszönöm a szót, elnök úr! Tisztelt képviselőtársaim! A balti-tengeri gázvezeték ügye a formálódó közös energiapolitika egyik legvitatottabb kérdése. Sokan aggódnak, hogy a vezeték megvalósulása révén nem a kontinens ellátásbiztonsága fog nőni, hanem Oroszországnak való kiszolgáltatottságunk.
Nem tudható, hogy az érintett fogyasztók számára megfizethetőbbek lesznek-e az árak, vagy éppen az égbe szöknek majd a gigantikus beruházásnak köszönhetően. És végül a ma napirenden szereplő kérdésekre sincs egyértelmű válasz: milyen környezeti következményei lesznek az Északi Áramlat projektnek?
Véleményem szerint elengedhetetlen, hogy az Európa energiaellátását évtizedekre meghatározni tervezett gázvezetékek, így például az Északi Áramlat lefektetését megfelelő hatásvizsgálat előzze meg. Mindennek természetesen ki kell terjednie a környezeti hatások mérlegelésére is. Esetünkben egy ilyen alapos és elfogulatlan, a környezeti szempontokat is figyelembe vevő elemzés sajnos nem áll rendelkezésre.
Az előttünk fekvő jelentés azonban jól világít rá azon környezetet érintő aggodalmakra, amelyek a balti-tengeri vezetékkel kapcsolatosan felmerülnek. Helytelennek tartom, hogy nem készült részletes elemzés arra vonatkozólag, hogy a tengerfenék 1200 km hosszan történő feltúrása pontosan milyen környezeti hatásokkal járhat. Nem tisztázott az sem, hogy milyen veszélyt rejtenek a térségben található fel nem robbant II. világháborús lőszerek. Tovább tetézheti az aggodalmakat, hogy a vezeték lefektetése során veszélyes vegyi anyagok kerülnének a tengerbe.
Ezek olyan súlyú kérdések, amelyek egyértelmű és megnyugtató megválaszolása nélkül elképzelhetetlennek tartom a projekt felelősségteljes megvalósítását. Úgy vélem, hogy a környezet védelme és az energiaellátás biztosítása nem kerülhetnek szembe egymással. Amennyiben az Európai Parlament valóban polgárközeli intézménnyé szeretne válni, úgy figyelembe kell vennie azt a 30.000, különféle petíciókon szereplő aláírást, amely a balti-tengeri gázvezeték környezeti kockázataira hívja fel a figyelmet, és érdemi választ kell adnia a felmerült kérdésekre. Köszönöm.
Proinsias De Rossa
Elnök úr, e jelentés forrása több mint 30.000 európai polgár petíciója volt. A Petíciós Bizottság már felbecsülhetetlen szerepet játszott azzal, hogy Európa napirendjére tűzte e kérdést. A polgárok bizalma szempontjából létfontosságú, hogy Európa ténylegesen foglalkozzon velük az ő érdekükben. Ennélfogva felettébb fontos, hogy látsszon, hogy Európa továbbra is foglalkozik e javaslat környezetre gyakorolt hatásával, és ezért a nehéz teher Dimas biztos úr vállára nehezedik.
Meg kell mutatnunk, hogy képesek vagyunk megőrizni a polgárok egészségét és környezetünk fenntarthatóságát. Az energiaforrások fejlesztésének és nagy mennyiségű beszerzésének a fenntarthatóság elvén kell alapulnia. A képviselőcsoportom által e jelentéshez javasolt módosítások célja ezeket az elveket állítani - vagy inkább állítani újra - a jelentés középpontjába. Arra kérem a Parlamentet, hogy támogassa őket.
Amint Dimas biztos úr is rámutatott, egy környezeti hatásvizsgálat szükséges és kötelező ahhoz, hogy az engedélyek megadása jogszerűen történjen. Az, ahogy kezeljük ezt a kérdést, meghatározó a jövő szempontjából, és meg kell találnunk az egyensúlyt.
Henrik Lax
(SV) Elnök úr, legalább két jó dolog fakad abból, hogy az Európai Parlament vitát folytat az Északi Áramlatról. A Petíciós Bizottság januári közvélemény-kutatásának köszönhetően számíthatunk rá, hogy a Nord Stream elfogulatlan és átfogó környezeti hatásvizsgálatot folytat.
A második pozitívum az, hogy a vitából egyértelműen ki kellett derülnie a Nord Stream tulajdonosai és az orosz állam számára, hogy a földgázvezeték építéséhez szükséges engedélyt csak akkor kaphatják meg, ha Oroszország ratifikálja az Espoo-i Egyezményt. Előfeltétel a károk esetén felmerülő felelősség kérdésénke rendezése. Azonban amint hallottuk, egyéb bizalomnövelő intézkedésekre is szükség lesz ahhoz, hogy e projekt reményeinknek megfelelően erős kötelékkel egyesítse az Unió és Oroszországot. A Gazpromnak is nyilvánosan tanúságot kell tennie arról, hogy képes a gyakorlatban is betartani a jövőbeli szállításokra vonatkozó kötelezettségvállalásait.
Helmuth Markov
- (DE) Elnök úr, a vezetékek építése - legyenek azok olaj- vagy földgázvezetékek - természetesen hatással van a környezetre, és nem az számít, hogy a vezeték az Északi-tengeren át halad Ekofisktől Emdenig - mint jelenleg - vagy Oroszországból Németországba Lengyelországon keresztül, amire szintén van példa.
A környezeti hatásvizsgálatokat el kell végezni, a tervek jóváhagyásának értékelését szintúgy. Mindez nemzetközi szinten kerül szabályozásra. Létezik az Espoo-i Egyezmény, amiből az következik, hogy azok az országok felelősek ellenőrizni, hogy az építési munkák elvégezhetőek-e az adott helyszínen, amelyek területén a vezeték áthalad. Én megbízom ezekben az országokban, és biztos vagyok benne, hogy ez az egyezmény betartásra kerül, és csak ez után vitathatjuk meg, hogy van-e ilyen vagy olyan nyomvonalat követő alternatíva.
Amit most csinálunk, nekem olykor politikai részrehajlásnak tűnik. Mivel politikai befolyással rendelkezünk, igenis ott kell megépítenünk a vezetéket. Ez azt jelenti, hogy megkerüljük a környezeti hatásvizsgálatot. Kérem, hagyják, hogy az országok és hatóságaik döntsék el, hogy a környezeti előírások megfelelően teljesülnek-e. Európaiként a mi feladatunk azt mondani, hogy bízunk az érintett tagállamokban.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Elnök úr, azért kerül ma sor erre a vitára, mert a polgárok és a kormányok aggódnak e vezeték építése miatt. Aggódnak, mert az érzékeny Balti-tenger környezete veszélyben forog.
A vita azonban rendkívül politikai jellegűvé vált. Mindenki egyetért abban, hogy amikor az érzékeny balti-tengeri térségről van szó, be kell tartanunk az összes nemzetközi és környezetvédelmi egyezményt. Elnök úr, az itt folyó politizálásnak semmi köze ehhez. Be kell vallanunk, hogy szükségünk van az energiára, hogy a hazai termelés Hollandiában és másutt tovább csökken, és ezért más forrásokból kell beszereznünk a földgázt. Ez a földgáz Oroszországból érkezik. Sokkal jobb lett volna a földgázt szárazföldi úton szállítani, de ez lehetetlenné vált. Most ezen az érzékeny területen kell áthaladnunk. Az első pont tehát valamennyi nemzetközi és környezetvédelmi egyezmény betartására vonatkozik.
A második pont - és remélem, hogy nem talál mindenkinél süket fülekre - az, hogy egy kielégítő környezeti hatásvizsgálatnak az engedélyek kiadásához kell vezetnie. Ezeket az engedélyeket Németországnak, Dániának, Svédországnak és Finnországnak kell kiadnia. Ezt később, az év végén kell megítélnünk.
Ezenkívül bizonyos fokú viszonosságra is szükség van. Mi függünk az orosz földgáztól, és az oroszok függnek a mi vásárlási hajlandóságunktól. Remélem, hogy e viszonosságot nemsokára - a projekt által felkavart politikai érzelmek nélkül - megfelelően szabályozza a partnerségi megállapodás. Akkor nagyon sok problémát képesek leszünk megoldani.
Victor Boştinaru   -
(RO) A jelentés környezetvédelmi kérdésekkel foglalkozik, de nem vonatkozhat és vonatkozhatott csak környezetvédelmi kérdésekre.
Először is azt szeretném kihangsúlyozni, hogy támogatnunk kell e projektet, amely javíthatja Európa energiaellátását. Ez okból kifolyólag sajnálatosnak tartom, hogy az Európai Unió még nem alakított ki közös energiapolitikát.
Az Európai Uniónak közös környezetvédelmi normákra van szüksége és nemcsak akkor, amikor az Északi Áramlathoz hasonló méretű projektekről van szó. Európa más részein is vannak tervek hasonló projektekre, és e megegyezésre váró normákat mindenhol érvényesíteni kell.
Az Északi Áramlat fontos precedenst jelent majd, és gondoskodnunk kell róla, hogy a jó irányba haladjunk. E jelentés az Európai Parlament válasza egy több mint harmincezer aláírással támogatott petícióra, és nincs jogunk figyelmen kívül hagyni az európai polgárok véleményét.
Az emberi fejlődés története - főként az ipari korban - igazi környezeti katasztrófákat hagyott maga mögött. Mi, az Európai Parlament, 2008 Európájában nem ismételhetjük meg ezt a múltat.
Johannes Lebech
(DA) Elnök úr, a Balti-tenger nagyon sebezhető tenger, és az Északi Áramlat kihatással lesz a tengerfenékre és a térség biológiai sokszínűségére. Emiatt úgy vélem, hogy valamennyi part menti államnak együttesen kellene felügyelnie a környezet biztonságát, és a Nord Streamnek kártérítést kell fizetnie minden kárért, amely a vezeték építésével kapcsolatban keletkezik. Azonban nem a környezetvédelem az egyetlen probléma az Északi Áramlat kapcsán. Szót kell ejteni az Oroszország és a balti-tengeri térség országai közötti bizalomhiányról. Oroszországról közismert, hogy az energiapolitikát nem először használja politikai eszközként. Ráadásul a balti-tengeri régió sok országa az Északi Áramlatot egy arra irányuló egyértelmű kísérletnek tekinti, hogy Oroszország megkerülje őket és közvetlenül lépjen be a nyugat-európai piacra. Az Északi Áramlat továbbá felfogható egy Oroszország és egy uniós tagállam közötti kétoldalú megállapodásként is. Ennélfogva Európának különleges és alapvető érdeke fűződik az Északi Áramlathoz, mivel amikor az energiaellátás forog kockán, fontos, hogy az Unió egységesen képviseljen egy közös energiapolitikát, és hogy az egyes tagállamok ne kössenek kétoldalú megállapodásokat. A jelenlegi helyzet láttán lényeges, hogy Oroszország tanúbizonyságot tegyen jó szándékáról és váljon valamennyi nemzetközi megállapodás részes félévé.
Urszula Gacek
Elnök úr, a Balti-tengeren át haladó Északi Áramlat vezeték azóta vitatott projekt, hogy a volt német kancellár az ügyletet irányító cég vezető tisztségviselője lett. Számos, a Balti-tenger partján fekvő országban jogos aggályokat vetett fel az energiaellátás biztonságával kapcsolatban. A tévútra tévedt európai szolidaritás elvének klasszikus példájává vált. Semmi kétség nem férhet Oroszország geopolitikai fontosságához az Északi Áramlat projektben.
Azonban ma nem ezekről a kérdésekről vitázunk. Ma az Északi Áramlat vezeték egy másik nagyon lényeges szempontját vitatjuk meg: a környezetre gyakorolt hatását. Ezért nagyon meglepődtem, amikor Dimas biztos úr először az energiaellátás és a projekt üzleti vonatkozásainak fontosságát emelte ki, és csak utána tért rá a környezetre gyakorolt hatásra. Más prioritási sorrendet vártam volna a környezetvédelmi biztostól.
Mindannyian egyetértünk abban, hogy környezetvédelmi szempontból a Balti-tenger egyedülálló és sebezhető környezet. Számos szakértő osztja a petíció aláíróinak aggályait és joggal tekint gyanakvással a Nord Stream szakértői által megfogalmazott környezeti hatásjelentésre. Kérem, vegyék figyelembe, hogy azok a Balti-tenger partján fekvő országok szenvedik majd el közvetlenül a környezeti károkat, melyek a legjobban érzik a vezeték nem környezeti veszélyeit. A környezeti veszélyeket háttérbe szorító módosítások elfogadása őszintén szólva sértéssel tetézi a sérelmeket.
Vural Öger
- (DE) Elnök úr, természetesen az Unió lakosainak és főként a Balti-tenger partján fekvő országok érdekében áll, hogy ne legyen veszélyben a környezet. Amint azonban a környezetvédelmi félelmek eloszlanak, semmi sem állhatja útját a balti vezetéknek, mivel az Unió rá van szorulva mind az energiaforrások, mind az energiaszállítási nyomvonalak diverzifikációjára.
Az Uniónak 2012-től további 200 milliárd köbméter földgázt kell majd behoznia évente. Ha biztosítani kívánjuk jövőbeli energiaellátásunkat, akkor minden vezeték fontos az Uniónak: a balti-tengeri vezeték egy kiegészítő energia-nyomvonalat jelent, ezért nem szabad más projektek versenytársának tekinteni. Politikai alapú érvek nem állhatják útját az EU gazdasági érdekeinek.
A keleti és nyugati tagállamok közötti bármilyen nézetkülönbséget előre rendezni kellett volna. A jövőben ezt a feladatot egy "európai energiafelelősre” lehetne hagyni. A félreértések és nézeteltérések koordináció, átláthatóság és információcsere révén elkerülhetőek még az események bekövetkezte előtt. Ez a vita ismét rávilágít a közös és összehangolt uniós külpolitika szükségességére.
Grażyna Staniszewska
(PL) Elnök úr, az én szememben az északi földgázvezeték és az Európai Parlament hozzáállása az északi földgázvezetékhez az Európai Unió valódi értékének fokmérője, megmutatja, hogy az EU vajon valóban a szolidaritás alapján cselekszik-e. Ezenkívül megmutatja azt is, hogy mennyire vagyunk elkötelezettek a környezetvédelem mellett. Ha olyan sokkal kisebb projektek esetében, melyek jóval kevesebb kockázatot jelentenek az emberekre és a környezetre egyaránt, kötelező benyújtani több alternatív javaslatot is, hogy a legjobbat lehessen kiválasztani, akkor e hatalmas projekt esetében, amely potenciálisan súlyos veszélyt jelent nemcsak a környezetre, hanem az emberekre is, meg kellene követelni a javaslattevőktől, hogy nyújtsanak be néhány alternatív javaslatot. Csak ekkor kellene kiválasztani a legelőnyösebb javaslatot, amely a legkevésbé káros az emberekre és a környezetre. Nagyon furcsa, hogy e hatalmas projekt esetében ezt a megközelítést semmibe vették.
Vytautas Landsbergis
Elnök úr, remélem, hogy az Unió vezetői közül senkinek sem tetszett, amikor Hanti-Manszijszkban az új orosz elnök gúnyt űzött az európai szolidaritásból.
Most a következő kihívás előtt állunk: a kisebb part menti államok jogos egzisztenciális aggályait tiszteletben tartják vagy figyelmen kívül hagyják? Ha e "szomszédos” törzseket nem tisztelik és sorsuk továbbra is lényegtelennek számít, mindannyian belesüllyedünk az új Európán belüli neokolonializmus mocsarába. Ha a Parlament leszavazza a valóban független környezeti hatásvizsgálatot és idegenkedik a valódi veszélyek megelőzésétől, mivel a nagy pénzek nyíltan azt hangoztatják, hogy "nem áll fenn katasztrófa veszélye”, miután ilyen álláspontok szerepelnek egy nemzeti csoport sürgősségi javaslataként, akkor európai eszmeként maga az Európai Unió kockáztatja meg, hogy egy mérgezett tengerfenékbe süpped.
Képviselőtársaim, akik most figyelnek, menjenek el Adenauer, Schuman és De Gasperi sírjához és kérdezzék meg, hogyan kellene szavazniuk, különösképp a Gazpromra vonatkozó első öt módosításról. Ami engem illet, kezet fogok minden nagyra becsült német képviselővel e Házban, aki a 41 képviselő által benyújtott módosítások ellen szavaz.
Akiket félrevezettek, jóvátehetik hibájukat, ha tartózkodnak. Maradjon Európa a prioritásunk.
(Taps)
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Elnök úr, az Oroszországot és Németországot összekötő északi földgázvezeték lesz a világ leghosszabb tenger alatti kettős földgázvezetéke, valamint a legsekélyebb is, ami különösen nagymértékben teszi ki esetleges károsodásnak. Nem fér hozzá kétség, hogy a Balti-tenger hatalmas térségében folyó kiterjedt munkálatok komoly veszélyt jelentenek a természeti környezetre, a biológiai sokszínűségre és az élőhelyekre, a hajózás biztonságára és működésére, és egy esetleges ökológiai katasztrófa esetén a Balti-tenger partján fekvő országok lakosságának egészségére is.
Az Espoo-i Egyezmény értelmében a természeti környezetet fenyegető súlyos veszély miatt első lépésként alternatív nyomvonalakat kell keresni a földgázvezeték lefektetéséhez, melyek segítségével elkerülhető lenne a tengeri környezet megzavarása. Ebben az esetben ez a szárazföldön haladó nyomvonalat jelentene. A Balti-tenger fenekén történő vezetéképítés nem olyan kérdés, amely csak Németországra és Oroszországra tartozik, mivel egy ökológiai katasztrófa esetén a Balti-tenger partján fekvő valamennyi ország szenvedő féllé válna. Ilyen fontos projektet csak az európai szolidaritás jegyében, a Balti-tenger partján fekvő valamennyi állam beleegyezésével és egy alapos és független környezeti hatásvizsgálat elvégzése után lenne szabad megvalósítani.
Adam Bielan
(PL) Elnök úr, először is szeretném köszönetemet kifejezni Marcin Libicki elnök úrnak, e jelentés szerzőjének. Kivételesen nehéz körülmények között készítette el ezt a jelentést, mivel a szóban forgó vitatott projekt kivitelezéséért felelős konzorcium képviselői részéről szokatlanul erőteljes lobbitevékenységgel kellett megküzdenie. Remélem, hogy a jelentés végleges változata azt mutatja majd, hogy elmúlt az az idő, amikor a lobbicsoportok jelentős hatással voltak az Európai Unió által elfogadott törvényekre.
Ezek után az eset érdemi áttekintése keretében szeretném kihangsúlyozni, hogy a tagjait közvetlenül érintő projektek vizsgálatakor az Európai Uniónak objektív környezetvédelmi normákat kell alkalmaznia. A mai jelentésen lemérhető lesz ez az objektivitás. Amint jól tudjuk, az Északi Áramlat projekt katasztrofális hatással lesz a Balti-tenger természeti környezetére. Nem engedhetjük meg, hogy ilyen veszélyes beruházásra kerüljön sor az Európai Unión belül úgy, hogy a lakosság egynegyede nem ért vele egyet. Arra kell törekednünk, hogy konszenzusra jussunk, nem arra, hogy környezeti szempontból veszélyes és gazdaságilag megkérdőjelezhető projektet valósítsunk meg, amelyet egy óriás energiavállalat erőltet ránk.
Az északi földgázvezeték nem gazdaságos: több mint harmincszor annyiba kerül, mint a szárazföldi vezetéképítés. A legutóbbi becslések szerint a projekt költsége 10 és 20 milliárd euró között mozog. Egy alternatív szárazföldi vezeték építése hozzávetőlegesen 3 milliárd euróba kerülne. Ez azt jelenti, hogy az így szállított földgáz jóval drágább lesz, ami közvetlen költségemelkedést jelent a földgázimport terén az egész Európai Unió számára.
A második pont e vitás projekt kapcsán az Európai Unió energiaellátásának biztonsága. Az Északi Áramlat építési projekt óriási hatással lesz e biztonságra. Oroszország lépéseire válaszul az Európai Uniónak ki kell bővítenie a tagállamok hozzáférését a közép-ázsiai földgáz- és olajtartalékokhoz, ahelyett, hogy tovább növeli függésünket a Gazprom által szállított földgáztól, amint azt jelenleg teszi. A Kreml lépései arra irányulnak, hogy megakadályozzák Európa földgázellátásának diverzifikációját, és az Északi Áramlat tökéletes eszköz e cél elérésére. Amint korábban említettem, e projekt minden gazdasági alapot nélkülöz.
Az Északi Áramlat projekt jól mutatja, hogy a Kreml képes monopolizálni az európai földgázpiacot. Ugyanakkor az európai Nabucco projekt problémái azt példázzák, hogy az Unió képtelen biztosítani saját energiaellátásának biztonságát. Itt felmerül a kérdés: miért van az, hogy Németország, amely nem is olyan rég még lelkesen támogatta a volt keleti blokk országainak szabadságát és biztonságát, most ezeket az országokat kergeti olyan helyzetbe, amely szuverenitásuk újabb elvesztésével fenyeget? Azzal, hogy támogatja a Kreml terveit, melyek a nyugat-európai energiapiac teljes uralmára irányulnak, Németország az orosz politika zsarolásának veszélyébe sodorja ezeket az országokat.
Arra kérem valamennyi képviselőcsoportot, hogy támogassák a mai jelentést, hogy el tudjunk hárítani egy hatalmas ökológiai katasztrófát és tiszteletben tartsuk a Balti-tenger partján fekvő összes ország jogát arra, hogy beleegyezését adja vagy visszavonja e beruházás kapcsán. Most az Európai Uniónak szolidaritásra van szüksége minden tekintetben, az energiaellátás biztonságának és a környezetvédelem tekintetében egyaránt.
Tunne Kelam
Elnök úr, úgy vélem, hogy e jelentés mutatja meg, hogy az Európai Parlamentnek elsősorban a polgárok érdekeit kell-e szolgálnia - és a polgárok nagyon aggódnak - vagy megadja magát a nagyvállalatoktól ránehezedő nyomásnak, amely már meglehetősen kellemetlenné vált.
Sajnálom, hogy ez a kérdés ennyire politikai jellegűvé vált. De ez az egész ügy elindulásának módjából fakad, a kétoldalú megállapodásból, amely figyelmen kívül hagyott minden más érdekelt felet.
Úgy gondolom - és teljes mértékben egyetértek Wallis asszonnyal -, hogy egy összehangolt, következetes uniós megközelítésre és az uniós jog szigorú betartására van szükség. A vezeték megépítésének előfeltételeként a Bizottság felügyelete alatt egy valóban független környezeti hatásvizsgálatnak kell készülnie, amely megállapítja a felelősséget az esetleges károkért, valamint Oroszországnak is ratifikálnia kell az Espoo-i Egyezményt.
(Az elnök elveszi a szót a felszólalótól.)
DanutBudreikait
(LT) Az uniós államok továbbra is olyan projektek megvalósításán fáradoznak, melyek katasztrofális következményekkel járhatnak, miközben az emberi tevékenységek környezetre gyakorolt hatásáról folytatnak vitákat.
Tegnap az Északi Áramlat vezeték még két ország, Németország és Oroszország közötti üzleti projekt volt, mára uniós prioritássá lépett elő.
Az Északi Áramlat vezetéket egy olyan sekély tenger alatt kívánják megépíteni, amely történetesen a világ legszennyezettebb tengere, melynek feneke második világháborús vegyi fegyverekkel és orosz katonai bázisokról származó szennyezőanyagokkal van tele. A tervek szerint a vezeték a Natura 2000 rendszer részét képező területen haladna át. Meg kell követelnünk az esetleges környezeti következmények független vizsgálatát.
Egy katasztrófa esetén a tenger mentén élő embereket közvetlenül éri minden kár, és a következmények kihatnak az országok gazdaságára és általában a környezetre is. Ki lesz a felelős?
Tíz államnak élnek állampolgárai a Balti-tenger partján, nemcsak Németországnak és Oroszországnak, melyek a történelem során nem először döntenek más nemzetek sorsáról.
Arra kérem Európát, hogy egyhangúan keressünk más alternatívákat, például szárazföldi vezetékeket, és hogy fontoljuk meg a földgáz helyett a nukleáris energia alkalmazását, amely az Uniót biztonságos energiával ellátni képes környezetbarát alternatíva.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Elnök úr, az elmúlt hónapok során számos kérdést nyújtottam be a Bizottsághoz e témáról, és mindig homályos és általános válaszokat kaptam. Szeretném e vitában három kérdésre felhívni a figyelmet. Gyakorlatilag a Balti-tenger partján fekvő valamennyi országnak komoly fenntartásai vannak e projekttel szemben és úgy gondolja, hogy az negatív hatással lesz a Balti-tenger természeti környezetére. A második kérdés a projekt költsége, amely még a beruházó szerint is nagy ütemben nő: eleinte 4,5 milliárd euróra becsülték, most 8-12 milliárd euró körül van. Azt lehetne mondani, hogy ez csak a vezetőt érinti, azonban a költségeket végül áthárítják majd a fogyasztókra. Ez még meglepőbb, ha arra gondolunk, hogy vannak olyan alternatívák - szárazföldi nyomvonalak a földgázvezeték számára -, melyek kétszer-háromszor olcsóbbak. Harmadszor és végezetül, ez a projekt az Európai Unió közös energiapolitikája elgondolásának szívére mér csapást. Nehéz elképzelni, hogy ez az elgondolás a jövőben megvalósul, amikor a földgázvezeték-projekt (...)
(Az elnök elveszi a szót a felszólalótól)
Carl Schlyter
(SV) Elnök úr, a gázvezetékprojekt három alapvető hibára épül. Környezetvédelmi szempontból helytelen: többmilliárd eurós beruházás irányul egy fosszilis tüzelőanyagra a megújuló energia helyett, és ez környezetromboló hatású lesz és hatalmas mennyiségű üledéket eredményez. Amikor a 10 km hosszú Öresund-híd épült, sokkal több toxikus üledéket szállítottak el, mint arra korábban számítottak. Ez a vezeték több mint 1.000 km hosszú. A tengerfenéken található PCB vegyületekkel, DDT-vel és vegyi rovarirtó szerekkel ez környezeti katasztrófa lesz.
A projekt a szolidaritás helyett az önzésen alapul. Németország és Oroszország más országok feje fölött dönt, melyek nem kapnak majd földgázt, és ez felettébb rémítő. Sőt, még rosszabb: nem demokratikus. Azért építik a tengerben, nehogy a földtulajdonosok a vezeték útját tudják állni. Azért építik a tengerben, mert csak néhány kormány mondhat nemet, amikor a vezeték az ő felségvizükön halad át. Biztos úr, az Espoo-i Egyezmény értelmében Önnek van joga megvédeni a Balti-tenger országterülethez nem köthető részét. Az Espoo-i Egyezmény értelmében Ön, csak Ön állhat ki a földtulajdonosok jogai mellett és követelhet alternatív nyomvonalakat.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Ma több alkalommal hallottuk említeni az Espoo-i Egyezményt, főként azzal kapcsolatban, hogy valamennyi érintett országnak be kell tartania a nemzetközi környezetvédelmi normákat. Hölgyeim és uraim, az a helyzet, hogy Oroszország nem ratifikálta az Espoo-i Egyezményt. Nem tekinthetők hihetőnek a dokumentumban rögzített előírásoknak az egyezmény ratifikációja nélküli betartására vonatkozó ígéretek, amint azt már megtapasztaltuk az energia charta kapcsán.
Néhány képviselőtársam módosításokat javasol a mai dokumentumhoz. Az alatt a négy alatt, amióta itt dolgozom a Parlamentben, soha nem tapasztaltam ilyen mértékű lobbitevékenységet egy cég részéről. Tökéletesen tisztában vagyunk vele, hogy független környezeti hatásvizsgálatra van szükség, és teljességgel elfogadhatatlan az a nézőpont, mely szerint ezt a vizsgálatot csak ez a cég tudná elvégezni, melyet néhányan már meg is neveztek, mintha a vizsgálatot elvégezhetné egyedül az a cég.
Támogatom a Libicki-jelentést, és arra kérem képviselőtársaimat, hogy csatlakozzanak hozzám.
Marios Matsakis
Elnök úr, úgy beszélünk erről a projektről, mintha a világon most először épülne víz alatti vezeték. Több tucat vezeték húzódik tengereink alatt minden probléma nélkül. Manapság megfelelő technológiával rendelkezünk, hogy földgázt, energiát juttassunk azokra a területekre, melyeknek szükségük van rá, és több millió német állampolgárnak szüksége, sürgős szüksége van erre a földgázra.
Kellőképpen őszintének kell lennünk ahhoz, hogy belássuk, a jelentés nem arra irányul, hogy ne engedje, hogy földgáz jöjjön be Németországba vagy az Unióba, hanem arra, hogy az a földgáz ne a Balti-tengeren keresztül jöjjön, hanem a szárazföldön. Egyértelműen szerepel a 25. bekezdésben, hogy megoldható a szárazföldi szállítás, tehát tisztán politikai és gazdasági okokból haladhat át Lengyelországon. Elég őszintének kell lennünk ahhoz, hogy ezt bevalljuk. Nem etikus a környezeti aggályokat politikai célok elérésére használni, ezért én nemmel szavazok.
Konrad Szymański
(PL) Elnök úr, szeretnék válaszolni Dimas biztos úrnak, aki politikai és gazdasági kérdésekre helyezte a hangsúlyt és némileg elkerülte a környezetvédelem kérdését. Mindannyian tudjuk, hogy az energiapiaci beruházásokat illetően Oroszországnak nem áll szándékában tiszteletben tartani a viszonosság elvét. A legjobb esetben szabályozni fogja a piacához való hozzáférést és bármikor kizár bármilyen európai befektetőt. Ennélfogva az Északi Áramlat projekt erősíti Oroszország gazdasági pozícióját és káros Európára nézve. Mindannyian tudjuk, hogy Oroszországnak nem áll szándékában az, hogy többé ne használja az energiát politikai nyomásgyakorlásra. Ma ez elsősorban Ukrajnát érinti. Az Északi Áramlat projekt megvalósítása azt fogja jelenteni, hogy minden európai uniós ország hasonló mértékben ki lesz téve az ilyen nyomásnak és ezáltal a zsarolásnak. Arra várhatunk, hogy a balti államok negatív értékelését ez ügyben figyelembe vegyék. Dimas biztos úr elengedheti a füle mellett ezeket a véleményeket. Akár még európai forrásokból is finanszírozhatjuk ezt a projektet. Ebben az esetben ne lepődjenek meg, ha az európai polgároknak több csoportja fordít hátat az integrációs folyamatnak. Egyesek azt mondják majd, hogy ez a projekt nem áll az érdekükben, mások azt, hogy ártalmas.
Árpád Duka-Zólyomi
(HU) Köszönöm, elnök úr! Az Északi Áramlat egyike azon terveknek, amelyek célja kielégíteni az EU energiaigényét. Sok viszont a bizonytalansági tényező. A fennálló környezetvédelmi kockázatok megkövetelik, hogy a nyolc érintett ország részvételével szakmai hatástanulmányok készüljenek, amelyek nélkül nem szabad hozzákezdeni az esetleges tervezéshez.
Az egyelőre kétoldali tervezetnek van egy szélesebb európai energetikai biztonságot érintő vetülete is, amit az Unió nem hagyhat figyelmen kívül. Összhangban a 2006-os közös energiaügyi politikáról szóló közös állásfoglalással, elengedhetetlen a Bizottság részvétele a projektben, hogy így érvényesüljenek az Unión belüli energetikai szolidaritás szempontjai.
Nem helyes, hogy a projekt elkészítése a part menti államok előzetes hozzájárulása nélkül történt. Az Unió tagállamainak 1/3-át érintő környezetvédelmi kockázattal járó tervről van szó, amelynek ráadásul létezik egy ésszerűbb szárazföldi változata is... (Az elnök elveszi a szót a felszólalótól).
Olle Schmidt
Elnök úr, képviselőtársamnak, Matsakis úrnak azt szeretném mondani, hogy én a Balti-tenger közelében élek, ő azonban nem. A környezetvédelmi szolidaritás nevében a Balti-tenger iránt is mutathatna némi törődést.
(SV) Elnök úr, e Házban olykor elhangzanak olyan felszólalások, melyeket figyelmesen hallgatunk, és ide tartoznak Vytautas Landsbergis felszólalásai. Tudván, mekkora tapasztalattal rendelkezik Landsbergis úr azon politikai előfeltételekről, melyek szükségesek ahhoz, hogy egy régió a biztonság légkörében jöjjön létre és fejlődjön, azt gondolom, mindannyian jól tennénk, ha figyelnénk, amikor felszólal.
Szeretném elmondani Dimas biztos úrnak és a Bizottság egészének, hogy érthetetlennek tartom, hogy sem az Unió, sem Ön, biztos úr vagy a Bizottság többi tagja nem reagált e hatalmas projektre biztonságpolitikai, energiapolitikai vagy környezetvédelmi politikai szempontból. Több alkalommal feltettem a kérdést, és rendkívül kitérő válaszokat kaptam. Nem értem, miért telt oly sok időbe, amíg Ön is bekapcsolódott az ügybe, amely nemcsak Németországot és Oroszországot, hanem egész Európát érinti.
Ville Itälä
(FI) Elnök úr, környezetvédelmi szempontból a Balti-tenger egy folt az Európai Unión. Valóban az, rossz értelemben. A Balti-tenger állapotának javításáhpz sok intézkedésre van szükség és ezeket követeljük, de ez nem lehetséges anélkül, hogy Oroszország elkötelezné magát a szóban forgó ügy mellett.
Mivel tudjuk, milyen fontos e vezeték megépülése Oroszországnak, most - még az építési engedély megadása előtt - van esélyünk megkövetelni, hogy Oroszország kötelezettséget vállaljon más környezetvédelmi projektekre a balti-tengeri kibocsátások csökkentése érdekében. Az engedély megadása esetén biztosnak kell lennünk benne, hogy Oroszország valóban elkötelezi magát a szóban forgó ügy mellett és elindítja a szükséges intézkedéseket.
Ez egyben lehetőség és a hitelesség próbája az egész Európai Unió számára. Egységesen kell fellépnünk és hallatnunk a hangunkat Oroszországhoz fűződő kapcsolatunkban, hogy megmentsük a Balti-tengert. Most van rá lehetőségünk, és ki kell használnunk.
Elnök
Hölgyeim és uraim, 10 felszólaló kapott szót. Erre a kivételes körülmények miatt került sor, hiszen általában legfeljebb öten kapnak lehetőséget felszólalásra. Van még több képviselő, aki szintén szót kért. Szeretném emlékeztetni őket, hogy felszólalásukat írásban is megtehetik, és azok természetesen szerepelni fognak az ülés jegyzőkönyvében.
Stavros Dimas
Elnök úr, először is szeretném megköszönni a mai vita felszólalóinak, hogy megosztották velünk érdekes nézeteiket. Való igaz, hogy utaltam a Petíciós Bizottság kérésére megtartott januári közmeghallgatásra, melyen én és biztostársam, Piebalgs úr, az energiaügyi biztos is beszéltünk, és elismételtem, ami akkor elhangzott a földgázimport szükségességéről, ahogy Piebalgs biztos úr mondta. Szintén szót ejtettem az Európai Parlament és a Tanács 1364/2006/EK határozatáról, amelyet követően az iránymutatások bizonyos prioritást élvező projekteket Európa érdekeit szolgáló projekteknek minősítettek, köztük ezt a projektet. Ez az Önök döntése volt, nem az enyém! Ezért ne engem kritizáljanak, amiért túl nagy hangsúlyt fektetek a gazdasági kérdésekre! Pontosan az Önök által elhatározott kérdésekről beszéltem. Ettől eltekintve a beszédemben a hangsúlyt a környezetvédelmi kérdésekre helyeztem. Engem ezek a kérdések érintenek. Ezért hadd kérjem meg Önöket, hogy figyeljenek egy kicsit jobban, ne csak a beszédem egy hatoda, hanem a maradék öt hatoda alatt is.
Az ilyen nagyarányú, nagy jelentőségű és technikailag összetett projektek környezetre gyakorolt hatásával kapcsolatos aggályok természetesen teljesen jogosak. Azt jelzik, hogy a nagy infrastrukturális projektek kapcsán a nagyközönség egyre nagyobb mértékben kapcsolódik be a fenntartható fejlődésről és a környezetvédelemről folyó vitákba.
Azonban mind a környezetre gyakorolt hatást, mind a nagyközönség és a környezetvédelemért felelős hatóságok véleményét tartalmazza a környezeti hatásvizsgálat, amelyről a környezeti hatásvizsgálatokról szóló vonatkozó jogszabályok, az uniós irányelv és az Espoo-i Egyezmény rendelkezik, melyet - mint korábban említettem - Oroszország aláírt, de nem ratifikált, bár azt állította, hogy végre fogja hajtani. Remélem, sor kerül a ratifikációra. Mindig nyomást gyakorlunk a harmadik országokra, hogy ratifikálják a környezetvédelmi érdekeket szolgáló megállapodásokat.
A környezeti hatásvizsgálati eljárások eredményeit körültekintően értékelnie kell a hatóságoknak, melyek jogában áll kiadni a létesítési engedélyt vagy építési engedélyeket bármilyen infrastrukturális projektre. Csak ekkor érthetik meg egyértelműen e hatóságok a Libicki úr által oly aprólékosan kidolgozott jelentésben foglalt környezetvédelmi kérdéseket.
A jelentés például megemlíti, hogy nagyarányú szennyezés veszélye áll fenn amiatt, hogy több ezer tonna vegyi anyag kerül majd a Balti-tengerbe a vezeték használatbavétel előtti tisztításával, ezeket hívja a jelentés "különleges vegyi anyagoknak”.
Úgy tűnik azonban, hogy 2008 februárjában a fővállalkozó megerősítette, hogy nem áll szándékában e vegyi anyagokat használni a vezeték üzembe helyezését megelőző nyomásvizsgálat során. Ez nem jelenti azt, hogy a probléma nem áll majd fenn. Nagyon is valószínű, hogy más vegyi anyagokat használnak majd. Mindazonáltal ez azt jelenti, hogy ki kell várnunk a környezeti hatásvizsgálati eljárás végét - amint azt a törvény előírja -, ahhoz, hogy megvitathassuk az uniós jogszabályoknak és szakpolitikáknak való megfelelést, a hatást, a kockázatokat, az intézkedéseket és hogy döntést hozzunk a projektgazdára kiszabandó feltételekről.
A környezeti hatásvizsgálati eljáráshoz megszabott átláthatósági feltételek biztosítják, hogy valamennyi érintett fél - köztük az Európai Parlament - hozzáférjen valamennyi vonatkozó információhoz.
Érdekes módon ma különböző oldalakról hangzott el, hogy a Bizottság biztosan jelentős hatáskörrel rendelkezik akár a környezeti hatástanulmányok elvégzését, akár a különböző szakpolitikákat illetően. A Bizottság hatásköre konkrét: a tanulmányok és környezeti hatásvizsgálatok tekintetében nem rendelkezik sem az eszközökkel, sem a hatáskörrel, ez utóbbi a tagállamokat illeti meg. A Szerződés értelmében a Bizottság szerepe az, hogy biztosítsa, hogy a tagállamok megfelelően végrehajtják és teljes mértékben betartják a közösségi jog - köztük a Közösség által ratifikált nemzetközi megállapodások - valamennyi szabályát.
A Bizottság csak akkor avatkozhat be, ha komoly ok van azt feltételezni, hogy a közösségi jogon - köztük az Európai Unió környezetvédelmi jogszabályain - alapuló vonatkozó jogi kötelezettségek teljesítése során mulasztás történt.
Ez idáig nincsenek erre utaló jelek, mivel a környezeti hatástanulmány elvégzése még folyamatban van. Biztosíthatom Önöket, hogy a Bizottság nem habozik közbelépni, ha és amikor szükséges.
Végezetül csak megismételni tudom, hogy a Bizottság elvárja, hogy a tagállamok teljes mértékben tartsák tiszteletben a közösségi jogból fakadó kötelezettségeiket. Ez a jóváhagyásról szóló bármilyen végső döntés alapvető feltétele.
Szeretnék még egyszer köszönetet mondani Önöknek, valamint Libicki úrnak a jelentésért és azért, hogy lehetőséget nyújtott számunkra, hogy megvitassuk a vezeték és annak a környezetre gyakorolt esetleges hatásainak döntő fontosságú kérdését.
(Taps)
Marcin Libicki
előadó. - (PL) Elnök úr, szeretnék a mai vita minden felszólalójának köszönetet mondani. Azt kell mondanom, hogy büszke vagyok rá, hogy e Házban vagyok képviselő. Ma a Ház az emberek hangján beszélt, ami nem mindig mondható el a Parlamentről: az emberek hangján, mint az európai parlamentek legjobb európai hagyományában, melyek azért jöttek létre, hogy kifejezzék az emberek véleményét a világ nagy és jó vezetői felé.
Dimas biztos úr, ma Ön a világ e nagy és jó vezetőinek egyike. Kérem, hallgasson az emberek hangjára, akik ma e képviselőkön keresztül beszéltek. Szinte mindenki egyetértett abban, hogy ez a vezeték nemcsak veszélyt jelent a környezetre, hanem káros is lesz rá, elsősorban az építési folyamaton, majd - Isten mentsen ettől! - egy esetleges katasztrófa révén.
Sok vélemény elhangzott a téma kapcsán, de Dimas úr nem vitatta meg őket. Miért ne építsük meg a földgázvezetéket a szárazföldön, ha ez háromszor olcsóbb és egyben biztonságosabb is lenne? Az Európai Bizottságnak nincs mondanivalója, ez mégis olyan kérdés, amelyet megvitattunk. Felmerült egy másik kérdés is: az, hogy a Nord Stream állami tulajdonban álló vállalat, az, hogy mindez egy politikai terv része. Elhangzottak észrevételek, melyek szerint mindez politika. Igen, mindez politika, a Nord Stream és tulajdonosa, a Kreml politikája.
Arról is szó esett, hogy európai szolidaritásra van szükség. Nem értem, miért került benyújtásra a szolidaritásról szóló záradék törlésére irányuló módosítás. Pontosan ez az ügy az európai szolidaritás próbája, amint alig egy perce elhangzott. Miért nem beszélt a költségekről, melyeket majd áthárítanak a fogyasztókra? Erről is szó volt. Most itt állunk e próba előtt: vajon hallgatnak majd az emberek hangjára a világ nagy és jó vezetői, az Unió nagy és jó vezetői, akik közé Ön is tartozik, biztos úr, ahogy az elmúlt korokban hallgattak a nagy és jó vezetők a parlament hangjára? Amikor nem hallgattak rá, a dolgok rosszul végződtek. Láttuk a francia, a holland és az ír népszavazás eredményét. Kérem, vegye ezt figyelmeztetésnek. Ahhoz, hogy pozitív eredmény szülessen, az Európai Unió nagy és jó vezetői nem felejthetik el, kit szolgálnak.
Elnök
A vitát lezárom. A szavazásra 12 órakor kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Cristian Silviu Buşoi  
írásban. - Az Északi Áramlatról folytatott vitából származó lendület jó alap ahhoz, hogy Európa végre egyhangú álláspontot képviseljen az energiaellátás biztonságát érintő kérdések kapcsán és hogy összpontosítson egy eredményes közös energiapolitikára.
Az energiaellátás biztonsága létfontosságú elem az Unió átfogó biztonsága szempontjából, és ezért rendkívül óvatosan kell kezelni annak láttán, hogyan nő az energiafüggőség, amely 2030-ra várhatóan eléri a 65%-ot. Csupán a földgáztól való függés 2030-ra várhatóan eléri az ellátás 84%-át. Figyelmet kell fordítani az Unió és Oroszország sajátos kapcsolatára: nagy hangsúlyt kell fektetni rá, hogy az Unióban az orosz és Oroszországban az uniós befektetők számára egyenlő hozzáférési feltételeket alakítsanak ki, tartsák ezeket tiszteletben és részesítsék őket tisztességes elbánásban. Sajnos az uniós befektetők helyzete Oroszországban még nem ilyen, és törekedni kell kialakítására.
Továbbá elismerem, milyen fontos lenne, hogy Oroszország ratifikálja az Energia Charta Egyezményt és a tranzitról szóló jegyzőkönyvet, hogy elkerülhetőek legyenek az Északi Áramlat projekthez kapcsolódó esetleges nézeteltérések.
Ismételten szeretném megemlíteni a környezetre nézve potenciálisan katasztrofális következményeket, melyekkel az Északi Áramlat projekt fenyeget méretéből és javasolt nyomvonalából fakadóan, és támogatásomat fejezem ki az alternatív szárazföldi nyomvonal iránt.
Titus Corlăţean  
írásban. - (RO) Örömmel fogadom az Európai Parlament által az Oroszországot és Németországot összekötő földgázvezeték építéséről elfogadott álláspontot.
Az Európai Uniónak integrált, közös és koherens energiapolitikára, valamint a tagállamok energiafüggetlenségét biztosító hosszú távú stratégiára van szüksége.
Az Európai Uniónak az energiaellátás biztonságához kapcsolódó környezetvédelmi és geopolitikai kérdéseket az összes tagállam összehangolt erőfeszítésével kell kezelnie, nem pedig egyes tagállamok és Oroszország közötti kétoldalú megállapodásokkal. Ez az egyetlen módja annak, hogy az Európai Unió erős pozícióra tegyen szert az Oroszországgal folytatott tárgyalásokban, elkerülve azt, hogy az energiaforrások politikai nyomásgyakorlás eszközévé váljanak, és annak, hogy az Unió Oroszország egyenlő partnerévé váljon.
Így választ adhatunk a román állampolgárok jogos frusztrációjára is, mely a földgáz- és villamosenergia-árak folyamatos emelkedéséből fakad, amelynek lényeges negatív társadalmi-gazdasági kihatása van a román polgárokra és életszínvonalukra.
Ugyanakkor egy közös európai energiapolitika pótolni tudná, ami hiányzik amiatt, hogy a bukaresti jobboldali kormány képtelen elősegíteni Románia energiaügyi érdekeinek érvényesülését Oroszországgal szemben.
Mieczysław Edmund Janowski  
írásban. - (PL) Szeretném köszönetemet kifejezni Marcin Libickinek, az Európai Parlament Petíciós Bizottsága elnökének, amiért olyan problémával foglalkozott, amely rengeteg nyugtalanságot idézett elő. Több mint 30.000 aggódó uniós polgár kért segítséget a Balti-tenger fenekén áthaladó vezeték építésére vonatkozó javaslat kapcsán. Nagy kár, hogy a beruházás megvalósítói még nem nyújtottak be környezeti hatásvizsgálatot. Végső soron 1.200 kilométeres hosszával ez lesz a világ leghosszabb tenger alatti építési projektje. A mai vita tárgyául szolgáló kérdésnek ökológiai és gazdasági vonzata is van. Természetesen nem lehet figyelmen kívül hagyni az egész ügy politikai hátterét. A vezeték nyomvonala a Natura 2000 rendszerhez tartozó területeken, valamint víz alatti hadianyag-lerakatokon és elsüllyedt mérgezőgáz-telepeken halad majd keresztül, melyek a második világháborúból maradtak ott. Ezért megbízható kutatásokra van szükség, amely négy helyzetben vizsgálja meg a kockázatokat: a vezeték építése során, a normális működés során, a kritikus helyzetekben (katasztrófák) és amikor használat után vagy a földgázszállítási szerződés lejártakor a vezetéket lezárják. Olyan időszakban nem áll rendelkezésünkre megbízható elemzés e projektről, amikor a jog szerint szinte minden épületépítési projekthez környezeti hatásvizsgálatot kell végezni. Ez a kérdés nemcsak két országot érint, Németországot és Oroszországot. Ez a kérdés ma az energia terén hiányzó európai szolidaritás példája is. Ezért hallgassuk meg az érintett polgáraink hangját. Ők a megmondhatói, hogy itt valami nincs rendjén.
Anneli Jäätteenmäki  
írásban. - (FI) A balti földgázvezeték megépítéséről szóló döntés két szereplő, Oroszország és Németország közötti egyezség. A Balti-tenger körül fekvő valamennyi állam ügyének kellene lennie. Nem csupán Németország és Oroszország fekszik a Balti-tenger partján. A helyes megoldás egy közös döntés az ügyről, mivel a balti földgázvezeték negatív hatást gyakorol majd a Balti-tenger környezetére.
A balti földgázvezeték környezetre gyakorolt hatását ki kell vizsgálni és meg kell hozni a szükséges intézkedéseket. Az építési engedély feltételeként kell megszabni, hogy Oroszország vállaljon kötelezettséget arra, hogy betartja az Espoo-i Egyezményt.
A Balti-tenger környezetének állapota csak akkor javítható, ha Oroszország kötelezettséget vállal rá és érdekének tartja. Most van rá esélyünk, hogy rávegyük Oroszországot a kötelezettségvállalásra.
Oroszország gazdasági jóléte az energiaexporttól függ. Másrészt az Unió az orosz energiától függ. Olyan tisztességes, stratégiai együttműködésre van szükség az Unió és Oroszország között, amely tiszteletben tartja a környezetet.
A teremben sokan kritizálták a Kremlt. Azonban mindig két félre van szükség egy megállapodáshoz.
Itt az ideje, hogy az Unió magába nézzen. Jó okok vannak rá, hogy az Unió a Balti-tenger állapotával kapcsolatos együttműködést és aggodalmat cselekvéssé változtassa!
Siiri Oviir  
írásban. - (ET) Az Európai Unió működéséről szóló leendő szerződés (a Lisszaboni Szerződés) 194. cikke egyértelműen megállapítja, hogy a tagállamok közötti szolidaritás jegyében az Unió energiapolitikájának tekintettel kell lennie a környezet megőrzésének és javításának szükségességére. Semmiképp nem érthetek egyet azzal, hogy Európa természeti környezete alárendelhető az Unió külső energiapolitikájának, amikor az elmúlt években Európa erőteljesen szót emelt a környezetvédelem mellett. Mivel a Balti-tenger már most is az egyik legszennyezettebb tengeri terület, elfogadhatatlan, hogy további kockázatoknak tegyük ki, melyek a térséget a jövőben a természeti és gazdasági katasztrófa szélére sodorhatják. Arra buzdítom tehát az Európai Parlamentet, hogy támogassa a balti-tengeri országok, az előadó és a környezetvédelmi szervezetek által előterjesztett elképzeléseket, melyek a balti földgázvezeték szárazföldi megépítését javasolják, és ezért sürgetem az Európai Bizottságot és a Tanácsot, hogy használjon fel minden rendelkezésére álló jogi eszközt arra, hogy megváltoztassa az építő tervét a vezeték Balti-tengeren keresztüli megépítésére.
Sirpa Pietikäinen  
írásban. - (FI) Elnök úr, előadó úr, hölgyeim és uraim! Szeretnék gratulálni az előadónak nagyon sikeres munkájához. A jelentés dicséretre méltóan tárgyalja az uniós polgárok - különösen a Balti-tenger partján fekvő országok állampolgárainak - aggályait a tervezett földgázvezeték környezetre gyakorolt hatásának kapcsán. A balti földgázvezeték megépítése elsősorban környezetvédelmi kérdés, és ennek fényében kell vizsgálni a teljes projektet és annak megvalósíthatóságát.
A Balti-tenger a világ egyik legszennyezettebb tengere. Különösen sebezhető tengerré teszi sajátos tulajdonsága, vagyis az, hogy ez a világ egyik legsekélyebb tengere és vízcseréje lassú. A Balti-tenger vize egyedülálló brakkvíz, és emiatt a tengerben élő bizonyos növények és állatok nem találhatóak meg sehol máshol a világon. Egy nagyobb környezeti kár katasztrofális hatással lenne a tengerre.
Határozottam támogatom a jelentésben foglalt követelményt arra vonatkozóan, hogy egy független harmadik fél végezze el a környezeti hatáselemzést. Az elemzésnek kiterjedt tudományos és környezetvédelmi tényezőkön kell alapulnia.
Még az sem kizárt, hogy nemzetközi egyeztetésből születő egyezmények által meg tudjuk győzni Oroszországot, hogy vállaljon kötelezettséget arra, hogy végrehajtja a környezeti hatásvizsgálatokból fakadó negatív határozatokat. A jelentésben említett valamennyi Egyezmény a tárgyhoz tartozik. Figyelemre méltó, hogy ez lenne az első alkalom, hogy az 1974. évi Helsinki Egyezményt gyakorlatban alkalmaznák.
Az építési munkálatok nem kezdődhetnek el a vezeték életciklusához kötődő valamennyi környezeti hatás értékelése előtt. Gondosan meg kell fontolni a vezeték szárazföldi nyomvonalának alternatíváját is. Az Unió energiaigénye vitathatatlan. Az energiaigény kielégítésének azonban sok módja van, és az Unió tengereit nem kellene csak azért határozott veszélynek kitenni, mert más lehetőségek költségesebbnek tűnnek.
Zdzisław Zbigniew Podkański  
írásban. - (PL) A balti földgázvezetéknek sok vetülete van, köztük gazdasági, ökológiai, energiaügyi és politikai. Az energia szempontján kívül egyik sem állja meg a helyét.
Gazdasági szempontból sokkal jobb és háromszor kevesebbe kerül, ha a tengerfenék helyett a vezeték a szárazföldön halad. Ökológiai szempontból, ha egy földgázvezeték a tengerfenékre építünk, az a Balti-tenger egész medencéjét - és nemcsak azt - katasztrófával fenyegeti. Senki sem elemezte teljes körűen e kockázat mértékét, és senki sem képes előrelátni annak következményeit. Politikai szempontból a vezeték Oroszországnak előnyös, az Európai Uniót konfliktushelyzetbe kényszeríti, Németországot pedig arra, hogy megsértse az Unió partnerségi és szolidaritási elveit.
Ilyen körülmények között Marcin Libicki jelentését, amely meggyőző és pontos információkat tartalmaz, el kell fogadni és figyelembe kell venni a döntés meghozatalakor.
Zuzana Roithová  
írásban. - (CS) Engem is zavar azon több tízezer polgár aggodalma, akik petíciójukban kiemelik a sekély Balti-tenger fenekén áthaladó legnagyobb földgázvezeték építésével járó kockázatokat.
Petíciójuk közmeghallgatást és egy európai parlamenti jelentést eredményezett, amely kiemelte, hogy a döntéshozatali folyamatba más országokat és főként az Uniót is be kell vonni. A tenger fenekén található hatalmas hadihajó- és hadianyag-temetők és a vezeték üzembe helyezés előtti tisztításához szükséges veszélyes vegyi módszer ökológiai kockázatot eredményez, és ebből fakadnak a problémák.
Nem nyilvánítok véleményt egy a szárazföldön áthaladó alternatív nyomvonalról, de határozottan úgy vélem, hogy az Európai Bizottságnak és a Tanácsnak koordinátori feladatot kell vállalnia, és a balti és egyéb államok érdekében következetesen meg kell követelnie, hogy a beruházók teljes felelősséget vállaljanak minden esetleges ökológiai kárért. A Bizottságnak és a Tanácsnak független hatásvizsgálatot is követelnie kell, valamint az alternatív szárazföldi nyomvonal vizsgálatát.
Az Oroszországból induló északi földgázszállítási útvonal fontos. Ezért az Uniónak megállapodást kell kötnie Oroszországgal a földgázvezeték építésének felügyelete és biztonságos működése céljából. Végezetül, Oroszország még nem ratifikálta az Espoo-i Egyezményt. Sajnálatos módon még nem rendelkezünk közös uniós energiapolitikával vagy normákkal. Világosan láthatjuk, hogy egy Németország és Oroszország közötti kétoldalú megállapodás helyett az európaiaknak arra van szükségük, hogy uniós megállapodás szülessen és a balti államok beleegyezzenek az építésbe. A Parlament most világos politikai üzenetet fogalmaz meg erről.
Wojciech Roszkowski  
írásban. - (PL) A Libicki úr jelentéséről folyó vita szinte teljes egyhangúságot mutat az Északi Áramlat projekt megítélésében. A projekt gazdaságilag bizonytalan, hatalmas többletköltségekkel fenyeget a jövőbeli földgázárak terén, ökológiai veszélyt hordoz magában a balti államokra nézve, és fokozza egyes tagállamok függését az Oroszországból érkező földgáztól. Felmerül a kérdés: ki jár jól?
A jelentést ellenző és "őszinteségért” kiáltó Matsakis úr véleménye aligha vehető komolyan. Nehéz megérteni, mit ért Matsakis úr őszinteség alatt.
A szavazás e jelentésről leméri, milyen mértékben irányítja az Európai Parlamentet a közgazdászok, ökológusok és az egyszerű uniós polgárok véleménye és milyen mértékben az a nyomás, melyet az orosz-német lobbi fejt ki rá, melynek célja bizonyos tagállamok energiaellátása biztonságának és ökológiai biztonságának csökkentése, valamint az Unión belüli szolidaritás romba döntése.
Esko Seppänen  
írásban. - (FI) Elnök úr, olcsóbb és biztonságosabb megoldás lenne a földgázvezetéket a földbe építeni, mint belesüllyeszteni a tengerbe. A tervezett balti vezeték kétségtelenül kihat majd a környezetre, és ezt a hatást meg kell vizsgálni. Ennek meg kell történnie a kockázatok minimálisra csökkentése érdekében.
Az Északi Áramlat azonban nem tartozik az Unió hatáskörébe, még a Parlament is csupán a Petíciós Bizottság jelentése alapján folytat vitát az ügyről. Lengyel belpolitikáról van szó, amely ilyen kerülő úton környezetvédelmi kérdésként kerül egy közösségi intézmény elé, anélkül, hogy szóba kerülnének Lengyelország és a balti államok politikai indítékai.
Ha orosz földgázkereskedő és német vásárló lennék, nem számíthatnék az ellátás biztonságára, főként ha a földgázvezeték nyomvonala lengyel területen haladna keresztül. Európában rossz tapasztalatokat szereztünk Ukrajna közvetítői szerepéről, amikor az ország földgázt halmozott fel vagy nem fizetett a földgázért, és később, amikor elérkezett a válságos pillanat és saját felhasználásra megtartotta a földgázt, melyet Oroszország Közép-Európának szánt. Ugyanilyen veszély nem zárható ki Lengyelország esetében. Ezért az ország logikusan az Oroszország és az Unió közötti kereskedelmi és gazdasági kapcsolatok fejlődése ellen dolgozik. És a balti államok támogatják ebben.
Sajnálatos módon nincsen szárazföldi alternatíva a vezeték tengerbe süllyesztésére, de a tengeri környezet védelmét biztosítani kell.
