Az EK és a Bissau-guineai Köztársaság közötti halászati partnerségi megállapodás (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont Luis Manuel Capoulas Santos jelentése a Halászati Bizottság nevében, az Európai Közösség és a Bissau-guineai Köztársaság közötti halászati partnerségi megállapodás megkötéséről szóló tanácsi rendeletre irányuló javaslatról - C6-0391/2007 -.
Joe Borg
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Először is engedje meg, hogy a jelentésért hálámat fejezzem ki a Halászati Bizottságnak, és különösen Capoulas Santos előadónak.
2007. május 23-án az Európai Közösség és a Bissau-Guinea négy évre szóló halászati partnerségi megállapodást parafált. Ez a megállapodás egy az Európai Közösség által az Atlanti-óceán területére vonatkozóan megkötött "tonhal megállapodások” közül.
A pénzügyi hozzájárulást évi 7 millió euróban rögzítették. Ennek az összegnek a 35%-át, azaz 2,45 millió eurót a Bissau-guineai halászati politika meghatározásának és végrehajtásának támogatására irányozták elő, a felelős és fenntartható halászat megteremtése érdekében. Az Európai Unió emellett évi 500 000 EUR összegű különleges hozzájárulást fizet annak érdekében, hogy a halászati ágazatban javítsák a higiéniai feltételeket, és eredményesebb nyomon követést, ellenőrzést és felügyeletet valósítsanak meg a Bissau-guineai vizeken.
A 7,5 millió EUR teljes összegen felül a jegyzőkönyv egy évi legfeljebb 1 millió EUR összegű kiegészítő hozzájárulásra vonatkozó különleges pénzügyi rendelkezést is tartalmaz, amelynek célja annak elősegítése, hogy a hajótulajdonosok jobban ki tudják használni a halászati lehetőségeket.
Ez az új jegyzőkönyv halászati lehetőségeket biztosít a garnélarákok és a halak, különösen a lábasfejűek halászatához, évente összesen legfeljebb 4400 t mennyiségben a két kategória mindegyikére. Ezenkívül a megállapodás halászati engedélyeket is magában foglal 19 kerítőhálós tonhalhalászó hajó, 14 horgászbotos tonhalhalászó hajó és 4 felszíni hosszú horogsoros halászhajó számára.
A megállapodás szilárd jogi és politikai keretet biztosít a Közösség számára ahhoz, hogy nyomon követhesse az uniós halászflotta tevékenységét a Bissau-guineai vizeken. Emellett lehetővé teszi a Közösségnek, hogy támogassa az ágazat fejlődését az országban, ami mindkét félnek egyaránt hasznára válik.
A javasolt módosításokról szólva, hadd mondjam el, hogy jóllehet sok esetben egyetértünk a módosításokban megfogalmazott célokkal, a következő okokból mégsem tudom elfogadni azokat.
Teljes mértékben osztom azt a véleményt, hogy az Európai Parlament számára nyújtott tájékoztatásnak a lehető legteljesebbnek kell lennie. A Bizottság viszont már most is rendelkezésre bocsát minden kért információt, a hatályos intézményközi megállapodásokkal összhangban. Ezenkívül, mindegyik értékelő jelentést, valamint a tárgyalások és a vegyes bizottsági ülések eredményeiről szóló jelentéseket azonnal továbbítják a Halászati Bizottsághoz. Emellett különleges, zárt ajtók mögött zajló megbeszéléseken én magam is rendszeresen tájékoztatom a Halászati Bizottságot a nemzetközi tárgyalások állásáról.
A halászflotta jelentési kötelezettségeinek kérdése szintén előtérbe került, mivel javaslatot tettünk egy jogalapra, amely lehetővé teszi a Bizottság számára az engedély iránti kérelmek visszautasítását, ha a tagállamok nem tesznek megfelelően eleget jelentési kötelezettségeiknek. E jogszabálytervezet elfogadása jelenleg folyamatban van az intézményeknél.
Azon javaslat kapcsán, miszerint egyetlen halászati megállapodást sem szabad aláírni, mivel azok nem fenntarthatóak, emlékeznünk kell arra, hogy a Tanács 2004. júliusi következtetéseiben rámutatott, hogy az új halászati megállapodások célja az, hogy hozzájáruljanak a halászati erőforrások fenntartható kezeléséhez. A halászati megállapodások voltaképpen csak azokhoz az állományokhoz biztosítanak hozzáférést, amelyeket az adott ország saját flottája még nem aknázott ki teljes mértékben. A Bizottság úgy véli, hogy a halászati partnerségi megállapodások képesek biztosítani és biztosítják is azt a politikai és jogi keretet, amely segíti a partnerországok arra irányuló erőfeszítéseit, hogy vizeiken fenntartható és felelős halászati politikát valósítsanak meg.
Végül, ami azt a javaslatot illeti, hogy a hajóknak fogásaik arányában állniuk kellene a megállapodás teljes költségét, el kell mondanom, hogy egy ésszerű költségmegosztási egyensúlyt dolgoztunk ki a hajótulajdonosok hozzájárulásai és a közösségi ellentételezés között. Ez a megközelítés összhangban van a Tanácsnak a halászati partnerségi megállapodásokról szóló, 2004. júliusi következtetéseivel, amelyre vonatkozóan a Parlament véleményt adott ki. A rendszerünkben a hajótulajdonosok engedélyeinek díjait ténylegesen a saját fogásaik alapján számítják ki.
Luis Manuel Capoulas Santos
előadó. - (PT) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Az általam kidolgozott jelentés egy apró afrikai országgal aláírt halászati megállapodásról szól. Ez az ország a függetlenségért vívott több mint egy évtizednyi fegyveres harc után az elmúlt néhány évben polgárháborús időszakokkal nehezített, súlyos politikai válságot élt meg. A halászat fontos gazdasági erőforrás e kis ország számára, és az ágazatból származó pénzügyi hozzájárulás az állami költségvetés igen jelentős részét adja.
E halászati megállapodásnak azonban nem az a célja, hogy halat vásároljunk. A megállapodás partnerségi filozófiájának megfelelően nem ez az Európai Unió álláspontja. Az Európai Unió politikája más értékeken alapul, és alapvetően az erőforrások fenntarthatóságára és az eredményes partnerségre helyezi a hangsúlyt. Tehát e magállapodás kölcsönös előnyökkel jár: az Európai Unió számára nyilvánvalóan azért jó, mert halászflottája fontos halászterületen vetheti ki hálóit, Bissau-Guinea számára pedig azért, mert egyrészt pénzügyi hozzájárulásban részesül, másrészt jobb helyzetben lesz ahhoz, hogy fenntarthatóan gazdálkodhasson a talán legjelentősebb gazdasági erőforrásával, mivel támogatást kap a kutatáshoz, nyomon követéshez és a felügyelethez, továbbá javítják a halászati termékek higiéniai feltételeit.
Ez tehát egy kiegyensúlyozott és kölcsönösen előnyös megállapodás, ezért javasolom, hogy a Parlament hagyja jóvá a jelentésemet, a Fejlesztési Bizottság által eszközölt és az általam javasolt módosításokkal együtt, amelyek célja csak az, hogy megerősítsék a Parlamentnek e területek nyomon követésével kapcsolatos álláspontját. Jóllehet a biztos úr kifejezte, hogy nem tudja elfogadni javaslatokat, jómagam úgy vélem, hogy a halászati politika csak nyerhet a Parlament megerősítő és állandó álláspontjával.
Hélène Goudin
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - (SV) Elnök úr, a halászati megállapodás egyetlen célja az, hogy egy olyan újabb uniós iparág rövid távú gazdasági érdekeit szolgálja, amely nemzetközi szinten nem üti meg a mércét. Három oka van, amiért holnap nemmel kell szavaznunk a halászati megállapodásra. Az első a környezet. A nyugat-afrikai vizek kimerülése hamarosan valósággá válik. A biológiai sokféleség súlyos veszélyben van, és ennek az őrült halászati politikának a folytatása hosszú távú hatásokat gyakorol környezetre, mind helyi szinten, mind pedig Földünk egészét tekintve.
A második ellenérvem gazdasági jellegű. Az európai adófizetőket arra kényszerítjük, hogy éves szinten eurómilliókkal támogassanak veszteséges halászflottákat. Hol van ebben a gazdasági előny? Hol a fenntarthatóság? Hol van a hozzáadott érték Európa számára? Ha a halászhajókat arra kényszerítenék, hogy viseljék saját költségeiket, enyhülne a halászterületekre nehezedő nyomás, és az adófizető polgár és a környezet is jól járna.
A harmadik érvem a halászatnak a partnerségben részt vevő országok helyi fejlődésében betöltött fontos szerepével kapcsolatos. Sok ilyen ország számára a halászat jelenti az egyetlen jövedelemforrást. A tengerek halmentesítése fenntarthatatlan helyzetet teremt a helyi lakosság számára, akik nem képesek versenyezni a nagy összegekkel támogatott európai halászhajókkal. Itt az ideje, hogy véget vessünk ezeknek a halászati megállapodásoknak, mégpedig most.
Avril Doyle
Elnök úr! Fel kell tennem Borg biztos úrnak azt a kérdést, hogy valóban elhiszi-e azt, amit mond. Csak a kezébe nyomták a szöveget és beküldték ide? Tényleg el akarja velünk hitetni, hogy ezek a halászati megállapodások fenntarthatóak?
A New York Times 2008. január 14-i számában egy nagyon érdekes cikk jelent meg arról, hogy a nyugat-afrikai vizekben jelentős halállományok tűnnek el, és a külföldi halászflották pénzsóvársága félresöpri a halászterületek hosszú távú fenntarthatóságával kapcsolatos aggodalmakat - az EU pénzsóvársága szintén félresöpri a halászterületek egészséges állapotával kapcsolatban kialakult aggályokat.
Az 1,4 millió lakosú Bissau-Guinea a legjobb példája annak, hogyan ne gazdálkodjunk a halászterületekkel. Vladimir Kacyznski, a Washingtoni Egyetem tengerkutatója szerint legalább 20 éve senki sem vizsgálta átfogóan az ország part menti vizeit. És két évig Sanji Fati feladata volt Bissau-Guinea halászati előírásainak betartatása. Amikor 2005-ben megkezdte munkáját, egyetlen működő járőrhajóval sem rendelkezett, amellyel ellenőrizhette volna a vizeken tevékenykedő több száz kalózhajót és több tucat - túlnyomó többségében külföldi - vonóhálós halászhajót. Becslések szerint a zsákmány 40%-a engedély nélküli vagy az előírásokkal ellentétes halászatból származott.
Őszintén szólva nem tudom, hogy tisztában vagyunk-e azzal, hogy mit is akarunk itt csinálni. Súlyos érdekellentétek állnak fenn. Ezeknek a kétségbeesett helyzetben levő gazdaságoknak szükségük van a pénzünkre, és ezért készek arra, hogy eladják halászati erőforrásaikat. Nekünk okosabbnak kell lennünk. Kapják meg a pénzt, de ne halásszuk le a vizeiket. Borg biztos úr, arra kérem, gondolja át újra a kérdést!
Czesław Adam Siekierski
(PL) Elnök úr, a Házban jelen levő Halászati Bizottság póttagjaként néhány szót szeretnék hozzátenni a jelentésről szóló vitához. Ez egy részletes szakértői jelentés, és e természete a benne tárgyalt kérdésekből adódik. Nehéz lenne e kérdéseket másképpen prezentálni.
A megállapodás hatóköre azonban ennél sokkal tágabb, mivel olyan más értékekre is támaszkodik, amelyek e megállapodás mindkét fele számára fontosak. Szeretném még egyszer megköszönni a biztos úrnak.
Joe Borg
a Bizottság tagja. - Elnök úr, mindenekelőtt el szeretném mondani, hogy egyetértek az előadó, Capoulas Santos úr azon észrevételeivel, miszerint a halászat és a halászati partnerségi megállapodásból származó bevétel Bissau-Guinea költségvetésének igen nagy hányadát teszi ki.
Most a partnerség szellemében a hagyományos halászati megállapodások ellen dolgozunk, amelyek lényege annyi, hogy a halászhajók elmennek a halászterületre, halat fognak, fizetnek érte és eljönnek onnan. A halászati partnerségi megállapodásokat úgy alakítjuk ki, hogy segítsék az érintett országokat halászati infrastruktúrájuk fejlesztésében és a kapcsolódó ágazatok kiépítésében. Ennek eredményeként ezek az országok az egyszerű halászat mellett halászattal kapcsolatos tevékenységeket is tudnak végezni, például akvakultúrával is foglalkozhatnak, ahol arra lehetőség nyílik. Arról is gondoskodnunk kell, hogy a halászati partnerségi megállapodás keretében a halászflottánk által végzett halászati tevékenységek csak a többletet érintsék.
Például ebben az esetben - kérésünkre - 2005 végén egy független külső tanácsadó értékelő tanulmányt készített. A dokumentumban az erőforrások kezelésére és megőrzésére vonatkozóan megfogalmazott ajánlásokat és a Bissau-guineai kutatóintézet által a vonóhálós halászatról szóló 2006-os kampányt követően nyújtott tudományos tanácsokat egyaránt figyelembe vettük.
Mindezeken túl, a jegyzőkönyv III. melléklete számos kötelező intézkedést tartalmaz, amelyek segítik a Bissau-guineai kizárólagos gazdasági övezetben végzett globális halászati tevékenységre vonatkozó gazdálkodási terv végrehajtását. A halászati terv értelmében Bissau-Guinea kötelezettséget vállalt arra, hogy csökkenti a garnélarák és a lábasfejűek halászatára irányuló tevékenységét, 2007-ben fenntartja a harmadik országokkal és az Európai Közösséggel megkötött megállapodásokat, 2008-ban és az azt követő években megakadályozza, hogy a 2007. január 1-je után harmadik országoknak megadott, de felhasználatlanul maradt halászati lehetőségeket mobilizálják, nem biztosít halászati lehetőséget e kategóriák bérletbe adására, és végül érvénytelenít és hivatalosan felmond minden megállapodást, amelyet európai vállalatokkal, szövetségekkel vagy vállalkozásokkal kötött.
Mindezeken túl, a II. mellékletben az úszós halakra, lábasfejűekre és garnélarákra halászó vonóhálós halászhajókra vonatkozó 1. és 2. adatlap rendelkezést tartalmaz arra, hogy a fajok spontán felújulását lehetővé tevő időszakokat kell biztosítani. A garnélarák halászata tekintetében Bissau-Guinea azt is vállalta, hogy hálók szembőségét 40 mm-ről 50 mm-re növeli, ezzel eleget téve az alrégióban hatályos jogszabályok rendelkezéseinek.
Azt kell mondanom, hogy e halászati partnerségi megállapodások ellenére nagymértékű illegális halászat folyik a Bissau-guineai vizeken, és sok magánengedélyt adnak ki az EU-n kívüli harmadik országoknak. E halászati partnerségi megállapodások erejénél fogva viszont ellenőrizhetjük és irányíthatjuk saját halászflottánkat, és gondoskodhatunk arról, hogy fenntartható halászatot folytassanak a Bissau-guineai és más vizeken.
Azt kell mondanom tehát: igen, hiszek benne, hogy az érintett harmadik ország és az Európai Unió számára egyaránt előnyös, ha az új rendszer szerint sor kerül egy ilyen halászati partnerségi megállapodás megtárgyalására és megkötésére.
Abban viszont egyetértek Önökkel, hogy a korábbi rendszer csak kiaknázta az erőforrásokat. Az új megállapodás értelmében csak az állománytöbbletre vonatkozóan kötünk megállapodásokat, így ha a harmadik ország vizeiben az adott állományt már teljesen lehalászták vagy túlhalászás történt, nem kötünk halászati partnerségi megállapodást. Ha az állomány állapota lehetővé teszi a halászatot, akkor is csak a többletre vonatkozóan kötünk megállapodást, és mindent megteszünk annak érdekében, hogy legalább a saját flottánk végrehajtsa a megállapodásban vállalt kötelezettségeket.
Luis Manuel Capoulas Santos
előadó. - (PT) Elnök úr, először is el szeretném mondani, hogy mélységesen sajnálom, hogy néhány képviselőtársam moralizálással próbál e vitára hatni, amivel véleményem szerint csak a kérdés lényegével kapcsolatos nagyfokú tudatlanságukat árulják el.
Meglehetősen jól ismerem Bissau-Guineát, politikai, gazdasági és társadalmi valóságát és közelmúltbéli történelmét. Tisztában vagyok azzal, hogy az 1970-es évek végén a volt Szovjetunió halászflottája milyen mértékű pusztítást végzett a Bissau-guineai tengeri erőforrásokban, és hogy az EU-nak a globális halászat terén meglévő néhány versenytársa milyen kizsákmányoló magatartást folytat. Úgy vélem, hogy az EU halászati politikájának alapját képező filozófia nem ad okot szégyenkezésre. Büszkék lehetünk rá, és sajnálatos, hogy más halászati hatalmak nem követik példánkat. Azt, hogy helyesen cselekszünk, mi sem bizonyítja jobban, mint az, hogy a szóban forgó jelentést a Fejlesztési Bizottság egyhangúlag, a Halászati Bizottság pedig nagy többségben jóváhagyta.
Hiszek abban, hogy ez az egyetlen és politikai szempontból reális előre vezető út, és ez szolgálja legjobban mind az Európai Unió, mind pedig a Bissau-giuneai nép érdekeit. Tehát elnök úr, még egyszer arra kérem a Parlamentet, hogy hagyja jóvá a jelentést, amely politikailag kiegyensúlyozott, és érintett felek számára kölcsönösen előnyös partnerségi megállapodást kínál.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra 2008. március 11-én, kedden kerül sor.
