Egyperces hozzászólások (az eljárási szabályzat 144. cikke)
Elnök
Elérkeztünk a fontos politikai kérdésekről szóló egyperces felszólalásokhoz.
Georgios Papastamkos
(EL) Elnök úr, nem titok, hogy a bio-üzemanyagok tekintetében kinyilvánított célt a megújuló energiaforrások 10%-ában határozták meg.
Benyomásaim szerint az energiaügyi, környezetvédelmi, ipari és mezőgazdasági biztosoknak más a véleménye. Az idő rövidsége miatt itt most nem fogok kitérni a magánjellegű közleményekre. Mindamellett, hogyan lehet négy biztosnak négyféle véleménye?
Elnök úr, hölgyeim és uraim! Milyen üzenetet adhatok át azoknak a görög gazdálkodóknak, akik a cukorpiac közös szervezésének átalakítását követően már átálltak, vagy át szeretnének állni az elsőgenerációs bio-üzemanyagok előállítására?
Ioan Mircea Paşcu
(RO) Minden országot felkértek, hogy az Európai Parlament által a kultúrák közötti párbeszéd részeként megrendezett, közelgő fesztiválra készítsen filmet ebben a témában. Tudomásom szerint Románia első koncepcióját azért nem fogadták el, mert nem a témával foglalkozott, azonban az ezt követő produkció, a California Dreaming című film még ennél is több hiányosságról tett tanúbizonyságot.
Az első ilyen hiányosság az, hogy még kevésbé foglalkozik a meghatározott témával, annak ellenére, hogy Cannes-ban is bemutatták, illetve misztifikálja a valóságot, és megváltozatja az országomról alkotott képet. Miközben a többi film a kultúrák közötti párbeszéd témáját a személyes, illetve az emberi síkra vetíti ki, a California Dreaming című film egy képzeletbeli amerikai szállítmány sorsát követi Románián keresztül, amit helyi hatóságok megállítanak, és amely incidens tulajdonképpen polgárháborúba torkollik.
Sőt a filmben gyakori az obszcén nyelvezet, illetve sok az egyértelműen szexuális és erőszakos jelenet is, ami mindenféleképpen egyedi jelenség ezen a fesztiválon. Én nem gondolom azt, hogy mindez a kultúrák közötti párbeszéd erényeit képezi. De a legnagyobb hiányosság minden bizonnyal az, hogy ezt a filmet nem a román fél választotta, hanem az Európai Parlament köztisztviselői.
Amennyiben ez így van, akkor a helyzet nagyon is komoly, hiszen egy olyan politikamentes fogalmat, mint a kultúrák közötti párbeszédet, teljességgel homályos okok miatt tudatosan átpolitizáltak, ezáltal rontva az Európai Unió egyik tagállamáról kialakult képet. Ezért kérem az Európai Parlamentet, hogy vizsgálja meg ezt az ügyet.
Ignasi Guardans Cambó
(ES) Elnök úr, az átláthatóságnak kell lennie az EU intézményei egyik alapkövének: e Parlament számára is, de legfőképpen az Európai Bizottság számára, ahol a magas rangú tisztviselők roppant hatalommal rendelkeznek, viszont ehhez képest politikai ellenőrzésük minimális.
Ezért elítélendőnek tartom e Házban a Bizottság azon gyakorlatát, mely szerint a Ház politikai állásfoglalásaira a "Politbüró”, illetve a "szovjetológusok” idején alkalmazott mechanizmusokhoz hasonló, a dokumentumokat elemző mechanizmusokkal reagál. Példának okáért, és ez mindenféleképpen csak egy példa, most a 2007. december 13-i ülés jegyzőkönyvére szeretnék utalni, ahol "a Parlament állásfoglalásaival kapcsolatban tett intézkedések” cím alatt az áll, hogy a Parlament által elfogadott állásfoglalás kapcsán tett intézkedésekről szóló bizottsági közlemény szétosztásra került.
Ezt a szöveget, elnök úr, angol és francia nyelven tették közzé, nem a közösség összes hivatalos nyelvén, és három hétig tartott, amíg titkársági, illetve a Ház tisztviselőinek segítséggel megtaláltam az SP/207/5401-t egy weboldalon. Átláthatóság nélkül nem létezik demokrácia; itt tulajdonképpen a Bizottság kommunikációjának hipokrízise köszön vissza, hiszen azt állítja, hogy konzultált a Parlamenttel, viszont ezután elérhetetlenné tette a dokumentumokat és válaszait az interneten, anélkül, hogy bármilyen formában közzétette volna azokat.
Jan Tadeusz Masiel
(PL) Elnök úr! Az elmúlt hetekben ismét előtérbe került a géntechnológiával módosított szervezetekkel kapcsolatos vita. A GMO-k bevezetésével a lengyel gazdálkodók csökkenthetnék termelési költségeiket, de nem szeretnék megtenni ezt. Mégpedig azért nem, mert szeretnék megvédeni az európai fogyasztókat, illetve biztosítani, hogy a lengyel mezőgazdasági termékek egészségesek és jóízűek maradjanak.
Sajnálatos módon ugyanakkor a lengyel gazdálkodókat is kötik az uniós rendelkezések. Minden uniós tagállamnak rendelkeznie kellene azzal a szabadsággal, hogy önmaga dönthessen arról, hogy területén belül be kívánja-e vezetni a géntechnológiával módosított szervezeteket, avagy sem. Tekintve, hogy az európai adófizetők már így is jelentős mértékben járulnak hozzá a mezőgazdaság támogatásához, a mezőgazdasági termékeknek legalább egészségesnek és jóízűnek, illetve mindenféle meglepetéstől mentesnek kell lenniük.
Claude Turmes
Elnök úr, e hét szerdán a Parlament a Lisszaboni Szerződést fogja tárgyalni, és az állampolgárok figyelemmel kísérik majd a Ház ezen intézményi kérdésekre irányuló munkáját. Az állampolgárokat azonban még ennél is jobban érdekli, hogy miként kezelik az európai intézmények az európai politikai döntéshozatal gyakorlati kérdését. A legfontosabb kérdések közé tartozik az átláthatóság és a lobbizás.
Az Európai Bizottságnak három évvel ezelőtt erőteljesen javasolták, hogy indítson el egy úgynevezett átláthatósági kezdeményezést; de ezzel szemben most arról értesülünk, hogy a Bizottság egy olyan nyilvántartást kíván bemutatni, amely nemcsak, hogy nem tartalmazza a lobbizók neveit, de arról sem ad semmilyen értékelhető információt, hogy mennyi pénzt költenek lobbizásra.
Szeretném figyelmeztetni a Bizottság elnökét, Barroso urat, de Kallas urat is, hogy ne ássák alá hitelességüket Európában az átláthatóság kapcsán, hanem terjesszenek elő értékelhető nyilvántartást.
Az állampolgároknak erre van szükségük ahhoz, hogy hihessenek a tisztességes brüsszeli politika-alkotásban és döntéshozatalban.
Daniel Strož
(CS) Eredetileg egy egészen más témáról szerettem volna beszélni. A körülmények azonban arra kényszerítenek, hogy egy különösen fontos kérdésről nyilvánítsak véleményt, mégpedig arról, hogy albán szeparatisták kikiáltották Koszovó függetlenségét.
Meggyőződésem, hogy ez a nemzetközi joggal ellentétes fejlemény végzetes következményekkel jár majd egész Európa számára. Azt különösen tragikusnak tartom, hogy az EU támogatni kívánja ezt a már egyébként is sok nehézséggel küzdő, szuverén Szerbia kárára elkövetett szeparatista cselekedetet. Ez alapjában véve elfogadhatatlan.
A szeparatizmus ezen egyértelmű megnyilvánulása élénken emlékeztet az 1938-ban, hazámban, Csehszlovákiában végbement eseményekre. Akkor a nyugati hatalmak támogatásával a német nacionalisták voltak a szeparatista megnyilvánulás elkövetői, amit a világtörténelem legborzasztóbb háborúja követett. Közismert tény, hogy a történelem vagy börleszkszerűen, vagy tragédiaként ismétli önmagát.
Nem engedhetjük meg, hogy ezek bármelyike is bekövetkezzen. Felkérem a Házat, hogy szálljon szembe ezzel a szeparatista cselekedettel és Szerbia szuverenitásának ily módon történt megsértésével.
Slavi Binev
(BG) Elnök úr, kedves kollégák! Egy, a bolgár társadalmat már 18 éve romboló, hatalmas társadalmi, gazdasági, környezeti és morális probléma által vezérelve veszem át a szót. Ahelyett, hogy megoldódna, csak kiszámíthatatlan következményekkel fenyegetve burjánzik, mint egy rosszindulatú daganat.
A Kremikovtzi Fémipari Művekről beszélek, amely elvileg stratégiai szerepet játszik a bolgár gazdaságban. Sajnos az elmúlt másfél évtized alatt államkincstári bevételek forrása helyett, az egész társadalom rákfenéjévé vált. Kizárólag bizonyos maffiacsoportok saját vagyonának gyarapítására használják, illetve arra, hogy a politikai pártok kincses ládáit tömjék tele. És mindez több kormány védelme alatt zajlott és zajlik ma is, beleértve a jelenlegi kormányt is.
Különösen riasztó az, hogy a jelenlegi Kremikovtzi válság - amely valóban az üzem bezárásának veszélyével fenyeget, és azzal, hogy többtízezer dolgozót és családjaikat fosztják meg megélhetés lehetőségétől - olyan emberek cselekedeteinek a közvetlen következménye, akik mind a bűnözői alvilághoz, mind a legfelsőbb vezetéshez közel állnak.
Ezek a volt vezérigazgató Valentin Zakhariev, a volt főügyész Nikola Filchev, és a különleges rendőri erők ("svájci sapkások”) volt vezetője. Neveik nemcsak a Kremikovtzi vezetésével fonódnak össze, hanem Bulgária demokratikus átrendeződésének legsötétebb oldalaival is, beleértve Nikolay Kolev katonai ügyész meggyilkolását is.
Úgy tűnik, hogy ezek az emberek a múltban is és most is élvezik a bírói testületek és a kormány védelmét. Továbbra is úgy érzik, hogy a törvény felett állnak. Biztos vagyok benne, hogy egy tagállam számára elképzelhetetlen, hogy...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Nicolae Vlad Popa
(RO) Elnök úr, kedves kollégák! Február elején az Európai Bizottság közzétette a Románia igazságszolgáltatási reformjának előrehaladásáról szóló időközi jelentését. Az ez évi zárójelentés júniusban lesz kész, és ez alapján dől majd el, hogy alkalmazni fogják-e a védzáradékot. Én nem hiszem, hogy sor fog kerülni erre, hiszen a lemaradásuk miatt bírált intézmények ez idő alatt képesek lehetnek problémáik megoldására a négy ellenőrzött területen.
A védzáradék végrehajtása azt jelentené, hogy a tagállamokban nem ismernék el a Romániában született bírósági végzéseket, ami hatással lenne az emberekre és az eljárásokban részt vevő felekre, akik nem hibáztathatóak azért, mert a kormány, vagy az egyes érintett intézmények nem tesznek eleget kötelezettségeiknek. A védzáradék végrehajtását úgy kell tekinteni, hogy az nem a román állampolgárok ellen irányul, hiszen teljesen rendjén való, hogy a kötelezettségeik elmulasztásában bűnösök felelősséggel tartozzanak, de ezek ne a román állampolgárok legyenek.
Csaba Sándor Tabajdi
Elnök úr! A munkáspárti ausztrál miniszterelnök Kevin Rudd február 13-án hivatalosan bocsánatot kért az Ausztrál Állam nevében az őslakosok méltósága ellen elkövetett két évszázadnyi támadásokért. A gesztus önmagáért beszél és számunkra itt Európában különösen aktuális.
Több mint 60 évvel a II. világháború alatti és azt követő tragikus események után van olyan ország Európában, ahol 3 millió embert elűztek országukból - az ön népéből elnök úr -, félmillió másik állampolgárt megfosztottak állampolgárságától, emberi jogaitól és elvették tulajdonait. Máig nem történt meg a bocsánatkérés.
Európa nem a nacionalizmus és a konfrontáció, hanem a bocsánatkérés és a megbocsátás, a megbékélés politikájára épül. Jó lenne, ha a kollektív bűnösség és a bűnbakkeresés helyett az Unióban minden tagállami és európai vezetőt az európai alapértékek feltétel nélküli betartása, a kölcsönös tisztelet, a bocsánatkérés, az emberi és kisebbségjogok védelme vezérelne. Köszönöm szépen.
Tunne Kelam
Elnök úr! Jövő héten, szombaton, február 24-én ünneplik az észtek a független észt állam megalakulásának 90. évfordulóját. Függetlenül attól, hogy viszonylag fiatal államnak számít, Észtország már a 13. századtól kezdve része Európa kulturális örökségének és az európai értékeket képviselte. Azonban államunk függetlenségének 90 éve történt kikiáltása óta, annak egyik mérvadó jellegzetessége - ami a szomszédos országokra, Lettországra és Litvániára is jellemző -, hogy a különböző idegen megszállások következtében ebből csupán egy 39 éves időszakban voltunk valóban szabadok. Ezért szeretném felhívni a figyelmet egy fontos tényre: pontosan 25 évvel ezelőtt az Európai Parlament elsőként reagált 45 litvániai, lettországi, és észtországi szabadságharcos kérésére azzal, hogy elfogadta a három megszállt balti ország szuverenitásának helyreállítását támogató állásfoglalást. Szeretnék köszönetet mondani mindazon korábbi és jelenlegi európai parlamenti képviselőknek, akik szolidaritást vállaltak a három balti nemzettel.
Neena Gill
Elnök úr, a pekingi olimpiai játékok előkészületei során a nemzetközi közösség Kína emberi jogokat sértő magatartására összpontosít. Azonban nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy más fajok, mint például a tigrisek is szenvednek. Mostani létszámukat egyre nagyobb mértékben pusztítja a tigrisekből származó termékek iránti - főként Kínából eredő - óriási kereslet.
A faj fenyegető kihalásának oka az Indiában tapasztalható illegális tigrisvadászat. Még a természetvédelmi területeken is előfordul, hogy fegyverrel lőnek a gondozókra pusztán azért, hogy a tigrisekhez hozzáférhessenek. Ezután a tigriseket illegálisan viszik át a határon, és Kínába szállítják. Becslések szerint naponta legalább egy tigris válik az orvvadászok áldozatává. Ha ez így folytatódik, a tigrisek gyakorlatilag a következő öt évben ki fognak pusztulni.
Üdvözlöm a múlt héten napvilágra került hírt, miszerint az indiai kormány nyolc új természetvédelmi területet kíván létrehozni annak érdekében, hogy a rohamosan csökkentő tigrispopulációt megvédje. Mindazonáltal öt évig fog tartani ezeknek az új természetvédelmi területeknek a létrehozása, és az elmúlt öt év során a tigrispopuláció nagysága több mint 50%-kal csökkent. Ezért ha az Európai Unió és a nemzetközi közösség nem tesz sürgősen lépéseket a kereslet visszaszorítására, az illegális vadászat és csempészet kezelésére, illetve Kína tigrisekből származó termékekhez való hozzáállásának megváltoztatására, az új természetvédelmi területek már nem fognak érdemben változtatni a kialakult helyzeten.
Végezetül remélem, élvezhetem támogatásukat a tigrisek védelmének napján.
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Viktória Mohácsi
. - Köszönöm, elnök úr. Tisztelt képviselőtársaim, megdöbbentő és elfogadhatatlan Silvio Berlusconi múlt heti, nyíltan rasszista nyilatkozata, amelyben zéró toleranciát hirdetett a romákkal, az illegális bevándorlókkal és a bűnözőkkel szemben.
Az olasz főváros polgármesteri székéért küzdő Francesco Storace Róma denomadizálásáról beszélt tegnapi nyilatkozatában, egyértelművé téve, hogy a romáknak nincs helye az örök városban. Történnek ezek a nyilatkozatok 18 nappal az európai romastratégiáról szóló EP-állásfoglalás elfogadása után?
Kérem tisztelt olasz képviselőtársaimat, hogy magyarázzák el otthoni kollégáiknak, hogy miért is támogatták az állásfoglalást, abban milyen célokat fogalmaztunk meg közösen, és hogy miért nem illendő cigányozni a 21. században. A romaellenes nyilatkozatok kapcsán kiadott nyílt levelemet 33 olaszországi, 12 magyarországi, 9 macedóniai, 4 romániai, 3 törökországi, 2 moldovai, 5 bulgáriai, 2 franciaországi, összesen 72 roma civilszervezet írta alá. Köszönöm.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Elnök úr, Alexander Milinkiewicz urat, a belorusz ellenzék vezetőjét ismét letartóztatták Minszkben a mai napon. Milinkiewicz úr Szaharov-díjat kapott. A Szaharov-díjat az Európai Parlament ítélte oda neki 2006-ban. Olga Kazulin asszonyt, Lukasenkó úr legfőbb ellenfelének számító Alexander Kazulin feleségét is letartóztatták.
Milinkiewicz úr részt vett az olyan magánvállalkozók által szervezett tüntetésen, akiknek egy új rendelkezés bevezetése kapcsán új adóterheket kell vállalniuk, és akiknek emiatt eddigi munkaerő-alkalmazási szabadságuk jelentősen korlátozódik. Nem ez volt az első ilyen demonstráció, amelynek segítségével ez a társadalmi csoport hangot adott elégedetlenségének. Milinkiewicz úr és Kazulin asszony - aki nem is vett részt a felvonuláson - mellett, a felvonulás szervezőit is letartóztatták és kihallgatták. Hányszor fogja még szó nélkül hagyni Európa azt, hogy egyik díjazottját letartóztatják? Hányszor sérülhetnek még büntetlenül az emberi jogok az Unió keleti határán?
Urszula Gacek
(PL) Elnök úr, a múlt héten a lengyel média hírt adott a fiatal lány, Karolina esetéről, akinek korábbi barátja tette tönkre az életét. A fiú a lány tudta és hozzájárulása nélkül felvette a közös együttléteiket és miután kapcsolatuk véget ért, feltette azokat az internetre. Karolina családja és barátai pornográf tartalmú elektronikus leveleket kaptak. Mivel Karolina nem kiskorú, ezért őt nem védik a lengyel jogszabályok, és a cselekedet elkövetője büntetlenül maradhat. A lengyel hatóságok a legközelebbi lehetséges alkalommal változtatni kívánnak a jogszabályon annak érdekében, hogy kiterjesszék a jogi védelmet azokra a személyekre is, akiknek a magánélete és méltósága ily módon sérült. Az internet ugyanakkor nem áll meg a nemzeti határokon, és nincs olyan közös uniós jogszabály, amely megakadályozná vagy büntetné az ilyen cselekedetek elkövetőit.
Felkérem a Bizottságot és a tagállamokat, hogy küzdjenek az ilyen jellegű - tulajdonképpen az interneten keresztül elkövetett nemi erőszakként jellemezhető - magatartás ellen.
Jörg Leichtfried
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Európában túl sok az olyan állatmenhely, amely tulajdonképpen pusztán egy célt szolgál, a kóbor macskáktól és kutyáktól való megszabadulást. Ez már önmagában is kegyetlennek tűnik, azonban a valódi kegyetlenségre csak akkor derül fény, ha megnézzük, hogy milyen módszereket alkalmaznak erre a célra, hiszen ezek a módszerek minden elképzelhető barbarizmust magukban foglalnak, kezdve a mérgezéstől, a kiéheztetésig, egészen az állatok halálra veréséig. A helyzet legrosszabb jellemzője azonban az, hogy ezek a kegyetlen cselekedetek nem távoli országokban történnek; nem, osztrák aktivisták arról tájékoztattak, hogy ezek a cselekmények a közvetlen közelünkben történnek. Például, Csehországban nemrég kerültek napvilágra bizonyos állatbántalmazási esetek.
Ezen kívül további aggodalomra ad okot, a Bizottság meglehetősen rövid és tömör állásfoglalása, amelyben azt mondja, hogy a háziállatok védelme még mindig a tagállamok joghatósága alá tartozik. Úgy tűnik, hogy a Bizottság sokszor akkor is lépéseket tesz, amikor nincs rá szükség, viszont amikor kellene, akkor nem tesz semmilyen lépést sem. Ezen változtatni kell, hiszen az, hogy valami nemzeti hatáskörbe tartozik, még nem jelenti azt, hogy az EU-nak teljes mértékben el kellene határolódni a kérdéstől.
Ezért felkérem a képviselőket, hogy ne söpörjék a szőnyeg alá a saját országaik állatmegsemmisítő telepeinek ügyét azzal, hogy csendben maradnak. Továbbá felkérem a Bizottságot és a Tanácsot, hogy ítéljék el ezeket a kegyetlen cselekedeteket.
Toomas Savi
Elnök úr, komolyan aggaszt az a tévképzet, aminek az egyik kollégám, Sahra Wagenknecht adott hangot, az orosz "Regnum” hírügynökségnek adott interjújában, ez év február 7-én. Azzal vádolta az észt kormányt, hogy nem veszi figyelembe az emberi jogokat, az Európai Uniót pedig azzal, hogy csendes leplező műveletet hajt végre a "Bronzéjszaka” és az azt követő észtországi bírósági tárgyalások kapcsán.
Biztosíthatom Önöket, hogy a rendzavarás szervezőinek jelenleg is folyamatban lévő bírósági tárgyalásai a jogállamisággal összhangban és az emberi jogok tiszteletben tartása mellett folynak. Szintén szeretném felhívni kollégáim figyelmét arra, hogy az állam egyik célja, hogy védje a magántulajdon sérthetetlenségét.
A múlt évi tallinni fosztogatásoknak semmi köze nem volt a szólásszabadsághoz vagy a gyülekezési joghoz. Bűncselekményeket követtek el, és ezért kellett az államnak beavatkoznia. Egy bűncselekmény indokolásával egy politikus nem válik nemesebbé és szerencsére Sahra Wagenknecht véleményét nem minden baloldali politikus vallja magáénak.
Bogusław Rogalski
(PL) Elnök úr! A koszovói parlament tegnap kikiáltotta függetlenségét. Ebből kifolyólag Szerbia történelme során másodszor vesztette el államának bölcsőjét. Szeretném emlékeztetni a Házat arra, hogy a törökök először a középkorban foglalták el ezt a bizonyos tartományt Szerbiában. A jelenkorban, az Európai Unió tagállamainak támogatásával és saját hallgatásunkkal támogatva, Szerbia ismét elveszítette azt a területet, amit oly nagy becsben tart. Hölgyeim és uraim! Koszovó függetlenségének kikiáltása tulajdonképpen a határok és az országok sérthetetlenségére és folytonosságára vonatkozó nemzetközi jog megsértése. Egyúttal Koszovó függetlenségének kikiáltásával Pandora szelencéjét is kinyitották, hiszen ez az esemény szélsőségességet és nacionalizmust fog szítani, és a szélsőségek minden elképzelhető formájának is életet adhat Európában és azon túl is. Többek között hasonló igényekkel kell szembe néznünk Oszétiában, Nagorno-Karabakh-ban és Baszkföldön is. Semmiféleképpen sem nevezhető átgondoltnak ez a lépés, különösen egy bizonyos tagállam, mégpedig Ciprus szempontjából. Hogyan reagáljon erre a lépésre ez az ország? Ciprus az ország egyesítésére törekszik, miközben mi szeparatista lépéseket támogatunk. Nem ismerhetjük el Koszovó függetlenségét, mert az Európa biztonságát, de mindenekelőtt Szerbia belbiztonságát veszélyeztetné.
Milan Horáček
(DE) Elnök úr! Oroszország március elején fog elnökválasztást tartani, de egyelőre úgy tűnik kevés az esély arra, hogy pozitív eredmények szülessenek. Mi történt a választásokhoz vezető időszakban? Az ellenzéket szisztematikusan akadályozták és elhallgattatták, a sajtószabadságot átfogóan megnyirbálták és a választási szabályokat felbolygatták.
Engedjék meg, hogy egy példával illusztráljam a helyzetet: a Kremlt erősen bíráló, orosz ellenzéki politikust, Gari Kasparovot ismét letartóztatta a rendőrség a múlt héten, teljességgel koholt vádak alapján. Így mi várható a választásokon? Ezeken a választásokon nem lesz áltáthatóság, hiszen Oroszország számos akadályt gördített az EBESZ választási megfigyelőinek munkája elé. Mi lesz a választások után? Nem valószínű, hogy a Putyin által hatalomra jutatott Dimitrij Medvegyev elnök elnöksége alatt javul majd az emberi jogi helyzet az országban. A EU-nak meg kell tennie a szükséges lépéseket. Nem szabad magára hagyni az orosz lakosságot.
(Taps)
Zsolt László Becsey
(HU) Tisztelt elnök úr! Nagy változást jelent a Balkánon Koszovó függetlensége. Ez a lépés talán egy újabb fájdalmas, de úgy tűnik elkerülhetetlen lépcsőfok a balkáni tisztulási folyamatban.
Ami Koszovó jövőjét illeti, olyan megoldás kell, amely biztosítja egy őshonos kisebbség, a szerbek kollektív és egyéni jogait, biztosítja a közösségként való megmaradásukat saját történelmi bölcsőjükben. Ha azonban ennek ellenére akarnak közülük távozni Koszovóból, akkor el kell kerülni, hogy a Szerbia más nemzetiségei által lakott területre menjenek, például az albánok lakta déli vagy a magyarok lakta északi vidékekre. Egy ilyen kirajzás ugyanis csak újabb feszültséget keltene a most érthetően ideges szerbek és ezen kisebbségek között.
E veszély elkerülése ad lehetőséget egy további tisztulásra, beleértve Belgrád és Újvidék, valamint Vajdaságban az ottani őshonos kisebbségek és az állam viszonyának hosszú távú és nem felületes rendezését vagy a boszniai államépítés holtpontról való kimozdítását. Ez utóbbi kívánatos fejleményekhez alapul szolgálhat a Koszovóban most kidolgozandó nemzetiségi jogok és a tolerancia rendszere. Köszönöm, elnök úr.
Proinsias De Rossa
Elnök úr, szeretném felhívni mindenki figyelmét arra, hogy a tagállamok területén működő szakszervezetek körében tényleges aggályokat kelt az Európai Bíróság által a közelmúltban a Laval-kérdésről hozott ítélet. A Bizottságnak sürgősen közzé kell tennie álláspontját azzal kapcsolatban, hogy miként befolyásolja e döntés a munkaügyi kapcsolatok rendszerét és valójában az egyes tagállamok kollektív tárgyalási rendszereit. Tudomásom szerint a döntés hatása Svédországban jelentős mértékű, de Írországban például kevéssé érezhető. Mindazonáltal cselekedni kell annak érdekében, hogy egyértelművé váljon, hogy az EU sehol sem támogatja a szociális dömpinget.
Különösen fontos, hogy a Bizottság és a tagállamok lépéseket tegyenek az euroszkeptikusok baljós előrejelzései elterjedésének, és általánossá válásának megelőzése érdekében. Az európai és nemzeti parlamenteknek foglalkozniuk kell a valódi aggályokkal, és le kell zárniuk a gátlástalan emberek által kihasználható kiskapukat az európai és jogalkotási kezdeményezésekben. Arra kérném az elnök urat, hogy beszéljen erről a kérdésről az ügyben fontos szereppel bíró, Špidla és McCreevy biztos urakkal.
Csaba Sógor
(HU) Köszönöm, elnök úr. Korábbi felszólalásomban utaltam arra, hogy itt anyanyelvemen szólalhatok fel, otthon ezt nem tehetem. Az "itt” természetesen az Európai Parlamentet jelentette, az "otthon”, magától értetődően, a nemzeti parlamentet.
Természetesen a parlamenten kívül használhatjuk anyanyelvünket, néhány felsőoktatási intézményben is, igaz a lakosság arányához képest sokkal kevesebben. A 6,4%-os magyarság a felsőoktatásban alig 4%-ban van jelen és csak 1,6% tanul anyanyelvén. Románia keleti részén csángó magyar gyermekek mintegy 50 év után újból tanulhatják a magyar nyelvet, egyes falvakban azonban csak az iskola épületén kívül vagy még úgy sem.
Ennek ellenére is biztatónak tűnik Orban főbiztos úr nyilatkozata az úgynevezett "két anyanyelvről”. Bízunk abban, hogy az európai országok többségi nemzetei ezentúl nemcsak az állam nyelvének az elsajátítását tartják fontosnak, hanem azt is, hogy a velük élők megőrizhessék anyanyelvüket és saját tanintézményeikben tanulhassanak minden oktatási szinten, használhassák anyanyelvüket a közigazgatásban, a bíróságon és a törvényhozásban.
2008 a kultúrák közti párbeszéd éve, legyen valóban az! Köszönöm.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Elnök úr! Minden ország érintett a hátrányos helyzetű gyermekek felnevelésének problémájában. A gyermekek jogai és védelme integrált politikát tesz szükségessé.
Az intézményekben nevelt gyermekek számának csökkentése csodálatos cél, azonban minden országban lesznek olyan gyermekek, akiknek szükségük lesz a társadalom által biztosított gondozásra, vagy azért mert nincsenek szüleik, vagy azért, mert más okok miatt kerültek szociálisan hátrányos helyzete. Szolidaritást kellene vállalnunk ezekkel a gyermekkel és ezekkel az országokkal a méltóságukat sértő, kérkedő befolyásolás helyett.
Felkérem az Európai Bizottságot, hogy dolgozzon ki külön programokat a hátrányos helyzetű gyermekek számára, figyelembe véve a tagállamok e területen elért eredményeit, és megelőzve jó hírnevük bemocskolását.
Az elfogult információk terjesztését - mint arra egy bulgáriai otthonnal kapcsolatban sor került - nem szabad bátorítani. Ez hatással van az országomról kialakult képre, és nem járul hozzá pozitív értelemben a közös európai politikához.
Olyan programokra van szükség, amelyek lehetővé teszik a szociálisan hátrányos helyzetű gyermekek eredményes oktatását, függetlenül attól, hogy hol és milyen körülmények között nevelkednek; és amelyek lehetővé teszik a gyermekmunka révén történő kizsákmányolás és annak megelőzését, hogy olyan tevékenységekbe vonjanak be gyermekeket, amelyek rossz hatással vannak a gyermekek viselkedésére.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Elnök úr, szeretném emlékeztetni, hogy 2006. december 13-án az ENSZ plenáris ülése ratifikálta a fogyatékkal élő személyek jogairól szóló egyezményt. Az egyezmény ratifikálása 2007 márciusa óta van folyamatban, de csupán 16 ország ratifikálta az egyezményt, és ezek közül is csak kettő uniós tagállam van.
Tekintettel arra, hogy az EU támogatja a fogyatékkal élők jogait a kultúra és az emberi méltóság területén, véleményem szerint minden tagállamnak ratifikálnia kellene ezt az egyezményt. Az egyezmény 50 cikke részletesen ismerteti a sajátos igényű személyek jogait az emberi tevékenységek összes területén (egészség, igazságszolgáltatás, család), és felszólítja őket, hogy vegyenek részt a döntések meghozatalában.
Magor Imre Csibi
(RO) Az európai állampolgárság egy sor jogot és szabadságot biztosít az EU egész területén. Ebből kifolyólag az Európai Közösséget létrehozó szerződés aláírásával az aláíró tagállam vállalta a hátrányos megkülönböztetés megtiltását.
Mindazonáltal egy pár nappal ezelőtt tájékoztattak egy esetről, amelynek során egy román állampolgár, pusztán román állampolgársága miatt nem kölcsönözhetett autót Brüsszelben. Az alkalmazott viselkedését a vásárlóval szemben kizárólag a kérdéses autókölcsönző egyik belső szabályára alapozta. Az elmúlt napokban sok másik román honfitársam is tájékoztatott hasonló, pusztán a román állampolgárság tényén alapuló hátrányos megkülönböztetésről.
Kedves kollégák! Több mint 490,000,000 európai képviselőjeként a mi feladatunk figyelmeztetni erre a veszélyre. Az állampolgártársainkkal folytatott aktív párbeszéd útján hozzájárulhatunk ahhoz, hogy a jövőben elkerülhetőek legyenek az efféle incidensek. Demokratikus intézményként, véleményem szerint az Európai Unió feladata előmozdítani az unió minden állampolgára jogainak tiszteletben tartását azzal, hogy európai oktatási és tájékoztatási programokat kezdeményez a hátrányos megkülönböztetés ellen.
Szintén kérem az Európai Bizottságot, ellenőrizze, hogy mennyiben teljesítik a tagállamok az egyezményekben vállalt kötelezettségeiket az állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés kapcsán.
Jaromír Kohlíček
(CS) Hozzászólásában említést tett a koszovói nemzetközi protektorátus Szerbia részeként történő megtartásának fontosságáról, a 1244. számú határozat és a nemzetközi jog rendelkezéseivel összhangban. Nem világos a számomra, hogy miként kapcsolódik ez Koszovó függetlenségének kikiáltásához, amivel úgy tűnik mindannyian egyetértenek. Igaza van abban, hogy a mi feladatunk biztosítani, hogy Koszovó ismét többetnikumú és demokratikus lehessen.
A függetlenség ezen egyoldalú kikiáltása a nemzetközi jog példa nélkül álló megsértése. E terület több ezer, de nyolc különböző etnikai csoporthoz tartozó lakóját száműzték otthonaikból a megszálló erők néma belegyezésével. Nehéz elhinni, hogy ezek az erők nem voltak képesek megteremteni a visszatérésükhöz szükséges feltételeket. Ma azonban ahelyett, hogy e körülmények megteremtésében nyújtanának segítséget, Ön egy második albán állam egyoldalú megteremtését támogatja. Elnök úr, nem tartja fontosnak, hogy úgy tűnik ezen állam gazdasága az európai ópiumkereskedelemtől függ?
Csehország országgyűlése, és sok más ország országgyűlése is nemzetközi tárgyalások révén követel megoldást erre a problémára. Vegyük észre, ahogyan arról Ön is szót ejtett hozzászólásában, hogy egyszeri megoldások nem léteznek. Bármilyen megoldás precedensértékű. Ne tegyük lehetővé Szerbia szuverenitásának megsértését!
Elnök
Kohlíček úr, legyen szíves, olvassa el még egyszer a nyilatkozatomat. Úgy gondolom, ez tisztázhatná az esetleges félreértéseket.
László Tőkés
(HU) Elnök úr, elismerésem fejezem ki a koszovói albán népnek függetlenségük kikiáltása alkalmából, és elismeréssel adózom Ibrahim Rugova albán vezető emlékének.
A tragikus sorsú délszláv térség történetének utóbbi másfél évtizedében minden rendezési terv a népek önrendelkezésének, az autonómiáknak, és a hatalom megosztásának a jegyében fogant. A Carrington-terv, a Daytoni Egyezmény, a Rambouillet-i tárgyalások, az Ochridi Egyezmény sorába illő Ahtisaari-terv megvalósulása is azt mutatja, hogy térségünkben a különböző népcsoportok, nemzeti közösségek közötti viszony korántsem tekinthető megoldottnak, nemzetközi együttműködéssel viszont a jövőben minden kritikus helyzetre megoldás található.
Ilyen értelemben számunkra a koszovói rendezés példa- és precedensértékű. Meggyőződésünk, hogy a romániai magyarság békés küzdelme az autonómiáért és Székelyföld területi autonómiájáért szintén az Európai Unió jótékony közreműködésével vezethet eredményre.
Anna Záborská
(SK) 1948. február 25-én a kommunisták puccsot hajtottak végre és totalitárius rezsimet hoztak létre országunkban. Ez az országban 1946-tól tapasztalható események következménye volt. Csehszlovákia fokozatosan veszítette el szabadságát az újraalapított állam demokratikus környezetében. Ez rendkívül fontos. Nemcsak a nácizmus, de a kommunizmus megbuktatása is a része a békés Európa örökségének. Ezen eseménynek köszönhetően ma tíz tagállam képviselői ülhetnek itt a Házban.
Három kérdésre szeretném felhívni a figyelmüket. A kommunista és náci szimbólumok rehabilitációját ugyanúgy el kell ítélni. A kommunizmust és a nácizmust egyenlőnek kell tekinteni, különösen a számlájukra írható áldozok miatt. A kommunista és a náci totalitárius rezsimeket is demokratikus országokban a demokráciával való visszaélés útján hozták létre. Ez ok lehet arra, hogy ma az Európai Unióban is éberek legyünk. A kommunizmus áldozatai is megérdemelnének egy egyperces csendet ebben a Házban.
Ioannis Gklavakis
(EL) Elnök úr! A dohánypiac közös szervezésének rendelkezései szerint azokat a közvetlen támogatásokat, amelyeket most az 1. pillérhez tartozó termelők kapnak, 2009-től a szerkezeti intézkedésekkel foglalkozó 2. pillérbe helyezik át.
Hazámban, Görögországban, a dohányt többé-kevésbé kopár térségekben olyan szegény termelők termesztik, akiknek nincs másra lehetőségük. Ebből kifolyólag, ha a dohánytermelés bizonyos területeken leáll, akkor ott társadalmi, gazdasági és környezetvédelmi problémák alakulhatnak ki.
Úgy láttam, hogy a cél nem a dohányzás, hanem a dohánytermesztés. Ezért ha ugyanabban az időben állíthatnánk le a dohánytermesztést és a dohányzást akkor nem lenne ellentmondás senki között, és természetesen ennek így kellene lennie. Sajnálatos módon azonban, nem ez a helyzet. Az európai cigarettaipar továbbra is gyártani fogja a cigarettát, annyi különbséggel, hogy a dohányt harmadik országokból fogják beszerezni.
Ezért ennek az igazságtalanságnak az orvoslása érdekében magunkhoz kell ragadni a KAP felülvizsgálata által biztosított lehetőséget; meg kell mutatnunk, hogy az EU az egyenlőség, igazságszolgáltatás és a szolidaritás helye. Ezért kérem, hogy tartsuk meg a jelenlegi rendszert 2009 után is és hogy a dohánytermelők továbbra is...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) 2008. február 4-én a román parlament ratifikálta az Európai Unió reformszerződését. A román parlament üdvözli e szerződés ratifikálását.
A reformszerződés megerősíti az állampolgárok egyenlőségének elvét, jogerőre emeli az Európai Unió Alapjogi Chartáját, bevezeti a szubszidiaritás nemzeti parlamentek általi ellenőrzését, elismeri az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokhoz való egyetemes hozzáférést, kiemeli az energiabiztonság fontosságát, és megerősíti a tagállamok között e területen működő szolidaritás szellemét, és külön intézkedéseket foganatosít az éghajlatváltozás elleni küzdelem terén is.
A szerződés ratifikálása után a területi kohézió fogalmának bevezetése és célkitűzésként történő elismerése az európai parlamenti bizottságoknak - amelyek fontos szerepet játszanak a strukturális és kohéziós politikák meghatározásában - több feladatot adott.
A Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság álláspontja szerint, a reformszerződés legalizálja az együttdöntési eljárást, amely a tengerészet és a légi irányítás területén már használatban van, és amely jogalapot ad az Európai Parlament számára az idegenforgalmi ágazat identitásának megszilárdítására irányuló intézkedések támogatására.
Péter Olajos
(HU) Köszönöm, elnök úr! Sokadszorra szólok itt a Parlamentben a Rába folyó 7 éve tartó szennyezéséről. Több ígéretet kaptunk osztrák illetékesektől, sőt az osztrák és a magyar hatóságok egy akciótervet is kidolgoztak. Az Európai Unió figyelemmel kíséri a folyamatot, a két ország által létrehozott folyóügyi bizottság pedig rendszeresen egyeztet - legközelebb ezen a héten.
A politika úgy tűnik dolgozik, csakhogy mindeközben a folyó haldoklik. Ma már nemcsak magyar, de osztrák oldalon is. Eddig 11 halfaj pusztult ki és 13 erősen veszélyeztetett. A Greenpeace több meglepetésszerű mintavételezést végzett, megállapítva az osztrák üzemek illegális vízszennyezését és többszörös határérték-túllépését. A folyón pedig minden eddiginél nagyobb a hab.
Amiről beszélek, az nem egy csatorna, elnök úr, hanem a Natura 2000-en lévő igazi vadvízi folyó. Az ott élők úgy érzik, vagy az uniós szabályozás nem jó, vagy azok betartása nem megfelelő. Úgy vélem, nekünk képviselőknek ezt az ügyet mindaddig napirenden kell tartani, amíg végleg meg nem oldódik. Köszönöm, én magam ezt fogom tenni.
Iuliu Winkler
(RO) Elnök úr, kedves kollégák! Az Európai Unió kohéziós politikájához kapcsolódó pénzügyi eszközök rendkívül fontosak az európai régiók közötti különbségek csökkentésében.
Az Európai Unió legújabb tagállamai esetében, a kohéziós politika révén elosztott pénzeszközök jelentősen hozzájárulnak az ezen országokban található, kevésbé fejlett régiók jövőbeni fejlődésének biztosításához. E pénzeszközök új tagállamok általi abszorpciója folyamatosan növekszik. Az Európai Uniónak a kibővített Európa realitásához kell igazítania a kohéziós politikai eszközök révén elosztott forrásokat.
Románia és Bulgária csatlakozását követően a kohéziós politika pénzügyi forrásai növelésének garanciája a 2013 utáni időszakra követelménnyé vált. A kohéziós pénzeszközök növelése a közelmúlt uniós bővítés logikus következménye, és bizonyíthatja az uniós politika következetességét a kevésbé fejlett európai régiók iránt, és az erőteljes politikai jelzés az új tagállamok felé.
Milan Gaľa
(SK) A közelmúltban sokat vitáztunk az energiahatékonyságról. A gyakorlat azt mutatja, hogy háztartási berendezések jelenlegi címkézése, amelynek segítségével a fogyasztók tájékozódhatnak arról, hogy egy adott eszköz mennyire energiahatékony, nem képez megbízható bizonyítékot. Tekintve, hogy az üzletekben kapható berendezések nagy része "A” kategóriás, a fogyasztó nem kap a berendezés használatával elérhető energia-megtakarításról egyértelmű információt, és a gyártó elveszíti motivációját az energiatakarékos berendezések gyártása iránt.
Amennyiben motiválni kívánjuk a fogyasztókat és a gyártókat, akkor biztosítanunk kell, hogy a háztartási berendezéseket új energiakategóriák szerint osztályozzák. A berendezések eredeti osztályozása 1994 óta hatályos. Felkérem az Európai Bizottságot, hogy gyorsítsa meg mind a berendezések címkézése új rendszerének előkészítését, mind pedig azt a szintén folyamatban lévő folyamatot, amelynek segítségével más berendezések is bekerülhetnek ebbe a rendszerbe.
Colm Burke
Elnök úr! Egy, a termelőknek fizetendő REPS-szel kapcsolatos kérdésről szeretnék beszélni. Az utóbbi 14 év során a REPS-et nagyon korai fázisban, a dokumentációnak a Bizottsághoz vagy az ír Mezőgazdasági Minisztériumhoz való benyújtását követően kifizették. Arról értesültem, hogy a kifizetések késni fognak, és több mint 6000 termelő már így is késve kapja meg ezeket az összegeket. Továbbá úgy tájékoztattak, hogy ez a szám a következő pár hónap során a 60 000-et is elérheti.
Az a probléma, hogy a termelők pénzügyeiket 12 hónapos periódusra tervezték meg és tették ezt bankjaikkal együtt, és most e változás következtében sokan közülük nem lesznek képesek eleget tenni törlesztési kötelezettségüknek a bankok felé.
Szeretném kérni, hogy továbbítsák álláspontomat a biztos úrnak és hogy oldják meg ezt a problémát, hogy visszaállhasson a régi eljárás, amely közel 14 évig működött.
Jean-Claude Martinez
(FR) Elnök úr! A nemzetközi jog teljesen világosan fogalmaz ezzel a kérdéssel kapcsolatban. Koszovó szempontjából elmondhatjuk, hogy egy állam akkor minősül létezőnek, ha először is van lakossága, másodsorban van területe, harmadsorban, pedig biztosít közszolgáltatásokat. Koszovóban nincsenek közszolgáltatások, és a Bizottságnak csupán annyit kellene tennie, hogy odautazik és saját szemével győződik meg erről. Csak egyetlen szolgáltatás működik ebben az országban az, pedig a maffia.
Egy állam akkor mondható szuverénnek, ha teljes körű joghatósággal rendelkezik. Amint azt a parlament elnöke is említette az imént, ez bizonyíték arra, hogy Koszovó joghatósága a felügyelt szuverenitás állapotában van.
Egy állam akkor számít szuverénnek, ha joghatósága - görögül autonomos - független, azaz amikor saját maga döntheti el, hogy mit tesz. Koszovóban a NATO és az Egyesült Államok dönt.
Egy állam akkor minősül szuverénnek, ha joghatósága kizárólagos. Koszovó területén belül, azonban nem egy erő, hanem több is érvényesül.
Egy állam akkor minősül szuverénnek, ha tiszteletben tartja az uti possidetis, azaz a határok sérthetetlenségének elvét.
Másként fogalmazva, Koszovó a szuverén állam nemzetközi jog szerinti egyik kritériumának sem felel meg. És miért nem? Mert bűnöző- és gengszterállamok létrehozása után, most kísérleti államok létrehozásában is közreműködünk, ahol az Európai Bizottság országok szétszabdalása útján vizsgálhatja és találhatja fel a föderalizmust.
Ján Hudacký
(SK) Koszovó függetlenségének tegnapi kikiáltása minden bizonnyal veszélyes precedens a világ számos országa és régiójának fejlődése szempontjából. Az a tény, hogy ez a lépés az Egyesült Államok és a nagyobb európai uniós államok jelentős politikai és diplomáciai támogatását élvezte, még ennél is megkérdőjelezhetőbbé teszi ezt a lépést, hiszen már a kezdetek kezdetétől egyértelmű, hogy ez a nemzetközi jog megsértése.
A Balkán számára sokkal jobb megoldás volna, ha az Európai Unió erőteljesebben járulna hozzá Szerbia demokratizálódásához. Ezzel sokkal pozitívabb hangulatot lehetne teremteni a közös területen élő szerbek és az albán kisebbség konszolidációs folyamatában. Természetesen ez hosszú távú folyamat lenne. Naiv dolog azt hinni, hogy a területi autonómia kisebbségek általi követelése, amit ez a precedens mindenféleképpen megerősített, nem fog megoldhatatlan problémává válni az Európai Unió egyes tagállamai számára a közeljövőben.
Avril Doyle
Elnök úr! Engedje meg, hogy támogatásomról biztosítsam a kollégámat, és arra ösztönözzem a Bizottságot, hogy ne próbálja összeugrasztani az ír hatóságok különböző részlegeit a következő hónapok folyamán, hiszen nagyon fontos feladatot kell végre hajtanunk. Ugye nem kell részleteznem, hogy mik az elvárások az írekkel szemben a Lisszaboni Szerződés kapcsán?
Különösen azzal a móddal kapcsolatban szeretnék panaszt tenni, amellyel a tisztviselők támadják az Írországban működő REPS rendszert. Több mint 14 évig az ír Mezőgazdasági Minisztérium hatóságai - a Bizottság beleegyezésével - ütemezett módon fizették ki a Vidéki Környezetvédelmi Rendszerben megítélt összegeket több ezer termelőnek és azok családjainak. Most az év elmúlt hónapja során a Bizottság úgy döntött, hogy nem tudja most kifizetni ezeket az összegeket, hanem csak az év végén kerülhet erre sor. Kérem, az összes év közül, ne az ideiben próbálják meg összeugrasztani az ír termelőket, vagy Írország bármely részét, hadd kapják meg jogos pénzeiket, úgy, ahogyan ez az elmúlt 14 év során is történt. Most nem szabad vitákat provokálni. Kérem, hallják meg, amit mondunk!
Elnök
Ezzel véget ért a napirend pont tárgyalása.
