Közösségi Dohányalap (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság nevében Berlato úr jelentése az 1782/2003/EK rendeletnek a dohányra vonatkozó támogatásból a 2008. és 2009. évben a Közösségi Dohányalapba történő átcsoportosítás, valamint az 1234/2007/EK rendeletnek a Közösségi Dohányalap tekintetében történő módosításáról szóló tanácsi rendeletre irányuló javaslatról - C6-0062/2008 -.
Sergio Berlato
előadó. - (IT) Elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim, a bizottsági javaslat célja alapvetően a 2008. és 2009. naptári évre adott, dohányra vonatkozó támogatásból való 5%-os levonás folytatása és az említett összegek felhasználása a Közösségi Dohányalap további finanszírozására, amelynek kizárólagos célja a dohányfogyasztás káros hatásaira való figyelemfelhívás céljából az európai polgárok körében végzett tájékoztató kezdeményezések finanszírozása.
Úgy vélem, mindenekelőtt helyénvaló lenne kiemelni néhány objektív hivatkozási pontot. A KAP-támogatás átcsoportosítása az Alapba az Európai Unió mezőgazdasági és egészségügyi politikája közötti integráció és együttműködés ritka, de pozitív példája. Mivel az Alap tevékenységei az Unió polgárai szempontjából fontosak, és a jövőben is fontosak lesznek, amint a Bizottság hangsúlyozta, úgy véljük, hogy a 2007-re és 2009-re szóló további pénzügyi támogatására szükség van.
A Közösségi Dohányalap finanszírozásának egyetlen forrása mindig a mezőgazdasági termelőknek adott, termelésfüggő támogatásból történő levonás volt. E levonás pénzügyi alapja jelentősen lecsökkent a dohánypiac közös szervezésének reformjával és azzal, hogy néhány tagállam a teljes függetlenítés mellett döntött, ezáltal megfosztotta az Alapot az említett levonásokból származó bevételtől. A levonási időszak további bővítésével és százalékos arányának növelésével az Alapból elegendő forrást kell rendelkezésre bocsátani ahhoz, hogy a programokat az EU-költségvetés további igénybevétele nélkül lehessen finanszírozni, legalább a jelenlegi előrejelzések végéig, ugyanakkor más módokat kell keresni az Alap finanszírozására.
Az Alap finanszírozási mechanizmusának egyik pozitív aspektusa, hogy a jóváhagyott projektek teljes összegének legalább 25%-a esetében bizonyítottan sikeres szereplők általi társfinanszírozást ír elő, ezáltal magasabb elérhető támogatást garantál. A Mezőgazdasági Bizottság gyakran mérlegelte ezeket a kérdéseket, és fenntartja saját elgondolását, miszerint szigorítani kell a dohányzási tilalmakat és javítani kell az emberek tájékozottságát az emberi egészségre káros hatásaival kapcsolatban.
Másrészről, teljes mértékben tisztában vagyunk azzal, amint a Parlament 2004. március 10-i jogalkotási állásfoglalásában kijelentettük, hogy az immár alacsony, az Unió néhány különálló területén koncentrálódó európai nyersdohánytermelés a világ termelésének kevesebb mint 4%-át teszi ki, és nincs hatással a dohánytermékek helyi fogyasztására.
Bár a mai vita szempontjából a témának nincs központi jelentősége, arról sem érdemes megfeledkezni, hogy az Európai Unió világszinten a nyersdohány vezető importőre, és szükségleteinek több mint 70%-ában harmadik országokra - elsősorban Brazíliára, Malawira, Argentínára, Indonéziára, Zimbabwére, Indiára és Kínára - támaszkodik, az európai dohánynál gyakran kevésbé szigorúan szabályozott körülmények között termelt dohány javára. Ez egyébként évente több mint 1,2 milliárd euro kereskedelmi veszteséget eredményez.
Másrészről viszont, azokban a tagállamokban, ahol a dohányra vonatkozó támogatást teljesen függetlenítették a termeléstől, az Alapba történő átcsoportosítások megszűnése mellett a termelés teljes abbahagyását tapasztalták, anélkül hogy gazdasági vagy foglalkoztatási szempontból lett volna fenntartható alternatívája. Ez az érintett vidéki területek egészére nagyon hátrányosan hatott, ugyanakkor nem hozott változást a kész dohánytermékek helyi fogyasztásában.
Ami a 2008. naptári évben a támogatásból eszközlendő levonásra vonatkozó javaslatot illeti, és szem előtt tartva, hogy a 2008-ra vonatkozó dohánytermesztési szerződéseket egy ideje már megkötötték, a Mezőgazdasági Bizottság úgy véli, hogy az említett javaslat jóváhagyása jogi keresetek egész sorát indíthatná el, vagy mindenesetre olyan vitát váltana ki, amely végül kizárólag a mezőgazdasági termelőknek okozna súlyos károkat.
Végezetül a Mezőgazdasági Bizottság úgy véli, hogy a levonásnak a 2012-es betakarítási évig történő kiterjesztésével és az Alap számára történő levonás 6%-ra emelésével a 2013. évig elég pénz jutna a Közösségi Dohányalap szerinti tevékenységekre, és felhívja a Bizottságot egy olyan többéves program előkészítésére, amely - az itt javasolt módosításoknak megfelelő változtatások után - 81 millió euróból gazdálkodhatna anélkül, hogy tovább terhelné az Unió költségvetését.
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, mindenekelőtt szeretnék köszönetet mondani az előadónak, Berlato úrnak. Nagyon biztatónak találom a ma esti beszédéből érezhető lelkesedést. Ugyancsak szeretném megköszönni a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottságnak a Közösségi Dohányalapról szóló jelentést.
A Tanács 2004-ben fogadta el a dohányreformot, amely korlátozza a dohánytermelőknek szóló, részben termelésfüggő, részben termeléstől független kifizetéseket a 2006 és 2009 közötti időszakban. A reform viszonylag hosszú átmeneti időszakot engedélyez, mivel a részben termelésfüggő támogatás 2009-ig tarthat. Láttunk azonban - amint azt helyesen megállapította - olyan tagállamokat, amelyek úgy döntöttek, hogy 2006-tól, a reform hatálybalépésétől teljesen függetlenné teszik a támogatást.
A 2004-es reform tartalmazta a 2006. és 2007. évre szóló, dohányra vonatkozó támogatás megadott százalékának átcsoportosítását is, a dohánytermelőktől a Dohányalapba. A bizottsági javaslat a 2009. naptári évig meghosszabbítja a dohányra vonatkozó támogatás megadott százalékának átcsoportosítását a Dohányalapba.
Szívből üdvözlöm a dohányra vonatkozó támogatás Közösségi Dohányalapba történő átcsoportosítása iránti támogatást. Az Ön jelentése helyesen hangsúlyozza, hogy az európai lakosság szempontjából mennyire fontosak az Alap által végzett, a dohányzás potenciális ártalmairól szóló tájékoztató kezdeményezések ösztönzésére irányuló intézkedések.
Hatalmas problémát jelent viszont az a kérése, hogy az átmeneti időszakot hosszabbítsuk meg 2012-ig. Az átmeneti, részben termelésfüggő rendszer ilyen meghosszabbítása teljességgel ellentétes a Bizottság által a holnapi, "egészségügyi ellenőrzésről” szóló közleményében javasolni kívánt filozófiával, amely inkább a termeléstől független kifizetések irányába mozdul el, hogy a termelők szabadon termelhessenek bármit, amire piaci kereslet van.
Ha jól tudom, azok a tagállamok, akik kezdettől azt választották, hogy a dohánytermelők kifizetéseit teljesen függetlenítik a termeléstől, azért döntöttek így, mert a termelőknek kifizetődőbb volt elhagyni az ágazatot - talán a dohány minősége miatt, mivel nehezebb volt rendes áron eladni.
2004-ben arról is megállapodás született, hogy a dohányágazat közösségi támogatásának 50%-át vidékfejlesztési intézkedésekre fogják fordítani. Ez a 2011-es költségvetési évben kezdődik majd meg, és kiegészítő közösségi támogatásként a dohánytermelő régiókhoz fog kerülni. Fontos megjegyezni, hogy a dohánytermelő régióknak van előirányozva. Ennek alapján a 2007-2013 közötti időszakra egy évi 484 millió eurós összeg máris bekerült a vidékfejlesztési programokba azon tagállamok számára, amelyekre a dohányreform vonatkozik.
Ezért meglehetősen biztos vagyok abban, hogy senkit nem érhet meglepetés, amikor azt mondom, hogy nem javasolhatom az átmeneti, részben termelésfüggő rendszer meghosszabbítását, mivel amikor erről a földközi-tengeri termékekről szóló csomagról 2004-ben megállapodás született, valamennyi dohánytermelő ország támogatta ezt a megállapodást. Ugyanakkor azt gondolom, ma este nagyon élénk, érdekfeszítő vitának nézünk elébe.
Wiesław Stefan Kuc
a Költségvetési Bizottság véleményének előadója. - (PL) Elnök asszony, biztos asszony, a dohánytermelés támogatása a dohánytermékek fogyasztása elleni küzdelemmel párhuzamosan évek óta tartó ellentmondás tárgya. A jelenleg a dohányra vonatkozó támogatás 5%-ában részesülő Közösségi Dohányalap viszont arra szolgál, hogy támogassa a dohányzás hatásainak leküzdéséről szóló kutatásokat, a propaganda kampányokat és a dohánytermelők oktatását a más termelésre való áttérés érdekében.
Én vagyok a Költségvetési Bizottság Berlato úr jelentéséről szóló véleményének előadója. A Közösségi Dohányalap finanszírozásának folytatása a következő két évben nagyon is helyénvaló, de kérdéses, hogy a fennállását igazoló okok meg fognak-e szűnni az említett időszak leteltével, mivel - mint tudjuk - az emberek dohányoznak és dohányozni is fognak. Dohányozni fognak, akár termelünk dohányt Európában, akár nem. A probléma akkor sem fog megszűnni, ha leállítjuk a dohánytermelők támogatását, az Alapnak ezért fenn kell maradnia. Az egyetlen dolog, amin változtatni tudunk, a finanszírozásának módja.
Ioannis Gklavakis
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (EL) Elnök asszony, nagyon örülök, hogy a biztos asszony is itt van ma a körünkben, mivel úgy vélem, nagyon igazságos a gondolkodása. Hadd fejtsem ki ezt bővebben.
Először is hadd nyomatékosítsam a Költségvetési Bizottságban ülő képviselőtársaim felé, hogy ellenezzük a dohányzást, és egy nagyszabású dohányzásellenes kampány hívei vagyunk. Ha azonban az emberek továbbra is dohányoznak, és ennek megfelelően van kereslet a dohány iránt, nem szükséges, hogy harmadik országokból importáljuk. Állítsuk elő inkább Európában.
Gratulálok Berlato úrnak a jelentéshez és teljes mértékben jóváhagyom. Azt kérem, hogy a finanszírozás folytatódjon a Közösségi Dohányalapból. Mi, mezőgazdasági termelők boldogan elfogadtuk a levonási ráta 1%-os emelését, ami a dohányzásellenes tömegtájékoztató kampányba kerül, biztos asszony, noha ezt a pénzt tőlünk veszik el. Ezt boldogan elfogadjuk. Azt kérjük azonban, hogy dohányügyben a status quo maradjon fenn 2013-ig.
Biztos asszony, Ön nagyon igazságos gondolkodású. Miért csak a dohánytermelőkkel szemben kellene megkülönböztetést alkalmazni? Ezért kérjük, hogy ezt vonják vissza, és a status quo maradjon fenn 2013-ig. Emellett, mint tudják, a dohánytermelők minden országban, különösen az én hazámban, a mezőgazdasági termelők közül a legszegényebbek; gyakran a legszegényebb, hátrányos helyzetű régiókból jönnek, ahol sok esetben semmi mást nem lehet termelni. Ha leállítjuk ezt a rendszert és nem folyósítjuk tovább a támogatást, ezek a régiók áldozatul esnek az elsivatagosodásnak és a környezet leépülésének.
Kérem ezért, hogy Berlato úr jelentésével, az ő módosításaival és az enyémekkel összhangban maradjon fenn a status quo. Ismerve az Ön igazságos gondolkodását, biztos asszony, úgy hiszem, számíthatunk a támogatására a javaslatunk ügyében.
Alejandro Cercas
a PSE képviselőcsoport nevében. - (ES) Elnök asszony, köszönöm szépen, és Önnek is biztos asszony, hogy jelen van a mai ülésen. Beszéltem a régióm elnökével, aki igen jó véleménnyel van Önről, és ehhez most én is csatlakoznék.
Saját nevemben és a képviselőcsoportom árnyékelőadója, Rosa Miguélez nevében szólok Berlato úr mellett, mivel az ő álláspontja tűnik a legésszerűbbnek.
Berlato úr jelentése kizárólag a Közösségi Dohányalappal foglalkozik, a dohányzás elleni közösségi alappal. Több időt és több pénzt kér ehhez a kampányhoz. Ezért még a dohányra vonatkozó jövedelemtámogatást ellenző képviselőtársaknak is meg kellene szavazniuk ezt a jelentést, mivel a dohányzás elleni küzdelem időszakát és hatókörét kívánja kibővíteni.
A dohány szó azonban olyan erős érzelmeket vált ki e Parlament sok képviselőjéből, hogy végül összezavarodnak. Összekeverik a Közösségi Dohányalapot a közösségi jövedelemtámogatással, és azt mondják, hogy a jövedelemtámogatások folytatását kérjük. Ez nem igaz. Az Alap helyzetéről van szó, 2013-ig.
Összekeverik a termelést a fogyasztással. Európában nem a termelés a probléma, Európa ugyanis nagyon kevés dohányt termel. Európa problémája az Európán kívülről importált dohány fogyasztása.
Összekeverik a dohányt a dohányzással. Ez ugyanolyan, mintha összetévesztenénk az alkoholt az alkoholizmussal. Ez a növény egy mezőgazdasági termék, amely számos, köztük például gyógyászati felhasználással is rendelkezik, a dohányzás viszont egy betegség.
Ha fel akarják számolni a fogyasztást, a támadásokat inkább a behozatal, a gyártás, a reklám és az erős dohányipar egésze ellen kellene intézniük, nem a hazám szegény munkavállalói ellen, akik az Európában elfogyasztott dohánynak mindössze 5%-áért felelnek.
Végezetül, biztos asszony, nem a dohány kedvéért kérjük a támogatást, hanem azért, mert rengeteg munkahelyet teremt, nemcsak a dohánytermelők körében, hanem az érintett körzetek egész területén. Valójában a dohánytermelők közül sokan fel akarnak hagyni a termeléssel, mert munka nélkül többet fognak keresni. Az érintett körzeteket azonban tönkre fogja tenni, ha a nők és a bevándorlók számára megszűnik ez a több ezer munkahely, amint ez Európa más részein is történt.
Csak időt kérnek, hogy át tudják szervezni a gazdaságukat.
Biztos asszony, köszönöm a türelmét, és remélem, hogy kinyújtja a kezét - nem is elsősorban Berlato úr, hanem azon munkavállalók felé, akik azt remélik ettől a Parlamenttől, hogy nem mér kettős mércével. Remélem, hogy a jelenlévők közül senki nem fogja összetéveszteni a valós helyzetet azzal, amit látni szeretnének, és ugyancsak remélem, hogy senki nem fogja előbbre helyezni a saját érdekeit azoknak az egyszerű embereknek az érdekeinél.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony, biztos asszony, az a benyomásom, hogy - ahogy Vesztfáliában mondanák - az a cél, hogy utána dobjunk egy kolbászt egy oldal szalonnának, azaz el vagyunk foglalva a veszett fejsze nyelével. Más szóval, a Dohányalapot arra használjuk, hogy megpróbáljuk megvédeni a dohányra vonatkozó jövedelemtámogatás termeléshez kötését 2013-ig. Az Alapot, amely - mint mindnyájan tudjuk - arra is szolgál, hogy finanszírozza a dohányzás káros hatásairól szóló oktatást, itt a Parlamentben vezették be a dohányra vonatkozó fennálló jövedelemtámogatás alátámasztására, mivel az európai parlamenti képviselők többsége erős ellenállást tanúsított a dohányzással szemben, és sokan feltették a kérdést, hogy a dohányzás veszélyeinek ismeretében hogyan támogathatjuk a dohánytermesztést.
Mindig híve voltam a dohányra vonatkozó jövedelemtámogatásnak, mivel úgy gondolom, a két dolog nem függ össze, akkor viszont nem kellene képmutatóan viselkednünk, és felvállalnunk, hogy teszünk valamit a dohányzás leküzdésére, ha valójában eltérő célt követünk, konkrétan a jövedelemtámogatás megőrzését. Itt nem a jövedelemtámogatás megőrzése forog kockán; alapvetően a termeléstől függő jövedelemtámogatásról van szó, a cél pedig, hogy megelőzzük a termeléstől való függetlenítést. Mindig úgy teszünk, mintha a termeléstől való függetlenítés megfosztaná a dohánytermesztőket a jövedelemtámogatástól. Tudjuk, hogy ez nem igaz, sőt, a gyapottal kapcsolatban már az egész kérdést megvitattuk. A vállalkozások továbbra is részesülni fognak a kifizetésben; csak az lesz a különbség, hogy a továbbiakban nem kötelesek dohányt termeszteni, és szerintem ennek így van is értelme.
Emlékszem egy észak-görögországi útra a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottsággal, amikor a szegények közül is a legszegényebbeket kerestük fel. Láttuk az elszegényedett régiókat, de nem a támogatás termeléstől való függetlenítése miatt voltak szegények, mivel azt még nem vezették be, hanem amiatt, hogy a dohányipar azokban a régiókban nem fizetett méltányos felvásárlási árat a termelőknek, és még az akkor fizetett jövedelemtámogatásokat is kihasználva úgy lenyomta az árakat, hogy a dohánytermesztőknek végül egyáltalán semmi nem maradt a jövedelemtámogatásukból. Ezt akkor elképesztőnek találtuk, és azon tűnődtünk, hogy a régió termelői, akik az egész világon dohánykülönlegességként, cigarettakeverékekben használt fűszerdohányt termesztik, miért nem kapnak elegendő pénzt ahhoz, hogy csak a dohánytermesztésből is meg tudjanak élni, a jövedelemtámogatásoktól függetlenül.
Ha a támogatás termeléstől való függetlenítése folytán nem termelnek tovább dohányt néhány régióban vagy akár néhány olyan országban, ahol a dohányra vonatkozó támogatás függetlenítését teljesen véghezvitték, ez nem azt jelenti, hogy az adott régiókban nincs más alternatíva, hanem hogy a termesztők nem tudják fedezni a dohánytermesztés költségeit. Ezért valójában a dohányiparral kellene leszámolni, hogy a termesztőknek kezdjenek végre rendes árat fizetni.
Úgy vélem, biztos asszony, jobb lenne, ha a dohányzásról szóló oktatást másokra bíznánk, mivel mi itt, az Európai Unióban oktattunk már eleget, és ezeket a támogatásokat pedig átcsoportosítanánk a vidékfejlesztésre és az ilyen szegény régióknak szóló diverzifikációs intézkedésekre. Ráadásul ezeket a forrásokat meg is kellene toldani, hogy ezekben a régiókban más munkahelyeket is létre lehessen hozni a dohánytermesztésen kívül.
Janusz Wojciechowski
az UEN képviselőcsoport nevében. - (PL) Elnök asszony, az ebben a Házban megvitatott határozatoknak ritkán vannak ilyen súlyos következményei ilyen sok emberre nézve. A ma tárgyalt kérdés nem más, mint az európai dohánytermesztők léte vagy nem léte. A dohánytermesztés körülbelül 120 000 mezőgazdasági termelő számára jelent megélhetést, és az idénymunkásokkal együtt közel 400 000 embert foglalkoztat a régi és az új tagállamokban. Görögország esete már bizonyította, hogy a dohányágazat úgynevezett reformja valójában a felszámolását jelenti. Halálos ítélet 120 000 gazdaságra, többségében kis családi üzemekre. Ismerek ilyen dohánygazdaságokat Lengyelországban, de itt, Strasbourg környékén is találhatunk ilyeneket. Amiről beszélünk, kész katasztrófa az olyan emberek számára, akik az életüket a dohánytermesztésnek szentelték. Milyen elv nevében fosztjuk meg őket a megélhetésüktől? A dohánytermesztés felszámolásától az emberek még nem fognak leszokni a dohányzásról, csak import dohányból készült cigarettát fognak szívni. Ez a reform senkin sem segít, de sokaknak árt.
Ezért teljes mértékben támogatom Berlato úr jelentését, amely igen helyesen a dohánytermelők védelmére kel, és ezáltal csatlakozom az előttem szóló Glavakis úrhoz és Cercas úrhoz.
Diamanto Manolakou
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (EL) Elnök asszony, a dohánytermesztők ellen kegyetlen hadjárat folyik, mivel a dohányzás elleni kampány megfeleltethető a dohányellenes politikának. Ennek eredményeképpen az EU-ban termesztett dohányt egészségtelennek tekintjük, miközben az importált dohányt nem. Ez következetlen, tudománytalan és tisztességtelen. E politika eredményeit jól ismerjük: a kampányok ellenére a dohányzás nő, miközben az EU-ban meredeken csökken a termelés. Munkahelyek szűnnek meg, több tízezer kis és közepes dohánytermesztő megy tönkre, ugyanakkor a dohánybehozatal immár meghaladta az évi 1,2 milliárd eurót.
Görögországban a dohánytermesztés 73%-kal csökkent. A dohánytermesztők egyre nagyobb számban válnak munkanélkülivé. Egész területeket hagynak el, mivel alternatív kultúrákat ott nem termesztenek.
Úgy véljük, hogy a közvetlen támogatás 50%-át 2010-től a második pillérbe átcsoportosító rendeletet feltétlenül hatályon kívül kell helyezni. A támogatásokból való mindenfajta levonást haladéktalanul el kell törölni, hogy a dohánytermesztés tovább folytatódhasson, mivel így a kereslet 70%-át a behozatal fedezi. A támogatásokat a termeléshez kell kötni; az egyes fajták termelési költségeinek megfelelően garantált minimumárak szerves részét kell képezniük.
Mivel a Berlato-jelentés tartalmaz pozitív, mindezeket támogató elemeket, mi, a görög Kommunista Párt (KKE) európai parlamenti képviselői jóvá fogjuk hagyni.
Hélène Goudin
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - (SV) Elnök asszony, a támogatott dohánytermesztés nyilvánvaló példa az EU-ra és az Európai Parlamentre oly jellemző kettős mérce alkalmazására. Az EU büszkén kijelentette, hogy a megbetegedések elleni küzdelmet előnyben kell részesíteni, ennek jegyében minden évben elkölt pár millió svéd koronát a tájékoztató kampányokra, ugyanakkor a hátsó ajtónál ugyanez az EU csendben támogatja a nyereséget termelni nem tudó dohánytermesztőket, évi pár milliárd svéd korona erejéig.
A jelentés szerint a támogatás fokozatos megszüntetésére irányuló rendszert kiterjesztenék egészen 2013-ig. Az előadó a dohányfogyasztás negatív következményeit illetően láthatólag mossa kezeit, azzal a túlságosan egyszerű érveléssel, hogy mivel az EU dohánytermelése olyan kicsi, mindössze 4%, a végső fogyasztásra gyakorolt hatása elhanyagolható. Miféle érvelés ez? Ez a támogatások folytatását hivatott megindokolni? Szerintem az EU dohánytermelése pontosan 4%-kal magasabb a kelleténél. Ráadásul az európai dohány olyan rossz, hogy az európai piacon csak töredékét tudják értékesíteni. Egyharmadát elégetik. Éppen elég sokáig uralkodtak a dohányipar különleges érdekei. Az embereknek azért van ránk szüksége, hogy szembenézzünk a politikai felelősségeinkkel.
Hölgyeim és uraim, az utolsó slukknak rossz az íze. Itt az ideje, hogy megszabaduljunk a kettős mércétől. Ezért arra biztatom Önöket, hogy holnap szavazzanak nemmel a jelentésre.
Esther Herranz García
(ES) Elnök asszony, a dohányágazatnak nyújtott támogatás 2010-ben 50%-kal fog csökkenni a legfrissebb reform következtében. Szerintem ez olyan, példa nélkül álló intézkedés, amely a dohánytermelőket a Közösség többi mezőgazdasági termelőjéhez képest nyilvánvalóan hátrányos helyzetbe hozza. Semelyik mezőgazdasági ágazatnak nem kellett még ilyen drasztikus visszaesést elszenvednie, és ez még ráadásként jön a közvetlen támogatásban várható változásokból eredő csökkenésekhez, amelyekről a Miniszterek Tanácsa holnap fog megállapodni.
Nem hiszem, hogy ne lenne helyénvaló felidézni néhány számadatot az ágazattal kapcsolatban. Az európai dohány legalább 80%-át hátrányos helyzetű régiókban termelik. A spanyolországi Extremadurában, ahol a spanyol termelés legnagyobb része koncentrálódik, a reform 20 000 családot érint, akiknek az éves forgalma a régió mezőgazdasági termelése összértékének 26%-át képviseli.
Ráadásul a dohánytermesztés Spanyolországban kis egységekben koncentrálódik, magas szintű női foglalkoztatással mind a gazdaságokban, mind az iparág egészében. Arról sem szabad megfeledkeznünk, hogy az Európai Unió a világ dohánytermelésének mindössze 5%-át állítja elő, és az itt elfogyasztott dohányt 70%-ban importálja. A közösségi dohánytermelés megszűnése ezért semmiképpen nem biztosítaná a fogyasztás csökkenését.
A KAP úgynevezett állapotfelmérése ideális pillanat arra, hogy végiggondoljuk, milyen következményekkel járhat ez a döntés az Extremadurához hasonló régiókra nézve, ahol e növénykultúra körül jelentős társadalmi és gazdasági közösség alakult ki, és ahol aligha van lehetőség alternatív termesztési módokra.
Ráadásul az ágazat reformja a közösségi mezőgazdasági ágazat egésze által táplált elvárásoknak is ellentmond, mivel a Közösség a jelenlegi pénzügyi terv alá tartozó időszak végéig, 2013-ig garantálta a stabilitását.
A Mezőgazdasági Bizottság által elfogadott, a Közösségi Dohányalap kiterjesztése mellett szóló jelentés figyelembe veszi a fogyasztók érdekeit, ugyanakkor megkérdőjelezi a mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatás csökkentéséről szóló határozat érvényességét, mivel magát az Alapot a mezőgazdasági termelőknek adott közvetlen támogatásból történő levonásokból finanszírozzák.
Lily Jacobs
(NL) A dohányzás évente körülbelül félmillió európai polgár halálát okozza. Még a nemdohányosok között is évi 19 000 haláleset történik a passzív dohányzás következtében.
Hogy ezt honnan tudom? Ez az üzenete azoknak a televíziós reklámoknak, amelyeket a nagyszabású dohányzásellenes kampánya részeként maga az Európai Unió mutatott be mind a 27 tagállamban. Erre összességében 18 millió eurót különítettünk el, de ez csak csepp a tengerben az Európai Unió által a dohánytermesztőknek évről évre kifizetett támogatásokhoz képest. Brüsszel az idén még mindig 320 millió eurót költ rájuk. Három évvel ezelőtt az összeg még az egy milliárd eurót közelítette.
Nem találják nagyon furcsának, hogy miközben próbálunk fellépni a dohányzás ellen, európai adóbevételekből támogatjuk a dohánytermelést? Ráadásul ez a folyamatos támogatás teljesen ellentétes az agrárpolitikai reformjaink hátterében álló elképzeléssel, miszerint el kell törölnünk a termelési támogatásokat. Elnök úr, teljes támogatásomat élvezi az Európai Bizottság javaslata, hogy 2008-ban és 2009-ben folytassuk a Dohányalap támogatását, de az Alapot nem használhatjuk ürügynek arra, hogy még 2013-ban is folytassuk a dohányra vonatkozó támogatásokat. Bár messzemenően tisztelem képviselőtársaim érveit, úgy gondolom, ebben az esetben a közegészségügyet kell előnyben részesítenünk.
Roberta Angelilli
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, szeretném külön megdicsérni az előadót ezért a kiváló munkáért. Ez a jelentés kettős célt valósít meg: az Európai Dohányalap finanszírozásának meghosszabbításával megerősíti a dohányzás elleni intézkedéseket, ugyanakkor a dohányágazatot összhangba hozza a többi piac közös szervezésével, amelyek a 2012-es pénzügyi évvel természetesen véget érnek.
A dohányzás elleni küzdelemnek azonban nem szabad az európai dohánytermesztés végét jelentenie, mivel Európa a világ vezető nyersdohány-importőre, és szükségleteinek több mint 75%-ában harmadik országokra támaszkodik, az olyan dohány javára, amelyet gyakran mindenféle garantált egészségügyi ellenőrzés nélkül termelnek. A támogatás megszüntetése csak a termelés megszűnéséhez és a behozatal növekedéséhez vezetne, viszont semmilyen hatással nem lenne a dohányzásra.
Kartika Tamara Liotard
(NL) Nehéz eldönteni, mi az igazán abszurd: hogy az Európai Unió támogatja a dohánytermesztést, vagy hogy Európa utána a támogatások egy részét a dohányzástól visszariasztó alap finanszírozására használja fel. Ezek a teljességgel képmutató intézkedések pontosan megmagyarázzák, hogy az EU hitelessége miért olyan alacsony a lakosság körében. Az az érv, miszerint az EU viszonylag kevés dohányt termel, a lényeg szempontjából mellékes. Még így is jut minden csomagba egy EU-támogatással gyártott cigaretta. Az említett cigaretta mindenesetre annyira rossz minőségű, hogy Európában el sem akarjuk szívni, úgyhogy valahol máshol kell elsóznunk.
A dohányra vonatkozó támogatást nem szabad úgy folytatni, ahogy a Parlament kívánja. A támogatások egy részét sem szabad arra használni, hogy a dohányzásellenes kampányokkal takarózzunk, ahogy a Bizottság akarja. Elegem van ezekből a támogatásokból. Egyszerűen haladéktalanul el kell törölni őket.
Bogdan Golik
(PL) Elnök úr, biztos asszony, Berlato úr jelentése egészségügyi és mezőgazdasági kérdések együttesével foglalkozik. A támogatás 5%-ról 6%-ra emelése, valamint a rendszer javasolt meghosszabbítása a 2009-2012 közötti évekre jelentősen, mintegy 81 millió euróval megnöveli az Alapnak kijelölt forrásokat. A javasolt rendeletet sok mezőgazdasági termelő és szervezet teljes mértékben támogatja. A lengyel és az európai dohánytermelők egyaránt arra számítanak, hogy a jelentés elfogadása a közegészségügyi szempontból alapvető fontosságú Közösségi Dohányalap működésének meghosszabbítását és a dohánytermelési ágazat fennmaradását fogja jelenteni Európa 100 000 dohánytermesztője számára.
A javasolt rendelet lehetővé teszi - további költségvetési kiadások nélkül - egy olyan támogatási rendszer fenntartását, amely részben a dohánytermelésnek kedvez, így elkerüli a dohánytermesztőkkel szembeni megkülönböztetést más mezőgazdasági ágazatokhoz képest.
Elengedhetetlenül fontos, biztos asszony, hogy az európai dohánytermelés jövőjéről szóló, rendkívül fontos vitát holnap újrakezdjük, az állapotfelmérés bemutatásával összefüggésben.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Elnök úr, a mai vitában a mezőgazdasági termelők érvei ütköznek meg az európai társadalom egészségéért kampányoló képviselőcsoportokéival. De vajon egészségesebb lesz attól az európai társadalom, ha a harmadik országokból importált, nyilvánvalóan rosszabb minőségű dohányt szívja? Ha tönkretesszük a saját termelésünket, nem 70%-ot fogunk importálni, hanem 100%-ot. Azt is mérlegelnünk kell, hogy a dohányt termesztő mezőgazdasági termelőkkel szembeni megkülönböztetés - a vidékfejlesztés támogatása helyett - nem fog-e még nagyobb gazdasági összeomláshoz és a munkanélküliség növekedéséhez vezetni az Európai Unió bizonyos régióiban. Akkor majd nyilván a munkanélkülieknek kell pumpálnunk a pénzügyi támogatást, mivel úgyis olyan gazdagok vagyunk, hogy megengedhetjük magunknak a mezőgazdaságunk lerombolását a távol-keleti mezőgazdaság javára, amelyet kötelesek vagyunk támogatni, hogy leküzdjük az ottani munkanélküliséget.
Teljes mértékben támogatom Berlato úr jelentését.
Thijs Berman
(NL) A dohányt termesztő európai termelőknek egyetlen centet sem kellene kapniuk ezért az EU-tól. Nyilvánvaló, hogy a dohányra vonatkozó támogatások a termelők számára évek óta komoly bevételforrást jelentenek, egyfajta szociális biztonsági politikaként, amely nem érdemelte meg a nevét. Az adóbevételeket azonban elvileg nem szabadna egészségtelen termékekre költeni. Ezért a támogatásokat illetően csak egy választásunk maradt: szüntessük meg őket.
A Berlato-jelentésben szereplő javaslat nevetséges kísérlet arra, hogy elérje a dohányra vonatkozó támogatások legalább 2012-ig tartó meghosszabbítását. Ez nem történhet meg, és erre van egy másik okunk is. A fejlődő országok tökéletesen tisztességtelennek találják az európai dohány támogatását. Tisztességtelen verseny ez a szegény mezőgazdasági termelőkkel szemben, és kifejezetten ellentétes az Európai Unió fejlesztési politikájával, ami klasszikus példája annak, ahogyan az egyik politikai terület belekapcsolódik a másikba.
Biztassuk az európai gazdákat olyan kultúrák termesztésére, amelyekért most magas árat lehet kérni, például termesszenek gabonát, arra nagy szükség van. Vagy tanúsítsunk szolidaritást, és hagyjuk, hogy a dohányra vonatkozó támogatások füstté váljanak a közegészségügy és a világ fejlődő országainak javát szolgáló európai fejlesztéspolitika kohéziója oltárán. Ez aztán a szolidaritás.
Armando Veneto
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, vannak bizonyos vitathatatlan tények. Először is bizonyos, hogy a támogatás teljes függetlenítése csökkenti a termelést. Másodszor, még ha Európában le is állítjuk a dohánytermesztést, ez nem jelenti azt, hogy az európai dohánytermesztés csökkentése a dohányzó népességet is csökkenti. Harmadszor, ezzel akár több százakat vagy ezreket ítélhetünk éhezésre, anélkül hogy konkrét eredményt érnénk el.
Ezért úgy vélem, hogy egyrészt a dohánytermesztőknek szóló támogatást arra kellene használni, hogy a fogyasztóknak elmagyarázzuk a dohányzás káros hatásait - és ebből a szempontból a pénznek nyilvánvalóan a támogatásból kell származnia -, ugyanakkor a dohánytermesztőket olyan helyzetbe kellene hoznunk, hogy lassan álljanak le a termesztéssel, elegendő időt hagyva nekik az egész ágazatból való kivonulásra. Ezért úgy vélem, hogy a Berlato-jelentés mellett kell szavaznunk.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Három dolgot szeretnék megjegyezni ebben a vitában. Az első, hogy a kifizetések termeléstől való függetlenítésének gondolatát az Európai Bizottság gyakran ismétli. Ez a módszer nyilvánvalóan csökkenti Európa mezőgazdasági termelését. Fischer Boel biztos asszony ma újra felvetette ezt a gondolatot, ezúttal a dohánytermeléssel kapcsolatban.
A második, hogy ne felejtsük el, hogy a dohánytermesztés a régi és az új tagállamokban egyaránt kis családi gazdaságokban történik, a legkevésbé fejlett régiókban. E termelés felszámolása csökkenti e régiók fejlődési lehetőségeit, és a kis gazdaságok fennmaradását fenyegeti.
A harmadik, egyben utolsó dolog, hogy a dohánytermesztés ugyan valóban ellentmondásos kérdés, európai korlátozása azonban a harmadik országokból származó dohánybehozatal növekedését fogja csak jelenteni. Berlato úr szájából már elhangzott, hogy a dohánybehozatal tavaly elérte az 1,2 milliárd eurót.
Remélem, az Európai Bizottság álláspontja kialakításakor figyelembe fogja venni ezeket a figyelmeztetéseket.
Ioannis Gklavakis
(EL) Elnök úr, elismerésem azoknak a képviselőtársaimnak, akik ilyen fokú érzékenységet mutattak a dohányzás kérdésében. Úgy hiszem, kivétel nélkül mindannyian ellenezzük a dohányzást, de barátaim, hadd hívjam fel a figyelmüket egy alapvető különbségre: a dohányzás és a dohánytermesztés két teljesen különálló dolog. Költsünk rá és beszéljünk róla, amennyit csak tudunk, tegyünk meg minden tőlünk telhetőt, hogy meggyőzzük képviselőtársainkat és honfitársainkat, ne dohányozzanak. Mivel az emberek ettől függetlenül is dohányozni fognak, nem tudom felfogni, miért kell importálnunk a dohányt ahelyett, hogy itt megtermelnénk mi magunk. Most környezetvédői minőségükben fordulok Önökhöz. A dohány olyan növénykultúra, amely kevés vizet, kevés műtrágyát és kevés peszticidet igényel; terméketlen talajon, szegény gazdák termesztik. Biztos vagyok benne, hogy Önökben is megszólal a környezetvédő és az emberbarát - még azokban is, akik a dohányzás ellen érveltek, és a dohányzást összekapcsolták a dohánytermesztéssel -, és végül változtatnak az álláspontjukon. A dohányzás összekapcsolása a dohánytermesztéssel éppen olyan, mintha a híres bortermelésünket tévesztenénk össze az alkoholizmussal. Vagy a bortermelést is le kellene állítanunk az alkoholizmus miatt?
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Elnök úr, köszönöm mindazoknak, akik hozzászóltak ehhez a vitához, és ugyancsak köszönöm, hogy támogatták a Dohányalapba történő átcsoportosítás meghosszabbítását.
Természetesen tudom, hogy a dohánypolitikáról szóló tárgyalások nagyon érzékeny kérdést érintenek, és azt is elmondhatom Önöknek, hogy ezt áprilisi görögországi látogatásom alkalmával személyesen tapasztalhattam. Azt is egyértelműen meg kell mondanom, hogy a Dohányalap meghosszabbítása nem jelent felhívást a 2004-től zajló dohányreform kérdésének újratárgyalására, de úgy gondolom, Önök is tisztában vannak vele, hogy a reform ügy eldöntött kérdés. Úgy vélem, azt is figyelembe kell venniük, hogy ezt a reformot a dohánytermelő tagállamok mindegyike támogatta. Ezért kissé nehéz lenne megint újrakezdeni az egész vitát.
Szerintem arról sem szabadna megfeledkeznünk, hogy nem állítjuk le a dohánytermelők támogatásait. Valójában továbbra is a legmagasabb közvetlen kifizetéseket vagy a legmagasabb támogatásokat fogjuk fizetni, többet, mint a mezőgazdasági ágazaton belül bárkinek. Jelenleg semelyik másik kultúra nem részesül ilyen magas közvetlen kifizetésben.
Maradjunk tehát annál a ténynél, hogy 2009-ben függetlenítjük a támogatást a termeléstől, 2011-től pedig átcsoportosítjuk a vidékfejlesztési politikába.
Ezért ahelyett, hogy időt és energiát nem kímélve az ellen hadakoznak, amiről a Tanács még 2004-ben megállapodott, szerintem a tagállamoknak és a dohánytermelőknek, az egész dohányágazatnak inkább a vidékfejlesztési politikában kellene körülnézniük, hogy lássák, milyen lehetőségek vannak, mivel rengeteg pénz fog rendelkezésre állni szerkezetátalakításra, a mezőgazdasági ágazaton belül valamelyik másik üzletág kipróbálására.
Biztos vagyok benne, hogy kis fantáziával - bár tudom., hogy ezeken a területeken nem terem meg minden - lehet megoldást találni, ha a tagállamok, a dohányágazat és a dohánytermelők együtt tudnak működni, hogy megpróbáljanak életképes megoldást keresni e területek számára, a 2011 utáni időszakra is.
Sergio Berlato
előadó. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, szeretnék köszönetet mondani a biztos asszonynak és valamennyi képviselőtársunknak, aki felszólalt a vitában. Ami az európai dohányágazat jövőjét illeti, szeretném felhívni a figyelmet, hogy a közelmúltban hivatalos megkeresés érkezett a Bizottsághoz - majdnem minden dohánytermelő ország minisztereinek aláírásával, köztük azokéval is, amelyek a támogatás teljes függetlenítése mellett döntöttek, valamint az új tagállamokéval -, hogy a Bizottság terjesszen elő egy rendeletjavaslatot a dohánytermelés jelenlegi támogatási rendszerének a 2013. évig szóló meghosszabbításáról. Ezzel a kérdéssel a KAP "állapotfelméréséről” most folyó tárgyalások keretében kell foglalkozni.
Befejezésül, elnök úr, szeretném felkérni képviselőtársaimat - akiket első pillantásra talán kevéssé érdekel egy olyan intézkedés, amely csak a termesztők támogatásából történő levonásról szól, öt régi tagállamban, ahol a támogatást meghagyták részben a termeléstől függőnek -, hogy gondolkozzanak el azon, hogy az említett források felhasználása és az Alap tájékoztató kezdeményezései a továbbiakban is az Unió összes polgárának egészségét fogják szolgálni.
Arra is szeretném felhívni a figyelmet, hogy mintha lenne itt egy alapvető félreértés: a jelentés nem a dohánytermelőknek szóló támogatás kifizetésének meghosszabbításártól szól, és nem határoz ennek ügyében; mindössze egy olyan jelentésről kell szavazni, amely a Közösségi Dohányalap finanszírozásának meghosszabbítását javasolja. Ami a támogatások kifizetésének meghosszabbítását illeti, erről később kell döntést hozni, de ez nem a jelentés tárgya, amely, mint mondtam, a Közösségi Dohányalap finanszírozásának meghosszabbításáról szól, nem a támogatások kifizetésének meghosszabbításáról a közeljövőre és a későbbiekre nézve.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra 2008. május 20-án, kedden kerül sor.
