Az uniós fehérjedeficit (rövid ismertetés) 
Elnök
A következő napirendi pont a Martin Häusling által a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság nevében készített jelentés az uniós fehérjedeficitről: mi a megoldás a hosszú ideje fennálló problémára?.
Martin Häusling
Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Először is szeretném kifejezni köszönetemet az árnyékelőadóknak a jelentés összeállítása során mutatott szíves együttműködésükért. A jelentés igen ambiciózus munka lett. Most csak néhány fontosabb pontra szeretnék kitérni, ám nem fogom elkerülni az ellentmondásos nézőpontok ismertetését sem.
Az Európai Unió óriási fehérjedeficittel küzd. Fehérjenövény-szükségletünk 80%-át importból fedezzük, és sajnos azt kell mondanom, hogy a behozatal növekvő tendenciát mutat. Ez azt jelenti, hogy az Unión kívüli országok termőterületéből 20 millió hektárt használunk fel, másképpen fogalmazva pedig teljes szántóterületünk 10%-ának megfelelő földterületen más országokkal termeltetünk magunknak fehérjenövényeket, mintegy kiszervezve a termelést. Ennek egyik oka az 1990-es évek elején megkötött Blair House megállapodás, amely igen kedvezőtlen hatással volt az európai fehérjenövények versenyképességére. Ez az oka annak, hogy piacunkat olcsó szója árasztotta el. Az EU-ban a fehérjenövények termesztése 30%-kal esett vissza a hüvelyesek esetében, és az európai szántóterület csupán 3%-án termesztenek fehérjenövényeket. Németországban ez az arány mindössze 1% körüli.
Az európai termelés olyan kritikus pontot ért el, ami már a fehérjenövényekkel kapcsolatos kutatást és fejlesztést veszélyezteti. Politikai intézkedésekre van szükség a fehérjenövények európai termesztésének újraindításához, különben át fogjuk lépni azt a küszöböt, ahol az európai fehérjenövény-termesztés puszta léte kerül veszélybe. Ha így lesz, le kell mondanunk a fehérjenövények pozitív hatásairól, különös tekintettel a vetésforgók ésszerű kialakításában betöltött szerepükre.
Az európai fehérjenövény-termesztés óriási potenciállal rendelkezik. Az egyik kijelentés, amelyet tettünk az, hogy a tisztességes versenyfeltételeket vissza kell állítani, más szóval a Blair House megállapodást meg kell kérdőjelezni, végső soron pedig érvényteleníteni kell.
Úgy gondoljuk, hogy a fehérjenövény-termesztés érdekében az lenne a legelőnyösebb, ha a közös agrárpolitika reformja során a jövőben fontos, központi szerepet tulajdonítanánk az ágazatnak, mert ez számos előnnyel szolgálna a megreformált mezőgazdasági politika számára. Fontos lenne vizeink és éghajlatunk, valamint biológiai sokféleségünk védelmében is. Egyetlen példát említenék csak: a hüvelyes növények termesztése igen fontos a CO2 megkötése szempontjából. A minimális szintre csökkenthetné az importot, illetve a nitrogénműtrágya felhasználását. Ezért szeretnénk, ha a hüvelyes növények termesztése a jövőbeli vetésforgók egyik állandó eleme lenne, és ezt az első pillérben rögzítenénk.
Másrészt úgy gondoljuk, hogy igen fontos lenne importfüggőségünk csökkentése, végső soron pedig annak biztosítása, hogy Európa importált termékek nélkül legyen képes húst termelni. A behozatal tekintetében a világpiacon Európa a második helyre került: Kína az első, és immár több fehérjét importál, mint az EU, így komoly versenytársunkként jelentkezett ezen a területen.
Importfüggőségünk csökkentését neveztük meg fő célkitűzésként, ám észre kell vennünk, hogy a jelentésben szereplő egyes szavazásra bocsátott kérdések erősen megkérdőjelezhetők; ilyen a szójaimport-kedvezményeknek a zéró tolerancia elv megkérdőjelezése általi létrehozása. Ennek semmi keresnivalója a jelentésben, sőt, kifejezetten az elérendő céllal ellentétes hatású belefoglalni abba. Célunk az európai fehérjenövény-termesztés ösztönzése és nem a behozatal könnyítése, ezt mindenki számára világossá kell tennünk.
Ha komolyan vesszük ezt a jelentést, akkor meg kell egyeznünk abban, hogy ezeket a pontokat kivesszük, egyébként - és ezt nyíltan megmondom - nem szeretném, ha a jelentés a nevemet viselné.
Mairead McGuinness
Tisztelt elnök úr! Az előadónak szeretném üzenni, hogy ez egy igen jól elkészített, kötelezően elolvasandó jelentés, mivel rávilágít arra, hogy fehérjeszükségletünk biztosításához behozatalra szorulunk. Úgy gondolom, igen fontos volt ráirányítani a figyelmet a Kínával kapcsolatos helyzetre, mivel ezt a kérdést élelmiszer-biztonsági szempontból is meg kell vizsgálnunk.
Két különösen fontos dologra szeretném felhívni a figyelmet. Megértem érzékenységüket, amelyet a jelentés GMO-val kapcsolatos pontja iránt tanúsítanak, ám jelenleg a piacon megjelenő, nem engedélyezett GMO-termékek komoly aggodalommal töltik el az uniós állattenyésztőket. Szükséges lenne egy megfelelő védelmet nyújtó technikai megoldás kidolgozása, és azt hiszem, az utóbbi idők fejlesztéseinek köszönhetően sikerült ebbe az irányba elindulnunk.
Úgy gondolom, hogy a feldolgozott állati fehérjékről szóló 12. bekezdés is nagyon fontos, amíg ezzel összhangban alkalmazzuk az előírásokat. Ám az EU egyik fő problémája, hogy mivel bizonyos állati fehérjéket nagyon alapos humán- és állat-egészségügyi okok miatt kitiltott az élelmiszerláncból, most fehérjehiánnyal küzd.
Üdvözlöm a jelentést és úgy gondolom, hogy Európa egyik legfőbb problémájára, az állattenyésztő ágazat takarmányalapanyag-szükségletének fedezésében jelentkező nehézségekre világít rá.
Marc Tarabella
(FR) Tisztelt elnök úr! Mindenekelőtt én is köszönetet szeretnék mondani Martin Häusling úrnak a fontos jelentésért, még annak ellenére is, hogy a jelentés végső formájával elégedetlen vagyok. Azonban egyrészt ezt nem lehet az ő nyakába varrni, másrészt pontosan ez volt az, ami miatt - hozzá hasonlatosan - tartózkodtam a szakbizottsági zárószavazás során.
Először is sajnálom, hogy a jelentés tartalmát eltorzította, hogy belevették a zéró tolerancia kérdését. A nem engedélyezett GMO-k importszabályainak enyhítésére történő felhívás nem oldja meg az EU fehérjedeficitjének problémáját, ezért nem itt kellett volna az ezzel a témával foglalkozni.
Másodszor, létfontosságú, hogy megállítsuk az EU fehérjenövény-termesztésének jelentős mértékű visszaesését, valamint hogy mérsékeljük már most is riasztó mértékű függőségünket az importált növényi fehérjék területén. Jómagam szintén támadnám a Blair House megállapodást, amelynek piacorientált céljai hozzájárultak az árak szélsőséges változékonyságához. Továbbá az e megállapodásban foglaltak homlokegyenest ellentmondanak a Kiotói Szerződésnek és globális felmelegedéssel összefüggő célkitűzéseinek.
Végül pedig, a jövőben a vetésforgóban a fehérjenövényeket előrelátó és felelős talajhasználati módszereink részeként kellene alkalmaznunk.
João Ferreira
(PT) Tisztelt elnök úr! Az európai növényifehérje-deficit egy újabb példa az olyan egyenlőtlenségekre, amelyeket a jelenleg érvényben lévő mezőgazdasági és kereskedelmi politikák hoztak létre. Ez a függőség közvetlen következményekkel jár az európai polgárok élelmiszer-ellátásának biztonsága és az ellátás minősége tekintetében, és egyre aggasztóbb mértékben szolgáltatja ki az állattenyésztőket a takarmányárak változékonyságának. A jelenlegi hiány leküzdése és az import fokozatos leépítése érdekében olyan intézkedéscsomagot kell elfogadnunk, amely ösztönzi a fehérjenövények termesztését, különösen a rövid ellátási láncú helyi termelésben.
Ezek az intézkedések egyebek között támogatást nyújthatnak a vetésforgó rendszerek, a mezőgazdasági továbbképző szolgálatok, a kutatás és fejlesztés területén. Ez a probléma azonban nem lehet ürügy arra, hogy más, még nagyobb gondokat okozzunk. Ennélfogva ez nem igazolhatja sem az elővigyázatosság elve, sem a genetikailag módosított szervezetek megjelenésével szembeni zéró tolerancia alkalmazásának semmiféle lazítását, sem pedig ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Diane Dodds
Tisztelt elnök úr! Szeretnék köszönetet mondani az előadónak a jelentés elkészítéséért!
Az emelkedő takarmányárak és a más országok által bevezetett importtilalmak rávilágítottak arra, mennyire kiszolgáltatott az EU a takarmány-alapanyagok beszerzése tekintetében. A fehérjeellátás elsősorban az állattenyésztő ágazat és annak jövedelmezősége szempontjából alapvető fontosságú. Választókörzetemben az állattartó gazdák, különösen a sertéstartók, jelenleg igen komoly nehézségekkel néznek szembe.
Az előadó fenntartásai ellenére szabadjon megjegyeznem, hogy véleményem szerint Európának megoldást kellene találnia a zéró toleranciával kapcsolatosan. Múlt hónapban a választókörzetemben takarmányimportőrökkel beszélgettem. Szerintük a legutóbbi lépések pusztán politikai látszatintézkedéseknek tekinthetők, amelyek jelenleg sem és a jövőben sem jelentenek majd hosszú távú megoldást, holott a zéró tolerancia kérdésköre valódi megoldást igényel.
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Michel Dantin
(FR) Tisztelt elnök úr! Árnyékelőadóként képviselőcsoportom nevében szeretném megköszönni az előadónak az általa biztosított körülményeket, amelyek között a témában együtt dolgozhattunk.
Hölgyeim és uraim! Úgy gondolom, hogy ez a kérdés jelenleg valóban stratégiai fontossággal bír. Hallottunk már Kínáról, de azért egy adatot említenék: 2010-ben a világpiacon rendelkezésre álló szójaliszt 49%-át a kínaiak vásárolták fel. Előrejelzések szerint 2011-ben a kínai felvásárlás el fogja érni a teljes piaci mennyiség 57%-át.
Ezért középtávon célunk Európa függetlenségének megteremtése. Egy pillanatra képzeljük el, hogy néhány erősen intenzív mezőgazdasági régió egy hétig importált szója nélkül marad: mi fog történni? Sürgősen fel kell fejlesztenünk ezen növények termesztését saját régiónkban.
Franciaország 2010-ben a "68. cikk szerinti” politikát vezetett be, és ez a politika megmutatta, hogy a termelést igenis hozzá lehet igazítani a politikákhoz.
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) A szocialista frakció felelőseként és a Környezetvédelmi Bizottság véleményének megfogalmazójaként gratulálok Häusling úrnak és köszönöm a kiváló együttműködést. Jól mutat rá ez a jelentés, hogy az európai állattenyésztés jövőjét fenyegeti az a fehérjehiány, amely jelenleg tapasztalható. És nem is látunk igazán áttörési lehetőséget, hiszen sem a klimatikus viszonyaink, sem pedig a közös agrárpolitika támogatási rendszere nem ösztönzi a hüvelyeseknek a termesztését. Van egy nagyon fontos aspektus, amelyre szeretném fölhívni Damanaki biztos asszony figyelmét, hogy az Európai Bizottság azonnal oldja föl az állati fehérjéknek az alkalmazását a nem kérődző állatok, a baromfi és a sertés tekintetében. Semmi nem indokolja, hogy ez a tilalom fönnmaradjon a nem kérődző ...
(Az elnök megvonja a szót a képviselőtől)
Czesław Adam Siekierski
(PL) Az EU elhibázott mezőgazdasági politikája oda vezetett, hogy a magas fehérjetartalmú növények termesztése az európai gazdálkodók számára gazdaságilag már nem életképes. A fehérjehiány rámutatott arra, hogy újra kell gondolni azt az uniós politikát, amelynek célja piacaink mezőgazdasági import előtti megnyitása volt. Jelenleg az európai piacon találunk például olyan szóját, amelyet csaknem teljes mértékben Argentínából, Brazíliából, az Egyesült Államokból, vagy ázsiai piacokról importálunk. Ez a szója genetikailag módosított, így termesztése viszonylag olcsó. Egy másik kérdéskör, hogy engedélyezzük-e a genetikailag módosított mezőgazdasági termékek előállítását az európai piacon. Meglehetősen következetlenül viselkedünk ebben a kérdésben. Egyrészről vitát folytatunk arról, hogy engedélyezzük vagy tiltsuk-e be a GMO-termékeket az EU-ban, ugyanakkor viszont átsiklunk afelett, hogy genetikailag módosított szóját importálunk, amelyet aztán közvetve mi fogyasztunk el.
Åsa Westlund
(SV) Tisztelt elnök úr! Szeretnék köszönetet mondani az előadónak az igen kiváló jelentésért - amely sokkal jobb, mint amelyekről általában ebben a szakbizottságban szavazni szoktunk. Én is egyetértek azzal, hogy a GMO-kal és a zéró toleranciával kapcsolatos szöveg szerepeltetése ebben a jelentésben meglehetősen szerencsétlen. Homlokegyenest szemben áll a jelentés egészével, ám természetesen már önmagában is szerencsétlen.
Szeretnék rávilágítani arra, hogy éghajlatvédelmi szempontból miért lenne hasznos, ha több fehérjenövényt termesztenénk az EU-ban. Több érv is ebbe az irányba mutat, van azonban egy igen fontos kérdés, amelyet ez a jelentés sehol sem tárgyal, nevezetesen az, hogy egyre több és több húst fogyasztunk. Minél több pénzünk van, annál több húst eszünk és annál nagyobb az éghajlatra gyakorolt hatás, valamint annál több fehérjenövényre van szükség. Mit teszünk ebben a kérdésben, amely az egész vita kulcsa? Ez a jövő kérdése mind számunkra, mind az Európai Bizottság számára.
Seán Kelly
(GA) Tisztelt elnök úr! Először is szeretnék gratulálni Häusling úrnak, az előadónak, hogy elénk tárta ezt a fontos ügyet. Ez az ügy meglehetősen botrányszagú, mivel sehogy sincs az rendjén, hogy az EU-ban előállított fehérje mennyisége csökkenjen.
Engem sokként ért az a felismerés, hogy fehérjeszükségletünk biztosítása igazából a piactól függ, mivel fogyasztásunk 80%-át importáljuk. Hogyan történhet ez meg abban az EU-ban, amely oly elkötelezetten segíti a mezőgazdasági termelést, mind a növénytermesztést, mind a marha és egyéb állatok tartását? Az előadó két igen fontos dolgot állít, az egyik a vetésforgó alkalmazása. Ezt könnyebb mondani, mint megvalósítani, és bizonyára piaci beavatkozás kell ahhoz, hogy a gazdákat gyakorlatuk megváltoztatására ösztönözze. Másodsorban pedig azt is szeretném javasolni, hogy a közelgő KAP-reformban az önellátást biztosító mértékű fehérje-előállítás már célként szerepeljen.
Maria Damanaki
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök úr! A megbízható és fenntartható fehérjeellátás létkérdés az EU állattenyésztési ágazata számára. Ezért köszönetet szeretnék mondani az előadónak, Häusling úrnak, és a Mezőgazdasági Bizottság tagjainak is, hogy ismét napirendre vették ezt a fontos ügyet.
Az Önök által készített jelentés egy igen üdvözölt hozzájárulás lesz a 2020-as évek felé vezető közös agrárpolitika reformjának tárgyalásakor. Mint bizonyára tudják, a Bizottság ősszel áll elő saját javaslataival.
Szeretnék rávilágítani arra, hogy a belföldi fehérjetermelés volumene a bioüzemanyag-előállítás melléktermékeinek növekedésével szintén emelkedésnek indult. A repcedara- és az etanol-ikertermékek termelése meredeken nőtt, ezek az öt évvel ezelőtti 12% után már 22%-át teszik ki a magas fehérjetartalmú takarmány-összetevők uniós fogyasztásának.
A hüvelyeseket tartalmazó vetésforgót alkalmazó gazdák támogatása a tanulmány egyik fő indítványa. Mint bizonyára tudják, a vetésforgó az egyik olyan elem, amelyhez kapcsolódóan közvetlen kifizetések engedélyezését fontolgatjuk.
Üdvözlöm, hogy támogatják a szántóföldi növények környezeti fenntarthatóságának fokozását. További lehetőségeket látok szinergiák feltárására például az integrált növényvédelem területén. Mindazonáltal semmilyen közvetlen kifizetés engedélyezése sem sodorhatja veszélybe a közvetlen támogatások szétválasztását az adott növény termesztésére irányuló igénytől.
Ez az indítvány központi szerepet tölt be a piaci orientációban, amelyet az előző reformokkal sikerült elérni. Hadd emeljem ki, hogy egyes tagállamok jelenleg is kihasználják azt a lehetőséget, hogy a fehérjenövények támogatása érdekében a közvetlen támogatások egy részét a környezetvédelmi célkitűzésekhez kötik.
Hadd hangsúlyozzam azt is, hogy a hüvelyesek és a szója Unión belüli termesztésének jelentős növekedése valószínűleg a gabonafélék volumenének csökkenéséhez vezet, mivel a rendelkezésre álló európai földterület véges.
Végül pedig két másik olyan területet szeretnék említeni, amelyekhez az uniós politika hozzájárulhat: a kutatás és a vidékfejlesztés. Mindkét terület komoly szerepet játszhat abban, hogy különböző fehérjeforrásainkat a lehető legjobban használjuk ki. Például megfelelő képzés biztosításával segíthetnek a fehérjenövények legmegfelelőbb felhasználása, illetve az optimális takarmányozási gyakorlatok megvalósításában, és segítséget nyújthatnak új növényfajták nemesítésével is.
A Bizottság a reform-előterjesztések előkészítésével összefüggésben üdvözli az Önök elképzeléseit. Ám valamit szögezzünk le egyértelműen. A kutatás vagy a vidékfejlesztési politika által biztosított vetésforgó vagy az ösztönzők segíthetnek. Természetes, hogy segíthetnek. Az EU fehérjeimport-függősége azonban továbbra is fennmarad.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra március 8-án, kedden délben kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Jarosław Kalinowski
A magas fehérjetartalmú növények termesztésére és a takarmánygyártásra vonatkozó politikák felülvizsgálatra szorulnak. Jelen pillanatban az Egyesült Államokból érkező takarmányimportot szabályozó kereskedelempolitikai megállapodások sem elfogadhatók. A területi és a klimatikus viszonyok lehetőséget nyújtanak az EU területén termesztett magas fehérjetartalmú növények szerkezetének átalakítására, amit a biodiverzitás és a klímaváltozás elleni fellépés szempontjai még indokoltabbá tesznek. A más országokból importált takarmányt nem vetik alá olyan szigorú ellenőrzéseknek, mint az Európában gyártott takarmányokat, így azok minőségét illetően nem lehetünk 100%-ig biztosak. Azt sem tudjuk biztosan, honnan származnak azok az alapanyagok, amelyeket az importált takarmány tartalmaz. Ezért kell a helyzet megváltoztatása érdekében azonnali lépéseket tennünk, máskülönben az egészséges, biztonságos, kiemelkedő minőségű európai takarmányról szóló biztosítékaink üres frázisokká válnak csupán.
Az uniós fehérjehiány kérdésének egy másik lehetséges megoldása az lehetne, ha feloldanák a hús- és csontliszt állati takarmányozási célú felhasználásának tilalmát. Baromfi és sertés esetében mindezidáig nincs bizonyíték arra, hogy az ilyen típusú takarmány alkalmazása bármilyen betegség terjedésének kockázatával járna. Ez a lehetőség csökkentené az állattartási költségeket, ami kiemelten fontos annak fényében, hogy a hústermelés jövedelmezősége erősen visszaesett. Ezzel lehetővé válna a magas fehérjetartalmú amerikai takarmányok importjának visszaszorítása is.
Elisabeth Köstinger
Az EU nincs abban a helyzetben, hogy megtermelje a saját ellátásához szükséges takarmányokat, és függővé válik, kiszolgáltatja magát harmadik országoknak. Az állati takarmányokhoz szükséges, magas fehérjetartalmú növényeknek mindössze 30%-át termelik meg az EU-ban. A függőség hatásai egyre nyilvánvalóbbak gazdálkodóink számára: elsősorban óriási árváltozékonyság, másodsorban pedig az importált termékek nyomon követhetőségének hiánya. Üdvözlöm az uniós mezőgazdaság fokozottabb fehérjenövény-termesztését ösztönző felhívást. Európának következetes, független utat kell választania az állati takarmányok biztosítása során. Mindazonáltal nagyobb őszinteséget és objektivitást szeretnék látni az állati takarmányok területén; új tudományos vizsgálatokra van szükség a genetikailag módosított szervezetekkel, valamint az állati fehérjék felhasználásával kapcsolatosan. A mezőgazdaság nem lehet a populizmus áldozata, mivel az EU élelmezésének érdekében óriási munkát végez és hatalmas felelősséget visel. Jobb keretfeltételeket kell kialakítanunk a gazdálkodók részére. A jobb nyomon követhetőség fejlettebb címkézési rendszert követel meg. Számomra világosnak tűnik, hogy minden ország saját hatáskörben dönthessen arról, szeretne-e genetikailag módosított növényeket termeszteni; az osztrák gazdák például nem szeretnének génmódosított növényeket látni a földjeiken. Hosszú távon csak akkor tudjuk korlátozni függőségünket, ha a mezőgazdasági politika az eddigieknél jobban összpontosít a fenntartható termelést folytató, rövid szállítási útvonallal rendelkező, túlnyomórészt helyi forgalmazást bonyolító regionális üzleti körökre.
Rareş-Lucian Niculescu
A jelentés rávilágít, hogy az EU erősen függ a harmadik országokból származó fehérjeimporttól, továbbá arra is, hogy olyan intézkedéseket kell elfogadni, amelyek magasabb szintű önállóságot biztosítanak ezen a területen. Az európai országok területén a genetikailag módosított szója termesztését engedélyező eljárás egyszerűbbé tétele megoldást jelenthet erre a problémára, egyben fontos bevételi forrást jelent a pénzügyi válság által keményen megtépázott európai mezőgazdaság számára. Az Európai Bizottság által előterjesztett új jogszabályi keret szerint a szubszidiaritás elvének megfelelően a tagállamok jogkörébe tartozna, hogy saját területükön betiltják-e a GMO-k termesztését, így az európai országok egyéni alapon döntenék el, hogy szeretnének-e ilyen növényeket termeszteni, vagy sem.
Pavel Poc
Mindenféle élelmiszerfüggőség igen kiszolgáltatott helyzetbe hozza az EU-t. A fehérjenövény-termesztés esetében ugyanakkor van számos gazdasági, környezeti és mezőgazdasági haszon is. A húsfogyasztás csökkenése és étrendünkben a növényi fehérjék arányának növelése pozitív hatással van mind a környezetre, mind az emberi egészségre. A fehérjenövények és származékaik túlzott importja destabilizálja az európai mezőgazdaságot, különösen a kis- és közepes méretű mezőgazdasági termelőket érinti, és hozzájárul az árak változékonyságához. A belföldi fehérjenövény-termesztés alacsony volumene korlátozza a kutatási tevékenységet, a vetőmagellátást és a fenntartható technológiák ismeretanyagát, különös tekintettel a hüvelyesek vetésforgóban történő felhasználására és a legelők megfelelő hasznosítására. Néhány kulcsfontosságú intézkedés bevezetésére van szükség. A Bizottságnak el kell készítenie egy jelentést a belföldi fehérjenövény-termesztés bővítésének lehetőségeiről, támogatnia kell a fehérjenövényekkel kapcsolatos kutatásokat, fejlesztéseket és az uniós termesztést, valamint a vidékfejlesztésben a fehérjenövények alkalmazását minőségi takarmányforrásként kell ösztönözni. Szükséges egy olyan nyomon követési mechanizmus felállítása az importált fehérjenövények eredetével kapcsolatosan, amely a termesztő országban alkalmazott mezőgazdasági gyakorlat fenntarthatóságára összpontosít. Felszólítjuk a Bizottságot, hogy vezessen be olyan ösztönzőkön alapuló intézkedéseket, amelyek elősegítik az ugaroltatott területek termelésbe vonását, ami jelentős mértékben hozzájárulhat az EU fehérjehiányának csökkentéséhez. A fehérjenövények termesztésének növelése az EU-ban az éghajlatváltozás, a talaj termékenységének megőrzése, a vizek védelme és a biológiai sokféleség szempontjából egyaránt indokolt, és célzott támogatást igényel.
