A harmadik országból behozott egyes termékek származási országának jelölése (vita)
Elnök
A következő napirendi pont Cristiana Muscardini által a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság nevében benyújtott jelentés a harmadik országból behozott egyes termékek származási országának jelöléséről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról - C7-0048/2010 -.
Cristiana Muscardini
előadó. - (IT) Tisztelt elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Az Európai Unió fő gazdasági és kereskedelmi partnerei közül sokan már jó ideje olyan belföldi szabályokat alkalmaznak, amelyek megkövetelik az importált termékek származási országának jelölését.
Az Európai Bizottság 2005-ben olyan rendeletre tett javaslatot, amely az Európai Unióban ezekkel az országokkal azonos feltételeket szabna, és megkövetelné az Európai Unióba behozott egyes termékek eredetmegjelölését. Ez a rendelet hozzá fog járulni ahhoz, hogy ellensúlyozza az európai fogyasztók által ez idáig tapasztalt visszás helyzetet, amelyben az EU-n kívüli országok polgáraival szemben nekik nincsen joguk a vásárolt termékek származási helyének teljes ismeretében dönteni a felől, hogy mit vásárolnak. Ezért sérül a választás szabadságát feltételező demokratikus jog, következésképpen a tudáshoz való jog.
A rendelet javít az uniós polgárok alárendelt helyzetén, valamint újból javaslatot tesz a helyénvaló viszonossági jog bevezetésére. Olyan rendeletről van szó, amelyet számos fogyasztóvédelmi szervezet vél szükségesnek, és amelyet számos vállalkozói szervezet támogat. Soha nem lesz képes fellendülni az európai termelés, ha a termelőink nem kapnak ugyanolyan garanciákat, mint azok az országok, ahol már hatályba lépett egy termékek eredetmegjelöléséről szóló rendelet.
Az európai termelők - akiknek a termékminőség garantálása és a fogyasztók védelme érdekében nagyon helyesen eleget kell tenniük az Európai Unió által rájuk rótt számos kötelezettségnek, és akik ha exportálni akarnak, kötelesek a termékeiket eredetmegjelöléssel ellátni - tisztességtelen versenyhátrányt szenvednek a harmadik országbeli termelőkkel szemben, akik az eredet eltitkolásával exportálhatják áruikat Európába.
Az európai kis- és középvállalkozások - akiknek az érdekében a legutóbbi, 2009. február 5-i jogalkotás alkalmával elfogadásra került egy rendelet, amely a nemzetközivé válásuk lehetővé tétele során felmerülő problémákkal foglalkozott - ma továbbra is nehézségekkel küzdenek, mert tisztességtelen versenyhátrányt szenvednek azokkal az EU-n kívüli termelőkkel szemben, akik eredetmegjelölés nélkül exportálhatnak Európába, és az európai fogyasztóktól megtagadják a tudatos választás jogát.
Ahhoz, hogy a szabadpiac valóban szabad legyen, tisztességes versenyen kell alapulnia, továbbá világos, közös és alkalmazott szabályokra kell épülnie. A rendelet elfogadása tehát végre megszünteti ezt az Európában még mindig tapasztalható demokratikus hiányosságot és tisztességtelen versenyt, amely elsősorban a fogyasztóknak okoz kárt.
Az Európai Parlament Nemzetközi Kereskedelmi Bizottsága nagy többséggel - 19:3 szavazati aránnyal - elfogadta a rendeletet. Az Európai Parlament már a legutóbbi jogalkotás alkalmával is kifejezte támogatását, amikor az erre vonatkozó írásbeli nyilatkozatot döntő többséggel megszavazta, a jelenlegi jogalkotás során pedig az 593 leadott szavazatból 529 támogatta a rendeletet. Valóban meglepő, hogy a mai napon egyes képviselőtársaim, akik aláírták az írásbeli nyilatkozatot és 2009 novemberében a rendelet mellett szavaztak, a rendelet elvetéséről szóló módosítást terjesztettek elő.
Úgy gondolom, teljes nyugalommal kijelenthetem, hogy azok, akik a javaslat ellen vannak, az európai polgárok számára nem akarnak a kínai polgárokkal egyenlő jogokat biztosítani.
Karel De Gucht
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök asszony, tisztelt képviselőtársaim! Ma este olyan jogalkotási javaslatot vitatunk meg, amelyet a Bizottság 2005-ben terjesztett elő a harmadik országból behozott egyes termékek származási országának jelölésére vonatkozóan: a "made in” rendeletet.
Meg szeretném köszönni az előadónak, Muscardi asszonynak a javaslatunk elkötelezett támogatását és az általa végzett kemény munkát. Sok sikert kívánok neki ahhoz, hogy a javaslatot végig tudja vinni a jogalkotási folyamaton.
2005 jóval megelőzte a Lisszaboni Szerződés hatályba lépését, és ezért jóval azelőtt volt, hogy a tisztelt Ház egyenlő jogalkotási hatáskört kapott a kereskedelempolitikára vonatkozóan, de a jogalkotási hatáskör hiánya nem akadályozta az Európai Parlamentet abban, hogy kétszer is kifejezésre juttassa, hogy támogatja ezt a javaslatot. Folyamatos erőfeszítéseink ellenére nem történt előrehaladás a tanácsi jóváhagyás terén.
Most, hogy a Lisszaboni Szerződés hatálya alatt működünk, örülök, hogy az Európai Parlament teljes szerepét betöltheti a javaslattal kapcsolatban. Azért mondom ezt, mert az Európai Uniónak jóvá kell hagynia a harmadik országból származó egyes termékek eredetmegjelöléséről szóló jogszabályokat. Az Európai Unió ma nem követeli meg az eredetmegjelölést: a termékeken feltüntethető az eredet, feltéve, hogy az az Európai Bizottság tisztességtelen üzleti magatartásról szóló, 2005. évi irányelvével összhangban nem téveszti meg a fogyasztókat.
Javaslatunk célja, hogy bizonyos termékek behozatala esetén kötelező eredetmegjelölést vezessünk be és egyértelmű szabályokat hozzunk az eredet megállapításának módjára vonatkozóan. Javaslatunk célja világos: lehetővé akarjuk tenni, hogy a fogyasztók megismerjék az áruk eredetét, és az eredet meghatározására vonatkozó egységes norma szerint kívánjuk biztosítani az átláthatóságot. Az eredetre vonatkozó információk természetesen nem terjednek ki mindenre, amit a fogyasztó tudni szeretne egy adott termékről, de megvan az az előnye, hogy hasznos és világos tájékoztatást ad.
Másodsorban a fogyasztók a jobb tájékoztatás révén szabadon el tudják dönteni, hogy preferenciáik szerint mit vásároljanak. A javaslatunk mellékesen hozzájárulhat ahhoz is, hogy ritkábban forduljon elő csalárd vagy félrevezető eredetmegjelölés. Hatálya korlátozott: olyan termékekre vonatkozik, mint a bőr- és textiláru, lábbeli és üvegáru, és nem terjedne ki olyan ágazatokra, mint az elektronika, az IKT berendezések, a vegyi anyagok, a gépek, az autók stb.
Az érintett termékcsoportok között vannak olyan termékek, amelyek esetében különösen fontos az eredetre vonatkozó információ: ezek a fogyasztóknak szánt termékek. A Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság által elfogadott egyik módosítás egyértelműen erre a feltételre hivatkozik, amit én pozitív dolognak tartok. Természetesen biztosítanunk kell a következetességet e fogalom - a "fogyasztóknak szánt termékek” - és azon tényleges termékek között, amelyekre végül a rendelet hatálya ki fog terjedni, annak mellékletében részletezettek szerint.
Nem tagadom, hogy a kereskedők és az Európai Unióba exportálók számára költséggel jár az eredetmegjelölés. A költség többek között a termelési folyamatok és a jelölés technikai szabályainak függvényében fog alakulni. Következésképpen fontos, hogy minimális szinten tartsuk ezeket a költségeket. A Bizottság feladata lenne a jelölési módokra vonatkozó szabályok kidolgozása, és rendkívüli figyelmet fog fordítani arra, hogy a költségeket a nemzetközi gyakorlatok figyelembevételével - a tagállamokkal és valamennyi érintett ágazattal és kereskedővel konzultálva - a minimális szinten tartsa.
A javaslatot tágabb megközelítésből szemlélve azt látjuk, hogy más jelentős kereskedelmi partnerek - mint az Egyesült Államok, Kanada, Japán és Kína - régóta rendelkeznek ilyen rendszerekkel. Mások tapasztalatából tehát hasznos következtetéseket vonhatunk le.
Végezetül hangsúlyozni kívánom, hogy a Bizottság eltökélten együtt kíván működni a Parlamenttel annak érdekében, hogy elfogadásra kerüljön az a javaslat, és hogy hatékony, pontos és költséghatékony eredetmegjelölési rendszert dolgozzon ki.
Christofer Fjellner
a PPE képviselőcsoport nevében. - (SV) A kötelező eredetmegjelölés vagy "made in” szavak használata azt jelenti, hogy az Európai Unión kívülről Európába behozott áruk címkéjén fel kell tüntetni a származási országot. Véleményem szerint ez a javaslat a múlt században gyökerezik, amikor valami, amit például Svédországban gyártottak, kizárólag Svédországból származó alkotóelemekből állt. Ebben a javaslatban azonban úgy tűnik, mintha figyelmen kívül hagynánk a világkereskedelmet, a globalizációt és a globális ellátási láncokat.
Az egyik kedvenc példám ez az ing, amely éppen rajtam van. Egyiptomi pamutból készült, amelyet Olaszországban szőttek kelmévé. Hong Kongban tervezték, és végül Kínában állították össze. Azt hiszem, hogy a rendelet értelmében valószínű "made in China” jelölésnél sokkal pontosabb lenne a "made in the world” jelölés, hogy Pascal Lamy volt biztost és a WTO jelenlegi vezérigazgatóját idézzem. Így néz ki ma a világ.
Ez a javaslat nem ad megfelelőbb tájékoztatást. Úgy vélem, hogy ezzel ellentétben olyan javaslatról van szó, amely új korlátokat állít a kereskedelem elé, megnehezíti a kereskedelmet és talán még protekcionista is. Pontosan ezért tiltott az Európai Unión belül ez a fajta szabályozás. A belső piacon nem engedélyezett: Svédországban például nem követelhető meg, hogy a Németországból importált árucikkeken feltüntessék azok eredetét. Igaz, hogy számos kereskedelmi partnerünk - pl. az Egyesült Államok - rendelkezik ilyen fajta szabályozással. Az Egyesült Államok 1930-ban vezetett be ilyen rendelkezést, de természetesen nem kell ezt utánoznunk. Mindannyian tudjuk, hogy az 1930-as évek jelentették a világkereskedelem történetének legsötétebb időszakát. Azt hiszem, hogy a múlt századból származó kereskedelmi szabályok bevezetése, új kereskedelmi korlátok felállítása és a világkereskedelem akadályozása helyett ennek pontosan az ellenkezőjét kellene tennünk. A recesszióból való kilábalás érdekében elő kell segítenünk a kereskedelmet. A következő üzenetem tehát a Bizottsághoz szól: dolgozzuk át a javaslatot, és cselekedjünk helyesen! Holnap a javaslat ellen fogok szavazni, és biztos vagyok abban, hogy több képviselőtársam is követni fogja a példámat.
Kader Arif
az S&D képviselőcsoport nevében. - (FR) Tisztelt elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Mindig nagy örömömre szolgál, ha Fjellner úr után szólalhatok fel, mivel mindig biztos lehetek abban, hogy nem fogok vele egyetérteni.
Először köszönetet szeretnék mondani az előadónknak, valamint a segédelőadóknak és különösen barátomnak, Susta úrnak az e szöveg tekintetében végzett kitűnő munkájukért és kiváló együttműködésükért, amely végre lehetővé teszi, hogy bevezessük az Európába behozott egyes termékek kötelező eredetmegjelölésének rendszerét. Biztos úr, önnek is meg szeretném köszönni az elkötelezettségét.
A holnapi szavazás lesz valójában e 2005-ből származó és az Európai Parlament által mindig is támogatott és kért rendelet bevezetésének első szakasza. Az eredetmegjelölés fontos lépést jelent az átláthatóság és a tájékoztatás irányában, amelyet az európai polgárok érdekében folyamatosan javítanunk kell.
Az európai fogyasztók jogosan tudni akarják, hogy mit vásárolnak, honnan származik az adott termék és milyen körülmények között állították elő. Ezért azt követelik, hogy tájékozottabban, tehát felelősebb módon fogyaszthassanak.
Ezzel az új rendelettel erre az igényre válaszolunk, mert a polgáraink jobb tájékoztatást fognak kapni különösen arról, hogy az általuk megvásárolt árucikkeket milyen szociális és környezeti feltételek között állítják elő. A fogyasztó is polgár - ellentétben azzal, amit egyesek hinni akarnak -, aki hajlandó többet fizetni a minőségi európai termékekért, mert ez a jogszabály az európai cégek számára is fontos, amelyek termékei a minőségről és a szigorú gyártási előírásokról híresek.
Azon társaságok esetében, amelyek úgy döntöttek, hogy a know-how és a munkahelyek Európában tartása érdekében fenntartják a termelést, ez a rendelet újra egyenlő feltételeket teremt a harmadik országbeli kereskedelmi partnereinkkel. A Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság szavazása nyomán készült szöveg kiegyensúlyozott, és ezért arra kérem a tisztelt képviselőtársaimat, hogy a holnapi plenáris ülésen megtartandó szavazás alkalmával ne kérdőjelezzék meg ezt az egyensúlyt, és döntő többséggel szavazzanak e szöveg mellett.
Niccolò Rinaldi
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (IT) Tisztelt elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Elnök asszony, ha ellátogatna a velencei Ponte Rialtora - mondjuk De Gucht biztos úrral együtt -, és olasz termékként reklámozott cipőt, nyakkendőt, hagyományos álarcot vagy muranói üveget szeretne vásárolni, megvan annak az eshetősége, hogy végül rájönnek arra, hogy a megvásárolt termék egyáltalán nem Olaszországban készült, hanem valahol Ázsiában.
Úgy vélem, hogy a vita tárgyát képező rendeletjavaslat bizonyos rendet kezd teremteni az egyre kuszább világpiacon. Megpróbálja megvédeni a fogyasztókat - köztük önöket is, elnök asszony és De Gucht biztos úr -, ha vásárolni mennek a velencei Ponte Rialtora vagy máshova, valamint azokat az európai iparágakat, amelyek nem helyezték át a tevékenységüket (ugyanakkor a rendelet bünteti a tevékenységüket áthelyezőket). Mindenekelőtt megszünteti a kereskedelmi piacokon tapasztalható aszimmetriát, és úgy tekint Európára, mint az egyetlen olyan nagy térségre, ahol hiányzik a kötelező eredetmegjelölésről szóló rendelet.
Ez nem protekcionista javaslat, valóban határozottan kiegyensúlyozottnak találom. Csak korlátozott számú termékre vonatkozik, a fogyasztóknak szánt végtermékre, és ami a képviselőcsoportomat illeti, öt éves kísérleti projektről van szó, mert a módosítást megszüntetési záradékkal támogatjuk. Ezenkívül a bizottsági ülésen saját módosításom révén olyan rendelkezést vezettünk be, amelynek célja, hogy elkerüljünk minden túlzott, a vállalkozások számára hátrányos bürokratikus terhet.
Ha kielégítő eredménnyel zárul a holnapi szavazás, az azt jelenti, hogy a csatát megnyertük, de az nem jelent végleges győzelmet. Az Európai Tanáccsal való érintkezésünk során szükségünk van az Európai Bizottság teljes támogatására. A Bizottság már sok javaslatot tett és igen együttműködő - amiért hálásak vagyunk -, és ezen okból kifolyólag továbbra is együtt kell dolgoznunk. Biztos vagyok abban, hogy öt év múlva elégedettek leszünk az elért eredménnyel.
Malika Benarab-Attou
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (FR) Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim! Meg szeretném köszönni az előadónak a jól végzett munkáját. Jobb tájékoztatásra van szükségünk a megvásárolt termékek eredetmegjelöléséről. Az uniós jog is büntető intézkedéseket ír elő a törvénysértés esetére...
Bocsánat, probléma adódott, Később fogok felszólalni.
(A felszólaló abbahagyja, majd az elnök felhívására folytatja a felszólalást.)
Jobb tájékoztatásra van szükségünk a megvásárolt termékek eredetmegjelöléséről. A közösségi jog is büntető intézkedéseket ír elő a törvénysértés, valamint a fogyasztók eredetre vonatkozó megtévesztése esetére. Az Európai Bíróság...
Nem, nem működik. Sajnálom.
(A felszólaló megint abbahagyja.)
Jan Zahradil
az ECR képviselőcsoport nevében. - (CS) Értem, hogy miért nyújtották be a javaslatot, de nem értek egyet a benyújtás okaival. Úgy vélem, hogy a jelenlegi globalizált világ alig teszi lehetővé a származási ország meghatározását, végtére is ennek vagy annak a terméknek a minőségi garanciája sokkal fontosabb, mint a márkája vagy a származási országa. Azt is meg kell jegyeznünk, hogy ez a javaslat nem foglalkozik a márkák vagy védjegyek védelmével, továbbá nem segítheti elő a márkák vagy védjegyek védelmét. A biztos úr már megemlítette itt azt a tényt, hogy ez a termék konkrét költségének növekedéshez fog vezetni, és következésképpen valószínűleg emelkedni fog a termék ára is. Végezetül pedig azt a tényt, hogy a javaslat csak bizonyos termékekre vonatkozik - miként azt ma már többször is említették -, akár úgy is meghatározhatnánk, mint termékalapú vagy földrajzi megkülönböztetés.
Ezért most azzal érvelnék, hogy az önkéntes jelöléshez kellene ragaszkodnunk, mert végül, amikor a fogyasztók elég hozzáadott értéket tulajdonítanak a jelölésnek, az uniós termelők többsége már önkéntes alapon fogja alkalmazni ezt a jelölést. Az Európai Uniót nagyon gyakran éri kritika a túlzott szabályozás és a túl sok olyan jogszabály elfogadása miatt, amely terhet ró a gazdasági környezetre. Ennélfogva legalább ebben az esetben azt kérem, hogy ne járuljunk hozzá az Európai Unióban a jogi és gazdasági környezet további terheléséhez.
Helmut Scholz
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (DE) Tisztelt elnök asszony, biztos úr! Én is meg szeretném köszönni Muscardini asszonynak a jelentésbe fektetett munkáját, valamint a segédelőadóknak a konstruktív együttműködést.
A képviselőcsoportom üdvözli azt a megközelítést, miszerint a fogyasztók számára átláthatóbbá kellene tenni a termékek eredetét, és ahogyan Rinaldi úr mondta, támogatja a szakaszgyőzelemhez vezető menetrendet. Valójában azt szeretnénk, hogy olyan további információk váljanak láthatóvá, mint a termékek "ökológiai lábnyomának” adatai, hogy tiszteletben tartják-e a munkások jogait a gyártási folyamat során, vagy igazságosan osztják-e fel a nyereséget a termelők és a munkások között. Ugyanakkor nem hisszük, hogy ez a hosszú kívánságlista a származási ország jelöléséről szóló rendelethez tartozik, mivel az országnév önmagában nem nyújt erre vonatkozóan semmilyen megbízható információt. Vegyük például Indiát, ahol tilos a gyermekmunka. Habár a cégek között van fekete bárány, a nagy többség valóban betartja a törvényt. Egy európai rendeletben tehát figyelembe kell vennünk azt a tényt, hogy sem a versenytársak, sem a nacionalisták nem mocskolhatják be egy egész ország nevét és annak termékeit.
Helyeseljük a tanúsító rendszerek kidolgozását. A tisztességes kereskedelem címkéi követendő mintát jelentenek, és ezeket uniós támogatással kellene továbbfejleszteni. Ezenkívül az alacsony széndioxid kibocsátással járó termelési módszerek és a humánus munkakörülmények figyelembevétele lehetővé tenné, hogy modern kihívásokat építsünk be. Felhívom a Bizottságot, hogy tegyen lépéseket kiegészítő rendelet kezdeményezésére ebben az irányban.
Engedjék meg, hogy még egy gondolatot hozzáfűzzek! A "made in” rendelkezés következetes bevezetésének is szerepet kell játszania a bonyolult politikai konfliktusok megoldásában: például a "made in Palestine” jelzésű termékek akadálytalan hozzáférése az Európai Unió piacához, ami lehetőséget adna az autonóm gazdasági fejlődésre Palesztinában.
Claudio Morganti
az EFD képviselőcsoport nevében. - (IT) Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim! Az Európai Parlament holnap szavaz az eredetmegjelölésről, aminek alapján - az előterjesztett módosításokat figyelembe véve - az eredetmegjelölést a fogyasztásra szánt árukra és a végfelhasználóknak szánt árukra kellene alkalmazni.
Ez az utolsó meghatározás komoly láncreakciót válthatna ki, mert nem tartalmazza azokat a félkész termékeket, amelyek - mivel azokat az Európai Unión kívüli országokban állítják elő - az Európába érkezéskor végső és talán jelentéktelen végső feldolgozásnak alávetve úgy értékesíthetők, mint egyik tagállamban előállított termékek. Ily módon a fogyasztó nem kap teljes tájékoztatást a termék valódi eredetéről, ugyanakkor a nagyobb iparágakat arra ösztönözné, hogy az Európai Unión kívüli országokba helyezzék át a tevékenységüket, ily módon kizárólag saját érdekükben többszörösére növelve a jövedelmüket, tönkretéve az ipari körzeteinket.
Mindezen oknál fogva néhány módosítást terjesztettünk elő, amelyek célja, hogy ezt a meghatározást az olaszországi Reguzzoni-törvénnyel összhangban - amely teljes mértékben tiszteletben tartja a fogyasztók jogait - kiterjesszük a félkész termékekre is, hogy garantáljuk az átláthatóságot és a harmadik országokból behozott termékek nyomon követhetőségét. Tisztelt képviselőtársaim! Valóban ez az utolsó esélyünk arra, hogy Olaszországban és Európa-szerte megvédjük a gazdaság egyik fő hajtóerejét jelentő gyártóipart, ellentétben azzal a néhány ipari óriással, amely nem az egész közösség javát tartja szem előtt, hanem a saját érdekeit védi.
A tevékenység elvakult áthelyezésének, a hamisításnak és a munkaerő kizsákmányolásának korlátozása továbbra is az Európai Parlament egyik célja kell, hogy legyen. Ha holnap a jelenlegi állapotában szavazzuk meg a rendeletet, hatalmas lehetőséget szalasztunk el, hiábavaló volt minden erőfeszítésünk, és hiábavaló volt mindenekelőtt az európai kis- és középvállalkozások több millió munkavállalójának erőfeszítése, akik úgy érzik, elárultuk őket, valamint mindazon fogyasztó erőfeszítése, akik a felelős választás érdekében belénk vetette a bizalmát. A harcunk nem irányul senki ellen, a munkáért, a vállalkozásért, a munkavállalóinkért és valamennyi európai polgárért küzdünk.
Diane Dodds
Tisztelt elnök asszony! Gazdasági szempontból erőt próbáló időket élünk, és számos kisvállalkozás érzi úgy, hogy az uniós bürokrácia és az azzal járó költség terhet ró rá. Úgy vélem, hogy mindenekelőtt a tisztelt Háznak és a Bizottságnak kellene megvizsgálnia, hogyan csökkenthető az általunk megkövetelt bürokráciához kapcsolódó pénzügyi teher.
A javaslatra tekintettel egyenleget kell vonnunk a piacok európai termékek előtti megnyitása és az import termékek minőségének és biztonságának garantálása között. El kell azonban mondanom, hogy az élelmiszerekre vonatkozóan nagyon is értelmét látom a harmadik országbeli jelölésnek. Tudom, hogy a javaslat hatálya nem terjed ki azokra, de számos észak-írországi gazdálkodó érzi magát cserben hagyva, amikor keményen dolgoznak azért, hogy eleget tegyenek az Európa által előírt követelményeknek, majd olyanokkal kell versenyezniük, akiknek nem kell ugyanilyen a előírásoknak megfelelniük.
Reményeim szerint a biztos úr tudomásul veszi, hogy mi, akik a vidéki és mezőgazdasági közösségeket képviseljük, nem feledkeztünk meg a Mercosur-országokkal folytatott tárgyalások újraélesztéséről, és reméljük, hogy nem készül az agráriparunk feláldozására további piacok érdekében. Ezen a helyen az a szokás, hogy túl messze megyünk a jogalkotásban, és attól tartok, hogy ebben az esetben is ez történik.
Elisabeth Köstinger
(DE) Tisztelt elnök asszony! Először is meg szeretném köszönni Muscardini asszonynak a kemény munkáját, különös tekintettel azokra a vitás kérdésekre, amelyek közül néhányat már megvitattunk. Meggyőződésem, hogy az európai fogyasztók szükségét érzik a magyarázatnak. Azon a véleményen vagyok továbbá, hogy annak a célnak kell vezérelnie minket, hogy Európa polgárait megvédjük az egészségre veszélyes és káros termékektől. A végfelhasználóknak tudniuk kell, milyen nyersanyagokat használnak fel, hogyan szerzik be azokat, hol és hogyan történik azok feldolgozása, illetve milyen szociális és termelési normák alkalmazandók a vonatkozó országokban. A cél világos, de azt is világosan kell látnunk, hogyan érjük azt el. A javasolt "made in” rendelet jelenlegi változata sajnos nem mond semmit egy adott árucikk tényleges eredetéről.
Hadd illusztráljam ezt egy példával: Üzbegisztán a világ harmadik legnagyobb gyapotexportőre. A termés kilencven százalékát kézzel szedik, többségében gyermekmunkát alkalmazva. Az összegyűjtött gyapotot azután Vietnámba szállítják, ahol az feldolgozásra kerül. A Bizottság jelenlegi javaslatai értelmében a Vietnámból az Európai Unióba behozott textiltermékeket a "made in Vietnam” jelzéssel kellene ellátni, de mennyire átlátható ez az európai fogyasztó számára? Senki sem tudja, honnan származnak a nyersanyagok, és hogyan tettek azokra szert. Egyáltalán nem megfelelő a tájékoztatás mértéke.
Az Ausztriában működő Európai Fogyasztói Központ nemrég elemzést tett közzé, amelyben rámutat, hogy a világ vezető és legkiválóbb textilvállalkozásai képtelenek garantálni, hogy a gyermekmunkát alkalmazó, államilag támogatott társaságoktól származó nyersanyagokat ne használják fel a termelés során. Az ilyen fajta "made in” rendelkezés, amely kizárja a nyersanyagokat a termelési folyamatból, egyértelműen tévesen ítéli meg az európai végfelhasználók igényeit. A termékcímkézés nagyobb valóságtartalma mellett állok, ezért ellenzem ezt a bizottsági javaslatot.
Gianluca Susta
(IT) Tisztelt elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Köszönetet szeretnék mondani az előadónak, Muscardini asszonynak és valamennyi segédelőadónak, akikkel együtt dolgoztam ezen a témán, amely rendkívül fontos a számunkra. Remélem, hogy az Európai Parlament holnap ugyanilyen határozottan fogja támogatni a 2006 júliusában benyújtott jogalkotási állásfoglalást a 2008. évi írásbeli nyilatkozattal együtt, és a 2009. évi állásfoglalásról támogatóan fog szavazni.
Olyan intézkedést készülünk elfogadni, amelynek védenie kellene a fogyasztót, a termékek eredetéről általánosabb célú tájékoztatást kellene adnia, amely újra esélyegyenlőséget teremt a nemzetközi kereskedelemben és viszonosságot az Európai Unió és fő versenytársai között. Nem növeli a harmadik országok vállalkozásainak költségeit, mivel azok már úgyis kötelesek megjelölni termékeiket világszerte, mind a versenytárs országokban, mind sok más országban. Nem jelent terhet az európai elosztó rendszer számára sem, amely közvetett módon - az állami költségvetésre semmilyen terhet nem róva - támogatja a termelés jelentős mértékű visszatérését Európába, lelassítja a vállalkozások tevékenységének áthelyezését, valamint hozzájárul a hamisítás elleni küzdelemhez.
Nagyon nyilvánvaló előnyökkel jár, amelyek nem akadályozhatók azzal, hogy esetleg további intézkedésekre hívunk fel, mert itt pontosan az az eset forog fenn, hogy a legjobb vetekszik a jóval. Végére kell érnünk annak a folyamatnak, amely hét évvel ezelőtt kezdődött, amely megmutatja, hogy törődünk a vállalkozásaink érdekeivel - legfőképpen most, a válság és munkanélküliség idején -, de foglalkoztat minket egy olyan kereskedelmi rendszer lehetősége is, amely a viszonosság, a fogyasztóvédelem és a pontos tájékoztatás biztosítása érdekében szabályozott, és amely a nyomon követhetőség tekintetében továbbfejleszthető.
Baj lesz, ha a Parlament nem szavazza meg ezt az intézkedést. Újból köszönetet szeretnék mondani az Európai Bizottságnak és mindenkinek, aki támogatni kívánja ezt az intézkedést, mert az mind az európai polgárok, mind a világkereskedelem számára hasznos.
Malika Benarab-Attou
(FR) Tisztelt elnök asszony! Elnézését kérem! Hölgyeim és uraim! Meg szeretném köszönni az előadónak a jól végzett munkáját. Jobb tájékoztatásra van szükségünk a megvásárolt termékek eredetmegjelöléséről. Az uniós jog is büntető intézkedéseket ír elő a törvénysértés, valamint a fogyasztók eredetre vonatkozó megtévesztése esetére.
Az Európai Bíróság elrendeli, hogy a Bizottság ...
Nem, sajnálom, valami probléma van, rögzíteni fogom a jegyzőkönyvben.
(A felszólaló abbahagyja)
Jacky Hénin
(FR) Tisztelt elnök asszony! A szabadkereskedelem és a torzulásmentes verseny csodája azt jelenti, hogy az a fogyasztó, aki Laguiole márkájú kést vásárol Aveyron-ban - a származási helyén - 90%-os valószínűséggel rossz minőségű, Kínában vagy Pakisztánban gyártott pengét fog kapni - és ez csak egy a számos példa közül. Valójában az áruval kapcsolatos megtévesztésről van szó.
Ha valóban az Európai Unióban akarjuk tartani és fejleszteni akarjuk az ipari foglalkoztatást, ha el akarjuk kerülni az európai fogyasztók félrevezetését és meg akarjuk őrizni az egészségüket, ha fenn akarjuk tartani a társadalmaink szociális és környezeti vívmányait, sürgősen kötelezővé kell tennünk a termékek eredetmegjelölését még akkor is, ha az Európa ultraliberális alapító dogmáinak csorbításával jár. A jelzésnek komoly dolognak kell lennie, nem pedig a megtévesztés egy formájának, amelynek révén a terméket úgy állítják be, mintha az "made in Europe” lenne, pedig valójában nem más, mint a világ minden tájáról összeszedett alkotóelemek összessége, amelyek közül csak a "made in Europe” címke készült Európában.
A tagállamok vámhatóságai és igazságügyi minisztériumai rendelkezésére kell bocsátani mindazt az ellenőrzési és bűnüldözési eszközt, amellyel végre tudják hajtani az eredetmegjelölésre és a származási ország jelölésére vonatkozó szigorú jogszabályokat.
Jaroslav Paška
(SK) A nyitott kereskedelempolitikának köszönhetően polgáraink a világ minden táján készült termékeket vásárolhatnak, azonban elég gyakran előfordul, hogy semmiképpen sem tudják meg, hol készült a termék, honnan származnak a termék alapanyagai, és milyen technológiai eljárást alkalmazott a gyártó a feldolgozás során.
Ugyanakkor az áru kiválasztására vonatkozó helyes döntéshozatalnak alapfeltétele, hogy a fogyasztó a lehető legtöbb információt megkapja a termékről. Európai polgárainknak mindmáig nincsen joguk a termékekre vonatkozó alapvető tájékoztatáshoz, ami olyan dolog, ami az Egyesült Államok polgárai számára az 1930-as évek óta, de ma már Kína, Japán, Kanada, India, Mexikó és más országok lakosai számára is rutinszerűen rendelkezésre áll.
Ezért gondolom úgy, hogy ideje, hogy az Európai Unió olyan szabályozást fogadjon el, amely a nagy elosztó láncok vagy egyes érdekcsoportok sajátos érdekeitől függetlenül megvédi az európai fogyasztókat, és a szállítóktól megköveteli, hogy a harmadik országokból behozott árukon feltüntessék azok származási helyére vonatkozó szükséges információkat. Ily módon a fogyasztóink fontos információkhoz jutnak, amikor arról döntenek, melyik terméket válasszák, ugyanakkor a harmadik országbeli gyártókat ez nem fogja jelentősen érinteni, mivel más országok számára már régóta megjelölik a termékeik eredetét.
Fontos lesz azonban átgondolni a jogszabály megsértése esetén előírt szankciók és büntetések tagállamokban való egységes alkalmazásának módját, hogy elejét vegyük annak, hogy a gyártók olyan bejáratot keressenek az Európai Unió közös piacára, amelyet nem védenek kellőképpen szankciókkal, és ezáltal elkerüljék a rendeletek betartását. Szilárd meggyőződésem, hogy a harmadik országokból származó termékek eredetmegjelölésének hatékony rendszere rendkívül hasznos lesz mind az európai fogyasztóink, mind a szabályokat betartó gyártók számára.
Zuzana Roithová
(CS) A cseh üveggyárak, textilgyárak és cipőgyárak régóta fordulnak hozzám, és követelik a termékek eredetére vonatkozó átláthatóságot. Az Európai Unió piacán élősködő, ismeretlen eredetű utánzatokkal kell versenyezniük. Elsősorban a gyenge minőségű és egyéb káros termékekről van szó. Ezenkívül a textiltermékek, a lábbelik, az üvegáruk, az ékszerek vagy a gyógyszerek gyártási helyére vonatkozó adatok nem titkosak, azok feltüntetése nem jelent protekcionizmust vagy a szabadkereskedelem akadályát, amint azt a liberálisok állítják. Ezzel ellentétben a szabadpiac és a tisztességes verseny csak akkor működik jól, ha a fogyasztók az információk és a tapasztalat alapján megfelelő és szabad döntéseket képesek hozni.
Teljes mértékben támogatom az előadó Muscardini asszonyt, és nagyra értékelem, hogy hozzájárult ahhoz a kompromisszumhoz, amely reményeim szerint lehetővé teszi, hogy holnap elfogadjuk a javaslatot. Megértem, hogy az ilyen rendeletet szükségtelen bürokráciának tekintik - elsősorban az északi országokban, ahol a hagyományos termékeket más országokból behozott termékek váltják fel. Hasonlítsuk azonban össze a rendelet elfogadását a versenytársainkkal az Egyesült Államokban, Kanadában, Japánban és Kínában, ahol kötelező a "made in”. Az előző felszólalóhoz hasonlóan el kívánom mondani, hogy a Bizottságnak legalább minimális előírásokat kell javasolnia a büntetésre vonatkozóan, valamint biztosítania kell, hogy a szabályokat következetesen betartsák az Unió egész területén, és hogy a harmadik országbeli exportőrök ne preferáljanak bizonyos országokat amiatt, hogy ott enyhébbek a szankciók, vagy nem is léteznek. Ennyivel tartozunk polgárainknak.
Jörg Leichtfried
(DE) Tisztelt elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! A Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság küldöttségének tagjaként nemrég volt szerencsém ellátogatni több olyan európai termelő vállalkozáshoz, amelyek nagyon nehéz körülmények között kénytelenek működni: magas minőségnek, tisztességes béreknek, jó munkakörülményeknek és józan munkahelyi légkörnek voltam tanúja. Ez a hagyományaink és az európai jogrend közvetlen eredménye. Számos olyan ország van azonban, ahol nem léteznek ezek az alapelvek, ahol rosszak a munkakörülmények, és ahol semmilyen garancia nem létezik a munkavállalók számára. Úgy vélem, hogy az európai fogyasztóknak legalább azt fel kellene tudniuk ismerni, hogy az általuk megvásárolt termékek olyan országból származnak-e, ahol nem alkalmazzák ezeket az alapelveket. Ez olyan dolog, amit a jövőben meg fogunk követelni, hála a Muscardini asszony által ilyen hatékonyan előkészített irányelvnek. Következésképpen el kellene fogadnunk a javaslatot.
Azoknak a vállalkozásoknak, amelyek tevékenységüket saját kényelmük és a bürokrácia elkerülése érdekében áthelyezték, és most panaszkodnak, csak annyit mondhatok: kizárólag önmagukat okolhatják!
Antonio Cancian
(IT) Tisztelt elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Európa nem húzhatta ki magát a feladat alól: ilyen módon reagálhatunk, és így is kell reagálnunk. Meg szeretném köszönni Muscardini asszony állhatatos munkáját, és köszönetet szeretnék mondani valamennyi képviselőtársamnak is, aki ezen a témán dolgozott.
Ami az Európai Unión kívüli országokból származó áruk nyomon követhetőségét illeti, véleményem szerint jogos, hogy a fogyasztók ismerjék a termékek származási helyét és eredetét egészségük és szabadságuk megőrzése érdekében, és ez - az ellátási lánc megjelölésével - kiterjedjen a félkész termékekre is. A versenyképesség tekintetében az ilyen fajta szabályozás hiánya aláássa az európai polgárok és fogyasztók jogát, és akadályozza a piac megfelelő működését, amelynek ahhoz, hogy szabad legyen, közös szabályokkal kell rendelkeznie, kizárva az egyenlőtlenségeket vagy a tisztességtelen versenyt.
Ami az európai kis- és középvállalkozások és azok nemzeti termékeinek védelmét illeti, nem a nagyvállalatoknak van szükségük erre a védelemre. Sőt úgy gondolom, hogy ennek nem is kellene jelentőséget tulajdonítaniuk, amikor márkáikkal körbeutazzák a világot. Ezenkívül támogatnunk kell az országaink specialitásait és hagyományos kiváló termékeit, új lendületet kell adnunk az európai gazdaságnak, valamint szociális, környezeti és termelési tekintetben garantálnunk kell a munkavállalók jogait.
Tisztelt elnök úr, biztos úr! Nem tudom, mitől kellene félnünk, ha kimondjuk az igazságot, és mindenki számára egyenlő szabályokat próbálunk bevezetni. Nem szabad hagynunk, hogy megfélemlítsenek, a rendes európai jogalkotási eljárást kell alkalmaznunk, és meg kell akadályoznunk, hogy a Tanács mindig ránk erőltesse az akaratát. Ezért a kérdéses rendeletet támogatva próbáljunk meg gyakorlati lépést tenni. Ami a továbbiakat illeti, várjuk ki a dolgok végét.
Sergio Gutiérrez Prieto
(ES) Tisztelt elnök úr! A mai napon megvitatott rendelet létfontosságú az evőeszközök és hasonló termékek ágazatának jövője szempontjából, amely az általam képviselt régióban - Don Quixote tartomány, közelebbről Albacete - nem csupán több mint 8000 munkahely fennmaradását jelenti, hanem a régió identitásának részét is képezi, illetve a kézművesség mint munkateremtő lehetőség iránti jövőbeli elkötelezettséget is jelent.
A kések "made in” jelzését egy ideje már kérik olyan társadalmi csoportok, mint Aprecu, és Castilla-La Mancha tartomány kormánya a regionális parlament egyhangú támogatásával küzd ezért.
Az eredetmegjelölés nem intervencionizmus, hanem azt jelenti, hogy a kereskedelmi játékszabályok átláthatósága és a tisztességtelen verseny elleni küzdelem mellett kötelezzük el magunkat. Azt jelenti, hogy nagyobb lehetőséget adunk a fogyasztóknak a termékek kiválasztására, mert nem csak azok legvégső árát veszik figyelembe, hanem a származási hely minőségjelzését is vagy azt, hogy milyen szociális körülmények között állították azokat elő. Mindenekelőtt újra optimizmust plántál sok olyan emberbe, aki nehéz időket él meg, de aki ma úgy érzi, hogy nem vagyunk érzéketlenek a tisztességesebb verseny támogatása iránt, ugyanakkor hozzáadott értéket biztosítunk azoknak, akik így tesznek vagy így termelnek, mialatt tiszteletben tartják az európai munkavállalók szociális jogait és jobb körülményeit.
Tehát meg szeretném köszönni az előadónak és Menéndez del Valle úrnak, amiért a régióm számára oly fontos ügyben társadalmi lelkiismeretről tettek tanúbizonyságot.
Peter Šťastný
(SK) Először is tiszteletem Muscardini asszonynak a jelentéshez való hozzáállásáért és az abba fektetett kemény munkáért. Az Európai Unió nem első, nem a második és nem a harmadik a sorban, aki azt kéri, hogy polgárai tájékoztatást kapjanak a fogyasztási igényeik kielégítése érdekében megvásárolt termékek eredetéről.
Az Egyesült Államok, Kanada, Japán, India és számos egyéb ország régóta biztosítja ezt a jogot az állampolgárai számára. Ez összhangban áll a WTO szabályaival. A kérdés tehát az, hogy miért nem jutottunk még kompromisszumra? Mindannyian egyetértünk abban, hogy a fogyasztó polgárokat tájékoztatni szükséges. Az is igaz azonban, hogy a származási ország jelölése, azaz a "made in” rendelkezés félrevezető lehet, mert az ipar globalizációja azt jelenti, hogy a végtermék különböző országokban előállított részekből áll össze. Következésképpen könnyebben jutnánk esetleg széles körű megegyezésre, ha a "made in” címkét olyan címkékkel egészítenénk ki, mint "processed in” (feldolgozva) vagy "assembled in” (összeszerelve). Ily módon megszüntetnénk a legnagyobb akadályt, amely az attól való félelem, hogy helytelen, hiányos vagy félrevezető információt adnánk.
Végezetül remélem, hogy itt, az Európai Parlamentben - amelynek a Lisszaboni Szerződés ezen a Muscardini előadó asszony által irányított területen nagyobb hatáskört adott - olyan közös megoldásokat fogunk találni, amelyek hozzá fogják segíteni polgárainkat a jobb és - ami ennél is fontosabb - szabadabb választáshoz.
Elnök
Elnézését kérem Képviselő úr, hogy megzavartam. Most pedig az azonnali hozzászólások következnek. Hatan vannak, úgyhogy mindannyiuknak szót tudunk adni.
Giovanni Collino
(IT) Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Valamennyi polgár érzékeli, hogy a jelenlegi gazdasági válság globális méreteket öltött, és véleményünk szerint tudják, mennyire fontos közös szabályokat elfogadni, hogy elkerüljük a piac torzulását és a kereskedelem veszélyes visszaesését.
Az Európai Unió felismerte, hogy világosan kell tájékoztatni a polgárokat a határokon belül mozgó termékekről, és erre vonatkozóan tett is már erőfeszítéseket, szem előtt tartva mind a tagállamok, mind a polgárok érdekeit. Míg a tagállamok érdekét az szolgálja, ha erőforrásaikat a protekcionizmus kizárásával támogatják, a polgárok mindig tudni akarják, honnan származnak az egyes termékek még akkor is, ha kicsit várniuk kell arra, hogy a rendszert valamennyi árucsoport tekintetében bevezessék.
Azt akarjuk, hogy az Európai Unió egységesen lépjen fel, a nemzetközi piacokon határozottan fellépőkkel azonos szinten. Holnap tehát támogatni fogjuk a harmadik országból behozott egyes termékek származási országának jelöléséről szóló jelentést, és sürgetni fogjuk az Európai Tanácsot, hogy amennyire lehet, járuljon hozzá a már hat hosszú éve tartó jogalkotási folyamat befejezéséhez.
Mario Pirillo
(IT) Tisztelt elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! A rendeletre irányuló javaslat után öt évvel holnap végre szavazni fogunk a harmadik országból behozott egyes termékek eredetének kötelező jelöléséről. Az Európai Parlament az évek során számos alkalommal megerősítette, hogy olyan szabályra van szükség, amely feljogosítja a fogyasztókat arra, hogy pontos tájékoztatást kapjanak a termékek eredetéről, ezáltal segítve elő a tudatosabb választást.
A termékeink gyakran esnek hamisítás és félrevezető jelzés áldozatául. Ez a rendelet hozzájárulhatna ahhoz, hogy az európai vállalkozásoknak fokozott garanciákat adjon, és azok nemzetközi szinten visszanyerjék versenyképességüket. Remélem, hogy a Parlament határozott jelzést fog adni azzal, hogy nagy többséggel elfogadja a Muscardini asszony által készített jelentést, akinek Susta segédelőadó úrral együtt végzett munkájáért köszönetemet fejezem ki.
Peter Jahr
(DE) Tisztelt elnök úr! A fogyasztóknak a mezőgazdasági ágazatban is joguk van ahhoz, hogy részletes és egyértelmű tájékoztatást kapjanak az Európai Unióban értékesített termékek eredetéről. Ily módon lehetővé tesszük számukra, hogy tájékozottan és tudatosan hozzák meg vásárlási döntéseiket.
A hosszú távú cél azonban mindenféleképpen az, hogy az Európai Unióban értékesítendő importtermékekre is a szigorú európai termelési és biztonsági előírásokat alkalmazzuk. Nem a kereskedelem korlátozásáról van szó, hanem éppen ellenkezőleg az egyenlő versenyfeltételek megteremtéséről, ami a tisztességes világkereskedelem határozott előfeltétele. A Bizottság által előterjesztett állásfoglalásra irányuló indítvány sajnos nem fogja elérni ezt a célt.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Lelkesen támogatjuk ezt a rendeletet, és köszönetet kívánok mondani mind az előadónak, Muscardini asszonynak, mind a segédelőadóként közreműködő Susta és Rinaldi úrnak. Én is azon a véleményen vagyok, hogy ez az intézkedés közbülső lépést jelent. El kell döntenünk, hogy helyes-e vagy nem, hogy a fogyasztó egy termék vásárlásakor tudja, hogy azt hol állították elő. Mi helyénvaló dolognak tartjuk. Olyan rendeletről van szó, amely az átláthatóság és a fogyasztók jogainak védelme irányában hat. Számunkra nem nagyon lényeges most, hogy a fogyasztók átláthatóságra és egyértelműségre vonatkozó jogainak védelme érdekében egyes, tevékenységüket áthelyezett vállalkozások valamilyen módon büntetve érzik magukat.
Figyelmesen hallgattam svéd kollégám, a Stockholmból érkezet Fjellner úr szavait, akinek azt kívánom válaszolni, hogy örülnék, ha országába ellátogatva abban a reményben vásárolhatnék egy tipikus, Svédországban készült öltönyt, hogy az valóban Svédországban készült. Azért mondom ezt, mert akkor is egy svéd vállalkozás márkája alatt forgalmazhatnák, ha azt egy, talán az otthonomtól 10 kilométerre működő, termelő kisvállalkozás állította elő. Bolond lennék Svédországig utazni csak azért, hogy olyasvalamit vásároljak, amit a környékemen gyártottak.
Következésképpen üdvözlöm az eredetmegjelölést, ha az biztosítja az átláthatóságot és a fogyasztók számára a világos tájékoztatás lehetőségét, és végül is valamilyen mértékben választ ad azoknak a vállalkozásoknak, amelyeknek volt bátorságuk Európában tartani a termelésüket, és amelyeket eltaposnak a tisztességtelen versenyben.
João Ferreira
(PT) Tisztelt elnök úr! Támogatjuk és nagyra értékeljük az eredetmegjelölés lehetőségét, mert minden szempontból úgy véljük, hogy az az európai ipari munkahelyek - nevezetesen az európai kis- és középvállalkozások (kkv-k) munkahelyeinek - megvédésére szolgáló eszköz, a szociális és a környezeti dömping elleni eszköz. Fontos eszköz, de eszköz csupán. Nem csodaszer, és ezzel kapcsolatban ne is áltassuk magunkat hiú reményekkel. Nem általános varázsszer, amivel a világkereskedelem liberalizálásának és deregulációjának tragikus következményeit kezelhetnénk, azt a borzasztó kárt, amelyet a dereguláció okozott.
Egyesek, akik hasznot húztak a liberalizációból, azonban mindig is ellenezték az eredetmegjelölést: ezek Európa nagy importőrei és forgalmazói. Ami minket illet, folytatjuk a protekcionizmus elleni harcot, amely a közjó helyett és az európai kkv-k ezrei, a munkavállalók és azok jogai és bére kárára ezen érdekcsoportok malmára hajtotta a vizet.
Komolyan kell foglalkoznunk a különböző földrajzi területeket bevonó termeléshez és feldolgozáshoz kapcsolódó problémákkal, de ezek a problémák leküzdhetők, és azokat a lehető legátláthatóbb módon és a lehető legjobb tájékoztatást nyújtva kell megoldani.
Seán Kelly
Tisztelt elnök úr! Kollégámnak, Muscardini asszonynak, annyit szeretnék mondani Shakespeare szavaival élve, hogy tettünk a közért egy s mást, hiszen túl régóta teszünk úgy, mintha a világ jóságos tündére lennénk: nagylelkűségünkkel árasztjuk el széles e világot, és cserébe tündérként bánnak velünk. Ezt tapasztaltuk Koppenhágában, ezt tapasztaljuk az ENSZ-ben, de ma este végre visszavágunk, és egyenlő esélyeket fogunk teremteni a fogyasztóink és termelőink számára.
Valóban nincsen semmi értelme annak, hogy harmadik országokból úgy érkezhetnek áruk az Európai Unióba, hogy ne lenne rajtuk valamilyen jelölés arra vonatkozóan, hogy honnan származnak. Azt szeretném, ha még ennél is messzebb mennénk. Kollégám, Dodds asszony elmondta, hogy szeretné, ha ez a mezőgazdaságra is kiterjedne, és legalább az első lépés megtörtént. Segítséget kell nyújtanunk a fogyasztóinknak a választásaikhoz, tudnunk kell, hogy helyesen választanak, tudnunk kell, hogy nincsen hamisítás, hogy tisztességes játékszabályok érvényesek mindenkire.
Szép munkát végzett, Muscardini asszony! Végre rajta vagyunk az úton.
Karel De Gucht
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök úr! Úgy látom, hogy a Parlament széles körben támogatja a javaslatot, így nem megyek bele nagyon a már elhangzott megjegyzésekbe, mivel azok többségükben támogatják a Bizottság javaslatát és az arról szóló Muscardini-jelentést.
A származási helyre vonatkozó szabályokhoz hadd fűzzek hozzá annyit, hogy nagyon szilárd rendszerről van szó. Ezek a szabályok valóban igen szilárdak és jól ismertek, mert e származási szabályok alapján fizetik a vámilletéket, amikor a termékek az európai piacra kerülnek. A javaslatunk valóban teljesen ezekre épül. Erre vonatkozóan kizárt minden félreértés.
A második megjegyzésem a Muscardini asszony által előterjesztett módosításra vonatkozik: tulajdonképpen azt javasolja, hogy a "made in” rendelkezés egyfajta kísérleti projekt lenne, ami négy év múltán értékelésre és esetleg módosításra kerülne. Úgy vélem, hogy érdemes támogatnunk ezt a módosítást, mert szerintem javítani fogja a javaslat Tanács előtti esélyeit.
Annak, hogy ez a 2005-ből származó javaslat nem uniós jogszabály, egyszerűen az az oka, hogy a Tanács nem fogadja el. Mostanáig elutasította, de Muscardini asszonynak az a javaslata, miszerint öt éves kísérleti projektet kellene ebből csinálni - amely négy év múlva értékelésre kerül -, a helyes irányba tett kiváló lépés. Ezért tudja elfogadni a Bizottság a javasolt módosítást.
Cristiana Muscardini
előadó. - (IT) Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Meg szeretném köszönni a biztos úrnak a bizottságban kidolgozott javaslataink iránt tanúsított figyelmét. Hosszadalmas munka volt, fáradságos közvetítéssel, de megpróbáltuk mindenki igényeit szem előtt tartani. Mindenekelőtt köszönetet szeretnék mondani a segédelőadóknak: Susta és Rinaldi úrnak. Olyan szöveget sikerült előterjesztenünk, amely a maga teljességében felöleli az elénk terjesztett problémák többségét.
Köszönetet szeretnék mondani azon képviselőtársaimnak is, akik ma este nagy többséggel támogatásukról biztosították a rendeletet, és legfőképpen a nagyobb demokráciát, valamint a fogyasztók és az európai polgárok tiszteletét. Remélem, hogy holnap végre új szakaszt nyithat a szavazás az Európai Unió életében: olyan szakaszt, amely egyrészről megerősíti az Unió politikai akaratát, másrészről megerősíti az európai polgárok tájékoztatáshoz és ahhoz való jogát, hogy részesei lehessenek az Unió választásainak.
Sokat dolgoztunk, mire kompromisszumra jutottunk, és valóban meghökkentőnek találom, hogy még mindig van néhány - különböző országokból érkezett - képviselő, aki inkább a rendelet elutasításán gondolkodik, semmint hogy honfitársai számára ugyanolyan jogokat garantáljon, mint amilyenekkel valamennyi kínai, indiai és egyesült államokbeli állampolgár rendelkezik.
Remélem, hogy az éjszaka jó tanácsadó lesz, és hogy egyikünk sem feledi, hogy egy napon számon kérik, mi jót és mi rosszat tettünk, és mit mulasztottunk el megtenni. Ma végre annak tudatában kell cselekednünk, hogy megértjük, mit jelent a világ számunkra. A tudás oltalmazza a szabadságot és a demokráciát.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra 2010. október 21-én, csütörtökön kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (149. cikk)
Jiří Havel
írásban. - (CS) Teljes körű támogatásomról kívánom biztosítani a harmadik országból behozott egyes termékek származási országának jelöléséről szóló jelentést. Muscardini asszony javaslata megoldja az európai jogalkotási előírások e területen tapasztalható hiányát. A termékek eredetmegjelölésének követelménye hozzájárulhat a kereskedelmi világpiac feltételeinek kiegyensúlyozásához, mert több globális gazdaság - mint például az Egyesült Államok, Kanada vagy Japán - is ragaszkodik a hazai termékek hasonló védelméhez. Az ilyen fajta védelem tehát hozzásegíti az Európai Unióban előállított árukat ahhoz, hogy versenyképesebbé váljanak a harmadik országbeli árukkal szemben. A származási ország jelölése szintén hozzájárul a hagyományos termelési módszerek, a tipikus termékjellemzők és a minőség megőrzéséhez. Az európai termékek ilyen védelme valamennyi tagállamban pozitív hatással lesz a foglalkoztatás fenntartására is. Azt is el kívánom mondani, hogy a származási ország jelölése fokozza a fogyasztók tudatosságát és az átláthatóságot, amikor bizonyos termékek vásárlásáról döntenek, és elejét veszi a termékek eredetére vonatkozó, félrevezető kijelentéseknek és a hamisításnak.
Jarosław Kalinowski
írásban. - (PL) Valamennyi fogyasztó számára nagyon fontos, hogy az Európai Unió piacán elérhető termékek eredetéről tájékoztatást kapjanak. A származási ország megjelölése lehetővé teszi, hogy a polgárok tájékozottan dönthessenek egy adott termék megvételéről, és lehetővé teszi, hogy elkerüljék a minőségi előírásoknak meg nem felelő, harmadik országból származó termékek jelentette egészségügyi és biztonsági kockázatokat. Az eredetmegjelölésről szóló szabályok szintén hatékony védelmet jelentenek a hamisítás és a tisztességtelen versennyel szemben. Fontos meghatározni az eredetmegjelölés részletes módját és eljárásait, és fontos büntetést meghatározni a rendelet rendelkezéseinek megsértése esetére.
