A fejlődő országok egyes oltóanyagokhoz való korlátozott hozzáférésének problémája (vita)
Elnök
Az első napirendi pont a Goerens úr által, a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport nevében, a Bizottsághoz intézett szóbeli kérdés a fejlődő országok egyes oltóanyagokhoz való korlátozott hozzáférésének problémájáról - B7-0214/2009).
Charles Goerens
szerző. - (FR) Tisztelt elnök úr! Ezzel a Bizottsághoz intézett kérdéssel szeretném feltárni azon lehetséges módokat, amelyek véget vethetnek annak az igazságtalanságnak, hogy a világ lakosságának 80%-a nem jut hozzá nevezetesen az A típusú (H1N1) influenza elleni vakcinához, és általában véve bármely vakcinához.
A probléma nem új keletű. Ez a kérdés valójában minden évben előkerül az influenzaszezon kapcsán. Általánosságban elmondható, hogy a szezonális influenzavírusok először a fejlődő országokban jelennek meg. Ettől kezdve pedig a fejlett országok megkezdik az új vakcina gyártását. Csak abban az esetben tudják elkezdeni a gyártási folyamatot, ha előzetesen beszerezték a vírustörzset abból az országból - általában egy fejlődő országból - ahol az új típusú influenza először megjelent. Kifejlesztése után csak annyi vakcina áll rendelkezésre, amennyi a fejlett országok lakosságának védelméhez elegendő. Ez azt eredményezi, hogy a déli országok lakossága védtelen marad a világméretű járvánnyal szemben.
Azzal a kérdéssel fordulok a Bizottsághoz, hogy milyen lépéseket kíván tenni ezen igazságtalanság megszüntetésére? Védhető-e morálisan az a tény, hogy a lakosság számára elérhető egészségvédelem szintje attól függ, hogy az adott ország milyen pénzügyi eszközökkel rendelkezik? Ezért azt szeretném megtudni, hogy a Bizottság meg tudja-e mondani, milyen forrásokat tud mozgósítani ezen szakadék áthidalására? Mi lenne a Bizottság stratégiája - amennyiben szükségessé válna -, és milyen kapcsolatot építene ki a szóban forgó országokkal és az ENSZ rendszerébe tartozó intézményekkel vagy a magánszektorral annak érdekében, hogy a fejlődő országok polgárai is hozzájuthassanak a vakcinához?
Akadályt jelent-e a WHO szellemi tulajdonvédelmi rendszere - amit az írásban feltett kérdésemben nem is említettem - a fejlődő országok vakcinagyártásában? Amennyiben igen, felkészült-e arra az Európai Unió, hogy vitát kezdeményezzen a WHO-val az akadály megszüntetésének érdekében?
Szeretnék még egy utolsó kérdést feltenni. Meg tudná-e fogalmazni a Bizottság azokat a meghozandó intézkedéseket, amelyek a fejlődő országok egészségügyi infrastruktúrájának javítását célozzák, ami pedig a jobb vakcinaellátás elengedhetetlen előfeltétele?
Leonard Orban
a Bizottság tagja. - (RO) Szeretném megköszönni a nagyra becsült európai parlamenti képviselő úrnak, Charles Goerensnek ezt a kérdést, amely alkalmat ad arra, hogy az A típusú (H1N1) világméretű influenzajárvány mindkét szempontjával foglalkozzunk, illetve átfogóbb szempontjaival, amelyek az Európai Bizottságnak a fejlődő országok egészségügyi infrastruktúrája fejlesztéséhez való hozzájárulását érintik.
A Közösség tett intézkedéseket az A típusú (H1N1) világméretű influenzajárvány ellen, a Közösségen belül és kívül egyaránt. Valójában egy olyan válsággal állunk szemben, amely mind hatékonysági okokból - állampolgáraink védelme szempontjából -, mind pedig a kevésbé fejlett országokkal vállalt szolidaritási megfontolások miatt globális megközelítést igényel.
Hatékonyságról beszélünk a gyorsriasztási rendszer szempontjából - a világjárvány terjedésének és magának a vírusnak a szoros ellenőrzéséről -, csakúgy, mint az azon országok által alkalmazott megelőző és gyógyászati intézkedések hatékonyságának értékelése kapcsán, ahol a járvány először jelent meg; ezek mind létfontosságú tényezők saját lépéseink kidolgozásához és alkalmazásához. Ugyanakkor szolidaritásról is beszélünk, mivel az Európai Uniónak mint az állami fejlesztési segély fő finanszírozójának és mint számos fejlődő ország kulcsfontosságú partnerének, kötelessége segíteni ezeket az országokat az új veszélyek elleni küzdelemben.
A Bizottság és az Európai Unió egésze nem az alapokról kezdi a fenyegetések ellen tett lépések kidolgozására vonatkozó erőfeszítéseket. A H5N1 vírus okozta madárinfluenza példáját alapul véve az EU más nemzetközi szervezetekkel együttműködésben - mint az Egészségügyi Világszervezet, a Világbank és más szervezetek - képes volt az információcseréhez és a szakmai segítségnyújtás koordinációjához hatékony eljárásokat kialakítani, valamint olyan pénzügyi eszközöket létrehozni, mint a Világbanknál vezetett vagyonkezelői alap . Ahogy Chen Asszony, az Egészségügyi Világszervezet főigazgatója mondta: a világ még soha nem volt ilyen felkészült egy világméretű járvány fogadására. A Bizottság eddig is és ezután is különösen fontos szerepet játszik majd ezekben a mára már kiterjedt rendszerekben, amelyek minden influenzatípus által jelentett veszélyt kezelni tudnak.
Ami a fejlődő országok vakcinákhoz való hozzáférését illeti, az új világméretű influenzajárvány felelevenítette azt a már több mint két éve húzódó vitát a WHO-n, illetve az indonéz döntés után az Egészségügyi Világközgyűlés kérése alapján a pandémiás influenzajárvány elleni felkészülés érdekében létrehozott munkacsoporton belül, amelyre Goerens úr is utalt.
A WHO ezen a héten hozza nyilvánosságra a csoport első ajánlásait Genfben, amelyek kialakításában a Közösség is aktívan részt vett. A Világközgyűlés állásfoglalása alapján a végső ajánlásokat a WHO január végén ülésező Végrehajtó Tanácsa elé kell terjeszteni. Ebben a kritikus pillanatban meg kell találnunk a lehető legjobb egyensúlyt egyrészről az új gyógyszerek kifejlesztésének fellendítése - amelyek főként a magánszektor kutatásaiból származnak, akik számára manapság a szellemi tulajdonjog a legfontosabb ösztönző eszköz -, másrészről pedig az e kutatások eredményeként kifejlesztett termékek igazságos hozzáférhetőségének biztosítása szempontjából.
Az Európai Közösségnek fenntartásai vannak a vonatkozó kutatási tevékenységekhez szükséges biológiai anyagok cseréjének bármilyen jellegű korlátozásával kapcsolatban. A világjárvány elleni megoldások gyors kifejlesztésében és elosztásában döntő szerepe van az átlátható alapokon nyugvó, aktív nemzetközi együttműködésnek, amelyet olyan legitim szervezetek koordinálnak, mint a WHO és hálózata.
Az A típusú (H1N1) influenza speciális esetében, ahol nem volt rendelkezésre álló vakcinaállomány, a gyártási kapacitás is kérdés; kinek van elsődleges lehetősége erre a kapacitásra akkor, amikor azok az országok adnak fel hatalmas megrendeléseket, akik rendelkeznek a szükséges erőforrásokkal. A globális szolidaritás bíztató jele az a néhány vakcinagyártó és újabban néhány ország által tett kötelezettségvállalás, amelynek értelmében elkülönítik gyártásuk vagy megrendeléseik 10%-át, és azt vagy adományként ajánlják fel, vagy csökkentett áron adják el a fejlődő országok számára.
Ami pedig a Bizottságot illeti, a harmadik országok világjárvány elleni küzdelmében történő segítségnyújtás létfontosságú, és nem szabad, hogy csak a rendelkezésre álló vakcinakészletekhez való hozzáférésre korlátozódjon. Kiemelkedően fontos, hogy a Bizottság és a tagállamok továbbra is többféle módon támogassák a partnerországokat, de még a nemzetközi szervezeteket is; célként tűzve ki az egészségügyi infrastruktúra megerősítését a projektekben történő segítségnyújtással együtt, valamint ágazati vagy általános költségvetés támogatását.
Az országok saját fejlődésükért vállalt felelősségének és a hatékony támogatás iránti elkötelezettségének alapelvét azzal kell biztosítanunk, hogy figyelmünket továbbra is a fő betegségekre és beavatkozásokra összpontosítjuk. Egy világjárvány elleni küzdelem sikeressége elsősorban egy jobban felszerelt egészségügyi infrastruktúrán múlik, és azon, hogy időben képes-e cselekedni, annak érdekében, hogy - mindenki számára igazságosan - igénybe vehetőek legyenek a megelőzésre szánt források, amennyiben rendelkezésre állnak.
Súlyos krízis esetén az Európai Bizottság mozgósítani tudja humanitárius és vészhelyzeti beavatkozásra elkülönített forrásait, és rugalmasan tudja ezeket kezelni, minthogy már különített is el erőforrásokat a támogatást igénylő partnerországok számára. Ilyen komoly vészhelyzetekben a nem kormányzati szervezetek és valójában a nagyobb intézményi hálózatok határozottan fontos szerepet játszanak. A Bizottság ezért tudja, hogy számíthat ezen szervezetek hatékony fellépésére.
Gay Mitchell
a PPE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! A világméretű influenzajárvány elkerülhetetlen megjelenése és kiújulása előtérbe helyezte a vakcinázás kérdését a médiában. Jóllehet ez már egy régóta és folyamatosan fennálló probléma a fejlődő országokban. A ma reggel elhangzott szóbeli kérdés remekül rávilágított a nyugati világ képmutatására és igazságtalanságára, amely a fejlődő országoktól kér anyagokat ahhoz, hogy saját gazdag állampolgárai számára vakcinát gyártson, majd aztán arcátlanul eladja ezt a teljesen megegyező vakcinát a szegényeknek.
Mindazon túl, hogy a fejlődő országok ugyanolyan eséllyel jussanak vakcinához, törekednünk kell egy olyan rendszer létrehozására is, ahol a világ legszegényebb emberei számára - akik mindig jobban ki vannak téve a megbetegedés lehetőségének - is biztosított legyen az a lehetőség, hogy megóvják magukat a megelőzhető betegségektől, amit mi itt nyugaton olyan természetesnek veszünk. A tuberkolózis jó példa a köztünk és a fejlődő világban élő szomszédaink közötti kontraszt személtetésére. Európában a gyerekek automatikusan megkapják a BCG-oltást, amelynek hatékonysága meghaladja a 80%-ot. Ez azt eredményezte, hogy Európában a tuberkolózis már nem jelent olyan állandó veszélyt, mint valaha.
Ezzel szemben a fejlődő világban az elkerülhető halálozások 26%-át a tuberkolózis okozza. Ezekben az országokban a TBC hatását tovább súlyosítja, hogy ez a rendkívül fertőző, légi úton terjedő betegség könnyen terjed az olyan zsúfolt területeken, mint a fejlődő országokban oly gyakori koszos viskókból álló városokban. Ehhez még hozzájön, hogy Afrika Szaharától délre fekvő részein, ahol a HIV/AIDS igen elterjedt, az AIDS-betegek 50%-a TBC-vel is megfertőződik; mi pedig láthatjuk, hogy milyen szerencsések is vagyunk, amiért egy viszonylag ellenőrzött, immunizált területen élhetünk és ilyen programjaink lehetnek.
A védőoltások és fejlesztési segélyprogramok csillogó sikertörténetét semmi nem példázza jobban, mint a kanyaró Afrikában, ahol főleg a védőoltási programoknak köszönhetően a járvány okozta halálozás aránya a 2000 és 2006 közötti időszakban 90%-ról visszaesett.
Elnök úr! Tisztán látszik, hogy a vakcinázás hatékony, és világos, hogy felelőséggel tartozunk azokért az emberekért, akik a védőoltások hiányától szenvednek. Nyomatékosan javaslom, hogy ne engedjünk a nyomásból ebben a Házban annak biztosítása érdekében, hogy a szegények legszegényebbikének is elérhető legyen ez az eszköz.
Lenne még egy kérésem, mielőtt leülök: kérem, csináljanak valamit a liftekkel ebben a Házban! Fel-le lifteztem, mire a lift ajtaja végre kinyílt, és alig értem ide időben erre a vitára. Mindenki erről panaszkodik. Valamit tenni kell.
Elnök
(ES) Mitchell úr! A liftekkel kapcsolatos kérésére válaszolva szeretnék felfedni valamit, ami lehet, hogy az Elnökség vitáinak titkos részét képezi. A legutóbbi Elnökségi ülésen éppen az ön által vázolt helyzetet kritizáltam, ami szégyenletes módon nem csak Strasbourgban probléma. Brüsszelben is voltak hetek, amikor egyszerűen lehetetlen volt a parlamenti épületek labirintusában közlekedni a liftek működésképtelensége miatt.
Az Elnökségnek továbbítania kell ezt a problémát a megfelelő szolgálathoz ahhoz, hogy a lift-szolgáltatás így vagy úgy, de javuljon.
Michael Cashman
az S&D képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Szeretném visszaterelni a Ház figyelmét a liftekről az életmentő vakcinákra. Úgy vélem, pontosan erre kell koncentrálnunk. Természetesen támogatnunk kell az A típusú (H1N1) vírussal kapcsolatos felhívást, de távolabbról szeretném áttekinteni a problémát: biztos úr, valójában vannak működő rendszerek, és a védőoltások tényleg hatékonyak. De vegyük a pneumococcos fertőzéseket. Ez egy bakteriális fertőzés, amely tüdőgyulladást, agyhártyagyulladást és vérmérgezést okoz, de viszonylag kevéssé ismert, annak ellenére, hogy világszerte élen áll az oltással megelőzhető halálos fertőzések között az öt évnél fiatalabbak elhalálozásának okaként.
A pneumococcos baktérium a tüdőgyulladás fő kórokozója, amely évente kétmillió gyermek életét követeli. Ez egy globális kihívás, amelyre van megoldás. Talán érdekli önt, hogy a Bizottság és számos tagállam felajánlotta, hogy támogatja a világ legszegényebb országainak immunizálását a GAVI (Oltóanyag- és Védőoltási Világszövetség), a nemzetközi védőoltási pénzügyi mechanizmus és a pneumococcos elleni előzetes piaci kötelezettségvállalás (AMC) támogatásán keresztül, amit ön nem említett.
De tudunk és kell is nagyobb elsőbbséget biztosítanunk a pneumocoocos fertőzéseknek a meglévő egészségügyi és fejlesztési erőfeszítések között, és együtt kell működnünk a fejlődő országokkal ennek érdekében. A pneumococcos elleni előzetes piaci kötelezettségvállalás (AMC) példa nélkül álló lehetőséget kínál az országoknak, hogy megvédhessék gyermekeiket ettől a megelőzhető halálos fertőzéstől. A szomorú tény viszont az, hogy a 71 támogatható országból kevesebb mint 20 vette igénybe az AMC sok életet megmentő támogatását.
Szeretném emlékeztetni a Házat arra, hogy az alapvető védőoltásokhoz való hozzáférés kiterjesztése ösztönző erő a negyedik milleniumi cél eléréséhez: a gyermekhalálozások kétharmados csökkentéséhez a 2015. évre. Biztosnak kell lennünk abban, hogy a vakcinák azokba az országokba kerülnek, ahol arra a legnagyobb szükség van. Ez egy egyszerű lépés, amely meglehetősen könnyedén mentheti meg több millió gyermek életét. Itt fekszik a Ház előtt a témával kapcsolatos írásbeli nyilatkozat, amely a szabadalmakkal is foglalkozik. Arra biztatom a képviselőket, hogy írják alá a nyilatkozatot, és tegyenek olyat, ami számít.
Frédérique Ries
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök úr! Mint tudjuk, ez az a hét, amikor a legtöbb tagállamban forgalomba hozzák az A típusú influenza elleni védőoltások első adagját, ugyanakkor azzal kell szembesülnünk, hogy ugyanezen a területen nagyon gyenge előrehaladás tapasztalható a fejlődő országok vakcinához való hozzájutása tekintetében.
Épp az imént hangzott el, hogy emberek milliói, főleg gyerekek, halnak meg minden évben ezekben az országokban betegségek egész serege miatt - ahogy arra képviselőtársam, Michell úr korábban rámutatott.
Nem állítom, hogy a megoldás egyszerű, különösen - nem kizárólag, de különösen - azért, mert a vakcinához való hozzájutás kérdése semmilyen szinten sem hasonlítható össze a gyógyszerekhez való hozzájutás kérésével, mégpedig két sajátos okból: a gyártók kis létszáma és a hűtőlánc szabályozása miatt, ami még mindig nehézkes. Azért vannak pozitív elemek is: a tény, hogy a vírus létezése óta nem mutálódik, és hogy a bejelentés szerint évente hárommilliárd dózis áll rendelkezésre a vakcinából. Ezek nyilvánvaló tények, amelyek megkövetelik és ösztönzik egy világméretű stratégia bevezetését.
A rendelkezésre álló idő miatt azzal kell befejeznem, elnök úr, hogy véleményem szerint az Európai Uniónak teljes meggyőződéssel kell támogatnia a WHO felhívását a vakcinák igazságos elosztásáról - először és első sorban ott, ahol a halálozási arány a legmagasabb - és a köz- és magánszféra együttműködésének ösztönzéséről és feltételeinek megteremtéséről, hogy az egész világon hatékonyan küzdhessünk az oltóanyaghiány ellen.
Marisa Matias
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (PT) Elnök úr, biztos úr, először is szeretném kiemelni a Goerens úr által feltett kérdés fontosságát, ami az alapvető igazságosság kérdése. Mindannyian tökéletesen tisztában vagyunk azzal, hogy egy világméretű A típusú influenzajárvány esetén nem az északi, hanem a déli országok viselik a problémák oroszlánrészét és a vírus terjedésének következményeit. Minden évben ölbe tett kézzel nézzük végig több ezer állampolgár olyan világjárványok okozta halálát, amelyeknek már véget vetettünk, vagy létezik rá kezelési módszer az északi országokban; itt egy nagyon hosszú lista: malária, dengue-láz, sárgaláz, tuberkolózis. A lista vég nélküli, és mégsem teszünk semmit a probléma ellen.
Valójában az új vírustörzsek beszállítójaként használjuk a déli országokat, teljesen ingyen, hogy aztán gyógymódot fejlesszünk ki az északi országok számára, de mégsem kínálunk hatékony megoldást a problémára. Ezért szeretnék a már feltett kérdésekhez még néhányat hozzátenni.
Ténylegesen közegészségügyi problémaként vagy inkább gazdasági problémaként akarjuk kezelni ezt a helyzetet? Ha ténylegesen közegészségügyi problémának tartjuk, a világ minden régiója számára egyenlő hozzáférést kell biztosítanunk a kezelésekhez, és ezért erőfeszítéseinket sokkal hatékonyabbá kell tennünk. Fel szeretném tenni a már korábban elhangzott kérdést - és remélem, nem erről van szó -, hogy tényleg arra várunk-e, hogy végre vakcinafelesleg keletkezzen Európában, vagy hogy kiderüljenek a túl súlyos mellékhatások, mielőtt kimutatjuk nagylelkűségünket, és hirtelen megkezdjük a szükséges vakcinák déli országokba szállítását.
Utoljára pedig szeretném megkérdezni, hogy az Európai Unió, mi, európaiak és a Bizottság meg van-e elégedve egy olyan rendszerrel, ahol az északi országok megelőzési modellekkel küzdenek a világjárványok ellen, míg a déli országoknak csak csillapítókat és maradékokat adnak.
Elnök
Most pedig Guerrero Salom úré a szó, és szeretném megjegyezni, hogy nagyon örülök, és egy kicsit megható is, hogy először adhatom a szót egy olyan embernek, aki évek óta jó barátom és kollégám.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Köszönöm kedves szavait, elnök úr! Megtiszteltetés egy olyan intézményben dolgozni, ahol jelenleg ön az alelnök.
Azért kértem szót, hogy támogassam a felvetett ügyet, nevezetesen a fejlődő országoknak a világméretű H1N1 influenzajárvány ellen és annak megelőzéséért folytatott küzdelméhez nyújtott támogatást.
Mindemellett a világjárvány kérdésén túl szeretnék rámutatni, hogy más olyan betegségek is léteznek jelenleg, amelyek sokkal nagyobb hatást gyakorolnak a fejlődő országokra, mint a fejlettekre. Sok az olyan betegség, amely a fejlett országokban már kiirtásra került, a fejlődő országokban viszont még mindig tízmilliók életét követeli.
Ezeknek az országoknak védelmezniük kell lakosaik, állampolgáraik egészségét, de eszközök híján vannak. Az AIDS, a tuberkolózis, a malária és más fertőző betegségek elleni küzdelemhez védőoltásokra van szüksége ezeknek az országoknak, amelyekhez jelenleg nem jutnak hozzá, és nem tudják megvenni sem ezeket.
Arra szeretném ösztönözni a Bizottságot - ahogyan azt a biztos úr is felvázolta - hogy keressenek szövetségeseket, segítsék a programokat, motiválják a donor országokat és dolgozzanak annak érdekében, hogy a fejlődő országok polgárai olyan áron juthassanak hozzá a generikus gyógyszerekhez, amelyet ki tudnak fizetni.
Leonard Orban
a Bizottság tagja. - (RO) Az első beszédem elején elhangzottakon túl szeretném méh kihangsúlyozni a következőket. Az Európai Bizottság folyamatosan nyújt támogatást számos fejlődő országnak egészségügyi vonatkozású ügyekben, projektek, programok és költségvetési támogatás formájában.
Annak érdekében, hogy összhangban legyen a nemzeti vagyonnal, a Bizottság partnerivel együtt meg fogja vizsgálni, hogy milyen módon tudja hasznosítani ezeket az erőforrásokat a világjárvány elleni küzdelem módszereinek támogatására; az Európai Bizottság nem rendelkezik sem technikai, sem pénzügyi eszközökkel ahhoz, hogy a vakcinákat megvegye.
Mindazonáltal az Egészségügyi Világszervezettel való együttműködéssel, szövetségek létrehozásával és különböző érdekelt felekkel való megállapodások aláírásával együtt fogunk működni az ezen tárgyban beérkező kérelmekre adandó válaszok kidolgozásában..
Elnök
A vitát lezárom.
