Používanie symbolov Únie Európskym parlamentom (rozprava) 
Predsedajúci
Ďalším bodom programu je správa pána Carlosa Carnera Gonzáleza v mene Výboru pre ústavné veci o vložení nového článku 202a do rokovacieho poriadku Parlamentu o používaní symbolov Únie Parlamentom.
Carlos Carnero González
spravodajca. - (ES) Vážený pán predsedajúci, rozhodnutie, ktoré vo svojej správe navrhujem Parlamentu, je predovšetkým politické, a to v pravom zmysle slova. Formálne rozhodnutie, ktoré tu máme prijať, má menší význam, aj keď je zjavne relevantné.
Chystáme sa zmeniť a doplniť náš rokovací poriadok tak, aby sa už existujúca skutočnosť, to, čo rôzne inštitúcie Únie robia už celé roky, stalo úradným prvkom. To by som chcel poslancom pripomenúť.
Navrhujeme, aby Parlament používal vlajku Únie na všetkých miestach konania schôdzí a pri najformálnejších príležitostiach, ako napríklad pri ustanovujúcich rokovaniach alebo pri prijímaní hláv štátov. Navrhujeme tiež, aby sa pri všetkých týchto príležitostiach hrala hymna, aby sa motto "Zjednotení v rozmanitosti" nachádzalo na všetkých našich písomných dokumentoch a aby sa oslavoval Deň Európy.
Vážený pán predsedajúci, aj keď ste sa vyslovili za túto myšlienku, nenavrhujeme, aby sa euro používalo ako symbol. Podľa nášho názoru však euro predstavuje významný nástroj, skvelý nástroj, ktorý nám nepochybne pomáha riešiť medzinárodnú finančnú krízu. Kde by sme bez eura boli? Vrátili by sme sa späť do mučivej situácie konkurenčnej devalvácie, ktorá by v dôsledku medzinárodných finančných špekulácií zrazila naše reálne hospodárstvo na kolená.
Najdôležitejším prvkom mojej správy je politický odkaz občanom. Odkaz je veľmi jasný: symboly Únie žijú v inštitúcii, ktorá priamejšie než akákoľvek iná zastupuje viac než 500 miliónov obyvateľov v našich 27 členských štátoch. Znamená to, že ústavný proces, ktorý bol spustený v roku 2002 Európskym dohovorom, pretrváva aj napriek častým a pomerne veľkým bariéram a prekážkam.
Dohovor, na ktorom som mal tú česť sa zúčastniť spolu s ďalšími váženými poslancami, ktorí sa tu dnes nachádzajú, po prvýkrát bez pochybností zavádza symboly EÚ do primárneho práva Únie. Šťastne tak uzatvára kurióznu situáciu, počas ktorej sa v najdôležitejšom systéme právnych predpisov neuznávalo niečo, čo verejnosť už dlho akceptuje: symboly.
Rozhodnutie bolo v tomto smere jednohlasné a počas ratifikačného procesu ho nikto nespochybnil. Práve naopak, patrilo medzi ustanovenia, ktoré podporovatelia Európy uvítali najviac. Musím povedať, že bolo preto veľkým prekvapením, keď sa medzivládna konferencia, ktorá prijala Lisabonskú zmluvu, rozhodla z tohto dokumentu odstrániť všetky zmienky o európskych symboloch.
Prostredníctvom nášho dnešného rozhodnutia však môžeme túto chybu napraviť. Nechceme, samozrejme, zmeniť primárne právo, môžeme však urobiť, čo je v našich silách, a posunúť sa o kúsok ďalej pri formalizovaní symbolov Únie v inštitucionálnom rámci.
Symboly predstavujú spoločný cieľ a spoločné hodnoty. V prípade Európy je to túžba vybudovať Úniu všetkých a pre všetkých občanov, ktorí si želajú jednotu, slobodu, demokraciu, spravodlivosť, rovnosť a solidaritu. Sú to európske hodnoty, ktoré tiež považujeme za všeobecné.
Symboly nám zároveň umožňujú určiť, kto sme a kým chceme byť vo vzťahu k zvyšku sveta, ktorý nás podľa nich spoznáva. Kto sa napríklad necítil hrdo pri zastupovaní Únie, keď mal na sebe vestu pozorovateľa volieb?
Symboly nám navyše pomáhajú pamätať si, odkiaľ sme prišli v deň, keď sa začala písať naša história jednoty, rastu a slobody.
To, čo predseda Parlamentu povedal pred niekoľkými dňami v Madride o mladých ľuďoch a histórii, má veľa spoločného so symbolmi. Mladým ľuďom musíme pripomínať, odkiaľ sme prišli, kto sme a kam smerujeme. Symboly tento odkaz odovzdávajú rýchlo a jasne. Tieto symboly nás zjednocujú, nie rozdeľujú. Nie je to pritom len veľké plus, ale navyše aj obrovská výhoda.
Vážený pán predsedajúci, skvelý spisovateľ Aldous Huxley povedal, že najdôležitejšia nie je skúsenosť, ale to, ako s ňou naložíme. To isté platí pre symboly. Vlajka by nemala byť ikonou, ale mala by sa používať v našich každodenných životoch, aby posilňovala jednotu, ktorá nás charakterizuje.
József Szájer
Vážený pán predsedajúci, nedávno som bol v Kyjeve. Budovu ukrajinského Ministerstva zahraničných vecí bolo sotva vidieť za európskou vlajkou siahajúcou cez tri poschodia. Ak sa tomuto symbolu dostáva toľko úcty a cti mimo Európskej únie, som si istý, že aj tu môže Európska únia pristupovať k symbolom s úctou. V tomto bode by som rád opravil kolegu, ktorý pripravil skvelú správu. Pravidlá používania symbolov Európskej únie sú momentálne súčasťou acquis communautaire, európskych právnych predpisov: vlajka s dvanástimi hviezdami a modrým pozadím, hymna vychádzajúca zo skladby Óda na radosť, dlhodobé schôdze hláv štátov a vlád, a dokonca aj ústredie Európskeho parlamentu, Štrasburg, a, samozrejme, naše zasadnutia sa konajú v Štrasburgu. V tejto chvíli neexistuje žiadne takzvané vákuum v oblasti právnych predpisov, pretože existujú pravidlá používania symbolov Európskej únie, či už sú obsiahnuté v Lisabonskej zmluve, alebo nie.
Ďalším dôležitým cieľom tejto správy je usmerniť spôsob, akým naša vlastná inštitúcia, Európsky parlament, rešpektuje naše normy. Som presvedčený, že tento zmysel pre identitu, zmysel pre to, kam patríme, je veľmi dôležitý. Často hovoríme o tom, ako naši občania nerozumejú našej zložitej Európe. Symboly predstavujú jeden prístup, ktorý im pomôže cítiť sa bližšie k Európskej únii. Veľmi veľa ľudí má rado tieto symboly, váži si ich a ctí si ich. Som si istý, že aj pre nás, tu v Parlamente, ako verných Európanov, je veľmi dôležité zaviesť pravidlá používania symbolov Európskej únie v našej vlastnej inštitúcii. Ďakujem za vašu pozornosť.
Costas Botopoulos
Vážený pán predsedajúci, prečo je také veľmi dôležité, aby sme vynakladali také úsilie a viedli túto rozpravu o symboloch Európskej únie, a to práve teraz? Domnievam sa, že existujú dva dôvody. Prvý je, že my ako Európsky parlament musíme v spôsobe, akým bežne plníme svoje úlohy, ukázať, že EÚ je viac než len právne dokumenty. Dovoľte mi pripomenúť, že symboly majú pôvod v ústavnej zmluve, ako to už povedal pán spravodajca. Bol tu pokus o ich inštitucionalizáciu, no je veľmi dôležité, že dnes pokračujeme v tomto úsilí, aby symboly pretrvali. Prečo? Pretože zároveň ukazujú, že Európa nestojí na chybných právnych dokumentoch, ktoré sú síce potrebné, no rôzne národy majú problémy pochopiť ich. Symbolizujú niečo iné a veľmi sa na to hodí krásny grécky výraz: politický projekt, myšlienka Európy. A to sa musí zachovať, hlavne dnes.
Druhý dôvod spočíva v tom, čo symboly ukrývajú, a to symboly za symbolmi. Inými slovami, myšlienku spoločného konania EÚ na základe jej hodnôt. A práve to sú symboly: spoločné konanie na základe hodnôt, ktoré dnes potrebujeme viac než kedykoľvek predtým.
Ak teda poviem, že kríza, ktorú všetci zažívame - a hovorím pritom nielen o hospodárskej kríze, ale aj o súčasnej inštitucionálnej a morálnej kríze Európy - je symbolom týchto ťažkých časov, myslím, že EÚ musí reagovať vo forme spoločných krokov. Znamená to, že by sme sa napokon mohli všetci spoločne pohnúť vpred.
Myslím, že neexistuje výstižnejší a zároveň trpkejší príklad ako súčasná situácia na Islande. Táto krajina nepatrí do EÚ, no hospodárska búrka ňou natoľko zmieta, že sa jej ľud pýta, či by naozaj mal byť súčasťou tejto "Európy ideí".
Anneli Jäätteenmäki
v mene skupiny ALDE. - Vážený pán predsedajúci, symboly Európskej únie sú oslavou jednoty, ktorú sme dosiahli a v ktorej posilnenie veríme. Symboly ako vlajka, hymna a motto EÚ sa už v rozšírenej miere používajú počas oficiálnych akcií a vo všetkých členských štátoch.
Európsku vlajku a hymnu, ktoré dnes všetci veľmi dobre poznáme, prvýkrát prijala Európska rada na zasadnutí v Miláne v roku 1985. V tom čase už vlajka existovala 30 rokov. Zámerom vlajky je predstavovať dokonalosť, vzájomné dopĺňanie a solidaritu a symbolizovať jednotu Európy. Motto "Zjednotení v rozmanitosti" je najnovším symbolom. Vzniklo na základe iniciatívy Európskeho parlamentu a dnes ho možno považovať za definíciu európskeho projektu.
Počas včerajšieho plenárneho zasadnutia Ingrid Betancourtová z Latinskej Ameriky a Francúzska povedala, že sníva o Latinskej Amerike, ktorá by dokázala spolupracovať a bola by taká jednotná ako Európska únia. Je zrejmé, že naše symboly slúžia ako identita a zvyšku sveta ukazujú, že sme spolu dokázali veľké veci.
Verím síce v túto jednotu a dúfam, že bude pokračovať, no sklamalo ma, že sme pri mnohých príležitostiach neboli jednotní. Minulý týždeň napríklad pozval predseda predsedníctva Európskej únie, pán Sarkozy, na rokovanie o finančnej kríze len štyri z členských štátov. Je veľmi zaujímavé, že predseda predsedníctva Európskej únie nevenuje pozornosť solidarite a jednote Európskej únie. Takéto konanie, ako aj všetky kroky tohto druhu, nesmerujú k nášmu zjednoteniu, ale len k rozdeleniu. Je ironické, že sme takí hrdí na našu jednotu a solidaritu, ale predseda predsedníctva Únie si zároveň vyberá na rozhovor o najdôležitejšom súčasnom probléme svojich obľúbencov.
Dúfam, že častejšie používanie vlajky, hymny a motta nám všetkým bude pripomínať hodnoty, ktoré sú rozhodujúce pre existenciu Európskej únie. No zároveň si musíme pamätať, že najdôležitejšie je to, ako sa správame.
Bogdan Pęk
Vážený pán predsedajúci, ako uviedol pán spravodajca, táto rozprava má čisto politický charakter a koná sa za veľmi špecifických politických okolností. Súhlasím s predchádzajúcimi rečníkmi, že Európa v súčasnosti zažíva krízu hodnôt a že hodnoty sú životnou silou Európy. Vynútenie si symbolov na základe porušenia právnych predpisov, ktoré sú momentálne v Európe platné, však nemôže tieto hodnoty nahradiť. Tieto symboly odmietla medzivládna konferencia, ktorá potvrdila Lisabonskú zmluvu. Parlament sa však dnes predsa len snaží o ich vynútenie. A pritom koná v rozpore s jasnými zásadami, podľa ktorých sa opatrenia, ktoré sa majú priamo vykonávať členskými štátmi a sú pre ne záväzné, môžu nariadiť len prostredníctvom zmluvy.
Takýto spôsob nastoľovania opatrení, ktoré majú byť záväzné, je neprípustný. Porušuje základnú zásadu, na ktorej je postavená Európska únia a ktorá spočíva v bezpodmienečnom dodržiavaní medzinárodných zákonov a dohôd. Ide o obídenie ustanovenia, ktoré bolo odmietnuté v európskej zmluve, a zavádzanie opatrení s cieľom vytvoriť zadnými dvierkami pseudoštát nazývaný Európa.
Sylvia-Yvonne Kaufmann
Vážený pán predsedajúci, v plnej miere podporujem parlamentnú iniciatívu týkajúcu sa vlajky a hymny. Európska jednota potrebuje tieto symboly, pretože Európu približujú k ľuďom a vytvárajú identitu. Preto ich musíme oficiálne uznať. Na základe toho považujem naše dnešné rozhodnutie za malý, ale významný krok, ktorý by nás čím skôr mohol priviesť k normálnemu stavu.
Vyňatie hymny a vlajky zo Zmluvy - skutočnosť, ktorú si, samozrejme, v plnej miere uvedomujem - je a zostáva v podstate barbarským činom proti európskej jednote, za ktorý nesú zodpovednosť tí, ktorí na tento krok vyzvali. Nahrali sme tým všetkým Ganleyom, Klausom a Haiderom. Ich nacionalistické slogany o európskom "superštáte", ktoré boli zamerané proti európskej integrácii, tak dostali pozlátka dôveryhodnosti.
To je však len jedna strana mince. Je tu ešte jeden problém, o ktorom by som rada hovorila a ktorý vo mne vyvoláva nemenšie obavy. Občania Európskej únie nechcú a nepotrebujú rozruch o vlajkách a hymnách v Bruseli. Chcú sociálnu a demokratickú Európu, Európsku úniu, ktorá im ponúkne účinnú ochranu pred negatívnymi následkami globalizácie. Chcú jasnú odpoveď na to, čo alebo koho Únia chráni, či ľudí, alebo trhy. Chcú, aby sa podnikli vážne kroky proti mzdovému, sociálnemu a daňovému dampingu a aby sa raz a navždy ukončil aj rýchlo postupujúci "kasíno kapitalizmus", ktorý tak podporujú finanční žongléri. A na to potrebujeme politickú Európsku úniu.
Hanne Dahl
Vážený pán predsedajúci, zaujímalo by ma, či si niekto v tejto snemovni ešte pamätá na to, ako sa ústava zmenila na Lisabonskú zmluvu po jej zamietnutí v Holandsku a Francúzsku. Symboly EÚ boli vyňaté, pretože panoval názor, že občania EÚ sú mimoriadne skeptickí voči cieľu ústavy zmeniť EÚ na politické zriadenie. Európsky parlament - teda jediný orgán EÚ, ktorý môžu voliť priamo občania - sa teraz snaží znovu ich zaviesť. Veľmi to pripomína paródiu na demokraciu, demokraciu, ktorú vykonávajú inštitúcie bez úcty k tým, pre ktorých tu sú. EÚ je tu pre občanov, a nie občania sú tu pre EÚ. Preto je nevhodné najprv niečo vyňať na základe toho, že chceme splniť želania občanov, a potom to o niekoľko mesiacov znovu zaviesť.
Musím povedať, že z tohto pohľadu sa celkom hanbím, že sedím v Európskom parlamente. Nemôžeme si dovoliť získať zlú povesť pre takýto podvod na občanoch. Vyzývam každého, kto má aspoň štipku úcty voči voličom, ktorí ho zvolili, aby dnes hlasoval proti tomuto návrhu.
Jim Allister
Vážený pán predsedajúci, Parlament chce tieto symboly len z jediného dôvodu: aby nafúkol svoje ego a aby navonok skrášlil štátnu suverenitu EÚ.
Ďakujem pekne, ale ja mám oveľa lepšiu hymnu a vlajku a nechystám sa vymeniť ich za okázalé čačky eurofederalizmu. Óda na radosť, ktorú sa chystáme ukradnúť, je možno veľmi pekná melódia, ale to sú aj Rolničky, a rovnako ako Rolničky ohlasuje fantáziu, fantáziu, že EÚ pre človeka znamená dobro. No na rozdiel od Rolničiek poškodí našu národnú suverenitu a právo ovládať svoj osud. Skôr ako Ódou na radosť by sa táto hymna dala nazvať "kódom na ničenie"!
Čo sa týka vlajky, ktorú sme ukradli Rade Európy, dokonca ani jej zástancovia nevedia, čo znamená. Vo výbore AFCO máme toľko vysvetlení toho, čo hviezdy znamenajú, koľko je hviezd na vlajke.
Návrh pre mňa znamená ukážku nenásytného fanatizmu eurofilov. Ešte ani neuschol atrament na Lisabonskej zmluve, z ktorej boli tieto symboly zámerne vyňaté, a už Parlament trval na tom, aby aj napriek tomu dostali oficiálny status.
Moji voliči nechcú vlajku ani hymnu EÚ. Chcú právo povedať áno alebo nie Lisabonskej zmluve, ďakujem veľmi pekne!
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Vážený pán predsedajúci, rád by som spomenul vášho krajana, ktorého počas Francúzskej revolúcie na ulici napomenul sansculote a povedal mu: "Prečo nenosíš trikolóru, symbol revolúcie?" A tento váš krajan odpovedal, že nie je potrebné ukazovať navonok, čo človek cíti v srdci.
Chcem povedať, že ako dobrý Španiel patrím skôr k tým, ktorí nepochybne pre skromnosť neukazujú svoje city navonok. Neznamená to však, že ma nedojme, keď vidím európsku vlajku visieť na radnici v Ľubľane, alebo keď som na stretnutí s naším kolegom Pierrom Lequillerom v Yvelines počul znieť európsku hymnu ihneď po marseillaise, alebo keď som si včera prečítal v novinách, že víťaz Ceny Princa z Astúrie, Bulhar Cvetan Todorov, povedal, že Európa dnes znamená byť "Zjednotení v rozmanitosti". To je naše motto.
Nepatrím k tým, ktorí zmýšľajú úzkoprso a obmedzene alebo ktorí majú pesimistický pohľad na život a myslia si, že európska vlajka konkuruje národnej vlajke alebo že zámerom európskej hymny je nahradiť národnú hymnu. Vážený pán predsedajúci, to je jednoducho smiešne.
Symboly ukazujú, že patríme do spoločenstva. V žiadnom prípade nepredstavujú pokus vyhladiť jednotlivé národné štáty. Označujú pridanú hodnotu, to, že s ostatnými Európanmi máme niečo spoločné.
Domnievam sa preto, že iniciatíva pána Carnera, ktorému blahoželám, a Výboru pre ústavné veci je správna. Je to iniciatíva, ktorá v čase, keď "zošívame dve Európy", ak použijem nádherný výraz nášho kolegu Bronisława Geremeka, na ktorého si s úctou spomíname, ukazuje našim krajanom Európanom, že máme rovnaké hodnoty. Tieto hodnoty sa vyjadrujú aj navonok, a to aj prostredníctvom symbolov.
Skupina Európskej ľudovej strany a európskych demokratov preto bude hlasovať za tento návrh, ktorým sa má zmeniť a doplniť rokovací poriadok. Už sa teším, rovnako ako vy všetci, na ten pocit dojatia, keď najbližšie v tejto snemovni zaznie Óda na radosť.
Pierre Pribetich
(FR) Symboly sú vo vzťahu k ideám také ako alegórie vo vzťahu k myšlienkam. Tento farbistý citát filozofa Alaina jasne vystihuje to, čo dnes tieto symboly predstavujú pre Európsku úniu. Počúvanie Beethovenovej symfónie alebo oslavovanie Európy spoločne 9. mája, práve to sú prvky, ktoré budeme odteraz používať, aby sme zabezpečili, že Európa bude naďalej žiť. Sú konkrétnym vyjadrením hodnôt, na ktorých je postavená Únia. Sú to znaky, ktoré sa postupne vštepujú do pamätí 500 miliónov Európanov.
Vložením tohto článku do rokovacieho poriadku vysiela práca nášho kolegu Carlosa Carnera Gonzáleza, ktorému gratulujem, občanom politický odkaz Parlamentu založený na týchto hodnotách, ako to dokazuje opozícia euroskeptikov. Žiadna politika bez symbolov! To, že Európa získa svoju identitu prostredníctvom hymny, vlajky a motta, poskytne občanom žijúcim a pracujúcim v Európe príležitosť uvidieť samých seba ako súčasť jedného celku zjednoteného v rozmanitosti. Zobrazovaním týchto symbolov na všetkých úrovniach a vo všetkých inštitucionálnych oblastiach sa zabezpečí, že sa hodnoty, ktoré inšpirujú Európu, budú neustále pripomínať.
Chcel by som však predsa len zdôrazniť, že Európa dnes zažíva vážnu krízu dôvery a že musíme ísť nad rámec týchto symbolických prvkov a spolu si predstaviť a znovu vytvoriť silnejší pocit spolupatričnosti.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Vážený pán predsedajúci, symboly ako vlajka, hymna, spoločná mena a sviatky sú skutočnými črtami štátnosti. Práve to bol dôvod, prečo sa rozhodlo o ich neprijatí počas rozhovorov o Lisabonskej zmluve. Je pokrytecké zastávať názor, že rozhodnutie o ich znovuzavedení môže vykonať vnútorne jedna z európskych inštitúcií. Európsky parlament je zákonodarný orgán. Nesmie vysielať signály, že je prípustné hľadať spôsoby, ako obísť predchádzajúce medzivládne dohody. Parlament musí vystupovať ako strážca demokracie a právneho štátu. Ak sa teda pokúsi obnoviť predtým odmietnuté symboly, stane sa prežitkom. Všetci, pochopiteľne, chápeme, že každá inštitúcia si želá používať určité symboly. V tomto prípade však musíme chápať, že je tu obsiahnutá širšia politická dimenzia, ako to zdôraznil pán spravodajca. Mali by sme sa teda postaviť proti tomuto kroku.
Søren Bo Søndergaard
(DA) Vážený pán predsedajúci, ako tu už bolo spomínané, spoločné symboly - hymna, vlajka a motto - boli vyňaté z ústavnej zmluvy pri jej zmene na Lisabonskú zmluvu. Niektorí zástancovia Lisabonskej zmluvy dokonca vyhlásili, že sme tým dokázali svoju pozornosť voči všeobecnému odporu. V niektorých krajinách sa vyňatie kvázi ústavných symbolov v skutočnosti použilo ako argument, že nie je dôvod, aby sa konalo referendum o Lisabonskej zmluve. Dánska vláda napríklad uviedla v dokumente adresovanom dánskemu ľudu, že Lisabonská zmluva, citujem, "bude očistená od symbolických ustanovení o hymne, motte a vlajke EÚ".
Bude očistená! V tejto súvislosti by sme sa mali opýtať, aký rozdiel to v skutočnosti spôsobilo. Odpoveď je, že žiaden. Vo svojej odpovedi na moju otázku samotná Komisia uviedla, že to, že symboly sa v Zmluve nespomínajú, nijako nemení ich postavenie. Nijako to nemení ich postavenie! A teraz sa Parlament chystá urobiť ďalší krok. Možno niekto verí, že intenzívnejšie používanie symbolov zvýši nadšenie z EÚ. Možno niekto verí, že symboly môžu zamaskovať nedostatok výhod pre ľudí. Ja osobne tomu neverím. Mnoho občanov by sa na to pozeralo len ako na ďalší príklad toho, ako si elita EÚ robí presne to, čo sa jej zachce. Vyslalo by to úplne zlý signál. Nemyslím si, že by sme tento návrh mali prijať.
Philip Claeys
(NL) Vážený pán predsedajúci, rád by som vedel, čo je skutočným zámerom tejto správy a pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu k rokovaciemu poriadku, ktorý je cieľom tejto správy. Podľa dôvodovej správy skutočnosť, že symboly nie sú obsiahnuté v Lisabonskej zmluve, nebráni inštitúciám, aby ich ďalej používali. Načo je teda potrebné zahŕňať ich do rokovacieho poriadku tohto Parlamentu?
Túto rozpravu by sme mali viesť v súvislosti s európskou ústavou a referendami, ktoré ústavu zrušili. Tieto symboly sa úmyselne nedostali do Zmluvy, pretože napríklad Holanďania nechcú mať nič spoločné s európskym superštátom ani s vonkajšími symbolmi európskeho superštátu. Medzitým však Holandsko ratifikovalo Lisabonskú zmluvu. Čo sa teraz chystáme robiť? Aj tak sa chystáme zakotviť európske symboly do rokovacieho poriadku, ale cez zadné dvierka.
Tento pozmeňujúci a doplňujúci návrh k rokovaciemu poriadku je zbytočný. V skutočnosti je to bezdôvodná provokácia a nerešpektovanie holandských a vlastne aj európskych voličov, ktorí nechcú mať nič spoločné s európskym superštátom. Dobrá práca, dámy a páni!
Maria da Assunção Esteves
(PT) Včera tu v pléne mohla byť európska hymna dôvodom, prečo mala Ingrid Betancourtová slzy v očiach. Hymna mohla vyvrcholiť výzvou spoločne sa podeliť o spomienky a túžby. Každý ľudský projekt potrebuje symbolický rozmer, od sily slov, ktorými riadime európsky ľud, až po rituály politických zastúpení, ktoré nás usádzajú vľavo a vpravo v protichodnosti parlamentnej rozpravy. História nemôže existovať bez symbolov.
Potrebujeme slová, vlajku, hymnu alebo motto. Univerzálny projekt Európy nemožno vytvoriť v kolektívnej predstave bez chémie symbolov, pretože symboly znázorňujú nielen svet, ktorý máme, ale aj svet, ktorý chceme mať. Spájajú najhlbšie úsudky a emócie v nás. Ich hodnota spočíva v procese určenia identity, ktorý vyvolávajú. Ako možno veľký projekt Európy, založený na abstraktnej hodnote ľudskej dôstojnosti, otvorený svetu, ukazujúci cestu v oblasti práva, riadiť bez symbolického rozmeru? Európske myslenie nám zanechalo dlhú históriu významu symbolov. Politika to nemôže ignorovať, pretože v sebe nesie všetky rozmery ľudského bytia aj z hľadiska toho, čo je ideálne a vznešené.
Richard Corbett
Vážený pán predsedajúci, trochu ma prekvapuje, ako niektoré strany robia v prípade tejto zmeny v rokovacom poriadku z komára somára. Vieme, že členské štáty sa pred určitým časom rozhodli nepovýšiť európsku vlajku a hymnu na úroveň zmluvného postavenia. Rozhodli sa neposkytnúť im takého povznesené postavenie, ale nechať im postavenie súčasné.
Aký je ich aktuálny stav? Inštitúcie ich jednoducho uznávajú. Európska rada to robila už v roku 1985. Mimochodom, v tom čase bola členkou Európskej rady pani Thatcherová. Vidím, že niektorí z jej obdivovateľov teraz popierajú jej rozhodnutie. Musím priznať, že som sám trochu váhal v prípade prijatia symbolu zvoleného pani Thatcherovou za vlajku Európskej únie. V duchu kompromisu a súhlasu všetkých strán som však ochotný ho prijať.
Postavenie, ktoré získali vlajka a hymna, bolo uznanie inštitúciami. Je tu však jedna odchýlka. My, Európsky parlament, sme ich nikdy naozaj neuznali v našom rokovacom poriadku. Je celkom logické, že sa snažíme napraviť túto odchýlku a do rokovacieho poriadku pridať odkaz o vlajke.
Naozaj neviem, ako môžu ľudia robiť taký rozruch pre takúto samozrejmosť, pre takýto bežný postup, ktorý rešpektuje rozhodnutia členských štátov nepovýšiť vlajku na úroveň postavenia v Zmluve. Nuž, spôsob práce euroskeptikov, nielen v mojej krajine, bol vždy trochu záhadný. Keď viete, že táto vlajka existuje už mnoho rokov, ak ste videli stúpencov Európy na turnaji Ryder Cup, keď Európa hrala proti Amerike v golfovom turnaji len pred niekoľkými mesiacmi, kde ľudia, medzi ktorými boli pravdepodobne aj konzervatívni euroskeptici, mávali európskymi vlajkami, naozaj to vyzerá trochu smiešne, že teraz robia taký rozruch pre takúto rozumnú zmenu nášho rokovacieho poriadku.
Panayotis Demetriou
(EL) Vážený pán predsedajúci, ako povedali všetci predchádzajúci rečníci, symboly Európskej únie existujú už mnoho rokov. O čo sa usiluje Európsky parlament zmenou a doplnením rokovacieho poriadku? Želáme si zdôrazniť niečo, čo sa nazýva primerané používanie symbolov, ako sa to robí vo všetkých organizáciách.
Došlo, bohužiaľ, k neodôvodneným reakciám od členských štátov a občanov. Ide o reakcie od členských štátov, ktoré si myslia, že prijatie a podpora symbolov EÚ povedie k vytvoreniu superštátu. Bože dobrý, vytvoria symboly naozaj superštát, o ktorom hovoria niektorí kolegovia?
Niektorí hovoria, že to ovplyvní národnú morálku ľudu a štátov. Ak má niekto takú nízku národnú morálku, že by mohla byť zatlačená do úzadia symbolom jednotnosti všetkých štátov, potom ľutujem, ak to niekto nazýva "národnou hrdosťou". Takéto argumenty odzneli v tomto Parlamente.
Je tu aj ďalšia otázka. Ak niektorí občania a členské štáty tak zle reagujú na tieto symboly, ako môžu byť naďalej členmi tejto EÚ, keď dokonca nedokážu zniesť ani pohľad na jej symboly? Je to protirečenie.
Európsky parlament dnes správne pokračuje vo formálnom prijatí týchto symbolov. Vysiela správu: EÚ musí postupovať zjednotená v rámci týchto symbolov, aby sa stala úplnou a aby dosiahla bod, v ktorom môže zohrávať svoju úlohu. Jej úlohu je podporovať zásady a hodnoty po celom svete.
György Schöpflin
Vážený pán predsedajúci, často počúvame názor, že symboly sú stratou času a že Európska únia by sa nemala zaoberať takýmito irelevantnými otázkami. Argument pokračuje tým, že úlohou Európskej únie je sústrediť sa na otázky týkajúce sa živobytia, ako napríklad zamestnanosť alebo obchod.
Tento prístup je úplne chybný a vôbec nechápe, o čom symboly sú. Ak sa pozorne pozriete na to, ako inštitúcie pracujú, veľmi rýchlo vám bude jasné, že každá inštitúcia si zachováva svoj súbor symbolov. Tieto symboly nesú odkaz, ktorý budú ľudia uznávať, a pritom fungujú ako skrátená verzia tejto inštitúcie. Bez inštitúcií nemôže existovať demokratická politika.
Preto sú symboly potrebnou súčasťou demokracie, ktorú EÚ považuje sa jadro svojej identity. Okrem toho, ak sú symboly také okrajové, ako tvrdia ich oponenti, prečo proti ním tak veľmi namietajú? Európsky parlament má ako kľúčový demokratický orgán Európskej únie dôvod podporovať symboly Európy ako prostriedok, ako sa spojiť s voličmi Európy. Tí, ktorí sú proti symbolom Európy, v zásade spochybňujú samotnú európsku demokraciu.
Niekto by mohol ďalej namietať, že toto obdobie je príliš nestabilné a ovláda ho kríza a že nie je vhodné na to, aby sme sa zaoberali symbolmi Európy, a teda že nie je správny čas, aby Parlament trávil svoj čas rozpravou o symboloch. Možno to tak je, no správne načasovanie je vec, o ktorej sa dá a vždy sa aj bude diskutovať. Je to dlhodobá záležitosť a nezáleží na tom, či sa o symboloch Parlamentu a Európskej únie bude hovoriť teraz alebo neskôr. Táto dôležitá a presvedčivá správa má preto moju úplnú podporu.
Geoffrey Van Orden
Vážený pán predsedajúci, naši federalistickí priatelia by sa nemali pokúšať naverbovať pani Thatcherovú na svoju stranu. Bola by totiž zdesená z vývoja v Európskej únii.
Počúvame, že symboly sú dôležité, no pritom sme stále uisťovaní, že Európska únia nemá ambíciu stať sa štátom aj napriek tomu, že každé uznesenie a právny predpis v tomto Parlamente nás vedie ďalej týmto smerom. Vynikajúcim príkladom bola, samozrejme, ústava. Tá bola odmietnutá a potom sa znovu objavila ako Lisabonská zmluva.
V záujme pretlačenia Lisabonskej zmluvy sa národní vyjednávači rozhodli, že časti ústavy, ktoré by sa dali vykladať ako zasahovanie do štátnosti, ako napríklad vlajka či hymna, by sa z nej mali vyňať.
Britskí vládni ministri sa pri pretláčaní Lisabonskej zmluvy pokúsili nášmu ľudu nahovoriť, že je určitým spôsobom odlišná od ústavy.
Moji voliči na východe Anglicka nechcú ústavu, nechcú Lisabonskú zmluvu a celkom určite nechcú ani štát nazývaný Európa. Myslím, že je to ich urážka, ak sa pokúšame zaviesť alebo dať úradný charakter týmto symbolom.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Symboly Európskej únie zaisťujú uplatňovanie jej identity a môžu mať rozhodujúci význam pri komunikácii s verejnosťou a vytváraní citových väzieb s európskymi inštitúciami.
Parlament uznal a prijal tieto symboly Únie: vlajku, ktorú tvorí kruh s dvanástimi zlatými hviezdami na modrom pozadí, hymnu, ktorá je výňatkom z Ódy na radosť z Deviatej symfónie Ludwiga van Beethovena, a motto Zjednotení v rozmanitosti. Vlajka visí vo všetkých priestoroch Parlamentu a pri príležitosti oficiálnych udalostí. Zavedením právnych predpisov týkajúcich sa používania symbolov Európskej únie Európskym parlamentom do rokovacieho poriadku Parlamentu vysielame silný politický signál.
Parlament oslavuje Deň Európy 9. mája. Navrhujem, aby Európsky parlament zorganizoval v Deň Európy každoročnú súťaž venovanú mladým generáciám, ktoré by mohli ukázať, ako vidia budúcnosť Európy a hlavne to, ako by chceli prispieť k tomu, aby sa táto budúcnosť stala realitou.
Marios Matsakis
Vážený pán predsedajúci, v severnej časti európskeho Cypru, v pohorí Kyrenia, sa dá vidieť obrovská, kilometer dlhá turecká vlajka, nie vlajka EÚ. V celej severnej časti Cypru sa v skutočnosti nachádza veľké množstvo tureckých vlajok, nie vlajok EÚ. Nie je to symbolom jednotnosti Európy, ale rozdelenia, o ktoré sa postarala turecká armáda v malom členskom štáte EÚ.
Vzhľadom na prístupové rokovania medzi EÚ a Tureckom a mierové rozhovory na Cypre by mala EÚ vyvinúť dôrazný tlak na tureckú vládu, aby stiahla svoje vojenské jednotky a symboly z Cypru a aby umožnila, že v tejto časti EÚ bude slobodne viať naša hrdá vlajka EÚ. Vlajka EÚ na Cypre symbolizuje jednotu. Turecká vlajka symbolizuje rozdelenie.
Pomôžte nám čím skôr vztýčiť na celom Cypre vlajku EÚ.
Andrew Duff
Vážený pán predsedajúci, považujem za mimoriadne čudné či dokonca tragické, že symboly napádajú ľudia, ktorí predtým pochádzali z komunistických štátov strednej a východnej Európy. Pamätáme si, ako vlajkami mávali davy v Tallinne, vo východnom Berlíne a v Budapešti. Pamätáme si, ako hymna znela pri Brandenburskej bráne. Nevyžadoval to ani nepredpisoval parlamentný rokovací poriadok. Inšpirácia bola v srdciach a pocitoch občanov. Tieto symboly sú symbolmi našich dôstojných hodnôt spočívajúcich v mieri a solidarite.
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Vážený pán predsedajúci, rád by som položil nasledujúcu otázku tým, ktorí hovoria, že symboly a vlajky patria k štátu.
Mesto, v ktorom žijem, má vlajku, vlajku Madridu, a oblasť, v ktorej žijem, oblasť Madridu, má svoju vlastnú vlajku a hymnu. Je to preto, že sú to štáty? Majú ambície stať sa štátmi? Chcú tí, ktorí hovoria, že vlajky a hymny sú národnými symbolmi, zrušiť miestne a regionálne vlajky?
Chcel by som počuť odpoveď od svojich kolegov poslancov.
Predsedajúci
Ja sám mám doma vlajku svojho ragbyového klubu!
Richard Corbett
Vážený pán predsedajúci, chcem len dodať k myšlienke pána Méndeza de Viga, že aj Medzinárodný olympijský výbor má vlajku a hymnu. Z toho, čo práve povedali britskí konzervatívci, môžem vyvodiť len to, že Medzinárodný olympijský výbor je podľa ich definície štátom.
Carlos Carnero González
spravodajca. - (ES) Vážený pán predsedajúci, rád by som začal poďakovaním všetkým rečníkom, ktorí sa zúčastnili tejto rozpravy, aj keď je zrejmé, že s niektorými z nich otvorene nesúhlasím.
Symboly nereprezentujú len štáty. V tejto fáze nášho vývoja symboly nestelesňujú konfrontáciu, boj či bitky, ale sú prostriedkom na vyjadrenie myšlienok a zjednotenia ľudí okolo našich hodnôt. Práve to reprezentuje naša vlajka, naša hymna, naše motto a Deň Európy.
Medzivládna konferencia musela pod tlakom niektorých predstaviteľov vyňať symboly zo Zmluvy aj napriek vôli obrovskej väčšiny. Veľká väčšina uprednostňovala pokračovať v základoch ústavy a nechytiť sa v pasci tých, ktorí spochybňujú nielen symboly, ale aj potrebu pokračovať ďalej v politickej únii. Práve preto 16 štátov vrátane toho môjho vydalo vyhlásenie k tejto otázke vyjadrujúce, že podľa ich názoru je používanie symbolov skutočnosťou, je oficiálne a čo viac, mali by sme ho vítať.
Nikto nespochybnil symboly Európskej únie počas kampaní na referendá, ktoré viedli k nemožnosti ratifikovať ústavu. Buďme úprimní. Spomenie si niekto, že by veľké časti francúzskej a holandskej populácie hovorili "nie" ústave preto, že odkazovala na symboly Únie? Pokiaľ ide o mňa, ja to povedať nemôžem, a to som vo Francúzsku viedol aktívne kampane. Môžu existovať iné dôvody, pre množstvo ľudí spoločné či odlišné, no otázka symbolov medzi ne nepatrí.
Ja sa, samozrejme, cítim Španielom, pretože som Európan, a Európanom preto, že som Španiel. Znamená to, že keď vidím vlajku svojej krajiny vedľa vlajky s 12 hviezdami, presvedčenie, že obe sú súčasťou môjho života, silnie. Keď vidím úradujúceho predsedu Rady vedľa francúzskej aj európskej vlajky, tiež sa cítim hrdý.
A cítim sa mimoriadne hrdý, ako aj mnoho z vás, keď nás vítajú, keď niekto dostane humanitárnu pomoc alebo si všimne tím volebných pozorovateľov a spozná nás podľa vlajky a ocení ju. Bolo by hlúpe odopierať si niečo, čo iní uznávajú s priateľstvom a radosťou.
Predsedajúci
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční dnes o 11.00 hod.
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Cristian Silviu Buşoi  
písomne. - Európska únia sa nepochybne nachádza na križovatke svojho vývoja, keď je najdôležitejšie uznať potrebu posunúť sa vpred a vyriešiť všetky aktuálne komplexné problémy, ktoré by mohli priviesť európsky integračný proces do slepej uličky. Európske symboly sú v tomto procese rozhodujúcim spojovacím prvkom na rozvinutie pozitívnej identity na európskej úrovni, pričom sú doplnkom zavedených národných identít a nijako ich nenahrádzajú.
Neprítomnosť európskych symbolov v odmietnutej Lisabonskej zmluve bola najviac poľutovaniahodná z pohľadu kritického demokratického deficitu, ktorému momentálne Európska únia čelí. Tvrdenie, že ich začlenenie do Lisabonskej zmluvy by bolo nevhodné, sa ukázalo ako úplne nereálne, pretože niet pochýb o tom, že by nepredstavovali žiadne nebezpečenstvo pre myšlienky, na ktorých bola EÚ postavená.
Ak sa teda má zvýšiť všeobecná podpora a záväzok voči Európskej únii v nadchádzajúcich rokoch, je nevyhnutné zachovať a upraviť tieto symbolické prvky, aby boli európske inštitúcie a rozhodovacie procesy zaviazané uznávať faktory "slobodného ľudu".
Glyn Ford  
písomne. - Podporujem zavedenie úradného uznávania európskej vlajky, európskej hymny Óda na radosť, Dňa Európy 9. mája a motta Zjednotení v rozmanitosti do rokovacieho poriadku. Táto podpora nezmenšuje môj záväzok a oddanosť voči mojej vlastnej krajine, Anglicku, kde som sa narodil, kde som vyrastal a získal vzdelanie a kde dnes žijem.
Odmietam názor, že si človek musí vybrať výlučnú oddanosť jednému regiónu. Som hrdý, že som z regiónu Forest of Dean, že som Angličan a Európan.
Genowefa Grabowska  
Symboly naozaj vytvárajú citové väzby k organizácii alebo krajine, ktorá je nám drahá. Keď sa pozeráme na vlajky alebo mottá, keď počúvame hymny, či dokonca aj vtedy, keď manipulujeme s mincami, priamo sa stotožňujeme s krajinou alebo organizáciou. Európska únia má, samozrejme, symboly tejto povahy umožňujúce identifikáciu a citovú väzbu.
Modrá vlajka s 12 zlatými hviezdami, Óda na radosť z Beethovenovej Deviatej symfónie, Deň Európy oslavovaný 9. mája a euro, ktoré je oficiálnou menou v 15 členských štátoch, to všetko sú zavedené, známe a všeobecne akceptované symboly. Pôvodne boli symbolmi Spoločenstva a teraz sa stali symbolmi Európskej únie. Spolu so sloganom alebo mottom Únie, a to Zjednotení v rozmanitosti, tieto symboly stručne vyjadrujú základ európskeho projektu.
Ako členka dohovoru veľmi ľutujem, že symboly Únie opísané v európskej ústave nikdy nevstúpili do platnosti. Považovali sa za prvky pseudoštátu, a preto boli z textu Lisabonskej zmluvy vyňaté. Aj tak sa však domnievam, že nestratili nič zo svojho charakteru ani z príťažlivosti pre európskych občanov. Tieto symboly sú naďalej nositeľmi hodnôt, na ktorých je založená Európska únia. Sú vyjadrením pocitu spoločenstva jeho občanov.
Je preto správne, že krok smerom k používaniu európskych symbolov vznikol práve v Európskom parlamente.
