Intellektuelle ejendomsrettigheder (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Nicolę Zingarettiego for Retsudvalget om ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlige foranstaltninger til håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder - C6-0233/2005 -.
Günter Verheugen
Hr. formand, mine damer og herrer! Krænkelser af intellektuelle ejendomsrettigheder tager kontinuerligt til og udgør imidlertid en virkelig seriøs fare for samfundsøkonomien i Europa og fællesskabet i Europa.
Sanktionsordningerne, som er forskellige fra land til land, begrænser ikke blot, at det indre marked fungerer gnidningsløst, men gør det også vanskeligt effektivt at bekæmpe varemærkeforfalskning og piratkopiering. Det er vigtigt, at rettighedshaverne nyder en ligeværdig beskyttelse overalt i Fællesskabet.
Her opstår der også problemer med forbrugerbeskyttelsen i forbindelse med sundheds- og sikkerhedsspørgsmål. Falsknere nyder godt af internettet, fordi de lader forfalskede produkter eller efterligninger sælge globalt via internettet uden tidstab. Disse aktiviteter optræder tydeligt mere og mere i forbindelse med organiseret kriminalitet, og jeg må gøre opmærksom på, at antallet af produkter, som skal fjernes fra det indre marked, har tiltaget bekymrende meget i den seneste tid. I den forbindelse handler det som regel om produktforfalskninger. Bekæmpelsen af forfalskede varer er derfor af allerstørste betydning for Fællesskabet, afstemningen her i Parlamentet er et vigtigt skridt på vejen.
Kommissionen glæder sig over, at Europa-Parlamentet accepterer og støtter det generelle princip, som dette ændrede direktivforslag er baseret på. Jeg vil ved denne lejlighed gerne takke ordføreren hr. Zingaretti udtrykkeligt.
Allerede i sin beslutning af 7. september 2006 om forfalskning af lægemidler støttede Parlamentet Kommissionen i dens opfattelse af, at de strafferetlige sanktioner bør ensartes så hurtigt som muligt. Kommissionen bifalder også, at der i udvalgets betænkning fastsættes den samme strafudmåling for disse strafbare handlinger som for alvorlige strafbare handlinger.
Kommissionen er dog ked af nogle af de punkter, som har vist sig i diskussionen: Først og fremmest at Parlamentet ønsker at begrænse direktivets anvendelsesområde udelukkende til området for Fællesskabets kompetence - jeg skal gøre opmærksom på, at det vil føre til store vanskeligheder i forbindelse med den praktiske gennemførelse af direktivet. Desuden forekommer definitionen af begrebet "intellektuel ejendomsrettighed" ikke at være tilstrækkelig, da en hel række aspekter fortsat er uklare. Endelig giver definitionen af begreberne "krænkelse, der er handelsrelateret" og "forsætlig krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed" ikke nogen ekstra fordel. Den kan misforstås og undergrave retssikkerheden.
Med henblik på forbrugernes sikkerhed og erhvervslivets konkurrenceevne anmoder jeg Dem om at godkende Kommissionens forslag.
Nicola Zingaretti 
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke kommissæren for de venlige ord, som han brugte om denne betænkning.
Dette vigtige direktivs vedtagelsesforløb er nu langt om længe ved at blive afsluttet, og jeg vil gerne starte med at takke alle dem, der har deltaget i en meget interessant og efter min mening meget nyttig debat, ikke mindst skyggeordførerne og alle tjenestemændene. Uden deres hjælp havde vi ikke kunnet tage nogle så komplekse spørgsmål op.
Der har været talt meget om dette direktiv - nogle gange med kendskab til sagen og andre gange på en fejlagtig måde og uden at vide, hvad det drejer sig om, eftersom der er tale om nogle meget komplekse spørgsmål. Derfor er det efter min mening vigtigt at slå fast, hvad vi taler om. Dette direktiv tager sigte på at bekæmpe organiseret kriminalitet, og jeg vil gerne understrege, at det i den sidste ende skal bekæmpe den traditionelle form for organiseret kriminalitet og en form for organiseret kriminalitet, der er opstået for nylig. Der er med andre ord tale om et direktiv mod de skader, som kriminaliteten påfører Europa gennem forfalskning af varer og krænkelser af de intellektuelle ejendomsrettigheder.
Mange af parlamentsmedlemmerne har i de sidste par måneder spurgt mig, hvorfor vi skal harmonisere dette område. Jeg kan kun svare, at organiseret kriminalitet længe har omfattet ulovlige aktiviteter, der finder sted på globalt plan, som ikke kender nogen grænser, og som har enormt store ressourcer til rådighed. Retsbestemmelserne er til gengæld opsplittet i forskellige retssystemer, der undertiden er i strid med hinanden, og derfor står de ikke lige så stærkt. Man har regnet ud, at mængden af kopivarer er steget med 1.600 % i de sidste 10 år, og jeg mener, at Europa bør gøre noget, eftersom der er tale om et meget stort marked og om nogle meget konkrete og materielle ting, bl.a. legetøj, tøj, sko, fødevarer, kosmetik, kemiske stoffer, gastronomiske produkter med falsk oprindelsesbetegnelse, briller, cd'er og dvd'er, dvs. varer, som de europæiske borgere køber hver eneste dag.
Som det blev sagt før, medfører dette fænomen nogle meget store skader. Det går ud over de europæiske industrier, eftersom forfalskningen selvfølgelig er i strid med alle de grundlæggende markeds- og konkurrenceregler, og det går ud over arbejdstagerne, eftersom de, der fremstiller kopivarer, selvfølgelig gør dette uden nogen som helst hensyntagen til lovgivningen om arbejdstagernes rettighederne, og eftersom markedsforfalskning, der bygger på svig, skaber afmatning og arbejdsløshed.
Det siges, at dette fænomen har skabt 125.000 nye arbejdsløse i Europa i de sidste 10 år. Det går ud over økonomien, fordi der er tale om skattesvig, og det går ud over forbrugerne, fordi vi her i Parlamentet bruger meget tid på fastlægge regler, der skal beskytte de europæiske borgere, men ikke sørger for en effektiv bekæmpelse af forfalskning og ikke har nogen instrumenter til at sikre, at disse regler bliver overholdt.
Særligt alvorlig er efter min mening varemærkeforfalskning af lægemidler, som ofte bliver solgt i udviklingslandene, og det glæder mig meget, at eksekutivsekretæren for Verdenssundhedsorganisationens arbejdsgruppe til bekæmpelse af forfalskning har udtalt sig positivt om betænkningen, fordi den specifikt nævner sundhedsrisiciene, og fordi man i betænkningen fastslår, at forfalskning af lægemidler er meget alvorligt.
Derfor bør vi efter min opfattelse gøre fremskridt i den retning. Jeg mener, at direktivets tekst indeholder vigtige nyheder i forhold til Kommissionens tekst, og at vi har indgået et godt kompromis. Efter min mening er det vigtigt, at vi har begrænset direktivets anvendelsesområde og gjort det klarere, f.eks. ved ikke at medtage patenterne. Her er det stadig civillovbogen, der er det mest velegnede instrument til at løse tvistemål.
Selv om der er tale om en meget omstridt tekst, mener jeg ikke, at vi bør stoppe her, eller at vi bør se bort fra, at der er tale om konkrete argumenter. Med harmoniseringen af de kriminalitetsbekæmpende bestemmelser tager vi et skridt i retning af et ægte europæisk indre marked, som naturligvis fremmes af regler, men også af direktiver som dette, der forhindrer, at reglerne ikke bliver overholdt. Når vi gør en indsats i den retning, styrker vi således det politiske Europas identitet, men også og ikke mindst idéen om et Europa, der er til gavn for de europæiske borgere.
Når vi nu skal stemme her i Parlamentet, glæder det os, at der var meget bred opbakning til direktivet i Retsudvalget. Jeg håber således, at et stort flertal vil støtte dette kompromis. I disse timer er der nemlig magtfulde interesser og lobbyer, som håber på, at Parlamentet ikke foretager sig noget. Efter min mening ville det dog gå ud over vores ry og være politisk uheldigt, hvis Europa-Parlamentet over for en så ødelæggende forbrydelse som forfalskning trak på skuldrene og sagde, at EU ikke kan gøre noget ved denne form for kriminalitet. Parlamentet har tidligere været langt fremme, når det gælder om at skabe et indre marked og et politisk Europa, og det er jeg sikker på, at vi også er ved denne lejlighed.
David Hammerstein Mintz 
Hr. formand! Den tekst, vi skal stemme om, Kommissionens tekst, har intet at gøre med udtalelsen fra Udvalget om Industri, Forskning og Energi, og den har intet at gøre med den legitime kamp mod svig og piratvirksomhed, som berører menneskers sikkerhed og sundhed. Det er vi alle enige i.
Til gengæld forsøger man med dette ændrede forslag om intellektuelle ejendomsrettigheder at kriminalisere udveksling af information og kultur. Hvis Parlamentet stemmer for det ændrede forslag om intellektuelle rettigheder i dets nuværende form, behandler det mafiamedlemmer og almindelige borgere ens. Der skabes hverken klarhed over det lukrative sigte eller forbrydelsens omfang. Direktivets anvendelsesområde er ukritisk og lægger alt ind under samme strafferetlige område, selv om det civile område generelt allerede fungerer godt.
Der skabes desuden en stor retsusikkerhed, der vil føre til en reel og hysterisk heksejagt, der går i alle retninger, og som forskrækker borgerne og får innovationen til at stivne i tusindvis af små og store virksomheder, som ikke bør frygte fængsel, og vi kan allerede se den massive modstand mod direktivet på internettet.
Vi kan ikke handle på denne måde imod informations- og kulturflowet.
Rainer Wieland 
Hr. formand! Retsudvalget er korresponderende udvalg for denne betænkning, mit egentligt nedarvede udvalg, som hovedsageligt beskæftiger sig med intellektuelle ejendomsrettigheder. Jeg er nu ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender i dette spørgsmål, og jeg vil også begrænse mig til denne vinkel.
Hr. Verheugen har været inde på, at vi har brug for denne retstekst. Det er rigtigt! Men vi bør ikke altid kun begrænse os til at pille ved minimumsstrafferammen. I sidste ende er ingen tjent med, at man ændrer minimums- eller maksimumsstraffen op eller ned med et helt eller et halvt år. Jeg er fast overbevist om - og det har også været gældende i Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender - at vi skal begynde med at arbejde med bestemmelsesprincippet. Vi har arbejdet for, at der opføres et positivkatalog for anvendelsesområdet i dette direktiv - uafhængig af, om der registreres patenter eller ej, det er i første omgang ligegyldigt - således at adressaten for retsteksten - borgeren - ikke læser et eller andet udflydende begreb, men kan se et katalog, hvoraf det fremgår, på hvilke områder han kan gøre sig strafbar.
I den forbindelse kommer vi - hr. kommissær, det har De sagt udtrykkeligt - ind på definitionerne. Hvis vi i civilretten begynder at oprette en såkaldt toolbox, en værktøjskasse, skal vi også på det strafferetlige område i gang med at fastlægge tilsvarende definitioner. Det nytter ikke at pille ved retsfølgerne, vi skal også arbejde på definitionerne. Derfor er dette direktiv en begyndelse! Jeg forstår derfor ikke kritikken helt. En begyndelse er et forsøg på at definere begrebet "handelsrelateret". Vi forsøger at definere begrebet "forsætlig", men venligst ikke kun med hensyn til dette anvendelsesområde, men også ...
(Formanden afbrød taleren)
Hans-Peter Mayer
Hr. formand, mine damer og herrer! Som skyggeordfører og på vegne af Retsudvalget vil jeg gerne takke hr. Zingaretti for hans vellykkede betænkning og frem for alt for det glimrende samarbejde.
Jeg vil gerne understrege, at hensigten med betænkningen ikke er at kriminalisere EU-borgerne. Vi ønsker at straffe de kriminelle sammenslutninger, den organiserede kriminalitet, de professionelle svindlere. Jeg lægger selv stor vægt på, at private brugere med personlige formål og uden gevinst for øje undtages herfra.
Det kompromis vedrørende definitionen, man opnåede i Retsudvalget, er ganske enkelt også en løsning, der er anvendelig i praksis. Ligesom hr. Wieland bifalder jeg derfor også definitionen på en "krænkelse, der er handelsrelateret", eller en "forsætlig krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed". Jeg bifalder desuden positivlisten, som patenter er undtaget fra.
Det har også været muligt at opnå en tilfredsstillende løsning med hensyn til de strafferetlige overtrædelser i artikel 3, således at følgende anses for en strafferetlig overtrædelse: for det første enhver forsætlig krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed, der er handelsrelateret, for det andet forsøg på en sådan krænkelse, og for det tredje medvirken og opfordring hertil. Da det mundtlige ændringsforslag om opfordring til en krænkelse stammer fra mig, vil jeg gerne påpege endnu en gang, at oversættelsen på dette punkt har været vanskelig og til dels også er helt forkert.
Hvad angår bøderne, bør det undgås, at de skaber uorden i de nationale strafferetsregler vedrørende juridiske personer. Medlemsstaterne skal selv afgøre, om de ønsker at idømme juridiske personer strafferetlige sanktioner eller blot bøder.
Alle medlemsstater kan skærpe disse europæiske regler, hvilket sker allerede i dag, og vi vil også lade det være op til de pågældende medlemsstater.
Manuel Medina Ortega
Hr. formand! Hr. Zingarettis betænkning om det ændrede forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlige foranstaltninger til håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder er et meget afbalanceret forslag, der har opnået bred støtte i Retsudvalget og også i et vist omfang i andre udvalg, der har beskæftiget sig med spørgsmålet.
Den intellektuelle ejendomsret fortjener som påpeget af hr. Zingaretti beskyttelse, og jeg synes, at det, som Retsudvalget har gjort med de forskellige ændringsforslag, det har stillet, måske er at nedtone dele af det ordvalg, som hr. Mayer, der netop har talt for Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater, har brugt.
F.eks. giver det ingen mening at udvide den strafferetlige beskyttelse til at omfatte patenter - området for intellektuel ejendomsret - som reelt er beskyttet inden for det civilretlige område, på grund af de komplikationer, som dette medfører.
Det giver heller ingen mening at kriminalisere en række aktiviteter, der udføres af kritikere, journalister, intellektuelle eller lærere, som kan komme "bag tremmer" på grund af et enkelt citat - eller aktiviteter, der udøves af en uskyldig bruger af de spredningsmedier, som internetteknologien i dag stiller til vores rådighed, hvorved man ved at trykke på en tast på et bestemt tidspunkt kan være ved at begå en strafferetlig overtrædelse.
Jeg synes, at det er vigtigt, at vi styrker den strafferetlige beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret, men når vi gør det, skal det ske i overensstemmelse med visse principper, således at denne strafferetlige beskyttelse ikke gøres mere omfattende end strengt nødvendigt. Strafferetlig beskyttelse er altid en beskyttelse af exceptionel karakter, eftersom der allerede findes andre midler inden for retsordenen til at opnå en sådan beskyttelse.
Jeg synes, at de forslag, som hr. Zingaretti har stillet - som er medtaget i betænkningen fra Retsudvalget, og de ændringsforslag, som det til sidst har stillet sammen med hr. Mayer - gør det muligt for os at begrænse den strafferetlige beskyttelses anvendelsesområde, og derfor bør plenarforsamlingen vedtage betænkningen og støtte de ændringsforslag, den finder nødvendige, under den pågældende afstemning.
Toine Manders
Hr. formand! Jeg vil gerne takke hr. Zingaretti for samarbejdet. Vi har brugt mange timer på at drøfte dette emne, for det er et følsomt emne.
I henhold til OECD udgør forfalskede varer på verdensplan, hvad der svarer til et beløb på ca. 600 milliarder euro om året. Det drejer sig især om kriminelle organisationer, som opererer verden over. Det betyder også, at forfalskede varer udgør en kraftig åreladning for skattemyndighederne, hvad angår skatteindtægterne. Lovlig virksomhed betyder bl.a. betaling af skat og beskæftigelse af arbejdstagere. Myndighederne anvender skatterne på bedste vis. Beskæftigelse er positivt, og vi mangler åbenbart mod til på tilstrækkeligt effektiv vis at gribe ind og rent faktisk gennemføre straffesanktioner og gøre noget ved problemet. Straffesanktioner alene gør det naturligvis ikke, det drejer sig også om bevidstgørelse. Toldmyndighederne bør kunne foretage bedre og mere effektiv kontrol, således at det fremover ikke vil være muligt, som vi oplevede det i Hamburg, at et skib med 3 millioner par sko om bord slipper igennem tolden, uden at nogen bemærker det. Der var i det pågældende tilfælde tale om varer fra Kina, og alle var forfalskede varer. Det bør vi efter min mening gøre noget ved.
Ydermere bør forbrugeren også blive væsentligt mere bevidst om problemet. Jeg har derfor stillet et ændringsforslag for at indføre begrebet uagtsomt hæleri. Det betyder, at en forbruger, som køber usædvanligt billige varer, bør være klar over, at han køber forfalskede varer og dermed lægger hindringer i vejen for et velfungerende samfund og en velfungerende økonomi.
Det er ærgerligt, at vi i for høj grad ønsker at skåne forbrugerne, for morsomt nok er hæleri i form af køb af forfalskede varer rent faktisk strafbart i Frankrig og Italien, og der er opsat store plakater med advarsler herom. Det har vi beklageligvis ikke haft mod til. Jeg finder det også ærgerligt, at intellektuelle ejendomsrettigheder, hvad dette angår, stadigvæk er utilstrækkeligt beskyttet i Europa, at der ikke er tilstrækkelig bevidsthed herom, for på den måde når vi aldrig Lissabon-målene om at blive den mest konkurrencedygtige videnbaserede økonomi i verden. Jeg håber, vi vil fortsætte bestræbelserne for både at støtte toldmyndighederne og forbedre lovgivningen. Jeg tænker i den forbindelse også på ensartede definitioner på globalt plan.
Sker det, vil jeg være tilfreds. Sker det ikke, bliver Europa isoleret, og det er til skade for såvel økonomi som beskæftigelse.
Eva Lichtenberger
Hr. formand, mine damer og herrer! Det er korrekt, at den massive import af forfalskede varer anretter stor skade på den europæiske økonomi, navnlig inden for kvalitetsproduktion. Ja, jeg er tilhænger af, at der skal gøres noget for at bekæmpe dette. Der skal frem for alt skabes mulighed for, at de store kriminelle organisationer, som vi allerede har været inde på, bedre kan blive straffet eller draget til ansvar ved hjælp af europæisk lovgivning. Målet er vi alle enige om. Det er imidlertid midlet, vi er uenige om.
I denne forbindelse vil jeg gerne rette en stor tak til hr. Zingaretti. Han har gjort sig store bestræbelser på virkelig at opnå enighed. Vi er dog alle nødt til at behandle spørgsmålet med største præcision, også fordi vi retligt set befinder os på temmelig tynd is. Man har gjort brug af en miljøbeskyttelsesbestemmelse fra strafferetten for at komme videre, men det betyder, at vi har et ansvar for at gå yderst forsigtigt og præcist frem. Inden for europæisk lovgivning skal vi beskæftige os med det, medlemsstaterne ikke kan klare på egen hånd, navnlig når det gælder strafferetlige anliggender, og det er i dette tilfælde håndteringen af store kriminelle organisationer. Til det formål har vi brug for en præcis definition af disse bestemmelsers anvendelsesområde.
Hvis vi lader det stå åbent - sådan som visse mennesker ønsker - eller hvis vi også inddrager forbrugerne, så skyder vi gråspurve med kanoner og vil ikke være i stand til virkelig at nå de store organisationer, der skader europæisk økonomi i så høj grad. Hvis vi ikke har nogen præcis definition, er der nemlig risiko for, at vi rammer små virksomheder, der ofte ikke ved, hvis varer de sælger, eller hvorfra varerne kommer, med strafferetlige sanktioner.
Det gælder især de unge. Størstedelen af de unge i Europa kan ikke skelne mellem, hvad man må downloade fra internettet, og hvad man ikke må. Vi ønsker på ingen måde at kriminalisere de endelige forbrugere. Vi ønsker at koncentrere os om de punkter, hvor EU-lovgivning hører hjemme. Det andet er omfattet af national lovgivning.
Når hr. Manders gerne vil skærpe forbrugernes bevidsthed, vil jeg blot sige følgende til ham: Hvis man kan købe en Gucci-taske til 10 euro, så vil forbrugerne måske nok kunne gennemskue det, men der er mange andre produkter, hvor dette ikke er tilfældet. Jeg ønsker ikke, at EU-lovgivning skal anvendes i overdrevent omfang på områder, hvor det ikke er hensigtsmæssigt. De anvendelsesområder, navnlig på det kommercielle område, er vi nødt til ...
(Formanden afbrød taleren)
Umberto Guidoni
Hr. formand, mine damer og herrer! Også jeg vil gerne starte med at takke ordføreren, hr. Zingaretti, for samarbejdet og for hans forsøg på at mægle i forbindelse med dette direktiv, der kræver anvendelse af strafferetten i forfalskningsspørgsmål. Direktivet mangler en referenceramme, som definerer forfalskning, og man samler således overtrædelser af mærkerettigheder, patentrettigheder og ophavsrettigheder under samme hat.
Ved at sammenblande kampen mod kopivarer med krænkelser af den intellektuelle ejendomsret risikerer vi at gøre bekæmpelsen af kriminel forfalskning mindre effektiv. Det havde været bedre at begrænse direktivets anvendelsesområde til udelukkende at omfatte krænkelser af ophavsrettigheder, der vedrører kommerciel fremstilling af forfalskede multimedieprodukter, som er et område, hvor den organiserede kriminalitet gør sig gældende.
En fejlagtig medtagelse af ophavsrettigheder kan derimod medføre alvorlige risici for privatlivets fred hos forbrugerne af multimedieprodukter. Desuden går man, når det gælder ophavsrettigheder, i direktivet bort fra begrebet "kommerciel brug" og risikerer dermed at gøre privat og ikkekommerciel brug strafbar for de brugere, der anvender internettet til peer-to-peer, videostreaming osv.
Direktivet pålægger medlemsstaterne at foretage en retsforfølgning - også uden en klage fra den berørte parts side - og giver netop privatpersoner en direkte rolle i undersøgelserne, der går længere end til teknisk bistand til myndighederne og ender med at blive en drivende og retningsgivende rolle. Endelig mangler direktivet en økonomisk og social analyse. En skærpelse af sanktionerne i Italien har ikke haft nogen effekt. Derfor mener vores gruppe, at direktivet bør forkastes.
Jim Allister
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne give udtryk for min modstand mod EU's uhyrlige indblanding i medlemsstaternes straffelovgivning, der går så vidt som til at stille krav om indførelse af nye strafbare handlinger og diktere strafferammen i Det Forenede Kongerige og andre lande. Baggrunden for denne utålelige krænkelse af national suverænitet er Domstolens skændige afgørelse fra september 2005. Vi er nu blevet præsenteret for et forslag, der indebærer en omsiggribende udvidelse af Kommissionens beføjelser.
Dette direktiv er endnu mere forkasteligt ud fra en britisk synsvinkel, fordi en krænkelse af patentlovgivningen for første gang bliver en strafbar handling med en strafferamme på mindst fire års fængsel, ikke fordi det valgte Underhus mener, at det er nødvendigt eller klogt, men fordi den ikkefolkevalgte Kommission dikterer dette. Jeg protesterer imod og afviser denne utålelige indblanding fra EU's side, og jeg forkaster derfor dette direktiv.
Jacques Toubon
(FR) Hr. formand! Vi ønsker alle at gøre fremskridt og effektivt straffe piratkopiering, som er økonomisk, socialt og kulturelt uacceptabelt, og hr. Zingaretti har gjort en stor indsats for at nå frem til dette kompromisforslag.
Jeg er i denne debat imidlertid forbavset over den store forvirring blandt dem, som i deres forsvar af forbrugerne lader hånt om kunstnernes rettigheder, og blandt dem, som på en og samme tid forsvarer fællesskabskompetencen og ønsker, at de nationale domstole skal forblive suveræne enheder. Jeg mener, at der dér er nogle reelle problemer, som kræver at blive undersøgt nærmere.
Jeg har under alle omstændigheder en klar holdning til et punkt, og det er tekstens kulturelle betydning. Jeg henviser til ændringsforslagene til artikel 2 og 3, som blev vedtaget af Retsudvalget. Der foreslås definitioner af intellektuelle ejendomsrettigheder. Det er ikke formålet med direktivet. Der foreslås en restriktiv formulering af forsætlig krænkelse og handelsrelateret. Det er i strid med de nationale domstoles skønsmæssige kompetence og vigtigst af alt, formår det rent faktisk ikke at gøre peer-to-peer-fildeling til en strafbar handling.
Resultatet er, at bestemmelserne på den ene side er i strid med fællesskabsretten, navnlig direktivet fra 2001 om ophavsret, og på den anden side udgør en betydelig risiko for kunsten og den kulturelle diversitet, idet de underminerer de nationale love, som begrænser sådan adfærd, og dermed forringer kunstnernes rettigheder.
Derfor støtter jeg i dette tilfælde ordlyden i det oprindelige forslag fra Kommissionen og under alle omstændigheder under vores debat ændringsforslag 30 af fru Bowles. Vi bevæger os ud på meget farlig grund, hvad angår den kulturelle diversitet.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Hr. formand! Direktivet om strafferetlige foranstaltninger til håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder er udtryk for en holdningsændring fra Kommissionens side til strafferetlige foranstaltninger.
Direktivforslaget afspejler fortolkningen af den dom, som blev afsagt af EF-Domstolen den 12. september 2005, som Kommissionen har accepteret, og som gør det muligt at anvende strafferetlige foranstaltninger på EU-plan, hvis de er en forudsætning for en vellykket gennemførelse af EU's bestemmelser. I lyset af det stigende problem med krænkelse af intellektuelle ejendomsrettigheder globalt synes Kommissionens foreslåede tilgang ikke blot passende, men også nødvendig. Varemærkeforfalskede produkter reducerer EU's årlige BNP med ca. 8 milliarder euro. De enkelte virksomheder mister ca. 45-65 milliarder euro hvert år af samme grund. Problemet er så stort, at det anslås, at ca. 40 % af den globale computersoftware og 36 % af al musik på CD og kassetter hidrører fra ulovlige kilder.
Vi bør derfor glæde os over, at maksimumsstraffen for alvorlige forbrydelser begået af kriminelle organisationer er fastsat til hele 300.000 euro og/eller fire års fængsel. Det bør imidlertid bemærkes, at der udelukkende vil blive truffet strafferetlige foranstaltninger over for enkeltpersoner eller enheder, der bevidst overtræder loven i kommercielt øjemed. Det er meget vigtigt, at private brugere, der krænker ovennævnte intellektuelle ejendomsrettigheder, men som ikke er motiveret af kommercielle gevinster, ikke er omfattet af direktivets bestemmelser. Det synes desuden berettiget at udelukke patentrettigheder fra det foreslåede direktivs anvendelsesområde, da vi således ikke behøver at fastlægge indholdet af fremtidige bestemmelser på dette område, og det pågældende direktivs anvendelsesområde er således udelukkende begrænset til intellektuelle ejendomsrettigheder.
Jeg vil gerne afslutningsvis takke ordføreren, hr. Zingaretti, for en meget gennemarbejdet betænkning.
Sharon Bowles
(EN) Hr. formand! Jeg har forståelse for formålet med dette direktiv og det budskab, som De ønsker at sende til andre lande. En udvidelse af definitionen af strafbare handlinger, der er mere vidtrækkende end den, der er fastlagt i TRIPs-aftalen, og som går langt ud over varemærkeforfalskning og piratkopiering, er imidlertid at gå for langt, i hvert fald for indeværende, og den er ikke blevet begrundet af nogen af talerne.
Mange af medlemmerne anerkender, at en krænkelse af et patent, der er blevet erklæret ugyldigt, er en normal kommerciel aktivitet. Dette gør sig imidlertid ikke kun gældende på patentområdet, idet det samme gør sig gældende inden for design og varemærker. Dette siger jeg på baggrund af mine 25 års erfaring som advokat inden for patent- og varemærkeret, inden jeg blev valgt ind i Parlamentet.
Der er blevet stillet ændringsforslag med sigte på at løse dette problem. I mit eget ændringsforslag 31 begrænses anvendelsesområdet til TRIPs-kriterierne - piratkopiering og varemærkeforfalskning - eller til aktiviteter knyttet til organiseret kriminalitet, eller ud fra hensynet til sundhed og sikkerhed. I ændringsforslag 33 tages der højde for invaliditetsvurderingen. Jeg kan meddele hr. Toubon, at der vil blive afholdt særskilt afstemning om de enkelte dele i ændringsforslag 30, der er blevet stillet med et andet formål, end man måske umiddelbart skulle tro.
Jeg vil gerne påpege over for Kommissionen, at dette spørgsmål er meget vigtigt, og at det derfor ikke må gå galt. Jeg er bange for, at vi ikke kan afgøre dette spørgsmål på grundlag af løse kompromiser. Jeg kan derfor ikke stemme for forslaget uden de restriktioner, som jeg har nævnt.
Carl Schlyter
(SV) Hr. formand! Der findes et parallelt forslag om alvorlig miljøkriminalitet - klart defineret kriminalitet, som skader mennesker alvorligt og forårsager død. På trods af det tydelige mål er forslaget kontroversielt, da EU går ind på det strafferetlige område. Her har vi et lovforslag, der har til formål at beskytte kommercielle interesser uden risiko for forbrugere og miljø. Til trods herfor er denne definition meget bredere og skaber retsusikkerhed. I dets nuværende form handler forslaget ikke om at bekæmpe organiseret kriminalitet. Tværtimod er denne lov i sig selv organiseret kriminalitet. Den er en forbrydelse imod menneskelige friheder og menneskerettigheder og et angreb på almindelig kommunikation mellem forbrugere og virksomheder.
Tag Betamax-eksemplet. MP3-afspillere kan i dag bruges til kopiering. Skal man så bevise, at disse ikke kan anvendes til at overtræde loven med, inden man sælger dem? Når man sælger dem, vil forbrugerne blive ramt af tekniske begrænsninger og tekniske forhindringer, når de vil anvende de produkter, den musik og den film, de har købt? Forslaget er et urimeligt angreb mod forbrugernes rettigheder og bør forkastes i sin helhed.
Daniel Strož
(CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg er et af de parlamentsmedlemmer, der er grundlæggende imod betænkningen om direktivforslaget om strafferetlige foranstaltninger til håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder.
Jeg har tre grundlæggende indvendinger. For det første er retsgrundlaget for dette direktiv ikke blevet klart defineret. Som alle ved, afventer vi stadig den længe ventede nærmere redegørelse fra Domstolen vedrørende dommen af 13. september 2005.
For det andet er det et alvorligt problem, at patenter og typer, der er et afgørende element i lovgivningen om intellektuelle ejendomsrettigheder og en forudsætning for den nødvendige systematiske tilgang på dette område, ikke er inkluderet i betænkningens definition af de intellektuelle ejendomsrettigheder, der er omfattet af direktivet.
Den tredje årsag hænger tæt sammen med ovenstående. Direktivets strafferetlige aspekter bør være et supplement til det eksisterende direktiv 2004/48/EF om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder, der omhandler det civilretlige ansvar og administrative anliggender, og som finder anvendelse på alle intellektuelle ejendomsrettigheder, herunder patenter og typer. Vi har brug for en omfattende drøftelse af baggrunden for forslaget om at udelukke tekniske løsninger fra strafferetlig beskyttelse. Jeg er imidlertid bange for, at dette desværre bl.a. skyldes pres fra indflydelsesrige interessegrupper. Tak for opmærksomheden.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Hr. formand! På trods af de udtalelser, som de øvrige parlamentsmedlemmer er fremkommet med, er baggrunden for dette direktivforslag det stadig omsiggribende tyveri af intellektuelle ejendomsrettigheder. Vi er udmærket klar over, at en fællesskabspolitik med hensyn til sanktioner til bekæmpelse af varemærkeforfalskning og piratkopiering ikke er afspejlet i den aktuelle EU-lovgivning. Derudover er de systemer, der anvendes i de enkelte medlemsstater, meget forskellige. Dette er naturligvis til hinder for en effektiv beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, hvilket indvirker direkte negativt på værdien af investeringer i innovation.
Jeg er overbevist om, at det er af afgørende betydning at imødegå denne praksis på EU-plan. Henseende til at forfalskning af fuldstændig nye produkter som f.eks. lægemidler eller legetøj kan udgøre en fare for menneskets liv og helbred, bliver problemet endnu mere alvorligt. I forbindelse med enhver form for varemærkeforfalskning skal der fremstilles emballage og ansættes personale som f.eks. grafikere og distributører. Alt dette kan ikke klares at én person, men involverer velorganiserede kriminelle bander, og formålet med direktivet er netop at slå hårdt ned på deres aktiviteter.
Det bør anerkendes, at foranstaltningerne i direktivforslaget er gavnlige. Krænkelse af intellektuelle rettigheder er en forbrydelse, der skal straffes. Vi bør imidlertid videredrøfte spørgsmålet om ansvarsbegrænsning, herunder navnlig spørgsmålet om, hvem der skal holdes ansvarlig. Producenterne af varemærkeforfalskede produkter, der indføres på markedet, skal helt sikkert straffes. Det ville på den anden side være helt uacceptabelt at straffe personer, der køber eller anvender varer eller tjenesteydelser uden kendskab til deres ulovlige oprindelse. Forsætlige krænkelser af intellektuelle ejendomsrettigheder defineres ikke tilstrækkelig klart i Kommissionens forslag, og det skal der rettes op på.
Det er kort sagt meget vigtigt, at dette direktivforslag vedtages, og vi kan kun beklage, at vi endnu ikke er i stand til at tage det næste vigtige skridt fremad. Det er trods alt muligt at identificere forskellige typer af forbrydelser, der er særlig vanskelige at bekæmpe i nutidens globaliserede verden på grundlag af en lang række forskellige retssystemer. Jeg mener, at en øget harmonisering af strafferetten i EU i høj grad vil øge foranstaltningernes effektivitet, hvilket debatten i dag bekræfter.
Edith Mastenbroek
(EN) Hr. formand! Vi lever i 2007, så De må gerne tiltale mig "frøken"!
Jeg vil også gerne lykønske min kollega, hr. Zingaretti, selv om han ved, at vi er enige om at være uenige om dette spørgsmål. Forslagets retsgrundlag er en afgørelse fra Domstolen. Kommissionen fortolker denne afgørelse, således at den også kan finde anvendelse på andre sager, og betragter denne afgørelse som retsgrundlag for harmonisering af visse strafferetlige sanktioner med henblik på at beskytte det indre marked.
Årsagen til, at jeg overvejer at forkaste dette direktiv som helhed, er ikke, at jeg er imod en udvidelse af EU's beføjelser til at omfatte strafferetlige sanktioner. Det er jeg ikke. Jeg er imidlertid meget bekymret over den proces, der ligger til grund for udvidelsen af beføjelserne, da et retsgrundlag ikke er det samme som et politisk mandat. Vigtige skridt af denne art skal være baseret på en dybtgående politisk debat og et klart valg på det pågældende område. Vi er i stedet ved at tage et stort skridt fremad i forbindelse med vedtagelsen af en enkelt politisk foranstaltning på et meget specialiseret og begrænset område. Jeg mener ikke, at dette er den bedste fremgangsmåde, hvis vi ønsker at fremme integrationen. Den styrker også den almindelig udbredte holdning, at EU er et organ, der primært søger at imødekomme de store virksomheders interesser, hvilket ikke er tilfældet.
Ignasi Guardans Cambó
(ES) Hr. formand! Hr. kommissær, man kan ikke lege kispus med strafferetten. EU kan nu udøve - og det er godt, at den kan det - en ny beføjelse, som er blevet anerkendt af Domstolen. EU kan påtage sig de strafferetlige beføjelser, som den har ret til at udøve. Det er efter min mening meget fornuftigt, og vi bør alle støtte det.
Men EU skal optræde med forsigtighed, fornuft og juridisk kvalitet. Ingen af disse tre ting er til stede i den tekst, som vi taler om her: Der mangler forsigtighed, der mangler fornuft, og der mangler juridisk kvalitet. Jeg siger det med fuld respekt for dem, der har deltaget direkte i udarbejdelsen af betænkningen.
Der er meget lidt heraf i denne betænkning. Anvendelsesområdet er for stort. Anvendelsesområdet er som allerede nævnt helt forvirrende i forbindelse med et så vigtigt område som strafferetten. Der anvendes begreber fra områder, der ikke er harmoniseret i EU.
Vi siger naturligvis ja til bekæmpelse af piratvirksomhed, herunder strafferetlig. På det punkt kan vi godt støtte betænkningen og bekæmpelsen af piratvirksomheden inden for det strafferetlige område. Men at udbrede det til spørgsmål, som altid har hørt under det civilretlige område i medlemsstaterne, giver ingen mening, og endnu mindre, når begreberne ikke er harmoniseret, og ordene ikke betyder det samme, ikke engang inden for piratvirksomhedsområdet. Det giver ingen mening at komme med et budskab om, at det er borgeren, der er den direkte forbryder, når denne ikke har haft kommercielle hensigter, og borgerens aktiviteter kun er af mindre omfang.
Det skal vi tilstræbe, og i modsat fald vil der blot være tale om fine ord, men ingen handling, hr. kommissær.
Maria Badia i Cutchet
(ES) Hr. formand! Efter en lang proces skal Europa-Parlamentet endelig tage stilling til vedtagelsen af strafferetlige foranstaltninger til håndhævelse af de intellektuelle ejendomsrettigheder, der efter min mening alle er nødvendige.
Jeg vil gerne komme med et par kommentarer ud fra et kulturelt synspunkt.
Med det formål at fremme udviklingen af knowhow i almindelighed og af kulturen i særdeleshed er det nødvendigt at anerkende den dobbelt økonomiske og kulturelle værdi, som kreativ udfoldelse bidrager med som drivkraft til kunstnerisk og videnskabelig udvikling, kulturel mangfoldighed og forskning.
I den voksende digitaliserings- og handelsliberaliseringsæra - også af kulturelle varer og tjenester - er det vigtigt at opnå en passende og retfærdig balance mellem indehaverne af ophavsrettigheder og brugerne eller forbrugerne med det formål at sikre en effektiv adgang til kultur- og vidensområdet og samtidig bekæmpe piratvirksomhed og forfalskninger inden for rammerne af den størst mulige fællesskabsharmonisering.
I denne henseende vil jeg gerne lykønske ordføreren med hans indsats, især for det kompromis, der er opnået ved at udelukke overtrædelser, der er sket med henblik på personlig og ikke lukrativ brug, fra direktivets anvendelsesområde, eftersom de ikke fortjener samme behandling som bevidst overtrædelse af en intellektuel ejendomsret i kommercielt omfang, som efter min mening naturligvis skal kunne strafforfølges.
Günter Verheugen
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke Dem for en forhandling med mange værdifulde og vigtige bemærkninger og idéer. Jeg vil gerne komme ind på et par punkter, som blev taget op under forhandlingen.
Hvad angår begrænsningen af direktivets anvendelsesområde til kun at omfatte fællesskabsanliggender, mener Kommissionen, at dette er et vigtigt punkt, hvis man vil dække tilfælde, der falder ind under både fællesskabsret og national ret. Hvis det ikke sker, kan det give betydelige problemer i forbindelse med gennemførelsen af direktivet, fordi fællesskabsret og national ret er tæt forbundet med hinanden på dette punkt. Der vil være risiko for, at borgerne slet ikke forstår, hvilken lovgivning der rent faktisk gælder. Der er altså risiko for, at retssikkerheden forringes.
Ifølge Kommissionen fortjener alle former for intellektuel ejendomsrettighed også strafferetlig beskyttelse. Kommissionen går derfor ind for, at patenterne bliver inddraget. Det skal dog ikke være en politisk hindring for at gennemføre direktivet. Kommissionen kan acceptere, at patenter bliver undtaget fra direktivets anvendelsesområde. Derimod forkaster den ethvert ændringsforslag som det foreliggende ændringsforslag 1, der ville sætte spørgsmålet om Fællesskabets kompetence inden for strafferetlige foranstaltninger i forbindelse med patenter til fornyet debat.
Med undtagelse af definitionen på juridisk person har Kommissionen undladt at foretage definitioner, fordi de er unødvendige, eller fordi de kunne skabe retsusikkerhed. Kommissionen foretrækker altså at give medlemsstaterne frie hænder, så de kan træffe deres beslutninger i overensstemmelse med deres lovgivning og i lyset af de foranstaltninger, de allerede har truffet.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag kl. 12.00.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Tokia Saïfi
(FR) I kraft af stigningen i piratkopiering og varemærkeforfalskning er det altafgørende, at vi arbejder effektivt for at sikre, at intellektuelle ejendomsrettigheder beskyttes. En sådan beskyttelse skal ledsages af sanktioner, fordi varemærkeforfalskning er uacceptabelt såvel fra et økonomisk som fra et socialt eller kulturelt synspunkt.
Med Kommissionens forslag indføres strafferetlige sanktioner for enhver form for forsætlig, handelsrelateret krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed, hvilket således er i tråd med de anbefalinger om fremtiden for tekstil- og beklædningsindustrien efter 2005, som blev godkendt i 2005.
Vi kan kun bifalde den vilje, der er blevet vist til at kæmpe for at håndhæve intellektuelle ejendomsrettigheder, som beskytter vores økonomiers konkurrenceevne og industriens vækst, og som holder den kreative verden i gang.
Ved imidlertid at foreslå definitioner af intellektuelle ejendomsrettigheder og ved at indføre en restriktiv definition af "handelsrelateret" og "forsætlig krænkelse" underminerer Parlamentets Retsudvalg princippet om subsidiaritet i strafferetlige anliggender og anfægter fællesskabsretten på området. I forbindelse med styrkelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder inden for EU skal de nationale domstoles ret til at fortolke de to førnævnte begreber opretholdes.
Derfor bør vi støtte den ordlyd, som foreslås af Kommissionen.
Katalin Lévai
(HU) Beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder er en meget vigtig målsætning, navnlig da denne sektor bidrager til EU's BNP med 5-7 %.
Varemærkeforfalskning og piratkopiering og krænkelse af intellektuelle ejendomsrettigheder generelt er et fænomen i stadig stigning, der i dag har internationale dimensioner og udgør en alvorlig trussel for staterne og samfundsøkonomierne. Forskellene mellem de nationale sanktionsordninger vanskeliggør bekæmpelsen af varemærkeforfalskning og piratkopiering. Ud over de økonomiske og sociale konsekvenser af disse forskelle er varemærkeforfalskning og piratkopiering ligeledes problematisk for forbrugerbeskyttelsen, navnlig når det gælder sundhed og sikkerhed.
Den øgede brug af internet giver en øjeblikkelig og global udbredelse af piratkopierede produkter. Endelig er fænomenet i stadig højere grad knyttet til organiseret kriminalitet.
Det er derfor vigtigt, at EU bekæmper dette fænomen. Der synes således at være grundlag for fælles tiltag på EU-plan på det strafferetlige område, således at de skyldige ikke får mulighed for at drage fordel af forskellene mellem de nationale sanktionsordninger.
Jeg er generelt og grundlæggende enig i, at vi skal anvende strafferetlige instrumenter i bekæmpelsen af de stadig stigende og stadig mere alvorlige krænkelser af intellektuelle ejendomsrettigheder.
Jeg er også enig i, at en mulig harmonisering af disse strafferetlige instrumenter, der skal anvendes som en sidste udvej, er en særlig vigtig anvendelse af subsidiaritetsprincippet.
Jeg mener imidlertid, at det er absolut afgørende, at Kommissionen gennemfører grundige konsekvensanalyser, der underbygger harmoniseringen på fællesskabsplan af strafferetlige foranstaltninger, der kan anvendes som en allersidste udvej.
