Ændring af forordning (EF) nr. 1234/2007 ("fusionsmarkedsordningen") (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandlingen om forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1234/2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) - C7-0223/2009 -.
Mariann Fischer Boel
Hr. formand! Først vil jeg gerne takke Dem, fordi De har tilladt, at vi benytter hasteproceduren til de to forslag, som jeg håber vil hjælpe på situationen på markedet for mejeriprodukter - et forslag om medtagelse af mælk under artikel 186's dækningsområde og et vedrørende forvaltningen af opkøbsordningen for kvoter.
Disse forslag er de seneste i en lang række foranstaltninger vedrørende mejeriprodukter. Jeg har taget Deres beslutning af 17. september til efterretning, og jeg håber, at De har bemærket, at mange af Deres henstillinger allerede er omsat i praksis, omfattet af igangværende undersøgelser eller vil blive omfattet af forslagene i dag.
Med hensyn til de langsigtede foranstaltninger, De nævner i Deres beslutningsforslag, har vi nedsat en gruppe på højt niveau. Den har afholdt sit første møde, og vi forventer, at det endelige dokument vil være klar inden udgangen af juni næste år.
Jeg er meget glad for at kunne sige, at virkeligheden på dagens marked for mejeriprodukter er, at priserne er stigende, og der foretages ikke længere interventionsopkøb, fordi markedspriserne er højere end interventionspriserne.
Med hensyn til mit forslag er artikel 186 en eksisterende bestemmelse for en lang række produkter, men mælk er ikke omfattet. Den seneste prisvolatilitet, som vi oplevede fra 2007 og frem, har vist, at det er eller vil blive nødvendigt at medtage mælk under denne artikel, fordi det vil give Kommissionen mulighed for at handle hurtigere.
I går kom jeg med meddelelsen i Rådet (landbrug) og i COMAGRI om de 280 mio. EUR til mælkeproducenterne. For at kunne udbetale disse penge hurtigt har jeg simpelthen brug for retsgrundlaget i artikel 186. Tanken er, at pengene skal tildeles i nationale portioner i henhold til produktionen i året 2008-2009 og naturligvis inden for loftet af de nationale kvoter, som fordeles på en ikkediskriminerende måde til de mælkeproducenter, der er hårdest ramt af krisen. Igen er vi nødt til at medtage mælk i artikel 186 for at kunne udnytte denne mulighed.
Når jeg siger, at jeg annoncerede muligheden for at tilbyde de 280 mio. EUR, skal man være klar over, at budgetmyndigheden, som er Europa-Parlamentet og Rådet (finansministrene), skal træffe beslutning om dette beløb på Økofin-mødet den 19. november. Jeg sagde også i går, at dette er de sidste penge, jeg har i lommerne, med undtagelse af de 300 mio. EUR, der er nødvendige som en stødpude for at undgå finansiel disciplin. Det er vigtigt for mig at sige helt klart til Dem, at artikel 186 ikke er en blankocheck til at fremsætte alle mulige forslag fra Kommissionens side. På dette tidspunkt kan jeg kun sige, at privat oplagring af forskellige produkter - og der kan også være tale om ost - er en kandidat, hvis markedssituationen er sådan, at vi kan retfærdiggøre det.
Den anden del af forslaget vedrører forvaltningen af kvotesystemet. Medlemsstaterne har allerede i dag mulighed for at opkøbe kvoter. Det, vi indfører her, er muligheden for, at medlemsstaterne ganske enkelt sænker det samlede nationale loft for kvoten med beløbet på de kvoter, som de har opkøbt på markedet. Dette er en frivillig ordning, fordi det er blevet klart under vores drøftelser, at obligatoriske ordninger ganske enkelt ikke vil fungere politisk.
Jeg ser frem til at høre Deres bemærkninger.
Albert Deß
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg glæder mig i høj grad over, at anmodningen om at benytte hasteproceduren blev vedtaget med stort flertal her i Parlamentet i dag. Derved har vi sendt et signal til vores mælkeproducenter, og vi har ikke forsøgt at løbe fra vores ansvar. I modsætning til et mindretal af mine kolleger fra andre grupper betragter vi denne anmodning om at bruge hasteproceduren som et supplerende redskab til at hjælpe mælkeproducenterne i en svær periode.
Det er bestemt korrekt, at denne anmodning fra Kommissionen kom meget sent, og at den er mindre end det, der er mulighed for. Når det er sagt, er det altid bedre end slet intet at gøre.
Der er også meget forskellige holdninger til det foreslåede tilbagekøbsprogram inden for min egen gruppe. Programmet skal være obligatorisk, hvis det skal have nogen som helst virkning. Men det er der åbenbart ikke flertal for her i Parlamentet eller i Rådet. Desuden vil et sådant program ikke være acceptabelt for nogle af medlemsstaterne, da det ville svare til en nedskæring af afbalanceringsordningen og ligeledes af kvoterne. Indikationen af, at kvoterne skal forhøjes for prioriterede grupper, er en beslutning, der allerede er trådt i kraft.
Medtagelsen af mælk og mælkeprodukter i artikel 186 om umiddelbare foranstaltninger i tilfælde af uro på markedet bør hilses velkommen. Jeg vil alligevel fremsætte et ændringsforslag om, at denne foranstaltning bør begrænses til to år. Hvis den fungerer godt, vil vi være indstillet på en forlængelse.
Endelig vil jeg gerne takke Dem for de 280 mio. EUR. Fru kommissær, De har i høj grad imødekommet Parlamentet. Jeg ved, at De ikke har flere penge til rådighed. Jeg anmoder om, at det - måske ændrede - forslag til beslutning vedtages på torsdag.
Paolo De Castro
Hr. formand, fru Fischer Boel, mine damer og herrer! Først vil jeg gerne benytte lejligheden til at udtrykke min glæde over, at Parlamentet her til formiddag har levet op til sit ansvar, da det vedtog at anvende hasteproceduren for at medtage mælkesektoren under artikel 186 i fusionsmarkedsordningen sammen med mange andre landbrugsprodukter.
En hurtig udvidelse af reglerne for intervention i tilfælde af kriser på markedet til at omfatte denne sektor giver os mulighed for at reagere effektivt i en meget vanskelig tid for landbruget i almindelighed og mejerisektoren i særdeleshed. Nu forventer vi, at Kommissionen, som fru Fischer Boel netop sagde, vil tage hensyn til Parlamentets anmodninger, hvor vi flere gange har påpeget, at de hidtidige foranstaltninger har vist sig at være utilstrækkelige i lyset af omfanget af den nuværende krise.
Parlamentets åbenhed over for Kommissionen i dag må ikke tolkes som en fuldstændig tildeling af ubegrænsede beføjelser, men som en ansvarlig gestus i en dramatisk og på alle måder ekstraordinær situation.
I den forbindelse vil jeg gerne understrege, at Parlamentet anser det for vigtigt at blive involveret i alle faser af beslutningsprocessen for at sikre demokratisk kontrol, og derfor mener vi, at Kommissionen på forhånd bør underrette Parlamentet om, hvordan den rent faktisk vil anvende de nye beføjelser, som den tildeles i henhold til artikel 186 inden for mælkesektoren.
George Lyon
Hr. formand! Jeg vil også gerne takke kommissæren for at være kommet her i aften for at komme med yderligere forklaringer af de beføjelser, hun ønsker. Fru kommissær, først vil jeg gerne takke Dem, fordi De har reageret positivt på den beslutning, som Parlamentet vedtog den 27. september. Jeg glæder mig over de foranstaltninger, De har truffet for at prøve at stabilisere en meget alvorlig situation for mælkeproducenterne. Jeg glæder mig også over de 280 mio. EUR, som De har annonceret til omstrukturering.
Med hensyn til første del af Deres forslag må vi i dag alle stille spørgsmålet: Hvorfor bliver vi bedt om at godkende hasteforanstaltninger på dette sene tidspunkt, og vil de bidrage til en markant bedring? For som De var inde på i Deres tale, kan man allerede ane bedringens nye grønne skud. Jeg er ikke overbevist om, at de foreslåede kvoteændringer vil gøre den store forskel, men fordi de er frivillige for medlemsstaterne, vil denne gruppe bestemt ikke modsætte sig deres indførelse.
Så til forslaget om at udvide dækningsområdet af artikel 186 til mælk og mejeriprodukter. Min erfaring er, at ministre - eller i dette tilfælde kommissærer - normalt kommer til parlamenterne og beder om beføjelser, så de kan gribe ind for at løse problemet. I aften bliver vi tilsyneladende bedt om at give Kommissionen yderligere beføjelser, uden at vi først får at vide, præcis hvilke foranstaltninger de skal bruges til.
Som jeg forstod Deres tidligere indlæg, nævnte De, at De har brug for disse yderligere beføjelser som retsgrundlag til at udbetale de 280 mio. EUR. Jeg ville være taknemmelig, hvis De kunne præcisere, om det forholder sig sådan. Er det derfor, De ønsker disse beføjelser? For vi er alle bekymrede for, at vi måske giver Kommissionen en blankocheck.
Fru kommissær, de sagde, at De rent økonomisk var blanket af, så hvis De har andre idéer til foranstaltninger, er der tydeligvis ikke meget økonomisk råderum til at gøre noget som helst af betydning. Vores gruppe vil kun tildele Dem disse beføjelser, hvis de er tidsbegrænsede og er begrænset til ekstreme omstændigheder.
Martin Häusling
Hr. formand, mine damer og herrer! Endelig er der bevægelse i denne diskussion. Kommissionen skal nu igen bære det overordnede ansvar. Her til formiddag så vi noget anderledes, selv om vi gerne havde set, at Parlamentet havde været mere involveret. Jeg vil gerne sige det helt klart, at vi ikke er modstandere af økonomisk støtte. Vi skal imidlertid være klar over, at en sådan støtte kun er en dråbe i havet i dette udtryks sande betydning.
De beslutninger, der blev truffet i Luxembourg, hjalp os desværre ikke med at sikre en fornyet ligevægt mellem udbud og efterspørgsel - hvilket naturligvis er det væsentlige her. Frivillige opkøb af kvoter er ganske udmærket, men det vil ikke få nogen central betydning, da det ikke bidrager betydeligt til en reduktion af mængderne.
Jeg nævnte allerede i går, at vi nøje skal overveje Revisionsrettens beretning og indføre en langsigtet politik, og at vi skal kigge på, hvad Revisionsretten har sagt. Retten har sagt, at vi er nødt til at forvalte udbuddet fremover, da det ellers ikke vil være muligt at finansiere hele systemet, og vi har brug for en mælkepolitik, der er baseret på kvalitetsprodukter på det europæiske marked.
Vi skal hurtigst muligt væk fra eksportrestitutioner - dette er et gammelt krav fra vores side, og vi har ofte påpeget de katastrofale konsekvenser af disse foranstaltninger.
Vi har virkelig brug for en politik, der går videre end den nuværende krise, og vi forventer også mere langsigtede svar fra Kommissionen. Desværre har Kommissionen indtil videre ikke givet os sådanne svar, navnlig med hensyn til hvordan vi kan styrke producentorganisationerne for at give dem større vægt på markedet og bremse supermarkedskæderne.
James Nicholson
for ECR-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Først og fremmest vil jeg gerne sige, at jeg bestemt hilser denne beslutning velkommen, og jeg mener, at forhandlingen i udvalget i aftes og i dag på plenum giver os mulighed for at skabe større klarhed i situationen. Realiteten, og efter min mening årsagen til den frustration, som mange mælkeproducenter føler, er, at mens de til en vis grad har set det, som hr. Lyon omtalte som grønne skud, er pengene endnu ikke gået ind på deres bankkonti. Så dette forårsager en vis frustration hos mælkeproducenterne. Mange har været under økonomisk pres i lang tid. Det er godt og nyttigt, at vi kan tale sammen, for nu anerkender jeg behovet for, at artikel 186 tages i brug, så vi kan få disse penge ud til producenterne så hurtigt som muligt. Det er den udfordring, vi står over for.
Jeg kan godt lide hr. Deß' idé om et ændringsforslag, og hvis han fremsætter det, tror jeg, at jeg gerne vil støtte ændringsforslaget om en begrænsning til to eller tre år for at få dette på plads. Jeg er imidlertid stadig ikke overbevist om opkøbsordningen. Vi skal gøre dette for at beskytte branchen.
Patrick Le Hyaric
for GUE/NGL-Gruppen. - (FR) Hr. formand, fru kommissær! Jeg er nødt til igen her i aften at sige, at de økonomiske foranstaltninger, De foreslår, kun er en dråbe i havet i lyset af den krise og den desperate situation, som landmændene befinder sig i i dag.
De vil frigive 280 mio. EUR, mens det bare for få uger siden skulle være 600 mio. EUR. Derfor giver De et engangsbeløb på 1 000 EUR til landmænd, der nu mister 100 til 200 EUR om dagen. Derfor ønsker vi en virkelig økonomisk nødplan, ikke et plaster til at behandle en livstruende sygdom.
På den anden side ønsker De at bruge offentlige midler til en kolossal plan for slagtning af mælkekvæg og nedlæggelse af bedrifter. Ved at gøre dette ødelægger De fremtiden for vores landmænd, eftersom det er de unge landmænd, der rammes hårdest, de mindste landmænd, dem, som dyrker jorden, som fremstiller mælkeprodukter og kvalitetsost, og som bevarer miljøet.
Hvor vover De at foreslå det, når så mange familier i Europa og andre steder ikke har adgang til fødevarer, startende med mælk! Jeg vil tilføje, at med Deres plan vil vi opleve mælkemangel i fremtiden.
Det forholder sig således, at på et tidspunkt, hvor Lissabontraktaten lovprises så kraftigt for os, kan vi kun være overraskede over, at De ønsker at styrke denne artikel 186 i forordningen, som vil give Dem fuldstændige beføjelser. De fik imidlertid disse fuldstændige beføjelser, og det var dem, der fik Dem til at vælge den liberalisering af kvoterne, der kastede os ud i den krise, vi befinder os i i dag, udelukkende til gavn for producenterne og distributørerne, for selv i dag påpeger Den Europæiske Revisionsret, at forbrugerpriserne på mejeriprodukter mellem 2000 og 2007 steg med 17 %, mens producentpriserne faldt med 6 %.
Fru kommissær, jeg vil igen sige til Dem, at det virkelig haster med at yde en stor hjælp til landbrugssektoren gennem en omfattende europæisk nødfond, at vende tilbage til en politik med minimumspriser på landbrugsprodukter og ikke lade det kapitalistiske ødelægge vores landmænd.
Krisztina Morvai
(HU) Hr. formand, fru kommissær! Jeg vil naturligvis stemme for forslaget, selv om jeg er klar over, at denne uddeling ikke vil løse problemerne for landmændene. Jeg har imidlertid tre spørgsmål. Det første er: Hvilken lektie udleder De af denne krise? Har vi lært noget af den? Fru kommissær, denne krise er ikke forårsaget af en naturkatastrofe, tsunami eller andre tilsvarende begivenheder, men af en række forkerte beslutninger og en grundlæggende forfejlet landbrugspolitik. Når De kigger ud i fremtiden, hvad kan De så love landmændene? Hvordan skal de undgå en tilsvarende krise i fremtiden? Jeg vil gerne have et klart og detaljeret svar fra Dem.
Så til mit næste spørgsmål. De sagde i går ved høringen i udvalget, at medlemsstaterne frit kan bruge disse penge. Hvad betyder det nærmere bestemt? Vil medlemsstaterne kunne fordele disse penge retfærdigt, så de ikke går til storindustrien inden for landbruget og de store bedrifter, men til husmænd, familiebrug, som har det største behov, og hvis levebrød afhænger af det? Disse landmænd er endt i den vanskeligste situation. De andre store grupper, som bør medtages, er landmænd i de nye medlemsstater, navnlig husmænd. Hvordan vil De standse den uacceptable diskrimination, der skyldes, at vi ungarere f.eks. skulle overdrage vores markeder helt og fuldt til EU, men kun har modtaget en brøkdel af støtten? Hvordan og hvornår vil denne uretfærdighed og ulighed blive fjernet?
Giovanni La Via
(IT) Hr. formand, fru Fischer Boel, mine damer og herrer! Jeg glæder mig over kommissærens beslutning om at møde op for Parlamentet for at beskrive denne pakke af foranstaltninger inden for mejerisektoren.
Med henvisning til indholdet af de foreslåede foranstaltninger mener jeg, at tingene trods manglen på tilstrækkelige operationelle detaljer bevæger sig i den rigtige retning med hensyn til at løse de problemer, som vores landmænd står over for i øjeblikket. Jeg tror imidlertid ikke, at de foreslåede foranstaltninger alene kan løse de problemer, vi står over for. Jeg mener ikke desto mindre, at det er vigtigt at stemme for forslaget om at ændre artikel 78 og 79 i forordning (EF) nr. 1234/2007.
Med hensyn til artikel 186 i den samme fusionsforordning vil jeg gerne først og fremmest påpege, at stk. a og b i denne artikel fastsætter forskellige beskyttelsesniveauer for forskellige varer med intervention for nogle produkter, når priserne stiger og falder kraftigt, mens der for andre produkter - svinekød, olivenolie og andre produkter - kun interveneres, når priserne stiger kraftigt. Det er efter min mening en uacceptabel forskel.
På vegne af Det Europæiske Folkepartis Gruppe (Kristelige Demokrater) vil jeg gerne fremsætte et ændringsforslag med henblik på at sikre, at Kommissionen informerer Parlamentet, før den indfører de foranstaltninger, der beskrives i artiklen, og jeg mener, at dette ændringsforslag er foreneligt med det, som Gruppen for det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet netop har foreslået.
Endelig vil jeg opfordre kommissæren til i henhold til Parlamentets beslutning af 17. september at forhøje de minimis-støtten til alle produktionssektorer uanset de nationale lofter, der findes i øjeblikket.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Hr. formand, fru kommissær! Vi er desværre alle klar over den alvorlige situation inden for mejerisektoren i Europa. Min politiske gruppe har i månedsvis opfordret til indførelse af hasteforanstaltninger for at forsøge at redde tusindvis af landmænd, der trues af fallit. Vi har vedtaget vores egne initiativer og støttet initiativer fra andre politiske grupper for at opnå dette.
Det giver os kun få valgmuligheder, men vi glæder os over Kommissionens initiativer, selv om vi anser dem for utilstrækkelige. Det var også derfor, Gruppen for det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet her i formiddag stemte for hasteproceduren, som vi fik foreslået. Vi vil imidlertid foreslå og kræve, at Europa-Parlamentet holdes løbende underrettet om de foranstaltninger, der vil blive vedtaget i løbet af de kommende år i henhold til de beføjelser, som vi nu overdrager til Kommissionen. Vi vil fortsætte med at gøre vores yderste for at genoprette balancen på markedet, så det kan garantere et tilstrækkeligt udbytte til producenterne, således som det på ny bekræftes i Lissabontraktaten.
Marit Paulsen
(SV) Hr. formand! Det er klart, at det er nødvendigt at handle hurtigt, når der indtræffer en krise i bestemte sektorer, således som det er sket inden for bankverdenen, bilindustrien og for mælkeproducenterne. Imidlertid opstår sådanne kriser igen og igen. Måske bliver det ikke mælk næste gang. Måske bliver det korn eller noget andet.
Hvis jeg må bringe diskussionen lidt ud over selve forhandlingen, kan vi ikke blive ved med kun at behandle de umiddelbare problemer. Vi skal også finde tiden og energien og den politiske planlægning til at indføre en fælles landbrugspolitik for Europa, som er stærk, bæredygtig, fleksibel, og som fjerner de værste konsekvenser af den prisustabilitet, vi kan forvente. Jeg ønsker, at landdistrikterne i Europa skal være levende, og landdistrikterne kan ikke overleve uden landmænd og dyr!
Martin Häusling
(DE) Hr. formand! Desværre kan hr. Bové ikke være til stede i aften, så jeg tager ordet igen. Jeg har flere spørgsmål til kommissæren. Tror hun helt seriøst, at det vil få protesterne til at høre op, når hun udbetaler disse penge? Som jeg sagde tidligere, mener jeg, at Parlamentets beslutning i formiddags svarer til at give Kommissionen en blankocheck, fordi vi ikke ved, hvad den vil gøre med den. Jeg siger det igen: Kommissionen er ikke en del af løsningen på problemet, men er rent faktisk en del af problemet. Det fastholder jeg.
Men jeg kan også bare acceptere beslutningen - for man må se tingene i øjnene, og dette er, hvad der er blevet besluttet - og jeg vil sige til de øvrige medlemmer, at vi skal begrænse disse foranstaltninger. Vi skal begrænse dem til et tidsrum, der er til at administrere, så vi her i Parlamentet også kan holde hånden på kasseapparatet.
Jeg har et spørgsmål mere til Dem, fru kommissær, for man siger konstant vedrørende alle programmerne, at vi er nødt til at blive ved med at fremme omstruktureringen. Så hvad mener De med omstrukturering? Mener De virkelig, at det er rigtigt at blive ved med at udbetale penge, som grundlæggende har til formål at tilskynde de mindre landmænd til at give op, så vi kan give pengene til de større bedrifter? Denne politik er ikke længere et effektivt middel til at opnå et mål. Vi skal sikre os, at vi anvender pengene målrettet, især i ugunstigt stillede regioner, for at bevare strukturerne i de regioner, der er udsat for den største fare.
João Ferreira
(PT) Hr. formand, fru kommissær! I forslaget fra Kommissionen erkender man sin fejlslagne politik inden for mælkesektoren, men man rører ikke ved de katastrofale, grundlæggende politiske retningslinjer for sektoren. De millioner, der nævnes her, er langt mindre end det, der er brug for som kompensation til producenterne for de faldende priser, de har oplevet.
I modsætning til, hvad man påstår, er det nødvendigt at ændre den rute, den fælles landbrugspolitik har fulgt, hvor gentagne reformer har afviklet instrumenterne til regulering af markedet, kvoter og produktionsrettigheder, hvilket har fået mange tusinde producenter til gradvis at forlade sektoren. Tusindvis af job står på spil. Hele familier, der er afhængige af landbruget og navnlig af mejerisektoren. Kæmpemæssige regioner er i fare, hvor landdistrikterne i stigende grad vil blive affolket med drastiske sociale og miljømæssige konsekvenser.
Alt dette kalder på en øjeblikkelig intervention for at genoprette rimelige priser til producenterne, men det vil kræve flere ressourcer, end der stilles til rådighed i dag. Frem for alt vil vi gentage, at situationen kræver foranstaltninger med større rækkevidde end blot lappeløsninger som f.eks. en annullering af den årlige forhøjelse af mælkekvoterne og en tilbagevenden til niveauet, inden man besluttede at forøge dem, samt en ophævelse af beslutningen om at afskaffe kvotesystemet i 2015.
Diane Dodds
(EN) Hr. formand! Som de fleste medlemmer af Parlamentet stemte jeg i dag for brugen af hasteproceduren i forbindelse med artikel 186. Al økonomisk støtte til mælkesektoren er nødvendig for sektorens overlevelse, navnlig for at sikre, at små familiebrug, som vi finder i Nordirland, kan overleve.
Hvis De virkelig har brug for at ændre artikel 186 for at udløse midlerne på 280 mio. EUR, har det min fulde opbakning. Vi kan kun håbe, at pengene udbetales og fordeles hurtigt. Mange landmænd har ventet for længe på den støtte, de har brug for.
Jeg er imidlertid ikke imponeret over forslagene vedrørende artikel 65 til 84. Det er næsten sikkert, at disse ikke vil få betydning for Det Forenede Kongerige, og jeg har en række spørgsmål til dem, især idet jeg føler, at det vil medføre ulige vilkår mellem Europas regioner, og det virker selvmodsigende i lyset af Kommissionens nuværende politik.
Christophe Béchu
(FR) Hr. formand! Politik skal være konsekvent. I løbet af de seneste uger har mange her i Parlamentet krævet foranstaltninger fra Kommissionen. Når vi får foreslået løsninger, vil vi stemme for disse løsninger, selv om - og her er jeg enig i det, der er blevet sagt - de er længe undervejs, og selv om de måtte trækkes ud gennem de holdninger, som vedtages både i Europa-Parlamentet og af ministrene.
Dette beløb, som vil være meget nyttigt på kort sigt, løser, som mange har sagt, ikke de langsigtede problemer med den måde, den planlagte ophævelse af kvoterne skal foregå på. Hvis vi ønsker at kunne klare og forhindre gentagne kriser inden for landbrugssektoren, kan vi ikke klare det uden produktionsregulering og kontrolværktøjer eller uden en kombination af de to.
Det er imidlertid ikke det spørgsmål, vi behandler her i aften. Spørgsmålet i aften, det eneste, der tæller i øjeblikket, drejer sig om artikel 186. Fru kommissær, jeg har et helt simpelt spørgsmål: Hvad skal artikel 186 gøre helt konkret, og fra hvornår og på hvilken måde?
Iratxe García Pérez
(ES) Hr. formand, fru kommissær! For en måned siden drøftede vi Parlamentets beslutning her sammen med forslaget om intervention i mejerisektoren. I dag behandler vi to nye foranstaltninger, ændringen af kvoteforvaltningen og foranstaltningen vedrørende artikel 186, foranstaltninger, som vi har accepteret at behandle hurtigt, således som De har ønsket.
Fru kommissær, sektoren skal imidlertid behandles som en helhed, og det sker ikke i form af denne stadige strøm af forslag, som vi har behandlet gennem flere måneder nu.
Vi kræver fælles, europæiske løsninger. I den henseende vil den rapporterede forhøjelse af minimumsstøtten til alle sektorer forårsage skrævvridninger mellem medlemsstaterne og gøre det vanskeligt at anvende den fælles landbrugspolitik på en ensartet måde.
En sidste tanke: Man overvejer støtte på 280 mio. EUR, hvilket vi naturligvis hilser velkommen, men jeg vil gerne erindre Dem om, fru kommissær, at Parlamentet vedtog en beslutning, hvor vi øgede behovet til yderligere midler på 600 mio. EUR for at klare krisen inden for mejerisektoren.
Britta Reimers
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Som landmand betragter jeg ændringsforslagene til artikel 78 og 79 som en fravigelse fra Kommissionens hidtidige sunde kurs gennem landbrugsreformen på bekostning af effektive og fremadskuende bedrifter.
Det er farligt at pille ved bestemmelserne så tæt på den endelige udfasning af mælkekvotesystemet på grund af et ønske om at ville gøre noget, et system, der hidtil virkelig har været en ulempe for mælkeproducenterne. Det er også blevet overhalet af udviklingen i praksis, idet markedet nu endelig er på vej til at komme sig. Derfor forkaster jeg dette ændringsforslag.
Det er let at se, hvordan Kommissionen forsøger at udnytte Parlamentets opfordringer til hasteforanstaltninger til at fremme sine egne mål. Dette gør den ved, her kort tid før Lissabontraktaten træder i kraft, at forsøge at sikre sig en permanent mulighed for at handle uden Parlamentets godkendelse via dette ændringsforslag til artikel 186. Derfor forkaster jeg dette ændringsforslag.
Jeg kan imidlertid leve med, at Parlamentet giver Kommissionen et råderum i en begrænset periode i tilfælde af kriser. Denne mulighed vil også være til stede for Parlamentet ved fremtidige kriser og det med meget hurtig virkning gennem artikel 142 i Parlamentets forretningsorden.
Richard Ashworth
(EN) Hr. formand! Mejerisektoren er i krise, og jeg vil gerne her takke og komplimentere kommissæren for hendes meget relevante foranstaltninger, som efter min mening var de helt rigtige. Jeg synes, at 280 mio. EUR er et realistisk beløb, som vil være meget velkomment inden for branchen. Jeg er overbevist om, at det bliver nødvendigt at tildele beføjelser i henhold til artikel 186 for at kunne tilbyde disse fordele til producenterne i rette tid, så det har min støtte. Det har min støtte, selv om jeg foretrækker, at vi begrænser denne indrømmelse til senest 2013.
Med hensyn til den nationale ordning for tilbagekøb af kvoter, som vil omfatte beføjelser til at opkræve ekstraafgifter fra producenter, der overskrider kvoterne, har jeg mine forbehold. Jeg mener, at man straffer de effektive og progressive producenter - ofte de unge mænd, de unge mennesker, der er selve fremtiden for vores branche - og jeg mener, at man udsender de helt forkerte signaler.
Vi lever på et meget ustabilt marked, og branchen har ikke brug for kortsigtede reaktioner, men en langsigtet strategi. Jeg har længe støttet kommissæren i hendes langsigtede visioner for branchens fremtid, og jeg vil tilskynde til at gå denne vej og anlægge langsigtede strategier, ikke kortsigtede reaktioner.
Jarosław Kalinowski
(PL) Hr. formand! Jeg håber, at mælkeproducenterne er ovre det værste. Dette håb styrkes af beslutningen om at støtte mælkeproducenterne med et beløb på 280 mio. EUR næste år. Der resterer imidlertid et grundlæggende spørgsmål. Hvad skal der ske med mælkeproduktion og mælkeproducenterne på langt sigt? Det vigtigste spørgsmål i denne henseende er fremtiden for mælkeproduktionskvoterne.
I øjeblikket findes der to fremgangsmåder. Den første, som er virkningerne af revisionen af den fælles landbrugspolitik, indebærer en gradvis forøgelse af produktionskvoterne og tilstræber en forhøjelse af dem i 2015. Den anden metode, som ligger i det nuværende forslag fra Kommissionen, har til formål at begrænse udbuddet af mælk gennem en ny beregningsmetode for afgiften ved overskridelse af den nationale kvote. Disse to fremgangsmåder er modsatrettede.
Personlig går jeg ind for at bevare kvoterne, men kun hvis opdelingen af kvoter blandt EU-lande og producenter er baseret på objektive og retfærdige kriterier. Udviklingen og indførelsen af sådanne rimelige og objektive kriterier bliver meget vanskelig, men måske er det værd at gøre forsøget. Hvis vi taler om udvidelse - jeg støtter udvidelsen af artikel 186 fuldt ud, men jeg mener, at den bør ledsages af en definition af Kommissionens rolle og af, hvilke instrumenter den vil kunne benytte.
Alan Kelly
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne sige følgende til kommissæren: I forbindelse med mælkekrisen har Kommissionen virkelig gjort i nælderne, hvis De tilgiver mig udtrykket.
For bare 18 måneder siden sagde De, at mælkepriserne ville stige kraftigt, men de blev i stedet halveret i nogle lande. Derfor skal Kommissionen kunne intervenere hurtigere på markedet, og i den henseende er dette beslutningsforslag positivt.
I min valgkreds i Munster i Irland er der mange inden for mejerisektoren, både store og små landmænd og navnlig familiebrug, der kun lige klarer sig eller bevæger sig på randen af konkurs. De kigger på deres problemer og de beskedne beløb, de får tilbudt, mens andre som f.eks. banker og bankfolk undsættes med kolossale beløb.
(Formanden bad taleren tale langsommere)
Mælkefonden på 280 mio. EUR, som blev annonceret i går, er velkommen, men den er kun et lille plaster på et meget større problem. Parlamentet stemte i september for, at der skulle stilles 600 mio. EUR til rådighed. Af hensyn til interessen for at udvise solidaritet med især de mindre landmænd, bør dette tal fastholdes. Den næste prioritet for Kommissionen skal være at kigge på hele spørgsmålet om mælkeleverancer. Det mener jeg virkelig. Indtil dette bliver løst, vil vi stå over for flere problemer, og vi vil hurtigt løbe tør for plastre.
Elisabeth Jeggle
(DE) Hr. formand, fru kommissær! Ja, vi bør erklære os enige i, at mælk skal omfattes af artikel 186, og jeg håber, vi gør det i morgen. Vi kan ikke altid kritisere Kommissionen for at reagere for langsomt, for at slæbe efter, for at sige, at der stadig er et glimt af håb, når det faktisk ikke er der.
Kommissionen har nu mulighed for at reagere hurtigt, og vi bør give den denne mulighed. Samtidig skal vi altid selv vise vores vilje til at kræve den til regnskab. Med hr. Deß' ændringsforslag for Det Europæiske Folkepartis Gruppe (Kristelige Demokrater) kan vi gøre det sammen. De 280 mio. EUR, som mange har talt om, er blot en dråbe i havet. Vi må dog også erkende, at vi er ved slutningen af regnskabsåret. Vi er nødt til at forstå, at der ganske enkelt ikke er flere penge til rådighed.
Hvordan skal vi håndtere situationen generelt? Vi ser gerne, at det er de mælkebønder, der er hårdest ramt af krisen, som får de 280 mio. EUR. Vi taler om mælkemarkedet, men det er rigtige mennesker og landdistrikterne, vi taler om, og som vi altid siger, vi vil værne om, når vi forhandler om andre emner. Fru kommissær, bak op om mejerifonden! I eftermiddag talte kommissæren under budgetforhandlingen til fordel for fonden, det ønsker jeg at gøre helt klart. Det var jeg meget glad for. Vi har også et presserende behov for dette signal, og pengene er også med i 2010-budgettet.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Hr. formand, fru kommissær! Også jeg er begejstret for godkendelsen af den uopsættelige forhandling i Parlamentet, da jeg finder, at det er både betimeligt og vigtigt at inkludere mælkespørgsmålet i artikel 186.
Jeg har fremført, at i en så alvorlig situation som den, mejerisektoren befinder sig i, haster det af både økonomiske og sociale grunde at indføre foranstaltninger til beskyttelse af sektoren. Jeg kommer fra et land, Portugal, og en region, Azorerne, hvor mejerisektoren er meget vigtig og rodfæstet i regioner, der socialt set er ret skrøbelige, og hvor det faktisk ville være livsvigtigt at opretholde kvotesystemet efter 2015.
De foreslåede foranstaltninger er noget tynde, men de er ikke desto mindre bydende nødvendige. Jeg er også bekymret over, hvordan Kommissionen vil bruge de nye beføjelser, den vil få, især fordi den har reageret ganske ufølsomt under krisen ved at foreslå svage foranstaltninger for sent og først efter hårdt pres. Set i lyset heraf ønsker jeg, at Kommissionen kommer med et bilag til artikel 186, hvori den opstiller foranstaltninger, der kan bruges til et radikalt indgreb i mejerisektoren, så dens bæredygtighed sikres.
Peter Jahr
(DE) Hr. formand, fru kommissær! Jeg bifalder i høj grad Deres forslag. Der er dog ét punkt, jeg føler, jeg er nødt til at kritisere, nemlig det frivillige program til opkøb af mælkekvoter.
Hvis et sådant program skal lykkes, skal det være obligatorisk, ikke frivilligt. Jeg mener, at denne frivillige ordning for tilbagekøb af mælkekvoter virker mod hensigten. Det mener jeg, ikke kun fordi ordningen i begyndelsen vil betyde, at vi bibeholder en kvoteforøgelse, som det så vil blive meget svært at holde styr på. Ved at tilbagekøbe mælkekvoterne giver vi dem igen en økonomisk værdi, og det vil i hovedsagen betyde, at det hindrer mulighederne for en udligning. Jeg føler mig nødsaget til at afvise enhver foranstaltning, der begrænser udligningsmulighederne. Især i udfasningsperioden for mælkekvoterne er udligning et nødvendigt redskab, for at de enkelte landbrug bedre kan orientere sig på markedet.
Af ovennævnte grunde vil jeg være nødsaget til at forkaste denne del af forslaget, selv om jeg vil stemme for forslaget som helhed.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Det er rigtigt, at vi vil vedtage foranstaltninger, der er rettet mod en delvis løsning af krisen i mejerisektoren.
Alle her er klar over den situation, vores landmænd inden for kvægopdræt er i, og vi ved, hvad disse foranstaltninger betyder for dem og deres familier.
Vores landmænd ønsker ikke subsidier konstant. De beder os om, at de må kunne udføre deres arbejde på en værdig måde og sælge deres produkter til ordentlige og rimelige priser, der svarer til deres indsats og investeringer.
Fru kommissær! Ud over det løft og den tiltro, vi kan give vores landmænd med disse nye foranstaltninger, er vi på vej til fremtidige, større reformer, som vil blive drøftet yderligere i Parlamentet.
Mairead McGuinness
(EN) Hr. formand! Kommissærens vigtigste ord handlede om, at markedspriserne er begyndt at stige. Det bør vi erkende i Parlamentet og skubbe på, for at de går videre til landmændene. Vi siger, at der er 280 mio. EUR til rådighed for dem, men hver en cent, de får derudover, er meget mere værd end at uddele småbeløb til dem. Det er yderst vigtigt.
Jeg finder det vigtigt, at nogle har kritiseret Kommissionen enormt. Vi må erkende, at interventioner og eksportrestitutioner er blevet brugt til at opretholde priserne, selv med den skrækkelig lave pris, producenterne får, så jeg synes, noget af kritikken er unødvendig og barsk. Jeg støtter en udvidelse af artikel 186, hvis De virkelig er nødt til at udbetale disse 280 mio. EUR, som jeg betragter som et symbolsk snarere end et væsentligt beløb.
Lad os kigge på lektien. Vi skal se på, hvad der vil ske med FLP-reformen efter 2013. Gruppen på højt plan har fokus på det. Jeg vil gerne sige til de politiske grupper, som i aften støtter en finansiering af mejeribruget: Sørg for, at De også støtter en ordentlig finansieret fælles landbrugspolitik efter 2013, ellers er Deres ord tom luft.
José Bové
(FR) Hr. formand! Undskyld, jeg skulle være kommet tidligere, men jeg blev forhindret. Jeg var ved at forklare lyttere i Frankrig, hvad der skete i går i Luxembourg.
Jeg mener, at Rådets beslutning er en dårlig beslutning, eftersom det eneste ord, der figurerer i teksten, er "omstrukturering". I Frankrig havde vi 480 000 mælkeproducenter i 1984, i dag er der færre end 88 000.
I dag får vi at vide, at endnu flere producenter skal tvinges ud, og at de penge, man vinder ind igen - dette står i teksten - vil blive brugt til producenter, som har overskredet deres kvote. Produktionen skal derfor koncentreres endnu mere, og mælkeproducenterne i de vanskeligst stillede egne tvinges ud. Det er en forkert fremgangsmåde.
De penge, der er givet, de 280 mio. EUR - tallet er allerede nævnt - svarer til 50 EUR pr. måned pr. gård i et år. Det er pebernødder. Det er næsten at vise foragt for den krise, producenterne står i.
Endelig vil jeg angående artikel 186 gerne sige, at på et tidspunkt, hvor vi er på vej mod en fælles beslutningstagning i landbrugsspørgsmål, er det uacceptabelt, at magten, at en blankocheck gives tilbage til Kommissionen.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Hr. formand! Jeg vil gerne stille kommissæren et spørgsmål samt takke hende for at give møde i Parlamentet. De sagde, at medlemsstaterne vil få allokeret de ressourcer, der er afsat til støttemidlerne til mejerisektoren, i henhold til en historisk faktor, med andre ord baseret på de forhandlede kvoter. Mange medlemsstater hævder imidlertid, at disse kvoter er uretfærdige. Faktisk er det grunden til, at mange medlemsstater insisterer på, at markedet skal dereguleres. F.eks. kan nogle stater ikke engang producere nok til at dække deres eget forbrug. Tror De ikke, at man ved at bruge en historisk faktor vil opretholde disse uretfærdige forhold...
(Formanden afbrød taleren)
Jeg bliver nødt til at opsummere mit spørgsmål, så jeg ikke overskrider min tildelte tid for meget. Kommissæren sagde, at medlemsstaterne vil få allokeret ressourcerne i henhold til en historisk faktor. Imidlertid hævder mange medlemsstater, at de kvoter, der i øjeblikket tildeles, er uretfærdige. Faktisk er det også grunden til, at mange medlemsstater insisterer på, at markedet skal dereguleres. Tror De ikke, at man ved at bruge en historisk faktor vil opretholde disse uretfærdige forhold?
Mariya Nedelcheva
(BG) Hr. formand! Jeg bifalder den beslutning, Rådet og Kommissionen har truffet om at allokere en yderligere pakke på 280 mio. EUR i subsidier til mælkeproduktionen i 2010. Det sender et klart signal til alle, der hver dag lider under krisens negative konsekvenser. Jeg opfordrer indtrængende til, at denne passende reaktion ikke bliver en enkeltstående, økonomisk løsning, men en del af en målrettet og langsigtet strategi til genetablering, stabilisering og udvikling af denne sektor i Europa. Derfor er det vigtigt at tage de foranstaltninger i betragtning, som hver medlemsstat vil træffe. Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på, at Bulgarien kun delvis kan godkende forslagene om ændring af forordning 1234. Vi kræver, at det udtrykkeligt noteres i udkastet, at mulighederne for at forvalte de nationale mælkekvoter skal udnyttes efter medlemsstaternes eget skøn. Det er vigtigt, at man bibeholder muligheden for at vælge den eksisterende ordning for opkøb og omfordeling af mælkekvoter via den nationale reserve. Vi har dårligt råd til hverken at tilbageholde betalinger eller inddrive betalinger fra producenter, da den bulgarske sektor er ved at blive moderniseret. Ellers vil de bulgarske producenter ikke blive konkurrencedygtige, end ikke efter 2015.
Wojciech Michał Olejniczak
(PL) Hr. formand! Vi er naturligvis glade for at sige ja til disse nye løsninger, som skal hjælpe landmændene, herunder landmænd i Polen. Vi bør dog ikke glemme, at når vi taler om penge - og det er penge, vi taler om - er det vigtigt, hvordan pengene faktisk bliver fordelt. De skal nå frem til dem, der er hårdest ramt af krisen, for jeg vil ikke gå ind for en politik, ifølge hvilken vi giver alle det samme beløb, hvilket betyder et lille beløb, så vi i realiteten og helt bogstaveligt ikke hjælper nogen som helst.
For det andet vil jeg, om forlov, gerne henvise til historien, før jeg om et øjeblik vender mig mod fremtiden. Jeg er sikker på, at vi husker de vidunderlige år, for nu mere end et år siden, da landmændene fik en rigtig god pris for deres mælk. Samtidig nød de godt af store EU-subsidier til modernisering af mejerisektoren. Derfor er det vigtigt, at vi planlægger fremtiden på baggrund af denne erfaring, og at vi tager ved lære af vores fejl, for der blev skam begået fejl. Det er lige så vigtigt for os at overveje, hvordan udviklingen af denne sektor skal planlægges, da der er penge til rådighed både som direkte subsidier og som støtte til udvikling af landområder. Desuden råder vi over mælkekvoter som instrument.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Hr. formand! Jeg vil gerne stille Dem dette spørgsmål, fru kommissær. Hvad ønsker Kommissionen at bruge de 280 mio. EUR på? På yderligere omstruktureringer eller måske hellere, som ønsket af 21 medlemsstater, på en tilførsel til markedet, på markedsmekanismer? Landmændene ønsker faktisk, at pengene bruges på støttemekanismer. I øjeblikket kan de ikke få flere lån eller forbedre produktiviteten. De kan for tiden ikke fortsætte deres moderniseringer, fordi de har tabt penge. De ønsker ikke at købe køleskabe eller malkemaskiner nu, tiden er ikke til yderligere investeringer. De 280 mio. EUR svarer til knap 2 EUR pr. ton mælk produceret i EU.
Når Kommissionen foreslår, hvad den kalder en "mekanisme til forvaltning af kvoteordningen", ønsker den reelt at begrænse produktionen. Vi bør overveje, om ikke vi kommer til at se en gentagelse af den situation, der fulgte efter reformen af sukkermarkedet, og som har betydet, at vi nu har problemer med leverancerne af den ressource. Er tiden nu inde til restriktioner for produktion af mælk eller korn? Jeg er sikker på, at det ikke er, hvad vi ønsker.
Herbert Dorfmann
(DE) Hr. formand! Jeg er glad for, fru kommissær, at De blot nogle få uger efter, at Parlamentet vedtog en beslutning om mælk, er her og foreslår nogle foranstaltninger til imødekommelse af vores krav. Jeg er enig i Deres forslag, hvad angår artikel 186, og også i tidsfristen, som jeg finder rimelig. Jeg går også ind for den differentierede tildeling af kvoter, som De foreslår.
Derimod er jeg forvirret over forslaget om tilbagekøb af kvoter. De har selv sagt igennem uger og måneder, at den aktuelle krise ikke skyldtes kvotesystemet, og med tanke på det finder jeg personligt ikke, at dette forslag om tilbagekøb er helt logisk. Endelig vil jeg også gerne sige, at dette endnu ikke kan være slutningen. Vi skal fortsætte med at træffe foranstaltninger, især hvad angår mejerisektoren i vanskelige områder, i bjergområder, hvor der simpelthen ikke er alternativer til malkekvægbrug.
Elisabeth Köstinger
(DE) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Også jeg vil gerne takke hjerteligt for de 280 mio. EUR. Jeg håber virkelig og først og fremmest, at disse penge når frem til vores 40 000 landmænd i Østrig i fuldt omfang, for de har virkelig brug for dem. De er givet klar over situationen i bjergområderne og situationen for små familiebedrifter.
Fru kommissær! Østrig har altid været imod udfasning af kvoterne. O.k., De har valgt Deres vej og fulgt den konsekvent. Vi vil selvfølgelig bestræbe os på at forberede vores landmænd på det og hjælpe dem med det bedst muligt. Selv med den bedste vilje i verden kan jeg ikke forstå Deres forslag om et frivilligt program til opkøb af kvoter. Hvis vi bruger dette program, vil det medføre en stigning i værdien af og priserne på netop de kvoter, som De udfaser. Hvordan skal vi forklare det over for landmændene i Østrig?
Mariann Fischer Boel
Hr. formand! Jeg har lyttet opmærksomt til drøftelserne her i aften, og jeg tror, man ud fra nogle taler kunne få det indtryk, at dette er det første skridt, vi tager for at hjælpe mejerisektoren i EU. Intet kunne være mere forkert. Jeg er helt sikker på, at i det mindste nogle iblandt Dem ved, hvad der har været i gang siden januar i år, da vi påbegyndte den offentlige og private oplagring, igangsatte indgreb og indførte eksportrestitutioner. Vi har truffet mange forskellige foranstaltninger i løbet af sommeren, så jeg tror, vi skal udforme en særlig rapport for at fortælle de nye parlamentsmedlemmer, nøjagtig hvad der er sket siden januar i år.
Hvad angår de specifikke punkter om dagens to forslag, må jeg gentage, at opkøbsordningen ikke er nogen ny ordning. Den er der allerede, så medlemsstaterne kan bruge den, hvis de ønsker at hjælpe specifikke mælkebønder med at afvikle deres forretning. Den er et tilbud, og derfor ønsker jeg ikke at gøre den obligatorisk. Den giver mulighed for at hjælpe landmænd med at afvikle deres forretning. Den kvote, de opkøber, kan opbevares i den nationale reserve og fordeles senere hen, hvis medlemsstaterne ønsker det. Det var én del af drøftelserne.
Den anden del, som har vakt langt den største interesse i dag, er artikel 186. Begrundelsen for at indføre mælkeproduktion i artikel 186 er, at vi er nødt til at kunne reagere hurtigt. I øvrigt kan jeg ikke se, hvorfor mælkeproduktion ikke skulle kunne være en del af artikel 186, da den allerede omfatter områder specifikt inden for kødsektoren. Til dem, der frygter, at Kommissionen vil få en blankocheck og gøre, hvad den har lyst til, vil jeg sige, at de bør huske på, at artikel 186 i sig selv normalt er en meget positiv ordning, der giver mulighed for at hjælpe mennesker, som har problemer, ved at reagere meget hurtigt. Så det er ikke nogen blankocheck. Det vil, som De sikkert ved, blive drøftet i forvaltningskomitéen.
Jeg har lyttet til Deres idéer om en mere begrænset periode på tre eller fire år. Jeg mener, det ville diskvalificere mælkebønderne - men jeg har naturligvis lyttet til, hvad De har sagt.
Dernæst synes jeg, at der er tale om en masse misforståelser. De 280 mio. EUR er ikke beregnet på omstruktureringer. De giver blot mulighed for meget hurtige udbetalinger, så snart vi har formaliteterne på plads, med godkendelse fra Økofin-mødet i november og underskrivelse af budgettet for 2010. Det betyder, at vi kan reagere straks, hvilket ikke ville være tilfældet, hvis vi ikke får artikel 186 på plads. Så der er ikke tale om omstrukturering. Som sagt giver det medlemsstaterne mulighed for udbetalinger til de mest trængende fra dette nationale budget.
Hvordan skal de fordeles? Jeg har sagt det klart, at det skal være på grundlag af produktionen. Jeg kan høre, at der nok er andre idéer, men hvis vi internt begynder at drøfte, hvordan de skal fordeles, tror jeg, det vil vare mindst til slutningen af næste år, fordi der ville være så mange strålende idéer, at vi aldrig ville være i stand til blive enige om spørgsmålet.
Jeg vil svare på nogle af de specifikke spørgsmål. Jeg vil gerne sige, at producentorganisationer er en fremragende mulighed. Det er faktisk nødvendigt. Det har jeg før sagt klart i forsamlingen, specifikt under drøftelse af frugt- og grønsagsordningen. Hvis landmændene bruger deres tid og energi på at konkurrere mod hinanden i stedet for at konkurrere med den stærke detailsektor, ved jeg, hvem der bliver vindere og tabere. Derfor siger jeg: Sørg for at arbejde sammen om at være en langt stærkere enhed i hele fødekæden.
Jeg er helt enig med Dem i, at vi har et globalt problem, at der er en milliard mennesker, som sulter og ikke kan få, hvad de har brug for at spise hver dag. Derfor blev jeg såret over at se europæiske landmænd hælde mælk ud over markerne i en situation, hvor vi står over for globale sultproblemer. Det er ikke den bedste reklame for europæisk landbrug.
Jeg må sige, at jeg er meget imponeret over den måde, hvorpå to medlemmer, hr. Bové og hr. Häusling, formåede at afpasse deres taletid. Jeg bemærkede meget omhyggeligt, hvordan det blev gjort. Jeg ved ikke, om det er en ny procedure i Parlamentet, at en taler kan afløse for en anden, som så tager ordet under "catch-the-eye"systemet. Jeg synes, det var ganske smart.
(Bifald)
Formanden
Det afslutter dette punkt.
Afstemningen finder sted torsdag.
Skriftlige erklæringer (forretningsordenens artikel 149)
Luís Paulo Alves  
Fru kommissær! Vi har længe kæmpet for at få Kommissionen til at foreslå disse foranstaltninger, så vi kan ikke afvise noget bidrag, De måtte komme med på et tidspunkt, der er meget vanskeligt for mælkebønderne og deres familier. Desværre har Kommissionen været længe om at reagere. Den gjorde det først efter et intenst pres fra mælkeproducenterne, Parlamentet og 21 medlemsstater. Jeg vil gerne fremføre følgende punkter om de foranstaltninger, De har præsenteret her:
For det første er finansieringen på 280 mio. EUR for lidt i sammenligning med det beløb på 600 mio. EUR, man var enige om var nødvendigt i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, der er det udvalg, som har både teknisk og politisk ekspertise i dette spørgsmål. Denne politiske erklæring blev godkendt af Parlamentet selv. Vi kan derfor ikke betragte mindre end halvdelen af den sum, Parlamentet vurderede som altafgørende for blot en måned siden, som værende tilstrækkelig.
For det andet giver en indføjelse af mælk i artikel 186 Kommissionen et operationelt værktøj, der kan anvendes straks, men det betyder ikke, at Parlamentet ikke længere vil overvåge problemet. Vi har stadig brug for instrumenter til regulering af markedet. Vi bør opretholde kvotesystemet og indføre gennemsigtighed i mælke-markedsføringskæden. Uden disse to instrumenter vil det være umuligt at genoprette og garantere stabiliteten i EU's landdistrikter.
Béla Glattfelder  
Jeg bifalder de foranstaltninger, Kommissionen har foreslået for at hjælpe EU's mælkeproducenter. Foranstaltningerne kan imidlertid kun bidrage til at lette krisen, ikke til at afslutte den. For at gøre dét, bør man droppe beslutningerne om at øge mælkekvoterne. Imidlertid er hverken Kommissionen eller Mariann Fischer Boel personlig tilbøjelig til at erkende, at der er truffet forkerte beslutninger. Jeg er enig i EU-landmændenes ønske om at droppe kvoteforhøjelsen.
Jeg er også imod en permanent afskaffelse af kvotesystemet i 2015. Jeg er enig i det synspunkt, den største landbrugsorganisation i EU, COPA/COGECA, har fremsat, nemlig at der er behov for en regulering af mælkemarkedet også efter 2015. Den vigtige lektie, man kan lære af den aktuelle krise, er, at det er nødvendigt at regulere mælkemarkedet. Uden en regulering vil priserne blive uforudsigelige. Mælkeproducenterne i EU kan ikke tåle de tab, der opstår på grund af store prisudsving.
Med hensyn til de foreliggende hasteforanstaltninger vil jeg gerne gøre opmærksom på, at en forøgelse af mindstesubsidierne fra 7 500 EUR til 15 000 EUR kan give medlemsstaterne problemer under alvorligere budgetforhold. Det, jeg er bange for, er, at regeringerne i disse lande, som f.eks. Ungarn, ikke vil yde den maksimale støtte. Resultatet kan blive, at landmændene i disse lande konkurrencemæssigt bliver endnu ringere stillet.
Jeg har tiltro til, at Parlamentet under afstemningen om 2010-budgettet, der finder sted på torsdag, vil støtte det ændringsforslag, som er fremsat af en række medlemmer, herunder mig selv, og som vil bidrage til at øge støtten til skolemælksprogrammet.
Marine Le Pen  
skriftlig. - (FR) De møder, som mælkeproducenterne i ugevis har holdt for at redde deres kriseramte sektor, er blevet besvaret af Kommissionen med oprettelsen af en "mælkefond" på 280 mio. EUR. Fru Fischer Boel har derfor givet efter for presset efter flere uger i træk at have vendt det døve øre til bekymringerne hos landmænd, der er på fallittens rand. Denne økonomiske foranstaltning er imidlertid en hån og har kun til formål at berolige producenterne for en stund. Den vil ikke bidrage til at løse problemet i en sektor, der er på vej ud på grund af den planlagte afskaffelse af mælkekvoterne. Mælkeproducenterne ønsker ikke velgørenhed eller tilskud, de ønsker en regulering af markedet, så de kan sælge deres mælk til priser, der gør, at de kan leve et værdigt liv ved deres indsats og garantere deres børns fremtid. På grund af sit stædige ønske om at indføre dogmet om fri og fair konkurrence vil EU overlade tusinder af landmænd til markedskræfternes nåde, og kun dem. Det er den samme ultraliberalisme, som gør, at tusinder af industriarbejdere bliver arbejdsløse hver måned. Massakren skal stoppes nu, det haster.
Csaba Sándor Tabajdi  
Jeg bifalder den principaftale, som landbrugsministrene nåede frem til på deres rådsmøde i Luxembourg, om at yde en specifik støtte til mejerisektoren på 280 mio. EUR. På EU-niveau svarer det til én cent mere i støtte pr. liter mælk, hvilket er ganske ubetydeligt. Efter at have holdt stand i månedsvis gav Kommissionen lidt efter for presset fra landmænd, 21 medlemsstater, herunder Ungarn, og Parlamentet, som allerede på deres uformelle møde i Bruxelles sidste mandag krævede yderligere ressourcer til sektoren. Trods EU's træghed med hensyn til foranstaltningerne har den ungarske regering reageret hurtigt for at støtte mælkebønderne og gjort alt for at hjælpe dem, idet man har taget hensyn til de budgetmidler, der er til rådighed. Ungarn har hjulpet mejerisektoren ved at bruge alle de beløb, der kan omfordeles som en del af ressourcerne til udvikling af landdistrikterne og EU's økonomiske udviklingsprogram. Ud over os er det kun Letland og Malta, der har så enestående indikatorer. De ungarske mælkebønder vil få omkring 3,3 mio. EUR direkte fra finansieringsrammen på 280 mio. EUR., hvilket rundt regnet svarer til 890 mio. HUF. Den ungarske regering kan frit bestemme, hvordan den vil bruge disse penge. Kommissionen foreslog blot at give denne særlige støtte til de mest trængende producenter, hvilket er sammenfaldende med de ungarske målsætninger. Efter godkendelse af 2010-budgettet vil denne sum blive udbetalt i begyndelsen af næste år.
