1. Burma: Den fortsatte tilbageholdelse af politiske fanger
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling om seks beslutningsforslag om Burma.
Mikel Irujo Amezaga
Hr. formand! Som jeg nævnte fyldte den ældste burmesiske politiske fange 78 år i en isolationscelle i Inseinfængslet den 12. marts ifølge kampagnen for menneskerettigheder, fred og demokrati i Burma.
Det drejer sig om U Win Tin, en fremtrædende journalist og leder af Den Nationale Liga for Demokrati. U Win Tin er den samvittighedsfange i Burma, der har været tilbageholdt i længst tid. Hun har i alt været 19 år i fængsel siden juli 1989.
Hun blev idømt tre gange 21 års fængsel, og vi kender kun til hendes situation gennem den seneste rapport om de burmesiske fangers forhold, som er udarbejdet af Yozo Yokota, FN's særlige udsending for menneskerettigheder i Burma.
U Win Tin har afvist at give afkald på sine politiske idealer til gengæld for en frigivelse. Hun blev desuden i år indlagt på hospitalet efter en fornyet brokoperation i januar 2008.
Hun er blot et eksempel på de 1.873 politiske fanger, der i dag befinder sig i burmesiske fængsler. I denne beslutning vil vi naturligvis gerne endnu en gang også fordømme den langvarige husarrest af Daw Aung San Suu Kyi.
Min gruppe kræver øjeblikkelige foranstaltninger med henblik på at indlede den presserende og nødvendige politiske og økonomiske reformproces. For det første, frigivelsen af alle de politiske fanger. For det andet, genindførelsen af de grundlæggende borgerrettigheder og naturligvis indledningen af en politisk dialog mellem alle parter.
Vi gentager ligeledes vores krav til Rådet om, at det træffer håndfaste foranstaltninger mod den burmesiske militærjunta, der i dag er verdensmester i overtrædelse af menneskerettighederne.
Marios Matsakis
forslagsstiller. - (EN) Hr. formand! Parlamentet har vedtaget utallige beslutninger, som fordømmer Myanmars militærjunta for deres gentagne alvorlige brud på det burmesiske folks menneskerettigheder. De ubarmhjertige generaler bekymrer sig tilsyneladende ikke meget om det, vi siger til dem. I stedet sidder de godt fast på magten på en yderst afskyvækkende pompøs og provokerende måde.
Selv efter den seneste cyklon forhindrede de ikke kun hjælpeindsatsen fra den frie verden i at komme frem, men udnyttede også deres borgeres elendighed i nødens stund ved at promovere deres eget image som formodede samaritanere og gode engle ved på grov ekshibitionistisk vis at tone frem i de juntakontrollerede statsmedier og ved at afholde en folkeafstemning om forfatningen kun dage efter, at cyklonen hærgede landet med katastrofale følger.
Dem, som er imod juntaen, bliver udsat for tortur, slået ihjel eller sat i arrest. Et eksempel er selvfølgelig vinder af Nobels fredspris, Aung San Suu Kyi, som førte Den Nationale Liga for Demokrati til sejr ved valget for 18 år siden, og som har tilbragt 12 år i husarrest. Juntaen har for nylig besluttet at forlænge perioden for hendes husarrest yderligere.
Jeg mener, at tiden er inde til at iværksætte strengere foranstaltninger mod den rædselsfulde junta i Myanmar. Den mest effektive foranstaltning ville være at lægge pres på Kina for at få det til at stoppe sin støtte til Myanmar. Hvis Kina ikke vil samarbejde på dette område, så må vi lægge pres på Kina gennem vores handelsforbindelser med Beijing og i forbindelse med De Olympiske Lege i Kina. Det er sandsynligvis den eneste måde, vi kan gøre noget for at skabe frihed og demokrati i Myanmar.
Ryszard Czarnecki
forslagsstiller. - (PL) Hr. formand! Jeg mener, at et lands holdning til international hjælp i forbindelse med ulykker og naturkatastrofer viser, hvilken form for land vi har med at gøre. Skønt der måske kan tages mange forbehold med hensyn til Kina, så ved vi, at det land var klar til at acceptere international hjælp på et meget vanskeligt tidspunkt. På samme måde så vi, hvordan Myanmar stillede sig over for international hjælp, herunder hjælp fra EU's medlemsstater.
Der var engang et amerikansk skuespil, som hed "Samme tid, næste år". Det er lidt den samme situation, som vores Parlament står i i forbindelse med Myanmar. Hvert år mødes vi for at diskutere situationen i Myanmar. For at være ærlig er der ikke sket nogen reel, bemærkelsesværdig ændring. Jeg er enig i de fakta, som blev fremlagt af de tidligere talere. Det er uhørt at have en situation i verden, hvor en kvinde, som er leder af oppositionen, holdes i husarrest i så mange år. Vi bør ikke vænne os til denne situation. Jeg håber, vi kan overvinde splittelserne i dette Parlament og enstemmigt forsvare demokratiet i Myanmar.
Thomas Mann
Hr. formand! Den burmesiske militærjuntas forsøg på at holde landet og indbyggerne isoleret fra resten af verden fortsætter. I september 2007 indførte man et nyhedsstop efter den blodige nedkæmpning af de buddhistiske munkes protest. I sidste måned blev internationale organisationer hindret i at hjælpe ofrene for orkanen. Først sent, for mange for sent, lykkedes det at nå frem til de nødstedte.
Nu kommer der andre lige så alarmerende nyheder, f.eks. anholdelsen af ofre for orkanen, som bad om hjælp på FN's kontorer. Desuden har politiet såret eller dræbt fanger, som forsøgte at flygte fra et fængsel, der blev ødelagt af Nargis. EU har ikke været passiv. EU har indført en handelsembargo, indtil videre imidlertid uden tilstrækkelig effekt. Man truer med hårdere sanktioner, hvis menneskerettighedssituationen ikke bliver bedre. Men de burmesiske ledere har ikke rykket sig en millimeter.
Vi må ikke give efter i vores krav! De politiske fanger skal løslades. Aung San Suu Kyis husarrest, som har varet i årtier, skal ophæves. Denne nobelpristagers modige engagement er en gru for enhver diktator. Burma skal langt om længe stå til regnskab for den måde, det behandler sine egne borgere på, hvoraf mange stadig savnes. Første skridt er dialogen med FN's særlige udsending, som skal have lov til at besøge landet. Også ASEAN-landene bør bruge deres indflydelse til at bringe juntaen til fornuft. Der skal også lægges yderligere pres på Kina, som vel efterhånden er Burmas eneste forbundsfælle. Om nødvendigt må Rådet og EU-medlemsstaterne skærpe sanktionerne. Hr. kommissær, vi venter virkelig på Deres aktiviteter - Burmas borgere har brug for vores solidaritet.
Erik Meijer
forslagsstiller. - (NL) Hr. formand! Regimet i Myanmar forsøger at give indtryk af, at det fører en god politik og står for vigtige nationale værdier over for en fjendtlig omverden, som truer disse positive værdier. Det kræver enstemmig støtte fra befolkningen for at forsvare disse værdier.
Jeg ville ønske, at dette krav var ægte, og at Myanmars befolkning kunne leve lykkeligt med situationen, som den har været i de sidste 40 år. Men hvad er det for nogle værdier, som regimet forsvarer? Jeg kan komme i tanke om fire typer. For det første privilegierne for den militære kaste, en lukket bevæbnet gruppe, som kontrollerer administrationen og økonomien. Denne gruppe kan berige sig selv, mens andre lever i fattigdom. For det andet undertrykkelsen af nationale mindretal, de grupper i landet, som har et andet sprog og en anden kultur, og som ønsker selvstyre. Disse territorier blev en del af Myanmar under det britiske koloniherredømme, men der får de status af tredjerangsborgere. For det tredje er indtægter i udenlandsk valuta opnået gennem eksport, som er baseret på konkurrence i form af ekstremt lave lønninger og tvangsarbejde. For det fjerde den systematiske afvisning af at rådføre sig med grupper, som ønsker at ændre denne situation, til trods for at de engang vandt det eneste frie valg, som dette regime har turdet afholde.
Med hjælpen efter oversvømmelseskatastrofen indså vi, i hvor højt grad regimet frygter, at udlændinge skal få mulighed for med egne øjne at se, hvor alvorlig situationen er, og få indflydelse på befolkningen. Internt fordrevne er tvunget til at vende hurtigt hjem til ødelagte landsbyer, som ikke er blevet genopbygget, udelukkende for at undgå kontakt mellem oprørske masser. Umiddelbart efter katastrofen blev der lagt vægt på at afholde en folkeafstemning, hvis hovedformål var permanent at udelukke den demokratiske opposition fra magten ved hjælp af et falsk resultat. Fængsling af folk af politiske årsager er en måde for sådan et regime at overleve på. Omverdenen må forsvare disse fanger og andre modstandere. Kina og Indien så vel som Europa bør gøre dette.
Józef Pinior
forslagsstiller. - (PL) Hr. formand! Her i Strasbourg har vi torsdag eftermiddag næsten hver måned i den seneste tid drøftet situationen i Myanmar. Vi har to rapporter liggende om situationen i Myanmar. Den første blev udarbejdet af Den Interparlamentariske Union og den anden er en rapport fra FN's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i Myanmar. Disse rapporter er utvetydige. De omtaler fængslingen af parlamentsmedlemmer, mord, forfærdelige vilkår i fængslerne for politiske fanger og en katastrofal situation for befolkningen i dette land.
På vegne af Parlamentet skal vi lægge pres på myndighederne i Myanmar. For at opnå en ændring af situationen i de kommende uger og måneder er der behov for fælles handling, som alle demokratiske parlamenter i hele verden støtter op om, og et samarbejde mellem lande som Indien og Kina for at lægge pres på myndighederne i Myanmar, så der er mulighed for en reel forbedring af denne situation.
Jeg vil gerne tale om den skæbne, som parlamentsmedlemmer, der i dag sidder fængslet i Myanmar, har lidt, både parlamentsmedlemmer, som blev arresteret i efteråret 2007, og dem, som forsvandt eller døde under ukendte omstændigheder, da de blev arresteret, samt dem, som blev myrdet og døde af uforklarlige årsager.
Rapporten fra FN's rapportør er utvetydig. Omgående løsladelse af Aung San Suu Kyi ville være en begyndelse til indledning af forhandlinger med myndighederne i Myanmar om demokrati og forbedringer af menneskerettighedssituationen i landet. Garanti for frihed til politiske fanger og først og fremmest tilvejebringelse af medicinsk hjælp til disse fanger er yderst vigtigt, og det må vi påtvinge myndighederne i Myanmar.
Laima Liucija Andrikiené
Hr. formand! Vi taler i dag om Myanmar, om de tusindvis af politiske fanger, som lider i landets fængsler, om Aung San Suu Kyi, den karismatiske leder af Den Nationale Liga for Demokrati. Partiet vandt under hendes ledelse valget i 1990 med 82 % af stemmerne, men generalerne, som styrer landet, nægtede at respektere nationens vilje, og Aung San Suu Kyi har siden siddet i husarrest i 13 år.
"Use your liberty to promote ours" (Brug din frihed til at fremme vores), som nobelprisvinderen engang sagde. Jeg tvivler ikke et øjeblik på, at Myanmars befolkning så ville få bugt med generalerne. Der findes ingen udødelige diktatorer, men frihedens ånd er tidløs.
Vi har ingen ret til at forblive upartiske, når vi bliver konfronteret med barbarisk og umenneskelig adfærd. Jeg vil gerne citere Martin Luther King, som sagde: "Til sidst vil vi huske - ikke vores fjenders ord, men vores venners tavshed."
Hvis side er vi på? Sådan lyder det spørgsmål, som Parlamentet således står over for i dag. Vi er på Aung San Suu Kyis side, på de tusindvis af politiske fangers side! Vi kræver, at de løslades omgående. Vi kræver, at menneskerettighederne respekteres i Myanmar.
Genowefa Grabowska
for PSE-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Der er ikke engang gået et år, og det er tredje gang, vi drøfter situationen i Myanmar. Vi opfordrer igen regeringen i det land til at respektere menneskerettighederne og basale humanitære standarder for behandling af fanger. Vi peger på uretfærdigheder, vi kommer med anmodninger, vi kommer med forespørgsler, vi beklager situationen, vi indfører sanktioner, og endnu en gang fordømmer vi regimet i Myanmar. Men dette regime udviser atter en forbløffende immunitet over for pres fra det internationale samfund, ignorerer vores anmodninger, reagerer bare ikke på dem. Det er derfor med en vis forlegenhed, at jeg stiller mig op for at tale om Myanmar. Jeg kan se vores hidtidige afmagt. Ikke kun vores, dvs. Parlamentets og EU's, men også alle andre forsamlingers afmagt, herunder FN's.
Jeg mener derfor, at ord ikke længere er nok. Vi bør stille store krav om at udøve diplomatisk pres ved hjælp af Rådets og medlemsstaternes diplomatiske kanaler, således at regimet tvinges til at handle korrekt.
Jeg vil gerne opfordre til, at beslutningens punkt 7 og 10, som opfordrer til en national forsoningsproces i dette land, vedtages.
Marcin Libicki
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Diktaturer og regimer, som anvender vold, eller regimer, som forfølger deres befolkninger bliver sjældent væltet som et resultat af et generelt diplomatisk pres. Jeg er naturligvis enig med fru Grabowska i, at pres er nødvendigt. Disse regimer kan kun væltes, når den interne situation udvikler sig således, at regimet mister støtte fra dem, som dets interne politikker afhænger af. Af den grund bør hele den diplomatiske indsats på den ene side gå i retning af at støtte selv en svag og næsten usynlig opposition. På den anden side kunne en anden løsning være at støtte internationale organisationer, hvis der skal være et internationalt pres, med militærstyrker. Jeg vil derfor gerne gentage endnu en gang, at EU bør have sine egne styrker for at være i stand til at gribe ind i tilfælde som Myanmar.
Urszula Krupa
for IND/DEM-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Problemet om overtrædelse af menneskerettighederne i Myanmar er blevet diskuteret ved adskillige lejligheder i løbet af Parlamentets nuværende valgperiode. Desværre har forhandlingerne og de vedtagne beslutningerne ikke ændret den politiske og sociale situation i landet, hvor hæren i et af de mest berygtede politiske regimer i verden siden 1962 har holdt fast i magten.
I løbet af de sidste 40 år er tusindvis af mennesker, som er blevet forfulgt og dømt for politisk aktivitet, blevet fængslet i dette land, der har oplevet katastrofer, som ikke kun skyldes regimet. Myanmars befolkning tvinges til at arbejde, og selv børn udskrives til tjeneste i hæren. Generalsekretæren for Den Nationale Liga for Demokrati har tilbragt 13 af de sidste 18 år i husarrest som politisk fange, og for nylig blev 1.900 mennesker anholdt for at udtrykke deres ønske om demokrati i Myanmar eller for at bede om humanitær bistand, som var nødvendig efter cyklonens hærgen. Disse mennesker lever under omstændigheder, som udgør et brud på menneskerettighederne.
Regimet i Myanmar forfølger ikke kun oppositionen. Det overtrådte også menneskerettighederne ved at gøre det umuligt at komme frem med humanitær bistand efter cyklonen, og dette har sat borgernes liv på spil. Det har også tvunget ofre for cyklonen til at forlade de midlertidige lejre og vende tilbage til deres hjem, som blev ødelagt under katastrofen. Anmodninger fra FN's generalsekretær og andre organisationer har ført til flere anholdelser og mord på dets plagede borgere.
Vi støtter selvfølgelig en beslutning, som ikke kun omfatter vores modstand mod forfølgelse af nobelpristageren, men også forslaget om at løslade andre politiske fanger og om at foretage en undersøgelse i FN-regi af de påståede mord på fanger, som blev begået under den seneste katastrofe.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
- (PL) Hr. formand! Der er nu gået et år siden den sidste Parlamentsbeslutning, som gjorde opmærksom på den dramatiske interne situation i Myanmar. Det herskende militærregime har imidlertid ikke taget nogen skridt henimod demokrati. Generalsekretæren for Den Nationale Liga for Demokrati har tilbragt 13 år i husarrest. Nobelpristageren, Aung San Suu Kyi, som fik tildelt Sakharovprisen af Parlamentet, har siddet fængslet uden rettergang trods pres fra internationale organisationer. 1.900 oppositionsaktivister sidder fængslet under umenneskelige forhold i Myanmar. Rapporter om mordene på 36 fanger i en fængselslejr i Rangoon og yderligere 70 sårede, som følge af den panik, der fulgte i kølvandet på den cyklon, som hærgede Myanmar i maj i år, er også bekymrende.
Det herskende regime bør omgående fjerne alle indskrænkelser af ytringsfriheden og grundlæggende rettigheder, herunder forbud mod fredelig politisk aktivitet. Myanmar er ansvarlig for at give hjælp til ofrene for cyklonen og give internationale humanitære organisationer fri adgang til de berørte områder. En stramning af de eksisterende økonomiske sanktioner og kontrollen med juntaens adgang til EU-bistand og øget politisk pres fra ASEAN vil afgjort forbedre chancerne for at stabilisere situationen i Myanmar.
Zita Pleštinská
- (SK) Hr. formand! Jeg er enig med de medlemmer, som talte før mig, i, at Parlamentet bør indtage en klar holdning over for et land, hvor den totalitære magtarrogance ikke kender nogen grænser. Et totalitært regime, som politisk udnytter sin egen befolknings tragedie, overgår almindelig fatteevne og skal fordømmes.
Vi må bruge alle til rådighed stående midler for sammen med FN at hjælpe ofrene for cyklonen Nargis. Jeg opfordrer Rådet til at vedtage yderligere foranstaltninger og til at forhindre juntaen i at få adgang til EU-midler. Da vi ved med sikkerhed, at menneskerettighederne i Myanmar fortsat overtrædes, skal EU støtte de demokratiske kræfter i landet og kræve alle politiske fanger løsladt.
Marianne Mikko
- (ET) Hr. formand, mine damer og herrer! I dag, på 63-års-dagen for den burmesiske menneskerettigheds- og demokratiforkæmper, Aung San Suu Kyi, bør vi være særligt opmærksomme på det, der sker i Myanmar.
Myanmar fjerner sig fra demokratiske værdier med alarmerende hast. Indtil nu har nobelpristager og vinder af Sakharovprisen, Aung San Suu Kyi, været indespærret i 12 år og 239 dage. Hun må ikke få besøg, tale i telefon eller modtage post.
Foruden denne enestående kvinde er tusinder af fredelige demonstranter blevet fængslet af politiske årsager, og folk er forsvundet på mystisk vis. Juntaen i Myanmar anvender brutal vold.
Vi skal fordømme den burmesiske militærregerings udemokratiske og brutale handling. Kina skal stoppe sin støtte til Myanmar. Aung San Suu Kyi og andre politiske fanger bør omgående løslades, dvs. i dag. Myanmars fortsatte udfordring af FN og det internationale samfund skal ikke accepteres.
Ewa Tomaszewska
- (PL) Hr. formand! Omkring 1.900 mennesker holdes fanget under meget dårlige forhold for at have givet udtryk for deres støtte til indførelsen af demokrati i Myanmar. Mange af deltagerne i protesten er forsvundet sporløst. Aung San Suu Kyi har tilbragt 13 år i fangenskab uden at være blevet dømt, hvilket er ulovligt selv i Myanmar. Mange andre mennesker, ofre for cyklonen Nargis, er blevet anholdt for at bede om humanitær bistand. Derudover blev fanger i Rangoon beskudt, da cyklonen ramte fængslet. Vi opfordrer myndighederne i Myanmar til at ophæve forbuddet om fredelige aktiviteter og til omgående at løslade politiske fanger. Vi forventer en undersøgelse af mordene på politiske fanger, som fandt sted under cyklonen Nargis', hærgen.
Czesław Adam Siekierski
- (PL) Hr. formand! Til trods for en enorm interesse fra hele verden og forskellige internationale institutioner og organisationer for situationen i Myanmar har der ikke fundet nogen ændringer sted i dette land. Tusindvis af mennesker holdes stadig fanget under forfærdelige betingelser, fordi de forsvarede demokratiet, og fordi de protesterede mod forfatningsafstemningen, hvis resultater ikke kan betragtes som pålidelige. Militærregimet bliver stadig mere aggressivt med hensyn til politiske fanger. Håbet om, at myndighederne i Myanmar vil indlede diskussioner med oppositionen og med internationale organisationer, synes meget lille. Derfor er det vigtigt at indføre effektive sanktioner over for og lægge pres på dette regime, og at så mange lande som muligt deltager heri.
Filip Kaczmarek
- (PL) Hr. formand! Knap otte dage efter cyklonen tvang det burmesiske regime landet, dets eget land, til at deltage i en folkeafstemning. En folkeafstemning om et meget kritiseret og kontroversielt forfatningsforslag. Resultaterne? Latterlige, som om de var taget direkte ud af den tidligere kommunisttid med en valgdeltagelse på 99 % og med 93 %, som stemte for den nye forfatning. En utroværdig model. Det er alt, hvad der kan siges om disse resultater.
Jeg er overbevist om, at regimer, som regimet i Myanmar, vil blive væltet før eller siden, og at EU bør hjælpe med at vælte det.
Charlie McCreevy
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Fru Ferrero-Waldner er desværre ikke til stede her i dag, så jeg vil på hendes vegne dele en række synspunkter omkring situationen i Myanmar med Dem.
Parlamentets forslag til beslutning fokuserer på den politiske situation og navnlig på den fortsatte tilbageholdelse af politiske fanger. Før jeg kommer med kommentarer til dette emne, vil jeg gerne informere Dem om Kommissionens tiltag i forbindelse med cyklonen, som hærgede floddeltaet ved Ayeryawaddy for seks uger siden.
Kommissionens indsats i forbindelse med cyklonen var hurtigt og effektiv. Vi tildelte 17 millioner euro til humanitær bistand, herunder 5 millioner euro til fødevarehjælp. Vi har også aktiveret civilbeskyttelsesordningen. Samarbejdet med de EU-medlemsstater, som deltager i denne ordning, har fungeret fint. Det omfatter vandrensning, bådtransport, primær sundhedspleje og andre vigtige områder efter en katastrofe.
Den humanitære katastrofesituation er ikke ovre. Indtil videre er vi nået ud til ca. halvdelen af de overlevende,dvs. at en million stadig har desperat behov for hjælp. Det er ikke uden problemer at komme frem til de katastroferamte områder og få fordelt hjælpen. Det skyldes i lige så høj grad katastrofens omfang som bureaukrati. Vores udsendte medarbejdere i Myanmar beretter om gradvis bedre samarbejde fra myndighedernes side. Vores egne humanitære aktiviteter fortsætter med fornuftig effektivitet. Vi indrømmer, at de internationale ngo'er er i en vanskeligere situation med hensyn til at få adgang til de berørte områder.
I mellemtiden er ASEAN-landene gået i front i forbindelse med koordinering af ekstern hjælp. De er medlemmer af den såkaldte trepartsgruppe, som omfatter ASEAN-landene, Myanmars regering og FN.
Regeringen har udsendt nye retningslinjer for ekstern hjælp. Vi har endnu ingen beviser for, om de anvendes til at indsnævre området for levering af hjælp.
For os er cyklonen og dens forfærdelige konsekvenser udelukkende et humanitært spørgsmål. Vi forsvarer konceptet om behovsbaseret humanitær hjælp.
Med hensyn til den politiske situation i Myanmar ser det ud til, at regeringen er indstillet på at fortsætte med den såkaldte køreplan for demokrati. Vi opfatter denne køreplan som en streng kontrolleret og langsom overgang til en civilregering, hvor militæret spiller en afgørende rolle. Regeringen synes at være indstillet på at indfri sine løfter i sit eget tempo og uden hensyn til andres holdninger og kommentarer. Realistisk set er der næppe noget alternativ.
National forsoning ville kræve en omfattende dialog. En sådan dialog kan ikke finde sted med relevante politiske parter, der sidder i fængsel eller i husarrest. Det er derfor, vi fortsat skubber på for at få løsladt alle politiske fanger. Fu Ferrero-Waldner har offentligt udtalt, at regeringen på et tidspunkt med landesorg forpassede chancen for at sende et signal om forsoning, da regeringen igen forlængede Aung San Suu Kyis husarrest.
Myanmars befolkning fortjener et regeringssystem, der fokuserer på økonomisk og social udvikling og på vælgernes deltagelse i den politiske proces. At give udtryk for vores forargelse og isolere landet er bestemt ikke passende reaktioner fra Europas side. Myanmars befolkning skal ikke betale prisen for et politisk dødvande. De fortjener bedre.
Afslutningsvis vil jeg gerne fremhæve vores intention om at følge situationen i Myanmar tæt. Dette indebærer, at vi fortsat skubber på for at få løsladt alle politiske fanger og for en omfattende dialog, herunder lovlige politiske partier og etniske grupper.
Vi går fortsat forsigtigt frem. Vi ønsker ikke konfrontation for konfrontationens skyld. Vores ultimative mål er stadig at hjælpe med en fredelig overgang til en legitim og civil regering. Det er derfor, vi støtter fuldt op om FN's generalsekretærs mæglingsarbejde og hans særlige rådgiver i Myanmar.
Den burmesiske befolknings interesser varetages bedst ved at føre en afbalanceret politik, herunder solid støtte. Kommissionen har nøje udvalgt støtteområder for at hjælpe de mest sårbare samfundslag. Vi har allerede øget finansieringen markant og håber, at det overordnede finansieringsniveau i koordineret samarbejde med andre donorer kan nå et niveau, som svarer til det, der gives pr. indbygger i sammenlignelige lande som Laos og Cambodja. Befolkningen i Myanmar fortjener en bedre fremtid.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted efter forhandlingerne.
