Aktionærers udøvelse af stemmerettigheder (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Klaus-Heiner Lehne for Retsudvalget om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om aktionærers udøvelse af stemmerettigheder i selskaber, der har deres vedtægtsmæssige hjemsted i en medlemsstat, og hvis aktier er optaget til handel på et reguleret marked, og om ændring af direktiv 2004/109/EF - C6-0003/2006 -
Pervenche Berès
(FR) Inden vi indleder denne forhandling, vil jeg gerne bemærke følgende. Jeg ved, der ikke er fastsat forskrifter for rækkefølgen af medlemmernes indlæg. Jeg vil dog henlede plenarforsamlingens opmærksomhed på en lidt pudsig situation, som betød, at ordføreren foranledigede sin samlede taletid til besvarelse af samtlige indlæg, der var blevet fremført, henlagt til det afsluttende og konkluderende indlæg. Det er gængs praksis, når der er tale om en lovgivningsmæssig tekst, at talere, som fremfører indlæg på vegne af de politiske grupper, får ordet i en rækkefølge, som bestemmes af gruppens forholdsmæssige politiske vægt, og ikke ved forhandlingens afslutning.
Det er op til Kommissionen, som i dag er stærkt repræsenteret her i Parlamentet, at svare. Jeg undrer mig over den fremgangsmåde, der følges i dag. Er der tale om en nyskabelse, bør vi have en nærmere forklaring herpå.
Formanden
Dagsordenen er sammensat i samråd med de politiske grupper, og vi er nødt til at respektere den. Der er tale om spørgsmål, som vi kan se på, når vi undersøger vores arbejde.
Joaquín Almunia
Fru formand! Da dette punkt blev sat på dagsordenen så sent, kan min kollega hr. McCreevy ikke være her i dag, så jeg vil fremlægge hans overvejelser. Jeg vil gerne starte med at takke Retsudvalget, Økonomi- og Valutaudvalget og især de to ordførere, hr. Lehne og hr. Klinz, for deres fortrinlige arbejde med denne sag.
Den kompromispakke, der nu er fremlagt, indeholder meget effektive løsninger på de problemer, vi har identificeret, uden at pålægge nogen urimeligt store byrder. Disse problemer, som fik Kommissionen til at fremlægge sit forslag, var i princippet meget enkle: I øjeblikket modtager aktionærer ikke information om generalforsamlinger i tide, de er underlagt restriktioner på handel med deres aktier i en bestemt tidsperiode forud for en generalforsamling, hvis de ønsker at stemme, og de er tit nødt til at deltage personligt i generalforsamlingen, selv hvis den finder sted i en anden medlemsstat, da der ikke findes effektive regler for repræsentation og fjernafstemning. Sammen med Parlamentet og Rådet lykkedes det os at finde enkle løsninger på disse enkle problemer.
Men vi kan ikke stoppe her. Især har Økonomi- og Valutaudvalget i sin udtalelse fra november 2006 gjort opmærksom på andre emner, der skal tages hånd om, hvis vi ønsker at opnå, at generalforsamlinger fungerer effektivt, og hvis vi ønsker at forbedre ledelsesforholdene for europæiske selskaber yderligere.
Vi har allerede identificeret aktieudlån som noget, vi bør se nærmere på i forhold til fremtidige henstillinger fra Kommissionen om aktionærers rettigheder.
Vi er enige om, at et andet vigtigt emne her er at få klarlagt finansielle mellemmænds roller og pligter. I vore dages finansielle verden er investorer dybt afhængige af, at mellemmænd forsyner dem med oplysninger og afstemningstjenester, hvis de vil gøre brug af deres stemmeret. Vigtigheden af denne pointe er også blevet påpeget af delegationer i Rådet. Kommissionen har allerede påtaget sig at undersøge sagen grundigt i konsekvensanalysen til den kommende henstilling fra Kommissionen. Jeg tror, at alle involverede parter er enige om, at denne sag er for vigtig til at begynde at gøre noget uden at have gennemgået alle foreliggende udtalelser og uden at have gennemført en fuldstændig vurdering af de mulige konsekvenser.
De spørger måske, hvorfor vi overvejer at nøjes med at tackle disse problemer med en henstilling. Årsagen er, at de praktiske processer, der er relevante i denne sammenhæng, konstant udvikler sig, bl.a. på grund af konstante teknologiske forbedringer. Vi ønsker ikke at fastfryse den nuværende situation, vi vil gerne lade så meget fleksibilitet tilbage, at der er mulighed for justeringer. Kommissionens henstilling vil give os denne fleksibilitet.
Derfor bekræftede min kollega hr. McCreevy i et brev til formanden for Retsudvalget sidste måned vores intention om at tage hånd om sagen sammen med andre i forbindelse med arbejdet på henstillingen. Jeg håber, De deler vores holdning om, at dette er den rigtige måde at gøre bestemmelserne fra udkastet til direktiv endnu mere effektive på i praksis.
Klaus-Heiner Lehne 
Fru formand, mine damer og herrer! Som hr. Almunia allerede har sagt, er dette et ualmindeligt vigtigt anliggende. Det handler om at uddybe det europæiske indre marked, og det omfatter også, at man har mulighed for at udøve grænseoverskridende ejendomsrettigheder i det europæiske indre marked. Retsudvalget har vedtaget dette vigtige projekt enstemmigt. Vi har truffet en aftale med Rådet, hvorefter Rådet, hvis vi følger Retsudvalgets votum her i salen i dag, vil træffe en tilsvarende beslutning, således at vi når til et resultat med blot en behandling i overensstemmelse med den interinstitutionelle aftale af december 2003.
De afgørende spørgsmål i forbindelse med direktivet var spørgsmålet om repræsentation af aktionærer på generalforsamlinger, dvs. udøvelse af stemmeretten ikke fra aktionærernes side, men i stedet ved stedfortrædere eller mellemænd, dvs. folk, der handler på vegne af andre.
På dette område fandtes der højst forskellige bestemmelser i EU, hvoraf nogle havde en meget restriktiv karakter. Det kompromis, der blev opnået i sidste ende, betyder, at det principielt er muligt at repræsentere andre, men at det skal foregå på en gennemsigtig måde, og i øvrigt også, at medlemsstaterne i tilfælde af interessekonflikter skal have mulighed for at forbyde repræsentation gennem national lovgivning.
Et andet vigtigt spørgsmål er spørgeretten. Problemet med spørgeretten er, at der er helt forskellige nationale traditioner på dette område, og især - og forbundet med disse traditioner - helt forskellige retsfølger, indsigelsesmuligheder og lignende punkter. Skalaen rækker fra medlemsstater, hvor der kan stilles spørgsmål, som dog ikke behøver blive besvaret, til medlemsstater, hvor spørgsmål skal besvares korrekt, og hvis de ikke besvares korrekt, skal beslutninger, der er vedtaget på en generalforsamling, erklæres for ugyldige.
Her er der fundet et kompromis, der indeholder en principiel spørgeret for aktionæren, altså ejeren, men som samtidig giver medlemsstaterne mulighed for at foretage fornuftige tilpasninger og også begrænsede restriktioner i spørgeretten i overensstemmelse med deres egne retstraditioner, uden at der sættes spørgsmålstegn ved spørgeretten principielt.
Der er en række emner, som der - hvilket kommissær Almunia var inde på - ikke kunne findes en løsning på som led i direktivet. Det har til dels også retssystematiske årsager, f.eks. med hensyn til retsforholdet mellem repræsentanterne og den repræsenterede. Det hører egentlig ikke hjemme i et samfundsretligt direktiv, noget sådant hører hjemme i aftaleretten, hvorfor man i Rådet og Parlamentet efterfølgende er blevet enig om at behandle emnet i en særskilt anbefaling, i en særskilt retsakt.
Det samme gør sig gældende for emnet sprog. Her stillede medordføreren hr. Klinz fra Økonomiudvalget et helt sikkert prisværdigt forslag om at indføre bestemmelser i stil med dem fra gennemsigtighedsdirektivet. Men også på dette punkt var man efterfølgende, efter forhandlingerne, af den opfattelse, at det er bedre at regulere dette systematisk i en anbefaling end i denne konkrete tekst, hvorfor dette anliggende altså også bør behandles i den særskilte retsakt.
Alt i alt vil jeg konstatere, at vi har været i stand til at løse størstedelen af de problemer, der herskede, da vi begyndte at behandle dette direktiv. Det er rigtigt, at de ikke er blevet løst til 100 %'s tilfredshed for alle punkters vedkommende, det er der ingen tvivl om, det er normalt, når man skal finde kompromiser. Men i sidste ende er de blevet løst på en sådan måde, at løsningen vil kunne finde enstemmig støtte i både Rådet og Retsudvalget.
Jeg vil gerne rette en stor tak til min medordfører, hr. Klinz, til mine skyggeordførere fra de to involverede udvalg, men især til hr. Medina fra Retsudvalget, som jeg har haft et tæt samarbejde med, til de to formænd hr. Gargani og hr. Berès, også til det østrigske, finske og tyske formandskab, som har ydet et væsentligt bidrag til, at dette projekt er lykkedes, og sidst men ikke mindst til Kommissionen, der har bidraget til at løse problemerne på meget effektiv og hjælpsom vis.
Wolf Klinz 
Fru formand, mine damer og herrer! Omfanget af grænseoverskridende aktiebesiddelse vokser, men deltagelsen i generalforsamlinger er stadig utilfredsstillende for grænseoverskridende aktieejeres vedkommende. Det skulle blive ændret og forbedret takket være dette direktiv.
Målet hilses velkommen og får tilslutning fra alle sider, og derfor havde jeg som ordfører for Økonomi- og Valutaudvalget regnet med relativt lette og korte forhandlinger. Virkeligheden har lært mig noget andet. De særlige forhold på samfunds- og civilretsområdet i de 27 medlemsstater og til dels de betydelige kulturelle forskelle har trukket forhandlingerne mellem Kommissionen, Parlamentet og Rådet i langdrag og vanskeliggjort dem og i sidste ende kun givet mulighed for en minimumsharmonisering.
Der er dog nogle helt konkrete fremskridt, som hr. Lehne allerede har redegjort for. Aktieblokeringen afskaffes, den grænseoverskridende stemmeafgivning ved fuldmagt liberaliseres, og elektroniske midler tillades. Disse foranstaltninger vil helt sikkert fremover gøre det lettere for grænseoverskridende aktionærer at afgive deres stemme på en generalforsamling.
Der er dog visse centrale problemer, man endnu ikke har kunnet løse i enighed, og det har kommissæren også været inde på. Eksempelvis blev definitionen på aktionærer og mellemmændenes rolle i forbindelse med grænseoverskridende depotkæder til min beklagelse udtaget af direktivet. Spørgsmålene om aktieudlån, anvendt sprog og den særlige situation for investeringsfonde er ligeledes udeladt. Men netop på dette område er en minimumsharmonisering nødvendig, hvis der rent faktisk skal skabes en ægte europæisk aktionærkultur.
Det glæder mig dog, at Kommissionen helt konkret kommer ind på og vil medtage dette emne i form af en anbefaling. De aftalte bestemmelser giver medlemsstaterne et større spillerum, og således kommer vi til at leve mange år endnu med til dels meget forskellige bestemmelser i de enkelte medlemsstater.
Jeg håber, at tilgangen med minimumsharmonisering ikke risikerer at udvande hele projektet. Virkeligheden vil vise om nogle år, om tilstedeværelsen på generalforsamlingerne rent faktisk stiger mærkbart, og om direktets primære mål dermed kan opnås. Det ville helt sikkert være en stor gevinst, hvad angår virksomhedsledelse.
Manuel Medina Ortega
Fru formand! Først vil jeg gerne sige, at Socialdemokraterne i Europa-Parlamentet stemmer for hr. Lehnes forslag som ændret i Retsudvalget.
Dernæst, selv om det glæder mig, at kommissær Almunia er hos os, synes jeg, at denne forhandling ville have været en god lejlighed til at udveksle synspunkter med kommissær McCreevy personligt, fordi der er rejst spørgsmål om begrænsningerne for dette direktivforslag, hvilket er blevet fremhævet i tidligere taler.
Det er et minimalt direktivforslag, som der er sat en række spørgsmålstegn ved. F.eks. vedrørende finansielle mellemmænd, aktionærers lovmæssige rettigheder og brugen af stemmefuldmagter, dvs. retten til at stemme gennem en repræsentant.
I den tekst, hr. Almunia har læst op for os på hr. McCreevys vegne, nævnes en kommende henstilling fra Kommissionen. Problemet med henstillinger er, at de skaber vanskeligheder i forhold til fællesskabsretten.
Hr. Lehne har udtalt, at vi taler om traktatbestemmelser, men i øjeblikket er vi i Parlamentet bekymrede over Fællesskabets institutioners overdrevne brug af såkaldt blød lovgivning, hvilket rejser spørgsmål om lovgivningens pålidelighed. Jeg føler, at det er nødvendigt at diskutere dette emne.
Jeg håber, at kommissær McCreevy på møder med Retsudvalget og Udvalget om Økonomi og Valutaspørgsmål vil præcisere sine idéer en smule, så vi kan forvisse os om, hvad vi kan gøre for at forsikre os selv om, at der vil ske fremskridt i en bestemt retning.
Vi socialdemokrater er ret bekymrede over beskyttelsen af aktionærers rettigheder. Vi er bekymrede over muligheden for, at finansielle aktører på et stort europæisk marked vil kunne handle fuldstændig frit og ustraffet, og jeg har en fornemmelse af, at denne sag er vigtig for alle, for investorer og for sparere, som bør gøres til genstand for fuldstændig behandling og diskussion mellem Parlamentet og Kommissionen.
Vi vil derfor stemme for, men jeg gentager, at jeg håber, at hr. McCreevy kan diskutere metoderne til fremtidige ændringer på det juridiske område med os.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Fru formand! Jeg vil gerne begynde med at takke hr. Lehne for hans store arbejde med en sag, der er så vigtig for den europæiske integrations fremtid og for det indre markeds vækst.
For nærværende oplever borgere i adskillige af EU's medlemsstater, som har aktier i selskaber, der er noteret på børsen, og hvis hjemsted er en anden medlemsstat, betydelige vanskeligheder i forbindelse med at udøve deres stemmeret. Efterhånden som den europæiske integration får fart på, og det indre marked vokser, stiger mængden af investeringer på tværs af grænserne, hvilket er et godt tegn. Det tyder på, at integrerede finansielle markeder er ved at etablere sig i Europa. Denne proces skal fremmes, hvilket er grunden til, at Kommissionens henstilling om direktivet fortjener vores støtte i dag.
Det dokument, der forhandles om, indeholder mange vigtige forslag, der har til formål at gøre det lettere for aktionærer at udøve deres rettigheder. Jeg bør måske nævne behovet for at sikre, at der gives tilstrækkeligt langt varsel ved indkaldelse til generalforsamlinger. Det er også vigtigt at sikre, at interesserede parter har nem adgang til information om møder og resultaterne af de afstemninger, der har fundet sted på møderne. Muligheden for at stemme pr. fuldmagt er et andet vigtigt emne, og det samme gælder tiltag for at gøre det nemmere for mellemmænd at handle på vegne af aktionærer. Det er denne type løsninger, der vil gøre det muligt at begrænse visse former for aktieblokering.
Peter Skinner
(EN) Fru formand! Jeg gratulerer ordføreren med hans betænkning. Der er mange væsentlige elementer i forbindelse med denne betænkning, som vi alle kan støtte, især beskyttelse af aktionærers rettigheder og at gøre processen gennemsigtig. Det er rart at høre gennemsigtighedsdirektivet blive nævnt - det har jeg arbejdet på tidligere. Fra et juridisk synspunkt er dets behandling imidlertid en smule anderledes end Økonomi- og Valutaudvalgets tilgang. I udvalget var der en stærk holdning til fordel for visse nøglepunkter, især en nødvendig skelnen i forbindelse med mellemmænd og aktieudlån, især når aktier hjemsendes for at give ejerne mulighed for at stemme.
Timingen er afgørende, og vi er derfor overraskede over, at ændringsforslag 26 til artikel 7 udelukkende skaber mere forvirring. Hvad sker der med disse aktier - vil de blive deponeret? Overført? Registreret? Hvad? Der lader ikke til at være noget, der giver mulighed for specifikke krav. Der er ingen specifikke krav eller henvisninger til dem i forhold til salg af overførte aktier. Kan det ikke føre til yderligere forvirring?
Der er også ændringsforslag fra Økonomi- og Valutaudvalget, som, jeg er nødt til at sige det, er blevet genstand for, hvad jeg betragter som "betragtningseffekten" i Retsudvalget, og for "breveffekten" hos kommissær McCreevy, som antydede, at senere udviklinger på disse områder må forventes. Lad os være ærlige. Ingen kan lide at høre, at deres ændringsforslag kan reduceres eller ignoreres. Økonomi- og Valutaudvalget er en ligeværdig spiller, hvilket dets mandat givet det mulighed for at være. Jeg kan kun sige, at processen har været utilfredsstillende i den henseende, hvilket til dels er årsagen til denne forhandling i dag.
Jeg håber, at vi kan vende tilbage til disse emner i Økonomi- og Valutaudvalget sammen med kommissæren for at løse nogle af de problemer, der er omtalt i vores udtalelse fra Økonomi- og Valutaudvalget.
Ieke van den Burg
(EN) Fru formand! Det er tydeligt, at vores politiske gruppe og især medlemmerne af Økonomi- og Valutaudvalget er temmelig kritiske over for proceduren. Jeg vil ikke gentage, hvad andre allerede har sagt, men jeg vil gerne understrege, at hvis vi som Parlament har fælles beslutningsbeføjelse i en sag, bør vi benytte enhver lejlighed til virkelig at vurdere, hvad der kommer ud af uformelle forhandlinger med Rådet og Kommissionen i en fælles beslutningsprocedure, som sandsynligvis vil føre frem til en førstebehandlingsaftale.
Det er grunden til, at vi var lidt utilfredse med, at denne sag allerede er under behandling på dette møde i stedet for til marts, hvilket var planen. Så ville vi have haft mulighed for at diskutere en mundtlig forespørgsel med kommissær McCreevy om "én aktie, én stemme". Jeg håber, at vi stadig vil få lejlighed hertil, og at Retsudvalget også vil støtte os i forsøget på at få denne yderligere forhandling med kommissær McCreevy.
Hvad angår indholdet, er den væsentlige forskel mellem en henstilling og en lovtekst lige præcis denne fælles beslutningsbeføjelse. I et brev fra kommissær McCreevy til hr. Gargani, formanden for Retsudvalget, bekendtgøres det, at nogle af de emner, der bekymrer os, vil blive klaret i en henstilling. I sidste linje står der: "De vil blive informeret om dette som parlament". Det er netop vores pointe. Vi ønsker også at være medlovgivere på denne slags sager. Det er årsagen til, at vi ikke er særlig glade for, at nogle af disse sager ikke kunne tages op i aftalen med Rådet. Måske hvis vi havde haft mere tid, kunne vi også have overbevist Rådet om, at denne type sager, som er af stor vigtighed, kunne have været omfattet af førstebehandlingen, andenbehandlingen eller forligsaftalerne. Det er mine kommentarer til, hvad der er sket i dag.
Pervenche Berès
(FR) Fru formand, hr. kommissær! Kommissionens initiativ skal hilses velkommen, men måden, hvorpå den havde fastsat sine mål, måtte korrigeres.
Det arbejde, vi påbegyndte i Økonomi- og Valutaudvalget, og som efter adskillige drøftelser er udmøntet i den aftale, vi i dag får forelagt, var vigtigt i to henseender. Først og fremmest med hensyn til definitionen af begrebet aktionær. Den definition, Kommissionen havde foreslået, var for bred. Den medførte, at vi måtte fastlægge forskrifterne for værdipapirer på en måde, som lå meget nær gældende praksis i USA, hvilket ikke er i overensstemmelse med vores traditionelle aktionærbegreb. Efter min opfattelse er den definition, vi i dag har bragt i forslag, og som er både snævrere og strammere, en god løsning.
Det andet område, hvor vi fandt det påkrævet at ændre Kommissionens forslag, var spørgsmålet om stemmeafgivelse ved fuldmagt og den proces, der anvendes ved samling af sådanne fuldmagter. Navnlig takket være det arbejde, der også på dette område blev indledt i Økonomi- og Valutaudvalget ved vores ordfører, som jeg gerne vil takke herfor, har vi kunnet forfægte kravet om bindende instrukser i forbindelse med fuldmagt, dels en forpligtelse til at overholde instrukserne, dels en forpligtelse til at opbevare dem i en periode.
Det er dog min opfattelse, at Kommissionen, ud over spørgsmålet om aktionærers grænseoverskridende rettigheder, med fordel kunne se nærmere på forhold, som er afgørende, når det gælder medarbejderaktier eller aktionærstabilitet i en række situationer i erhvervslivet, hvor vi set fra europæisk side ville prioritere en sammenhængende strategi højt.
Hr. kommissær! Tillad mig at benytte lejligheden til på ny at spørge om Kommissionens holdning til Haag-konventionen. Spørgsmålet ligger i direkte forlængelse af vores forhandling i dag. Europa-Parlamentet har anmodet Dem om at trække Kommissionens undertegnelse af konventionen tilbage. Der gøres ikke klare fremskridt i drøftelserne i Rådet. Jeg anmoder Dem om endnu en gang at drøfte dette med hr. McCreevy og meddele ham, at plenarforsamlingen ønsker, at Kommissionen på dette punkt tager sin holdning op til fornyet overvejelse og trækker EU's undertegnelse af Haag-konventionen tilbage.
Klaus-Heiner Lehne
(DE) Fru formand! Jeg vil gerne takke alle for deres bidrag og støtten i forbindelse med dette temmelig vanskelige projekt. Det er ikke alt sammen foregået 100 % tilfredsstillende, men sådan er det heller aldrig, når der er tale om et så vanskeligt kompromis. Vi har imidlertid taget et stort skridt hen imod at gøre det lettere for aktionærer i Europa at tage varetage deres ejendomsrettigheder. I Europa tager vi aldrig ét stort skridt i mål, men i stedet en hel masse små skridt. Sådan er det også med hensyn til aktionærernes rettigheder. Det vil jeg gerne slutte af med, og herefter vil jeg sige tak og undlade at bruge den resterende taletid.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i dag kl. 12.00.
(Mødet udsat kl. 11.55 og genoptaget kl. 12.00)
