Kommissionens bøder i kartelsager (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er Kommissionens erklæring om Kommissionens bøder i kartelsager.
Michel Barnier
Fru formand! Det er som altid en stor fornøjelse at være her sammen med Dem dag og nat, og jeg taler på vegne af min kollega og ven, hr. Almunia, der - mens vi taler - er blevet forsinket på grund af en arbejdsmiddag mellem Kina og EU. Parlamentet har anmodet Kommissionen om at redegøre for bødepolitikken i kampen mod konkurrencebegrænsende fremgangsmåder. På vegne af Kommissionen glæder det mig derfor at fremsætte denne erklæring.
Som De er bekendt med, har Kommissionen pligt til at bekæmpe konkurrencebegrænsende fremgangsmåder og straffe dem, når de er skadelige for virksomheder og forbrugere på det indre marked.
Det primære redskab, som vi har til rådighed, er vores beføjelse til at vedtage bøder for virksomheder, der deltager i sådanne karteller, og som benytter restriktive virksomhedsmetoder eller misbruger deres dominerende position. Bøderne fastsættes i overensstemmelse med vores retningslinjer for beregningen af bøder. Den version, som er gældende i øjeblikket, blev vedtaget for blot fire år siden.
Vi tilbyder også bødenedsættelse til virksomheder, der er villige til at samarbejde i vores undersøgelser, f.eks. virksomheder, som henleder vores opmærksomhed på eksistensen af et kartel, og også til virksomheder, der accepterer et forlig med Kommissionen. Det sparer megen tid og mange ressourcer for alle parter. Under alle omstændigheder kan virksomhederne ikke tvinges til at punge ud med mere end 10 % af deres samlede årsomsætning, som er loftet for det bødeniveau, der kan pålægges.
Bøder er derfor vores primære redskab. Indførelsen af sanktioner mod enkeltpersoner kan dog ikke udelukkes i fremtiden, herunder navnlig administrative sanktioner. En række medlemsstater tillader faktisk sådanne sanktioner. Vi vil nøje undersøge de juridiske og politiske implikationer af sådanne tiltag.
Er der behov for en formel retlig ramme? Artikel 23 i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 er det retlige grundlag for bøder, der pålægges af Kommissionen, men ikke retningslinjerne for beregningen af bøder. Artikel 23 omhandler de grundlæggende principper, herunder omsætningsloftet, som jeg lige har nævnt, mens retningslinjerne beskriver, hvordan de anvendes.
I mange europæiske retssystemer er det relativt almindeligt, at en lang række mulige sanktioner er fastlagt ved både lov og administrative retningslinjer for fastlæggelsen af den endelige sanktion. Dette gælder for Tyskland, Det Forenede Kongerige og Nederlandene i forbindelse med anvendelsen af konkurrenceregler. På det grundlag kan vi ikke se nogen grund til at foreslå ny lovgivning vedrørende bøder, der pålægges af EU i konkurrencesager.
Det andet spørgsmål er, om retningslinjerne skal revideres, inden vi undersøger niveauet af de anvendte bøder. Jeg vil give Dem en idé om, hvad karteller koster for den europæiske økonomi. I henhold til vores beregninger beløb de skader, der blev forårsaget af de 18 karteller, som blev opløst i perioden 2005-2007, sig til næsten 8 mia. EUR. Undersøgelser har også vist, at karteller har resulteret i prisstigninger på mellem 10 og 30 %, en fristende udsigt, der er vanskelig at modstå, hvis det ikke var for den strenge håndhævelse af konkurrencelovgivningen, hvilket er vores job.
Vores bøder fastlægges på et niveau, der retfærdigt straffer ulovlige handlinger, som er begået. De er høje, men de afspejler de skader, der er forårsaget, og de ulovlige gevinster, kartelmedlemmerne har opnået. Vores bøder skal også effektivt afskrække virksomheder fra at benytte sådanne konkurrencebegrænsende fremgangsmåder i fremtiden. Derfor kan vi, og det gentager jeg, ikke se nogen grund til at ændre retningslinjerne for beregningen af bøder fra 2006.
Det tredje og sidste spørgsmål er, om bøder skal reduceres under krisen. Jeg kan forsikre Dem, at vi nøje undersøger den finansielle situation for virksomheder, der i sådanne tilfælde hævder, at de ikke kan betale, og at vi har nedsat bøderne til flere sådanne virksomheder betydeligt. I forbindelse med nylige afgørelser om badeværelsessanitet og højstyrkestål har vi f.eks. nedsat bøderne med 25-75 %.
Det er ikke i vores interesse at udelukke virksomheder fra markedet. Det er faktisk det modsatte. Konkurrenceregler anvendes ofte for at sætte nye virksomheder i stand til at trænge ind på markedet og drive almindelig virksomhed på lige konkurrencevilkår.
Klaus-Heiner Lehne
Fru formand, hr. kommissær! Jeg vil først takke Kommissionen for den fleksibilitet, den netop har udvist. Kommissær Barnier nævnte, at der i visse industrier, i bygge- og anlægsindustrien, i betragtning af den betydelige økonomiske stilstand i sektoren er sket betydelig bevægelse i beregningen af bøder og indrømmelsen af - De kan ikke sige "rabatter" - muligheder for udskudt betaling. Det er efter min mening en rimelig reaktion fra Kommissionens side i betragtning af den særlige økonomiske situation, som mange virksomheder befinder sig i. Uanset denne glædelige fleksibilitet fra Kommissionens side skal vi alligevel grundlæggende spørge, om det system til beregning af bøder, som vi aktuelt behandler, stadig på enhver måde er i overensstemmelse med retsstatsprincippet.
Der er grund til at tvivle på det, må jeg sige. Grunden er, at Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 giver Kommissionen så frie hænder, at man næsten kan få mistanke om, at afgørelserne bag den ikke altid er baseret på lovgivning, men i stedet meget vel kan involvere visse elementer af vilkårlighed, når selve retsakten fastsætter en så bred beregningsramme uden specifikke kriterier. Den Europæiske Unions Ret har desværre indtil videre fulgt denne praksis og beregningsmetode og har ikke været kritisk over for den.
Jeg kunne dog forestille mig - og vi befinder os i en ny situation, da vi nu meget snart tiltræder EU-chartret om grundlæggende rettigheder, og da Lissabontraktaten nu har gjort chartret om grundlæggende rettigheder bindende - at retspraksis vil blive ændret på denne baggrund. Jeg mener derfor, dette skal overvejes nøje, og det glæder mig, at Kommissionen overvejer at ændre bestemmelserne i Rådets forordning nr. 1/2003 på dette område med hensyn til kriterierne og andre former for sanktioner, så bestemmelserne bliver mere specifikke og fastlægger strengere kriterier, herunder med hensyn til de fastlagte bøder. Personligt mener jeg, at dette er nødvendigt for at afhjælpe de retlige mangler, der efter mange eksperters mening findes i Europa.
Antolín Sánchez Presedo
Fru formand, hr. kommissær! Spørgsmålet om bøder er meget vigtigt. Det handler om at reagere over for konkurrencegrænsende fremgangsmåder, og denne reaktion skal være effektiv og fast. En svag og utilstrækkelig reaktion vil være et incitament og en motivation til overtrædelser. Bøder skal derfor afskrække alle, der krænker reglerne, men også fungere som et generelt afskrækkende middel for alle økonomiske beslutningstagere. Det skal være klart, at ulovlig konkurrence ikke sikrer fordele eller gevinster til dem, der står bag.
Det er korrekt, at Kommissionen har et stort råderum, når det drejer sig om at pålægge bøder. Det betyder dog ikke, at den kan handle vilkårligt, fordi der er regler, grænser og kriterier, der er en procedure med garantier, og der er under alle omstændigheder retlig kontrol.
Traktaten, forordning (EF) nr. 1/2003, retningslinjerne fra 2006 og meddelelsen om samarbejdsordningen - også fra 2006 - udgør sammen en ramme, der fungerer rimelig godt.
Systemet kan dog forbedres. Erfaringer fra anvendelse af systemet, anbefalinger fra eksperter og bekymringer, der legitimt udtrykkes af institutioner og visse økonomiske beslutningstagere, opfordrer os til at tage fat om visse problemer. Gennemsigtighed og forudsigelighed kan forbedres, og indvirkningen på små og mellemstore virksomheder, beskæftigelsen og virksomhedernes bæredygtighed kan også drøftes. Fleksibilitet med hensyn til beløbet og betalingen skal også overvejes i forbindelse med samarbejdsordninger, og det skal overvejes, hvordan vi kan fjerne forskellene mellem de forskellige systemer i medlemsstaterne.
Systemet ville desuden blive komplet, hvis vi tilføjede andre relevante redskaber. Vi kunne f.eks. fremhæve det individuelle ansvar, overveje andre former for afhjælpning - ikke kun for at sætte en stopper for konkurrencebegrænsende fremgangsmåder, men også for at forhindre en gentagelse - og iværksætte private foranstaltninger med henblik på at kompensere både enkeltpersoner og grupper.
Alle disse emner skal behandles målrettet, systematisk og positivt, så der ikke opstår tvivl om gennemførelsen af konkurrencepolitikken.
Sophia in 't Veld
Fru formand! Jeg er enig i meget af det, der er blevet sagt af de tidligere talere. Jeg glæder mig over kommissærens erklæring, fordi Kommissionen faktisk, hvis man lytter nøje efter, er åben over for Parlamentets anmodning om et mere avanceret værktøjssæt i forbindelse med kartelpolitikken, som var anført i sidste års rapport om konkurrencepolitikken.
Fokus har i høj grad været rettet mod bøder og størrelsen af bøder, men vi skal passe på, at dette ikke bliver til en ideologisk forhandling. Det handler i høj grad om at have et værktøjssæt, der er et effektivt afskrækkende middel mod konkurrencebegrænsende fremgangsmåder. Som De med rette påpegede, er skaderne for vores økonomi og forbrugere betydelig. Bøder skal efter min mening være rimelige, men hvis virksomheder klager over bøderne, burde de for det første slet ikke deltage i karteller. Det er den bedste garanti for, at de ikke vil blive pålagt urimelige bøder.
Sidste år anmodede vi Kommissionen om at stille forslag om mere avancerede instrumenter. Vi anmodede Dem om at stille forslag, der omhandlede individuelt ansvar (som De nævnte), gennemsigtighed og ansvarlighed for virksomheder, kortere procedurer, retten til forsvar og en retfærdig procedurer samt ordninger, der kan sikre effektiv behandling af samarbejdsansøgninger, men også programmer for overholdelse af konkurrencereglerne og udviklingen af europæiske standarder. Jeg vil gerne vide, om Kommissionen agter at stille sådanne forslag. Vi erkender, at det er meget kompliceret, eftersom vi taler om nationale kompetencer og EU-kompetencer. Jeg tror dog, vi deler samme mål, nemlig at sikre et velfungerede marked.
Jean-Paul Gauzès
- (FR) Fru formand, hr. kommissær! Jeg mindes, at jeg for et par år siden spurgte den daværende kommissær med ansvar for konkurrencen, om hun havde kendskab til evt. evalueringer af bødernes effektivitet for forbrugerne. Den daværende kommissær svarede på den gang ved indledningen af vores udvalgsmøde, at det var lykkedes hende at skrabe så og så mange millioner euro ind i bøder. Så svaret var, at det ikke var blevet overvejet. De har tilsyneladende siden da gennemført undersøgelser med henblik på at finde frem til, hvilke skader der faktisk er sket.
Jeg vil gerne henlede Deres opmærksomhed på to forhold. For det første at bøderne fastlægges på grundlag af en gruppes omsætning. Den virksomhed, der har overtrådt konkurrencereglerne, og jeg bifalder det ikke, kan være en relativ lille virksomhed inden for gruppen. Det er, hvad der genererer mig, navnlig når separate juridiske enheder er involveret.
For det andet taler De, hr. kommissær, og det er Dem, og ikke Deres kollega, ofte om behovet for forebyggelse, idet De siger, at forebyggelse er bedre end straf og under alle omstændigheder mere effektivt. Mit spørgsmål er derfor, om disse enorme bøder, der altid er forsidestof i aviserne, når de pålægges, virkelig spiller en forebyggende rolle. Og jeg tænker, om det med hensyn til forebyggelse ikke ville være mere effektivt at fokusere på antallet af kontroller end niveauet af bøder.
Som det for nylig er sket i Frankrig, kan bøderne omfatte beløb, der kræver 4-5 000 år at betale. Vi skal ikke blive alt for fokuseret på disse tal. Vi skal specifikt se på følgerne for virksomheden i en tid med usikre økonomiske omstændigheder.
Det er ikke rigtigt at fordreje konkurrencereglerne. Det er helt rigtigt, at der anvendes sanktioner, men disse sanktioner skal være forholdsmæssige, og derfor ønskede vi at få oplyst, om Kommissionen agter at ændre sine regler. Jeg mener, De sagde, at det vil den ikke, hvilket er en skam.
Peter Skinner
- (EN) Fru formand! Jeg kender ingen virksomheder, der har 400 år til at afbetale bøder, men det lyder ganske drakonisk. Jeg erkender dog, at De ikke nødvendigvis er i stand til at ryste en politik ud af ærmet i aften. Jeg vil derfor indgive nogle spørgsmål til kommissær Almunia om de forhold, vi drøfter i aften.
Jeg vil kort fremhæve to punkter. Jeg vil for det første anmode Kommission om at gennemføre konsekvensanalyserne i overensstemmelse med retningslinjerne fra 2006. Jeg kan forstå, at hr. Almunias tjenestegrene allerede har tilkendegivet, at dette kan ske. Jeg glæder mig til at se dem. Jeg skal måske blot opdateres om dette, men det ville berolige mig, hvis det var tilfældet.
Dernæst har vi i aften hørt, at al fokus er rettet mod bøder - og bøder, der pålægges virksomheder, som overtræder konkurrencereglerne. Der kan være en graduering af bøderne, men det ser ikke ud til at afskrække dem. De gør det alligevel.
Vi skal være opfindsomme med hensyn til det, vi gør. I forbindelse med prissætning kan små virksomheder længere nede i kæden ofte blive berørt af konsekvenserne af, at virksomheder har gjort det, og de bliver derfor ofre for disse særlige bøder, selv om de ikke er skyld i dem.
Måske Kommissionen et øjeblik skulle overveje den sociale indvirkning? Måske Kommissionen skulle overveje at indføre en anden tilgang? I Det Forenede Kongerige tillader reglerne f.eks., at direktører diskvalificeres, i stedet for at virksomhederne pålægges bøder, hvilket faktisk rammer de skyldige og tillader, at arbejdspladserne og virksomhederne overlever - måske en intelligent filosofi, vi kunne låne som model for vores tilgang eller endda som pilot.
Der er andre eksempler - som vi har hørt fra forskellige talere, fra andre lande - hvor vi helt sikkert kunne opnå det samme. Hvis vi tilfører klogskab, kan vi gøre meget for at sikre, at arbejdstagerne i virksomheder med direktører, der deltager i karteldannelse, ikke rammes af disse forkerte fremgangsmåder.
Catherine Stihler
- (EN) Fru formand! Jeg vil gøre det kort. Jeg glæder mig over det, mine kolleger har sagt i aften. Vores beføjelse i forbindelse med bøder i kartelsager er en reel beføjelse til at bryde karteller, til at forhindre konkurrencebegrænsende fremgangsmåder og til at sætte forbrugeren forrest.
Jeg har ligesom hr. Gauzès og andre tre spørgsmål til Kommissionen. Hvad kan vi for det første gøre bedre med hensyn til forebyggelse? Undersøger vi for det andet - som hr. Skinner sagde - bedste praksis i de forskellige medlemsstater? Hr. Skinners forslag om medskyldighed for bestyrelsen, og hvad vi kan gøre med hensyn til direktørerne, er vigtigt. Kan vi for det tredje få en tidsramme for de kommende forslag?
Seán Kelly
- (EN) Fru formand! Artikel 81, 101 og 102 omhandler disse spørgsmål, så som karteller, prisfastsættelse, obligatoriske priser osv. Det er bestemt noget, som vi skal være bekymrede over, men det er ofte vanskeligt at bevise, at de faktisk findes. Jeg har f.eks. her en overskrift, hvor der står "Antitrust: car prices fell only slightly in 2009" (Karteller: Bilpriserne faldt kun beskedent i 2009), mens priserne på reparation og vedligeholdelse fortsat steg trods krisen, trods de mindskede lønninger og trods deflation i stedet for inflation. Er det et kartel?
Hvis der i mit land er regnvejr, falder prisen på kvæg automatisk. Jeg tror bestemt, der er et behov for at se på retningslinjerne - både med hensyn til at fastlægge tendenser over en lang tidsperiode og med hensyn til de faktiske sanktioner, der vil blive anvendt. Hr. Skinner kom med et meget interessant forslag, da han sagde "få direktørerne til at betale". Jeg vil sige, at vi også skal have bøder - vi skal gøre begge dele. Der er bestemt meget, som skal gøres, men vi går i den rigtige retning.
Michel Barnier
Fru formand! Jeg har nu hørt alle argumenterne og anmodningerne, og jeg vil nøje viderebringe dem til min kollega, hr. Almunia, som via mig har fortalt Dem, at han ikke kan se nogen grund til at foreslå helt ny lovgivning om bøder på nuværende tidspunkt, eftersom den nuværende forordning (EF) nr. 1/2003, som jeg allerede har nævnt, vil være anvendelig i den overskuelige fremtid.
Hvad angår retningslinjerne, overvåger Kommissionen løbende deres anvendelse, og den er åben over for forslag til forbedringer, og i den henseende kan nogle af medlemmernes bemærkninger være særdeles nyttige.
Vi har intet imod en vis grad af fleksibilitet i vores kontrol med gennemførelsen af forordninger inden for de grænser, der er fastsat ved retspraksis, med henblik på at tage højde for en økonomisk situation, der stadig er udfordrende, hr. Lehne, hr. Gauzès og hr. Skinner! I øjeblikket kan hr. Almunia dog - og jeg gentager det - ikke se nogen grund til at revidere retningslinjerne fra 2006. Han er tilfreds med den måde, disse retningslinjer fungerer på. De har vist sig at være tilstrækkelig fleksible under den nuværende krise og har sat os i stand til at tage hensyn til den vanskelige finansielle situation, visse virksomheder har befundet sig i, som nogle af Dem har nævnt.
Kommissionen er bundet af disse retningslinjer for beregningen af bøder. Det betyder, at de giver virksomhederne retssikkerhed, da Kommissionen ikke uden god grund kan afvige fra dem. Hvis Kommissionen afviger fra retningslinjerne, risikerer den, at domstolene annullerer dens afgørelser.
Med hensyn til andre sanktioner end bøder bør vi, fru in 't Veld, vurdere, hvorvidt det om nødvendigt vil være muligt at integrere dem i vores nuværende retlige ramme. Selv om der findes alternative sanktioner i medlemsstaterne, bruges de tilsyneladende kun i et fåtal af sager, og bøder er stadig den primære sanktionsform.
Denne forhandling skal tage udgangspunkt i to principper. For det første må individuelle sanktioner ikke så tvivl om vores nuværende system til kontrol af overtrædelser, navnlig samarbejdsordningen. For det andet mindskes virksomhedens ansvar ikke, hvis den har overtrådt konkurrencereglerne, selv om direktørerne eller medarbejderne i virksomheden er blevet straffet individuelt, hvilket dermed er muligt.
Endelig mener Kommissionen, at det nuværende niveau af bøder og den ensartede gennemførelse af EU's konkurrencelov har god afskrækkende virkning mod konkurrencebegrænsende fremgangsmåder på det indre marked.
En bemærkning til hr. Lehne. Vi har et administrativt system, der sikrer, at konkurrencereglerne gennemføres korrekt. Der er desuden mange fordele ved dette system. Vi har også Domstolens retspraksis, som støtter dette system.
Hr. Sánchez Presedo nævnte gennemsigtighed, og det overrasker mig ikke, når jeg tænker på de øvrige forhandlinger med ham om tilsyn. Der kan gennemføres forbedringer. Vi har fleksible retningslinjer, som jeg lige har nævnt, og navnlig i år har vi indført eksempler på bedste praksis.
Endelig bragte fru in 't Veld og fru Stihler spørgsmålet om mere avancerede programmer og instrumenter på banen. Vi kan rejse dette spørgsmål gennem programmerne for overholdelse af konkurrencereglerne. De er særdeles velkomne. Jeg er bekendt med, at virksomheder efter vores mening tager disse programmer for overholdelse af konkurrencereglerne meget seriøst, og at det kan bidrage til forebyggelse, hvilket faktisk, hr. Gauzès, er billigere end kompensation eller straf.
Endelig talte hr. Skinner og hr. Kelly om de virksomheder, der kommer i vanskeligheder som følge af disse bøder, og de sociale problemer, dette kan forårsage. Vi følger udviklingen i medlemsstaterne med stor interesse, navnlig i de små og mellemstore virksomheder. Derfor er vi, som anført i vores hvidbog, ivrige for at foreslå, at vi handler ud fra erstatningssøgsmål med henblik på at kontrollere deres effektivitet og vurdere deres indvirkning. Kommissionen agter derfor snarest at indlede en offentlig høring af dette spørgsmål.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
George Sabin Cutaş
Kommissionen pålægger i stigende grad karteller og virksomheder, der misbruger deres position på markedet, større og større bøder. Kommissionen pålagde bøder til et beløb af mere end 2 mia. EUR i 2009. Jeg glæder mig over den hurtige reaktion fra den udøvende myndighed i Europa. Samtidig må vi spørge os selv, om det nuværende system af sanktioner er tilstrækkelig omfattende. Kommissionen spiller en dobbelt rolle som anklager og dommer. De negative konsekvenser af de pålagte bøder rammer også virksomhedernes ansatte, som straffes ved at miste jobbet. Det betyder, at mennesker, der ikke har brudt loven, også bliver ofre. Der skal derfor efter min mening udvikles et sæt mere avancerede foranstaltninger mod konkurrencebegrænsende fremgangsmåder, der både kan fremme mere gennemsigtige procedurer via udnævnelse af en uafhængig dømmende myndighed og indførelse af en mulighed for individuelt at straffe direktører, der er ansvarlige for virksomheders ulovlige fremgangsmåder.
