Izkušnje glede jedrske varnosti, ki jih je Evropa pridobila iz jedrske nesreče na Japonskem
Predsednik
Naslednja točka je razprava o izjavah Sveta in Komisije o izkušnjah glede jedrske varnosti, ki jih je Evropa pridobila iz jedrske nesreče na Japonskem.
Enikő Győri
Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, najprej bi rada izrazila zadovoljstvo nad tem, da nadaljujemo razpravo, ki smo jo začeli prejšnji mesec. To na eni strani dokazuje, za kako resno temo gre, na drugi strani pa kaže, da so ob čustvenih reakcijah, ki jih še vedno skrajno resne razmere na Japonskem vzbujajo pri nas vseh, naše institucije odločene ustrezno ukrepati v zvezi s temi vprašanji. Obenem bi vam rada ponovno zagotovila, da smo pripravljeni nuditi trajno in otipljivo pomoč japonskemu ljudstvu, tako humanitarno pomoč kot pomoč naših jedrskih strokovnjakov. To je Evropski svet jasno izjavil dne 25. marca.
Poleg tega bi rada izpostavila, da se je madžarsko predsedstvo na katastrofo na Japonskem odzvalo takoj, še zlasti v zvezi s tveganji, ki spremljajo jedrsko energijo. Naj že takoj na začetku odpravim napačne predstave, ki bi si jih lahko ustvarila javnost v zvezi z jedrsko varnostjo, namreč, da se je EU zavedla pomembnosti teh vprašanj šele zdaj, ob kriznih razmerah zunaj naših meja. To je resna zmota, na eni strani zato, ker Evropa že več kot 25 let na tem področju uporablja pravno zavezujoč okvir, ki ga ves čas posodabljamo, nazadnje na primer leta 2009 z direktivo o jedrski varnosti. Na drugi strani pa tudi zato, ker je zagotavljanje jedrske varnosti trajen proces, v katerem postopoma izpopolnjujemo zahteve, sprejemamo sklepe na podlagi dogodkov, podobnih zadnjim dogodkom v Fukušimi, in redno preverjamo dejansko varnost objektov. Marca je Evropski svet dejansko še enkrat potrdil, da mora odzivanje EU združevati zagotavljanje varnosti v samih objektih in izpopolnjevanje regulativnega okvira. Eden od vidikov tega večplastnega odzivanja EU je tudi celovita presoja tveganj in varnosti evropskih jedrskih elektrarn s t.i. "testi izrednih situacij".
Pri določanju obsega in konkretnih korakov teh testov je treba upoštevati tudi najnovejše dogodke in vse razpoložljivo strokovno znanje. Skupina evropskih regulatorjev za jedrsko varnost in njeni člani, neodvisni nacionalni regulativni organi, morajo zaključiti določanje omenjenih konkretnih korakov do sredine maja, tako da se bo samo presojanje verjetno lahko začelo poleti. Več držav članic in upraviteljev jedrskih objektov je že sprejelo odločitve o varnostnih pregledih elektrarn. Na njihovi podlagi bo mogoče sprejeti in objaviti prve ugotovitve ob koncu leta. Organi, pristojni za presojanje, bodo izide testov izrednih situacij posredovali tako javnosti kot Komisiji.
Na podlagi teh poročil bo Evropski svet do konca leta ovrednotil predhodne rezultate. Kar zadeva drugi vidik, to je regulativni okvir, pa je Evropski svet že zahteval od Komisije pregled obstoječega zakonodajnega in regulativnega okvira varnosti jedrskih objektov in pripravo predloga potrebnih izpopolnitev. Ob tem pa moramo tudi nadaljevati že zastavljeno delo na področju zakonske ureditve in sprejeti predlog direktive o ravnanju z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki. Navsezadnje je treba varnostne zahteve določiti tako, da bodo zajemale celotni življenjski cikel jedrskih objektov. Naš tretji korak pa mora biti pozvati države v soseščini EU, naj se pridružijo našemu presojanju in zaostrijo svoje varnostne zahteve.
Vprašanja varnosti pa seveda niso omejena na jedrsko energijo. Ne moremo si privoščiti, da bi pri katerem od virov energije, pa četudi je njegov prispevek k varnosti oskrbe še tako velik, postavljali zanesljivost oskrbe pred vidik varnosti za človekovo zdravje ali vidike varstva okolja. Kot veste, moramo upoštevati tudi obstoječe razmere v Evropi, namreč, da se deleži posameznih energentov med državami članicami razlikujejo. O razmerjih med energenti se lahko vsakdo odloča sam. V dogledni prihodnosti bo tako tudi ostalo, saj govorimo o sestavi mešanice energetskih virov, katere določanje je v pristojnosti držav članic. Kar pa zadeva skupne cilje, nam to ne preprečuje napredovanja k oblikovanju skupne energetske politike.
Letos bomo na primer začeli obravnavo časovnega načrta za energetiko do leta 2050. Pri tem bomo ocenili, kolikšen delež morajo prispevati posamezni viri energije, da bomo lahko dosegli podnebne cilje, ob tem pa seveda izpolnili tudi cilje naše energetske politike, varnosti oskrbe, trajnosti in konkurenčnosti. Ob prostem določanju sestave mešanice energetskih virov pa poglabljanje notranjega trga in vedno tesnejše medsebojne povezave vodijo k vedno večji soodvisnosti energetskih politik držav članic in njihovih odločitev glede izbire energetskih virov. Torej je smotrno oblikovati tudi skupno vizijo, kar zadeva učinke naših energetskih politik na naložbe, cene energije in regulativo.
To pa, glede na 30-odstotni delež jedrske energije v evropski proizvodnji energije, seveda pomeni, da si nobena od 14 držav članic, ki so se v preteklosti odločile za jedrsko energijo, ne more privoščiti, da bi čez noč zaprla svoje jedrske elektrarne, ne da bi se pred tem posvetovala z drugimi državami članicami in preučila tako možnosti glede nadomestnih virov energije kot vprašanja, povezana z omrežjem. V ta namen namerava predsedstvo poskrbeti za izčrpno izmenjavo podatkov na majskem neuradnem srečanju ministrov za energetiko, ki bo namenjeno reševanju vprašanj, povezanih s tem področjem. Nenazadnje pa je pomembno tudi obveščati javnost o podmenah, na katerih temeljijo naše odločitve, ter o prednostih in slabostih izbranih virov energije. Prepričana sem, da lahko k temu prispeva tudi naša današnja razprava. Najlepša hvala, gospod predsednik.
Günther Oettinger
Gospod predsednik, gospa Győri, gospe in gospodje, strašni potres dne 11. marca, cunami, ki mu je sledil, nesreča v jedrski elektrarni, ob kateri se je poškodovalo več blokov, in še vedno negotovi postopek odpravljanja škode in nevarnosti, saj jedrske elektrarne še nimajo pod nadzorom, četudi uporabljajo najnovejšo tehnologijo: vsi ti dogodki nas navdajajo s skrbmi v zvezi z varnostjo in energetskim sektorjem v Evropski uniji in drugod po svetu. Zato smo 11. marca povabili skupino na visoki ravni, ki jo sestavljajo ministri in zastopniki vlad, predstavniki podjetij za gradnjo jedrskih elektrarn in energetskega sektorja, na srečanje 15. marca. Na svetu ministrov za energetiko smo 21. marca pripravili podlage za srečanje Evropskega sveta, ki je nato 25. marca pozval Komisijo in nacionalne organe za jedrsko varnost, naj opravijo posebne teste izrednih situacij in celovite varnostne preiskave, da bi zagotovili kar najvišjo raven varnosti. Od takrat sestavljamo merila za teste.
Generalni direktorat, sam osebno in organi za jedrsko varnost sestavljamo katalog meril za testiranje, ki ga bomo pred končnim sprejetjem predstavili vam in javnosti. Na eni strani gre za posledice tveganj, ki so jim izpostavljene elektrarne v Evropski uniji ob potresu ali dvigu vodne gladine, zlasti ob atlantski obali. Na drugi strani pa obravnavamo posledice za same jedrske elektrarne, z drugimi besedami, vprašanja zaščite hladilnih sistemov, napajanja z električno energijo in generatorjev za zasilno napajanje. Nadaljnji dejavniki, ki jih zajemajo testi, so napadi teroristov in kibernetski napadi ter strmoglavljenje letal na jedrske elektrarne.
Ocenjujemo, da bomo posvetovanja in odločanje o testnih merilih zaključili sredi maja na srečanju Skupine evropskih regulatorjev za jedrsko varnost, ENSREG. Pričakujemo, da bodo do konca leta opravljeni temeljiti testi, s katerimi bomo zagotovili najvišjo možno raven varnosti 143 jedrskih elektrarn v Evropski uniji. Imeli smo že pogovore z vladama Ruske federacije in Ukrajine, v naslednjih dneh pa se bomo obrnili na Švico in Armenijo, poleg tega pa še na države, ki načrtujejo gradnjo jedrskih elektrarn, kot sta Turčija in Belorusija. Z vsem tem želimo doseči, da bi najvišje varnostne standarde in merila testiranja v okviru preiskav varnosti uporabljali tudi v državah, ki so neposredne sosede Evropske unije.
Vemo, da so za sestavo mešanice energetskih virov, s tem pa tudi za energetske tehnologije, jedrske elektrarne in druge tehnologije, odgovorne države članice. V zadnjih dneh se je izkazalo, da želijo države članice te pristojnosti ohraniti. Z drugimi besedami, ob današnjih pogodbah in zakonodaji ni realno pričakovati, da bi lahko o jedrski energiji odločali na evropski ravni. Varnostni test, pri katerem morajo sodelovati vsi, pa se mi zdi skupni imenovalec, ki velja za vse države članice, saj predpisuje visoke varnostne standarde vsem, ne glede na to, ali uporabljajo jedrsko energijo ali ne. V Franciji pridobijo v jedrskih elektrarnah okoli 76 % električne energije, v Avstriji pa znaša ta delež 0 %. Jedrsko energijo uporablja skupaj 14 držav članic, 13 držav članic pa je ne uporablja. Nemčija trenutno tehta možnost skrajšanja obratovalnih dob svojih elektrarn. Poljska razmišlja, ali naj zgradi svojo prvo jedrsko elektrarno, Italija pa se odloča o naložbah v dodatne jedrske elektrarne.
Ob izvajanju preiskave varnosti pa se nam zdi izredno pomemben tudi prenos direktive o jedrski varnosti v nacionalne pravne rede do letošnjega julija. Sprva smo načrtovali, da bomo direktivo o jedrski varnosti, ki sta jo sprejela Parlament in Svet in se zdaj prenaša v nacionalne pravne rede, ocenili v letu 2014. Zdaj pa želimo, da bi to opravili prej. Do konca leta vam nameravamo predstaviti naše zamisli, kako bi lahko direktivo še okrepili, saj zdaj zadeva predvsem formalne pristojnosti in organe, ki jih je treba ustanoviti, ter nekaj drugih področij.
Rad bi omenil tudi predloge v zvezi z jedrskimi odpadki, ki jih je predstavila Komisija in o katerih zdaj razpravljata Parlament in Svet. Tudi ti predlogi so prispevek k skupnim ukrepom za zagotovitev najvišje možne ravni varnosti. Vemo, da bodo odločitve na podlagi preiskave varnosti sprejemale države članice same. Zanašam pa se, da bo v tem primeru sklepe narekovalo dejansko stanje. Zanašam se, da bodo države članice upoštevale preiskavo varnosti, standarde in ukrepe, ki jih bodo predlagali strokovnjaki, ter jih uveljavile v praksi v svojih državah in v svojih jedrskih elektrarnah. Sredi maja vam bomo napovedali, kdaj lahko pričakujete, da vam bomo lahko predstavili osnutek testov izrednih situacij in merila testiranja na delovni ravni.
Corien Wortmann-Kool
v imenu skupine PPE. - (NL) Gospod predsednik, v imenu naše skupine bi se rada zahvalila komisarju Oettingerju, ker se je takoj po katastrofi na Japonskem lotil dela v zvezi z jedrsko varnostjo. To delo je zelo pomembno za varnost naših državljanov, saj je jedrska katastrofa na Japonskem pokazala, da je potrebna revizija naših pravil jedrske varnosti.
To je pomembna naloga vas in Sveta, saj smo v Evropi soodvisni eden od drugega, kar zadeva jedrsko varnost. Evropske teste izrednih situacij moramo opraviti na vseh jedrskih objektih in, kot ste omenili, merila teh testov morajo biti usklajena. Potrebujemo objektivno in pregledno poročilo - torej javno poročilo - o teh testih izrednih situacij, katerih izhodišče mora biti najvišja raven varnosti.
Gospod predsednik, upam da vi in države članice prizadevno delate pri tem usklajevanju, tako da se lahko zanesemo, da bodo upoštevani najstrožji varnostni standardi. Če kateri od jedrskih objektov testov izrednih situacij ne bo prestal uspešno, morate vi in Svet poskrbeti, da se bo zadevna država članica zavezala nemudoma ustrezno ukrepati. Med take ukrepe lahko spada tudi začasna ustavitev ali celo trajno zaprtje jedrska elektrarne. Pomembno je, da v to zajamemo tudi jedrske elektrarne v neposredni okolici naših meja, saj imajo te elektrarne včasih še večji vpliv na naše državljane kot jedrske elektrarne, ki so v celoti na našem ozemlju. Prosim, bodite pozorni tudi na to.
Predvidene ukrepe in tveganja moramo ustrezno pretehtati. Jedrska energija je vir energije, ki se mu ne moremo kar tako odreči, saj je njen delež v naši oskrbi velik, pomaga pa nam tudi zmanjševati emisije CO2. Moramo pa tudi ponovno razmisliti o naši prihodnosti in o obnovljivih virih energije ter še naprej ambiciozno razvijati energetsko učinkovitost.
Marita Ulvskog
Gospod predsednik, jedrska energija se razlikuje od drugih virov energije. V izredno kratkem času lahko povzroči ogromno škodo državam, ljudem in zanamcem. Zato me veseli očitno močno in široko soglasje v Evropskem parlamentu pri obravnavi jedrske energije in varnosti. Upam, da bo to privedlo do jasnih, širokopoteznih in enotnih sklepov.
Jedrske energije ni mogoče urejati in nadzorovati samo na nacionalni ravni. Jedrska energija ne ve za državne meje, pa tudi za evropske meje ne. Razprava o varnosti in delo na področju varnosti morata biti zato zastavljena zelo široko. Glede na to je pomembno, da sprejmemo čim bolj enoten sklep in vsaj pri tem vprašanju presežemo rahle razlike v naših pogledih na jedrsko energijo. Gre za skupen interes, kratkoročen in dolgoročen: varnost.
Dolgoročnejša slika razkriva netrajnostnost naše sedanje oskrbe z energijo. Naši energetski viri so premalo raznoliki. Od govorjenja o vlaganjih v obnovljive vire energije in o energetski učinkovitosti moramo preiti k dejanjem. Potrebujemo nič manj kot korenito spremembo paradigme naše energetske politike, vendar to ni tema te resolucije. Pomeniti mora začetek novega zagona preobrazbe našega energetskega sistema v smer trajnostne energije, pa tudi priprave strategije za postopno opuščanje jedrske energije - ponekod že v bližnji prihodnosti, drugod pa nekaj kasneje oziroma v srednjeročni ali dolgoročni prihodnosti.
Lena Ek
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, tragični dogodki na Japonskem niso razkrili samo napak in hib japonskih reaktorjev. Dogodki v Fukušimi so razkrili tudi pomanjkljivosti mednarodnega sistema zagotavljanja varnosti v jedrskih elektrarnah. Danes je veliko Evropejcev zaskrbljenih glede jedrske varnosti pri nas, v Evropi. Zato mora Evropska unija nujno temeljito prevetriti svoj pristop k jedrski varnosti.
Po mnenju liberalcev in demokratov so testi izrednih situacij, ki jih predlaga Svet, premedli. Testi ne bi smeli zajemati samo tehnologije in geografije, ampak tudi celotno varnostno kulturo in pripravljenost na odzive na večplastne scenarije nesreč. Ključno je tudi, da predpišemo, da so testi obvezni in da temeljijo na enotnih ter preglednih merilih Skupnosti.
Vsakomur mora biti jasno, da vladam in državnim organom ne smemo prepustiti nadzora nad samimi seboj. Nasprotno, teste izrednih situacij bi morali opravljati neodvisni strokovnjaki , in sicer popolnoma pregledno. Dejstva bi morali javno objaviti pod nadzorom Komisije.
(Aplavz)
Danes je to edina prepričljiva alternativa tej tehnologiji. Prav tako bi morala zakonodajo EU o jedrski varnosti celovito pregledati IAEA. Potrebujemo evropske standarde in stroge zahteve. Svoje odgovornosti ima Komisija, odgovornost Sveta pa je, da se zgane in sprejme svoje odgovornosti. In na koncu, nujno je, da upoštevamo tudi nauke glede alternativnih virov energije in energetske učinkovitosti. Čas je za sprejetje zavezujočih ciljev.
(Aplavz)
Rebecca Harms
Gospod predsednik, gospod Oettinger, znano vam je že, da vašim testom izrednih situacij ne zaupam. Rada bi vam na kratko pojasnila, zakaj je tako. Prepričana sem, da ni dobro, da nacionalnim upravnim in nadzornim organom nalagamo odgovornost za opredelitev meril za testiranje in za vrednotenje rezultatov. Zaenkrat odgovornost in pristojnost za nadzor in preizkušanje jedrskih elektrarn v Evropski uniji nosijo izključno ti organi.
Delavci teh organov bodo kot pripadniki družbe starih znancev uslužno potrdili eden drugemu, da so bile njihove jedrske elektrarne varne že do zdaj, da so varne danes in bodo varne tudi v prihodnje. Ali res verjamete, da se bodo nacionalni regulativni organi nenadoma zavedli, da so doslej svoje delo opravljali slabo in so bili preveč popustljivi? Sama tega ne verjamem, gospod Oettinger, niste pa mi še pojasnili, kako nameravate zagotoviti, da bo ves ta nadzorni sistem čez noč postal neodvisen.
Da so testi izrednih situacij prostovoljni, je še dodaten dokaz za to, da testov ne moremo jemati tako resno, kot bi jih želeli. Imate pa še dovolj časa, da svoje načrte spremenite in nam zagotovite, da bodo imeli dostop v objekte tudi neodvisni strokovnjaki. Lahko nam zagotovite, da bodo testi zajeli vse in da ne bomo dobili le poročil na papirju iz sistema, ki ga utemeljeno opisujem kot združbo starih znancev, saj se pripadniki med seboj poznajo in prijateljujejo že desetletja in so vedno pripravljeni odobriti tudi najvišja tveganja.
Rada bi vam tudi razložila, da v Skupini Zelenih/Evropske svobodne zveze pričakujemo, da bodo testi izrednih situacij zasnovani tako, da bodo pokazali, katere jedrske elektrarne v resnici niso več primerne in bi jih bilo treba najprej izklopiti iz omrežja. Če je namen testov izrednih situacij res sprememba smeri v Evropi, jih štejemo za podlago za sestavo koledarja izstopanja iz jedrskega scenarija, ki se bo začel izvajati zdaj in se lahko, če bo v Evropi vse v redu, zaključi približno do leta 2025.
Rada bi vas prosila še nekaj, gospod Oettinger. V zadnjih dneh ste imeli več intervjujev in ste povedali tudi to, da veste, katere jedrske elektrarne na primer v Nemčiji ne bodo uspešno prestale testov izrednih situacij, za nekatere med njimi pa ste popolnoma prepričani, da ga ne bodo. Prosim, javno naštejte imena teh elektrarn. Če je na primer ena od njih Fessenheim, ki po izjavi francoskega nadzornega organa ni ustrezno zaščitena pred poplavami in potresi, bi morali imena objektov, ki pomenijo tveganje, javno objaviti. To bi okrepilo zaupanje javnosti v vašo politiko.
(Aplavz)
Giles Chichester
v imenu skupine ECR. - Gospod predsednik, rad bi se zahvalil predsedujoči Svetu in komisarju za njuni izjavi. Njuna umerjena vsebina je v nasprotju z nekaterimi drugimi prispevki v razpravi. Prvič, ne pozabimo, da je razlika med 50 let starimi reaktorji na Japonskem in novimi zasnovami, ki jih zdaj pripravljajo v Evropi, ogromna razlika. Ne pozabimo, da je ogromna tudi razlika med seizmičnimi tveganji na Japonskem in v zahodni Evropi. Preden sprejmemo odločitve o reviziji našega sedanjega dela in načrtov si moramo biti popolnoma na jasnem glede tega, kaj se je zgodilo.
Sodobni reaktorji so projektirani tako, da lahko prenesejo tveganja, kakršnih si pred 20 ali 50 leti nismo mogli niti predstavljati. Veseli me, da se strinjate z menoj, gospa Harms.
(Medklici gospe Harms)
Neolikano je oglašati se brez mikrofona, pa še dodeljeni čas mi odvzemate, gospa Harms.
Predložen je bil moratorij. Nasprotujem mu, saj bi bil prenagljen ukrep brez utemeljitve z znanstvenimi podatki. Preden karkoli ukrepamo v zvezi z že zdaj prepričljivo varnostno kulturo v Evropi, moramo ugotoviti, kaj se je zgodilo. Strinjam se, da je prav krepiti našo varnostno kulturo, izogibajmo pa se prenagljenemu ukrepanju.
Sabine Wils
Gospod predsednik, pred nedavnim so bile v Nemčiji demonstracije, na katerih je 250 000 ljudi zahtevalo takojšnjo opustitev jedrske energije in popolno preusmeritev k obnovljivi energiji. Oboje je mogoče uresničiti.
Po Černobilu in Fukušimi je jasno, da se pri jedrski energiji ni mogoče izogniti določeni ravni tveganja. Zato morajo standardi jedrske varnosti po vsej Evropi obvezno temeljiti na najboljših razpoložljivih tehnologijah. Tudi po sprejetju direktive Sveta o jedrski varnosti jedrskih objektov leta 2009 ostajajo v državah članicah v veljavi dosedanji varnostni standardi.
Zato je nujno potrebna revizija te direktive, v kateri bo Parlament sodeloval v postopku soodločanja, ki ne temelji na Pogodbi Euratom. Želela bi si, da bi čim več političnih skupin v Parlamentu sprejela pobudo, s katero bi pozvali Svet in Komisijo k oblikovanju predloga direktive v tem smislu. Prepričana sem, da potrebujemo jedrski scenarij, ki bo zajel celotno Evropo.
Niki Tzavela
v imenu skupine EFD. - Gospod predsednik, strinjam se s tem, kar smo slišali doslej, menim pa tudi, da bi morali jutri razmisliti o moratoriju, kot je predlagal gospod Chichester.
Rada pa bi dodala naslednje: vstopamo v novo obdobje, v nov svet. Vse naravne nesreče, ki jih doživljamo v 21. stoletju, so velike nesreče: veliki požari, veliki potresi in veliki cunamiji. Kako se lahko zaščitimo in kako se lahko izognemo grožnjam jedrskih nesreč ob takih naravnih nesrečah? Očitno je, da lahko take katastrofe privedejo tudi do množičnih smrtnih žrtev.
V našem parlamentu obsojamo zločine proti človeštvu. Ravnanje podjetja TEPCO štejem za novo obliko zločina proti človeštvu: povsem nepregledno, nobenih varnostnih ukrepov, nobene zaščite delavcev, ki se ubadajo s težavo. Pozivam vse k razmisleku o tej novi obliki zločina proti družbi, s katero se bomo srečevali v 21. stoletju.
Pilar del Castillo Vera
(ES) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, energijo potrebujemo, da lahko jemo, potujemo, se učimo, zdravimo bolezni, pa še za marsikaj. Energijo že od nekdaj pridobivamo iz različnih virov. Nekateri od teh virov so že zelo stari, na primer vodna energija, fosilna goriva, pa tudi jedrska energija, drugi pa povsem novi, na primer obnovljivi viri energije. Razvili smo tudi tehnologije, od katerih nekatere zagotavljajo večjo varnost, druge pa večjo učinkovitost, na primer pri obnovljivi energiji.
Poznamo raziskave, katerih rezultatov še ne uporabljamo v praksi, npr. shranjevanje ogljika, pa tudi raziskave, od katerih pričakujemo - in bomo dobili - rešitve za pridobivanje energije s fuzijo. Vse to je potrebno, gospe in gospodje, saj človekovo življenje poteka in se razvija s stalnimi izboljšavami rabe virov, te izboljšave pa omogočajo raziskave. Komunikacije, energetika, medicina in študij, vse to temelji na tem: na stalnem izboljševanju rabe vseh naših virov.
Pred kratkim sta cunami in potres, ki ga je povzročil, napravila hudo škodo japonskemu ljudstvu - smrtne žrtve, pogrešane osebe, materialno škodo, pa tudi znatno škodo v elektrarni Fukušima. Glede na vse to moramo poskrbeti za večjo varnost.
Jutri bomo glasovali o skupni resoluciji, o kateri je dosegla dogovor široka večina parlamentarnih skupin. Resolucija izraža, kaj nas združuje, ne pa tega, kar nas deli. Rada bi pozvala skupine, naj ohranijo podporo vsebini predloga in naj ne dopustijo, da bi posamični interesi izpodrinili skupni interes oziroma porušili dogovor, ki smo ga dosegli pri tem predlogu. To je naša odgovornosti pri jutrišnjem glasovanju.
Teresa Riera Madurell
(ES) Gospod predsednik, najprej bi rada izrazila svoje najgloblje sožalje svojcem žrtev in sočutje družinam, ki so bile zaradi jedrske nesreče evakuirane.
Gospe in gospodje, pravi nauk iz te nesreče je, da je nujno potrebno okrepiti varnostne ukrepe. Varnost pa zajema tudi človeške vire. Delavcem v tej panogi moramo zagotoviti najvišjo raven usposabljanja. Zagotoviti jim moramo optimalne delovne razmere. Vzpostavljanje okvira za vrhunsko usposabljanje in delo je naloga, ki jo lahko opravijo evropske institucije.
Rada bi izpostavila tudi zavezo, ki jo je sprejela Skupina naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu (S&D) v svojem načrtu energetike za Evropo, in sicer, da se bo odločno zavzemala za obnovljive vire energije, infrastrukturo, energetsko učinkovitost in električno mobilnost. Menim, da bi v tem smislu morali ponovno odpreti razpravo o premogu, saj je to naš edini domači vir fosilne energije.
Fiona Hall
Gospod predsednik, testi skladnosti s tehničnimi standardi v izrednih situacijah sami še niso dovolj. Ne gre le za potrese. Težave na Japonskem so nastale zaradi skupka dogodkov: poplave, izpada zunanjega električnega napajanja in prekinitve komunikacij. Videli smo, kako ena težava verižno sproži drugo, sedaj pa nujna dela v objektih hudo ovira radioaktivnost na območju Fukušime.
Jedrska nesreča ni premočrten dogodek, posledice preskakujejo z enega področja na drugo kot radioaktivnost, ki se še vedno sprošča v morje. Zato morajo predlagani testi izrednih situacij nujno upoštevati mnogotere, zapletene, geometrijske posledice same nezgode.
Komisar, kot pravite, imajo o sestavi mešanice goriv pravico odločati države članice, za jedrsko varnost pa odgovarjate vi. Ali se strinjate, da bi morale države članice uvesti moratorij na načrtovanje in vključevanje novih jedrskih elektrarn v sistem? Kaj boste predlagali, da bi se države članice in vlagatelji zdaj bolj usmerili na energetsko učinkovitost in obnovljive vire energije?
Claude Turmes
(DE) Gospod predsednik, gospod Oettinger, gospe in gospodje, dramatični dogodki na Japonskem nam kažejo, da varna lahko le jedrska elektrarna, ki sploh ni bila zgrajena ali ki je že ustavljena. Le take elektrarne so povsem varne. Po dogodkih na Japonskem vemo, da je kakršna koli drugačna trditev neresnična. Državljani Evrope to vedo in zato od nas pričakujejo odločen odziv. Edini odziv, ki ga lahko ponudimo, pa je naša vizija razvoja Evrope, ki bo temeljila izključno na obnovljivi energiji.
To vizijo lahko postopoma uresničimo, če združimo energetsko učinkovitost v gospodinjstvih, prometu, industriji in proizvodnji električne energije, široko paleto obnovljivih virov energije in rabo zemeljskega plina kot prehodnega goriva. Gospod Oettinger, ta čas sestavljate časovni načrt za energetiko za obdobje do leta 2050. Sprašujemo vas naslednje: Ali ste pripravljeni sodelovati z nami pri taki viziji? Ali menite, da bi morali časovni načrt za energetiko za obdobje do leta 2050 uporabiti kot podlago za razpravo o drugačni energetski prihodnosti Evrope, ne le s strokovnjaki, ampak tudi z državljani Evrope?
Konrad Szymański
(PL) Gospod predsednik, če naj se danes, po dogodkih na Japonskem, ukvarjamo z nauki teh dogodkov in nalogami, ki nam jih zastavljajo, moramo biti pri tem zelo previdni. Moramo se zbrati in skrbno razmisliti. Z opustitvijo jedrske energije ali sprejetjem neuresničljivih zahtev za ta del našega energetskega sistema ne bomo odpravili prav nobenega problema. Tik za našimi mejami se bodo še naprej gradile jedrske elektrarne, za katere ne bodo veljali naši varnostni standardi in ki jih ne bodo nadzirali naši regulativni organi. V Kaliningradu in Belorusiji je gradnja zmogljivosti te vrste za porabnike energije v srednji Evropi že v teku. Selitev jedrske energije iz Unije bo pokazala, da so naša prizadevanja utopična. Obenem pa bo to še en udarec konkurenčnosti našega energetskega sistema, s tem pa tudi konkurenčnosti gospodarstva in industrije. Še enkrat bodo naši okoljevarstveni načrti koristili našim konkurentom, predvsem ruskim. Če bomo torej danes zaostrili standarde za jedrsko energijo, moramo tudi zajamčiti, da bodo za električno energijo, pridobljeno v reaktorjih zunaj naših meja, veljala enako stroga merila.
Miloslav Ransdorf
(CS) Gospod predsednik, katastrofa na Japonskem nam ponuja več sklepov. Prvič, energetski sektor bi moral biti pod nadzorom države, vsaka elektrarna bi morala imeti zanesljiv rezervni vir napajanja, ti viri pa bi morali biti razmeščeni dovolj daleč eden od drugega. Podjetje TEPCO je ravnalo neodgovorno. Drugič, za okolje bi se morali zavzemati na vse načine, zelenim paničarjem, ki že dolgo izsiljujejo Evropo, pa bi morali reči "ne". Tretjič, spremeniti je treba ozračje v Parlamentu in v Komisiji. V Evropskem parlamentu že dolgo vlada necivilizirano vzdušje, v Komisiji pa bi morali imeti pogumne može in ženske, ki se ne bojijo novih rešitev, ki jih vodi pionirski duh, ne pa oportunistov, ki, podobno kot neka vrsta hroščev, samo valijo pred seboj kroglico osebnih interesov, tudi ko gre za stališča Evrope.
Peter Liese
(DE) Gospod predsednik, gospod Oettinger, gospe in gospodje, popolnoma podpiram skupno resolucijo. Odgovornim v državah članicah in evropskemu ljudstvu pošiljamo dve konkretni sporočili. Potrebujemo skupna pravila za zaščito pred jedrskimi nesrečami po vsej Evropi. Časi za domačijski pristop k jedrski varnosti so že davno mimo. V Nemčiji so začasno ustavili in izklopili iz omrežja dve starejši elektrarni, ki stojita le 180 km od Strasbourga. Približno 100 km od tukaj, v Fessenheimu, stoji reaktor, ki po dostopnih podatkih ni nič varnejši od dveh nemških elektrarn, ki so ju po dogodkih na Japonskem izklopili iz omrežja.
Ta primer jasno kaže, da so potrebna zelo stroga skupna merila. Pravne podlage imamo, vprašanje, kako daleč lahko gremo pri obstoječih pravnih podlagah, pa bo vedno politično vprašanje. Iti pa moramo precej dlje kot doslej.
Drugo sporočilo pa se glasi, da ne glede na odločitve, ki jih bodo sprejele države članice, med katerimi bodo nekatere svoje elektrarne izklopile iz omrežja prej kot druge, izpada energije ne smemo nadomeščati z uvozom plina, na primer iz Rusije. Točki 21 in 22 opisujeta našo želeno smer. Želimo več obnovljive energije in večjo energetsko učinkovitost. Gospod Oettinger, pred dogodki v Fukušimi ste sestavili akcijski načrt za energetsko učinkovitost. Ta načrt je bil pomemben korak naprej, zdaj pa je njegova uresničitev še bolj nujna.
Osebno soglašam z večino v naši zbornici, da so potrebni zavezujoči cilji. Nočemo več uporabljati fosilnih goriv. Hočemo delovna mesta v trgovini in industriji. Energetska učinkovitost je ekonomična, zato je napredek na tem področju nujen.
Catherine Trautmann
(FR) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, jedrska energija je neogljičen vir energije, obenem pa prehodni vir energije, odvisen od surovin, katerih zaloge so omejene. Je tudi potencialno nevarna oblika energije. Očitna prednostna naloga po Fukušimi je pregled varnosti naših elektrarn. Teste izrednih situacij je treba opraviti kar najbolj usklajeno na ravni Unije, po možnosti pa tudi zunaj naših meja, v naši neposredni soseščini, opraviti jih morajo neodvisni izvajalci po najstrožjih standardih in čim bolj pregledno.
Dalje, boj proti podnebnim spremembam zahteva usklajeno in ambiciozno politiko. Jedrska energija nam sicer omogoča pridobivati potrebno električno energijo z manjšimi izpusti CO2 v atmosfero, ne smemo pa biti odvisni od nje. V državah, kot je Francija, ki pridobiva električno energijo iz jedrske energije, je zmanjšanje deleža jedrske energije pogoj za kakršno koli dolgoročno odločitev. To pomeni, da moramo podvojiti svoje napore na področju varčevanja energije in povečevanja deleža obnovljivih virov energije, ki bodo v srednje- in dolgoročni prihodnosti lahko pokrili skoraj vso našo porabo. Govorimo o varnosti elektrarn, govoriti pa moramo tudi o varnosti oskrbe po vsej Evropski uniji, tako da se nobena država članica ne bo znašla v gospodarskih težavah.
Navsezadnje prava solidarnost narekuje vzpostavitev energetske skupnosti.
Corinne Lepage
(FR) Gospod predsednik, z vidika varnosti seveda z največjim veseljem podprem vse predloge kolegov poslancev za zagotovitev nujne neodvisnosti organov, ki bodo odgovorni za izvajanje testov izrednih situacij, pa tudi zamisel, da bodo pravila določena na ravni Skupnosti.
Vendar se nikar ne slepimo: imamo nekaj starih elektrarn, ki niso bile projektirane ob upoštevanju sestavljenih tveganj, zato obstoječe elektrarne ne bodo nikoli popolnoma varne, ne glede na to, ali bomo teste izrednih situacij opravili ali ne. Tega se moramo jasno zavedati. Ne verjamem, da bi bila večina evropskih državljanov pripravljena sprejeti ceno jedrske nesreče v Evropi. Jasno nam mora biti, da je to razkošje, ki si ga ne moremo privoščiti.
Zato moramo poskrbeti za postopno opustitev jedrske energije, ob upoštevanju naših gospodarskih potreb, potreb na področju zaposlovanja, potreb naših industrijskih zmogljivosti in pogoja, da izpustov toplogrednih plinov ne smemo povečati. Mislim, da se tega vsi zavedamo.
Kako naj se tega lotimo? To lahko uresničimo z velikim evropskim projektom postopne opustitve jedrske energije. Claude je omenil rok 15 let. Menim, da je to zelo optimistična ocena, verjetno bo trajalo nekaj dlje. Je pa to sijajen projekt, ki bi lahko pritegnil Evropejce, obnovil naše samozaupanje in zaupanje v naše institucije, saj gre ne glede na Fukušimo še vedno za dejanje kljubovanja javnim oblastem in nadzornim organom. Tega se moramo zavedati.
Paul Rübig
Gospod predsednik, gospo Trautmann bi rad prosil, naj mi odgovori na naslednje vprašanje. V Franciji imajo sistem neodvisnih regulativnih organov, ki svoje delo opravljajo zelo dobro. Ali menite, da bi lahko francoski model uveljavili po vsej Evropi, z evropskim regulatorjem na podlagi francoske ureditve?
Catherine Trautmann
(FR) Gospod predsednik, kolegu gospodu Rübigu se zahvaljujem za to vprašanje. Mislim, da je francoski regulator v resnici neodvisen - o tem pričajo tudi njegovi predlogi. Menim, da bi po logiki evropske energetske skupnosti, ki sem jo omenila, potrebovali tudi neodvisnega regulatorja na evropski ravni in morali zagotoviti načine za nadzor neodvisnosti dela regulatorja in njegove strokovnosti.
Corinne Lepage
Zaenkrat, gospa Trautmann, je organ neodvisen na papirju, res je. Glede na njegovo sestavo in glede na to, da pri sestavi njegovega osebja ni pravega pluralizma, pa se nam, odkrito rečeno, lahko zastavi kar nekaj vprašanj.
Catherine Trautmann
(FR) Gospod predsednik, na nacionalni ravni se nam vedno lahko porajajo dvomi glede sestave organov in glede tega se strinjam s pripombo gospe Lepage. Mislim, da se nam bliža čas, ko bomo lahko pluralizem učinkoviteje zagotavljali, nikakor pa ne bi rada sejala dvomov v poštenost dela ljudi, ki svoje naloge opravljajo vestno, še zlasti enega človeka, gospoda Lacosta.
Evžen Tošenovský
(CS) Gospod predsednik, že nekaj tednov z zadržanim dihom spremljamo neverjetni boj Japoncev s posledicami strašnega potresa in cunamija, ki mu je sledil. Občudujem, kako se Japonci spopadajo s težavami, res pa je, da takega priznanja v dosedanji razpravi še nismo slišali.
Ljudje se iz vsake nesreče česa naučijo. Dogodki, kot je ta, vedno pripeljejo do tehničnega napredka in novih varnostnih ukrepov. Ljudje ne nehajo leteti po velikih letalskih nesrečah. Izboljšajo zanesljivost in varnost. Iz katastrofe na Japonskem je treba izkoristiti vse izkušnje v zvezi z obratovanjem jedrskih elektrarn. Ta skrajni naravni test izrednih situacij moramo pravilno ovrednotiti in iz njega pridobiti čim več izkušenj za nove tehnične in varnostne ukrepe. Jedrske elektrarne morajo biti sposobne prenesti tudi skrajne naravne nesreče.
Upoštevati moramo tudi izkušnje v zvezi s postopki v sili, saj so tudi ti postopki sestavina obratovanja in varnosti objekta. Politiki se morajo vzdržati prenagljenih in poenostavljenih sodb. Vsekakor je smotrno zagotoviti čim več rednih preverjanj jedrskih elektrarn. Japonska izkušnja je priložnost za odgovorno presojo obstoječih varnostnih standardov, a brez nepotrebnega političnega nastopaštva.
Herbert Reul
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, splošno znano je, da se mnenja glede tega, ali naj imamo jedrsko energetiko ali ne, razhajajo tako med državami članicami kot med političnimi skupinami v naši zbornici.
Današnja razprava pa kaže, da se mnenja razlikujejo tudi znotraj političnih skupin. Na drugi strani pa imamo katastrofo na Japonskem, ki pomeni velik problem. Odprli smo razpravo na to temo in menim, da nam resolucija ponuja dragoceno priložnost, da se danes in jutri posvetimo posebnemu vprašanju, namreč, ali lahko skupaj poostrimo naše varnostne standarde in ali lahko vzpostavimo večje pristojnosti Evrope na katerem koli področju oziroma okrepimo evropsko sodelovanje.
Čeprav je v resoluciji marsikaj, kar mi ni pogodu, sem mnenja, da so kolegi poslanci opravili sijajno delo, saj so sestavili besedilo, ki je podrobneje posvečeno varnosti in evropskemu sodelovanju. Zato sprašujem, ali ni že skrajni čas, da izkoristimo priložnost, ki nam jo ponuja današnja in jutrišnja razprava, da pustimo ob strani vprašanje, ali naj jedrsko energijo opustimo ali ne, oziroma vprašanje, ali smo bolj ali manj navdušeni zagovorniki jedrske energije, in se raje posvetimo prej omenjenim vprašanjem. Če bi se lahko vsi sporazumeli za vključitev sprememb, ki smo jih predložili za jutrišnje glasovanje - ali bi jih lahko prikazali, prosim - in skušali z veliko večino ali celo enoglasno glasovati v prid večji varnosti in večjim evropskim pristojnostim, bi naredili več za ugled Evropskega parlamenta in za učenje iz izkušenj iz dogodkov na Japonskem, kot pa če nadaljujemo z našimi običajnimi polemikami. Morda bi lahko glasovanje odložili za dva tedna. Prosim vas, da razmislite o taki možnosti.
(Govornik se je strinjal, da sprejme vprašanje na podlagi modrega kartončka v skladu s členom 149(8))
Rebecca Harms
(DE) Gospod predsednik, gospod Reul, znano vam je, da se že od nekdaj zavzemam za višjo raven varnosti v jedrski industriji. Pri direktivi o jedrski varnosti, ki smo jo sprejeli pred dvema letoma, mi ni uspelo doseči kaj dosti. Velika večina v naši zbornici je nasprotovala najvišjim varnostnim standardom. Novi občutek medsebojnega zaupanja pa odpira še en velik problem. Parlament v tej razpravi nima nikakršne vloge. Če še komu ni jasno: odločitve o jedrski varnosti in o testih izrednih situacij bosta sprejela Svet in Euratom. Parlament bo iz tega postopka izključen. Na splošno lahko izrazimo svoje mnenje, ali bo to mnenje imelo kak učinek, pa je v rokah bogov. Če zdaj zagotavljate, da bomo v prihodnje kaj ukrenili v zvezi s staro Pogodbo Euratom, da bomo uvedli posvetovanja in preglednost na vseh z varnostjo povezanih področjih, pa bi to lahko odprlo vrata boljšemu razumevanju.
Herbert Reul
(DE) Gospod predsednik, gospa Harms, vašega vprašanja nisem povsem razumel, ker sploh ni bilo vprašanje. To pa ni nujno slabo, saj sem se potrudil in se bom še trudil, da bi izkoristili to priložnost. Veste, da imava pri tem vprašanju popolnoma nasprotujoča si stališča.
Če bi nam uspelo doseči prepričljivo večinsko soglasje v zvezi z vprašanjem večje varnosti, bi to ne glede na pristojnosti pomenilo pomemben signal. Resolucija zajema niz področij, precej več od tistih, ki smo jih že sprejeli, in precej več od tistih, ki sem jih bil pripravljen podpreti sam. To drži in glede tega imate popolnoma prav. Če pa nam uspe doseči dogovor v prid več varnosti in več Evrope, bomo s tem poslali sporočilo državam članicam. Če jo bomo sprejeli jutri na podlagi polemike, ker se razhajamo glede tega, ali naj opustimo jedrsko energijo ali ne, naša odločitev verjetno ne bo imela kakega pomembnega učinka. To je vse, kar prosim, nič več in nič manj.
Giles Chichester
Gospod predsednik, globoko sem užaljen, ker mi je gospa Harms preprosto vpadla v besedo z mahanjem z modrim kartončkom kolegu gospodu Reulu. Ali ne zaslužim enakopravne obravnave?
Michael Cramer
Gospod predsednik, gospod Reul, rad bi vas vprašal, ali ste osebno sploh kaj spremenili stališča. Pulover, ki ga nosim danes, je star 30 let. Takrat smo demonstrirali proti jedrski energiji. Tako imenovani strokovnjaki so nam zatrjevali, da se lahko nesreča zgodi na vsakih deset tisoč let. Direktor potsdamskega Instituta za raziskave vplivov podnebnih sprememb gospod Schnellhuber je to oceno v nedavnem intervjuju za časnik Die Zeit potrdil. Če delite deset tisoč let s 400 jedrskimi elektrarnami na svetu, dobite rezultat 25 let. Torej lahko pričakujemo nesrečo z jedrskim reaktorjem vsakih 25 let. Najprej Černobil, nato Fukušima. Kje bo počilo naslednjič?
Ali ste kaj spremenili svoja stališča o tem? Ali še vedno verjamete, da so jedrske elektrarne varne, ali pa soglašate z menoj, da je edina varna jedrska elektrarna na svetu Zwentendorf?
Herbert Reul
(DE) Gospod predsednik, seveda sem svoje mnenje spremenil, vendar ne bistveno. Ali je res tako hudo narobe, če svojih pogledov na kako zadevo ne spremeniš? V resnici pa sem svoje mnenje kar precej spremenil in upam, da ste to lahko opazili. Razložil sem, da bom glasoval za resolucijo, če bo ostala taka, kot je zdaj. To je velik premik od mojih nekdanjih pogledov. Lahko se vam zdi zadosten, lahko pa ne. Za svojimi besedami pa stojim. Zdelo bi se mi prav, da bi to resolucijo sprejeli soglasno.
Jo Leinen
(DE) Gospod predsednik, slišali ste predsednika Odbora za industrijo, raziskave in energetiko. Zdaj pa poslušate mene kot predsednika Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane in razhajanja med nama ne bi mogla biti večja, kot so. Da mora biti raven varnosti vseh jedrskih elektrarn kar najvišja, je samoumevno. Glede tega se vsi strinjamo. Gospod Oettinger, vaši testi izrednih situacij so pomemben prvi korak, vendar daleč od zadostnega. Prepričan sem tudi, da moramo pretresti naš sedanji pristop in sprejeti novega, s katerim bomo segli globlje in precej bolj v temelje. Zato poleg najvišjih varnostnih standardov v EU potrebujemo tudi scenarij opustitve te tvegane tehnologije, katere uporabe na gosto naseljeni evropski celini ni mogoče zagovarjati.
Gospod Reul, vi in drugi se boste morali s tem preprosto sprijazniti. Vaši kolegi v Berlinu so precej pred vami tu v Strasbourgu in v Bruslju. Verjetno so že dosegli miselni zasuk, vi pa se še vedno oklepate svojega starega razmišljanja. Upam, da nam bo uspelo oblikovati formulo, scenarij in strategijo opustitve jedrske energije. Gospod Oettinger, časovni načrt, ki ga boste pripravili do junija letos, bo sijajna priložnost za to. Po testih izrednih situacij nam morate razkriti še svoje zamisli, kako bi se lahko rešili jedrske tehnologije.
(Aplavz)
Antonio Cancian
(IT) Gospod predsednik, gospa Győri, komisar, gospe in gospodje, mislim, da moramo izraziti svoje sožalje vsem žrtvam hude nesreče, ki je zadela Japonsko. Razmere so resnično zaskrbljujoče, menim pa, da politika ne bi smela sprejemati odločitev v ozračju panike, pač pa je njena naloga ohraniti mirno kri in se čim učinkoviteje spopasti s stvarnostjo.
Glede na to menim, da bi morali biti naše izhodišče dve misli. Prva je, da je nebo eno samo, zemlja pa je razdeljena z mejami, ki nimajo ničesar skupnega s problemi, ki jih moramo reševati, druga pa je, da moramo ves čas stremeti k trajnostnemu razvoju, ki ga sestavlja več prvin. Trajnostni razvoj obsega tri prvine, ki jih moramo združiti: gospodarsko, okoljsko in družbeno. Če nam ta združitev uspe, gremo po mojem mnenju v pravo smer.
Mislim, da resolucija, ki jo v celoti podpiram in uživa široko podporo tudi med kolegi, prihaja ob pravem času, da lahko prevzamemo odgovornost za varnost, za vprašanja, ki morajo prinesti diagnozo sedanjega stanja, in da se lahko ozremo v prihodnost. Kako naj se ozremo v prihodnost? S spoštovanjem meril, ki smo se jim zavezali, predvsem pa s pripravo odločitev glede učinkovitosti in obnovljivosti, pri katerih bi morali ves čas upoštevati kulturo in inovacije pri raziskavah, vključno z mednarodnim termonuklearnim poskusnim reaktorjem (ITER).
Predsednik
Predsedstvo je bilo obveščeno, da ima gospod Leinen danes rojstni dan, torej vse najboljše, gospod Leinen.
Edit Herczog
(HU) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, jedrska varnost ima človeške poteze. Projektiranje, gradnja, obratovanje, nadzor in zaprtje jedrske elektrarne, pa tudi sestavljanje zakonodaje - vse to so človekove dejavnosti. Ključna sestavina varnosti sta torej poznavanje in čim boljša uporaba človekovih dejavnosti. Vzdrževanje in praktična uporaba tega znanja sta nujna med obratovanjem elektrarn, pa tudi dolgo po tem, v zvezi z njihovim zapiranjem. Strinjam se z izvedbo testov in soglašam, da bi morali pridobljene izkušnje vgraditi v direktivo o jedrski varnosti.
Strinjam se, da bi morali preverjanje opraviti tudi prek meja, pa četudi samo za to, da bomo pomirili prebivalstvo. Strinjam se, da bi morali s svojim znanjem kar najbolj prispevati k delovanju mednarodnih organizacij. Še posebej pa se strinjam, da bi morali dosežke naših raziskovalno-razvojnih dejavnosti uporabiti za odstranitev jedrskih odpadkov, ki so se nam nakopičili v zadnjih 60 letih. Z nečim pa se še zlasti strinjam: kakor koli se bomo odločili glede energetike, moramo vztrajati, da bo imelo 500 milijonov Evropejcev zagotovljeno oskrbo z električno energijo. Zahvaljujem se vam za pozornost.
Gaston Franco
(FR) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, danes govorimo o izboljšanju varnosti jedrske energije, ne pa o naših morebitnih dvomih v uporabo jedrske energije v miroljubne namene, saj je ta energija neogibna prvina energetske neodvisnosti in boja proti izpustom toplogrednih plinov v vrsti držav članic Evropske unije.
Evropska pobuda za izvedbo testov izrednih situacij v vseh naših elektrarnah je prvi nujni in razumni korak in je v skladu s pričakovanji evropskih državljanov. Te teste moramo opraviti po enotnem postopku in ob uporabi enotnih meril, metodologijo zanje pa moramo zaupati Skupini evropskih regulatorjev za jedrsko varnost. Te teste bi morale opraviti tudi sosede Evropske unije, saj so tveganja tudi čezmejna.
Poleg teh testov pa bi se morala Evropska unija lotiti tudi uskladitve mednarodnih standardov na najvišji ravni, v okviru skupine G20 in Mednarodne agencije za atomsko energijo, na podlagi ciljev za nove reaktorje, ki jih je predpisalo Združenje evropskih jedrskih upravnih organov. V Evropski uniji bi morali spodbujati in krepiti sodelovanje med nacionalnimi organi, pristojnimi za varnost.
Evropska unija mora biti zgled, tako glede zaostrovanja pravil kot glede solidarnega delovanja. Ob taki katastrofi se mi zdi ustanovitev evropske enote civilne zaščite še bolj nujna kot kdaj koli.
Kathleen Van Brempt
(NL) Gospod predsednik, tako je: zagovornike in nasprotnike jedrske energije lahko najdemo po celotnem političnem spektru. Ne razumem pa, da se nekaterim ljudem oči še vedno niso odprle, niti po Fukušimi. Zgodilo se je nekaj nepredstavljivega. Kombinacija dejavnikov je privedla do katastrofe, kakršna bi se prav lahko zgodila tudi v našem delu sveta. Ničtega tveganja preprosto ni. Danes moramo napraviti troje.
Prvič, kot je predlagal komisar, teste izrednih situacij je treba opraviti povsem odprto in pregledno, obenem pa je treba zagotoviti, da bodo zajeli čim širšo paleto objektov. Poskrbeti pa moramo tudi za to, da bomo na podlagi izidov teh testov tudi ukrepali. Vsako jedrsko elektrarno, ki ni varna, bi bilo treba zapreti.
Drugič, poskrbeti moramo za ureditev postopnega opuščanja jedrske energije. Ne moremo dopuščati, da jedrske elektrarne, ki so bile projektirane za življenjsko dobo tridesetih let, obratujejo še po štiridesetem ali celo petdesetem letu.
Tretjič, prehud absurd bi bil, če bi se v naši Evropski uniji odločali za nove jedrske elektrarne. Evropi je odprta samo ena pot, to so obnovljivi viri energije, in v naši zbornici moramo doseči soglasno podporo obnovljivim virom energije.
Bogusław Sonik
(PL) Gospod predsednik, 26. aprila bo preteklo četrt stoletja od černobilske katastrofe, najhujše jedrske nesreče v zgodovini. Po petindvajsetih letih še pomnimo vse žrtve te tragedije, tiste, ki so umrle takrat, pa tudi tiste, ki še danes trpijo posledice katastrofe. Ta tragična obletnica žal sovpada z dogodki na Japonskem. Ob spominu na černobilsko katastrofo bi rad izrazil solidarnost japonskemu ljudstvu v njegovi borbi s posledicami nesreče v jedrski elektrarni v Fukušimi, ki so jo povzročili valovi cunamija.
Še danes najdemo sledove radioaktivnosti v živilih, pridelanih v predelih Ukrajine, ki so bili izpostavljeni radioaktivnemu ceziju 137 - izotopu z razpolovno dobo 30 let. Organizacija Greenpeace je opravila raziskavo, ki kaže, da v vsaj dveh okrajih, Žitomir in Rovno, domačini uživajo kontaminirano mleko, gobe, sadje, sladkovodne ribe in zelenjavo. Po uradnih podatkih je raven sevanja visoka tudi na območjih, oddaljenih od jedrske elektrarne 30 km. Ocenjuje pa se, da je v resnici verjetno prizadetega približno 50 000 km2 ozemlja v različnih predelih Ukrajine.
V Evropi danes obratuje 165 reaktorjev, če ne štejemo Rusije. Zavedati se moramo, da ti reaktorji ne stojijo le na ozemlju Evropske unije, ampak tudi v sosednjih državah, blizu meja Unije. Rusija in Belorusija začenjata z gradnjo elektrarn v bližini svojih meja z Unijo. Vprašati se moramo, kakšna jamstva imamo v zvezi z njihovo varnostjo. Ne bi smeli nabavljati električne energije od jedrskih elektrarn zunaj meja Evropske unije, če te ne izpolnjujejo najstrožjih varnostnih meril, ki veljajo za teste izrednih situacij v Evropski uniji.
(Predsednik je prekinil govornika.)
Ponavljam: prav zdaj se začenja gradnja jedrskih elektrarn v Rusiji in Belorusiji v bližini meja Evropske unije. Glede na to menim, da države članice Evropske unije ne bi smele kupovati električne energije iz teh elektrarn, če ne bodo uspešno prestale testov izrednih situacij, enakovrednih testom, predpisanim v Evropski uniji.
Ioan Enciu
(RO) Gospod predsednik, na začetku bi rad izrazil globoko sočustvovanje z japonskim ljudstvom. Pomembno je, da jim v tem času pomagamo, kolikor je v naših močeh.
Nesreča v Fukušimi nam je razkrila, da nekatere obstoječe jedrske elektrarne niso varne. Zato moramo jedrski varnosti nameniti večjo pozornost. Menim, da je nujno nemudoma opraviti varnostne preskuse jedrskih elektrarn.
Na drugi strani pa se moramo izogniti nevarnosti čustvenih in neutemeljenih odločitev glede tega, ali naj jedrsko energijo ohranimo ali opustimo. Odločanje o sestavi mešanice virov energije mora ostati v pristojnosti držav članic, vloga Evropske unije pa je zagotavljati uveljavljanje najstrožjih varnostnih standardov. Vsaka odločitev glede sestave mešanice energetskih virov ali urejanja jedrske energije, pa naj bo sprejeta na evropski ali na nacionalni ravni, pa mora imeti objektivno strokovno podlago.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Gospod predsednik, jedrska energija danes v Evropi pokriva približno eno tretjino porabe energije. Če hočemo te zmogljivosti nadomestiti v kratkem času, imamo v resnici na voljo le dve možnosti: povečati porabo premoga ali povečati porabo zemeljskega plina. Vsaka od teh dveh možnosti je povezana z določenimi težavami. Pri premogu so težava izpusti CO2. Pri zemeljskem plinu pa je težava seveda to, da ga večino uvažamo iz Rusije. Kratkoročno lahko torej storimo dvoje. O pomembnejši od teh dveh nalog že razpravljamo: okrepitev varnostnih ukrepov. Vendar pa, gospe in gospodje, ne bo dovolj, če bomo varnostne ukrepe okrepili samo v Evropi, saj evropski sosedi Rusija in Belorusija gradita elektrarne naprej, ne oziraje se na naše razprave o jedrski varnosti. Razvili bosta lastne vrste reaktorjev, zato moramo poskrbeti, da visoki evropski standardi ne bodo veljali le v Evropi, ampak tudi drugje po svetu, še zlasti pri naših sosedah, Rusiji in Belorusiji. Druga stvar, ki jo mora Evropa narediti, prav tako v bližnji prihodnosti, kar lahko naredimo, je, da stalno krepimo svoje delovanje na področju varčevanja energije in da še večji poudarek namenimo obnovljivim virom energije ter vedno bolj izkoriščamo vetrno, sončno in vodno energijo ter biomaso. Seveda bosta, tudi dolgoročno, varčevanje energije in večje izkoriščanje vetrne, sončne in vodne energije ter biomase zmanjšala našo odvisnost od jedrske energije in od uvoženih virov energije.
Mario Pirillo
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, novice iz Fukušime so vedno bolj zaskrbljujoče. Varnostne omejitve so že močno presežene in ne vemo, kaj se bo v bližnji prihodnosti še zgodilo. Obveščanje ni niti dovolj jasno niti pregledno.
V obstoječih jedrskih elektrarnah moramo opraviti teste izrednih situacij in če bodo izidi zaskrbljujoči, bomo morali zbrati dovolj poguma, da bomo zahtevali takojšnjo ustavitev. Uvesti moramo strožje mednarodne varnostne standarde, o gradnji novih jedrskih elektrarn pa ne bi smeli niti razmišljati. Pripraviti moramo pot za postopno opustitev te vrste energije, ki povzroča nepopravljivo škodo okolju in človekovemu zdravju.
Nujno je temeljito razmisliti o razvoju energetskih politik v prihodnje. Nujno moramo oblikovati politike, usmerjene na varčevanje energije in njeno učinkovito rabo ter na večja vlaganja v raziskave novih tehnologij in obnovljivih virov energije. In končno, sprožiti bi morali razpravo, v katero bi pritegnili tudi državljane in lokalne oblasti.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Gospod predsednik, strinjam se s kolegi, ki so dejali, da bi morali poskrbeti za zagotavljanje jedrske varnosti na evropskem nivoju. Ampak dragi kolegi, pri tem bi morali upoštevati, da je varnostna kultura zelo širok pojem, ki vključuje tako varno jedrsko tehnologijo kot tudi zagotavljanje ustreznih finančnih virov, človeških virov, ustrezne varnostne standarde ter močne in neodvisne nadzorne organe. Vse to bi po mojem mnenju morali vsebovati tudi ti evropski varnostni standardi. Pri tem ne gre za nezaupanje do obstoječih institucij, ampak za to, da tudi na institucionalnem nivoju zagotovimo tudi v prihodnosti najvišjo možno varnost.
Spoštovani gospod komisar, dejali ste, da države članice za to niso zainteresirane. Ampak kdo pa so države članice? Če vprašamo naše državljane (in takšna javna mnenja so že bila izvedena), potem boste videli, da ti so pripravljeni na to, da se del prisojnosti prenese tudi na evropski nivo.
Moram pa jasno povedati, da sem proti zapiranju jedrskih elektrarn zaradi političnih razlogov. Na Japonskem deluje več jedrskih elektrarn in ena med njimi je doživela to hudo jedrsko nesrečo. Preden bomo sprejeli razne ukrepe, moramo imeti argumente in strokovne osnove. Zato bomo morali razpolagati s strokovnimi analizami tega, kaj se je dogajalo v Fukušimi, da bomo sploh vedeli, kaj so bili tisti resnični razlogi za jedrsko nesrečo in za poškodbe sredice.
Ob koncu pa naj omenim, da smo globoko v postopku sprejemanja direktive o radioaktivnih odpadkih in da bomo tu lahko pokazali svojo resnost.
(Govornica se je strinjala, da sprejme vprašanje na podlagi modrega kartončka v skladu s členom 149(8))
Sonia Alfano
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, sprašujem kolegico poslanko, ali smrt več tisoč ljudi ni zadosten razlog za dolg in temeljit razmislek, če velja, tako kot je pravkar dejala, da nimamo zadostnih argumentov za mnenje, da je jedrska energija nevarna. Ker je na Japonskem v zadnjem času umrlo več tisoč ljudi, jo sprašujem, ali to dejstvo še ni zadosten razlog.
Judith A. Merkies
Gospod predsednik, rada bi vprašala kolegico poslanko, koliko jedrskih elektrarn morajo še doleteti nesreče, preden bo dejala, da jih je dovolj. Govori, da je bila prizadeta ena sama elektrarna na Japonskem. V resnici gre za šest jedrskih elektrarn, ne za eno samo. Koliko jih mora biti, da bo spremenila svoje mnenje?
Hannes Swoboda
(DE) Gospod predsednik, gospa Jordan Cizelj, v vaši državi imate jedrsko elektrarno v Krškem, ki velja za precej kritično, med drugim tudi zato, ker stoji na potresnem območju.
Ali ste pripravljeni poskrbeti vsaj za to, da bo med prvimi elektrarnami, ki jih bodo preverili s strogimi in, upajmo, objektivnimi testi izrednih situacij, da bomo lahko mirni, da ta elektrarna ne pomeni neposredne grožnje državljanom, čeprav stoji na potresnem območju, in da bo mogoče uvesti izboljšave za čas, dokler bo ta elektrarna še delovala?
Romana Jordan Cizelj
(SL) Gospod predsednik, na Japonskem je res na tisoče žrtev in jaz globoko osebno sočustvujem z njimi in mislim, da tudi s strani Evropske unije moramo nuditi vso možno pomoč. Sem pa proti temu, da se te žrtve zlorablja za nek boj proti uporabi jedrske energije, ki je ideološki. Zato sem dejala, da moramo analizirati vzroke, ki so pripeljali do te jedrske nesreče, ugotoviti, ali so možni sploh v Evropi in kako se jim lahko izognemo. In prosim, da ne mešamo žrtev naravne nesreče, žrtev potresa in cunamija, s potencialnimi seveda žrtvami jedrske nesreče. To je odgovor na eno vprašanje.
Drugo vprašanje, koliko nesreč v jedrskih elektrarnah ... Smem naprej? Koliko nesreč je zame dovolj? Omenila sem eno elektrarno, ki ima več reaktorjev, ena elektrarna z več reaktorji. Vemo, da je na Japonskem več elektrarn. Jaz mislim, da je treba vsako elektrarno ... oziroma vsako nesrečo jemati zelo resno, ne koliko, vsako nesrečo in ne samo nesrečo, ampak tudi dogodke, ki so ocenjeni kot manj kot nesreča. Iz vsakega takega dogodka se moramo nekaj naučiti. Prav ta primer pa nam kaže, da na eni nesreči ne moremo reči, da je jedrska tehnologija nesprejemljiva.
Na eno vprašanje še nisem odgovorila. Tri vprašanja so bila. Krško. Lahko? Naša država je bila podvržena tudi pregledu varnosti jedrske elektrarne in takrat tudi s strani Avstrije, ki je bila zelo aktivna, so bili opravljeni dodatni testi potresne varnosti, bile so opravljene tudi dodatne modifikacije na elektrarni in to je pravzaprav kontinuirana praksa. In jaz sem prepričana, da bomo vsi v Sloveniji se strinjali s tem, da se tudi pri nas seveda takoj opravi takšen obremenitveni test. Ker smo pa mala jedrska država, smo pa navajeni, da imamo relativno več mednarodnih pregledov kot sicer druge jedrske elektrarne v večjih državah.
Richard Seeber
(DE) Gospod predsednik, gospod Oettinger, gospe in gospodje, prihajam iz Avstrije, kjer smo prav vsi zaskrbljeni zaradi Krškega. Upam, da se bodo obljube gospe Jordan Cizelj uresničile. Rad bi izrazil svojo zaskrbljenost in sočutje japonskemu ljudstvu, ki hudo trpi in ki dogodke prenaša mirno ter stoično.
Iz te katastrofe pa bi morali potegniti tudi kak pozitiven sklep. Edini pozitivni nauk je, da moramo v Evropi ponovno razmisliti o svojem položaju in se začeti učiti iz izkušenj, ki jih je prinesla katastrofa. Eden od naukov za bližnjo prihodnost je, da moramo močno izboljšati varnostna merila za evropske reaktorje. Naslednji nauk je, da moramo ustanoviti evropski organ za civilno zaščito. Evropa mora omogočiti, da bodo lahko ekipe za zaščito in reševanje delovale prek državnih meja.
Nauk za dolgoročno prihodnost pa je, da moramo oblikovati skupni scenarij za opustitev jedrske energije, saj dogodki jasno kažejo, da je jedrska tehnologija, kakršno imamo danes, prenevarna, ni pa verjetno, da se bo v prihodnje spremenila. Posledice so vse preveč dolgotrajne.
Iz mojim pripomb lahko vidite, da ločnica poteka prav po vseh poslanskih skupinah, razdeljeni smo tudi v Poslanski skupini Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov). Na splošno pa menim, da bi morali vsi spoznati, da slavnih varnostnih standardov, ki nam jih vsi obljubljajo, preprosto ni mogoče zagotoviti. Zato morajo testi izrednih situacij zajeti tudi kombinacije različnih tveganj. Če raziščemo samo posamezna tveganja, ne bomo nikoli prišli do realističnega scenarija. Pri tem oznaka realističen pomeni, da je na primer izredno težko napovedati cunami, četudi ni verjetno, da bi kdaj doletel Evropo, imamo pa potresna območja.
(Aplavz)
Marian-Jean Marinescu
(RO) Gospod predsednik, najprej bi rad izrazil svoje občudovanje in spoštovanje japonskemu ljudstvu za obnašanje v izrednih razmerah, ki jih preživlja. Te razmere so spodbudile vročekrvne razprave o prihodnosti jedrske energije - naj se je držimo ali jo opustimo. Menim, da je potreben uravnotežen pristop; upoštevati moramo vse vidike: zahteve gospodarstva, varnosti javnosti in podnebnih sprememb.
Prepričan sem, da mora prihodnja energetska politika temeljiti na ravnotežju med obnovljivimi viri energije, novimi tehnologijami izkoriščanja konvencionalnih virov energije in varno jedrsko energijo. Potrebna so vlaganja v raziskave učinkovitega izkoriščanja obnovljivih virov energije. Vlagati moramo v pridobivanje novih virov konvencionalnih energetskih surovin in v nove prenosne poti v Evropo - v južni koridor. Obenem so potrebne inovacije in raziskave na področju novih tehnologij, ki bodo odpravile onesnaževanje okolja, ki spremlja konvencionalno pridobivanje energije.
Z revizijo direktive o jedrski varnosti moramo zaostriti zahteve. Potrebni so testi izrednih situacij, ki jih predlaga Komisija. Sestaviti je treba merila, ob upoštevanju vseh vidikov: starosti, tehnologije in naravnih tveganj. Pri izvedbi testov mora sodelovati Komisija. Izide testov je treba uporabiti pri reviziji direktive. Posledice testov morajo biti zelo jasne. Elektrarna, ki test prestane, obratuje naprej, tisto, ki ga ne prestane, je treba ustaviti. Rad bi izpostavil, da potrebujemo tudi evropsko politiko za obdelavo in shranjevanje jedrskih odpadkov, pa tudi za razgradnjo elektrarn.
Še zadnja, nikakor ne najmanj pomembna točka: javnost mora ohraniti zaupanje v jedrsko energijo in treba jo je ustrezno obveščati.
Laima Liucija Andrikien
Gospod predsednik, imam kratko pripombo v zvezi z jedrskimi elektrarnami v tretjih državah v neposredni bližini meja EU. Dva primera sta bila danes že omenjena, namreč dva jedrska projekta v teku: eden v Kaliningrajski oblasti v Ruski federaciji, ki jo v celoti obkrožajo Litva, Poljska in Baltsko morje, drugi pa v Belorusiji, kjer načrtujejo gradnjo jedrske elektrarne le 20 km od meje z Litvo.
V času, ko je ves svet spremljal dramatična dogajanja v Fukušimi, sta 15. marca beloruska vlada in ruska energetska družba v državni lasti, Rosatom, sklenili pogodbo, po kateri bo družba Rosatom do leta 2018 zgradila jedrsko elektrarno v Belorusiji. Rusija pripravlja tudi prispevek Belorusiji za financiranje tega projekta v znesku 6 milijard USD. Beloruske oblasti torej kljubujejo zahtevam po ustreznem obveščanju sosed Belorusije o načrtovanem projektu, projekt sam pa v sedanji fazi pomeni očitno kršitev Konvencije Espoo o presoji vplivov na okolje.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Gospod predsednik, pozdravljam odločitev Komisije, da predpiše teste izrednih situacij v jedrskih reaktorjih v Evropski uniji. Pozivamo, naj bodo ti pregledi izvedeni na podlagi skupnih, podrobnih ocenjevalnih merilih, da bomo še okrepili jedrsko varnost v Evropski uniji.
Unija ima danes 143 jedrskih reaktorjev, delež jedrske energije v mešanici virov energije pa znaša 30 %. Za svoj sestav mešanice virov energije je odgovorna vsaka država članica, za jedrsko varnost pa smo odgovorni vsi. Prav zato je pomembno, da sprejmemo resolucijo o jedrski varnosti v Evropski uniji. Rada bi poudarila, da morajo biti sredstva za naložbe v jedrsko varnost zagotovljena za vsak jedrski reaktor do predvidenega izteka njegove obratovalne dobe.
Testi izrednih situacij bodo prispevali k dvigu meril za prihodnje jedrske reaktorje, s tem pa tudi k dvigu cene jedrske energije. Unija mora zato zagotoviti znatne naložbe v ukrepe učinkovite rabe energije in v rabo obnovljivih virov energije, zlasti v zgradbah in v prometu.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Gospod predsednik, dobro je, da se EU zavzema za teste izrednih situacij v svojih državah članicah in sosednjih državah. Edina pomanjkljivost pri tem pa je, da testi ne bodo obvezni. EU danes plaho prosi, naj se testi po možnosti izvedejo. Še ena pomanjkljivost je, da EU ni sestavila enotnih meril. Taka merila pa so nujna. Tretjič, teste bi moral opraviti neodvisen organ. Preprosto ne morem verjeti, da bo kak nacionalni organ priznal kako napako na napravah v lastni državi ali kako lastno pomanjkljivost pri dosedanjem nadzoru objektov. Če hočemo opraviti resnično testiranje, morajo zanj veljati standardna merila, opraviti ga je treba javno in opraviti ga morajo neodvisni izvajalci.
Michèle Rivasi
(FR) Gospod predsednik, kolege poslance bi rada opomnila, da nezgoda v Fukušimi še ni končana in da nevarnost eksplozije staljene sredice še ni minila.
Imam vprašanje za našega komisarja, gospoda Oettingerja. Nanaša se na izvedbo testov izrednih situacij. Kot je pravkar omenil kolega poslanec: kako boste zagotovili, da bodo vse države članice z jedrskimi elektrarnami v resnici upoštevale vsa merila, ki ste jih opisali Odboru za industrijo, raziskave in energetiko? Kako boste prisilili državo članico, da bo dovolila neodvisnim strokovnjakom preveriti in pregledati njene jedrske elektrarne, če bo temu nasprotovala? To sprašujem zato, ker si ne predstavljam, kako bodo države članice izvedle vaše teste izrednih situacij pod lastnim nadzorom. Preprosto ne more iti drugače, kot da v vsaki državi članici elektrarne nadzira neodvisen organ.
Dalje, kako boste dosegli, da bodo tak nadzor sprejele tudi sosedne države - omenili ste Armenijo z elektrarno Metsamor, pa tudi druge države, kot so Belorusija in druge? Računati boste morali na podporo Parlamenta, ampak kako se bomo tega lotili?
In na koncu, naša prava odgovornost je postopna opustitev jedrske energije, Parlamentu pa je treba predložiti scenarije za uresničitev tega. To je edini način, kako lahko preprečimo nove nesreče.
Jaroslav Paška
(SK) Gospod predsednik, hude poškodbe jedrske elektrarne v Fukušimi, ki jo je povzročila izredna naravna nesreča, kažejo, kako zelo pomembno je skrbeti za varnost v objektih te vrste. Zato je prav in umestno, da se je Evropska komisija odločila nemudoma opraviti varnostne preglede vseh jedrskih elektrarn na našem ozemlju.
Evropski državljani imajo pravico do varnosti, neodvisen strokoven pregled jedrskih objektov pa nas lahko opozori na pomanjkljivosti in tveganja, ki se jim lahko s skrbnim upravljanjem izognemo. Ne dvomim, da bodo na podlagi ugotovitev varnostnega pregleda jedrskih objektov sprejeti resni sklepi, ki bodo upraviteljem elektrarn naložili takojšnjo odpravo ugotovljenih pomanjkljivosti, in da upravitelji ne bodo skušali obiti meril varnosti, katerih izpolnjevanje mora biti pogoj za nadaljnje delovanje jedrske elektrarne.
Komisar, prepričan sem, da evropska javnost pričakuje od nas odkrit in iskren dialog o prihodnosti evropske energetske politike, tudi o opredelitvi novih varnostih omejitev za vse elektrarne v Evropi.
Angelika Werthmann
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, jedrska nesreča na Japonskem nam razkriva predvsem naslednje: narava je močnejša od človeštva. Zato je skrajni čas, da iz omrežja izklopimo stare jedrske elektrarne in jedrske elektrarne na potresnih območjih, dolgoročno pa moramo jedrsko energijo opustiti. Teste izrednih situacij potrebujemo, gospod Oettinger! Ne želimo si novega Černobila. Potrebujemo omejitve uvoza živil iz Japonske. Imam vprašanje za Komisijo. Ali res želite obsevati Evropejce?
Takoj, po možnosti še danes, bi morali umakniti to izvedbeno uredbo. Vlagati moramo v alternativne vire energije in jih uporabljati. Ti viri obstajajo. So varni, okolju prijazni in manj škodljivi človeku. Še nekaj: ustvarjajo nova delovna mesta.
V Avstriji smo imeli jedrsko elektrarno Zwentendorf , ki pa ni bila nikoli priključena na omrežje. Danes je tam sončna elektrarna.
Mairead McGuinness
Gospod predsednik, tema naše razprave bi morala biti jedrska varnost. Razpravo pa smo očitno razširili in govorimo o mešanici energetskih virov. Ali lahko predlagam, da bi o tem razpravljali, ko nam bo Komisija predstavila svoj časovni načrt za energetiko?
Kar zadeva varnost, bi rada komisarja vprašala, ali je naziv "testi izrednih situacij" na mestu, kajti pri bankah so nas "testi izrednih situacij" vsekakor razočarali. Rada bi prosila, da bi uporabljali izraz "presoje varnosti" ali "ocene tveganj". Kaj bo sledilo tem presojam varnosti? Ali boste poskrbeli, da bodo opravljene v vseh jedrskih objektih, tudi v objektih za obdelavo odpadkov in predelavo jedrskih snovi, saj mi posebno skrb vzbuja Sellafield, ki leži blizu irske meje?
Varnost objektov moramo preučiti zdaj. Žal smo po besedah nekaterih kolegov - tudi kolegov iz držav, kjer jedrskih elektrarn nimajo - močno odvisni od jedrske energije, zato je varnost še toliko pomembnejša. Napravimo pa tudi premik pri obravnavi mešanice virov energije. Bodimo pošteni: tudi obnovljivi viri energije niso preprosta rešitev.
Kriton Arsenis
(EL) Gospod predsednik, v 25 letih smo pozabili na Černobil in bojim se, da tudi katastrofa na Japonskem ne bo dovolj, da bi nam osvežila spomin.
Sistematično valimo krivdo na Japonsko. Kot da bi hoteli reči, da je nevarna Japonska, ne pa jedrska energija. Začeli smo varnostne preskuse naših jedrskih elektrarn in se ponovno prepričujemo, da varna jedrska tehnologija obstaja. Nemudoma moramo zaustaviti vse jedrske elektrarne, starejše od trideset let, in opustiti vsako razmišljanje o gradnji novih objektov. Takoj je treba uvesti "jedrski" davek, ki nam bo omogočil zajeti vse okoljske stroške jedrske energije. Potrebna so vlaganja v povečanje učinkovitosti fotonapetostne energetike in oprijemljiva vlaganja v večjo učinkovitost vseh obnovljivih virov energije.
Komisar, odgovornost za zakonodajno pobudo in za naše ukrepanje, ali pa za posledice našega neukrepanja, nosite vi.
Günther Oettinger
Gospod predsednik, spoštovani poslanci, najprej bi rad spregovoril o naši dolgoročni energetski politiki. Radi bi vas pozvali k sodelovanju pri oblikovanju časovnega načrta za energetiko že od vsega začetka. Zato sem pripravljen v času od maja naprej na srečanjih s poslanskimi skupinami razpravljati o različnih scenarijih evropskega energetskega sektorja v naslednjih desetletjih.
En scenarij, z drugimi besedami, ena možnost z vsemi posledicami, ki jih prinaša, bo vsekakor predvideval postavitev čim višjega ciljnega deleža obnovljivih virov pri pridobivanju električne energije, vse tja do 100 %, to pa bo imelo učinke na elektroenergetska omrežja, naprave za shranjevanje energije, raziskave, učinkovitost in niz drugih vidikov.
Obenem pa bi rad prosil, da ves čas upoštevamo tudi pravne podlage. Lizbonska pogodba je stara šele 18 mesecev in v njeno nastajanje ste bili vključeni bolj kot jaz osebno. Pogodba podeljuje Evropski uniji obsežne zakonodajne pristojnosti na področju energije, predvideva pa eno daljnosežno izjemo, ki je bila vključena namenoma. Energetske tehnologije in mešanice energetskih virov ostajajo v pristojnosti nacionalnih parlamentov.
Lahko sicer razpravljamo, ali je to prav ali ne, jasno pa je, da morajo vsi sklepi, ki jih lahko sprejmemo v zvezi s časovnim načrtom za energetiko na podlagi dogodkov na Japonskem, izhajati iz Lizbonske pogodbe, glede na trenutno stanje pa ne verjamem, da bomo člen 194 v dogledni prihodnosti revidirali. Vesel bi bil, če bi ga revidirali, in prepričan sem, da imamo na evropski ravni dovolj strokovnega znanja na področju mešanic energetskih virov. Vendar bodo v naslednjih letih o energetskih tehnologijah in i proizvodnji električne energije odločale države članice.
Velja pa ena omejitev, za katero smo se dogovorili v soglasju z državami članicami. Cilj 20 % obnovljivih virov energije omejuje pristojnosti držav članic na preostalih 80 %. Ker bomo torej v devetih letih morali doseči ciljno raven 20 % obnovljivih virov energije ob podpori in zavezah držav članic in ker bomo morali ves čas spremljati razmere s poročili o napredku, bodo pristojnosti držav članic omejene na 80 % ali celo manj. Zakaj? Zato, ker celotna številka 20 % pomeni morda 10 % obnovljivih virov energije v sektorju prometa.
Na področju pridobivanja električne energije, ki mu je zdaj namenjena naša pozornost, je naš cilj 35-odstotni delež obnovljivih virov - vode, biomase, geotermalne, sončne in vetrne energije - v devetih letih. To pomeni, da bodo v treh do štirih letih obnovljivi viri že prehiteli premog in jedrsko energijo v elektroenergetiki. Menim, da takega razvoja ni mogoče prehvaliti. Skupaj 35 % obnovljivih virov energije v devetih letih!
V časovnem načrtu za energetiko pa ne pozornost ne bo namenjena le letu 2050, ampak tudi letoma 2025 in 2030, z drugimi besedami, naslednjem desetletju, v katerem moramo vlagati v tehnologijo, elektroenergetska omrežja in naprave za shranjevanje energije. Prepričan sem, da lahko dosežemo soglasno podporo deležu 40 + x% pri pridobivanju energije do leta 2030, nato pa z državami članicami sprejmemo ustrezne sklepe.
Ko bo delež obnovljivih virov dosegel raven 40 % ali več, bodo države članice pristojne samo še za 60 % ali manj, to pa pomeni napredek pri prenosu pristojnosti na evropsko raven z vednostjo in soglasjem držav članic. Nekaterim se ta napredek morda ne zdi dovolj hiter, brez sprememb Lizbonske pogodbe, ki danes niso videti uresničljive, pa bo za obnovljive vire energije veljal najprej cilj 20 %, nato 35 % in kasneje 40 % ali več. To pomeni jasen premik pristojnosti v prid evropskemu nadzoru in na evropsko raven.
Pri obravnavi scenarija obnovljivih virov energije bi morali ves čas upoštevati tudi dogajanja v državah članicah. En primer je Poljska, velika in hitro razvijajoča se država, ki jo zelo cenim. Na Poljskem danes 90 % električne energije pridobijo iz premoga. Devetdeset odstotkov! Ne verjamem, da bi bilo to uresničljivo, zato bi rad vse poslance iz te velike in hitro razvijajoče se države članice Poljske, iz vseh poslanskih skupin, vprašal naslednje: Ali verjamete, da bodo lahko politiki v vaši državi, ne glede na to, kdo bo na oblasti, v naslednjih letih in desetletjih znižali delež premoga na nič? Mislim, da ne bodo.
Mimogrede, Poljska načrtuje novo jedrsko elektrarno. To pomeni, da Poljaki želijo vključiti jedrsko energijo v svojo mešanico virov energije, da bi zmanjšali svojo odvisnost od zemeljskega plina in od Ruske federacije.
Gospa Harms, poljska vlada je bila izvoljena demokratično in uživa velik ugled med domačimi volivci. Še zlasti mi Nemci se moramo varovati prepričanja, da vedno vemo bolje: Poljskim prijateljem zaupam, da bodo varnostna vprašanja ustrezno upoštevali, tako kot zaupam vam.
(Aplavz in medklici)
Predsedniku poslanske skupine bi rad povedal, da čutimo v Nemčiji posebno potrebo po tem, da bi odločali o vsem v Evropi. Mo nasvet je: obrzdajmo to potrebo, upoštevajmo in priznajmo demokratične procese na Poljskem in v Franciji. Govorim kot Evropejec. Poznam svojo domovino, Nemčijo, in spoštujem demokratične procese na Poljskem, v Franciji in v vseh drugih državah članicah.
Prav vsaka država, ki 90 % svoje porabe energije pokriva s premogom, pa bo ta delež precej težko znižala na 0 %. Zato moji načrti vključujejo tudi možnost rabe premoga brez izpustov CO2. Kdorkoli pozna razmere na Poljskem, v Romuniji ali Španiji, bo razumel, da mora časovni načrt za energetiko za obdobje do leta 2050 kot možnost vključevati tudi premog, vse drugo bi pomenilo slepoto za dejanske možnosti demokratično izvoljenih parlamentov in vlad. Zato sem prepričan, da so raziskave in demonstracijski projekti na področju zajemanja in shranjevanja ogljika (CCS) zelo pomembni za uresničevanje našega drugega cilja, to je, vzpostavitve energetskega sektorja brez CO2 v naslednjih nekaj desetletjih.
V časovni načrt gospe Hedegaard smo vključili zmanjšanje izpustov CO2 v energetskem sektorju do leta 2050 za 10 % v primerjavi z današnjo ravnijo.
(Medklici)
Kar pa zadeva jedrsko energijo, je vsem znano, da v nekaterih državah velja moratorij za jedrske elektrarne, nekatere, na primer Nemčija, pa želijo svoje jedrske elektrarne zaustaviti. Nekatere naše sosede, kot je Švica, so odložile načrtovanje novih jedrskih elektrarn. V nekaterih državah, na primer Finski, pa je gradnja jedrskih elektrarn v teku, imamo pa tudi države, ki jedrske elektrarne že imajo in načrtujejo še nove, v drugih pa zdaj jedrske energije še ne uporabljajo, načrtujejo pa gradnjo svojih prvih elektrarn te vrste. Zato menim, da je kljub vsem tem razlikam in razlikam med kulturami pomembno, da teste izrednih situacij in preverjanje varnosti po najstrožjih varnostnih standardih uvedemo in da jih države članice sprejmejo. To je skromen, a odločilen skupni imenovalec, ki bo zagotovil najvišjo možno raven varnosti državam, ki uporabljajo jedrsko energijo, in tistim, ki je ne.
Nekateri govorniki so omenjali, da bi morali biti organi neodvisni. Javno upravljanje in nadzor poznamo na najrazličnejših področjih življenja, tudi na področjih zdravstva, varnosti, cestnega prometa, energije, industrije in drugih. Rad bi izrazil svoje globoko zaupanje v sistem javnega nadzora. Gospa Harms, posplošeno ste govorili o združbah starih znancev in namigovali, da nacionalni upravni organi za jedrsko energijo ne opravljajo predpisanih nalog. Po mojem mnenju je to resna obtožba, ki kaže tudi na pomanjkanje zaupanja v vašega kolega poslanca gospoda Trittina, ki je bil kot nemški zvezni minister za okolje sedem let odgovoren za delovanje takega upravnega organa v Nemčiji. Tem organom globoko zaupam in naša naloga je sodelovati z njimi.
Pred sprejetjem odločitev vam bom maja popolnoma odprto predstavil osnutek testa izrednih situacij in meril testa. Z zanimanjem bom prisluhnil vašim predlogom za izboljšanje, razširitev ali zaostritev osnutka; s tem bi želel sprožiti proces, ki bo na koncu pripeljal do širokega sprejetja v državah članicah in do visoke ravni nadzora. Test izrednih situacij, katerega razvoj so nam naložili voditelji držav in vlad, je prvi skupni evropski postopek za zagotavljanje najvišjih varnostnih standardov v vseh 143 jedrskih elektrarnah. Gre za inovacijo in razvojni napor, ki bi moral v Parlamentu uživati podporo, ne pa kritik in nezaupanja že od vsega začetka.
Moja zaključna točka se glasi, da sem direktivo o jedrski varnosti iz leta 2009 podedoval, rok za njen prenos v nacionalne pravne rede pa je letošnji julij. Odkrito vam lahko povem, da je vsebinsko šibka, saj je osredotočena predvsem na uveljavljanje formalnih ureditev, opredeljevanje pristojnosti in določanje zahtev za nadzorne organe; po mojem mnenju ji manjka vsebinskega jedra. Zato bi se rad v drugi polovici leta, ko bodo varnostne preiskave v teku, v skladu z zahtevami Evropskega sveta z vami pogovoril o tem, kako bi lahko opravili predčasno, hitro revizijo te varnostne direktive in predpisali konkretne zahteve za varnost jedrske energije na evropski ravni.
(Aplavz)
Enikő Győri
Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, ta razprava je bila zelo poučna. Najlepša hvala, spremljala sem jo zelo pozorno.
Madžarsko predsedstvo je zastavilo svoje polletje z velikimi ambicijami na področju energetske politike. Ena od naših ambicij je bila urediti vprašanje mešanice energetskih virov. Ugotavljam, da je tudi današnja razprava pokazala, da ta cilj ni uresničljiv. Slišali smo vrsto argumentov za in proti vzpostavitvi določene oblike usmerjanja na področju mešanice energetskih virov v Evropski uniji. Prepričana sem, da nam tega v dogledni prihodnosti ne bo uspelo urediti, ne vem pa, ali to samo po sebi sploh pomeni problem, saj morajo imeti države članice možnost sprejemanja odgovornih odločitev v zvezi s svojimi mešanicami energetskih virov.
Naša velika ambicija pa je bila doseči občuten napredek pri vzpostavljanju skupnega trga z energijo. Evropski svet si je 4. februarja 2011 zastavil tak cilj, pa tudi cilj odpraviti energetske otoke v Evropski uniji do leta 2015, zato smo lahko na energetskem svetu konec februarja sprejeli tudi ustrezne sklepe, ki po mojem mnenju pomenijo velik korak naprej.
Kolikor nam je znano, bo Komisija objavila časovni načrt za energetiko do leta 2050 v novembru. Energetski ministri pa bodo predhodno razpravo o tej temi in z njo povezanimi cilji opravili že na neuradnem energetskem svetu 2. in 3. maja v Budimpešti, predsedstvo pa bo sestavilo poročilo in politični povzetek te razprave, ki bosta uvrščena na dnevni red junijskega uradnega srečanja energetskega sveta.
Prepričana sem, da bodo vprašanja, ki smo jih slišali danes v tej dvorani, odprle tudi razprave v Svetu, prav tako pa verjamem, da bo povzetek razprav, ki ga bo pripravilo madžarsko predsedstvo, koristil Komisiji pri končnem oblikovanju časovnega načrta za energetiko pred novembrsko objavo. Trdnost zavez jedrski varnosti in skupnemu evropskemu okviru te varnosti med državami članicami pa najbolje ponazarjajo sklepi Evropskega sveta z zasedanja 24. in 25. marca. V teh sklepih je poudarjeno, da moramo iz nesreče ne Japonskem potegniti ustrezne nauke in da moramo pregledati stanje varnosti v jedrskih elektrarnah v EU ter opraviti teste izrednih situacij. Od ENSREG in Komisije smo zahtevali, naj to opravita čim prej in naj pripravita predloge glede pristojnosti in načinov izvedbe, tako da bo lahko Komisija na podlagi ocen neodvisnih organov pripravila splošno oceno in jo objavila. In končno, sam Evropski svet bo to zadevo ponovno obravnaval na svojem zadnjem srečanju v letu 2011.
Voditelji držav in vlad so tudi poudarili, da jedrska varnost ne sme biti omejena samo na ozemlje Evropske unije in da bomo tudi naše sosede prosili, naj opravijo take teste izrednih situacij. Izpostavili so tudi, da so na področju jedrske varnosti potrebni najvišji standardi in da je Evropski svet zastavil Komisiji resne naloge, ki jih bo ta - v to sem prepričana, pa tudi komisar je to zagotovil - opravila z vso zavzetostjo.
Kljub ostrini današnje razprave pa je vendar nekaj skupnih točk, glede katerih po mojem mnenju vsi soglašamo: imeti bi morali skupni evropski okvir, na vseh ravneh bi morali storiti vse za zagotovitev kar najvišje ravni varnosti, vse to pa bi morali početi pregledno ter čim bolje obveščati javnost o svojem delu. Svet je pripravljen po takih načelih sodelovati tako z Evropsko komisijo kot z Evropskim parlamentom.
Predsednik
Prejel sem šest predlogov resolucij, predloženih v skladu s členom 110(2) Poslovnika.
Razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo jutri opoldne.
Pisne izjave (člen 149)
Liam Aylward
Za Irsko pomenijo jedrske elektrarne na zahodni britanski obali, od katerih nekatere delujejo, druge pa so že ustavljene, hudo jedrsko grožnjo. Najbolj znana med njimi je elektrarna Sellafield. Te elektrarne utemeljeno skrbijo irsko ljudstvo, ki ima pravico do točnega in sprotnega obveščanja o njihovem stanju. Irska in Britanija imata sicer sklenjen dvostranski sporazum o izmenjavi informacij v primeru jedrske nesreče, vendar bi bilo treba Irsko in druge sosedne države v procese zaščite vključiti že prej. EU mora opraviti temeljit pregled sedaj veljavnega pristopa k jedrski varnosti in meril za ocenjevanje varnosti elektrarn. Takoj mora začeti obsežne, neodvisne in pregledne teste izrednih situacij. Testi izrednih situacij v jedrskih elektrarnah pomenijo korak naprej. Da bodo čim bolj koristni, je treba o njihovih podrobnih izidih obvestiti tudi sosedne države in Evropsko komisijo, da bo mogoče sprejeti ustrezne ukrepe in varnostne načrte za zaščito ljudi po Evropi.
Elena Băsescu
Ob upoštevanju jedrske katastrofe v Fukušimi je potreben ponoven pregled varnostnih predpisov, ki veljajo za jedrsko industrijo. Po svetu je več kot 400 jedrskih reaktorjev. Pozdravljam čimprejšnjo uvedbo "testov izrednih situacij". Vendar ta ukrep ne zadostuje - potrebujemo kulturo jedrske varnosti. Ob tem bi rada omenila černobilsko nesrečo leta 1986, po kateri smo uvedli pojem "jedrska varnost".
Kar zadeva Romunijo, naj izpostavim, da ni nikakršne nevarnosti potresa, ki bi lahko ogrozil obratovanje jedrske elektrarne Cernavodă. Opravljeni predhodni pregledi kažejo, da oba reaktorja delujeta varno. Proizvedeta približno 20 % električne energije, ki jo porabimo v državi. Objekt lahko prenese potrese magnitude do 8 po Richterjevi lestvici, magnitude možnih potresov v Romuniji pa znašajo v povprečju 7 do 7,5.
Spyros Danellis
v pisni obliki. - (EL) Tragedija v Fukušimi nas je na zelo boleč način potisnila v novo obdobje, kar zadeva uporabo jedrske energije. Energetski izzivi 21. stoletja in nevarnosti, ki izvirajo iz starosti in vedno večje nezanesljivosti številnih jedrskih elektrarn, skupaj prinašajo korenite spremembe, zato je treba Pogodbo Euratom, ki že več kot pol stoletja ni doživela nikakršne temeljne spremembe, revidirati. Da bomo lahko na evropski ravni polno nadzirali sektor, za katerega je značilna nepreglednost, bi bilo treba Euratom vključiti v zgradbo Evropske unije, vprašanja jedrske varnosti pa urejati po običajnem zakonodajnem postopku. V okviru revizije bi lahko predpisali strožje varnostne zahteve, omejitve (npr. potresna območja) in stroge zahteve za gradnjo novih jedrskih elektrarn, pa tudi redno in zanesljivo testiranje izrednih situacij v obstoječih elektrarnah. Samoumevno je, da bi morale novi strogi okvir spoštovati tudi države, sosede EU, seveda do takrat, ko se nam bo uspelo enkrat za vselej osvoboditi more jedrskih elektrarn.
Proinsias De Rossa
v pisni obliki. - Iz varnostnih razlogov načelno nasprotujem proizvodnji električne energije z jedrsko fizijo, podpiram pa raziskave možnosti jedrske fuzije kot varnejše dolgoročne alternative. Ni varne poti. Nesreče so neizogibne. Nedavna jedrska nesreča na Japonskem, ki naj bi bila po trditvah nemogoča, je še en dokaz, da ima sedanje pridobivanje električne energije iz jedrske energije lahko katastrofalne posledice. Stranski proizvodi, radioaktivni odpadki, že zdaj pomenijo usodno grožnjo človekovemu zdravju, ki praktično ne bo nikoli minila. Namesto, da milijarde evrov vlagamo v nove jedrske elektrarne, bi morali ta denar vložiti v razvoj obnovljivih virov energije.
András Gyürk
v pisni obliki. - (HU) Ena od posledic izkušnje Japonske bo verjetno tudi ponovni razmislek nekaterih držav o svojih strategijah uporabe jedrske energije. Nemčija je že ukrepala in za tri mesece ustavila jedrske elektrarne, zgrajene pred letom 1980. Če bi si zaradi dogodkov na Japonskem več držav članic po Evropi premislilo glede strategij uporabe jedrske energije, bi to lahko znatno vplivalo na evropske trge z energijo, saj bi bilo treba električno energijo iz jedrskih elektrarn nadomestiti z drugimi viri. Prepričan sem, da bi lahko v sedanjih razmerah prenagljeni ukrepi imeli enako škodljive učinke kot morebitna nesreča. Najprimerneje bi bilo raje preudarno upoštevati učinke posameznih scenarijev. Le tako lahko preprečimo dvig cen električne energije, podoben tistemu zaradi omenjenih nemških ukrepov, in zavarovati države članice, ki električno energijo običajno izvažajo, pred izzivi porušene zanesljivosti oskrbe z energijo. Evropa mora trezno premisliti učinke, ki bi jih lahko imele spremembe strategij uporabe jedrske energije na energetski trg. Prav tako ni jasno, katere tehnologije bi lahko ustrezno nadomestile zmogljivosti jedrskih elektrarn. Nadaljnje pomembno vprašanje pa je tudi, kakšni bi bili lahko učinki preobrata pri strategijah na trge s plinom, na zanesljivost oskrbe s plinom in na cilje zmanjševanja izpustov ogljikovega dioksida. Na koncu bi rad pozdravil hiter odziv Evropske komisije in napoved, da bodo v evropskih jedrskih elektrarnah opravljeni testi izrednih situacij. Najpomembnejše vprašanje pa je, kakšne nadaljnje ukrepe za zagotovitev varnosti jedrske energetike načrtuje Evropa.
Ivailo Kalfin
Tragedija v Fukušimi nam narekuje, da ob upoštevanju izkušenj nemudoma sprejmemo ukrepe, ki jih pričakujejo evropski državljani. Ti ukrepi pa morajo biti pravilno usmerjeni.
Temeljni problem, ki ga moramo rešiti, je, kako evropskim državljanom zagotoviti varnost. V prihodnjih mesecih bo Evropski parlament obravnaval več zakonodajnih besedil, ki bodo začrtala prihodnost energetskega sektorja v Evropi, še zlasti prihodnost jedrske energije.
Danes je naša prednostna naloga varnost. Evropskih elektrarn ne smemo primerjati s 40 let staro elektrarno v Fukušimi, katere zasebni lastnik je zavračal zahteve za izboljšanje varnosti.
EU mora čim prej sprejeti minimalne varnostne standarde, ki bodo obvezni za vse elektrarne. Te standarde bi morali sestaviti in sprejeti še pred izvedbo testov izrednih situacij v elektrarnah. Med svojim vladnim mandatom je Bolgarska socialistična stranka večkrat zahtevala uvedbo takih standardov, vendar se to ni uresničilo. Standarde in merila za teste izrednih situacij morajo sestaviti strokovnjaki iz Skupine evropskih regulatorjev za jedrsko varnost.
Podpiram razvoj novih tehnologij, še zlasti obnovljivih virov energije. Popolnoma jasno pa je, da te tehnologije v bližnji ali srednjeročni prihodnosti ne morejo nadomestiti jedrskih elektrarn.
Pavel Poc
Eden od naukov nesreče v jedrski elektrarni Fukušima1 je, da je pridobivanje električne energije nevarno v celoti zaupati zasebnemu sektorju. Zasebni kapital si prizadeva za čim večje dobičke, celo na račun varnostnih ukrepov. Koliko svetovnih gospodarskih kriz, razlitij nafte v Mehiškem zalivu in Fukušim je še potrebnih, da si bomo to končno priznali? Danes je svet v finančni krizi zaradi neodgovornosti zasebnih vlagateljev. Morje je onesnaženo z milijoni ton nafte zaradi neodgovornosti zasebnih naftnih družb. Zaradi neodgovornosti zasebne družbe bo Japonska potrebovala desetletja za odpravo radioaktivnega onesnaženja tal, morja in prehranske verige. Jedrska energija bi morala biti ves čas pod državnim in mednarodnim nadzorom. Za načrtovane teste izrednih situacij so potrebni enotni standardi, preglednost, neodvisni nadzorni organi in čezmejni obseg. Evropa sicer ima pravni okvir, ki spodbuja stalno izboljševanje tehnologije, vendar bodo potrebna obsežna vlaganja v raziskave in usposabljanje, da bomo lahko zagotovili najvišjo možno raven varnosti in zaščite zdravja ter okolja v skladu z najnovejšimi znanstvenimi in tehničnimi spoznanji. Potrebna bodo tudi obsežna vlaganja v ravnanje z jedrskimi odpadki in izrabljenim gorivom, ki jih danes več ali manj le začasno skladiščimo. Nauki iz te katastrofe nas morajo vsekakor usmeriti v zagotavljanje varnosti, ne pa v opustitev edinega resnično trajnostnega, podnebno nevtralnega vira energije, ki ga imamo na voljo.
Daciana Octavia Sârbu
v pisni obliki. - Jedrska nesreča na Japonskem je po celem planetu sprožila nov val skrbi glede varnosti jedrske energetike. Romunsko jedrsko elektrarno Cernavodă je že ocenilo več organov, med njim tudi Evropska komisija in Mednarodna agencija za atomsko energijo. Študija iz leta 2004 ugotavlja, da je največje posamično tveganje varnosti elektrarne nevarnost potresa. To tveganje je treba učinkovito obvladati, tragični dogodki na Japonskem pa nas opominjajo, da je to treba storiti nemudoma. Zato pozdravljam nedavni predlog uvedbe testov izrednih situacij v jedrskih objektih, pa tudi uveljavitev direktive o jedrski varnosti. Ne glede na naše odločitve o mešanicah energetskih virov v prihodnje in o tem, kako bomo dosegli nizkoogljične cilje, bo varnost jedrskih objektov, vključno z objekti za dolgotrajno skladiščenje, tudi v prihodnje osrednjega pomena za sedanjo in prihodnje generacije.
Theodor Dumitru Stolojan
v pisni obliki. - (RO) Jedrska energija je vir, ki se mu svetovno gospodarstvo dolgoročno ne more odreči. Ne smemo zavrniti jedrske energije zgolj zaradi tega, ker se pri obratovanju jedrskih elektrarn dogajajo nevarne nesreče. Prava rešitev je usmeriti več sredstev in virov v raziskave na tem področju in izboljšati jedrsko tehnologijo, da bodo tveganja nesreč manjša.
Marc Tarabella
Da, jedrsko energijo moramo postopoma opustiti - to je očitno. Tega pa ni mogoče narediti čez noč. V Belgiji, na primer, 55 % električne energije dobimo iz jedrskih elektrarn. Kako bi se ogrevali, kaj bi jedli in kako bi si svetili,če bi se odločili, da bomo jutri zaustavili vse naše elektrarne? Zato moramo delovati na dveh ravneh.
Prvič, zaostriti moramo varnostne standarde za obstoječe elektrarne, še zlasti z uporabo testov izrednih situacij, ki zdaj potekajo v državah članicah. Te teste je nujno poenotiti na evropski ravni, poleg tega pa moramo prebivalstvu zagotoviti čim večjo preglednost. Obnoviti moramo zaupanje v našo jedrsko energijo.
Drugič, pospešiti moramo raziskave in inovacije, da bomo lahko čim hitreje našli rešitve za varčevanje energije in spodbujanje trajnostnih in učinkovitih obnovljivih virov energije. Najcenejša, najmanj nesnažna in najmanj nevarna energija je neporabljena energija. Za tako delovanje že od jutri potrebujemo zavezujočo zakonsko ureditev in obsežna vlaganja na evropski ravni in v državah članicah.
