Posledice nedavne krize na področju oskrbe s plinom - 2. strateški pregled energetske politike - Izziv doseganja energetske učinkovitosti z informacijskimi in komunikacijskimi tehnologijami (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je skupna razprava o:
izjavi Komisije o posledicah nedavne plinske krize;
poročilu gospe Laperrouze v imenu Odbora za industrijo, raziskave in energetiko o 2. strateškem pregledu energetske politike;
vprašanju za ustni odgovor, ki ga predložil gospod Remek (B6-0003/2009) v imenu Odbora za industrijo, raziskave in energetiko za Komisijo, o izzivih doseganja energetske učinkovitosti z informacijskimi in komunikacijskimi tehnologijami.
Andris Piebalgs
član Komisije. - Gospa predsednica, najprej bi rad čestital Odboru za industrijo, raziskave in energetiko ter poročevalki gospe Laperrouze. Zelo trdo so delali, da so lahko že do te februarske plenarne seje v letu 2009 pripravili poročilo o zanesljivi preskrbi. Ko je začela z delom, nihče ni mogel pričakovati, da bomo imeli polno oskrbo s plinom iz Rusije preko Ukrajine in to vsekakor opozarja bolj na vprašanja zanesljive preskrbe.
Kakšno je trenutno stanje glede plinske krize? Vse navedene količine prihajajo na svoje cilje, torej ima večina potrošnikov polno oskrbo s plinom. Manjka samo še en tok na Poljskem; s tem se še ukvarjamo. Ta tok je izjema, ker je bil v rokah podjetja RosUkrEnergo, ki ne sodeluje več v tem poslu, prizadevamo pa si tudi za popolno obnovitev plinske oskrbe v vseh delih Evropske unije, ki jih je ta kriza prizadela.
Ker je sporazum o oskrbi s plinom sklenjen za 10 let, lahko pričakujemo, da bo dobra podlaga za to, da se v prihodnosti kaj takega ne bo več zgodilo. Vendar bi rad poudaril še to, da vsi nadzorniki EU še vedno spremljajo tokove plina in pričakujemo, da teh nadzornikov v prihodnosti ne bomo več potrebovali. Pisal sem kolegom v Rusiji in Ukrajini in jih vprašal, kako naj z nadzorovanjem nadaljujemo v prihodnosti, kajti menim, da če zaupamo v posel in je ta stabilen, potem sedaj ni potrebno nobeno nadzorovanje več; a nadzorniki so še vedno tam.
Menim, da se moramo še naprej ukvarjati s tem vprašanjem tranzita. Še naprej bi morali sodelovati z obema stranema - z dobaviteljico plina Rusijo in z Ukrajino kot trazitno državo - in resnično bi morali zagotoviti, da bi bili oskrba s plinom v Ukrajino in tranzitni tokovi, ki gredo v Evropsko unijo, ločeni in da bi bili finančno ugodni tudi za Ukrajino, kar bi tej državi prinašalo dobiček in zelo potrebne ekonomske koristi. Še naprej se bomo ukvarjali s tem vprašanjem, toda v glavnem lahko rečemo, da je plinska kriza mimo.
Kaj se lahko naučimo iz teh lekcij? Kot sem omenil že prejšnjič, smo se naučili, da je EU bolj trdna kot smo pričakovali. Res je, da so v teh težkih razmerah države EU delovale enotno prek predsedstva in s podporo Komisije. Večkrat je bila pokazana solidarnost, ko so države članice pomagale drugim državam članicam. Močno spoznavamo, da je notranji trg deloval tam, kjer je lahko. Prijetno sem bi presenečen tudi nad odločnim in usklajenim odgovorom evropske plinske industije, prvič zato, ker je pokazala skupno stališče do Gazproma, drugič pa tudi zato, ker je izoblikovala skupen predlog, ki bi lahko bil uporaben v primeru, da med Rusijo in Ukrajino ne bi bil sklenjen trajen sporazum.
Kakšne slabosti smo odkrili? Prva je bila pomanjkanje infrastrukture. To je bilo že kar očitno in delno krivo tudi za nedelovanje trga. Cena za plin in cene na trgu promptnih poslov se niso posebej zvišale, to pa samo zato, ker v nekaterih delih Evropske unije, kjer je bilo pomanjkanje plina največje, ni bilo dodatnih možnosti za dostavo plina.
V nekaterih primerih bi solidarnost lahko bila večja. Priča smo bili tudi drugim primerom, ki niso bili dovolj pregledni in vsekakor porebujemo močnejši mehanizem usklajevanja za obravnavanje te krize.
Strateški pregled energetske politike, ki ga je Komisija predlagala že novembra, je obravanaval pet področij, ki jih podrobneje obravnavata in racionalizirata gospa Laperrouze in Odbor ITRE. Ta so: energetska učinkovitost, uporaba lokalnih virov (in rad bi omenil, da je v letu 2008 43 % obstoječih zmogljivosti pokrivala energija vetra; to je največja obstoječa zmogljivost in veter je lokalni vir energije), zunanji odnosi, t.j. da sodelujemo z našimi kolegi, krizni mehanizem in infrastruktura.
Menim, da je ena od pomembnih stvari, v katere bo Komisija vlagala še veliko truda, poziv k utrditvi dejavnosti na različnih področjih, kajti resnično smo razvili mnoge aktivnosti v zvezi z uresničevanjem svežnja ukrepov na področju energije in podnebnih sprememb, tehnologijo, zunanjimi odnosi in notranjim trgom. Zelo pomembno je vedeti, kako le-te utrditi in kakšne dodatne ukrepe bi po potrebi morali sprejeti.
Končal bom s posebnim predlogom, ki ga je izdelala Komisija in je zelo povezan s tem vprašanjem, pa tudi s splošno gospodarsko krizo, s katero se soočamo. To je del svežnja ukrepov za oživitev gospodarstva, ki se navezuje na energetiko.
Predlagamo financiranje na treh področjih. 3,5 milijarde EUR je za infrastrukturo - ne za podporo prav vsakega projekta, temveč za povečanje raznolikosti pretoka plina z juga, zahoda in vzhoda in za doseganje uravnotežene in trajnostne mešanice pri oskrbi s plinom.
Za elektriko, če gledamo z vidika najšibkejše oskrbe, so tukaj osamljene baltske države in države Iberskega polotoka.
Potem sta tu še dve področji, ki ju včasih smatrajo za razkošje, vendar sta po mojem mnenju izredno pomembni: veter na morju - ključnega pomena je javna podpora projektom v izvajanju - in zajemanje in shranjevanje ogljika. Ti dve področji sta nujno potrebni za doseganje naših ciljev v zvezi s podnebnimi spremembami v svetovnem merilu, a bosta prav tako prispevali k dvigu evropske industrije za razvoj tehnologije, ki bi jo lahko uporabljali v prihodnosti.
Pred seboj imamo torej kombinirano zanesljivo preskrbo, tehnološke cilje in cilje za oživitev gospodarstva Evrope. Menim, da je to pravi predlog. Količina sredstev ni velika, a menim, da gredo v pravo smer, javnost pa bi se morala vključiti v krepitev zanesljivosti preskrbe v Evropski uniji.
Anne Laperrouze
poročevalka. - (FR) Gospa predsednica, komisarka, gospe in gospodje, naše razprave o tem drugem strateškem pregledu energetske politike so bile seveda zaznamovane s to novo krizo oskrbe s plinom med Rusijo in Ukrajino. Ta kriza je obelodanila pomanjkljivosti, šibkost medsebojnih povezav in težave Evropske unije pri odzivanju in složnem ravnanju.
Že tretjič se je pokazala potreba po skupni energetski politiki. Vendar pa moram reči - in naša komisarka je to pravkar poudarila -, da je zdaj opaziti napredek in večje sodelovanje ter solidarnost med državami članicami, s tem pa upanje na rešitev, s katero bomo uspeli obvladati te krize.
Rada bi se zahvalila poslancem, ki so veliko pripomogli k obogatitvi tega poročila, katerega osnutek smo hitro sestavili, ker smo bili o sporočilu obveščeni novembra. Ne bom podrobno razlagala vsega, kar je izpostavljeno v tej resoluciji, bom pa morda namesto tega opozorila na sporočila, ki jih je Odbor za industrijo, raziskave in energetiko z njo želel pojasniti.
Kontekst je sledeč: pritisk v zvezi s podnebjem bo vedno močnejši, zanesljiva preskrba Evropske unije je ogrožena celo s še resnejšimi in pogostejšimi krizami in morda bo prizadeta njena konkurenčnost. To namiguje na potrebo po različni obravnavi porabe in uporabe energije v okviru Evropske unije, po različni obravnavi naših energetskih virov in po izkoriščanju tega precejšnjega vira delovnih mest v energetskem sektorju, delovnih mest, ki so tako ključnega pomena v kontekstu gospodarske krize, s katero se soočamo.
Kaj predlagamo? Kratkoročno: pospeševati vizijo svežnja ukrepov o energetskih in podnebnih spremembah 3x20 do 2020, da bo postala evropska energetska politika. Tu gre za skupne ukrepe na različnih ravneh - na svetovni, evropski, nacionalni in lokalni -, kar pomeni, da so glavne prednostne naloge, ki smo jih navedli, seveda varčevanje z energijo, učinkovitost energije in razvoj obnovljivih energetskih virov, ker so možnosti Evropske unije na tem področju velike. Cilj za doseganje 20 % energetske učinkovitosti bo moral postati zavezujoč.
Drugič, zanesljivo preskrbo Evropske unije bo treba izboljšati z naložbami v omrežja in zlasti v medsebojno povezovanje. Solidarnost med državami članicami pomeni, da morajo omrežja oskrbovati regije, ki so izolirane in zelo odvisne od enega samega dobavitelja. Če želimo, da Direktiva o zanesljivosti oskrbe s plinom postane orodje za premagovanje evropske krize, jo bo treba spremeniti. Izboljšanje zanesljive preskrbe pomeni tudi krepitev in strukturiranje dialoga s tranzitnimi državami in državami proizvajalkami. Te odnose medsebojne energetske odvisnosti je treba razviti, zlasti tiste z Rusijo in sredozemskim področjem.
Tretjič, imeti notranji trg je ključni dejavnik v smislu zanesljive preskrbe. Namreč, le kako naj oskrba neke države članice poteka preko neke druge države članice, če so medsebojne povezave slabe ali jih ni?
Četrtič, ugotoviti moramo, katere so najbojše prakse na mednarodni ravni. Zato pa okrepimo našo izmenjavo informacij z Japonsko in Združenimi državami - zlasti s Kalifornijo - in se ne slepimo: naši odnosi s tema dvema državama potrošnicama energije temeljijo tako na sodelovanju kot tudi na konkuriranju, zlasti v smislu energetskih tehnologij.
Potem so tu še dolgoročni ukrepi, ki so zelo pomembni. Napovedati moramo prihodnost oskrbe Evropske unije z energijo. Do recimo 2010-2020 bi morali narediti časovni načrt predvidene oskrbe Evropske unije v letu 2050. V ta namen je treba postaviti ambiciozne cilje boja proti podnebnim spremembam. Naš odbor do leta 2050 predlaga znižanje emisij CO2 v višini 60-80 %, v prihodnosti pa morda vsaj 80 %, povečanje energetske učinkovitosti v višini 35 % in 60 % delež obnovljivih virov.
Naš Parlament poziva, da naj ta časovni načrt predvideva tudi razvoj deleža različnih energetskih virov tako, da se lahko načrtujejo naložbe v proizvodnjo, medsebojno povezovanje, raziskave in razvoj.
V mešanici energetskih virov za leto 2050 je Odbor za industrijo, raziskave in energetiko poleg ostalih energetskih virov, kot so obnovljivi energetski viri, potrdil delež jedrske energije in željo za razvoj sredstev za skladiščenje energije in za uporabo sončne energije kot neskončnega vira.
Vladimír Remek
Gospa predsednica, gospe in gospodje, besedilo vprašanja, postavljenega Komisiji v zvezi z rešitvijo problemov energetske učinkovitosti z uporabo informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT) že imate, zato mi dovolite, da dodam nekaj pripomb. Rad bi se zahvalil vsem poročevalcem v senci in drugim poslancem za njihova prizadevanja, ki so prispevala številne zamisli h končni različici resolucije, ki vključuje vprašanje Komisiji. Končno so našli sporazumno rešitev za skoraj 90 predlaganih sprememb in dokument je Odbor za industrijo, raziskave in energijo enoglasno sprejel.
Smo na samem začetku naših prizadevanj za izboljšanje energetske učinkovitosti z uporabo IKT. Morda smo še lansko jesen menili, da pripravljamo pravzaprav pregled in strategijo za prihodnost. Dogodki zadnjih tednov pa so nas soočili s povsem novo realnostjo. Kot je že bilo omenjeno, sta tako finančna kriza kot tudi prekinitev oskrbe s plinom nekaterih držav članic EU pokazali, da je treba storiti vse razpoložljive korake za čimprejšnji spopad z energetskimi izzivi. Enako velja za potrebo po izrazitem izboljšanju energetske učinkovitosti (učinkovita uporaba energije) z najširšo možno uporabo IKT. Več kot očitno je, da brez razumne, in rad bi poudaril premišljene in obsežne uporabe teh tehnologij ne bomo uspešni niti pri zniževanju porabe energije niti pri omejevanju neugodnih učinkov podnebnih sprememb.
S pomočjo posebnih centrov, raziskovalnih inštitutov, predstavnikov pomembnih industrijskih sektorjev in državnih organov v državah članicah smo poskušali prikazati stanje v zvezi z uporabo IKT za boljšo energetsko oceno. Zmanjšano povpraševanje po energiji pa ne bi smelo ovirati EU pri ohranjanju konkurenčnosti in trajnostnega gospodarskega razvoja. Vsekakor ne smemo ubrati skrajne poti "varčevanja za vsako ceno".
Res je, da je zmanjšanje povpraševanja po energiji eno od najučinkovitejših sredstev za omejevanje emisij toplogrednih plinov. Zanimajo pa nas tudi koncepti kot so inteligentna omrežja, inteligentne stavbe in učinkovito merjenje porabe energije. Govorimo o uporabi IKT pri prevozu in gradnji, s čimer je omejen pretok blaga, učinkovitejšem sistemu razsvetljave in rešitvah kot so nanotehnologija itd. Skratka, težko je najti sektor, kjer se energetske učinkovitosti ne da izboljšati s pomočjo razvoja IKT. S pripravo dokumenta smo samo potrdili, da so vsi naši poskusi urejanja povpraševanja po energiji v EU medsebojno tesno povezani in medsebojno odvisni. Posledično se bo naša podpora, kot podpora poslancev Evropskega parlamenta, ki smo jo dali projektu Galileo, odražala pri učinkovitem prevozu, pretoku blaga in ljudi ter drugem.
Z zadovoljstvom lahko povem, da imamo v EU že več kot en primer uspešne uporabe IKT za učinkovitejšo uporabo energije. Pravijo, da bi bilo dobro te primere objaviti kot pozitivne motivatorje za celotno javnost. V glavnem vemo, kaj moramo storiti. Vse, kar je treba storiti, je spremeniti besede v dejanja. V nasprotnem primeru bodo državljani držav članic izgubili zaupanje. Žal smo za mnoge prej birokratski debatni krožek, kot pa institucija, ki jim lahko pomaga premostiti ovire in izboljšati življenje.
Brez izjeme veljajo te besede tudi za splošno energetsko politiko, kot jo je v svojem poročilu obravnavala naša kolegica poslanka gospa Laperrouze. Bil sem poročevalec v senci za dokument o drugem strateškem pregledu te politike in moram se zahvaliti gospel Laperrouze za njeno odlično delo pri doseganju sporazumne rešitve za svoje poročilo. Rezultat je bolj realističen in prepričljv kot originalno besedilo. Kot je bilo pričakovati, so se z bližajočimi se volitvami v EP začele pojavljati določene stopnje populizma do volivcev. Pojavile so se velike ambicije in ljudje jim radi prisluhnejo. Vendar pa je izpolnitev teh ambicij pogosto nerealna. Da, vsi bi morali izpolnjevati povpraševanje po energiji s pomočjo obnovljivih virov. To bi bilo idealno. Jaz osebno pa bi spodbujal realizem. Enako velja za poskus, ko so hoteli v dokument na vsak način vključiti vrtoglavo 80 % znižanje emisij do leta 2050, namesto bolj realno znižanje v višini 50-80 %.
Nasprotniki jedrske energije spet poskušajo izključiti ta vir brez emisij, ki je bistvenega pomena za Evropo, iz splošne mešanice energetskih virov. Vsakomur, ki ne sledi le modnemu trendu in ne izkorišča strahu pred jedrsko energijo, mora biti povsem jasno, da brez te enostavno ne gre. Morali bomo vlagati v novo generacijo jedrskih elektrarn, varno skladiščenje in ponovno uporabo goriv in jedrsko fuzijo. Zdi se mi razumno, da poročilo v bistvu podpira vključitev jedrske energije v mešanico energetskih virov. In na koncu, po mojem mnenju se moramo lotiti boljšega povezovanja energetskih omrežij v celoto na primer v baltskih državah. Te države so bile dolga leta odrinjene in niso dobile drugega kot obljube. Cenim tudi ponovno zamisel o boljšem usklajevanju uporabe prenosnih omežij, na željo morda z uporabo nekakšnega centralnega sistema nadzora.
Viviane Reding
članica Komisije. - Gospa predsednica, naj se najprej zahvalim gospodu Remeku in Odboru ITRE za njihovo izjemno delo pri najpomembnejši temi, kajti res je, da z IKT lahko največ prispevamo k rešitvi podnebnih vprašanj in doseganju 20 % znižanja tako porabe kot emisij ogljika.
Vemo, da je to ogromen izziv, vendar ni nepremagljiv in ga lahko dosežemo le, če vemo, kako uporabiti IKT. Zaradi tega Komisija ne izgublja besed, temveč ukrepa na naslednji način.
Prvič, obravnavamo sporočilo o celoviti strategiji za uporabo IKT za obravnavanje naših energetskih in podnebnih problemov. Ta strategija bo opremljena s priporočilom, v katerem postavljamo naloge, cilje in časovne okvire za ukrepe v sektorju IKT, ukrepe, ki jih bodo izvajale zainteresirane strani in države članice. Ti ukrepi bodo služili pospešitvi sprejetja IKT, ki nam bodo omogočale obvladovati zahteve naših domov, podjetij in celotne družbe po energiji.
In na kakšni ravni? Najprej seveda na ravni samih izdelkov IKT. Njihov ogljikov odtis je ogromnega pomena in vem, da ga industrija ne zanemarja. Upamo, da bo ta naloga rešena z naložbami v raziskave.
Druga raven so IKT, ki to na splošno in v vseh sektorjih gospodarske dejavnosti omogočajo. Če želimo tu spremeniti obnašanje, potrebujemo pobude - kot je rekla poročevalka, "penser autrement" -, a to se bo zgodilo le v vladah, upravnih organih, v podjetjih in za državljane, če bodo uvideli, kakšne so možnosti varčevanja. To pomeni, da moramo oceniti, kaj trenutno imamo in kje smo boljši. Če ocene ne bomo napravili, ne bomo imeli rezultatov in zato potrebujemo izhodiščno osnovo za ocenitev izboljšav.
Naš predlog bo temeljil na spopadu z izzivom ocenjevanja in določanja količin.
Temeljil bo tudi na vprašanju napredovanja od raziskav k inovacijam in praktičnim dosežkom. Seveda smo začeli z raziskavami. Cilj programov Komisije za financiranje raziskav in tehnološkega razvoja je izkoristiti to možnost tudi v sistemih in infrastrukturah na področju storitev.
Najpomembnejše rezultate pričakujemo na področju distribucije elektrike, gradnje stavb, logistike prevoza in razsvetljave. Poročevalka ima prav: pri teh projektih moramo biti udeleženi na vseh sektorjih. Zato smo za zmanjšanje časa med raziskavo in razvojem ter inovacijo tudi vzpostavili medsektorske raziskovalne projekte in zelo tesno sodelovali z industrijo. Zato smo v svojih inovacijskih programih tudi podpirali prikazovanje in veljavnost novih rešitev in tehnologij v resničnem okolju za čim širšo uvedbo le-teh.
Del teh raziskav je tudi zmanjšanje odtisa izdelkov IKT. Kar zadeva financiranje, smo doslej v to pobudo vložili že več kot 4 000 milijone EUR. V oživitvenem načrtu, ki ga je predlagala Komisija, sta javno in zasebno partnerstvo pri raziskavah in razvoju na zelo visokem mestu, pri čemer so ena od treh predlaganih pobud energetsko učinkovite gradnje, domena, kjer bodo IKT seveda igrale prevladujočo vlogo.
Eden od pilotnih projektov v izvajanju je inteligentni sistem prevoza. Veliko smo že vložili v inteligentne sisteme znotraj vozil in sedaj prehajamo na naslednji korak, to je odnos med vozilom, cesto in prometnimi znaki. Tukaj se strinjam s poročevalko, da bo za doseganje večje učinkovitosti na tem področju zelo pomembno imeti lasten satelitski program.
Giorgios Dimitrakopolous
Gospa predsednica, rad bi čestital gospe Laperrouze in se ji zahvalil za sodelovanje v tem celotnem obdobju. V imenu Odbora za zunanje zadeve vam bom predstavil najpomembnejše vsebine nekaterih temeljnih predlogov, ki smo jih predložili gospe Laperrouze.
Prvič, imeti bi morali skupno evropsko zunanjo energetsko politiko s poudarkom na energetskih virih in energetskih poteh. V času, ko se največ dogaja na področju energetskih virov, vsi razumemo pomembnost tega predloga.
Drugič, poglobiti moramo naše odnose z drugimi državami, predvsem z državami proizvajalkami energije, pa tudi z državami, skozi katere potekajo energetske poti, z drugimi besedami tranzitnimi državami.
Tretjič, potrebujemo novo generacijo zavezujočih določb o medsebojni energetski odvisnosti. Te določbe so izredno pomembne zlasti pri pogajanjih z drugimi državami in še posebej na primer, ker gre za aktualno vprašanje, pri pogajanjih z Rusijo v zvezi z zamenjavo sporazuma iz leta 1997 z novim sporazumom.
Omenili smo boj za energetske vire, pomembno vprašanje, ki nas je privedlo do tega, da razlikujemo med energetskimi viri in potmi, po katerih energija do nas prihaja. Trenutno se odvija mnogo pomembnih projektov. Rad bi omenil plinovod Južni tok, plinovod TGI (Turčija-Grčija-Italija), plinovod Nabucco, in omeniti moram seveda še kaspijsko področje, o katerem smo razpravljali ob številnih priložnostih. Tukaj imam zemljevid Kaspijskega morja in menim, da ga moramo obravnavati tudi s širšega zornega kota, vključno z azerbajdžansko in turkmenistansko stranjo, o tem vprašanju bomo razpravljali v Evropskem parlamentu jutri ali pojutrišnjem, vendar bi vas rad opozoril na pomembnost Turkmenistana in na koncu seveda Irana.
Romana Jordan Cizelj
Energija je osnovna dobrina, potrebna za življenje. Ljudje pa že dolgo nismo zadovoljni le z zagotavljanjem osnovnih življenjskih pogojev, ampak stremimo k družbenemu razvoju, ki nam omogoča lažje življenje. Zato se je področje energetike razvijalo tako, kot je to zahteval gospodarski razvoj neke družbe.
Šele pred nedavnim pa smo na blaginjo posameznika začeli gledati bolj celovito in je ne ocenjujemo le z njegovo kupno močjo. Tako tudi na področju energetike zahtevamo ravnovesje med varno in zanesljivo dobavo, zaščito okolja in ukrepanjem na področju podnebnih sprememb ter konkurenčnostjo. V naši politični skupini zagovarjamo vse tri cilje kot osnovo skupni evropski energetski politiki in v tem pogledu pozitivno ocenjujemo Laperouzzino poročilo.
Podnebne spremembe in že kar redni problemi v januarju pri prenosu ruskega plina v Evropo utrjujejo pomen raznolikosti v skupni energetski politiki. V Uniji moramo kar najhitreje uresničiti projekte, s katerimi bomo okrepili energetsko infrastrukturo, ki bo omogočala uvoz energentov po različnih poteh. Pri tem si moramo zagotoviti različne tranzitne države kot tudi različne države izvoznice energentov. Izvedba projekta Nabucco je v tem pogledu izjemnega pomena.
Poleg tega moramo obogatiti našo mešanico energetskih virov. V njej mora biti bistveno višji delež energentov, ki ne povzročajo izpustov toplogrednih plinov, tako obnovljivih virov energije kot tudi jedrske energije. Tudi premogu se ne moremo odreči, a moramo zagotoviti uporabo najboljših možnih tehnologij, ki omogočajo zajemanje in shranjevanje ogljika.
Naj poudarim, da je učinkovita raba energije naša prednostna naloga. Številne študije pa kažejo, da moramo naše finančne, intelektualne in ustvarjalne zmogljivosti usmeriti tudi v proizvodne in prenosne zmogljivosti. Kljub vsem omenjenim ukrepom uvozne odvisnosti še kar nekaj časa ne bomo zmanjšali na nič. Da bomo čim bolj zmanjšali probleme pri uvozu energentov, moramo oblikovati učinkovito zunanjo energetsko politiko. Zato si želim, da bi bila lizbonska pogodba sprejeta in ne bi bilo več institucionalnih ovir pri oblikovanju zunanjih politik.
V tem primeru kažemo na Irsko in pričakujemo rešitev problema s strani Ircev in Irk. Naša pričakovanja o skupni zunanji energetski politiki pa bodo bolj stvarna tudi, če bomo naredili konkretne korake na področjih, ki smo jih že definirali kot del skupne energetske politike. Menim, da bi morali že v tem mandatu sprejeti tretji liberalizacijski paket za plin in elektriko z enotnimi pravili trga v vsej Uniji.
Naj na koncu predstavim še stališče do vloženih amandmajev. Menim, da je poročilo Laperrouze tako dobro, da ne zahteva bistvenih popravkov. Dolgoročni cilji, ki jih uresničujemo s paketom 20-20-20 in sta jih potrdila tako Evropski svet kot Evropski parlament, naj ostanejo nespremenjeni. Naša politična skupina ne bo potrdila amandmajev, ki zmanjšujejo raznolikost energetskih virov. Potrdili pa bomo amandmaje, ki povečujejo dobavne poti in izboljšujejo energetsko varnost v Uniji.
Na koncu poročevalki še čestitam za dobro poročilo in se ji zahvaljujem za sodelovanje.
Mechtild Rothe
Gospa predsednica, komisarja, gospe in gospodje, dovolite mi, da se zahvalim poročevalki, Anne Laperrouze, za vodenje naših razprav, ki so temeljile na resničnem sodelovanju. Zahvaljujem se tudi osebju sekretariatov za njihov neprecenljiv prispevek.
V razmerah nedavne plinske krize poteka drugi strateški pregled energetske politike v izredno dobro izbranem času. Zanesljiva preskrba in solidarnost med državami članicami morata biti osrednji točki evropske energetske politike. Močno verjamem, da bi odzivi na poziv poročila k večji raznolikosti plinskih koridorjev privedli do izrazitih izboljšav. Poleg tega mora Komisija pred iztekom tega leta predstaviti predlog spremembe direktive o zanesljivosti oskrbe s plinom iz leta 2004 za vključitev zahteve po zavezujočih in učinkovitih nacionalnih načrtih in načrtih EU za oskrbo s plinom v nujnih primerih.
Kot člani Skupine socialdemokratov v Evropskem parlamentu pa pripisujemo temeljni pomen nalogi držav članic EU, da tudi v normalnih razmerah še posebej spremljajo najbolj občutljive potrošnike v družbi, torej tiste, ki so žrtve pomanjkanja goriv. Še vedno ni nacionalnih strategij za spopad s tem problemom. Iz tega razloga je moja skupina predložila dodatno spremembo s pozivom državam članicam, da se resnično potrudijo pri obravnavanju tega problema.
Poročilo poudarja poseben pomen varčevanja z energijo in energetske učinkovitosti. Povsem jasno je, da sta splošno in stroškovno najučinkovitejša načina za izboljšanje zanesljive preskrbe povečanje energetske učinkovitosti in prihranek energije. Istočasno pa moramo imeti za prihodnost ambiciozne in realne cilje za oskrbo Evrope z energijo. Z veseljem opažam, da se pomikamo v to smer na primer s postavitvijo cilja, da bo do leta 2050 delež obnovljivih virov v mešanici energetskih virov znašal 60 %. Poročilo poudarja tudi poseben pomen lokalnih pobud pri iskanju uspešne podnebne in energetske politike. V tem pogledu mora igrati ključno vlogo dogovor županov, vendar pa je prav tako pomembna tudi podpora drugim, podobnim pristopom kot je zamisel o združenju otokov. Bistvo pa je, da bo brez naložb v infrastrukturo energetskih omrežij in nadaljnje liberalizacije notranjih trgov težko doseči naše cilje. Potrebujemo en sam delujoč energetski trg s pošteno konkurenco in z zagotovljenim prostim omrežnim dostopom ter enakimi distribucijskimi pravicami za vse proizvajalce. Prihajajoči tedni bodo v tem pogledu odločilni. Kar potrebujemo, sta vzpostavitev in razvoj inteligentnega električnega omrežja s kombiniranimi elektrarnami, ki temeljijo na IKT, in decentralizirano proizvodnjo energije. To je edini način za učinkovit prenos energetskih virov na področja, ki jih resnično potrebujejo. Potrebujemo evropsko "nadomrežje", ki bi izkoristilo in se povezalo z ogromnimi možnostimi severnomorskega, sredozemskega in baltskega prostora.
Vendar pa poročilo ne vzdrži pri svojem pozivu Komisiji, da naj sestavi poseben časovni načrt za naložbe v jedrsko energijo. Iz tega razloga je moja skupina predložila spremembo, ki jasno poudarja naš skupni interes za jedrsko varnost, medtem ko poudarja, da mora biti odločitev o naložbah v jedrsko energijo suverena stvar vsake države članice same. Moje osebno mnenje je, da jedrske energije ne potrebujemo.
Graham Watson
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, lanski pregled energetske politike je bil pravočasna posodobitev in čestitam Anni Laperrouze za dosledno poročilo o njem.
Sprožena vprašanja so zelo zapletena, a ne pomenijo nič drugega kot naslednje: Evropa potrebuje energetsko politiko, ki nam bo dala trajne, sprejemljive in varne energetske vire. Trajne v smislu prekinitve naše popkovne odvisnosti od fosilnih goriv, ki dušijo naš planet; sprejemljive v smislu zagotavljanja stabilne in realne cene za potrošnike; in varne v smislu osvobajanja odvisnosti evropskih državljanov od nezanesljivih ali monopolističnih dobaviteljev.
V petek se bo skupina komisarjev sestala s predsednikom vlade Putinom in njegovo ekipo ministrov. Na dnevnem redu je energija in naša stran bi morala razjasniti, da ne moremo dopuščati spora med Rusijo in Gruzijo, ki se je razvil v evropsko plinsko krizo sredi hude zime. Pridobiti bi morali zagotovila, a tudi opozorila ne bi bila odveč. To se je dogajalo že prej in se ne sme ponoviti.
Prišel je čas, ko je treba temeljito ponovno oceniti evropsko oskrbo z energijo. To stališče delim s poslanci vseh skupin v tem Parlamentu, ki bi se morale združiti in poskrbeti, da bo ta ocena res opravljena. Iz tega razloga bo ta teden majhna skupina, v kateri sem tudi sam, vključno z gospodom Hammersteinom, ki bo govoril kasneje, vsem strankam razdelila pamflet Vklop zelene energije v času krize.
Hvaležen sem vsem poslancem, ki so prispevali svoje zamisli in presenečen sem nad obstoječo stopnjo soglasja. V tej dvorani je čutiti željo po hitrem delu, po skupnem delu pri iskanju trajnih rešitev evropske energetske krize, in to moramo izkoristiti.
Od vseh možnih načrtov za odprtje nove energetske dobe eden izstopa: imenuje se nadomrežje ali DESERTEC. Francosko predsedstvo ga navaja kot možen projekt delovanja naše nove evropske Unije za Sredozemlje. Številni poslanci, vključno z gospo Harms, so nedavno obiskali Španijo, da so si ogledali, kako deluje naslednja tehnologija: sončna toplotna energija iz Severne Afrike in sončnih dežel južne Evrope sprejema energijo od sonca in proizvaja energijo, enakovredno milijonu in pol sodčkov nafte na kvadratni kilometer letno. Ta energija, ki se prenaša po energetsko učinkovitih, visokonapetostnih kablih za enosmerni tok, bi se lahko dovajala v evropsko nadomrežje, ki črpa obnovljivo energijo iz vse EU - energijo plimovanja obmorskih regij, energijo vetra in valov iz vetrovom izpostavljene severozahodne Evrope in biomaso ter geotermalno energijo od vsepovsod, kjer je je dovolj.
Če smo odkriti, pa to prinaša stroške. V Nemškem centru za zračno in vesoljsko plovbo ocenjujejo, da bi stroški za izgradnjo znašali 45 milijard EUR, a pravijo tudi, da bi potrošniki privarčevali še večkrat toliko z znižanimi računi za elektriko v naslednjih 35 letih in naložba bi ustvarila na tisoče delovnih mest.
To je drzen projekt za energetsko prihodnost, ki je trajna, sprejemljiva in zanesljiva. To je energetska prihodnost, za katero se mora Evropa zavzemati.
Antonio Mussa
Gospod predsednik, gospe in gospodje, gospe Laperrouze bi se rad iskreno zahvalil za njeno delo, s katerim se v veliki meri strinjam. Vendar pa sem v določenih pogledih zmeden, morda zaradi pretiranega zaupanja v ocene Komisije.
Prvič, menim, da je napovedan trend v zvezi s povpraševanjem po plinu omejevalen. V tem primeru se bojim, da bo negativno vplival na finančna sredstva, namenjena projektom. Kar zadeva infrastrukturo, so zadevni projekti na različnih razvojnih stopnjah. Medtem ko se resno ubadamo s Sredozemljem, bi bilo namesto ponovnega določanja prednostnega vrstnega reda teh projektov na abstrakten način morda bolj priporočljivo, da jih ponovno ocenimo v smislu razvojnega časa, finančne strukture, razpoložljive oskrbe in povezave med javno podporo in zasebno zavezanostjo.
Gospa Laperrouze je nato priporočila vzpostavljanje raznolikosti virov in oskrbovalnih poti. En primer je južni koridor. V zvezi s temi vprašanji menim, da je potreben programiran fazni pristop. Seveda bo v primeru Kaspijskega morja v prvi fazi na voljo samo plin iz Azerbajdžana. Dostop do drugih držav bo mogoč v drugi fazi, kar bo botrovalo večji zapletenosti trga v političnem, regulativnem in infrastrukturnem smislu. S predlogom Komisije za sodelovanje pri razvoju kaspijske regije lahko premagamo te probleme, če bo med drugim vključeval tudi pospešitev razvoja manjkajoče infrastrukture.
Predzadnji vidik je, da so solidarnostni mehanizmi nedvomno temelji za energetsko politiko Unije, tudi v povezavi z Lizbonsko pogodbo. Za izvedljivost teh ukrepov pa bi bilo priporočljivo, da se izogibamo ne le možnemu izkrivljanju, ampak tudi preveč nerodnim postopkom.
Na koncu bi se rad dotaknil še zunanjih odnosov. Poleg vloge Energetske listine, ki razširja Odbor za energetiko, je pomemben cilj zlasti vključitev tako tranzitnih držav kot tudi področja obnovljivih virov..
Rebecca Harms
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, kljub dobremu vzdušju, v katerem smo obravnavali drugi strateški pregled energetske politike, moram žal povedati, da nam ni uspelo doseči popravkov predloga Komisije, ki so se mi zdeli potrebni.
Po mojem mnenju nosi naslov "Strateški pregled energetske politike" v sebi tudi močan pomen gradnje za prihodnost. Če pogledamo ta pregled, pa pridemo do zaključka, da je vse skupaj zelo močno zakoreninjeno v preteklosti. Osrednja točka tega strateškega energetskega načrta - in bojim se, da poročilo gospe Laperrouze tudi te zmote ne popravlja - je stara mešanica energetskih virov premoga in jedrske energije in seveda je tu še enkrat izredno močan poudarek na jedrskem energetskem stebru.
Komisar Piebalgs, sprašujem se, kaj se je zgodilo s predlogi, ki ste nam jih predstavili na začetku tega parlamentarnega obdobja, ko ste nam povedali, da je treba uvesti nadzorovanje velikih nevarnosti, povezanih z jedrsko energijo, da je treba problem jedrskih odpadkov, financiranje razgradnje in vsa ta vprašanja rešiti, preden je Komisija naredila kakršen koli pozitiven premik v smer razvoja jedrske energije. Niti eno od teh vprašanj ni bilo rešeno, Komisija pa sedaj kljub temu začenja to jedrski energiji naklonjeno ofenzivo. Dejstvo, da se eden od največjih prelomov v zgodovini zahodnoevropske jedrske industrije dogaja prav zdaj na Finskem, da je sporni znesek med Finsko družbo za električno energijo in Arevo zaradi ogromnih dodatnih stroškov na gradbišču Olkiluoto trenutno dosegel 2,4 milijarde EUR, vas očitno niti najmanj ne skrbi. Sprašujem se, kakšen smisel ima ta nova akcija za naložbe v sektor, ki kljub temu, da se že več desetletij vanj zlivajo javne naložbe - ki močno presegajo količino naložb v vse druge sektorje -, ponovno sproža tovrstno zmešnjavo. Zelo rada bi vedela, ali ste dejansko vse to mislili resno ali pa ima vse niti v rokah nekdo drug.
Po mojem mnenju je mešanica premoga in jedrske energije prav tista strategija, ki je energetsko politiko Evropske unije potisnila v slepo ulico. O jedrski energiji sem povedala dovolj, vendar pa je potratna raba fosilnih goriv - še nekaj, česar pregled sploh ne obravnava - prav tako botrovala sedanjim podnebnim nesrečam in v tem pregledu bistvenih prilagoditev tej zastareli strategiji preteklega leta ni.
Ob razpravah o poročilu gospe Laperrouze je moja skupina postavila jasne prednostne naloge. Ni treba poudarjati, da jedrska energija ni bila ena od njih, vendar smo poskušali vnesti prave spremembe tudi na druga področja. Hoteli smo, da postane cilj o 20-odstotnem znižanju porabe primarne energije končno zavezujoč. To se ni zgodilo. Pričakujemo realen predlog za razvoj "nadomrežja", z drugimi besedami omrežja, ki mora vključevati resnično velike zmogljivosti za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov ob Severnem morju, na drugih obalnih in v južnih puščavskih območjih. Tako v poročilu kot tudi v predlogu Komisije o teh zadevah ni bilo nobenega pravega sledu.
Menimo tudi, da je bila velika napaka izpustiti celotno področje prevoza iz tega postopka strateškega načrtovanja energetske politike, kajti mi se - tako kot vi - želimo znebiti odvisnosti od nafte. Odločili ste se, da je treba o prevozu razpravljati ločeno, naše mnenje pa je, da bi moralo biti to vprašanje eno od ključnih osrednjih točk strateškega načrtovanja energetske politike.
Povečanje raznolikosti oskrbe s plinom je dobro in vsekakor je to nekaj, kar bi morali storiti, istočasno pa bi se morali močno potruditi, da enkrat za vselej zagotovimo učinkovito uporabo plina, sicer nam povečanje raznolikosti na koncu tudi ne bo pomagalo.
Prejšnji teden sem bila zgrožena, ko sem izvedela, da oživitveni načrt Evropske komisije ponovno preučuje vsa ta strateška izkrivljanja in sprejema enak v preteklost zazrt pristop kot strateški načrt energetske politike. V imenu svoje skupine naznanjam, da ne bomo podprli niti poročila gospe Laperrouze niti strateškega pregleda energetske politike, da pa se bomo v smislu oživitvenega načrta zavzemali za trajnost in zdravo pamet.
Esko Seppänen
v imenu skupine GUE/NGL. - (FI) Gospod predsednik, komisarja, solidarnost je lepa beseda. Običajno jo najdemo v besedišču levice. K solidarnosti se ne bi smelo pozivati samo v imenu politike, usmerjene proti Gazpromu in Rusiji, ampak tudi za preprečitev splošne energetske revščine. Energija je potrebna tudi v obliki elektrike in toplote za revne ljudi.
Glavni problem evropske energetske strategije je, da ni bila oblikovana iz nič, temveč je zakoreninjena v geografiji, zgodovini in energetski ekonomiji vsake posamezne države. Če obstaja skupna strategija in so njene strukture usklajene, bomo imeli zmagovalce in poražence. So države, ki so prisiljene odstopiti od svojih zanesljivih in preizkušenih struktur v imenu solidarnosti. To ne more biti solidarnost.
Uskladitev električnih omrežij pomeni tudi usklajevanje cene elektrike. V praksi to ne pomeni najnižje, ampak povprečne cene. V tem primeru bodo poraženci: države s poceni elektriko. Enako bodo denar iz proračuna EU za financiranje plinovodov morale zbrati države, ki teh plinovodov ne bodo uporabljale.
Gospa Lapperrouze ima prav, ko pravi, da morajo naložbe v omrežja prevzeti države članice ali njihova podjetja, ne pa EU. EU ne more biti upravljalka naftnega, plinskega ali električnega omrežja in velike vsote proračunskih sredstev EU ne bi smele podpirati naložbe v omrežja.
Poleg tega želi naša skupina, tako kot je to storila gospa Harms, opozoriti vsakogar na probleme, za katere vemo, da so povezani z uporabo jedrske energije. Medtem ko se na eni strani zmanjšujejo emisije ogljikovega dioksida, pa se na drugi povečuje količina plutonija.
Bastiaan Belder
v imenu skupine IND/DEM. - (NL) Poročilo gospe Laperrouze je obravnavalo pomembna vprašanja oskrbe z energijo, s katerimi se trenutno sooča Evropska unija. Nedavni plinski spor med Rusijo in Ukrajino še zdaleč ni pustil Evropske unije nedotaknjene. Poročilo podrobno navaja številne politične smernice za evropski energetski trg, ki bi lahko omejile občutljivost Evropske unije v primeru kakšnega drugega spora. Podpiram iskanje večje raznolikosti v energetskih virih in državah partnericah, iz katerih EU uvaža energijo, z drugimi besedami podpiram raznolikost oskrbe z energijo. Plinski spor med Rusijo in Ukrajino je še enkrat poudaril nujnost tega vprašanja in iskreno upam, da bo projekt Nabucco - če navedem en primer - v bližnji prihodnosti izpolnil upanja.
V specifičnem smislu je to želja po osredotočenju Evropske unije in držav članic na širši obseg regionalnega vključevanja. Trenutno so omrežja številnih držav članic še vedno preveč izolirana in posledično preveč odvisna od uvoza iz tretjih držav. Vzpostavitev novih povezav med energetskimi omrežji držav članic bo omogočala tudi učinkovitejše delovanje notranjega trga.
Za nadaljnje izboljšanje delovanja notranjega trga mora biti vzpostavljena tudi popolna ločitev lastništva družb proizvajalk in družb lastnic omrežij. To je najboljši način preprečevanja nesomernega odpiranja trgov.
Medtem pa nekatere države članice ocenjujejo možnost ponovnega zagona jedrskih elektrarn, ki so jih zaprle v skladu s sporazumi z Evropsko unijo. To se ne bi izkazalo kot najboljša pot v prihodnost. Dolgoročno gledano bi prej naložbe v večje število čezmejnih povezav učinkoviteje zmanjšale odvisnost od ene ali številnih tretjih držav.
Drugi pomembni politični smernici v poročilu, s katerima se v celoti strinjam, sta povečanje energetske učinkovitosti in povečanje deleža trajnostne energije. Vendar pa imajo države članice različno mnenje glede vprašanja, ali jedrska energija mora igrati vlogo pri zniževanju emisij CO2. To je prej in predvsem stvar odločitve držav članic kot pa EU. Poročilo bi moralo biti glede tega jasnejše. Upajmo, da bo to popravljeno v postopku obravnavanja sprememb.
Desislav Chukulov
(BG) Gospe in gospodje, doslej sem opažal, kako zelo na splošno in abstraktno se je v tej dvorani obravnavalo vprašanje o tem, kaj je najboljše za Evropo, ampak sem so me poslali bolgarski volivci in zaradi tega me bolj zanima, kaj je najboljše za mojo domovino Bolgarijo.
Za nas, domoljube koalicije "Ataka", je energetska neodvisnost Bolgarije najpomembnejša prednostna naloga. Med "razgovori", ki jim pravimo "zapovedi EU", so od nas zahtevali zaprtje jedrskih blokov 1, 2, 3 in 4 v jedrski elektrarni Kozloduj.
Rad bi vas spomnil - in če ne veste, potem si to kar zapomnite -, da so bile te enote v celoti pregledane in so bile proglašene za povsem varne. V začetku leta 2007 je moj kolega Dimitar Stojanov Evropski komisiji postavil vprašanje, ali je bila takšna zahteva za zaprtje vseh teh enot postavljena zaradi sprejema Bolgarije v EU. Kot se je izkazalo, takšne zahteve Evropska komisija ni postavila. Kakor koli že, gospod Günter Verheugen je lagal bolgarskemu parlamentu in rekel, da takšna zahteva obstaja.
Pred nekaj dnevi se je Bolgarija soočala z izredno resno energetsko krizo. V skladu s členom 36 naše pristopne pogodbe imamo pravico začeti s ponovnim zagonom te jedrske elektrarne. To je naša pravica in zaradi tega so moji kolegi v bolgarskem parlamentu predložili osnutek zakona o ponovnem zagonu enot 1 do 4 v jedrski elektrarni Kozloduj, ki so trenutno zaprte.
S svojima kolegoma v Evropskem parlamentu Dimitrom Stojanovim in Slavijem Binevom sem predložil pisno izjavo 0005/2009 s prošnjo za ponovni zagon teh jedrskih blokov z namenom pridobiti bolgarsko energetsko neodvisnost.
Na koncu bi rad še dodal, da bo Evropa močna takrat, ko bo močna vsaka posamezna država članica in bo imela svojo lastno energetsko neodvisnost. To je edini način, če želimo delati v prid našim volivcem in našim državljanom.
Gunnar Hökmark

- Gospod predsednik, ko razpravljamo o strateškem pregledu energetske politike, menim, da je pomembno poudariti nekatere nevarnosti, katerim se izpostavljamo - ne zgolj nevarnosti negotove oskrbe z energijo z vsemi problemi, ki jih prinaša, ampak tudi dejstvu, da smo izpostavljeni političnim pritiskom režimov, ki oskrbo z energijo uporabljajo kot vzvod za vpliv na druge vlade.
Posledično je tu še nevarnost razdrobljenosti Evropske unije, pri čemer bi bile države članice razdeljene v skladu z svojimi različnimi interesi, s čimer bi se spodkopavala skupna zunanja in varnostna politika.
Menim, da je dobro uvideti, da so politike, ki jih potrebujemo za spopad s podnebnimi spremembami, enake politikam, ki jih potrebujemo za krepitev naše energetske varnosti. Zmanjševanje uporabe fosilnih goriv pomeni manjšo odvisnost od nezanesljivih dobaviteljev. Povečana oskrba iz drugih energetskih virov pomeni zmanjšano povpraševanje po fosilnih gorivih, nižje cene za evropske državljane in - nenazadnje - zmanjšan denarni tok v naftne režime sveta.
To prinaša ogromne varnostne posledice, ki jih moramo upoštevati, ko razpravljamo o energetski strategiji Evropske unije v prihodnosti. Menim, da se bodo nekatere stvari z lahkoto uredile, ko bomo na to gledali iz tega zornega kota. V Evropski uniji bolj potrebujemo notranji trg, kajti v resnici je to edino zagotovilo za solidarnost med državami članicami. To pomeni, da moramo storiti več glede čezmejnih povezav in imeti boljše omrežje, ki bo povezovalo države članice in s tem trg.
Razviti moramo več bioloških goriv. Ne strinjam se s tistimi, ki opozarjajo na nevarnost, imamo možnost - tako v Evropi kot tudi v drugih delih sveta - povečati naše uporabno področje. Celo majhen prispevek bioloških goriv privede do manjše odvisnosti od fosilnih goriv in do spremembe cen.
Poudariti moram tudi vprašanje jedrske energije. Včasih se mi zdi, da je to težko vprašanje, za katerega se nihče ne meni, kajti je eno od najpomembnejših dejavnikov, s pomočjo katerega bi Evropska unija lahko znižala emisije ogljikovega dioksida danes in v prihodnosti. S tem bi rad zaključil. Če bomo poskušali združiti vse te elemente, bomo imeli priložnost ne le za oblikovanje močnejše energetske politike, temveč tudi močnejše varnostne politike.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Energetska politika je in bo še naprej prednostna naloga EU. Plinska kriza to zimo, v kateri so bile zabeležene zelo nizke temperature, je spet poudarila odvisnost Evropske unije in njenih držav članic od njihovih tradicionalnih dobaviteljev plina. Združeni v raznolikosti je geslo Evropske unije. Upam, da nas bo ta plinska kriza združila pri ustvarjanju skupne energetske politike.
Razvoj projekta Nabucco in izgradnja terminala za utekočinjeni naftni plin (UNP) v Konstanti, pomembnem pristanišču ob Črnem morju, skupaj z medsebojno povezavo nacionalnih infrastruktur za električno energijo so ukrepi, ki lahko pripomorejo k povečanju zanesljivosti oskrbe z energijo in sposobnosti EU, da ponudi solidarnost državam članicam, ki jih je energetska kriza prizadela.
Komisijo in države članice pozivam k naložbam v posodobitev evropskega energetskega omrežja, povečanju energetske učinkovitosti in proizvajanju energije iz obnovljivih virov. Komisijo in države članice pozivam tudi, da priskrbijo financiranje ukrepov, potrebnih za preprečitev onesnaževanja, ki ga povzročajo objekti in naprave na premog. Zaradi trenutnih kriznih razmer posvečajo države članice večjo pozornost določanju svojih prednostnih nalog in strateških smernic za razvoj.
Kar zadeva energetsko učinkovitost lahko EU doseže hitre rezultate za sprejemljivo ceno v boju s podnebnimi spremembami. Povečanje energetske učinkovitosti stavb, spodbujanje gradnje pasivnih stavb kot tudi uporaba informacijskih in komunikacijskih tehnologij za znižanje porabe energije ter povečanje energetske učinkovitosti z obsežnim dopolnjevanjem inteligentnih merilnih priprav in avtomatiziranih sistemov so strateške smernice za razvoj, v katerega mora Evropa vlagati.
Pozivam tudi Komisijo in države članice, da poskrbijo za financiranje ukrepov, potrebnih za preprečitev onesnaževanja, ki ga povzročajo objekti in naprave na premog. Zaradi trenutne gospodarske krize posvečajo države članice večjo pozornost določanju svojih prednostnih nalog in strateških smernic za razvoj. Do leta 2020 mora EU povečati svojo energetsko učinkovitost za 35 % in znižati svojo porabo primarne energije za 20 %. Komisijo in države članice pozivam k spodbujanju in financiranju raziskovalnih projektov za izboljšanje energetske učinkovitosti.
Komisar, pozivam Evropsko komisijo, Evropsko investicijsko banko in države članice, da ustanovijo evropski sklad za energetsko učinkovitost in obnovljive vire, ki bi zagotovil potreben javni in zasebni kapital za uresničitev projektov energetske učinkovitosti, ki se trenutno obravnavajo širom Evropske unije. Nenazadnje želim omeniti prevozni sektor, kot glavni sektor, ki uporablja nafto. Menim, da bi sedaj morali do leta 2020 na evropski ravni sprejeti nekatere zelo ambiciozne srednjeročne in daljnoročne cilje o energetski učinkovitosti vozil. Države članice spodbujam tudi k temu, da na inteligenten način oblikujejo politike prevoza za blago in gibanje oseb, zlasti v naseljenih področjih. Nenazadnje je inteligentni prevoz ena od strateških smernic za razvoj prevoza.
Lena Ek
(SV) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, vsi vemo, da ima evropski energetski trg probleme. Trenutno znaša uvoz skoraj 50 % in če v 10 letih ne bomo ukrenili ničesar, bo dotlej znašal 70 %. Energija, ki jo proizvajamo, se pogosto proizvaja na način, ki škoduje našemu okolju in ustvarja učinek tople grede, ki bo škodoval našemu zdravju, gospodarstvu in stabilnosti, in sicer ne le v našem delu sveta, temveč tudi v mnogih drugih delih.
Energija, ki jo imamo v Evropi, se mora distribuirati po distribucijskem omrežju, ki je zastarelo in ni bilo obnavljano ali dobro vzdrževano. Potem so tu še sosedje, s katerimi smo v sporu o energetskih vprašanjih, ki so zelo zaskrbljujoča. V zadnjih letih smo v tem Parlamentu ob številnih priložnostih govorili o odnosih z Rusijo in povsem nesprejemljivo je energetsko krizo obravnavati kot nekaj običajnega, kar je s seboj prineslo novo leto, in spravljati navadne ljudi v položaj, ko starejši ljudje zmrzujejo do smrti, ko je treba zapreti bolnišnice in ko se zapirajo industrijski obrati. To je povsem nesprejemljivo.
Še nekaj, kar je povsem nesprejemljivo pa je to, kar Rusija in Gazprom poskušata storiti s Severnim tokom, in sicer brezobzirno poteptati švedsko okoljsko zakonodajo in evropsko zakonodajo v zvezi z varnostjo Baltskega morja, kljub dejstvu, da ima to celinsko morje že zdaj neverjetno velika območja mrtvega dna. To je povsem nesprejemljivo.
Za spopad z vsemi temi različnimi problemi bomo potrebovali vse razpoložljive energetske vire, vse nove tehnologije, vse inovacije, vse raziskave in vse računalniške zmogljivosti. Predpisi, ki jih je predložila Komisija, vključno s svežnjem o financiranju, so zelo dobri, ampak naši državljani še vedno čakajo, da si bodo vlade upale sprejeti sklep o energetski solidarnosti in o končanju monopolov velikih držav. Ti monopoli se ne ukvarjajo le s proizvodnjo energije, ampak tudi z distribucijo le-te, in državljani ter podjetja, tako mala podjetja kot velike industrije, so se zaradi tega znašli v nesprejemljivem položaju.
Menim, da je poročevalka, gospa Laperrouze, izdelala izjemno dobro poročilo. Prav tako menim, da je predlog Komisije na teh področjih zelo dober in upam, da bomo o tej zadevi lahko čim hitreje sprejeli sklep. Hvala.
Eugenijus Maldeikis
(LT) Glavna lekcija plinske krize je velika občutljivost evropskega energetskega sistema in zelo pomembna nevarnost za oskrbo z energijo. Ta nevarnost ostaja, ker je sporazum med Ukrajino in Rusijo enkratni sporazum in situacija se bo nedvomno ponovila. Dvostranska energetska vprašanja ostajajo v osnovi nerešena, ne le med Rusijo in Ukrajino, ampak med Ukrajino in Evropsko unijo ter med Evropsko unijo in Rusijo, še toliko bolj, ker EU, Ukrajina in Rusija nimajo skupnega energetskega sistema. Doslej ni bilo še nobenih zaščitnih ukrepov in zagotovil in te je treba še sprejeti. Rad bi poudaril, da se odvisnost od oskrbe s plinom in od uporabe plina dramatično povečuje in se bo po zaprtju elektrarn v Litvi, Bolgariji in na Slovaškem še bolj povečevala. To kaže, da nevarnost ostaja in se morda povečuje.
Imamo zelo jasno dolgoročno energetsko strategijo za celotno Evropsko unijo. O tem smo že zelo burno razpravljali. Govori se o dolgoročnih ukrepih. Po mojem mnenju je najšibkejši člen naša kratkoročna do srednjeročna energetska politika. Ta namreč ni opravila resničnostnega preizkusa in to se je pokazalo s plinsko krizo. Komisijo bi povabil, da izdela takšen scenarij, kot ga žal iz številnih drugih pravnih in političnih razlogov ni še nihče izdelal. Kakšni bi bili stroški, koristi in posledice začasnega podaljšanja obratovanja z jedrsko energijo v Bolgariji, na Slovaškem in v Litvi, s čimer bi se v teh razmerah bistveno okrepila energetska varnost tako teh držav kot celotne Evrope? Poleg tega bi se spričo pogojev dolgoročne in neopredeljene gospodarske krize viri lahko uporabljali učinkoviteje in bi občutno zmanjšali breme krize, ki leži na naših prebivalcih in poslovnem sektorju.
Claude Turmes
(DE) Gospod predsednik, glede strategije energetske varnosti in poročila gospe Laperrouze menim, da je tisto, kar imata predlog Komisije in poročilo gospe Laperrouze skupnega, to, da ne določata prednostnih nalog. Te so mešanica vsega, za kar so vse vpletene skupine lobirale pri Komisiji ali Parlamentu. Če ne bomo določili prednostnih nalog, ne bomo znali nikoli pametno ravnati z denarjem.
Pravzaprav je prednostna naloga vsem na dlani. Začeti moramo pri učinkovitosti stavb, vozil, hladilnikov in tako naprej. Nič ni cenejše od tega in nič, kar bi ustvarilo več delovnih mest. Na drugem mestu je obnovljiva energija. Ko pravimo, da bi moralo do leta 2050 60 % vse mešanice energetskih virov izhajati iz obnovljivih virov, to pomeni, da bi bilo najmanj 90 % naše elektrike proizvedenih iz obnovljivih virov. Ta številka 90 % elektrike, proizvedene iz obnovljivih energetskih virov, bo zagotovo dosežena že veliko pred letom 2050, ker smo že sprejeli direktivo, ki postavlja cilj 35 % za 2020. Če lahko dosežemo 35 % zelene elektrike do 2020 z današnjega izhodišča, ki je 15 %, bomo lahko 60 % ali več dosegli že leta 2030.
Tretjič, težave lahko premagamo s plinom. Kako se to lahko zgodi? Če sedaj vložimo milijarde v plinovode, bi se torej poraba plina v Evropi morala zmanjšati. To je tisto, kar navajate v vašem dokumentu, gospod Piebalgs, in kar lahko preberemo tudi med vrsticami poročila gospe Laperrouze.
Torej imamo učinkovitost, obnovljive vire in plin, vi pa želite vložiti 1,3 milijarde EUR v zajemanje in shranjevanje ogljika (CCS). Kje je pri vsem tem slepa zvestoba jedrski energiji?
Moram reči, komisar, da še pravilnega izračuna ne znate narediti. Če se odločimo za učinkovitost in obnovljive vire ter vodimo celo napol spodobno plinsko politiko, in če že res moramo, malo več vlagamo v zajemanje in skladiščenje ogljika, jedrske energije ne bomo potrebovali in se nam ne bo treba izpostavljati tej nevarnosti. Samo poglejmo dejstva!
Kar zadeva gospodarski oživitveni načrt, moram reči, da sem zares jezen na Komisijo. Niti centa za energetsko učinkovitost! Niti centa za pobratenje mest! Komisar, 10. februarja se bodo na vaše povabilo v Bruslju zbrali predstavniki 300 lokalnih oblasti v Evropi. Kaj jim bomo povedali: da je kabinet gospoda Barrosa med ponedeljkom in sredo za 500 milijonov EUR zmanjšal proračun za pobratenje mest? To se mi zdi tako protislovno in tako zelo narobe. Dejstvo je, da potrebujemo mesta in velemesta kot partnerje pri novi energetski politiki. Niti centa za sončno energijo in niti centa za biomaso! Z drugimi besedami, oblikujemo gospodarski oživitveni načrt, v katerem dajemo tri milijarde in pol oligarhiji energetskih velikanov in niti centa partnerjem, katerih pomoč potrebujemo pri uveljavljanju sprememb za prehod na zeleno energijo.
Miloslav Ransdorf
- (CS) Hvala, bom kratek. Rad bi osvetlil dva vidika, o katerih menim, da še nismo razpravljali, in sicer dejstvo, da v Evropi potrebujemo celovit energetski sistem, ki bo medsebojno povezoval različne vrste energije in ki bo medsebojno povezoval različna omrežja tako, da bi bilo mogoče nadoknaditi vsakršen primanjkljaj. Nedavna plinska kriza je pokazala, da je to izredno pomembna naloga. Druga stvar je, da moramo povezati ta energetska omrežja s podobnimi omrežji na drugih področjih, kot sta prevozno in komunikacijsko omrežje, da bomo med njimi lahko dosegli določeno stopnjo simetrije. Zaenkrat se to še ni zgodilo in menim, da bo podrobna preučitev pokazala, da je povezovanje tukaj mogoče. Rad bi povedal, da je stanje omrežij v prihodnjih strukturah Evrope zelo pomembno in da so ta omrežja veliko bolj pomembna za povezano Evropo kot vedno večja birokracija tako v Bruslju kot tudi v državah članicah. Verjamem, da bo Evropska unija v prihodnosti postala nekakšna ogrlica, spletena iz teh omrežij.
Sergej Kozlík
(SK) Trenutna finančna kriza se odraža v gospodarski krizi. Poleg tega grozita glede na pomanjkanje razpoložljivih posojil energetska in prehrambena kriza. Za ohranitev vsaj trenutne ravni proizvodnje energije bodo v svetovnem merilu do leta 2030 potrebne naložbe v višini 26 milijard USD v prenovo in razvoj novih naftnih in plinskih polj ter prav tako v proizvodnjo in distribucijo vseh vrst energije.
Za vzpostavitev učinkovitega in zelo raznolikega sistema bo istočasno treba vključiti pretoke nafte, plina in elektrike. Ta sistem mora biti v pomoč pri premagovanju posledic lokalnih političnih sporov in posledic kakršne koli naravne nesreče ter pri zagotavljanju delujoče oskrbe z energijo v vseevropskem pogledu. Slovaška republike je imela sama priložnost v zadnjih tednih izkusiti zapletenost takšnih razmer, ko na Slovaško več dni zaradi spora med Ukrajino in Rusijo ni dospel niti kubični meter plina. Izkušnja Slovaške in tudi drugih evropskih držav je pokazala, da je za medsebojno povezovanje in vključevanje posameznih energetskih trgov v Evropi, kar je prednostna naloga Evropske unije, potrebna učinkovita podpora.
Vendar pa moram omeniti, da se je v trenutnih razmerah izkazalo, da je bila vsiljena in preuranjena razgraditev dveh jedrskih blokov v jedrski elektrarni Jaslovské Bohunice nepremišljena napaka. Jedrska bloka sta izpolnjevala vse kriterije varnega obratovanja. Razgradnjo slednjih je zahtevala Evropska komisija v pristopni pogodbi kot ceno za pristop Slovaške k Evropski uniji. Ta sklep je nedvomno oslabil energetsko samozadostnost ne le Slovaške, temveč tudi Evropske unije.
Nikolaos Vakalis
(EL) Gospod predsednik, gospe in gospodje, boj proti podnebnim spremembam in potreba po varnosti energije in krepitvi konkurenčnosti našega gospodarstva nas vodita po poti tretje industrijske revolucije proti obdobju, v katerem se bomo morali odvaditi uporabljati mineralna goriva.
To je prava revolucija, ki bo prinesla ogromne strukturne spremembe modelu proizvodnje in potrošnje ter na koncu še našemu samemu načinu življenja. Prepričan sem, da moramo kot Evrospka unija v tej revoluciji ohranjati vodstvo v svetovnem merilu. Če si tega želimo, bomo morali kar največ truda vložiti v omejevanje energetske intenzivnosti gospodarstva v vseh sektorjih. Eno od orodij za izboljšanje energetske učinkovitosti je uporaba možnosti informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT). Za uporabo te tehnologije z namenom povečanja energetske učinkovitosti Evropske unije za 20 % do leta 2020, v okviru cilja 20-20-20, bodo potrebne precejšnje spodbude.
Predlog, ki naj bi ga v nekaj dneh sprejeli in ki zadeva krepitev energetske učinkovitosti z IKT, posebej poudarja raziskave in razvoj pionirskih tehnologij kot sta nanotehnologija in fotonska tehnologija, ki ponujajo velike možnosti za izboljšanje energetske učinkovitosti ter oblikovanje politik za okrepitev sprejemanja teh tehnologij.
Podobno vliva z vrsto ukrepov in dejanj tudi precejšnjo spodbudo bolj okoljskim inovacijam in podjetništvu. Dotakniti se želim zlasti okoljskih javnih naročil, ki bodo agencijam javnega sektorja omogočala igrati vodilno vlogo pri varčevanju z energijo z uporabo novih tehnoloških aplikacij IKT.
Na koncu naj povem, da predlog predvideva spodbude za inteligentne in celovite sisteme upravljanja energije v naših mestih in za inteligentne sisteme upravljanja prevoza z bolj racionalno udeležbo v prometu in prevoznimi sistemi.
Iz povedanega je jasno, da čeprav predlog, o katerem bomo čez nekaj dni glasovali, ni zakonodajen, je pa zelo pomemben, ker v bistvu predstavlja IKT kot enega od glavnih kazalnikov trajnostnega razvoja v Evropski uniji. Zato vas pozivam, da ga čez nekaj dni pri glasovanju podprete.
Hannes Swoboda
(DE) Gospod predsednik, upam, da nam je vsem jasno, kaj so tu prednostne naloge: energetska učinkovitost, varčevanje z energijo in obnovljiva energija. Vendar pa ne moremo zaobiti dejstva, da nas bo moralo skrbeti za našo oskrbo s plinom še mnogo let. Torej, kaj se lahko naučimo iz spora med Ukrajino in Rusijo in iz krize, ki je zaradi tega spora nastala? Menim - in žal mi je, da moram to povedati, komisar -, da naslednjič, ko se bo to spet zgodilo, ne bomo nič bolj ali pa bomo le malo bolje pripravljeni. Niti tega ne moremo reči, da je kriza mimo, in opazil sem le malo znamenj, da se ta strategija resnično razvija ali da so bili iz spora med Ukrajino in Rusijo sprejeti kakršni koli zaključki.
Nekateri poslanci tega Parlamenta menijo, da bi morali skleniti dvostranske pogodbe z Ukrajino, vendar je treba poudariti, da mora Ukrajina prevzeti vsaj nekaj krivde za nedavne razmere in sam zase lahko rečem, da si ne želim biti odvisen od prerekanj med gospodom Juščenkom in gospo Timošenko ali gospodom Janukovičem ali komer koli drugim. Ukrajina bi, kar je seveda povsem razumljivo, veliko raje kupila plin od Rusije in ga potem prodala nam, seveda proti dodatnemu plačilu, tako kot bi to storila Turčija v povezavi z Nabuccom, a k temu se bom vrnil kasneje. Če potem želimo ravno tako nezanesljivo, a dražjo oskrbo s plinom, bi morali oblikovati dvostranki sporazum, če pa želimo najti pravo rešitev, bi morali oblikovati tristranski sporazum z Rusijo kot dobaviteljico in Ukrajino kot tranzitno državo ter v povezavi s tem skleniti sporazum, zlasti glede tranzita in infrastrukture. Nisem slišal, da bi Komisija o tem kaj povedala ali predložila kakšne druge predloge.
Kar zadeva naložbe v infrastrukturo na vzhodu, bi bilo treba v bistvu razpravljati o treh plinovodih: o Severnem toku, Južnem toku in Nabuccu. Severni tok je oskrbovalni plinovod na severu; rešuje problem tranzita, ne bo pa zmanjšal naše odvisnosti od Rusije. Južni tok lahko prav tako reši problem tranzita, a tudi ta ne bo zmanjšal odvisnosti od Rusije. Poleg tega, če primerjamo s tem povezane stroške, je Južni tok dejansko nekoliko dražji od Nabucca, tako vsaj kažejo številne študije, kar bi pomenilo, da bi morali v Nabucco masivno vlagati. Če pomislim - in to sem omenil tudi že ob nekaterih prejšnjih priložnostih, komisar -, kako hitro so Združene države zgradile naftovod PTC in kako dolgo mi prevzemamo plinovod Nabucco, potem res menim, da je škandalozno, kako malo je Evropa dosegla: to je znak naše slabosti.
Ukrepati moramo hitro, ne le glede Azerbajdžana ali Turkmenistana - o katerih bomo v kratkem razpravljali - , temveč tudi v zvezi z Irakom. Dejstvo, da se plin tam enostavno spušča v zrak kot izpušni plin, brez premisleka o tem, kako bi se lahko prenesel do plinovoda Nabucco, je resnično velika napaka. Prosil bi vas, komisar, da hitro in jasno pristopite k pogajanjem s Turčijo in tako zagotovite, da bomo dobili tudi njihovo soglasje k temu. Seveda bomo morali tudi Ciper prepričati, da bo ustavil blokado poglavja o energiji: njihovo vztrajanje, da se ne moremo niti pogajati o tem poglavju, kaže na pomanjkanje solidarnosti, ker to povsem razumljivo povzroča težave s Turčijo. Kimate, komisar, vidim, da se tu popolnoma strinjava.
Če se končno dotaknem jedrske energije, je v tem Parlamentu na to temo nekaj zelo različnih mnenj. Žal tudi jaz ne bom glasoval za poročilo gospe Laperrouze, na primer zato, ker je v tem pogledu preveč enostransko.
Stvar, ki me pri tej celi razpravi najbolj moti, je, da so v Franciji iznašli novost za zmanjševanje količine jedrskih odpadkov, a če pogledamo pobližje, ugotovimo, da so ti jedrski odpadki bolj radioaktivni. Na ta način tega problema ne bomo rešili, zlasti ne v zvezi z odpadki. Uporabiti bomo morali mnogo več energije in inteligence za rešitev problema odpadkov in njihovega odlaganja.
Konrad Szymański
(PL) Gospod predsednik, energetska kriza je odkrila slabost v Evropski uniji. Še vedno imamo težave s pravilnim razumevanjem političnih izzivov, ki so se pojavili zaradi teh razmer. Ta napaka se lepo odraža v predlogu Angele Merkel, ki nam danes, po tretji energetski krizi, predlaga še močnejše vezi z ruskimi energetskimi viri z izgradnjo severnega in južnega plinovoda. V resnici pa je drugače. Ta kriza kaže, da bi morali narediti vse za izgradnjo neodvisne infrastrukture, ki nas bo pripeljala do neodvisnih virov energetskih surovin v Azerbajdžanu in Turkmenistanu. Ta kriza kaže, da bi morali severni plinovod črtati s seznama prednostnih nalog Evropske komisije, da bi se izognili ruskemu monopolu v Evropi. Rešitev energetskega problema bo odločilen trenutek v celotnem procesu združevanja. EU ima priložnost, da pokaže svojo učinkovitost in da pridobi novo moč. Lahko pa pokaže tudi svojo pasivnost in tvega odrinjenost.
David Hammerstein
(ES) Gospod predsednik, rad bi govoril o potrebi po zlitju revolucije informacijske tehnologije informacijske družbe z energetsko revolucijo, ki je bila predmet odlične resolucije Parlamenta.
Potrebujemo inteligentna električna omrežja; trenutno so ta potratna in anahronistična. Potrebujemo porabo, ki bo vodena v skladu s proizvodnjo.
Imeti moramo inteligentna omrežja in inteligentne hiše. Ta inteligentna poraba se lahko zagotovi samo preko interneta in samo z zlitjem vseh električnih omrežij z informacijami, ki prihajajo iz hiš, tovarn, stavb in tako dalje.
Na ta način smo lahko mnogo bolj avtonomni, mnogo bolj neodvisni in Evropa lahko prevzame vodilno vlogo pri tem globalnem vprašanju, tako da ne bomo potrebovali več na ducate nepotrebnih elektrarn, kot jih imamo danes. Večina držav proizvaja trikrat več energije kot jo porabi, kajti proizvodnja se ravna po največji porabi. To se pri inteligentnih omrežjih ne bi dogajalo. Inteligentna omrežja nam bodo omogočala uskladitev porabe s trajnostno proizvodnjo in z obstoječimi proizvodnimi ravnmi.
Na ta način bi lahko sodelovali s sosednimi državami v Sredozemlju. Za povezavo z našimi sosedi na jugu, kjer imajo možnost proizvajanja sončne energije z uporabo visoke tehnologije in obsežnih obratov, potrebujemo obsežna, čista, inteligentna omrežja. To bi ponudilo odlično priložnost za sodelovanje pri obravnavanju preglednosti tehnologij. Lahko bi spodbujali čisto prihodnost za vse nas.
Jerzy Buzek
Gospod predsednik, rad bi se zahvalil poročevalki za njeno delo.
Naj se dotaknem nekaterih točk strateškega pregleda energetske politike in problema zadnje energetske krize, ki sta tesno povezana.
Moja prva točka: v našem poročilu, ki poziva države članice k složnemu evropskemu ravnanju pri energetskih vprašanjih, smo izrecno navedli tisto, kar so v zadnjih tednih spoznali vsi Evropejci, in sicer, da pomanjkljiva oskrba držav članic z energijo prizadene Evropsko unijo v celoti. To je zelo pomembno. To je osnova evropske solidarnosti in osnova za razvoj ukrepov za odziv v kriznih razmerah.
Moja druga točka je, da poročilo omenja tehnologijo zajemanja in skladiščenja ogljika kot tehnologijo, ki lahko izpolnjuje naše okoljske cilje, medtem ko izkorišča energetski vir - premog - , ki je v Evropi razpoložljiv v velikih količinah. Z razvojem tehnologije zajemanja in shranjevanja ogljika lahko Evropa v svetovnem merilu postane vodilna sila v razvoju naprednih tehnologij, kar bo prispevalo k naši globalni konkurenčnosti in okrepilo naše gospodarstvo. Enako velja za tehnologijo uplinjanja premoga, ki je zelo pomembna kot dodatni vir oskrbe s plinom - pomeni pa raznolikost oskrbe s plinom.
Moja tretja točka je, da ta strateški dokument še posebej poudarja potrebo po naložbi v infrastrukturo oskrbe z energijo. Infrastrukturni projekti, ki prejemajo podporo na ravni EU, bi morali v prvi vrsti prispevati k pravi raznolikosti virov in poti oskrbe držav članic in EU kot celote.
Naložba v Ukrajino se nam zdi še posebej pomembna. Skupaj z našimi ukrajinskimi partnerji bi v prihodnosti lahko prevzeli skupno odgovornost za dobave plina na rusko-ukrajinski meji. Razlog za takšen korak na naši strani je zelo preprost. Z vidika energetskih odnosov Ukrajina izpolnjuje mednarodne standarde. Ratificirala je Pogodbo o energetski listini in zato igra po preglednih pravilih.
Moja četrta točka je, da naš strateški dokument znatno dopolnjuje naša prizadevanja za uresničitev tretjega energetskega paketa. Kaj to pomeni? To za Evropsko unijo pomeni delujoč notranji trg na področju energetike; pomeni solidarnost in podporo z mnogih strani. Zaključimo zakonodajni postopek v naslednjih treh mesecih. To je za nas zelo pomembno.
Reino Paasilinna
(FI) Gospod predsednik, komisarja, gospe in gospodje, za nami je zgodovina. Konec koncev so bila naša energetska omrežja zgrajena za izpolnitev potreb hladne vojne in zaradi takratnih političnih okoliščin. Sedaj so se izboljšala in so bila tu in tam površno popravljena, kar je problem, h kateremu se bomo morali spet vrniti kasneje.
Ker je potreba po energiji dramatično rastla, gospodarstvo pa se močno razvijalo, so se spremenile tudi cene, oskrba in okoljski problemi. Ti so postali naši največji izzivi. Ker so problemi globalni, so očitno potrebne tudi globalne rešitve. Zaradi tega je pomembno, da v skupni energetski proces vključimo tudi Združene države in države v razvoju. Mi bomo kazali pot, Združene države pa morajo slediti zgledu Evrope in delati z nami.
Ker so energetske rešitve globalne, potrebujemo evropsko energetsko diplomacijo in razumem, da je komisar za energetiko opravil veliko dela na tem področju in v povezavi s to zadnjo energetsko krizo. Energetsko diplomacijo potrebujemo iz preprostega razloga, ker so to tako obsežna vprašanja, da so se nekoč zaradi takšnih vprašanj bile vojne in se bodo v prihodnosti še. To je potemtakem zelo resno vprašanje.
Že kar očitno je tudi, da potrebujemo mešanico energetskih virov na čim širši osnovi, ki vključuje številne energetske vire, kar bo prispevalo k stabilizaciji energetskih razmer in uveljavilo povečanje raznolikosti vsakega naroda in prav tako narodov Evrope.
Seveda je pomembna rešitev tega problema tudi varčevanje z energijo: to je najcenejša in najučinkovitejša metoda. Za to potrebujemo nekaj, kar menim, da je danes najpomembnejša in edina stvar, ki bi jo bilo treba realizirati: inteligentnost energetike. Če ne bomo občutno povečali uporabe inteligentne tehnologije, ne bomo dosegli naših ciljev. K sreči se je inteligentna tehnologija razvila prav ob istem času. Ljudje in družbe se ne spoznajo na energijo, ki jo uporabljajo, brez inteligentne tehnologije. Posledično je rešitev v informacijskih in komunikacijskih tehnologijah (ITK), ki nam bodo pomagale doseči cilje in ki nam bodo vzdrževale red. Spominjajo nas na našo potratnost. Zato so kot dober učitelj, a tudi kot dobra dodatna pomoč, kajti inteligentne naprave niso potrebne samo za omrežje, temveč tudi za opremo, domove in avtomobile. Povsod tam, kjer je človekova dejavnost, je potrebna inteligenca za nadzorovanje porabe energije. V povezavi s tem bi zlasti poudaril pomembnost sektorja malih in srednje velikih podjetij ter zares številne inovacije, ki iz tega sektorja izhajajo. Potem je tu še socialni vidik: energetska revščina in istočasno zaposlovanje sta povezana s pravkar povedanim.
Čudno se nam zdi, da je Ukrajina tranzitna država. Kot je povedal gospod Swoboda, bi moral biti plinovod očitno pod alternativnim upravljanjem, na primer pod tripartitnim upravljanjem, ki bi vključeval EU in tako problema ne bi bilo več.
Fiona Hall
Gospa predsednica, v vseh razpravah o energetski krizi je vidik, ki ga sicer omenja moja kolegica, Anne Laperrouze, a je na splošno deležen nezadostne pozornosti. Govorimo o energetski učinkovitosti v kontekstu podnebnih sprememb in pomanjkanja goriv, a energetska učinkovitost ima tudi ogromen strateški pomen. Nadzorovanje povpraševanja razbremenjuje dobavitelje in je odločilno pri doseganju energetske neodvisnosti v Evropi. Rada bi opozorila na dve posebni točki v kontekstu vprašanja za ustni odgovor o uporabi informacijskih in komunikacijskih tehnologij.
Prvič, skrbi me, da priprava inteligentnih merilnikov ne gre v korak s stopnjo zavezanosti, ki jo zahtevata učinkovitost rabe končne energije in direktiva o energetskih storitvah ter h kateri poziva poročilo gospe Morgan. V nekaterih državah so na razpolago digitalni prikazovalniki, ki potrošnikom prikazujejo, koliko energije uporabljajo - kar je v pomoč -, a pravi inteligentni merilnik zmore še mnogo več. Omogoča dvosmerno komunikacijo, podrobno analizo povpraševanja potrošnikov in ustrezno meritev ter plačilo elektrike, proizvedene iz mikro obnovljivih virov. Zdaj je čas za inteligentne merilnike. Ti so odločilnega pomena pri spreminjanju stavb iz potrošnikov v proizvajalce čiste energije.
Drugič, kar zadeva razsvetljavo, sem prepričana, da bomo nadaljevali z odstranjevanjem najbolj neučinkovitih izdelkov za domačo razsvetljavo s tržišča in enako je treba storiti tudi z razsvetljavo pisarn in ulic. Vendar pa bi se že morali veseliti naslednjih tehnoloških korakov kot je širša uporaba inteligentnih sistemov razsvetljave z uporabo senzorjev, ki merijo gibanje in stopnjo naravne svetlobe, tako da se jakost razsvetljave lahko zmanjša - in seveda po potrebi izklopi. V smislu energetsko učinkovite razsvetljave obstaja še mnogo več stvari kot so zgolj kompaktne fluorescentne sijalke in čas je, da javni sektor - in to vključuje tudi evropske institucije - prevzame vodilno vlogo pri uporabi IKT za energetsko učinkovitost.
Roberts Zīle
(LV) Gospa predsednica, komisarji, najprej bi se želel zahvaliti gospe Laperrouze za njeno izredno izčrpno poročilo. Krize so vedno priložnost za sprejemanje pomembnih odločitev, ki lahko odločilno spremenijo naše vrednote in našo politiko. Prepričan sem, da je nedavna plinska kriza odprla oči politikom glede občutljivosti mnogih delov Evrope kar zadeva oskrbo z energijo. Ne le oživitveni načrt in drugi strateški pregled energetske politike, ki ga je pripravila Komisija, ampak tudi to poročilo nam daje upanje za vzpostavitev enotne evropske energetske politike in to vključuje upanje, da izoliranih energetskih otokov v Evropi, tudi tistih v baltskih državah, končno ne bo več. Drugi vidik se navezuje na razvoj terminalov utekočinjenega zemeljskega plina. Ti bi seveda lahko v mnogih krajih postali alternativa za dobavo ruskega plina, a le pod pogojem, da nacionalne vlade vzdržijo pritisk in jih ne zgradijo le kot dodatne zmogljivosti za izvoz ruskega plina, ampak izključno kot uvozne terminale. Hvala.
Paul Rübig
(DE) Gospa predsednica, gospod Piebalgs, gospa Reding, dame in gospodje, naložbe potrebujemo zdaj. Smo tik pred energetsko krizo in finančno krizo. Prizadevati si moramo za čimprejšnjo in čimboljšo izvedbo naložb in zato nimamo druge izbire, kot da smo "za" izgradnjo ne le plinovodov, ampak tudi ladij za ponovno uplinjanje utekočinjenega zemeljskega plina. Zgraditi bi jih morali čim prej, kajti to bi ustvarilo delovna mesta in tako prispevalo k polni zaposlenosti v Evropi.
Plinovodi ne bi smeli biti konkurenčni drug drugemu, prej bi izgradnja vsakega novega plinovoda morala biti koristna za vse strani, tako kot je to pri izgradnji terminalov za utekočinjeni zemeljski plin. To je pomembno vprašanje za prihodnost.
Predvsem pa moramo vlagati v energetsko učinkovitost brez državnega financiranja, ampak prej s pomočjo davčnih oljašav. Če bi lahko vsakemu državljanu letno odobrili davčno olajšavo v višini 10 000 EUR, s katero bi lahko pokrili davke, bi lahko nemudoma začeli vlagati v energetsko učinkovitost in obnovljive energetske vire; kar zadeva slednje, bi bila progresivna amortizacija, z drugimi besedami takojšnja vključitev stroškov v bilanco, še posebej dragoceno orodje. Če bi si lahko za to postavili triletni rok, bi bil to za nas velik uspeh. Bolje bi lahko obvladovali področje zaposlovanja in energije. V zvezi s tem je začetek izvajanja pobude stvar odločitve komisarja Kovácsa.
Povsem razumljivo je, da je ena od točk, ki nas v tem programu posebej skrbi, jedrska industrija: pomembno je zagotoviti varnost in zaščito jedrskih elektrarn ter to storiti po najboljših močeh. Tu si previsokih ciljev ne moremo zastaviti: povsem preprosto, potrebujemo ljudi, ki zaupajo Evropski uniji in verjamejo, da bodo sprejeti takšni ukrepi, ki bodo nadaljevali raziskavo varnosti in da bodo postavljene pravno zavezujoče zahteve, ki bodo takoj po odločbi sodišča ali regulatorja omogočale odstranitev nevarnih jedrskih elekrarn iz omrežja. Evropejci so upravičeni do varnosti na tem področju, tako da se lahko zazremo v prihodnost, v kateri nas proizvodnja energije ne bo ogrožala in bomo pomirjeni. Komisija lahko k temu pomembno prispeva.
Vendar pa bo Svet v skupini, ki je odgovorna za jedrsko varnost, prav tako moral izpolniti svoje obveznosti in ne bo smel ubrati poti blokiranja predlogov Evropskega Parlamenta in Komisije, ki državljanom ne bo pogodu.
Teresa Riera Madurell
(ES) Gospa predsednica, komisarji, nedavne razmere, ki zadevajo Rusijo in Ukrajino ter oskrbo s plinom, so jasno pokazale, da moramo bolj kot kdaj koli prej povečati raznolikost naše oskrbe in izboljšati povezave med državami članicami in državami proizvajalkami.
Predlogi Komisije sicer gredo v to smer, ampak zaradi večje učinkovitosti bi ti predlogi morali vključevati tudi možnosti na jugu naše celine in zlasti v moji državi Španiji in vesela sem, da je komisar to danes tudi omenil.
Španija je država članica z največjo raznolikostjo oskrbe tako v smislu števila držav - naš plin uvažamo iz 10 različnih držav - kot tudi v smislu oblik le-te. Iz tega razloga je moja država odlična platforma za oskrbo Evropske unije. Oskrba je vzpostavljena tako s plinovodom iz Alžirije kot tudi z utekočinjenim zemeljskim plinom v količinah, podobnim količinam iz Nabucca, vendar po nižjih cenah in z ugodnejšimi dobavnimi roki. Te platforme pa trenutno Evropska unija ne more uporabljati, ker ni povezave s Francijo. Prednostna naloga Evropske unije, gospod Piebalgs, mora biti plinovod Medgas kot tudi specifični problemi naših otoških ozemelj.
Če Iberski polotok trpi zaradi osamljenosti v energetskem smislu, potem so otoki kot so Balearski otoki, kjer je moj dom, dvakrat bolj osamljeni. To je do prebivalcev teh otokov zelo nepošteno, kajti kot Evropejci imamo enake pravice.
Iskreno prosim, gospod Piebalgs, da med sprejemanjem odločitev in določanjem prednostnih nalog preučite posebne razmere otoških ozemelj.
Na koncu bi se želela zahvaliti poročevalki za njeno delo.
Olle Schmidt
(SV) Gospa predsednica, komisar, EU mora spoznati tudi temno stran tega, kaj pomeni biti preveč odvisen od enega samega dobavitelja energije. Državljane številnih držav članic je prizadela popolnoma nesprejemljiva ruska muhavost. Vemo, da je Rusija neusmiljena pri ravnanju s svojimi sosedi, toda dejstvo, da so vlogo talcev v sporu med Rusijo in Ukrajino morali prevzeti zmrzujoči Slovaki in Bolgari, je bila, upam, budnica za vse nas, tudi tu v tem Parlamentu.
Ukrajina potrebuje pomoč EU in med drugim mora sedaj steči tudi izgradnja plinovoda Nabucco s plinom iz Azerbajdžana. EU mora zdaj pokazati, da zna ukrepati, natanko tako kot je k temu pozval gospod Swoboda.
Vemo, da Rusija teži k izgradnji Severnega toka, plinovoda v Baltskem morju. Te predloge bi morali zavrniti. Baltsko morje je eno najobčutljivejših celinskih morij. Iz spoštovanja do okolja in gospodarstva se ta plinovod ne bi smel položiti v Baltsko morje, tudi z vidika varnostne politike ne. Namesto tega je treba temeljito raziskati možnosti na kopnem. Tudi Evropski parlament je ob eni od prejšnjih priložnosti izrazil svoje pomisleke glede tega.
Z veseljem ugotavljam, da bi v skladu s poročilom jedrska energija morala biti pomemben del evropske mešanice energetskih virov v prihodnosti. Če moramo izpolniti zahteve energetskega paketa po zmanjšanju emisij, potrebujemo moderno evropsko jedrsko energijo. Dobro je, da bomo o tem lahko razpravljali v Evropskem parlamentu v naslednjih nekaj dneh.
Dariusz Maciej Grabowski
(PL) Gospa predsednica, komisarji, čas je, da spregovorimo odkrito. Prvič, Evropska unija nima energetske strategije. To opogumlja na primer Rusijo, ki energetske vire uporablja kot politično orožje za izvajanje pritiskov in izsiljevanja, kar še slabi položaj EU.
Drugič, EU je podlegla kolektivni manipualciji v obliki zastraševanja z globalnim segrevanjem podnebja zaradi emisij CO2. Vedno večje število strokovnjakov in dejstev potrjuje, da to ni res. Kar zadeva tiste, ki širijo to teorijo in nas zastrašujejo z globalnim segrevanjem, bi bilo smiselno sprožiti preiskavo o tem, v čigavem interesu to počnejo.
Tretjič, EU potrebuje energetsko strategijo, ki bo temeljila na načelu najšibkejšega člena, z drugimi besedami podporo v obliki finančne pomoči in naložb za tiste države, ki so najbolj odvisne od enega dobavitelja, kot so baltske države in Poljska.
Četrtič, EU se mora opravičiti in ponovno vzpostaviti naklonjenost antracitu in rjavemu premogu, ker razpolaga z obilnimi zalogami le-teh in te so poceni. Petič, EU potrebuje davčno in kreditno politiko za podpiranje novih tehnologij in prihrankov pri energetskih emisijah, teh pa nima.
Herbert Reul
(DE) Gospa predsednica, gospe in gospodje, najprej bi se rad lepo zahvalil gospe Laperrouze in gospodu Piebalgsu za vse dokumente, ki sta jih predstavila.
Ne strinjam se z vsemi podrobnostmi, a predlogi gredo v pravo strateško smer: prav in potrebno je še enkrat osredotočiti se na dejstvo, da je eno od glavnih vprašanj zanesljiva preskrba. Morda smo v zadnjem letu preveč pozornosti posvečali drugim vprašanjem energetske politike in veseli me, da je zanesljiva preskrba sedaj spet bolj v ospredju.
Drugič, hvaležen sem tudi, da je predlagano stališče tako večplastno. Kot sem že rekel, četudi se kdo ne strinja s prav vsako točko, je poročilo vendarle na splošno pravilno, v nasprotju s tistim, kar je pravkar predočil gospod Turmes. Gospod Turmes, napak je verjeti, da ima to tako obsežno in zapleteno vprašanje samo en preprost odgovor.
Politiki vedno poskušajo dati hiter, preprost odgovor, ki zadovolji vsakogar, ampak to enostavno ni mogoče. Žal je to prekleto težko in ravno zato je odgovor tako raznolik. Ljudem ne moremo samo obljubljati in se pretvarjati, da imamo rešitve in da se bo vse izšlo kot v pravljici; ne glede na vse drugo pa bi bili ljudje nekega dne bridko razočarani, ko bi spoznali, da ne gre vse tako gladko.
Ta večplastnost pomeni, da ne gre le za en sam vir energije, temveč prej, da bomo še dolgo nadaljevali naše delo z več viri. Neetično je nek vir energije kar zavreči: po mojem mnenju je neodgovorno preprosto kar opustiti jedrsko energijo. Ta je del rešitve: ne sicer cele rešitve, a treba je uvideti, da potrebujemo tudi njen prispevek. Opozoril bi tudi, da ne stavite preveč na plin: veliko smo že slišali o tem, kakšno odvisnost lahko povzroči.
Menim tudi, da bi morali uvideti, da se ne moremo kar tako odreči premogu - energetskemu viru, ki ga imamo v naši državi in v mnogih drugih krajih Evrope - in enostavno reči "premog proizvaja CO2, torej ne pride v poštev". To bi bilo neodgovorno. Potrebujemo tudi večplasten odgovor na vprašanje o številnih poteh oskrbe. Kot je pravkar povedal gospod Rübig, za plinovod ni enega samega odgovora: napak bi bilo odločiti se samo za enega; namesto tega moramo odpreti najrazličnejše poti in možnosti. Danes nihče ne more zagotovo napovedati, kaj se bo zgodilo čez 10, 20 ali 30 let.
V tem pogledu je pot, ki jo moramo ubrati, pritrditev inteligentnim rešitvam. Z inteligentnimi rešitvami označujem raznolike rešitve, ki so odprte za nove stvari in ne mirujejo. Odgovor je tehnologija. Odgovor je vlaganje v raziskave in dovzetnost za rešitve, ki jih trenutno sploh ne moremo videti, in ne občasno izključevanje zdaj te, zdaj druge možnosti. Odgovor je tudi privolitev v naložbe.
Usodna napaka bi bila - in takšna napaka je bila storjena tudi v nekaterih odločitvah v energetski politiki - ponuditi dejanskim vlagateljem, namreč podjetjem, premalo manevrirnega prostora in premalo podpore. Ali kdo res verjame, da bomo mi, države članice, država ali Skupnost lahko rešili problem vlaganja? Ne, zasebni sektor je tisti, ki bo moral to storiti.
Atanas Paparizov
(BG) Gospa predsednica, komisarji, najprej bi želel osvetliti konstruktivno razpravo v Odboru za industrijo, raziskave in energetiko o poročilu gospe Laperrouze in posebej poudariti njeno vlogo pri pripravi nepristranskega in vseobsegajočega poročila.
Posebej bi se rad osredotočil na tiste predloge v tem poročilu, ki odražajo probleme, s katerimi se soočajo zaradi zunanje oskrbe z energetskimi viri, zlasti s plinom, najbolj prizadete države.
V prvi vrsti je bila upoštevana pomembnost aktivne udeležbe Evropskega parlamenta pri dodeljevanju projektov za nove energetske povezave, zlasti med plinskimi in energetskimi omrežji držav članic. Vendar pa moram z obžalovanjem povedati, da je bilo za Republiko Bolgarijo in njene povezave z Grčijo v okviru projektov Komisije dodeljenih le 20 milijonov EUR, kljub temu, da je Bolgarija ena od najresneje prizadetih držav. Plinsko polje v Čirenu na primer, ki bo rešilo probleme krize z minimalno oskrbo, sploh ni bilo omenjeno.
Drugič, vključene so bile vse možnosti za izgradnjo južnega plinskega koridorja, z drugimi besedami, poleg projekta Nabucco sta upoštevana tudi projekta Južni tok in TGI. Prav tako je upoštevan dolgoročni načrt za možnost oskrbe s plinom s strani drugih držav iz regij kot sta Uzbekistan in Iran.
Tretjič, poudarjen je pomen terminalov za utekočinjen plin, ki se gradijo v Evropski uniji, in tudi dostopnost le-teh za vse države članice na osnovi načela solidarnosti. To je še enkrat zlasti pomembno za skupno uporabo takšnih terminalov s strani Bolgarije in Grčije.
Četrtič, pozivam Komisijo, da preuči širitev energetske skupnosti v jugovzhodni Evropi in v drugih sosednjih državah z namenom oblikovanja enotnega trga za celotno regijo. Kot poročevalec o predpisih in pogojih za dostop do omrežij za oskrbo s plinom, bi rad še enkrat poudaril pomen tretjega energetskega paketa za oblikovanje enotnega evropskega energetskega trga, da bi s tem pospešil najhitrejšo možno realizacijo le-tega.
Na koncu bi rad poudaril, da poročilo nepristransko izraža tudi vlogo jedrske energije. Menim, da bo trenutna okvirna direktiva o jedrski varnosti postala dobra osnova za analiziranje stanja vseh jedrskih blokov v Evropski uniji in ne le novo zgrajenih ter da bo objektivna osnova za ocenitev njihove varnosti.
Jasno je, da odločitve na politični osnovi kot tiste, ki so bile sprejete v zvezi s Kozlodujem, ob trenutnem razvoju energetske raznolikosti v Evropski uniji ne morejo biti dolgoročne. Upam, da bodo države članice na podlagi objektivnih meril lahko ponovno preučile vprašanje zaprtih jedrskih blokov.
Andrzej Wielowieyski
- (FR) Gospa predsednica, poročilo gospe Laperrouze o energetski politiki zadeva predmet izrednega pomena za vse države Unije.
Zaradi dela, ki ga je opravila, jo zelo spoštujem, a situacija ostaja zelo resna. Mučne in katastrofalne januarske izkušnje naših držav na jugu, kot tudi napovedi, ki nam grozijo z občutnim pomanjkanjem energije v naslednjih dveh desetletjih, kažejo na potrebo po energetski politiki kot ključnemu delu naše zunanje politike.
Prihodnost pa ni tako svetla, komisar, ker nam manjka složnosti, solidarnosti in virov. V smislu solidarnosti to morda ne velja za Komisijo, ampak prej za nekatere velike evropske države. Naše ravnanje ni složno.
V celoti se strinjam z gospodom Swobodo, da je Evropska unija s plinovodom Nabucco v veliki zadregi. Obstaja na primer nevarnost, da bo ruski plinovod Južni tok, ki ga podpira država in nekatere države EU, izrinil Nabucco, ki je dvakrat cenejši in ki izpolnjuje tržna pravila. Obstaja tudi nevarnost, da njegove vire oskrbe v Azerbajdžanu zapleni njegov tekmec, zaradi česar so naložbe vanj negotove in nejasne. Na ta način bo Unija verjetno izgubila enkratno priložnost za povečanje raznolikosti in za večjo zanesljivost ...
(Predsednica je prekinila govornika)
Péter Olajos
(HU) Gospa predsednica, drugi strateški pregled energetske politike ne bi mogel priti bolj pravočasno. Dogodki v začetku leta so bili za zanesljivo preskrbo na vzhodnem delu Evropske unije vsekakor izziv. Po tritedenski krizi je zemeljski plin 20. januarja spet pritekel v Evropo, a vprašanje je, za koliko časa? Da bomo lahko zares zagotovili zanesljivo oskrbo, moramo iz plinskega spora potegniti nauk. S tem mislim najprej na raznolikost uporabljenih vrst energije, virov oskrbe in dobavnih poti. Glede na izračune uporablja Evropa 500 milijard m3 plina letno in to povpraševanje se lahko glede na nekatere analize poveča za 30 % v naslednjih 20 letih.
Pojavljajo se že zamisli o morebitnih alternativah. Plinovod Severni tok, ki prenaša ruski plin v Evropo, je že v izgradnji in Modri tok v Turčiji je pripravljen; zainteresirane strani so dosegle sporazum o gradnji Južnega toka, Ukrajina je prevzela izvedbo Belega toka in potem je tu še Nabucco, o katerem se veliko govori, četudi z nezanesljivimi viri ali finančno pomočjo. Kakor koli že, odvisnost od Rusije bo v glavnem ostala. Čeprav bi Nabucco prenašal azijski plin, doslej - v nasprotju z Gazpromom - Evropa niti še ni predložila ponudbe Bakuju. Kaj lahko zdaj storimo? Mnogi porečejo, da lahko trenutno upamo, da bodo pogajanja evropskih komisarjev in ruske delegacije na vrhu v Moskvi prinesla bistvene rezultate in privedla do pomembnega napredka v zvezi s plinovodi in da v prihodnosti ne bo samo ruski plinski monopol narekoval cene.
To je mogoče, poleg vsega tega - in seveda prej kot vse drugo - pa menim, da je prihodnost v uporabi manjših količin in čistejše energije. Prav to je razlog, da vztrajam pri potrebi po evropski okoljski "novi politiki", z drugimi besedami takšni politiki, ki se zavzema za trajnostno rast, medtem ko spodbuja in uporablja inovacije v okoljski industriji. Kot rezultat trenutne globalne finančne krize se vedno več ljudi zaveda dejstva, da je potrebna nova logika gospodarske organizacije. Vedno več ljudi spoznava, da je za dvig iz globalne krize potrebna sveža gonilna sila z motorjem, ki teče po novih organizacijskih načelih. Vedno več ljudi se zaveda potrebe po preusmeritvi. Okoljska "nova politika", z drugimi besedami nova logika gospodarskih organizacij, ki temelji na inovacijah in okoljski tehnologiji in jo podpirajo mednarodni kapitalski trgi, bo postala temelj številnih programov za reševanje in spodbujanje gospodarstva, tudi v državah članicah Evropske unije. To spodbudo potrebujemo, kajti lansko leto se je število brezposelnih v Evropi povečalo za 1,7 milijona. Evropska okoljska "nova politika" bo v primeru, da dobi zeleno luč, odločilno vplivala na evropsko energetsko politiko prihodnosti. Hvala lepa.
Libor Rouček
(CS) Gospe in gospodje, Evropska unija trenutno uvaža 50 % energije, ki jo porabi, in ta delež stalno narašča. Odvisnost Unije od uvoza konvencionalnih energetskih virov in od omejenega števila dobaviteljev predstavlja resno grožnjo naši varnosti oskrbe, stabilnosti in blaginji. Ta strateški pregled energetske politike Evropske unije je zato, po mojem mnenju, prišel ob pravem času. Moje mnenje je, da je cilj "trikrat 20" za leto 2020 z varnostnega, gospodarskega in ekološkega vidika pravi. Vendar pa je za dosego tega cilja potreben skupni pristop po vsej Evropski uniji, ki mora biti enoten tako znotraj Unije kot tudi navzven. Oblikovanje skupne energetske politike zahteva končanje ratifikacije Lizbonske pogodbe in predložitev predloga za takšno skupno energetsko politiko. Na notranjem trgu je potreben jasen in stabilen pravni okvir in predvsem končanje integracije naših energetskih sistemov po vsem ozemlju Evropske unije.
Če ne bomo povezali teh energetskih sistemov, bo klavzula o medsebojni solidarnosti ostala le gola fraza. Okrepiti je treba tudi uporabo vseh domačih energetskih virov, od ohranjanja energije s povečanjem deleža obnovljivih virov do večje uporabe varne jedrske energije. Ni treba poudarjati, da se nam bodo finančne naložbe v našo domačo energetsko industrijo povrnile v obliki obnovitve gospodarske rasti. Kar zadeva zunanje odnose na področju energetike, ta vidik prav tako zahteva mnogo večjo raznolikost kot prej. Potreben je intenzivnejši dialog z državami proizvajalkami, tranzitnimi državami in drugimi državami potrošnicami. Okrepiti je treba sodelovanje z državami Srednjega vzhoda, s sredozemsko regijo in Severno Afriko. To bi se moralo zgoditi v okviru barcelonskega procesa: Unije za Sredozemlje. Dialog bi moral prav tako vključevati državo kandidatko Turčijo in po mojem mnenju je pomembno tudi iskanje učinkovitejšega pristopa k državam kot je Iran. Na koncu bi rad čestital naši poročevalki, gospe Laperrouze za poročilo, ki je po mojem mnenju odlično in uravnoteženo.
DanutBudreikait
(LT) Čeprav smo začeli govoriti o potrebi po skupni energetski politiki že davnega leta 2006, je vsaka posamezna država EU odgovorna za zagotavljanje zanesljive oskrbe z energijo. Vendar pa je za obstoj EU same pomembna solidarnost med državami članicami. Za pomoč pri premagovanju krize oskrbe z energijo ali v izogib le-tej mora EU nemudoma sprejeti učinkovito zakonodajo. Komisija predlaga Akcijski načrt EU za varnost preskrbe in solidarnost pri preskrbi z energijo, katerega najpomembnejša vidika sta ustvarjanje infrastrukture in raznolikost energetskih virov. Vesel sem, da je med infrastrukturnimi projekti, ki bodo postali prednostne naloge za varnost preskrbe EU, načrt povezovanja držav okrog Baltskega morja, ki bi odstranil še obstoječe otoke nezanesljive oskrbe z energijo v EU.
Komisijo bi rad zaprosil za vsakršno podporo pri vzpostavitvi energetske povezave med Litvo in Švedsko ter litvansko-poljskim energetskim mostom. Žal tu potrebujemo tudi politično voljo. Medtem pa, če se vrnem k temeljnemu načelu Evropske unije - k solidarnosti - in uporabi le-tega na področju energetike, se porajajo mnogi dvomi v prihodnost tega načela. Razpravljamo o tretjem energetskem paketu, ki vključuje oblikovanje notranjega trga EU za elektriko in plin z Agencijo za sodelovanje energetskih regulatorjev. Istočasno ustanavljata Nemčija in Rusija rusko-nemško agencijo za energetiko. Kako je to lahko v skladu s solidarnostjo držav članic EU, s skupno energetsko politiko in varnostjo preskrbe?
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Gospa predsednica, komisarji, v tej razpravi bi želel pritegniti vašo pozornost k trem vprašanjem.
Prvič, Rusija čedalje bolj očitno uporablja oskrbo z energetskimi viri, v glavnem s plinom, za izvajanje močnega političnega vpliva. Zadnji plinski spor med Rusijo in Ukrajino ni povzročil le ogromne gospodarske izgube v mnogih državah EU, ampak je z nekakšnim dovoljenjem EU še enkrat potisnil Ukrajino v popolno gospodarsko odvisnost od Rusije. Težko si je namreč predstavljati, da bo ukrajinsko gospodarstvo lahko delovalo, če bo cena plina presegla 400 USD na 1 000 kubičnih metrov.
Drugič, izpogajati je treba nov partnerski sporazum med EU in Rusijo, ki bo vključeval podrobnosti energetskega vprašanja, a tudi jasno določbo, da Rusija ne bo uporabljala oskrbe z energetskimi viri za izvajanje političnega vpliva in da bodo ruski dobavitelji odgovorni za škode, ki bi nastale zaradi prekinitve oskrbe.
Tretjič in za konec, tako Evropska unija z uporabo lastnih finančnih sredstev kot tudi Evropska investicijska banka bi morali v prvi vrsti podpirati plinske naložbe, ki resnično povečujejo raznolikost oskrbe EU s plinom in ki tako ustvarjajo možnost uvoza plina iz drugih držav, ne le iz Rusije, in ena takšna možnost je plinovod Nabucco.
Avril Doyle
Gospa predsednica, če bomo nadaljevali z učinkovitim ignoriranjem tako vprašanja varnosti preskrbe kot tudi odločilnega pomena vseevropske medsebojne povezanosti visokonapetostnega enosmernega prenosnega sistema (HVDC), ne bomo do leta 2050 nikoli dosegli ne varnosti preskrbe, ne 80 % znižanja naših emisij ogljikovega dioksida. To vključuje vod HVDC v Severno Afriko: inteligentna električna omrežja nad Evropo in Severno Afriko.
Potem ko sem prejšnji teden imela priložnost iz prve roke seznaniti se z razburljivimi postopki z uporabo sončne toplotne energije v Grenadi in Sevilli, ko sem čez vikend prebrala mnenja Michaela McElroya, profesorja s Harvarda, o možnostih, da se Združene države rešijo stroška v višini 750 milijard USD, ki ga letno plačujejo za uvoz nafte, o zmagi Združenih držav v bitki za varnost preskrbe in istočasno o reševanju planeta, se sprašujem: o čem še razpravljamo? Odgovore poznamo.
Z inteligentnim omrežjem bo elektrika, proizvedena iz sončne, vetrne in vodne energije lahko izravnala diagram varnosti.
Če ne bo vetra z irske zahodne obale, bo sonce sijalo v Španiji ali pa bo veter pihal z zahodne obale Severne Afrike, pa tudi sonce bo tam sijalo.
Skratka, kar sonce pomeni Španiji, pomeni veter zahodni obali Irske. Naši nacionalni regulatorji bodo lažje zadihali, kajti njihova edina naloga poslej bo le skrb, da bomo imeli še naprej prižgane luči in naše domove ter pisarne ogrevane pri največji obremenitvi.
Nikoli več ne smemo dovoliti, da bi bili naši državljani talci tako energetske politike kot tudi nihajočih cen nafte. Energija vetra je konkurenčna premogu, nafti in plinu in to gorivo je brezplačno. Da, naš izziv je vzpostaviti novo energetsko gospodarstvo - energetsko gospodarstvo, ki temelji na elektriki, proizvedeni iz obnovljivih virov.
Moj zaključek je: zgovoren izraz "stati zemljo", ki ga mi - govorci angleškega jezika sploh - neprisiljeno uporabljamo v prenesenem pomenu, je treba zdaj vzeti dobesedno. Če ne bomo hitro spremenili naše skoraj popolne odvisnosti od fosilnih goriv, se bo, kot vedno znova in vedno bolj vztrajno poudarjajo naši znanstveniki za podajo izvedenskega mnenja glede podnebja, zgodilo prav to: zaradi globalnega segrevanja bo kratko potegnila zemlja.
Evgeni Kirilov
(BG) Gospa predsednica, kot poročevalec v senci za Odbor za zunanje zadeve bi želel čestitati gospe Laperrouze za poročilo, ki ponuja širok vpogled v probleme Evropske unije na področju energetike, vključno s potrebo po skupni energetski politiki.
Poročilo tudi zelo jasno navaja potrebne ukrepe za soočenje z izzivi varnosti preskrbe z energijo. Pozdravljam tudi dejstvo, da je v takšnem poročilu našla svoje mesto tudi jedrska energija kot potreben vir energije.
Zlasti zdaj, po plinski krizi, je tudi jasno in dobro izpostavljeno dejstvo, da bomo morali povečati raznolikost virov energije. Po drugi strani pa si bomo za prihodnost morali še naprej prizadevati za vzpostavitev alternativnih koridorjev, energetskih koridorjev in ne le enega koridorja na račun drugega. V tem primeru bi od konkurence imeli koristi mi vsi.
Opozoril bi rad na dve vprašanji. Oktobra lani sem tu, v tem Parlamentu, opazil, da je energetski projekt Nabucco še vedno "dim brez ognja". Takrat sem Evropsko komisijo pozval k odločnemu ukrepanju. Sedaj lahko rečemo, da so ukrepi, ki jih Komisija izvaja v tej smeri, opazni. Razumevanje pomena teh ukrepov je očitno, zlasti sedaj po plinski krizi.
Vendar pa mora biti jasno, da je kljub dejanjem in ukrepom za doseganje celo večje varnosti preskrbe potrebno več truda in resne politične aktivnosti, da bomo lahko ugledali luč na koncu predora.
Drugo vprašanje je zmogljivost skladiščenja energije. Rad bi povedal, da bi bila Bolgarija izgubljena, če ne bi imela zmogljivosti za skladiščenje rezervnih zalog za najmanj 20 dni v obratu za skladiščenje plina v Čirenu, ki je bil lansko leto, kot da bi vlada vedela, kaj se obeta, razširjen za eno tretjino svojih zmogljivosti.
Zato bi danes rad še v drugo poudaril popolno nerazumevanje, zakaj je Komisija v celoti prezrla projekt, ki ga je Bolgarija predlagala za nadaljnjo razšititev tega obrata za skladiščenje. To skladišče je bilo naša edina rešitev in menim, da bi morali podobne projekte podpirati v vseh drugih državah.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Gospa predsednica, plinska kriza in finančna kriza nas silita v hitre in pragmatične ukrepe, ki presegajo individualne interese in zamisli, ki so v gospodarskem pogledu neupravičeni, kot je plinovod Severni tok.
Drugi strateški pregled energetske politike ne ponuja želene dodatne vrednosti. Vrsto vprašanj, omenjenih v pregledu, bo zelo težko realizirati. Državljani in gospodarstvo EU zahtevajo hitre in konkretne odločitve ter ukrepe, ki bodo zagotavljali relativno nizke in stabilne energetske stroške v naslednjih 15 letih: odločitve, ki bodo privedle do najpomembnejših prihrankov v industriji, pri prevozu in doma, odločitve, ki bodo v veliki meri zmanjšale odvisnost gospodarstva EU od uvoza ogljikovodikov in zagotovile pravilno oskrbo z le-temi, odločitve, ki nas bodo čim hitreje privedle do razvoja programa in načrta za posebne ukrepe, ki bodo temeljili na raziskavah, ter načina, kako le-te financirati in izvesti. Kot rezultat teh gospodarskih ukrepov bodo znižane emisije CO2, birokratsko trgovanje z emisijami - tako ugodno za trgovce, ne pa za gospodarstvo - ne bo potrebno.
Mairead McGuinness
Gospa predsednica, užaljena sem zaradi besede "inteligentno", ki se zelo pogosto uporablja v tej razpravi, kajti rešitve, ki jih preizkušamo in uporabljamo v našem Parlamentu, za zmanjševanje porabe energije zagotovo niso učinkovite in vsekakor niso inteligentne. Opozarjanje otrok, da naj izklapljajo stvari, že ni rešitev. Želim si, da bi bila, ker bi to pomenilo, da stvari obvladujem. Tako vsekakor potrebujemo stvari, o katerih je bilo govora: senzorje in drugo tehnološko napredno opremo, ki nam bo olajšala življenje v smislu doseganja naših ciljev glede energetske učinkovitosti.
Razprava današnjega večera je težka: gre za načrt v zvezi s podnebnimi spremembami, za zanesljivo preskrbo, solidarnost med državami članicami in tudi gospodarsko rast - in to je trenutno vprašanje za nas - in za vprašanje, kako lahko dosežemo boljšo uporabo naših energetskih virov.
Država, iz katere prihajam, Irska, je odvisna od nafte, ki pokriva skoraj 60 % naših energetskih potreb in jo v celoti uvažamo. Tako je jasno, da gre tu za poseben problem. To odvisnost moramo zmanjšati, razviti moramo svoje domače vire in, kot sem že omenila, izboljšati moramo svojo učinkovitost. Razumljivo je, da je vprašanje medsebojne povezanosti držav članic odločilno, zlasti za države z obrobja.
Odvisnost Irske je izjemno velika. 91 % naših potreb pokriva uvoz. To je vrtoglav odstotek in če že nismo izkusili problemov v zvezi s plinom, o katerih so govorili drugi kolegi, ali mrazu in grozot, ki so jih ti povzročili drugim državam članicam, smo pa s tem, ko smo opazovali te kritične razmere, uvideli, da moramo nekaj ukreniti z našo mešanico energetskih virov in našo energetsko nezanesljivostjo.
Tako so vsa vprašanja, ki so del tega poročila, in vprašanje za ustni odgovor za nas zelo pomembna.
Zlasti je treba obravnavati vprašanje rabe zemljišč. Z vidika Irske, kjer nismo razvili gozdarskega sektorja, so zanimive švedske izkušnje s področja gozdarstva.
Ključno vprašanje pa je: spraviti v red ravnovesje med proizvodnjo hrane in proizvodnjo goriva.
Emanuel Jardim Fernandes
(PT) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, razvijanje dosledne in vseobsegajoče politike Skupnosti na področju energetike je logičen korak in potrebno posredovanje. Predlog Komisije in poročilo gospe Laperrouze kažeta v to smer.
Evropska unija bo ponudila dodano vrednost pobudam, ki jih bodo razvile države članice. Količine nafte so omejene in proizvodnja Evropske unije in Norveške v letu 2007 je prispevala zgolj 30 % za notranje potrebe. Odvisnost Evropske unije od uvoza nafte posredno povečuje tudi našo odvisnost od politično nestabilnih držav ali tistih, ki kot morebitni energetski partnerji ustvarjajo glavne geostrateške napetosti, kot smo nedavno videli pri Rusiji.
Iz teh razlogov je strateško pomembno preusmeriti povpraševanje po alternativnih energetskih virih na nafto, z geografskega vidika pa je pomembna tudi povečana pazljivost pri oziranju na trge Južne Amerike in Afrike, ki se trenutno širijo in ki bi jim razvoj partnerstev Evropske unije in Brazilije ter Evropske unije in Afrike lahko zelo koristil. To bi bilo treba doseči z vključitvijo iberske regije - Španije in Portugalske, od koder prihajam - kot temeljne platforme v smislu logistike in distribucije na območju Evrope.
Kar zadeva osnovno potrebo po povečanju energetske učinkovitosti, je pomembno zagotoviti ustrezne sinergije med tistimi sektorji, ki lahko prispevajo k večji energetski učinkovitosti. Samo s sprejetjem globalnega in usklajenega pristopa med politikami Skupnosti in nacionalnimi politikami, in sicer na področju kohezije, kmetijstva in prevoza, bomo lahko oblikovali strategijo z dolgoročno vizijo.
Povezava med energetiko in ozemeljsko kohezijo je nesporna, ker vpliva na mogoče dolgoročne rešitve za vse regije Evropske unije, vključno z najbolj izoliranimi in oddaljenimi regijami.
Iliana Malinova Iotova
(BG) Gospa Laperrouze, rada bi vam čestitala zlasti za dobro delo, ki ste ga opravili z vašim aktualnim in pravočasnim poročilom.
Ne moremo še povedati, koliko evropskih držav in državljanov je utrpelo izgubo zaradi plinske krize. Samo v bolgarskem gospodarstvu, ki ga je spor med Ukrajino in Rusijo najbolj prizadel, izgube znašajo več kot 230 milijonov EUR, brez kakršnega koli nadomestila.
Posledične izredne razmere so porodile mnogo vprašanj. Na žalost se veliko vprašanje energetske odvisnosti zaostri vedno takrat, ko pride do politične krize in političnega antagonizma med Rusijo in Ukrajino. Mnogi se spominjajo situacije pred tremi leti, ko sta se ti dve državi spet prerekali glede cen. Potem so nam obljubili skupno evropsko energetsko politiko, ampak po treh letih je videti, da se ni še nič spremenilo.
Sedaj se sprašujemo: ali smo pripravljeni na enoten energetski trg ali pa bodo prevladali individualni interesi v dvostranskih sporazumih? Smo storili dovolj za medsebojno povezavo evropskih omrežij oskrbe s plinom med državami članicami ali pa se vedno manj nagibamo k shranjevanju rezervnih zalog za primer krize? Kako potekajo naše aktivnosti v zvezi s Severnim in Južnim tokom ter Nabuccom?
Veseli me, da se jedrska energija obravnava na isti ravni z drugimi energetskimi viri. Ne da bi bila pri tem ogrožena varnost, je čas za ponovno preučitev našega stališča do jedrskih objektov v Evropi, in sicer brez kakršnih koli nadaljnjih politično motiviranih odločitev.
Jedrsko energijo potrebujemo, za druge krize, ki bi se pojavile, pa bi le-ta predstavljala resno oviro. Ni naključje, da je sredi največje krize bolgarski parlament zaprosil svoje evropske partnerje, naj obudijo razpravo o ponovnem zagonu zaprtih jedrskih blokov v Kozloduju, katerih varnost so potrdile pristojne oblasti. Upamo na vaše razumevanje.
Čeprav so odločitve težke, pa jih ne prejudicirajmo in jih ne odpišimo prekmalu. Naslednje besede namenjam vam, gospod komisar. Le nekaj dni nazaj, ko je Evropska komisija dodelila sredstva iz Evropskega razvojnega načrta, je država, ki je bila najbolj prizadeta, prejela najmanjšo vsoto teh sredstev. Drevi nisem zasledila, da bi omenili, da je Bolgarija na seznamu 100-odstotno odvisnih držav, ki potrebujejo posebno pomoč.
Kakšna so merila in mehanizmi za dodeljevanje teh sredstev? Menim, da bi jih bilo težko razložiti Bolgarom in evropskim državljanom. Očitno moramo vložiti več truda v tretji energetski paket in ga pospešiti. Kot članica Odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov sem se veliko ukvarjala z zaščito energetske oskrbe za potrošnike, a prosim, da razumete, da je predvsem pomembneje zagotoviti energijo.
Călin Cătălin Chiriţă
(RO) Rad bi poudaril potrebo Evropske unije po zunanji energetski politiki, na podlagi katere bi 27 držav članic med pogajanji z glavnimi proizvajalci lahko ravnalo složno. To je edini način, da Evropska unija lahko pridobi sprejemljive cene za uvoz plina in nafte ter zagotovi varnost preskrbe. Raznolikost virov energetske oskrbe mora biti eden od glavnih ciljev Evropske unije. Opozoril pa bi vas rad na dejstvo, da projekt ruskega plinovoda Južni tok k tej raznolikosti ne prispeva prav nič, saj ostaja vir oskrbe isti, to je Rusija. Poleg tega bi ogromni stroški, ki so povezani z izgradnjo tega plinovoda, povzročili zvišanje cen plina, kar bi bila cena, ki bi jo morali plačati evropski potrošniki.
Menim, da mora Evropska unija zaradi tega nujno ukrepati in v prihodnje sporazume z Rusijo in Ukrajino vključiti nekatere celovite klavzule o energetski neodvisnosti, ki bodo izpostavile jasne obveznosti in učinkovite mehanizme za hitro reševanje kakršnih koli problemov. Strateško partnerstvo med Evropsko unijo in Rusijo ter novo vzhodno partnerstvo bi morali stremeti k uresničitvi ...
Colm Burke
Gospa predsednica, zdaj sta energetska politika in zunanja politika neločjivo medsebojno povezani bolj kot kdaj koli prej. Potrebo po skupni energetski politiki EU vidimo v luči nedavnih dogodkov v zvezi z dobavo plina v srednjo in vzhodno Evropo, a čeprav je to ena od ključnih novosti Lizbonske pogodbe, moram žal izpostaviti, da ta točka v razpravah glede ratifikacije te Pogodbe ni bila dovolj poudarjena.
Na Irskem traja oskrba s plinom 12 dni ob katerem koli času. Šestdeset odstotkov naše elektrike proizvedemo iz uvoženega plina, medtem ko je evropsko povprečje okoli 40 %. 28. januarja je Komisija končno objavila predlog za pospešitev dela pri obravnavanju primanjkljajev v energetski infrastrukturi EU, ki istočasno prispeva k oživitvi gospodarstva v okviru paketa 5 milijard EUR.
Komisija je kot prednostno področje za financiranje iz evropskega paketa za oživitev gospodarstva vključila električno medsebojno povezavo med Irsko in Združenim kraljestvom, kar je v tem oziru zelo dobrodošlo dejanje. Predlog tudi poudarja, da sodelovanje vseh 27 držav članic lahko prinese spremembo, potrebno za zagotovitev zanesljivosti energetske oskrbe.
(Predsednik je prekinil govornika.)
Ioan Mircea Paşcu
Gospa predsednica, dva pomembna dokumenta, o katerih danes razpravljamo - načrt ukrepov Komisije in poročilo o tem načrtu - sta časovno ločena z nedavno prekinitvijo oskrbe s plinom zaradi običajnih zimskih sporov med Rusijo in Ukrajino. Zaradi tega je poročilo bolj realno, saj poskuša povečati notranjo solidarnost in pospešiti uresničitev pričujočega načrta ter tako obrniti lekcijo zadnje krize v svoj prid.
Osebno menim, da sta poleg podpore raznolikosti prevoznih poti za uvoz plina poziv k pospešitvi dosežkov notranjega energetskega trga v trenutnem zakonodajnem telesu in potreba po ponovni obravnavi celotnega problema skladiščenja plina glavna prispevka tega poročila. Vendar pa je priporočilo za popolno odprtje projekta Nabucco Rusiji vprašljivo, kajti vsakdo ve, da je bil Nabucco zasnovan kot alternativa ruskemu plinu in da Rusija zaradi tega že poskuša storiti vse, da bi ga uničila.
Zita Pleštinská
(SK) Gospe in gospodje, nedavna plinska kriza je pokazala pomembnost skupne energetske politike EU. Poleg tega je Slovaška izkusila, kaj pomeni 100-odstotna odvisnost od ruskega plina. Na stotine podjetij je moralo ustaviti proizvodnjo in svojim zaposlenim plačati le 60 % njihovih plač.
Cenim, da vodilno vlogo v odnosih med državami članicami igra solidarnost. Če Slovaška ne bi dobila nujne pošiljke plina iz Nemčije preko Češke republike, bi bila ogrožena tudi gospodinjstva. Prepričana sem, da je potreba po zagotovitvi stalne energetske oskrbe temeljna univerzalna prednostna naloga. Izpolnjevanje te potrebe predvsem iz neobnovljivih energetskih virov postaja v ekološkem pogledu vedno bolj nesprejemljivo.
Graditi moramo varne jedrske elektrarne, istočasno pa ob uporabi strukturnih skladov spodbujati kmetijske skupnosti k strateškemu osredotočanju na povezavo med energijo, vodo in biotehnologijo; tako bi okrepili raznolikost energetske osnove.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Gospa predsednica, zadnja, a seveda ne edina kriza oskrbe s plinom pomeni, da se kar naprej vračamo k zanesljivi preskrbi tega zelo pomembnega vira.
Kar zadeva lokacijo, smo v Evropi v dobrem položaju. Skoraj obkroženi smo z viri plina: Severna Afrika, Bližnji vzhod, Srednja Azija in Rusija. Problem je, da Evropa nima enotnega trga za plin. Glede na to Evropa tudi nima bolj ali manj enotne cene. Rad bi poudaril, da pa v Združenih državah imajo enoten trg in cena za 1 000 kubičnih metrov plina tam znaša manj kot 200 USD. V Evropi znaša ta cena okrog 400 USD. To izhaja iz dejstva, da nimamo infrastrukture, ki bi omogočala prenos plina iz ene države v drugo.
Na koncu se bom dotaknil še plinovoda Nabucco. Skrajni čas je, da mu podelimo pravo prednost in da uporabimo naša finančna sredstva tako, da bo končno zgrajen.
Jacek Saryusz-Wolski
Gospa predsednica, imam tri vprašanja za komisarja Piebalgsa.
Prvič, kot smo izvedeli od predsednika vlade Erdoğana, lahko Nabucco postane talec pri pristopnih pogajanjih Turčije. Ali znotraj južnega koridorja razmišljamo tudi kaj o projektu Belega toka (Kaspijsko morje-Gruzija-Črno morje-Ukrajina-Romunija)?
Drugič, ali bi bilo v spremenjeni direktivi o zanesljivosti oskrbe s plinom zagotavljanje 90-dnevnih rezerv za skladiščenje plina obvezno za vse države članice?
Tretjič, predstavili ste prepričljiv paket v višini 3,5 milijarde EUR za energetsko infrastrukturo. Ali s strani Sveta predvidevate kakšne ovire v zvezi s tem? Kajti ta paket mora biti s strani Sveta še sprejet. Slišim, da se štiri države članice z njim ne strinjajo. In kako lahko Evropski parlament, ki mora ta paket tudi še sprejeti, pripomore k čimprejšnjemu sprejetju le-tega?
Flaviu Călin Rus
Plinski spor, s katerim smo se nedavno soočili, je potekal med Ukrajino in Rusijo, a žal je prizadel tudi nekatere države članice Evropske unije. Ta kriza je še enkrat poudarila, da je Evropska unija v veliki meri odvisna od enega samega vira oskrbe s plinom. Zaradi tega menim, da je razvijajoč se odnos z Rusijo koristen za vso Evropsko unijo, istočasno pa menim, da mora Evropska unija nemudoma sprožiti projekte, s katerimi bomo lahko našli alternativne rešitve z jasnim ciljem preprečevanja posledic krize, ki se lahko pojavi tako v bližnji, kot tudi v bolj oddaljeni prihodnosti.
V istem smislu menim, da je treba skupaj z drugimi rešitvami upoštevati tudi projekta Nabucco in Južni tok. V tem primeru imam v mislih polja v Severnem morju in tista, ki naj bi se nahajala na kontinentalni polici Črnega morja. Glede na to, da bo sčasoma zmanjkalo vseh vrst zalog, menim, da moramo vlagati v znanstvene projekte, ki bodo lahko odkrili alternativne energetske vire in s tem zagotovaljali razvoj prihodnjih generacij.
Nicolae Vlad Popa
(RO) Nedavna plinska kriza se še bolj ostro ponovno osredotoča na pomembnost razvoja alternativnih poti in energetskih virov z razvijanjem infrastrukture prevoza in vzpostavljanjem medsebojnih povezav. V trenutnem ozračju je treba projekt Nabucco pospešiti, saj lahko z njegovo pomočjo dosežemo cilje Evropske unije za povečanje raznolikosti ne le poti, temveč tudi virov oskrbe iz tretjih držav. Tranzitne poti skozi sosednje države je treba spodbujati z izvedbo projektov, ki vključujejo povezovanje omrežij v Romuniji z omrežji na Madžarskem in v Bolgariji.
Istočasno menim, da za projekt Južni tok ne moremo reči, da je Evropi v korist, predvsem zaradi dejstva, da ne uporablja alternativnega vira, kot je zahtevano v strateškem pregledu poročila. Imamo pa tudi svoje lastne energetske vire. Ena mikrohidroelektrarna ne more preživeti ali biti učinkovita, na stotisoče hidroelektrarn od Alp pa vse do Karpatov ali od Balkana pa vse do Tater ali Pirenejev pa bi pomenilo energetsko neodvisnost.
Andris Piebalgs
član Komisije. - Gospa predsednica, to je bila res fascinantna razprava in je odražala vso različnost mnenj o energiji in pomembnost, ki jo to vprašanje zasluži. Menim pa, da ta razprava jasno kaže, da je poročevalka vzpostavila pravo ravnotežje. Res je, da vsak od nas vidi podrobnosti drugače. Ni ne preprostih rešitev, ne čudeža, ki bi to rešil.
Še enkrat bi rad čestital poročevalki, ker je zares zagotovila, da poročilo odraža vsa mnenja, istočasno pa jasno podpira drugi strateški pregled energetske politike s strani Komisije.
Mnogi od vas so govorili o nadomrežju. Nadomrežje je orodje, ki je bilo smatrano za čarobno rešitev. Je že res, da daje veliko možnosti, a omrežje je za nas tudi izziv. Nekdo bo zanj moral plačati in kot veste, iščemo ravnotežje med tistim, kar si lahko privoščimo, zanesljivo preskrbo in trajnostjo. Torej, če res želimo napraviti korak naprej k temu nadomrežju, je oživitveni načrt prvi majhen korak v pravo smer.
Oživitveni načrt lahko privede do začaranega kroga, kjer porečemo: "Torej, potrebujemo to, potrebujemo ono, za oboje pa naj poskrbi industrija". Da, z različnimi spodbudami pomagamo tudi industriji, toda če javnih sredstev in evropskih sredstev v skladu z našimi političnimi prednostnimi nalogami ne bo, potem načrt ne bo uspel.
Potem so tu še druga vprašanja, ki bi jih rad poudaril in ponovil tisto, kar je povedal že gospod Paparizov. O tretjem paketu za notranji energetski trg bi povedal le, kaj ta pomeni za Evropo. V prvi vrsti obstaja agencija za sodelovanje evropskih regulatorjev. Ta bo rešila mnoga vprašanja. Drugič, evropsko telo za upravljavce prenosnih sistemov. Ti dve vprašanji sta odločilno povezani z zanesljivo preskrbo in istočasno ohranjata nacionalno suverenost nad energijo.
Torej, če bo ta paket sedaj sprejet, bo to za nas močan elan. Če pa bo odložen, bomo precej elana pri zagotavljanju zanesljive preskrbe izgubili. Po mojem mnenju je torej treba oživitveni načrt in tretji energetski paket realizirati.
Zadnja vprašanja so ponavadi tista, ki si jih najbolj zapomnim, zato bom na kratko odgovoril na njih, ker se zelo jasno navezujejo na vprašanja, o katerih smo razpravljali. O čem razpravlja Svet? Zdi se mi, da v glavnem o dveh vprašanjih.
Eno je, ali naj sploh dodelimo javna sredstva energetiki. Manjšina držav še vedno verjame, da je dobro, če bi financiranje prevzela industrija, a za industrijo je to zelo velik problem, saj se težko odloča za zelo drage projekte z negotovim donosom.
Drugo vprašanje se nanaša na "primeren donos za mojo državo". Lahko bi izpostavil, da mojo državo ta oživitveni načrt posebej ne pokriva, zato so bilo mnoga vprašanja na to temo dobrodošla. Razložil sem, da kakršna koli medsebojna povezava z Baltskim morjem kot celoto pomaga tudi moji državi. Zato se na to vprašanje še vedno gleda bolj z nacionalnega stališča kot na: "primeren donos zame".
Menim, da tukaj delamo prvi korak k evropskim javnim skladom, ki bi podpirali takšen razvoj. To bi lahko bila največja težava, ampak verjamem, da bo Svet zares vložil veliko truda za odobritev našega predloga, in menim, da je ta predlog uravnotežen, če ne že kar idealen za vsako državo članico.
Kar zadeva Nabucco, je naša prednostna možnost zagotovo tranzit preko Turčije. Na tem delamo, začeli smo medvladno konferenco, ki jo nameravamo končati marca z medvladnim sporazumom in sporazumom o podpori projekta. Tako bi naložbe v plinovod morale postati dovolj jasne s pravnega in regulativnega vidika. Če nam ne uspe, bomo poiskali alternative. Alternative obstajajo, ampak Turčija je naša prednostna pot in menim, da bi koristila tudi Turčiji.
Kar zadeva skladiščenje plina, to še preučujemo, ampak 90 dni naj ne bi bilo obveznih za vsakogar, ker je to zelo odvisno od uvoza. Če neka država proizvaja plin, ne potrebuje enakih zmogljivosti za skladiščenje, zato bi morali imeti bolj natančno prilagojeno razmerje, ki nam bo nudilo zadostno zanesljivo preskrbo in bo dovolj realno v primeru krize. Tako še vedno poskušamo ugotoviti, kakšen bi lahko bil predlog o natančni prilagoditvi razmerja skladiščenja plina.
Še enkrat bi se vam rad zahvalil za to razpravo. Čeprav je bila to zelo težka razprava, pa menim, da so vsi elementi tu in da moramo samo aktivno nadaljevati z delom za uresničitev tistih elementov, o katerih smo dosegli soglasje, in predlogov, za katere obstaja soglasje v tem Parlamentu. Še enkrat bi se rad zahvalil Parlamentu za njegovo močno podporo pri razvijanju evropske energetske politike.
Viviane Reding
članica Komisije. - Gospod predsednik, imeli smo zelo fascinantno razpravo. Strinjam se, da velik, če ne že kar največji del odgovornosti pade na našega kolega, ki je odgovoren za energetiko.
Vendar pa so za delovanje vsega, k čemur pozivate - varnost preskrbe z energijo, večjo učinkovitost, inteligentna omrežja, decentralizirana omrežja, nadomrežje, mikroomrežje, virtualne elektrarne -, potrebne IKT. Zato je pomembno, da se kar najbolje potrudimo za pridobitev teh inteligentnih sredstev, da bomo lahko udejanili politiko, ki jo predlaga odbor za energetsko učinkovitost. V gospodarskem in tehnološkem pogledu smo na pravi poti in to je tudi - in to moram poudariti - enkratna poslovna priložnost. Če bomo z IKT omogočili energetski učinkovitosti razvoj v pravo smer, potem bomo ustvarili mnoga industrijska podjetja, veliko rast in mnogo delovnih mest. To je tudi razlog, zakaj moramo nadaljevati v smeri inteligentnih stavb, inteligentne razsvetljave in inteligentnega prevoza. Samo v primeru, da v praktičnem smislu uporabimo možnosti, ki so nam jih pokazale raziskave, ne bomo le manj odvisni, ker bomo bolj učinkoviti, ampak bomo ustvarili tudi novo industrijsko zmogljivost.
Navedla vam bom le en primer, da boste videli, kako bi to lahko delovalo. Kot veste bomo sprejeli močno učinkovite svetleče diode - znane kot LED -, ki bodo že danes zmanjševale 30 % energetske porabe v razsvetljavi, do leta 2025 pa bo poraba zmanjšana do 50 %. Zaradi evropskih raziskav smo že naredili korak naprej. Leta 2007 smo na podlagi našega okvirnega evropskega raziskovalnega programa uvedli diode OLED - organske svetleče diode - z dodatno učinkovitostjo v višini 50 % v primerjavi z LED. Na podlagi rezultatov evropskih raziskav je sedaj naloga tako nacionalne kot tudi regionalne politike prenos teh podatkov v prakso.
Slišala sem nekaj kritik, da pri načrtu za oživitev gospodarstva na območju evra ne gre za učinkovitost. No, če pravilno razumem ta načrt, vidim, da je 1 milijarda EUR dodeljena energetski učinkovitosti stavb. V tem Parlamentu ste se vsi zavezali k nadaljevanju te prave poti. 5 milijard EUR je namenjenih čistim avtomobilom, tako da avtomobili ne bodo več odvisni od bencina, tako kot so danes, in potem je tu še 1 milijarda EUR za inteligentno proizvodnjo, ki bi zmanjšala porabo časa in energije v naši industriji.
Smo na pravi poti in menim, da nam bo s pomočjo Parlamenta in s spodbudami v nacionalnih državah članicah uspela ne le zagotovitev teh sredstev, temveč tudi uporaba le-teh v praksi. Potem energetska učinkovitost ne bodo le besede, ampak tudi dejstva.
Anne Laperrouze
poročevalka. - (FR) Gospod predsednik, gospa Reding, gospod Piebalgs, gospe in gospodje, hvala za vaše izjemno dragocene prispevke, ti kažejo, kako obsežno je energetsko področje in da je energija res glavna potreba.
V naši razpravi in v poročilu, ki odražata tudi medsebojne razprave, ki smo jih imeli v številnih političnih skupinah, sem upoštevala široko soglasje glede potrebe po spodbujanju omrežij in medsebojnih povezav, uporabi informacijskih in komunikacijskih tehnologij za vzpostavitev inteligence omrežij - kot je pravkar obrazložila gospa Reding -, krepitvi odnosov z državami proizvajalkami in tranzitnimi državami - to je bil zlasti cilj Odbora za zunanje zadeve z našim poročevalcem gospodom Dimitrakopoulosom - in sklenitvi sporazuma o energetski učinkovitosti, energetskih prihrankih in razvoju obnovljivih virov energije.
Na koncu naj povem, da je izboljšanje energetske učinkovitosti, razvoj obnovljivih virov energije, povečanje raznolikosti naših virov in poti oskrbe, utrditev dialoga z državami proizvajalkami, pa tudi zagotavljanje složnega ravnanja 27 držav članic in dejstvo, da spreminjamo način življenja, tisto, o čemer smo dosegli soglasje. Vse te razsežnosti so bistveni načini zagotavljanja skupne energetske varnosti, ki si jo vsi želimo.
Razlike se seveda nanašajo na sestavo mešanice energetskih virov. Kaj so viri energije? Rada bi odgovorila mojemu kolegu poslancu iz skupine Zelenih/Evropske svobodne zveze in potem tudi drugim poslancem, ki so se izrekli proti jedrski energiji. Rada bi povedala, da res moramo biti previdni.
V povedanem je bilo veliko pretiravanja. Menim, da smo si do leta 2050 zastavili nekaj zelo ambicioznih ciljev. Omenjeno je bilo 80-odstotno znižanje emisij CO2 in 60-odstotni delež obnovljivih virov. Povsem jasno je, da je bil velik delež odmerjen vsem obnovljivim virom energije. Kar zadeva jedrsko energijo, to potrdilo potrjuje, da je del mešanice energetskih virov.
Na koncu bi vas v tem smislu rada samo preprosto spomnila na cilje: koncentracija CO2 v višini 450 delcev na milijon je bila določena za zagotovitev omejevanja globalnih podnebnih sprememb na 2 °C. Rada bi vas spomnila, da v teh objavljenih dosežkih govorimo o 9 % deležu jedrske energije, 54 % energetski učinkovitosti, 35 % obnovljivih virov in 14 % geološkega zajemanja in shranjevanja ogljika.
Vse to je predvideno do leta 2030. Tako je jedrska energija tudi del mešanice in premog prav tako. Sama nisem privrženka premoga, nisem privrženka jedrske energije, ampak ohranjati moramo najširšo možno paleto virov energije. Ne bi pa rada izbirala med premogom in jedrsko energijo leta 2050.
Predsednik
Hvala, gospa Laperrouze. V vsakem primeru ste lahko prepričani, da Parlament zelo ceni vašo prizadevnost.
Skupna razprava je zaključena.
Glasovanje o poročilu gospe Laperrouze bo potekalo jutri.
V skladu s členom 108(5) Poslovnika sem na koncu razprave o vprašanju za ustni odgovor gospoda Remeka prejel en predlog resolucije. Glasovanje bo potekalo v sredo.
Pisne izjave (člen 142)
Alin Lucian Emanuel Antochi  
Solidarnost med državami članicami Evropske unije v energetskem sektorju mora postati najpomembnejši cilj na evropski, regionalni in dvostranski ravni. Seveda strategije, ki jih je vsaka država članica sprejela na nacionalni ravni, ne smejo vplivati na energetske interese drugih držav članic in morajo biti v splošnem interesu Evropske unije v smislu varnosti preskrbe z energijo.
V tem kontekstu mora naloga za izboljšanje zakonodajnega okvira Skupnosti, namenjena energetski medsebojni odvisnosti v okviru EU in za oblikovanje nove generacije regulativnih aktov, namenjenih urejanju odnosov Evropske unije tako z dobavitelji energije izven EU kot tudi s tranzitnimi državami, predstavljati učinkovit instrument v procesu priprave evropske varnostne politike. Novi zakoni bodo morali zagotavljati mehanizme pravnega omejevanja, katerih namen bo utrditev sodelovanja v energetskem sektorju in razvoj izvedljive konkurence na evropskih energetskih trgih.
Pomembno je pospeševanje prizadevanj za povečanje naložb EU v raznolikost čezmejnih struktur, podbud za proizvodnjo alternativnih, nekonvencionalnih oblik energije na lokalni ravni in izboljšav pri vzpostavljanju povezav infrastrukture z novimi viri energije. Evropske unija mora prav tako resno upoštevati potrebo po spodbujanju zasebnega energetskega sektorja v državah članicah, kjer se že čutijo posledice globalne gospodarske krize.
Adam Bielan  
Lahko bi rekli, da januarska energetska kriza počasi postaja vsakoletni obred. Bolj ko je zima huda, večja je verjetnost, da bo Ruska federacija prekinila oskrbo evropskih držav s plinom. Zato je glede na ponovni plinski spor, katerega žrtve so bili državljani držav Evropske unije, tem bolj presenetljivo, da kanclerka Angela Merkel še vedno spodbuja predlog za izgradnjo plinovoda Severni tok s sredstvi Skupnosti.
Evropska komisija bi trenutno morala pripravljati načrt za povečanje raznolikosti virov energije. Vlagati bi morali v vzpostavitev novih prenosnih omrežij, ki bi zaobšla nezanesljive izvoznike virov energije kot je Ruska federacija. V enem izmed predlogov sprememb, ki sem jih predložil poročilu gospe Laperrouze, smo poudarili pomembnost podpiranja "plinovoda Nabucco, ki je edini obstoječi projekt, ki bo povečal raznolikost virov energije in tranzitnih plinskih poti" brez vpletanja Rusije. Prednostna naloga bi morala biti tudi vzpostavitev plinskih povezav, ki bi omogočale povezave med sistemi in hiter prenos plinskih zalog v primeru novih kriz.
Naši trgovinski sporazumi pa bi morali temeljiti na posebni "klavzuli o energetski varnosti", ki bi predstavljala poslovno etiko sektorja.
Za Evropo in ostali svet, ki poslujeta na civiliziran način, je pomembno, da Ruska federacija ratificira Pogodbo o energetski listini. Menim, da bo združena Evropa samo s kohezivnim in brezkompromisnim stališčem lahko prepričala Kremelj v takšno odločitev.
Šarūnas Birutis  
v pisni obliki. - (LT) Energetske zadeve so največji izziv današnjega dne. Plinska kriza, s katero se je januarja soočila EU, ni prva v zgodovini EU. V Evropi so države, ki so 100-odstotno odvisne od plina iz Rusije, med njimi pa je tudi Litva, ki bo decembra 2009 zaprla svojo jedrsko elektrarno. EU mora izvesti dodatne ukrepe za preprečitev ponovne krize. Poiskati je treba manjkajoči energetski člen, prav tako pa moramo spodbuditi izvajanje Direktive o varnosti oskrbe s plinom in vzpostaviti usklajevalni mehanizem EU, ki bo oblikovan za odziv na podobne krize. Pomembne so zadostne zaloge za oskrbo z energijo v tistih državah članicah, ki so najbolj odvisne od oskrbe z energijo.
Kriza med Rusijo in Ukrajino ni le kriza medsebojnega zaupanja, temveč je tudi geopolitična kriza. Obe državi morata prevzeti odgovornost za dejstvo, da države članice niso prejemale plina. Evropa mora s svoje strani povečati raznolikost energetskih virov in izboljšati zanesljivost preskrbe. Evropa mora ukrepati odločno, kajti rešitev te energetske krize v zvezi z oskrbo s plinom iz Rusije je le začasna.
Cristian Silviu Buşoi  
Rad bi se zahvalil gospe Laperrouze za to poročilo in povedal, da podpiram večino sklepov. EU mora biti ambiciozna v boju proti podnebnim spremembam, kar pomeni, da vloga jedrske energije in obnovljivih virov ne more biti zmanjšana.
Postopek za vzpostavitev enotnega trga elektrike in zemeljskega plina je treba pospešiti. Za to pa so potrebne medsebojne povezave. Zato pozdravljam predlog Evropske komisije o dodelitvi 1,5 milijarde EUR projektom medsebojnega povezovanja. Poleg tega morajo merila, ki so bila oblikovana za medsebojno povezovanje v Barceloni, izpolnjevati vse države članice.
Prav tako je pomembno izboljšati energetsko učinkovitost, zlasti v novih državah članicah. V Romuniji je na primer velika možnost prihrankov in želel bi, da se ta priložnost izkoristi.
Rusko-ukrajinska kriza je znova poudarila potrebo po skupnem pristopu EU. Podpiram sklep poročila, ki vključuje točko o podpisu sporazuma med EU, Rusijo in Ukrajino.
Vendar pa se ne strinjam z izjavo, da je projekt Južni tok ravno tako pomemben za varnost oskrbe EU z energijo kot projekt Nabucco. Projekt Južni tok je tekmec projektu Nabucco in ne izpolnjuje vseh potreb za povečanje raznolikosti virov energetske oskrbe z namenom zagotovitve varnosti oskrbe EU z energijo. Zato predlagam, da v bodoče namenimo več pozornosti stališču do tega projekta v številnih dokumentih Evropskega parlamenta.
Dragoş Florin David  
Gospe in gospodje.
Danes v Evropskem parlamentu razpravljamo o enem od najpomembnejših poročil, o katerih so potekale razprave v času tega plenarnega zasedanja. V tem poročilu vidimo ključne elemente energetske politike, ki jo želimo izvajati po vsej Evropski uniji, kot so nacionalni akcijski načrti v primeru krize, klavzula o energetski varnosti, raznolikost virov oskrbe in ohranjanje jedrske energije v mešanici energetskih virov.
Vse to govori o prožnosti naših politik in ukrepov ter o tem, kako hitro jih lahko prilagodimo trenutnim razmeram. Menim, da je urejanje trgovinskih sporazumov, sporazumov o pridruženem članstvu, sporazumov o združitvi in sporazumov o sodelovanju, podpisanih z državami proizvajalkami in tranzitnimi državami za oblikovanje kodeksa ravnanja in posledic nasprotnega ravnanja ena od prednostnih nalog EU po plinski krizi v začetku leta.
Poleg tega morajo povečanje raznolikosti virov energetske oskrbe z vzpostavitvijo medsebojnih povezav med državami članicami, realizacija novih poti oskrbe kot je Nabucco in gradnja terminalov utekočinjenega zemeljskega plina postati projekti sedanjosti, ki jih financira Komisija. Na koncu bi rad čestital gospe Laperrouze za njeno poročilo in upam, da ga bo podprla velika večina naših kolegov poslancev. Hvala.
Alexandra Dobolyi  
v pisni obliki. - (HU) V prvih nekaj tednih leta 2009 so bile države članice EU tako rekoč talke Ukrajine, katere voditelji so pri urejanju plinske oskrbe zanetili spor z Moskvo glede cene dobav plina. Kijev je svoje dejanje opravičeval z upanjem, da bo spričo tradicionalnega protiruskega sentimenta v zahodni in vzhodni Evropi lahko pridobil podporo večine držav članic EU. Kot kaže je bil to političen pljunek v lastno skledo.
EU se mora končno rešiti iz svojega lastnega začaranega kroga. Energetska fobija, zaradi katere moramo prenašati Ruse, sicer bodo zaprli plinsko pipo, je le delček tega kroga. To zmotno stališče lahko vodi le do zmotnih posledic! To vprašanje zadeva več kot le energijo!
Če je dolgoročen cilj Evropske unije partnerstvo z Rusijo, zgrajeno na demokraciji, ki nudi ogromen razvijajoč se trg z dobrimi izgledi tudi za nadaljnji razvoj, potem lahko tudi pričakuje, da se bodo gospodarska in politična središča upravičeno prestavila v Rusijo.
EU mora aktivno in verodostojno posredovati sporočilo, da je v njenem interesu nastanek sodobne Rusije. S svojimi sicer spodbudnimi besedami, a ovirajočimi, zadržanimi in obsojajočimi dejanji EU ne bo ničesar dosegla.
Zaradi dejstva, da nimamo skupne energetske in zunanje politike, ki potiska v ozadje raznolikost uporabe energije, in da dajemo prednost nekaterim zgodovinskim krivicam in trgovinskim koristim, postaja naša Unija občutljiva.
Združena EU bi dala Moskvi misliti, saj bi bilo to zanjo nekaj novega. Kljub vsem drugim državam, ki vodijo muhasto politiko, pa ogromna država kot je Rusija lahko z lahkoto uveljavi svojo voljo.
Tu gre za mnogo, mnogo več kot le za energijo!
András Gyürk  
v pisni obliki. - (HU) Strateški pregled energetske politike je dober povzetek vseh korakov, ki so za zmanjšanje odvisnosti Evropske unije od zunanjih energetskih virov nepogrešljivi. Zaradi prekinitev plinske oskrbe v zadnjih tednih so postale nekatere točke predloga še posebej aktualne.
S potrebo po postavitvi novih temeljev za predpise Skupnosti o plinskih zalogah se lahko samo strinjamo. Poleg nalaganja obveznih minimalnih zalog je po našem mnenju s predpisi Skupnosti in v skladu z Lizbonsko pogodbo pomembno okrepiti mehanizem solidarnosti.
Hvalevredno je, da pregled energetske politike s strani Komisije navaja infrastrukture, katerih vzpostavitev bi bila v skupnem interesu vseh džav članic. Dobrodošlo dejanje je tudi to, da predlog poleg južnega plinskega koridorja smatra za pomemben cilj tudi medsebojne povezave plinovodov v srednji in jugovzhodni Evropi. Pomen pobude, ki je prvotno prišla v povezavi z madžarsko naftno družbo MOL, je v dejstvu, da se bodo zainteresirane države lažje odločale za hitro pomoč ena drugi v primeru prekinitev v oskrbi. Povezovanje omrežij bo prav tako spodbujalo konkurenco v regiji.
Odločitev Evropske komisije o preusmeritvi dela neporabljenih sredstev EU v energetsko infrastrukturo se nam zdi dobra. Kar pa je manj pozitivno, je dejstvo, da naj bi najobčutljivejše države članice prejele manjši delež financiranja svoje infrastrukture kot so želele. Trdne zaveze Komisije bodo dobile večjo vrednost le z večjim finančnim prispevkom in solidarnostjo.
Janusz Lewandowski  
v pisni obliki. - (PL) "Po bitki je Poljak general!" Ta star pregovor, nič kaj laskav za moje rojake, lahko uporabimo za vso Evropsko unijo. Neprijetna izkušnja rusko-ukrajinskega plinskega spora januarja 2009 je postavila vprašanje energetske varnosti na prvo mesto zadev celotne Evropske skupnosti.
Neratifikacija Lizbonske pogodbe, ki ne vključuje izjav o energetski solidarnosti, ne more biti potuha. Za izdelavo prihodnjih scenarijev in rešitev Evropske unije pred problemi, podobnimi tistim, ki jih je povzročila blokada oskrbe s plinom preko Ukrajine, je potrebna le politična volja, podprta s trezno analizo zadnje krize. Tako sporočilo Komisije kot tudi poročilo gospe Laperrouze sta opozorila na načine spopadanja s kriznimi razmerami kot sta povečevanje obsega zalog in vzpostavljanje prenosnih omrežij, ki bosta zagotavljala tehnično uporabnost. To so stvari, s katerimi se vsi strinjamo. Težje pa bo uskladiti dolgoročno strategijo, ki bo morala vključevati realno stališče do Rusije, ker je ta - trenutno - glavni dobavitelj surove nafte in plina v Evropo.
Kot smo izvedeli, vzajemna odvisnost ne zagotavlja stalnosti oskrbe in odnosov, ki temeljijo na racionalnih ekonomskih predpostavkah. Prepletanje političnih motivov je preveč očitno, da bi prekosilo naivnost. Najtežja stvar pri odnosih z našimi vzhodnimi sosedi bo izkoreninjenje težnje po sklepanju dvostranskih sporazumov in to je pravo merilo za uspeh ali neuspeh Komisije pri uresničevanju varnosti oskrbe z energijo in politike energetske solidarnosti.
Sirpa Pietikäinen  
v pisni obliki. - (FR) Gospod predsednik, gospe in gospodje.
Rada bi se zahvalila tistim, ki so oblikovali poročilo, za njihovo prizadevno delo in za postavitev pomembnih vprašanj v središče razprav. Tako kot poročevalka menim, da je zelo pomembno, da se Unija s svojo energetsko strategijo zaveže skupnim dolgoročnim ciljem. Ukrepi za varčevanje z energijo so pravi ključ do temeljitega zmanjšanja porabe energije.
Nacionalnih rešitev za vseevropske probleme ni. Za zagotovitev energetske varnosti v Evropi mora Unija vlagati v vzpostavitev skupnega glavnega omrežja in skupnega energetskega trga ter v boljše usklajevanje.
Poročilo preveč poudarja jedrsko energijo kot eno od največjih evropskih področij vlaganj v prihodnosti. Če pomislimo na tveganja in slabosti jedrske energije, gre tu za kratkovidno in negativno politiko. Kar zadeva obnovljive vire energije, poročilo ni dovolj ambiciozno. Konkurenčna Evropa, zgrajena na temelju trajnosti, si mora prizadevati za povečanje deleža obnovljive energije na 80 % do leta 2050. Mnoge študije, vključno s študijami Nemškega centra za zračno in vesoljsko plovbo in Evropske skupnosti za obnovljive vire energije (ERENE) v sklopu Fundacije Heinricha Bölla kažejo, da bi bilo učinkovito uvajanje novih in čistih oblik energije izvedljivo v tehničnem in ekonomskem pogledu. Zdaj manjka samo še politična volja.
Marian Zlotea  
v pisni obliki. - (RO) Poročilo gospe Laperrouze se nanaša na vprašanje, ki je posebej pomembno za vsakega evropskega državljana, zlasti med plinsko krizo, s katero smo se nedavno soočili. Vsi moramo prispevati k uspešnemu doseganju ambicioznih ciljev, ki jih predlaga drugi strateški pregled energetske politike, kot so trajnostni razvoj oskrbe z energijo, konkurenčnost in varnost.
Rad bi poudaril pomembnost izboljšanja zanesljivosti naših energetskih virov. Sprejeti moramo ukrepe za povečanje raznolikosti naših energetskih virov in poti oskrbe. Podpirati moramo naložbe v infrastrukturo in nove tehnologije z zmanjšano porabo energije, da bomo uspeli doseči cilj "20-20-20".
Bolj kot kdaj koli prej morajo države članice pokazati svojo solidarnost in sodelovanje, da bodo lahko zagotovile zanesljivost svojih zalog energije. Ta nova strategija mora istočasno položiti tudi temelje za gospodarsko rast v EU.
Želel bi vas spomniti na geopolitični pomen Romunije in črnomorske regije za zanesljivo preskrbo z energijo in raznolikost virov oskrbe z energijo.
