Споразумение за присъединяване на Европейския съюз към Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи (разискване)
Председател
Заседанието се възобновява.
Следващата точка са изявленията на Съвета и на Комисията относно споразумението за присъединяване на ЕС към Европейската конвенция за правата на човека.
Диего Лопес Гаридо
Г-жо председател, днес в Атина трима души загубиха първото право на човека: правото на живот. Това стана в резултат от насилие, което абсолютно и категорично осъждаме. Испанското председателство желае да изкаже от името на Съвета съболезнования и съчувствие към семействата, както направи и председателят на Европейския парламент.
Говорим за правата на човека, за спазване на Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, които, както казах, включват правото на живот и добро физическо състояние.
Европейският съюз се основава на правата и свободите на човека и всички приети документи в историята му се позовават на правата и основните свободи. Кулминацията е Договорът от Лисабон.
Първо, за първи път в историята на Европа Договорът от Лисабон включва правно обвързваща Харта на основните права на гражданите на Съюза. Също така казва на институциите, че Съюзът ще бъде страна по Европейската конвенция за защита на правата на човека.
Затова сме свидетели на кулминацията на политическия, културен и юридически път на Съюза спрямо правата на човека, които Съюзът поставя в центъра на своите политики, действия и същност.
В това отношение смятаме, че е от първостепенно значение Европейският съюз вече да е започнал процеса, за да бъде в състояние да подпише Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, когато му дойде времето. Това означава, освен всичко останало, да приеме компетентността на Съда в Страсбург по правата на човека и да увеличи гаранциите за гражданите. Означава още, така да се каже, по някакъв начин различното законодателство в областта на правата и свободите в Европа да бъде сближено: националното законодателство - гаранциите, които съществуват във всяка една от европейските държави, които са демократични държави, които зачитат и защитават правата на човека - законодателството на Европейския съюз и Европейската конвенция за защита на правата на човека, която е друг законодателен акт, страна по който са не само държавите-членки на ЕС, но и други европейски държави, макар да не са част от Съюза.
Следователно наблюдаваме процес на сближаване на законодателните актове и изразът на това ще бъде подписването на Конвенцията от Европейския съюз.
На 17 март Комисията представи препоръка за започване на преговори за подписване на Конвенцията от Съюза. От този момент Съветът прави всичко възможно да ускори обсъжданията относно мандата за преговори. Работна група в рамките на Съвета провежда обсъжданията в тясно сътрудничество с Европейската комисия.
Съветът взе под внимание всички мандати в Протокол 8, който е отправната точка в правно отношение, като например възможното участие на Съюза в контролните органи на Европейската конвенция и необходимостта от зачитане на компетенциите на Съюза и на правомощията на институциите. Също така отчете необходимостта от назначаване на съдия от Европейския съюз в Съда, участието на Парламента в Парламентарната асамблея на Съвета на Европа и участието на Съюза в Комитета на министрите при упражняването на функциите, свързани с прилагането на Европейската конвенция за правата на човека.
Съветът също така много внимателно проследи обсъжданията и изслушванията в Парламента през март тази година и отчете становищата, изразени от Европейския парламент в проекта на доклад, изготвен от Ramón Jáuregui Atondo, Kinga Gál и Cristian Dan Preda. Прогнозата на испанското председателство и позицията на Съвета е, че мандатът за преговори с Европейския съвет, който ще отнеме време и е технически сложен по характер, ще бъдат приет преди края на първата половина на 2010 г.
Вивиан Рединг
заместник-председател на Комисията. - (EN) Г-жо председател, моят колега Оли Рен вече изрази позицията и съболезнованията на Комисията във връзка с гръцката трагедия, така че аз ще обърна внимание на начина да напреднем с нашата работа, защото тя е от изключително значение за завършване на системата за защита на основните права в Европейския съюз и присъединяването на ЕС към Европейската конвенция за правата на човека, залегнало в Договора от Лисабон, не е въпрос на избор. То е крайна цел, както председателството ясно посочи току-що, но присъединяването е само един от четирите елемента на една много амбициозна и всеобхватна политика относно основните права на равнището на Европейския съюз.
Преди всичко, с влизането в сила на Договора от Лисабон, Хартата на основните права е правно обвързваща и правно обвързващата Харта е най-съвременната квалификация на основните права в света от гледна точка на политическия ангажимент към основните права, законността и правната сигурност и гарантира всички права, включени в Конвенцията. Смисълът и обхватът на правата са същите като установените от Конвенцията, но Хартата стига по-далеч. В нея откриваме, например, т. нар. основни права от трето поколение: защита на личните данни, гаранции за биоетика, за добра и прозрачна администрация. Равнището на защита, предвидено от Хартата, трябва винаги да бъде високо поне колкото на Конвенцията. В много случаи тя стига по-далеч.
Второ, насърчаването на основните права е приоритет на Стокхолмската програма, определяща стратегическите насоки за развитие на пространството на свобода, сигурност и правосъдие в Европа.
Трето, създаването на нов портфейл - правосъдие, основни права и гражданство - показва значението, което Комисията отдава на по-активните си действия в тази област.
И четвърто, присъединяването на ЕС към Конвенцията. То ще гарантира, че всяко лице, което твърди, че е жертва на нарушение на Конвенцията от страна на институция или структура на Съюза, може да подаде жалба срещу Съюза пред Съда в Страсбург при същите условия, като при жалбите срещу държави-членки. В политическо отношение присъединяването означава, че Европейският съюз отново потвърждава ключовата роля, която системата на Конвенцията играе за защита на правата на човека в Европа - в разширена Европа, не само в Европейския съюз - но с присъединяването си към Конвенцията, Европейският съюз застава зад системата в Страсбург - система на външен съдебен контрол в областта на основните права, тъй като сега поставяме нашия правен ред изцяло и официално под неин контрол. Това, разбира се, ще повиши и вътрешното, и външното доверие в категоричния ангажимент на ЕС към основните права.
До средата на март Комисията предложи мандат за преговори на Съвета. Протокол 8 от Договора от Лисабон изисква определен брой съществени гаранции да бъдат предвидени в споразумението за присъединяване, защото трябва да запазим спецификата на правото на Съюза, и препоръката на Комисията до Съвета се съобразява напълно с тези изисквания. Ще спомена две от тях.
Ясно е, че компетентността и правомощията на Съюза, както са определени в Договора, не могат да бъдат засегнати от присъединяването, и това трябва да бъде ясно посочено в споразумението за присъединяване. По същия начин, присъединяването на Европейския съюз не може да се отрази нито на позициите на отделните държави-членки по отношение на Европейския съд по правата на човека, нито на протоколите и резервите. Следователно, преговорите трябва да гарантират, че споразумението за присъединяване създава задължения по силата на материалноправните разпоредби на Конвенцията само по отношение на актовете и мерките, приети от институциите или структурите на Съюза.
Сега Комисията цели плавно включване на Европейския съюз в системата на Конвенцията. Присъединяването следва да запази съществените и процедурните характеристики на системата. Но присъединяването трябва да отговори на две изисквания. Първо, както вече казах, специфичните характеристики на правото на Европейския съюз трябва да бъдат запазени; запазването на Съда на Европейските общности и прерогативите му след присъединяването е важен въпрос. Има интересни предложения, които целят да приобщят Съда на Европейските общности в случаи, когато съвместимостта на нормативен акт на Съюза се поставя под въпрос от Съда в Страсбург, без да е отправено преюдициално запитване. Предложенията вероятно могат да бъдат изготвени по такъв начин, че да не изискват изменение на Договора, и заслужават внимателен анализ и обсъждане в работната група на Съвета. Знам, че испанското председателство прави всичко, за да придвижи обсъжданията напред.
Второ, важно е да обърнем внимание на положението на Съюза като отделно юридическо лице с автономни правомощия, което ще стане договаряща се страна, рамо до рамо с държавите-членки, по механизъм, който първоначално не е предназначен за целта - но проектиран за държавите-членки - и следователно са необходими някои технически и процедурни промени в Конвенцията с оглед на специфичния характер на правото на Съюза. Сред тях е т. нар. "механизъм на съответник".
Особено важно е да се вземе предвид децентрализираното изпълнение на правото на Съюза от държавите-членки. Чрез този механизъм ЕС ще получи правото да участва в производството като съответник по делата, заведени срещу държава-членка, когато правото на Съюза е поставено под въпрос.
От институционална гледна точка, искам също да подчертая становището на Комисията, че представители на Европейския съюз следва да участват в структурите на Конвенцията на равна основа с представителите на други страни по договора. Това означава, например, че съдия, избран за всяка от договарящите се страни, е един от основополагащите принципи на Конвенцията. Този принцип гарантира, че всяка правна система е представена в Съда, също така е отражение на колективната система за гаранции, установена от Конвенцията, при която участие взема всяка от договарящите се страни, и това означава, че ни трябва постоянен пълноправен съдия, избран от Съюза, който се ползва със същия статут и има същите задължения като своите колеги и който потенциално участва във всички дела.
Ad hoc съдия, който участва само в дела, заведени срещу Съюза или включващи правото на Съюза, няма да бъде достатъчно. Що се отнася до начина на избиране на съдията, следва да се прилага нормалната процедура, предвидена в Конвенцията. Това означава, че Парламентарната асамблея на Съвета на Европа избира съдия от списък от трима кандидати, представен от Европейския съюз. Считаме, че определен брой членове на Европейския парламент следва да участват в заседанията на Парламентарната асамблея, когато тя избира съдиите в Съда в Страсбург.
Искам да благодаря на докладчиците от комисията по конституционни въпроси и комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи, г-н Jáuregui и г-жа Gál, за сътрудничеството им по досието и изслушването, организирано от комисията по конституционни въпроси на 18 март, беше наистина много полезно. Радвам се и че испанското председателство на Съвета отдаде голям приоритет на досието. Затова съм сигурна, че ще можем да започнем преговорите за присъединяването след лятото. Ще се уверя, че Комисията, като преговарящ от името на Европейския съюз, ще информира своевременно Парламента по време на преговорния процес.
Г-жо председател, не смятам, че в такъв ден е необходимо още веднъж да се подчертае колко важни са основните права за Европа и за всички наши предложения. Сигурна съм, че за Съюза няма да е трудно да отговори на стандартите на Конвенцията, но придържането към Конвенцията със сигурност ще подобри защитата на основните права в Европа, а с това имам предвид правата на всеки, който живее в Европа.
Marietta Giannakou
Г-жо председател, напълно подкрепям изявленията на г-н Лопес Гаридо от името на испанското председателство и на г-жа Рединг и искам да поздравя г-н Jáuregui Atondo и г-жа Gál за докладите и работата им.
Присъединяването на ЕС към Европейската конвенция на Съвета на Европа и протоколите към нея е в изпълнение на Договора от Лисабон и разширява защита в областта на правата на човека. То ще осигури паневропейска система за защита на основните свободи и правата на човека чрез съдебната практика на Европейския съд по правата на човека в Страсбург. В същото време, в допълнение към външната защита, Европейският съюз разполага с международна външна агенция за защита, увеличавайки по този начин доверието на трети страни, от които често изисква зачитане на Европейската конвенция за правата на човека в двустранните отношения.
Г-жо председател, разискването относно правата на човека и основните свободи днес съвпадна с убийството на трима граждани, трима работници от екстремистки и крайни елементи в моята държава, в Атина, по време на демонстрациите срещу мерките на правителството в отговор на икономическата криза. Искам освен да изкажа моето съжаление и болка и на моите колеги в основната опозиция в Гърция, да подчертая, че нашата политическа фракция е решена да допринесе значително за гарантиране на демокрацията и ефективното функциониране на институциите.
Оценяваме средствата, които ни се предоставят в този критичен момент от нашите партньори и Международния валутен фонд, и сме твърдо решени да помогнем с необходимите реформи, за да излезем от кризата. Като отговорна партия, ще помогнем в усилията за възвръщане на спокойствието и за опазване на единството на гръцкия народ, като премахнем екстремистките елементи, подкопаващи демокрацията ни.
Ramón Jáuregui Atondo
Г-жо председател, ако трябва да обобщя разискването ни днес в едно изречение, ще кажа ясно и силно на европейската общественост, че за първи път ще имат съд, който им гарантира правата на човека и основните свободи по отношение на Европейския съюз и собствените им държави, когато прилагат правото на Съюза.
Основната идея е, че има нов съд за европейските народи, Съдът в Страсбург, който да гарантира правото на Съюза и че прилагането му във всяка държава-членка отговаря на минималните гаранции, които са в основата на европейската идея. Минималните гаранции са част от пъпната връв, от историческия процес на европейската интеграция. Процесът е цивилизована интеграция, основана на идеята за човешкото достойнство - достойнството на хората - под формата на демокрация, върховенството на закона, социалната държава, основана на върховенството на закона и правата на човека.
Договорът от Лисабон предостави възможност на Европейския съюз да направи Хартата официална, която, както каза г-жа Рединг, е най-пълната харта за основните права и изисква от нас да станем част от Съда в Страсбург.
Това ще приемем сега. Знам, че има много технически проблеми, но искам само да подчертая колко важно е, че Комисията работи бързо и ефективно за определянето на специфичен мандат, позволяващ ни да вървим напред в преговорите.
Искам да Ви поздравя, г-жо Рединг, за Вашата работа, която отново искам да кажа, беше бърза и ефективна, и също така искам да поздравя и испанското председателство. Искам да обявя, че на следващата месечна сесия ще приемем доклада на Парламента в това отношение, и да ви призова да наблюдавате, да предоставяте информация и да подкрепяте преговорите, които са сложни, но много важни за Европа.
Cecilia Wikström
Г-жо председател, присъединяването на ЕС към Европейската конвенция е в дневния ред от много време. Сега има правно основание за превръщането на присъединяването в действителност. Всички трябва да сме доволни от това. Присъединяването на ЕС към Европейската конвенция ще означава, че защитата на основните права ще бъде допълнена и увеличена, че гражданите на нашите държави-членки ще разполагат с по-добра защита по отношение на действията на ЕС и че съдебната практика в областта на правата на човека ще бъде хармонизирана по-добре в двете европейски съдилища, в Хага и в Страсбург.
С присъединяването си към Европейската конвенция институциите на ЕС ще бъдат обект на правораздаването на Европейския съд по правата на човека. Това ще гарантира независим външен контрол над спазването от ЕС на основните права и свободи на хората.
Това е много важна стъпка. Много е лесно да ни се внуши, че в Европа няма нарушения на правата на човека, каквито се извършват в други части на света. Като държави-членки на Европейския съюз имаме закони, правилници и дълбоко вкоренени европейски ценности, които гарантират правата ни. Въз основа на текста в началото на Договора от Лисабон, свободата на словото, свободата на печата и свободата на религия са европейски свободи, които трябва да бъдат спазвани навсякъде в Европейския съюз без изключение. За съжаление, това не винаги е така, тъй като има държави-членки, които нарушават основните права в ЕС. За съжаление, също така е вярно и че ние в залата го позволяваме.
С присъединяването на ЕС към Европейската конвенция, с оглед на укрепването и допълването на свободите и правата на гражданите, е важно ние в Парламента да издаваме закони и да действаме в съответствие с Конвенцията. Факт е, че предстои още много работа в нашите държави-членки, да почистим собствения си заден двор и да превърнем хубавите думи за нашите общи ценности в действителност.
Heidi Hautala
от името на групата Verts/ALE. - (FI) Г-жо председател, много важно е да мислим за правата на човека като притежаващи вътрешна стойност, макар че те притежават и инструментална стойност, което осъзнавам в разговорите си с представители на трети страни като председател на подкомисията по правата на човека.
Днес говорих с колеги от Мароко. Чудесно е, че мога да им кажа, че Европейският съюз също подчертава значението на правата на човека в собствената си дейност, а не само да се опитва да учи останалите за значението им. По този начин можем да обясним на представителите на трети държави, че присъединяването на Европейския съюз към Европейската конвенция за правата на човека в действителност означава, че нашата дейност е предмет на външен контрол, както беше обяснено тук. Мога да кажа също, че за първи път имаме член на Комисията, отговарящ конкретно за тези въпроси в правната област.
Искам да спомена, че присъединяването на Европейския съюз към Европейската конвенция за правата на човека очевидно няма да облекчи Европейския съд по правата на човека, който е напълно претоварен с работа. Трябва да помислим как решим този проблем, който възникна поради натрупване на дела.
Искам също така да кажа, че Съюзът следва да реши да се съобрази с различните полезни допълнителни протоколи, които се отнасят до въпроси като противопоставяне на изтезанията и борба с расизма, както и по- ефективни закони.
Zbigniew Ziobro
Г-жо председател, последиците от подписването на споразумението за присъединяване на Европейския съюз към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, изглежда, ще бъдат ограничени, тъй като Конвенцията се приема като мярка за степента на защита на правата на човека в Европа от дълго време. Тя е постигнала този си статут както в европейското право, така и в политиките на отделните държави-членки.
Необходимо е също така да се посочат някои проблеми, които могат да произтекат от конкуренцията между Съда на Европейските общности и Европейския съд по правата на човека по отношение на взетите съдебни решения. Въпросът трябва, следователно, да бъде много внимателно проучен, за да не бъдат допуснати грешки по-късно, които след това ще трябва да бъдат коригирани.
Освен това, може да се предположи, че решенията на Съда на Европейските общности и неговото тълкуване на правото на ЕС ще се превърнат в предмет на оценка от страна на Европейския съд по правата на човека. По този начин Европейският съд по правата на човека ще се сдобие със значителна компетентност над институциите на ЕС. С оглед на това, трябва да се обмислят всички правни последици от подобно решение, за да се избегнат прибързани действия. В същото време следва да се обмисли и въпросът за реформиране на дейността на двете важни европейски съдилища.
Krisztina Morvai
(HU) Като адвокат в областта на правата на човека, не мога да разбера каква е добавената стойност за защитата на правата на човека за гражданите на Европа, ако Европейският съюз се присъедини към същата Конвенция за правата на човека, към която всяка една европейска държава вече се е присъединила. Позволете да изясня някои неща, защото според мен колегите ни, които не са адвокати, са значително подведени. Ситуацията е следната. Има инструмент за правата на човека, който е наистина много важен и е известен като Европейската конвенция за правата на човека. Конвенцията не е дело на Европейския съюз, а на полублизнака му - Съвета на Европа.
Ако дадена държава нарушава правата на гражданите си, както се посочва в условията и по силата на Конвенцията, то гражданите имат право да се обърнат към Европейския съд по правата на човека в Страсбург и да потърсят правна защита или прилагане на правата си. Тази възможност, знаем, е на разположение на всички граждани на Европейския съюз. Съмнявам се, че в залата има колега, който не се е сблъсквал със случай, при който човек в неговата/нейната държава е заплашил, че ще стигне чак до Страсбург, в крайна сметка го е направил и е спечел делото срещу неговата държава-членка. Кое тогава е новото, каква е добавената стойност, освен че някой от Европейския съюз ще получи добре платена работа като съдия в Страсбург?
Kinga Gál
(HU) Г-жо председател, г-н министър, г-жо член на Комисията, госпожи и господа, днешното разискване е едно от значимите събития в историята на Европейския съюз. Днес тук обсъждаме нещо, което преди години изглеждаше като непреодолимо препятствие: мандата на Комисията в преговорите за присъединяване на ЕС към Европейската конвенция за правата на човека. Конвенцията беше ратифицирана преди 60 години и през тези 60 години даде вяра на много граждани, че могат да намерят справедливост дори и срещу собствената си държава. Споменатото от г-жа Рединг е тясно свързано с разискването и затова следва да се подчертава отново и отново, а именно, че от декември Хартата на основните права на Европейския съюз се превърна в правно обвързваща. Тя е сред най-прогресивните документи в областта на основните права.
Конвенцията укрепва Хартата и Хартата допълва Конвенцията. От декември Договорът от Лисабон задължава ЕС да се присъедини към Конвенцията за правата на човека. Затова нашата цел трябва да бъде да гарантираме, че изпълнението е възможно най-успешно. Най-важният въпрос е каква ще е добавената стойност от присъединяването към Конвенцията за живота на гражданите на ЕС. Моят доклад относно присъединяването към Конвенцията беше изготвен с оглед на това и беше единодушно ратифициран от комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи. Затова призовавам Съвета и Комисията да направят всичко възможно в хода на преговорите да гарантират, че присъединяването към Конвенцията наистина има добавена стойност за гражданите на ЕС, без да поражда твърде големи очаквания.
В същото време трябва да бъдат изяснени няколко въпроса в хода на преговорите. Един от тях е връзката между съдилищата. Необходимо условие е първо да бъдат напълно изчерпани вътрешните правни средства за защита. Същевременно считам, че е важно по време на преговорите да се отчете, че реформата на дейността на Европейския съд по правата на човека в Страсбург ще съвпадне с присъединяването на ЕС към Конвенцията. Присъединяването на ЕС към Конвенцията ще бъде уникален експеримент, но не трябва да застрашава нищо, което вече работи по отношение на прилагането на правата на човека. Присъединяването към Конвенцията може да бъде успешно само ако наистина укрепва вече функциониращите институции и предоставя на гражданите достъп до тях. Трябва да внимаваме да не застрашим процеса и да се уверим, че в ентусиазма си няма да изхвърлим и бебето с водата, както унгарската поговорка толкова подходящо гласи. Смятам, че моментът е много важен и че сме на прав път. Призовавам Комисията и Съвета да определят мандата си и да проведат предстоящите преговори в този дух.
Г-жо Gál, искам да кажа, че Вие сте първият член на Парламента от Унгария, когото виждам, след като чухме новината, че нашият колега и приятел г-н Pál Schmitt е избран за председател на унгарския парламент. Искам да кажа, че нашият приятел г-н Schmitt определено ще ни липсва, но Ви моля официално да му предадете нашите поздравления и съм сигурен, че той ще ръководи отлично парламента на държавата си.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Въпреки че всички държави-членки са подписали Конвенцията, присъединяването на ЕС като цяло ще представлява не само ново измерение в защитата на правата на човека в ЕС, но и - подчертавам - юридическо и политическо послание за укрепване на отношенията между ЕС и Европа. Искам също така да подкрепя идеята, че с присъединяването на ЕС към Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи, трябва да се обърне сериозно внимание и на широкомащабното приемане на законодателство в областта на социалните права - приемането на преразгледана Европейска социална харта на равнище цяла Европа за Съюза, например, очевидно е добре дошла стъпка.
Присъединяването на ЕС към Конвенцията поставя и въпроса за политическото представителство на Съюза в структурите на Съвета на Европа. В същото време се твърди, че Европейският парламент също трябва да играе активна роля в процеса. По принцип съм съгласна, г-жо член на Комисията, но се боя, че процесът, в това число и отделните му части, никак няма да е лесен. Макар сега да споделям ентусиазма Ви - и, разбира се, Съветът също заслужава благодарности за много добрата си работа - трябва да се подготвим за факта, че процесът ще бъде много сложен и че все още ни предстои много работа.
Marek Henryk Migalski
(PL) Г-н председател, Европейският съюз се основава на зачитането на правата на човека. Това всъщност е един от най-добрите аспекти на институцията. Само че оставам с впечатление, че градим правата на човека единствено за собствените ни граждани. Г-жа Beňová и г-жа Wikström говориха за това. Но ми се струва, че пренебрегваме казаното от г-жа Hautala, т.е. усилията да насърчим правата на човека извън ЕС. Считам, че Европейският съюз не е ангажиран в тази област.
С надежда приветствам присъединяването на Европейския съюз към Конвенцията, тъй като това дава възможност за определена съгласуваност на системата от права и защита на правата на човека в Европейския съюз. Трябва да се има предвид, че при създаването на нови права не следва да бъдат ограничени други свободи. Това, разбира се, е предмет на философите и теоретиците на правото, но съществува напрежение между права и свободи. Затова и законодателите, и по-късно съдиите, които прилагат закона, трябва да са наясно.
Angelika Werthmann
(DE) Г-н председател, госпожи и господа, член 6 от Договора от Лисабон посочва, че ЕС се присъединява към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, което представлява укрепване на системата на основните права в ЕС. Европейската конвенция за правата на човека е от изключително значение за защита на правата на човека и основните свободи в Европа. Присъединяването ни към тази правна система ще затвърди основните права на гражданите на ЕС, тъй като ще получат допълнително средство за правна защита, в случай че считат, че основните им права са нарушени.
Считам присъединяването на ЕС към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи за много положителна стъпка, тъй като ще повиши информираността за значението на основните права в ЕС и в идеалния случай ще увеличи доверието в ЕС във външните отношения.
Rafał Trzaskowski
(EN) Г-н председател, преди всичко позволете да благодаря на нашите докладчици - Kinga Gál и Ramón Jáuregui Atondo - а също така на Комисията и на председателството.
(ES) Благодаря ви за тежката, но необходима работа, която свършихте.
(EN) Когато говорим за присъединяването на ЕС към Европейската конвенция за правата на човека - а, струва ми се, в Европейския съюз говорим за това от 10 години - имаше доста притеснения, че ще възникне конкуренция между Европейския съд по правата на човека и Съда на Европейските общности, че ще се сблъскаме с проблеми по отношение на компетентностите, че автономията на Съда на Европейските общности може да бъде застрашена.
Но считам, че успяхме да постигнем положение, при което двете съдилища могат да се допълват. Опитвахме да направим всичко да избегнем йерархичното мислене, но всъщност имаме взаимно обогатяване между двете системи за защита на правата на човека. Предвид последните тенденции, където Съдът на Европейските общности следва съдебната практика на Съда в Страсбург и обратно, смятам, че двете системи съществуват съвместно и реално няма конкуренция, а повечето от страховете се разсеяха.
В неотдавнашно решение "Босфора", с което всички сме добре запознати, Европейският съд по правата на човека заяви, че не е необходимо да се преразгледа делото, тъй като ЕС предлага адекватно ниво на защита на правата на човека. Тогава изниква въпросът защо е нужно присъединяване към Конвенцията. Въпросът беше повдигнат от колеги тук и да, нужно е. Защо? Не само заради символичното значение, което е важно, но и защото цялата система на защита на правата на човека в Европейския съюз ще спечели доверие в очите на гражданите, които ще се ползват от защита при действията на ЕС, а не само на държавите-членки, какъвто е случаят понастоящем. При липса на ефективен съдебен контрол на национално равнище или на равнище Общност - когато, например, на жалбоподателя е отказано правото да заведе дело или структура на ЕС не може да бъде съдена, това са ситуации, в които ще имаме добавена стойност.
Присъединяваме се към Конвенцията в интерес на по-голяма съгласуваност на системата за защита на правата на човека, а не за да подкопаем доверието в нея. Нуждаем се от лоялност и затова приемаме, че не следва да се подават междудържавни жалби за предполагаемо несъответствие, когато деянието попада в приложното поле на правото на Съюза. Трябва да направим всичко възможно това да стане закон.
В заключение искам да благодаря на Комисията за създаването на Генерална дирекция по правата на човека. Спомням си как като студент четях статиите на Джоузеф Уейлър относно защитата на правата на човека. Той стигна до извода, че можете да кандидатствате и да се присъедините към Конвенцията за правата на човека, но ако липсва прилагане и последващи действия в Комисията, то ще бъде безрезултатно.
Така че най-накрая, благодарение на вас, го имаме. Да се надяваме, ще вървим напред и ще разполагаме с по-добра защита на правата на човека в Европейския съюз от сегашната.
Csaba Sógor
(HU) Радвам се, че с подписването на най-основния европейски документ в областта на правата на човека, Европейският съюз прави следващата крачка към наистина единна Европа и повишава доверието в себе си при намеса в случаите на нарушаване на правата на човека в трети страни. Но не трябва да забравяме, че по отношение на защитата на правата на човека, Съветът на Европа е в много отношения пред Европейския съюз. Ето защо настоятелно призовавам Комисията да разгледа възможността за присъединяване и към други конвенции на Съвета на Европа и да изготви списък на международните договори, сключени в рамките на Съвета на Европа, които ще ни помогнат да повишим качеството на законодателството на ЕС в областта на правата на човека, ако ги подпишем.
Считам, че за да може Европа да се превърне в истинско пространство на свобода, сигурност и правосъдие, ще е необходимо да си сътрудничи със Съвета на Европа и да приеме постиженията му в областта на правата на човека. Сред постиженията следва да се обърне специално внимание на Хартата за регионалните или малцинствените езици и Рамковата конвенция за защита на националните малцинства, които определят минималните изисквания по въпроси, свързани с местните национални малцинства, основани на европейските ценности, зачитане на разнообразието и правата, заложени в Хартата на основните права. Всички държави-членки на Европейския съюз са членки на Съвета на Европа и повечето от тях са подписали и ратифицирали посочените документи. Би било естествено разширяването на законодателството на Съюза в тази област да включи ратифицираните конвенции.
Elena Băsescu
(RO) Влизането в сила на Договора от Лисабон осигури присъединяването на Европейския съюз към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи. В действителност Европейският съд по правата на човека в Страсбург ще защитава основните права и свободи срещу действия на ЕС. Този факт е още по-важен, тъй като държавите-членки са прехвърлили важни правомощия на Европейския съюз. Трябва да подчертая, че присъединяването няма да се отрази върху автономността на правото на ЕС, тъй като Съдът на Европейските общности в Люксембург ще остане единственият върховния съд по всички въпроси, свързани с правото на ЕС.
Румъния подписа Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи през 1993 г. Важно е да се подчертае, че съгласно член 20 от конституцията на Румъния международните разпоредби в областта на основните права на човека, по които Румъния е страна, имат предимство пред националното законодателство.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Г-жо член на Комисията, много е важно, че Съветът на Европа разполага с механизъм, който е разработен и функционира от десетилетия, наблюдаван от Европейския съд по правата на човека, и че Европейският съюз ще се ползва от него. От дълго време казвам, че що се отнася до защитата на правата на човека и на малцинствата в Европа, е притеснително, че Съветът на Европа разполага с действаща система за защита на правата на човека и на малцинствата, докато реалната политическа тежест в Европа е на Съюза. Искам да обърна внимание на отличния доклад на докладчика, Kinga Gál, в който тя посочва, че прецедентното право често предоставя значителна подкрепа за защитата на правата на малцинствата, каквато Европейският съюз не може да предложи. Ще подкрепя и казаното от г-н Sógor. Присъединяването на Европейския съюз към Рамковата конвенция на Съвета на Европа за защита на националните малцинства може да е прецедент, тъй като 8,5% от населението на Съюза принадлежат към малцинства, а Съюзът не разполага със система за защита на малцинствата.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Г-н председател, искам да поздравя г-н Jáuregui за изключително сериозната му работа.
Доклад изяснява институционалните и оперативните аспекти, произтичащи от присъединяването на Европейския съюз към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи.
Преди три десетилетия Европейската комисия и Парламентът приеха резолюции за присъединяване на Съюза към Конвенцията. Сега, в по-сложния Съюз с 27 държави-членки, никой не се пита дали това трябва да се случи. Съгласието относно принципите е основата за политическото сближаване и идентичността на Европейския съюз и когато са в криза, са налице политически и икономически проблеми.
Да защитаваме всички права на човека и основни свободи при всички обстоятелства и без съмнение означава да работим за укрепване на демокрацията и за напредък, означава напълно да изключим всякакъв израз на насилие, налагане или тоталитаризъм. Това, нека не забравяме, е основната посока на Европейския съюз. Това е курсът, който трябва да предприемем, и призовавам Комисията и Съвета да работят за него.
Също така, г-н председател, искам да изкажа моите почитания и съболезнования към семействата на жертвите в Гърция.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи е една от основите на европейската теория за ценностите, която защитава правата на личността и правата на човека. Тя е в основата на създаването на ценностите на Европейския съюз.
В продължение на много години Европейският съд по правата на човека изпълнява ролята си добре, защитава слабите и преследваните. Неотдавна, обаче, някои негови решения поставиха под съмнение разбирането му за принципа на лична свобода. Миналата година цяла Европа беше пометена от вълна от обсъждане и противопоставяне на присъда, която забранява показването на кръстове на обществени места.
Считам, че с присъединяването си към Конвенцията по силата на разпоредбите на Договора от Лисабон, Европейският съюз следва в същото време да започне задълбочени обсъждания, така че подобни нарушения на личната свобода и погрешни разбирания за правата на човека да не се повтарят в бъдеще.
Jarosław Kalinowski
(PL) Г-н председател, Европейският парламент многократно приема резолюции, осъждащи случаи на нарушаване на правата на човека и свободите в различни части на света. Трябва, обаче, да се отбележи, че като Европейски съюз, не сме в състояние да се справим с очевидните нарушения на основните права в държавите-членки.
Ще ви дам много подходящ пример. Неотдавна главната комисия за държавна етика на Литва наказа г-н Tomaševski, лидер на полското малцинство и член на Европейския парламент, за отправен въпрос към г-н Барозу относно зачитането на правата на малцинствата. Това е странно и направо скандално. Искам да попитам следното: присъединяването към Рамковата конвенция ще промени ли нещо? Европейският съюз трябва да разработи стандарти в тази област, много по-високи от приетите в Рамковата конвенция. Време е подобни случаи на дискриминация да престанат в държавите-членки на Европейския съюз.
Georgios Papanikolaou
(EL) Г-н председател, аз също искам първо да изразя дълбоко съжаление от загубата на трима гръцки граждани по време на мирните митинги за по-добро бъдеще в Гърция днес. Определени лица, действащи на ръба, действащи срещу демокрацията, отнеха живота им.
Наистина е трагична ирония, че днес обсъждаме укрепването и задълбочаването на защитата на правата на човека и основните свободи на европейските граждани с присъединяването ни към Европейската конвенция за правата на човека.
Колкото и да е ефективна дейността на Съда в Страсбург, трябва да знаем, че за да укрепим идеята за Европа - Европа на ценностите, антропоцентрична Европа, предимство пред всичко трябва да има солидарността: солидарност между държавите-членки, между народите, солидарност, от която се нуждаем толкова отчаяно в Гърция в момента.
Диего Лопес Гаридо
Г-н председател, почти всички оратори подкрепиха присъединяването на Европейския съюз към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и ние сме напълно съгласни с тях.
Искам да обърна внимание на двете изказвания, съдържащи резервираност или противопоставяне, на г-н Ziobro, който вижда заплаха за правомощията на Съюза, и на г-жа Morvai, която счита присъединяването за ненужно.
Искам да обърна внимание на двете изказвания и да им отговоря конкретно. Що се отнася до аргумента на г-н Ziobro, няма опасност Съдът в Страсбург да се намесва в компетентността на Съюза. Това не е неговата цел, както гласи и Протокол 8 от Договора от Лисабон. Ясно е, че компетентността и правомощията на институциите на Съюза няма да бъдат засегнати. Няма проблем.
Освен въпроса за "механизма на съответник" - с други думи Европейският съюз заедно с държавата-членка, срещу която е подадена жалба пред Съда в Страсбург - една от темите, които се разглеждат от работната група, е изчерпването на средствата за съдебна защита на Съда в Люксембург, преди изправяне пред Европейския съд по правата на човека.
Това е един от въпросите, по които се работи от техническа гледна точка в работната група, за да няма никакво съмнение, че Европейският съд по правата на човека не се намесва в компетентността на Европейския съюз; той просто установява дали има нарушение на Европейската конвенция за защита на правата на човека.
Вторият аргумент е на г-жа Morvai, която казва: "Мога да оспоря решение на орган от моята държава и да отида в Европейския съд по правата на човека, така че защо е необходимо присъединяването на Европейския съюз?" Считам, че е съвсем ясно: Европейският съюз разполага с правомощия, с каквито държавите-членки не разполагат. Европейският съюз не само разполага с тях, но ги разширява.
Европейският съюз е институция, която приема правни директиви, регламенти и решения, които могат да нарушат Европейската конвенция за защита на правата на човека. Затова превръщането на Европейския съюз във все по-авторитетна институция означава, че не само държавите-членки трябва да подпишат Европейската конвенция за защита на правата на човека и да признаят компетентността на Страсбург, но и Европейският съюз също трябва да го направи, както се посочва в Договора от Лисабон.
Освен това историята на Европейския съд по правата на човека и съдебната му практика имат изключително положителна роля по отношение на правата на човека в Европа. Европейската конвенция за защита на правата на човека, която е прилаганият от Съда текст, е доста стара - датира от 1950 г. - и подобно на Договора от Рим, също е подписана в Рим. С течение на времето към нея са добавяни протоколи. Тя е стара, но има богата съдебна практика, която се е превърнала в съдебна практика на конституционните и върховните съдилища на държавите-членки. Оформила е един вид обща доктрина, по същество доктрината, която Съдът в Люксембург и Съдът в Страсбург заедно се стремят да установят за в бъдеще при тълкуването на правата на човека.
Затова считаме, че е напълно оправдано Европейският съюз да подпише Конвенцията. Нещо повече, смятаме, че това ще защити не само гражданите на държавите-членки, но и лицата, които идват от страни извън Европейския съюз и са със статут на чужд поданик, тъй като Европейската конвенция за защита на правата на човека защитава всеки, който е под юрисдикцията на държава-членка, и в бъдеще всеки, който е под юрисдикция, определена от решения на Европейския съюз. Следователно, не само гражданите на държавите-членки, но и тези, които не са техни граждани, ще бъдат защитени от Конвенцията, ако Европейският съюз я подпише.
Радваме се, че има консенсус относно това, колко важно е да вървим напред с мандата, представен от Европейската комисия, и че ще има парламентарно заседание по темата, както обяви г-н Jáuregui, и искам да използвам възможността да поздравя него и останалите докладчици, г-жа Gál и г-н Preda. Също така искам да кажа, че намерението на испанското председателство е мандатът - на основата на текста, изпратен от Комисията, който трябва да бъде договорен с Европейския съвет - да бъде приет от Съвета на министрите на правосъдието и вътрешните работи на 4 юни.
Вивиан Рединг
заместник-председател на Комисията. - (EN) Г-н председател, първо ще кажа, че съм напълно съгласна с отговорите на испанското председателство на някои от въпросите на колегите в залата. Няма да ги повтарям, тъй като бих казала същото.
Позволете ми само да благодаря на колегите, които по много положителен начин подчертаха значението на основните права, които са основата на нашия Съюз. Утвърждаването на основните права на всеки един гражданин може само да означава укрепване на истинските ценности на нашата Европа.
Искам специално да благодаря на двамата докладчици, които свършиха много важната задача да постигнат съгласие в Парламента относно основния мандат, но основният мандат, както беше посочено в залата, е само началото, защото ни предстоят преговори. Преговорите със сигурност ще отнемат много време, а когато ги завършим, трябва да започне процесът на ратификация.
Така че, г-н председател, предвиждам, че ще трябва да идвам много често - с удоволствие, разбира се - в залата, за да докладвам за състоянието на нещата, за напредъка, за проблемите и решенията им. Сигурна съм, че Парламентът ще ни помогне да постигнем общата цел, която е Европа на ценностите и правата.
Председател
Разискването приключи.
Писмени изявления (член 149)
Philip Claeys  
в писмена форма. - (NL) Като Европейски парламент трябва да гарантираме, че присъединяването на ЕС към Европейската конвенция за правата на човека няма да засили сегашната тенденция съдии от Съда на Европейските общности и Европейския съд по правата на човека да отменят решенията, взети демократично от държавите-членки, например в областта на убежището и имиграцията. Мога да цитирам доста скорошни примери. Съдии, които не са избрани и следователно не трябва да се отчитат пред никого, все по-често пречат на законодателната и изпълнителната власт на държавите-членки. Това е пагубно и засилва демократичния дефицит в Европейския съюз.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Присъединяване на Европейския съюз към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи е предложение, което присъства в дневния ред на Европейския парламент от дълго време. Договорът от Лисабон, който предоставя правно основание, позволява започването на преговорите. Това е много важна крачка, която гарантира по-ефективно прилагане на основните права на гражданите на Европейския съюз.
Трябва да сме наясно, обаче, че ни предстои много работа, преди Съюзът да стане страна по Конвенцията. Възникват много въпроси от правен характер, на които ще трябва да се отговори по време на преговорите. Сред тях са: Съюзът само към Конвенцията ли следва да се присъедини или и към протоколите? Как ще се реши въпросът за представителството на Съюза в структурите на Съвета на Европа? Накрая и най-важното, какви ще са отношенията между двете съдилища - Съда на Европейските общности в Люксембург и Съда по правата на човека в Страсбург?
Нека не забравяме, че основен принцип на правната система на Европейския съюз е изключителната компетентност на Съда на Европейските общности да тълкува правото на ЕС. Радвам се, че новоучредената Комисията отдава приоритет на въпроса за присъединяването към Конвенцията и изготви препоръка за започване на преговори. Най-важното сега е държавите-членки да постигнат съгласие по основните въпроси, така че преговорите да протекат плавно.
Andreas Mölzer  
в писмена форма. - (DE) С Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи (ЕКПЧ) ЕС си създава някои проблеми. Например, предполагаемото нарушение на Конвенцията във връзка с принудително репатриране на африканските бежанци от Италия. В този случай беше размахана тоягата на Женевската конвенция за статута на бежанците, макар че защитата на бежанците изрично се отнася и до преследването на политическа или религиозна основа. Днес това са главно икономически имигранти. Опитваме ли се да се договорим приемането им през обиколен маршрут?
Като цяло нашата провалила се интеграционна политика от последните няколко десетилетия се стоварва обратно на главите ни. Европейският съд по правата на човека в ЕС вероятно ще наложи минарета и фереджета на Европа и някои процедури вече са в ход; трябва ли, обратно, кръстът да изчезне от стените на училищата и може би след това от комплектите за първа помощ, печатите, гербовете и националните знамена? В действителност свободата на религията трябваше да се прилага срещу държава, която забранява публичното изповядване на религия. А не местното население да се отрече от западното си наследство, за да се чувстват няколко лица добре. Съхранението на данните вероятно също ще бъде несъвместимо с ЕКПЧ. Възниква въпросът дали сегашният план за спиране на детската порнография в интернет ще е съвместим с Конвенцията, особено когато интернет се използва от развлекателната индустрия като възможност за инсталиране на филтри за авторско право, а по-голямата част от уебсайтовете са с произход от САЩ и следователно не са предмет на правото на ЕС, така че коренът на проблема за злоупотребите, остава незасегнат.
Cristian Dan Preda  
Като докладчик на комисията по външни работи във връзка с присъединяването на ЕС към Европейската конвенция за защита на правата на човека, се запитах, както и други колеги, до какво всъщност води това решение. Смятам, че отговорът е следният. Присъединяването осигурява допълнителна външна проверка на зачитането на правата на равнище ЕС. Помага за укрепване на обществения ред в Европа, основан, както всички знаем, на правата на човека, демокрацията и върховенството на закона. И накрая, присъединяването осигурява на ЕС допълнително доверие във външните отношения.
От друга страна, трябва да сме наясно, че има редица въпроси, които очакват отговор. Коя област се покрива от присъединяването? Само Конвенцията или и нейните допълнителни протоколи? Под каква форма ще е представен ЕС в структурите на Конвенцията? Каква роля ще играе Парламент при назначаването на съдията на ЕС в ЕСПЧ? Твърдо считам, че всички тези въпроси ще намерят отговор скоро.
Joanna Senyszyn  
Европа все още не разполага с ефективна система за защита на правата на човека. Европейската конвенция за правата на човека (ЕКПЧ) е най-важният инструмент за защита на правата на човека и основните свободи в Европа. Тя има много голямо значение за гражданите на моята страна, които десните правителства лишиха от защита на основните права, гарантирани от Хартата на ЕС за основните права. Европейският съд по правата на човека в Страсбург, който подкрепя Конвенцията, е разгледал над 100 000 дела от учредяването си. Броят на делата се увеличава значително от година на година. През 2009 г. са подадени почти 60 000 жалби пред Съда, което представлява ръст от 20% в сравнение с 2008 г. Държавите-членки не бързат да признават решенията на Съда. Ако го правеха бързо и ефективно, броят на жалбите щеше да намалее значително. Присъединяването на Съюза към ЕКПЧ ще бъде допълнителен стимул за насърчаване на ефективното прилагане на решенията на Съда - институция, която подкрепя правата на гражданите и им дава възможност да потърсят правосъдие. Съответствието на нормативни актове с текста на Конвенцията ще се контролира от Съда. Във връзка с това решенията на Съда следва да намерят израз и в политиката на ЕС. Може би така полската десница ще разбере, освен всичко останало, че държавата следва да гарантира религиозна неутралност в държавните учебни заведения, където се изисква присъствие на учениците, независимо от тяхната религия (от решението на Съда по делото Lautsi срещу Италия).
