
Helmer
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Olen ymmärtänyt, että aivan ensimmäisen työjärjestyspuheenvuoron suorilla vaaleilla valitussa parlamentissa vuonna 1979 piti pastori Ian Paisley, ja hänen puheenvuoronsa käsitteli sitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan lippu liehui ylösalaisin. Kaksikymmentäyksi vuotta myöhemmin minun on kerrottava teille, että parlamenttirakennuksen edessä olevalla esipihalla, jossa moottoripyöräilijät kokoontuivat, lipputangoissa liehui eilen illalla kuusitoista lippua. 15 niistä oli oikein päin, mutta Yhdistyneen kuningaskunnan lippu oli väärin päin. Yhdistyneen kuningaskunnan lipun nostaminen salkoon väärin päin on kansainvälisesti tunnustettu hätämerkki, ja sen liputtaminen väärin päin silloin, kun se ei ole hätämerkki, on törkeä loukkaus lippua, Ison-Britannian kansalaisia ja brittiläistä kansakuntaa kohtaan.
Olen käynyt tästä asiasta kirjeenvaihtoa parlamenttimme puhemiehen kanssa, ja hän kirjoitti minulle vakuuttaen, että tämä asia korjataan ja Yhdistyneen kuningaskunnan lippu nostetaan salkoon oikein päin. Voinko nyt pyytää teitä ensinnäkin varmistamaan, että lippu käännetään välittömästi oikein päin, ja myös ryhtymään toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että se on jatkossa aina oikein päin.

Puhemies
Vakuutan teille, hyvä kollega, että ryhdymme kaikkiin toimenpiteisiin, jotta lippunne on esillä jälleen koko komeudessaan.

Chichester
Arvoisa puhemies, minulla on jäsen Helmerille uutisia, joiden pitäisi rohkaista häntä. Hänen pitäisi olla kiitollinen siitä, että me ylipäätään näemme Yhdistyneen kuningaskunnan lippumme ylhäällä lipputangossa. Minulle on kerrottu, että juuri Yhdistyneen kuningaskunnan lippu varastetaan useimmiten tältä paikalta.

Goebbels
Arvoisa puhemies, tämän parlamentin jäsenten enemmistö äänesti viime vuonna perjantaiaamun istuntojen puolesta. Kuitenkin tietyt kollegat ovat viime aikoina täällä Strasbourgissa yrittäneet estää toisia parlamentin jäseniä työskentelemästä perjantain istuntojen aikana: tuomitsen tämän hyvin vähän demokraattisen asenteen, etenkin kun ne parlamentin jäsenet, jotka eivät halunneet kollegojensa työskentelevän, ovat kuitenkin käyneet kassalla nostamassa päivärahansa.
Haluaisin lisäksi sanoa seuraavan asian. Olemme tehneet juuri toisen päätöksen, eikä perjantaiaamun istuntoa ole enää seuraavan vuoden alusta alkaen. Löysin kuitenkin sähköpostiviestieni joukosta hollantilaisen parlamentin jäsenen lähettämän viestin, jossa sanottiin englanniksi seuraavaa, lainaan:
"Jos nämä tarkistusehdotukset", siis siitä, ettei istuntoja järjestetä perjantaisin, "hyväksytään, ja nykyisten sääntöjen mukaan jäsenet, jotka eivät pääse lähtemään kotimatkalle torstai-iltana, voivat allekirjoittaa läsnäololistan perjantaiaamuna ".

Arvoisa puhemies, mielestäni on skandaalinomaista, että parlamentin jäseniä kehotetaan kuitenkin jäämään tänne perjantaiaamuna ja allekirjoittamaan läsnäololista ja nostamaan korvaukset työskentelemättä ja toivon, että parlamentilla on rohkeutta muuttaa olemassa olevia sääntöjä.
(Suosionosoituksia)

Puhemies
Hyvä kollega, pyydän teitä olemaan käynnistämättä keskustelua uudelleen ja säästämään minua, sillä olen itse Strasbourgissa pidettävän perjantaiaamun istunnon puhemiehenä uhanalainen laji.

Zimmerling
Arvoisa puhemies, haluaisin palata vielä kerran perjantain istuntojen poistamista koskevaan viestiin, jonka parlamentin jäsen van Hulten lähetti meille kaikille ennen äänestystä. Meillä on täysistuntoihin osallistumisen lisäksi myös muita tehtäviä hoidettavanamme. Nämä tehtävät meidän on nyt hoidettava kotona. Emme kuitenkaan saa päivärahaa kotona tekemästämme työstä. Koska sitä on kuitenkin luvattu kollega van Hultenin viestissä, aion ensi vuonna periä puuttuvat päivärahat kollega van Hultenilta.

Kehotan kaikkia kollegoja tekemään samoin. Kollega van Hultenin lienee parasta aloittaa säästäminen jo nyt!
(Suosionosoituksia)

Mombaur
Arvoisa puhemies, parlamentti on viisaudessaan tehnyt päätöksen perjantain istunnoista. Haluaisin ehdottaa, että asianomaiset elimet huolehtisivat siitä, että autonkuljettajat ovat käytettävissä perjantaisin, vaikkei istuntoa pidetäkään, sillä monet parlamentin jäsenet haluavat joka tapauksessa viettää koko torstain täällä ja päästä perjantaina jollain tavoin liikennevälineisiin.

Puhemies
Merkitsemme ehdotuksenne muistiin.

Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Berger
Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa pöytäkirjan ja nimenhuutoäänestyslistojen välillä vallitsevasta ristiriidasta. Äänestimme eilen Feiran huippukokousta käsittelevästä päätöslauselmaesityksestä, ja monet kollegat muistanevat vielä, että itävaltalaisen Haiderin puolueen jäsenet äänestivät useiden parlamentin jäsenten naurun saattelemana kahden sellaisen tarkistuksen puolesta, joissa Itävaltaa arvosteltiin voimakkaasti. He pyysivät vähän sen jälkeen puheenvuoroa ja sanoivat tehneensä virheen ja halusivat, että heidän äänensä kirjataan tarkistusten vastaisiksi. Tämä korjaus eli se, että he äänestivät vastaan, on esitetty pöytäkirjassa oikein, mutta näiden parlamentin jäsenten nimet puuttuvat kokonaan tarkistukseen 4 liittyvästä nimenhuutoäänestyksestä ilmeisesti myös heidän puoluetoimistonsa väliintulon tähden. Pyydän sen vuoksi korjaamaan nimenhuutoäänestyslistat meidän kaikkien täällä kuulemia tapahtumia vastaaviksi. Pöytäkirja on tältä osin virheetön. Olisi myös selvitettävä, miten monta korjauksen korjausta me parlamentin jäsenet voimme tehdä.

Puhemies
Merkitsemme ilmoituksenne muistiin, parlamentin jäsen Berger.

Van Orden
Arvoisa puhemies, yhteisestä turvallisuus- ja puolustuspolitiikasta käydyn keskustelun aikana tarkistuksesta 36 toimitettiin nimenhuutoäänestys. Eilisen istunnon pöytäkirjassa viitataan kuitenkin väärään kappaleeseen, ja siten äänestys ei kuvasta sitä, mitä täällä istuntosalissa oikeastaan tapahtui. Minulla ei ole ollut mahdollisuutta katsoa tätä äänestysluetteloa yksityiskohtaisesti, mutta huomasin jo tämän yhden virheen. Haluaisin teidän kiinnittävän huomiota tähän asiaan.

Puhemies
Kiitos, että kiinnititte huomiomme tähän kohtaan. Tarkistamme kohdan ja korjaamme sen siten tarvittaessa.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

ÄÄNESTYKSET
Casacan laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0137/2000) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun asetuksen (ETY) N:o 3508/1992 muuttamisesta (KOM(1999) 517 - C5-0317/1999 - 1999/0207(CNS))

(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Ripoll y Martínez de Bedoyan laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0140/2000) komission laatimasta koheesiorahaston vuosikertomuksesta 1998 (KOM(1999) 483 - C5-0326/1999 - 1999/2212(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Päätöslauselma (B5-0566/2000) pähkinöitä ja johanneksenleipää koskevista tukitoimista
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
ÄÄNESTYSSELITYKSET- Ripoll y Martinez de Bedoyan mietintö (A5-0140/2000)
Fatuzzo (PPE-DE). Arvoisa puhemies, koska jokainen kannanotto on tärkeä ja koska vahingossa äänestin Bedoyan mietintöä vastaan, vaikka halusin äänestää sen puolesta, käytän nyt käytettävissä olevan aikani tämän ilmoittamiseen.
Tietysti äänestin tämän mietinnön puolesta. Miten voisin olla allekirjoittamatta sitä, että Espanja, Portugali, Kreikka ja Irlanti saavat koheesiorahoitusta? Haluaisin parlamentin vielä kiinnittävän huomiota siihen, että olisi hyvä, että rahoitusta annettaisiin siihen asti, kunnes 100 prosenttia BKT:n keskiarvosta on saavutettu, muuten mielestäni näiden valtioiden valtiovarainministerit sitä mukaa kuin lähestytään 100:aa prosenttia sanovat: "Pysähtykäämme, muuten menetämme Euroopan unionin avustukset!"
Casacan mietintö (A5-0137/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, en äänestänyt Casacan mietintöä vastaan siksi, että suhtautuisin kielteisesti siihen, että Euroopan unionin varojen käyttöä valvotaan, vaan siksi, että mielestäni nyt olisi aika ryhtyä muuttamaan maatalouden tukijärjestelmää. Olemme kaikki huomanneet, että Euroopan unionin maatalousjärjestelmässä on liikaa heikkoja kohtia ja että se on tappiollista. Mielestäni meidän pitää muuttaa menetelmä täysin, jos haluamme edistää maataloustuotteiden tuotantoa ja jos haluamme auttaa maanviljelijöitä heidän toiminnassaan.
Ehdotan, että maanviljelijöille annetaan verohelpotuksia ja sosiaali- ja eläkemaksujen vähennyksiä heidän harjoittamastaan toiminnasta sen sijasta, että heitä avustetaan rahallisesti. Nämä kustannukset voisivat kuulua valtioille ja vasta toissijaisesti Euroopan unionille.

Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EDMC)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Sousa Pinton laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0147/2000) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen (EDMC) perustamisesta annetun asetuksen (ETY) N:o 302/93 (KOM(1999) 430 - C5-0304/1999 - 1999/0187(CNS)) täydentämisestä,
Turcon laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0157/2000) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja Norjan kuningaskunnan sopimuksen tekemisestä Norjan osallistumisesta Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen toimintaan (KOM(1999) 496 - C5-0054/2000 - 1999/0203(CNS)).

Sousa Pinto
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, asetuksen N:o 302/93, jonka muuttamisesta tässä mietinnössä on kyse, nojalla perustettiin Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, ja sen nojalla määrätään keskuksen toiminnasta. Vuodesta 1993 lähtien tämä laitos on edistänyt ratkaisevasti huumeilmiön parempaa tuntemusta mitä erilaisimmista näkökulmista Euroopan unionin alueella.
Unionin laajentumisen lähestyessä komissio on oivaltanut, että seurantakeskuksen tehtävänä on toimia yhdessä jäsenyyttä hakevien maiden kanssa jäsenyyden valmisteluohjelman puitteissa. On myös kyse siitä, että noiden maiden liittymistä seurantakeskuksen toimintaan valmistellaan erityisesti luomalla olosuhteita rakenteellisten suhteiden perustamiseksi REITOX-verkkoon, joka keskittyy käsittelemään tilastollisesti jäsenvaltioiden toimittamaa tähän alaan liittyvää aineistoa.
Konkreettisena pyrkimyksenä on antaa Phare-ohjelmasta rahoitettujen projektien täytäntöönpano huumeita koskevien tietojärjestelmien alalla suoraan seurantakeskuksen haltuun. On tunnustettava, että tämä mietintö, jolla pyritään ilmaisemaan Euroopan parlamentin kanta, menee komission ehdotuksia pitemmälle. Tosiasiassa seurantakeskuksen perustamisvuodesta 1993 lähtien ei ole ollut tilaisuutta uudistaa asetusta arvioimalla käytettävissä olevia keinoja ja seurantakeskukselle annetun tehtävän toteuttamista. Tähän saakka ei myöskään ole ollut mahdollisuutta panna alulle mahdollisia tarkistuksia. Kuitenkin uutta aineistoa on tullut esiin keskuksen toimintakokemuksen, tämän vuoden maaliskuussa julkaistun niin sanotun "riippumattoman arviointikertomuksen" ja myös unionin ja sen säännöstön kehityksen ja unionin edessä olevien haasteiden välityksellä.
Nyt esitetty mietintö perustuu siihen, että parlamentti ei voi jättää huomiotta edellä mainittuja tosiasioita tässä ainutlaatuisessa tilaisuudessa, joka sille on annettu kannanottoa varten. Toisaalta tässä mietinnössä ehdotetut asetuksen tarkistukset menevät ehdottomasti pitemmälle kuin ne välttämättömät muutokset, joita sopeutuminen seurantakeskuksen laajentumiseen vaatisi, ja toisaalta nämä ehdotukset näyttävät ehdottoman tarpeellisilta, jotta seurantakeskus täyttäisi tyydyttävällä tavalla tehtävänsä edes unionin nykyisissä puitteissa.
Tässä mielessä kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta pitää välttämättömänä, että seurantakeskukselle annetaan tehtäväksi arvioida sekä valtioiden että unionin toimintaa niiden lähestymistavassa huumeita ja huumausaineriippuvuutta kohtaan. Ei ole kyse siitä, että erillisvirastolle myönnettäisiin sellaista poliittista arviointivaltaa, joka on ristiriidassa viraston luonteen kanssa. Kyse on siitä, että taataan paremmat ja paremmin arvioidut välineet poliittiselle päätöksenteolle. Poliittiset päätökset tekevät muualla ne, joilla on siihen oikeus. Kyse on myös siitä, että kansalaisille toimitetaan tarkkaa ja objektiivista tietoa, joka yleisesti selventää yhteiskunnallisesti kovin arkaluonteista alaa. Itse asiassa seurantakeskuksen ei pidä toimia pelkästään postilaatikkona, johon jäsenvaltiot lähettävät kansallista todellisuuttaan kuvaavan aineiston, joka ei ole aina hyvälaatuista ja jota ei lähetetä asianmukaisen ajan kuluessa.
Jäsenvaltioiden on hyödyllistä osallistua ajoissa yhteistyöhön seurantakeskuksen kanssa. Seurantakeskuksen puolestaan kannattaa kerätä tietoa ja käsitellä sitä sopivasti tilastollisesti, jolloin se hyötyy aineiston vertailukelpoisuudesta. Sen kannattaa myös analysoida saatua aineistoa asiantuntijoidensa kokemusta ja teknisiä taitoja hyväksi käyttäen. Tällä tavalla eri jäsenvaltioiden kokemus taistelussa huumeita vastaan voi olla kaikille osapuolille hyödyllistä, ja politiikasta vastuussa olevilla on käytettävissään arvokas väline, joka teknisesti tukee päätöksentekoa. Lyhyesti sanottuna meidän mielestämme tätä Euroopan unionin virastoa ei voida jatkuvasti hyödyntää näin vähäisissä määrin. Huumeita ja huumausaineriippuvuutta koskevien kysymysten monimutkaisuus vaatii, nyt enemmän kuin koskaan, Euroopan huumausaineiden seurantakeskuksen arvostamista ja sen äänen kuuntelemista.

Turco
. Arvoisa puhemies, Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen perustamista koskevan asetuksen (ETY) N:o 302/93 13 artiklan mukaan seurantakeskus avataan kolmansille maille, jotka yhteisön ja jäsenvaltioiden tavoin pitävät sen tavoitteita ja työtä tärkeinä. Koska Norja on esittänyt osallistumispyynnön, komissio on jättänyt Euroopan parlamentille luonnoksen seurantakeskuksen ja Norjan väliseksi sopimukseksi, jonka perusteella Norja voisi päästä mukaan huumausaineita ja niiden väärinkäyttöä koskevaan eurooppalaiseen REITOX-verkkoon sekä olla edustettuna seurantakeskuksen hallintoneuvostossa ja tiedekomiteassa.
Tämän osalta kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunta on hyväksynyt yksimielisesti 8 tarkistusta, joissa annetaan myönteinen mutta ehdollinen lausunto: lausuntoon, meidän lausuntoomme, vaikuttaa ennen kaikkea seurantakeskuksen arviointikertomus, jonka sama valiokunta on pyytänyt ulkopuoliselta riippumattomalta konsulenttiyhtiöltä.
Tästä kertomuksesta ilmenee, että seurantakeskuksessa eri osastojen välinen yhteistyö ja tiedottaminen on vähäistä ja että päätöksenteko on liian keskittynyttä. Kertomuksesta ilmenee myös, että REITOX-verkko ei ole oikea verkko; että kansallisia erityiskeskuksia käytetään liian vähän, vaikka ne voisivat edistää paljon nykyistä enemmän seurantakeskuksen työtä; että tiedekomitean rooli on yhä epäselvä eikä sen toiminta ole ohjelmassa keskeistä; että tiedekomitea ei ole osoittautunut tehokkaaksi toteuttaessaan tavoitteitaan, sen toiminta on heikosti suunniteltu, sen kokouksissa ei käydä todellisia strategisia keskusteluja; että ei ole olemassa tuotettujen materiaalien jakelustrategiaa ja siksi vain pieni osa seurantakeskuksen tuottamasta tiedosta julkaistaan ja toimitetaan jakeluun. Toiminnan suunnittelusta voidaan sanoa, että hallinnollinen yhteistyö pääjohtajan ja osastojen johtajien välillä ei ole tarkoituksenmukaista; että hallintomenettelyissä, jotka ovat kalliita ja epäsopivia pienelle organisaatiolle, on ilmeisiä ongelmia hallinnon, johdon, suunnittelun, arvioinnin, kehityksen, rekrytointitaitojen ja kouluttamisen tasolla; että nykyinen talousarvio pitäisi laatia uudelleen niin, että toimintojen todelliset kustannukset voitaisiin saada selville; että liian suuri osa henkilökunnasta ja varoista on osoitettu pelkästään seurantakeskuksen hallinnolliseen toimintaan.
Nämä ovat Euroopan komission valtuuttaman ulkopuolisen riippumattoman konsulenttiyhtiön esittämät arviot, jotka huomioon ottaen meidän tulee nyt päättää, voisiko Norja ottaa osaa toimintoihin, jotka eivät ole mitenkään johdonmukaisia tehtävän ja todellisten toiminnan mahdollisuuksien osalta. Tosin on syytä muistaa, että valiokuntamme on yksimielisesti sitä mieltä, että luonnos Norjan ja seurantakeskuksen väliseksi sopimukseksi ja ehdotus neuvoston asetukseksi, jolla seurantakeskusta koskevaa asetusta pyritään mukauttamaan ehdokasvaltioiden osallistumisen mahdollistavaksi, tarjoavat yhdessä oivallisen tilaisuuden tuoda esiin tarpeen uudistaa seurantakeskusta koskevaa asetusta siten, että se takaa keskuksen toiminnan tehokkuuden ja luotettavuuden.
Odotan komissiolta konkreettista vastausta kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunnan hyväksymiin tarkistuksiin.

Coelho
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin onnitella molempia esittelijöitä laadituista mietinnöistä, jotka ovat yksi lisäaskel tässä meidän taistelussamme huumeongelman kirousta vastaan. Ilman pienintäkään epäilystä huumeet ovat meille sellainen paha, jota vastaan on taisteltava sekä hillitsemällä niiden kauppaa että ponnistelemalla tehokkaasti ennaltaehkäisyn, huumausaineita käyttävien hoidon ja heidän yhteiskuntakelpoisuutensa palauttamisen puolesta.
Kuten äskettäin tekemässäni Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen arviointia koskevassa mietinnössä korostetaan, seurantakeskus on merkittävästi edistänyt Euroopan unionin huumeita koskevaa politiikkaa, kun otetaan huomioon, että se tuli täyttämään aukot tiedon tasossa ja huumausaineongelman tuntemisessa. Samassa mietinnössä pääteltiin, että seurantakeskus on perustamisestaan lähtien kehittänyt vaikuttavan määrän toimintoja, jotka ovat tuottaneet lisäarvoa Euroopan unionin taistelulle huumeita vastaan.
Pelkästään tämän viraston olemassaolo on auttanut siinä, että huumeongelmaan liittyvät asiat ovat pysyneet poliittisella esityslistalla. Se on myös antanut Euroopan unionille ja sen jäsenvaltioille suurempaa näkyvyyttä ja uskottavuutta kansainvälisessä huumeita koskevassa keskustelussa. Synteettisiä huumeita koskevalla alalla tehty työ on erottunut tehokkuutensa ja mahdollisuuksiensa ansiosta. Nykyään huumausaineiden käyttö ei rajoitu vanhoihin tuotteisiin, vaan seuraamme huolestuneina uusien markkinoiden syntymistä synteettisille tuotteille, joita on helpompi ja halvempi valmistaa ja jotka tuottavat suurempia voittoja huumeiden välityksestä eläville ja enemmän vahingollisia seurauksia käyttäjiensä terveydelle.
Seurantakeskus harjoittaa tiedostustoimintaa asetuksessa säädetyllä tavalla. Tuotetulla tiedolla pyritään auttamaan yhteisöä ja jäsenvaltioita saamaan yleiskuva huumeongelmasta, jotta ne voisivat puolestaan ryhtyä toimenpiteisiin tällä alalla. Mietinnössä korostetaan myös seurantakeskuksen olennaista tehtävää päätöksenteon apuvälineenä.
Mietinnössä on korostettu kuitenkin toimintaongelmia ja viivytyksiä joidenkin seurantakeskuksen toiminnan kannalta olennaisten rakenteiden perustamisessa. Tämän välineen tehokkuuden vuoksi on myös ymmärrettävää, että sen arvostusta ja kehitystä puolustetaan sen sijaan, että edistettäisiin toimintojen hajaannuttamista, johon tämän mietinnön perustavoitteet voivat johtaa. Tämän vuoksi PPE-ryhmä, joka on yhtä mieltä tänään keskustelun aiheena olleiden ja hyväksyttävien mietintöjen olennaisista asioista, tulee äänestyksessä ilmaisemaan erityisen selvästi eriävän mielipiteensä ehdotuksista, jotka mielestämme eivät edistä niiden tavoitteiden saavuttamista, joihin olen viitannut. Euroopan unionin laajentuminen uusiin valtioihin on unionille välttämättömyys. Laajentuminen tuo keskuuteemme valtioita, joilla on hyvin erilaiset poliittiset kulttuurit ja joilla monissa tapauksissa on nuori ja löyhä perustuslaki ja rakenteet. Seurantakeskuksen toiminnasta tulee välttämätöntä myös näille valtioille ja näiden valtioiden joukosta erityisesti niille, jotka taistelevat huumekirouksen hävittämisen puolesta.
Liittymistä valmisteleva strategia sisälsi ehdokasvaltioille mahdollisuuden liittyä tiettyjen virastojen, kuten seurantakeskuksen, jäseniksi jopa ennen Euroopan unionin jäseniksi tuloa. Suhtaudumme myönteisesti Norjan liittymiseen seurantakeskuksen jäseneksi sen omasta selvästä tahdosta, ja otamme erityisesti huomioon ne läheiset kulttuuri- ja kauppasuhteet sekä sosiaaliset suhteet, jotka historiallisesti yhdistävät Euroopan unionia ja Norjaa.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, jäsen Turcon esittelemästä mietinnöstä, jossa suositellaan hyväksymään ehdotus, joka koskee yhteisön ja Norjan kuningaskunnan välistä sopimusta Norjan osallistumisesta Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen toimintaan, on keskusteltu pitkään, ja lopuksi kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunta hyväksyi sen yksimielisesti. Tarkistusten, jotka valiokunta on esittänyt yksimielisesti esittelijän kanssa ja jotka ovat osana lainsäädäntöehdotusta, tavoitteena on käyttää tätä Norjan kanssa tehtävää sopimusta antamaan uutta vauhtia seurantakeskuksen työhön. Valiokunta on ottanut huomioon erityisesti mietinnön, joka koskee seurantakeskuksen toimintaa ja siinä kohdattuja vaikeuksia vuonna 1999 sekä Brysselissä viime helmikuun lopulla pidetyn huumeita käsitelleen toimielinten välisen konferenssin tulokset. Näillä eri tahoilla on ilmennyt, että seurantakeskuksen tähän asti tehdyn työn tietyt toiminnan rajoitukset, jotka vaikuttavat negatiivisesti myös yhteisön toimintaan tällä alalla, riippuvat kansallisten keskusten, joihin seurantakeskus liittyy, keräämien tietojen erilaisuudesta. Tämän vuoksi tiedoista on vaikea saada selville tarpeellisia asioita ehkäisytoimenpiteiden tekemiseksi, haittojen vähentämiseksi ja salakuljetusta vastaan taistelemiseksi.
Eri tarkistusten - myös niiden, jotka koskevat seurantakeskuksen hallintoneuvostoa - tavoitteena on siis se, että seurantakeskus ottaa käyttöönsä sellaisia menetelmiä tiedon keräämiseksi, joiden avulla pystytään todella tulkitsemaan tietoja yhdentymiskriteerien valossa ja joiden avulla voidaan saada tietoja eri kansallisten huumepolitiikkojen tehokkuudesta. Monien kansalaisoikeuksien valiokunnan jäsenten mielestä sekä seurantakeskuksen vuosikertomuksissa että parlamentin esittämissä ja hyväksymissä mietinnöissä ei kiinnitetä tarpeeksi huomiota monissa valtioissa erilaisten politiikkojen avulla saatuihin tuloksiin taistelussa huumeiden leviämistä vastaan. On välttämätöntä, että unioni päättää omista politiikoistaan ja suosituksistaan eri jäsenvaltioiden hallituksille käyttäen hyväksi eri valtioissa toteutettujen strategioiden perusteellisia arviointeja, jotka liian usein ovat yksinomaan moralistisia. Arvioinneissa tulisi kiinnittää huomiota erityisesti huumeiden käytön ehkäisyyn, haittojen vähentämiseen ja kuluttajien turvallisuuteen tilanteessa, jossa jatkuvasti ilmestyy uusia synteettisiä huumeita.
Meidän mielestämme sopimus Norjan osallistumisesta seurantakeskuksen toimintaan - ja toivoaksemme se enteilee muita aloitteita toiminnan laajentamiseksi - on oivallinen tilaisuus antaa vauhtia tälle teknillis-tieteelliselle välineelle, jolla pitää olla yhä tärkeämpi asema sellaisen eurooppalaisen politiikan rakentamisessa, jolla taistellaan valtioidemme kansalaisten terveydelle haitallisten huumeiden luvatonta välitystä ja levitystä vastaan.

Beysen
Arvoisa puhemies, kävimme aiemmin tällä viikolla tunneperäistä keskustelua tupakasta, ja nyt meidän pitää ryhtyä tarvittaviin toimiin tarkoituksenmukaisemman huumepolitiikan toteuttamiseksi unionissa. Huumausaineiden torjuntaan pitää kiinnittää mahdollisimman paljon huomiota. Jouduin viime viikolla lähiympäristössäni vastakkain sen toteamuksen kanssa, että niistä nuorista, jotka tarkistettiin viikonlopun aikana, joka kolmas käyttää huumausaineita. Tyrmistyttävää!
Poliittisen vastuun kantajien pitääkin olla joka tasolla paljon valppaampia. Se rooli, joka Euroopan unionilla on täytettävänään, on erityisesti yhdenmukaistamisen toteuttaminen. Sitä varten on luotava viipymättä uusia aloitteita. Aloitteita, joiden tunnusmerkkinä on voimakkuus. Emme saa tyytyä toimiin, jotka ovat olemassa vain paperilla. Itse koen tässä mietinnössä vaikeana sen, että komission pitää toimittaa vain joka kolmas vuosi kertomus seurantakeskuksen työstä sekä tehtävien mahdollisesta mukauttamisesta tai laajentamisesta. Se on nähdäkseni aivan liian pitkä aika. Pitää pystyä ohjaamaan jatkuvasti. Jos haluaa saavuttaa jotain, pitää tähdätä maaliin riittävän läheltä.
Huumausainepolitiikka voi olla tehokasta vain silloin, jos huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskukselle annetaan merkittävä rooli. Ei tosiaankaan riitä, että seurantakeskus on pelkkä tietopankki, ja yhdyn mielelläni esittelijään, joka toteaa, että ei voine olla yhteisön päätöksentekoelinten tahto, että seurantakeskuksen tehtävää rajoitetaan siinä määrin, että siitä tulee tietopankki, jolla ei ole minkäänlaista kriittistä ulottuvuutta.

Boumediene-Thiery
- Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, hetkellä, jolloin sellaiset ilmaisut kuin "Euroopan unionin lähentäminen kansalaisiin" tai "moitteeton hallinto" ovat kaikkien huulilla, Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen toiminnan ja tieteellisen tuotannon tarkastelu aiheuttaa hämmennystä, koska tulokset ovat lähes olemattomia. Monien sellaisten perustettujen seurantakeskusten tavoin, joiden tavoitteena on peitellä paremmin erimielisyyksiämme, tämä seurantakeskus ei ole viiden olemassaolovuotensa aikana tuottanut mitään, mikä oikeuttaisi sille vuosittain myönnetyt miljoonat eurot. Kun vertaamme seurantakeskukselle myönnettyjä summia kansallisten keskusten käytössä oleviin varoihin, voisimme odottaa perusteellisia selvityksiä, joiden avulla, kuten sen tehtävien määritystä koskevassa 2 artiklassa tarkennetaan, voitaisiin hankkia objektiivisia, luotettavia ja vertailukelpoisia tietoja huumausaineiden ja niiden väärinkäytön alalla.
Seurantakeskuksen olisi pystyttävä laatimaan määritelmiä ja yhdenmukaisia osoittimia, jotta voitaisiin arvioida jäsenvaltioissa harjoitettuja erilaisia huumeidenvastaisia politiikoita sekä terveyden tasolla että sosioekonomisella samoin kuin yleisen järjestyksen tasolla. Milloin esimerkiksi saamme vihdoinkin tietää, mitkä ovat olleet Ranskan kieltävän politiikan tai Alankomaiden sääntelyn vaikutukset?
Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen toimintojen riippumaton arviointi, jonka johtopäätökset julkaistiin maaliskuussa 2000, kuvaa hyvin yksiselitteisesti hallintoneuvoston sekä huumausaineiden ja niiden väärinkäyttöä koskevan REITOX-verkon merkittäviä puutteita.
Tänään tarkasteltavinamme olevien mietintöjen tavoitteena on ulottaa seurantakeskus Norjaan ja 13 ehdokasvaltioon. Voimme vain yhtyä tähän asiaan, mutta eikö olisi tätä ennen parempi uudistaa tätä elintä, jotta siitä vihdoinkin olisi jotain hyötyä? On tietenkin hyvä ottaa uusia jäseniä, mutta missä tulevaisuudennäkymissä? Jotta toistettaisiin laajemmin jälleen kerran viime vuosien epäonnistuminen? Jotta lisättäisiin sellaisten hienojen vuosikertomusten paksuutta, joista ei ole mitään hyötyä? Euroopan unionin on aika huomata, että kaukana Lissabonin seurantakeskuksen upeista tiloista tuhannet henkilöt kärsivät suoraan huumeriippuvuuden aiheuttamista terveydellisistä ja sosiaalista ongelmista. Sitä ei pyydetä tarttumaan näihin ongelmiin: sitä pyydetään vain tarkkailemaan niitä.
Euroopassa on käynnistetty satoja erilaisia aloitteita institutionaalisella tai yhdistysten tasolla joko rangaistusten näkökulmasta tai, päinvastoin, vaaratekijöiden vähentämiseksi. Mitä seurantakeskus oikein odottaa arvioidakseen näitä yrityksiä? Miksi jäsenvaltiot ovat niin vastahakoisia toimimaan yhteistyössä tässä arvioinnissa? Vai pelkäävätkö ne poliittisesti vähemmän maineikkaita tuloksia?
Yhdyn siten esittelijään hänen puolustaessaan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen todellista uudistusta sekä sen toiminnan että sen toimivaltojen laajentamisen osalta. Tämä on sitä paitsi uusien jäsenten liittymisen välttämätön edellytys.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, kuten eräät kollegamme sanoivat, esittelijät pyrkivät tätä asetusta muuttamalla helpottamaan Norjan kuningaskunnan osallistumista seurantakeskuksen toimintaan, palauttamaan jokaisessa tarkistuksessa mieliin toimintasuunnitelmat, parlamentin tekemät päätöslauselmat ja seurantakeskuksen vuosittaisen arvioinnin. Lisäksi he yrittävät näin aktivoida uudelleen seurantakeskuksen toimintaa, muuttaa seurantakeskuksen hallintoneuvoston toiminnan suuntaviivoja ja tämä on muistettava he pyrkivät myös siihen, että jäsenvaltiot toimivat asiaankuuluvalla tavalla yhteistyössä seurantakeskuksen kanssa.
Mielestäni vastuu kuuluu kaikille: seurantakeskukselle, omille toimielimillemme ja myös jäsenvaltioille. Ainoa keino parantaa seurantakeskuksen työtä on se, että jäsenvaltioiden antamilta tiedoilta ja seurantakeskuksen toiminnalta vaaditaan yhä enemmän kurinalaisuutta ja luotettavuutta. Muutoin on mahdotonta estää niiden haittojen syntyminen, jotka koituvat nimenomaan Euroopan nuorison vahingoksi.
Lisäksi olen sitä mieltä, että ellemme käytä hyväksemme tätä tilaisuutta muuttaa asetusta seurantakeskuksen toiminnan uudelleen aktivoimiseksi, joudumme suuriin vaikeuksiin sitten, kun haluamme ottaa ehdokasvaltiot mukaan tähän työhön. Tämä on mielestäni yksi peruskysymyksistämme lähitulevaisuudessa. Tämän vuoksi olemme täysin samaa mieltä esittelijän kanssa, ja uskon, että tämä mietintö tullaan hyväksymään yksimielisesti. On tärkeää, että kukin toimielin ottaa kannettavakseen sen vastuun, joka sille kuuluu, ja että vaadimme jäsenvaltioita työskentelemään yhdessä, jotta työ olisi tehokasta ja selkeää ja jotta kerättävä tieto olisi luotettavaa, ja että lisäksi tehtäisiin konkreettisia toimintaehdotuksia tässä asiassa, joka koskettaa ennen kaikkea meidän nuorisoamme ja jonka osalta on toimittava kurinalaisemmin ja innostuneemmin.

Cappato
Arvoisa puhemies, olemme tarkastelemassa kahta ehdotusta, jotka koskevat Lissabonin huumeiden seurantakeskuksen toimintamenetelmien ja toimenpiteiden osittaista tarkistamista, ja erityisesti nämä kaksi ehdotusta liittyvät suhteisiin ehdokasvaltioihin ja Norjaan. Nyt on siis oivallinen tilaisuus - näihin ehdotuksiin liittyvät tekijät eivät ole itsessään vallankumouksellisia tämän seurantakeskuksen kannalta - käydä keskustelua seurantakeskuksen roolista ja hyödyllisyydestä meille kuuluvan tehtävän kannalta, eli meidän pitäisi antaa poliittisia ohjeita ja arvioita sekä tehdä lisäksi päätöksiä ja aloitteita huumepolitiikasta, vaikka tässä asiassa Euroopan unionin valta on hyvin rajoittunut.
Mielestäni tämäntyyppinen keskustelu voi perustua vain riippumattoman elimen tekemiin arviointeihin. Monet keskusteluun osallistuneet puhujat, erityisesti esittelijä Turco, ovat korostaneet, miten hyvin monelta näkökannalta -- strategiselta ja toiminnalliselta näkökannalta sekä tieteelliseen työhön kykenemättömyyden takia - tämän seurantakeskuksen panos on todella riittämätön poliittisille päättäjille.
Tässä vaiheessa minusta on kuitenkin tarpeellista, että komissio ottaa vastuun siitä, että se antaa tälle parlamentille mahdollisimman pian uudistusta käsittelevän ehdotuksen, sillä emme voi joka vuosi todeta tämän seurantakeskuksen vähäistä, ei kuitenkaan olematonta, hyödyllisyyttä poliittisten päätösten tekemisessä ja myöhemmin joka vuosi, vuodesta toiseen siirtää keskustelua sivuun ja lykätä sitä seuraavaan vuoteen. Komission täytyy antaa parlamentille uudistusta käsittelevä ehdotus niistä menettelyistä, joiden sanotaan olevan byrokraattisia ja raskaita ja jotka ennen kaikkea eivät pysty mahdollistamaan tämän seurantakeskuksen tieteellistä toimintaa.
Toinen tärkeä asia: joka vuosi seurantakeskuksesta ja komissiosta sanotaan meille, että tietojen keräämisen yhdenmukaistamisessa on ongelmia ja että tietojen keräämisen kriteerit ovat erilaiset. Tämä ongelma pitää ratkaista poliittisesti. Komission täytyy tehdä ehdotus, joka käsittelee sitä, miten tietojen kerääminen voitaisiin yhdenmukaistaa, muuten kaikki on todella hyödytöntä. Seurantakeskuksella ei itsessään ole tätä valtaa, mutta sen tulee antaa komissiolle ohjeita tietojen keräämisen yhdenmukaistamisesta ja komission täytyy antaa asiaa käsittelevä ehdotus - en tiedä pitäisikö sen olla direktiivi - tai lainsäädäntöehdotus, koska tämä on poliittinen ongelma.
1990-luvun alussa Italiassa syntyi suuri skandaali, koska sisäasianministeriön ja terveysministeriön, jotka salasivat oikeita tietoja yliannostukseen kuolleista, periaatteet tulivat ilmi: on selvää, että poliitikoille ja hallitukselle on helpompaa sanoa kadulle kuolleen nuoren menehtyneen sydänkohtaukseen kuin myöntää, että kuolinsyy on huumeiden yliannostus ja siksi myös seurausta toteutetuista politiikoista. Meillä on PO:n XIV alkoholin kulutusta käsittelevä virallinen asiakirja, jonka mukaan Ruotsissa on viranomaisten mukaan 2000 alkoholin liikakäytön aiheuttamaa kuolemantapausta vuodessa, kun todellisuudessa määrä on 6000-7000 kuolemantapausta vuodessa. Noiden lukujen tarkoituksena on peitellä politiikan epäonnistumista.
Tämän vuoksi tietoja koskeva ongelma on poliittinen ongelma, joka pitää ratkaista poliittisesti sellaisten komission tekemien ehdotusten avulla, joista parlamentti voi päättää.

Blokland
Arvoisa puhemies, meillä on käsiteltävänämme Euroopan komission yksinkertainen muutosehdotus. Sen avulla seurantakeskusta muutetaan niin, että se pystyy antamaan teknistä apua Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasvaltioille huumeita koskevien tietojärjestelmien kehittämisessä. Sousa Pinton mietinnössä ehdotetaan edelleen tarkistuksia hallintoneuvoston ja REITOX-järjestelmän toimintaan. Tämä tehdään EDMC:n äskeisen arviointikertomuksen johdosta. Vaikka nämä tarkistukset menevät täysin aiheen ulkopuolelle ja herää kysymys, parantavatko tällaiset toimet suhteita komissioon ja hallintoneuvostoon, niin tunnen kyllä tässä tapauksessa vähän myötätuntoa tätä esittelijän siirtoa kohtaan. Sellainen tilaisuus on käytettävä hyväksi. Valitettavasti hänen tarkistuksensa menevät muutamassa kohdassa liian pitkälle.
Koen vaikeana Turkin lisäämisen niiden ehdokasvaltioiden luetteloon, jotka otetaan huomioon EDMC:n apua myönnettäessä. Koska Turkista on nyt tullut unionin ehdokasvaltio, voidaan väittää, että on kohtuullista tarjota kyseiselle maalle tämä mahdollisuus. Mutta se ei tule olemaan helppo tehtävä EDMC:lle juuri siellä vallitsevan erityisen, poliittisesti värittyneen huumeproblematiikan takia ja sen tosiasian takia, että Turkin ehdokkuus on vielä aivan alkuvaiheessa.
Lopuksi vastustan sitä, että tietojen arviointi annetaan nimenomaan EDMC:n tehtäväksi. Mietinnön mukaan siitä tulisi muuten tietopankki ilman minkäänlaista kriittistä ulottuvuutta. Mutta tietojen arviointi johtaa usein poliittiseen kannanottoon, ja se nyt ei ole erityisesti EDMC:n tehtävä eikä tavoite. Kannanotot ja poliittisten päätösten tekeminen kuuluvat sitä vastoin asiasta vastaaville poliittisille toimielimille seurantakeskuksen tarjoamien objektiivisten tietojen perusteella.
Kun sitä paitsi otetaan huomioon EDMC:n arviointikertomuksessa esille tulleet ongelmat ja tämän asetuksen avulla tapahtuva tehtävien laajentaminen, niin saamme olla hyvin tyytyväisiä, jos onnistumme saamaan ensin aikaan hyvin toimivan tietopankin.

Banotti
Arvoisa puhemies, yhtenä parlamentin pisimpään palvelleista jäsenistä mieleeni palaa yhteisön ensimmäinen huumeita käsitellyt tutkintavaliokunta, jossa minulla oli kunnia palvella. Minulla on muistoja myös muista yhteisön elimistä. Me olemme perustaneet vuosien mittaan mielellämme useita puolieurooppalaisia elimiä eri jäsenvaltioissa. Muutamat niistä ovat kehittyneet ja kasvaneet, ja niistä on tullut melko tehokkaita. Mutta jos ne eivät kasva ja kehity, niistä tulee heikkoja, korruptoituneita ja täysin hyödyttömiä - jälleen vain yksi uusi kallis hallituksen nimittämä elin ("quango"), jolla ei oikeastaan saavuteta mitään hienoja tuloksia.
On oikein, että me arvioimme parhaillaan Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskusta. Pelkään, että meillä parlamentissa on aivan liian usein taipumus perustaa uusi elin silloin, kun emme voi tehdä mitään konkreettisempaa. Se tuntuu meistä hyvältä, mutta ei itse asiassa muuta mitään. Niinpä on perusteltua, että me tarkastelemme tämän Lissabonissa sijaitsevan seurantakeskuksen työtä tässä vaiheessa. Meidän ei pitäisi lakkauttaa sitä, ennen kuin olemme varmoja, että sen toiminta ei ole tehokasta. Meidän on kuitenkin hyväksyttävä, että yksikään maistamme ei aio ehdottaa yhdenmukaistettua lähestymistapaa, jolla käsiteltäisiin huumeiden lisääntyneen väärinkäytön tragediaa sekä murhia, kuolemia ja kaikkea sitä, mikä liittyy tähän kammottavaan kaupankäyntiin.
Hyödynnän tätä tilaisuutta sanoakseni kaikkien puolueiden rakkaille kollegoilleni Alankomaissa: teidän harjoittamillanne politiikoilla on ollut tapana muodostua eräänlaiseksi hunajapurkiksi monien ehdokasvaltioiden rikollisille aineksille. Pelkästään viime kuussa viisi nuorta irlantilaista huumekauppiasta - ja myönnän, että heidän ei olisi pitänyt tehdä sitä - muutti Alankomaihin, koska heidän oli vaivattomampaa olla siellä. Muutamista ehdokasvaltioista yhteisöön tulleet ihmiset murhasivat heidät kaikki jokseenkin kaamealla tavalla. On siis tärkeää, että me sisällytämme ehdokasvaltiot tämän seurantakeskuksen työhön. On erittäin tärkeää, että me tarkastelemme hyvin vakavasti Turkissa, yhdessä ehdokasvaltiossa, harjoitettavaa politiikkaa huumeiden välittämisen ja sitä ympäröivän rikollisuuden kannalta. Lissabonissa sijaitseva seurantakeskus ei voi toimia tehokkaasti ilman hyvin läheisiä suhteita Europolin Haagissa sijaitsevaan huumeyksikköön.
Haluaisin kiittää molempia esittelijöitä. He ovat tehneet hyvää ja vakavaa työtä. He ovat esittäneet hyvin vakavia kysymyksiä. He tähdensivät, että kolme vuotta arviointien välillä on aivan liian pitkä aika. Haluaisin meidän käyvän ensi vuonna tällaisen samanlaisen keskustelun arvioidaksemme todella, miten tehokas seurantakeskus on ja miten tehokkaasti se käyttää hyvin huomattavaa budjettiaan tässä työssä.

Evans, Robert J
Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Turcoa ja kollegaani Sousa Pintoa heidän tärkeistä mietinnöistään, joissa osoitetaan se elintärkeä työ, jota erillisvirastot harjoittavat tutkimalla sitä, miten huumeet todella toimivat, niiden seurauksia, niiden vaikutuksia yhteiskuntaan, ja joissa kuvataan sitä, minkälaista apua voidaan antaa ja minkälaisia parannuksia voidaan tehdä. Tämä on erityisen tärkeää ja merkittävää, kun tarkastelemme koko laajentumiskysymystä.
Yksi edellisistä puhujista puhui hyvin kaunopuheisesti huumeiden pahuudesta, ja jäsen Beysen viittasi pari päivää sitten toimitettuun tupakkaa koskeneeseen äänestykseen. Täällä parlamentissa on tietynlaista tekopyhyyttä, koska puolet parlamentin jäsenistä äänesti tupakan mainostamiseen kohdistuvia voimakkaampia toimia vastaan, ja - valitsen sanani huolellisesti - parlamentissa on monia jäseniä, jotka käyttävät säännöllisesti, tosin eriasteisesti, alkoholia, joka on hyvin voimakas huume. En ole raivoraitis enkä halua olla tekopyhä tässä asiassa, mutta meidän on suhtauduttava realistisesti Euroopassa nykyään vallitsevaan tilanteeseen. Sen on oltava meidän lähtökohtamme.
Meidän on oltava myös realistisia sen suhteen, mitä me haluamme keskukselta. Olen eri mieltä jäsen Boumediene-Thieryn ja jäsen Cappaton kanssa joistakin heidän huomioistaan, jotka koskivat keskusta sen tämänhetkisessä toimintamuodossa. Jotta Lissabonissa sijaitsevan seurantakeskuksen työ olisi tehokasta, jäsenvaltioiden on tehtävä täydellistä yhteistyötä. Kuten jäsen Banotti sanoi juuri äsken, muiden erillisvirastojen on oltava mukana sen toiminnassa. Lissabonin keskuksella on oltava käytettävissään luotettavaa ja tarkkaa tietoa, ja sen on kyettävä valvomaan kaikkia eri erillisvirastoja mahdollisimman monissa maissa ja ottamaan ne mukaan työhön.
Jäsen Blokland sanoi, että meidän ei pitäisi sisällyttää tähän Turkkia. Jos tarkastelette koko huumekysymystä ja Euroopan unionin laajentumiskysymyksiä, Turkki on luontainen osa Eurooppaan tulevien huumeiden toimitusreittejä. Tiedän, että Turkin viranomaiset etsivät keinoja tilanteen parantamiseksi, samoin kuin ehdokasvaltiot ja ne, jotka haluaisivat olla ehdokasvaltioita. Ne haluavat käsitellä tätä ongelmaa. Monissa tapauksissa niillä ei ole valmiina yhteiskunnallisia rakenteita ja muita organisaatioita, joiden avulla voitaisiin panna asianmukaisesti toimeen osa meidän haluamistamme säännöksistä ja osa tapahtuvasta valvonnasta.
Me emme voi siis eristää yhtä maata sen vuoksi, että me emme erityisesti pidä siitä: meidän on avattava ovemme mahdollisimman monille maille ja rohkaistava parhaillaan tehtävää työtä. Tällä hetkellä ei tietenkään tehdä riittävästi asian hyväksi. Tarvitaan enemmän edistystä. Jos me kuitenkin vain seuraamme tilannetta sivusta ja sanomme, että kaikki on hienosti, tai sanomme vain "ei" huumeille ja että ihmisten ei pitäisi käyttää niitä, me emme hyväksy tilannetta sellaisena kuin se on. Me emme anna tarvittavia välineitä niille ihmisille, jotka haluavat parantaa tilannetta.
Odotan toista keskustelua, kuten jäsen Banotti sanoi, jolloin - ehkä vuoden kuluttua - voimme todella alkaa löytää merkkejä tapahtuneesta edistyksestä.
Onnittelen jäsen Sousa Pintoa ja jäsen Turcoa.

Schröder, Ilka
Arvoisa puhemies, arvoisa esittelijä, hyvät parlamentin jäsenet, huumausaineiden seurantakeskusta koskevien Euroopan parlamentin tarkistusehdotusten tavoitteena on alkuperäisen huumausaineiden seurantakeskuksen tehtävän perusteellinen muuttaminen. Se merkitsee tähänastisen yhteisymmärryksen hylkäämistä. Pelkästään tietojen keräämistä hoitava keskus on määrä muuttaa huumausaineiden torjuntakeskukseksi. Ei voi olla oikein, että ruotsalainen menetelmä otetaan käyttöön takaportin kautta, sillä se merkitsee pyrkimistä huumausaineettomaan yhteiskuntaan koko Euroopassa. Huumausaineetonta yhteiskuntaa ei kuitenkaan tule koskaan olemaan. Vai onko tarkoitus kieltää myös tupakanpoltto ja alkoholinkäyttö?
Vaikka tämän rajoittamispolitiikan käyttöä on tehostettu entisestään, huumausaineista johtuvien kuolemantapausten määrä ei ole vähentynyt. Pelkästään Saksassa niitä oli viime vuonna yli 1 800. Pidättyvyyteen perustuva huumausainepolitiikka ei ole vähentänyt huumeriippuvaisten määrää, rikollisuutta eikä huumausaineiden rahoittamiseen tähtäävää prostituutiota sen paremmin kuin niin sanottua järjestäytynyttä rikollisuuttakaan. Euroopan huumepolitiikan lähtökohdaksi on siis otettava uusi periaate. Tämä periaate on vahingon minimointi. Vahingon minimointi on käytännöllistä ja tosiasioihin perustuvaa, kun taas pidättyvyys on moraalinen ohjelma, joka ei toimi.
Ratkaisujen etsimisen sijasta alun perin neutraalin tietojenkeräyskeskuksen tehtävät on nyt kuitenkin tarkoitus ulottaa rangaistuksiin. Huumausaineiden käytön ehkäisyn merkityksen on komissiossa samalla määrä heikentyä siten, että se on vastedes enää vain vähäpätöinen terveydenhoitoon liittyvä aihe. Komissio vaikeuttaa lisäksi huumausaineiden käyttöä vastustavien kansalaisjärjestöjen työtä. Käytön ehkäisemiseen tähtäävää toimintaa haittaa esimerkiksi se, että komissio viivyttää myönnettyjen määrärahojen maksamista aina kuukausikaupalla.
Onko eurooppalaisen huumausainepolitiikan tavoitteena koventaa rangaistuksia ja heikentää käytön ehkäisemistä? Tämä on mielestäni väärä menetelmä. Äänestän sen vuoksi sitä tarkistusehdotusta vastaan, joka koskee rangaistusten sisällyttämistä huumausaineiden seurantakeskuksen tehtäviin ja keskuksen laajentamista tällä tavoin. Toivon, että kaikki ne kollegat, joille ihmislähtöinen huumausainepolitiikka on tärkeää, tekevät samoin.

Theonas
Arvoisa puhemies, huumeongelman rajoittaminen ja hoitaminen ei tunne maantieteellisiä, sosiaalisia tai kansallisia rajoja. Tämän takia missään pyrkimyksessä tutkia tätä ilmiötä ei pidä rajoittua jäsenvaltioiden maantieteellisiin rajoihin tai edes ehdokasvaltioihin, vaan tietojen, joihin tukeudutaan, pitää koskea mahdollisimman monia maita, jotta ongelman ehkäisyyn ja hoitoon voitaisiin vaikuttaa mahdollisimman tehokkaasti.
Meidän tulee tutkia syvällisesti sekä syitä että prosesseja, joiden kautta yhä useampi nuori yhä aikaisemmin turvautuu pakoon todellisuudesta ja menee huumeiden maailmaan. Useimpien maiden tietojen kokoamisella, dokumentoinnilla ja arvioinnilla saadaan aikaan kokonaisvaltainen tutkimus ja löydetään oleellisia ratkaisuja vain, jos tietojen kerääminen ja vaihto tapahtuvat sellaisella tavalla, joka takaa mahdollisimman kattavan aineistopohjan sekä tietojen vertailukelpoisuuden.
Esimerkiksi omassa maassani tähän asti valtaosa käytettävissä olleesta tiedosta on tukeutunut hoitokeskuksiin, ja muut tahot, jotka olisivat voineet edesauttaa laatimaan täydellisemmän ja kokonaisvaltaisemman arvion ongelman mittasuhteista, on jätetty hyödyntämättä. Hoitokeskuksiin turvautuvat nuoret, joille se on mahdollista perheen tai laajemman sosiaalisen verkoston tuella. Mutta miten käy sen suuren väestönosan, jolla ei ole mahdollisuutta päästä hoitokeskuksiin, kuten esimerkiksi maahanmuuttajien? Kreikan riippuvuusongelmaisten hoitokeskuksen mukaan 97 prosenttia niiden asiakkaista on Kreikan kansalaisia. Kuitenkin vankiloista saatujen tilastotietojen mukaan enemmistö vankiloissa olevista käyttäjistä on maahanmuuttajia, jotka joko kielivaikeuksien tai puutteellisten tietojen tai sosiaalisen syrjäytymisen takia eivät ole olleet hoitokeskuksessa. Tämän takia tämä käyttäjäluokka puuttuu lähes kokonaan hoitokeskuksen keräämistä tiedoista ja arvioista.
Mielestäni jokaisella käyttäjällä pitäisi olla mahdollisuus turvautua näihin vieroituskeskuksiin ilman velvollisuutta antaa täydellisiä henkilötietoja. On tunnettua, että huumausaineiden käyttö johtaa rikollisuuteen, ei vain siksi, että käyttö itsessään on laitonta, vaan koska näiden aineiden korkea hinta, jonka määrittelevät niitä tarjoavat valtavat taloudelliset verkostot, johtaa matemaattisella tarkkuudella kaikki käyttäjät laittomuuteen.

Lisi
Arvoisa puhemies, kuten suurin osa minua edeltäneistä kollegoistakin, voin vain todeta, ettemme voi muuta kuin edetä kahta eri ajatuslinjaa pitkin näiden kahden mietinnön osalta. Ensimmäinen linja on positiivinen arviointi, jossa ollaan samaa mieltä komission ehdotuksesta. Kun siis kyseessä on aihe, kuten tässä tapauksessa, joka koskee huumeiden väärinkäyttöä ja salakuljetusta, ei ole olemassa rajoja, ja niinpä sellaisten tavoitteiden asettaminen, jossa huumeiden torjunta- ja ehkäisypolitiikkaan kuuluvat myös ne valtiot, jotka eivät tällä hetkellä ole yhteisön jäseniä, vaan ovat liittymistä edeltävässä vaiheessa - tai valtiot, jotka osallistuvat Phare-ohjelmaan, tai Norja - on varmasti vakuuttava ja perusteltavissa oleva aloite, koska sen avulla pystymme laajentamaan huumeita koskevan ja sitä vastaan toimivan politiikkamme toimintasädettä.
Toisaalta sekä arvoisa esittelijä että arvoisat kollegat ovat kuitenkin korostaneet, että tässä tapauksessa tulisi käydä keskustelua siitä, miten seurantakeskus toimii ja mitä tuloksia se on saanut aikaan näinä vuosina. Mielestäni tässä suhteessa emme voi sanoa olevamme nykyhetkellä tyytyväisiä. Eikä voida sanoa, että vain me olemme tyytymättömiä, sillä on olemassa riippumaton arviointi, josta juuri mainittiin ja josta ilmenevät juuri tämän toiminnan kaikki rajoitukset ja heikkoudet.
Edellä puhunut kollega sanoi, että näiden muutosten avulla siirrymme tilastollisesta seurantakeskuksesta huumeilmiötä torjuvaan seurantakeskukseen. Haluaisin, että näin olisi, mutten ole niin vakuuttunut asiasta kuin hän; päinvastoin pelkään, että monet ehdotukset ja monet huolenaiheet, joita myös monet kollegat ovat ilmaisseet, tulevat olemaan ainoastaan tietojen rationalisoinnin ja yhteensovittamisen suuntaisia. Kuulin jopa, hieman yllättyneenä, jäsen Ghilardottin puhuvan kuluttajien suojelemisesta. En haluaisi, että rinnastaisimme huumeiden väärinkäytön seurantakeskuksen elintarvikkeiden laadun ja turvallisuuden seurantakeskukseen! Täytyy ottaa huomioon, että puhumme erittäin vakavasta ilmiöstä, joka on hengenvaarallinen koko yhteiskunnallemme ja joka tuhoaa kokonaisia sukupolvia ja jota vastaan meidän täytyy taistella.
Niinpä mielestäni on "hyvä", että ponnistelemme eri valtioiden välisten tietojen yhteensopivuuden puolesta ja "hyvä", että asiasta muistutetaan, kunnes nämä tiedot todella lasketaan liikkeelle, mutta jos ajattelemme pystyvämme saavuttamaan nämä tavoitteet myös tietojen osalta, ottamatta huomioon panosta, joka saadaan kussakin valtiossa eri tahoilta kuten kansalaisjärjestöiltä, vapaaehtoisjärjestöiltä ja terapeuttisilta asuinyhteisöiltä, joilla on suora kosketus näihin ilmiöihin ja näihin henkilöihin, luulen, että toimintamme on vailla pontta. On välttämätöntä ottaa ne toimintaan mukaan, jolloin ehkä tämän seurantakeskuksen rooli voi muuttua - ja meidän täytyy arvioida se - todellakin tehokkaaksi ja hedelmälliseksi rooliksi taistelussa tätä ilmiötä vastaan.

Malliori
Arvoisa puhemies, valitettavasti huumeongelma tulee vaivaamaan kansainvälistä yhteisöä vielä monia vuosikymmeniä. Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen perustaminen seitsemän vuotta sitten on tärkeä toimenpide, jolla saadaan kerättyä vertailukelpoisia tietoja jäsenvaltioista. Sen avulla pystytään seuraamaan tätä vakavaa ilmiötä ja määrittelemään moniulotteisen politiikan painopisteitä kansallisella ja eurooppalaisella tasolla.
Tämä tavoite vaatii muun muassa kaksi perusedellytystä: ensiksi käytettyjen toimenpiteiden luotettavaa arviointia ja niiden soveltamista tehokkuusarvioiden pohjalta paitsi jäsenvaltioissa myös ehdokasvaltioissa, muissa KIE-maissa ja kaikissa kolmansissa maissa, joissa asiaa koskevien sopimusten kautta on syntynyt sitova lainsäädäntö. Sallinette minun sanoa, että huumausaineongelman hoitaminen on ehkä ainoa asia, jossa toimenpiteiden ja päätösten maailmanlaajuistaminen on pakollista ja saa aikaan vain myönteisiä vaikutuksia.
Toisena edellytyksenä mainitsen tarvittavien taloudellisten ja hallinnollisten välineiden antamisen Lissabonin seurantakeskukselle, sillä ne helpottavat sen vaikeiden ja kunnianhimoisten tavoitteiden saavuttamista. Myös äskettäisen asiantuntijaraportin mukaan seurantakeskuksen tähänastinen toiminta on osoittanut, että ei tarvita vain pelkkää asetuksen 302/93 täydentämistä, kuten komissio ehdottaa, vaan sitä on voitava myös muuttaa Euroopan parlamentin tarkistuksissa esitetyllä tavalla. Nämä tarkistukset koskevat pääasiassa hallintoneuvoston toimintaa, seurantakeskuksen tarjoamaa teknistä apua yllä mainituille maille sekä seurantakeskuksen tarjoamaa apua arviointimenettelyissä kansallisella, eurooppalaisella ja kansainvälisellä tasolla. Olen varma, että tällä tavoin Euroopan seurantakeskukselle turvataan parhaat mahdolliset toimintaolot ja lisätään todennäköisyyttä tehdä yhdenmukaisia ja tehokkaita päätöksiä.
Lopuksi haluaisin onnitella molempia esittelijöitä merkittävästä työstä.

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, kun puhutaan jostain yrityksestä, on järkevää tehdä selvitys sen toimivuudesta, jotta kaikkea voitaisiin parantaa jatkuvan laadun parantamisen ja uudistumisen pohjalta. Tässä mielessä voimme vain yhtyä niihin, jotka sanovat, että Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus ei ole täyttänyt tehtäväänsä odotetulla tavalla, ja näin ollen yhdymme siis esitettyyn kritiikkiin.
Yhdymme myös niihin tarkistuksiin ja uudistuksiin, joilla pyritään parantamaan tietojen objektiivisuutta, luotettavuutta ja vertailukelpoisuutta, sillä korkealaatuisten tietojen avulla voidaan parantaa tämän alan politiikkoja.
Ryhmämme haluaisi mennä ehdotusta pitemmälle, jotta myös ne ohjelmat, joilla pyritään vähentämään vahinkoja, otettaisiin huomioon, ja lopuksi sanoisin, että tämä on selvästikin sellainen asia, jolla on terveydellisiä, yhteiskunnallisia ja inhimillisiä vaikutuksia koko Euroopan alueella, ja sen takia tarvitaan eurooppalaista strategiaa. Eurooppa ei ole ainoastaan Euroopan unioni halusimmepa sitä sitten tai emme ja tässä mielessä on kannatettava myös sitä, että ehdotuksen sisällön toimintasädettä laajennettaisiin myös Euroopan unionin ulkopuolisiin valtioihin ja niihin valtioihin, jotka tällä hetkellä hakevat unionin jäsenyyttä.
Koska puhutaan paljon siitä tekopyhyydestä, joka liittyy tupakkaa ja huumeita koskevaan keskusteluun, niin miksemme puhuisi myös siitä tekopyhästä keskustelusta, joka koskee veroparatiiseja, joihin huumerahat karkaavat?

Seppänen
Arvoisa puhemies, edellisessä parlamentissa monet jäsenet varsinkin Etelä-Euroopasta olivat mietojen huumeiden vapaan kaupan kannalla. Pohjoisessa katsotaan yleisesti, että mietojen huumeiden vapaa kauppa alentaa kynnystä siirtyä kovien huumeiden käyttöön. On tärkeää, että tällaisessa parlamentin huumemyönteisessä ilmapiirissä Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus saa käyttöönsä riittävät resurssit huumausaineiden vastaisissa toimissa myös Euroopan unionin ulkopuolella.
Näyttää siltä, että asia ei ole nyt tällä tavalla. Keskukselle ollaan antamassa uusia tehtäviä ilman vastaavia resursseja, ja varsinkin Verts/ALE-ryhmän tarkistukset ovat sen suuntaisia. Resursseja pitää lisätä Pharen ja Taciksen kautta. Nimittäin tärkeimmät huumereitit Euroopan unionin alueelle ovat tulevaisuudessa Afganistan ja Venäjä, Tsetsenia, Turkki, Kosovo ja muut entiset Jugoslavian alueet. Kaikki Phare-maat on saatava kulkemaan Norjan tietä. Niille on annettava teknistä apua sitä varten. Viro on yksi tärkeimpiä huumereittejä Venäjältä Suomeen ja sitä kautta EU:n yhteismarkkinoille. Kaikki taloudellista apua saavat maat on saatava kulkemaan Norjan tietä. Nyt ei EU:n antamalle tuelle aseteta minkäänlaisia ehtoja, ja esimerkiksi Montenegro saa EU:lta taloudellis-poliittista apua poliisien palkanmaksuun, mutta ei salakuljetuksen ja huumeiden vastaiseen taisteluun vaan Milosevicin vastaiseen taisteluun. Tällaisia ehtoja tuelle eivät aseta Maailmanpankki ja Kansainvälinen valuuttarahasto. EU:n olisi asetettava tällaisia ehtoja omalle tuelleen.

Doorn
Arvoisa puhemies, Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen arviointi tekee selväksi, että tehtävien voimakas mukauttaminen on välttämätöntä. Seurantakeskuksen pitää alkaa toimia tehokkaammin, mutta sitä pitää myös johtaa tarkoituksenmukaisemmin. Huumausaineiden torjumiseksi on ehdottoman välttämätöntä laajentaa toimivaltuuksia ja tiivistää yhteistyötä ehdokasvaltioiden kanssa. Esittelijä on tehnyt hyvää työtä, mistä kiitän häntä. Annan tarkistuksille tukeni. Haluan tehdä pari huomautusta.
Ensinnäkin tietojen keräämisestä, joka on vielä heikko kohta. Miten tietojen oikeellisuutta valvotaan? Miten taataan se, että jäsenvaltiot osallistuvat täysin? Omassa maassani kävi äskettäin ilmi, että esimerkiksi oikeusviranomaiset ovat arvioineet niin kutsuttujen coffeeshopien määrän 50 prosenttia todellista pienemmäksi. Kysyn, miten tällaisten tietojen perusteella voidaan toteuttaa aktiivista huumausaineiden torjuntaa? Eikö yhteistyö Europolin kanssa, jota myös jäsen Banotti jo sivusi, voi tarjota ratkaisua?
Toinen asia, johon haluan kiinnittää teidän huomiotanne, arvoisa puhemies, ovat synteettiset huumausaineet. Ne vaikuttavat vaarattomilta, mutta sen takia ne ovat vaarallisempia kuin mitkään muut huumeet. Kotimaallani, Alankomailla, on kyseenalainen kunnia olla näiden huumausaineiden suurin tuottaja ja viejä. Totean, että yhä suurempi osa näistä designer-huumeista tulee nyt myös Itä-Euroopasta ja Turkista. Pyyntöni kuuluukin: tiivistäkää myös tässä asiassa yhteistyötä Itä-Euroopan kanssa, ehdokasvaltioiden kanssa, ja tehkää näiden huumausaineiden torjumisesta eurooppalaisten huumeiden vastaisten toimien uusi johtotähti.

Hulthén
Arvoisa puhemies, huumausaineiden torjunta on yksi tärkeimmistä tehtävistämme kansalaisina ja poliitikkoina. Se koskee sekä niitä kansalaisia, jotka istuvat istuntosalissa, että niitä, jotka istuvat parvella. Huumausaineet aiheuttavat rikollisuutta, yhteiskunnallista kurjuutta ja pilaavat monien ihmisten elämän. Sen vuoksi on myönteistä, että sekä ehdokasvaltiot että Norja osallistuvat siihen yhteistyöhön, jota me jo teemme.
Jotta voisimme laatia uskottavan tilannearvion ja saada aikaan luotettavia tilastoja, meillä on kuitenkin oltava strategia, joka liittyy siihen, mitä tietoja jäsenvaltioiden pitää lähettää seurantakeskukselle. Muuten toiminnan perusta on melko heikko, eikä siitä ole mitään suurempaa hyötyä. Tämä ei ole kuitenkaan pelkästään seurantakeskuksen vastuulla, vaan myös jokaisen jäsenvaltion on huolehdittava siitä, että niiden lähettämät tiedot ovat olennaisia ja että niistä on jotain hyötyä. Vastuu huumausaineiden väärinkäyttöön liittyvistä toimista on nykyään ensisijaisesti jäsenvaltioilla. Sen ei kuitenkaan pidä estää meitä yrittämästä laatia yhteisiä ennalta ehkäisevää työtä koskevia tehtäviä ja strategioita, mikä on ehkä olennaisin osa huumausaineiden vastaista taistelua.
Unionin ja seurantakeskuksen pitäisi lisäksi toimia kotimaisen huumausainetuotannon valvojana, minkä yksi aiemmista puhujista mainitsi. Emme nimittäin voi välttyä siltä tosiasialta, että suuri osa nykyisistä huumausaineista, joiden kanssa nuoret joutuvat tekemisiin ulkona liikkuessaan, on synteettisiä huumeita, jotka on valmistettu nimenomaan unionin alueella. Koska rajamme ovat nykyään niin avoimet, ongelmia aiheutuu siitä, jos muualla tuotetaan huumausaineita enemmän kuin toivoisimme.
Haluaisin sanoa, että huumausaineettoman yhteiskunnan määritelmä on hyvä määritelmä. Se on tavoite, visio, aivan samanlainen kuin muutkin visiot, joita unionilla on yhteiskunnallisen kurjuuden ja muiden sellaisten asioiden osalta, joita vastaan haluamme taistella. Kyse on taistelunhaluisesta asenteesta, ja toivon, että säilytämme sen.

Andersson
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä esittelijöitä, Sousa Pintoa ja Turcoa, erinomaisista mietinnöistä.
Huumausaineiden väärinkäytön ja huumekaupan torjunta on tärkeää. Tämän mietinnön tarkoituksena on täydentää seurantakeskusta koskevaa voimassa olevaa asetusta. Lisäksi tarkoituksena on, että ehdokasvaltiot otettaisiin mukaan työhön. Sallikaa minun ensimmäiseksi kommentoida tätä asiaa. Ehdokasvaltioiden mukaan ottaminen on tärkeää! Minä olen Ruotsista. Viime vuosien aikana Ruotsissa on ryhdytty tekemään yhteistyötä Baltian maiden ja Puolan kanssa huumausaineilla käytävän kaupan ja huumausaineiden väärinkäytön torjumiseksi. Huumekauppa on rajat ylittävää. Meidän on sen vuoksi tehtävä rajat ylittävää yhteistyötä, jotta voisimme estää huumausaineilla käytävän kaupan kehittymisen.
Sama koskee Norjan kanssa tehtävää yhteistyötä. Norja osallistuu sisämarkkinoihin. Norjasta tulee Schengenin jäsen. Norjassa esiintyy suurin piirtein samoja ongelmia kuin Ruotsissa rajojen yli tulevien huumausaineiden osalta. Sen vuoksi on tärkeää, että teemme yhteistyötä ja saamme tietoja näistä naapurivaltioista sekä osallistumme niiden tapaan hoitaa politiikkaa.
Esittelijä ottaa lisäksi esiin sen, miten seurantakeskus nykyään toimii. Mielestäni hänen tekemänsä erottelu on tärkeä. Seurantakeskuksen tarkoituksena ei ole nimittäin toimia politiikassa vaan kyseinen tehtävä kuuluu meille, jotka työskentelemme poliittisissa parlamenteissa, ja poliittinen työ kuuluu myös jäsenvaltioille - pääasiassa jäsenvaltioille, kun on kyse huumausainepolitiikasta. Seurantakeskuksen on sen sijaan luotava perusta poliittisille päätöksille. Siinä esiintyy nykyään puutteita - puutteita esiintyy tilastotietojen keräämisessä. Meidän on saatava olennaisia, luotettavia ja vertailukelpoisia tietoja. Seurantakeskus voi lisäksi tehdä analyyseja ja arvioida poliittisten parlamenttien laatimia tavoitteita, jotta voisimme sen jälkeen tarkistaa politiikkaa. Tässä asiassa seurantakeskuksesta on tultava huomattavasti nykyistä parempi. Sovellettavaa politiikkaa on analysoitava - esimerkiksi Alankomaat ja Ruotsi harjoittavat erilaista politiikkaa. Mielestäni on tärkeää, että analysoimme sitä, millaisia harjoittamiemme politiikkojen erot todellakin ovat muun muassa nuorten huumausaineiden väärinkäytön osalta.

Bolkestein
. Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission puolesta esittelijöitä heidän työstään ja kertoa teille, että komissio on iloinen siitä, että meillä on yhteiset tavoitteet. Te menette tosin joissakin tarkistuksissa meidän ehdotuksiamme pitemmälle, ennen kaikkea kun on kyse huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen toimintaa koskevista parannusehdotuksista.
Komissio on samaa mieltä parlamentin kanssa siitä, että EDMC:n toimintaa pitää tehostaa. Haluan muistuttaa teitä siitä, että juuri komissio on antanut tehtäväksi EDMC:n ulkoisen arvioinnin. Otamme luonnollisesti huomioon parlamentin suositukset ja seurantakeskuksen hallintoneuvoston päätökset, jotka pohjautuvat tämän arviointikertomuksen johtopäätöksiin.
Meidän kaksi ehdotustamme ovat kuitenkin paljon laajempia. Ensimmäisen ehdotuksen tarkoitus on mahdollistaa sopimuksen solmiminen Norjan kanssa. Siitä vallitsee täydellinen poliittinen yksimielisyys ja olen iloinen, että myös kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunta tukee tätä sopimusta. Tämä sopimus on norjalaisille poliittisesti erittäin tärkeä. Onhan käynyt ilmi, että he haluavat saada paremman käsityksen huumausaineilmiöstä Euroopan mantereella. Sopimus on tärkeä myös unionille, sillä huumeproblematiikka ei noudata maiden rajoja, kuten me kaikki tiedämme.
Norjalle on toimitettu jäljennös EDMC:n arviointikertomuksesta ja Norja on vahvistanut maan parlamentin myönteisellä lausunnolla, että se haluaa mielellään solmia tämän sopimuksen. Komission mielestä meidän ei pidä antaa kielteistä signaalia norjalaisille yhteistyökumppaneillemme asettamalla sopimuksen allekirjoittamiselle ehtoja, jotka liittyvät seurantakeskuksen toiminnan tehostamiseen, ja siten hidastaa sopimuksen solmimista.
Sen takia komissio ei tee muutettua ehdotusta, vaikka sillä ei ole mitään Turcon mietinnön tarkistusten sisältöä vastaan, mitä tulee EDMC:n toiminnan tehostamiseen.
Toisen ehdotuksemme tarkoituksena on helpottaa ehdokasvaltioiden osallistumista EDMC:hen ja auttaa kyseisiä maita kansallisten erityiskeskusten perustamisessa ja yhteyksien kehittämisessä REITOX-verkkoon. Sousa Pinton mietinnön 22 tarkistuksesta viisi liittyy suoraan tähän asiaan.
Huomiomme on kiinnittänyt se, että parlamentti haluaa korostetusti mainita Maltan, Kyproksen ja Turkin valtioina, joille tämä tekninen apu on tarkoitettu. Meidän tarkoituksemme, ja käsitykseni mukaan myös neuvoston tarkoituksena, on antaa tätä apua kaikille ehdokasvaltioille ja siten myös Maltalle, Kyprokselle ja Turkille. Sen takia otamme vastaan teidän tekemänne selvennyksen, jossa Malta, Kypros ja Turkki mainitaan erikseen, ja puolustamme sitä neuvostossa.
Komissio ei sen sijaan voi hyväksyä laajentamista kolmansiin maihin, jotka eivät neuvottele jäsenyydestä. Meidän tarkoituksemme ei ole tehdä EDMC:stä teknisen avun maailmanlaajuista keskusta, vaan haluamme auttaa sitä siirtämään olemassa olevaa tietoa ehdokasvaltioihin niiden tulevan jäsenyyden takia.
Olemme parlamentin kanssa samaa mieltä siitä, että jäsenvaltioiden huumepolitiikan arviointi on erittäin tärkeää. Se sanotaan muuten myös huumausaineiden torjuntaa koskevassa toimintasuunnitelmassa 2000-2004, jota käsitellään Feiran Eurooppa-neuvostossa. Meidän mielestämme ei kuitenkaan ole EDMC:n tehtävä arvioida jäsenvaltioiden huumepolitiikkaa. Sehän on poliittinen asia, jota ei tule siirtää EDMC:lle, joka on pikemminkin tekninen toimisto, vaan unionin toimielimille. EDMC:n tehtäviin kuuluu kyllä kehittää metodologisia välineitä kansallisen politiikan arviointia varten. Tällaisia toimintoja voidaan suorittaa jo nyt ja ne on sisällytetty esimerkiksi vuoden 2000 toimintasuunnitelmaan. EDMC:n talousarvioon on lisätty sitä varten puoli miljoonaa euroa.
Mielestämme nyt ei ole oikea hetki tehdä EDMC-asetuksen muutosehdotusta, jossa asetukseen nimenomaisesti sisällytettäisiin metodologisten arviointivälineiden kehittäminen ja jossa tällaiset toiminnot siten tehtäisiin paremmin näkyviksi. Siihen on kaksi syytä.
Ensiksikin EDMC:n hallintoneuvosto keskustelee tällä hetkellä arviointikertomuksen johdosta seurantakeskuksen roolista ja tehtävistä, ja komissiosta näyttää siltä, että kannattaa odottaa hallintoneuvoston johtopäätöksiä ennen uusien ehdotusten tekemistä tällä alueella.
Toiseksi on olemassa vaara, että jos laajennamme ehdotustamme tuohon suuntaan, joudumme pitkään keskusteluun neuvoston kanssa emmekä pääse tekemään päätöstä ennen tämän vuoden loppua. Jos näin tapahtuu, meidän pitäisi luopua kaksi miljoonaa euroa maksavasta Phare-hankkeesta, jonka tarkoituksena on auttaa tulevia jäsenvaltioita Itä-Euroopassa perustamaan ja lujittamaan kansallisia erityiskeskuksia EDMC:n teknisen avun avulla. Tätä rahaa ei voida enää siirtää 31. joulukuuta 2000 jälkeen.
Muut tarkistukset, jotka eivät suoranaisesti liity meidän ehdotukseemme, pohjautuvat ennen kaikkea EDMC:n arviointikertomukseen, ja ne johtaisivat perusasetuksen perusteelliseen tarkistamiseen. Näiden tarkistusten perusteella jäsenvaltiot nimittäin velvoitettaisiin toimittamaan seurantakeskuksen pyytämät tiedot, kun tähän asti on ollut kysymys vapaaehtoisesta yhteistyöstä. Myös vastuun jakaminen johtajan ja hallintoneuvoston välillä muuttuisi, samoin kuin tapa, jolla myönnetään vastuuvapaus talousarviota varten. Viimeksi mainittu seikka on horisontaalinen asia, joka täytyy säädellä kaikille toimielimille samalla tavalla, ja komissio on jättänyt siitä ehdotuksen neuvostolle.
Lopuksi, näiden tarkistusten mukaan otetaan käyttöön kerran kolmessa vuodessa toimitettava arviointikertomus EDMC:n toiminnasta. Jäsen Ilka Schröderin ehdottamat tarkistukset liittyvät kaikki samaan aiheeseen. Niiden kaikkien tarkoituksena on nimittäin lisätä seurantakeskuksen tehtäviin politiikan arviointi vaaratekijöiden vähentämisen alueella. Siinä on kyse terminologiasta, jota tulkitaan monilla eri tavoilla, ja jota ei sen takia löydy Euroopan unionin toimintasuunnitelmasta huumausaineiden alueella vuosille 2000-2004. Sen lisäksi tätä aihetta ei pidä lähestyä muista erillään vaan osana tasapainoista kokonaisuutta, johon kuuluvat myös ehkäisy, hoito, kuntoutus ja niihin liittyvät sosiaaliset toimenpiteet.
Kuten olen jo huomauttanut, arvoisa puhemies, komissio on samaa mieltä parlamentin kanssa siitä, että EDMC:n toimintaa tulee tehostaa. Haluan korostaa tätä. Mutta kuten sanottua, me emme tee muutettua ehdotusta ennen kaikkea sen takia, että nyt ei ole oikea hetki. Arviointikertomuksen johdosta EDMC:n hallintoneuvosto, jossa myös Euroopan parlamentti on edustettuna, tekee syyskuun kokouksessa joukon päätöksiä, ja meistä tuntuu paremmalta odottaa sen tuloksia ennen kuin ehdotamme EDMC-asetukseen uusia muutoksia, kuten arviointiin liittyviä muutoksia.
Kyseisessä EDMC:n hallintoneuvoston kokouksessa komissio tulee puolustamaan sitä kantaa, että EDMC:n toimintaa pitää tarkistaa ja että tavoitteenasettelua ja tehtäviä pitää selventää. Niiden toimenpiteiden perusteella, joihin hallintoneuvosto ryhtyy, komissio voi mahdollisesti tehdä EDMC-asetusta koskevan muutosehdotuksen, jossa vastattaisiin myös parlamentin toivomukseen EDMC:n toiminnan säännöllisesti toistuvasta arvioimisesta. Siinä tapauksessa otamme ehdotusta valmisteltaessa perusteellisesti huomioon parlamentin lausunnon.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
Mietintö (A5-0147/2000)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Mietintö (A5-0157/2000)
Komission ehdotusta koskevan äänestyksen jälkeen.

Turco
. Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron kiinnittääkseni huomiotanne asetukseen ja tarkemmin sanoen 69 artiklaan. Kuuntelin arvoisan komission jäsenen puheenvuoroa, mutta en oikein ymmärtänyt, hyväksyykö komissio tarkistukset, jotka parlamentti on hyväksynyt. En ymmärtänyt etenkään sitä, astuuko päätös liittää Norja seurantakeskuksen toimintaan voimaan seurantakeskuksen uudistuksen jälkeen, eli onko komission aikomuksena liittää Norja siihen heti vai aikooko komissio sen sijasta odottaa - kuten sen aikomuksena on seurantakeskuksen uudistuksen osalta - syyskuuhun, jolloin hallintoneuvosto antaa omat ohjeensa, myöntyen siis siihen, että Norja liittyy johonkin olemassa olevaan eikä johonkin, joka on nykytilassaan riippumattoman arvioinnin mukaan hyödytön ja riittämätön ja joka maksaa paljon rahaa ja on täysin tarpeeton.

Bolkestein
. Arvoisa puhemies, komission suunnitelma on, että Norjasta tulee mahdollisimman pian seurantakeskuksen jäsen, kuten tänä aamuna puhuimme. Kuten olen jo aiemmin huomauttanut, myös kollega Vitorinon puolesta, me jaamme monia niistä tunteista, jotka monet parlamentin jäsenet pukivat tänä aamuna istunnossa sanoiksi, mutta tällä hetkellä ei ole tarkoituksenmukaista ottaa käsiteltäväksi itse seurantakeskuksen toimintaa. Tämänaamuinen keskustelu käsittelee, ainakin komission kannalta, keskuksen laajentamista Norjalla ja luonnollisesti myös Itä-Euroopan mailla.

Turco
Arvoisa puhemies, olen Norjan liittymistä käsittelevän mietinnön osalta tyytymätön siihen, mitä arvoisa komission jäsen edellä sanoi siinä mielessä, että myös parlamentti, nytkin yksimielisesti, on hyvin kiinnostunut siitä, että Norja liittyisi mahdollisimman pian seurantakeskuksen toimintaan. Ongelma on tällä hetkellä se, että seurantakeskus ei pysty ottamaan Norjan liittymistä vastaan. Pyydän siksi, että parlamentti lykkää äänestyksen myöhemmäksi.

Sousa Pinto
Olen kiitollinen arvoisan puhemiehen myötämielisyydestä, jotta voin esittelijänä sanoa, että tänä aamuna aloitettu keskustelu on ollut Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen perustamisvuoden 1993 jälkeen ensimmäinen tilaisuus, jolloin Euroopan parlamentti on hyötynyt siitä, että se on ilmaissut mielipiteensä seurantakeskusta koskevan asetuksen muuttamisperusteista. Olen sitä mieltä, että parlamentti olisi lyönyt vakavasti laimin kaikkein keskeisimpiä poliittisia vastuualueitaan, mikäli se ei olisi tulkinnut laajasti velvollisuuksiaan eikä olisi esittänyt uutta ehdotuskokonaisuutta, joka on johtanut seurantakeskuksen toiminnan perusteelliseen uudelleenjärjestämiseen. Uskomme, että huumausaineiden seurantakeskuksella on Euroopan unionin tulevaisuudessa välttämätön, tarpeellinen ja hyödyllinen rooli ilman tätä käsiteltävänä olevaa mietintöäkin, jonka keskeisistä osista komissio on ilmeisesti samaa mieltä.

Puhemies
Jätän nyt parlamentille työjärjestyksen mukaisesti äänestyksen lykkäämistä koskevan pyynnön, jonka on esittänyt esittelijä Turco.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.) (Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Yhteisön mallit
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Ferrin laatima oikeudellisten ja sisä-markkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0150/2000) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) yhteisön malleista (KOM(1999) 310 - C5-0129/1999 - 1993/0463(CNS)).

Ferri
Arvoisa puhemies, mallien oikeudellisesta suojasta annetun direktiivin 98/71/EY jälkeen meidän arvioitavaksemme ja päätettäväksemme on tänään esitetty ehdotus neuvoston asetukseksi, joka on tietenkin direktiivin suuntaviivojen mukainen, eli siinä ovat mukana kaikki direktiiviin liittyvät valoisat ja synkät puolet hyvin ristiriitaisesta ja kilpailullisesta aiheesta, jossa monet intressit näyttelevät osaa. Direktiivistä jätettiinkin lopulta pois osa, joka käsittelee moniosaisten tuotteiden osien malleja. Sitten on kuuluisa vaihtotuotteisiin liittyvä korjauslauseke: hyvin monimuotoinen ja jäsennelty autoteollisuuden maailma.
Valiokunta on tehnyt hyvin tarkkaa työtä - kiitän erityisesti sen puheenjohtajaa - vaikka lopulta melko konservatiivinen ja hyvin varovainen näkökanta ja tulkinta on päässyt vallalle, koska ei haluttu enää ponnistella, kun odotettiin, että direktiiviä täydennettäisiin kolmen vuoden tarkastelun jälkeen siitä pois jätetyn aiheen osalta, josta jo mainitsin. Asetuksella on kuitenkin voimansa sen määritellessä yhteisön mallisuojan tuotteille, malleille ja rekisteröidyille ja rekisteröimättömille tuotteille: ehdotus käyttää yhtä yhteisön tasolla toimivaa virastoa myös tavaramerkkien, piirustuksien ja mallien osalta, eli suojattu yksinoikeus yhteisön tasolla muutamin poikkeuksin.
Tämä tietysti edistää yhteismarkkinoiden tärkeää vaatimusta sekä mallioikeuteen liittyvää mitättömäksi julistamista, luopumista ja käytön mahdollisuutta erityisesti kahden hyvin tärkeän näkökulman kannalta: levittämiseen liittyvän uutuuden ja luovuuteen liittyvän yksilöllisyyden kannalta. Nämä ovat kaksi puolta hyvin kiehtovassa maailmassa, joka tarvitsee tietysti suojelua, mutta myös liikkumavaraa. Erityisesti tämän vuoksi olen sellaisen pienimmän mahdollisen tarkistuspaketin kannalla, joka kootessaan yhteen yhteisön mallien ja tekijänoikeuksien suojan - luotan Euroopan parlamentin moderniin, mutta ennen kaikkea realistiseen arvioon piirustusten ja mallien hyvin monimutkaisesta maailmasta - ei pysähdyttäisi monopolitilanteita. Mielestäni siis, jos laittaisimme 23 tarkistuksen mukaisesti - tarvittaessa tarkennan asiaa - 25 vuoden ylärajan rekisteröidyille malleille, sellainen yläraja olisi jo hyvin korkea.
Toisaalta direktiivi ei anna meille aihetta vastaväitteisiin. Direktiivin mukaan jäsenvaltioiden tulee voida myöntää yhteisön mallisuojan ja tekijänoikeuden välinen yhdistäminen. Muistakaamme, että monissa valtioissa tekijänoikeus voi säilyä 70 vuotta. Jos siis laskisimme yhteen 25 plus 70, tuloksena olisi tien tukkiminen keskivertotuotteilta, jotka eivät usein voi kestää - myöskään niin sanotusti niiden luonteen tai uutuuden ja omaperäisyyden takia - kauempaa kuin ihmiselämän ajan, minkä vuoksi 25 vuoden yläraja tuntuu minusta järkevältä.
Sen vuoksi siis rohkenen vaatia, että pyrittäisiin saamaan aikaan ainakin tämäntyyppistä tarpeiden yhdenmukaistamista ja että Euroopan yhteisölle ja yhteismarkkinoille ja erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille avataan tämä tärkeä maailma, missä, mallien ja mielikuvituksen tuottavuus - tämä antaa tietysti sysäyksen Euroopan valtioiden työllisyydelle ja työlle - sijoittuu todellakin täydellisesti tähän oikeuksien ja vapauksien verkkoon.
Mielestäni tämä ehdotus asetukseksi, joka koskee yhdenmukaista järjestelmää koko yhteisön alueen kattavasta suojasta, vaikka siihen liittyykin rajoituksia ja vajavaisuuksia, joita halusin korostaa asianmukaisuudesta kollegoita kohtaan, voi olla todellakin tärkeä tavoite tavallemme rakentaa Eurooppaa.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, ensimmäiseksi sanon, että esittelijä on tehnyt todella vaikuttavaa, joskaan ei täysin kiitettävää työtä, ja ennen kaikkea hän on tuonut esille huolensa pienten ja keskisuurten yritysten osalta, jotka ovat ne tahot, joita tämä uudistus todellisuudessa koskee.
Esittelijä syytti minua hänelle ominaiseen ystävälliseen tapaan siitä, että puolustin konservatiivisempaa ja varovaisempaa kantaa. Yhdyn hänen mielipiteisiinsä, ja etenkin siihen, jonka hän on tuonut esiin tarkistuksessa 13. Ongelma vain on siinä, että tässä kohdin kyse on todella monimutkaisesta kokonaisuudesta, jossa 15 valtion erilaiset kansalliset oikeudet punoutuvat yhteen, eikä yhtenäistämistä voida tehdä silmänräpäyksessä eikä kokonaisvaltaisesti.
Uskon, että esittelijä Ferrin huolenaiheet kaikista niistä en ole itse samaa mieltä, mutta olen kuitenkin kannattanut niitä PPE-ryhmän jäsenenä tulevat toteutumaan tulevina vuosina, ja haluan sanoa hänelle, että me kaikki tuemme häntä, sillä useissa niistä asioista, joita hän on puolustanut, hän on täysin oikeassa.
Nyt haluaisin puhua asetuksesta. Tämä asetus sai alkunsa vuonna 1993 annetusta direktiivistä, ja mielestäni tämä on ensimmäinen asia, jota täytyy korostaa. Tämän asetuksen on jo aika tulla voimaan, sitä ei voida lykätä enää tämän enempää. Kuten esittelijä totesi, asetusta koskevaa menettelyä on hidastunut muun muassa tunnettu yhteisöjen tuomioistuimen päätös, joka velvoittaa muuttamaan oikeusperustaa, sekä moniosaisten tuotteiden osiin liittyvän korjauslausekkeen monimutkaisuus.
Näin ollen haluan ensinnäkin kiinnittää huomiota ja uskon, että näin tehdessäni tuon esille paitsi PPE-ryhmän, myös koko parlamentin mielipiteen siihen, että komissiota on pyydettävä viipymättä tekemään parhaansa, että neuvosto hyväksyisi tämän asetuksen, sillä parlamentin tarkistukset tuottamatta haittaa esittelijän antamille selvityksille ovat sellaisia tarkistuksia, jotka parantavat tekstin laatua huomattavasti ja haluan sanoa tämän suurella kunnioituksella.
Poliittisen monisäikeisyyden vuoksi laadimme usein täällä parlamentissa tekstejä, jotka ovat vaikeaselkoisia tai joiden laatua voidaan kritisoida. Nämä tarkistukset ovat kuitenkin yleisesti ottaen sellaisia, jotka parantavat tekstiä huomattavasti ja jotka komission on helppo hyväksyä.
Haluaisin mainita yhden, jota pidän tärkeänä tarkistuksen 16. Siinä selitetään, että tietyissä tapauksissa, mikäli mallin mitättömyysperuste on voimassa vain yhdessä tai muutamassa jäsenvaltiossa, ei voida ajatella, että mitättömäksi julistaminen voidaan suorittaa vain näiden jäsenvaltioiden osalta. Muutoin tämä johtaisi sellaiseen paradoksaaliseen tilanteeseen, jossa yhteisön malli olisi julistettu mitättömäksi 14 jäsenvaltioissa, ja se olisi voimassa vain yhdessä jäsenvaltiossa.
Arvoisa puhemies, koska on perjantai, en puhu tämän enempää. Viesti lienee tullut selväksi. Toivon, että komissio hyväksyy suurimman osan tarkistuksistamme ja käsittelee ne nopeasti, jotta tämä asetus voisi tulla voimaan mahdollisimman pian.

Berenguer Fuster
Arvoisa puhemies, näyttää siltä, että se pitkä taival, jonka olemme kulkeneet saadaksemme Euroopan unionissa aikaan yhtenäisen mallisuojaa koskevan sääntelyjärjestelmän, on nyt päättymässä. Suurin osa siitä ajasta, joka on käytetty tämän säädöksen käsittelyyn, on ollut välttämätöntä malleja koskevan direktiivin hyväksymisen kannalta. Tämä työ on kestänyt käytännössä koko edellisen toimikauden ajan, ja se on jatkunut osittain myös tällä toimikaudella.
Kun suurimmat ongelmat oli voitettu, eli kun olimme saaneet aikaan sellaisen direktiivitekstin, jota voidaan pitää tasapainoisena, näytti selvästikin siltä, että asetuksen käsittely tulisi olemaan yksinkertaisempaa. Sitä se on ollutkin. Tämän vuoksi voimme nyt todeta, että parlamentin aikanaan käyttöön ottama strategia, jonka mukaan ensin käsitellään direktiiviä ja sen jälkeen asetusta, oli järkevä. Parlamentin puuttuminen asiaan ja pyrkimys saada säädöstä laadittaessa aikaan korjauslausekkeen jäädyttämistä koskeva kompromissi sekä direktiivin hyväksyminen yhteispäätösmenettelyssä, oli ratkaisevan tärkeä, ja ehkä tässä ei olisi onnistuttu, jos tekstejä olisi käsitelty päinvastaisessa järjestyksessä, eli ensin asetusta ja sitten direktiiviä.
Tässä tapauksessa parlamentin toiminnalla ei olisi ollut ratkaisevaa merkitystä eikä olisi saavutettu tätä tasapainoa autonvalmistajien ja itsenäisten ajoneuvojen osien valmistajien etujen välillä, tai kuluttajien ja vakuutusyhtiöiden etujen välillä. Sen jälkeen kun saatiin aikaan sopimus, joka ei ollut läheskään täydellinen, mutta joka kuitenkin mahdollisti lukkiutuneen tilanteen purkamisen erittäin ristiriitaisessa asiassa, on asetuksen ja tämän komission ehdotusta koskevan mietinnön laatiminen ollut paljon helpompaa.
Loppujen lopuksi kysymys oli siitä, että asetukseen sisällytettäisiin direktiivitekstissä aikaan saadut kompromissit. Jos kerran Euroopan unioni antoi jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen yhdenmukaistamista koskevia määräyksiä, täytyi johdonmukaisesti ajateltuna sen omienkin sääntöjen olla yhdenmukaistamista koskevien sääntöjen mukaisia.
On totta, että komission ehdotus vastasi direktiivitekstiä lähes sananmukaisesti, ja sen vuoksi kannatamme sitä. Tämän periaatteen mukaisesti suurimmassa osassa niistä tarkistuksista, joiden puolesta aiomme äänestää, pyritään lisäämään direktiivi- ja asetustekstin sananmukaista yhtäläisyyttä. Tässä kohdin haluan erityisesti onnitella esittelijä Ferriä hänen mietinnöstään ja kiittää häntä samalla siitä joustavuudesta, jota hän on osoittanut koko mietinnön käsittelyn ajan.
On totta, että ensimmäisessä mietinnössään esittelijä teki eräitä ehdotuksia, jotka olivat hänen mielestään asianmukaisia, mutta moni parlamentin ryhmä joiden mielipide oli mielestäni paremmin perusteltu vastusti korjauslausekkeen jäädyttämistä koskevaa kompromissia. Koska esittelijä Ferri on kuitenkin suhtautunut mietinnön käsittelyyn hyvin joustavasti, hän perui ehdotuksensa, ja onnittelen häntä sen johdosta.
Tällä hetkellä on vain kaksi kohtaa, joista esittelijä ja ryhmäni emme ole samaa mieltä. Toinen niistä liittyy mallin omaperäisen luonteen määritelmään, joka pyritään saattamaan yhdenmukaiseksi TRIPS-sopimustekstien kanssa. Nyt ei ole oikea aika aloittaa keskustelua tästä aiheesta, mutta emme kannata tätä tulkintaa, ja lisäksi olemme sitä mieltä, että kyseisessä tarkistuksessa on joitakin vääristäviä tekijöitä.
Toinen asia, josta emme ole samaa mieltä, liittyy tekijänoikeuksiin, ja äänestämme Euroopan kansanpuolueen ryhmän (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien tarkistuksia vastaan.

Helmer
Arvoisa puhemies, kollegani PPE-DE-ryhmästä, jäsen Palacio Vallelersundi, sanoo, että mietinnön esittelijä Ferri on syyttänyt häntä konservatiivisuudesta. Sanon kollegalleni jäsen Palacio Vallelersundille, että se on leima, joka hänen pitäisi hyväksyä mielihyvin, ja tunnus, jota hänen pitäisi kantaa ylpeänä.
Puhun tänään konservatiiviryhmän brittikollegoideni, lordi Inglewoodin ja jäsen Harbourin puolesta, jotka eivät valitettavasti voi olla läsnä salissa. Haluan antaa tiedoksi, että konservatiiviryhmän brittivaltuuskunta tukee jäsen Ferrin mietintöä, jossa löydetään mielestämme hyväksyttävä kompromissi vastakkaisten intressien välillä. Me uskomme eritoten olevan perusteltua, että direktiivissä ja asetuksessa määrätään mahdollisimman saumattomasta järjestelmästä teollisen muotoilun suojelemiseksi koko unionin alueella.
Haluaisin myös kirjata meidän tukemme jäsen Grossetêten mietinnölle ja korostaa, että meidän mielestämme on valtavan tärkeää, että EU:n lainsäädäntöä sovelletaan johdonmukaisesti, tarkoituksenmukaisesti ja oikea-aikaisesti.

Bolkestein
. Arvoisa puhemies, asetus yhteisön malleista on komissiolle tärkeä asiakirja. Sen takia komissio on iloinen jäsen Ferrin erittäin perusteellisen ja harkitun mietinnön johdosta.
Kuten jo ilmoitin viime maaliskuun 16. päivänä pidetyn sisämarkkinaneuvoston aikana, niin olen aikeissa toimittaa pian komission hyväksyttäväksi uuden muutetun asetusehdotuksen. Tässä muutetussa ehdotuksessa tartumme niihin ongelmiin, joita on todettu sen jälkeen, kun komissio teki ehdotuksensa viime kesäkuussa. Ferrin mietinnön suositukset ovat tässä yhteydessä poikkeuksellisen hyödyllisiä ja tärkeitä.
Olen iloinen voidessani ilmoittaa teille, että komissio yhtyy suosituksiin seuraavissa tarkistuksissa: 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9, 13, 14, 16, 18 ja 20. Jotkin tarkistukset ja erityisesti tarkistukset 10, 11, 21, 22 ja 23 eivät kuitenkaan ole täysin sopusoinnussa sen kanssa, mitä on määrätty malleja koskevassa direktiivissä vuodelta 1998, ja sen takia komissio ei voi valitettavasti hyväksyä niitä. Haluan tässä yhteydessä huomauttaa, että komissio on hyvin kiintynyt siihen periaatteeseen, että asetus ei saa poiketa direktiivissä muotoilluista käsitteistä.
Lisäksi haluan kiinnittää lyhyesti huomiota mallien suojaan käytettäessä moniosaisten tuotteiden osia korjaustarkoituksiin, mitä tarkistusehdotukset 6 ja 12 käsittelevät. Tästä asiasta on käyty pitkiä ja monimutkaisia neuvotteluja direktiivin sovittelumenettelyn yhteydessä, ja niiden seuraukset näkyvät direktiivissä ja niin kutsutun korjauslausekkeen jäädyttämistä koskevan kompromissin hyväksymisessä. Tässä yhteydessä ja sen kompromissin mukaisesti, joka saavutettiin kun direktiivi hyväksyttiin, komissio lupasi tutkia asiaa edelleen ja tehdä ehdotuksen direktiivin puitteissa. Jotta ei mentäisi lopullisen hyväksytyn ratkaisun edelle, komission asetusehdotuksessa määrätään, että yhteisön järjestelmän puitteissa osia ei suojata, ainakaan niin kauan kuin ei ole päästy yksimielisyyteen lopullisesta ratkaisusta.
Komissio suhtautuu avoimesti parlamentin ehdotukseen asetuksen tekstin liittämisestä enemmän direktiivin tekstiin, ja voin luvata istunnossanne läsnä oleville, että komissio harkitsee asiaa edelleen.
Haluan lisäksi viitata tarkistuksiin 15 ja 19, jotka koskevat jäljentämistä. Mitä tarkistukseen 15 tulee, niin komissio on samaa mieltä parlamentin kanssa siitä kannasta, että oikeus tietoon on välttämätöntä. Komissio asettaa kuitenkin etusijalle tämän asian käsittelemisen jäljentämisen ja piratismin torjunnan yhteydessä. Tässä yhteydessä minun pitää huomauttaa, että komissio ottaa tämän asian käsiteltäväksi Vihreässä kirjassa jäljentämisen ja piratismin torjumisesta sisämarkkinoilla.
Mitä tulee tarkistuksessa 19 ehdotettuun loukkaavan omaisuuden velvoitettuun siirtämiseen mallin omistajalle, niin komission mielestä se ei ehkä kaikissa tapauksissa ole sopiva ratkaisu, ja se voi lisäksi joissakin tapauksissa olla hankala mallin oikeuden omistajalle. Sen takia komissio ei yhdy ehdotettuun tarkistukseen, ja myös sen takia, että asetuksen 93 artiklassa 1 kohdassa d alakohdassa tarjotaan mahdollisuus siihen, että kansallinen tuomioistuin ryhtyy tarvittaessa vastaaviin toimenpiteisiin.
Lopuksi haluaisin kiittää istuntonne jäseniä heidän antamastaan tuesta yhteistyölle tämän tärkeän asetuksen kohdalla. Toivon ja luotan siihen, että Euroopan yrityselämä on iloinen siitä, että sillä on pian käytettävänään yksi ainoa yksinkertainen ja huokea menettely teollisten mallien suojaamiseksi Euroopan unionissa.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.) ÄÄNESTYSSELITYS

Thyssen
. Olen pidättynyt äänestämästä muutetusta ehdotuksesta asetukseksi yhteisön malleista. En sen takia, että vastustaisin yhteisön järjestelmää piirustuksille ja malleille, päinvastoin. Se on erittäin tarpeellinen. Mutta kylläkin sen takia, että minua surettaa malliviraston sijoittaminen tavaramerkkivirastoon ilman, että käytetään hyväksi tilaisuutta kehittää toisenlainen kielipolitiikka.
Vanhassa ehdotuksessa asetukseksi vuodelta 1993 valittiin nimenomaisesti tavaramerkkiviraston kielipolitiikka. Nyt esillä olevassa ehdotuksessa se tapahtuu kaikessa hiljaisuudessa. Toivon, että kollegat teollisuusvaliokunnassa ovat käsittäneet tämän oikein, samoin kuin kaikki muutkin, jotka hyväksyvät tämän asetuksen tällä tasolla vailla kritiikkiä.
Viraston pitää tietysti pystyä toimimaan tehokkaasti ja kannattavasti. Nopea päätöksenteko on oikeutettu tavoite. Jokaista pientä paperiliuskaa ei tarvitse kääntää.
Ei ole kuitenkaan liioittelua vaatia, että rekisteröintihakemuksen lisäksi myös sovittelumenettely ja kirjeenvaihto viraston kanssa tapahtuu kansalaisen omalla kielellä. Tavaramerkkiviraston perustamisen aikoihin valittiin syrjivä kielipolitiikka käyttäen tekosyynä teknistä ratkaisua. Nyt tämä huono harjoitus toistetaan. Mitä merkitystä sitten on sopimuksen artiklalla, joka antaa kansalaiselle oikeuden käyttää omaa kieltään yhteydenpidossa tämän laitoksen kanssa? Minulle se on syy protestoida tällaista asiainkulkua vastaan.

Yhteisön oikeuden soveltamisen valvonta
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Grossetêten laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0132/2000) kuudennestatoista vuosikertomuksesta yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta (1998) (KOM(1999) 301 - C5-0213/1999 - 1999/2168(COS)).

Grossetête
. Arvoisa puhemies, vaikka tämä mietintö onkin tämän viikon istuntojakson viimeinen aihe, se ei kuitenkaan vähennä mietinnön tärkeyttä, päinvastoin, koska olemme kaikki kiinnostuneita kansalaisten Euroopasta, Euroopasta kansalaisille. Velvollisuutenamme on ajatella Euroopan kansalaisten etua ja valvoa, että yhteisön oikeutta sovelletaan jäsenvaltioissa ja että Euroopan komissio seuraa perustamissopimusten valvojana tätä menettelyä erittäin tarkkaavaisesti.
Euroopan komission yksiköiden laatiman kertomuksen vuotta 1998 koskevat luvut eivät valitettavasti todista merkittävästä parannuksesta, ja ne kannustavat heti alusta alkaen valppauteen. Juuri yhtään alaa ei ole säästetty, ja parlamentin on painotettava niitä aloja, joita vaikeudet uhkaavat erityisesti: ympäristöä, sosiaalialaa ja julkisia hankintoja. Siten olen vakuuttunut, että meidän on tulevaisuudessa valvottava myös muita toimialoja. Euroopan parlamentin on myös toistettava tiedonsaantia koskeva pyyntönsä kansainvälisten standardien soveltamisen yhteydessä.
Nämä yhteisön oikeuden soveltamista koskevat ongelmat koskettavat enemmän tai vähemmän kaikkia jäsenvaltioita. Siksi halusin painottaa sen merkitystä, että odoteltaessa laajentumista useisiin valtioihin nykyisten jäsenvaltioiden on oltava esimerkillisiä yhteisön oikeuden soveltamisessa. Miten Euroopan unioniin liittyviltä uusilta valtioilta voidaan muuten vaatia yhteisön oikeuden soveltamista, elleivät jäsenvaltiot pysty itse sitä noudattamaan?
Vaikka lisätietoja tarvitaankin, tämä tapahtuu niiden kansalaisten etua silmällä pitäen, jotka osallistuvat yhä enemmän yhteisön oikeuden valvontamenettelyyn. Sopimusrikkomusmenettelyä koskeva kysymys perustuu kokonaisuudessaan tähän asiaan. Euroopan komission ei pidä saarnata merkittävämmästä valikoinnista rikkomusmenettelyyn mahdollisesti johtavien asiakirjojen käsittelyssä. Tämän ehdotuksen mukaan komissio voisi tietyissä vaikutukseltaan rajallisissa tapauksissa - esimerkiksi tutkintotodistusten vastavuoroisessa tunnustamisessa - pidättäytyä väliintulosta. Meidän on vastustettava erittäin jyrkästi tällaista käytäntöä, jota ei voida perustella kustannus- tai tehokkuussyillä. Näin toimiessaan Euroopan komissio ei enää huolehtisi asemastaan perustamissopimusten valvojana, ja se estäisi Euroopan kansalaisia saamasta oikeutta.
Yksityiskohtaisia sääntöjä voidaan mielestäni parantaa. Kuten Euroopan oikeusasiamies on moneen kertaan maininnut, on tärkeää säilyttää yksityishenkilöiden oikeudet lisääntyneen luottamuksellisuuden ja asiakirjojen paremman saannin avulla sekä siten, että Euroopan komissio perustelee päätöksensä asian käsittelyn lopettamisesta. Samalla tavoin olisi saatava lisää tietoja jäsenvaltioiden vastuusta yksityishenkilöille aiheutuneista vahingoista.
Kukaan ei epäile niiden vetoomusten merkitystä, jotka edistävät merkittävästi sen osoittamista, ettei yhteisön oikeutta sovelleta täsmällisesti jäsenvaltioissa. Tässä hengessä pyydetään, että kaikki kantelut olisivat julkisia, jotta toteutetut toimet olisivat avoimempia. Mutta kun otetaan huomioon hyväksytty lähestymistapa, jossa keskitytään ennen kaikkea vetoomusvaliokunnan menetelmien puolustamiseen, en halua tukea tarkistusta 2.
CELEX- ja EUR-Lex-tietokantoihin eli tiedon parempaan saantiin ja jatkuvaan optimointiin on kiinnitetty paljon huomiota, ja se onkin mielestäni kansalaisten etujen mukaista. Täydelliset asiakirjat sisältävät myös maininnan niihin sisällytetyistä toistuvista muutoksista, kuten vaaditaan tarkistuksessa 1. Kannatan siten tätä tarkistusta.
Lopuksi on olemassa ennakkoratkaisua koskeva ongelma. Sen periaatetta ei pidä mielestäni kyseenalaistaa, mutta sen yksityiskohtaisia sääntöjä voidaan pohtia lähemmin. Huonosti valmistellut ennakkoratkaisut voivat vaikuttaa päinvastaisesti oikeuden selkiyttämistä koskevaan tavoitteeseen. Ehdotan siten, että yhteisön tuomioistuin tarkastelee uudelleen tämän menettelyn toimintaa. Uskon sitä paitsi, että tekstin johdanto-osan G kohdan kunnolliseksi ymmärtämiseksi, jossa sanotaan: "ottaa huomioon, että yhteisön oikeuden soveltaminen on ennen kaikkea kansallisten tuomioistuinten tehtävä" sijasta olisi parempi sanoa "yhteisön oikeuden soveltamisen valvonta".
Lopuksi nousee esiin kysymys suhteista julkishallintoihin, joiden on käsiteltävä uusia yhteisön standardeja. Euroopan rakentamisen nykyisessä tilanteessa korostetaan toissijaisuusperiaatetta. Vastustan tarkistusta 3, kun otetaan huomioon tämä avainperiaate. Mielestäni eurooppalaisen hallinto-oikeuden luominen ei ole suotavaa.
Lopetan puheenvuoroni toteamalla, että valvontajärjestelmän tavoitteena on kuitenkin edelleen rangaista oikeuden huonosta soveltamisesta. Korostan tässä suhteessa perustamissopimuksen 228 artiklan 2 kohdassa mainitun menettelyn merkitystä, uutta menettelyä, joka on epäilemättä varottava ja jota komission olisi tulevaisuudessa harkittava rohkeammin. Siten äänestäessämme tästä päätöslauselmasta annamme myönteisen merkin, merkin kansalaiset huomioon ottavasta Euroopan parlamentista.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, olen esittelijän tavoin huolissani siitä, että tällaisesta mietinnöstä, jota pidämme hyvin tärkeänä, koska yhteisön oikeutta on välttämätöntä noudattaa, keskustellaan perjantaina ja viime hetkellä. Esittelijän toimittamat luvut osoittavat nimittäin selkeästi sen, että jäsenvaltiot eivät noudata Euroopan yhteisön oikeutta, ja mietinnössä pyritään tekemään ehdotuksia, jotta jäsenvaltiot noudattaisivat sitä. Se, että on tehty 1101 virallista ilmoitusta, lähetetty 675 perusteltua lausuntoa ja että yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi on saatettu 123 asiaa, osoittaa selvästi, kuinka vaikeaa Euroopan yhteisön oikeuden noudattaminen on.
Aion puhua pääasiassa vetoomusvaliokunnan ehdotuksesta. Kyse on tarkistuksista, jotka kaikki vetoomusvaliokuntaan kuuluvat ryhmät ovat allekirjoittaneet. Tämän osalta haluaisin todeta, että parlamentissa toisinaan vierailevien oikukkaiden haltijoiden toimesta vetoomusvaliokunnan päätelmiä ei ollut sisällytetty esittelijän mietintöön. Mielestäni vetoomusvaliokunta on parlamentissa hieman velipuolen asemassa, ja itse asiassa edellisen toimikauden lopussa sen toiminta yritettiin lakkauttaa. Minun mielestäni se on kuitenkin yksi parlamentin tärkeimmistä valiokunnista, koska sillä on suora ja konkreettinen yhteys Euroopan kansalaisiin, etenkin kun on kyse ympäristöasioista. Esittelijä toteaa, että yli 25 prosenttia kanteluista liittyy ympäristöasioihin, vapaaseen liikkuvuuteen, kansalaisten sosiaalisiin oikeuksiin ja markkinoihin. Nämä ovat mielestäni oleellisesti Euroopan rakentamiseen liittyviä asioita, ja vuosittain kasvava vetoomusten määrä kuvastaa sitä, että kansalaiset haluavat, että yhteisön oikeutta noudatetaan.
Toisinaan ympäristöasioissa joita käsittelen enemmän sen vuoksi, että kuulun ympäristöasioiden valiokuntaan kansalaisryhmät, asukasyhdistykset ja muut vastaavat ovat varsinaisia hallintoelimiä enemmän huolissaan siitä, noudatetaanko yhteisön oikeutta, kuten voidaan päätellä niistä kanteista, joita käsittelemme päivittäin vetoomusvaliokunnassa. Tämän vuoksi pyydän, että vetoomusvaliokunnan kaksi tarkistusta hyväksytään, sillä ne osoittavat vain sitä, että vetoomusvaliokunta kantaa huolta kansalaisten tekemien valitusten käsittelyä koskevista menettelyistä.
Kansalaisen tekemän valituksen käsittelyn, johon kuluu usein yhdestä kolmeen vuotta, ja vetoomusvaliokunnan tai Euroopan komission päätöksen välillä on todella suuri viive. Näissä tarkistuksissa pyydetään etupäässä sitä, että näitä prosesseja joudutettaisiin, sillä muussa tapauksessa kansalaisten luottamus yhteisön toimielinten tehokkuuteen horjuu voimakkaasti. Näissä kahdessa tarkistuksessa pyydetään myös sitä, että eurooppalaista hallinto-oikeutta yhdenmukaistettaisiin jollakin tavoin, jotta yhtäläistä kohtelua voidaan soveltaa kaikkiin unionin kansalaisiin.
Arvoisa puhemies, vetoomusvaliokunnan luonteesta ja merkityksestä voitaisiin puhua paljon enemmänkin, mutta nyt meillä ei ole siihen aikaa, joten pyydän tänään paikalla olevia jäseniä hyväksymään nämä tarkistukset, joissa esitetään vetoomusvaliokunnan mielipide.

Fiori
Arvoisa puhemies, minun täytyy yhtyä arvoisan jäsen Grossetêten pahoitteluihin sanoen, että jos haluamme rakentaa Eurooppaa, meidän täytyy luoda oikeudellinen säännöstö ja että näin tärkeän mietinnön käsittelyn sijoittaminen perjantaiaamuun osoittaa, ettemme anna mietinnölle tarpeeksi huomiota.
Eräs maanmieheni ja suuri ajattelija väittää, että yhteiskunta on olemassa tunnetasolla vain siinä määrin kuin se onnistuu luomaan säännöt, joita sen jäsenet kunnioittavat. Euroopan yhteisö ennen ja unioni nyt edustaa ilman muuta sellaista valtavaa historiallista lastia kantavaa instituutiota, jonka puitteissa olemme laatineet itsellemme sääntöjä, joita jäsenvaltiot ja kansalaiset kunnioittavat. Mutta sääntöjen ja yhteisön oikeuden soveltamisen osalta parlamentti ei voi laiminlyödä sille oikeutetusti kuuluvaa tehtävää, vaan sen täytyy löytää uutta energiaa ja voimaa, koska paljon on tehty ja paljon olemme tekemässä, ja mielestäni paljon on vielä tehtävää. Velvollisuutemme on todeta, että yhtenäisyydessä ja sisämarkkinoiden osalta sekä ennen kaikkea eurooppalaisessa lakijärjestelmässä on paljon puutteita.
Toteamme iloisina, että 95 prosenttia yhteisön direktiiveistä saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä jäsenvaltioissa, mutta tämä ei riitä, jos yhteisön oikeuden puutteellinen soveltaminen johtuu enemmän huonosta hallintokäytännöstä kuin siitä, ettei yhteisön oikeutta olisi saatettu osaksi kansallisia lainsäädäntöjä. Siksi mielestäni on tarpeellista, kuten oikeudellisten asioiden valiokunta on korostanut, että kansalliset hallitukset ottavat tehokkaasti osaa toimintaan. Tätä tarvetta korostaa myös se, että usein ne, jotka ovat kosketuksissa lain ja tuomioistuimen kanssa, tuntevat huonosti yhteisön lainsäädäntöä.
Kuten mietinnössä esitetään, on siis soveliasta, että oikeustieteelliselle alalle ja tuomarin ammattiin pyrkivät kiinnittävät erityistä huomiota sääntöihin, joita olemme luomassa. Olen tuonut esille muutamia tarkistuksia, jotka liittyvät kollegani Grossetêten oikeudellisten asioiden valiokunnassa tekemään erinomaiseen työhön, jonka tekeminen lähti siitä huolesta, että kansalaisten oikeudellinen turva, jota me edustamme, oli huonosti tunnettu ja vähäisissä määrin vahvistettu eri valtioissa. Turvautumisen komissioon ja Euroopan parlamenttiin pitäisi tässä mielessä antaa meille pohtimisen aihetta, sen tulisi jopa huolestuttaa meitä. Toinen huolestuttava asia on se, että joidenkin jäsenvaltioiden tuomioistuimet eivät juuri koskaan pyydä ennakkoratkaisuja perustamissopimuksen 234 artiklan mukaisesti. Komission edustajien tulisi tutkia yksikköjään, kunnes syyt saadaan selville.
Emme voi sanalla sanoen aliarvioida niitä taloudellisia ja käytännön ongelmia, joita kansalaiset kohtaavat saattaessaan asioita vireille yhteisön tuomioistuimissa. Tämän vuoksi mietin, olisiko tarpeellista hyväksyä mitä pikimmin lainsäädäntöehdotus asioiden vireillepanon helpottamiseksi rahallisesti, ehkäpä tukirahaston perustamisen avulla.

Koukiadis
Arvoisa puhemies, komission vuosikertomus yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta on erittäin tärkeä asiakirja, koska se paljastaa Euroopan unionin todellisen tilanteen, ja ehkä sille pitäisi omistaa useampia istuntoja eikä tietenkään vain perjantain aamuistuntoa.
Erittäin tasapainoisessa mietinnössään esittelijä Grossetête esittää joukon tarkkoja huomioita, joita pitää tutkia erittäin huolellisesti. On hyvä, että sekä vuosikertomuksessa että mietinnössä otetaan esille yhteisön oikeuden soveltamisen kolme ulottuvuutta, jotka ovat yhteisön oikeuden virheellinen täytäntöönpano, täytäntöönpanossa käytettyjen toimenpiteiden yhteensopimattomuus yhteisön oikeuden sisällön kanssa ja soveltamistapa.
Mitä tulee virheelliseen täytäntöönpanoon, viivästykset ovat edelleen merkittäviä erityisesti tietyillä aloilla, joista haluan mainita sosiaalialan, jonka osalta minun on surullisena todettava, että komission vuosikertomuksessa sille on omistettu vain muutama rivi, vaikka sitä koskevat asiat liittyvät sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen. Syitä virheellisen täytäntöönpanon osalta on paljon, ja niitä pitää tutkia. Tämän ohella on aika keksiä erilaisia poliittisia keinoja vähentää viivästymisiä. Voisimme näin ollen pohtia sitä, että kussakin valtiossa voitaisiin nimittää ylimmällä poliittisella tasolla yhtenäinen elin, joka vastaisi Euroopan unionille yhteisön oikeuden saattamisesta ajoissa ja oikein osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Mielestämme lisäksi jokaisen puheenjohtajan tehtävän saavan valtion pitää ilmoittaa julkisesti varhaisessa vaiheessa, missä määrin se on mukautunut yhteisön oikeuteen. Ei ole järkevää, että valtiolla on poliittinen vastuu poliittisten asioiden käsittelystä, ilman että se on täyttänyt johdonmukaisesti velvoitettaan. Voisi olla myös hyödyllistä, jos kunkin valtion täytäntöönpanotilanne ilmoitettaisiin julkisesti ennen jokaista huippukokousta. Aiemmin laiminlyönneillä yhteisön oikeuden saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä ei ollut samoja seurauksia kuin nykyisellä yhtenäisellä talousalueella, jossa on käsittämätöntä, että yhteisön lainsäädäntö ei ole voimassa kaikkialla samanaikaisesti ja samanlaisena.
Mitä tulee kysymykseen yhteisön oikeuden soveltamistavasta, asia liittyy pääasiassa kansalliseen ja yhteisön oikeusjärjestelmään sekä Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnan ja Euroopan oikeusasiamiehen nimeämiseen. Oikeusjärjestelmään liittyy kaksi perusongelmaa, jotka ovat toisaalta monesti perusteeton kantelu Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen tutkintavaiheessa tai huonosti valmisteltu vetoomus, kuten myös Alvarez sanoo, ja toisaalta kantelun laiminlyönti tärkeissä kysymyksissä. Näihin molempiin löytyy niiden ilmeisestä erosta huolimatta yhteinen syy, joka on kansallisten tuomioistuinviranomaisten riittämätön yhteisön oikeuden tuntemus.
Tämän edistämiseksi pitää ryhtyä laajaan kampanjaan. Tarvitaan suositusta jäsenvaltioille kaikkien tuomioistuinviranomaisten asteittaisesta lisäkoulutuksesta, jonka pitää olla vanhoille tuomioistuinviranomaisille ylenemisen edellytys ja uusille edellytys virkaan pääsylle.
Nykyiset Grotius- ja Falcone-ohjelmat ovat jääneet kehityksestä jälkeen.
Lopuksi haluan sanoa pari sanaa yhteisön oikeuden soveltamisasteen parantamisesta, mikä on ollut merkittävästi esillä vetoomusvaliokunnassa. Tämä on ratkaisevan tärkeä asia Euroopan kansalaisten, Euroopan parlamentin ja komission suhteille. Valiokunnan aseman vahvistaminen on perusedellytys sille, että käytännön laiminlyönnit yhteisön oikeuden soveltamisessa saadaan korjattua. Kannatan Alvarezin ehdotuksia, jotka todellakin merkitsevät alkua Euroopan yhteisön hallinto-oikeuden laatimiselle.

MacCormick
Arvoisa puhemies, minulla on ilo pitää ryhmäni puolesta myönteisenä jäsen Grossetêten mietintöä. Haluan korostaa erityisesti kohtaa, jonka hän mainitsi omassa puheessaan: päätöslauselmaesityksen kohdassa E sanotaan, että "odoteltaessa laajentumista useisiin valtioihin nykyisten jäsenvaltioiden on oltava esimerkillisiä yhteisön oikeuden soveltamisessa". Ja niin niiden on todella oltava. Me ikävä kyllä tiedämme, että se ei pidä paikkaansa kaikissa tapauksissa. Olen viitannut täällä parlamentissa muiden tavoin useammin kuin kerran järkyttävään tapaukseen, joka koskee Italiassa työskenteleviä vieraiden kielten lehtoreita, jotka ensin saivat heille suosiollisen päätöksen 11 vuotta sitten. Italian lakia ei ole vielä kuitenkaan muutettu vastaamaan tätä päätöstä heidän oikeuksiensa toteutumisen takaamiseksi.
Meidän tahtoamme koetellaan niiden yksilöjen ja kansalaisten hyväksi, jotka tavoittelevat yhteisön lakiin sisältyviä oikeuksiaan. Mitkään oikeudet eivät ole tärkeämpiä kuin ne, jotka suojelevat syrjinnältä ja joilla suositaan vapaata liikkuvuutta. Jos me emme turvaa näitä oikeuksia, me petämme itseämme huolimatta omista pyrkimyksistämme.
Olen saanut tällä viikolla useista saksalaisista lähteistä huolestuttavia kirjeitä, joissa vihjataan, että samanlainen ongelma voi olla kehittymässä itsenäisinä yrittäjinä toimivien vieraiden kielten lehtoreiden kohdalla Saksassa, jossa lakeja sovelletaan takautuvasti valtion eduksi ilmeisen epäoikeudenmukaisesti lehtoreita kohtaan. Aion perehtyä tähän asiaan tarkemmin, ja meidän on ehkä tutkittava sitä uudelleen. Viittaan näihin kahteen esimerkkitapaukseen vain korostaakseni jäsen Grossetêten mietinnön tärkeyttä ja kiittääkseni itse häntä siitä, että hän puuttui tilanteeseen ensin mainitussa tapauksessa, minkä uskon vievän asiaa eteenpäin.
Pyydän anteeksi sitä, että en voi jäädä tämän keskustelun loppuun asti Strasbourgin ja Edinburghin välisen liikenteen pulmallisen tilanteen vuoksi, mutta olen iloinen, että minulla on ollut mahdollisuus osallistua keskusteluun tähän saakka.

Mathieu
- Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämä yhteisön oikeus, jonka valmisteluun osallistumme, aiheuttaa todellisia soveltamisvaikeuksia jäsenvaltioissamme.
Euroopan kansalaiset ovat käyttäneet tätä viimeistä valituskeinoa ilmaistakseen suuttumuksensa ja närkästyksensä jokapäiväisen elämänsä horjuttamisesta ja jopa tuhoamisesta, minkä byrokraatit ovat saaneet aikaan sellaisen tavoitteen takia, jota meidän on joskus vaikea ymmärtää ja sellaisten panosten takia, jotka eivät sitä oikeuta.
Vaikka tämän mietinnön pitäisi antaa tilaisuus meidän kaltaisillemme kansanedustajille tehdä yleisarvio useista äänestämistämme teksteistä ja oppia niistä tulevaisuutta varten, rajoitumme vain valvonta/rangaistus-tyyppiseen lähestymistapaan. Tämä velvoittava ja ylisäädelty Eurooppa ei todellakaan ole maanmiestemme haluama Eurooppa.
Tapa, jolla tämä mietintö on hyväksytty, on pöyristyttävä. Oikeudellisen valiokunnan esittelijä osoittaa syvää halveksuntaa vetoomusvaliokuntaa kohtaan, koska se ei pidä edes hyödyllisenä äänestää sen johtopäätöksistä. Täysistunnossa osoitettiin eilen samaa halveksuntaa sivuuttamalla oikeudellisen valiokunnan Maatenin mietintöä koskeva lausunto. Epäilen, ettei myöskään komissio pidä kovinkaan paljon merkittävämpänä tätä tekstiä, josta kohta äänestämme lähes tyhjässä salissa.
Haluaisin mieluummin saada vastauksen seuraavaan kysymykseen kuin nähdä hyödyttömiä tarkistuksia. Vuotta 1998 koskevat tilastot osoittavat, että perusteltujen lausuntojen määrä on kaksinkertaistunut, yhteisön oikeuden soveltamatta jättämistä koskevat tapaukset tai viran puolesta havaitut huonot soveltamiset ovat lisääntyneet yli 50 prosenttia, valitukset 18 prosenttia ja viralliset ilmoitukset 12 prosenttia. Tässä vaiheessa tämä ei todista tehokkaasta valvonnasta, vaan liiallisesta määrästä tekstejä, jotka jätettynä tuomareiden harkintavaltaan uhkaavat sakkotuomioilla, kansallisia parlamenttejamme, jotka ilmaisevat kansan tahdon legitiimisti ja demokraattisesti.
Eivätkö komissio ja esittelijämme ajattele, että olisi aiheellista vähentää tekstien määrää ja etenkin muuttaa niitä tekstejä, jotka nostavat selvästi esille olennaisia poliittisia, oikeudellisia ja käytännön kysymyksiä, jotka eivät näy yhtä selvästi tai terävästi niiden valmistelun aikana, vai pitävätkö he parempana jatkaa jäsenvaltioidemme rankaisemista tekemällä maanmiehistämme todellisia uhreja?

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä, haluaisin tehdä kolme huomautusta, jotka liittyvät yhteisön oikeuden soveltamisen valvontaa koskevaan mietintöön. Huomautukset perustuvat siihen johdanto-osan kappaleeseen, jossa sanotaan, että yhteisön oikeuden moitteeton soveltaminen ei ole vain täytäntöönpanon matemaattista arviointia vaan myös tehokkaan soveltamisen käytäntöjen arviointia.
Ensimmäinen huomautus koskee yhteisen oikeuden ja yhteisten arvojen yhteisön alaa: yhteisen oikeuden yhteisö ja yhteisten arvojen yhteisö eivät mielestäni ole ristiriidassa keskenään, vaan ne ovat toinen toistensa edellytyksenä. Se, joka rikkoo tai kiertää lakia, loukkaa arvoja. Ja se, joka loukkaa arvoja, voidaan arvioida ja tuomita lain nojalla. Ymmärtänette, että sanon tässä yhteydessä Itävallan näkökulmasta, että Euroopan unionin 14 jäsenvaltiota ovat Itävaltaan liittyneessä toiminnassaan rikkoneet EU:n lainsäädäntöä, kansainvälistä oikeutta ja YK:n peruskirjaa, toimineet Euroopan yhteisöjen perustajien hengen vastaisesti ja vahingoittaneet siten yhteisten arvojen yhteisöä. Kehotan teitä siis sen vuoksi korvaamaan vahingon.
Toinen huomautus koskee komissiota perustamissopimusten valvojana. Komissio on antanut 1. helmikuuta julistuksen siitä, että se jatkaa perustamissopimusten valvontaan liittyvien velvoitteidensa täyttämistä. Ja Itävallan osalta se on sanonut seuraavansa tässä yhteydessä tarkkaan tilannetta ja pitävänsä tiiviisti yhteyttä jäsenvaltioiden hallituksiin sekä säilyttävänsä samalla yhteistyösuhteet Itävallan viranomaisiin.
Huomautan, että komissio on perustamissopimusten noudattamisen valvojana seurannut tarkkaan tilannetta 1. helmikuuta 2000 lähtien eikä ole tähän päivään mennessä löytänyt aihetta arvosteluun, joten on selvää, ettei Itävallassa loukata yhteisen oikeuden eikä yhteisten arvojen yhteisöä.
Kolmanneksi huomautan, että tein eilen virheen! Haluaisin sanoa tämän lopuksi. Arvostelin itävaltalaisia sosiaalidemokraattikollegojani heidän epäjohdonmukaisen äänestyskäyttäytymisensä takia ja väitin heidän äänestäneen tyhjää Feiran päätöslauselman käsittelyn päätteeksi. Se ei pidä paikkansa, vaan he äänestivät puolesta. Eilisessäkin äänestyskäyttäytymisessä esille tullutta Itävallan sosiaalidemokraattien kaksinaismoraalia koskevaa kritiikkiäni tämä ei muuta hiukkaakaan. Mutta minun on myönnettävä tämä virhe.
14 jäsenvaltion sädekehä ei himmenisi vähääkään, jos ne Feirassa täysin avoimesti peruisivat ja korjaisivat 31. tammikuuta 2000 yhtä jäsenvaltiota kohtaan tekemänsä virheet, joilla on rikottu lainsäädäntöä.

Palacio Vallelersundi
. Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää osan puheajastani siihen, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puolesta ja sen puheenjohtajana totean vastustavani eräitä väittämiä, joissa arvioidaan meidän suhtautumistamme muiden valiokuntien mielipiteisiin.
Arvoisa puhemies, esittelijä on täysin oikeassa. Vaikka nämä tarkistukset ovatkin hyvin mielenkiintoisia, ne eivät kuulu tähän yhteyteen. Ensinnäkin kaikki tietävät, että olen taistellut todellisen yhteisön oikeuden aikaansaamisen puolesta koko tällä alueella. Tämä on kuitenkin mietintö, jossa käsitellään muita asioita. Samaa voidaan sanoa myös toisesta vetoomusvaliokunnan tarkistuksesta, jossa puhutaan toimielinten välisestä sopimuksesta ja jossa vedotaan neuvostoon ja komissioon. Meidän on kannatettava näitä tarkistuksia, mutta toisen mietinnön yhteydessä.
Arvoisa puhemies, seuraavaksi haluaisin puhua Grossetêten mietinnöstä. Osoitukseksi siitä, että olen arvostanut hänen työtään ja ahkeruuttaan, olen esittänyt vain yhden tarkistuksen ja senkin olen laatinut yhdessä hänen kanssaan. Ne, jotka tuntevat minut, tietävät, että kun en pidä jostain tekstistä, varsinkin, kun siinä käsitellään aihetta, joka on lähellä sydäntäni ja jota pidän hyvin tärkeänä, esitän todella paljon tarkistuksia.
On yksi asia, jonka toivoisin esittelijä Grossetêten mainitsevan äänestyksen yhteydessä itse en valitettavasti ole silloin paikalla, ja sanon sen nyt. Kohdassa G on asiavirhe. Siinä pitäisi lukea, että yhteisön oikeuden soveltaminen on ennen kaikkea tuomioistuinten tehtävä. Muilta osin tämä on mielestäni täsmällinen, täydellinen ja erittäin tärkeä mietintö.
Mainitsen joitakin Grossetêten mietintöä koskevia huomioita. Soveltamisalaa ei pitäisi laajentaa ainoastaan osastoon IV eli ei ainoastaan 65 artiklan toteuttamiseen, vaan mahdollisesti myös laajemmalle alueelle, ja ehkä kansalaisten Euroopan rakentamista silmällä pitäen pitäisi rakentaa myös silta, joka yhdistäisi kansalaiset ja heitä koskevat asiat ja joka liittyy myös läheisesti yhteisön oikeuteen sekä sopimukseen Euroopan unionista.
Arvoisa komission jäsen, ensi vuonna haluamme tasapainoisemman ja täydellisemmän vuosikertomuksen. Kuten esittelijä Grossetête sanoi, tämä kertomus on osittain erittäin hyvä ja erittäin tasapainoinen, mutta osittain se ei ole sitä.
Lisäksi sanoma on siis se, että yhteisön oikeuden soveltaminen edellyttää, että sitä sovelletaan kunnolla; että yhteisömme on oikeusyhteisö; että unioni joko noudattaa oikeutta tai sitten ei noudata, ja että yhteisön oikeuden valvominen on erittäin tärkeää.
Lopuksi mainitsen nopeasti vielä yhden huomion, joka koskee rikkomisesta johtuvien menettelyjen merkitystä. Minua edeltäneiden puhujien tavoin haluaisin kiinnittää huomiota siihen uudistukseen, joka mahdollisesti halutaan toteuttaa ja josta me kaikki olemme yhtä mieltä. Näiden rikkomisesta johtuvien menettelyjen toimivuutta on parannettava, mutta ilman, että se vaikuttaa millään tavoin kansalaisten mahdollisuuksiin olla suorassa yhteydessä komissioon, joka on loppujen lopuksi se, johon se haluaa lähentyä. Puhumme kaikki kansalaisten ja toimielinten lähentymisestä toisiinsa. Tässä on yksi keino.

McCartin
Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Grossetêtea hänen mietinnöstään. Olen samaa mieltä hänen kanssaan: ei ole mitään tärkeämpää aihetta, josta keskustelemiseen me voisimme uhrata aikaa täällä parlamentissa. Ennen Rooman imperiumin luhistumista oli tavallista ottaa esiin keisarillinen käsky, avata hieno purppuran ja kullanhohtoinen käärö, lukea se, teettää siitä jäljennöksiä ja jakaa se - eikä kukaan pannut sitä mitenkään merkille. Ei ole varmempaa tapaa aiheuttaa tämän unionin luhistumista ja hajoamista kuin tekemällä lakeja, joiden noudattamista jäsenvaltiot eivät sitten varmista.
Yksi asia, joka ei tullut keskustelussa esille, oli parlamenttikäsittelyn, erityisesti kyselytunnin, tehokkaampi hyödyntäminen, jotta komission huomio kiinnitetään epäkohtiin ja komission jäsenten kanssa vaihdetaan näkemyksiä niistä, sillä epäkohtia ilmenee kaikkialla unionissa. Parlamentin jäsenten huomiota kiinnitetään näihin yhä enemmän.
Asuin ennen vanhaan raja-alueella, jossa tavaroiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta ei noudatettu, ja huomasin voivani saada suurta tyydytystä esittämällä kysymyksiä suoraan komissiolle. Parlamentilla ei ollut silloin samaa voimaa tai arvovaltaa, joka sillä on tänään. Siten meidän pitäisi käyttää hieman enemmän aikaa korostaaksemme Euroopan unionin kohtaamia epäonnistumisia sen omien päätösten täytäntöönpanossa parlamentin työajan lyhentämisen sijasta.
On joitakin alueita, jotka ovat hyvin tuttuja ihmisille, erityisesti liike-elämässä, kuten yhtenäismarkkinat. On kuitenkin muita alueita, joista vallitsee suurta hämmennystä. Olin viime viikolla eräässä konferenssissa. Joku huomautti siitä tosiasiasta, että me tarvitsemme unionissa 100 miljoonaa siirtotyöläistä seuraavien 25 vuoden aikana, jos me aiomme ylläpitää taloudellista kasvua ja vastata yhteiskunnallisiin velvoitteisiimme. Jos se tapahtuu, ihmiset tulevat liikkumaan paljon. Jos Euroopan unioni ja jäsenvaltiot tekevät aivan alusta lähtien selväksi sen, että näillä ihmisillä on yhtäläiset oikeudet, että edellytykset, joilla heidät otetaan unioniin, ovat kaikille samat ja että he ovat vapaita muuttamaan unionin sisällä saapumisensa jälkeen, kansalaiset olisivat puolitiessä hyväksyä tilanteen, ja me voisimme ehkäistä monia niistä siirtolaisia koskevista vaikeuksista, joita jo ilmenee.

Bolkestein
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää jäsen McCartinia hänen Euroopan unionin ja Rooman imperiumin rinnastuksestaan. Sellainen rinnastus johtaa onneksi siihen, että komissio on senaatin asemassa, ja nostaa komission puheenjohtaja Prodin Rooman keisarin asemaan.
Arvoisa puhemies, kertomus yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta, joka teille tänään esitellään, on kuudestoista kertomus tällä alueella. Kertomuksella vastataan siihen pyyntöön, jonka parlamentti esitti päätöslauselmassaan 9. helmikuuta 1983. Tässä kertomuksessa komissio laatii jokavuotisen taseen yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta. Se on yksi komission keskeisistä tehtävistä.
Komissio pyrkii jatkuvasti nopeuttamaan ja tehostamaan toimintatapojaan tällä alueella sekä tekemään ne läpinäkyvämmiksi. Mietintö, jonka Grossetête on laatinut oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnalle - jota haluan tässä kiittää koko sydämestäni - sisältää tässä yhteydessä lukuisia johtopäätöksiä ja antaa monenlaisia suosituksia.
Sallikaa minun valaista keskeisiä kohtia. Ensinnäkin haluaisin komission puolesta ilmaista arvostukseni siitä tosiasiasta, että parlamentti on ottanut niin myönteisesti vastaan äskettäin käyttöönotetut, kansalaisten valitusten käsittelyyn liittyvät uudistukset. Komissio toteaa edelleen tyytyväisenä, että teille toimitetussa kertomuksessa korostetaan, että komission yksiköt pyrkivät edistämään jäsenvaltioiden juristien koulutusta yhteisöoikeuden alalla.
Haluan huomauttaa, että mietinnössä pyydetään komissiota näkemään vielä enemmän vaivaa rikkomusasiakirjojen tutkimuksen avoimuuden eteen. Voin vakuuttaa teille, että tätä pyrkimystä jatketaan ja vahvistetaan kun se vain on mahdollista eli ottaen huomioon sopimusten määräykset ja joissakin tapauksissa niistä syntyneet, ennen kaikkea luottamuksellisuuteen liittyvät rajoitukset.
Mielestäni komission julkaisemien lehdistötiedotteiden yhä kasvavasta määrästä käy ilmi - niitä oli 334 vuonna 1998 ja niistä jokainen liittyi useampaan kuin yhteen asiaan - että komissio on valmis avoimuuteen, joka ulottuu paljon pitemmälle kuin vaatimuksen esittäjän luonnollinen halu saada tietoa valituksensa käsittelystä jatkossa. Lehdistötiedotteen julkaisemisesta on jo tullut rutiinia silloin kun komissio päättää antaa jäsenvaltiolle lausunnon perusteluineen tai pyytää apua Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta.
Tällä alueella ovat suuremman avoimuuden takeina myös komission viimeaikaiset aloitteet, jotka liittyvät kansalaiselle annettavaan tietoon, kuten "Europa direct" (Suora linja Eurooppaan). Ollessaan tekemisissä vaatimuksen esittävien osapuolien kanssa komission yksiköt kiinnittävät erityistä huomiota luottamuksellisuuden noudattamiseen. Lähtökohtana on aina luottamuksellisuus vaatijan henkilöllisyyteen nähden, paitsi silloin kun hän nimenomaan pyytää antaa nimensä tiedoksi.
Mitä tulee komissiolle annettujen valitusten käsittelyyn, haluan vakuuttaa teille vielä kerran, että komissiolla ei ole pienintäkään aikomusta pitää asiaa vähemmän tärkeänä. Korostan tätä, koska monet istunnossanne läsnä olevat jäsenet ovat pyytäneet huomiota tälle seikalle. 16:nnesta kertomuksesta tulee selvästi ilmi, että nämä valitukset ovat komission virastoille välttämättömiä rikkomusten jäljittämisessä. Tällä alueella komissiolla on kaksi tavoitetta.
Ensimmäinen tavoite on lyhentää asiakirjojen tutkimiseen kuluvaa aikaa, joka on yhä vielä joskus liian pitkä. Toinen tavoite on tehdä kansallinen tuomioistuin helpommin lähestyttäväksi Euroopan kansalaiselle, koska vain se lainkäytön muoto voi korvata kansalaisten kokemaa vahinkoa.
Tätä taustaa vasten tulee selväksi niiden toimenpiteiden merkitys, jotka komissio äskettäin ilmoitti parlamentille esitellessään vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisessa tapahtunutta edistystä. Komissio pyrkii rajoittamaan oikeuden lähteeseen kohdistuvia rikkomuksia ja parantaa sen takia jatkuvasti menettelyjään yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnassa.
Monenlaiset toimenpiteet voivat auttaa tämän tavoitteen saavuttamisessa. Ensinnäkin voidaan parantaa EY:n perustamissopimuksen 234 artiklan nojalla kirjattua menettelyä ennakkoratkaisuissa. Tässä yhteydessä komissio on jo tehnyt konkreettisia ehdotuksia omassa osuudessaan hallitustenvälisessä konferenssissa. Juuri mainitsemani sopimuksen 234 artiklaa muuttamalla pyritään seuraaviin tavoitteisiin.
Ensinnäkin, tavoitteena on myöntää vastuu kansalliselle tuomioistuimelle tuomioistuimena, jonka täytyy soveltaa yhteisön oikeutta. Toinen tavoite on pyytää kansallisia tuomioistuimia, jotka eivät tee oikeudenpäätöksiä ylimmässä oikeusasteessa, selvittämään ennakkoratkaisutapauksessa niitä syitä, miksi ne epäilevät yhteisön oikeussääntöjen tulkintaa. Kolmantena tavoitteena on velvoittaa jokainen kansallinen tuomioistuin pyytämään apua Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta, kun sellainen tuomioistuin aikoo jättää soveltamatta yhteisön lakitekstiä oletetun pätemättömyyden takia.
Sen lisäksi komissio asettaa tavoitteekseen yhteisön oikeussääntöjen tehokkaamman soveltamisen jäsenvaltioissa käyttäen välineenään yhteisön direktiivien täytäntöönpanotoimien järjestelmällisempää valvontaa.
Komission yksiköt pystyvät lisäksi jäljittämään rikkomuksia paremmin ja lopettamaan ne mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, kun ne pitävät enemmän yhteyttä kansallisiin julkishallintoihin.
Vielä kaksi huomautusta. Mitä tulee mahdollisuuteen ottaa kertomuksessa huomioon toisen ja kolmannen pilarin soveltaminen, niin huomautan vielä kerran, että meillä ei ole näiden pilarien puitteissa käytettävissä mitään keinoa, jota voidaan verrata EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa kirjattuihin rikkomismenettelyihin. Mitä tulee kansainvälisiin sopimuksiin: kun on kysymys rikkomuksista, ne kuuluvat vuosikertomuksen alaisuuteen.
Lopuksi, komissio on iloinen parlamentin antamasta tuesta tässä monimutkaisessa tehtävässä, nimittäin yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnassa. Komissio harkitsee sopimukset huomioon ottaen mahdollisesti tehtäviä parannuksia rikkomismenettelyn analysoinnin ja parantamisen jatkuvassa prosessissa.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, valitettavasti jäsen Palacio on jo lähtenyt, mutta haluan kuitenkin puhua vielä vetoomusvaliokunnan johtopäätösten puolesta. Omassa puheenvuorossani puhuin oikukkaista haltijoista, koska halusin kunnioittaa kollegojani, mutta nämä haltijaparat eivät ole syypäitä. Jäsen Palacio teki erittäin selväksi sen, ettei oikeudellisten asioiden valiokunnalla ollut minkäänlaista aikomusta sisällyttää vetoomusvaliokunnan johtopäätöksiä mietintöön.
Nämä johtopäätökset hyväksyttiin yksimielisesti, ja todisteena siitä on se, että vetoomusvaliokunnan puheenjohtaja, eräs toinen Euroopan kansanpuolueeseen kuuluva vetoomusvaliokunnan jäsen, kaksi sosialistiryhmän jäsentä ja minä itse lausunnon valmistelijana olemme allekirjoittaneet nämä johtopäätökset. Minun mielestäni on ehdottoman tärkeää, että yhteisön oikeuden noudattamista koskevassa mietinnössä ovat mukana vetoomusvaliokunnan johtopäätökset, sillä tämä valiokunta tekee kovasti työtä sen hyväksi, että jäsenvaltiot noudattaisivat yhteisön oikeutta. Tämän vuoksi pyydän, että äänestätte tarkistusten 2 ja 3 puolesta.

Grossetête
. Arvoisa puhemies, en haluaisi, että oikeudellisten asioiden valiokunnan ja vetoomusvaliokunnan välillä olisi ongelmaa. Vetoomusvaliokunnan toteamukset on vain pääosin toistettu laatimani mietinnön tekstissä. Emme kuitenkaan ole samaa mieltä tarkistuksistanne, jäsen Palacio selitti tämän asian aiemmin, koska niitä ei pidä sisällyttää tähän mietintöön. Jos tarkastelette tätä mietintöä perusteellisesti, huomaatte, että siihen on sisällytetty suurin osa johtopäätöksistänne.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
ÄÄNESTYSSELITYKSET

Berthu
- Arvoisa puhemies, ryhmäni ei äänestänyt Grossetêten mietinnöstä, koska päätöslauselma sisältää keskellä täysin hyväksyttäviä yleisiä pohdintoja yhteisön oikeuden soveltamisesta kohdan, jota emme voi hyväksyä. Kyse on 11 kohdasta, jossa komissiota kehotetaan, lainaan: "käyttämään rohkeammin EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa määrättyä menettelyä hyvityksen tai uhkasakon määräämisestä".
Tässä artiklassa säädetään, että yhteisön tuomioistuin voi määrätä joskus hyvinkin merkittäviä uhkasakkoja tai sakkoja jäsenvaltiolle, joka jostain syystä ei sovella yhteisön oikeutta sen toivomalla tavalla. Mielestämme oikeudellinen ongelma ei ole näin yksinkertainen, ja on liioiteltua määrätä jäsenvaltioille tällaisia rangaistusseuraamuksia. Tosiasiassa tässä voi esiintyä yhteisön oikeuden ja kansallisen oikeuden välisiä täysin oikeutettuja ristiriitoja: esimerkiksi neuvostossa määräenemmistöllä suoritetusta äänestyksestä johtuva ristiriita - ja tiedätte näiden äänestysten määrän moninkertaistuvan - tai kansallisen perustuslain ja yhteisön oikeuden välinen ristiriita tai vielä yhteisön oikeuden ja yhden jäsenvaltion kansan tarkoituksellisesti hyväksymän lain välinen ristiriita.
Nämä ristiriidat ovat hyvin vakavia, eikä niitä ole ratkaistu, ja siksi meidän mielestämme tämän Maastrichtin sopimuksessa käyttöön otetun 228 artiklan olemassaolo on täysin kiistanalainen. Haluaisin muistuttaa etenkin, että Ranskalle saatetaan nykyisin määrätä hyvin korkeita uhkasakkoja vuoden 1998 lain tapauksessa esimerkiksi yhteisön oikeuden vastaisista metsästyskausista tai Ison-Britannian naudanlihaa koskevan kauppasaarron tapauksessa tai vielä sen konfliktin tapauksessa, joka on syntymässä, arvoisa puhemies, ihmisgeenien patentoimisesta, joka sallitaan eurooppalaisessa direktiivissä ja kielletään Ranskan laissa. Siksi emme voineet missään nimessä hyväksyä tätä mietintöä. Tämä on kansallisen itsemääräämisoikeuden kunnioittamista koskeva kysymys.

Grossetête
. Olen tyytyväinen, että Strasbourgissa on hyväksytty täysistunnossa päätöslauselmaesitys, joka sisältyy tähän oikeudellisen valiokunnan laatimaan yhteisön oikeuden soveltamisen valvontaa vuonna 1998 koskevaan mietintöön, jonka esittelijä olen.
Euroopan parlamentti on antanut näin myönteisen merkin Euroopan kansalaisille, joilla on oikeus odottaa yhteisön oikeudelta hyvää suojeluntasoa. Parlamenttimme on näin osoittanut seuraavansa valppaasti useissa jäsenvaltioissa ja useilla toiminta-aloilla esiintyviä soveltamisvaikeuksia. Se on muistuttanut, kuinka tärkeä on rikkomismenettely, jota komission ei pidä harkitsemattomasti uudistaa. Se on korostanut ennakkoratkaisua koskevan kysymyksen merkitystä eurooppalaisessa järjestelmässämme ja tarvetta lisätä yhteisön oikeutta koskevaa koulutusta jäsenvaltioissa.
Vaikka kukaan ei haluakaan kiistää vetoomusten merkitystä, en halunnut hyväksyä vetoomusvaliokunnan jäsenten jättämiä tarkistuksia, enkä etenkään " eurooppalaisen hallinto-oikeuden" luomista koskevaa pyyntöä. On otettava huomioon Euroopan rakentamisen nykyinen tilanne ja toissijaisuusperiaate. Korostan kuitenkin, että komissiota on tarkoitus pyytää vahvistamaan suhteitaan kansallisiin hallintoihin ongelman ilmaantuessa, jotta se voidaan heti ratkaista.
Tässä muodossa hyväksytty päätöslauselma edistää siten kokonaisuudessaan avoimuutta ja tehokkuutta Euroopan kansalaisten hyväksi.

Puhemies
Tämän istunnon pöytäkirja jätetään parlamentin hyväksyttäväksi seuraavan istuntojakson alussa, jos tätä ei vastusteta.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 12.00.)

