Den fælles landbrugspolitik: direkte støtte, støtteordninger og støtte til udvikling af landdistrikterne (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Jan Mulder for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og forordning (EF) nr. 1698/2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) - C6-0283/2007 -.
Mariann Fischer Boel
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg vil gerne starte med at takke Parlamentet for dets indsats i forbindelse med denne rapport og naturligvis især ordfører hr. Mulder og medlemmerne af Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter.
Fra flere samtaler ved jeg, at hr. Mulder følger dette emne nøje, og mine embedsmænd og jeg har omhyggeligt vurderet de forskellige ændringer, der er foreslået. Jeg har med stor interesse læst den betænkning, hr. Mulder har udarbejdet. og jeg påskønner i høj grad den stærke og engagerede interesse, som hr. Mulder og Europa-Parlamentet viser dette emne. Jeg påskønner også den støtte, som ordføreren i sin betækning gentagne gange har udtrykt for krydsoverensstemmelse.
Som jeg flere gange har nævnt, er dette system rigtigt og nødvendigt, og vi må nødvendigvis bevare det, hvis vi ønsker, at samfundet støtter vores betalinger til landbruget. Jeg ved, at vi har helt samme opfattelse.
Jeg kunne i store træk erklære mig enig med begrundelsen, der ledsager dændringsforslagene i betænkningen. Især kan jeg tilslutte mig behovet for at opnå det enklest mulige system, uden at dets effektivitet udvandes. Jeg mener, vi har opfyldt dette mål langt hen ad vejen med forslaget vedrørende kontrol og sanktionssystemet. Vi har naturligvis muligheden og chancen for at forsætte dette arbejde i vores sundhedstjek, hvor vi primært vil fokusere på omfanget af anvendelsen af krydsoverensstemmelsessystemet.
Hvad angår de ændringsforslag, der er fremsat til vores forslag til Rådets forordning, skal vi alle huske på, at diskussionerne gik meget højt i Rådet. Vores oprindelige forslag har udviklet sig, og vi har nu en kompromistekst, som Kommissionen er blevet enig om, der er resultatet af intense diskussioner.
Det portugisiske formandskab har så vidt muligt reflekteret de idéer, De har fremlagt under udarbejdelsen af Deres rapport, i kompromiset.
Jeg mener ikke, at de konkrete ændringsforslag til lovbestemmelserne, De nu foreslår, er relevante for Rådets forordning, som vi diskuterer netop nu: Nogle af dem vedrører kontrolregler, som ligger inden for Kommissionens kompetence, og som allerede nævnt vil de nye bestemmelser fra Kommissionen blive endeligt godkendt i nær fremtid.
Jeg tror, hr. Mulders vigtigste punkter er medtaget, og dette er især tilfældet for den forbedrede fleksibilitet, at medlemsstaterne skal tilpasse kontrolsystemet til deres administrative organisation. Vi har endvidere udvidet muligheden for forudgående varsel af kontroller betydeligt.
Andre parlamentsforslag er blevet diskuteret i dybden af Rådet, og kompromiset afspejler alle disse forskellige meninger. Der er mulighed for at komme af med 10-måneders-reglen - jeg mener, det er en langt bedre idé at fastlægge en dato - opfølgning for de minimis- og mindre overtrædelsessager samt indfasning af fuld krydsoverensstemmelse for de nye medlemsstater, der anvender det forenklede system. Vi vil holde fast ved denne kompromistekst, som blev forhandlet meget grundigt.
Endelig vil vi benytte os af lejligheden til at diskutere vores forslag om at udvide perioden for forlængelse af det generelle arealbetalingsordningssystem (SAPS); denne mulighed får vi under drøftelsen af sundhedstjekket. Som De formentlig har lagt mærke til, mener jeg personligt, at dette er en god idé.
Jeg vender tilbage med endelige bemærkninger.
Jan Mulder
Fru formand! Efter kommissærens indledning er der ikke behov for yderligere forhandling, men jeg vil alligevel gerne kaste lidt lys over Udvalget om Landbrug og Udviklings af Landdistrikters stilling.
Det første element er krydsoverensstemmelse. Jeg ved ikke, hvad det hedder på andre sprog, men vi har taget ordet til os på hollandsk. Det er et velkendt udtryk blandt landmændene. Vi støtter dette i høj grad, for som kommissæren netop sagde: Det er et vigtigt aspekt inden for landbrugsproduktion, og vi mener, at det er forsvarligt, fordi det stiller krav til landbrugsproduktion, der går ud over, hvad der er nødvendigt for at sikre, at produkter fra landbruget er egnet til konsum. Vi går ud over dette med alle typer direktiver: habitat- og fugledeirektiver, miljødirektiver, standarder for dyrevelfærd osv.
Det store spørgsmål her er: Hvordan skal disse kontroller gennemføres? Hvad kontrollerne angår, mener jeg, at det er vigtigt at opnå en udbredt støtte og forståelse for krydsoverensstemmelsessystemet blandt landmænd, da vi får flere og flere reformer. Det fremmes ikke, hvis metoderne er for bureaukratiske, som tilfældet er i øjeblikket. Hvad kan vi ændre på dette område?
For det første er der i øjeblikket for mange kontrolorganer i de enkelte medlemsstater, og de aflægger også stadig besøg på forskellige dage. Denne rapport overbeviser os om, at antallet af kontrolorganer skal holdes på et minimum, at kontrollerne bør udføres på én dag, og at landmændene skal have besked om besøget i rimelig tid på forhånd. Hvor lang tids varsel, de skal have, afgøres med afstemningen i dag.
Vi mener også, at der skal være en de minimus-bestemmelse for mindre overtrædelser, for ubetydelige overtrædelser: Myndighederne må ikke slå for hårdt ned i sådanne tilfælde. Man kan ikke finde fejl ved alting, og landmændene bør endvidere ikke straffes to gange for noget, der er omfattet af såvel europæisk som national lov. Det ville betyde betaling af to bøder, og det er vi imod.
Et vigtigt punkt i denne betænkning - og jeg tror, at Kommissionen også går ind for det - er, at mange ting, som kontrolleres af myndighederne ved krydsoverensstemmelse, også kontrolleres af private virksomheder. Hvorfor skal vi have to kontrolsystemer? Hvorfor er det ikke sådan, at når en privat virksomhed kontrollerer noget, så siger de offentlige myndigheder: "Fint! Vi kontrollerer jævnligt den private virksomheds registreringer, og hvis de er i orden, behøver vi ikke selv at kontrollere på gårdene fremover." Det kunne gøre en kæmpeforskel, også set fra landmandens perspektiv. Jeg tror, det kunne give et fremragende samarbejde med private virksomheder.
Vi er imidlertid enige med Kommissionen og Rådet om, at 10-måneders-reglen skal afskaffes. Jeg mener, at fristen for indsendelse af ansøgninger i medlemsstaterne er en vejledende data for ansøgningen om støtte.
Vi i Landbrugskomitéen finder det fornuftigt, at de nye medlemsstater også får ekstra tid til tilpasning, og vi har sagt, at når de efterhånden får 100 % landbrugsstøtte, skal de også overholde krydsoverensstemmelsesreglen fuldt ud. Vi kender ikke fremtiden for systemet, men vi ved, at det i øjeblikket er utrolig dyrt.
Ville det være muligt for Kommissionen at fremlægge et groft overslag over, hvad det koster at indføre det i hver medlemsstat, hvordan omkostningerne i de enkelte medlemsstater er i sammenligning, og hvordan omkostningerne hænger sammen med de samlede udgifter i forbindelse med krydsoverensstemmelse? Denne undersøgelse kunne også give anledning til forskellige muligheder for, hvordan det kan gøres billigere via samarbejde med private virksomheder.
Løseligt anslået er der i øjeblikket omkring 18 direktiver, som landmændene skal følge for ikke at få deres indkomststøtte beskåret. Og der kan komme flere til, f.eks. er et jordbundsdirektiv under forberedelse. Kommissionen burde undersøge, om ikke det var muligt at reducere antallet, og jeg har et eller to direktiver i tankerne.
Det er latterligt, at vi har både et nitratdirektiv og et grundvandsdirektiv. Ifølge grundvandsdirektivet er det tilladte nitratindhold 50 mg pr. liter (hvis det overskrides, bliver man pålagt bøde); nitratdirektivet siger 1,7 kvægenhed pr. hektar. Vi skal have enten det ene eller det andet, men ikke begge to. Det er for meget af det gode, et af dem skal sløjfes, og jeg foreslår, at det bliver nitratdirektivet.
Mairead McGuinness
Fru formand! Jeg vil gerne takke kommissæren for hendes bemærkninger her i formiddag og også hr. Mulder for hans samarbejde i forbindelse med denne betænkning.
I sidste uge stillede et RTE-tv-program (som jeg engang redigerede og præsenterede) det yderst enkle spørgsmål: "Hvor mange inspektører kræver det at gennemgå en gård?" Hos en enkelt landmand, Eamon Healy i Redcross, Wicklow amt, tog det syv kontroller og ni inspektører tre måneder at gennemgå hans gård! Jeg mener under alle omstændigheder, at det kontrolniveau er overdrevent og højst uvelkommen på en aktiv og travl gård. Jeg synes, det siger meget om behovet for en radikal ændring af den måde, krydsoverensstemmelseskontroller udføres på på gårdene og også behovet for - som hr. Mulder sagde - at strømline de mange forskellige kontroltyper, hvad enten de udføres af en medlemsstat eller en privat virksomhed eller kræves af EU.
Omkring 68 % af tilfældene med manglende efterlevelse anses for at være af mindre betydning, men medfører dog sanktioner, og vi mener, der er behov for fleksibilitet i den forbindelse. Jeg mener ikke, der bør idømmes sanktioner på under 250 euro. Jeg ved, at Kommissionen har andre idéer, men jeg håber, den kan overbevises af vore argumenter.
Over 70 % af tilfældene drejer sig om tab af et øremærke eller et mindre identifikationsspørgsmål, som ikke udgør problemer eller risici for menneskers eller dyrs sundhed, og vi mener, at der er behov for større fleksibilitet i forbindelse med netop dette problem. Tingene skal stå i forhold til hinanden. Jeg mener, vi skal give landmændene et varsel. Mange er deltidslandmænd, og ved at give dem et varsel kan de lægge planer for en kontrol. De kan ikke nå at ændre meget på gården inden for et kort tidsrum.
Vi skal være praktiske. Jeg tvivler meget på, at Eamon Healy, den landmand, jeg lige nævnte, har kendskab til vores forhandling her i formiddag. Jeg tror ikke, han er logget på og lytter. Men jeg ved, at han vil være meget interesseret i at kende resultatet af vores arbejde og af vores afstemning. Han ønsker ikke syv kontroller eller ni inspektører på sin gård i tre måneder, og han fortæller os, at vi bliver nødt til at strømline den måde, vi udfører vores arbejde på. Jeg synes, vi skylder både ham og andre landmænd at arbejde videre med det.
Bernadette Bourzai
for PSE-Gruppen. - (FR) Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne starte med at lykønske hr. Mulder og takke ham for hans arbejde og også for hans metodik og de forskellige høringer, han har gennemført.
Hans betænkning om gennemførelse af krydsoverensstemmelse for landbrugsstøtte har bekræftet en opstartsfase i anvendelsen af dette temmelig komplicerede system. Formålet er at øge accepten bland de vigtigste deltagere. Den anbefaler, at der skelnes mellem anliggender, der opstår på baggrund af fællesskabsrammer og dem, der er underlagt national gennemførelse. Den understreger vigtigheden af subsidiaritetsprincippet, bestemmelserne og krav tilpasset risici og lokale behov, men også vigtigheden af en fælles struktur, der garanterer europæiske landmænd ens behandling.
Dette dobbelte regelniveau har gjort det yderst vanskeligt at gennemføre systemet. Landmændene har fået utilstrækkelige oplysninger, risikokriterierne har ikke været anvendt ret hyppigt, styre-, kontrol- og reduktionssystemet er for kompliceret; sager med mindre forseelser er ikke overvejet grundigt nok, kontrolhyppigheden er ikke harmoniseret, og varslinger af kontrolbesøg udgør et problem.
Personligt ønsker jeg ikke at sætte spørgsmålstegn ved tanken om krydsoverensstemmelse, som giver et svar på vores samfunds retmæssige forventninger: Respekt for miljøet, sporbarhed, fødevaresikkerhed og gennemsigtighed. På den anden side vil jeg gerne fremhæve den tunge byrde af bestemmelser, vanskeligheden af at efterleve dem i praksis og den negative opfattelse, visse landmænd har af disse, fordi de tror, at der sættes spørgsmålstegn ved deres professionalisme og viden. Jeg vil derfor gerne understrege behovet for forenkling.
Kommissionens meget begrænsede forslag skuffede mig, og jeg håber, at Parlamentets forslag overtages, og at Kommissionen kommer frem med nogle mere ambitiøse forslag under sundhedstjekket.
Jeg vil gerne understrege, at jeg er fuldstændig uenig i den kompensationslogik, at europæiske landmænd skal modtage landbrugsstøtte, fordi de er underkastet strenge produktionsbetingelser (dyrevelfærd, miljøspørgsmål, veterinære fremgangsmåder). Støtte til landbruget ville i en vis grad give fair play, hvad angår konkurrencen med landmænd i tredjelande, som ikke er underkastet samme produktionsforhold, men jeg mener, at landmændene skal respektere nogle produktionsregler til gengæld for modtagelsen af offentlig støtte. Der bør være en regulær kontrakt mellem landmænd og EU. Vi må på en eller anden måde ændre begrænsning til kontrakt.
Det glæder mig derfor, at mit ændringsforslag om dette anliggende blev vedtaget, og at landmanden også skal acceptere at opfylde kriterier vedrørende folkesundhed, dyrevelfærd og respekt for miljøet, når han indgiver sin enkelte ansøgning og erklærer området egnet til landbrugsmæssige formål.
Reduktionerne i betalingerne må varieres, afhængigt af om den manglende efterlevelse skønnes at være tilsigtet eller er et resultat af uagtsomhed. Det lå mig også meget på sinde, at sanktionen skulle stå i forhold til vigtigheden af de aktiviteter, der påvirkes af gårdens manglende efterlevelse, især hvor der er blandet afgrøde og landbrug med husdyrbrug.
Landmænd i de forskellige medlemsstater skal også være forpligtet til at overholde samme regler, og det er derfor vigtigt at sikre en harmonisk omstilling til de styrekrav, direktiverne opstiller. Jeg hilser også tilpasningstiltagene for de nye medlemsstater velkommen.
På den anden side: Selv om jeg går ind for indførelsen af en grænse, over hvilken medlemsstaterne kan beslutte sig for ikke at reducere den direkte støtte, de minimis-grænsen, så er jeg helt imod at hæve grænsen til 250 euro som foreslået i ændringsforslag 16. Hvis dette blev tilfældet, ville de fleste overtrædelser, der medfører en reduktion af støtten, ikke blive sanktioneret, og krydsoverensstemmelsessystemet for støtte ville ikke give mening. Jeg beder jer derfor om at støtte hr. Mulders ændringsforslag 31, der foreslår en grænse på 100 euro, et kompromis, jeg mener, kan accepteres af alle.
Nathalie Griesbeck
for ALDE-Gruppen. - (FR) Fru formand, fru kommissær! Jeg vil også gerne takke vores kollega Jan Mulder for hans betænkning i dag og for hans metodik. Det glæder mig, at Parlamentet ser på krydsoverensstemmelsesmekanismerne for støtte inden for den fælles landbrugspolitik, som siden den store reform i 2003 har vist begrænsningerne ved et system, hvis regler ofte er alt for udpenslede, og som har gjort landmændene til en slags ad hoc-embedsmænd inden for den europæiske administration, mens de rent faktisk udfører en opgave, der er vigtig for menneskeheden: at brødføde os.
Reformen i 2003 er et umiskendeligt skridt fremad, som burde hjælpe landbrugssektoren med at beskytte miljø og sundhed, og det var i denne ånd, at vi i 2005 stemte for den nye ELFUL-forordning, der erstattede garantidelen af EUGFL.
Jeg deltager i forhandlingen i dag som permanent ordfører på strukturfondene for Budgetudvalget for at understrege - i lighed med mange af mine kolleger - hvor vigtigt det er at reducere overdreven bureaukrati i forbindelse med styringen af disse fonde. Hvad angår budgettet, mener jeg for det første, at det er af afgørende betydning, at alle deltagere i landbrugsøkonomi og udvikling af landdistrikter, de vigtigste garanter for miljøbeskyttelse, reducerer nytteløse administrative byrder, så de kan fokusere på det vigtigste, nemlig at arbejde videre på at opnå det kvalitetslandbrug, vi forventer, og samtidig et miljøvenligt landbrug.
For det andet vil jeg også gerne se, at kontrollerne fokuserer på to ting, som er yderst nyttige til sikring af et relevant forhold mellem udgifter og indtægter. Jeg mener, det er af afgørende betydning, at de regler, vi opstiller, ikke hindrer brugen af de tilgængelige kreditter, som vi kæmper så hårdt for i hver forhandlingsrunde med medlemsstaterne i Rådet. Det er ikke normalt at se et sådant underforbrug af bevillinger i slutningen af 2007.
Jeg agter derfor at stemme for alle de foranstaltninger, der tilsigter en reduktion af den administrative byrde.
Janusz Wojciechowski
for UEN-Gruppen. - (PL) Fru formand! på vegne af Gruppen Union for Nationernes Europa vil jeg gerne udtrykke min støtte til Jan Mulder. Det problem, der har ligget til grund for betænkningen, har været at sikre, at krydsoverensstemmelsesprincippet og de dertil hørende kontroller ikke straffer landmænd uretfærdigt.
Landbrug er ikke bare endnu en økonomisk aktivitet. Det har en specifik social rolle. Betalinger, der er betinget af opfyldelsen af mange miljøkrav, er ikke blot en fordel for landbrugere, men for hele samfundet. Betalingernes brede sociale rolle skal hele tiden understreges. En stor del af samfundet er ikke klar over denne rolle og bør have den forklaret.
Jeg vil gerne sige noget meget vigtigt. Vi kræver, at landbrugerne efterlever krydsoverensstemmelsesprincippet. Vi pålægger dem betingelser. Vi bør pålægge dem, der eksporterer landbrugsprodukter til Europa de samme betingelser. Især bør kravene vedrørende dyrevelfærd uden undtagelse pålægges al import. Både økonomiske og humanitære interesser kræver dette.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
for Verts/ALE-Gruppen. - (DE) Fru formand, fru kommissær! Først og fremmest vil jeg gerne takke ordføreren, som har påtaget sig et stort arbejde, også selv om Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikters stilling ikke vedtog alle hans forslag. Det er ærgerligt. Jeg vil ikke gå i detaljer her, men blot generelt sige, at det bindende krav naturligvis er i overensstemmelse med loven. Efter ophævelsen af sammenkædningen mellem produktionsmængder og støtte er den nye funktion, at denne overensstemmelse med loven nu udgør basis for præmiebetaling.
Dem, der ikke modtager præmier, kan ikke få dem beskåret. Producenterne kan blot undlade at ansøge, men de skal stadig overholde loven. Fru McGuinness! Når De taler om syv kontroller og ni inspektører - eller omvendt - burde De tage det op med Deres egen nationale regering, for det er op til medlemsstaterne at fastlægge, hvordan inspektionerne udføres, og hvis der ikke sker en koordinering, fordi flere forskellige administrative organer er ansvarlige for at håndhæve specifikke love, og hver myndighed udsender sine inspektører separat og derved pålægger landmænd endeløse byrder, så er det ikke en sag for EU, men for medlemsstatens egen nationale regering. Hvis det afklares, ville alt være godt.
Jeg mener, der er et alvorligt behov for at gøre disse fonde betingede. På Kongressen hørte vi nogen sige, at disse er landbrugerenes fonde. Nej, de er ikke landbrugernes fonde: De bevilges til landbrugere. Misforstå mig ikke, det er korrekt, at disse fonde skal tildeles, men det er også korrekt, at samfundet forventer, at de gives til dem, der opfylder bestemte betingelser.
Jeg har netop selv haft kontrol. Der mødte to personer, som i forvejen havde varslet deres besøg. Selv om jeg ikke selv fik mulighed for at vælge tidspunktet for besøget, blev jeg underrettet om det, de kom til tiden, og det hele gik problemfrit. Selvfølgelig skal disse kontroller også bruges til at udvikle en rådgivende service, der kan hjælpe landbrugerne ved at oplyse dem om, hvordan de bedst overholder og anvender loven på deres gårde.
Som De ved, blev dette sat i gang på Parlamentets initiativ, så muligheden foreligger. Gør det obligatorisk for medlemsstaterne, så kommer vi endnu et skridt fremad.
Jacky Hénin
for GUE/NGL-Gruppen. - (FR) Fru formand, mine damer og herrer! I teorien var formålet med den fælles landbrugspolitik at garantere fødevaresikkerhed, stabilitet i EU-produktionen og -priserne og samtidig en anstændig indkomst for landbrugerne. Ud fra dogmet om brutal konkurrence udgør den fælles landbrugspolitik 2003 og dens støtteafkoblingssystem uheldigvis endnu et skridt mod skrinlæggelsen af disse mål, selv om de er afgørende europæiske komponenter.
Berettigelser til enkeltbetalinger bidrager til de alvorlige vanskeligheder inden for sektorer såsom vin, mælk, kød, rødbeder, frugt og grøntsager. Rettighedernes miljømæssige krydsoverensstemmelsesprincip er ikke andet end et kneb, der er udtænkt for at sælge denne reform til bohemer, der udgiver sig som miljøforkæmpere, fordi det er moderne. Hvordan kan vi overhovedet forestille os, at det er muligt at øge vores beskyttelse af miljøet ved at stimulere konkurrencen inden for landbrugssektoren og samtidig reducere priserne på fødevarer? De to krav modsiger hinanden: Det er ikke muligt at kombinere lavere produktionsomkostninger med en udvidelse af miljøkravene.
På samme måde ville den umiddelbare konsekvens af afkobling af præmien for at holde ammekøer være, at de naturlige, kulstofabsorberende enge, som er særligt effektive i kampen mod drivhusgasemissioner, forsvandt.
Beskyttelse af planeten og opretholdelse af produktionen af europæisk kvalitetskød betyder, at denne afkobling må afvises. Sagt mere generelt: Det, vi har rent faktisk har behov for, er en anden landbrugspolitik.
Jeffrey Titford
for IND/DEM-Gruppen. - (EN) Fru formand! Ördførerens begrundelse er belærende, fordi den skildrer krydsoverensstemmelse som en betingelse for fortsat offentlig støtte og fortæller os, at landmændene nu betales for at "efterleve EF-forskrifter på områderne miljø, offentlighed, dyre- og plantesundhed og dyrevelfærd". Endvidere udtrykker den, at sådanne krav er meget strenge sammenlignet med standarder i resten af verden.
Det sammenfatter fint det, der er i vejen med EU's holdning til landbruget med et aggressivt tilsynsregime, som leder landmændene væk fra deres naturlige område - at producere fødevarer - og gør dem til vogtere af miljøet, eller det denne betænkning kalder politik for udvikling af landdistrikter, hvilket alt sammen øger deres omkostninger betydeligt og reducerer udbyttet. Det har også haft den effekt, at landbrugerne indirekte konkurrerer om midler med institutioner såsom nationalparker og naturområder, som ikke er deres naturlige konkurrenter.
Jeg er klar over, at hensigten med dette forslag er at forenkle krydsoverensstemmelse, fordi det åbenlyst indrømmes, at det har skabt en tung bureaukratisk byrde for landbrugerne og for medlemsstaterne, som skal håndhæve den. Det er min påstand, at det fra starten af var en dårlig idé, og at forenkle den er blot en lappeløsning, ikke en kur. Som vanligt i EU-sprogbrug betyder "forenkling" mere standardisering og mere kontrol fra Kommissionens side. Heller ikke her lader de store naturlige forskelle på tværs af den store klimaspredning inden for EU sig bruge til en sådan standardisering. Denne betænkning forkynder højlydt og entusiastisk det synspunkt, at krydsoverensstemmelse er et vigtigt middel til retfærdiggørelse af offentlig støtte til landmænd. Jeg tvivler på, at så meget som en enkelt procent af offentligheden har hørt om krydsoverensstemmelse endsige forstår, hvad det betyder. Hvis vi vil opnå virkelig forenkling, skal vi afskaffe krydsoverensstemmelse helt og aldeles og lade landbrugerne fortsætte med det, de er bedst til, nemlig at dyrke afgrøder og opdrætte kvæg.
Jim Allister
(EN) Fru formand! Landbrugere er ikke urimelige mennesker, og generelt er de heller ikke uærlige, men krydsoverensstemmelse behandler dem ofte uretfærdigt med bøder, der er ude af proportion for mindre overtrædelser og kontroller uden forudgående varsel. Vi har alle hørt, at 68 % af alle tilfælde af manglende overholdelse klassificeres som mindre tilfælde, og alligevel er de sanktioner, der pålægges, alt for ofte lammende for en kæmpende landbruger. Uensartetheden i administrationen af krydsoverensstemmelse i de forskellige lande øger den uvilje, der er opbygget hos nogle.
I mit valgkreds i Nordirland har vi et særligt problem med dobbelte marker, hvilket skyldes vores jordforpagtningssystem. I stedet for en pragmatisk søgning efter en løsning har vi set klodset stivhed. Meget af skylden ligger hos det lokale landbrugsministerium, men både det - og Bruxelles - kunne have gjort mere for at løse problemet. Så på den videre vej frem opfordrer jeg indtrængende til forenkling og fleksibilitet tilsat en god portion god gammeldags fornuft som erstatning for nogle emsige bureaukraters manglende fleksibilitet.
James Nicholson
- (EN) Fru formand! Først og fremmest vil jeg gerne byde betænkningen i dag velkommen og lykønske ordføreren med hans arbejde.
Krydsoverensstemmelse og dens gennemførelse i medlemsstaterne er af afgørende betydning. Vi må ikke lade hinanden - og de enkelte medlemsstater - foretage deres egen fortolkning. Når man lytter til, hvad fr. McGuinness og hr. Graefe zu Baringdorf har sagt her i formiddag, viser det, at medlemsstaterne fortolker på hver deres måde. Vi skal have gjort fortolkningen korrekt i alle medlemsstater, og vi må insistere på, at alle medlemsstater gennemfører dette direktiv rigtigt og korrekt.
Landbrugere har behov for og kræver mindre kontrol, ikke mere. Når der foretages kontrol, skal der gives et tilstrækkeligt varsel på forhånd. Det er efter min mening vanvid at idømme landbrugere bøder for den mindste detalje; Det sker allerede. Landbrugere bør gives en frist til at bringe evt. identificerede problemer i orden, de skal ikke bare have at vide, at de har gjort sig skyldige i en forsømmelse og vil blive straffet. Der er et stort behov for at reducere bureaukrati og papirnusseri inden for landbruget. Krydsoverensstemmelse må ikke gå hen og blive et system, der gør det muligt at straffe og overvåge landbrugere. Vi skal være der for at hjælpe landbrugere og tilbyde råd om, hvordan de kan gøre tingene bedre. Krydsoverensstemmelse kan fremme det godes sag, og dem, der udfører kontrollerne, skal uddannes tydeligt og korrekt heri og kende deres ansvar.
Ja, hr. Graefe zu Baringdorf har ret. Jeg havde en kontrol på mit landbrug, der varede syv timer. Den eneste fejl, der blev fundet, var, at en lille del af det ikke længere blev anset som værende dyrkbart område, og vi havde bygget et hønsehus på området uden at oplyse om det. Altså en så lille forglemmelse - etablering af en hønsegård på sit landbrug og ikke have oplyst om det inden for en periode på 12 måneder - det er efter min mening ikke noget, man bør straffes for. Der bør gives tilladelse til at bringe forholdet i orden så hurtigt som muligt.
Francesco Ferrari
(IT) Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg synes, at hr. Mulders betænkning udgør en beundringsværdig indsats for at forbedre landbrugspolitikken i Europa.
Landbruget har større og større bevågenhed i Europa. Når man husker på, at halvdelen af grundarealet i EU er udlagt til landbrug, så mener jeg, at betingelserne udgør et af de vigtigste politiske signaler, der forklarer ønsket om at bekræfte vores støtte til landbrugssektoren, og gør samtidig støtten afhængig af respekt for miljøet. Jeg vil gerne understrege den måde, hvorpå disse regler står i forbindelse med vores borgere, med forbrugere: Vi har her et meget stærkt middel til at øge bevidstheden om et så aktuelt emne som miljøbeskyttelse.
Jeg tilslutter mig ordførerens bestræbelser på at forenkle betingelserne. Efter min mening giver det så sandelig bagslag at kræve en urimelig indsats fra landbrugerne for at overholde loven. Ved at indføre nye spørgsmål såsom klimaændring, biobrændstof, vandressourcer og risikostyring har Kommissionen givet udtryk for sit ønske om at komme videre, selv om nogen flertydighed stadig omgiver den måde, hvorpå betingelserne skal behandles, hvis den begrænser sig til at opstille et generisk krav om forenkling uden at gøre det klart, hvordan - og med hvilket formål - det skal gennemføres.
Elementer som forenkling, regelsanering og - efter min mening - gennemsigtighed skal altid understøtte initiativer, der udgår fra EU. Jeg vil stoppe her, fru kommissær. Jeg er klar over, at de besøgte Brescia, mit eget område, for 10 dage siden, hvor De - om end dette ikke er helt relevant i den aktuelle forhandling - kunne smage vine og typiske produkter fra Brescia. Jeg mener, at man ved ikke at tilsætte sukker til vin opnår at ramme den rigtige kvalitetsbalance og belønne producenterne retfærdigt.
Seán Ó Neachtain
(GA) Fru formand! Garanteret EU-støtte til landmænd skulle være sikret i forbindelse med den fælles landbrugspolitik for 2007-2013. Og det er grunden til, at jeg ikke kan acceptere, at Kommissionen forsøger at nedjustere denne garanti gennem det nyligt annoncerede "sundhedstjek". Kommissionen forsøger at mindske de direkte betalinger til landmændene til under 13 %. Dette brud på garantien er efter min mening uacceptabelt, fordi landmænd har indgået braklægningsaftaler for disse år, og det ville ikke være korrekt at lade det gå ud over dem.
Hvad angår standarder, vil jeg sige, at hvis de skal styrkes gennem EU, skal de også gælde for fødevarer, der indføres i EU. Og landmænd i hele EU bør ikke underkastes meningsløse kontroller.
Vi bør kigge på de standarder, vi bruger, når vi tillader indførsel af fødevarer i EU, og Kommissionen bør handle i stedet for at genere landmændene, som gør deres bedste i alle dele af EU, og det gælder så absolut mit land, Irland.
Maria Petre
(RO) Fru formand! Jeg vil frem for alt lykønske vores kolleger, ordførere og fiktive ordførere, som har påtaget sig det vanskelige job at præsentere os for denne pakke komplekse ændringer, som er vigtige for den fælles landbrugspolitiks fremtid.
Det er klart, at jo flere europæiske forordninger og direktiver, som landmændene skal overholde, jo vanskeligere bliver deres adgang til støtteordningerne. Reglerne i enkeltbetalingssystemet skal forenkles, hvad angår betingelserne. Retsgrundlaget gør det muligt at anvende minimumreglen for reduktion af betalinger samt for undtagelser for reduktion i tilfælde af mindre overtrædelser.
Færre administrative forpligtelser, harmoniserede undersøgelser, kombinerede undersøgelser, også på de europæiske institutioners niveau, og betalinger til tiden forbedrer den generelle hjælp, der ydes til landbrugerne, hvorved den fælles landbrugspolitiks effektivitet øges.
Det er også nødvendigt at yde øget hjælp i forbindelse med forberedelse af kontroller, som efter min mening bør foretages efter et begrænset varsel og udføres af tilstrækkeligt uddannede personer.
Endelig anser jeg udvidelsen af valgfriheden i artikel 3, 4, 6, 7 og 9 frem til 2013 i tilfældet for Bulgarien og Rumænien som nye medlemsstater for at være vejovervejet, for så vidt bestemmelserne i disse artikler refererer til lovkrav i administrationsanliggender.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Fru formand, fru kommissær! Alle typer landbrugsaktiviteter og -produktion skal være i overensstemmelse med kravene vedrørende miljøbeskyttelse, sikkerhed, kvalitet og dyrevelfærd. Hr. Mulders betænkning indeholder mange vigtige foranstaltninger i den retning.
Jeg vil gerne bede kommissæren om især at fokusere på fire ændringsforslag, nemlig ændringsforslag 19, 26, 27 og 29. Hvis krydsoverensstemmelsessystemet skal gennemføres korrekt i de nye medlemsstater og samtidig leve op til samfundets forventninger, må det nødvendigvis gennemføres i etaper.
Hele rækken af krav bør først sættes i kraft i disse lande i 2013, når de begynder at modtage fuld direkte betaling. Vi bør huske på, at det finansielle perspektiv 2007-2013 ikke indeholder ressourcer, der gør beholdninger til justering og investering mulige. Fru kommissær, de krav og standarder, der pålægges vores landbrugere, er strengere end i tredjelandene. Vi er nødt til at støtte vores landbrugere og beskytte dem mod uretfærdig konkurrence. Importerede produkter skal overholde samme produktionsprocesstandarder som EU-produkter.
Mariann Fischer Boel
Fru formand! Jeg vil gerne takke medlemmerne mange gange for deres bidrag til denne forhandling.
I ved, at en reduktion af papirnusseri og at forenkle tingene har stået øverst på denne kommissions dagsorden lige fra starten. Det var derfor, at vi, da vi åbnede denne forhandling om krydsoverensstemmelse, bestilte en rapport hos Rambøll Management om forenkling af den fælles landbrugsstøtte, som især var kædet sammen med krydsoverensstemmelse. Det er en begrænset undersøgelse, som kun omfatter fem medlemsstater, men den er yderst interessant, og jeg vil distribuere kopier af den.
Som hr. Graefe zu Baringdorf så rigtigt siger, viser den, at der er en voldsom forskel på medlemsstaterne. Den måde, hvorpå krydsoverensstemmelsessystemet gennemføres i medlemsstaterne, er forskellig. Så derfor er rådgivningssystemets rolle ganske korrekt af afgørende betydning.
Jeg mener, vi skal bruge denne undersøgelse som baggrund for yderligere diskussioner under sundhedstjekket om, hvad vi kan gøre for at forenkle krydsoverensstemmelsessystemet uden at udvande de underliggende idéer.
Sammen med diskussionen i Rådet og hr. Mulders betænkning er dette et første skridt, men sandelig ikke det sidste. Lad os fortsætte med sundhedstjekket for at se, hvad der kan gøres, og bruge alle tilgængelige oplysninger. Denne betænkning vil være værd at læse for at se, hvad der kan gøres, hvad medlemsstaterne kan gøre, og hvordan medlemsstaterne selv kan definere bedste praksis for at finde en løsning, der giver et ensartet grundlag.
Tak for forhandlingen.. Jeg er sikker på, at vi vender tilbage til dette anliggende igen.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Witold Tomczak  
Jeg hilser udsættelsen af gennemførelsen af de dyre krav i forbindelse med krydsoverensstemmelse for de nye medlemsstater (de såkaldte 10 nye) velkommen. Dette er så sandelig berettiget. De berørte lande modtager endnu ikke den fulde direkte betaling, der allerede udgør broderparten af alle landbrugsudgifter i EU.
Jeg hilser også udvidelsen af muligheden for, at de nye medlemsstater kan drage fordel af den generelle arealbetalingsordning (SAPS) fra 2010 til 2013, velkommen. Dermed undgår vi at lægge en tung og unødvendig byrde på de nye medlemsstater i forbindelse med gennemførelsen af enkeltbetalingsordningen (SPS).
Dette er et skridt i den rigtige retning, men vi bør ikke tillade, at det tilslører den alvorlige situation i forbindelse med fordelingen af ressourcerne blandt de gamle og de nye medlemsstater. I henhold til de nyeste tilgængelige oplysninger fra 2005 har de nye medlemsstater modtaget 1,5 milliarder euro i direkte betalinger. Dette er 21 gange mindre end de 15 gamle. Men modtagerne modtog kun 2,4 gange mindre (henholdsvis 2 millioner euro og 4,9 millioner euro). Disse enorme forskelle afspejles også i de gennemsnitlige betalinger, hver modtager har fået. For de nye medlemsstater beløb det sig til 723 euro, mens det for de gamle 15 var 6.327, et beløb næsten ni gange større!
Den igangværende diskrimination af de nye medlemsstater er skadelig for landbrugere i disse lande. Det skaber også spørgsmålet om selve ånden i den fælles landbrugspolitik og udviklingen af landbruget på tværs af hele EU.
(Mødet udsat kl. 11.25 og genoptaget kl. 11.30)
