Udarbejdelse af budgettet for 2012 (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Francesca Balzani for Budgetudvalget om generelle retningslinjer for udarbejdelse af budgettet for 2012 [2011/2042 BUD].
Francesca Balzani
Fru formand, mine damer og herrer! Det dokument, vi behandler i dag, er ikke blot en betænkning om prioriteringerne i det næste EU-budget, men også og frem for alt et strategisk dokument, hvor vi ser på den nye rolle, EU-budgettet skal spille som led i en bedre økonomisk styring.
Det er det første år med det europæiske halvår, som er blevet udformet netop for at sikre den størst mulige samordning mellem EU's budget og medlemsstaternes budgetter, den størst mulige synergi og den størst mulige komplementaritet. Det betyder i al væsentlighed én ting, nemlig konvergens og at få medlemsstaternes budgetter til at gå op i en højere enhed med EU-budgettets vigtigste mål. I dag kan disse mål - disse EU-mål - kun være dem, der er fastlagt i Europa 2020-strategien, som er en storslået, ambitiøs strategi med fem særdeles vigtige mål og syv store flagskibsinitiativer. Det er store vigtige mål, men de er også meget konkrete.
Det første mål er ekstremt vigtigt og indebærer, at vi opbygger et mere fuldstændigt Europa med en bedre beskæftigelse gennem de rette investeringer. Vi har derfor en vigtig prioritet for 2012-budgettet. Og det er, at vi ikke venter med at gennemføre 2020-strategien, der begynder med det første af målene, det om højere beskæftigelse i Europa. Det er derfor væsentligt og faktisk en hastesag omgående at fastlægge omfanget af 2020-strategien i vores budget.
To ting er afgørende for at nå det. Vi skal planlægge, og vi skal se fremad. Planlægning betyder, at vi udelukker matematiske tilgange til budgettet, der er helt tåbelige. Matematiske, generelle og vilkårlige stigninger er ikke til nogen nytte overhovedet. I stedet skal vi se på, præcis hvilke programmer og aktioner, der kan bidrage til 2020-strategien. Det er af helt afgørende betydning at se fremad, at være yderst omhyggelige med vores forpligtelser og ikke kun med vores betalinger, for forpligtelserne er det værktøj, vi skal opbygge EU's bæredygtige finansielle fremtid med.
Fleksibilitet er et andet vigtigt punkt. Vi står ved afslutningen af planlægningsperioden, og så er budgettet særlig stramt. Jeg tror derfor, det virkelig er vigtigt, at vi lige fra begyndelsen betragter alle disponible fleksibilitetsinstrumenter som grundlæggende og helt nødvendige for det budget, vi skal opstille, hvis vi ønsker, at det ikke kun er muligt eller væsentligt at tage det første skridt mod 2020-strategien - som absolut ikke må blive en fiasko, som vi tidligere har set - men også hvis vi ønsker, at det skal være et nyttigt og effektivt budget.
Jeg er overbevist om, at det kun vil være muligt at nå alle disse store mål, hvis vi arbejder tålmodigt sammen lige fra starten om at opbygge et nyt institutionelt samarbejdsklima. Samarbejdet mellem institutionerne er en af Lissabontraktatens store udfordringer, som vi altid taler ret skødesløst om. Institutionelt samarbejde betyder, at vi virkelig kommer til at føle os som ligemænd, så vi kan arbejde sammen om dette følsomme spørgsmål, nemlig budgettet, som ikke kun er et af de strategisk vigtigste instrumenter til opbygning af vores fremtid, men også er et af de mest håndgribelige og praktiske.
Janusz Lewandowski
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg ser positivt på Parlamentets holdning til prioriteterne i budgettet for 2012, som den afspejles i de foreslåede retningslinjer. Kommissionen vil naturligvis i overensstemmelse med sin initiativret tage hensyn til Parlamentets retningslinjer og også vurdere Rådets retningslinjer. På den anden side er vi nødt til at tage hensyn til de seneste oplysninger fra de 27 medlemsstater, og vi vil få vores tjenestegrene til omhyggeligt at granske og evaluere de elementer med henblik på at udforme budgetudkastet den 20. april.
Det er nu den anden prøve på den årlige procedure i henhold til Lissabontraktaten. Den finansielle konsolideringssituation er indlysende for enhver. Jeg tror, at det i en sådan situation vil være ansvarligt at tage hensyn til og opfylde alle EU's skatte- og finanspolitiske forpligtelser, men også at huske på den stramme økonomiske situation, som er virkeligheden i medlemsstaterne. På nuværende tidspunkt kunne man mere end nogensinde argumentere imod behovet for at basere budgettet på principperne om stram og forsvarlig budgetlægning. Det har aldrig været så vigtigt at se efter besparelser, men vi bør også bruge EU-budgetværktøjet til at hjælpe Europa i denne postkrisesituation.
På baggrund af det vil jeg fremhæve to forskelle mellem national budgetlægning og EU's budget. National budgetlægning handler især sociale overførsler, om forbrug. EU's budget handler om investering med multiplikatorvirkninger. Derfor kan det føre til vækst og arbejdspladser. Det er ikke god eller forsvarlig budgetlægning at undlade at betale for udestående forpligtelser, der er indgået i de foregående år, så der skal tages højde for begge dele ved udformningen af det endelige forslag for 2012.
Som nævnt i brevet fra formanden for Kommissionen, og som ordføreren, fru Balzani klart anførte, skal vi sikre tilstrækkelig finansiering til udgifterne under 2020-strategien. Ja, vi er nødt til at koordinere bestræbelserne med national budgetlægning og EU's budgetlægning, men på den anden side skal vi være særlig strenge med hensyn til administrationsudgifter - derfor har Kommissionen forpligtet sig til under 1 % til administration. Det betyder besparelser på kontraktlige forpligtelser og besparelser på områder som konferencer, missionsomkostninger, møder og informationsteknologi.
Under hensyntagen til det, der skete sidste år, håber vi, at det denne gang bliver en smidigere procedure, idet vi kan bygge på erfaringerne fra 2011. Derfor ser jeg frem til vores første trilogmøde den 30. marts. Så vil vi være klar til at fremlægge vores udkast til budget for 2012.
Giovanni La Via
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! De retningslinjer, vi snart skal stemme om, er det første skridt på vejen til EU-budgettet for 2012. Siden begyndelsen har Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) støttet en foreløbig betænkning, der indeholder et fingerpeg om Parlamentets prioriteter for det kommende budget, der herefter skal forelægges Kommissionen, ligesom Rådet gør.
Vores bidrag har hjulpet med til at udvide omfanget af de prioriterede politikker og har støttet det afbalancerede grundlag, ordføreren, fru Balzani havde lagt, ved at indføje en række stærke og klare prioriteringer, der udtrykker PPE-Gruppens traditioner, dvs. udvikling og vækst for EU sammen med forskning og innovation.
Jeg synes faktisk, det er de politikker, vi bør investere i af hensyn til EU's fremtid, og som Parlamentet virkelig bør understrege, før Kommissionen fremlægger det foreløbige budgetudkast. Som hr. Lewandowski med rette fremhævede for lidt siden, insisterede vi også på, at ansvarlighed skulle være kernen i 2012-budgettet. Det betyder ikke, at vi indtil nu ikke har været budgetmæssigt ansvarlige, men det fremhæver, at vi nu mere end før skal handle ansvarligt som følge af krisen.
Til sidst synes jeg, der mangler at blive sagt noget om, hvad der er sket, og hvad der er ved at ske i mange lande i Nordafrika, simpelthen for at vise, at vi afviser mellemlangsigtede strategier, der ikke kan behandle uventede begivenheder eller nye politikker på ordentlig vis. Med hensyn til den tekniske side af afstemningen synes jeg, det vil være en god idé at lade Budgetudvalgets betænkning være stort set uændret. Jeg er virkelig forbløffet over, at Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre insisterer på at inkludere skatten på finansielle transaktioner. Rent bortset fra sagens substans forekommer det mig ikke at være relevant for 2012-budgetproceduren.
Göran Färm
for S&D-Gruppen. - (SV) Fru formand! For det første vil jeg gerne sige oprigtigt tak til fru Balzani. Hun har valgt et meget klogt udgangspunkt for sin betænkning. Den er kort, specifik og konstruktiv og har et klart fokus på de vigtigste spørgsmål. Hvad er så de vigtigste spørgsmål? De går ud på at vise, at Europa 2020-strategien ikke kun er varm luft, men et seriøst forsøg på at gøre EU i stand til at spille en håndgribelig rolle med at fremme vækst og job.
EU's budget er kontroversielt, selv om det faktisk er meget lille - omkring 1 % af BNP eller lidt over 2 % af de samlede offentlige udgifter. Imidlertid kan det spille en strategisk rolle, når det drejer sig om investeringer i projekter, som medlemsstaterne ikke kan klare selv, eller som kræver solidaritet inden for EU. Disse vedrører forskning og udvikling, infrastruktur til transport og energi samt at kunne realisere det indre markeds sande potentiale - et velfungerende arbejdsmarked i EU og et reelt grundlag for vækst og konkurrenceevne.
Disse fælles projekter koster imidlertid penge. Der kræves derfor beviser, især fra medlemsstaterne og Rådet. Vil Europa 2020-strategien blive omsat til praksis, eller vil den gå samme vej som Lissabonstrategien - gode idéer, der begraves på bunden af en skrivebordsskuffe? Jeg mener, at budgettet for 2012 vil være afgørende for besvarelsen af det spørgsmål.
Carl Haglund
for ALDE-Gruppen. - (SV) Fru formand! Først og fremmest vil jeg gerne takke ordføreren for hendes fortræffelige arbejde. I tider som disse er det ikke nogen let opgave at fastlægge budgetmæssige prioriteringer. Det glæder mig også, at vi vælger Europa 2020-strategien som ledestjerne for næste års budget. Som det blev understreget tidligere, har vi ikke råd til at vente til 2014, når de næste budgetrammer træder i kraft, med at gennemføre Europa 2020-strategien.
Kommissionen har et vigtigt ansvar for at fremsætte forslag i sit budgetudkast til sommer. Vi har hidtil ikke kunnet anvende ressourcer til Europa 2020-strategien i det omfang, der ville blive behov for dem. Der er risiko for, at det kan ende præcis, som hr. Färm advarede om, nemlig at strategien ikke bliver implementeret, men ender en skrivebordsskuffe, hvilket vi naturligvis ikke ønsker.
Min gruppe fremlagde en række ændringsforslag til betænkningen, og vi er meget glade for den måde, hvorpå de er blevet medtaget i forslagene. Det vil jeg gerne takke ordføreren for. Jeg må sige til Rådet, at vi i Parlamentet afgjort har grund til at se indad og se på vores tilgang til budgettet for 2011. Det lykkedes os at skabe en konflikt, som helt sikkert har givet både os selv og politikerne i Rådet stof til eftertanke.
Vi må overveje, hvordan vi bedst muligt kan udnytte de ressourcer, vi har. Vi kan måske blive nødt til at overveje også at skære i EU-budgettet. Samtidig må vi ikke glemme, at EU har fået en lang række opgaver, der skal løses. Disse opgaver vil ikke løse sig selv. Undertiden har jeg på fornemmelsen, at Rådet tror, at ting bare kan ske af sig selv, uden at vi skal omprioritere eller øremærke ressourcer, men det er desværre ikke tilfældet. Jeg ser frem til et konstruktivt forslag fra Kommissionen, som kan hjælpe os med at finde en mere konstruktiv tone i forhandlingerne om budgettet for 2012.
James Elles
for ECR-Gruppen. - (EN) Fru formand! Jeg vil gerne lykønske ordføreren med hendes betænkning. Jeg synes, at den i modsætning til andre retningslinjer, vi har diskuteret mange andre år her i Parlamentet, er fokuseret og ikke kommer ud i en masse forskellige detaljer, som naturligvis kommer senere hen i budgetproceduren.
For det første vil jeg gerne sige, at vi i min gruppe gerne vil tage rigtig meget hensyn til, hvad der sker andre steder i EU, og ikke bare holde det inden for Bruxelles og omegn. Derfor er det afsnit i punkt 21 - hvor der står, at vi bør se efter negative prioriteringer og besparelser i institutionerne og opfordre vores fagudvalg til at fastsætte prioriteringer - meget vigtigt, men der er ikke gjort meget ved det indtil nu.
I ønsket om at få flere midler til Europa 2020-strategien og flagskibene, hvilket jeg fuldt ud forstår, skal vi ikke kun se efter aktioner, der involverer penge, men derimod styrke det indre marked. Det handler ikke kun om penge. Når vi ser efter midler, bør vi tænke på, hvor vi kan foretage besparelser andre steder i budgettet, som vi skal sørge for i Parlamentet og i de andre institutioner. Vi går ind for, at hvis man ønsker flere penge, så må man spare andre steder. Det bør også være en vigtig del af vores tilgang til 2012-budgettet.
Når vi til sidst derfor ser på den form for ansvarlighed, vi bør udvise i en sparetid, hvis vi skal klare finansieringsbesparelserne, hvor vi har behov for nye udgifter, mener min gruppe, at vi bør stile mod en fastfrysning af vores udgifter for 2012.
Helga Trüpel
Fru formand, hr. Lewandowski, mine damer og herrer! Vi i Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance mener ligeledes, at vi i tider med stramme budgetter og behov for spareforanstaltninger bliver nødt til at reagere for at nedsætte gælden i medlemsstaterne.
På europæisk plan er det dog ikke tilfældet, fordi vi heldigvis ikke har lov til at stifte gæld. Den politisk set kloge løsning omfatter imidlertid en nedsættelse af gælden, samtidig med at der skabes af en balance, således at det fremover er muligt at investere i projekter for at ikke at bringe den nationale økonomi yderligere i fare. At nå denne balance skal være en af retningslinjerne for EU's budget i 2012. Derudover har vi de seneste år påtaget os en række forpligtelser i strukturfondenes budget, som skal finansieres næste år og i de efterfølgende år. Jeg synes, at vi skal tage fru Balzanis tilgang meget alvorligt. Denne tilgang omfatter fokus på de vigtigste områder i EU 2020-strategien for Europas fremtid. Vi opfordrer til yderligere finansiering på europæisk plan, så vi kan bekæmpe klimaforandringer, hurtigere kan gå over til vedvarende energikilder og fremme uddannelse og forskning. Vi skal fortsat fokusere på disse emner og må ikke bringe dette i fare.
Jeg tror også, at mekanismen for det europæiske halvår anvendes korrekt og sikrer, at medlemsstaternes og EU's budget - dvs. 28 budgetter i alt - forpligter sig til målene i EU 2020-strategien. Hvilke områder skal vi bruge flere penge på? På grundlag af det, vi håber, vil blive den demokratiske forandring i de arabiske lande, har vi europæere en interesse i at støtte civilsamfundet, de demokratiske strukturer og en overgang til parlamentarisk demokrati i disse stater, og vi har derfor brug for fleksibel finansiering til fremme af demokrati på globalt plan, hvilket er i vores egen interesse.
Som medlem af Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance vil jeg gerne specifikt spørge, hvor vi kan foretage besparelser, navnlig i lyset af de seneste begivenheder i Japan. I min gruppe har vi den holdning, at vi kan spare penge på ITER-reaktoren for nuklear fusion. Vi ved ikke, hvad vi skal gøre af atomaffaldet fra dette projekt. Hvorfor bruger vi så mange penge på projektet, når vi egentlig burde omfordele Euratom-midlerne for langt hurtigere at kunne gå fra atomkraft til vedvarende energikilder? Når vi ser på FN og klimapolitikken, ved vi alle, at der er brug for en ændring af den måde, vi genererer energi på. EU's 2012-budget skal ligeledes bidrage til dette område. Jeg håber, at vi har kræfterne til at skabe sådanne kvalitative forandringer inden for den næste flerårige finansielle ramme.
Miguel Portas
Fru formand! Imens vi sidder her og diskuterer retningslinjerne for det næste budget, er budskabet fra titusindvis af arbejdstagere klart: De fortæller os, at EU's sparepolitik virker dræbende for økonomien og ødelægger fordelene og levevilkårene for den europæiske offentlighed. De fortæller os, at modellen for den økonomiske koordinering, som finder anvendelse, er baseret på bøder og straffe, som ikke garanterer bæredygtig vækst og jobskabelse - snarere tværtimod.
De fortæller os, at europluspagten, som regeringerne vedtager i dag, er en pagt imod lønninger og pensioner. Der er tale om en pagt, som fortsat lader arbejdstagerne betale omkostningerne ved krisen, på trods af at den ikke er skabt af dem.
Jeg er overbevist om, at vi bør lytte til denne protest, for den stiller ét nøglespørgsmål set i forhold til EU's budget, nemlig om offentlige investeringers plads i diskussioner om økonomiske politikker. Vi har hørt de konservative sige, at det, vi har brug for, er et "budgetunderskud" med en "nulstigning". Vi har hørt flere regeringer udtale, at vi i henhold til sparepolitikker har brug for et europæisk budget med en "nulstigning".
Det er en vigtig diskussion, vi har i dag. Men nulstigningsløsningen er forkert. Det er den forkerte løsning af en enkelt grund: Det er umuligt at have stærkere sparepolitikker på nationalt niveau og samtidig sige, at vi som følge af disse spareforanstaltninger har brug for endnu svagere europæiske budgetter.
Dette kan kun få ét resultat: lavere offentlige investeringer på både nationalt og europæisk plan. Det betyder ligeledes mere arbejdsløshed og større social forringelse. Dette er en vigtig diskussion i forbindelse med behandlingen af 2012-budgettet. Diskussionen går imod dem, der tror, at krisen kan løses ved at øge uligheden og omdanne selve forringelsen til en politik. Min gruppe er modstander af denne tankegang. Vi undlader at stemme om denne betænkning; ganske vist indeholder den en række gode intentioner, men den håndterer ikke denne udfordring klart, og arbejdsverdenen kræver et svar fra os på dette område.
Marta Andreasen
Fru formand! Den grundlæggende svaghed i denne betænkning er, at den slet ikke tager højde for Revisionsrettens bemærkninger i dens årsberetninger. Vi bør huske på, at vi kun har adgang til information om integriteten og effektiviteten bag udbetalingen af EU-midlerne. Forsøget på at retfærdiggøre en stigning i budgettet, fordi Europa 2020-strategien vil føre os ud af krisen, mangler troværdighed i lyset af Lissabonstrategiens komplette fiasko.
Truslen - og der er tale om en trussel - om, at et reduceret EU-budget vil være skadeligt for den europæiske solidaritet og begrænse den økonomiske udvikling i medlemsstaterne, er letkøbt og viser en overvældende manglende hensyntagen til krisens følger for de europæiske borgere. På de britiske skatteborgeres vegne opfordrer jeg David Cameron til ikke at kræve en fastfrysning, men en betydelig nedskæring i budgettet for 2012. I lyset af de resultater, han har opnået, kommer jeg vist til at vente længe.
Angelika Werthmann
(DE) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne udtrykke min holdning til tre forhold i fru Balzanis betænkning. Det første er, at betænkningen om 2012-budgettet tager udgangspunkt i en formodning om øget inddragelse af EU i den økonomiske styring, mekanismen for det europæiske halvår og Europa 2020-målene til fremme af vækst og beskæftigelse. I næste års budget vil der navnlig være støtte til to hovedmål i strategien, nemlig forbedring af uddannelse og fremme af social integration, som for mig udgør to nøgleaspekter i Europas fremtidige levedygtighed.
For det andet understreger man i betænkningen behovet for at forbedre synergien mellem de europæiske og de nationale offentlige investeringer for at nå EU's politiske mål mere effektivt. Vi bliver nødt til at opfordre til mere koordinering, større sammenhæng og fokus på fornuftige, fælles mål for at gøre det mere sandsynligt, at hovedmålene kan nås med succes.
Min tredje kommentar vedrører klimaændringer og energimål. I lyset af katastrofen i Japan bliver vi nødt til at gøre vores yderste for at fremskynde indførelsen af vedvarende energikilder. En aktiv klimapolitik og skabelse af grønne job vil ikke blot hjælpe os med at nå vores klimamål, men bidrager også positivt til socialpolitikken.
Sidst, men ikke mindst, vil jeg gerne minde Parlamentet om, at EU-budgettet ikke må have et offentligt underskud. Derfor er det vigtigt, at budgettet gennemføres korrekt, og at det udelukkende udgør 2 % af de samlede offentlige udgifter.
Salvador Garriga Polledo
(ES) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne starte med at takke ordføreren, fru Balzani, for hendes fleksibilitet.
Det siger jeg, fordi det oprindelig ikke var meningen, at denne forhandling skulle handle om budgetretningslinjer. Jeg mener dog, at det er en god idé, fordi det vil være med til at fastsætte de prioriteter, der skal danne rammerne for budgetforhandlingerne de kommende måneder.
Jeg vil gerne komme ind på to grundlæggende forhold. For det første spareforanstaltningerne. Spareforanstaltninger er ikke et princip, men et instrument. Det er et instrument til at opnå et virkelig troværdigt budget, som ikke fører os ud i den situation, som vi ser i mange lande i dag, dvs. hvor man bruger penge over evne og senere får alvorlige politiske problemer, når hullerne i budgettet skal lukkes igen.
Jeg mener ligeledes ikke, at vi skal inddrage områder, som rent faktisk har flerårige finansielle rammer, i den årlige budgetprocedure. Jeg henviser bl.a. til spørgsmålet om skatter eller afgifter på finansielle transaktioner. Dette hører ind under meget bredere finansielle rammer, således at ethvert forsøg på kunstigt at inddrage dette i forhandlingen om det årlige budget lige fra start fører til en fejlslagen forhandlingsstrategi over for Rådet.
Så sent som sidste år så vi, hvad der sker, når vi inddrager politikker eller idéer med en langt bredere ramme i førstebehandlingen af den årlige budgetprocedure, nemlig fiasko, dødvande og i sidste ende en situation - her i 2011 - hvor kreditbevillingerne er utilstrækkelig til at dække EU's umiddelbare kortsigtede behov de kommende måneder, hvilket kommissæren godt er klar over.
Jens Geier
(DE) Fru formand, hr. kommissær Lewandowski, mine damer og herrer! Her til morgen diskuterer vi nødvendigheden af at indføre besparelser i lyset af den gældskrise, som vi oplever i medlemsstaterne. Fru Trüpel og andre har med rette præciseret, at denne gældskrise kun påvirker os indirekte, da gæld ikke må forekomme på europæisk plan.
Men hvordan kan vi føre en sparepolitik i EU, når udgifterne til EU kun udgør 2 % af de samlede offentlige udgifter for alle 27 medlemsstater? Jeg mener absolut ikke, at der er tale om en sparepolitik. Det handler derimod om symboler - symboler, som overføres fra medlemsstaterne til os, som om de penge, der overføres til EU's budget i Bruxelles, reelt set forsvinder ned i et dybt, sort hul. Dette tager på ingen måde hensyn til det faktum, at midlerne til EU's budget rent faktisk føres tilbage til medlemsstaterne igen. De føres naturligvis ikke tilbage i forholdet 1:1, i og med at Europa ikke er en sparekasse. Og vi forfølger naturligvis en solidaritetspolitik, hvor vi støtter de lande i EU, som er mindre udviklede. I min forbundsstat Nordrhein-Westphalen i Tyskland er alle de arbejdsmarkedsinstrumenter, der gennemføres for tiden, samfinansieret af Den Europæiske Socialfond. Hvis vi fjerner denne finansiering, vil arbejdsmarkedspolitikken blive tilsvarende mindre. Det kan ikke være det, socialdemokraterne ønsker.
Lad os et øjeblik se på, hvordan medlemsstaterne bruger midlerne fra EU. Revisionsretten påpeger i sin årsberetning, at der er mangler i den måde, forvaltnings- og kontrolsystemerne for udbetaling af europæiske midler fungerer på. Retten anfører i beretningen, at inddrivelsen af uretmæssigt investerede midler i medlemsstaterne beløber sig til flere milliarder euro. Den fastslår ligeledes, at Kommissionen nu heldigvis vil suspendere betalinger, hvis de europæiske programmer håndteres forkert. Dette sker ligeledes i Tyskland og Storbritannien.
Rådet, som ikke er til stede, repræsenterer medlemsstaterne. Og jeg opfordrer dem indtrængende til at forbedre deres forvaltning af EU's budgetmidler. Den effektivitetsstigning, som dette ville muliggøre, vil i høj grad forbedre den måde, vi bruger EU-midlerne på - ikke ved at bruge flere penge, men ved at forbedre den måde, vi bruger dem på. Medlemsstaterne kan spille en rolle i dette for at vise deres vilje til at foretage besparelser.
Anne E. Jensen
(DA) Fru formand! Jeg vil gerne rette en tak til fru Balzani. Jeg tror, at De får en meget spændende, men også en meget vanskelig opgave med at forhandle dette budget, og det skyldes, at rammen er stram. Den syvårige ramme for EU's budget er lavet sådan, at særlig på landbrugsområdet er rammen blevet stadig strammere i løbet af den syvårige periode. Vi har faktisk kunnet bruge uforbrugte landbrugsmidler nærmest som en måde til at finansiere nye initiativer som f.eks. genopretningspakkens energiinvesteringer og satellitnavigeringssystemet Galileo. Og det bliver altså sværere og sværere at få tingene til at hænge sammen. Jeg er ikke enig med De Grønne i, at vi ikke skal finde penge til fusionsenergisystemet ITER. Det er vigtig forskning, ikke mindst på baggrund af de ting, der er sket i Japan, og på baggrund af behovet for at sikre uafhængighed af fossil energi, så der ligger også en vanskelig opgave. Vi skal finde penge i 2012 til fusionsenergiprojektet.
Jeg er glad for, at kommissæren understreger, at EU's budget ikke er det samme som nationale budgetter. Det er et projektbudget, og EU skal kunne honorere sine regninger. Man skal betale de penge, man har lovet at betale. Og der vil jeg da håbe, at kommissæren får ret i, at vi kan få en mere glat budgetforhandling denne gang. Det vil kræve, at Rådet optræder mere intelligent og mindre dumt - melder ud med et meget firkantet tal på betalingerne, men går ind mere konkret og ser på, hvad der er de reelle behov.
Sidst, men ikke mindst vil jeg takke for, at kommissæren har meldt ud, at vi skal spare på de administrative udgifter, fordi det er et af de få steder, hvor vi KAN spare på kort sigt. Jeg synes, at det er fint, at han har lagt ud med at sige, at i Kommissionen nulstiller vi de administrative udgifter. Det bør man også gøre i andre institutioner, og jeg synes, at det er noget, vi virkelig skal tage alvorligt - også i Parlamentet.
Hynek Fajmon
- (CS) Fru formand! EU's 2012-budget bør fortsætte traditionen med afbalancerede budgetter. På den anden side skal vi dog ikke gentage uenighederne fra vores godkendelse af 2011-budgettet. Vi må ikke tillade oprettelsen af et midlertidigt budget. Det ville have en meget negativ indvirkning på EU's drift. For at undgå uenighed og sikre en hurtig godkendelse af budgettet skal vi foreslå et fornuftigt budget, som i indeværende periode med langvarig økonomisk krise skal være et stramt budget. Offentligheden i medlemsstaterne forventer, at EU også i tider med udgiftsnedskæringer vil udføre sit arbejde på et godt og økonomisk grundlag. Hvis vi mister dette af syne, mister vi troværdighed.
João Ferreira
(PT) Fru formand! Vi vil gerne bidrage til denne forhandling ved at vise, at der findes et alternativ til denne konsensus mellem lovgivning og demokratisk socialisme, som har været årsagen til denne krise. Denne konsensus giver ikke i sig selv mulighed for at afslutte krisen. Alternativet, som både er muligt og nødvendigt, undergår også gennemgribende ændringer som følge af EU's budgetpolitikker, som bygger på de ressourcer og mål, som disse er med til at skabe.
I tider med stigende ulighed mellem de enkelte medlemsstater skal EU-budgettet skabe reel konvergens, fremme den fuldstændige udnyttelse af hvert lands reelle potentiale, sikre arbejdstagernes rettigheder, bekæmpe fattigdom og social udstødelse og beskytte miljøet. Budgettet skal være et redskab til fordel for virkelig økonomisk og social samhørighed.
Vi forkaster et budget, der bruges til at markedsføre flere og flere aspekter på det sociale område, liberalisering på en række økonomiske områder og manglende jobsikkerhed som støttet af Europa 2020-strategien. Denne vej understreger de eksisterende økonomiske, sociale, regionale og nationale opdelinger og uligheder og giver næring til strukturel arbejdsløshed.
Vi foreslår derfor en ny europæisk strategi for at skabe solidaritet og bæredygtig udvikling, som underbygges af et nyt sæt økonomiske, sociale og miljømæssige politikker, der støttes af EU-budgettet, som vi forklarede i vores ændringsforslag til denne betænkning. Unionens budget skal ligeledes være til fordel for en virkelig politik til udviklingsstøtte, samarbejde og fred og ikke støtte indgreb udefra, indblanding, militarisme og krig - områder af stadig større betydning i fællesskabsbudgettet.
Vi vil derfor gerne understrege, at det haster med at styre Europa i en anden retning. Dette skal ligeledes afspejles i budgetbeslutningerne.
Claudio Morganti
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg synes, at denne betænkning - som skal kortlægge Parlamentets retningslinjer for 2012-budgettet - er temmelig indholdstom. Den indeholder kun en række vage udtalelser, og det synes for mig derfor ikke klart, hvad Parlamentets reelle prioriteter for udarbejdelsen af det nye budget er.
Europa 2020-strategien er eksempelvis nævnt en række steder. Der er tale om en ambitiøs, uøkonomisk og måske for bred strategi. Hvad skal prioriteterne være? Det er medlemsstaterne selv, der skal indrette sig efter de begrænsede budgetter og krisens konsekvenser. Vi kan ikke være så naive, at vi går ud fra, at vi kan gøre ret meget på europæisk plan. Jeg ville derfor have foretrukket færre hensigtserklæringer og færre ord og i stedet en tilkendegivelse af nogle få begrænsede og præcise områder, hvor der skal gribes ind. Jeg er opmærksom på, at denne betænkning handler om generelle retningslinjer. Men i den aktuelle udgave synes den for mig at være alt andet end brugbar og blot selvtilstrækkelig.
Lucas Hartong
(NL) Fru formand! Fru Balzani fra Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet har med sin betænkning underbygget følgende faktum: EU passer ikke godt på sine borgere, men passer derimod på sig selv. Den regerende socialistiske og kristendemokratiske klike sørger for, at der konstant er flertal i Parlamentet for at bruge endnu flere penge.
Et pænt beløb på 3 000 EUR pr. medlem som tjenestegodtgørelse, et godt bijob i Huset for Europæisk Historie (for dem, der er heldige at have de rigtige forbindelser), en unødvendig og forfærdelig dyr europæisk tv-kanal, et prestigefyldt satellitprojekt under navnet Galileo, hvilket alt sammen bidrager til en endnu større økonomisk ulykke. Ja, tingene står klart... og derudover har man den frækhed til at tale om bæredygtighed og ansvar. Der er ikke nogen ansvarlighed at tale om, og bæredygtighed er kun en mulighed, hvis tingene er dyre.
Jeg vil gøre det kort og klart: Smid denne meningsløse betænkning ud. Det er på ingen måde det, de europæiske borgere venter på. EU viser ingen tegn på at ville spare, og derudover ville dette blot føre til endnu større spild af penge. Jeg troede, at man blev klogere med alderen, men desværre synes det ikke at være tilfældet med dette Parlament.
László Surján
(HU) Fru formand, mine damer og herrer! Efter de seneste par indlæg vil jeg anbefale, at vi prøver at vende tilbage til fornuftens stemme. Ordføreren befandt sig ikke i en nem situation, da hun udarbejdede dette materiale. Vi kan jo trods alt endnu ikke tale om tal på noget fornuftigt grundlag, før Kommissionen præsenterer os for de grænser, der gælder for det kommende års budget. Vi kan imidlertid tale om principper. I denne sammenhæng greb ordføreren delvist sagen an på en meget hensigtsmæssig måde, idet hun forsøgte at inddrage 2020-politikken i drøftelserne om budgettet. På den anden side giver hendes beslutning om ikke at blive involveret i politikkerne på dette tidspunkt og ikke at tale om deres grundrids og mål bestemt anledning til nogle kritiske kommentarer om, at materialet forekommer temmelig hult.
Jeg tror, at vi stadigvæk alle kan blive enige om, at vi som de foregående år fortsat mener, at samhørighedspolitikken er meget vigtig. Der kommer først rigtig gang i denne politik her ved cyklussens afslutning. Og det er her, der vil komme de største betalingsanmodninger. Jeg vil gerne understrege - i modsætning til andre - at disse betalinger ikke er til for deres egen skyld, og at det ikke drejer sig om at bruge penge, men nærmere om at bruge dem på en måde, som virkelig fremmer den europæiske sag og sikrer fremskridt med støtten til de mindre udviklede områder. Hvis det ikke er tilfældet, er de brugt forkert. Så bliver Parlamentet virkelig nødt til at øge indsatsen mod enhver form for uhensigtsmæssige betalinger og betalinger til prestigeinvesteringer. Jeg er af den overbevisning, at Budgetudvalget i samarbejde med udvalgene håndterer denne dobbelte kamp ret godt.
Estelle Grelier
(FR) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke ordføreren, fru Balzani, for hendes sammenhængende forslag til beslutning om de generelle retningslinjer for 2012-budgettet. Denne beslutning sender et klart politisk budskab. I beslutningen tager hun fuldt ud højde for de budgetmæssige hensyn, som påvirker EU, og derfor opfordrer Parlamentet i dag til vedtagelsen af et 2012-budget, som kan håndtere de politiske, økonomiske og sociale udfordringer, vi står over for i dag.
På et tidspunkt, hvor det eneste diskussionsemne blandt medlemsstaterne er yderligere spareforanstaltninger, agter Parlamentet - i det mindste på denne side af Parlamentet - at vise sit engagement over for tusindvis af arbejdstagere, som i dag går gennem gaderne i Bruxelles for at vise deres modstand mod disse økonomisk tvivlsomme og socialt uretfærdige foranstaltninger, hvis resultat vil være en stigende strukturel arbejdsløshed i Europa.
EU's budget tilpasses for første gang i 2012 klart målene i EU's 2020-strategi. Det betyder, at beskæftigelse og vækst igen kommer til at stå i centrum af europæisk politik, hvilket jo er vores prioriteter, idet der i EU's 2020-strategi som mål er fastsat en beskæftigelsesgrad på 75 % af den arbejdende befolkning.
Men vi må ikke narre os selv. Denne budgetprocedure bliver en lang og vanskelig procedure, hvilket er i strid med det, hr. Lewandowski udtalte til den franske presse, da han foregreb Parlamentsmedlemmernes holdning. Medlemsstaterne har allerede udtrykt deres kortsigtede holdning til budgettet, hvor der opfordres til disciplin, og de har anmodet om en begrænsning af deres bidrag til finansieringen af foranstaltningerne på fællesskabsplan. De mener ikke, at EU og Unionens foranstaltninger kan bruges til at skabe merværdi eller fremme gennemførelsen af ambitiøse politikker, men opfatter dem snarere som en yderligere omkostning. Lad os ikke tage fejl. 2012-budgetproceduren vil endnu engang give indsigt i den taktik, der anvendes til at fastsætte den fremtidige flerårige finansielle ramme.
Faktum er, at det med et budget på blot 2 % af EU's offentlige udgifter bliver vanskeligt at forfølge ambitiøse politikker inden for alle sektorer. Vi ser allerede nu en række stormfulde debatter om, hvorvidt det bliver den fælles landbrugspolitik eller samhørighedspolitikken, der bliver drænet. Det sætter borgerne op mod hinanden, hvor vi egentlig kunne bidrage til et samarbejde i synergi. Det er på baggrund af dette, hr. kommissær, at jeg gerne vil understrege betydningen af Deres udtalelse om gennemførelsen af egne midler.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Fru formand! Når man får et hus bygget, kommer de største regninger til sidst. Det ved man på forhånd, og det er det, man går med til fra start. Det er det samme, der sker i Europa. De største regninger kommer i slutningen af de flerårige budgetter. Og det ved man også på forhånd.
Flere landes - herunder mit hjemland Nederlandenes - afvisning af at betale disse regninger er derfor ikke andet end en reaktion fra upålidelige regeringer. Det er det samme, som hvis nogen, der får deres hus bygget, accepterede tilbuddet og derefter nægtede at betale den endelige regning. I slutfasen kan man tydeligvis prøve at finde steder, hvor der kan spares, og det bliver vi i Europa også nødt til at gøre. Det gør fru Balzani navnlig klart i betragtning 21. Den endelige regning mangler dog stadig at blive betalt. Man bliver ikke alene upålidelig, hvis man nægter at betale den. Det skaber også antieuropæiske følelser i Europa.
Edit Herczog
(HU) Fru formand, mine damer og herrer! 2012-budgettet er det sjette af syv budgetter inden for den nuværende flerårige finansielle ramme. Budgetmyndighedens to parter har således fået et klart billede af manglerne og de positive udviklinger i de eksisterende flerårige programmer. 2012-bevillingerne skal sikre opfyldelse af EU's mål og prioriteter i forbindelse med 2020-strategien, fordi netop dette er med til at få Europa styrket ud af krisen. Fremme af beskæftigelse, innovation, forskning og udvikling, styrkelse af mål forbundet med energistrategien og social integration, navnlig gennem nedbringelse af fattigdom.
2020-strategien kan naturligvis kun være troværdig, hvis den får tilført passende midler. Vi vil gerne minde alle om, at Parlamentet ved flere lejligheder har givet udtryk for denne dybe politiske bekymring. Vi bliver nu nødt til at opfordre medlemsstaterne og Rådet til at træffe ansvarlige og afgørende foranstaltninger. Vi må ikke stille os tilfredse med et mindre Europa i en verden, hvor naturkatastrofer og økonomiske kriser kan ødelægge flere millioner liv uden varsel, og hvor disse tragedier ikke kun berører ét land, én befolkning eller ét religiøst fællesskab, men rammer hele områder og på tværs af have. Vi har brug for et større Europa og en mere effektiv anvendelse af fællesskabsmidlerne. .
Monika Hohlmeier
(DE) Fru formand, mine damer og herrer! 2012-budgettet er fastlagt på baggrund af en vanskelig økonomisk og finansiel situation i de 27 medlemsstater. Vi har af denne grund helt sikkert ikke råd til at gøre alt det, vi har lyst til at gøre. Jeg synes, at fru Balzanis betænkning er et brugbart kompromis. Jeg har dog også et par kritiske bemærkninger til betænkningen.
Efter min mening betyder flere penge ikke nødvendigvis mere solidaritet og mere Europa. Det, der er afgørende, er at forbedre kvaliteten af det, vi får til gengæld for de penge, vi bruger, og frem for alt at sikre at de mål, vi sætter os, reelt set bliver opnået, frem for at pengene bliver udbetalt uanset hvad. Vi skal altid se på vores potentielle nye egne midler med kritiske øjne. Disse egne midler må ikke medføre en yderligere byrde for borgerne eller virksomhederne, som skal og bør være i stand til at konkurrere med resten af verden.
Jeg mener ligeledes, at det er vigtigt for os, at vi ikke altid lægger vægt på det faktum, at EU's budget kun udgør 2 %. I sidste ende samfinansierer en række medlemsstater jo de tilsvarende europæiske midler og stiller således betydeligt flere midler til rådighed på grundlag af EU-programmer. Jeg mener, at det især er vigtigt for os at skabe fremskridt inden for forskning, uddannelse, bæredygtighed og at styrke den økonomiske vækst. I lyset heraf mener jeg også, at det er vigtigt for store projekter såsom ITER - og i denne sammenhæng vil jeg gerne takke fru Jensen for hendes indlæg - at de finansieres fuldt ud og klart og forvaltes klart, fordi amerikanerne, som i øjeblikket gennemfører det samme projekt, ellers vil lægge sig i en førerposition. Og vi europæere skal ikke altid tage til takke med andenpladsen.
José Manuel Fernandes
(PT) Fru formand! Jeg vil gerne lægge ud med at sige, at jeg er glad for fru Balzanis arbejde, men at jeg ikke desto mindre har nogle kommentarer. Jeg mener, at den overordnede tilgang rent faktisk er for generel. Jeg synes nærmere, at det er en betænkning for en EU 2020-strategi end reelle retningslinjer for 2012.
I 2011 har prioriteten været unge, og med disse retningslinjer er det ikke længere tilfældet i 2012. Vi har dog stadig tid. Ordene "unge" nævnes ikke et eneste sted i de generelle retningslinjer. Derudover er det faktisk rigtigt, at fokus på Europa 2020-strategien, som jeg støtter, fører til, at eksempelvis samhørighedspolitikken bliver glemt. Samhørighedspolitikken bliver heller ikke nævnt et eneste sted. Samhørighedspolitikken er yderst vigtig, og det må ikke være en tilpasningsforanstaltning eller en foranstaltning eller politik, som forringes, hvis der eksempelvis tages penge fra denne, som så overføres til Europa 2020-strategien.
Samhørighedspolitikken nævnes ikke et eneste sted. Og vi mener ellers, at denne har en særlig betydning. Tiden er inde til at rette op på dette. Jeg mener, at vi stadig har tid til at løse disse to problemer.
Barbara Matera
(IT) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne starte med at takke ordfører fru Balzani for hendes arbejde. 2012- og 2013-budgetterne er konsolideringsbudgetter, der skal afspejle medlemsstaternes nedskæringer i udgifter og fastsætte en benchmark for de beløb, der fastlægges inden for den næste finansielle ramme.
Bidraget fra Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) til retningslinjerne for 2012-budgettet tog udgangspunkt i ansvarlighedskonceptet, dvs. stræben efter at bruge så få af de midler, der står til rådighed, af økonomiske og effektivitetshensyn.
EU's 2020-strategi tager udgangspunkt i en række vigtige prioriteter - navnlig forskning, innovation, udvikling og vækst - som oprindelig ikke var nævnt i fru Balzanis betænkning, men som PPE-Gruppen har lagt stor vægt på. Unionens prioriteter skal sikres et passende finansieringsniveau. Derfor er det vigtigt at skabe fleksibilitet mellem udgiftsområderne for at kunne løse problemerne efter den økonomiske krise mere effektivt og foreslå en budgetmæssig ramme, som inddrager egne midler.
Jeg støtter dog ikke, at disse midler skaffes ved at indføre afgifter på finansielle transaktioner som foreslået af Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre. Jeg er i stedet tilhænger af, at Kommissionen gennemfører en undersøgelse af, hvordan dette yderst vigtige spørgsmål skal gribes an rent teknisk for at bekræfte og fastlægge Europas merværdi.
Vladimír Maňka
. - (SK) Fru formand! EU har fem målbare målsætninger for perioden indtil 2020. Disse målsætninger er ligeledes vedtaget af medlemsstaterne. Målsætningerne viser os den vej, vi skal vælge. Europas succes afhænger af, hvordan vi opfylder disse mål.
Dvs. højere beskæftigelse, reduktion af antallet af personer, der går tidligt ud af skolen, at opfylde målene for antallet af unge, der får en universitetsuddannelse, reduktion af antallet af personer, der er truet af fattigdom, og beskyttelse af vores miljø afhænger af de enkelte staters ansvarsbevidste adfærd.
På trods af den herskende enighed i EU vedrørende fælles procedurer har regeringen i mit land besluttet at begrænse prioriteten operationelle programmer. Den vil bruge dem at finansiere højhastighedskommunikation og drøfter dette med Kommissionen. Jeg vil gerne spørge Dem, hr. kommissær, om De personligt og Kommissionen støtter de stater, der vælger en vej, som går imod de fælles mål i denne første indledende fase af EU's 2020-strategi?
Monika Flašíková Beňová
- (SK) Fru formand! Budgettet er et nøgleinstrument til europæisk integration, og dets udformning er derfor afgørende.
Det er netop i krisetider, at EU-budgettet kan bidrage til at begrænse de nationale regeringers restriktive budgetpolitikker og anvende midler til ønskelige langsigtede investeringsprojekter. Jeg glæder mig i denne sammenhæng over, at der i betænkningen udtrykkes støtte til planen om at indføre projektobligationer, eksempelvis inden for infrastruktur. Jeg vil dog gerne understrege, at de ikke skal ses som et alternativ til euroobligationer. Efter min mening er euroobligationer et særligt område, og jeg støtter indførelsen heraf, da de er en logisk fortsættelse af integrationsprocessen, og de markerer en udvidelse af processen.
En modsatrettet tendens - mod desintegration - ville eksempelvis være en følge af forsøg på at sænke EU's budgetniveauer. Disse forsøg underminerer ud over deres negative økonomiske indvirkninger også solidariteten mellem medlemsstaterne. Den selviske og kortsigtede opdeling i nettobidragydere og nettomodtagere tager ikke højde for den europæiske integrations dybere og mere vigtige kontekst. Alle medlemsstater har samme mulighed for at drage fordel heraf. Efter min mening er det den tilgang, der skal tages i diskussionerne om EU's budget.
Jaroslav Paška
- (SK) Fru formand! Vi drøfter prioriteterne for 2012-budgettet med et blik på fremtiden også, og efter min mening skal vi derfor også se på mulighederne for at opnå besparelser i fremtiden.
Jeg synes, at det er meget vigtigt at tænke på medlemmernes og hele Parlamentets jævnlige rejser medlemmerne af Parlamentet til Strasbourg, som gentages 12 gange årligt. Jeg er overbevist om, at vi irriterer vores borgere med disse aktiviteter, fordi skatteborgerne skal finansiere vores rejser, og det koster dem dyrt. Vi bliver nødt til at se på muligheden for at skære ned i eller ændre denne mekanisme i fremtiden - hvis ikke i 2012, så i det mindste i det lange løb.
En anden mulig besparelse, der skal diskuteres, er efter min mening omkostningerne til oprettelsen af museet for EU eller Europa, som rent tidsmæssigt kan udsættes til engang i fremtiden, når det går bedre i EU. På nuværende tidspunkt kan vi overføre disse midler til andre aktiviteter, navnlig i 2012, for at opfylde 2012-programmet og således selvfølgelig også forbedre vores aktiviteters effektivitet.
Monika Smolková
- (SK) Fru formand! Til at starte med vil jeg gerne bifalde ordførerens arbejde. Hun har i sin betænkning på korrekt vis identificeret en række problemer.
EU's budget for 2012, men også for de kommende år, skal være ambitiøst, hvis vi vil udføre opgaverne og nå målene i 2020-strategien, komme styrkede ud af krisen og have en global konkurrenceevne. Jeg støtter Budgetudvalgets forslag om at afholde møder med nationale parlamenter for at diskutere grundridset for EU's og medlemsstaternes budgetter for 2012. Det skal på disse møder understreges, at EU-budgettet ikke må vise underskud, at det kun udgør 2 % af de samlede offentlige udgifter i EU, og at der er grundlæggende forskelle mellem medlemsstaternes budgetter og EU's budget. EU's budget dækker i stor udstrækning investeringerne i Europas fremtid.
Rådet skal frem for alt tage hensyn til dette, idet vi allerede har hørt repræsentanter fra Tyskland, Frankrig og Storbritannien tale om at forsøge at fastfryse EU-budgettet, hvilket helt sikkert vil begrænse væksten i Europa.
Janusz Lewandowski
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg vil blot berøre tre punkter. Vedrørende tilpasningen til 2020-strategien, som er tydeligt beskrevet i fru Balzanis retningslinjer: I det nuværende 2011-budget kan 41 % af udgifterne henføres til målene i 2020-strategien.
Det samme gøres for 2012-strategien, men justeringsbestræbelserne skal ske inden for den ramme, som vi aftalte for flere år siden, nemlig 2007-2013-rammen. Dette begrænser naturligvis vores spillerum, idet tilpasningen skal gennemføres inden for rammen af den flerårige aftale fra 2006.
For det andet min kommentar til hr. Elles, men ikke kun til ham, for hr. Geier og fru Hohlmeier havde samme bemærkning til de negative prioriteter. Jeg er bange for, at dette er sandheden om 2012-budgettet. Det bør være sådan. Netop nu bliver vi nødt til at undersøge, hvad der ikke fungerer - ud over at se på de positive prioriteter. Vi ser på, hvad der ikke fungerer, hvad der ikke forvaltes hensigtsmæssigt for at opnå besparelser. Vi tænker denne gang lige så meget på positive som på negative prioriteter. Af administrative årsager er besparelser en nødvendighed.
Mit svar til hr. Herczog om pengespildet er, at administrationsomkostningerne kun ligger på 5,7 % af EU's samlede budget. Dette er mindre end i kommunerne i Rotterdam og mange andre nederlandske byer, som er berygtede for deres økonomiske tilgang til budgetlægning.
Mit svar til fru Andreasen: Hun talte ikke udelukkende om at fastfryse budgettet. Hun talte om nedskæringer. Vores budget, EU's budget, som ikke har underskud, kan ikke få skylden for mange medlemsstaters uhensigtsmæssige forvaltning af de offentlige midler. Det er logisk, hvilket også blev forklaret af hr. Gerbrandy. Logikken går ud på, at programmerne med tiden bliver modne. Dette er ikke overraskende. Dette er vores troværdighed. EU's budget har sin egen troværdighed, som handler om forpligtelser og gennemførte projekter, der betaler sig. Selv i sparetider skal man betale sin elregning.
Det handler reelt set om vores troværdighed. Det handler om samhørighed. Dette er virkelig en investering, og investeringens art opfylder således muligvis også nogle af de krav, der kommer fra dem, som i dag demonstrerer uden for Parlamentet og Berlaymont-bygningen.
Francesca Balzani
Fru formand, mine damer og herrer! Ordet "ansvarlighed" er blevet nævnt flere gange i indlæggene. Der er dog én ansvarlighed, der har højeste prioritet for institutionerne: Frem for alt er vi ansvarlige for at gennemføre vores programmer og sikre, at EU-borgerne ikke kun må nøjes med vores ord. Vi har ansvar for at være konsekvente i det, vi siger, og det, vi lover.
De største projekter pt. er projekterne i 2020-strategien. Det første mål om "mere arbejde" er ikke blot meget ambitiøst, men også meget præcist, da det endda kan måles ved hjælp af parametre for fald i arbejdsløsheden. For mig virker dette som et meget specifikt og ambitiøst mål, og jeg synes, at det er vigtigt at begynde at arbejde hen mod det.
Så længe vi fortsætter med at anse 2020-strategien for at være for omfattende og ambitiøs til at kunne blive presset ned i et praktisk dokument som et budget, tror jeg ikke, at vi kommer til at opnå andet end en større risiko for endnu en fiasko. Og det er der ingen, der ønsker, da slet ikke Kommissionen, hvis jeg husker rigtigt, når jeg tænker tilbage på den første meddelelse om 2020-strategien.
Der er dog et andet vigtigt emne. Krise er ikke en politik, det er ikke et instrument, det er derimod et forhold, vi bliver nødt til at gøre noget imod - og ikke kun ved at konsolidere vores udgifter - ved at udnytte EU's budget, et ekstraordinært instrument, der adskiller sig betydeligt fra de nationale budgetter og giver os mulighed for at gøre noget andet i år.
Det er netop det, der er formålet med det europæiske halvår. Alle midlerne behøver ikke at blive brugt i årets første seks måneder. Det sætter os i stand til at fastsætte en global strategi og skaber synergier. Disse synergier mellem medlemsstaternes budgetter og vores budget er et ekstraordinært europæisk system, som giver merværdi til de offentlige midler og skaber en reel metode til at gøre 2020-strategien - der er både lang og ambitiøs - til europæisk virkelighed.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted kl. 11.30.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Ilda Figueiredo
Desværre slås der i denne betænkning til lyd for et budget for 2012, der forhandles som led i en forbedret økonomisk styring i EU, mekanismerne i det europæiske halvår og Europa 2020-målsætningerne. Med andre ord er der tale om et budget, som støtter øget neoliberalisme, militarisme og føderalisme i EU gennem vedtagelse af helt igennem antisociale og antidemokratiske foranstaltninger, fastsættelse af stabilitetspagten, styrkelse af hårde sanktioner for medlemsstaterne og fast overvågning af al national makroøkonomisk aktivitet. Dette er ligeledes et forslag til et budget, som fremmer liberalisering, jobusikkerhed og er et angreb på rettigheder og offentlige tjenester.
Vi foreslår derfor, at der foretages en del ændringer, som ikke blot skal tage afstand fra denne tilgang, men også skal danne retningslinjer for et alternativ, som både er muligt og nødvendigt. Disse forslag er af afgørende betydning for at forbedre situationen for den arbejdsløshed, fattigdom og ulighed, der eksisterer og forværres som følge af den kapitalisme, EU er redskab for. EU-budgettet skal være baseret på en anden vision for at løse den økonomiske og sociale krise, som afviser den neoliberale vej, den såkaldte økonomiske styring og styrkelsen af militarisme.
Jiří Havel
skriftligt. - (CS) I fru Balzanis betænkning om de generelle retningslinjer for udarbejdelsen af 2012-budgettet sætter hun EU's øverste fem budgetprioriteter. Jeg støtter fuldt ud hendes holdning om, at Europa 2020-strategien skal hjælpe Europa med at komme igennem den økonomiske krise og komme styrket ud af krisen ved at skabe nye job med udgangspunkt i de fem prioriteter, dvs. støtte til beskæftigelse, forbedrede betingelser for innovation, forskning og udvikling samt tildeling af støtte til disse områder fra den offentlige lomme, at nå målene for klimaændringer og energi, højere uddannelsesniveauer samt støtte til social integration og frem for alt nedbringelse af fattigdommen i Europa. Hvis det skal lykkes for os at gennemføre denne strategi, skal vi dog afsætte tilstrækkelige midler til disse formål uden betydelige kompromiser eller nedskæringer. Den nuværende flerårige finansielle ramme giver på nuværende tidspunkt et meget lille spillerum, og jeg er derfor enig med ordføreren i, at yderligere forsøg på at begrænse eller nedskære budgetmidler i forbindelse med opfyldelsen af nøgleprioriteter ikke hører hjemme nogen steder for tiden. Jeg støtter ordførerens idé om, at opfyldelsen af nøgleprioriteter kan være en katalysator til fremme af investeringer, vækst og jobskabelse i hele Unionen. Jeg er overordnet enig i de forslåede retningslinjer, og jeg anbefaler vedtagelsen af denne betænkning.
Ian Hudghton
skriftligt. - (EN) Regeringer og offentlige myndigheder i hele Europa bliver nødt til at finde metoder til at spare penge og udvise tilbageholdenhed. Mit eget land, Skotland, blev ramt af en dobbelt straf - en global konjunkturnedgang, som blev forværret af dårlig regeringsførelse fra regeringerne i London, som til stadighed er villige til at stjæle Skotlands ressourcer, men er opsat på at nægte befolkningen i Skotland kontrollen over deres egne anliggender. Den skotske regering har derfor skullet arbejde ekstra hårdt på at kunne fastholde Skotlands meget vigtige offentlige tjenester. Under disse økonomiske forhold er det fuldstændig urealistisk for Parlamentet at opfordre til en budgetforøgelse - Europas offentlige tjenester skal prioriteres højere end EU-institutionernes aktiviteter.
(Mødet udsat kl. 10.55 og genoptaget kl. 11.35)
