Adekvačios, tvarios ir saugios Europos pensijų sistemos (diskusijos) 
Pirmininkė
Kitas klausimas - R. Oomen-Ruijten pranešimas Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto vardu dėl adekvačios, tvarios ir saugios Europos pensijų sistemos.
Ria Oomen-Ruijten
pranešėja. - (NL) Ponia pirmininke, leiskite man pradėti šią diskusiją padėkojant savo kolegoms už jų nepaprastai malonų ir rezultatyvų bendradarbiavimą. Taip pat norėčiau išreikšti dėkingumą Parlamento sekretoriatų patarėjams ir, žinoma, mūsų pačių darbuotojams.
Buvo nelengva susitvarkyti su tokia daugybe pakeitimų. Tačiau tebemanau, kad mums pavyko, nes dabar turime kai ką konkretaus pasiūlyti reaguodami į žaliąją knygą. Kaip garantijos Europos piliečiai nori saugios, tvarios ir adekvačios pensijos. Tačiau tai pasiekti nėra taip paprasta, kaip atrodo, nes pensijos liks valstybių narių atsakomybei.
Tačiau tai nereiškia, kad mums neleidžiama pareikšti savo nuomonės arba pasinaudojant atviro koordinavimo metodu pateikti kokių nors pasiūlymų, kurie gali paskatinti persvarstymą.
Apverstai gyventojų piramidei tapus tendencija, pensijų sistemų tvarumui iškilo grėsmė: dabar mūsų šalyse yra daugiau pagyvenusių žmonių, taip pat senyvo amžiaus piliečiai gyvena ilgiau, todėl šioms pensijoms finansuoti liko mažiau žmonių. Puikus kartų solidarumo reiškinys yra pirmosios pakopos einamojo finansavimo sistemos, kurios ir ateityje liks svarbiausios.
Tačiau, be jaunesnei kartai tenkančios naštos, neabejotinai taip pat yra kolektyviniams biudžetams tenkanti našta, o tai, patinka mums ar ne, atitinkamai turi neigiamą poveikį stabilumo paktui.
Valstybės narės didina senatvės pensijos amžių. Atmetu pasiūlymus dėl Europos pensijų indeksavimo pagal didėjančią vidutinę gyvenimo trukmę. Tai darau dėl to, kad įvairiose valstybėse narėse yra dideli vidutinės gyvenimo trukmės skirtumai, ir dėl to, kad net jei galėtume indeksuoti du kartus, tai, mano nuomone, nebūtų socialiai atsakinga.
Tačiau supratome, kad visi privalome pereiti prie didesnio senatvės pensijos amžiaus ir kad procesas turi vykti valstybių narių lygmeniu kartu dalyvaujant mūsų socialiniams partneriams.
Yra ir kita šio medalio pusė, - matau, Elisabeth, kad atkreipiau jūsų dėmesį, - būtent, kad turime užtikrinti, jog pagyvenę žmonės liktų dirbti. Todėl tai reiškia, kad turėtume daugiau dėmesio skirti lankstiems karjeros modeliams ir lankstiems pensijų modeliams ir kad turime gerinti ir pritaikyti sąlygas, kad pagyvenę žmonės galėtų toliau dirbti.
Valstybės narės, kurios savo pensijų sistemas grindantrąja pakopa, dažnai kauptaikydamos bendrus darbdavio ir darbuotojo modelius, o kai kuriais atvejais naujosios valstybės narės taikmišriuosius modelius. Lėšos buvo investuojamos į taupomuosius fondus, pensijų fondus arba jos figūravo įmonių balansuose. Taupomosios ir kaupiamosios sistemos patiria mažesnį spaudimą nei viešieji finansai, šiuo atveju taip pat dėl ilgėjančios vidutinės gyvenimo trukmės kyla problema.
Be viso to, kilo finansų krizė, gauti prasti rezultatai obligacijų ir kapitalo rinkose bei nusistovėjo mažos palūkanų normos, todėl laukiamų pensijų garantijos patiria spaudimą.
Komisijos parengtas atsakymas yra toks: griežtesnių mokumo reikalavimų taikymas - pasakysiu tai dar kartą - nėra teisingas atsakymas. Gera priežiūra: taip! Tačiau prieš priimant kokius nors įstatymus mums pirmiausia reikia atlikti mokumo padarinių poveikio įvertinimą.
Todėl taip pat noriu atkreipti dėmesį į diskusiją dėl išvestinių finansinių priemonių. Taip paprastai negalite išvestinių finansinių priemonių susieti su pensijų fondais. Pensijų fonde išvestinės finansinės priemonės naudojamos apsidrausti nuo rizikų. Taigi, jos naudojamos ne spekuliavimui. Taigi, net šiuo atveju, gerbiamoji Komisija, turite pagalvoti prieš darydami.
Dabar pereiname prie trečiosios pakopos. Man atrodo, kad mums reikėtų nepuoselėti nerealių vilčių. Galite naudotis tik individualaus taupymo galimybėmis, jei tik turite pinigų. Tačiau norime užtikrinti didesnį informuotumą, o didesnį informuotumą pasieksite tada, kai žmonės bus informuojami apie savo pensijas, taigi, mums taip pat reikia sekimo sistemos.
Ponia pirmininke, Europos vidaus rinkoje nėra trečiosios pakopos, todėl turime ir dėl to ką nors daryti.
Galiausiai norėčiau išsakyti dvi baigiamąsias pastabas. Dėl adekvatumo: to negalime pasiekti Europos lygmeniu, todėl tai padaryti turi valstybės narės. Dėl perkeliamumo: mano nuomone, atvira darbo rinka gali veikti tik esant laisvesniam reguliariam abipusiam judėjimui, dėl kurio darbuotojai, kurie naudojasi šia teise, nepatenka į nepalankią padėtį. Tačiau čia taip pat mums reikalingas perkeliamumas: taip, tačiau kartu su adaptacijos laikotarpiu, todėl mums reikia naujų sutarčių, taigi, ir poveikio tyrimo.
László Andor
Komisijos narys. - Ponia pirmininke, dėl žaliosios knygos dėl pensijų, kurią paskelbėme praėjusią vasarą, prasidėjo labai reikalinga diskusija dėl Europos pensijų ateities. Dėl jos buvo surengta daugiau nei 100 susitikimų ir konferencijų su suinteresuotaisiais subjektais, taip pat gavome 1 700 atsakymų.
Žaliojoje knygoje išdėstyti pagrindiniai Europos Sąjungos laukiantys šios srities uždaviniai ir užduota 14 klausimų apie tai, kaip veikla ES lygmeniu galėtų padėti valstybėms narėms užtikrinti, kad pensijos būtų adekvačios, tvarios ir saugios, tačiau kartu jas skiriant būtų visapusiškai atsižvelgiama į subsidiarumo principą. Žaliojoje knygoje pasirenkamas visa apimantis požiūris, nes mes, mano kolegos Komisijos nariai O. Rehn ir M. Barnier bei aš, esame įsitikinę, kad dėl adekvačių, tvarių ir saugių pensijų reikia suderintų ir sujungtų politikos priemonių, aprėpiančių tris mūsų atsakomybės sritis.
Leiskite man trumpai perfrazuoti Komisijos pateiktą žaliosios knygos paskelbimo praėjusiais metais pagrindimą. Pirma, mums reikia įveikti disbalansą dėl didėjančio vidutinės gyvenimo trukmės ir senatvės pensijos amžiaus skirtumo. Antra, mums reikia sureguliuoti Europos sistemą, kad joje atsispindėtų pokyčiai, kurie įvyko nacionalinėse pensijų sistemose po dešimtmetį trukusių pensijų reformų. Trečia, privalome pasimokyti iš finansų ir ekonomikos krizės. Per krizę išaiškėjo, kad reikia persvarstyti finansų rinkos pažeidžiamumo ir mūsų pensijų sistemų konstrukcijos klausimus siekiant patobulinti rizikos mažinimo priemones ir padidinti finansuojamų pensijų fondų gebėjimą įveikti sukrėtimus. Ketvirta, mums reikia savo pensijų sistemas parengti gyventojų senėjimo spartėjimui.
Valstybės narės jau įsitraukį ilgalaikį bendradarbiavimą, kad pasimokytų viena iš kitos patirties ir pasikeistų gerąja pensijų reformos praktika. Bendrai sutariama, kad reikia koordinavimo ES lygmeniu ir kad reikia nustatyti ES tarpvalstybinių klausimų sprendimo taisykles. Pastaruosius 10 metų koordinavimu ES lygmeniu buvo remiamos valstybių narių pastangos modernizuoti pensijų sistemą, todėl daugelis valstybių narių jau padardidelę pažangą pritaikydamos pensijų sistemas, kad jose atsispindėtų visuomenės senėjimas, darbo rinkų pokyčiai ir evoliucionuojantys lyčių vaidmenys. Tačiau dauguma valstybių narių turi dar daug ką nuveikti, o keletas kitų pensijų reformų dar net nepradėjo vykdyti.
Man buvo malonu skaityti šį pranešimą, su kuriuo sveikinu pranešėją ir kuriame labai palaikomas mūsų pasirinktas visa apimantis požiūris. Keliose jo vietose pabrėžiami adekvatumo, tvarumo ir saugumo ryšiai. Jame taip pat nustatytos politikos sritys, kuriose ES gali padidinti vertę. Šiuo metu Komisija baigia analizuoti konsultacijų, apimančių galutinę Europos Parlamento nuomonę, rezultatus. Atsižvelgdama į atvejo skubumą Komisija jau pradėjo rengtis 2011 m. trečiajame ketvirtyje pateikti baltąją knygą.
Baigdamas norėčiau pasakyti, kad vienas didžiausių Europos socialinio modelio laimėjimų yra užtikrinimas, kad senatvės sąvoka nebūtų sinonimiška skurdo sąvokai. Tai yra pažadas, kurį turime toliau tesėti ir taip padėti valstybėms narėms priimti teisingus sprendimus siekiant užtikrinti, kad pensijų sistemos atitiktų paskirtį. Pastaruosius 12 mėnesių vyko intensyvios diskusijos pensijų reformų srityje, taip pat yra vilčių, kad šiais metais jos bus tokios pat intensyvios. Labai tikiuosi Parlamento paramos įgyvendinant realius pokyčius, kuriais būtų siekiama užtikrinti tiek adekvačias, tiek tvarias būsimas pensijas.
George Sabin Cutaş
Ponia pirmininke, tai, kad šiandien Europos Parlamento plenariniame posėdyje svarstome pensijas, patvirtina, kokios jos svarbios Europai. Dėl senėjančios visuomenės, ekonomikos ir finansų krizės ir vėlyvo jaunuolių įsitraukimo į darbo rinką reikalingi bendri sprendimai. Tačiau pensijos lieka nacionalinei atsakomybei, o subsidiarumo principo tikslas - nustatyti Europos intervencijos ribas. Nepaisant to, jeigu valstybės narės tinkamai įgyvendins galiojančius ES lygmens teisės aktus, turėsime naudos iš bendrosios rinkos, kuri veiks veiksmingiau ir taip skatins didesnį darbuotojų judumą.
Be to, tam, kad valstybės pensijų sistemos būtų tvarios, privalome užtikrinti, gal žmonės turėtų galimybę toliau dirbti iki senatvės pensijos amžiaus. Nedarbo didėjimas valstybėse narėse yra susirūpinimą keliantis dalykas, taip pat dėl jo kyla grėsmkartų solidarumui. Iš tiesų veiksmai siekiant pertvarkyti pensijų sistemą turi būti derinami su užimtumo politikos propagavimu. Analogiškai pensijų reforma neturi būti tapatinama su patikimų ir pakankamų pajamų atėmimu iš grupių, kurios jau dabar yra pažeidžiamos. Valstybės neturi vengti savo įsipareigojimo numatyti adekvačias pensijas visiems piliečiams.
Siekdami išvengti išnaudojimo nacionaliniu lygmeniu turime pasiūlyti adekvačios pensijos apibrėžimo Europos Sąjungos lygmeniu idėją. Mano nuomone, nepakanka valstybių narių paprašyti garantuoti aukštesnį už skurdo ribą pirmosios pakopos pensijų lygį. Tikrai suprantu argumentą, kad nacionalinės sąlygos yra skirtingos, ir valstybių nenorą leisti Europos Sąjungai įsitraukti į reikalą, kuris yra pats nacionalinio suvereniteto pagrindas. Tačiau manau, kad ES institucijos turi labiau rūpintis Europos piliečių gyvenimo sąlygomis. Socialinis nepasitenkinimas gali turėti netikėtų pasekmių. Du naujausi pavyzdžiai už Europos Sąjungos ribų rodo gyventojų, kurie buvo nuolat verčiami aukotis pernelyg mažai dėmesio piliečių poreikiams skiriančių nacionalinių vyriausybių interesų labui, pakantumo lygį.
Cornelis de Jong
Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto nuomonės referentas. - (NL) Ponia pirmininke, pirmiausia norėčiau nuoširdžiai padėkoti savo kolegei Parlamento narei R. Oomen-Ruijten už puikų jos bendradarbiavimą. Esu dėkingas jai už tai, kad atkūrdidelę nuomonės dalį, jei, tiesą sakant, ne visą nuomonę, kurią parašiau Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komitetui (IMCO).
Visų pirma esu patenkintas rekomendacija tobulinti Europos sistemą, kuria bus sudarytos sąlygos kiekvienam sužinoti, kiek pensijos jis sukaupė, nepaisant to, kurioje valstybėje narėje ji buvo sukaupta.
Vis dėlto iki šiol turiu kai kurių klausimų, ypač dėl ką tik R. Oomen-Ruijten išsakyto teiginio ir rekomendacijos pensijų politiką priskirti Europos ekonomikos valdymo sričiai nesutapimo. Tiksliai nežinome, kokią formą ji įgis, tačiau yra reali galimybė, kad ji nebus neprivaloma. Balsuodamas už nenoriu sudaryti įspūdžio, kad aš, pvz., prisidėsiu prie nacionalinių galių šiuo klausimu perdavimo ES.
Be to, man nerimą kelia rekomendacija, kuria iš tiesų siekiama, kad senatvės pensijos amžius būtų didinamas atsižvelgiant į vidutinę gyvenimo trukmę. Manau, kad Nyderlandams tai tikrai nebūtina, todėl negaliu pritarti šiai rekomendacijai. Norėčiau, kad pranešėja tai pakomentuotų.
Barbara Matera
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, aš taip pat norėčiau padėkoti R. Oomen-Ruijten.
Tai, kad Komisijos žaliojoje knygoje dėl Europos pensijų sistemų ateities neskiriama jokio reikšmingo dėmesio lyčių klausimams, yra pagrindas susirūpinti: moterys diskriminuojamos skaičiuojant pensijas, nes jos daug dažniau nutraukia savo karjerą, kad galėtų rūpintis savo vaikais, sergančiais giminaičiais ir pagyvenusiais žmonėmis. Todėl, kad įvykdytų savo šeiminius įsipareigojimus, moterys labiau nei vyrai linkusios sutikti dirbti nepatikimą darbą arba darbą ne visą darbo dieną, tad Europos Sąjungoje vidutinis atotrūkis tarp moterų ir vyrų darbo užmokesčio yra 18 proc.
Taip akivaizdžiai diskriminuojamos moterys, kurios gauna aiškiai mažesnes nei vyrų pensijas. Dėl to didėja skurdo grėsmvyresnio amžiaus moterims, ypač įvertinus tai, kad paprastai jos gyvena ilgiau nei vyrai. Laiką, kurį moterys skiria rūpinimuisi savo vaikais arba kitais išlaikomais šeimos nariais, skaičiavimo sistemose reikia pripažinti kaip atitinkantį visas kitas sutarčių, pagal kurias skaičiuojamos pensijos, rūšis. Žaliojoje knygoje siūloma konsultacija...
Taigi, tikiuosi, kad naujoje baltojoje knygoje bus skiriama daugiau dėmesio opiam ir nerimą keliančiam skirtingų lyčių asmenų atotrūkio ES skaičiuojant teises į pensijas klausimui.
Csaba Őry
Ponia pirmininke, visų pirma didelis pasiūlymų dėl pakeitimų skaičius - jų buvo beveik 500 - gerai parodo didžiulį susidomėjimą šiuo klausimu, o pranešėja R. Oomen-Ruijten nusipelno tik mūsų dėkingumo už tai, kad šį didžiulį pasiūlymų dėl pakeitimų šūsnį pavertpranešimu, kuriame atspindima dabartinParlamento nuomonė. Kalbu apie dabartinę jo nuomonę, nes dar tik pradedame diskusiją, ir kalbu apie žaliąją knygą, po kurios bus pateikta baltoji knyga, o tada bus pateikti papildomi pranešimai, reiškiantys, kad aiškiai esame didesnės apimties proceso etape.
Apskritai privalau pasakyti, kad sutinku su Komisijos požiūriu, pagal kurį pritariama įvairinimui, t. y. pensijų sistemoms, paremtoms keliomis pakopomis, tačiau kartu norėčiau atkreipti dėmesį, kad šiuo atveju formuluotgalėtų būti tikslesnė. Be abejo, kai kalbame apie antrąsias pakopas, omenyje turime antrąsias pakopas, papildančias pirmąsias pakopas atsižvelgiant į jų trūkumus. Tai nėra tas pats, kas antroji pakopa, kurioje kai kas pašalinama iš pirmosios pakopos tik dėl sistemos naudojimo skirtingais būdais. Pirmąja atkuriamas stabilumas, o antroji jam kelia pavojų.
Tačiau taip pat privalome suvokti, - tai galbūt jau buvo sakyta, tačiau tiesiog norėčiau tai pabrėžti, - kad pensijų sistemų problemas nebūtinai turi spręsti jos pačios iš vidaus; be to, tikriausiai jos to negali. Reikia daugiau darbo vietų ir glaudesnio ekonominio bendradarbiavimo, o mūsų tikslas tikrai turėtų būti pasistengti, kad jei jau Komisija parengbaltąją knygą, šis bendras mąstymo procesas kaip nors būtų susietas su strategijos "Europa 2020" ir ekonomikos valdymo tikslais. Akivaizdu, kad jei taip ir bus, galėsime rezultatyviau tęsti šią diskusiją.
Frédéric Daerden
S&D frakcijos vardu. - (FR) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, visų pirma norėčiau pabrėžti svarbų darbą dėl bendro sutarimo, kurį atliko pranešėja. Sveikiname, ponia Ria! Per derybas dėl kompromisų ji parodplatų požiūrį į mano frakcijos pateiktus argumentus, todėl didžioji Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto dauguma balsavo už pranešimo projektą. Jeigu ši didžioji dauguma rytoj balsuos už, taip būtų parodytas aiškus ženklas kitoms institucijoms.
Šis pranešimas dėl Europos pensijų ateities iki šiol yra vienintelis Europos institucijų dokumentas, kuriame prieštaraujama Komisijos mąstymui, - kaip visų pirma pateikiama metinėje ekonomikos augimo apžvalgoje, - A. Merkel ir N. Sarkozy dueto mąstymui jų dokumente dėl konkurencingumo pakto. Šiuose dokumentuose labai atvirai raginama persvarstyti pirmąją pakopą, taip pat raginama automatiškai didinti įstatymų nustatytą senatvės pensijos amžių pagal vidutinę gyvenimo trukmę. Savo iš dalies pakeistame ir patvirtintame pranešimo projekte Parlamentas yra už šiuos dalykus: pagrindinio vaidmens skyrimą pirmajai pensijų pakopai, pagal kurią suteikiamos geresnės solidarumo garantijos, papildomą vaidmenį skiriant kitoms pakopoms, įskaitant antrosios pakopos numatymą bendram naudojimui; didesnio dėmesio skyrimą faktinio pensinio amžiaus ilginimui, taip pat užimtumo lygio, visų pirma pagyvenusių žmonių, didinimui, o ne automatiškam fatališkam įstatymų nustatyto pensinio amžiaus ilginimui; kriterijų, pagal kuriuos būtų galima valstybėse narėse nustatyti garantuotą minimalią adekvačią pensiją, apibrėžimą; socialinių partnerių vaidmens didinimą Europoje nustatant ir įgyvendinant visas pensijų reformas; vyrų ir moterų pensijų skirtumų, susijusių su diskriminacija, apie kurią mums priminB. Matera, panaikinimą.
Esu patenkintas, kad šiais komponentais, šiais pasiekimais ir kitais dalykais, kuriuos galbūt minėjau, Parlamentas gali mūsų Komisijos narei pasiųsti aiškią žinią, socialinę ir pažangią žinią, ir tikiuosi, kad ji į juos atsižvelgs kitame baltosios knygos rengimo etape.
Marian Harkin
ALDE frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, visų pirma noriu padėkoti pranešėjai už puikų darbą; ji tikrai man palengvino gyvenimą. Taip pat noriu padėkoti Komisijai už tai, kad pradėjo šią diskusiją, kuri vyksta tikrai labai laiku.
Kai kurie žmonės kalba apie pensijų laiko bombą, o įvertinusi kai kuriuos skaičius, kuriuos mačiau skaičiuodama skirtumą tarp to, ką šiuo metu atidedame tiek valstybiniam, tiek privačiam pensiniam aprūpinimui, ir išteklių, kurių mums reikia siekiant užtikrinti adekvatų pensinį aprūpinimą kitus penkiasdešimt metų, gaunu didžiulį skirtumą. Taigi, šiomis aplinkybėmis fraz"pensijų laiko bomba" tikrai yra taikli. Ką gi, visi žinome, ką mums reikia daryti su laiko bomba: mums reikia išimti jos sprogdiklį. Manau, kad tai yra šio proceso pradžia.
Tačiau esminis klausimas toks: kas atsakingas? Manau, kad pranešime aiškiai pasakome, jog pačios valstybės narės atsakingos už užtikrinimą, kad jų piliečiams būtų numatytas pakankamas pensinis aprūpinimas. Tačiau taip pat teigiame, kad valstybių narių ūkiai yra vienas nuo kiti priklausomi, todėl tikrai būtų naudinga koordinuoti pensijų politiką taikant atvirąjį koordinavimo metodą. Tačiau netikime, kad įmanoma ES nustatyti adekvačius pensijų lygius arba iš tikrųjų suderinti senatvės pensijos amžių.
Vis dėlto manome, kad valstybės narės turėtų adekvatumą nustatyti kaip būtiną sąlygą, kad pagyvenę žmonės gyventų padoriai. Man malonu, kad pabrėžėme lyčių problemą ir paprašėme valstybių narių spręsti šią vyrų ir moterų, kurie ima atostogas priežiūrai, problemą ir kad atkreipėme dėmesį į judumo problemą bei strategijos "Europa 2020" vaidmenį.
Galiausiai pritariu pensijų įsipareigojimų įtraukimui į Stabilumo ir augimo paktą. Žinome, kad pensinio aprūpinimo srityje atsiveria fiskalinjuodoji skylė, kurios tiesiog negalime nepaisyti.
Jean Lambert
Verts/ALE frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, aš taip pat norėčiau prisidėti prie tų, kurie dėkojo mūsų pranešėjai už labai gerą darbą, kuri ji atliko rengdama šį pranešimą.
Visi žinome, kad yra nacionalinių nesutarimų ir nesutarimų pačiose mūsų frakcijose, tačiau nepasiūlyti nieko, kas sulauktų gana didelės paramos, tikrai kažkas nauja. Mano frakcija ypač patenkinta, kad mums pateiktame pranešime pripažįstama pirmosios pakopos pensijų, įsipareigojimo dėl adekvataus lygio ir sugebėjimo užtikrinti padorų gyvenimą problemos svarba. Šiaip ar taip, pastaruosius, 2010, metus praleidome spręsdami skurdo problemas. Žinoma, daugeliui žmonių tai taip pat yra fiksuotų pajamų, svarbiausio garanto, problema. Kaip ir kiti, taip pat pritariame pripažinimui, kad čia mums reikia spręsti tinkamo pensinio aprūpinimo užtikrinimo moterims problemą.
Taip pat pripažįstame vyresnio amžiaus darbuotojų diskriminacijos panaikinimo ir kitų metodų taikymo siekiant padėti žmonėms likti darbe svarbą. Teisių į pensiją perkeliamumas mums taip pat yra itin svarbus klausimas. Vis daugiau žmonių per savo darbingą amžių nedirba vienoje įmonėje. Iš tiesų jie dirba keliose įmonėse ir ne visada dirba toje pačioje šalyje. Tačiau mums reikia vengti šio pensinio aprūpinimo suskaidymo, todėl šiuo klausimu Europos Sąjungai numatytas pagrindinis vaidmuo.
Taip pat džiaugiamės matydami, kad šiame pranešime yra įsipareigojimas dėl antrosios pakopos pensinio aprūpinimo, kuriuo būtų galima pasinaudoti nepatiriant diskriminacijos dėl amžiaus, lyties ir darbo sutarties. Taip pat turėtume sutikti, - man malonu tai čia matyti, - kad mums reikia labiau prisitaikyti prie gyvenimo eigos metodo, pagal kurį sprendžiamos šiuolaikinės darbinės veiklos tiek teigiamų, tiek neigiamų ritmo ir įpročių problemos.
Taip pat vėl pripažįstame solidarumo šioje pirmojoje pakopoje svarbą iš dalies tiems, kurių darbinveikla siejama su daugiau atsitiktiniu darbu, trumpalaikėmis darbo sutartimis ir kt. Esame susirūpinę dėl bandymo primesti trečiosios pakopos privatų pensinį aprūpinimą ir sutinkame, jog nepaprastai svarbu, kad žmonės turėtų pakankamą ir aiškią informaciją.
Taip pat džiaugiamės, kad šiame pranešime numatyta - jeigu bus keičiamas pensinis aprūpinimas - pakankamai laiko žmonėms iš naujo apgalvoti savo finansines perspektyvas.
Julie Girling
ECR frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, mano frakcija pritaria šios žaliosios knygos paskelbimui. Ji pasirodo labai laiku ir tada, kai visose valstybėse narėse svarstome problemas, kurios jau buvo minėtos ir kurias vardydamas nevargsiu, todėl paminėsiu vos dvi - kintantys demografiniai rodikliai ir lyčių problema.
Pranešime ne tik pripažįstama valstybių narių keitimosi geriausia patirtimi ir keitimosi informacija svarba, bet ir pabrėžiama, kad pensijos lieka valstybės narės kompetencija. Jame pripažįstama, kad ES neturėtų leisti teisės aktų dėl pensijų dydžių adekvatumo ir senatvės pensijos amžiaus, o turėtų paprašyti, - ir paprašyti labai aiškiai ir labai primygtinai, - kad valstybės narės reguliuotų pagal savo aplinkybes ir atsižvelgdamos į šias problemas.
Manau, kad, siekiant sustiprinti bendrąją rinką, būsimas darbas perkeliamumo klausimu yra būtinas. ES piliečiai, dirbantys visoje Europoje, - ir aš sutikau jų daug, - neturėtų būti palikti nepalankioje padėtyje įvairiose valstybėse narėse įšaldžius jų pensijų krepšelius. Keičiasi demografija, keičiasi ir darbo praktika. Keičiasi ir mūsų lūkesčiai, tačiau itin svarbu, kad neatsiliktume nuo šių pokyčių mąstydami ir formuodami savo politiką.
Ilda Figueiredo
Ponia pirmininke, šioje diskusijoje negalime pamiršti, kad yra pasiūlymas dėl vadinamojo konkurencingumo pakto, kuriuo pasinaudodamas Vokietijos vadovaujamas direktoratas nori pradėti naujus išpuolius prieš visuotinę ir savitarpišką socialinės apsaugos sistemą, pailginti pensinį amžių ir nuvertinti atlyginimus bei nutraukti jų indeksavimą pagal infliaciją tik tam, kad duotų naudos finansų sektoriui, kuris bando šiose pensijose rasti naujų didesnio spekuliacinio pelno rūšių.
Norėtume pareikšti, kad aiškiai nepalankiai vertiname šį kelią į Europos integraciją, tiesiamą ant antisocialinės politikos pagrindo, kuriam šiame pranešime apgailėtinai pritariama remiant Europos Komisijos žaliąją knygą, leidžiant susieti įstatymų nustatytą senatvės pensijos amžių ir vidutinę gyvenimo trukmę, raginant žmones kuo ilgiau likti darbo rinkoje ir neatsisakant paramos privačioms pensijų sistemoms net tada, kai jau žinoma, kad tų fondų ir privačių bankų spekuliacinis naudojimas gali turėti labai skaudžių pasekmių, dėl kurių pagyvenę žmonės ir ypač pagyvenusios moterys liktų skursti.
Todėl pateikėme alternatyvią rezoliuciją, kuri rodo, kad įmanoma padidinti išmokas ir pensijas neilginant įstatymų nustatyto pensinio amžiaus, jeigu būtų daugiau darbo vietų su garantuotomis teisėmis, ypač jaunuoliams, didesni atlyginimai ir geresnfinansų sektoriaus ir finansinių sandorių priežiūra.
Esame prieš senatvės pensijos amžiaus ilginimą ir giname pensijų sistemą, integruotą į universalią ir savitarpišką valstybinę socialinės apsaugos sistemą, kurioje didinama mažesnių išmokų ir pensijų vertė, gerbiami pagyvenę žmonės, jiems leidžiama gyventi oriai ir taip prisidedama prie skurdo naikinimo. Štai ko tikisi mūsų piliečiai dalyvaudami kovose, kurios vyko Portugalijoje, Prancūzijoje, Graikijoje ir tokioje daugybėje kitų vietų.
Derek Roland Clark
EFD frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, praėjusių metų lapkričio 22 d. Užimtumo ir socialinių reikalų komitete pranešėja pasakė, kad pensijos išimtinai yra valstybės narės kompetencija. Dabar nuomontapo panašesnį tai: nors valstybės narės atlieka pagrindinį vaidmenį, yra aspektų, kuriais koordinavimas Europos lygmeniu yra svarbus. Rezoliucijos 9 dalyje pabrėžiama valstybių narių kompetencija, tačiau jos raginamos koordinuoti savo skirtingą pensijų politiką. Čia yra dviprasmybių, susijusių su ES kontrolės panaikinimo principu.
JK nacionalinpensijų fondų asociacija teigia, kad dėl šio pranešimo pensijos pabrangs - 90 proc., kaip teigia "Punter Southall" aktuarai konsultantai. Jei tai neperdėta, tikrai tiesa, kad reikės didžiulių papildomų sumų siekiant išvengti pensijų žlugimo, todėl labai padidės draudimo įmokos. Pensijų įmonėms ir valstybėms narėms šio pranešimo nereikia; joms reikia pagalbos siekiant neleisti didėti draudimo įmokoms. Kitaip šiuo klaidingu pranešimu bus galima sugriauti tai, ką juo siekiama apsaugoti.
Marine Le Pen
(FR) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, stabilumo pakto - rytoj konkurencingumo pakto - Europoje pensijų reformos yra ugnies linijoje.
Kaip galime išsaugoti pensijas, kai Europos Sąjunga reikalauja, kad valstybės narės, kuriose dabar yra deficitas, iki 2013 m. subalansuotų savo biudžetus? Jūsų sprendimas yra priartinti pensinį amžių prie 67 metų ir vykdyti įžvalgias einamojo finansavimo pensijų sistemų reformas siekiant sumažinti išmokas apdraustiems žmonėms. Be to, šioje pranešimo vietoje neklystama, nes jame reikalaujama garantuoto minimalaus pensijų dydžio, kurį jūs verčiate mus garantuoti į mūsų pakrantes atvykstantiems užsieniečiams, kurie niekada nemokėjo įnašų.
Maža to, dėl tiesioginių valstybinės pensijos įsipareigojimų skaičiavimo, kaip siūloma šiame pranešime, toliau didės našta valstybėms narėms, todėl jos bus priverstos kurti kapitalo formavimu grindžiamus pensijų fondus, tačiau mes, be abejo, puikiai žinome jų keliamus didžiulius pavojus.
Pensijų sistemos priklauso valstybių narių kompetencijai. Tačiau, nepaisydami žmonių norų, nustatote neturinčias precedento griežto biudžeto valdymo priemones. Europos dirbantieji, valstybės tarnautojai ir pensininkai bus koregavimo kintamieji siekiant išsaugoti eurą ir jūsų kraštutinai liberalią Europą.
Thomas Mann
(DE) Ponia pirmininke, puiku, kad pirmadienį nors kartą nebuvo nuslėptas pranešimas savo iniciatyva ir kad dėl jo buvo nuspręsta vos per keletą minučių. Tai yra Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto 463 pakeitimų ir su juo susijusio Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto 211 pakeitimų rezultatas.
Man būtų buvę malonu, jei būtų buvęs įsipareigojimas tęsti sėkmingų profesinių pensijų sistemų veiklą Vokietijoje, Liuksemburge, Suomijoje ir Austrijoje. Deja, dauguma nusprendrekomenduoti naujus minimalius standartus, taip pat rekomenduoti profesinėms pensijoms taikyti sistemą "Mokumas II". Taip bus rizikuojama dėl gerokai didesnių išlaidų, kurios vien Vokietijoje savanoriškų profesinių pensijų atveju galėtų padidėti 40 proc. Turime nesugriauti to, kas buvo pasiekta remiantis bendru profesinių sąjungų ir vadovybės sutarimu. Turėjau galimybę prisidėti prie šių kompromisų pasiūlydamas ateityje visokį minimalių standartų ir sistemos "Mokumas II" poveikį įvertinti atliekant visapusišką ir išsamų poveikio vertinimą. Tai reiškia pažangą siekiant toliau tęsti profesinių pensijų veiklą, nors tai jokiu būdu nėra garantija.
Teigiamai vertintina tai, kad neturime standartizuotos adekvačių pensijų dydžių apibrėžties. Be to, buvo atmestas pasiūlymas dėl ES suderinto pensinio amžiaus. KanclerA. Merkel ir Prezidentas N. Sarkozy tikrai yra už laipsnišką pensijų sistemų ir pensinio amžiaus konvergenciją. Kadangi skirtingose šalyse gimstamumo rodikliai ir vidutingyvenimo trukmskiriasi, kiekvieną nacionalinę pensijų sistemą reikia pritaikyti, kad atitiktų demografinius pokyčius.
Kompromisai buvo pasiekti labai stingant laiko. Tikiuosi, kad visi sugebėsime surengti nuodugnesnę diskusiją dėl šios baltosios knygos, į kurią bus įtraukta praktinįmonių patirtis. Vien sumos, siejamos su savanoriškomis profesinėmis pensijomis, yra didesnės nei numatytosios dabartiniame ES gelbėjimo pakete.
(Kalbėtojas sutiko atsakyti į klausimą, pateikiamą pakeliant mėlynąją kortelę pagal Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnio 8 dalį.)
Ria Oomen-Ruijten
pranešėja. - (NL) Ponia pirmininke, pasižiūrėkit, nenoriu, kad šiuo klausimu būtų kokių nors nesusipratimų. Todėl prašau jūsų, pone T. Mannai, patikslinti, kurioje šio pranešimo vietoje teigiama, kad sistema "Mokumas II" bus privaloma tvarka taikoma antrosios pakopos pensijoms? Aš asmeniškai esu prieš tai, tačiau kur jame taip teigiama?
Thomas Mann
(DE) Ponia pirmininke, turėjome du dviejų komitetų pranešimus, kuriuose rekomenduojama sistemą "Mokumas II" taikyti profesinių pensijų sistemoms. Mano nuomone, tai paprasčiausiai nebus veiksminga. Tokiose šalyse, kaip Prancūzijoje, turima šios patirties, tačiau kitose Europos Sąjungos valstybėse narėse jos neturima. Turėtume tai nuodugniai ištirti. Svarstydami baltąją knygą ir išsamiai ją aptardami turėsime galimybę visus tuo įtikinti, nes daugelis žmonių neturi atitinkamos patirties ir savo šalyse su tuo dar nesusidūrė. Tai puiki galimybmums atlikti pagrindinį darbą.
Pervenche Berès
(FR) Ponia pirmininke, pone Komisijos nary, čia dalyvaujame supažindinimo diskusijoje, kurioje Europos Parlamentas pageidavo, kad pasiųstumėte žinią. Tačiau tuo tarpu pasaulis juda, todėl papildomai minimas pensijų klausimas. Be abejo, čia noriu paminėti nuorodą į vadinamajame konkurencingumo pakte išdėstytą standartizuotą pensijų sistemą, kuri būtų Europos lygmens ir pagal kurią būtų numatytas 67 metų pensinis amžius. Galime aiškiai suprasti, kad jei pradėsime nuo to kurti socialinę Europą, tikrai kursime ją prieš savo žmones, tačiau norime tikrai ne to.
R. Oomen-Ruijten pranešime minime kitokius požiūrius daugeliu klausimų, todėl norėčiau Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto vardu paprašyti į tai atsižvelgti, kai rengsite Komisijos poziciją dėl baltosios knygos, susijusią su atsižvelgimu į lyčių klausimą, į kurį jūs pakankamai neatsižvelgėte.
Taip pat minime idėją, kad geriausias būdas spręsti išėjimo į pensiją klausimą yra skatinti užimtumą ir kad, užuot fiksavę įstatymų nustatytą senatvės pensijos amžių, turime atsižvelgti į realų amžių. Tačiau, Prancūzijos socialistų nuomone, R. Oomen-Ruijten pranešime yra ženklas, kuris kelia mums problemų ir su kuriuo negalėjome sutikti. Suprantate, jog idėja, kad didesne vidutine gyvenimo trukme turi būti indeksuotas įstatymų nustatytas senatvės pensijos amžius, mums yra žingsnis atgal socialinių teisių srityje ir toks žingsnis, kuriam negalime pritarti.
Galiausiai, tardama paskutinius žodžius, norėčiau pasakyti, kad nevykstant socialiniam dialogui ir nedalyvaujant socialiniams partneriams visose šiose derybose atsimušime į sieną.
Dirk Sterckx
(NL) Ponia, man atrodo, kad, padedami pranešėjos, pateikėme daug labai subalansuotų atsakymų į Komisijos užduotą klausimą. Yra du klausimai, kuriais, mano nuomone, Europos Sąjunga iš tiesų duoda papildomos naudos.
Jeigu pripažįstame pirmosios pakopos svarbą, nes tai tikslinga, kartu turime sutikti ir su tuo, kad mūsų viešųjų finansų būklyra ne mažiau svarbi, nes pirmoji pakopa paremta būtent patikimais viešaisiais finansais. Be to, turite pripažinti ilgalaikį krūvį, kuris dėl pensijų tenka vyriausybėms, ir turite tą labai aiškiai pasakyti. Manau, kad Komisijos ir Europos pareiga tai aiškiai pasakyti kiekvienai valstybei narei, kad kiekviena galėtų matyti, kur slypi rizikos ir sunkumai.
Antra mano mintis yra ta, kad antrojoje pakopoje Europos Sąjunga taip pat atlieka ypatingą vaidmenį. Čia atkreipėte dėmesį į sistemos "Mokumas II" svarbą. Čia prašome, kad Komisija išnagrinėtų rizikas per ilgesnį laikotarpį ir kad savo taisyklėse išaiškintų, kaip reikėtų nuo šių rizikų draustis. Manau, kad čia turite apskritai konkrečiai apsvarstyti ilgalaikę pensijų sistemų riziką: ne tik vienos rūšies, bet ir visų pensijų sistemų pagal antrąją pakopą. Taigi yra darbo, kurį reikia daryti.
Žvelgdamas į skaičius, kaip darM. Harkin, nuogąstauju, kad neapsidraudėme nuo visų visose Europos Sąjungos valstybėse narėse galimų rizikų.
Tadeusz Cymański
(PL) Ponia pirmininke, pasiūlymas dėl Europos Parlamento rezoliucijos, kurį svarstėme per Europos Komisijos surengtas konsultacijas, yra vertas mūsų paramos. Rezoliucijoje rekomenduojama gerinti savitarpišką nacionalinį koordinavimą, keistis geriausiąja patirtimi ir kartu nesikišti į valstybių narių kompetenciją, susijusią su pensijų sistemomis, kurios yra nepaprastai svarbi ir labai opi sritis.
Per diskusiją, surengtą Užimtumo ir socialinių reikalų komitete, pabrėžiau demografinių pokyčių reikšmę pensijų sistemų saugumui ir būsimai jų formai. Todėl mums nepaprastai svarbu imtis visų galimų priemonių, kuriomis būtų siekiama įveikti Europos demografinę krizę. Taip pat manau, kad, vertindami pensijų sistemas ir formuluodami pasiūlymus, turėtume atsižvelgti į gana didelius atskirų valstybių narių skirtumus tiek jų finansinio pajėgumo, tiek šiuo metu veikiančių valstybiniu ir profesiniu kapitalu grindžiamų pensijų sistemų požiūriu.
Thomas Händel
(DE) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, šalies gerovsukuriama jos piliečių darbu. Ateityje darbas socialiniame sektoriuje turi būti geriau apmokamas. Senatvėje žmonės nori gauti tinkamas ir patikimas pensija.
Viena aiški išvada iš krizės yra ta, kad tik viešosios ir valstybinės pensijos yra patikimos ir stabilios. Priešingai, profesinių ir privačių pensijų fondai vertybinių popierių biržoje prarado milijonus eurų. Absurdiška rūpinantis žmonių išėjimu į pensiją didinti dėmesį privačioms kapitalu grindžiamoms pensijų sistemoms. Visuomenfinansavo didžiausių bankų gelbėjimo paketus. Žmonės apmoka griežto taupymo politiką, kurią kontroliuoja Europos Sąjunga. Dabar tikimasi, kad jie gerins nacionalinius biudžetus sutikdami su pensijų mažinimu ir didesniu pensiniu amžiumi. Dėl ankstesnių pensijų reformų jau didėja skurdas senatvėje. Vienintelišeitis - stiprinti patikimas valstybines pensijų sistemas.
Franz Obermayr
(DE) Ponia pirmininke, netrukus ES gyventojų piramidapsivers ir daugiau nei 55 metų amžiaus grupsudarys didžiausią gyventojų dalį. Vidutingyvenimo trukmtoliau ilgės, o gimstamumo rodiklis liks mažas. Jaunuoliai pradės dirbti vis vėliau. Visi žinome to pasekmes: senėjanti visuomenir didėjantis galimybių apribojimų skaičius, kalbant apie pensijų finansavimą.
Europoje mums reikia šeimai palankios politikos, pvz., įdiegti šeimos mokesčių padalijimą, taikomą pajamų mokesčiui, arba ekvivalentiškas socialines priemones, kurias numatant būtų atsižvelgiama į įnašą, kurį šeima įneša į kartų kontraktą, mažinant mokesčių naštą šeimoms. Be to, mums reikia kurti paskatas siekiant pagyvenusius žmones kuo ilgiau išlaikyti darbe.
Norėčiau L. Andorui perduoti aiškią žinią. Labai populiari masinės imigracijos politika netinkamas būdas garantuoti mūsų pensijas, o be to, jis kelia grėsmę Europos socialinei taikai.
Danuta Jazłowiecka
(PL) Ponia pirmininke, dėl demografinių pokyčių, ilgesnės gyvenimo trukmės ir mažėjančio gimstamumo, įvairių privilegijų, suteikiamų pagal pensijų sistemas, ir ekonomikos krizės valstybių narių viešiesiems finansams tenka milžiniškas krūvis. Esame priversti vis dažniau užduoti klausimus apie dabartinių pensijų sistemų stabilumą ir saugumą bei apie tai, kiek jos garantuoja teisingas pajamas išėjus į pensiją. Darome išvadą, kad Europos pensijų sistemų, priklausančių valstybių narių kompetencijai, reformos yra būtinos. Tai bus ilgas ir brangus procesas, todėl siekiant, kad vyriausybės nuspręstų žengti tokį žingsnį, Taryba ir Europos Komisija turi užtikrinti, kad taikant perviršinio deficito tvarką visada būtų atsižvelgiama į šių reformų išlaidas. Dėl bet kokio kito sprendimo gali susiklostyti aplinkybės, kuriomis šalys atsisakys reformų, baimindamosi finansinės naštos.
Norėčiau aptarti du svarbiausius šių būtinų reformų aspektus. Pirma, siekdami užtikrinti pensijų sistemų patikimumą privalome įvairinti pajamų šaltinius ir kurti sistemas, grindžiamas, inter alia, viešuoju finansavimu iš kapitalo rinkų, ir darbuotojų pensijų sistemas. Antra, turėtume užtikrinti didesnius užimtumo rodiklius, kad užtikrintume pensijų sistemų stabilumą. Valstybės narės turėtų stengtis užtikrinti, kad tikrasis pensinis amžius būtų toks pat, kaip įstatymų nustatytas amžius, ir, jeigu to reikia, apsvarstyti įstatymų nustatyto pensinio amžiaus pailginimą savaime dėl to, kad europiečiai gyvena vis ilgiau. Tačiau ilgesndarbinės veiklos trukmturėtų būti siejama su atitinkamomis darbo rinkos reformomis, įskaitant atitinkamo mokymo ir sveikatos priežiūros paslaugų teikimą darbuotojams.
Norėčiau pasveikinti pranešėją ir padėkoti jai už pagalbą ir puikų bendradarbiavimą rengiant šį pranešimą.
Sergio Gutiérrez Prieto
(ES) Ponia pirmininke, jau buvo sakyta, kad Europos pensijų sistemų pagrindas yra ir toliau turi būti valstybinsistema, nes tai yra vienintelsistema, užtikrinanti sanglaudą ir, be to, mažinanti skurdo riziką mūsų visuomenėje.
Vis dėlto stulbina tai, kad Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos šalyse didžiausias lygybės lygis pajamų požiūriu nustatomas pensijų srityje arba kad dėl krizės vien 2008 m. privačios pensijos neteko 20 proc. savo vertės ir šiuo metu vis dar neatitinka reikalaujamo mokumo lygio.
Visa tai rodo, kad neišvengiamų reformų metu priemonės, kuriomis siekiama užtikrinti mūsų pensijų sistemų stabilumą, turi būti kompleksinės, taip pat jas numatant turi būti atsižvelgta, be kitų veiksnių, į plataus užmojo politiką, susijusią su gimstamumo rodikliais ir darbinės veiklos bei šeimos gyvenimo derinimu, ir kartu į plataus užmojo politiką, skirtą užtikrinti, kad žmonės galėtų patekti į darbo rinką ir joje likti, arba net į imigracijos politiką, grindžiamą integracija, kuria taip pat būtų užtikrintas mūsų pensijų tvarumas demografiniu požiūriu.
Galiausiai apgailestauju, kad tekste nenustatomos ribos piktnaudžiavimui subsidijų sąvoka įmonėse, nes paprastai jos atleidžiamos nuo bet kokių socialinių įmokų. Mano nuomone, tai svarbu visai naujai darbuotojų kartai, nes jei iš jų daugiau reikalaujama, kad jie turėtų padorią pensiją, jie taip pat neturėtų tiek daug iškęsti, kad gautų padorų darbą.
Elizabeth Lynne
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, norėčiau padėkoti R. Oomen-Ruijten už visą jos sunkų darbą šiuo klausimu. Manau, kad ji atliko labai gerą darbą.
Tai labai aiškiai rodo, kad už pensijas visų pirma atsako valstybės narės. Laimė, atmetėme bet kokį raginimą ES lygmeniu nustatyti minimalią pensiją, taip pat pensijoms taikyti "Mokumas II" tipo reglamentą. Lisabonos sutartyje labai aiškiai pasakyta, kad už pensinį aprūpinimą atsako valstybės narės, o ne ES. Tačiau galime keistis geriausiąja praktika ir patirtimi. Esu patenkinta, kad taip pat įtrauktas mano pasiūlytas pakeitimas, kuriame raginama įgyvendinti 2000 m. Užimtumo direktyvą siekiant uždrausti diskriminaciją dėl amžiaus.
Dėl pensinio amžiaus visada aiškiai sakiau, kad privalome išsaugoti pensinį amžių, - amžių, kurio sulaukę turite teisę pretenduoti į savo pensiją, - nustatytą valstybės narės lygmeniu, tačiau kartu atsisakyti privalomo pensinio amžiaus, kuris priverstų žmones nustoti dirbti, net jei jie nori tai tęsti. Apgailestauju, kad pranešime to nebuvo.
Milan Cabrnoch
(CS) Ponia pirmininke, norėčiau pasveikinti pranešėją, kuri atliko puikų darbą tvarkydama šimtus pateiktų pakeitimų. Nors šis pranešimas neturi teisės akto galios, jis labai svarbus ES valstybių narių socialinių sistemų ateičiai. Pagrindinės išvados, kurioms pritariame, yra šios:
sprendimai dėl pensijų sistemų yra politiniai sprendimai, už kuriuos išimtinai atsako atskiros valstybės narės;
būtina ilginti pensinį amžių;
vienintelis ES augimo šaltinis ateityje bus darbo našumo augimas;
svarbiausia užduotis - remti vyresnio amžiaus darbuotojų užimtumą, ypač užtikrinant didesnį lankstumą darbo teise grindžiamų santykių srityje ir teisingą pensijų sistemų sureguliavimą;
netikslinga pensijų sistemas ir jų reformą koordinuoti ES lygmeniu;
nepritariame pensinio amžiaus standartizacijai visos ES mastu, nepritariame ir jo susiejimui su vidutine gyvenimo trukme;
nepritariame jokioms pastangoms Bendrijos lygmeniu suvienodinti apibrėžtis, pvz., adekvačios pensijos apibrėžtį.
Kartika Tamara Liotard
(NL) Ponia pirmininke, subsidiarumas, kiekvienos valstybės narės kompetencijos sritis ir valstybių narių solidarumas yra du dalykai, kuriuos pranešėja nuolat pabrėžkalbėdama apie pensijų politiką. Todėl manau, kad apsaugos išlaidų mažinimo žaliąją knygą ji turėtų nedelsdama išmesti į šiukšlių dėžę. Vos nenukritau nuo kėdės, kai pranešėja iš tiesų žaliąją knygą paminėjo kaip teigiamą dalyką.
Nors, viena vertus, pranešėja toliau kalba apie subsidiarumą, kita vertus, ji pateikbegalę pasiūlymų, kaip padidinti ES įtaką. ES turėtų pateikti minimalios pensijos kriterijus. ES turėtų valstybes nares įtikinti ilginti pensinį amžių. ES turėtų skatinti Europos pensijų fondų konkurenciją ir tolesnę privatizaciją. O subsidiarumas? Koks subsidiarumas?
Jeigu visa tai buvo skirta labiau socialiai atsakingoms pensijų sistemoms paskatinti, galbūt čia galėtumėte pagrįsti ES įtaką. Deja, Komisija ir pranešėja pirmenybę teikia vidaus rinkai ir taip tik padidins prarają tarp turtingųjų ir vargšų.
David Casa
(MT) Ponia pirmininke, norėčiau pradėti pasveikindamas savo kolegę R. Oomen-Ruijten su ypatingu darbu, kurį ji atliko rengdama šį pranešimą. Pranešime pripažįstama, kad tuo metu, kai Europos Sąjungos piliečiai yra ypač pažeidžiami, valstybėms narėms būtina užtikrinti, kad socialinės apsaugos priemonės ir ypač pensijos būtų aukštesnio lygio ir labiau patikimos ir kad taip būtų užtikrinta vis senėjančių gyventojų dvasios ramybbei užtikrinta, kad jie liktų ekonomiškai nepriklausomi.
Čia norėčiau pabrėžti, kaip svarbu, kad valstybės narės apibrėžtų būtinus kriterijus, siekdamos užtikrinti tinkamus senyvo amžiaus piliečių gyvenimo standartus. Tai turi būti nustatyta pagal konkrečias aplinkybes, susijusias su kiekviena šalimi, todėl turi būti laikomasi subsidiarumo principo.
Tačiau palankiai vertinu prašymą Komisijai supažindinti su gairėmis ir skatinti keitimąsi geriausiąja patirtimi. Šitaip priimami sprendimai atitiks tų, kurie bus tiesiogiai paveikti, interesus. Jeigu ketiname pasiekti žaliojoje knygoje minimus tikslus, daugelyje šalių bus nepaprastai svarbi pensijų reforma; t. y. bus itin svarbu turėti patikimas, adekvačias ir tvarias pensijų sistemas.
Reformą bus sunku įgyvendinti, ypač šiais sunkiais laikais, todėl į reformos išlaidas taip pat reikia atsižvelgti ekonomikos valdymo aspektu.
Kinga Göncz
(HU) Ponia pirmininke, kaip ir keli Parlamento nariai, kalbėję prieš mane, manau, jog svarbu, kad Europos lygmeniu būtų kuo daugiau koordinavimo pensijų klausimais. Viena iš to priežasčių yra tai, kad dėl krizės iškilo makroekonominio stabilumo klausimas, taip pat dėl jos iškilo klausimas, kaip senatvėje galėtume užtikrinti saugumą ir orumą. Akivaizdu, kad valstybėse narėse vyksta įvairiausi pokyčiai. Kai kurios šalys renkasi reformų kelią ir stiprina arba kuria privačių pensijų fondų antrąją pakopą, o kitos, užuot tai dariusios, bando atsukti laiką atgal. Tačiau kad ir koks galėtų būti pokyčių pobūdis, labai svarbu, kad pensijų tvarumas, stabilumas ir ori senatvtaptų pagrindiniais prioritetais.
Dėl visų pakeitimų turi būti konsultuojamasi su socialiniais partneriais, o perėjimui turi būti skiriama pakankamai laiko. Žmonės, piliečiai, turi būti informuojami apie tai, kokie pakeitimai bus įgyvendinti ir kaip jie juos paveiks, siekiant jiems suteikti galimybę visais atvejais priimti pasvertus sprendimus, taip pat visi pakeitimai turi būti daromi piliečiams palankiai.
Vicky Ford
Ponia pirmininke, kai 1889 m. O. von Bismarck nustatvalstybinę pensiją, vidutingyvenimo trukmbuvo tik 45 metai. Šiandien gyvename ilgiau, tačiau susiduriame su klausimu, kaip gauti prideramas pajamas išėjus į pensiją. Ekonominės, demografinės ir darbo rinkos tradicijos skiriasi. Už savo politiką ir reformas turėtų būti atsakingos pačios atskiros šalys. Tvarioms valstybinėms pensijoms reikalingi stabilūs viešieji finansai, tačiau šio Parlamento pranešime aiškiai pareiškiama: negali būti suderinto ES pensinio amžiaus arba minimalių pajamų lygio.
Įmonių programas ir individualias kaupiamas lėšas turėtų būti galima perkelti iš vieno darbuotojo kitam ir tarp šalių. Taupantieji nusipelno skaidrios informacijos, kurią būti lengva suprasti ir su kuria būtų galima susipažinti. Taip, mums reikia saugių taupymo programų, tačiau kapitalui taikomos taisyklės turi būti racionalios. Pensijų rizikos nėra tokios pat, kaip draudimo įmonių arba bankų. Reguliavimo išlaidos tenka vartotojui, o šiuo atveju - senyvo amžiaus pensininkui.
Elisabeth Morin-Chartier
(FR) Ponia pirmininke, norėčiau pasakyti, kad su šia pensijų problema visose Europos Sąjungos valstybėse narėse susiduriame dėl mišraus krizės ir demografijos poveikio.
Vertindama daromą darbą pirmiausia norėčiau palankiai įvertinti žingsnį į priekį, t. y. konsultavimosi darbą, kuriam, kaip mums sakKomisijos narė, ji vadovavo rengiant šią žaliąją knygą, taip pat konsultavimusi, akiračio platumu ir kompromisu pagrįstą darbą, kurį atliko R. Oomen-Ruijten rengdama šį pranešimą.
Norėčiau pabrėžti tris aspektus, į kuriuos būtinai turime atsižvelgti siekdami išspręsti pensijų mokumo problemą.
Pirmasis aspektas yra nelygybė, su kuria susiduria pensinio amžiaus moterys, nes nelygybdarbe lemia skurdą sulaukus pensinio amžiaus.
Antras aspektas, pone Komisijos nary, ponia R. Oomen-Ruijten, yra tas, kad noriu užtikrinti, kad būtų išsaugotos našlių pensijos. Iki šiol esama neturtingų moterų, kurios nedirbo būdamos potencialiai darbingo amžiaus ir kurioms našlės pensija yra vienintelis būdas gauti minimalią pensiją, kartos.
Trečias aspektas - jaunesnių kartų įsitraukimas į darbo rinką. Jos ne tik susiduria su krize, bet ir turi nešti kelių kartų naštą: savo vaikų, savo tėvų ir savo senelių.
Galiausiai dėl to kyla senyvo amžiaus žmonių problema, kurią atlikdami savo darbą turime greičiau spręsti.
Jutta Steinruck
(DE) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, visoje Europoje pensijomis turi būti duodama pakankamai pinigų žmonėms pragyventi. Vienas svarbus reikalavimas yra užtikrinti, kad žmonės turėtų deramą darbą, nes prastai apmokamas darbas lemia skurdą senatvėje ir neadekvatų pensinį aprūpinimą. Kai girdžiu kitus šio Parlamento narius kalbančius, kad žmonėms paprasčiausiai reikia pasirinkti papildomą privačią pensiją savo senatvei, noriu atsakyti, kad daugelis žmonių, kurie vos gali išgyventi iš to, ką uždirba, nnemano mokėti papildomai privačiai pensijai. Štai kodėl toks svarbus vaidmuo tenka pensijų sistemos pirmajai pakopai. Einamojo finansavimo modelis, grindžiamas solidarumo principu, turi būti Europos pensijų pagrindas, taip pat pagal jį žmonės turi būti pakankamai aprūpinti, kad galėtų pragyventi. Negalime paprasčiausiai sakyti, kad tai valstybių narių reikalas. Turime duoti aiškų ženklą, kad mums reikia pensijų, kuriomis žmonėms būtų duodama pakankamai pinigų, kad jų gyvenimo kokybbūtų pakenčiama.
T. Mann pateikišsamų Vokietijos profesinių pensijų sistemos apibūdinimą. Ir aš norėčiau jį paminėti nesileisdama į tokio lygio smulkmenas. Savo žaliosios knygos įvertinime padariau tą pačią išvadą, todėl komitete dirbome kartu pakeitimų klausimais. Todėl raginu Komisiją užtikrinti, kad ir ką ateityje darytume, kad nebūtų ignoruojami skiriamieji kiekvienos šalies požymiai - dalykai, kurie iš tiesų puikiai pasiteisina ir yra būtini valstybių narių pensijų sistemų išlikimui.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Ponia pirmininke, manau, kad mums reikia būti realistams ir pripažinti, jog dabartinės valstybinių pensijų sistemos, grindžiamos išteklių perkėlimu iš kartos į kartą, žinomos kaip "einamojo finansavimo" principas, nebėra ekonomiškai perspektyvios, todėl joms reikalingos subsidijos iš valstybės biudžeto, kad išliktų.
Dėl visuomenės senėjimo tendencijos ir didėjančio darbo jėgos judumo šių pensijų sistemų disbalansas tik padidės, siūlomos priemonės, ar tai būtų pensinio amžiaus ilginimas, ar įmokų didinimas, yra ribotos ir bus vis labiau ribotos dėl socialinio pasipriešinimo tokioms priemonėms. Galiausiai turėsime pripažinti, kad išeitis yra pereiti prie tų pensijų sistemų, pagal kurias žmonės kauptų savo pensijų fondą visą savo darbinės veiklos laikotarpį.
Ádám Kósa
(HU) Ponia pirmininke, Europos Sąjunga išsprendlabai daug problemų, susijusių su neįgaliais asmenimis. Deja, tikrai neatrodo, kad valstybių narių pensijų sistemos apims būtent šią socialinę grupę, o tai nepriimtina. Be žmonių, kurie buvo priversti įsitraukti į invalidumo pensijų sistemą ne dėl savo kaltės, yra labai daug tų, kurie pateko į šią sistemą piktnaudžiaudami jos spragomis. Ši problema pirmiausia turi neigiamą poveikį Vidurio ir Rytų Europos, kurioje yra labai daug tokių piktnaudžiautojų, pensijų sistemoms. Jų yra tiek daug, kad jie išjudina pačios pensijų sistemos pamatus. Ši situacija neatitinka strategijos "Europa 2020". Šie žmonės, užuot gavę realią pagalbą, gauna ne individualiems poreikiams pritaikytas paslaugas, nors ir galėtų išlaikyti savo pozicijas darbo rinkoje ir pajėgtų dirbti. Dabartinės prognozės rodo, kad netrukus Europoje išlaikytinių skaičius padvigubės. Tuo tarpu darbingo amžiaus žmonių skaičius per metus sumažėja vienu milijonu. Taigi, tai reiškia, kad šiuo metu nėra tvarios pensijų sistemos, visų pirma jos nėra dėl to, kad joje nedalyvauja aktyvūs neįgalieji asmenys. Visiškai pritariu pranešėjos minčiai, kad ES, kuri yra 50 mln. neįgalių asmenų namai, dirba tik apytikriai keturiasdešimt procentų šių žmonių. Kur yra kiti apytikriai šešiasdešimt procentų? Esmta, kad jie taip pat turėtų dirbti.
Konstantinos Poupakis
(EL) Ponia pirmininke, norėčiau pasidžiaugti pranešėjos pastangomis pasiekti reikiamą ekonominio gyvybingumo ir socialinio pensijų sistemų adekvatumo balansą, atsižvelgdamas į tai, kad didelio nedarbo, darbo rinkos reglamentavimo panaikinimo, atlyginimų mažinimo ir didelių demografinių sunkumų laikais sukurti ir konsoliduoti adekvačias, socialiai teisingas ir ekonomiškai gyvybingas pensijų sistemas yra didžiulis uždavinys kiekvienai valstybei narei.
Tačiau sistemos turi būti grindžiamos pirmąja pakopa, valstybine perskirstomąja pakopa, kaip vienintele ir svarbiausia adekvačių išmokų garantija. Antroji pakopa turėtų papildyti šią pakopą, o ne ją remti, taip pat jos turėtų veikti kartu, jei jau imta rūpintis išsaugoti ne tik visuotinę galimybę ja naudotis, bet ir jos saugumą, nustačius tinkamą valdymo struktūrą.
Be to, vėlyvesnio pensinio amžiaus susiejimas su vidutine gyvenimo trukme jokiais būdais nelemia automatiškų korekcijų. Žinoma, turi būti įvertinti ir kiti veiksniai, pvz., vietovė, darbo pobūdis, labai sveikatai kenksmingos profesijos, gyvenimo kokybir sveikata. Galiausiai, bet numatant kokias nors paskatas likti darbe, reikėtų kaip būtiną sąlygą numatyti saugiklius, kurie padėtų įveikti bet kokias kliūtis, kurios galėtų trukdyti jaunimui patekti į darbo rinką, ypač tada, kai nedarbo lygis, deja, pakilo iki neregėtų aukštumų.
(Plojimai)
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Ponia pirmininke, diskusijos, rengiamos kai kuriose ES valstybėse dėl pensijų sistemų, ir šias diskusijas lydinčios visuomenės emocijos rodo, koks svarbus ir kartu koks sunkus šis klausimas. Bus neįmanoma patvirtinti bendro pensijų modelio, kurį būtų galima taikyti visose ES valstybėse narėse. Tačiau ekonomikos krizės ir demografinių pokyčių laikotarpiu nacionalinių pensijų sistemų reformas tampa neišvengiamos. Šiandien daugelis šalių jau iš tiesų susiduria su problemomis dėl didėjančių pensijų sąnaudų, o tokios problemos gali pakenkti kartų solidarumo principui. Tačiau privalome nepamiršti, kad pensijos turi būti patikimos ir saugios ir kad jas nustatant turi būti atsižvelgta į tai, ką sumokame. Atsižvelgdama į tai norėčiau, kad didesnis dėmesys būtų skiriamas moterų ir vyrų darbo užmokesčio skirtumui, nes dėl mažesnio moterų darbo užmokesčio jos gauna mažesnes pensijų išmokas.
Rovana Plumb
(RO) Ponia pirmininke, norėčiau paminėti, kad net šios diskusijos pradžioje Komisijos narys kalbėjo apie Europos socialinio modelio laimėjimus. Vienas iš jų taip pat yra tai, kad pasiekta moterų ir vyrų galimybių lygybė. Tikiuosi, kad šiuo pranešimu bus duota aiški žinia apie lyčių lygybės integravimą siekiant teisingos pensijų sistemos.
Štai kodėl noriu, jei leisite, pabrėžti tris aspektus. Pirma, norėčiau pabrėžti priemonių, kuriomis siekiama pripažinti namuose atliekamą darbą, įskaitant šio darbo įkainojamojo skaičiavimo pensijos tikslais taikymą, poveikio visuomenei ir moterų užimtumui vertinimą. Raginu Komisiją pradėti procedūrą siekiant išbraukti Direktyvos 2004/113/EB 5 straipsnio 2 dalį, kuria leidžiama diskriminuoti moteris pensijų produktų atveju.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Ponia pirmininke, pensijų sistema yra pagrindinis Europos socialinio modelio elementas, kurį būtina išsaugoti. Tai valstybių narių pareiga, tačiau, siekiant užtikrinti jos išlikimą, mums reikia imtis priemonių kuo labiau sutariant su socialiniais partneriais ir pilietine visuomene. Reikia, kad šiomis priemonėmis daugiausia būtų siekiama nustatyti Europos standartą, kuriuo būtų užtikrintas visų sistemų mokumas padarant jas priklausomas nuo priežiūros kriterijų, pagal kuriuos visose valstybėse narėse būtų apribotas viešųjų finansų deficitas, ir išplečiant garantijas, kurių nuo 2013 m. ketinama reikalauti iš draudimo įmonių, kad pateiktų susivienijimams, kurie kai kuriose valstybėse narėse valdo šias sistemas.
Šį standartą reikia nustatyti siekiant racionalizuoti diskusiją, nes šios problemos sprendimas reiškia daugiau nei pensinio amžiaus nustatymą įstatymais. Mums reikia atsižvelgti į asmens darbo trukmę ir įnašų dydį bei įtraukti koeficientus, susijusius su pensininkų norais. Asmens darbinės veiklos pratęsimo rezultatas turi būti didesnpensija.
Nustatant šį standartą taip pat reikia žvelgti į ateitį. Dėl darbuotojų judumo reikės, kad pasyvių teisių perkėlimas iš vienos šalies į kitą nebūtų problema. Dėl europiečių judėjimo po šalis reikės turėti galimybę susipažinti su savo darbinės veiklos istorija visose valstybėse narėse, kuriose jie mokėjo įnašus.
Taip pat manau, kad mums reikės atkreipti ypatingą dėmesį į lyčių ir negalios problemą.
Elisabeth Schroedter
(DE) Ponia pirmininke, pone L. Andor, norėčiau paklausti, ar tikslinga į šią diskusiją ir šį pranešimą atsakyti baltąja knyga? Ar neturėtume verčiau pabandyti išspręsti tikrai neatidėliotinas problemas? Mano nuomone, yra dvi problemos: viena iš jų - didžiulis tikrojo pensinio amžiaus ir valstybinio pensinio amžiaus skirtumas. Tai reiškia, kad iš tikrųjų reikia panaudoti kovos su diskriminacija priemones, t. y. Komisijos veiksmus arba kontrolę, siekiant pagerinti padėtį, nes dėl to pensijos taps tvaresnės.
Kita problema - pranešime aiškiai raginama jau dabar imtis veiksmų dėl profesinių pensijų perkeliamumo, o tai reiškia, kad reikia pagalvoti apie naują direktyvą. Tai yra daug skubesnis dalykas, nes darbuotojai, pereinantys iš vienos įmonės į kitą, netenka labai daug jų pensijoms skiriamų pinigų, kurie senatvėje jiems užtikrintų saugumą. Štai kodėl privalome imtis veiksmų šioje srityje. Su šia baltąja knyga tik gaištame laiką.
Alfreds Rubiks
(LV) Ponia pirmininke, dėl ekonomikos krizės ir gyventojų senėjimo mažėja įnašai į socialinės apsaugos sistemą. Tai yra visuotinai pripažinta tiesa. Pensininkų skaičius didėja. Dėl to kyla grėsmpensijų sistemos tvarumui. Socialinės apsaugos ir pensijų sistemas būtina pritaikyti prie šiandieninių uždavinių. Sutinku su Komisijos nariu, kai jis sako, kad rengiant šį dokumentą reikės įdėti daug sunkaus darbo. Nepaisant to, tikiu, kad privalome visos ES mastu sukurti socialinį fondą, lygiavertį Sanglaudos fondui, siekiant padėti tų šalių, kuriose yra santykinai mažos pajamos, pensininkams. Nacionaliniai biudžetai negali užtikrinti deramos senatvės. Tai jau patyrėme. Praėjusiais metais kovojome su skurdu, o kovos rezultatas yra tai, kad turime daugiau skurstančių žmonių nei anksčiau.
László Andor
Komisijos narys. - Ponia pirmininke, dar kartą norėčiau pasveikinti visus komitetus, kurie dalyvavo diskusijoje ir rengiant pranešimus.
Suprantu, kad sunku suderinti tiek daug pozicijų, turinčių skirtingą politinį ir nacionalinį pagrindą, tačiau balsavimai dalyvaujančiuose komitetuose rodo, kad pranešimams buvo išreikšta plataus masto parama. Taip Komisijai pasiunčiama aiški žinia dėl tolesnių veiksmų dėl žaliosios knygos. Tikiuosi kito mėnesio pradžioje paskelbti santrauką su įtraukta Parlamento nuomone. Tai toliau darysime 2011 m. antrąjį pusmetį pateikdami baltąją knygą, minėtą mano ankstesnėje kalboje, prie kurios bus pridėtas tinkamas poveikio vertinimas. Taip visiems suinteresuotiesiems asmenims bus suteikta galimybtoliau dalyvauti diskusijoje.
Komisijos narių pensijų reikalų gruppraėjusią savaitę jau apsvarstgalimus politikos variantus spendžiant klausimą, kaip atnaujinti ir patobulinti Europos pensijų sistemą. Buvo sutarta, kad turėtume toliau taikyti visapusišką požiūrį į pensijų reformas.
Tai darant mums reikia tęsti dialogą su pagrindiniais suinteresuotaisiais subjektais tiek dėl naujų reguliavimo iniciatyvų tokiose srityse kaip perkeliamumas, profesinių pensijų sistemos ir nemokumo apsauga, tiek dėl kitų švelnesnių reguliavimo formų, pvz., gerosios patirties kodekso. Taip pat nusprendėme nuodugniai išnagrinėti lyčių aspektą ir daugiau dėmesio jam skirti baltojoje knygoje, o ne žaliojoje knygoje.
Tuo tarpu norėčiau užtikrinti, kad žalioji knyga ir baltoji knyga nebūtų sumaišyta su kitais skraidančiaisiais objektais, pasirodančiais Europos danguje. Komisija neturi visiškai nieko bendro su požiūriais, kurių laikantis manoma, kad Europos Sąjungoje galėtų būti vienodas pensinis amžius. Įvairovyra ES pagrindas ir tai taip pat taikoma demografinės tikrovės įvairovei, todėl dabar tai turime nagrinėti daug nuodugniau nei anksčiau.
Taip pat turėtume pripažinti, kad dėl vykstančių reformų atsiranda naujos rizikos, nes dėl jų būsimos pensijos tampa daug daugiau priklausomos nuo ilgalaikių tendencijų darbo rinkoje ir finansų rinkose. Vadinasi, mums reikia taip pat reikia sukurti užimtumo galimybių ir neįgaliems asmenims bei padidinti finansų sistemų stabilumą.
Nekantriai lauksiu tolesnio darbo su Parlamentu ir jo komitetais šiuo labai svarbiu klausimu.
Ria Oomen-Ruijten
pranešėja. - (NL) Ponia pirmininke, norėčiau pasinaudoti šia galimybe įvertinti savo kolegas Parlamento narius, kurie dirbo su manimi rengdami šį pranešimą: G. Cutaşą, B. Matera ir C. de Jongą. Nežinau, kur yra C. de Jong. Štai jis gale. Jis pateikkeletą pastabų, kurių nesuprantu, pvz., kuriose jis sako, kad norime rasti Europos sprendimą viskam. Tai netiesa. Šiuo atveju subsidiarumas yra pagrindinis principas.
Gal galėčiau išsiaiškinti punktą, dėl kurio C. de Jongui kilo problemų ekonomikos valdymo klausimu: pageidaujame tokio ekonomikos valdymo, kuris užtikrintų, kad kiekvienas, kuris geriausiai išbando savo lygį, taptų laimėtoju. Norime būtent to, o ne kiek valstybių narių - iš kurių dešimt parašmums laišką - turi būti nubausta už tai, kad tinkamai pasirūpino savo ateitimi ir savo pensijomis. Tikiuosi, kad tai jus, pone C. de Jongai, patenkina.
K. Liotard čia nėra, tačiau susidariau įspūdį, kad ji, atrodo, neskaitpranešimo, tačiau komentuoja, tartum būtų jį skaičiusi.
Ponia pirmininke, jau padėkojau savo kolegoms Parlamento nariams G. Cutaşui, B. Matera ir C. De Jongui, tačiau taip pat norėčiau padėkoti F. Daerdenui, M. Harkin, J. Girling ir J. Lambertui, kalbėjusiems atitinkamų savo frakcijų vardu, taip pat mano Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos šešėlinei pranešėjai D. Jazłowieckai už tai, kad šį pranešimą parengtokį, koks dabar yra. Manau, kad padarėme patikimą to, ką reikia padaryti, analizę.
Taip pat žinau, kad pranešime vis dar yra labai opių klausimų, kurie rūpi atskiroms valstybėms narėms. Vis dėlto tikiuosi, kad mes, komitetas ir jūs, pone Komisijos nary L. Andorai, padėjome reikalus pakreipti tinkama linkme, kuria žengdami galėsime susivienyti dėl baltosios knygos, taip pat šiame Parlamente, ir kad kiekvienas taip pat balsuos už jį. Tai buvo sunkus dokumentų rinkinys, tačiau tikiuosi, kad rytoj galėsime sakyti: "Viskas gerai, kas gerai baigiasi."
Pirmininkė
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj vidudienį (2011 m. vasario 16 d., trečiadienį).
Norėčiau priminti tiems iš jūsų, kurie neturėjo galimybės kalbėti, kad, jei norite, galite pateikti rašytinį, ne ilgesnį nei 200 žodžių pareiškimą, kuris bus pridėtas prie posėdžio stenogramos, jeigu norėtumėte užprotokoluoti tai, ką būtumėte norėję pasakyti, jei būtumėte galėję tai padaryti.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Corina Creţu
Pažeidžiamiausia ES pensijų sistema yra valstybinsistema, grindžiama kartų solidarumu. Tačiau pensija yra paveldėta teisė, todėl vyriausybės negali jos pažeisti, yra krizar jos nėra, net jei kai kurios vyriausybės, pvz., Rumunijos vyriausybė, nesivaržo daryti viską, ką nori, dėl pensijų dydžio ir jų skaičiavimo metodų. Demografinpadėtis taip pat nėra mums palanki. Todėl sistemos tvarumas yra neatidėliotinai spręstina problema. Tačiau valstybines pensijų sistemas finansuoja ne vyriausybės, o tie, kurie joms moka įnašus: socialiniai partneriai, darbuotojai ir darbdaviai, nepaisant jų tipo. Šias sistemas smarkiai paveikdu veiksniai: neteisėtas darbas ir Europos ekonomikos nesugebėjimas kurti naujas darbo vietas, kuriose būtų siūlomas deramas atlyginimas ir pagrįsta trukmė. Prastai apmokami ir nepatikimi darbai tuo pretekstu, kad reikia didinti darbo rinkos lankstumą, reiškia, kad valstybinės sistemos nuolat išgyvens krizę. Mane drąsina tai, kad Europos Parlamento rezoliucijoje dėl pensijų sistemų pabrėžiamas moterų diskriminavimas pensijų dydžio atžvilgiu, net jei amžius ir įmokų mokėjimo laikotarpis iš esmės būtų toks pats, kaip vyrų. Tai pirmas žingsnis siekiant ištaisyti neteisybę, po kurio turi būti imamasi paskesnių priemonių.
Vilija Blinkevičiūt
Europos Komisijos pateiktoje Žaliojoje knygoje pateikti įtikinami argumentai, kodėl reikia tobulinti dabartines pensijų sistemas. Tačiau nereikia pamiršti, jog dauguma siūlomų sprendimų yra socialiai jautrūs.
Todėl reikia kruopščiai įvertinti ne tik sprendimų naudą, bet ir galimas grėsmes. Ypač tada, kai kalbama apie pensinio amžiaus ilginimą ar valstybių narių įtakos pensijų politikoje mažinimą. Nors Komisijai pensinio amžiaus ilginimas atrodo vienas iš neskausmingiausių būdų prisitaikyti prie ilgėjančios gyvenimo trukmės, tačiau ji neteikia konkrečių pasiūlymų dėl vyresnio amžiaus žmonių užimtumo darbo rinkoje. Tolstant išėjimo į pensiją galimybei, daugelis neturinčių darbo priešpensinio amžiaus žmonių gali atsidurti skurdo spąstuose. Nepakankamai įvertinta ir tai, kiek ilgai leis žmonių sveikata dirbti. Be to, būtina atsižvelgti į tai, kad moterys dažniau nei vyrai dirba mažiau apmokamus darbus, nepilną darbo dieną, dėl gimdymo ir motinystės, vaikų, neįgalių šeimos narių priežiūros praranda draudimines garantijas ir galiausiai gauna mažesnes pensijas. Manau, kad reikia daugiau dėmesio skirti ir kitoms pensijų sistemų tobulinimo būdams, tokiems, kaip darbinės veiklos pradžios ankstinimas, darbinio ir šeimos gyvenimo geresnis derinimas, "lankstaus” pensinio amžiaus nustatymas, bendrų minimalių standartų pensijoms įvedimas ir pan.
Bet kuriuo atveju Žaliąją knygą vertinčiau kaip rimtą žingsnį, siekiant užtikrinti normalias gyvenimo sąlygas esamiems ir būsimiems pensininkams.
Alajos Mészáros
Dėl pakitusių demografinių rodiklių ir ilgesnės vidutinės gyvenimo trukmės esame skatinami kurti naują savo pensijų sistemų strategiją. Privalome iš naujo nustatyti problemas, susijusias su jaunais ir pagyvenusiais žmonėmis, kad būtų galima užtikrinti tvarų, patikimą ir adekvatų pensijų išmokėjimą. Europos valstybių narių pensijų sistemos labai skiriasi. Vakarų Europos šalys kovoja su didėjančių dabartinių ir būsimų sąnaudų problemomis, o naujosios valstybės narės bando kurti diversifikuotas sistemas. 2008 m. buvo keturi darbuotojai vienam pensininkui išlaikyti, o 2020 m. jų bus penki. Prie to priežasčių priskiriama ir tai, kad dėl ilgesnio ir visapusiškesnio mokymo Europos jaunuoliai įsitraukia į darbo rinką vyresnio amžiaus ir kad darbuotojų darbo santykiai netrunka iki įstatymų nustatyto pensinio amžiaus.
Mums reikia įdiegti sistemą, kuri būtų tvari ir užtikrintų pensijas, nes joje būtų atsižvelgta į valstybių narių padėtį. Mums taip pat reikia atsižvelgti į laisvo judėjimo Europos Sąjungoje galimybę. Privalome pradėti nuo prielaidos, kad naujos kartos veiksmingai ir sėkmingai darbo rinkai taip pat reikės judumo. Dėl būsimos pensijų sistemų reformos bus būtina susieti pirmąją ir antrąją pakopas, kurios įvairiose valstybėse narėse jau iš dalies sutampa, taip pat jas reikės glaudžiai susieti su trečiąja pakopa. Taip pat turime stengtis likviduoti neteisėtą darbą, nes tai turi tokį pat lemiamą vaidmenį siekiant išsaugoti mūsų pensijų sistemas.
Vasilica Viorica Dăncilă
Dėl gyventojų senėjimo tendencijos, su kuria pastaraisiais metais susiduria Europa, vyksta didžiuliai pokyčiai medicinos ir vartojimo įpročių, taip pat gyventojų struktūros ir socialinės apsaugos sistemos srityse. Šiomis aplinkybėmis ateityje pensijų sistemų gyvybingumo užtikrinimas bus glaudžiai susijęs su klausimu, kiek laiko ES piliečiai bus iš tikrųjų aktyvūs darbo rinkoje. Manau, naudinga, kad strategija "Europa 2020" yra remiama aktyvi ir kryptinga darbo rinkos politika, kuri padeda didinti vyresnio amžiaus darbuotojų, moterų, mažumų ir ilgą laiką nedirbančiųjų užimtumo lygį. Manau, kad siekdama šio tikslo Europa patirs dirbančių darbuotojų skaičiaus didėjimą ir platesne prasme - ekonomikos augimą, kuris turės teigiamą poveikį pensijų sistemų gyvybingumui ES lygmeniu.
Jarosław Kalinowski
Visi žinome, kad nėra tokio dalyko kaip idealus pensijų sistemų modelis. Kiekviena šalis rengbūsimoms reformoms skirtus savo sprendimus ir planus, kurie buvo atitinkamai pritaikyti. Nepaisydamas gana didelių atskirų sistemų skirtumų manau, kad Europos Sąjunga turėtų nurodyti kryptį, kurios, darydamos pakeitimus, turi laikytis visos valstybės narės. Komitete daug kartų buvo pabrėžta, jog pastarųjų metų finansų ir ekonomikos krizparodė, kad reikia skubiai vykdyti pensijų sistemų reformas. Solidarumo ir subsidiarumo principai įpareigoja mus stiprinti valstybių narių bendradarbiavimą šioje srityje. Keisdamiesi savo patirtimi galėsime išvengti laiko švaistymo dubliavimui, dėl kurio vienoje šalyje jau kilo nelaimė, o keisdamiesi informacija apie geriausią patirtį galėsime veiksmingai kurti geriausias strategines priemones.
Nepamirškime, kad reformos neturi apsiriboti tik įnašų didinimu ir laikotarpio, kuriuo mokamos šios įmokos, ilginimu. Biudžeto stabilumas, tarpvalstybinis pensijų koordinavimas, minimalių garantijų kūrimas ir lygios moterų ir vyrų teisės yra tik keli klausimai, kurie turėtų būti apsvarstyti kiekvienoje valstybėje narėje. Tvari sistema, grindžiama savitarpiškai priklausomomis pakopomis, kurios viena kitą papildo, turėtų būti kuriama visoje Europoje, į ją integruojant profesines ir privačias pensijas, taip pat kapitalu ir ne kapitalu grindžiamas pensijas. Manau, šis sprendimas užtikrins, kad būtų sukurtos stabilios ir teisingos pensijų sistemos, kurios kartu liks pakankamai lanksčios, kad jas būtų galima pritaikyti mūsų patiriamiems socialiniams ir ekonominiams pokyčiams.
Zuzana Roithová
Dėl senėjančios visuomenės beveik visoms šalims iškyla klausimas, kaip ateityje finansuoti pensijų sistemas, daugiausia grindžiamas lanksčiu finansavimu. Palankiai vertinu puikų R. Oomen-Ruijten pranešimą, kuriuo mums atveriama galimybrasti sprendimą ir kartu atsižvelgti į subsidiarumą. Norėčiau paminėti sprendimą, kurį Čekijoje daug metų propagavo Krikščionių ir demokratų sąjunga - Čekoslovakijos liaudies partija (KDU-ČSL). Vaikai, kurie dirba mokamą darbą, turėtų turėti galimybę dalį savo privalomų įmokų į lanksčią sistemą nukreipti į savo tėvų pensijos sąskaitą ir šiomis įmokomis, kuriomis didinamos jų tėvų pensijos, iš dalies kompensuoti išlaidas, patirtas jais rūpinantis vaikystėje. Šis individualizuotas kartų solidarumas būtų, viena vertus, teisingesnis šiandieniniams pensininkams, kurie atliko gerą darbą augindami naują kartą, o kita vertus, jis padėtų atkurti socialinį požiūrį į dideles šeimas. Vaikai turėtų mokėti, o ne tik kainuoti. Tai yra tiek mūsų pensijų problemos pasekmių, tiek pagrindinės priežasties sprendimo pagrindas.
Jaromír Kohlíček
Dešimties metų darbo rengiant žaliąją knygą, klaidingai pavadintą "Adekvačios, tvarios ir saugios Europos pensijų sistemos", rezultatas tėra atsitiktinis absurdiškų teiginių rinkinys. Nežinau, kaip yra kitose šalyse, tačiau, pvz., Čekijoje prognozuojamas gimstamumo rodiklis, ekspertų apskaičiuotas prieš 10 metų, taip smarkiai skiriasi nuo dabartinės padėties, kad žaliojoje knygoje išdėstyti teiginiai 2040-2060 m. laikotarpiui, mano nuomone, yra absurdiški. Jeigu ekspertai nesugebėjo numatyti net 5-7 metų gimstamumo rodiklio raidos, kaip gali turėti kokią nors vertę jų prognozdaugiau nei 30 metų? Visa žalioji knyga grindžiama klaidinga prielaida, kad kol mokesčių mokėtojui nenustatysiu teisinio įpareigojimo dalį pensijų sistemai skirtų lėšų investuoti į valstybės negarantuojamą fondą, jis gaus didesnę pensiją, nei gautų vien iš pirmosios pakopos. Atsakingas konstitucinis teismas tokį įstatymą būtinai apibūdintų kaip nekonstitucinį. Net šalyse, kuriose praeityje buvo įdiegta antroji pakopa, ši pakopa nedavlauktų rezultatų. Pvz., aštuntajame dešimtmetyje Čilėje, po A. Pinocheto nuvertimo, valstybės negarantuojami privatūs fondai tapo privalomi visiems piliečiams, išskyrus kariuomenę ir policiją. Kodėl tai padaryta? Kodėl dabartinVengrijos konservatorių vyriausybtaip pat ardo neveiksmingą antrąją pensinio aprūpinimo pakopą? Tokios yra pagrindinės priežastys, dėl kurių Europos vieningųjų kairiųjų jungtinfrakcija / Šiaurės šalių žalieji kairieji negali balsuoti už R. Oomen-Ruijten pranešimą. Negalime pritarti planuojamam šimtmečio nusikaltimui!
Louis Grech
raštu. - ES ir valstybės narės susiduria su vienu didžiausių uždavinių, susijusiu su adekvačių ir tvarių pensijų sistemų užtikrinimu Europoje. Atsižvelgiant į tai, kad didelprocentinpiliečių dalis savo pragyvenimo požiūriu yra labai priklausomi nuo savo pensijų sistemų, norėčiau pabrėžti valstybės finansuojamų pensijų sistemų, grindžiamų solidarumo principu, svarbą.
Daugiaaspektėse situacijose, susijusiose su tradicijomis ir pensijų sistemų rūšimis, ir atsižvelgiant į tai, kad pagrindinatsakomybuž pensijų reformą tenka valstybėms narėms, vienodų sąlygų taikymo visiems principo taikyti neįmanoma. Tačiau ES gali padidinti vertę užtikrindama įvairių pensijų sistemų koordinavimą ir keitimąsi geriausia patirtimi.
Bet kokios pensijų sistemų peržiūros turėtų būti atliekamos skaidriai, apsaugant vartotojų poreikius ir informuojant piliečius apie jų teises, susijusiais su įvairiomis pensijų sistemomis ir atitinkamomis rizikomis, visų pirma susijusiomis su tarpvalstybiniu judumu. Pensijų sistemos turėtų gebėti atlaikyti bet kokį galimą biudžetinį ir demografinį krūvį, tenkantį valstybėms narėms, neužkraunant naštos paprastiems piliečiams.
Į visus šiuos poreikius reikia žiūrėti per būsimų demografinių bei socialinių ir ekonominių uždavinių, pvz., netipinio užimtumo, didėjančios moterų darbo jėgos, šeimų struktūrų pokyčių ir jaunimo užimtumo, prizmę.
Angelika Werthmann
Kai kurie dalykai, minimi Komisijos iniciatyvoje dėl žaliosios knygos, man atrodo ypač svarbūs. Tai vertinu kaip mūsų pareigą neleisti, ypač pagyvenusiems piliečiams, kurie savo darbinės veiklos laikotarpiu padėjo pasiekti dabartinį mūsų gerovės lygį, senatvėje patekti į pažeidžiamą padėtį. Kartu pranešime tinkamai atsižvelgiama į subsidiarumo principą. Komisija turėtų aiškiau reikalauti vyrų ir moterų lygybės. Moterys dažniau nei vyrai yra sudariusios netipiškas darbo sutartis. Dažnai jų pensijos yra mažesnės, todėl joms gresia didesnis pavojus senatvėje kęsti skurdą. Tinkamos ir saugios pensijų sistemos simbolizuoja ilgalaikius kartų susitarimus. Todėl norėčiau paraginti Komisiją pasinaudoti žaliąja knyga ir pradėti iniciatyvas, kuriomis būtų didinamas visuomenės informuotumas apie kartų solidarumą pensinio aprūpinimo klausimu.
Elena Băsescu
Manau, kad ES reikia sukurti atvirą unitarinę pensijų sistemą, kurioje būtų atsižvelgta į demografines tendencijas ir judumo problemą. Leiskite pateikti savo šalies pavyzdį. Rumunijoje metinės išlaidos pensijoms yra didžiausia biudžeto išlaidų kategorija. Nuo pat 2006 m. valstybinio socialinio draudimo biudžete fiksuojamas rekordinis metinis deficitas, kuris 2009 m. siek1,5 mlrd. EUR. Pasaulio banko skaičiavimais, 2050 m. deficitas dėl pensijų išlaidų pagal senąją sistemą turėtų pasiekti apytikriai 12 proc. BVP. Štai kodėl tvirtindama Įstatymą Nr. 263/2010 Rumunija pasiūlnemažai svarbių reformų, kuriomis bus užtikrintas valstybinės pensijų sistemos stabilumas vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu. Šios reformos apima: - atgrasymą nuo paankstinto išėjimo į pensiją ir išėjimo į pensiją pasinaudojant mediciniškai nepagrįsta negalia; - įmokas valstybinei unitarinei pensijų sistemai mokančių žmonių skaičiaus didinimą; - laipsnišką įprasto pensinio amžiaus ilginimą vyrams ir moterims, vyrams iki 65 metų iki 2015 m. ir moterims iki 63 metų iki 2030 m.
Ville Itälä
Šiuo metu už visas pensijas atsakomybtenka kiekvienai valstybei narei, tačiau svarbų vaidmenį vykdant pensijų politiką turi atlikti ir ES. Kad galėtume pasiekti savo tikslą, t. y. kad laisvas žmonių ir darbuotojų judėjimas būtų tikrai laisvas, reikia tinkamai suderinti pensijų sistemas. Taip pat turi būti garantuotas minimalus pensijų dydis, kad šeimos iš tiesų galėtų visur visiškai laisvai judėti. Taigi, mums reikia pereiti prie suderintos sistemos, ir kuo greičiau, tuo geriau. Kitaip nevisuotinpensijų sistema iš tiesų bus kliūtis laisvam judėjimui Europos Sąjungoje.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
Man buvo malonu sužinoti, kad į šiandienos darbotvarkę bus įtrauktas pranešimas dėl Komisijos žaliosios knygos "Adekvačios, tvarios ir saugios Europos pensijų sistemos". Šiuo metu klausimai dėl būsimų pensijų, kiek jos yra saugios ir kokias pajamas garantuos, yra viena svarbiausių problemų, su kuriomis susiduria visuomenė. Nors valstybės narės atsakingos už apsisprendimą, kokios formos turi būti pensijų sistemos, ir iš esmės Europos Sąjunga nėra įgaliota imtis veiksmų šioje srityje, tam tikri sprendimai, susiję su pensijų sistemomis, turėtų būti parengti ES lygmeniu. Parlamento reikalavimas, kad Komisija parengtų gaires, skirtas valstybių narių vyriausybėms, turi didžiulę reikšmę ekonominiam pensininkų saugumui, nes gairėse būtų nustatyti minimalūs pensijų dydžiai ir kriterijai, pagal kuriuos būtų skaičiuojamos pensijų išmokos ir kurie reikštų, kad moterų pensijų išmokos nebeatsiliks nuo vyrų. Moterys pasmerktos gauti mažesnes pensijas nei vyrai ne dėl savo kaltės, dėl to, kad joms už tą patį darbą mokamos kitokios sumos, arba dėl to, kad reikia nutraukti savo karjerą ir prižiūrėti vaikus, todėl per visą savo darbinės veiklos laikotarpį jos sumoka mažesnes įmokas. Todėl iškilus grėsmei pensijų sistemų stabilumui Komisija neturėtų pamiršti užtikrinti, kad būtų pasiūlyti teisiniai sprendimai, kurie visoje ES užtikrintų vienodą požiūrį į moteris ir vyrus, kiek tai yra susiję su būsimų pensijų dydžiu.
Mara Bizzotto
2011 m. pasiekusi šiurpų 23 mln. bedarbių skaičių Europa užimtumo politikos srityje sumušvisus neigiamus dešimtmečio rekordus ir taip oficialiai pasmerkjuos nesėkmei. Krizyra daugiau nei pakankamas pagrindas patvirtinti tekstą, kuriame prašymas pensijų sričiai taikyti subsidiarumo principą rodo, kad persvarstant Europos socialinį modelį, kuris tikrai žlugo, eurokratai vėl tapo protingesni. Dešimtmetį buvusios nušalintos, vyriausybės imasi atkurti socialinę Europą ir tampa pagrindinėmis šio atkūrimo dalyvėmis. Tačiau to nepakanka: tik drąsus sprendimas, palankus paprastų žmonių demokratijai, grindžiamas užimtumo reformomis, dėl kurių darbas taptų patrauklesnis, atsiskaitymo lapelių federalizmu, kurį taikant būtų atsižvelgiama į skirtingas kiekvieno Europos regiono pragyvenimo išlaidas, pagal kurias reikėtų pakoreguoti tiek atlyginimus, tiek pensijas, būtų realus pasikeitimas žengiant atsinaujinimo kryptimi. Darbo jėgos sąnaudų mažinimas mažinant mokesčius ir galimybės suteikimas mūsų mažosioms įmonėms vykdyti veiklą ir investuoti regione yra svarbiausi žingsniai siekiant užtikrinti įmokų suvienodinimą senesnėms kartoms ir užtikrintą ateitį ir gyvenimo kokybę naujosioms kartoms.
