Noteikumu par toksisko atkritumu nosūtīšanu uz jaunattīstības valstīm izpildes nodrošināšana (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir debates par:
jautājumu, uz kuru jāatbild mutiski un kuru Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupas, Eiropas Konservatīvo un reformistu grupas, Eiropas Tautas partijas grupas (Kristīgo demokrātu), Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupas vārdā Komisijai uzdeva Bearder kundze, Ek kundze, Ouzký kungs, Seeber kungs, Klaß kundze un Harms kundze, par regulas par toksisko atkritumu nosūtīšanu uz jaunattīstības valstīm īstenošanu - B7-0217/2011) un
jautājumu, uz kuru jāatbild mutiski un kuru Eiropas Apvienotā kreiso un Ziemeļvalstu Zaļo kreiso spēku konfederālās grupas vārdā Komisijai uzdeva Wils kundze, Liotard kundze, de Brún kundze, Ferreira kungs, Matias kundze un Chountis kungs, par noteikumu izpildi par toksisko atkritumu nosūtīšanu uz jaunattīstības valstīm - B7-0218/2011).
Catherine Bearder
autore. - Priekšsēdētāja kungs! Vai komisāra kungs nedomā, ka mēs būtu saniknoti, ja kādu rītu pamostos un ieraudzītu sava pagalma priekšā toksiskos atkritumus, kurus tur izbēruši mūsu bagātie kaimiņi? Tomēr tieši to ES dara katru dienu.
Katru gadu no ES uz jaunattīstības valstīm tiek nosūtītas tonnas toksisko atkritumu, pārkāpjot Eiropas vides tiesību aktus un paslepus vedot tās cauri ostām, kurās kontrole ir visvājākā. Informācija nav pieejama par gandrīz trijām ceturtdaļām ES elektrisko atkritumu, un tikai viena trešā daļa no elektronikas atkritumiem tiek apstrādāti saskaņā ar ES tiesību aktiem. Apvienotajā Karalistē viens brits katru gadu izmet vidēji četras elektronikas atkritumu vienības. Kopumā tas veido 500 000 tonnu saplīsušu televizoru, datoru un telefonu, tomēr puse no tiem netiek reģistrēti kā nosūtīti uz pārstrādi - tie vienkārši pazūd; turklāt šie dati parāda situāciju tikai manā valstī.
Kaut arī spēkā esošie tiesību akti aizliedz no ES iznīcināšanas nolūkā eksportēt kontrolētos atkritumus, tomēr no ES izejošo nelegālo sūtījumu gada apjoms tiek lēsts vidēji 22 000 tonnu apmērā. EEIA direktīvā ir norādīts, ka eksportētajām elektroniskajām vienībām ir jābūt darba kārtībā. Tomēr, lai to nodrošinātu, ir nepieciešamas ES līmeņa pārbaužu politikas, kuru neesamība ir acīmredzama. Šo atkritumu sastāvā ietilpst svins, kadmijs, bārijs, dzīvsudrabs, ar bromu pārklāti liesmu slāpētāji un citas ķīmiskas un plastmasas vielas, kuras dedzināšanas rezultātā kļūst bīstamas. Dedzināšana bieži ir lētākais šo vērtīgo metālu izguves veids, jo bērni un pieaugušie pārlasa atkritumu izgāztuves, cenšoties nopelnīt niecīgus līdzekļus.
Mēs nedrīkstam ignorēt šīs skandalozās situācijas ietekmi uz neaizsargāto personu vidi un veselību. Atklāti runājot, man kā eiropietei par to ir kauns. Es vēlos pateikt paldies komisāra kungam par atbildēm, tomēr mums ir nepieciešama skaidrāka atbilde par to, kā tiks novērstas šīs nepilnības Atkritumu sūtījumu regulā. Vai Komisijai ir kādi problēmas risināšanas plāni attiecībā uz Āfrikas valstīs izgāztajām ES atkritumu tonnām? Vai Atkritumu sūtījumu regulu ir nepieciešams pārskatīt, vai arī ir jānodrošina tās ievērošana? Šī ir aktuāla problēma, kurai jau šobrīd ir nepieciešams risinājums. Es gaidu no jums atbildi.
Anna Rosbach
autora pārstāve. - (DA) Priekšsēdētāja kungs! Es esmu iepriecināta, ka tik daudzi kolēģi deputāti apzinās, ka mūsu atkritumi paši no sevis nepazūd, bet gan diemžēl bieži vien nokļūst citur pasaulē, kur tie netiek atbilstoši pārstrādāti. Tas, protams, mums nav nekāds jaunums. Pirms daudziem gadiem virkne Eiropas valstu sāka sūtīt savus norakstītos un ar azbestu pildītos prāmjus uz Indiju, kur baskājaini strādnieki atklātā piekrastē atdalīja tajos esošo veco dzelzi no kaitīgajām sastāvdaļām, un viņi to joprojām dara. Vēl sliktākā situācijā ir Āfrikas bērni, kuri sēž uz zemes un izjauc elektriskos atkritumus pa atsevišķām sastāvdaļām. Vai tas ir pieņemami? Protams, ka nē. Tomēr ES nav adekvātu un reālistisku pasākumu, kas ļautu izpildīt jau 2006. gada 12. jūlijā ieviestos stingros noteikumus.
Direktīva tiek ieviesta katrā dalībvalstī atsevišķi, kā jau tas ir norādīts regulas 50. pantā, tomēr dažās valstīs netiek nodrošināta tās izpilde. Šis jautājums nav maznozīmīgs, un ir nepieciešama rīcība, jo katru gadu tiek saražoti 70 miljoni tonnu bīstamo atkritumu, un šim skaitlim ir tendence pieaugt. Tāpēc papildus rakstiskajiem jautājumiem, kurus Komisija jau ir saņēmusi, man ir vēl viens jautājums: vai Komisija ir izvērtējusi iespējas izmantot īpašas ostas zonas, kurās noteiktās ostās tiktu izkrauti bīstamie atkritumi? Tas ļautu nodrošināt labāku vispārējo kontroli. Vai Komisijas plānos ietilpst kādi sabiedrības informēšanas pasākumi, lai aicinātu ES pilsoņus nogādāt savus bīstamos atkritumus uz noteiktām vietām dalībvalstīs? Pilsoņu informēšanai par šo problēmu ir ļoti būtiska nozīme, jo bez viņu palīdzības mēs negūsim rezultātus bīstamo atkritumu pārvaldības jomā.
Richard Seeber
autors. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, Barnier kungs! Mums ir nestrādājošas regulas ne tikai banku nozarē, bet arī vides jomā. Kaut gan jau kopš 2006. gada mums ir regula, kurā atrunāta atkritumu sūtīšana, tā joprojām nav funkcionējoša, jo arvien vairāk bīstamo atkritumu tiek nosūtīti ārpus ES teritorijas, it īpaši uz jaunattīstības valstīm, kurās nevar tikt garantēta šo bīstamo vielu atbilstoša iznīcināšana. Šajās valstīs valdošā brīvā attieksme pret iznīcināšanu noved pie vides un veselības problēmām, kuras ārkārtas gadījumos var radīt lielu upuru skaitu.
Turklāt mēs šeit, Eiropas Savienībā, izmetam vērtīgus resursus. 2020. gada stratēģijā ir iekļauta arī resursu stratēģija, un atkritumi ir viens no mūsu resursiem. Mums vajadzētu pielikt maksimālas pūles, lai veicinātu pētniecību šajā jomā, rodot iespēju produkta dzīves cikla beigās atdalīt šos vērtīgos materiālus.
Šā gada 7. aprīļa runā jūsu kolēģis komisārs Potočnik paziņoja, ka, neskatoties uz Komisijas centieniem izvairīties no šī jautājuma un neko nedarīt daudzu gadu garumā, viņš šā gada rudenī plāno nākt klajā ar paziņojumu, kurā tiks risināta šī problēma, it īpaši attiecībā uz esošo noteikumu ieviešanu un pārbaudes sistēmas uzlabošanu, kā arī uz zinātniskās bāzes paplašināšanu. Komisāra kungs, es vēlos uzzināt, vai Komisijas dienesti jau strādā pie šī paziņojuma sagatavošanas.
Citās uzrunās komisārs Potočnik atsaucas arī uz jaunu aģentūru. Kaut arī mums jau ir liels skaits oficiālo iestāžu, viņš acīmredzot apsver iespējas šajā jomā pastiprināt kontroli pār dalībvalstu varas iestādēm. Es vēlos uzzināt par progresu šajā jomā, jo šobrīd šķiet, ka mēs nespējam atrisināt šo problēmu. Kādus pasākumus Komisija plāno veikt šajā jomā?
Satu Hassi
autora pārstāve. - (FI) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Atkritumu sūtījumu regulas nekvalitatīvā ieviešana jau ilgstoši ir bijusi nopietna problēma. Šīs problēmas eksistenci jau kopš 2003. gada uzsver Eiropas Savienības tīkls vides tiesību aktu ieviešanai un īstenošanai, turklāt tas ir piedāvājis arī skaidrus ieteikumus tās risināšanā. Tomēr Komisija nav darījusi praktiski neko, ja neskaita daudzos veiktos pētījumus un piedāvājumu izveidot jaunu Atjaunojamo resursu direktīvu.
Jau vairāk nekā 10 gadus Parlaments aicina ieviest stingrāku kontroli, tostarp tiesību aktus par Eiropas pārbaudēm - tas tika darīts Jackson kunga 1999. gada ziņojumā par pārbaužu minimālajiem kritērijiem, Brokland kunga 2003. gada ziņojumā par tiesību aktu reformu atkritumu sūtījumu jomā, kā arī 2008. gada rezolūcijā par pārbaužu minimālajiem kritērijiem. Komisija ir ignorējusi faktiski visus šos centienus.
2006. gadā mūs šokēja ievērojamais Trafigura skandāls, kad Kotdivuārā tika izkrauts milzīgs daudzums toksisko atkritumu. Toreizējais vides komisārs Stavros Dimas solīja meklēt veidus, kā stiprināt Atkritumu sūtījumu regulu un tās ieviešanu dalībvalstīs, bet nekādi konkrēti pasākumi pēc tam nav veikti. Pirms diviem gadiem Komisijas pētījumā bija iekļauts ieteikums izveidot īpašu aģentūru, kas atbildētu par tiesību aktu ieviešanu atkritumu jomā. Tā nodarbotos ar virkni jautājumu, piemēram, pārbaudītu dalībvalstīs ieviestās izmeklēšanas sistēmas, kā arī koordinētu kontroles un pārbaudes pasākumus, tomēr šāds priekšlikums netika izvirzīts.
Pagājušajā gadā Komisijas pētījumā tika secināts, ka vislabākais risinājums būtu juridisks instruments, kurā būtu noteikti pārbaužu kritēriji, tomēr šāds priekšlikums netika izvirzīts, neskatoties uz to, ka komisārs Potočnik par savu prioritāti uzskatīja ES vides tiesību aktu ieviešanu.
Tāpēc es tagad uzdodu jautājumu Komisijai: kad tā reāli plāno ieviest atbilstošos pasākumus, nevis turpinās veikt papildu pētījumus? Kad mums tiks piedāvāts atbilstošs normatīvais regulējums, nevis tikai paziņojumi un pētījumi? Kā jau mans kolēģis Seeber kungs norādīja, tas veicinātu arī Eiropas resursu izmantošanas efektivitātes palielināšanos.
Sabine Wils
autore. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Nelegālais atkritumu eksports un nelegālā atkritumu iznīcināšana rada apdraudējumu gan miljoniem cilvēku veselībai, gan videi jaunattīstības valstīs.
Toksisko atkritumu apjoms ES pastāvīgi pieaug. Augstās pārstrādes un atkritumu iznīcināšanas izmaksas rada milzīgu kārdinājumu nosūtīt šos atkritumus uz valstīm ar ne tik stingrām vides kontrolēm un zemākām iznīcināšanas izmaksām. Man ir prieks, ka visi Parlamenta deputāti apzinās šo problēmu, un es ceru, ka Parlaments pieņems vienotu nostāju šajā jautājumā.
Ir jānovērš juridiskās nepilnības, kas pieļauj šāda bīstama eksporta eksistenci. Jānostiprina arī spēkā esošais normatīvais regulējums attiecībā uz toksisko atkritumu sūtīšanu uz jaunattīstības valstīm, kā arī jānodrošina tā izpilde. Mums ir nepieciešams normatīvā regulējuma priekšlikums attiecībā uz vides pārbaudēm, kuras ieviest Parlaments aicināja jau 2008. gadā un kas ļautu vietējo ostu varas iestādēm veikt efektīvākas kuģu pārbaudes.
Tām ir jābūt saistītām arī ar iespēju konfiscēt kuģus jebkurā ES ostā, ja ir pamats aizdomām par likuma pārkāpumiem. Mēs ierosinām nodrošināt to izpildi ar visu Parlamentā pārstāvēto pušu atbalstītu, kopīgu rezolūciju.
Ir nepieciešama labāka kontrole arī pār atkritumu ievešanu ES teritorijā. Kalabrijas piekrastes tuvumā, tikai dažu jūdžu attālumā no Četrāro ostas, ir nogrimis kuģis, kurā saskaņā ar pieejamo informāciju ir ļoti toksiski atkritumi. Tiek uzskatīts, ka Tirēnu jūras piekrastes tuvumā ir nogremdēti arī daudzi citi toksisko atkritumu transportkuģi. Šis piemērs norāda uz nepieciešamību pēc caurskatāmības atkritumu sūtījumu jomā, kā arī pēc uzticamām un oficiālām pārbaudēm.
Michel Barnier
Priekšsēdētāja kungs, godātie deputāti! Pirmkārt, mans kolēģis un draugs Potočnik kungs atvainojas, jo viņš šovakar ir Ņujorkā, lai parakstītu Nagojas līgumu -svarīgu līgumu par bioloģisko daudzveidību.
Tomēr es jūtos pagodināts par iespēju aizvietot viņu vai vismaz censties aizvietot viņu, jo jūsu apspriestais jautājums mani pašu vienmēr ir interesējis, dāmas un kungi. Savulaik es savā valstī biju vides ministrs un neesmu aizmirsis mūsu sākotnējos centienus kopīgi ar Parlamentu risināt šo ļoti nopietno problēmu laikā, kad pirms 10 gadiem pirmo reizi ieņēmu komisāra amatu. Atkritumu sūtījumu regula aizliedz eksportēt bīstamos atkritumus uz jaunattīstības valstīm, kā arī aizliedz no Savienības un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) valstīm eksportēt iznīcināšanai paredzētus atkritumus.
Tomēr mēs apzināmies un arī jūs uz to norādāt, ka ir novērojamas būtiskas atšķirības dažādu dalībvalstu centienos nodrošināt šī aizlieguma izpildi. Uzņēmumi bieži cenšas gūt labumu no neatbilstošām pārbaudēm, lai varētu apiet aizliegumu un paslepus izvestu atkritumus cauri citām dalībvalstīm, kurās, kā jau jūs norādījāt, pārbaudes nav tik bargas.
Turklāt bieži tiek izmantotas nepatiesas deklarācijas, lai atkritumus eksportētu kā lietotas preces, tādējādi apgrūtinot par uzraudzību un likumu ieviešanu atbildīgo varas iestāžu darbu. To papildina trešajās valstīs acīmredzami zemās pārstrādes izmaksas, kuras kalpo par galveno ekonomisko stimulu šo nelegālo sūtījumu veicināšanā. Ļoti nopietna situācija ir arī valstīs, kas, tā sakot, saņem šos atkritumus, šos nelegālos sūtījumus, kuri rada nopietnu piesārņojumu gaisā, ūdenī, augsnē un mājās un kuri, kā jau iepriekš teica Wils kundze, kā arī Bearder kundze un Rosbach kundze ar tādām pašām emocijām pirms jums, apdraud cilvēku veselību un, kas ir īpaši satraucoši, bērnu veselību, kā arī strādnieku un lielas iedzīvotāju daļas veselību. Atkritumos esošās bīstamās vielas, kuras pašas par sevi jau ir toksiskas, papildu riskus rada nepareizas atkritumu pārstrādes rezultātā, kas ir bieži novērojama parādība šajās mērķa valstīs.
Turklāt nelegālajiem atkritumu sūtījumiem uz trešajām valstīm ir acīmredzami negatīva ietekme uz tirdzniecību un konkurētspēju, jo no ekonomikas viedokļa uzņēmumi, kuri ievēro tiesību aktus, eventuāli nokļūst neizdevīgākā situācijā. Eiropas pārstrādes un atkritumu apstrādes nozare, kurai ir jāatbilst stingrajiem ES vides noteikumiem, ir ļoti dinamiska. Tās apgrozījums ir EUR 95 miljardi. Tā nodrošina vai atbalsta 1,2 līdz 1,5 miljonus darbavietu un veido 1 % no IKP, turklāt šī atkritumu apstrādes un pārstrādes nozare, kura darbojas likumu ietvaros, šo nelegālo sūtījumu ietekmē ir spiesta konkurēt no neizdevīgākām pozīcijām.
Es uzskatu, ka Atkritumu sūtījumu regulas efektīva ieviešana ES līmenī veicinātu šo nozari investēt un nākotnē radītu vēl vairāk darbavietu. Nelegālo atkritumu sūtījumu un zemas kvalitātes pārstrādes sekas ir arī resursu zudumi, jo sekundārās izejvielas var sniegt ievērojamu atbalstu Eiropas izejvielu vajadzību nodrošināšanā, kā arī var palielināt efektivitāti un resursu izlietojumu. Pamatojoties uz šo diagnozi, mums ir nepieciešams uzlabot situāciju. Tāpēc Komisija vēlas saprast, vai ir nepieciešams pieņemt papildu ES līmeņa normatīvos regulējumus un, ja tādi ir nepieciešami, kādas būtu tajos iekļaujamās konkrētās prasības un kritēriji attiecībā uz atkritumu sūtījumu pārbaudēm.
Mēs šobrīd beidzam darbu pie ietekmes novērtējumu izstrādes par manis pieminētās problēmas iespējamiem risinājumiem, tostarp valstu pārbaudēm un obligātajiem valstu riska izvērtēšanas plāniem un programmām, kā arī mērķtiecīgām apmācībām valsts amatpersonām, kas atbildīgas gan par noteikumu ieviešanu, gan arī par krāpnieciskā nolūka pierādīšanu, deklarējot atkritumus kā lietotas preces.
Priekšsēdētāja kungs! Nobeigumā, atbildot uz dažiem konkrētiem jautājumiem, es vēlos norādīt uz dažiem aspektiem. Pirmkārt, Atkritumu sūtījumu regulu var apiet, deklarējot eksportējamās preces kā lietotas preces, nevis kā atkritumus. Galvenā problēma ir pārbaužu prasību nepareizā ieviešana dalībvalstīs. Lai to novērstu, regula ir jāpapildina ar detalizētākiem noteikumiem par valstu pārbaudēm. Kā jau minēju, normatīvie pasākumi ir jāpapildina ar atbilstošu apmācību amatpersonām, kuras ir atbildīgas par noteikumu ieviešanu.
Otrkārt, juridiski nesaistošas ES līmeņa pamatnostādnes varētu atbalstīt un veicināt Atkritumu sūtījumu regulas ieviešanu un izpildi, ko īpaši nodrošinātu muitas amatpersonas, tādējādi palīdzot apkarot nelegālās darbības. Tomēr nepietiks tikai ar pamatnostādnēm. Šīs problēmas apkarošanai mums ir nepieciešami saistoši noteikumi.
Treškārt, pēdējo gadu laikā ir palielinājies vai stabilizējies saražoto atkritumu daudzums. Savienības teritorijā ir uzlabojusies atkritumu pārvaldība, turklāt pēdējo piecu gadu laikā ir palielinājies arī pārstrādāto atkritumu apjoms. Tomēr šobrīd ir novērojamas ievērojamas atšķirības attiecībā uz dalībvalstīs ieviestajām atkritumu prasībām. Dāmas un kungi! Komisija apzinās nelegālo atkritumu sūtījumu ietekmi uz vides, ekonomikas, sociālo, cilvēku un sabiedrības veselību, turklāt Probo Koala afēra, kuras laikā vairāki cilvēki zaudēja dzīvību pēc saskarsmes ar bīstamajiem atkritumiem, kas tika nelegāli izkrauti Kotdivuārā, ir viens no pēdējā laika sliktākajiem piemēriem un sniedz mums labu mācību stundu. Komisija ir iniciējusi vairākus pētījumus par šo problēmu, un šo izmeklēšanu rezultātus var apskatīt mūsu tīmekļa vietnē.
Regulā ir noteikti konkrēti pasākumi, kas veicami gadījumos, kad tiek atklāti nelegāli atkritumu sūtījumi. Atkritumi var tikt nosūtīti atpakaļ uz izcelsmes valsti saskaņā ar ES normatīvajiem noteikumiem un starptautiskajiem likumiem. Ja nav iespējams noteikt atbildīgos uzņēmumus, izcelsmes valstij, kas ir Savienības dalībvalsts, ir jāmaksā par atkritumu repatriēšanu un apstrādi. Atsevišķos gadījumos dalībvalstīm ir jāsedz izmaksas, kas pārsniedz EUR 1 miljonu. Manis pirms brīža minētās Probo Koala afēras gadījumā uzņēmumam Trafigura bija jāsedz tīrīšanas izmaksas EUR 152 miljonu apmērā, kā arī kompensācijās iedzīvotājiem no skartajām pilsētām EUR 33 miljonu apmērā.
Visbeidzot, es vēlos informēt Seeber kungu, ka, cik man zināms, Potočnik kungs solīja nākt klajā ar paziņojumu par ES tiesību aktu ieviešanu un izpildi un ka viņš šobrīd strādā pie tā sagatavošanas.
Åsa Westlund
Priekšsēdētāja kungs! Daudzi no mums ir sašutuši par to, ka, neskatoties uz vispusīgām publiskajām diskusijām par šo jautājumu, Eiropa bīstamos atkritumus joprojām izgāž nabadzīgākās valstīs. Kā jau daudzi šeit minēja, mums ir visas tiesības būt sašutušiem. Mēs ne tikai izmantojam preces, kas izlieto vides resursus un piemēslo vidi, bet arī nespējam tos pareizi apstrādāt pēc tam, kad tie mums vairs nav vajadzīgi; turklāt mēs izgāžam bīstamos atkritumus, kas ietekmē nevainīgu cilvēku un bieži vien arī bērnu veselību, kā arī padara toksisku augsni un ūdeni, kuru izmantos citu valstu nākamās paaudzes. Tas ir pilnīgi nepieņemami.
Kā gan mēs varam pieļaut tā turpināšanos? Mēs esam ieviesuši tiesību aktus un aizliegumus, bet tie nedarbojas. Tāpēc Komisijai ir jāpiedāvā grozījumi. Protams, vislabākais risinājums kā vienmēr būtu izvairīties no toksisko atkritumu veidošanas. Šajā gadījumā liela nozīme ir arī lielajam darbam, kuru esam ieguldījuši REACH programmas ietvaros, lai varētu identificēt un pakāpeniski samazināt bīstamās ķīmiskās vielas. Tā kā bīstamo atkritumu aizliegums nav funkcionējošs, manuprāt, mums vajadzētu būt īpaši priecīgiem par to, ka, nosakot augstus savākšanas mērķus, esam stiprinājuši normatīvo regulējumu elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumu (EEIA) jomā. Tomēr, zinot, cik slikti dalībvalstīm veicas eksporta aizliegumu ieviešanas jomā, būtu nepieciešama ciešāka Komisijas uzraudzība pār dalībvalstu rīcībām attiecībā uz EEIA un citu normatīvo regulējumu, kurā ir iekļauti šo preču apstrādes noteikumi.
Kā jau daudzi, tostarp Komisija, minēja, mums ir jāizskaidro un jāvienkāršo noteikumi, kuri faktiski attiecas uz toksisko atkritumu sūtīšanu uz jaunattīstības valstīm, jo tas ļaus atvieglot policijas un citu robežkontroles amatpersonu darbu un veikt pasākumus pret vidi vērstu noziegumu apkarošanai, par kādu faktiski ir uzskatāms arī bīstamo atkritumu eksports. Tomēr mums ir jāpanāk, ka šim jautājumam tiek piešķirta augstāka prioritāte arī no dalībvalstu puses. Manuprāt, dalībvalstu nespēja pildīt savus pienākumus un pārbaudīt atbilstību ES tiesību aktiem ir pastāvīgi novērojama problēma. Šajā jautājumā ir skaidri redzama pienākumu neizpilde no dalībvalstu puses.
Dalībvalstīm būtu jāuzņemas lielāka atbildība, un mēs gaidām, ka Komisija šajā jomā panāks rezultātus. Barnier kungs! Manuprāt, jūsu šodienas piedāvājums ir izteikts solis pareizajā virzienā. Kad mums būs iespēja apskatīt visu paziņojumu, mēs varēsim izlemt, vai šie soļi ir pietiekami. Paldies!
Zuzana Roithová
- (CS) Priekšsēdētāja kungs! Eiropas ražotāju un patērētāju radīto atkritumu eksponenciālais pieaugums līdzinās bumbai ar laika degli gan ES valstīs, gan arī jaunattīstības valstīs, uz kurām bīstamie atkritumi tiek eksportēti- bieži vien nelegāli. Komisāra kungs! Es atzinīgi vērtēju jūsu paziņojumu par Komisijas īpašo vēlmi salīdzinoši drīz novērst atšķirības normatīvajā regulējumā. Tomēr, līdzīgi kā runātāji pirms manis, es uzskatu, ka no dalībvalstu puses nav īpaša ieinteresētība, it īpaši attiecībā uz ieguldījumiem kontroles mehānismos un pietiekami bargu sodu ieviešanu par spēkā esošo noteikumu pārkāpumiem. Es, kā Delegācijas ĀKK un ES Apvienotajā parlamentārajā asamblejā priekšsēdētāja vietniece, uzskatu, ka mums ar ĀKK valstīm ir jāizveido kopīga stratēģija, lai apkarotu toksisko atkritumu nelegālo importu uz šīm valstīm, īpašu uzmanību pievēršot rīcības plāniem par drošas atkritumu pārvaldības sistēmas izveidi Āfrikas valstīs, kā arī par pārstrādes tehnoloģiju atbalstu.
Csanád Szegedi
(HU) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Šķietami stingrajā ES bīstamo atkritumu regulā faktiski ir iestrādātas daudzas nepilnības, kuras ļoti efektīvi var izmantot organizētas noziedznieku grupas un bīstamo atkritumu mafija.
Toksisko atkritumu, kas klasificēti kā bīstami, nelegāla iznīcināšana ir kļuvusi par vienu no ienesīgākām uzņēmējdarbības formām. Viens no iemesliem ir legālās iznīcināšanas un pārstrādes augstās izmaksas, savukārt otrs iemesls ir pārāk lielā birokrātija legālo licenču saņemšanas jomā.
Atrisinājumam ir jābūt divvirzienu - ir jāsamazina administratīvais slogs uzņēmumiem, kuri legāli pārstrādā un iznīcina kaitīgos atkritumus, vienlaikus aicinot kaitīgo atkritumu ražotājus izvēlēties legālos ceļus un ieinteresējot tos ierobežot kaitīgo atkritumu mafijas darbības.
No otras puses vajadzētu radikāli palielināt sankcijas, kas krimināllikumā paredzētas par vides noziegumiem, turklāt visā ES ir vienmērīgi jāintensificē pārbaudes.
Miroslav Mikolášik
- (SK) Priekšsēdētāja kungs! Tagad ir jau bez piecpadsmit minūtēm pusnakts, un mēs diskutējam par ļoti svarīgu jautājumu - toksisko atkritumu eksportu uz jaunattīstības valstīm.
Tas ir apkaunojoši, ka Eiropas valstis mūsdienās iesaistās aktivitātēs, kādas varam skatīt filmā "Erin Brockovich”, kura saņēmusi Oskara balvu un kurā tēloja Džūlija Robertsa, un kurā mēs redzējām, ka tamlīdzīgas lietas varētu notikt tikai Kalifornijā, kur rūpnīcas eksportē toksiskos atkritumus un cilvēki smagi saslimst un pat mirst. Tas ir ļoti skumīgi, ka ES dalībvalstis eksportē savus toksiskos atkritumus uz Āfrikas valstīm, kurām nav gandrīz nekādu iespēju to novērst; turklāt tiek sūtītas tādas toksiskas vielas kā svins, kadmijs, dzīvsudrabs, azbests un citas. Manuprāt, Komisijas vēlme turpināt darbu pie šī jautājuma ir apsveicama. Es aicinu komisāru Barnier, kurš mums solīja enerģiskāku pieeju no Komisijas puses, pieņemt mērus šīs situācijas uzlabošanai.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētāja kungs! Eiropas Savienībā ir radusies problēma, jo mūsu pilsoņi izgāž atkritumus savu namdurvju priekšā. Viena lieta ir to darīt Eiropā, tomēr nosodāmi ir to pašu darīt jaunattīstības un trūcīgās valstīs, kā uz to norāda šī jautājuma autori.
Es vēlos dzirdēt Komisijas atbildi par jaunu normatīvo regulējumu. Mani vienmēr ir satraucis fakts, ka mēs ieviešam jaunus normatīvos regulējumus papildus jau esošajiem, nemaz neizvērtējot to ieviešanas iespējas, tāpēc es lūdzu Komisijai izvērtēt jautājumu par ieviešanu. Manuprāt, daudzās jomās dalībvalstīs pietrūkst cilvēkresursi, kas ļautu kontrolēt un veikt uzskaiti jautājumā par transportēšanu, šajā gadījumā attiecībā uz toksiskajiem atkritumiem. Nodarījumi personu, kas nepareizi apstrādā šos atkritumus, veselībai un labklājībai ir ļoti nopietni. Tas ir morāles un ētikas jautājums. Iespējams, ja mūsu pilsoņi būtu par to informēti, jo, manuprāt, viņi nav informēti, viņi rūpīgāk izvērtētu savus iepirkšanās paradumus un atkritumu iznīcināšanas metodes.
Michel Barnier
Priekšsēdētāja kungs! McGuinness kundze norādīja uz ļoti svarīgu aspektu, respektīvi, šai problēmai tik tiešām ir arī morāles un ētikas dimensija, ņemot vērā mūsu izteiktās bažas par sabiedrības veselību, bioloģisko daudzveidību un ekonomiku.
Es vēlos informēt Westlund kundzi un Roithovà kundzi, kā arī citus runātājus, ka šī iemesla dēļ Komisija ir apņēmības pilna rīkoties. Lai atbalstītu ietekmes novērtējumu, kurš kalpos par šīs iniciatīvas pamatojumu, Komisija ierosinās stingrāku ES normatīvo regulējumu, kas ļaus īpaši uzlabot Atkritumu sūtījumu regulā paredzētās pārbaudes un regulas ieviešanu. Tam vajadzētu būtiski samazināt nelegālo sūtījumu lielo skaitu.
Tiek izvērtēti visi iespējamie risinājumi. Dodiet Potočnik kungam dažas nedēļas laika, kas nepieciešams šo normatīvo regulējumu sagatavošanai. Viņa vārdā es varu apgalvot, ka līdz 2011. gada beigām Komisija, ņemot vērā šīs svarīgās debates, kas notiek neskatoties uz vēlo stundu, nāks klajā ar tiesību aktu piedāvājumu, lai pastiprinātu cīņu ar šiem nelegālajiem sūtījumiem un to radītajām sekām.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Daciana Octavia Sârbu
, rakstiski. - Pirms neilga laika šogad, reaģējot uz preses ziņojumiem par toksisko atkritumu sūtījumiem no Itālijas uz Rumāniju, es iesniedzu Eiropas Komisijā vairākus pieprasījumus. Kaut gan netika iegūti pierādījumi par šādu sūtījumu eksistenci, manu pieprasījumu rezultātā kļuva skaidrs, ka mēs gūtu pozitīvu rezultātu no biežākām kravu pārbaudēm, jo tas būtu preventīvs pasākums pret šajā nelegālajā atkritumu sūtīšanā iesaistītajām personām. Turklāt šādi pasākumi varētu ietekmēt arī trešās valstis, jo tām var nebūt pietiekama kapacitāte ienākošo sūtījumu atbilstošai uzraudzībai un attiecīgi arī iespējām novērst toksisko materiālu ievešanu to teritorijā. Mums ir nopietni jāizvērtē ieguvumi no vispusīgām un regulārām pārbaudēm, kas tiktu koordinētas ES līmenī, it īpaši attiecībā uz sūtījumiem uz jaunattīstības valstīm.
