1. Ciocnirile de la frontiera dintre Thailanda și Cambodgia
Președinte
Următorul punct pe ordinea de zi este dezbaterea privind cele șapte propuneri de rezoluție referitoare la confruntările de la frontiera dintre Thailanda și Cambodgia.
Barbara Lochbihler
Dle președinte, confruntările de la frontiera dintre Thailanda și Cambodgia de la începutul acestei luni au readus în atenția publicului internațional conflictul care durează de zeci de ani cu privire la accesul în templul Preah Vihear. Deși confruntările armate s-au mai redus în prezent, trebuie să găsim o soluție politică pentru acest conflict. ASEAN, Statele Unite și UE au datoria de a colabora mai intens pe această temă, acționând înainte ca situația să ia amploare.
În cele mai recente confruntări, au fost răniți și uciși civili și soldați de ambele părți. Bombele cu submuniție au fost folosite într-un mod deosebit de perfid. Armele cu submuniție provoacă pagube populației civile, afectând-o mult timp după lansare. Până la 30 % din armele cu submuniție nu explodează și rămân în pământ ca bombe neexplodate, urmând să explodeze mai târziu, mișcate poate de copii care se joacă. Solicităm Thailandei și Cambodgiei să pună capăt utilizării acestor arme groaznice imediat. De asemenea, solicităm celor două guverne să semneze Convenția internațională care interzice folosirea armelor cu submuniție.
În cele din urmă, adresez un apel urgent Thailandei și Cambodgiei, pentru a depune toate eforturile în soluționarea acestui conflict fără a recurge la arme. Populația civilă din ambele state va suferi și mai mult; va suferi din cauza unei situații pentru care politicienii ar putea găsi o soluție dacă ar avea voință politică în acest sens și nu ar încerca să stimuleze naționalismul ieftin de ambele părți ale frontierei.
Marietje Schaake
autoare. - Dle președinte, de la începutul lunii se desfășoară lupte între forțele armate de-a lungul frontierei thailandezo-cambodgiene, lângă templul Preah Vihear, care este inclus de UNESCO în patrimoniul cultural mondial. Suntem responsabili pentru protejarea vieților oamenilor, în primul și în primul rând, dar avem o responsabilitate și față de patrimoniul cultural.
Ceea ce este deosebit de îngrijorător este folosirea raportată a armelor cu submuniție. Este foarte posibil ca respectivele rapoarte să fie adevărate, întrucât nici Thailanda, nici Cambodgia nu au ratificat Convenția privind armele cu submuniție.
Pentru a preveni o nouă extindere a conflictului, care ar expune regiunea la riscul destabilizării, ambele guverne trebuie să își asume responsabilitățile și să protejeze persoanele strămutate ca urmare a acestui conflict.
Salutăm eforturile depuse de președintele ASEAN în vederea facilitării dialogului dintre cele două țări, astfel încât disputa să poată fi rezolvată în mod pașnic.
Thailanda și Cambodgia au convenit să se alăture reuniunii urgente a națiunilor din sud-estul Asiei pentru a discuta cu privire la conflict. Directorul general al UNESCO va avea, de asemenea, un trimis special la Bangkok și la Phnom Penh pentru a îndemna ambele părți să coopereze cu o posibilă misiune a UNESCO.
Bernd Posselt
autor. - (DE) Dle președinte, dna Lochbihler are dreptate: în primul rând este vorba despre oameni, cei uciși și cei răniți, și despre utilizarea scandaloasă a armelor cu submuniție.
În al doilea rând, este vorba, desigur, despre stoparea conflictului de la frontieră, despre soluționarea acestuia în mod pașnic și despre asigurarea faptului că acest conflict nu devine un război.
Cel de al treilea aspect - și dorim să îl abordăm și pe acesta - privește moștenirea culturală mondială de neînlocuit a complexului templului din această regiune de frontieră. Karl von Habsburg, fost deputat în Parlament și fiul lui Otto von Habsburg, este responsabil cu aceste chestiuni în cadrul Unesco și va participa la ședința plenară din martie, de aici de la Strasbourg, pentru a ne oferi detalii cu privire la această situație. Cred că trebuie, de fapt, să depunem eforturi concentrate și să colaborăm pentru a restabili pacea și a proteja populația, apărând, de asemenea, patrimoniul cultural. Aici în Europa știm prea bine ce diferențe majore pot lăsa războaiele în urma lor în ceea ce privește peisajul cultural. Prin urmare, trebuie să acționăm oriunde apare o amenințare la adresa patrimoniului cultural mondial.
Marc Tarabella
Dle președinte, dle comisar, doamnelor și domnilor, de la începutul lunii februarie, au fost reluate luptele dintre forțele armate ale Cambodgiei și Thailandei, la frontiera de lângă templul Preah Vihear, zonă revendicată de ambele țări. Din nefericire, de ambele părți au existat victime și peste 3 000 de persoane care trăiesc în apropierea zonei de conflict a trebuit să fie evacuate.
În anul 1962, Curtea Internațională de Justiție a ONU, acționând în conformitate cu hărțile istorice franceze, a recunoscut drepturile Cambodgiei asupra templului Preah Vihear și a terenului adiacent acestuia. Cu toate acestea, Thailanda nu a acceptat niciodată această decizie. În plus, unele părți ale frontierei nu au fost demarcate, situație care a cauzat deja mai multe incidente armate în anii 2008 și 2009.
În anul 2008, UNESCO a inclus templul pe lista patrimoniului mondial, provocând, astfel, reacții de mânie în rândul naționaliștilor thailandezi. Deși în anul 2000 s-a semnat un memorandum de înțelegere privind demarcarea frontierei, naționaliștii PAD din Thailanda solicită revocarea acestuia, deoarece consideră că este prea favorabil Cambodgiei. Aș dori să subliniez îndeosebi acțiunile întreprinse de Indonezia, care deține președinția actuală a ASEAN și care s-a oferit să joace rolul de mediator în cadrul acestui conflict.
Luni, 14 februarie, Organizația Națiunilor Unite a îndemnat cele două țări să ia în considerare o încetare permanentă a focului, dar nu a făcut niciun plan privind trimiterea de forțe ONU de menținere a păcii în zonă. Sper ca aceste două țări să poată, în cele din urmă, să soluționeze pașnic această chestiune teritorială și să înceteze astfel să mai ia ostatici mii de persoane care doresc să trăiască în pace.
Charles Tannock
autor. - Dle președinte, pentru noi, cei din Uniunea Europeană, ideea de a întreprinde acțiuni miliare în cadrul disputelor privind frontierele este acum, din fericire, de neimaginat. Cu toate acestea, din păcate nu este și cazul frontierei dintre Thailanda și Cambodgia, ale căror armate s-au ciocnit de câteva ori în ultimele două săptămâni din cauza unei mici părți, disputate, din frontieră, situată lângă un templu vechi.
Agențiile care oferă ajutor în astfel de situații au raportat că aproximativ 30 000 de persoane au fost strămutate din cauza luptelor, prin urmare, este puțin surprinzător că, în astfel de circumstanțe, civili nevinovați au fost uciși, deși ambele părți contestă cifrele reale.
Primul ministru al Cambodgiei, dl Hun Sen, s-a referit la confruntări ca la un "adevărat război”. O astfel de exprimare războinică și incendiară nu poate decât să înrăutățească situația. Soluția pe termen scurt pentru această dispută stă în mâinile ambelor guverne și ale Consiliului de Securitate al ONU, care ar trebui să preia conducerea, impunând soluții pentru diminuarea crizei. Pe termen lung, să sperăm că integrarea regională continuă a ASEAN va contribui la evitarea unor astfel de confruntări, după cum se întâmplă aici în UE de zeci de ani.
Cristian Dan Preda
în numele grupului PPE. - Marți seara și miercuri dimineața noi incidente, aparent minore, au avut loc la granița între Thailanda și Cambodgia. O tensiune extremă s-a instalat între cele două națiuni vecine și cred că, de aceea, dezbaterea pe care o avem azi e binevenită. Aș vrea, de altfel, să-i mulțumesc colegului Posselt pentru inițiativa pe care a avut-o.
Aș vrea apoi să spun că deplâng, la rândul meu, pierderile de vieți omenești survenite în urma înfruntărilor armate de la începutul lunii. Mai ales în contextul tensionat actual, trebuie să cerem ferm ambelor părți să acționeze cu maximă moderație și să dea curs cererii Consiliului de Securitate al ONU de a instaura un armistițiu durabil. Oricare ar fi sursa dezacordului dintre Thailanda și Cambodgia, recursul la forță nu e o soluție. Vreau, de aceea, să lansez un apel celor două părți să găsească de urgență o soluție pacifică la diferendul teritorial din zona templului Preah Vihear.
Trebuie să reamintesc, de altfel, că există o decizie lipsită de echivoc a Curții Internaționale de Justiție, din 1962, și că posibilitățile de soluționare nu lipsesc, inclusiv prin medierea ASEAN. E nevoie doar, potrivit dreptului internațional, de negocieri de bună credință.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
în numele Grupului S&D. - (PL) Dle președinte, templul Preah Vihear, care datează din secolul al XI-lea, a fost, de multe ori, scena unor confruntări între influențele hinduismului și budismului, precum și între armata khmerilor roșii și regimul Lon Nol. De la începutul secolului al XX-lea, templul a făcut obiectul unei dispute între Cambodgia și Thailanda, fiecare la rândul ei reclamând dreptul la respectiva clădire și la terenul din jur, precum și dreptul de a stabili frontiera între cele două țări. De la începutul lunii februarie a acestui an, suntem martorii celor mai recente evoluții ale acestei dispute.
În pofida deciziei Curții Internaționale de Justiție de la Haga, care a hotărât că templul aparține Cambodgiei, există și alte chestiuni asupra cărora trebuie luate decizii. Ambele guverne ar trebui să depună toate eforturile pentru a găsi un compromis care să asigure baza unui acord permanent. Reluarea conflictului acum o săptămână și jumătate, când armatele celor două țări s-au atacat reciproc, este de neacceptat din punctul de vedere al populației din regiune, care se află în pericol de a-și pierde viața, și din cel al templului, care, în pofida includerii sale în patrimoniul mondial de către UNESCO, a fost afectat. UNESCO s-a oferit deja să ajute, la fel ca și Asociația Națiunilor din Asia de Sud-Est. Astăzi Parlamentul European se alătură apelului. Un bilet de intrare în templul Preah Vihear costă cinci dolari. Aș dori să întreb care este prețul conflictului dintre Cambodgia și Thailanda, care durează de peste 100 de ani.
Kristiina Ojuland
în numele Grupului ALDE. - Dle președinte, găsesc că este îngrozitor faptul că, în secolul al XXI-lea, există unele forțe politice care operează încă în paradigma secolului al XIX-lea. Creșterea naționalismului în multe părți ale lumii dă naștere unor conflicte etnice și religioase.
Guvernele Thailandei și Cambodgiei trebuie să ia în considerare faptul că aceste confruntări de la frontieră influențează pacea și stabilitatea din regiune, precum și relațiile dintre cele două țări. Chiar dacă există unele chestiuni politice nerezolvate între țări, acestea nu ar trebui să afecteze contactele interumane. Altfel, există pericolul iminent al unui sentiment de naționalism tot mai evident, precum și al xenofobiei.
Situația de la frontiera dintre Thailanda și Cambodgia ar trebui soluționată pașnic, în conformitate cu hotărârea Curții Internaționale de Justiție din 1962. Începutul acestui an a văzut deja prea mult sânge curs în toată lumea.
Ryszard Czarnecki
Dle președinte, unul dintre punctele forte specifice ale Uniunii Europene este faptul că nu suntem egoiști, că putem vedea dincolo de interesele noastre europene și că ne uităm cu adevărat la ceea ce se întâmplă în afara Europei și în îndepărtata Asie exotică. După cum s-a subliniat, acest conflict are, de fapt, o istorie de peste un secol. Cu toate acestea, este un lucru bun faptul că Uniunea Europeană și Parlamentul European, care, de fapt, reprezintă inima Uniunii, au un cuvânt de spus în această chestiune. Este un lucru bun pentru că ar trebui să fim prezenți oriunde se află în dezbatere drepturile omului, oriunde există o discuție privind această chestiune importantă, iar acest conflict arată cu siguranță faptul că oameni au murit și oameni luptă astăzi, deși fără aceleași rezultate mortale, din cauza unor probleme care, probabil, ar putea fi soluționate într-un mod mai pașnic. Este un lucru bun ca Parlamentul European să intervină în această chestiune.
Jaroslav Paška
Dle președinte, în hotărârea Curții Internaționale de Justiție din 15 iunie 1962 s-a decis că templul Preah Vihear intră sub incidența suveranității Cambodgiei. Este obligația guvernului thailandez să respecte acest fapt și să se abțină de la a încerca să schimbe, cu ajutorul forțelor militare, frontierele recunoscute la nivel internațional. În același timp, guvernul Cambodgiei este obligat să asigure accesul la templu pentru credincioșii din Thailanda.
În situația în care una dintre părțile aflate în conflict înclină să încalce regulile și să-și impună propriile interese cu forța, este necesară mobilizarea instituțiilor internaționale pentru a transmite un mesaj verbal clar, potrivit căruia lumea dorește să trăiască în condiții politice stabile și nu vrea să vadă dispute soluționate cu ajutorul forței militare.
Prin urmare, este necesară mobilizarea, la nivel local, a instituțiilor internaționale relevante, pentru a preveni extinderea inutilă a conflictului și a situației traumatizante la populația civilă. Oferta Indoneziei, ca țară care prezidează ASEAN, de a media disputa de la frontieră este cea mai bună modalitate de a face un prim pas către soluționarea acestei situații.
Bogusław Sonik
(PL) Dle președinte, UNESCO încearcă că salveze templul Preah Vihear - un monument de pe lista patrimoniului mondial - și să finanțeze conservarea acestuia. Cu toate acestea, nu numai că Thailanda și Cambodgia nu reușesc să respecte acest efort, dar încalcă și Convenția internațională pentru protecția bunurilor culturale în caz de conflict armat, care este obligatorie pentru ambele țări. Cred că această nechibzuință poate însemna distrugerea unei clădiri care datează din secolul al XI-lea.
Mai presus de toate, însă, cred că acest exemplu ar trebui să ridice problema responsabilității. Nu trebuie să se repete ceea ce s-a întâmplat în Afganistan în anul 2001, când o statuie unică reprezentându-l pe Buddha a fost distrusă. Acesta a fost rezultatul, nu numai al fanatismului religios al talibanilor, dar și al lipsei unui angajament suficient din partea țărilor occidentale. Distrugerea patrimoniului cultural al lumii nu trebuie să rămână nepedepsită. Aceasta este o chestiune atât de importantă încât, prin analogie cu Tribunalul Penal Internațional de la Haga, care se pronunță în cazul criminalilor de război, ar trebui înființată o instituție care să aducă în fața justiției persoanele care distrug monumente inestimabile.
Pino Arlacchi
Dle președinte, rezoluția referitoare la confruntările de la frontiera dintre Thailanda și Cambodgia condamnă conflictele armate și îndeamnă ambele țări să oprească luptele, să reducă tensiunile și să accepte medierea din partea ASEAN sau a Organizației Națiunilor Unite.
Avem de-a face cu un conflict pe deplin nejustificat. În anul 1976, ca membre ale ASEAN, Cambodgia și Thailanda au semnat Tratatul de prietenie și cooperare, care le obligă să nu recurgă la utilizarea forței în relațiile dintre statele membre și să accepte soluționarea pașnică a disputelor interstatale. Conflictul nu este rațional și pentru că, în 1962, Curtea Internațională de Justiție a hotărât că templul Preah Vihear, din apropierea zonei conflictuale, aparține Cambodgiei.
Există multe motive pentru care am putea crede că aceste confruntări armate sunt legate de fervoarea naționalistă din Thailanda, stimulate de elemente din guvern care provoacă luptele pentru a intra în grațiile părții importante a votanților, având în vedere alegerile din acest an.
Monica Luisa Macovei
Dle președinte, confruntările de la frontiera dintre Thailanda ș Cambodgia s-au soldat cu aproximativ 1 000 de morți și 30 000 de persoane strămutate. Deplângem pierderea acestor vieți și ne concentrăm cu prioritate asupra prevenirii unor alte astfel de pierderi.
Aș dori să îmi exprim îngrijorarea cu privire la presupusa utilizare a armelor cu submuniție și solicit ambelor țări să se abțină de la a folosi astfel de arme. Uciderea și punerea în pericol a vieților oamenilor nu reprezintă niciodată o soluție. Prin urmare, susținem cu tărie toate părțile care depun eforturi în prezent pentru a găsi o soluție în vederea opririi violențelor. Susținem pacea și îndemnăm la instaurarea acesteia.
Elena Băsescu
Aș dori să mă alătur și eu colegilor care cer rezolvarea pașnică a situației tensionate de la frontiera dintre Thailanda și Cambodgia. Luptele de la începutul lunii marchează reînceperea unui conflict mai vechi pentru templul UNESCO aflat pe granița dintre cele două țări. Subliniez că acest monument a fost încredințat Cambodgiei în 1962, printr-o decizie a Curții Internaționale de Justiție, iar autoritățile trebuie să respecte această hotărâre. Da, este adevărat că zona din jurul templului nu a fost demarcată de Curte, dar cred că Thailanda și Cambodgia pot ajunge la o înțelegere prin negocieri, și nu prin vocea armelor.
Luptele din regiune nu pun în pericol doar un monument UNESCO ci și viața populației. Un conflict la frontieră este întotdeauna o sursă de instabilitate. De aceea, încurajez inițiativa celor două guverne de a rezolva problema la nivel bilateral. Consider că proiectul amenajării unei zone tampon pentru a preveni extinderea distrugerilor este un pas spre pace.
Corina Crețu
Doresc să-mi exprim și eu, la rândul meu, regretul pentru pierderile de vieți omenești, în special pentru victimele nevinovate din rândul civililor. De asemenea, îmi exprim îngrijorarea pentru faptul că mii de oameni au fost nevoiți să-și abandoneze casele din cauza înfruntărilor de la frontiera thailandezo-cambodgiană. După cum sintetizează proiectul comun de rezoluție, există un cadru legal internațional pe care ambele părți trebuie să-l respecte.
Cred că apelul lansat de Parlamentul European trebuie urmat de presiuni ferme din partea Înaltului Reprezentant pentru politica externă. Dar, poate mai grav decât orice, este folosirea muniției cu dispersie și cred că este de datoria noastră să cerem imperativ Thailandei și Cambodgiei să ratifice convenția pentru interzicerea acestui tip de armament.
Anneli Jäätteenmäki
Dle președinte, această situație amintește încă o dată Uniunii Europene importanța medierii și prevenirii conflictelor. Pentru a-și folosi puterea de influență la maximum, UE trebuie să investească mai mult în prevenirea conflictelor. Este timpul ca Vicepreședintele/Înaltul Reprezentant, dna Catherine Ashton, să vină cu o inițiativă care să creeze o capacitate credibilă de mediere și de prevenire a conflictelor. Aceasta implică coerență politică, reprezentând un bun semnal pentru statele membre ale UE.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Dle președinte, și eu aș dori să profit de această oportunitate pentru a sublinia două chestiuni care au fost deja menționate, dar pe care le consider a fi fundamentale.
Prima este utilizarea de bombe cu submuniție, atât de către Thailanda, cât și de către Cambodgia, și nevoia ca ambele țări să ratifice Convenția internațională privind armele cu submuniție.
Cea de a doua chestiune este, de asemenea, una pe care o discutăm de obicei în cadrul dezbaterilor privind problemele urgente. Se leagă de libertatea de exprimare, mai ales pe internet.
Consider că natura fragilă și lipsită de forță a sistemului politic thailandez scoate la iveală unele situații grave. De exemplu, procesul împotriva dnei Chiranuch Premchaiporn pentru criticile postate pe site-ul său la adresa familiei regale. Persoana responsabilă pentru comentarii a fost eliberată, dar persoana responsabilă pentru site-ul de internet este încă deținută.
Cred, de asemenea, că este necesar să subliniem necesitatea libertății de exprimare și, mai presus de toate, a libertății de asociere în fiecare dintre aceste țări.
Seán Kelly
Dle președinte, din nefericire această dispută durează de peste un secol. A reînceput în iunie 2008 și s-a amplificat de la începutul acestei luni. Multe persoane au opinii diferite în ceea ce privește motivul pentru care conflictul s-a amplificat exact în această perioadă. Sunt persoane care cred că agresivii generali thailandezi îl folosesc ca scuză pentru a răsturna guvernul și a anula alegerile propuse pentru anul acesta.
Oricum ar fi, această dispută - mai ales privită de la distanță - ar trebui să fie soluționabilă. Nu este o dispută majoră, mai ales dacă Organizația Națiunilor Unite își folosește mandatul și influența pentru a determina trei lucruri: în primul rând, un acord pentru a stopa utilizarea armelor cu submuniție, în al doilea rând, o încetare permanentă a focului și în al treilea rând, dacă este necesară, desfășurarea de trupe care să supravegheze această încetare a focului. Dacă acestea au loc, atunci disputa poate fi încheiată.
Siim Kallas
vicepreședinte al Comisiei. - Dle președinte, pot confirma faptul că evenimentele care au loc de-a lungul frontierei thailandezo-cambodgiene sunt urmărite foarte îndeaproape de Comisie.
La 7 februarie 2011, Vicepreședintele Comisiei/Înaltul Reprezentant pentru afaceri externe și politica de securitate, baroneasa Ashton, și-a exprimat îngrijorarea cu privire la confruntările armate. Aceasta a solicitat celor două țări să practice cele mai stricte restricții, să pună în aplicare măsurile necesare pentru a reduce tensiunea și să reia dialogul în vederea soluționări diferendului în mod pașnic.
Punctele aduse în discuție de proiectul de rezoluție a Parlamentului au fost discutate la 14 februarie 2011 în Consiliul de Securitate al ONU, în prezența miniștrilor de externe ai Thailandei, Cambodgiei și Indoneziei, aceasta din urmă în calitate de președintă actuală a ASEAN.
Suntem de acord cu concluziile Subsecretarului ONU, dl Pascoe, potrivit cărora situația este, într-adevăr, gravă. Nu este vorba numai despre un sit din patrimoniul mondial. Este vorba despre identități culturale și naționale - percepute sau reale - și despre mândria națională. Cel mai important, este vorba despre viețile oamenilor și despre stabilitatea din regiune.
Avem două întrebări: ce poate regiunea să facă pentru a redresa situația și cu ce poate UE să contribuie la o soluționare pașnică? Este evident faptul că acest tip de conflict nu poate fi soluționat cu forțe armate. ASEAN are un rol de jucat și suntem încântați să vedem că își asumă responsabilitatea.
Ministrul de externe indonezian a invocat, în mod corect, Tratatul de prietenie și cooperare. Acest acord solicită tuturor părților să își soluționeze diferendele prin mijloace pașnice. Salutăm decizia Indoneziei de a conveni desfășurarea, la 22 februarie 2011, la Jakarta, a unei reuniuni speciale a miniștrilor de externe din statele ASEAN, vizând acest subiect.
Există un acord aproape general, în cadrul Organizației Națiunilor Unite, de a nu scăpa această chestiune de sub control. Membrii Consiliului de Securitate au solicitat ambelor părți să se abțină de la provocări și de la a desfășura noi forțe militare de-a lungul frontierei.
Devine clar că eforturile la nivel regional oferă cea mai promițătoare modalitate de soluționare pașnică a conflictului. În ceea ce privește UE, aceasta implică acordarea unui sprijin deplin statelor ASEAN.
Serviciul european de acțiune externă urmărește situația cu atenție și va lua în considerare opțiunile de susținere a ASEAN, în cazul în care o astfel de susținere este adecvată și solicitată de respectivele state.
Președinte
- Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc la sfârșitul dezbaterii finale.
