Vienos minutės pasisakymai svarbiais politiniais klausimais
Pirmininkas
Kitas klausimas - vienos minutės pasisakymai svarbiais politiniais klausimais.
Ádám Kósa
(HU) Ponai ir ponios, įsigaliojant Lisabonos sutarčiai norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į Pagrindinių teisių chartiją, susijusią su neįgaliais asmenimis. Europos Taryba dabar rengia naujo antidiskriminacinio reglamento projektą, taigi norėčiau pabrėžti tris aspektus. Pirma, pagal chartiją niekas negali būti tiesiogiai arba netiesiogiai diskriminuojamas dėl to, kad turi neįgalų vaiką arba šeimos narį. Antra, nuo dabar draudikai negali atsisakyti suteikti draudimą dėl to, kad asmuo serga genetine liga ar yra neįgalus. Trečia, Europos Sąjungos institucijų ir krikščionių demokratų skatinamomis teisėmis didelsvarba suteikiama neįgalių asmenų gyvenimo kokybei. Norėčiau atkreipti kolegų narių dėmesį į visus tuos dalykus, nes norėsiu paprašyti jūsų šią savaitę paremti Jungtinės neįgalumo grupės sukūrimą.
Jarosław Kalinowski
(PL) Pone pirmininke, Europos Sąjunga, kurioje vienas iš septynių piliečių priklauso nacionalinėms mažumoms, gali didžiuotis plačiomis garantijomis, užtikrinančiomis jų teisių paisymą. Čia vertėtų pabrėžti Europos Sąjungos šūkio - susivieniję įvairovėje - svarbą. Visi, esantys šioje salėje, žinome, kad tikroji demokratija gali būti atpažįstama pagal tai, kaip elgiamasi su mažumomis. Lisabonos sutartyje nedviprasmiškai nustatyta pareiga gerbti mažumoms priklausančių žmonių teises, o Pagrindinių teisių chartija draudžiama bet kokia diskriminacija dėl etninės kilmės ar priklausymo tautinėms mažumoms.
Deja, ES dar yra šalių, kuriose, nepaisant šioje srityje prisiimtų tarptautinių teisinių įsipareigojimų, per sąmoningą politiką siekiama asimiliuoti ir atvirai panaikinti jų mažumų tautinę tapatybę. Lietuva - būtent apie šią šalį aš kalbu - daugiau kaip dvidešimt metų diskriminuoja savo piliečius įvairiose gyvenimo srityse. Tai ne tik daroma planuotai, bet nuo įstojimo į Europos Sąjungą tokia praktika net dar labiau išplito. Pavyzdys - Lietuvos konstitucinio teismo sprendimas dėl lenkiškų pavardžių rašymo tik lietuviškais rašmenimis.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Pone pirmininke, spalio 14 d. Europos Komisija paskelbmetinę plėtros strategiją. Šiame dokumente Komisija pateikia Vakarų Balkanų ir Turkijos pažangos, padarytos per pasaulinę ekonomikos krizę, vertinimą ir svarbiausias problemas, su kuriomis tos šalys susidurs artimoje ateityje.
Kalbėdamas kaip Europos Parlamento delegacijos ES ir Turkijos jungtiniame parlamentiniame komitete narys, savo trumpa kalba norėčiau paraginti Turkiją toliau dėti pastangas vykdyti reformą, kurios tikslas - visiškas šalies demokratizavimas ir greitas konfliktų su kaimyninėmis šalimis išsprendimas. Jau pasiekta derybų dėl stojimo pažanga, tačiau reikalaujama, kad Turkija dėtų daugiau pastangų narystės kriterijams įvykdyti. Stojimo į ES perspektyva turėtų būti paskata stiprinti demokratiją ir gerbti žmogaus teises, taip pat toliau modernizuoti šalį ir siekti Europos Sąjungos standartų.
Marc Tarabella
(FR) Pone pirmininke, ponios ir ponai, kas šešias sekundes kur nors pasaulyje nuo bado miršta vaikas, o nuo prastos mitybos kenčiančių žmonių skaičius jau pasiekmilijardo ribą.
Ši labai sunki padėtis buvo pasmerkta rugsėjo mėn. G20 aukščiausiojo lygio susitikime Pitsburge. Tame aukščiausiojo lygio susitikime paskelbta, kad 20 mlrd. JAV dolerių parama bus skirta besivystančių šalių žemės ūkiui. Tarp kitko, tas pats pasakyta ir G8 aukščiausiojo lygio susitikime L'Akviloje.
Tačiau lapkričio 16 d. Romoje surengtame Maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) pasaulio aukščiausiojo lygio susitikime dėl aprūpinimo maistu padėtis buvo jau visai kitokia: kadangi nedalyvavo beveik visi G8 vadovai, susitikimas baigtas neratifikavus anksčiau numatytų priemonių. Todėl vargu ar stebina tai, kad tekste, kuriame yra apie keturiasdešimt straipsnių, nėra tikslių skaičių, nepaminėti net 44 mlrd. JAV dolerių, kurių, kaip sako FAO, kasmet reikia norint išlaikyti neturtingiausių šalių žemės ūkio sistemas.
Baigiamosios deklaracijos autoriai tiesiog pamiršo pažadą, duotą G8 susitikimo dalyvių - tų, kurie buvo L'Akviloje. Todėl smerkiu tokius dvejopus standartus ir abejoju, ar G20 sugebės įgyvendinti tas priemones. Kaip sakžymus prancūzų komikas: "Laukti to, ko niekada nebus, reikia begalinės kantrybės."
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Pone pirmininke, padėtis Vakarų Sacharoje labai sudėtinga. Astūrijoje - mano regione - esančio Žmogaus teisių stebėjimo centro ir daugelių kitų organizacijų siunčiami pavojaus ženklai turėtų būti vertinami rimtai. Ten septyni kaliniai laukia karinių teismo procesų dėl to, kad aplanksavo šeimas Tindufe, ten yra politinių kalinių, vykdomi kankinimai, dingsta žmonės, o taiki didvyrbei kandidatgauti Sacharovo premiją Aminatou Haidar, Sacharos Gandhi, ištremta teritoriją užkariavusių jėgų. Tai beprecedentis tarptautinės teisės atvejis.
Ponia Europos Komisijos nare C. Malmström, naujieji Tarybos vadovai, Europos Sąjunga turėtų įsikišti ir padėti šiems labai represuotiems gyventojams. Praėjus dvidešimčiai metų nuo Berlyno sienos griūties labai netoli nuo mūsų yra dar viena siena, kuri yra kliūtis laisvei.
Išgirskime Aminatou! Išgelbėkime jos gyvybę!
Carl Haglund
(SV) Pone pirmininke, pastarosiomis savaitėmis vėl gavome pranešimų apie blogą Baltijos jūros būklę. Todėl šiandien taip pat iš tikrųjų turėčiau pasakyti apie tai keletą žodžių, dar ir todėl, kad praėjusią savaitę Taryba ir Parlamentas derino 2010 m. biudžetą. Į biudžetą įtraukti papildomi 20 mln. EUR, kuriuos Parlamentas norėjo skirti Baltijos jūros strategijai, ir tai kelia pasitenkinimą.
Todėl nepamiršiu Komisijai priminti, kadangi jos atstovų čia yra, kad mums reikia Baltijos jūros strategijos teisinio pagrindo, kad galėtume ją faktiškai įgyvendinti, taip pat teisinio pagrindo reikia lėšoms, kurios dabar atidėtos faktiniam panaudojimui. Kaip minėjau, iš pranešimų, gautų per pastarąsias kelias savaites, matyti, kad reikia skubių veiksmų. Reikia atlikti daugybę darbų - ir skubiai. Todėl tikiuosi, kad pasiraitosime rankoves ir labai greitai imsimės faktinių veiksmų. Veikti turime ne tik mes, bet ir Komisija, Taryba ir paveiktos šalys.
Hélène Flautre
(FR) Pone pirmininke, ketvirtadienį buvau Tuniso mieste poeto ir rašytojo Taoufik Ben Brik, kuriam Tunise pateikti sunkiai suprantami kaltinimai dėl bendrosios teisės pažeidimų, kuriais niekas netiki, teisme. Nuo spalio 25 d. Tunise įvykusių "rinkimų" žmogaus teises gynę asmenys sulauksmurto ir persekiojimo proveržio tokiu mastu, kokio anksčiau niekada nemačiau, nors ta šalis man nesvetima.
Spalio 25 d. prezidentas Ben Ali, be jokios abejonės, suprato visą tunisiečių nepasitenkinimo savo vadovu mastą; o ambasados ir Europos Komisija, kuri, deja, neturi politinės vizos dalyvauti tokiuose teismuose, pademonstravo, kad apskritai nesidomi tais dalykais, kurie dabar rutuliojasi.
Manau, šiandien turime kalbėti labai aiškiai. Esame kalti, kad nevykdėme teisinės pareigos gelbėti. Kas neleidžia ambasadoms ir Europos Komisijai griežtai paklausti pono Ben Ali - atsižvelgiant į mūsų privalomus susitarimus su Tunisu ir abipusius įsipareigojimus - apie jo veiksmus, kurie visiškai prieštarauja tam, kas įsipareigota?
João Ferreira
(PT) Lapkričio 4 d. pasirašyta Europos Sąjungos ir Izraelio prekybos sutartis, kuria siekiama liberalizuoti prekybą žemės ūkio produktais, perdirbtais žemės ūkio produktais, žuvimi ir žuvininkystės produktais, yra nepriimtina dėl įvairių priežasčių, kurias čia nurodysime.
Pirmiausia, ta sutartis nepriimtina dėl to, kad ji suderinta su neoliberalia politika, kuri dar labiau apsunkina dabartinę ekonomikos ir socialinę krizę, visų pirma žemės ūkio ir žuvininkystės srityse, tačiau tai tampa ypač rimta tada, kai tokia politika skatinama per sutartį su šalimi, kuri pažeidžia tarptautinę teisę ir beveik visas pagrindines palestiniečių teises; šalimi, kuri nesilaiko įsipareigojimų, dėl kurių susitarta taikos plane, kuri tęsia Gazos apgultį, kuria daugiau gyvenviečių, toliau stato sieną, kuri skiria Palestiną nuo Jeruzalės. Tai šalis, kuri toliau eskaluoja žmogaus teisių ir tarptautinės humanitarinės teisės pažeidimus.
Smerkiame tos sutarties, kuri apima ir prekybą produktais su Izraelio gyvenvietėmis Palestinos teritorijoje, pasirašymą, pabrėždami Europos Sąjungos nepaneigiamą ir nepriimtiną bendrininkavimą su Izraeliu, kai daromi tokie sunkūs pažeidimai, kuriuos minėjau.
Norime išreikšti solidarumą su Palestinos tauta - palaikome jos teisę kurti laisvą, nepriklausomą, suverenią valstybę.
Gerard Batten
Pone pirmininke, Rusijos išeivis Pavel Stroilov neseniai paskelbinformaciją apie Britanijos leiboristų partijos ir Sovietų Sąjungos bendradarbiavimą per šaltąjį karą.
Remiantis sovietų archyviniais dokumentais, praėjusio amžiaus devintajame dešimtmetyje opozicijos lyderis Neil Kinnock per slaptus pasiuntinius kreipėsi į Michailą Gorbačiovą siekdamas sužinoti, kaip Kremlius reaguotų, jei leiboristų vyriausybnebeįgyvendintų Trident branduolinių raketų programos. Jei tas pranešimas M. Gorbačiovui tikras, tai reiškia, kad lordas N. Kinnock kreipėsi į Britanijos priešus siekdamas gauti pritarimą jo partijos gynybos politikai ir, jei partija būtų išrinkta, Britanijos gynybos politikai.
Jei tas pranešimas tikras, lordas N. Kinnock būtų kaltinamas tėvynės išdavimu. Britanijos valdžios institucijos dabar turimus dokumentus turi ištirti kuo aukščiausiu lygmeniu, o lordui N. Kinnockui turi būti suteikta galimybreaguoti į sovietų įrodymus.
Csaba Sógor
(HU) Liūdna, politika, kuria pateisinamas kolektyvinis pilietinių teisių atėmimas iš mažumų, ir toliau gali būti kuriamos kliūtys, net šiandien, kitai integracijos proceso bangai. Norėčiau padėkoti pirmininkui už tai, ką jis padarė, kad Slovakijoje būtų atkurta normali padėtis. Kalbos įstatymas yra tik vienas liūdnas mažas epizodas. Dar vienas atvejis yra Čekija. Čekijos valstybės vadovas privalo žinoti, net ir be Lisabonos sutarties, kad Benešo dekretai atsirado verčiant laikytis kolektyvinės kaltės principo, o patvirtinus Pagrindinių teisių chartiją jie netapo neteisėti; iš tikrųjų, jie pažeidžia daugiau kaip šešis Europos dokumentus. Tikime, kad Lisabonos sutarties ir ES ateitis bus apibrėžta ne atnaujinant dar per Antrąjį pasaulinį karą pradėtą kolektyvinį pilietinių teisių atėmimą, bet apsaugant mažumų teises vadovaujantis įprasta Europos praktika garantuoti kultūrinio gyvenimo autonomiją.
Anna Záborská
(SK) Lapkričio 20 d. pažymėtas JT priimtos Vaiko teisių konvencijos dvidešimtmetis.
Šis jubiliejus taip pat susijęs su Jungtinės grupės šeimos ir vaikystės apsaugos klausimais sukūrimu. Sunkumai, su kuriais susiduria ES - demografija, darbinio gyvenimo pusiausvyra, nuo pagalbos priklausančių asmenų priežiūra, socialinįtrauktis, kova su šeimų ir vaikų skurdu, kartų solidarumo politika - reikalauja šeimų organizacijų, įsipareigojusių ginti vaikų interesus, patirties.
Vaiko teisių konvencijoje sakoma, kad vaikai turi augti šeimos aplinkoje, supami laimės, meilės ir supratimo, kad darniai vystytųsi kaip asmenybės. Jungtinšeimos ir vaikystės apsaugos grupveikia Parlamente, kaip visų politinių frakcijų narių pliuralistinių pažiūrų platforma. Kviečiu visus narius paremti šią grupę savo politinėse frakcijose. Tai leis šiam Parlamentui toliau atlikti svarbų ir naudingą vaidmenį.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Rumunų bendruomenės padėtis Italijoje kelia vis didesnį rūpestį. Visa Europa jau žino, kaip stengtasi kaltinti visą bendruomenę dėl kelių pažeidėjų veiksmų. Rumunai kasdien susiduria su vis didesnėmis problemomis, kartu didėja gąsdinimas ir baimė.
Pateiksiu jums kelis pavyzdžius. Neseniai spaudoje pranešta apie akivaizdų diskriminacijos atvejį. Italijos bendrovės, teikiančios telefono, kabelinio ryšio ir interneto paslaugas, direktorius patarsavo darbuotojams nepasirašyti sutarčių su Rumunijos piliečiais. Kitas pavyzdys - nviena Mesinos miesto ligoninnenorėjo priimti susižeidusio romų etninės kilmės vaiko, Rumunijos piliečio. Jis mirpakeliui į Kataniją. Tai tik keli konkretūs incidentai. Tačiau rumunai Italijoje beveik kasdien susiduria su panašiomis problemomis.
Manau, kad Italijos Vyriausybei Europos lygmeniu turi būti aiškiai pasakyta sustabdyti rumunų imigrantų diskriminaciją.
Derek Vaughan
Pone pirmininke, ketinau kalbėti apie Europos struktūrinių fondų svarbą tokiems regionams kaip Velsas po 2013 m., bet turiu atsakyti į G. Batteno ankstesnes pastabas apie pasižymėjusį Britanijos politiką ir buvusį Europos Komisijos narį. Manau, kad apkaltinti tokį asmenį tėvynės išdavimu Parlamento nariui, švelniai tariant, nedera ir jam turėtų būti gėda dėl to. Prašyčiau jo atsiimti savo pastabas, o jei jis to nepadarys, manau, jūs, pone pirmininke, turėtumėte paprašyti, kad jis tai padarytų.
Ivo Vajgl
(SL) Šiuose rūmuose greitai turėsime galimybę išklausyti kandidatą, siūlomą į vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pareigas.
Tai mums bus tam tikras išbandymas ir parodys, kokią įtaką Europa gali daryti taikos procesui Artimuosiuose Rytuose, taip pat atsakymas į klausimą, ar Europos Sąjunga apskritai gali atlikti aktyvų vaidmenį sprendžiant tas problemas. Iki šiol mums nelabai sekėsi ir anksčiau kalbėjęs kolega Parlamento narys tai išsamiau apibūdino.
Pastarosiomis dienomis užburtas smurto ratas Vidurio Rytuose sukasi toliau. Pirma, Hamas teroristai paleido raketas, vėliau kilo su Izraeliu susijusių problemų - ir vėl sunku atskirti - nukenčia civiliai ar kariškiai.
Laikausi nuomonės, kad mes net akimirkai neturime susilpninti savo pastangų, kurias turime skirti taikos procesui Vidurio Rytuose.
Chris Davies
Pone pirmininke, kariai iš Jungtinės Karalystės ir daugelio kitų Europos valstybių kovoja ir žūva Afganistane. Mums sako, tai daroma siekiant apsaugoti mūsų šalį užkertant kelią al-Qaeda sugrįžimui, arba apginti demokratiją, arba kovoti su narkotikais, arba remti Pakistaną, arba ginti moterų teises. Bet manęs jau nebeįtikina tie paaiškinimai. Nėra aiškios politinės strategijos ir aš nežinau, ką turėtume pasiekti mūsų karių mirtimis. Nuogąstauju, kad mūsų buvimas ne tik neužtikrina mūsų saugumo, bet netgi didina pavojus, leidžia islamistų ekstremistams vaizduoti mus kaip užsienio okupantus, kurie civiliniame kare remia kariuomenės vadų valdžią ir narkotikų baronus. Savo veiksmais skatiname radikalius, prieš Vakarus nukreiptus islamo įsitikinimus. Mums reikia diplomatinės strategijos; privalome kalbėtis su Talibanu, privalome skatinti taikinimą ir siekti išplėsti dabartinės vyriausybės sudėtį, taip pat turime būti pasirengę atitraukti savo karius iš Afganistano žemės.
Isabelle Durant
(FR) Pone pirmininke, kaip žinote, Belgijos valstybės ir GDF Suez susitarimas buvo pasiektas 2009 m. spalio mėn. Susitarimu išplečiama ir konsoliduojama GDF Suez monopolija iki 2025 m. Tai visiškai prieštarauja liberalizacijos politikai. Tai taip pat sprendimas, kuriuo bus patvirtinta branduolinės energijos monopolija, taigi atsinaujinančiosios energijos ir su ja susijusių darbo vietų planams prireiks gerokai daugiau pastangų.
Kai girdime, kad reguliuotojas, užuot buvęs nepriklausomas, galiausiai perduos rinkos priežiūrą ir kainodarą vėliau sudarytam komitetui, kuriame dalyvaus GDF Suez, tai iš tikrųjų kelia nuostabą. Tikiuosi, kad Komisija sureaguos ir įsikiš, nes šiuo atveju tas pats asmuo yra ir teisėjas, ir teisiamasis, stebėtojas ir stebimasis.
Todėl tikiuosi, kad Komisija reaguos, visų pirma Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikimo, kuriame svarbiausi, žinoma, bus energetikos klausimai - visų pirma susiję su atsinaujinančiąja energija, išvakarėse. Tikiuosi, kad Komisija pasirūpins, kad Belgija išvengtų vadinamojo pax electrica, kurio didžiausias tikslas - stiprinti Electrabel GDF Suez turimą monopolį.
Joe Higgins
Pone pirmininke, rytoj Airijoje dešimtys tūkstančių viešojo sektoriaus darbuotojų pradės nacionalinį streiką. Mažus atlyginimus gaunantys tarnautojai, slaugytojos ir vietos valdžios institucijų darbuotojai jau pavargo būti laikomi krizės Airijoje atpirkimo ožiais ir būti verčiami mokėti už tą krizę, už kurią jie neatsakingi.
Norėčiau, kad šis Europos Parlamentas perduotų savo šilčiausią paramą tiems rytoj streikuosiantiems darbuotojams. Ši Airijos Vyriausybneturi demokratinio įgaliojimo vykdyti savo negailestingas mažinimo programas. Raginu Airijos darbuotojus toliau veikti, nuversti šią nedemokratinę Vyriausybę ir priversti surengti bendruosius rinkimus ir leisti žmonėms nuspręsti.
ES Taryba ir Komisija taip pat kaltos, kad reikalauja negailestingų mažinimų Airijoje. Pasitikėjimas šiomis institucijomis šią savaitę, po to, kai sudarytas dar vienas ciniškas PPE ir socialistų ir demokratų sandoris dėl pirmininkavimo, vyriausiąja įgaliotine užsienio reikalams paskyrus damą, kuri niekada nebuvo žmonių išrinkta, bet gavo naująsias pareigas patekusi į feodalinių fosilijų rūmus kaip Leiboristų partijos patikėtinBritanijoje, dar sumažėjo.
Akivaizdu, kad visoje Europoje darbuotojai turi patys kilti į kovą, o ne priklausyti nuo neoliberalios šių rūmų daugumos.
Andreas Mölzer
(DE) Pone pirmininke, vienas iš septynių europiečių priklauso etninėms mažumoms. Nepaisant to, vietinės kilmės mažumų apsauga Europoje nelaikoma prioritetu. Nors Briuselis nesiliauja iš valstybių narių atiminėjęs įvairią kompetenciją, Komisija, teigdama, kad nenori kištis į vidaus reikalus, pareiškė, kad mažumų konfliktai yra susijusių valstybių reikalas. Europa neturi bendro požiūrio. Tarptautinės teisės nuostatos įvairiose valstybėse taikomos skirtingai.
Prancūzija, pvz., nepripažįsta jokių etninių mažumų, o Slovėnijoje AVNOJ sprendimais vis dar pažeidžiama tarptautinteisė. Austrijoje, kita vertus, slovėnų mažumos turi visas plėtros galimybes. Mano nuomone, tokie akivaizdūs skirtumai rodo, kad reikia Europos įstatymo dėl etninių grupių. Jei Europa nori apsaugoti savo etninę įvairovę, kuri susiformavo per visą istoriją, svarbu priimti tarptautiniu mastu privalomą Europos įstatymą dėl etninių grupių, kuris apimtų ir vietinės kilmės mažumas. Tai būtų galimybES įrodyti, kad ji ne tik kalba apie nacionalinės įvairovės apsaugą Europoje.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Pone pirmininke, šių metų lapkričio 9 d. Berlyne vykusiomis iškilmėmis Berlyno sienos nugriovimo dvidešimtmečiui pažymėti pažymėtas Vokietijos suvienijimas. Be to, taip pat parodyta, kad Vidurio ir Rytų Europa pasuko laisvės ir demokratijos keliu ir panaikintas ne tik Vokietijos, bet ir visos Europos padalijimas.
Berlyną dalijusios sienos nugriovimas buvo kelio į išsilaisvinimą pabaiga, bet transformacijos Vidurio ir Rytų Europoje procesas prasidėjo nuo įvykių Lenkijos pakrantėje ir nuo Solidarumo sąjungos, kuriai vadovavo Lech Wałęsa, sukūrimo 1980 m. rugpjūčio mėn. Prisiminkime taip pat laisvės demonstracijas Vengrijoje 1956 m. ir birželio protestus Poznanėje, 1968 m. įvykius Čekoslovakijoje ir 1970 m. Gdanske sušaudytus laivų statyklos darbininkus.
Daugelis įvairių šalių žmonių sudaropoziciją, jie kovojo už laisvę ir garbę. Kai kurie už tai atidavsavo gyvybes. Prisiminkime ir pagerbkime juos. Prisiminkime politikus, kurių plati vaizduotir didelis ryžtas padėjo siekti laisvės, demokratijos ir rinkos ekonomikos.
Pirmininkas
Kolegos, pertraukiu vienos minutės pasisakymus svarbiais politiniais klausimais, kad kai ką paskelbčiau.
