Euroopa Ülemkogu ettevalmistamine pärast Iirimaa referendumit (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on nõukogu ja komisjoni avaldused Euroopa Ülemkogu kohtumise ettevalmistamise kohta pärast Iirimaa referendumit.
Janez Lenarčič
nõukogu eesistuja. - (SL) Homme algab teine Euroopa Ülemkogu kohtumine Sloveenia eesistumisel. Lubage mul esitada peamised arutelu teemad, mida riigi- ja valitsusjuhid käsitlevad. Esimene arutelu pühendatakse täie kindlusega möödunud neljapäeval Iirimaal toimunud Lissaboni lepingu kohta korraldatud referendumile järgnenud olukorra uurimisele. Ma tahaksin kohe alguses korrata Euroopa Ülemkogu eesistuja Janez Janša sõnu: "Eesistujal on kahju Iirimaa hääletajate langetatud otsuse pärast ja ta on selles pettunud. Pole ilmselt vaja öelda, et me austame Iiri rahva väljendatud tahet.”
Pärast seda, kui referendumi ametlik tulemus oli teatavaks tehtud, kõneles Euroopa Ülemkogu eesistuja mitmete selliste liikmesriikide juhtidega, kes ei ole veel ratifitseerimist lõpule viinud. On julgustav teada, et need liikmesriigid jätkavad otsustavalt ratifitseerimisega. Nagu Euroopa Ülemkogu eesistuja rõhutas, on Lissaboni leping Euroopa Liidule ja selle kodanikele eluliselt tähtis, kuna sellega kaasneb suurem tõhusus, demokraatia ja läbipaistvus.
Tõsiasi on, et need probleemid ja väljakutsed, mis täna liidu ees seisavad, jäävad püsima. Teine tõsiasi on see, et Iirimaa referendumi negatiivne tulemus ei aita neid probleeme lahendada. Homsel Euroopa Ülemkogu kohtumisel arutavad riigi- ja valitsusjuhid, kuidas olukorda parimal viisil lahendada. Nad püüavad luua ajakava edasiseks tööks. Eesistuja on veendunud, et koostöös Iirimaaga võib leida lahenduse ja et liit ei näe 2005. aasta olukorra kordumist.
Euroopa Ülemkogu kohtumisel kuulame me eelkõige Taoiseachit, härra Brian Cowenit, kui ta selgitab referendumi tulemusest tingitud olukorda ja sellise tulemuse põhjuseid.
Loomulikult ei heida Euroopa Ülemkogu kõrvale teisi olulisi meie ees seisvaid väljakutseid. EL jätkab toimimist. Seega keskendub riigi- ja valitsusjuhtide teine peamine arutelu kerkivate toiduainete ja naftahinna küsimusele. On tõsiasi, et kerkivad kaupade hinnad aitasid kaasa toiduainete hindade inflatsiooni kasvule ja ELi üldisele inflatsioonile. Need kõrged hinnad mõjutasid kõige otsesemalt just madala sissetulekuga perekondi.
Ülemaailmselt on kõige enam mõjutatud arengumaad kui toiduainete importijad. On eluliselt tähtis, et Euroopa Liit täidaks oma osa, reageerides asjakohaselt ja näidates oma tagajärgedega toimetuleku meetmetega üles üksmeelt, keskendudes mitte üksnes ELi elanikkonna vaeseimatele osadele, vaid tehes seda ka arengumaades. Sellepärast võib eeldada, et Euroopa Ülemkogu toetab vajalikke samme ELis ja rahvusvahelisel tasandil. Lubage mul neid lühidalt tutvustada.
Euroopa Liit on juba võtnud meetmeid leevendamaks survet toiduainete hindadele sekkumisvarude müümise kaudu, eksporditoetuste kärpimise kaudu, 2008. aasta maa tootmisest kõrvaldamise nõude tühistamise kaudu, piimakvootide tõstmise kaudu ning teraviljade imporditollimaksude kohaldamise peatamise kaudu, suurendades sellega pakkumist ja aidates stabiliseerida põllumajandustoodete turgu. Arvestades, et madala sissetulekuga pered on suurima löögi all, on küllaltki loomulik, et liikmesriigid töötavad välja lühiajalised meetmed leevendamaks kõrgete hindade survet eriti neile.
Euroopa Ülemkogu peab aga kaugemale vaatama. Keegi ei ootagi tegelikult niipea toiduainete ja naftahinna langemist endisele tasemele. Ma olen veendunud, et järgmine eesistujariik saavutab tihedas koostöös Euroopa Parlamendiga õigeaegse kokkuleppe ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamise kohta, mis hõlmab meetmeid põllumajandusliku tootmise parandamiseks ja toiduainetega varustatuse tagamiseks.
Ühtlasi peame pöörama tähelepanu biokütuste poliitikatele ja leidma mooduseid nende jätkusuutlikkuse tagamiseks, seda nii ELis kui ka muudes riikides. Oluline on toetada teise põlvkonna biokütuste arendamist. Üldisemalt peame töötama innovatsiooni ja teadusuuringute kallal põllumajandussektoris, et tõsta selle tõhusust ja tootlikkust. Rahvusvahelisel tasandil tehtavate algatuste osas kavatseb Euroopa Ülemkogu juhtida tähelepanu liidu panusele ülemaailmsetesse jõupingutustesse, mille eesmärk on leevendada kerkivate hindade mõju neile, kes elavad vaesuses.
See hõlmab üleskutset paremini koordineeritud rahvusvaheliseks reageeringuks kerkivatest toiduainete hindadest põhjustatud kriisile, seda eriti ÜRO ja G8 rühma raames; toetust avatud kaubanduse poliitikatele; kiiret reageerimist kohestele lühiajalistele humanitaarvajadustele ning sihipärase abi julgustamist, et edendada põllumajandust arengumaades. Lisaks kõrgetele toiduainete hindadele seisab EL silmitsi kerkivate kütusehindadega. See nõuab Euroopa majanduse kohandamist ja tänaseks on plaanitud konkreetne arutelu sellel teemal.
Eesistuja edasiseks prioriteediks on see, et Euroopa Ülemkogu peaks rõhutama neid meetmeid, mis on võetud selleks, et tugevdada Euroopa seisukohta seoses Lääne-Balkaniga. Eelkõige sooviksin ma rõhutada arvukate stabiliseerimis- ja assotsiatsioonilepingute sõlmimist ning dialoogi alustamist viisavabaduse saavutamiseks kõigi piirkonna riikidega, nagu ka tegevuskavade esitamist. Lisaks rõhutavad riigi- ja valitsusjuhid kõigi Lääne-Balkani riikide piirkondlikku koostöösse kaasamise tähtsust ja tervitavad mitmeid sektorikeskseid algatusi. Lääne-Balkan on piirkond, mida ümbritsevad ELi liikmesriigid, ja seega vajab ta kohe oma Euroopa perspektiivi kinnitamist ja abi reformide rakendamisel. Eesistuja hindab kõrgelt Euroopa Parlamendi toetust selles osas.
Veel üheks keskseks päevakorrateemaks on edusammud aastatuhande arengueesmärkide saavutamise suunas. 2008 on poole tee läbimise tähiseks nende eesmärkide saavutamise ajakavas. Suurima arenguabi andjana on Euroopa Liit oma vastutusest teadlik ja tahab mängida aktiivset rolli rahvusvahelise kogukonna innustamisel aastatuhande arengueesmärkide saavutamise poole püüdlemisel. Euroopa Ülemkogu rõhutab seetõttu ELi võtmerolli rahvusvahelistel konverentsidel ja tema võetud kohustusi.
Kolmas küsimuste kogum, mida Euroopa Ülemkogu arutama hakkab, puudutab majanduslikke, sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid küsimusi. Esiteks sooviksin ma puudutada kliima- ja energiapaketiga tehtud töö ülevaadet. Eesistujariik Sloveenia on saavutanud kõik kõnealuse paketiga seoses seatud eesmärgid. Määrava tähtsusega olid Euroopa Ülemkogu märtsis toimunud kohtumisel võetud poliitilised otsused. Euroopa Ülemkogu võtab teadmiseks ka energiaturu liberaliseerimise valdkonnas saavutatud kokkuleppe, mida eile parlamendis arutati.
2007. aasta detsembri järelduste põhjal vaatab Euroopa Ülemkogu ühtlasi läbi võtmeteemade osas tehtud edusammud, mis puudutavad rände, õigussüsteemi ja terrorismi valdkonda. Lõpetuseks käsitlevad riigi- ja valitsusjuhid Euroopa naabruspoliitikaga seotud küsimusi. Varasemale edule toetudes ja seda suurendades annab "Barcelona protsess: Vahemere liit” hoogu liidu suhetele Vahemere-äärsete riikidega. See täiendab olemasolevaid kahepoolseid suhteid, mis jätkuvad praeguste poliitikate raames. Euroopa Ülemkogu tervitab eeldatavasti hiljutisi ettepanekuid idapoolse partnerluse arendamise kohta Euroopa naabruspoliitika raames.
Kohtumise kõrvalteemana arutavad riigi- ja valitsusjuhid komisjoni ettepanekut Slovakkia Vabariigi kuueteistkümnenda liikmesriigina majandus- ja rahaliiduga liitumise kohta 1. jaanuaril 2009. Selle puhul sooviksin ma Slovakkia Vabariiki eriliselt õnnitleda.
Lühidalt öeldes on parlamendi seisukohad ja arutelud andnud peamise panuse Euroopa Ülemkogu tegevuskava sõnastamisse. Arutelu, mis nüüd aset leiab ja mida me terava tähelepanuga jälgime, kujutab samuti kasulikku ja olulist panust riigi- ja valitsusjuhtide vahelisse arutellu, nii et ma kuulan seda suure huviga.
(Aplaus)
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Austatud juhataja, homme algaval Euroopa Ülemkogu kohtumisel on raske päevakord, mis hõlmab paljusid küsimusi, mille puhul kodanikud Euroopalt tegutsemist ootavad.
(Mõned liikmed paremalt, kes kandsid rohelisi T-särke, tõusid püsti, et näidata plakateid, millel nõuti Iirimaa vastuhääle austamist. Juhataja palus neil plakatid kõrvaldada.)
Küsimusteks on muu hulgas nafta- ja toiduainete hinna järsk tõus, kliimamuutus ja energia varustuskindlus, ränne ning varjupaigapoliitika.
Kuid muidugi on kõigil eelkõige mõtetes Iirimaa referendumi "ei”. See "ei” valmistas pettumuse kõigile neile, kes pooldavad tugevamat, tõhusamat ja suuremat vastutust kandvat Euroopa Liitu. Lissaboni leping on jätkuvalt keskse tähtsusega aitamaks meil reageerida väljakutsetele, millega Euroopa täna silmitsi seisab, et liit oleks demokraatlikum, parlamendil oleks rohkem võimu ja et riikide parlamentide rolli Euroopa poliitikas tunnustataks, et parandada Euroopa tegutsemisvõimalusi sellistes valdkondades nagu ränne, energia, kliimamuutus, sisejulgeolek, et suurendada Euroopa ühtsust ja tõhusust maailma areenil.
Need väljakutsed ei ole kadunud. Tõde on see, et referendumi "ei” ei lahendanud probleeme, mida Lissaboni lepinguga püütakse lahendada.
Viimased kuus aastat oleme kulutanud palju energiat institutsioonilistele küsimustele. Nii paljude tegutsemist nõudvate võtmeküsimustega ei saa me lubada selle energia raisku minekut ning maailm ei peatu ega oota Euroopat järele.
Nagu ma möödunud nädalal ütlesin, tunnustab komisjon täielikult Iirimaa referendumi tulemust. Me peame näitama samasugust austust kõigi riikide ratifitseerimiste suhtes,
(Aplaus)
olenemata sellest, kas nad on otsustanud valida referendumi tee või parlamendis ratifitseerimise. Siiani on protsess hõlmanud 19 demokraatlikku otsust: 18 Lissaboni lepingu poolt, üks vastu. Kaheksa liikmesriiki peavad veel otsuse langetama.
Iirimaa valitsus on selgelt väljendanud oma austust teiste riikide õiguse suhtes ratifitseerimisprotsessi jätkata. See on minu meelest iseenesest mõistetav. Kõik Euroopa riigid on võrdsed; kõigil riikidel on õigus oma arvamust väljendada.
(Aplaus)
Kuigi on selge, et Lissaboni leping ei saa jõustuda enne, kui see ühehäälselt ratifitseeritakse, on samuti selge, et Iirimaa referendum otsustab Iirimaa positsiooni, kuid ei tee seda teiste riikide positsiooniga. Ma eeldan, et need liikmesriigid, kes ei ratifitseerinud Lissaboni lepingut, jätkavad oma ratifitseerimisprotsessiga.
(Aplaus)
Euroopa Ülemkogu annab meile kõigile võimaluse väga tähelepanelikult kuulata, mida peaminister Cowen ütleb. Seejärel peame me Iirimaa valitsusega väga tihedat koostööd tegema, et aidata seda probleemi lahendada. Lubage mul selgitada: Iirimaa on kohustatud aitama lahendust leida. Kui valitsused Lissaboni lepingule alla kirjutavad, võivad nad vastutuse selle ratifitseerimise kohta. Kuid lubage mul samuti öelda: praegu on meil aeg solidaarsusesse tõsiselt suhtuda. Kakskümmend seitse liikmesriiki kirjutasid Lissaboni lepingule alla; me peame astuma kõik võimalikud sammud tagamaks, et kõik 27 liikmesriiki saavad edasi liikuda. Liikmesriigid on võrdselt väärikad ja me peame sellest aru saama.
See nõuab iirlastelt aega ja jõupingutust, kuid ühtlasi ka meilt. Ma ei arva, et me võime järgmise sammu kohta kiiruga ennatliku otsuse langetada. Me peame võtma aega päris konsensuse leidmiseks ja vaatama, mis Iirimaa jaoks võimalik oleks. Samas ei tohiks me liiga kaua venitada. Ma tean, et parlament tahaks Euroopa valimiste ajaks valijatele edasise kohta selget teavet anda.
Euroopa Komisjon on valmis oma panust andma - ja ma olen kindel, et ka parlament - kuid me ei saa kuidagi ümber tõsiasjast, et valitsustel lasub siin eriline vastutus: Lissaboni lepingule alla kirjutades, tagades selle ratifitseerimise, toetades Euroopa projekti oma riigi avalikkuse hulgas. Lubage mul esitada üldine märkus selle viimase punkti kohta, millest võib praegu käimasoleval arutelul abi olla. Euroopa institutsioonide aastatepikkune kohtlemine mugava patuoinana on viljakaks pinnaseks populistlikele kampaaniatele.
(Aplaus)
Nagu ma olen varasemalt mitmel korral öelnud, ei saa Brüsselit ja Strasbourgi esmaspäevast laupäevani kiruda ja siis oodata, et pühapäeval hääletavad kodanikud Euroopa poolt.
(Aplaus)
Homme rõhutab Euroopa Ülemkogu ühtlasi seda, et negatiivne hääletustulemus ei pea olema põhjuseks, miks Euroopa Liit institutsioonide eneseimetlemise lõksu peaks langema. Me oleme viimase paari aasta jooksul teinud olulisi edusamme ja otsustavate jõupingutuste eesmärgiks on olnud kodanike huvides olevate poliitikate väljatöötamine. Ajal, mil kerkivad toiduainete ja naftahinnad tekitavad ootusi meetmete võtmise kohta, ei saa me lubada sellelt rajalt kõrvale kaldumist. Sellepärast tervitan ma väga peaminister Janez Janša ja eesistujariik Sloveenia otsust pidada Lissaboni käsitlev arutelu õhtusöögi ajal neljapäeva õhtul ja pühendada ülejäänud aeg Euroopa Ülemkogu kohtumisel meie poliitilise tegevuskava edendamisele.
Igaüks tunneb tänapäeval toiduainete ja kütuse hinnatõusu survet, kuid mõnedele asetab see lisakoorma. Vaesematele leibkondadele moodustavad need kulud suurema osa leibkonna eelarvest, nii et hinnatõusud mõjuvad veelgi rängemini. Sama kehtib mõnede majandustegevuste kohta, kuna kütus on mõnede tööstusharude jaoks olulise tähtsusega.
Komisjon on kahes teatises toiduainete ja naftahinna kohta teinud hoolika analüüsi hinnatõusu põhjuste kohta, selle kohta, kus surve kõige tugevam on ja mida me saaks teha ja peaksime tegema.
Euroopa Liit peab näitama, et ta võtab kõik erinevad meetmed, mis Euroopa tasandil ja riiklikul tasandil kättesaadavad on. Me peame oma käsutuses olevaid vahendeid dünaamiliselt ja loovalt vaatama - uurima, millel on tegelik mõju lühikeses, keskpikas ja pikas perspektiivis. Pidagem meeles eelnevaid naftahinna kriise, kus Euroopal ei õnnestunud võtta õppust pikaajalistest õppetundidest. Lootkem, et seekord ei saa asjad olema nii, nagu minevikus, kui me naasime pärast kõiki naftahinna kriise tavapärase tegevuse juurde. Ma loodan, et seekord on meil tõesti võimalus asju muuta ja muuta energiatarbimise aluspõhimõtteid Euroopas ning maailmas.
Toiduainetega seotud probleemide leevendamiseks Euroopa Liidus esitame me ettepanekud laiendada meie süsteemi, mille puhul toitu jaotatakse kõige suurema puuduse all kannatajatele enne, kui taotletakse kahe kolmandiku suurust eelarve suurendamist selle konkreetse valdkonna jaoks.
Lisaks on Euroopa Liidul vahendeid, mida saaks kasutada ja kasutataksegi: hindade jälgimine, konkurentsi mõju kasutamine toiduainetega varustamise ahela kontrollimiseks, varude suurendamine, selle tagamine, et ühist põllumajanduspoliitikat kohandatakse praeguse tegeliku olukorraga põllumajandustoodete turul hästi.
Mis puutub naftahinda, on kohesed sammud põhjendatud kõige suurema surve all leibkondade aitamiseks. Siiski oleks asjatu, kui valitsused kasutaksid riigi raha selleks, et kompenseerida energia hinnatõusu, mis on ilmselt püsiv. Me peaksime samuti kaaluma ka tasandeid, mis on Euroopa Liidule juurdepääsetavad sellistes valdkondades nagu konkurents ja maksud. Komisjon koostab ettepanekud, mille eesmärgiks on tõsta nafta julgeoleku- ja kaubanduslike varude läbipaistvust. Ühtlasi esitame ettepanekud maksude kohta toetamaks ja hõlbustamaks üleminekut vähe süsinikdioksiidi tekitavale majandusele, eelkõige energiatõhususe valdkonnas. Samuti toetame naftast ja fossiilkütustest saadava energia tootjate ja tarbijate vahelist kõrgetasemelist kohtumist.
Konkreetselt kalandussektori kohta: me esitame erakorralise meetmepaketi eesmärgiga lahendada majanduslikud ja sotsiaalsed probleemid, võimaldades liikmesriikidel anda lühiajalist hädaabi, ning me vaatame uuesti läbi väikesemahulise riigiabi nõuded. Mul on siinkohal kolm märkust. Esiteks peab see olema koordineeritud: me peaksime vältima riigi algatuste tulva, mis lihtsalt lükkavad probleemid liidus mujale. Teiseks peame suunama oma leevendamise alased jõupingutused laevastiku kõige suuremat kahju kannatanud osadele. Kolmandaks peame leidma struktuurilised lahendused kalapüügitööstuse liigsele tootmisvõimsusele.
Surve, mida eurooplased täna tunnevad, näitab, miks on Euroopa Liidu energia varustuskindluse, energiatõhususe ja kliimamuutuse eesmärgid Euroopa ühiskonna heaolule niivõrd olulised ning sellepärast on need pakilisemad kui kunagi varem. Olukorras, kus nõudlus nafta ja gaasi järele ületab jätkuvalt pakkumise, pakuvad möödunud aastal kokku lepitud eesmärgid ettevalmistatud tee Euroopa haavatavuse vähendamiseks ja majanduse kannatuste vähendamiseks tulevaste järskude hinnatõusude kontekstis. Ettepanekute paketi, mille me oleme esitanud ja mida praegu siin parlamendis arutatakse, võtmeaspektid annavad otsustava panuse.
Põhiline idee on järgmine: energiahinnad ei lange tõenäoliselt enam kunagi endisele tasemele, nii et siin on struktuuriline probleem. Meil võivad olla ja peaksid olema lühiajalised lahendused nimelt neile, kes on meie ühiskonnas kõige kaitsetumad. Struktuursele probleemile vajame me aga struktuurset lahendust, struktuurset vastust. Selleks on meie kliimamuutuse ja taastuvate energiaallikate pakett; see seisneb fossiilkütustest sõltumise asemel taastuvate energiaallikate edendamises ja edasises tegutsemises seoses energiatõhususega. Seda põhijoont peaksime me järgima.
(Aplaus)
Ma loodan niisiis, et nüüd lõpuks mõistavad Euroopas need, kes endiselt kahtlevad meie energia aluspõhimõtete muutmise tähtsuses ja kliimamuutuse vastu võitlemise vajaduses - isegi kui mitte selle pärast, siis energia varustuskindluse ja meie majanduse konkurentsivõime suurendamise pärast -, et me tõesti peame täitma oma võetud kohustused seoses kliimamuutuse ja taastuvate energiaallikatega.
Struktuurne vastus meie ees seisvatele struktuursetele väljakutsetele tähendab põhiliselt säästmist ja energiaallikate mitmekesistamist. Säästmise all mõtlen ma energiatõhususe suurendamist, kus meil on tohutu kasutamata potentsiaal. Mitmekesistamine hõlmab nii energiaallikaid kui ka energia geograafilist päritolu. Mõlemad tähendavad Euroopa energia varustuskindluse suurendamist. Sellepärast on meie kliimamuutuse ja energia varustuskindluse paketi vastuvõtmine kiireloomuliseks küsimuseks. Euroopa Ülemkogu ülesandeks on edastada selle kohta märguanne ja valmistada kõik ette poliitilise kokkuleppe saavutamiseks hiljemalt detsembriks, nagu me loodame.
Ma arvan, et Euroopa Ülemkogu oluliseks ülesandeks on näidata, et negatiivne hääletustulemus Lissaboni lepingu kohta ei ole vabanduseks tegutsemise vältimisele. See ei tohiks Euroopale halvatust tähendada. Me peame näitama, et leiame õige mooduse, kuidas tagada tõhus ja demokraatlik Euroopa, mille saavutamise jaoks leping loodi.
Lubage mul lõpetada ühe poliitilisema märkusega. Ma arvan, et meie - need, kes on toetanud ja toetavad Lissaboni lepingut, parlament ja komisjon - ei peaks selle pärast vabandama, sest konkurents väljaspool on tugevam kui iial varem. Mida me vajame, on Euroopa Liit, mis meie kodanike jaoks paremini toimib, aidates lahendada tõelised probleemid, millega me silmitsi seisame. Need väljakutsed jäävad püsima: energia varustuskindlus, kliimamuutus, rahvusvaheline terrorism, esilekerkivate riikide suurenev konkurents ning rändega seotud probleemid. Need väljakutsed on tõelised ja me peame need tõhusamal viisil lahendama.
Ärgem seega süüdistagem Euroopa Liitu. Olgem selles suhtes ausad. On tõsi, et referendumeid korraldades näeme me väga tihti negatiivset tulemust Euroopa kohta. Kuid olgem täiesti ausad. Kui suurema osa meie riiklike poliitikate ja algatuste kohta korraldataks referendumid, kas me saaksime alati positiivse tulemuse? Ärgem seega süüdistagem alati Euroopa Liitu või Euroopa institutsioone. Tõde on see, et tänapäeval on poliitiliste otsuste langetamine Euroopa, riigi või piirkonna tasandil väga keeruline.
Seetõttu peame selles suhtes olema targad, ettevaatlikud ja tõsimeelsed. Me ei peaks alati Euroopa Liitu süüdistama. Vastupidi, me peaksime püüdma seda parandada: olema vaoshoitud tagasilöökide osas, mõistma, millega kehvasti läheb, tegema oma parandused ja mitte loobuma oma võetud kohustustest. Ma usun, et parim viis seda teha on vältida pessimismi ja mitte langeda tagasi crisophilie olukorda - kriisi kriisi pärast. Pessimism seda probleemi ei lahenda. On tõsi, et meil on raske probleem, kuid me peaksime selle lahendama ja mitte masendusse langema.
Parimaks viisiks näidata, et me oma projektile kindlaks jääme - ja selles suhtes sooviksin ma ühtlasi tervitada eesistujariik Prantsusmaa kavatsusi -, on töötada konkreetselt kõige tähtsamate valdkondadega, kus Euroopa Liit suudab lahendada ja aidata meie liikmesriikidel lahendada neid probleeme, mis meie kodanikele tegelikult eelkõige muret teevad. Ma loodan, et see ei kisu meie moraali alla, ja me hoiame oma suunda. Mida me vajame, on loomulikult meremehed ja navigeerijad hea ilma jaoks, kuid ka tormiste aegade jaoks. Ma usun, et peaksime oma kursil püsima ja oma projektiga edasi minema, nii et Euroopa oleks vajalikum kui eales varem.
(Aplaus)
Joseph Daul
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (FR) Austatud juhataja, austatud nõukogu eesistuja, austatud komisjoni president, daamid ja härrad, suurem osa hääletamas käinud Iirimaa inimestest väljendasid oma vastuseisu Lissaboni lepingule. Minu fraktsioon austab seda otsust, täpselt nagu ka 18 liikmesriigi otsust, kes on tänaseks lepingule oma toetust avaldanud ja selle ratifitseerinud.
Euroopa Liit on rajatud sõnavabadusele ja demokraatiale. Seega tahame me demokraatidena, et kõik liikmesriigid avaldaksid oma arvamuse lepingu ratifitseerimise kohta. Alles selle protsessi lõppedes saab Euroopa Ülemkogu otsustada, millise tee valida; teiste sõnadega - mitte kahandades Iirimaa otsuse tähtsust - ei tohiks ükski liikmesriik võtta teistelt võimalust vabalt oma seisukohta avaldada.
Me loodame, et Euroopa Ülemkogu viib sellel nädalal läbi rahuliku, vastutustundliku ja konstruktiivse analüüsi olukorra kohta, mis hääletustulemuse tõttu on tekkinud. Minu fraktsiooni PPE-DE liikmed loodavad, et Euroopa Ülemkogu palub neil liikmesriikidel, kes seda veel teinud ei ole, jätkata oma ratifitseerimismenetlustega kava kohaselt.
Daamid ja härrad, Iirimaa rahvas on oma sõna öelnud. Nad on väljendanud oma muret Euroopa integratsiooni eesmärgi pärast, viisi pärast, kuidas Euroopat juhitakse, põllumajanduspoliitika tuleviku pärast, Maailmakaubandusorganisatsiooni läbirääkimiste ja maksupoliitika pärast. Iirimaa hääletustulemus peegeldab ühtlasi tõsiasja, et paljud inimesed ei mõista Euroopa Liidu keerukust, mille asjakohasus ei ole neile alati põhjendatud. See on küsimuse kehastus, mille paljud kodanikud Euroopa integratsiooni otstarbe kohta esitavad. Nooremad põlvkonnad ei mõista enam minu enda ja minu põlvkonna motivatsiooni - rahu tagamist meie mandril.
Iirimaa negatiivne hääletustulemus on palve Euroopa eesmärkide parema määratlemise ja edasise integratsiooni jätkamise põhjuste parema selgitamise kohta. Euroopa Parlament, kes võtab vastu õigusakte, mida on tihti raske lugeda, peab selles ülesandes täit rolli mängima. Kas iirlased mõtlesid vastu hääletamisega seda, et mis puutub kliimasse ja energiasse, uuesse toiduainetega seotud olukorda, isiklikku julgeolekusse, rändesse või välispoliitikasse, siis on meie riigid sõltumatud ja võivad tegutseda võrdsetel alustel Ameerika Ühendriikidega, Hiinaga, Indiaga või Brasiiliaga? Ma ei arva seda. Kas iirlased mõtlesid vastu hääletamisega seda, et solidaarsus vaeseimate riikidega, kellest neile on viimastel kümnenditel oluliselt ja põhjendatult kasu olnud, ei ole enam asjakohane ja nüüdsest alates seisab igaüks ise enda eest? Ma ei arva seda. Lõpetuseks, kas iirlased tahtsid vastu hääletades pöörata uut lehekülge, mis puutub Euroopa integratsiooni, ja kas nad väljendasid vastumeelsust Horvaatia-laadse uue riigi ühinemise suhtes? Ma ei arva seda.
Minu fraktsiooni PPE-DE liikmed usuvad kindlalt, et Lissaboni leping, mille üle pikki läbirääkimisi peeti ja millele 27 liikmesriiki alla kirjutasid, on võrreldes Nice'i lepinguga suureks sammuks edasi. See võimaldab Euroopal paremini toimida ja annab talle vajalikud vahendid selleks, et ta saaks maailma areenil kõvema häälega rääkida. Mul on vaid üks soov - et Euroopa enesevaatluse ajajärk võimalikult ruttu lõpeks. On aeg, et meie riigid - kui ma tohin sellist väljendit kasutada - lõpetaksid eneseimetlemise ja töötaksid ühiselt selle nimel, et ületada tõelised probleemid ja tõelised väljakutsed. Need väljakutsed peaksid meid tegutsema kannustama ja ühtlasi tekitavad need tõsist muret ja vahel viha kõigi nende hulgas, keda praegune olukord nõrgestab ja takistab, nagu me neljapäeval Brüsselis taas kord näeme.
Austatud eesistuja, minu palveks oleks, et te võtate homsel nõukogu kohtumisel arvesse tegelikke probleeme, meie eurooplastest kaaskodanike heaolu, ning käsitlete kõiki asju, mis meie kodanikele muret teevad.
Sellel tulisel arutelul kutsuvad minu fraktsiooni PPE-DE liikmed rahule ja mõistlikkusele. Me peame iirlasi kuulama, nende hääletusest õppust võtma ja kohtlema teisi Euroopa rahvaid samasuguse austusega.
(Aplaus)
Martin Schulz
fraktsiooni PSE nimel. - (DE) Austatud juhataja, me oleme praeguseks kaheksa aastat pidevalt ühte või teist aluslepingut ratifitseerinud. Me oleme ennast surnuks ratifitseerinud. Nende kaheksa aasta jooksul on Euroopa Liit läbinud enesevaatlemise ajajärgu, keskendunud oma institutsioonide reformimisele, kuigi ilma erilise eduta. See on sama Euroopa Liit, kes nõuab kandidaatriikidelt üleminekuprotsessi läbimist, ja ometigi ei suuda sama iseendaga teha. Kui palju usaldusväärsust see meile jätab?
Komisjoni president, te olete küllaltki õigesti öelnud, et Euroopa institutsioone ei tuleks süüdistada ja me ei tohiks lasta neist alati patuoinaid teha. Teil on täielikult õigus, kuid kes täpselt neist patuoina teeb? Väga paljud inimesed Euroopa pealinnadest kogunevad neljapäeval nõukogu kohtumisele ja iga kord, kui nad tagasi koju lähevad, ütlevad nad juhul, kui nõukogu kohtumine Brüsselis edukas oli: "See sõltus kõik meist, riigi- ja valitsusjuhtidest”, ning kui see ei läinud edukalt, ütlevad nad: "See oli Brüsseli omade süü!” Te peaksite nõukogule ütlema sama, mida te meile siin ütlesite. Juhuslikult on teiega siin täiskogus peetav arutelu avalik, kuid riigi- ja valitsusjuhid kohtuvad neljapäeval jälle kord suletud uste taga. Ka see peab lõppema. Liikmesriigid on need, kes vastutust kannavad!
(Aplaus)
Me oleme allakäigu keerdtrepil, ohtlikul negatiivsel spiraalil. Sihikul on Euroopa integratsiooniprotsess. Iirlased on oma referendumi korraldanud ja me peame tulemust austama, kuid selles oli üks element, mis mind suuresti häiris.
Kõik Iiri erakonnad peale Sinn Féini - ja ma ei raiska siinkohal nende peale sõnu -, fraktsioon PPE-DE, liberaalid ja meie enda fraktsioon, olid poolt, ning iiri rahvas hääletas vastu. See on äratus ning kõiki, sealhulgas meid siin istungisaalis, mõjutab tõsiasi, et tekkinud on usalduskriis riigi institutsioonide ja riigiüleste institutsioonide vastu. Ma saan ilma teie aplausita ka hakkama. See, kas Iirimaa sõltumatust esindab Ühendkuningriigi Iseseisvuse Partei (UKIP), on minu arvates küsitav. Iirlased saavad ilma teie kaitseta hakkama. Lubage mul väga selgelt öelda: me peame sellele usalduskriisile ühiselt vastu astuma ja me peame seda tõsiselt võtma.
Komisjoni president, ma olen mõelnud, millal te täna lõpuks ütlete paar sõna teie voliniku McCreevy kohta.
(Aplaus)
Tegemist on mehega, kes vastutab siseturu poliitika eest Euroopa Liidus: selle sama siseturu, mida järjest rohkem inimesi selle sotsiaalse ebavõrdsuse pärast mõistetavalt ohuks, mitte võimaluseks peavad. See mees, kes vastutab teie komisjonis siseturu eest, läheb Iirimaale ja teatab, et ta ei ole Lissaboni lepingut lugenud ega eelda ka, et hääletajad seda oleks teinud. Kuidas saab see küll avalikkuse usaldust suurendada?
(Aplaus)
Lubage mul öelda järgmist: parimaks sotsiaalpoliitika meetmeks, mille kohta te 3. juulil ettepaneku saate teha, on härra McCreevy'lt portfelli äravõtmine, kuna ta on näidanud, et ei saa oma tööga hakkama. Ma ei saa leppida siseturu volinikuga, kes esindab niivõrd viltust lähenemisviisi poliitikale. Siseturu dereguleerimine kuni murdumispunktini on see, mida härra McCreevy teha tahab, olenemata, mis see maksma läheb, ilma mis tahes kaasnevate sotsiaalsete meetmeteta ELi tasandil või liikmesriikides: just seda kriisi Euroopa kodanikud tunnetavadki! Te peate selle konkreetse voliniku suhtes meetmeid võtma!!
(Aplaus)
Ma oleksin samuti tahtnud, et te oleksite midagi öelnud finantsturgudel valitseva kriisi kohta. Ma ei ole teilt veel sõnakestki finantsturgude kokkukukkumise kohta kuulnud. Lubage mul ühtlasi esitada märkus härra Daulile: üle Euroopa on 21 valitsusjuhti, kes kuuluvad kas teie poliitilisse perre või liberaalide hulka, ning sama suur hulk Euroopa Komisjoni liikmeid. Ma möönan rõõmuga, et fraktsioon PPE-DE on siin parlamendis avatud mõtlemisega, kui jutt on teatud poliitika meetmetest. Ma kannustan teid lõpuks oma valitsusjuhtidega ning kolleegidega nõukogus rääkima!
Mida Euroopa vajab, on koordineeritud meetmed sotsiaalvaldkonnas. Teie käes on enamus Euroopas, nõukogus, komisjonis ja ka siin parlamendis. Te võiksite kas või üks kord üles näidata sotsiaalset vastutust, mida te just nõudsite. Ma palun teil seda teha näiteks seoses minu kolleegi Paul Nyrup Rasmusseni raportiga rahvusvaheliste finantsturgude kontrolli kohta. Ma kutsun teid oma suuri sõnu sotsiaalse vastutuse kohta tegudega kinnitama. Tere tulemast teile, härra Daul!
(Aplaus)
Ma olen kindel, et leiame väljapääsu sellest ummikseisust. Ühel või teisel viisil saame me kahtlemata iirlased tagasi pardale. Ometi ei aita see meid! Me peame tunnistama, et kunagi olid ajad, mil Euroopa pooldajate liikumisel oli süda ja hing. Nagu härra Daul täheldas, oli see pärast sõda, kui Euroopa rahusobitamise jõud inimesed ühte liitis. Nüüd on Euroopa-vastaste liikumine see, millel on süda ja hing, ning te võite isegi näha, et nad on äärmiselt aktiivsed. Nad tormasid mööda Iirimaad, ronisid treppidest üles, helistasid uksekellasid, nad agiteerisid ja jagasid oma kampaaniamaterjale. Neist oli jälgi igal pool. Kus olid Euroopa pooldajad? Kus on liikumine, mis korraldab kampaania Euroopa integratsiooni poolt? Kus on kirg, mis meil kunagi oli? Kirg on rännanud üle teisele poolele - poolele, mis räägib Euroopast halba; poliitilise spektri paremasse tiiba. Kirg on neil, kes räägivad Euroopast halba ja teevad seda, kuna nad lihtsalt kardavad. Euroopas on aga selline sotsiaalse tagasilanguse ja hirmu segu alati fašismile ukse avanud.
Ma pöördun seetõttu kõigi konstruktiivsete demokraatlike jõudude poole Euroopas palvega võtta seda liikumist tõsiselt! Ühendagem taas kord lõpuks väed ühe eesmärgi nimel: meenutada endile, et kunagi varem ei ole olnud edukamat projekti Euroopas ja maailmas rahu kindlustamiseks kui on riikidevaheline, kultuuridevaheline, uskudevaheline liikumine, mis põhineb sotsiaalsete huvide tasakaalul ja mida kutsutakse Euroopa Liiduks. Selle projekti nimel tasub võidelda, sest me ei saa lasta neil inimestel eelist saada.
(Aplaus)
Graham Watson
fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud juhataja, homme Brüsseli poole liikudes võiks Iiri peaminister vabalt mõelda Iirimaa popansambli U2 sõnade üle: "Kus see kõik valesti läks?”
Ka teised riigi- ja valitsusjuhid peaksid uue eesistujariigi Prantsusmaa juhtimise lävel järele mõtlema, miks oleme me täisringi läbi käinud: Nice'ist Nice'ini.
On selgeid tõendeid sellest, et igas liikmesriigis toetab enamus Euroopa Liitu. On vähe tõendeid sellest, et enamus ükskõik millises neist pooldaks edasist ehitamist. Me ei saa kindlalt väita, et mis tahes alusleping saaks mis tahes riigis enamuse toetuse. Usaldus institutsioonide vastu on hääbumas.
Seega ei ole sellest midagi kasu, kui üliõnnelikud hinged Berliinis vilistavad teist U2 hitti "Sinuga või sinuta” või inimesed Pariisis sunnivad Iirimaad uut referendumit korraldama. Nagu Brecht rõhutas, ei saa te inimesi ära lahustada. Kuigi alla miljoni hääletas vastu ja seda valedega ülekülvatud pinnal, ei saa inimesi tagant sundida.
Miks? Esiteks kuna me pole suurt midagi teinud selleks, et veenda inimesi muutustes, mille me oleme edukalt läbi viinud. Komisjonil on D-kava dialoogiks, kuid meie liikmesriikide valitsustel midagi võrdväärset ei ole. Kindlasti on parlamendil ja komisjonil siin roll teha selgitustööd Euroopa Liidule, kuid ka iga riigi valitsusele, iga jumala päev ja mitte ainult siis, kui on aeg ratifitseerida uusim leping. Ja siin on tööd mitte ainult erakondadele Euroopa tasandil, vaid ka erakondadele igas liikmesriigis.
Teiseks, kuigi EL on loonud suurt rikkust, kuhjatakse seda nüüd kokku ebaausamalt ja seda jagatakse vähem õiglaselt. Meie poliitilised ja äriringkondade juhid peavad hakkama saama tohutute eetiliste küsimustega. Ja härra Schulz, mul on kahju, et teil on nüüdsel ajal ainult viis riigi- või valitsusjuhti, kuid need küsimused on sama aktuaalsed sotsiaaldemokraatide juhitud riikides, nagu nad on mis tahes muudes riikides!
(Aplaus)
Kolmandaks, kõigi oma kaupade ja kapitali ja isegi teenuste vabadustega ei ole meie liit just kuulus oma inimeste vabaduste poolest. Parlamendiliikmete kirjakastid on täis piiriüleseid kaebusi tsiviilõiguses: laste hooldusõigus lahutuste puhul, probleemid välismaal asuva varaga. Kaitsemeetmete puudumine piiriülestes kriminaalasjades ja semulik lähenemisviis andmekaitsele suurendavad ebamugavustunnet. EL ei täida tegelikkuses liialt tihti seda, mida ta teoorias lubab.
Selle tagasimineku taustal peab meie vastust Iirimaale kaaluma. Siin täiskogus tahame me uut aluslepingut. Me teame, et see aitab need vead parandada. Kuid sellest metalli ja klaasi labürindist kaugemal mõistetakse seda liialt vähe.
Seetõttu on minu fraktsiooni nõuanne Euroopa Ülemkogule selline. Jätkake tõeliste Euroopa asjadega: kaubanduse edendamisega, kliimamuutuse vastu astumisega, toiduainete ja kütuse hinnatõusu vastu võitlemisega. Laske neil, kes seda kavatsevad, jätkata Lissaboni lepingu ratifitseerimisega. Kui vaja, ajage läbi Nice'i lepinguga. Kasutage üleminekuklauslit Euroopa probleemide lahendamise potentsiaali kiirendamiseks. Unustage ära püsiv eesistuja, kuniks te olete ära klaarinud selle, mida kuuekuuline eesistumine tegema hakkab. Käivitage laiahaardeline kampaania meenutamaks inimestele, miks EL olemas on, teavitage neid sellest, kuidas see töötab, ja selgitage, miks on see teile sarnaselt kannutäie Guinnessi õllega hea.
Euroopa tähendab liiga paljudele liiga paljut, et lasta sellel kriisil teda tema arenguteel peatada.
(Aplaus)
Monica Frassoni
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (IT) Austatud juhataja, daamid ja härrad, me oleme alati öelnud, et Euroopa Liit vajab lühikest põhiseadust koos siduva inimõiguste hartaga, demokraatlikke ja läbipaistvaid otsustamismenetlusi, piiratud, kuid tõelisi volitusi ja tarvilikke majanduslikke vahendeid. Niisuguse põhiseaduse, mu daamid ja härrad, peaks koostama see parlament või volitatud kogu, seda tuleks toetada jõuliselt ja veendumusega, ilma silmakirjalikkuseta, ning see tuleks ratifitseerida parlamentaarsel meetodil või Euroopa referendumiga.
Ma austan sügavalt Iirimaa rahva soove, kuid keegi ei suuda mind ealeski veenda, et referendum, milles osales pool valijaskonnast, on demokraatlikum kui parlamentaarne ratifitseerimine. Kui suurem osa inimesi ja riike poolt hääletavad, tuleb jätkata, ning vastu hääletajad võivad rõõmsalt välja jääda ja leppida kokku uute, lõdvemate sidemetega süsteemi osas, nagu 1984. aasta Spinelli lepingus sätestati.
Mis on viimastel aastatel juhtunud? Liikmesriigid ja komisjon on valinud keeruka vastuolulise lepingu, mida on raske müüa ja mille üle viimastes etappides salaja ja kiirustades läbi räägiti ning mis muudeti väljajätmiste ja protokollidega veelgi vähem loetavaks. Vahepeal otsustasid nad, et see tuleb ühehäälselt ratifitseerida, täpselt nagu aedniku koer, kes ei söö ise kapsast ega lase ka teistel seda süüa.
Nagu sellest veel ei piisanuks, jätkab Euroopa Liit valesuunaliste, nõrkade poliitikate vastuvõtmist, nagu näiteks Jacksoni direktiiv eile ja Weberi raport täna, mis ei suuda meile mingeid positiivseid väljavaateid või lootust pakkuda. See on liit, kus kõigele alates töötajate õigustest kuni keskkonnakaitse ja sisserännanute õigusteni pööratakse järjest vähem tähelepanu, kus tööstuse lobitöö on olulisem kui kodanikud, kus Euroopa huvid on kadunud ja mattunud ühe või teise valitsuse ulgumise alla, kus valikuvabadust ja isiklikke vabadusi või uute eurooplaste saabumist nähakse talumatu rünnakuna rahvaste identiteedile, mille väljarändajad on Itaalia ja Iirimaa omade sarnaselt igasse maailmanurka pillutatud.
On võimalik ja võib-olla ka soovitav, et riigid, kes veel lepingut ratifitseerinud ei ole, seda teevad. Võib juhtuda, et Iirimaa valitsus tuleb lagedale geniaalse ettepanekuga. Kuid diplomaatilisest lahendusest ei piisa. Me peame nüüd rohkem kui kunagi varem valju ja selge häälega kuulutama, et valitsuste päralt olev Euroopa - läbipaistmatu ja hämar - on läbikukkunud Euroopa: see on see Euroopa, mis lükkas põhiseaduse tagasi ja jätkab ekslike, konservatiivsete, kitsarinnaliselt rahvuslike ja isekate poliitikate teostamist; see Euroopa, mis tegi lõpu 2003. aasta Euroopa konventsiooni vaimule, jõudes selle asemel kokkuleppele positiivse, kuid minimalistliku ja hingetu teksti osas.
Ometi ei muuda see demokraatlikumat, sündmusi ennetavamat ühendatud Euroopat sugugi vähem vajalikuks. Mida me täna vajame, on algatus, mis kasvab välja meie enda ja liikmesriikide poliitilistest tugevustest, kes on veendunud tõhusama, demokraatlikuma, ühtsema Euroopa vajalikkuses, arvestades, et enam ei ole vajalik ega võimalik jätkata Nice'i lepinguga. Sellises algatuses ei ole ruumi nendele, kes ei taha edasi liikuda.
Brian Crowley
fraktsiooni UEN nimel. - Austatud juhataja, ma sooviksin tänada eesistujat, komisjoni presidenti ja oma kolleege nende senise panuse eest.
Ilmselgelt ei osatud seda, mis juhtus, oodata. Iirimaa vastuhääl kujutab hoovuse pöördumist seoses ühe Euroopa Liidu valijate rühma arvamusega Euroopa Liidu projekti kohta. Suured erinevused nende vahel, kes Iirimaa referendumil Lissaboni lepingu vastu olid, erinevad vaatenurgad - nii poliitiliselt kui ka ideoloogiliselt tihti üksteisele vastanduvad - on tinginud selle, et raske on välja lugeda, miks täpselt inimesed vastu hääletasid.
Me oleme palunud, et meile antaks aega neid tulemusi uurida ja analüüsida, et leida viise, kuidas edasi liikuda ja mida teha saaks. Kuna see - ja isegi vastuhääletajate klanni inimesed väidavad seda - ei olnud Euroopa vastu hääletamine, vaatamata tõsiasjale, et mõned vastu hääletajad on igal Euroopa referendumil alates sellest, kui Iirimaa 1972. aastal ELiga ühines, vastu hääletanud. Kuid nad väidavad, et see ei ole Euroopa vastu hääletamine. Sarnaselt väidavad nad, et see ei ole mooduseks kärpida Euroopa tegevust. Kuid nende suureks hüüdlauseks kampaania ajal oli "hääleta "EI” tugevamale Euroopale”. Ehk võiksid vastuhääletajad ette astuda ja meile öelda, mis laadi tugevamat Euroopat nad näha tahavad, mis lahendusi nad soovivad välja pakkuda seoses sellega, kuidas me astume vastu meie ees seisvatele üleilmsetele väljakutsetele ja raskustele.
Täna protesteerivad meil Brüsselis põllumehed ja veokijuhid kõrge kütusehinna pärast. Samal ajal aasta tagasi maksis nafta barrel 48 USA dollarit; täna maksab see 140 USA dollarit. Samal ajal aasta tagasi oli toit Haitil isegi kõige vaesematele tasukohane, täna on Haiti tänavatel rahutused toiduainete puuduse ja sellest tulenevate raskuste pärast. Nendele väljakutsetele peame me Euroopa tasandil reageerima; need raskused peame me ületama.
Ärgem unustagem, et maailm ei lagune koost. Me oleme selles olukorras ennegi olnud: nii prantslased kui ka hollandlased olid eelmisele aluslepingule vastu ja leiti mehhanism, kuidas Euroopa projekti korraldada ja edendada.
Praegu ei ole aeg vastastikusteks süüdistusteks ega näpuga näitamiseks. Siiski on aeg austuseks, olenemata sellest, mida mõned protesteerijad siin parlamendis mõelda võivad: mitte ainult Iirimaa hääletajate austamiseks, kes väljendasid oma demokraatlikku arvamust selle põhilepingu kohta, vaid ka teiste riikide ja nende õiguse austamiseks seoses sellega, kuidas nad toimivad ja kuidas nad lepingu ratifitseerivad. Ei ole meie asi kellelegi dikteerida, milliseid samme saab ja milliseid ei saa teha.
Ma ütlen neile, kes siin parlamendis T-särke kannavad, et nad mitte ainult ei häbista seda parlamenti ja selle parlamendi liikmeid, vaid nad ühtlasi ei kaitse ega esinda Iirimaa rahvast.
(Aplaus)
Ma tahan selgitada, et need samad lipuga vehkijad siin minust vasakul, need samad inimesed, kes väidavad end kaitsvat Iirimaa rahva huve, olid samad inimesed, kes esinesid Iirimaa televisioonis, tähistades Iirimaa vastuhäält Brüsselis asuvas pubis. Muidugi tarbiti jooke, kuid mis austust neil Iirimaa rahva ja lipu vastu on, kui nad seda lippu laualinana kasutavad, millele oma jooke panna? Seda see rühm esindab; sellist lugupidamatust tunnevad nad rahva vastu.
(Aplaus)
Lubage meil edasi liikuda. Euroopa projekt on väärt päästmist. Jutt ei ole ainult rahust või õitsengust, jutt on solidaarsusest. Iiri poeet Sean O'Casey kirjutas palju aastaid tagasi teoses "Juno and the Paycock”: "Ma vaatasin tihti üles taevasse ja küsisin endalt küsimuse - mis on kuu, mis on tähed?” Võib-olla peame me täna endilt selle põlvkonna küsimuse küsima: mida Euroopa Liit tegelikult tähendab ja mis suunas me tahame, et ta liiguks?
(Aplaus)
Francis Wurtz
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (FR) Austatud juhataja, austatud komisjoni president, austatud nõukogu eesistuja, daamid ja härrad, Euroopa Ülemkogul oleks targem hoiduda üles näitamast mis tahes ülbust Iirimaa rahva suhtes, kes kõigest kasutasid oma põhiseaduses seisvat demokraatlikku õigust. Selle asemel et kutsuda üles ratifitseerimisprotsessi jätkama, püüdes sellega isoleerida seda uut musta lammast, oleks parem võtta tõsiselt ette selge olukorra analüüsimine. Iirimaa vastuseis oli eriti tugev töölisklassi hulgas ja ma tuletaksin teile meelde, et osalusmäär oli palju kõrgem kui varasemalt; minu fraktsiooni arvates näitab see, et praeguse Euroopa mudeli õiguspärasust ümbritsev kriis järjest süveneb. See kriis oli juba prantslaste ja hollandlaste vastuhääle keskmes; see väljendub mujal teisiti, kuid on alati üheks põhiliseks elemendiks.
Meenutage laiaulatuslikke proteste Bolkesteini direktiivi vastu; mõelge arutelule, mis tekkis pärast Lavali ja Vikingi afääre eriti Skandinaavia riikides või Saksamaal pärast Rüfferti kohtuotsust. Seoses sellega sooviksin ma öelda oma sõbrale Martin Schulzile, et ma nõustun täielikult sellega, mida ta ütles härra McCreevy kohta. Probleem on selles, et need otsused - otsused, mida ma just mainisin - võeti vastu mitte härra Mr McCreevy poolt, vaid Euroopa Kohtu poolt konkreetsete artiklite alusel (Lissaboni lepingusse lisatud kehtivate aluslepingute artiklid 43 ja 49). Mõelge ühtlasi Rumeenias toimunud nn odava Euroopa vastase võimsa Dacia streigi poliitilisele mõjule. Vaadake viimases hädas põllumajandustootjate või väikekalurite viha. Nende olukorra põhjustajaks on põhiliselt ja eelkõige Euroopa praegune majandus- ja sotsiaalne mudel: kindluse pakkumise asemel viib see suurema ebakindluseni. See on probleemiks number üks.
Teine asjaolu on liidu toimimise viis. Otsused võetakse vastu inimestest kaugel ja ilma nende osalemiseta. Me rahuldume neile otsuste selgitamisega, selle asemel et nendega konsulteerida. Tahtlik otsus esitada Lissaboni leping sellisel kujul, mis on tavainimesele täiesti arusaamatu, on selles mõttes suurepäraseks näiteks sellest, mida ma nimetaksin elevandiluutorni sündroomiks. Sellel on laastav mõju meie kodanikele, eriti väiksematele rahvastele, kes tunnevad, nagu tiritaks neid ringi võimsamate rahvaste huvide rahuldamiseks.
Lõpetuseks on paljudes riikides, sealhulgas Iirimaal, järjest rohkem küsimusi rolli kohta, mida Euroopa maailmas mängib, kus temalt oodatakse selle tagamist, et palju suurem rõhk asetatakse poliitika jõule jõupoliitika asemel. Nende arutelude eest põgenemine tähendab kriisi süvendamist Euroopas; nende täielikult läbipaistev läbiviimine oleks esimeseks sammuks teel lahenduse suunas.
Nigel Farage
fraktsiooni IND/DEM nimel. - Austatud juhataja, keegi pole seda öelnud, kuid mina teen seda: tubli töö, iirlased!
(Aplaus teatud sektoritest)
Ja ometi pidas härra Barroso enne ametliku tulemuse teatavaks tegemist Brüsselis pressikonverentsi, olles muutlikum ja ebaausam kui keegi, keda ma kunagi näinud olen, ja ütles - vaatamata nn klubi reeglitele - et Lissaboni leping ei ole surnud ja me jätkame. Ausalt öeldes oli see vastik pilt; see oli solvang demokraatiale. Oli ilmselge, et ratifitseerimised peaksid nüüd lõppema ja Lissaboni lepingu rakendamine peaks nüüd lõppema.
Ma mõtlesin varemalt, pärast Prantsusmaa ja Hollandi tulemusi, et te salgate maha, kuid nüüd ma mõistan, et selle taga on uus nähtus: see on ELi natsionalism ja see on kõige ohtlikum nähtus Euroopas pärast 1945. aastat. Te eirate valijaid, te hävitate demokraatia ja te olete näidanud, et ei peatu millegi ees. Küsige endalt ometi: miks on poliitikud - see rühm - nüüd ebapopulaarne? Hiljem tänase päeva jooksul, härra Barroso, hääletatakse täiskogus uue õigusvoliniku üle ja on tõenäoline, et endine süüdi mõistetud pettur saab pärast tänast Euroopa Liidu õigusvolinikuks.
Te ei vaja tegelikult Ühendkuningriigi Iseseisvuse Parteid. Te hävitate valijate silmis Euroopa Liidu. Tubli töö, teie kõik!
(Aplaus teatud sektoritest)
Ashley Mote
Austatud juhataja, lubage mul parlamendile meelde tuletada, et õigusriigi põhimõtted on tähtsamad kui seadused ise.
(Vali protest)
Lissaboni leping nõudis ühehäälsust. Eirake seda ja te eirate õigusriigi põhimõtteid endid. Iirlased ei ole kõigest 10% EList, nad on 100% neist, kellel lubati hääletada, ja nad kõik teavad, meie kõik teame, et teised oleksid võimaluse korral vastu hääletanud.
(Jätkuv vali protest)
Lissaboni leping oli arusaamatu ja iirlased teadsid, miks. Teised oleksid võimaluse korral vastu hääletanud. Teha nüüd ettepanek protsessi jätkamise kohta, mõeldes välja kavalaid viise Lissaboni lepingu taasloomiseks, üldsuse tahet põlastades, on jalustrabava ulatusega ülbus ja me oleme seda kõike varem näinud. Austria välisminister seisis pärast eelmise aluslepingu tagasilükkamist siin ja hooples 36 projekti ja institutsiooniga, millega ikkagi jätkatakse; neil puudub pärast Lissaboni lepingule ühehäälsuse toetuse saamise ebaõnnestumist endiselt õiguspärasus.
Mul on teile Edmund Burke'ilt sõnum: "Inimesed on peremehed, mitte teie, ja te eirate seda ning õigusriigi põhimõtteid iseendaga riskides”.
(Aplause teatud sektoritest)
José Manuel Barroso
komisjoni president. - (FR) Austatud juhataja, ma sooviksin kasutada võimalust, et rõhutada märkimisväärset üksmeelt siin täiskogus järgmiste võetavate sammude osas. Me usume vaid üksikute eranditega, mis ainult lisavad arutelule värvi, et kõigil liikmesriikidel oleks arukas oma ratifitseerimisprotsess lõpule viia. Seda arvamust on väljendanud ka Iirimaa valitsus ja parlamendiliikmed, konkreetselt härra Crowley, kes on iirlane ja kes on öelnud, et kõigil riikidel on sama õigus oma arvamust väljendada. Kui me seega saame selle protsessi lõpule viia, oleme olukorras, kus saame küsimust solidaarsuse vaimus konstruktiivselt oma Iiri sõpradega arutada, kuna ilma solidaarsuseta ei saa olla mingit liitu. Ma usun, et seda üksmeelt tugevdatakse, ja ma loodan, et seda tugevdab Euroopa Ülemkogu homne ja edaspidine arutelu. Igal juhul esitab komisjon Euroopa Ülemkogule sellise seisukoha.
Samal ajal, nagu paljud teist on rõhutanud, sealhulgas härra Watson ja teised, on tähtis mitte uurida kramplikult ainult institutsioonide küsimust. Parimaks viisiks Euroopa Liidu demokraatliku õiguspärasuse tugevdamiseks on pakkuda tulemusi ja näidata, et me töötame oma kodanike heaks; tõepoolest, maailm ei saa oodata, kuni Euroopa oma institutsioonilised otsused langetab. On kiireloomulisi probleeme, nagu kliimamuutus, energia varustuskindlus ja ränne, mis isegi praeguse institutsioonide ülesehitusega liidult reageerimist nõuavad.
Veel üheks punktiks, mille ma adresseeriks oma heale sõbrale härra Schulzile, on see, et me peame vältima lihtsate patuoinaste otsimist. Loomulikult ei olnud ma eriti rõõmus kaaskomisjoniliikme härra McCreevy kommentaaride üle. Ometi võiksin ma mainida ka riikide poliitikute teatud kommentaare, mis ei olnud selles protsessis just abiks, ja isegi selle parlamendi liikmete omi, kes ei ütle alati seda, mida me kuulda tahame.
Olgem realistlikud! Valimisringkonnas, kus härra McCreevy kampaaniat tegi, võitis poolthääl, ja ma arvan, et Iiri voliniku ründamine nüüd ei ole parimaks viisiks eduka dialoogi tagamiseks meie Iiri sõpradega. Me peame keskenduma positiivsetele külgedele ilma lihtsate patuoinaste otsimiseta; see ei oleks õiglane. Kui me tegutseme koostöö vaimus oma institutsioonidega, kui me keskendume tulemustele, mida kodanikud meilt ootavad, kui me leiame parima atmosfääri sellele dialoogile, usun ma, et seda probleemi on võimalik lahendada. See on tõsine probleem, kuid seda on võimalik lahendada. Me ei lahenda seda süüdistustega ega ka pessimismiga või allakäigust rääkides. Me lahendame selle, püüdes oma tulemuste kaudu tugevdada meie demokraatlikku õiguspärasust ja tunnistades, et me kõik peame tegutsema - nii Euroopa institutsioonides kui ka riikide valitsustes, ning et meil on ühine vastutus hoida oma Euroopa ideaali elus.
(Aplaus)
Philip Bushill-Matthews
Austatud juhataja, meile tuntud EL rajaneb neljal vabadusel: inimeste, kaupade, kapitali ja teenuste liikumise vabadusel. Esimene neist vabadustest puudutab inimesi. Kui Jean Monnet jagas kõik need aastad tagasi oma nägemust Euroopast, ütles ta - kui mu kolleegid vabandavad mu prantsuse keele väänamist - "Nous ne coalisons pas des États, nous unissons des hommes”.
EL peaks käsitlema inimesi, mitte poliitikuid, seega mitte ainult rahvas peaks seda edasi viima, vaid rahvas peaks ka nägema ja uskuma, et rahvas ise seda edasi viib. Möödunud neljapäeval kuulasime me rahva häält ja nende otsus oli selge; vastus oli lihtne "ei”.
Ma meenutan esimese põhiseaduse lepingu tausta. Seal tunnistati, et EL on inimestest kaugenemas ja et selles suhtes on vaja midagi teha. Väljakuulutatud lahenduseks oli koostada leping, mis muudaks ELi lihtsamaks, läbipaistvamaks, inimestele lähemal seisvaks. Kuid selleks ajaks, kui poliitikud oma töö lõpetasid, olid nad teinud lepingu, mis oli keerulisem, läbipaistmatum ja inimestest veelgi kaugemal. Loomulikult arvab rahvas endiselt sama ka selle uusima lepingu kohta.
Meie vastuseks ei saa olla jätkamine, just nagu midagi poleks juhtunud. Kui inimesed tunnevad, et EL liigub neist kaugemale, siis muudaks poliitikute jätkamine sellest hoolimata probleemi lihtsalt hullemaks. Meie probleemiks ei tohi olla kiiruse üle arutlemine, millega EL nüüd liikuma peaks; see peaks olema tema suuna arutamine. Kuulake rahvast ja ta ütleb teile.
Kui ratifitseerimisprotsess jätkub, näitab see, et ELi juhid ei ole midagi õppinud ja poliitikud usuvad endiselt, et nad teavad kõige paremini ja et rahvas on see, kes eksib.
Määratluse järgi on rahval alati õigus. Selle nimi on demokraatia. Me tahame ELi, mis on inimestekeskne ja mis selle demokraatia teoks teeb. Seega ei tohi me Iirimaa hääletustulemust eirata; me peaksime sellest lähtuma. Ratifitseerimisprotsess peaks peatuma. Rahva kuulamine peaks algama.
(Aplaus)
Kokkuvõtteks: Martin Schulz ütles oma väga võimsas ja suurejoonelises kõnes, et valitseb usalduskriis. Ma nõustun temaga. Inimesed on need, kes on kaotanud usalduse poliitikute vastu. See on meie võimalus seda tunnistada, näidata, et me oleme kuulanud, ning võita tagasi ja uuesti üles ehitada nende usaldus. Sellest ei piisa, kui me kõik lihtsalt saame suurepärasteks kõnemeesteks; me peame näitama, et suudame olla ka suurepärased kuulajad.
(Aplaus)
Poul Nyrup Rasmussen
Austatud juhataja, ei, ei, ei! See, mis auväärne parlamendiliige just ütles, ei ole demokraatia. Demokraatia on öelda: "Me austame iirlasi, nagu me austame ka iga teise liikmesriigi otsust”. Seega toetan ma komisjoni presidendi märkusi: me oleme siin parlamendis protsessi osas üksmeelel, austades iirlasi, kuid ühtlasi ka kõiki teisi liikmesriike. Jätkakem protsessi; me peame seda täna jätkama.
Teine punkt: aitab pausidest, palun! Aitab järelemõtlemisest. Aitab leelotamisest. Keskendugem tegelikele probleemidele: me peame seda tegema.
Loomulikult peab president Barroso oma volinikke kaitsma, sealhulgas McCreevy't. Volinik McCreevy't kritiseerides ei ole tegu isikliku asjaga. Kui minu fraktsiooni esimees mainib McCreevyt, on see tema poliitika tõttu - ja tema poliitika on ka Barroso poliitika.
Barroso ütles täna palju tarku asju, kuid kui ta rääkis konkurentsi jõududest, ei kuulnud ma midagi spekulatsioonidest finantsturgudel toidukaupade hindade suhtes. Ma oleksin seda kuulda tahtnud ja ma oleksin soovinud seda McCreevy'lt kuulda. Ma ei kuulnud Barrosot majandusest rääkides ütlemas, et meil napib Euroopas töökohti. Ma oleksin tahtnud kuulda teda ütlemas, et finantskriisi tõttu kaotame me töökohti. Ma sooviksin näha komisjoni välja pakkumas uut majandusliku taastumise kava - mitte teoreetilist, vaid koordineeritud investeerimistegevust.
Kolmandaks on härra McCreevy'l õigus, kui ta püüab nüüd öelda, et finantskriisi kogu põhjuseks on ametid ja bürood - Standard & Poors, FTSE ja teised - ning et me kavatseme neid reguleerida. Kuid see on mõnes mõttes nagu teate tooja mahalaskmine. Ma tõesti tunnen, et komisjoni president peaks meile täna ütlema: jah, ma nõustun, meil on finantskriis, ning jah, ma nõustun, et meil on vaja üldist reguleerimist, mis oleks parem kui olemasolev, nii et me saame vastata uute töökohtadega ja parema kliimaga, mitte suurema rahahulgaga ja suurema keskendumisega sellele, kuidas luua raha tühjalt kohalt, selle asemel et toota ja luua töökohti. Jätke meile täna selline mulje ja te saadate tõelise sõnumi tavalistele inimestele.
Marian Harkin
Austatud juhataja, iirlasest parlamendiliikmena esindan ma seda 54%, kes hääletas vastu, ning 46%, kes hääletas poolt. Tõelised demokraadid vaatavad mitte ainult tulemust, vaid püüavad esindada kõiki inimesi.
Ma esindan sõltumatut riiki, kuid te ei saa kaitsta omaenda liikmesriigi sõltumatust - minu puhul Iirimaa - kui te ei kaitse kõigi liikmesriikide sõltumatust. Selles kontekstis ei saa ükski tõeline demokraat, ükski lipuga vehkiv demokraat, kes väidab end täna iirlane olevat, õiguslikult vastu seista, kui muud liikmesriigid otsustavad oma sõltumatust kasutada ja Lissaboni lepingu ratifitseerida või seda mitte teha. Iirimaa räägib Iirimaa eest; Sloveenia räägib Sloveenia eest. Selline on tõeline demokraatia ja tõeline sõltumatus.
Iirimaal toimunud Lissaboni arutelu põhiküsimuseks oli ühehäälsuse põhimõte. Lissaboni lepingu ratifitseerimiseks vajame me üksmeelset otsust. Kõik 27 liikmesriiki peavad nõustuma - see on keskne. See on esimeseks tõeliseks üksmeele testiks Lissaboni lepingu raames. Me ei tohi selles testis läbi kukkuda ja selles peitub väljakutse. Poliitikutena on meie ülesandeks väljakutse kõrgusel seista, oma kodanikke kuulata, leida lahendused ja jätkata parema Euroopa ehitamise protsessi. Mõned vastaste poolel olijad Iirimaal rääkisid paremast kokkuleppest. Olgem optimistlikud ja otsigem paremat lahendust kõigile kodanikele. Me vajame Iirimaal veidi aega ja ruumi, et järele mõelda ja lahendusi leida. Iirimaal on olemas hea tahe Euroopa suhtes.
Kes oleks osanud 1945. aastal, kui Euroopa varemetes oli, ette näha, et 2008. aastal tähistame me 50 aastat kestnud rahu? Olgu see meie inspiratsiooniks. Euroopa kujutab endast pooleli olevat ehitust, protsessi - kindlasti keerulist, kuid alati vaeva väärt. Sellepärast oleme me siin. Euroopa kodanikud tahavad liitu, mis toimib. Sama tahavad Iirimaa kodanikud. Ma olen selles sada protsenti kindel. Ärgem laskem neil pettuda.
Johannes Voggenhuber
(DE) Austatud juhataja, austatud eesistuja, sõnum, mille valitsused mulle edastavad, on see, et tegemist on Iirimaa probleemiga. Kui ma kodanikega räägin, saan ma neilt sõnumi, et tegemist on Euroopa probleemiga ja konfliktiga Euroopas. Valitsused ütlevad meile, et tegemist on diplomaatilise konfliktiga. Kodanikud ütlevad meile, et see on nende sõltumatuse solvamine; neile tundub, et nad on välja jäetud ning nad tunnevad sügavat kurbust. Valitsused ütlevad meile, et see vastu hääletamine on arusaamatu. Kui ma kodanikke kuulan, ütlevad nad meile, et Lissaboni leping ja protsess on arusaamatud. Valitsused ütlevad meile, et nad peavad lahendama tõelisi küsimusi. Kodanikud ütlevad meile, et nad on juba aastaid juhtinud tähelepanu tõelistele probleemidele, ja lubage mul öelda komisjoni presidendile, et nad ei mõtle sõjaväge, politseid ja riiklikku julgeolekut: nad mõtlevad sotsiaalset vastutust ja Euroopa vastust globaliseerumisele. Nad mõtlevad suuremat demokraatiat ja läbipaistvust.
Austatud eesistuja, valitsused kavatsevad Iirimaa valitsuselt küsida, mis põhjustas vastu hääletamise. Selle asemel peaksid valitsused küsima endilt seda: keda tegelikult peaks süüdistama? Valitsused ignoreerisid kirjutisi seintel pärast Prantsusmaa ja Hollandi vastuhääli. Kas valitsused on tõeliselt tegelenud päris probleemidega? Kas nad tõesti vastasid pettunud ootustele, kui nad Lissaboni lepingut läbi vaatasid? Kas ei olnud prantslased piisavalt valjuhäälsed oma nõudmistes uue sotsiaalse korra järele, suurema sotsiaalse vastutuse ja võrdsuse järele? Kas ei olnud suurema demokraatia nõudmine piisavalt selge? Mis te siis tegite? Te lasite lepingu lihtsalt uuesti käiku ja tekitasite loetamatu joonealuste märkuste, viidete ja allteksti rägastiku ning imestate, miks kodanikud selle tagasi lükkavad.
Selle sõltumatuse solvamisega kaasneb üks oluline oht. See on solvav mitte ainult Iirimaa rahvale; selles peitub tõeline oht, et niisugune kaebamise tunne levib ja eurooplased tervikuna ütlevad ühel päeval: iirlased on meie eest hääletanud! Vastutus selle eest lasub teil, valitsused! Aeg on tõepoolest kätte jõudnud.
(Juhataja katkestas kõneleja)
Konrad Szymański
(PL) Austatud juhataja, see on väga pingeline arutelu. Ma soovitaksin siiski Iirimaa referendumile järgnevate avalduste tegemisel ettevaatust, suurt ettevaatust. Igasugused ettepanekud, et Iirimaad tuleks häbistada või isegi liidust välja jätta, on Euroopale palju kahjustavamad kui referendumi tulemus ise. Kahjuks tegi härra Schulz, kes oli tavapäraselt veidi erutatud, sellise ettepaneku. Me peaksime meeles pidama, et Brüsseli võetud isalik hoiak põhjustas Iirimaal ärritust ja oli üheks põhjuseks, miks Iirimaa rahvas Lissaboni lepingu vastu hääletas.
Ei ole tõsi, et Euroopa kannatab ilma uue aluslepinguta. Euroopa kannatab huvide konfliktide tulemusel ja liikmesriikide isekuse tõttu. Sellel pole midagi pistmist Iirimaaga. Euroopa välispoliitika kannatab näiteks Saksamaa pärast. Saksamaa tahab luua omale häid suhteid Venemaaga Kesk-Euroopa riikide kulul. Ka Prantsusmaa on süüdi silma kinnipigistamises Venemaa neoimperialistliku poliitika ees piirkonnas, lausudes samal ajal banaalsusi selle kohta, kuidas Euroopa, sealhulgas Poola, peaksid edasi minema. Lissaboni lepingut ei tohiks kasutada suitsukattena meie oma möödalaskmistele. Iirimaa rahva võetud otsust ei tohi kasutada meie endi ebaõnnestumiste varjamiseks.
(Aplaus)
Bairbre de Brún
(GA) Austatud juhataja, Iirimaa rahvas on oma sõna öelnud. Iirlaste poolt eelmisel neljapäeval Lissaboni lepingu vastu antud hääl ei olnud ELi vastu antud hääl. Iirimaa koht on ELis. Iirimaa on tänu oma liikmelisusele saanud sotsiaalseid ja majanduslikke hüvesid - nii põhi kui ka lõuna - kuigi on ka mõned probleemid.
Küsimus seisnes selles: kas Lissaboni leping on hea Iirimaa rahvale, ülejäänud Euroopale või arengumaadele? Lissaboni leping asetati Iirimaa inimeste ette ja see lükati tagasi. Lissaboni leping on läbi. Iirimaa kodanikud, nagu ka Prantsusmaa ja Hollandi kodanikud varasemalt, tahavad paremat kokkulepet.
Meil on nüüd võimalus taaskäivitada arutelu Euroopa tuleviku üle. Me peame seda võimalust kasutama.
See oleks vastuvõtmatu, kui ELi juhid otsiksid viise inimeste demokraatlikult väljendatud soovide vältimiseks või neist möödahiilimiseks. Ratifitseerimisprotsess peab lõppema, nagu see lõppes pärast ELi põhiseaduse lepingu tagasilükkamist. Kuid seekord peame me kuulama Iirimaa rahvast; me peame rahvast kuulama. Iirimaal kerkisid esile paljud sarnased mured, mis olid varasemalt päevakorral Prantsusmaal ja Hollandis. Neid muresid tuleb kuulata. Me peame nende muredega tegelema.
Iirimaa kogu referendumi kampaania jooksul kerkisid ikka ja jälle üles mõned võtmeküsimused: demokraatia defitsiit, Iirimaa mõju kadumine Euroopas, erapooletus ja mittemilitariseerumine, töötajate õigused ja avalikud teenused ning Lissaboni lepingu mõju arengumaadele. Nende küsimustega tuleb tegeleda.
Euroopa protsess läbib nüüd demokraatia testi oma vastuse näol Iirimaa hääletustulemusele. Kas ta kuulab inimesi, kas ta austab nende demokraatlikke soove või võõrandub ta oma kodanikest, lükates selle kõik kõrvale?
Minu arvates peab demokraatia peale jääma. Me peame kuulama, mida Iiri rahvas ütles. Me peame jätma kõrvale jutud nende ühele poolele asetamise kohta või ilma nendeta edasiliikumise kohta, nad isoleerides või neid süüdistades. Me peame väga hoolikalt ja rahulikult kuulama, mida Iirimaa inimesed ütlesid, ja kaaluma probleeme, millele nad viitasid seoses erapooletusega ja ELi militariseerumise kogu küsimusega, seoses demokraatiaga ja Iirimaa ning teiste väikeste Euroopa rahvaste häälega, seoses töötajate õigustega ja avalike teenuste ning sotsiaalse Euroopaga.
Me peame seda kuulama. Me peame nüüd kasutama võimalust, et rääkida Iirimaa valitsusega, kuulata Iirimaa rahvast, ning kavandama edasist tegutsemist ning teksti, millega kõik tulevikus rahul võiksid olla.
Kathy Sinnott
Austatud juhataja, ma puutusin kampaania jooksul kokku kahe peamise meelsusega. Esimene oli üleüldine tunne, et otsuste langetamine viiakse eemalasuva bürokraatia huvides kodanikest veelgi kaugemale. Teine, võib-olla sügavamalt juurdunud tunne oli see, et toimub väärtuste kadumine. Täpsemalt öeldes see, et need on muutumas.
Iirimaa oli uhke oma kristlike väärtuste üle, kuid leidis end muutumas materialistlikuks rahvaks. Reedest saati on minu kodumaal olnud palju halvustamist. Sa nagu tunneksid end solvatuna. Mis tegelikult juhtus, oli see, et Iirimaa ütles Lissaboni lepingule otsustavalt "ei, aitäh”.
Kui vastuseks inimeste demokraatlikule tahtele, mida ma viimastel päevadel kuulnud olen, on raev, siis on midagi valesti. Ärge eksige: Iirimaa pooldab Euroopat. Me usume, nagu teie ilmselt mitte, et projekt on teelt eksinud. Ta on jätnud tähelepanuta ühe asja, mida ta kõige rohkem vajab - demokraatia - ja unustanud ainsad inimesed, kes korda lähevad - oma kodanikud.
Nii et enne, kui te proovite mööda minna meie demokraatlikust otsusest, küsige endilt kaks küsimust. Esiteks: kas te tõesti usute, et see leping elaks üle referendumid ülejäänud 26 riigis? Ja teiseks: kas ühe riigi ähvardamine demokraatlik olemise pärast on demokraatlik tegu?
(Aplaus)
Frank Vanhecke
- (NL) Austatud juhataja, mida kauem me jätkame, seda enam käituvad Euroopa Komisjoni ametnikud nagu poliitiliste autistide sugu, täiesti tegelikust maailmast eraldatult, kodanikest eraldatult, keda nad sellegipoolest väidavad end teenivat. Nüüd ütlevad nad, et väikesel Iirimaal ei ole õigust olla vastu Euroopa põhilepingule, mille ilmselt peatselt 26 liikmesriiki 27st ratifitseerivad. Milline ülbus! Ainult et Iirimaa on ainsana ikkagi vastu hääletanud, sest ainult Iirimaale anti võimalus vastu hääletada. Igaüks teab, et Lissaboni koletis, mis tekkis Frankensteini koletise viisil surnult sündinud Euroopa põhiseadusest, oleks lükatud ulatusliku häälteenamusega tagasi peaaegu iga teise liikmesriigi valijaskonna poolt, kui neile valijatele oleks antud võimalus hääletada. Demokraatia nimel tehakse demokraatliku valimise tulemus nulliks ja jäetakse kõrvale. Me oleme kenasti teel totalitaarse Euroopa natsiriigi suunas.
Alojz Peterle
(SL) Iiri rahva otsus oli demokraatlik ja me austame seda ning ei ole mingit vajadust pöörduda meie, demokraatide, poole palvega näidata austust. Selles ei ole mingit kahtlust, kuid ometi ei piisa meie austusest: me peame olema teadlikud tagajärgedest ja mõistma Iirimaa ja Euroopa kontekstis, miks pöördus ühe edukaima Euroopa Liidu liikmesriigi enamus Lissaboni lepingu vastu, millele eelmisel aastal kirjutasid alla riigi- ja valitsusjuhid, sealhulgas Iirimaa oma, eesmärgiga pakkuda tõhus ühine lahendus keerukatele uutele väljakutsetele, olgu need seotud keskkonna, energia, rände või tervishoiuga.
Ma nõustun, et peame võtma aega järelemõtlemiseks, kuid see ei peaks kehtima jätkuva ratifitseerimise kohta. Ratifitseerimise jätkamine ei nõua edasist mõtlemist ja protsessi tuleb jätkata. See hõlmab mitte ainult Iirimaad ja kogu praegust Euroopa Liitu, vaid ka tuleviku Euroopat, mis ei ole veel täielikult ühtne. Selles kontekstis õnnitlen ma eesistujariik Sloveeniat kõigi tema õnnestumiste pärast Lääne-Balkani maade lähendamises ja eriti stabiliseerimis- ja assotsiatsioonilepingute sõlmimise pärast Serbia ning Bosnia ja Hertsegoviinaga. Selle puhul peame me olema rõõmsad iga Euroopa perspektiivi vaimus tehtud edasiviiva sammu üle ja selle puhul peame me välja juurima kõik konflikti tekke allikad - selle tegi võimalikuks Euroopa perspektiiv. Ma soovitan meil olla järjepidevad.
Ma loodan, et Euroopa-meelsete jõudude võit Makedoonias aitab nõukogul liikuda otsuse suunas alustada selle riigiga läbirääkimisi, kes on juba kandidaatriik ja palju aega ootel olnud. Ma loodan samuti, et uus Makedoonia valitsus, kellele anti tugev mandaat, kasutab ära seda uut tunnustust poliitikale, mis tugevdab arengut läbirääkimiste alustamise suunas.
Jo Leinen
(DE) Austatud juhataja, ma tahan Euroopa Ülemkogult homme mõningast selget enesekriitikat: enesekriitikat tema armetu läbikukkumise pärast selle uue Euroopa lepingu inimestele edastamisel ja nende teavitamisel sellest. See on tõesti hämmastav, et valitsused peavad läbirääkimisi lepingute üle ja isegi korraldavad uhkeid allkirjastamise tseremooniaid ja lähevad siis tagasi oma pealinnadesse ega mõtle neile enam. See on peamiseks põhjuseks kärale, mida me oleme varem kogenud ja millega nüüd Iirimaa pärast silmitsi seisame.
(Aplaus)
Ma tahan näha, et õppetunnid jõuavad kohale: nõukogu peab lõpuks loobuma oma blokeerimise taktikast ja koos komisjoniga ning parlamendiga käivitama ühise teavitamise või avalike suhete strateegia, nii et saame tõesti kodanikud endaga koos oma teekonnale Euroopasse kaasa võtta, selle asemel et nad teeveerele jätame. Praegu käituvad need institutsioonid nagu lapsevanemad, kes toovad lapse siia ilma ja ta siis rentslisse jätavad ning ära unustavad. See on lihtsalt vastuvõetamatu. Me peame nüüd tagajärgedega silmitsi seisma ja see tähendab ühise teabevahetuse ja teavitamispoliitika väljatöötamist, mis on ühtlasi demokraatliku protsessi osaks. See on demokraatia alus, nii et inimesed mõistavad, mida Euroopa tähendab ja et nemad on protsessi osaks.
Ma kuulan hea meelega Iirimaa rahva saadetud sõnumeid, kuid kui proua Sinnott meile ütleb, nagu ta seda eile tegi, et enamik hääletajaid ühes linnas hääletasid Lissaboni lepingu vastu, kuna sinna ehitatakse prügi põletamise tehas ja meil on Euroopa seadus, mis nõuab prügi põletamist, siis ma imestan tõesti, mis on sellel pistmist Lissaboni lepinguga. Me oleme paljusid taolisi argumente kuulnud ja me peame selles osas ausad olema: mitte kõik neist ei ole asjakohased ega vääri tähelepanu.
Meil on vaja mõelda uuest korrast Euroopa aluslepingute ratifitseerimise jaoks. Iga riik peab saama oma seisukohti väljendada ja ma loodan, et täna pärastlõunal ratifitseerib ülemkoda Lissaboni lepingu ja saadab välja selge signaali protsessi jätkumise kohta.
Andrew Duff
Austatud juhataja, täna pärastlõunal viivad Suurbritannia parlament ja Westminster lõpule Lissaboni lepingu ratifitseerimise protsessi. See saab olema värskendav: lugeda homme ajalehti ja näha, et Suurbritannia ütles lõpuks Euroopale "jah”. See aitab suuresti Ühendkuningriigi moraalse mõjuvõimu ja poliitilise usaldusväärsuse taastamisele kaasa ja see peaks aitama iirlastel leida uut üksmeelt, mille aluseks oleks väiksem libertas ja suurem veritas.
On kummaline, et Nigel Farage ja parempoolsed parlamendiliikmed siin eelistavad, et referendum võõras riigis võtab ise Suurbritannia sõltumatu parlamendi asemel otsuse vastu. See kinnitab mu arvamust, et rahvahääletus on demokraatia vormiks, mis on ilmselt sobilik revolutsioonilises olukorras, kuid täiesti sobimatu teadlike ja tahtlike otsuste tegemiseks keeruka lepingu läbivaatamise jaoks. Sellepärast peab parlament aitama nõukogul edastada Lissaboni lepingu sisu.
Ian Hudghton
Austatud juhataja, Lissaboni leping on surnud. Ilma ühehäälsuseta on see lihtsalt õiguslikuks tõsiasjaks. Valijad - mitte ainult Iirimaal, vaid ka Prantsusmaal ja Hollandis - on öelnud "ei” Lissaboni lepingule või selle kaksikvennale, põhiseaduse lepingule.
Meie rahvaste usalduse tagasivõitmiseks peame tegema enamat kui vaid muutma Lissaboni lepingu väliseid tunnusjooni ja nime ning sellega edasi püüdma pressida. Uut lepingut oli liiga lihtne naeruvääristada ja liiga keeruline ning kohmakas selgitada, mis muutis asja pooltkampaania korraldajatele mis tahes riigi referendumil keeruliseks.
Paljud muudatused, mis selle lepinguga tehti, olid head, isegi vajalikud, kuid esitatud niivõrd segases ja arusaamatus sõnastuses, et vaevalt keegi aru suutis saada.
Ülejäänud kaheksa liikmesriiki otsustavad, kas ja kuidas ratifitseerimisega jätkata, kuid ma arvan, et sellest oleks palju abi, kui näiteks Ühendkuningriik otsustaks seda teha referendumil ja laseks meil näha, kas meil on inimeste usaldus selle protsessi jätkamiseks.
Mario Borghezio
(IT) Austatud juhataja, daamid ja härrad, kui Iirimaa referendum on tähtsusetu ja ei oma tagajärgi, siis miks see korraldati? Miks otsustati anda selline rahvahääletuse võimalus, nagu me oleme kuulnud?
See on tõsine asi, kui parlament salgab maha võimaluse ja tähtsuse lubada rahval end täiesti vabalt väljendada, nagu Iirimaa rahvas on teinud. See hääletustulemus on lihtsalt suurepäraseks keldi ristiga hauakiviks Euroopa superriigi väljavaatele, mis meie rahvastele üldse ei meeldi. Neile ei meeldi poliitilise ja rahalise sõltumatuse mahamüümine.
See on olukord, mis annab lootust nendele meie hulgast, kes sarnaselt Iirimaa rahvaga usuvad kindlalt rahvaste ja piirkondade Euroopasse. Sellepärast nõuame ka meie Padanias referendumit, kuigi juriidilises mõttes on Lissaboni leping nüüd loomulikult hüljatud, surmatud. Selle on surmanud uskumatu menetlus, mille puhul leping, mis mõjutab meie rahvaste tulevikku, kiidetakse heaks parlamendi hääletuse teel, jättes rahva ja kodanikud välja.
Õnneks on olemas üks vaba rahvas, kellel on oma vabaduse tunnetus DNAsse kodeeritud. Võib-olla tuleb see jõud sellest, kui ollakse oma vabaduse eest võidelnud. Nüüd on aeg kuulutada selle hääletuse tõelist tähtsust: sellega öeldakse Brüsseli eurobürokraatidele, kes tahavad ehitada kodanike huvidest ja hingest kaugele viidud superriigi, et kõigel on piir. Meie kõik Padanias tunneme end täna iirlastena.
Vladimír Železný
(CS) Austatud juhataja, pärast Iirimaa referendumit pragab härra Schulz, sotsiaaldemokraatide fraktsiooni esimees, meiega, kodanikega väikestest liikmesriikidest, eriti Iirimaalt ja Tšehhi Vabariigist, tüüpilise Saksa ülbusega. Tema sõnade kohaselt peame me juhul, kui väikesed riigid blokeerivad ühise reformiprotsessi, küsima, kas nad tahavad liidus olla või mitte. Lubage mul teile kinnitada, austatud president (ja teie võite selle edasi anda, härra Schulz), et nüüd, mil iirlased on surmanud selle eesistujariik Saksamaa haige toote nimega Lissaboni leping, on tšehhidel hea meel see maha matta ja ikkagi liikmesriigiks jääda. Nad matavad selle, kuna see sisaldab hartat, ja seega avatakse esimest korda 60 aasta jooksul meie riigis võimalus Sudeedimaa varade tagastamisele ja Teise maailmasõja õiglase tulemuse läbivaatamisele nn Beneši dekreetide asemel. Nad matavad selle ühtlasi, kuna see võtab väikestelt liikmesriikidelt nende vetoõiguse ja suurendab Saksamaa osakaalu hääletamisel 9 häälelt 18 hääleni. Härra Schulzil oleks parem endalt küsida, milline oleks tulemus olnud Saksamaal, kui Lissaboni leping oleks seal referendumile pandud. Ma õnnitlen iirlasi ja meid kõiki.
Jana Bobošíková
(CS) Daamid ja härrad, tunnistada, et Lissaboni leping on surnud ja et see oli umbtänav, on ainus demokraatlik ja aus lahendus. Homme peaksid riigijuhid lõpuks tunnistama, et demokraatlikes riikides ei tehta poliitikat ventileeritud saalides, arutades foie gras' üle, ning lõpetama püüde korraldada teiste inimeste elusid Brüsselist. Iirimaa referendum näitab selgelt, et inimesed ei taha taluda ülalt Euroopa tasandilt tulevaid otsuseid ega liidu võimueliidi kasutatud ülbust. Nõukogu peab tegema otsustamisprotsessi avalikkusele ligipääsetavaks ja lõpetama kodanike petmise. Kas me ei suuda oma ajaloost õppida? Kas poliitiline eliit tahab tõesti pärast kõiki 20. sajandi veriseid sündmusi, et suured riigid otsustaksid taas kord väikeste eest? Kas mõnedele peaministritele ja presidentidele ei piisanud sellest, et nad elasid olulise osa oma elust totalitaarse korra all?
Daamid ja härrad, homme peaks nõukogu värskendama põhitõdesid: miks liit loodi ja mis väärtustele ta rajati. Ta peaks austama seadusi ja eeskirju ning kuulutama koheselt, et praeguseks surnud Lissaboni lepingu edasine ratifitseerimine on täiesti kasutu ettevõtmine.
Avril Doyle
Austatud juhataja, kui te pöördute minu poole, et saada aru Iirimaa hääletustulemusest Lissaboni lepingu üle, siis pöörduge mujale: ma ei saa aidata. Kuid olles küll sügavalt pettunud tulemuses, olen ma ühes asjas kindel: me peame seda rahva demokraatliku tahtena aktsepteerima ning austama.
Milline maiuspala ajalooraamatutele, kui ma vaatan täna siin enda selja taha, et näha kirevat seltskonda Suurbritannia paremäärmuslastest kolleegidest, Jim Allister ja kampa võetud üksik Briti võllaroog sealhulgas, kes kõik kannavad rohelist flanelli ja nõuavad Iirimaa hääletuse tunnustamist.
(Protest fraktsiooni IND/DEM teatavatelt liikmetelt)
Kuivõrd teistmoodi oleks ajalooraamatud võinud olla kirjutatud, kui Briti kolleegide tunnustus Iirimaa häälele oleks alati olemas olnud! Kuivõrd teisiti oleks asjad võinud olla! Kui palju elusid oleks võinud päästa! Ma tervitan seda - kuigi see tuli väga hilja. Me peame kõik Iirimaa hääletustulemust tunnustama.
(Protest taustal)
Tal oli palju aega trellide taga harjutada; võib-olla saaks ta hetkeks vait jääda...
(Aplaus)
Üks iirlasest parlamendiliige siin täiskogul, kes on täna hommikul juba kõnelenud, jagas kampaania jooksul lendlehti süstla kujutisega. Ehk ütleks ta parlamendile, kus Lissaboni lepingus eutanaasiat lubatakse, kus Lissaboni lepingus abort, prostitutsioon, ettevõtete tulumaksu otsustamine, ohud Iirimaa sõltumatusele peituvad. Ma ootan tõde.
Iirimaa valitsus peab tulemust rahulikult analüüsima, mõistmaks täpselt, mis juhtus Lissaboni lepingu teksti sees, mille vastu meie valijaskond hääletas, ja nad peavad pakkuma vastuseid, mis on vastuvõetavad mitte ainult vastastele Iirimaal, vaid ka kõigi teiste liikmesriikide valitsustele ja nende kodanikele, kellel on minu arvates samuti õigus oma sõna öelda ja oma seisukohta väljendada, ning me peame ka seda tunnustama.
Nõutud on kaalutud vastust Iirimaa valijaskonna tõelistele muredele, kuid me ei tohi teha järeleandmisi äärmuslastele. Kui kära vaibub, loodan ma, et mu kolleegid nõustuvad minuga, et kahe kiirusega Euroopa ei ole vastus, vaid meie liidu lõpu algus - liidu, mis on meie aja kõige edukamaks demokraatlikuks rahuprojektiks.
Alati on olnud lihtsam levitada hirmu kui lootust. Üks kuulus Iiri poliitik, üks meie poliitik - James Dillon - ütles kord: "Hästi räägitud ja tihti korratud vale - olgu ma neetud, kui tõde sellele ealeski järele jõuab”. Ei jõudnudki. Me ei suutnud eristada tõde väljamõeldisest piisava hulga inimeste peades meie valijaskonnas, hoolimata meie valimiste esimehe Gay Mitchelli ja minu kolleegide vapratele jõupingutustele. Nüüd peab meie uus peaminister (Taoiseach), kelle tegevusel on olnud pahaendeline algus, pakkuma uusi lahendusi.
(Aplaus)
Richard Corbett
Austatud juhataja, me tõepoolest peame mitte ainult kuulama Iirimaa hääletustulemust, vaid selle üle ka järele mõtlema ja seda seedima. Kuid, nagu on öeldud, peame me ühtlasi kuulama 26 ülejäänud riiki, nende tulemusi ja samuti muresid, mida võidakse ratifitseerimiste käigus väljendada. Ja seejärel peame hakkama saama tohutu ülesandega: ületada lõhe.
Kui me saame 26 ratifitseerimist ja ühe tagasilükkamise, ei ole ei põhjendamatu ega ka ebademokraatlik küsida sellelt ühelt, kas ta võiks kaaluda võimalust kohandada reformide kogumit, vaadata see uuesti läbi, seda paremini selgitada, võib-olla otsida uut kompromissi kogu reformi blokeerimise asemel. Selles ei ole midagi põhjendamatut ega ebademokraatlikku. Lõppude lõpuks tunnistasid isegi mõned vastukampaania korraldajad Iirimaal, et nende taotluseks oli uuesti läbi rääkida ja paremat kokkulepet otsida.
Mõned inimesed - ja me oleme seda parlamendi mõnedest osadest kuulnud - tahavad kuulda ainult ühte osapoolt, vastust, mis neile meeldib ja milleks on "ei”. Ma tahan mõlemaid osapooli kuulda ja seejärel leida lahenduse, mis on vastuvõetav kõigile 27 riigile. Selle väljakutse kõrgusele peame me kõik tõusma.
Marielle De Sarnez
(FR) Austatud juhataja, see ei ole ilmselgelt kunagi teisejärguline sündmus, kui inimesed "ei” ütlevad, kui neilt Euroopa tuleviku kohta küsitakse, ning me ei saa ega tohi seda vastust eirata. Vastupidi, me peame sellega otse silmitsi seisma ja püüdma sellele vastata.
Minu arvates peame lahendama kaks küsimust. Esimene on seotud demokraatiaga. Kodanikud ootavad, et Euroopa pakuks õiguspärasust, nähtavust, mõistmist, selgitusi, haridust, toetust. See küsimus mõjutab igaühte, mitte ainult riikide valitsusi. See käib ühtlasi Euroopa institutsioonide kohta, eriti komisjoni ja nõukogu kohta. See on esimene küsimus.
Teine on seotud Euroopa tunnetuse, selle hinge, ja nagu Martin Schulz just mainis, selle raison d'être'ga. Miks me Euroopa ehitasime? See ei saa olla lihtsalt turu pärast. Me ei ehitanud Euroopat ainuüksi konkurentsi pärast; me oleme koos väärtuste pärast, meil on ühiskonna projekt, meil on ühiskonna mudel - majanduslik, sotsiaalne, jätkusuutlik, inimlik - ja see mudel on väärt omaksvõtmist, edasikandmist ja kaitsmist. Seda ootavad meie kaaskodanikud.
Maailm on Rooma lepingust saati palju muutunud. Me peame minema tagasi kirjutuslaua äärde ja joonistama Euroopa projektile uue aluse, nii et see vastaks praegu meie ees seisvatele kriisidele - finantskriisile, toiduainete kriisile, energiakriisile - kuid vastaks ühtlasi arvestatavatele probleemidele, mis me lahendama peame. Kuidas saame me luua, kuidas saame me välja töötada kasvu, millel on parem kvaliteet, suurem jätkusuutlikkus ja mis on õiglasem? Kuidas saame me kahandada ebavõrdsust? Kuidas saame me saavutada uue globaalse tasakaalu? Kuidas saame me uuesti läbi mõelda arengumaade küsimuse ja eriti nende enesega toimetuleku?
Neile küsimustele peame me vastama ja ma arvan, et nüüd on lõpuks viimane aeg, et Euroopa uuesti poliitikasse läheks.
Mogens Camre
(DA) Austatud juhataja, populaarne Taani ärimees kirjutas eilses ajalehes Berlingske Tidende järgmist: "Eurooplased toetavad täielikult rahvusvahelist poliitilist koostööd ja globaalset vastutust. Kui ELi kodanikud kuulutavad oma toetust demokraatiale riigi tasandil, toetavad nad loomulikult demokraatiat ka Euroopa kontekstis, ja just seda nad ei saa”. Meile on antud korduvaid kinnitusi, et Lissaboni leping ei saa jõustuda, isegi kui üks ainus riik selle tagasi lükkab, ja ometi - mida kirjutas härra Pöttering oma 13. juuni avalduses?
(DE) "Lissaboni lepingu teksti tagasilükkamine ühe Euroopa Liidu riigi poolt ei saa tähendada, et ratifitseerimised, mille 18 ELi riiki on juba läbi viinud, kaotavad kehtivuse.”
(DA) Absolutismi ajastul kohtusid kuningad ja keisrid, et leppida kokku võimu jaotamises endi vahel. Need ajad on tagasi. Prints Pöttering, keiser Barroso ja nende vasallriikide valitsejad on otsustanud, et Euroopa kodanikud ei lähe korda. Kahekümne kuuel riigil ei lastud hääletada ja see üks riik, kes hääletas, Iirimaa, on avastanud, et see ei tähendanud midagi. Liidul ei ole rahva mandaati.
Hanne Dahl
(DA) Austatud juhataja, eelmisel reedel hääletasid iirlased Lissaboni lepingu vastu - lepingu, mis on kehvaks põhiseaduse lepingu koopiaks, millele Prantsusmaa ja Holland samuti vastu hääletasid. Sellest hoolimata ütleb komisjoni president, et ratifitseerimine peab jätkuma. Meile öeldakse, et ühe riigi skeptilisus ei saa arengule pidureid panna. Jäetakse mulje, nagu oleks Iirimaa rahvaga probleem. Kuid seda ei ole. Lõhe ei ole mitte Iiri rahva ja Euroopa vahel, see on rahva ja Euroopa riigi- ja valitsusjuhtide vahel. Lõhe ei ole mitte teatud Euroopa riikide ja ülejäänud Euroopa vahel. Prantsusmaa, Holland ja Iirimaa ei soovi arengut pidurdada; nad soovivad teistsugust arengut. Miks on seda nii raske mõista? Mis puutub härra Schulzi, siis ütleksin ma talle: "Häbi sul olgu”. Te võrdlete neid, keda te nimetate Euroopa-vastasteks, fašistidega, kuid hoopis teie retoorika on fašistlik. Te ütlete, et Euroopa-vastased jooksid treppidest üles-alla, läksid välja agiteerima. Ei ole vaja suuri teadmisi ajaloost mäletamaks, mida öeldi möödunud sajandil neegrite kohta. See on häbiväärne! Häbi teil olgu!
Andreas Mölzer
(DE) Austatud juhataja, Iiri rahvas on Lissaboni lepingule "ei” öelnud ja ELi vanakeste vastus oli ajada iirlased raevu, kutsudes Iiri peaministrit Euroopa Ülemkogu kohtumisele eesmärgiga lugeda üles nende pahateod. See on lapsik ja ei vääri asutajaliikmete nägemust Euroopast. On aga veelgi lühinägelikum nõuda Iirimaa väljajätmist või katsuda Lissaboni lepingut läbi suruda. Kui me kordame hääletust kuni soovitud tulemuse saamiseni, kahjustab see tõesti parandamatult Euroopa mainet.
Meil on alates 1990. aastast Euroopas toimunud 290 referendumit ja ometi ei ole olnud ühtegi referendumit keskse tähtsusega põhiotsuste kohta, nagu näiteks Türgi ühinemine või euro kasutuselevõtt, ning nüüd ei anta meile sõna millegi niivõrd olulise üle, nagu seda on Lissaboni leping. Brüsseli arusaam sellest, mis on demokraatia - mille puhul kodanikelt oodatakse lihtsalt oma õnnistuse andmist ELi otsustele või erakondade poolt hääletamist, mille EL heaks kiidab - tõepoolest meenutab Nõukogude Liitu. Solvumise asemel peaks EL tunnustama Iirimaa vastuhäält sellena, mis see tegelikult on: võimalus uueks suunaks poliitikate poole, mis lähtuvad inimestest ja Euroopa kodanikest.
Elmar Brok
(DE) Austatud juhataja, nagu Martin Schulz lahkelt rõhutas, on tõepoolest paljud valitsusjuhid fraktsioonist PPE-DE ja see kajastab tõsiasja, et fraktsioon PPE-DE on kodanikele lähemal ja võidab seetõttu rohkem valimisi. Ometi on tõsiasi, et paljud näitajad osutavad sellele, et me peame saavutama tasakaalu mõistliku majanduspoliitika ja sotsiaalpoliitika vahel.
Ma tunnustan täielikult Iirimaa referendumi tulemust. Mida ma aga ei tunnusta, on valede kampaaniad, mida viivad läbi teatud inimesed vasakult ja paremalt, püüdes inimesi eksitada ja seada nad ühinenud Euroopa vastu: ühinenud Euroopa, mis on selle mandri ajaloo kõige edukamaks kontseptiooniks; selliseks, mis on saavutanud rahu, vabaduse ja õitsengu.
(Aplaus)
Mida me peame mõistma, on see, et Euroopa on eriti kasulik väiksematele rahvastele. Nad istuvad koos meiega laua ümber, neil on kohad siin parlamendis ning Euroopas ei saa midagi otsustada ilma nende nõusolekuta, samas kui varasemalt said suured rahvad väiksematest üle sõita. Selles peitub erinevus: meie Euroopas on kõik rahvad võrdsed ja seda püüate te oma Suurbritannia imperialistlike märkustega hävitada, härra Farage!
Me vajame Lissaboni lepingut, et laienemine saaks toimida tõhusalt ja me saavutaksime suurema demokraatia, täites lõhe demokraatias ja tugevdades riikide parlamente. Me vajame Lissaboni lepingut, et kaitsta subsidiaarsuse klauslit ja võimaldada meil tulevastest väljakutsetest üle olla, seda alates energiakriisist kuni organiseeritud kuritegevuseni, ning anda meile vahendid toiduainete ja naftahinna ning muudele sarnastele väljakutsetele vastamiseks. Kõik see hävitatakse, kui me ei varusta endid Lissaboni lepingus ettenähtud vahenditega, eriti sotsiaalsetesse õigustesse puutuvatega, nimelt põhiõiguste hartaga ja sotsiaalse klausliga, milles öeldakse, et kõigi poliitkate määratlemisel ja rakendamisel tuleb arvesse võtta sotsiaalseid aspekte.
Kakskümmend kuus liikmesriiki võivad nüüd Lissaboni lepingu ratifitseerida ja neist igaüks on selle kohustuse võtnud. Ühendkuningriik õpetas mulle, et esindusdemokraatia puhul võib parlament rahva eest rääkida ja ma ei lase Ühendkuningriigi Iseseisvuse Parteil hävitada seda, mida ma Ühendkuningriigilt õppinud olen. Need 26 liikmesriiki võivad Lissaboni lepingu parlamendi kaudu ratifitseerida ja kui see eduka lõpuni jõuab, võib Iiri rahvas uuesti järele mõelda. Me ootame Iirimaalt mõnda ettepanekut meie 27 riigiga ühenduse ühtekuuluvuse säilitamiseks, kuna ma ei taha näha jagatud Euroopat ning ma ei taha näha Euroopa tuumikut. Ma tahan näha Euroopat, mis jääb võrdsete liiduks koos 27 riigiga, ja sellepärast toetan ma Lissaboni lepingut.
Proinsias De Rossa
Austatud juhataja, ma olen vähem diplomaatiline kui enamus mu kolleege siin parlamendis. Asi on selles, et valed, neetud valed ja statistika seljatasid Iirimaa referendumil tõe.
Lissaboni leping ei ole surnud. Sellest hoolimata on Iirimaa valik Iiri rahva sõltumatu otsus. Ainsad inimesed, kes saavad seda Lissaboni lepingu kohta tehtud otsust muuta, on Iirimaa inimesed.
Kas see juhtub või mitte, oleneb arutlustest, mis homme Iirimaa valitsuse ja ülejäänud 26 riigijuhi vahel algavad. Mingit võlukeppi ei ole. Järeldusteni jõudmine võtab aega.
Ma teen ettepaneku uue tähtaja määramiseks Lissaboni lepingu ratifitseerimisele. Ma arvan, et selle seadmine enne Euroopa valimisi on mõistlik eesmärk.
Kui iirlased ei ole jätkuvalt Lissaboni lepinguga rahul sellisel kujul, nagu me lõpuks ülejäänud Euroopaga kokku lepime, siis ei ole Iirimaal muud võimalust kui arutada uuesti läbi oma suhted liiduga.
See oleks meie riigile katastroofiline asjade käik. Euroopa kaotab väga vähe, kui ta Iirimaast ilma jääb, kuid Iirimaa kaotab kõik, kui ta Euroopast ilma jääb.
Üleilmsed väljakutsed, millega me kõik silmitsi seisame selles pidevalt muutuvas ja läbipõimunud maailmas, on selged: kliimamuutus, demograafilised muutused, ränne ja energiakriis, nälg ja miljoneid tappev vaesus, inimeste julgeolek, rahvusvaheline kuritegevus, mille tipuks on identiteedikriis igas viimaseski meie liikmesriigis. Neid ei saa lahendada sellega, kui mis tahes liikmesriik tõmbab kardinad ette ja loodab, et probleemid kaovad.
Kokkuvõtteks lubage mul innustada Euroopat näitama üles käegakatsutavat võimekust pakkuda inimväärseid elamis- ja töötingimusi. See tugevdab meie ühtsust ja solidaarsust ning toob sellele kriisile positiivse lahenduse.
(Aplaus)
Gunnar Hökmark
Austatud juhataja, lubage endil mõelda: kui iirlased oleksid poolt hääletanud, siis kas keegi siin usub, et meie rohelistel T-särkidel oleks olnud kiri "Tunnustage Iirimaa hääletustulemust”? Tõde on see, et nad ei austa ei iirlasi ega demokraatiat. Nad tunnustavad ainult vastuhäält ja see on küllaltki ainulaadne.
Kui Rootsi Euroopa Liiduga ühines, oli seal 12 liikmesriiki. See oli aastal 1995. Täna on seal 27 liikmesriiki. See on küllaltki suur muutus ja ma arvan, et väga vähesed saavad seada kahtluse alla, et Euroopa on selle laienemise ning arengu ulatuse tõttu muutunud palju paremaks. Me võime täna Iirimaa referendumi üle arutledes öelda, et need, kes kogu aeg vastu olid, eksisid kogu aeg, ning õigus oli meil, kes me pooldasime Euroopa Liidu tulevast arengut.
Seega jätkakem samal moel nagu me need tulemused saavutanud oleme: püsivusega, nägemusega, demokraatiaga ja igat liikmesriiki austades. Jätkakem ratifitseerimisega igas liikmesriigis demokraatlikult, kuid austagem samas iga liikmesriigi otsust, pidades ühtlasi meeles püsivust. Me peame minema kaugemale seoses energiaturuga, siseturuga ja sellega, kuidas kõigis valdkondades paremaid tulemusi saavutada, kuid ühtlasi mõistma, et Nice'i lepingust ei piisa, et jätkata samasuguse arenguga ja samasuguste nägemustega, millega me nii palju saavutanud oleme. Nii et jätkakem ja laskem meil olla see Euroopa, kes ütleb "jah”. Pidagem meeles, et "ei” ütlev rahvas ei ole selles Euroopas midagi saavutanud.
(Aplaus)
Borut Pahor
(SL) See ei ole uus arutelu. Meil juba oli sarnane arutelu, kui Prantsusmaa ja Hollandi valijad lükkasid põhiseaduse lepingu tagasi, ja tollal kinnitasid komisjon ja nõukogu meile, et ratifitseerimisprotsess jätkub, kuid siis andsid mõlemad koos meie parlamendiga järele kiusatusele peatada see ratifitseerimine.
Täna toetaksin ma, vaatamata meie austusele Iirimaa valijate otsuse vastu, ratifitseerimisprotsessi mittepeatamist praegu ja selle lõpuleviimist. Ma arvan, et antud juhul on lihtsam leida võimalusi Lissaboni lepingu heakskiitmiseks kui anda taas kord kiusatusele järele ja peatada protsess ühe referendumi pärast.
Teiseks peab üks asi meile kristallselge olema: Euroopa Liidu tähtsuse tajumises valitseb suur lõhe koduse, rahvuslike ringkondade ja Euroopa Liidu poliitilise eliidi ning suurema osa meie kodanike vahel. Me peame siinkohal endilt küsima, kas parlament, nõukogu ja Euroopa Komisjon saavad teha enamat selle teabevahetuse lõhe ületamiseks ja taas kord meie kodanikke Euroopa ideega inspireerida.
Ma usun, et tervitades eesistujariik Sloveenia plaane homseks nõukogu kohtumiseks teeksin ma ettepaneku, et seal arutataks ka uut teabevahetusstrateegiat dialoogiks kodanike ja Euroopa Liidu vahel - mitte ainult Lissaboni lepingu ratifitseerimist silmas pidades, vaid ka muuga seoses.
(Aplaus)
Íñigo Méndez de Vigo
Austatud juhataja, täna on siin räägitud austusest ja pole kahtlustki, et me peame asutama Iirimaal toimunud referendumi tulemust, kus mõned inimesed poolt ja mõned vastu hääletasid.
Ma arvan, et me kõik oleme nõus, et me peame ülejäänud riike austama ja seega ratifitseerimist jätkama. Siiski tahan ma rääkida demokraatia austamisest ja ma tahan selgelt öelda, et inimeste heakskiidul on sama suur väärtus kui parlamendi heakskiidul, täpsalt sama suur väärtus. Me peame meeles pidama austust.
Teiseks järelemõtlemine. Me peame vaatama põhjuseid, mis viisid Iirimaa vastuseisule, me peame püüdma selgitada, miks Lissaboni leping on parem kui praegused aluslepingud, ja me peame seda tegema faktide ja numbrite abil.
Me peame inimestele selgitama, et - nagu Iiri hobune nimega New Approach, kes võitis paar päeva tagasi Epsom Derby - on ka Lissaboni leping uueks lähenemisviisiks, mida Euroopa vajab oma inimestele lisandväärtuse pakkumiseks.
Pärast seda järelemõtlemist tuleb kolmandana otsustavus. Me peame leidma lahenduse ja lubage mul selles suhtes üheselt öelda: mõned vastu olijad kasutasid surmavat ja häbiväärset argumenti. Nad ütlesid: "Hääletage vastu ja siis sõlmime me Lissaboni lepingu kohta uue kokkuleppe, mis on Iirimaale kasulik”.
Ma tahan selgelt öelda, et Euroopa on õiguste ühendus, kus valitseb ühiskonna soov ja otsuseid tuleb austada. Meie siin Euroopa Parlamendis ütleme selgelt, et mingit Lissaboni lepingu muutmist ei toimu: eurooplased ja parlament usuvad, et keskse tähtsusega on asjaolu, et Euroopa saaks edasi liikuda. Need meie hulgast, kes lepingut pooldavad, tahavad lähtuda sellest, mis meil juba on.
Minu küsimus on: millise alternatiivi on esitanud need, kes tahavad vastu hääletamist? Ma tahaksin, et nad seda mulle selgitaksid.
Bernard Poignant
(FR) Austatud juhataja, käes on 18. juuni ja prantslasena olen ma väsinud Londoni üleskutsetest: pea vastu, jätka, jää kindlaks ja ära anna kunagi alla. Sõna "veto” kirjutatakse sama nelja tähega kui sõna "vote” (hääl), kuid teiste jaoks ei ole vetot, nii et me peame jätkama. Ütleksin veel, et see on kuues "ei” referendumitel alates Berliini müüri langemisest. See tõstatab küsimusi.
Öeldakse, et Euroopa ei ole piisavalt sotsiaalne; see ei saa kunagi piisavalt sotsiaalne olema. See ei ole piisavalt demokraatlik; see jääb mittetäiuslikuks. See on liiga bürokraatlik; seal saab alati olema tehnikuid, keda kutsutakse tehnokraatideks. Ma arvan, et tal on kohutav identiteedikriis. Asjad olid varem lihtsamad. Täna voolab see veidi üle ääre; ta ei ole enam päris kindel oma tähenduses, oma ajaloos, oma saatuses, ning selle peame me lahendama. Selle jaoks on meil vaja suurepärast juhtimist ja sellest vaatepunktist oleme me mõneti omapead.
(Aplaus)
Stefano Zappalà
(IT) Austatud juhataja, daamid ja härrad, mulle tundub, et tegelikult on - nagu eesistuja ja president Barroso mõlemad on öelnud - homsel Euroopa Ülemkogu kohtumisel päevakorras hulk teemasid, mitte ainult Iirimaa referendumi tulemus.
Ilmselgelt on see teema aga nõudnud praktiliselt kogu tänahommikuse arutelu. See on tähtis asi. On antud ja analüüsitud paljusid põhjuseid sellele, miks iiri rahvas vastas just nii, nagu ta vastas: tegelikult ainult väikese enamusega pooldajate üle.
Öeldud on palju, kuid ma usun, et me peame lähenema praktilisel viisil sellele, miks oli Iirimaa vastus just niisugune, ning seejärel otsustama, kuidas edasi minna. Ma kordan: öeldud on palju, kuid ma usun, et vastus peitub tõsiasjas, et Euroopa kodanikel puudub teave. Kõik on süüdi: me jagame süüd; valitsusi tuleb süüdistada. Üldjoontes on öeldud - ja ma nõustun -, et valitsused võtavad au endale, kui asjad hästi lähevad, kuid kui asjad halvasti lähevad või on põhjust kriitikaks, süüdistatakse alati Euroopat. See on täielikult tõsi.
Sellest hoolimata ei sunni keegi kedagi Euroopasse jääma, austatud nõukogu eesistuja, austatud komisjoni president. Minu arvates peame me Iirimaa referendumi tulemust austama. Me peame aga samavõrd austama ülejäänud 26 liikmesriigi soove; hetkel 18, kuid peagi 26. Kedagi ei peaks sundima jääma puuri, mis neile ei meeldi. Euroopa peab edasi liikuma; Euroopa ei saa seisma jääda.
Ma lõpetan, austatud juhataja. Homme peab Euroopa Ülemkogu minu arvates võtma selge otsuse uue strateegia kohta - riigi- ja valitsusjuhid saavad seda teha - uue strateegia, mille kohaselt need, kes soovivad pardale jääda, võivad seda teha, kuid Euroopa peab üldsuse huvides edasi liikuma.
Gary Titley
Austatud juhataja, ma eeldan, et Ühendkuningriigi Iseseisvuse Partei juhi kinnisidee kelmide kohta on tingitud tema enda erakonna lähedastest suhetest kelmusega ja kelmidega.
Arutelu peamise punkti juurde naasmiseks ütleksin, et Lissaboni leping ei saa ilmselgelt 1. jaanuaril jõustuda, nagu me lootsime. Me peame ootama, et Iirimaa valitsus ütleks meile, kuidas me tema arvates edasi peaksime liikuma. Kuid kuni sinnani peaksid teised riigid kasutama oma sõltumatut õigust Lissaboni leping ratifitseerida. Minu esindatav liikmesriik viib ratifitseerimise oma pikaajalise ja laialt tunnustatud parlamentaarse traditsiooni kohaselt lõpule täna.
Samal ajal jätkub globaliseerumine ja koos sellega ebakindlus, mida see tekitab ja mille kohta me Iiri referendumil arvukaid tõendeid nägime. EL on poliitiline protsess, mis on loodud nende probleemide lahendamiseks, nii et seda peaksime me ka tegema: vaatama aastatuhande arengueesmärke, kliimamuutust, rännet. Millised meetmed? Just sellepärast väldin ma ülearust sissepoole suunatud institutsioonidepoolset eneseimetlemist ja mõtlen meetmetele, kuidas meie kodanike elu parandada.
Mul on siiski eesistujariik Sloveeniale üks küsimus: kas te saaksite mulle öelda, millist mõju omab Iirimaa hääletustulemus Horvaatia ühinemisele Euroopa Liiduga?
Jerzy Buzek
(PL) Austatud juhataja, me arutame ettevalmistusi Euroopa Ülemkogu kohtumiseks. Ma loomulikult leian, et kõigil parlamendiliikmetel, kes on kõnelenud, on mõne suurema või väiksema eurooplaste rühma seisukohalt vaadatuna õigus. Me peaksime aga meeles pidama, et kui see arutelu oleks toimunud eelmise nädala kolmapäeval, oleks see olnud vägagi teistsugune. Me ei oleks päris kindlasti arutanud Lissaboni lepingu probleemi. Selle asemel arutaksime me Euroopa inimeste igapäevaseid probleeme.
Asjade praeguse seisu juures ei ole Euroopa kodanikud just eriti mures Lissaboni lepingu tagasilükkamise pärast Iirimaa rahva poolt. Nad on palju rohkem mures bensiinihinna pärast tanklates ja muude igapäevaselt üleskerkivate probleemide pärast. See oleks vale, kui meie tänane arutelu ja homse tippkohtumise tulemus keskenduks ainuüksi Lissaboni lepingule.
Me peame aru saama, et meid kui poliitikuid kutsutakse praegu üles tegelema kahe tähtsa küsimusega. Üks on see, kuidas vastata meie kodanike igapäevastele ootustele, ning teine on Lissaboni leping ja selle rakendamine. Viimane määrab meie edasised võimalused Euroopa inimeste muredega tegelemiseks. Me peame seetõttu püüdma need küsimused eristada ja arutama mitte ainult Lissaboni lepingut, vaid ka küsimusi, mis hetkel meie kodanikke huvitavad.
Me peame kodanikele selgitama, miks Lissaboni lepingu vastuvõtmine ja rakendamine lihtsustab nende igapäevaste probleemide lahendamist. Me peame selgitama, miks meie pakutud institutsionaalsed lahendused Euroopa Liidule head on. Väljapakutud korraldused viivad suurema solidaarsuseni ja üksteise eest hoolitsemiseni koos suurema austusega selle vastu, mille eest me igas oma liikmesriigis seisame.
Jan Andersson
(SV) Ma nõustun täielikult, et igal liikmesriigil on õigus oma sõna öelda. See on demokraatlik õigus. Ma olen lisaks arvamusel, et Lissaboni leping on mitmes mõttes parem kui praegune leping. See käib jätkuva laienemise ulatuse kohta ja suurema avatuse kohta, kuid ka töötajate õiguste kohta.
Kui ma Iirimaad külastasin ja ametiühingu esindajatega kampaania ajal kohtusin, väljendati põhjendatud muret selle pärast, et turu ja sotsiaalsete õiguste vaheline suhe ei ole praegu tasakaalus. Ka Iirimaal viidati Euroopa Kohtu otsustele Lavali ja Rüfferti juhtumite puhul. Kaks kõige tõsisemat tagajärge on järgmised: esiteks ei kohaldata pärast kohtu otsuseid enam võrdset kohtlemist. Need, kes tulevad madalama palgatasemega liikmesriikidest, peavad olema rahul miinimumpalgaga ega saa võrdset töötasu. Teiseks on streikimise õigust piiratud viisil, mis on täiesti vastuvõetamatu.
Nõukogu ja komisjon peavad nende küsimustega hakkama saama. See on tasakaaluküsimus sotsiaalse Euroopa ja turumajandusliku Euroopa vahel. Kui me seda tasakaalu paika ei saa, pööravad meie inimesed ELile selja. Meil kõigil lasub vastutus - kõigil kolmel institutsioonil - ja me peame kiiresti tegutsema.
Tunne Kelam
Austatud juhataja, Iirimaa hääletajate tunnustamisega seoses ei ole probleemi, kuid me peaksime võrdselt tunnustama 18 demokraatlikult valitud parlamendi otsuseid ja näitama lisaks üles võrdset austust ülejäänud kaheksa liikmesriigi vastu, lubades ka neil reformilepingu üle vabalt otsustada. Kogu austuse juures Iirimaa hääletustulemuse vastu ei saa siiski piiratud arv Lissaboni lepingu vastaseid 27-liikmelist ELi poliitiliselt pantvangi võtta. ELi reformile ei ole alternatiivi. Jah, Euroopa võib peatuda, kuid maailm me ümber meie pärast ei peatu ja selle hääletustulemuse kõige dramaatilisemaks ohvriks saab olema Euroopa solidaarsus: meie ühine välis- ja julgeolekupoliitika ja energiaalane solidaarsus.
Lisaks on selles eetiline mõõde, millega me peame tegelema. See referendum on äratuseks tõsiseltvõetavale pühendumisele meie põhiväärtustele. Meie kodanikud ei pruugi kunagi saada täielikult informeeritud aluslepingute üksikasjade kohta, kuid alati võib kindel olla, et need teevad vahet ühelt poolt aususe ja tõelise pühendumuse ning teiselt poolt poolikute tõdede ja tavapoliitika vahel. Riigi ühtedest valimistest järgmisteni elamise asemel, tarbija-demokraatia lubamise asemel, mille suunaks on Euroopalt järjest rohkem raha saada, vajame me juhte, kes saavad meie kodanike poole pöörduda küsimusega: "Esiteks, mida saate teie Euroopa heaks teha?” Ja uskuge mind, kui meil sellised juhid on, leiame me kodanikud, kes meid toetavad.
Libor Rouček
(CS) Daamid ja härrad, kuus kuud tagasi võtsid 27 Euroopa riigi- ja valitsusjuhti dokumendile oma allkirja andes endale ülesandeks reformileping ratifitseerida. Ma tahan, et Euroopa Ülemkogule seda neljapäeval toimuval kohtumisel meelde tuletatakse. Eriti tahan ma, et Tšehhi peaministrile härra Mirek Topolánekile tuletataks meelde kohustust ratifitseerimine teoks teha. Tema - väga sarnaselt Tšehhi presidendile - väidab, et ratifitseerimise jätkamisel pole mõtet. Eriti sooviksin ma kutsuda peaministreid, kes kuuluvad Euroopa Rahvapartei fraktsiooni, üles meenutama Tšehhi peaministrile tema kohust ja vastutust, mis lasub riigil, kes peatselt eesistujaks saab. Kuna Tšehhi Vabariik võtab 1. jaanuaril 2009 üle ELi eesistuja positsiooni, lasub ratifitseerimise protsessi viimane vaatus, kogu Lissaboni lepingu probleemi lahendus, just selle riigi õlgadel. Ma ütlen veel kord, et ma tahaksin, et Euroopa Rahvapartei tuletaks Tšehhi peaministrile seda kohustust meelde.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Euroopa Ülemkogu kohtumine, mille jaoks me täna ettevalmistusi teeme, on Euroopa tuleviku jaoks otsustava tähtsusega. Üks Euroopa kõige suurema õitsenguga riike, kes esindab Euroopa integratsiooni rakendamisega saavutatud majanduslikku edu, on Lissaboni lepingule "ei” öelnud. Samal ajal on 18 Euroopa riiki selle dokumendi vastu võtnud ja enamik neist on need samad 18, kes olid ka Euroopa põhiseaduse lepingu poolt.
Ma olen Iirimaa referendumi tulemuses samavõrd pettunud kui paljud eelkõnelejad. Sellest hoolimata peab Euroopa Liit jätkama reforme, mis talle vajalikud on. Mitme eri kiirusega Euroopa, mille jaoks on juba Amsterdami lepingust alates menetlused olnud, koos hästi määratletud väljajäämise võimalustega on ainus viis, kuidas me praegusel hetkel edasi saame liikuda. Võimalus, mille Iirimaa pidi välja töötama, tuleb pakkuda ka hiljuti ELiga ühinenud riikidele, nagu Rumeenia. Sellistel aegadel nagu praegu peame me meenutama ja koonduma asjade ümber, mis meid ühendavad ja meile edasiminekuks põhjuse annavad.
Winston Churchill ütles oma kuulsas kõnes Euroopa Ühendriikide pooldamiseks, et kui Euroopa kord oma ühise päranduse jagamisel ühineks, ei oleks õnnel, heaolul ja kuulsusel, mida tema rahvad naudiks, mingit piiri. Ma usun sellesse nägemusse ja tean samal ajal, et selle saavutamiseks on vaja suuri jõupingutusi. Ometi ei tohiks see meil takistada edasi minna.
Othmar Karas
(DE) Austatud juhataja, me vajame parandusi, mitte põhjendusi! Siiski tuleb esitada väga selgelt punkt, et rahva suhtumise eest ELi meie liikmesriikides kannavad põhilist vastutust riikide valitsused. Homsel ja ülehomsel ELi tippkohtumisel peab välja kooruma üks asi: riigi- ja valitsusjuhtide vabandus oma liikmesriikide kodanikele selle eest, et nad ei ole ausad seoses ühenduse otsustega, et nad ei anna üldsusele asjakohast teavet, et nad ei suhtle üldsusega, ning julguse ja aususe puudumise pärast tunnistada oma osa Euroopa otsustes.
Euroopa poliitika on sisepoliitika. Seega peab ta olema valitsuste teabe- ja teabevahetuspoliitika keskseks osaks. Euroopa Liidu patuoinaks tegemine iga probleemi pärast selle asemel, et oma vastutust tunnistada, ning seejärel kaks nädalat enne referendumit kodanikelt toetuse küsimine on ebaaus, vastutustundetu ja silmakirjalik. Daamid ja härrad, siin on vaja asju parandada.
Ioan Mircea Paşcu
Austatud juhataja, Iirimaa vastuhääl näitab, et enneolematu ja edukas eksperiment maailmapoliitikas - EL - on raskustes. Kuid mis tahes referendumile peaks selleks, et ta tõesti rahva tahet kajastaks, eelnema teabekampaania. Iirimaa puhul saame me seda mõõta Lissaboni lepingu poolt ja vastu tõstatatud argumentide vahetamise või selle vahetuse täieliku puudumise järgi.
Loomulikult kohustab demokraatia meid Iirimaa tulemust arvesse võtma ja seda me teeme. Kuid võrdselt sellega ei saa demokraatiat kohaldada teiste õiguste arvelt, nimelt nende, kes on Lissaboni lepingu juba ratifitseerinud, ning mis kõige tähtsam: seda ei saa kurjasti kasutada selleks, et vähemus saaks enamuselt midagi välja pressida.
Ma kardan, et Iirimaa vastuhääl julgustab mitte ei heiduta olemasolevaid suundumusi mõned ühised poliitikad uuesti riigistada õigusliku vaakumi pikendamise kaudu, milles EL alates põhiseadusliku lepingu tagasilükkamisest on.
Ma lõpetaksin öeldes, et parlamendiliikmena, kes on pärit endisest kommunistlikust riigist, mis tegi suuri jõupingutusi, et liitu vastu võetud saada, oleksin ma väga nördinud nähes, et kommunism elab kauem kui Euroopa Liit.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Austatud juhataja, näib, nagu oleksid kõik Lissabonis saavutatud kokkulepped hukule määratud. Lissaboni strateegia ja Lissaboni leping lõppesid mõlemad läbikukkumisega.
Iirimaa lükkas eelmisel nädalal referendumil Lissaboni lepingu tagasi. See tähendab, et dokument on nüüd surnud. Eelseisev tippkohtumine peab otsustama, kas Lissaboni lepingu taaselustamiseks on mingit lootust. Euroopa Parlament peaks saatma selge signaali, et ta tunnustab demokraatlikke reegleid, isegi kui mõned liikmed tulemusega rahul ei ole. Iirimaa rahva solvamine ja sundimine on vastuvõetamatu. Üheks viisiks vastuvõetavalt survet avaldada oleks Lissaboni lepingu ratifitseerimisprotsessi jätkamine teistes riikides. Äärmuslikud ja vastutustundetud kommentaarid, milles tõstatatakse võimalus selline väidetavalt ülbe riik liidust välja arvata, tekitavad ärevust.
Me loodame, et Euroopa Ülemkogu kaalub uut ja demokraatlikumat korda Euroopa Liidu jaoks.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Austatud juhataja, me kõik teame, et demokraatia ei ole pikk rahulik jõgi, kuid me teame ka seda, et demokraatia on see, mille me oleme oma ühiskonnakorralduseks valinud. Sellepärast ei ole minu arvates Iirimaa vastuhääl kuidagi erinev Prantsuse või Hollandi vastuhäälest, kuid - nagu ka aastal 2005 - ei suutnud me selgitada, miks Euroopa meie kodanikele hea on. Me ei suutnud neid veenda seoses ökoloogilise kriisiga, mis neid otse mõjutab. Siiski ei ole ma nõus spekuleerima ja usun, et me peaksime ootama kuni ratifitseerimiste lõppemiseni. Sellele vaatamata paluksin ma nõukogul saata kodanikele tugev signaal näitamaks, et tõepoolest püüeldakse läbipaistvuse poole ja demokraatia tugevdamise poole seoses meie kaaskodanikega. Ma paluksin nõukogul oma uksed avada ja ma paluksin, et komisjoni president ja nõukogu eesistujariigid nimetataks Euroopa valimistega samal ajal. Jah, see oleks tugevaks signaaliks ja me ei vaja Lissaboni lepingu ratifitseerimist seda laadi muutuse teostamiseks.
Mairead McGuinness
Austatud juhataja, see on elav arutelu ja ma olen seda väga hoolikalt jälginud. Jah, iirlased on rääkinud ja nad olid vastu. Kuid üheks asjaks, mis mulle sügavat muret teeb, on see, et vastu hääletanud tundsid, nagu ei kaasneks sellega mingit ohtu: neile tundus võib-olla, et praegune olukord jääb kestma. Nüüd on selle arutelu põhjal väga selge, et teised riigid usuvad, et nende parlamendi kaudu teostatav ratifitseerimisprotsess on samavõrd kehtiv ja et nad jätkavad.
Seega on Iirimaa ja tema kodanike ees teatud dilemma: uurida olukorda, kui 26 riiki ratifitseerivad, ning meie peaminister, Taoiseach Brian Cowen peab kindlasti järgmise paari päeva jooksul kiiresti välja tulema arutlusega ja võib-olla ettepanekutega edasise tegevuse kohta.
Kas ma tohiksin pöörduda konkreetselt Kathy Sinnotti poole, kes tegi vastukampaaniat minu arvates küllaltki kohutavate argumentidega? Kas ma tohiksin talle seoses selle murega väärtuste kadumise pärast Iirimaal öelda, et me ei saa süüdistada Euroopat väärtuste kadumises Iirimaal. Me oleme seda ise teinud ning lõpetagem Euroopa Liidu poriga loopimine ja vaadakem võib-olla omaenda materiaalseid väärtusi Iirimaal ja mujal.
Genowefa Grabowska
(PL) Austatud juhataja, ma usun kindlalt, et Lissaboni lepingu ratifitseerimisprotsess peaks jätkuma. Nende riikide jaoks, kes sellele dokumendile alla kirjutasid, on see lepingute seadust käsitleva Viini konventsiooni kohaselt rahvusvaheliseks õiguslikuks kohustuseks.
Lissaboni leping annab võimaluse keskseteks reformideks liidus. Näiteks muudab see võimalikuks ühise energiapoliitika loomise Euroopas. Selline poliitika on liidule ja ka minu kodumaale Poolale väga tähtis. See tagaks energiaalase julgeoleku kõigile minu kaaskodanikele. Ma esindan Sileesiat, mille rahvastik ulatub viie miljonini. Minu kodupiirkonna jaoks oleks selline poliitika edasimineku ja arengu võimaluseks, kuna Sileesia on rikas energiaallikate poolest.
Sellepärast esitan ma küsimuse: kas Iirimaa vastuolek peaks selle kõik peatama? Ma tunnustan Iirimaa referendumi tulemust, kuid leian samal ajal, et on raske heaks kiita, et nende 109 964 iiri inimese hääled, kes kujutavad vahet vastu- ja poolthääle andjate hulgas, peaksid saama otsustada minu kodumaa, kodupiirkonna ja peamiselt Euroopa Liidu tuleviku üle. Ma ei arva, et sellel peaks laskma juhtuda.
Tobias Pflüger
(DE) Austatud juhataja, ma sooviksin väljendada oma tänu Iirimaa rahvale ja samuti CAEUCile, kes tegi Iirimaal Lissaboni lepingu vastast kampaaniat. Nüüdseks on see leping kolmel korral tagasi lükatud: kord Prantsusmaal, kord Hollandis ja nüüd veidi muudetud lepingu versiooni tagasilükkamine Iirimaal. Me peame selle tõesti lõpuks omaks võtma. Mulle meenutatakse Bertolt Brechti, kes ütles kord: "Kas sellisel juhul ei oleks valitsusel kergem rahvas laiali saata ja uus valida?” Mina mõistan mitmeid siin tehtud avaldusi just sedasi. Iirimaal tõesti arutati lepingu sisu üle, eriti selle neoliberaalse suuna üle, selle keskendumise üle militariseerumisele ja kõige tipuks selle mittedemokraatliku iseloomu üle.
Me tõesti peaksime selle hääletustulemuse lihtsalt heaks kiitma. See leping on surnud ja me vajame teistsugust lepingut. Meie omalt poolt kindlasti märkame ja paneme kirja erinevad mittedemokraatlikud avaldused, mis siin tehtud on.
Janez Lenarčič
nõukogu eesistuja. - (SL) Täna siin parlamendis kõige tihedamini kuuldud ja loetud sõnaks on austus. Ma usun, et te lubate mul lisada, et me peame austama ka teatud tõsiasju, ja ma sooviksin rõhutada järgmist.
Esiteks: Euroopa Liidu uue lepingu ratifitseerimine langeb ainult liikmesriikide pädevusse. Ainult. Nõukogul ei ole nendes protsessides mingit rolli ning eesistujariigil on veelgi vähem.
Järgmine tõsiasi: iga liikmesriik viib selle protsessi läbi oma reeglite kohaselt, mille see riik oma iseseisval ja sõltumatul viisil määrab. See toob meid võib-olla keskse tähtsusega punkti juurde. Teatud liikmesriigid on läbi viinud parlamentaarse ratifitseerimise või teevad seda ja üks riik on kohustatud korraldama referendumi. Ometi ei tähenda see, et parlamentaarsel ratifitseerimisel midagi viga oleks. Ma lükkan kindlalt tagasi nende väited, kes usuvad, et parlamentaarne ratifitseerimine on ebatäiuslik või vähem demokraatlik kui referendum. See ei ole tõsi. Parlamentaarsel ratifitseerimisel ei ole absoluutselt midagi viga. Euroopa Liidu seisukohast on see täiesti võrdne muude demokraatlike protsessidega.
Kolmas tõsiasi: iga liikmesriik räägib iseenda eest. Iiri valijad kõnelesid Iirimaa eest. Nad ei kõnelenud ühegi teise liikmesriigi eest. See tähendab, et igal teisel liikmesriigil on täpselt sama õigus. Kaheksateist liikmesriiki on juba Lissaboni lepingu ratifitseerinud, ülejäänud ei ole veel otsust välja kuulutanud, ning eesistuja arvates peaks ratifitseerimine jätkuma. Need, kes väidavad, et Lissaboni leping on surnud, kes nõuavad ratifitseerimisprotsessi kohest peatamist, võtavad liikmesriikidelt õiguse enda eest kõneleda - sama õiguse, mida nad Iirimaa puhul nii jõuliselt kaitsevad.
(Aplaus)
Neljas tõsiasi: me oleme selles olukorras juba olnud ja lahenduse leidnud. Ka antud juhul leiame me lahenduse nende põhjuste toel, mis selle olukorra tekitasid, kuid eesistujariik ei soovi sellel teemal spekuleerida. Eesistujariik ei soovi, et teda tiritakse arutellu selle üle, kas leping oli äkki liiga keeruline, kas midagi oli valesti selle tutvustamisega, või kas äkki räägiti palju valesid, nagu härra De Rossa rõhutas. Ei, me jätame oma Iirimaa kolleegidele sellise tulemuse põhjuste analüüsimise ja ühtlasi nendepoolse nägemuse pakkumise võimalike lahenduste kohta. Ja me leiame lahenduse, ma olen selles kindel. Me leiame selle. Ja Euroopa Ülemkogu homne kohtumine tähistab väljapääsu otsimise alustamist.
Ning viimane tõsiasi: tänahommikuse istungi päevakorrapunktiks ei olnud Iirimaa referendumi tulemus, vaid ettevalmistustööd Euroopa Ülemkogu kohtumiseks. Eesistujariik juhib Euroopa Ülemkogu kohtumisel arutelu viisil, mis selgitab, et Euroopa ei ole seisma jäänud, et Euroopa jätkab toimimist, ja sellel põhjusel tegeleme me vastavalt kavandatud päevakorrale paljude muude teemadega.
Me käsitleme toiduainete ja naftahinna küsimust, me käsitleme majanduslikke, sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid teemasid, me käsitleme rahvusvahelise arengu väljakutseid ja me käsitleme Lääne-Balkani küsimust. Siinkohal sooviksin ma ühtlasi vastata härra Titley'le - mingit otsest mõju Euroopa Liidu laienemise poliitikale ei ole, see jätkub, nagu ka Euroopa naabruspoliitika ja muud poliitikad.
Ma tänan kõiki ja eriti neid, kes avaldasid oma arvamust nende muude teemade kohta, ning ma olen kindel, et Euroopa Ülemkogu kohtumine sujub edukalt.
(Aplaus)
Margot Wallström
komisjoni asepresident. - Austatud juhataja, ma sooviksin tänada auväärseid parlamendiliikmeid nende väga huvitava panuse eest. Loomulikult on see õige koht demokraatia ja hääletustulemuste austamise üle arutlemiseks.
Iirlased hääletasid vastu, nii et miks see läbi ei ole? Miks ei ütle EL lihtsalt: "Lissaboni leping on surnud, liikugem edasi?” Miks on nii, et mõned inimesed ja mõned liikmesriigid nõuavad oma ratifitseerimisprotsessi jätkamist? Miks on nii, et me nõuame nende põhjuste juurde naasmist, mille pärast me alustasime kogu seda arutelu Euroopa Liidu uue lepingu üle?
Ma loodan, et te lubate mul selle kohta paar sõna öelda, sest ärge unustage, et Euroopa juhid on kogu sellesse protsessi palju poliitilist kapitali investeerinud. Uue lepingu, mis looks Euroopa Liidule uue masinavärgi, mis on lühikese aja jooksul nii dramaatiliselt muutunud, vajaduse taga seisvate põhjuste ja probleemide arutamine on nõudnud palju aega ja energiat.
Lubage mul nimetada kõigest kolm põhjust, miks me arvame, et vaja on uut lepingut.
Esiteks annaks see põhiõiguste hartale õiguslikult siduva jõu. Euroopa ei pöörle ainult siseturu ümber - nagu keegi siin ütles - vaid ka isikute ja töötajate õiguste ümber.
Teine põhjus on loomulikult see, et me tahaksime saada maailmas ühe tugeva häälega rääkida, olla rahvusvahelisel areenil tugevam ja teha seda meie väärtustele toetudes. Me tahaksime rahvusvahelisel areenil esile kerkida, võidelda säästva arengu eest, arutleda naftahinna üle, konfliktide ennetamise ja muude tähtsate probleemide üle. See on üks põhjuseid uue lepingu arutamiseks.
Kolmas põhjus on loomulikult Euroopa Liidu demokraatlikumaks muutmine. Kui irooniline on see neile, kes räägivad vastuhääle tunnustamisest ja tulemusest, sest Lissaboni leping annaks tegelikult otse valitud Euroopa Parlamendile suuremad volitused. See tähendaks riikide parlamentide suuremat kaasamist ja seda, et nõukogu peaks oma arutelusid avalikkuse ees pidama, ning kodanike algatus oleks osalusdemokraatiat käsitleva peatüki tähtsaks osaks, mis on uueks paranduseks Lissaboni lepingus.
T-särgi erakonnal seal üleval on tekst "Austage vastuhäält”. Minu idee selle tegemisest sisaldab Iirimaa rahva muredest teadlik olemist. See tähendab mõistmist, miks nad vastu hääletasid. Nad on esitanud oma tõlgendused, kuid ma arvan, et on väga oluline, et Iirimaa valitsus saaks koos Eurobaromeetri arvamusküsitlustega muresid mõista ja aru saada, kas me saame nende suhtes midagi ette võtta.
Kas see ei ole demokraatia mõtteks? Selline on väljapääs - mõista nende väiteid, töötada koos teiste liikmesriikidega ja ühtlasi saada nende tunnustus probleemidele, mida me loodetavasti koos lahendada suudame. Nagu me pärast Prantsuse ja Hollandi referendumite vastuhääli tegime, oleme me ka nüüd juba läbi viinud Eurobaromeetri uuringu, mis minu arvates aitab samuti paremini mõista mis tahes referendumi väljakutseid. Referendumi läbiviimisel on oma plussid, kuid ka miinused - või demokraatlikust vaatevinklist pigem väljakutsed. Pärast seda, kui hääletajatele on esitatud niivõrd keeruline tekst nagu uus rahvusvaheline leping, on seal loomulikult ruumi tulemuste erinevaks tõlgendamiseks.
Me peame paremini mõistma, mida iirlased ütlesid, mida nad kardavad ja mida loodavad. Esialgsetest tulemustest saan ma juba nii aru, et see ei ole üldine vastuseis Euroopale. See on ühtlasi nende rolli mõistmine ja austamine, mida nad Euroopa Liidus mängivad.
Referendumi korraldamise plussiks on see, et sa pead ühtlasi kodanikke teavitama ja nendega suhtlema, seda koos kõigi kaasnevate väljakutsetega. Ma arvan, et kõik näevad, et me peame ühtlasi analüüsima seda, mida me saame parandada kodanikega suhtlemise ja nende teavitamise koha pealt. Ma olen alati öelnud, et suhtlemine on demokraatia vahend. See peab rajanema kodanike õigusel teada, mis Euroopa tasandil toimub, mida on otsustatud ja kuidas kodanikud kaasa saavad rääkida. Seda tööd tuleb tõhustada ja sellepärast jätkab ka komisjon sellega, millega me mõned aastad tagasi algust tegime: D-kavaga, mis tähistab debatti, dialoogi ja demokraatiat. See põhineb ideel, et ELi poliitikad kuuluvad kodanikele...
Juhataja
Austatud volinik, daamid ja härrad, ma saan nii aru, et esineb mõningast sagimist, kuna paljud kolleegid sisenevad saali, kuid ma paluksin sisenejatel mitte lobisema jääda, sest paljud kolleegid ootavad voliniku järeldusi.
Margot Wallström
komisjoni asepresident. - Austatud juhataja, ma püüan jõuda selleni, et me peame looma kodanikele kuuluvad ELi poliitikad muutmaks need mõistetavaks ja asjakohaseks ning tegemaks ELi institutsioonid vastutavaks ja usaldusväärseks nendele, keda nad teenivad.
Meil on vaja laia ja jätkuvat arutelu Euroopa Liidu tuleviku üle ELi demokraatlike institutsioonide ja kodanike vahel, seda nii riiklikul kui ka ELi tasandil, ja me peame kodanikud kaasama, võimaldades neile teabele juurdepääsu, nii et nad saavad pidada teabel põhinevat arutelu Euroopa Liidu üle. Me oleme juba teinud ettepaneku selle jaoks raamistiku loomise kohta, nagu Jo Leinen juba märkis - ma tänan teid selle eest. Ma tänan härra Lenarčičit püüdluse eest sellele lahendus leida.
Ma tänan parlamenti tema toetuse eest püüdlusele olla kodanikega suhtlemisel tõhusam, sest siis peame me selles suhtes tõsised olema ja sellele vahendid ja raamistiku andma, mida me vajame ka liikmesriikidega partnerluses töötamiseks, ning loomulikult meie tekstide ja otsuste võimalikult loetavaks muutmise eest.
Meil oli arutelu konsolideeritud lepingu üle. Nõukogul kulus liiga kaua aega konsolideeritud lepingu heakskiitmiseks ja avaldamiseks, kuid lõpuks ta seda tegi ja see on loomulikult üheks vahendiks, millega me saame paremini oma kodanike poole pöörduda.
Me peame jätkama järelduste tegemist ja õppimist ka Iirimaa näite varal, kuid vastuhäält austama. Me teeme seda kõige paremini tõepoolest, teades, mis nende mured olid, üheskoos lahendusi leides ja teistel liikmesriikidel samuti oma sõna öelda lastes. Ma loodan, et see arutelu on ühtlasi sisendiks juhtide homsele ja reedesele kohtumisele. Ma tänan teid väga hea ja konstruktiivse arutelu eest.
(Aplaus)
Juhataja
Tänan teid, volinik.
Arutelu on lõppenud.
Ma soovin parlamendile teatada, et Hans-Peter Martin on palunud luba isikliku avalduse esitamiseks kodukorra artikli 145 kohaselt. Vastavalt artiklis 145 sätestatule annan ma härra Martinile sõna siis, kui toimub selle istungi protokolli vastuvõtmine.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Jim Allister  
kirjalikult. - Ma õnnitlen südamest Iiri Vabariigi valijaid ümberpakitud põhiseaduse lepingu veenva tagasilükkamise puhul. Seda tehes rääkisid nad miljonite demokraatide eest Euroopas, kellele ei antud sõnaõigust ELi eliidi totalitaarse katse tõttu Lissaboni leping meile kõigile kaela määrida. Nüüd on väljakutseks see, kas mõnedel juhtidel on puhtsüdamlikkust ja ausust tunnistada, et Lissaboni leping on surnud. Lissaboni leping korraldab ise oma ellujäämiskatse: ühehäälne ratifitseerimine. Ta kukkus selles katses suurejooneliselt läbi. Nagu tema eellane, põhiseaduse leping, komistas ta demokraatia kivi otsa. Tegelikkusega silmitsi seismise asemel kardan ma, et me seisame taas kord silmitsi Brüsseli vandenõuga inimestest mööda hiilida. Kui te seda teete, seisate lõpuks ise sama saatusega silmitsi. Nii et säästke end vaevast ja tunnistage, et leping on surnud ja et ei ole mingeid väljavaateid selle elustamiseks.
Costas Botopoulos  
kirjalikult. - Ma tunnen nendel kriisi ja institutsionaalse ebakindluse aegadel, et ma pean Lissaboni lepingut kiitma. Ma ei tea, kas see kunagi jõustub, kuid populismi vältida püüdes tuleb öelda, et see on hea leping. Loomulikult ei olnud see koostatud ja läbi arutatud sama demokraatlikult kui põhiseaduse leping. Loomulikult ei ole see täiuslik tekst - sellist ei ole olemas. Loomulikult on see liiga keeruline -, kuid milline Euroopa leping seda pole? Inimesed, kes ütlevad, et ei mõista seda, näitavad tegelikult, et nad ei usu oma juhtidesse. Kuid see tekst edendab demokraatiat Euroopas. See muudaks Euroopa avatumaks, tõhusamaks ja sotsiaalselt tundlikumaks. Üks lihtne näide: kui see jõus oleks, kui põhiõiguste harta jõus oleks, ei oleks Euroopa Kohus saanud langetada Vikingi ja Lavali kohtuotsuseid, mis on töötajatele niivõrd kahjulikud. Nii et me vajame enamat Euroopat, mitte vähemat. Rohkem demokraatiat. Rohkem poliitikat. Sotsiaaldemokraatidena oleme nüüd kohustatud inimeste ette astuma ja selgitama, millist uut ja teistsugust Euroopat me tahame.
Alexandra Dobolyi  
kirjalikult. - (HU) Ma olen üks neist inimestest, kes arvavad, et asjad ei ole Euroopas pärast Iirimaa vastuhäält enam samad kui varem. Üks asi, mida me kindlasti teha ei saa, on Iirimaa referendumi tulemuse eiramine. Samas olen ma üheks neist, kes usuvad, et me peame ratifitseerimisprotsessiga jätkama; igal liikmesriigil on samasugune õigus avaldada oma arvamust Euroopa ühise tuleviku kohta.
Me peame selle keerulise piltmõistatuse lahendama ühelt poolt Iirimaa kodanike häält kuulates ja teiselt poolt võtma nõuetekohaselt arvesse kõigi teiste liikmesriikide seisukohti, kes tahavad ühist Euroopa teed pidi edasi liikuda.
Küsimus on keeruline ja me peame kasutama igat võimalust seda kaaluda. Selle jaoks vajame me kõiki 27 liikmesriiki. Ma usun, et 27 liikmesriiki peavad leidma ühise lahenduse ja järgmise sammu osas ühisele otsusele jõudma.
Nagu volinik Barroso ütles: "27 liikmesriiki kirjutasid lepingule alla; me peame igati püüdma tagada, et 27 liikmesriiki leiavad edasise tee”. Me peame lahenduse leidma - viisi, kuidas pääseda ummikseisust.
Titus Corlăţean  
kirjalikult. - (RO) Euroopa protsess peab jätkuma.
Iirimaa kodanike otsust Lissaboni lepingu tagasilükkamise kohta peab austama.
Samal ajal peame võtma arvesse kõigi Euroopa Liidu kodanike laiemaid huvisid, muutes Euroopa struktuuri tõhusamaks, samuti jätkama liidu laienemisprotsessi.
Iirimaa kodanikel on mitte ainult õigused, vaid ka kohustused ELis. Nad peavad olema teadlikud tagajärgedest, mille nad Lissaboni lepingut tagasi lükates tekitavad.
Iirimaa kodanikud peavad uuel referendumil otsustama, kas nad lahkuvad Euroopa Liidust või nad jäävad Lissaboni lepingul põhinevasse ELi.
Iirlaste rikkumatu sõltumatuse toel Euroopa protsessi peatamine tähendab tegelikult Horvaatia, Moldova Vabariigi jt kodanike ELile lähenemise loomulike püüdluste peatamist.
Täpselt nagu Iirimaal ja Iiri poliitilistel esindajatel on õigus oma kodanike püüdluste eest võidelda, on Rumeenial õigus võidelda Moldova Vabariigi Euroopa Liitu vastuvõtmise eest.
Ilda Figueiredo  
kirjalikult. - (PT) Pärast võidukat vastuhääletust Lissaboni lepingu üle korraldatud referendumil Iirimaal oleksid Euroopa Liidu juhid pidanud mõistma ilmselget, et Lissaboni leping on läbi kukkunud. Nad teavad, et selle jõustumise takistamiseks on vaja ratifitseerimata jätmist vaid ühes liikmesriigis. Sellised on reeglid. Samuti tuleks tähele panna, et see tagasilükkamine järgneb kahele muule identsele tulemusele Prantsusmaal ja Hollandis seoses niinimetatud Euroopa põhiseaduse lepinguga, mis oli Lissaboni lepingu eelkäijaks.
Ometi on ainsaks Euroopa Komisjoni presidendi väljendatud tunnustuseks olnud see, et Iirimaa referendumi põhjustatud probleemi lahendamiseks on vaja aega ja jõupingutusi. Ta püüab süü Iirimaa ukse taha veeretada ega suuda aru saada, et probleem tuleneb aetavate neoliberaalsete, militaristlike ja föderalistlike poliitikate õiguspärasuse kriisist.
Euroopa Ülemkogu peab seetõttu käesoleval nädalal vastama põhiküsimusele: kas hüljata Lissaboni lepingu ratifitseerimisprotsess, kuna leping on surnud, või käivitada arutelu inimeste rahulolematuse tegelike põhjuste üle ja teha vajalikud poliitilised muudatused praeguse kriisi lahendamiseks; teiste sõnadega edendada suuremat sotsiaalset õiglust ja tööhõive alast julgeolekut koos õigustega, võidelda spekulatiivse kasumi ja hindade vastu ning seada prioriteediks sotsiaalse kaasatuse eest võitlemine.
Petru Filip  
kirjalikult. - (RO) Euroopa Ühendus on hiljutist Iirimaa hääletustulemust erineval moel tõlgendanud ja parlamendis peetud kõned kinnitavad raskusi, mida see hääletustulemus võib tekitada.
Ma sooviksin lühidalt mainida probleeme, mida Iirimaa kodanike otsus võib põhjustada avalikule arvamusele hiljuti ELiga ühinenud riikides, eriti Ida-Euroopa riikides. Nende riikide kodanikel on suuri raskusi nende Euroopa normide ülevõtmise siduva olemuse mõistmisega, millega kaasnevad majanduslikud ohverdused riikide korraldustes, ning ühtlasi mitmete halduspoliitikatega, mida kodanikud nende riikide praeguse majandusliku olukorra jaoks liiga piiravaks peavad.
Mida ma siinkohal rõhutada tahaksin, on see, et mis tahes katsed kehtestada ühenduse raamistikus erikohtlemine kajastuvad kindlasti 2009. aasta poliitilistel valimistel, andes võib-olla põhjust valijaskonna radikaalsemaks muutumisele, kes hääletas väga entusiastlikult nende riikide ELi vastuvõtmise poolt.
Gyula Hegyi  
kirjalikult. - (HU) Iirimaa referendumi tõlgendamiseks on mitmeid võimalusi. See on populaarse sõltumatuse võit: me ei saa seda lihtsat tõsiasja maha salata. Samal ajal aga ei teadnud suurem enamus valijaid, mille poolt nad hääletasid, mida näitas tõsiasi, et vastu hääletamise kampaania pooldajad viitasid vanadele muredele, mis on tegelikult Euroopa Liidu liikmeks olemisega lahendatud. Me võime pidada ebaõiglaseks seda, et 53% suhteliselt väikese riigi hääletajatest omavad jõudu takistada 26 ülejäänud rahvast oma koostööd suurendamast ja Euroopa unistust täitmast. Kindel on aga see, et tulevikus peame me integratsiooni Euroopa Liidu kodanikega intelligentsemal, veenvamal ja paremini arusaadaval viisil arutama. Sellel põhjusel algatab Euroopa Parlamendi kultuuri- ja hariduskomisjon raporti esialgse pealkirjaga "Aktiivne dialoog kodanikega Euroopa teemal”. Mul on palutud see raport koostada. Ma palun oma kaasparlamendiliikmetel meie tööd oma ideede jagamisega toetada; kogugem oma mõtted, nii et me mitte ainult hakkame mõistma ja armastama integratsiooni ja koostööd, vaid tagame ka selle, et Euroopa kodanikud seda samamoodi mõistma ja armastama hakkavad.
Mieczysław Edmund Janowski  
kirjalikult. - (PL) Me arutame täna Euroopa Liidu tuleviku teemal. Me teeme seda Iirimaa referendumi tulemuse põhjustatud emotsioonide taustal. Ma pöördun kõigi asjaosaliste poole, Euroopa Parlamendi liikmete ja komisjoni ning nõukogu esindajate poole palvega, et nad hoiduksid Iirimaa inimeste õpetamisest ja nende ähvardamisest terve hulga meetmetega, sealhulgas liidust väljaheitmisega. Tõsiasi on, et liit on olemas ja Iiri rahva hääl ei ole hääl liidu vastu. Minu arvates on see vastuseisu väljendamine dokumendile nimega Lissaboni leping. Iiri rahvas lükkas tagasi neile esitatud reformi konkreetse versiooni.
On äärmiselt tõenäoline, et kui sama küsimus oleks pandud teiste riikide kodanike jaoks referendumile, oleksid nad andnud täpselt samasuguse vastuse. Lõppude lõpuks on leping arusaamatu isegi ühele Euroopa Liidu haritud kodanikule. Meil oleks targem kaaluda, kas see ei ole uueks signaaliks, mis annab märku sellest, et niinimetatud eliit peaks püüdma ületada arvestatavat lõhet, mis praegu liikmesriikide kodanike ja nii riiklikul kui ka liidu tasandil poliitiliste rühmade vahel eksisteerib.
Rahvusvahelise õiguse asjakohastes sätetes määratletakse tegelikult, et isegi kui üks lepingu osapooleks olev riik ei kiida rahvusvahelist lepingut heaks, siis ei ole leping sellisel kujul siduv. See on selge, hoolimata meie seisukohast dokumendi kohta tervikuna. Iirimaa rahvas tegi vaba valiku. Ma peame nende otsust austama ja otsima positiivseid lahendusi Euroopa tulevikule. Nagu öeldakse: vox populi, vox dei.
Anneli Jäätteenmäki  
kirjalikult. - (FI) Kriis! Kriis! Inimesed karjuvad jälle, et EL on kriisis, kuna iirlased lükkasid oma neljapäeval, 12. juunil toimunud referendumil Lissaboni lepingu tagasi. Leping saab vaid siis jõustuda, kui kõik liikmesriigid selle ratifitseerivad. ELi juhid nõuavad uusi lahendusi, kuid vähestel on midagi pakkuda.
On vähemalt kaks probleemi. Lissaboni leping on niivõrd kummaline, et sellest on peaaegu võimatu aru saada. Kas teie oleksite valmis sellele alla kirjutama? Enamgi veel, ELi juhid tahavad ilmselgelt liiga kiiresti edasi liikuda.
Nüüd on väikestel liikmesriikidel aeg tegutseda. Nad peaksid nõudma, et igal liikmesriigil oleks oma volinik. See oli algselt Soome ja paljude teiste riikide sooviks.
Lissaboni leping viiks jõustumise korral olukorrani, kus iga liikmesriik oleks alates 2014. aastast kordamööda ilma volinikuta kolmandiku osa ajast eesistuja. Lepingu sõnastus on niivõrd ebamäärane, et tegelikkuses oleksid väikesed liikmesriigid nähtavasti ilma volinikuta kauem kui suured. Mõnede arvates lükkas Iirimaa lepingu tagasi osaliselt voliniku küsimuse pärast.
Soome volinik on väikestele liikmesriikidele erilise tähtsusega, isegi kui voliniku ülesanne on edendada liidu kui terviku huve. Soomes rõõmustab iga piirkond selle üle, kui tal on valitsuskabinetis "oma” minister.
ELi juhid peavad nüüd hoolikalt mõtlema, mis on selle põhjuseks, et rahva usaldus ELi vastu järjest kahaneb. Kas liit on tegutsenud kõigi kodanike huvides parimal võimalikul viisil? Kas ta on suurendanud koostööd erinevates valdkondades ja laienenud liiga kiiresti?
Filip Kaczmarek  
kirjalikult. - (PL) Iirimaa otsus on pannud Euroopa raskesse olukorda. See tõestab ühtlasi, et Euroopa rajaneb aktiivsel demokraatial. Lissaboni lepingu saatus ei ole ammuseks järelduseks. Sarnased olukorrad on esinenud varasemalt. 1993. aastal otsustas Taani pärast Euroopa Liidu lepingu ratifitseerimisega seotud negatiivset tulemust korraldada veel ühe referendumi. Samamoodi otsustati Iirimaal korraldada teine referendum pärast Nice'i lepingu ratifitseerimisega seotud katastroofi 2001. aastal. Ma usun kindlalt, et ka sellel korral peaksime me austama Iirimaa referendumi tulemust kui Iirimaa sõltumatut otsust. Liit rajaneb kõigi liikmesriikide õiguse tunnustamisel oma tahet väljendada. Tuleks selgelt kinnitada, et lepingu tagasilükkamine ei tähenda, et Iiri rahvas oleks liidu vastu.
Eelseisev Euroopa Ülemkogu kohtumine on võimaluseks tekkinud olukorra põhjuste ja tagajärgede üle järelemõtlemiseks. See järelemõtlemine ei peaks piirduma Iirimaa õpetamise ja hukkamõistmisega. Nõukogu, komisjon ja parlament peavad kaaluma, mida saaks teha, et võimaldada eurooplastel Lissaboni lepingut ja juhtide kavatsusi paremini mõista. Ma olen vastu läbirääkimiste taasalustamisele lepingu reformimise üle. Euroopa ei tohi muutuda kahe või enama kiirusega Euroopaks. Ta peab oma kodanikele tõestama, et ta on solidaarne ühine projekt. Ma olen kindel, et nõukogu leiab lahenduse, mis on vastuvõetav neile riikidele, kes on Lissaboni lepingu juba ratifitseerinud, Iirimaale ja ühtlasi liikmesriikidele, kes ei ole otsustanud, kuidas edasi liikuda.
Bogusław Liberadzki  
kirjalikult. - (PL) Iirimaa referendumi tulemus keeras Lissaboni lepingu ratifitseerimisprotsessi pea peale. Referendumiga rõhutati ühtlasi seda, kui hoolikalt peaksime me lähenema oma suurele Euroopa projektile loomaks Euroopat, mida iseloomustab rahu ja solidaarsus, mille peamiseks mureks on tema kodanike heaolu ja mis mängib tähtsat rolli ülemaailmsel majanduslikul ja poliitilisel areenil. Meil on nüüd tõendid kõrge hinna kohta, mida tuleb maksta, kui me jätame unarusse dialoogi pidamise oma rahvaga integratsiooni eesmärgi selgitamiseks.
Ratifitseerimisprotsess peaks jätkuma ja ma olen kindel, et Iirimaa teeb kõik võimaliku, et olukorda lahendada. Ma nõustun härra Schulzi, Euroopa Parlamendi sotsiaaldemokraatide fraktsiooni esimehe väljendatud seisukohaga, et viis, kuidas Euroopa Komisjon ja Euroopa Ülemkogu toimivad, on üheks põhjuseks praegusele asjade seisule. Euroopa Parlamendi kui demokraatliku institutsiooni volituste suurendamine võib anda liidu tõhusamaks muutmisele suurema panuse kui ulatuslikud deklaratsioonid ja kavad, kuna viimased ei jõua kodanike südametesse ega mõtetesse.
Marianne Mikko  
kirjalikult. - (ET) Kallid kolleegid, Dublini "ei” Lissaboni leppele üllatas seetõttu, et just ELi toel on Iirimaa ehitanud üles konkurentsivõimelise majanduse, stabiliseerinud tööturu ja loonud heaoluühiskonna. Iirlastel olnuks võimalik hääletada veelgi tugevama, konkurentsivõimelisema ning rahvusriikide huve senisest enam teeniva Euroopa Liidu poolt.
Isiklikult olen seisukohal, et Lissaboni leppe panemine rahvahääletusele näis olevat demokraatlik, kuid seda petlikult. Siseriiklikud probleemid, millesse EL ei puutu, tekitavad paratamatult pingeid, mis vajavad väljaelamist. Seetõttu on kerge luua näiline võimalus oma rahulolematust väljendada vahendeid valimata. Demokraatia näilisusele ning pingete väljaelamisele viitavad ka enne referendumit korraldatud rahvaküsitlused, millest selgus, et eitavalt hääletavad inimesed ei tea Lissaboni leppe tegelikust sisust või tähendusest teab mis palju.
Küsimusele "Miks?” peavad vastust andma Iirimaa poliitikud. Iirimaa on läbi aegade olnud üks edukamaid EL toetusrahade kasutajaid. Iirlased on tuntud oma euromeelsuse poolest. Seda enam on irooniline, et Iirimaa tõttu jääme toppama ühise tugeva tuleviku loomises.
Eesti ratifitseeris Lissaboni leppe päev enne Iirimaa referendumit. See tähendab, et erinevalt Dublinist on Tallinn kaasa aidanud ühise tuleviku loomisele. Olen kindel ratifitseerimisprotsessi toetaja ning usun, et Iirimaa teeb uue katse, kinnitamaks 500 miljonile Euroopa kodanikule, et ka nemad kannavad auga eurooplase nime. Dublini tänuvõlg Euroopa ees on ilmselge.
Toomas Savi  
kirjalikult. - Austatud juhataja, kuigi Iirimaa referendumi tulemus oli Euroopa Liidule suureks pettumuseks, ei ole õige aeg paanikasse sattuda ja süüdlast otsida. Euroopa Ülemkogu kohtub 19. ja 20. juunil Brüsselis. Me peaksime kõigepealt võtma aega kuulata peaministri, Taoiseach Brian Coweni selgitusi ja ettepanekuid, kuidas Iirimaaga jätkata.
Minu arvates peavad ülejäänud kaheksa liikmesriiki ratifitseerimisega, vaatamata Iirimaa vastuhäälele, ajakava kohaselt jätkama.
Lissaboni leping on Euroopa projekti edukaks jätkumiseks asendamatu. Oleks mõeldamatu taasalustada uute läbirääkimistega, kuna Euroopa Liit on viimased üheksa aastat tegelenud oma tuleviku üle läbirääkimisega. Lissaboni lepinguga luuakse paremini mõistetav, demokraatlikum ja tõhusam Euroopa Liit ja me ei saa selles osas veel alla anda.
Esko Seppänen  
kirjalikult. - (FI) Demokraatia tähendab sõna-sõnalt rahva võimu. Ilma rahvata ei saa demokraatiat olla ja rahval ei ole hea ilma demokraatiata olla. Iirimaal sai rahvas uue põhiseaduse ehk Lissaboni lepingu üle hääletada. See oli demokraatia ja iirlased hääletasid vastu kõigi teiste rahvaste nimel. Vastuhääled moodustasid 53,4% häältest, poolthääli oli 46,6%. Nad ei tahtnud Iirimaal, et EL liiguks liitriigi suunas või muutuks militaarseks või toimuks nihe suurte riikide võimu poole.
Liitriigi ideed toetavad mehed ja naised, kes on kehvad demokraadid ja viletsad kaotajad. Nad on hakanud lepingut jõuga taaselustama. Nad ütlevad, et väikeseid riike ei ole vaja, kui nad ei allu suurte riikide vägagi tõelisele jõule. Sedasi suruvad nad läbi vale arusaama ELi demokraatiast.
Iirlasi mõistetakse hukka selle pärast, kuidas nad oma võimu kasutasid, kuid keegi ei naera ungarlaste üle, kuigi nende parlament hääletas poolt isegi enne, kui loetamatu leping neile edastatud oli. Iiri rahva otsus on demokraatia, kuid Ungari parlamendi oma seda ei ole.
Soov saada ELile põhiseadus ei tulene mitte inimeste vajadustest, vaid soovist kohendada eliidi võimu. Ilma referendumita oleks see võimu haaramine - seda nii väikestes kui ka suurtes riikides.
Adrian Severin  
kirjalikult. - Samal ajal kui me hoiame oma suletud uste taga selliseid riike nagu Horvaatia, Türgi, Ukraina ja Moldova, mis püüdlevad liikmeks saamise poole, püüame meie hoida liidus riike, mis ei ole kindlad, kas on mõtet olla tugeva liidu liikmed. Euroskeptikute kohtlemine euroentusiastidest paremini on ebaõiglane, mittetulus ja jätkusuutmatu.
Kõigi rahvaste võrdne tunnustamine tähendab igaühe asetamist silmitsi oma vastutusega. Püüd kedagi petta ja näiliste protokollide ja mööndustega meelitada otsuste muutmise eesmärgil ilma veendumusi muutmata oleks solvanguks ja demokraatliku austuse puudumiseks.
Iiri rahvas peaks võtma nii palju aega kui vaja, et mõelda järele oma Euroopa tuleviku üle. Parimaks raamiks sellisele demokraatlikule mõtisklusele oleksid võib-olla enneaegsed valimised. Igal juhul peavad iirlased kasutama oma aega ja mitte teiste oma. Sellepärast peab kaaluma üleminekustaatuse andmist Iirimaale ELis, lastes Euroopa integratsioonil vähemate riikide osalemisel edasi minna.
Lõpuks peaks Iirimaa rahvas uue referendumi kaudu vastama küsimusele, kas nad tahavad Lissaboni lepingu põhjal Euroopa Liitu edasi jääda või mängida üksiku rüütli rolli globaalse korra tormides.
Czesław Adam Siekierski  
kirjalikult. - (PL) Lissaboni lepingu tagasilükkamine Iirimaa rahva poolt on lämmatanud mis tahes lootused Euroopa Liidu institutsioonide kiireks reformimiseks. See on teiseks niisuguseks raisatud võimaluseks. Minevikus on töö peatanud varasemad Prantsuse ja Hollandi referendumite tulemused.
Minu arvates ei saa juhtunus kindlasti mitte Iirimaa rahvast süüdistada. Tõsiasi, et nad Lissaboni lepingu vastu hääletasid, ei tähenda, et nad on Euroopa Liidu vastu tervikuna negatiivselt häälestatud. Lissaboni leping lükati Iirimaal tagasi ebasobiva viisi pärast, kuidas Euroopa institutsioonid ja liikmesriikide valitsused lepingu ratifitseerimise küsimust ja kodanike sellesse protsessi kaasamist käsitlesid. Ma kahtlustan, et kui kõigis liikmesriikides oleks referendumid korraldatud, ei oleks Iirimaa ainus vastuhääletaja olnud.
Kodanike selline reaktsioon Lissaboni lepingule on tingitud vähesest teavitamisest ja mitte niivõrd soovist halba teha.
Meetmed, mida liit nüüd Lissaboni lepingu saatusega seoses peaks võtma, peaksid olema sarnased nendele, mis võeti pärast põhiseaduse lepingu tagasilükkamist Hollandi ja Prantsusmaa poolt.

Õnneks on liit ikka veel suuteline Nice'i lepingu ja muude endiselt kehtivate lepingute alusel tõhusalt toimima. See tähendab, et me saame võtta aega tehtud vigade parandamise üle hoolikalt järelemõtlemiseks.
Marek Siwiec  
kirjalikult. - (PL) Viimatisel referendumil väljendatud Iirimaa rahva otsust silmas pidades on veelgi tähtsam, et Poola viiks Lissaboni lepingu ratifitseerimise lõpule. Kui Poola president viimast allkirja puudutava väite põhjal protsessi peatab, seab ta sellega meie riigi ühte ritta nendega, kes on vastupidiselt suuremale enamusele Lissaboni lepingu heaks kiitnud riikidele selle lepingu vastu.
See ei tuleks meile kasuks. Me oleme minevikus ähvardustele tuginenud, mõnede arvates isegi väljapressimisele, kuid me jõudsime kompromissile. Me peame viimase variandi tagajärgedele kindlaks jääma, eriti pärast Iirimaa referendumi tulemust. Poolal on tegelikult võimalus mängida oma osa tugeva Euroopa rajamisele suunatud võtmemeetmetes. Lissaboni lepingu kiire ratifitseerimine ei oleks tavapäraseks sammuks, vaid oluliseks poliitiliseks žestiks.
Ma usun, et kindel võib olla selles, et varem või hiljem ja kas koos Iirimaaga või ilma temata rakendatakse Lissaboni lepingu sisu. Sellepärast on tähtis, et me oleksime õigel ajal õigel poolel.
Theodor Dumitru Stolojan  
kirjalikult. - (RO) Euroopa Parlament ja muud Euroopa institutsioonid peavad Iirimaa rahva referendumil langetatud otsust austama. Ma ütlen seda väga selgelt: Iirimaa kodanikud ei hääletanud Euroopa Liidu vastu vaid Lissaboni lepingu vastu. Meil on selged signaalid, et selle lepingu sisu ja põhjuseid ei ole mõistetud ja teatud erakonnad on suurendanud Iirimaa rahva hirmusid seoses maksusüsteemiga ja erapooletuse säilitamisega.
Euroopa Parlament peab saatma selge signaali ratifitseerimisprotsessi toetamise kohta teistes liikmesriikides. Samal ajal peame me Iirimaa kodanikele ja Iirimaa valitsusele esitama mõned mõistlikud lahendused, kuidas sellest suluseisust üle saada. Lõpuks on Lissaboni leping Euroopa institutsioonide süsteemi jaoks vajalikuks sammuks edasi, et toimida tõhusamalt järjest keerulisemates globaalsetes tingimustes, millele iga liikmesriik vastama peab: majanduse konkurentsivõime, kliimamuutus, loodusvarade hindade tõus ja paljud muud aspektid, mis meid kõiki mõjutavad.
Daniel Strož  
kirjalikult. - (CS) Lissaboni lepingust on saanud surnud dokument, täpselt nagu siis, kui prantslased ja hollandlased ELi põhiseaduse lepingu tagasi lükkasid. Kuigi Euroopa Parlamendi president Pöttering kuulutas, et Lissaboni lepingu eesmärgiks oli suurema demokraatia, suurema poliitilise tõhususe ja suurema selguse ning läbipaistvuse saavutamine ning et ratifitseerimisprotsess peab nendes riikides, kes ei ole seda veel ratifitseerinud, jätkuma, on need vaid tühjad sõnad.
Kui referendumid oleks toimunud teistes riikides peale Iirimaa, ei oleks iirlaste vastuhääl kindlasti ainukeseks jäänud. Võtke kas või Euroopa juhtide kasutatud kelmus, kes esitasid ratifitseerimiseks ei midagi muud kui tolmuga kaetud ja muudetud ELi põhiseaduse lepingu eelnõu! Lisaks iirlastele oleksid taas kord vastu ka prantslased ja hollandlased; lõppude lõpuks näitavad nendes riikides läbi viidud avaliku arvamuse küsitlused nii. Need, kes ELi poliitikat juhivad, peaksid lõpuks mõistma, et suurem osa kodanikke lükkavad tagasi liidu, mis on militaristlikuks ja neoliberaalseks projektiks, mis on tegelikkuses mittesotsiaalne!
Iirimaa referendumi tulemus ei ole katastroofiks Euroopa jaoks, nagu mõned inimesed meid veenda tahavad. See on võimaluseks alustada uue arutlusprotsessiga, kuhu peaks lõpuks ka tavalised inimesed laialdaselt kaasatama. Iirlased ei hääletanud ju ikkagi Euroopa Liidu vastu. Nad hääletasid Lissaboni lepingu sisu vastu, mis hävitaks tänaseks saavutatud sotsiaalsed standardid ja muudaks liidu militaristlikuks konglomeraadiks. Niinimetatud Euroopa ideed ei sea ohtu need, kes Lissaboni lepingu tagasi lükkasid. Selle seavad ohtu need, kes nüüd hüüavad "Mingem edasi!” või kaaluvad kahe kiirusega Euroopa loomist.
Margie Sudre  
kirjalikult. - (FR) Homsest alates peab Euroopa Ülemkogu tegema järeldused Lissaboni lepingu kohta korraldatud Iirimaa referendumi tulemusest. Iirimaast oleneb tema Taoiseachi, peaministri kaudu tulemuse kohta analüüsi tegemine ja oma soovi kinnitamine, et Euroopa integratsioon edasi liiguks.
Ma loodan, et ELi 27 riiki jõuavad kokkuleppele ratifitseerimisprotsessi jätkamise osas nendes liikmesriikides, kes ei ole veel otsust vastu võtnud, nii et me teame lõpuks iga riigi täpset seisukohta selle teksti osas.
Eesistujariigid Sloveenia ja Prantsusmaa peavad töötama koos Iirimaaga püüdmaks leida õiguslikult vastuvõetavat lahendust, mis teeks igaveseks lõpu enam kui 15 aasta pikkustele jõupingutustele reformida laienenud Euroopa toimimise viisi.
Eesistujariigi Prantsusmaa kohustused suurenevad kindlasti, arvestades, et Euroopa kontekst on häiritud ja globaalsed tooraine-, toiduainete ja kütuseturud laienevad järsult.
Euroopa rahvas on ebakindel. Euroopa Ülemkogu peab neile näitama, et Euroopa aitab nende ootusi täita, võttes vastu otsuseid põhiliste küsimuste kohta. Kuigi see ei pruugi koheselt lahendada institutsioonide küsimust, on see siiski parimaks viisiks iirlastele näidata, et neid on kuuldud.
Csaba Sándor Tabajdi  
kirjalikult. - (HU) Lissaboni lepingu on tagasi lükanud seesama riik, kes on tänaseni näidanud, kuidas täiel määral ära kasutada Euroopa integratsioonist tulenevat kasu. Sügav poliitilise usalduse kriis illustreerib seda samuti. Vilets teabevahetus Lissaboni lepingu tulususe kohta mängis selles läbikukkumises samuti olulist rolli. Iirimaa ei langetanud otsust lepingu kohta; referendumi tulemuse otsustasid sisepoliitilised küsimused. Referendum kui institutsioon on osutunud ebasobivaks vahendiks niisuguste keeruliste küsimuste üle otsustamiseks. Lissaboni leping ei puuduta ainult Euroopa Liidu institutsioonide reformi; Lissaboni leping ja põhiõiguste harta teevad Euroopast tõelise poliitilise ühenduse ja väärtuste ühenduse. See on kvalitatiivses mõttes Euroopa integratsiooni uueks tasemeks. Iiri referendum on suureks probleemiks, kuid meist endist oleneb, kas Euroopa langeb seekord tagasi kriisi või vastab kiiresti ja otsustavalt. Praeguses olukorras oleks suurimaks veaks rääkida uuesti läbi kokkulepe, mille saavutamine nõudis nii palju jõupingutusi, ja seega peaksime me Lissaboni lepingu praegusele kujule jätma. Ligi kaks kolmandikku liikmesriikidest on lepingu vastu võtnud, sealhulgas Ungari, kes tegi seda esimesena. Ratifitseerimisprotsess peab jätkuma. Iirimaa peab võimalikult peatselt otsustama, kas ta tahab saada osa süvenevast integratsioonist; üks riik ei saa seista 26 ülejäänud riigi teel, kes tahavad edasi liikuda.
Ma olen täiesti kindel, et homme algaval Euroopa Ülemkogu kohtumisel leitakse sellest olukorrast väljapääs. Euroopa ehitamise töö peab jätkuma ja selle teostamiseks vajame me Lissaboni lepingut.
Silvia-Adriana Ţicău  
kirjalikult. - (RO) Euroopa Liit vajab pärast Nice'i lepingut uut institutsioonilist raamistikku ning Lissaboni leping, mis on küll vähem ambitsioonikas kui Euroopa põhiseaduse leping, on hea tekst.
18 liikmesriiki on oma riikide parlamentides Lissaboni lepingu ratifitseerinud. Iirimaa otsustas ratifitseerida referendumi teel ning Iirimaa kodanikud lükkasid lepingu tagasi. 2001. aastal hääletas Iirimaa ka Nice'i lepingu vastu ning ratifitseeris selle aasta hiljem.
Iirimaa rahva otsus näitab, et selle riigi elanikkond peab ühenduse institutsioonilist ülesehitust keeruliseks. Meie kohuseks on selgitada Euroopa kodanikele selle lepingu vajalikkust ja sätteid. See leping käsitleb kliimamuutuse küsimust, määratleb Euroopa majanduse kui sotsiaalse turumajanduse, rõhutab ühise energiapoliitika vajalikkust ja eelkõige annab õigusliku väärtuse Euroopa põhiõiguste hartale. Lissaboni leping parandab demokraatia taset, suurendades Euroopa Parlamendi volitusi, ja võimaldab pooltel riikide parlamentidel lükata õigusakti ettepanek tagasi juhul, kui leitakse, et see rikub subsidiaarsuse põhimõtet.
Iirimaa rahva otsus näitab meile, et me vajame kohustusi ja suuremat dialoogi, et me peame rohkem ja paremini selle uue lepingu sätteid Euroopa kodanikele selgitama, ning ühtlasi põhjuseid, miks see vajalik on.
Witold Tomczak  
kirjalikult. - (PL) Euroopa rahvastel, kes igatsevad vabadust ja sõltumatust, on nüüd põhjust Iirimaa rahvast tänada. Väike Iirimaa on lendu paisanud valju ja selge vabaduse ja lootuse sõnumi. See sõnum peaks äratama demokraatia vaenlased, kes eiravad rahva tahet ja rikuvad varasemalt kokku lepitud mängureegleid.
Kerkinud on küsimus, mida teha edasi. Ma teen ettepaneku, et saavutamatust Euroopa superriigist unistamise asemel peaksime me käivitama arutelu rahvaste õiguste üle. Me peaksime esmalt kokku leppima rahvaste õigustega seotud harta osas ja kasutama seda Euroopa integratsiooni põhimõtete määratlemise alusena.
Daamid ja härrad, teie olete Euroopa Liidu arhitektid. Ma soovitan tungivalt, et te lõpetaksite manipuleerimise ja laseksite inimestel endil oma saatuse üle otsustada, edastades neile tõe. Ma kutsun teid üles lubama rahvastel elada oma sõltumatutes riikides, mis otsustavad ise, kuidas ja kellega koostööd teha ja kuidas ning kellega ühineda.
Georgios Toussas  
Iirimaa rahva kõlav "ei” on muutnud Lissaboni lepingu mittejõustatavaks.
See on oluliseks kaotuseks nõukogule, Euroopa Komisjonile ja Euroopa Parlamendile, kuid ka ELi liikmesriikide tsentrist paremal ja vasakul asetsevatele valitsustele (Uus Demokraatia ja PASOK Kreekas). See on tagasilöögiks kapitalismi esindajatele üldiselt, kes mängisid juhtrolli Hollandi ja Prantsusmaa rahva ELi põhiseaduse lepingu vastaste häälte tühistamisel ja Lissaboni lepingu küsimärgi alla seadmist ja tagasi lükkamist nõudva kasvava liikumise mahasurumisel ELis.
Need samad poliitilised jõud moodustavad suure liidu nõukogus, Euroopa Komisjonis ja Euroopa Parlamendis: Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsioon, Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide fraktsioon, Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsioon, Roheliste / Euroopa Vabaliidu fraktsioon ja muud Euroopa nn monoliidi toetajad koos parlamendiliikmetega, kes kuuluvad Uude Demokraatiasse ja PASOKisse. Parlamendi täiskogu istungil 20. veebruaril 2008 hääletasid nad kõik vastu ettepanekule austada Iirimaa rahva otsust ja korraldada teistes liikmesriikides referendumid Lissaboni lepingu üle.
Nõukogu ja Euroopa Komisjoni raskekäeline Lissaboni lepingu ratifitseerimise teostamise poliitika on autokraatlikuks solvanguks Iirimaa rahva tahtele ja rahvastele üldiselt.
