Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastane kava (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on ettepanek vastu võtta nõukogu määrus, mis käsitleb Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastast kava - C6-0081/2009 -.
Philippe Morillon
Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, parlamendi otsus võtta vastu nõukogu taotlus selle küsimuse kiirmenetluse kohaldamiseks oli ühehäälne nii eelmisel nädalal kalanduskomisjonis kui ka täna hommikul siin täiskogu istungil.
Loomulikult oleme me teadlikud Euroopa Liidu vajadusest tagada eelmisel novembril Marrakechis pädeva rahvusvahelise komisjoni ICCATi poolt võetud kohustuste täitmine. Nimelt tuleb meil praktikasse rakendada selle organisatsiooni poolt vastuvõetud soovitused, et ohjeldada Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni püsivat ülepüügiprobleemi ning astuda vastu selle tulemusel tekkinud tõsisele ohule liigi jätkusuutlikkuse ning seeläbi kogu kalamajanduse suhtes.
Kaks minu kolleegi kalanduskomisjonist, proua Fraga Estévez ja härra Romeva i Rueda olid Marrakechis kohal ning räägivad sellest arutelu käigus. Omalt poolt sooviksin ma teile meelde tuletada, et kalanduskomisjon omistab sellele küsimusele väga suurt tähtsust, võttes ette ühise kalanduspoliitika põhiaspektid: ressursimajandus, laevastike haldamine, rahvusvaheliste, piirkondlike ja vastastikuste kokkulepete tagamine, tehnilised meetmed ning eelkõige järelvalve, mille juurde ma ka kohe jõuan. Seega on kõnealune määratletud küsimus meie arvates ühise kalanduspoliitika usaldusväärsuse testiks.
Sel põhjusel ei tulnud kõne allagi uue taastamise kava rakendamine ilma Euroopa Parlamendiga konsulteerimiseta.
Seepärast on mul hea meel, et komisjon valis lõppkokkuvõttes ainsa seaduslikult ja poliitiliselt vastuvõetava viisi ICCATi soovituste rakendamiseks, esitades nimelt ettepaneku võtta vastu asutamislepingu artikli 37 põhjal vormikohane määrus.
Euroopa Liidu nimel komisjoni poolt piirkondlikes kalandusorganisatsioonides võetud kohustuste ühenduse õigusaktidesse ülevõtmise protsess tekitab kindlasti vastuolusid ning me peame nõudma, et seda teostataks alati asjaomase institutsiooni demokraatliku pilgu all.
Ma olen põhiliselt väga rahul erinevate esitatud meetmetega, kuna vaatamata sellele, et need on meie ettevõtjate jaoks üsna piiravad, on need väljakutsetega kooskõlas ning ma rõhutaksin, et kõige tähtsamad nendest meetmetest on vaieldamatult just järelvalvega seonduvad, kuna on tõsi, et ükski taastamise kava ei saa olla efektiivne ilma järelvalveta.
Seepärast olen ma teile, volinik, selle ettepaneku eet tänulik ning loodan, et te näitate pärast nõukogu poolt ratifitseerimist kõnealuse kava reaalsel rakendamisel üles sama suurt otsustavust kui ICCATis rahuldavale kokkuleppele jõudmisel.
Joe Borg
komisjoni liige. - Härra juhataja, esiteks sooviksin ma rõhutada tähtsust, mille komisjon on hariliku tuuni varude ja kalapüügi jätkusuutlikkusele omistanud, ning samuti Euroopa Parlamendi tähtsust selles protsessis.
2006. aasta Atlandi ookeani idaosa hariliku tuuni taastamise kava raames, 2006., 2007. ja 2008. aasta kalastushooaegadel selle rakendamise hindamise põhjal ning uue teadusliku nõustamise valguses otsustas ICCAT vastu võtta uue taastamise kava. ICCATi teaduskomitee osutas selgelt oma arvamusele, et 2006. aasta taastamise kava oli varude taastamiseks ebapiisav, ning kordas oma muret lubatud kogupüügi taseme ja ülemäärase püügikoormuse suhtes.
Lisaks sellele tuvastasid ICCATi lepinguosalised 2006. aasta kava rakendamisel teatud takistused ning otsustasid seega uue kava vastu võtta. See kava tegeleb ka teaduskomitee muredega, vähendades nimelt lubatud kogupüügi taset ning kehtestades kalapüügi ja -kasvatuse mahu käsitlemiseks uued meetmed.
Ära tuleb ka märkida, et Euroopa Ühenduse initsiatiivil seadis see uus taastamise kava sisse iga-aastase ICCATi tasandil püügikavade kohustuse. See on tõhus vahend ülepüügi vältimiseks, tuvastades hariliku tuuni püüdmiseks mõeldud üle 24meetrised laevad ning määrates individuaalkvoodid. Ma olen veendunud, et iga-aastase püügikava kehtestamine on peamine vahend kvoodist täielikult kinnipidamise tagamiseks.
Uus taastamise kava täiustab ka praegu kehtivat kava ning kehtestab uued kontrollmeetmed lepinguosaliste poolt tuvastatud takistuste käsitlemiseks, millele ka Philippe Morillon viitas.
Uues taastamise kavas kehtestatud peamisteks meetmeteks on oluline lubatud kogupüügi taseme vähendamine: 2009. aastal 27 500 tonnilt 22 000 tonnile ning edaspidi 2010. aastal 19 950 tonnile ja 2011. aastal 18 500 tonnile. Sellega on 2009. aasta EÜ kvooti vähendatud 2006. aasta kavas ette nähtud 15 641 tonnilt 12 406 tonnini. Kõikide aastate puhul on vähendatud kalastushooaega, eriti seinnootade puhul, mis moodustavad sellest kalapüügist suurema osa. Meetmed kalapüügi ja -kasvatuse mahu külmutamiseks ja vähendamiseks on selle uue kava täiesti uuteks ja määravateks elementideks. On tuvastatud, et liigne püügivõimsus on juba mõnda aega ülepüügi põhjuseks. Praegu on õige aeg selle probleemi käsitlemiseks reaalsel viisil, ning ühendus, nagu ka teised ICCATi liikmed, peab selleks enda panuse andma.
Juba mainitud püügikavade kehtestamine on veel üheks meetmeks. Lisaks sellele kohandatakse erandeid alammõõtmete kohta. Atlandi ookeanis ei saa pelaagilise püügi traalerid enam eranditest kasu ning rannalähedase ja rannapüügi kohta käivad erandid on ära kaotatud, välja arvatud ühel juhul. Tõepoolest, varasematest eranditest saavad veel kasu ainult söödalaevad. Vahemerel saavad eranditest nüüd kasu rannalähedane ja rannapüük. Tugevdatud on kontrollmeetmeid, eriti koostööd hõlmava kalapüügi, merel ümberlaadimiste üldise keelu vastu võtmise ning ICCATi piirkondliku vaatlusprogrammi kehtestamise suhtes.
Kokkuvõtteks, hariliku tuuni olukorda peetakse äärmiselt tõsiseks. Taastamisprotsessi õõnestab kvootide ületamine ja nõuete mittejärgimine, nimelt andmekogumise ja ülekandmise suhtes. Ma olen siiski kindel, et meie kokkulepe ülepüüki välistavate ja ICCATi meetmetega kindlat vastavust tagavate meetmete kiirkorras vastu võtmiseks võib seda olukorda muuta ning tõsta hariliku tuuni varud jätkusuutlikule tasemele.
Me peame tagama, et eelmisel aastal aset leidnud olukorrale sarnaseid olukordi ei tuleks edaspidi enam kunagi ette. Parim viis selle saavutamiseks on nõukogu poolt hariliku tuuni kohta uue taastamise kava kiire vastuvõtmine. Seepärast tuleks vältida viivitusi selle määruse vastuvõtmises, eriti kui me soovime rahvusvahelisel tasandil ühenduse usaldusväärsust tagada ja aidata kaasa nimetatud varude taastamise protsessile. Ma olen veendunud, et selle kava täies mahus täitmisel esindab see reaalset võimalust hariliku tuuni astmeliseks taastamiseks. Sellest tulenevalt on Euroopa Ühenduse tasandilt kohe vaja otsustavat ja efektiivset tegutsemist.
Pärast kava vastuvõtmist on komisjon otsustanud teha tihedat koostööd liikmesriikidega ja teiste ICCATi lepinguosalistega, et tagada ja jälgida tähelepanelikult taastamise kava täielikku rakendamist.
Lõpetuseks soovin ma väljendada oma tunnustust konstruktiivse lähenemisviisi ja Euroopa Parlamendi poolt vastu võetud koostöö eest selle tundliku teema käsitlemisel, mis kajastab meie ühist huvi ja pühendumust ühenduse kalastuspoliitika ja meie rahvusvaheliste kohustuste täieliku täitmise tagamisel.
Carmen Fraga Estévez
Härra juhataja, minu fraktsioon hääletas selle hariliku tuuni taastamise kava kiirmenetluse poolt, kuna on äärmiselt oluline, et uued meetmed jõustuksid enne aprilli, kui algab uus kalastushooaeg.
Ma sooviksin siiski kõigile meenutada, et mitte ükski taastamise kava ei saa päästa harilikku tuuni enne kalapüügi mahu vähendamist, alustades konkreetsetest ühenduse laevastikest, mis on üldtuntud ning mida on selles suhtes mitmeid aastaid ära mainitud. Kõigi nende aastate jooksul on kõnealused liikmesriigid võimaldanud oma laevade arvu mitmekordistamist ehmatavate tasemeteni, sama ajal kui Euroopa Ühendus on passiivselt kõrvalt vaadanud. See ongi põhjustanud käesoleva olukorra, kust võib vaevalt leida väljapääsu.
Kui 2007. aastal võeti vastu kehtiv taastamise kava, siis esitasin mina muudatusettepaneku, mis võeti parlamendi poolt vastu ning viidi komisjoni poolt lõplikusse teksti sisse, ning mis kohustas liikmesriike püügikavasid esitama, mis näitavad, et nende laevastike maht on kohandatud vastavalt neile eraldatud kvoodile.
Sellele vaatamata tuli ka 2008. aastal püük varem lõpetada, tegelikult isegi eelnevatest aastatest varem, kui avastati, et praktiliselt kogu ühenduse kvoot oli vaid mõne nädalaga täis püütud; seega oli olukord isegi hullemaks läinud.
Nüüd kohustab uue taastamise kava artikkel 5 liigse püügivõimsusega liikmesriike seda vähemalt 25% võrra vähendama. Mitte üksnes selline vähendamine ei tundu mulle sooritatud ülemääraga võrreldes uskumatult leebena, vaid eelnevat arvestades olen ma ka äärmiselt mures komisjoni ja Rahvusvahelise Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjoni (ICCAT) võime pärast selle kohustuse täitmist tagada, arvestades seotud liikmesriikide poolt vägagi selgelt välja näidatud konkreetse poliitilise tahte puudumist.
Seepärast palun ma volinikul meile siin ja kohe garanteerida, et taoline poliitilise tahte puudumine ei kandu komisjonile edasi ning sel korral võtab komisjon kasutusele jõulised meetmed, et sellel kevadel ei tuleks jälle kalapüüki varem lõpetada.
Rosa Miguélez Ramos
Härra juhataja, ettepanek vastu võtta nõukogu määrus Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastase kava kohta viib ellu Rahvusvahelise Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjoni (ICCAT) poolt 2008. aasta novembris toimunud aastakoosolekul ühehäälselt vastu võetud siduva otsuse.
Nagu juba sedastatud, peaks see määrus jõustuma enne aprillis algavat kalapüügihooaega, mis tähendab, et Euroopa Parlamendi kohustuslik konsultatsioon tuleb teostada selle täiskogu istungjärgu jooksul. Me sooviksime aidata kaasa nõukogus tõhusale poliitilisele kokkuleppele jõudmisele seoses selle teemaga, mis on meie arvates äärmiselt tähtis ning väärib meie suurt tähelepanu. Sellepärast tuligi parlamendi kalanduskomisjon välja selle kiirmenetlusega ning toetas seda ühehäälselt.
Iga-aastased püügikavad, kalapüügihooaja lühendamine, järelvalvesüsteemi tugevdamine, Vahemere kudemisalad, ICCATi vaatlejate kohalolek seinnoodapüügis ja tuuni kasvandustes - kõikide selles määruses sisalduvate meetmete eesmärgiks on tagada vastuvõetud korraldusmeetmete järgimine ning kõikides etappides jälgimine. Ma arvan, et need annavad häid tulemusi.
Minu arvates on oluline mainida, et iga lepinguosaline peab edaspidi esitama Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres tuuni püüdvate kalapaatide ja seisevnootide kohta püügikava, kus on muu hulgas ära märgitud üle 24meetrised püügiloaga kalalaevad ning kehtestatud meetmed, mis tagavad individuaalkvootidest kinni pidamise.
Veel üheks tähtsaks meetmeks, mis tuleb vastu võtta, on kalapüügihooaja lühendamine ja keeluperioodi pikendamine seinnootade, õngepüügilaevade, elussööta kasutavate ja veoõngetega laevade, pelaagilise püügi traalerite ning harrastuspüüdjate jaoks. Tähtsad on ka kohandamise kavad ülemäärase võimsusega laevastikega ning hariliku tuuni nuumamisega tegelevate kasvandustega riikidele.
Daamid ja härrad, ma olen viimastel päevadel palju tuuni kohta lugenud ning ma sooviksin järelejäänud lühikese aja jooksul mõned küsimused tõstatada.
Lisaks kõrge turunõudluse ja kalapüügiriikide kattuvate huvide vastu võitlemiseks peaaegu olematule regulatsioonile jätavad mitmete erinevate faktorite koosmõjud hariliku tuuni, mis on tänapäeval väga nõutud liik, sellisesse ohtlikku olukorda.
On tõsi, et Euroopa Liit, või pigem kolm liikmesriiki (Prantsusmaa, Hispaania ja Itaalia) koos püüavad poole kogu maailmas püütavast harilikust tuunist. Seepärast on ülioluline, et Euroopa Liit oleks võimeline ICCATit statistiliste andmetega varustama, mis on oma kvaliteedilt kalapüügiga ja sellele tehtud jõupingutustega samaväärsed, mitte kehvemad, kuna statistika on hädavajalik, kui me soovime läbi viia teadusuuringuid, et leida vastuseid tänapäeval hariliku tuuni bioloogia ja ökoloogia poolt tõstatatud küsimustele või vajadustele, mis kujutab endast keerulise väljakutsega teadusuuringut.
Kui me tahame seda liiki päästa, peame selle kohta võimalikult palju teada saama. Seepärast on minu arvates kõik andmekogumise ja statistikaga seonduv eriti tähtis.
Raül Romeva i Rueda
Härra juhataja, on aeg asjadest ausalt rääkida. Minu arvates ei ole see siin taastamise kava, vaid seda võib hoopis surmatunnistuseks nimetada.
Teatud valitsuste ja komisjoni poolne poliitilise vastutustunde puudumine ning tegevusharupoolne omamoodi märkamatus on toonud meid olukorda, kus me ei pea endilt küsima, kas me saame aidata varusid taastada, vaid millal me ei näe ega leia tuuni enam oma meredest ja ookeanidest. Jutt ei käi aastakümnest, vaid äärmisel juhul viiest aastast.
Selles kontekstis tuleks Rahvusvahelise Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjon nimetada ümber Kõikide Tuunide Püügi Rahvusvaheliseks Komisjoniks
Valitsused ja komisjon on eiranud teaduslikke soovitusi, mis on neid ikka ja jälle krahhi eest hoiatanud, lootes poliitilisele reaktsioonile, mida pole mitte kunagi järgnenud. Ärgem petkem ennast, sellise lähenemisviisi tagajärjeks on veel üks samm kuristiku suunas.
Nüüd, kui me oleme sellisesse punkti jõudnud, kardan ma, et tuuni säilitamiseks on vaid vähesed lahendused jäänud, kuigi on üks, mida me saame veel kasutada: me peame töötama selle nimel, et lisada tuun ohustatud liigina CITESi nimekirja ning kindlustada kaubanduslikul eesmärgil kasutamise keelustamisega selle tulevik.
Iles Braghetto
- (IT) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, ma tervitan võimalust võtta vajaliku kiirusega käsile arutelu meetmete üle, mis tuleb vastu võtta, et kaitsta hariliku tuuni varusid ning ICCATi poolt kehtestatud kvootide astmelist vähendamist.
Euroopa Liit peab jääma kindlaks oma kohustusele toetada Marrakechis kehtestatud taastamise kava, mida täiendab liikmesriikide poolne järelvalve, et takistada ebaseaduslikku tuunipüüki. Eriti levinud on see Vahemerel, nagu viimased ajakirjanduslikud uurimused on televisioonis ja kirjutavas pressis paljastanud. Samuti peab Euroopa Liit tõstatama asjakohastes ringkondades Vahemere lõunakallaste riikide vahelise ebaausa konkurentsi teema.
Minu jaoks on eriti tervitatavad järgmised ettepandud määruse aspektid: otsus viia püügimaht jaotatud kvootidega kooskõlla; kohustus nõutavateks tähtaegadeks edastada teavet vastavate iga-aastaste püügikavade rakendamise kohta; vastastikune rahvusvaheline kontrolliprogramm, et tagada taastamise kava tõhusus; ning määrused sportliku ja harrastuskalapüügi kohta. Teisisõnu varasemast karmim ja nõudlikum kava, et reguleerida neid olulisi kalandusmeetmeid.
Ioannis Gklavakis
(EL) Härra juhataja, see määruse eelnõu Atlandi ookeanis ja Vahemeres hariliku tuuni säilitamise kohta, mille üle me täna õhtul kiirkorras arutleme, sätestab kuni aastani 2011 vähenevad kvooditasemed, teatud aladel ja aegadel püügikeelud, uue alammõõdu, piiravad meetmed sportlikule ja harrastuskalapüügile, vähenenud püügimahu ja sumpade mahu, tugevdatud kontrollimeetmed ning ICCATi ühise rahvusvahelise inspekteerimisprogrammi, et kindlustada asjaomase kava tõhusus.
Ma nõustun selle määruse sätetega, arvestades, et tuuni ülepüük on viinud selle varud väga ohtlikult madalale tasemele. Me ei tohi unustada, et kahel viimasel aastal on komisjon enne kalapüügihooaja lõppu tuunipüügile kiireloomulise keelu kehtestanud, kuna on tulnud ilmsiks, et teatud liikmesriigid on kuni 200% ulatuses kvooti ületanud, kahjustades seeläbi selgelt neid, kes ei olnud seadust rikkunud, kuid pidid samuti tuuni püüdmise lõpetama.
Asjaomases uues määruses on siiski kaks punkti, mis mind häirivad:
Esiteks tihe ajagraafik, mis anti liikmesriikidele oma püügikoormuse kohandamiseks. ICCATi soovitus sätestas selle kohaldamise aastaks 2010, samas kui määrus näeb ette juba aastat 2009, mis on praegu, juba sellel aastal. See ajakava on väga tihe ning ma kardan, et sellega tekib probleeme.
Teiseks, inspekteerimisprogrammiga seotud kulude suurenemine, mis jääb liikmesriikide kanda. Võib-olla võiks selles asjas ühenduselt abi saamise võimalust uurida.
Sebastiano Sanzarello
(IT) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, nagu siiamaani öeldust järeldub, ei ole ICCATi kava veel täielikult rakendatud. See tähendab, et kava, mis reguleerib väga erinevaid tuunipüügiviise, ulatudes alates seinnoodapüügist kuni seisevpüüniste süsteemi kasutava traditsioonilise kalapüügini, tuleb enne täielikku kohaldamist täpsustada. Me peame tegema vahet isendite valimatul püügil, mis toimub seinnoodapüügi puhul - ning mille muudab veelgi hullemaks see, kui laevad ületavad oma limiite ja kvoote, mille suhtes on mõne eelneva kõneleja sõnul ebapiisav järelvalve - ja seisevpüünistega traditsioonilisel kalapüügil. Seisevpüünised muudavad juba oma määratlusega saagi otsimise võimatuks: selle süsteemi kasutamisel kestab kalapüügihooaeg tõhusalt 50-60 päeva.
Uute määruste väljaandmisel peab ICCAT arvestama nende kalapüügisüsteemide mitmekesisusega. Samuti tuleb võtta arvesse, et tuuni seisevpüünistega püüdmise süsteem on ka kultuuriline ja ajalooline tegevus, mis ei kahjusta keskkonda ning annab tööd tuhandetele inimestele. Ma arvan ka, et UNESCO peaks kaaluma selle kalapüügisüsteemi kaitsmist, kuna sellel on kultuuriline tähtsus, samuti avaldab see mõju majandusele ja töökohtadele. Minu arvates peaks ICCAT oma programmidesse täiendava kontrollisüsteemi lisama: tuuni püüdmine enne Vahemerre jõudmist ei tohiks olla lubatud; Vahemerel ei tohiks olla lubatud valimatu kalapüük, mida kannustab hariliku tuuni kaubanduslik väärtus. Volinik, ma sooviksin kokkuvõtteks öelda, et see diplomaatiline jõupingutus tasub end ära, kui taotleda Vahemerel kalapüügiõiguse kitsendamist ainult selle kaldajoone moodustavatele riikidele - keelates teistel seal kalastada -, kuna need riigid on huvitatud Vahemere kalapopulatsioonide varude säilitamisest ning kuna neil on ühine huvi oma kalanduse tuleviku kindlustamise vastu.
Joe Borg
komisjoni liige. - Härra juhataja, kõigepealt ma sooviksin tänada parlamendi liikmeid nende kommentaaride ja selle arutelu käigus tõstatatud mõtteavalduste eest ning samuti kiirmenetluse taotluse vastuvõtmise eest. Nagu ma alguses sedastasin, tuleb Marrakechis kokku lepitud meetmed võimalikult kiiresti üle võtta, et neid juba selle kalapüügihooaja algusest kohaldada.
On selge, et käesolev aasta saab proovikiviks meie võimele näidata üles oma pühendumust selle endeemilise liigi varude säilitamisele. Ma rõhutan väga kõikide lepinguosaliste ning mitte vähemal määral ka meie kalapüüdjate määravat tähtsust nende äsja vastuvõetud meetmete tagamisel. See on ainus viis anda selle liigi varudele võimalus ellu jääda. Selle uue taastamise kava tagamata jätmisel on tõsised tagajärjed, mis viivad liigi varude hävimiseni.
Ma olen täiesti nõus proua Fraga Estévezi poolt tõstatatud mõtteavaldusega, et taastamise plaani õnnestumiseks peame me vähendama püügimahtu, eriti seinnoodapüügi puhul, mis avaldab harilikule tuunile kõige rohkem survet. Selles suhtes sooviksin ma viidata tõsiasjale, et eelmisel aastal leppisime me kokku kütusekriisist tingitult käivitatud ümberstruktureerimisprogrammi osas ning me julgustame liikmesriike seda ümberstruktureerimisprogrammi ära kasutama, et vähendada laevastikku, eriti seinnootasid. Me oleme kuulnud julgustavaid uudiseid ühe konkreetse liikmesriigi - Prantsusmaa - kohta, mis on hakanud teatud kalapüüdjaid julgustama oma kalalaevade tegevust lõpetama, et saavutada püügimahu vähenemist.
See peab juhtuma ka teistes liikmesriikides, eriti Itaalias, kus liigne püügivõimsus on märkimisväärne. Seepärast võtame me praegu Itaalia asutustega osa aruteludest, et näha, kas nemad suudavad kõnealust probleemi selle väga lühikese ajaga kuidagi mõjutada.
Ma pean rõhutama asjaolu, et eelmisel aastal sulgesime me kalapüügi varem, et mitte sattuda mõne liikmesriigi või liikmesriikide rühma surve alla. Me sulgesime kalapüügi varem, kohe kui ühenduse üldine kvoot meie arvutuste järgi täis sai. Sellel aastal oleme me samuti Marrakechis ühenduse nõudmisel kokku lepitud iga-aastaste püügikavade tulemusel valmis kalapüüki varem sulgema, eriti teatud liikmesriikide puhul. Kui teatud liikmesriigi laevastik ületab oma kvooti, ei kõhkle me selle konkreetse liikmesriigi jaoks kalapüüki sulgemast. Sellisel viisil kannatab oma ülepüügi tagajärgede pärast ainult selle liikmesriigi laevastik, mitte kogu ühenduse laevastik. Ma loodan, et sellest piisab tänavuse kalapüügihooaja jooksul meie meetmete täiustamiseks.
Kui me ei täida seda uut taastamise kava, siis tuleb järgmistel aastatel silmitsi seista kohutavate tagajärgedega, mille kohaselt ei tohiks tulevatel aastatel kalapüüki üldse avada. Ma loodan, et me suudame seda kava täita.
Seepärast ei nõustu ma kahjuks härra Romeva i Rueda väitega, et see taastamise kava on surmatunnistus. Ma arvan, et korralikult rakendatuna annab see taastamise kava meile reaalse ja mõistliku võimaluse kanda hoolt selle eest, et varud taastuksid. Asjaolu, et me oleme vähendanud 2009. aastal kvoote 15 641 tonnilt 12 406 tonnini; tänasest arutelust ning loodetavasti sellel kuul vastu võetavast nõukogu otsusest tulenev asjaolu; ning fakt, et me kavatseme rakendada novembris vastuvõetud Marrakechi taastamise kava juba sellest kalapüügihooajast alates viitab sellele, et me võtame asja tõsiselt. Me ei ole valmis nõustuma Marrakechis kokku lepitul tuginevate kalapüügivõimaluste mis tahes moel kuritarvitamisega.
Me ei oodanud Marrakechi kokkuleppe loomulikku rakendumist, mis oleks toimunud kalapüügihooaja jooksul ning hariliku tuuni jaoks liiga hilja. Oleme otsustanud kehtestada kõik Marrakechi kava parameetrid juba algusest peale.
Ma loodan, et neist peetakse korralikult kinni, kuna nii saame me koos selle endeemilise liigi varusid taastada. Kui siiski mitte, siis järgmisel aastal oleme me sunnitud juba teist juttu rääkima.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub neljapäeval, 12. märtsil 2009 kell 12.00.
