Starptautisks līgums par kasešu munīcijas aizliegumu (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais debašu jautājums ir:
mutiskais jautājums Padomei par starptautisko nolīgumu aizliegt kasešu munīciju; Josep Borrell Fontelles ierosinātās debates Attīstības komitejas vārdā par turpmākiem pasākumiem pēc Oslo Deklarācijas, - B6-0319/2007);
mutiskais jautājums Padomei par starptautisko nolīgumu aizliegt kasešu munīciju - Josep Borrell Fontelles ierosinātās debates Attīstības komitejas vārdā par turpmākiem pasākumiem pēc Oslo Deklarācijas - B6-0320/2007).
Josep Borrell Fontelles
Priekšsēdētājas kundze, komisār, ministr, prasības aizliegt kasešu bumbas kļūst arvien skaļākas un skaļākas. Šo bumbu izmantošana 2006. gada Libānas karā pierādīja, kādā apjomā tās spēj nest postu cilvēkiem.
Tie ir ieroči, kas ir bīstami gan civiliedzīvotājiem, gan militārpersonām, bet praksē 90 % to upuri ir civiliedzīvotāji. Turklāt 10 % šo nāvējošo bumbu neuzsprāgst: tās paliek zemē, radot kājnieku mīnām līdzīgu ietekmi.
Tāpēc ar šo munīciju piesārņoto vietu attīrīšana ir bīstama gan iedzīvotājiem, gan starptautiskajiem miera uzturēšanas spēkiem. Šīs bumbas tiek izmantotas ne vien karā, bet tās ir kā ilglaicīgs šķērslis pārvadātājiem un lauksaimniekiem, un tās rada tirdzniecības barjeras un šķēršļus humānās palīdzības saņemšanai.
Tāpēc šī ir viena no galvenajām problēmām, kas skar nabadzīgo valstu attīstību: tieši nabadzīgākās valstis visbiežāk no tām cieš, un šajās valstīs galvenie upuri ir nabadzīgākā un vismazāk izglītotākā iedzīvotāju daļa.
Mēs vairs nevaram teikt, ka, bombardējot oponentus no 10 000 metru augstuma un apberot viņus ar bumbām, kas paliks zemē, ir efektīvs miera uzturēšanas vai militārās darbības uzsākšanas veids.
Miera uzturētāju spēku un humānās palīdzības izvietošana patlaban ir svarīga, lai stabilizētu un atjaunotu konfliktā cietušās zonas, un šīm bumbām nav nekāda attaisnojuma, arī ne no militārās perspektīvas.
Šodien mēs runāsim ar Komisiju un ar Padomi tieši par iniciatīvām, kas ir radušās, pateicoties izplatītajai attieksmes maiņai starptautiskajā kopienā attiecībā uz kasešu bumbām.
Eiropas Parlaments ir atkārtoti pieņēmis ļoti skaidru nostāju: mēs vēlamies redzēt to, kā starptautiski tiek regulēta vispasaules vēlme aizliegt kasešu bumbu izmantošanu, ražošanu, pārvadāšanu, finansēšanu un uzkrāšanu. To atliekot, ES dalībvalstīm ir vienpusēji jārīkojas un jāaizliedz šo bumbu lietošana un pārvešana, kā daudzas valstis jau to ir izdarījušas un citas vēl tam gatavojas.
Komisār, ministr, Eiropas Parlaments vēlas pateikties Padomes prezidentūrai, Komisijai un dalībvalstīm par centieniem ieviest jaunu protokolu Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijai par konkrētu konvencionālo ieroču izmantošanu sakarā ar visām humanitārajām problēmām, kas saistītas ar kasešu bumbu izmantošanu. Diemžēl ir jāatzīst, ka līdz šim ir panākts niecīgs progress.
Tāpēc mums ir vajadzīgs kārtīgs Oslo process, uz kuru pamatojoties, valstis, NVO, Sarkanais Krusts un starptautiskas organizācijas var izveidot un īstenot mērķtiecīgu darba kārtību. Patlaban Oslo atbalsta 80 valstis, arī daudzas jaunattīstības valstis, bet joprojām nav skaidrs, vai šis process galu galā novedīs pie pilnīga kasešu bumbu aizlieguma.
Skaidrs ir tas, ka mums vajag integrētu, visaptverošu pieeju, kam ir humanitāra šķautne un kas vērsta ne tikai uz atbruņošanos, bet pāri visam uz civiliedzīvotāju aizsardzību, palīdzot viņiem tikt galā ar kara sekām, vienlaikus nodrošinot to, ka šo bumbu krājumi tiek iznīcināti un ka piesārņotās vietas tiek attīrītas.
Tuvojoties vairākiem svarīgiem notikumiem, piemēram, sanāksmei Vīnē decembrī un Briselē nedēļu pēc tam, kā arī 5. novembrim, Vispasaules rīcības dienai, lai aizliegtu kasešu bumbas, ko mēs iesāksim?
Šajā kontekstā es gribētu pajautāt Komisijas un Padomes pārstāvjiem, ko mēs darīsim, kāda būs mūsu nostāja? Kāda ir Eiropas Savienības nostāja par sarunu pašreizējo stāvokli saistībā ar Konvenciju par konkrētu konvencionālo ieroču izmantošanu?
Vai sagaidīsim Padomes kopēju nostāju šajā jautājumā? Kādas iniciatīvas mēs izstrādāsim, lai iedrošinātu dalībvalstis noteikt valstiskus pasākumus kasešu bumbu aizliegšanai? Ko mēs darām, lai atbalstītu trešās valstis teritoriju attīrīšanā no šīs munīcijas, izglītotu par riskiem un iznīcinātu jau aizliegto munīciju uzkrājumus?
Visbeidzot - vai Komisija apsvērs un rīkos starptautisku konferenci par Eiropas Savienības nozīmi, risinot sociāli ekonomiskas, humanitāras un ar attīstību saistītas sekas, kas rodas pēc konfliktiem, kuros izmantoti šie ieroči?
Manuel Lobo Antunes
Padomes priekšsēdētājs. - (PT) Priekšsēdētājas kundze, komisāre, dāmas un kungi, Borrell kungs! Es vispirms vēlos pateikties jums par jūsu uzdotajiem trim jautājumiem saistībā ar šo īpašo tematu par kasešu bumbu aizliegšanu. Es centīšos īsi un pēc iespējas objektīvāk atbildēt uz katru no trim Padomei uzdotajiem jautājumiem.
Attiecībā uz jūsu pirmo jautājumu man ir jāsaka, ka saistībā ar Konvenciju par noteiktiem parastiem ieročiem - lai izteiktos īsāk, es vienkārši atsaukšos uz to kā "Konvenciju” - Eiropas Savienības Padomes prezidentūra, kā jau jūs zināt, ir paudusi savas bažas Eiropas Savienības vārdā par šķembu munīcijas ietekmi uz cilvēkiem. Īpaši Konvencijas dalībvalstu Trešajā pārskatīšanas konferencē, kas notika pērn no 7. līdz 17. novembrim Ženēvā, Eiropas Savienība pauda viedokli, ka šķembu munīcija ir īpaši nozīmīgs elements Konvencijas par noteiktiem prastiem ieročiem turpmākajā darbībā.
ES iepazīstināja ar priekšlikumu, ar kuru atbalsta beztermiņa Valdību ekspertu grupas izveidi, lai tā sagatavotu ieteikumus turpmākajai rīcībai saistībā ar Konvenciju. Dalībvalstu konference nepieņēma šo priekšlikumu. Tomēr valstis vienojās steidzami sasaukt Valdību ekspertu grupas starpsesiju sanāksmi par sprādzienbīstamām kara paliekām ar īpašu uzsvaru uz šķembu munīciju.
Šī sanāksme notika Ženēvā no 2007. gada 19. jūnija līdz 22. jūnijam, kad ES iesniedza sarunu pilnvaru projektu juridiski saistošam instrumentam, kurā aplūkotu visus to humāno problēmu aspektus, kuras radījusi šķembu munīcija. Šis instruments ir jāpieņem līdz 2008. gada beigām.
ES trijotne veica plašas konsultācijas ar trešām valstīm, lai veicinātu ES pieeju. Tomēr Valdību ekspertu grupa nolēma atlikt jebkuru lēmumu par juridiski saistoša instrumenta pieņemšanu līdz 2007. gada Konvencijas Augsto līgumslēdzēju pušu sanāksmei, kas notiks nākamajā mēnesī.
Paralēli šiem centieniem risināt problēmas saistībā ar šķembu munīciju, kā jau jūs zināt, vairākas ES dalībvalstis ir parakstījušas Oslo deklarāciju un piedalījušās vairākās sanāksmēs, kas organizētas saistībā ar tā saukto "Oslo procesu", kura mērķis ir vispārējs šķembu munīcijas aizliegums.
ES dalībvalstis ir piedalījušās kā individuālas valstis. Līdz šim nav panākta nekāda vienošanās par ES nostāju attiecībā uz Oslo procesu. Vairums dalībvalstu šos abus procesus uztver kā papildinošus un uzskata tos par paralēliem centieniem ceļā uz kopīgu mērķi, proti, starptautisku juridiski saistošu instrumentu par šķembu munīciju.
Attiecībā uz jūsu uzdoto otru jautājumu man ir jāsaka, ka saistībā ar gaidāmajām sanāksmēm Briselē un Vīnē, kā jau minēts, ES dalībvalstis, tostarp arī prezidentvalsts, piedalīsies kā individuālās valstis, ja tās tā izlems. Nav plānots pieņemt ES kopēju nostāju.
Visbeidzot attiecībā uz jūsu trešo jautājumu es varu teikt, ka nesenie Austrijas un Beļģijas lēmumi par šķembu munīcijas aizliegšanu, kā uz to savā jautājumā atsaucas Borrell kungs, ir pieņemti, kā jūs zināt, tikai valsts līmenī. Padome nav veikusi nekādus īpašus pasākumus saistībā ar šo jautājumu.
Priekšsēdētāja
Cerēsim, ka tā drīz paudīs savu viedokli.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos pateikties Borrell Fontelles kungam par šā mutiskā jautājuma uzdošanu. Es priecājos, jo, manuprāt, šī mums ir iespēja visaptveroši atbildēt uz šo jautājumu par kaut ko, kam ir īpaši šausmīgas sekas. Tam ir ļoti negatīva ietekme uz cilvēkiem, īpaši uz civiliedzīvotājiem. Tāpēc šis jautājums man ir ļoti tuvs, jo viss, kas skar cilvēku drošību, vienmēr ir tuvs manai sirdij. Es pilnībā piekrītu mūsu Padomes priekšsēdētāja paustajai nostājai, bet es vēlos minēt arī pāris citas lietas.
Pagājušajā gadā man bija iespēja apspriest šo jautājumu vairākos oficiālos un neoficiālos forumos, arī Miera izpētes institūta organizētajās sanāksmēs - pirmā notika Parīzē un otrā - Aleksandrijā, kuras vadīja Mubarak kundze. Viņa šo problēmu uztvēra ļoti nopietni, un, manuprāt, viņa ir mēģinājusi panākt lietu virzību uz priekšu. Kā, piemēram, pretkājnieku sauszemes mīnu gadījumā sprādzienbīstamās kara paliekas rada lielu apdraudējumu civiliedzīvotāju dzīvībām un drošībai, un es gribētu visaptveroši atbildēt uz jautājumiem, kurus šeit ir uzdevis Borrell Fontelles kungs.
To ietekme var būt gan tūlītēja, gan ilgstoša. Izkaisot sprādzienbīstamās šķembas plašā teritorijā, tās var nogalināt un ievainot, kā mēs visi zinām, lielu civiliedzīvotāju skaitu, ļoti bieži bērnus. Turklāt daudzas no mazkalibra bumbām vai sekundārā munīcija neuzsprāgst uz iekšu vai uzsprāgst sadursmē, un to iznīcinošā ietekme saglabājas pēc konflikta, tāpēc šķembu munīcija arī nopietni apgrūtina starptautiskās humānās palīdzības sniegšanu. Mēs to esam redzējuši karā Libānā.
Attiecībā uz krīžu pārvaldību un pēckonfliktu rekonstrukcijas programmām konfliktu un pēckonfliktu laikā dažos pēdējos gados mēs Komisijā esam bijuši ļoti aktīvi, novēršot tās problēmas, kuras rada sauszemes mīnas un arī citas sprādzienbīstamās kara paliekas, tostarp arī šķembu munīcija.
Ar divām Eiropas Komisijas pretmīnu stratēģijām, kas aptver laika posmu no 2002. līdz 2007. gadam, vairāk nekā EUR 300 miljoni visā pasaulē ir ieguldīti projektos, ar kuriem paredz tādus pasākumus kā atmīnēšanu, krājumu iznīcināšanu, mīnu riska izglītību, palīdzību mīnu upuriem un viņu rehabilitāciju, un sociāli ekonomisko reintegrāciju. Projekti, kuri attiecas uz šķembu munīciju, arī tiek īstenoti valstīs, kuras ļoti cietušas no šiem ieročiem, piemēram, Afganistānā, Laosā un Kambodžā, lai minētu dažas no tām.
Kas attiecas uz nākotni, mēs tupināsim iesaistīties, izmantojot integrēšanas pasākumus, kas vērsti pret pretkājnieku sauszemes mīnām un sprādzienbīstamām kara paliekām, mūsu Kopienas ārējās palīdzības stratēģijās un programmās - tāpēc tas būs iekļauts visur.
Komisija arī izmanto humānās palīdzības instrumentu, kuru pārvalda Eiropas Kopienas Humānās palīdzības birojs (ECHO), lai finansētu humānos atmīnēšanas centienus. Visnesenāk humānais atmīnēšanas atbalsts tika sniegts Libānā, kura saņēma ievērojamu humāno palīdzību pēc 2006. gada decembra konflikta, kuru es pieminēju iepriekš.
Attiecībā uz Komisijas lomu sarunās par atbruņošanās līgumiem vai konvencijām, es gribētu atgādināt, ka šādas sarunas dažkārt nav mūsu kompetencē. Ja Kopiena nav atbruņošanās līgumu vai konvenciju puse, tad tā var juridiski vienīgi mudināt partnervalstis pilnībā iesaistīties daudzpusējās attiecībās, jo īpaši ar dalību līgumos un konvencijās. Manuprāt, mūsu priekšsēdētājs jau ir daudz ko pateicis par to.
Mēs piedalījāmies ES trijotnes demaršos, kas notika tādās svarīgās valstīs kā Amerikas Savienotās Valstis, Japāna, Brazīlija, Dienvidkoreja, Kanāda, Pakistāna un Ukraina, lai veicinātu daudzpusējas iniciatīvas jautājumā par šķembu munīciju saistībā ar Konvenciju par noteiktiem parastiem ieročiem un jo īpaši sarunās par juridiski saistošu instrumentu, ar kuru aplūkotu humānos apsvērumus par šķembu munīciju. Mērķis ir pabeigt sarunas līdz nākamā gada beigām.
Vienlaikus Komisija cieši seko līdzi Oslo procesam un kā novērotāja gatavojas piedalīties šajā saistībā plānotajās sanāksmēs Briselē un Vīnē.
Noslēgumā es gribētu apliecināt jums, Borrell Fontelles kungs, un arī Eiropas Parlamentam, ka Komisija turpinās veikt visu iespējamo, lai atbalstītu visas daudzpusējās iniciatīvas, kuru mērķis ir visaptverošs un efektīvs šķembu mīnu aizliegums.
Tunne Kelam
PPE-DE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze! Es gribētu pateikt komisārei, ka mani iedrošina tas, ka mums ir kopīgas bažas un mērķi, un es pateicos viņai par viņas uzstāšanos un attīstības tendenču šajā jomā aprakstu. Es arī priecājos par labo sadarbību starp Parlamenta deputātiem svarīga rezolūcijas priekšlikuma sagatavošanā.
Pirmkārt, tas ir steidzami risināms jautājums. Tas ir steidzami no humānās un politiskās perspektīvas, jo, par spīti brīdinājuma signāliem no visas pasaules, kasešu bumbas joprojām tiek aktīvi izmantotas. Tāpēc ir divas problēmas, kuras mums ir jārisina.
Pirmkārt, kasešu bumbu izmantošanai ir īpaši necilvēcīgs darbības veids. Tie, kuri aktivizē šīs bumbas, parasti nespēj tās ļoti precīzi nomērķēt. Neveiksmīgi mēģinājumi gadās daudz biežāk, nekā to varētu sagaidīt. Traģiskais iznākums ir ārkārtīgi liels cietušo skaits civiliedzīvotāju vidū - vairāk nekā 90 %, kā tiek minēts.
Vēl viena problēma ir daudzās nesprāgušās kasešu bumbas, kas atrodas bijušajās konfliktu zonās. Tā būtiski kavē tās valstis, kuras ir apņēmušās sākt atjaunot savu ekonomiku pēc konfliktiem. Ņemot to vērā, es domāju, ka ES vajadzētu uzņemties vadību centienos aizliegt šķembu munīcijas jebkāda veida ražošanu, izmantošanu un tirdzniecību.
Pirmajam solim ir jābūt tūlītēja moratorija pasludināšanai attiecībā uz šo ieroču izmantošanu. Turklāt mūsu rezolūcijā uzstāj uz to, ka ES karaspēks nekādos apstākļos nedrīkst izmantot jebkāda veida šķembu munīciju, līdz tiek panākti attiecīgie starptautiskie nolīgumi. Mēs aicinām Parlamentu un Komisiju steidzami palielināt finansiālo atbalstu kopienām un indivīdiem, kuri cietuši no uzsprāgušas vai nesprāgušas šķembu munīcijas, izmantojot šim mērķim visus pieejamos instrumentus.
Ana Maria Gomes
PSE grupas vārdā. - (PT) Priekšsēdētāja kungs! Es runāju Sociāldemokrātu grupas Eiropas Parlamentā vārdā. Šie jautājumi ilustrē vadošo lomu, kāda ir šim parlamentam, attiecībā uz atbrīvošanos no parastajiem ieročiem, kontrolē pār munīcijas nodošanu citām personām un starptautisko humanitāro tiesību stiprināšanā.
Mēs cīnījāmies par Otavas konvencijas paplašināšanu, lai tajā iekļautu visa veida mīnas. Ilgu laiku pirms Eiropadomes mēs iestājāmies par globālu līgumu par ieroču tirdzniecību. Būtiskā nepieciešamība pārveidot ES Rīcības kodeksu par ieroču eksportu juridiski saistošā dokumentā ir arī bijusi pastāvīga šā parlamenta prasība.
Ar šiem jautājumiem par kasešu bumbām raugās nākotnē un uz to, kas Eiropai ir jādara, lai novērstu šo ieroču izmantošanu, kuri nešķiro civiliedzīvotājus un militārpersonas un kuri iznīcina tik daudzas cilvēku dzīvības. Mēs aicinām pasludināt tūlītēju moratoriju attiecībā uz šo ieroču izmantošanu, ražošanu, krājumu veidošanu un eksportēšanu. Šim moratorijam savlaicīgi ir jākļūst par juridisku instrumentu, ar kuru ilgtermiņā aizliedz šo barbarisko munīciju izmantot ieroču arsenālos un kaujas laukos tādā pašā veidā, kā jau sākušas izzust pretkājnieku mīnas.
Papildus tam, lai aicinātu Eiropas Savienību sākt diplomātisko ofensīvu šā jaunā instrumenta panākšanai, mēs vēlamies, lai dalībvalstis rādītu priekšzīmi un novērstu to, ka šos ieročus izmanto to bruņotie spēki. Ne tikai to, tām ir arī uz neierobežotu laiku jāpārtrauc to eksports, ražošana un krājumu veidošana. Katra dienu Libānā, Čečenijā, Afganistānā un daudzās citās valstīs, kur kari jau ir beigušies, cilvēki maksā vislielāko cenu par bruņoto spēku noziedzīgo un amorālo bezatbildību, kuri ir pazaudējuši jebkuru ētikas un juridisko ierobežojumu izjūtu, pēc kuras būtu jāvadās civilizētu cilvēku rīcībā.
Tas ir Eiropas ziņā virzīt globālo aliansi uz to, lai no jauna noteiktu, atkārtoti apstiprinātu un pastiprinātu šos ierobežojumus. Mums steidzami ir nepieciešama kopēja nostāja, lai izskaustu kasešu bumbas un citu šķembu munīciju.
Elizabeth Lynne
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze! Civiliedzīvotājus - daudzus no tiem bērnus - ir, nešķirojot, nogalinājušas vai ievainojušas kasešu bumbas. Sapņi ir sagrauti un dzīves ir iznīcinātas. Kā, piemēram, zēna no Irākas Ahmed Kamel gadījums. Spīdošā objekta pievilināts, Ahmed pacēla mazkalibra bumbu un tā uzsprāga. Viņš zaudēja abas rokas un redzi. Kā 12 gadus vecs bērns varētu saprast, ko nozīmē šāda bumba?
Un tomēr šokējošais fakts, ka šī šķembu munīcija ir uzkrāta vairāk nekā 15 ES dalībvalstīs. Šausmīgi, ka vismaz 10 ES dalībvalstis ražo šos ieročus: Francija, Spānija, Grieķija, Itālija, Nīderlande, Polija, Rumānija, Slovākija, Zviedrija un Bulgārija. Manuprāt, šīm valstīm, kā arī tām valstīm, kuras ir izmantojušas šos ieročus, tostarp Apvienotajai Karalistei, uz rokām ir asinis.
Lai gan es atzinīgi novērtēju valstu, kā, piemēram, Beļģijas iniciatīvas noteikt valsts likumus, lai aizliegtu šķembu munīciju, visām pārējām ES dalībvalstīm ir jārīkojas tāpat. Es mudinu Padomi un Komisiju atbalstīt Oslo procesu, kā mēs jau esam aicinājuši tās darīt.
Apvienotās Karalistes valdības un citu diplomātiskiem manevriem apgalvot, ka ir "neinteliģentā” un "inteliģentā” šķembu munīcija, ir jāpievērš maz vērības - visi šie ieroči nogalina un sakropļo. Vārds "inteliģents” nevarētu būt vēl maldinošāks vai nepiemērotāks.
Mums nepieciešams tūlītējs moratorijs attiecībā uz visa veida šķembu munīcijas izmantošanu, finansēšanu, krājumu veidošanu, ražošanu un nodošanu citām personām vai eksportēšanu, ko veic ES dalībvalstis. Visām valstīm, kuras ir izmantojušas šos ieročus, ir jāuzņemas atbildību par attīrīšanu no tiem un Komisijai nekavējoties jāpalielina finansiālais atbalsts kopienām, kuras cietušas no nesprāgušām mazkalibra bumbām. Es jūs visus mudinu atbalstīt šo rezolūciju.
Frithjof Schmidt
Priekšsēdētājas kundze, komisāre, dāmas un kungi! Oslo process sniedz vēsturisku iespēju panākt starptautisku nolīgumu - ne tikai deklarāciju, bet starptautisku nolīgumu -, ar kuru aizliedz kasešu bumbas. Divus gadu desmitus ir bijušas kampaņas un starptautiskas iniciatīvas, bet tās atkārtoti iestigušas militāro un ekonomisko interešu diplomātiskajā purvā. Tagad mums ir iespēja panākt nolīgumu 2008. gadā.
Tam ir nepieciešams atbalsts ne tikai no Parlamenta, kuram ir skaidra nostāja šajā jautājumā visās parlamentārajās grupās. Es biju ļoti gandarīts un ieinteresēts dzirdēt to, Ferrero-Waldner kundze, ka Komisija arī atbalsta šo nostāju, kas ir novērtējams visatzinīgāk. Padomei tagad ir jāievēro tā skaidrā nostāja, kuru ir pieņēmis Parlaments un Komisija, tas ir ļoti svarīgi. Tas nav tikai par kasešu bumbu izmantošanas un krājumu veidošanas un šo ieroču tirdzniecības aizliegšanu, tas ir arī par ražošanu. Mums ir jābūt aizliegumam par šo bumbu ražošanu un Eiropas Savienība joprojām ir viens no galvenajiem šo ieroču ražotājiem. Tos joprojām ražo Vācijā, Apvienotajā Karalistē, Francijā, Spānijā un Beļģijā. Beļģijā un Austrijā tagad ir pieņemti tiesību akti, lai aizliegtu ražošanu, bet es zinu, ka Beļģijā ražošana vēl pilnībā nav pārtraukta. Šajos tiesību aktos arī ir trūkumi.
Mums ir jāpaātrina šo ieroču aizliegums. Dalībvalstīm ir jāvirzās uz aizliegumu un Padomei ir jāatbalsta tā skaidrā nostāja, kas šeit ir izklāstīta. Tas ir vienīgais veids, kā nodrošināt to, ka 2008. gadā mēs faktiski panāktu nolīgumu.
Tobias Pflüger
GUE/NGL grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētājas kundze! Pirmā reize, ka es personīgi saskāros ar šo jautājumu, bija NATO agresijas kara pret Dienvidslāviju laikā, viens no kariem, pret kuru es iebildu un kuru kā daudzus citus karus veda Rietumvalstis.
Apmēram 98 % no kasešu bumbu upuriem ir civiliedzīvotāji. No 5 līdz 40% no kasešu bumbu sekundārās munīcijas neuzsprāgst. Ļaujiet man būt atklātam: tās galvenokārt ir lielākās rietumu rūpnieciski attīstītās valstis, kuras ražo un apbruņo savas armijas ar kasešu bumbām un izmanto tās karā. Ir 34 valstis, kuras ražo kasešu bumbas, tostarp arī 13 ES dalībvalstis. Kasešu bumbas izmanto karos, ko ved ES valstis, piemēram, bijušajā Dienvidslāvijā, Afganistānā un Irākā, tāpēc, lūdzu, neliesim šeit nekādas krokodila asaras!
ES ir jārisina šī situācija. Konkrēti tas nozīmē, ka mums ir nepieciešams, lai Eiropas Savienība pieņemtu kopēju nostāju, ar kuru nosodītu šos iznīcinošos ieročus. Tas nozīmē izbeigt kasešu bumbu ražošanu un, protams, nekādu kasešu bumbu izmantošanu, kā tas notika Persijas jūras līcī, Dienvidslāvijā, Afganistānā, Irākā un Libānā. Tam nevar ļaut turpināties.
Alain Hutchinson
(FR) Priekšsēdētājas kundze, Padomes priekšsēdētāja kungs, komisāre! Par šo tematu jau daudz ir pateikts un mēs, protams, nožēlojam, ka - šis vārds diez vai ir pietiekami spēcīgs -šķembu munīcijas izmantošanu, kas ir radījusi tik daudz nopietnu kaitējumu daudzās valstīs un es vēlos pateikties Borrell kungam par reālu šā satraucoša jautājuma izvirzīšanu.
Tomēr, ja šim aizliegumam ir jābūt efektīvam un ja nodomam, kurš pausts šajā rezolūcijā, ir jābūt veiksmīgam, mums, protams, ir jāiet daudz tālāk nekā aizliedzot šādu ieroču izmantošanu. Mums arī ir jāpievēršas to ražošanai un tirdzniecībai, jo mēs nevaram noturēt humanitāras debates, no vienas puses, - un tā ir taisnība, ka šīs bumbas, kuras neuzsprāgt, bet apslēptas guļ zemē visādās vietās, tādejādi kavējot kopienas un bēgļus atgriezties viņu dzimtenē, arī kavē humānās palīdzības izsniegšanu - mums nevar būt šādas debates, ar kurām mēģina izcelt šīs problēmas humāno pusi, tajā pašā laikā neveicot efektīvus pasākumus pret šīm nozarēm šeit, mājās, kuras diemžēl joprojām ražo un pārdod šos ieročus.
Es vēlētos noslēgt savu runu, minot to, ka šī rezolūcija, iespējams, sniedz mums iespēju vērsties arī pie dalībvalstīm. Šajā ziņā mana valsts Beļģija ir pieņēmusi nepieciešamos tiesību aktus, es tiešām domāju, ka tā ir pirmā, kura tā rīkojusies, un uzskatu, ka mēs varētu iespaidoties no likuma, kas pieņemts Beļģijā, lai aicinātu pārējās 26 dalībvalstis rīkoties tāpat.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
(NL) Priekšsēdētājas kundze, komisāre, ministr, Padomes priekšsēdētāj! Es gribētu izmantot manu kārtu runāt, lai atbalstītu gan jautājumu, gan to veidu, kādā to formulējis Borrell kungs, kā arī mūsu kopīgo rezolūcijas priekšlikumu par šo jautājumu.
Man ir pārāk labi zināms tas, ka visi centieni, kas tiek veikti saistībā ar ieroču kontroli, vienmēr ir ļoti grūti un dažkārt vairāk kā Ehternahas gājiens, kur jūs divus soļus sperat uz priekšu un vienu soli atpakaļ. Es domāju, ka mums ir jāpastiprina šie pūliņi, jo man dažos pēdējos gados šķiet, ka tie cilvēki, kuri strādā, lai panāktu atbruņošanos, bruņojuma kontroli, lai kontrolētu ieročus, ir kā vecmodīgi eksemplāri no aizgājušiem laikiem, jo tagad apgāde ar jaunu bruņojumu ir dienas kārtība. Es to uzskatu par ārkārtīgi satraucošu.
Kad jūs padomājiet par to, ka vienīgās pasaulē atlikušās supervaras valsts vadītājs nesen apdraudēja ar iespējamo trešo pasaules karu, tas liek manai sirdij bailēs sarauties. Šajā kontekstā, kas ir daudz mazāk kopīgos centienus veicinošs, es domāju, ka tas ir svarīgāk nekā jebkad iepriekš, ka gan Padome, gan Komisija pastāvīgi uzsvērtu to, ka dalībvalstīm ir kopīgi jārīkojas attiecībā uz šo jautājumu, kas līdz šim diemžēl nav noticis.
Carl Schlyter
(HU) Paldies jums, priekšsēdētājas kundze! Es arī runāju mana kolēģa Raül Romeva vārdā. Viņš ir no Spānijas, es esmu no Zviedrijas un abas šīs valstis ražo šos briesmīgos ieročus un abas valstis ir apsolījušas aizliegt tos. Bet ko mana valsts dara? Sarunās Oslo Zviedrija norādīja uz to, ka mums ir jābūt ierobežotai izmantošanai, nevis aizliegumam. Tā ir apkaunojoša nostāja. Neviena civilizēta valsts nevar aizstāvēt šos briesmīgos ieročus un es esmu gandarīts, redzot to, ka šobrīd pastāv liela vienotība starp Padomi, Komisiju un Parlamentu vispārējā aizlieguma atbalstīšanā.
Kad uzbrūk ar šiem ieročiem, tie ir ieroči pret nevainīgiem bērniem. Tie ir efektīvi līdzekļi, lai neievērotu cilvēktiesības un apturētu ekonomisko izaugsmi. Tāpēc mums ir jābūt ļoti efektīviem mūsu cīņā, lai aizliegtu šos ieročus. Šis ir sākums - pabeigsim procesu pēc iespējas drīzāk, tā kā katru minūti mirst vēl kāds bērns. Paldies jums!
Luis Yañez-Barnuevo García
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Es vēlētos atkārtot to runātāju teikto, kuri jau runāja par šo ieroču - kasešu bumbu - ražošanas, eksportēšanas, krājumu veidošanas aizliegšanu, kuri ir tik kaitējoši civiliedzīvotājiem, un paust manu atbalstu Oslo procesam, par spīti faktam, ka, kā minēja iepriekšējais runātājs, mana valsts ražo, veido krājumus un eksportē šāda veida ieročus.
Tomēr man ir jāmin viena lieta: 21. septembrī - t.i., tikai pirms mēneša - valdība tās partijas veidolā, kura to atbalsta, Sociālistiskā partija, iesniedza parlamentā grozījumu Likumam par aizsardzības un divējāda lietojuma materiāla ārējās tirdzniecības kontroli, kura mērķis bija daļēji ierobežot - un, kur tas ir atbilstoši, aizliegt - kasešu bumbas, kuras ir sevišķi bīstamas civiliedzīvotājiem.
Citiem vārdiem, tendence manā valstī mainās: šo ieroču ražošanu, krājumu veidošanu un eksportēšanu atbalstīja iepriekšējās valdības. Šī valdība ir pilnībā iesaistījusies Oslo procesā un vēlas redzēt pakāpenisku ierobežošanu un visbeidzot to ražošanas, krājumu veidošanas un eksportēšanas pilnīgu aizliegšanu. Tas bija būtisks aspekts, ko es vēlējos izcelt.
Manuel Lobo Antunes
Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi! Es vēlos pievērsties divām ļoti svarīgām lietām, bet es runāšu ļoti īsi, jo es zinu, ka mēs pārsniedzam atvēlēto laiku. Pirmā lieta ir, ka šīs debates man ir sniegušas ļoti skaidru ideju un pārliecību, ka šim jautājumam ļoti cieši sekos Eiropas Parlaments un tas ir kaut kas, kas skar daudzas dalībvalstis. Tāpēc es, protams, pienācīgi ņemšu to vērā.
Otrkārt, es gribētu norādīt, ka Eiropas Savienībai arī ir vadošā loma šajā jautājumā, iespējams, ne tik enerģiski, kā to gribētu daudzas dalībvalstis un noteikti ar dažām grūtībām, bet, par spīti visam, ar zināmu optimismu.
Mēs jau esam piemērotā vietā, citiem vārdiem, Konvencijā par noteiktiem parastiem ieročiem, pauduši Eiropas Savienības bažas par šāda veida ieroču humānajām sekām. Mēs jau esam ierosinājuši sarunas par juridiski saistoša instrumenta pieņemšanu, vēlākais, līdz 2008. gada beigām, lai gan, iespējams, ne ar tiem tālejošajiem centieniem, kurus daudzi no jums vēlas. Tomēr fakts ir, ka mēs esam šeit, lai spertu izšķirošus soļus. Šis ir process, kurš, es ceru, piesaistīs arvien lielāku politisko gribu, entuziasmu un centienus, lai mēs visbeidzot varētu sasniegt ierosinātos mērķus.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs! Es tikai vēlētos piebilst vienu lietu pie tā, ko es teicu iepriekš. Es, protams, varu vienīgi runāt par tām jomām, kuras ir Komisijas kompetencē un jūs zināt, ka šī joma ir īpaša dalībvalstu kompetences joma. Tomēr es varu runāt par finansiālo atbalstu cietušajiem.
Es varu atkārtoti apliecināt to, ko es teicu iepriekš, proti, ka mēs jau esam veikuši visu, kas ir mūsu spēkos, lai atvieglotu tās problēmas, kuras izraisa sprādzienbīstamās kara paliekas, tostarp arī šķembu munīcija, jo īpaši izmantojot mūsu pretmīnu pasākumu stratēģijas un saistīto horizontālo budžeta pozīciju, kas veido aptuveni vienu trešdaļu no izlietotajiem līdzekļiem šajā jomā.
Es varu apliecināt jums to, ka visus pasākumus, kas ir vērsti pret mīnām un sprādzienbīstamajām kara paliekām, turpinās veikt, izmantojot jaunos ģeogrāfiskos instrumentus, un tie pašlaik pat tiek integrēti - un tas ir jaunums - mūsu ārējās palīdzības stratēģijās un programmās.
Dažus pasākumus arī var finansēt no mūsu jaunā stabilitātes instrumenta, tāpēc tagad mūsu rīcībā ir vairāk instrumentu, lai risinātu šo īpaši būtisko problēmu un mēs noteikti ņemsim vērā spēcīgo nostāju, ko pauda Parlaments, lai tos izmantotu pēc iespējas efektīvāk, kur tas nepieciešams, jo es pilnīgi piekrītu tiem mērķiem, kurus jūs minējāt.
Priekšsēdētājs
Es esmu saņēmis rezolūcijas priekšlikumu, kurš iesniegts saskaņā ar Reglamenta 108. panta 5. punktu.
Debates ir slēgtas.
Balsojums notiks rīt.
(Sanāksme tika pārtraukta uz īsu brīdi pirms Jautājumu laika)
