Drošības un preventīvie pasākumi ES ūdeņos esošajās naftas ieguves platformās (debates)
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir Komisijas paziņojums par drošības un preventīvajiem pasākumiem ES ūdeņos esošajās naftas ieguves platformās.
Günther Oettinger
Priekšsēdētājas kundze! 20. aprīlis bija melna diena Meksikas līcim, Amerikas Savienotajām Valstīm un visai pasaulei. Tieši četras nedēļas pati nozare un iestādes mēģina darīt visu - līdz šim gan bez pārliecinošiem panākumiem -, lai pārtrauktu milzīgo naftas noplūdi un mazinātu videi nodarīto kaitējumu, it īpaši piekrastē.
Šis negadījums pēkšņi atklāja risku, kas saistīts ar naftas un gāzes ieguvi jūrā. Sabiedrības izpratne ir uzlabojusies, turklāt - un tas vērtējams pozitīvi - ne tikai Amerikas Savienotajās Valstīs, bet arī Eiropā. Eiropa kopā ar Norvēģiju saražo 200 miljonus tonnu jēlnaftas gadā, lielākā daļa tiek iegūta Ziemeļjūrā.
Pat ja naftas un gāzes izpēte un ieguve notiek salīdzinoši ne tik ekstrēmos apstākļos vai ne tādā pašā dziļumā kā Meksikas līcī, mums ir jāparedz negadījuma iespējamība ES un jābūt tam gataviem. Mums ir kompetentas iestādes un mehānismi, lai ātri reaģētu uz iespējamu negadījumu.
Ir Eiropas Jūras drošības aģentūra; mums ir glābšanas laivas, mums ir civilās aizsardzības mehānismi, mums ir laba palīdzības pasākumu saskaņošana, līdz ar to komisāre Georgieva jau pašā sākumā varēja piedāvāt Eiropas palīdzību Meksikas līča glābšanas darbos.
Mūsu mērķim jābūt prevencijai, lai mums vispār nenāktos veikt lielus savākšanas darbus. Kopā ar komisāru Potočniku es esmu vērsies mūsu birojos ar lūgumu pārskatīt attiecīgos ES tiesību aktus. Eiropas tiesību akti nodrošina drošības un vides aizsardzības pasākumu sistēmu gan vispārēji, gan konkrēta negadījuma situācijai.
Mūsu direktīvas nodrošina minimālos aprīkojuma drošības standartus, un tajās ir detalizēti minimālie standarti attiecībā uz strādnieku veselību un drošību. Mēs pārskatīsim visus šos juridiskos tekstus, lai pārbaudītu, vai tie nodrošina adekvātu un optimālu rīku kopumu aizsardzībai pret līdzīgu katastrofu vai vēl ļaunāku negadījumu. Tas nozīmē ciešu sadarbību ar valstu regulatīvajām iestādēm, jo svarīga daļa no drošības noteikumiem, kas nosaka naftas un gāzes ieguvi un veselības aizsardzību, ir dalībvalstu ziņā, nevis tiešā mūsu pārziņā.
Protams, nekādi noteikumi nevar nodrošināt 100 % garantiju. Daudz ir atkarīgs no pieejas un faktiskajām darbībām mūsu nozarē. Tāpēc mums ir pietiekami daudz iemeslu, lai sanāktu kopā: politiķiem un nozarei ir jāsadarbojas, lai nodrošinātu maksimālu aizsardzību Eiropas videi un iedzīvotājiem.
Sarunās ar iesaistītajām pusēm pašā centrā es vēlos likt naftas un gāzes transportēšanas drošību un ilgtspējību. Šī iemesla dēļ pagājušajā nedēļā es vadīju tikšanos ar augsta līmeņa amatpersonām no vadošiem enerģētikas uzņēmumiem, kas darbojas Eiropas ūdeņos. Piedalījās arī komisāre Georgieva. Šajā tehniski orientētajā sanāksmē mēs nozares pārstāvjiem prasījām veikt visus iespējamos pasākumus, lai novērstu līdzīgus negadījumus Eiropas krastu tuvumā.
Mēs iesniedzām jautājumus, uz kuriem uzņēmumi turpmākajās dienās sniedza atbildes. Tie bija 12 jautājumi, aptverot visus būtiskākos aspektus attiecībā uz naftas platformu un gāzes platformu, ūdens, piekrastes un dalībvalstu drošību. Šo tikšanos ar nozares pārstāvjiem es redzu kā procesa sākumu, kas stiprinās nozares aktivitāšu pārskatāmību, sekmēs atbilstību noteikumiem un labākās prakses piemērošanu.
Turpmākajos mēnešos mēs plānojam otru tikšanos; tad mums būs labāka izpratne par negadījuma cēloņiem, lai izvērtētu situāciju un lai Eiropa varētu izdarīt secinājumus no negadījuma Meksikas līcī.
Šobrīd, kad vēl nav analizēti situācijas cēloņi, būtu pāragri izdarīt secinājumus vai rosināt likumdošanas iniciatīvas. Tomēr - ja atklātos, ka ir nepieciešama regulatīva reakcija, varu jums apliecināt, ka Komisija nekavēsies jums iesniegt Eiropas likumdošanas priekšlikumus.
Dāmas un kungi, Eiropā notiek nemitīgs darbs, lai šeit novērstu līdzīgu traģēdiju. Mūsu rīcībā ir vairāki pasākumi un mehānismi, lai līdzīgā situācijā - ja tāda tomēr rastos - reaģētu efektīvi un bez kavēšanās un lai maksimāli samazinātu šāda negadījuma ietekmi uz iedzīvotājiem un vidi Eiropā.
Pēc nākamās tikšanās es labprāt ziņošu par mūsu plāniem.
Bogusław Sonik
Platformas sprādziens Meksikas līcī ir viena no lielākajām šāda veida ekoloģiskajām katastrofām visā vēsturē. Katru dienu līcī ieplūst 800 000 litru jēlnaftas, kas nozīmē, ka kopš katastrofas sākumā pavisam ir izplūduši vairāk nekā 22 miljoni litru. Naftas plankums izpleties vairāk nekā 43 000 kvadrātkilometru platībā, kas pārsniedz Nīderlandes teritoriju.
Pašlaik mūsu pienākums ir solidarizēties ar Amerikas Savienotajām Valstīm un ar visiem traģēdijas upuriem un sniegt maksimālo iespējamo palīdzību. Es domāju, ka ir būtiski uz šīs katastrofas fona nekavējoties veikt īpašu izvērtēšanu - Eiropas Savienības teritoriālajos ūdeņos ekspluatēto urbšanas platformu detalizētu un tālejošu tehnisku pārbaudi. Tam jābūt pirmajam starpvalstu līmeņa solim, lai rūpētos par drošību Eiropas jūrās. Turklāt es vēlos vērst īpašu uzmanību uz faktu, ka, ja līdzīga katastrofa notiktu Baltijas jūrā, kas ir slēgta jūra, tā uz visiem laikiem neatgriezeniski izpostītu visu reģionu un piekrastes zonu.
Ir svarīgi, lai visi procesi, kas tiek īstenoti Eiropas Savienības teritoriālajos ūdeņos, tiktu īpaši pārraudzīti, lai tie atbilstu visaugstākajiem drošības standartiem un lai tiktu izmantotas visjaunākās drošības sistēmas. Šajā sakarībā, manuprāt, ir svarīgi izstrādāt kopēju reaģēšanas un sadarbības pasākumu pārrobežu procedūru, kas jēlnaftas noplūdes gadījumā tiktu nekavējoties īstenota.
Novērotāji Amerikas Savienotajās Valstīs norāda, ka daudzos gadījumos atļaujas uzstādīt platformas Meksikas līcī izsniegtas, pakļaujoties naftas nozares spiedienam un interesēm uz dabiskās vides rēķina. Šeit ir grūti nepieminēt lēmumu par ziemeļu gāzes cauruļvada "Nord Stream” būvniecību, kas bija politisks lēmums, neņemot vērā draudus, ko šis ieguldījums var radīt Baltijas jūras ekosistēmai.
Oettinger kungs, ņemot vērā Meksikas līča drāmu, nekad nebūtu atļaujama urbšanas iekārtu ierīkošana jēlnaftas vai gāzes iegūšanai, ja nav 100 % garantijas par attiecīgās jūras vai okeāna drošību. Nevajadzētu pieļaut lēmumus, kas tiek pieņemti rūpnieciskā vai politiskā lobija ietekmē.
Kriton Arsenis
Komisāra kungs! Bieži vien nepietiek vienkārši palielināt preventīvos pasākumus. Nesen Meksikas līcī uzsprāgusī platforma tika uzbūvēta tikai 2001. gadā, bet tās nogrimšana pēc sprādziena ir izraisījusi vienu no lielākajām ekoloģiskajām katastrofām, kādas līdz šim bijušas. Līdz pat šim brīdim - un kopš negadījuma ir pagājušas 29 dienas - noplūdi nav izdevies apturēt, un, kā izteicās Sonik kungs, līcī katru dienu nonāk vairāk nekā 5 000 tonnu naftas.
Milzīgais piesārņojums rodas laikā, kad neskaitāmām sugām, no kurām daudzas ir izzūdošas, ir pats vairošanās sezonas vidus. Es runāju par piecām no septiņām jūras bruņurupuču sugām, delfīniem, dažādām vaļu sugām un svarīgiem jūrā dzīvojošiem zīdītājiem. Nenovēršami tiek ietekmēts arī cilvēks. Šis sprādziens, šis negadījums notika tieši tad, kad reģions sāka atkopties pēc postošajām viesuļvētras "Katrīna” sekām; tas paņēma arī 11 dzīvības.
Tomēr Amerikas Savienotās Valstis ir veikušas pasākumus. 1981. gadā Kongress nobalsoja par moratoriju, kas aizliedza naftas urbšanas darbus jūrā 85 % no Amerikas Savienoto Valstu piekrastes ūdeņiem. Obamas valdība apstiprināja moratorija saglabāšanu pēc negadījuma, lai gan sākotnēji tā sniedza citus paziņojumus. Tikmēr naftas platformas tomēr tiek apstiprinātas, galvenokārt Ziemeļjūrā. Pašlaik tajā ir simtiem jūras platformu gan naftas, gan gāzes urbumiem.
Nesenais negadījums Meksikas līcī tiešām apliecina, ka atklātā jūrā izvietotās naftas platformas rada jūras vides iznīcināšanas draudus. Neskatoties uz to, saskaņā ar Eiropas tiesību aktiem uz naftas urbumiem jūrā neattiecas Seveso direktīva par tādu smagu nelaimes gadījumu briesmu apzināšanu, kuros iesaistītas bīstamas vielas.
Šī nesenā katastrofa mums parāda, ka neviens nespēj garantēt līdzīgas katastrofas neiespējamību Eiropas Savienībā un dažkārt nav pietiekami vienkārši palielināt preventīvos pasākumus. Obamas valdība bija spiesta piekāpties katastrofas apmēra dēļ. Varbūt ir pienācis laiks Eiropas Savienībai, līdztekus papildu preventīvajiem pasākumiem, ieviest moratoriju, kas nekavējoties aizliedz jūras urbumus ES ūdeņos, pievienojoties ASV moratorijam? Mums ir jārīkojas uzreiz, pirms Meksikas līča katastrofai līdzīga nelaime nav pieklauvējusi pie mūsu durvīm.
Corinne Lepage
Priekšsēdētājas kundze! Platformas sabrukšana Luiziānas piekrastē 22. aprīlī ir radījusi neticama lieluma naftas plankumu. Rodas trīs būtiski jautājumi. Ir grūti saprast gan faktu, ka iepriekš nebija nodrošinātas sistēmas, kas apturētu šāda veida un apmēra noplūdi, gan pietiekamas kontroles trūkumu no valsts iestāžu puses par vajadzīgajām drošības sistēmām, kas ir jānodrošina platformas operatoriem, lai izvairītos no piesārņojuma riska un no konkrētā ogļūdeņražu piesārņojuma īpaši neaizsargātās un/vai īpaši apdzīvotās zonās. Pirms mirkļa mūsu kolēģis deputāts Sonik kungs mums atgādināja, cik postošs šāds piesārņojums būtu, piemēram, Baltijas jūrā.
Ziemeļjūra jau ir pieredzējusi divus nopietnus negadījumus ar jūras platformām, un tas ir viens no pasaules reģioniem ar visaugstāko platformu koncentrācijas līmeni. Šādos apstākļos ir obligāti jāpārbauda esošā situācija, lai pārliecinātos, ka līdzīga nelaime nevar notikt pie mūsu krastiem, tāpēc mēs, komisāra kungs, esam priecīgi, ka ir uzsākta šāda rakstura iniciatīva.
Ņemot vērā teikto, kādi ir paredzētie īstermiņa pasākumi, lai uzlabotu drošību un negadījumu novēršanu uz jūras platformām, kas atrodas mūsu teritoriālajos ūdeņos? Jūs, komisāra kungs, runājāt par minimālajiem standartiem, bet ar to nepietiek.
Otrkārt, kādi kontroles pasākumi ir ieviesti, lai nodrošinātu pilnīgu drošības prasību izpildi? Nepietiek tikai ar drošības noteikumiem uz papīra; tie ir jāievēro un ir jāuzrauga to ievērošana praksē. Ko plānots darīt šajā virzienā?
Treškārt, ja notiek nelaime, kādi resursi ir pieejami, lai novērstu piekrastes piesārņošanu? Ļoti labi, ja ir kuģi un civilie spēki, bet kas ir mūsu rīcībā? Vai nav laiks prasīt, lai operatoriem būtu specifisks tehniskais aprīkojums, ko varētu izmantot kopīgi? Ņemot vērā to, ka turpmāk videi nodarītais kaitējums būs iekļauts ES tiesībās, vai nav jānodrošina arī adekvāta kompensāciju un attiecīgo finansiālo garantiju sistēma?
Visbeidzot, naftas uzņēmumi strādā arvien lielākā dziļumā, ļoti apgrūtinot darbus nelaimes gadījumā un apdraudot jūras vidi. Kādi pasākumi tiek plānoti attiecībā uz jūras naftas izpēti lielā dziļumā, it īpaši tālajos ziemeļos?
Noslēgumā es atgriežos pie jautājuma, ko tikko uzdeva mūsu kolēģis deputāts Arsenis kungs: vai nav laiks apsvērt paplašinātu moratoriju ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādus vēlas ieviest Amerikas Savienotās Valstis? Mēs vēlamies, un mums vajag attālināties no šīs naftas sabiedrības. Vai nav laiks mums tā darīt?
Isabelle Durant
Priekšsēdētājas kundze. komisāra kungs! Arī man šķiet, ka mums ir jāpieliek punkts tam, ka šī nozare spēlē Dieva lomu.
Šodien vairāk kā jebkad industrializētās valstis alkst pēc naftas. Tās taisa urbumus, kur vien var, un arvien lielākā dziļumā, kas neapšaubāmi palielina negadījumu risku. Pēdējā laikā uzņēmumi ir devuši priekšroku izpētei un ieguvei, kas kaitē drošībai un apkārtējai videi; jau gandrīz mēnesi katru dienu 800 000 litru jēlnaftas ieplūst Meksikas līcī, izraisot vides un ekonomisko katastrofu. Es redzu milzīgu plaisu starp neaptveramajām summām, kas tiek tērētas arvien dziļākai ieguvei, un neadekvātajiem līdzekļiem, kas tiek atvēlēti iepriekšējai prevencijai un risku prognozēšanai.
Tāpat kā mani kolēģi deputāti, arī es prasu vairākas lietas. Pirmkārt, manuprāt, ir nepieciešams visu naftas platformu audits, lai pārbaudītu to tehnisko stāvokli, drošības līmeni un atbilstību standartiem. Protams, mums ir jāveic platformu pārbaude pat tad, ja tā ir dalībvalstu atbildība, un Komisijai ir jāpārbauda pašas pārbaudes.
Turklāt mums ir jānodrošina pilnīga un galīga aizsardzība visjutīgākajām ekosistēmām. Šajā sakarībā, kā arī saistībā ar iniciatīvu, ko Jūs esat uzsācis un kuru es atbalstu, lai mēģinātu gūt pārliecību, ka mēs spētu tikt galā ar šādu situāciju, ja līdzīga nelaime notiktu pie mūsu krastiem, es tiešām uzskatu, ka Eiropai ir jāparāda iniciatīva, lai pilnīgi un galīgi aizsargātu visjutīgākās ekosistēmas. Es domāju, piemēram, par Aļasku. Mums ir nepieciešama starptautiska konvencija, kas būtu līdzīga Antarktikas resursu aizsardzības modelim, un Eiropa varētu būt šāda darba un konvencijas veida virzītājspēks.
Visbeidzot, šis ir labs iemesls - ja tāds vēl bija nepieciešams - vairāk un straujāk ieguldīt atjaunojamos enerģijas resursos. Vulkāns - es nemēģināšu pateikt tā nosaukumu, jo tas ir neizrunājams - mums bija zīme par problēmu gaisa pārvadājumu jomā; līdzīgā veidā šī briesmīgā nelaime ir vēl viena zīme par problēmu naftas ieguvē. Ir laiks atzīt, ka līdz šim mūs ir vadījusi muļķīga aizraušanās ar naftas ieguvi jebkur un par jebkādu cenu.
Giles Chichester
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze! Es atzinīgi vērtēju komisāra paziņojumu. Pasaule ar pārsteigumu vēro gan neaptveramo gāzes un naftas plūsmu no cauruļvada plīsuma pēc Meksikas līcī notikušā sprādziena un katastrofas, gan nozares un ASV iestāžu šķietamo nevarību apturēt izplūdi; jācer, ka pūles vainagosies panākumiem.
Kā kolēģi minēja, mums ir sava platformu katastrofu pieredze Ziemeļjūrā. Es domāju par "Piper Alpha” kā vienu piemēru, un es ceru, ka secinājumi ir izdarīti. Bet atcerēsimies, ka darbu dziļums Meksikas līcī un Ziemeļjūrā ievērojami atšķiras. Es aicinu būt apdomīgiem un nesteigties ar jaunu likumdošanu. Pārliecināsimies, kas īsti notika. Pārliecināsimies, vai mūsu pašreizējie noteikumi būtu to novērsuši un vai jebkādi jauni noteikumi to novērstu.
Nelaimes un neparedzami gadījumi ir iespējami, un mēs nevaram garantēt to novēršanu. Ir jābūt robežai, līdz kurai mēs varam strādāt, lai tos novērstu. Nobeigumā es vēlos izteikt domu saistībā ar relatīvo risku, proti, ka šāda veida negadījumi parāda kodolenerģijas relatīvo drošumu citā perspektīvā.
Elie Hoarau
Priekšsēdētājas kundze! Naftas noplūde no platformas Meksikas līcī ir īsta katastrofa - gan ekoloģiska, gan ekonomiska. Acīmredzot Amerikas Savienoto Valstu iekšlietu sekretārs ir pieļāvis kļūdas urbšanas atļauju izsniegšanā. Tā būtu uzskatāma par nepiedodamu bezatbildību, kuras sekas nav aprēķināmas un kas ietekmē ne tikai Amerikas Savienotās Valstis.
Mēs zinām, ka visā pasaulē tiek izsniegts simtiem jūras urbumu atļauju, un ja šīs atļaujas ir izsniegtas tikpat bezatbildīgi, tas var radīt nopietnu problēmu visai pasaulei. Man kā Parlamenta deputātam, kas pārstāv Eiropas attālo reģionu un aizjūras zemes un teritorijas (AZT), ko gandrīz pilnībā veido salas, kopumā gandrīz 130, kas izkaisītas trīs kontinentos, ir jāpauž nopietnas bažas par mūsu salām saistībā ar jūras naftas ieguves projektiem. Tāpēc Eiropas Savienībai, kurai vajadzētu kļūt par piemēru, ar vislielāko rūpību ir jāizvērtē drošības un preventīvie pasākumi, kas tiek veikti tās jūras naftas ieguves platformās.
Turklāt tiek lēsts, ka katru gadu nejauši vai ekspluatācijas rezultātā jūrā nonāk vairāki tūkstoši tonnu naftas, un vainīga ne vienmēr ir Eiropa. Vai Eiropas Savienībai nav laiks uzņemties iniciatīvu, lai turpmāk jūras platformas nonāktu neapstrīdamā zinātnisko iestāžu kompetences zonā, izveidojot starptautisku iestādi?
Pēc Kopenhāgenas un gatavojot Kankunas konferenci, Eiropas Savienībai vajadzētu dot iemeslu lepnumam par to, ka tā sekmē pasaules mēroga pārvaldību attiecībā uz dziļūdens resursu meklēšanu, aizsardzību un ieguvi.
Hans-Peter Martin
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs! Es, būdams "Švābijas jūras” kaimiņš, vēlos aicināt attiekties pret šo negadījumu, šo katastrofu Meksikas līcī tikpat nopietni kā tad, ja tā būtu notikusi mūsu pašu Konstances ezerā. Jums vairs nebūtu dzeramā ūdens, bet manā dzimtajā pilsētā vairs nenotiktu neviens festivāls ar visām no tā izrietošajām smagajām sekām, un vēl daudz citu lietu.
Ko tas nozīmē? Vai jūs esat pārliecināti, ka naftas urbšanas un iegūšanas platformas, kas atrodas tālu no mums - citiem vārdiem sakot, Ziemeļjūrā un Baltijas jūrā - tiešām spēs izturēt dažādās vētras, kas mūs gaida klimata izmaiņu rezultātā? Vai jūs esat pārliecināti, ka jūsu Eiropas Jūras drošības aģentūra tiešām ir sagatavota, lai spētu tikt galā ar kaut ko tādu? Jūs runājāt par labu saskaņotību. Mēs jau esam pieredzējuši radio sakaru atteices starp dažādām valstīm. Vai tas ir pārbaudīts, pirms rodas avārijas situācija? Ja kaut kas tiešām notiek, kāda ir juridiskā situācija attiecībā uz tiesas procesiem pret naftas uzņēmumiem? Vai šajā sakarībā nebūtu noderīgi izveidot rezerves fondu?
Visbeidzot, vai jums ir skaidrs, ka ASV pārraudzības iestādes bija pārāk cieši saistītas ar naftas nozari? Vai jūs varat to izslēgt, ņemot vērā, ka mums Eiropas līmenī ir tādas pašas problēmas? Nosacījumam nevajadzētu būt "Jūs varat darīt visu, izņemot ...”.
Elena Oana Antonescu
(RO) Arī es atbalstu Komisijas iniciatīvu. Es domāju, ka mums ir svarīgi apspriest šo tēmu, lai gan negadījums nenotika kādas Eiropas Savienības dalībvalsts jurisdikcijas zonā.
Dalībvalstu teritoriālajos ūdeņos pašlaik ir milzīgs skaits naftas ieguves platformu. Sagaidāms, ka aktivitāte šajā jomā pieaugs, ņemot vērā Starptautiskās enerģētikas aģentūras aplēsi, ka pašlaik ir zināmi tikai 5 % no visām jūras naftas rezervēm. Ir svarīgi saprast, kādas mācības mums vajadzētu gūt no Meksikas līča katastrofas un kāda ir pašreizējā situācija uz ūdens vietās, kur ES dalībvalstīs notiek līdzīga rūpnieciskā darbība. Ja vajadzīgs, mums jāveic arī papildu pasākumi strādnieku drošības uzlabošanai uz šīm platformām, kā arī turpmāki pasākumi, lai novērstu negadījumus ar postošām sekām Eiropas jutīgākajiem reģioniem.
Cita mācība, kas mums jāgūst no dziļurbuma "Deepwater Horizon” katastrofas, ir tāda, ka mums ļoti rūpīgi jāuzrauga, kā tiek izsniegtas darbības licences un kāda ir pašreizējā līgumslēgšanas prakse. Mums jānodrošina, ka uzņēmumi nevar izvairīties no atbildības. Uzņēmumam, kas darbojas jomā ar noteiktu riska pakāpi, ir jāuzņemas specifiski drošības pasākumi un, gūstot milzīgus ieņēmumus, ir jābūt gatavam sekām, ja notiek negadījums.
Ja jūs esat sekojuši šīs katastrofas izmeklēšanai Amerikas Savienotajās Valstīs, tad zināt, ka līgumattiecību ķēde, kas izveidota starp vairākiem uzņēmumiem, ļauj tiem novelt atbildību vienam uz otru, kamēr nafta turpina ieplūst jūrā. Mēs nevaram radīt līdzīgu situāciju arī šeit. Tāpēc mums ir jāizvērtē šīs jomas tiesību akti un jāpilnveido tiesiskais regulējums, lai mēs nodrošinātu šāda negadījuma riska samazināšanu.
Pagātnes pieredze rāda, ka pēc negadījumiem paliek milzīgi zaudējumi cilvēkiem un videi, savukārt atbildības noteikšanas procedūra var ilgt gadiem. Komisijai jānodrošina, ka tiesību akti par naftas resursu izpēti drošos apstākļos nesatur pārāk vaļīgus noteikumus, un jānovērtē, cik lielā mērā šie tiesību akti ir jāgroza, lai mazinātu iespējas izvairīties no atbildības.
Marek Józef Gróbarczyk
(PL) Meksikas līča katastrofas piemērs liek mums rūpīgi domāt par Eiropas Savienībā īstenotajiem ieguldījumu projektiem. Es runāju par ziemeļu gāzes cauruļvadu, kas tiek būvēts, neņemot vērā Eiropas Parlamenta ieteikumus.
Gāze tiks iegūta Krievijas Stockman gāzes laukos Barenca jūrā. Projektā plānots, ka pirmajā posmā tiks iegūti 24 miljardi m3 gāzes gadā, pēc tam šim apjomam pieaugot līdz 68 miljardiem. Lai iegūtu šādu gāzes apjomu, ļoti īsā laikā ir jāizdara daudzi dziļurbumi. Nebūs iespējams apturēt 148 000 tonnu metāna izplūdi, jo nav vārstu vai tranzīta staciju. Cauruļvada bojājums nekādā ziņā nenozīmēs tā slēgšanu. Gāze turpinās izplūst līdz bojājuma novēršanai, jo, ja tajā iekļūtu ūdens, cauruļvads kļūtu pilnīgi nelietojams. Tāpēc es aicinu Komisiju veikt rūpīgu analīzi par šāda veida projekta radītajiem draudiem.
Paul Rübig
(DE) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Šīs debates notiek īstajā laikā. Mēs vēl neesam atrisinājuši problēmas Meksikas līcī, un mēs nezinām, kur radīsies nākamās problēmas.
Tas ir iemesls manam pirmajam jautājumam, komisāra kungs, kas skan šādi: kā Eiropa pašreiz var palīdzēt, izmantojot speciālistu zināšanas, Kopīgo pētījumu centru un dažādas citas iestādes, kas mums ir, lai mēs varētu mēģināt kopā rast risinājumu Meksikas līča katastrofā pēc iespējas ātrāk un efektīvāk? Samazinot CO2 emisijas par 20 % un starpību kompensējot ar atjaunojamiem enerģijas resursiem, Eiropas Savienība ir izvēlējusies pareizo ceļu, un mēs ļoti daudz varam sasniegt, uzlabojot efektivitāti. Vai jūs uzskatāt, ka mēs, piemēram, varētu uzsākt jaunas iniciatīvas kopā ar Norvēģiju Eiropas Ekonomiskās zonas ietvaros?
Saïd El Khadraoui
(NL) Tāpat kā citi, es esmu šokēts, ka tūkstošiem litru jēlnaftas var nedēļām ilgi ieplūst jūrā un mēs nespējam to apturēt. Mani šokē arī milzīgais kaitējums, kas šādā veidā rodas, un fakts, ka "BP” uzņēmums nepārtraukti cenšas slēpt patieso situācijas skarbumu. Mums nākas konstatēt faktus, bet mēs pat neesam spējuši novērtēt visas ilgtermiņa sekas.
Līdz ar to ir būtiski Eiropas, nevis valstu līmenī veikt pasākumus, kas vajadzīgi šādu gadījumu iespējamības novēršanai nākotnē. Šajā darbā uzmanība jāpievērš gan procedūru, gan tehniskajiem aspektiem, nosakot prasību ieviest noteiktas drošības sistēmas. Tas, protams, maksā, bet nekā nedarīšana acīmredzami maksās dārgāk.
Iepriekš mēs uzņēmāmies vadošo lomu visā pasaulē, nosakot dubultā korpusa prasību naftas tankkuģiem. Es domāju, ka arī tagad mums jāuzņemas vadība un jārāda labs piemērs.
Karin Kadenbach
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisār Oettinger kungs! Mani kā Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas locekli un ēnu ziņotāju bioloģiskās daudzveidības jomā šī katastrofa ir skārusi personīgi. Tiek izpostīta dzīvība, kas būtu saglabājama. Šodien kāds jau norādīja uz patiesību, ka par spīti visiem drošības pasākumiem negadījumi mēdz notikt, jo prevencijai ir savas robežas.
Tomēr negadījumi ir iespējami ne tikai uz naftas platformām - arī atomelektrostacijas nav imūnas pret atgadījumiem un negadījumiem. Pie mums Austrijā ir teiciens, kas skan šādi: 'Vai vienmēr kaut kam ir jānotiek, pirms kaut kas notiek?' Citiem vārdiem sakot, vai vienmēr ir jābūt kādam negadījumam, pirms mēs gūstam mācību? Pēc šīs naftas katastrofas mums visiem vajadzētu apsvērt, vai Eiropai turpmāk nebūtu jāatsakās no atomenerģijas. Mums jākoncentrē visa garīgā enerģija un finanšu resursi uz ieguldījumiem atjaunojamajā enerģijā.
Seán Kelly
(GA) Priekšsēdētājas kundze! Ir labi, ka mēs runājam par šo svarīgo jautājumu, bet dienas beigās man nav skaidrs, kas sekos pēc mūsu sarunām un kāds būs rezultāts attiecībā uz lielajiem uzņēmumiem - naftas uzņēmumiem, kuriem pieder naftas urbumi, kas izraisīja šo bojājumu un šo katastrofu.
Vienlaikus ir jāapsveic Komisijas ieteikumi īstenot pasākumus, lai nodrošinātu, ka tas pats nenotiek pie mums. Tomēr, ja ir kāda mācība, kas mums būtu jāgūst no šīs katastrofas, tad tā ir akūtā nepieciešamība iegūt citus avotus, kas mums nodrošinātu enerģiju, it īpaši dabisko enerģiju, piemēram, vēja un saules enerģiju. Jo ātrāk mēs to izdarīsim, jo labāk būs ikvienam. Ja mums tas neizdosies, naftas uzņēmumi sāks meklēt naftu arī okeānā un šāda veida bojājumi un katastrofas notiks ne reizi vien, bet gan atkal un atkal. Mēs nedrīkstam pieļaut, ka tā notiek.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Mēs atbalstām ieguldījumus Eiropas enerģētikas infrastruktūrā, bet tikai tad, ja tie garantē pilnīgu būvniecības un ražošanas drošību. Es vēlos izmantot šo iespēju un aicināt, lai jebkurš projekts, kas ir saistīts ar ogļūdeņražu zemūdens ieguvi vai transportēšanu, tiktu īstenots tikai pēc atbilstoša vides ietekmes novērtējuma.
Es vairākas reizes esmu aicinājusi izveidot Eiropas jūras negadījumu intervences centrus katrā dalībvalstī ar piekļuvi jūrai. Šī veida negadījums arī ietilpst šajā kategorijā. Visbeidzot, bet ne mazāk svarīgi ir tas, lai visi uzņēmumi, kas ir iesaistīti ogļūdeņražu zemūdens ieguvē un transportēšanā, nodrošinātu garantijas un apdrošināšanas polises par negadījumu iztaisīto zaudējumu segšanu.
Zigmantas Balčytis
(LT) Es esmu pārliecināts, ka visa pasaule ar bažām seko notikumiem, kas joprojām turpinās Meksikas līča piekrastē. Neviens nevarēja paredzēt un prognozēt, ka tik milzīga valsts, pasaules vadošā nācija, Amerikas Savienotās Valstis nespēs tikt galā ar to, kas sākotnēji šķiet kontrolējams. Es domāju, ka mēs Eiropā arī atvēlam ievērojamus līdzekļus un cilvēkresursus, lai risinātu klimata izmaiņu problēmas. Tomēr dabai ir savas prasības. Manuprāt, ir ļoti labi, ka mēs varam mācīties no citu kļūdām, bet es vēlos arī atgādināt par problēmām ar ziemeļu gāzes cauruļvadu, un es uzskatu, ka Eiropa būtu politiski atbildīga par šī gāzes cauruļvada sprādzienu, tāpēc es aicinu komisāru nodrošināt, lai vēlreiz tiktu pārbaudīti šī gāzes projekta īstenošanas nosacījumi; es atbalstu arī iespējas un apņemšanos stiprināt pašas Eiropas glābšanas darbu spējas.
Günther Oettinger
Priekšsēdētājas kundze, godājamie deputāti! Tāpat kā jūs, arī es esmu šokēts ne tikai kā komisārs, bet arī kā cilvēks, redzot, kā šādi notikumi uz ilgiem gadiem izposta dabu.
Lai gan mēs esam šokēti, mums tomēr jāsaglabā miers un nosvērtība, jo nepārdomātas darbības un histērija šeit būtu nevietā. Joprojām nav zināms precīzs Meksikas līča negadījuma iemesls. Vai vainīga bija tehnoloģiju atteice? Vai tā bija cilvēku kļūda? Es ticu, ka ASV valdība un sabiedrība meklēs skaidrojumu tikpat rūpīgi, cik mēs to vēlētos, lai šeit Eiropā saprastu īstos cēloņus.
Es domāju, ka arī Amerikas Savienoto Valstu iedzīvotāji, kas ir piedzīvojuši tādu pašu šoku, tikpat nopietni sagaida, kas tiks gūtas mācības. Saistībā ar to man ir pārliecība par Amerikas Savienoto Valstu kā industriālas nācijas tehniskajām spējām un demokrātiju.
Otrais punkts ir virzība prom no naftas. Tomēr ir skaidrs, ka vairākās paaudzēs mēs esam gājuši naftas ceļu, kas īpaši attiecas uz Eiropas industriālajām valstīm. Mūsu iedzīvotājiem pieder krietni vairāk nekā 200 miljoni vieglo automobiļu - un ar tām braucat gan jūs, gan es. Es braucu daudz, un es arī lidoju daudz darba darīšanās. Nedēļas nogalē tūkstošiem cilvēku atkal lidos uz dienvidiem un pavadīs Vasarsvētku brīvdienas Maljorkā. Runājot par Grieķiju un Spāniju, cilvēki apgalvo, ka tikai tūrisms var atrisināt ekonomikas krīzi, un tas nozīmē vēl vairāk lidojumu uz Atēnām, Palmu, Marbelu un citiem galamērķiem. Mēs patērējam naftu - mēs visi, gan jūs, gan es. Šķiet, ka arī šis cēlais nams, godājamā Parlamenta palāta, nav būvēta enerģiju taupošā veidā. Neona lampu ir vairāk nekā šodien šeit ir Parlamenta deputātu. Tas viss man dod iemeslu uzskatīt, ka mums vienkārši ir jāapzinās: vēl daudzus gadus būs vajadzīgs liels naftas patēriņš, bet mums tik un tā ir jāizvirza augsti mērķi, ejot ceļu prom no naftas: 20 % atjaunojamās enerģijas avotu 10 gadu laikā.
Mēs gatavojam "Ceļvedi 2050”, un šī gada laikā mēs jūs iepazīstināsim ar dažādajām alternatīvām. Eksperti pauž viedokli, ka četrdesmit gadu laikā 80 % no mums nepieciešamās enerģijas mēs varam iegūt no nefosiliem kurināmajiem, tātad ne no naftas. Elektromobiļi ir viena no iespējām, bet lielāko daļu transportlīdzekļu vēl daudzus gadus nedarbinās elektrība, bet gan nafta dīzeļdegvielas un degvielas veidā.
Ir skaidrs, ka naftas urbumi Ziemeļjūrā vai Meksikas līcī ir mēģinājums mazināt atkarību no vairākām valstīm. Bez tā, bez mūsu pašu atradnēm, mūsu atkarība no OPEC valstīm un valstīm, kuras ne vienmēr var raksturot kā demokrātiskas, būtu vēl lielāka nekā pašlaik.
Tomēr ir viena būtiska atšķirība: urbumu dziļums Ziemeļjūrā ir aptuveni 150 līdz 200 metru, bet Meksikas līcī šis dziļums ir no 3000 līdz pat 4000 metru ar daudz mazākām iespējām garantēt drošību. 150 līdz 200 metru dziļumu var sasniegt ar pilotētām zemūdenēm. Meksikas līcī cilvēki faktiski atrodas tālu no apdraudējuma avota, tālu no ierīkotās tehniskās drošības.
Turklāt es uzticos mūsu dalībvalstīm. Mums ir pamats uzticēties mūsu valstu iestādēm un tehniķu komandām Apvienotajā Karalistē, Vācijā, Norvēģijā un Dānijā. Arī partnerībā, kas pašlaik ir izveidojusies starp Eiropas Savienību, mūsu iestādi (Eiropas Jūras drošības aģentūru - EJDA) un valstu drošības komandām, ir sasniegta ļoti laba, augsta līmeņa drošības sadarbība starp Eiropas Savienību un tām dalībvalstīm, kurām ir jūras robeža.
Arī "Nord Stream” gadījumā mums, protams, nācās analizēt drošības jautājumu. Mēs veicām sarežģītas drošības un apstiprināšanas procedūras, un es vēlos skaidri norādīt, ka "Nord Stream”, iespējams, būs vismūsdienīgākais un drošākais gāzes cauruļvads pasaulē. Arī šeit ir viena būtiska atšķirība: ja gāzes cauruļvadā rastos problēma, gāzes plūsmu varētu apturēt pie tās avota vai krastā. "Nord Stream” nevar salīdzināt ar to, kas notiek Meksikas līcī.
Beigu beigās mums būs jāizvēlas ceļš, kas ved prom no naftas, bet tam būs nepieciešami desmitiem gadu. Šis ceļš ir jāizvēlas mums visiem - gan politiķiem, gan sabiedrībai. Ejot šo ceļu, mums jāpārbauda, vai drošības standarti, likumi, vadlīnijas un drošības komandas ir augstā līmenī. Mēs esam uzdevuši svarīgus jautājumus. Rudenī, kad mums būs zināmi cēloņi, kad mums būs atbildes un mēs būsim stingri iztaujājuši enerģētikas uzņēmumus, mēs labprāt sniegsim jums plašāku informāciju. Es domāju, ka enerģētikas uzņēmumi labi apzinās situācijas nopietnību.
Man ir viena pēdējā piebilde. Mums jau ir pamats atbildības noteikšanai, sodot ar zaudējumu atlīdzināšanu. Starp citu, Amerikas Savienotajās Valstīs neviena no iesaistītajām pusēm to neapstrīd. Kad vainīgais būs noskaidrots, tam būs jāuzņemas atbildība, un jau tagad ir redzams, ka šī atbildība būs mērāma miljardos. Eiropas vides tiesību aktos, kā arī valstu vides aizsardzības noteikumos jautājumi par atbildību, zaudējumu nodarīšanu un sodīšanu ar zaudējumu atlīdzināšanu ir formulēti skaidri. Arī tas sekmēs piesardzības pieeju drošības jomā.
Es pieņemu, ka dažu nedēļu laikā mēs uzzināsim, vai šeit Eiropā ir nepieciešamas juridiskas vai tehniskas darbības, un par to mēs labprāt atkal ziņosim Parlamentam. Jūsu vārdi liecina, cik visām partijām ir būtiski, lai šajā jomā tiktu strādāts tālredzīgi un uzmanīgi, nevis reaģējot tikai pēc tam, kad katastrofa jau ir notikusi. Tieši tā strādā Komisija.
Priekšsēdētāja
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (149. pants)
András Gyürk  
Pēc dziļūdens naftas urbšanas un iegūšanas platformas katastrofas ASV ūdeņos arī mums vajadzētu gūt mācības. Visupirms mums ir jāsaprot, ka neskatoties uz to, ka dziļurbumos tiek izmantotas visjaunākās rūpnieciskās tehnoloģijas, tie tomēr ir saistīti ar risku. Tāpat mums nepārprotami jānorāda, ka privāto ieguldījumu pieaugums naftas sektorā nenozīmē politisko lēmumu pieņēmēju atteikšanos no tiesībām noteikt stingru vides aizsardzības tiesisko regulējumu. Naftas katastrofa Amerikas Savienotajās Valstīs ir laba iespēja ES pārskatīt savus drošības noteikumus. Tie pēc būtības joprojām ir pārāk vispārīgi. Mums ir jādomā par vides ietekmes novērtējuma direktīvu vai par darba drošības tiesisko regulējumu. Pārskatīšana ir nepieciešama arī tāpēc, ka tajos noteikumos, kas ir nedaudz konkrētāki, galvenā uzmanība tiek pievērsta pasākumiem pēc katastrofas. Līdz ar to preventīvie pasākumi ir palikuši otrajā plānā. Mācoties no ASV piemēra, mums ir skaidri jāiezīmē naftas urbumu īpašnieku un operatoru, kā arī uzraudzības iestāžu atbildības jomas. Tiesiskais regulējums rūpniecības jomā un uzņēmumu brīvprātīgās apņemšanās nenodrošina pārliecinošu risinājumu. Ir pilnīgi skaidrs, ka ir vajadzīgas juridiski noteiktas drošības garantijas.
