Eiropas automobiļu rūpniecības pārstrukturēšana - "Opel” situācija (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais jautājums ir Komisijas paziņojums par Eiropas automobiļu rūpniecības pārstrukturēšanu, jo īpaši saistībā ar Opel situāciju.
Vladimír Špidla
Komisijas loceklis. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, godātie deputāti! Pateicos jums par iespēju šodien paust savu viedokli attiecībā uz situāciju Eiropas automobiļu rūpniecības nozarē, lai informētu jūs par vairākiem Eiropas krīzes risināšanas plāna aspektiem un par norisēm saistībā ar uzņēmumu General Motors Group. Savā runā es komentēšu rūpniecības politiku un sociālos aspektus, bet mana kolēģe, komisāre Neelie Kroes, jūs informēs par tiesību aktiem valsts atbalsta jomā.
Divpadsmit miljoni strādājošo ir nodarbināti darba vietās, kas tieši vai netieši ir atkarīgas no Eiropas automobiļu ražotājiem. Tāpēc 2008. gada oktobrī Komisija CARS-21 procesa ietvaros tikās ar visām iesaistītajām pusēm - gan dalībvalstīm, gan sociālajiem partneriem -, lai apspriestu, kā kopīgi risināt šo krīzi. Šajā sanāksmē tika apspriesti jautājumi saistībā ar maksājumiem par automašīnu nodošanu lūžņos un papildu finanšu atbalstu no Eiropas Investīciju bankas (EIB), lai, no nodarbinātības politikas viedokļa raugoties, pasargātu šo svarīgo nozari no iekļūšanas krīzes atvarā.
Mums arī jārīkojas, lai nodrošinātu, ka krīze neapdraud tiesību aktos noteikto prasību pildīšanu attiecībā uz pasažieru automobiļu CO2 emisiju samazināšanu līdz 2012. gadam. Es vēl atgriezīšos pie šī jautājuma. Ņemot vērā bažas par norisēm saistībā ar uzņēmumu General Motors, Komisija šī gada janvārī sasauca visu dalībvalstu politisku sanāksmi, lai nodrošinātu pārredzamību un garantētu atbilstību Eiropas tiesību aktiem. Kopš tā laika ir notikušas trīs šādas sanāksmes. Šajās sanāksmēs 27 dalībvalstis panāca kopējas politiskās vienošanās, par kurām tika informēta sabiedrība.
Pirmā politiskā vienošanās bija par to, ka Vācijas koordinētais aizbildnības risinājums bija pareizais ceļš, kā pasargāt General Motors Eiropas struktūrvienību no bankrota, kādu piedzīvoja ASV mātesuzņēmums. Tagad mēs varam teikt, ka šis aizbildnības risinājums paglāba GM Eiropas automobiļu rūpnīcas no nokļūšanas maksātnespējas situācijā kopā ar mātesuzņēmumu.
Nākamā vienošanās bija, ka aizbildnības risinājums nenozīmē priekšlaicīgu lēmumu par to, kuram pretendentam jāpārņem uzņēmums. Attiecībā uz virkni pretendentu Komisija jau sākumā paziņoja, ka ieņems neitrālu nostāju, pretējā gadījumā tā nespēs pildīt savu uzdevumu kā līgumu uzraudzītāja.
Tika panākta arī vienošanās, ka visi valsts aizsardzības pasākumi būtu jāveic pilnīgi saskaņā ar iekšējā tirgus nosacījumiem un EK Līguma par valsts atbalstu noteikumiem. Turklāt valsts atbalsts nedrīkst būt atkarīgs no politiskajiem nosacījumiem, tādiem kā ražotnes, kurās paredzēts ieguldīt. ES Līgumā nav vietas ekonomiskajam nacionālismam. Valsts naudu var izmantot tikai izņēmuma kārtā un tikai tad, ja tā rada uz nākotni orientētas ekonomikas struktūras un aizsargātas darbavietas. Visiem lēmumiem ir jābūt ekonomiski pamatotiem, bet, kā jau iepriekš minēju, par valsts atbalsta jautājumiem sīkāk pastāstīs komisāre N. Kroes, kura uzstāsies vēlāk.
Tas, ka GM patur 35 % akciju, skaidri norāda, ka uzņēmums cer uz savas bijušās Eiropas struktūrvienības ekonomisko atgūšanos. Es atzinīgi vērtēju arī to, ka 10 % akciju paliks uzņēmuma darbinieku rīcībā. Kopš 2009. gada janvāra Komisija runājusi ar visām iesaistītajām pusēm gan darba apspriežu līmenī, gan politiskajā līmenī. Visas dalībvalstis - un šodien arī Flandrijas ministrs - atzinīgi novērtē un atbalsta Komisijas nostāju par General Motors Eiropas struktūrvienības nākotni. Komisijai ir visi vajadzīgie līdzekļi, lai nodrošinātu visu nolīgumu ievērošanu. Es vēlreiz uzsvēršu: mēs nepieļausim, ka nodokļu maksātāju naudu izmanto saskaņā ar īstermiņa politiskiem apsvērumiem, nevis ilgtermiņa interesēs, kas saistītas ar ražotnēm un darbavietām. Krīzes laikā ir pašsaprotami, ka daudzi cilvēki gribēs, lai vispirms palīdz savējiem. Es kā sociālo lietu komisārs tomēr ceru, ka Magna kopā ar GM un Opel jauno uzņēmumu radīs risinājumu Eiropas līmenī.
Debates par General Motors Eiropas struktūrvienības nākotni nedrīkst novērst mūsu uzmanību no fakta, ka situācija Eiropas automobiļu tirgū ir ārkārtēja. Tajā bija jaudas pārpalikums arī pirms krīzes. Krīze šo situāciju ir saasinājusi vēl vairāk. Automobiļu reģistrēšana 2008. gada pēdējā ceturksnī samazinājās par aptuveni 20 %, un sagaidāms, ka 2009. gadā tā samazināsies par 11 %. Divpadsmit dalībvalstu pieņemtie noteikumi par maksājumiem par automašīnu nodošanu lūžņos ir apturējuši šo kritumu, tiesa gan, tikai vieglo automobiļu tirgū.
Jau 2009. gada janvārī mēs norādījām uz ārkārtīgi smago situāciju visā kravas automobiļu sektorā. Pārdošanas rādītāji ir katastrofāli zemi. Neviens no rādītājiem neliecina par šī sektora atgūšanos. Nopietnas sekas ir radītas visai detaļu piegādes nozarei. Galvenā atbildība par krīzes pārvaldību nepārprotami gulstas uz pašu autobūves nozari. Lai aizsargātu iesaistītos darbiniekus, EIB, dalībvalstis un Komisija ir paredzējušas finanšu līdzekļus sociālo seku mazināšanai šajā nozarē.
Eiropas Globalizācijas fonds, kuru Komisija izveidoja divus gadus pirms krīzes sākuma, pēdējo divu gadu laikā ir saņēmis septiņus pieteikumus no sešām valstīm, kuras pārstāv autobūves nozari. Mēs esam paredzējuši 40 miljonus eiro, lai palīdzētu 7000 strādniekiem atgriezties darba tirgū. Mēs esam arī izveidojuši forumu, lai diskutētu par turpmāk vajadzīgajiem pārstrukturēšanas pasākumiem, kuru īstenošana jāveic sociāli atbildīgā veidā. Mēs atzinīgi vērtējam to, ka daudzi automobiļu ražotāji ir spējuši novērst darbavietu ievērojamu samazināšanu, ieviešot nepilnu darba nedēļu un citus elastīgus nodarbinātības veidus, par kuriem vairumā gadījumu panākta vienošanās sociālo partneru starpā.
Visu iesaistīto pušu starpā ir panākta vienošanās par Eiropas automobiļu rūpniecības nozares ilgtermiņa redzējumu, proti, ka mums Eiropā jāražo vismodernākie transportlīdzekļi pasaulē, citiem vārdiem sakot, ekoloģiski nekaitīgākie, energoefektīvākie un visdrošākie automobiļi. Šāda stratēģija nozīmē to, ka mums jāsper milzu solis automobiļu rūpniecības tehnoloģiju jomā. Mēs palīdzam to veikt ar EIB un Septītās pētniecības pamatprogrammas palīdzību. Komisija arī turpinās darīt visu, kas ir tās spēkos, lai nodrošinātu stabilus pamatnosacījumus šai ļoti svarīgajai nozarei Eiropā un tiem, kas nodarbināti šajā nozarē.
Neelie Kroes
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs! Es apskatīšu jautājumu par vienas vai vairāku dalībvalstu finansējuma piešķiršanu uzņēmumiem Opel un Vauxhall.
Kā jūs zināt, pagājušajā ceturtdienā Opel Trust, kuru vienlīdzīgi pārstāv General Motors (GM) un Vācijas varas iestādes, paziņoja par GM piederošās uzņēmumu Opel un Vauxhall akciju kontrolpaketes pārdošanu Magna International un Sberbank izveidotajam konsorcijam. Šo uzņēmuma Opel īpašnieku lēmumu atbalstīja Vācijas valdība. Tā apsolīja piešķirt jaunajam uzņēmumam Opel valsts finansējumu 4,5 miljardu eiro apmērā, paredzot dalības iespēju arī citām Eiropas valstīm.
Priekšsēdētāja kungs, procesā, kura noslēgums bija šis darījums, Komisija pastāvīgi sazinājās ar visām iesaistītajām dalībvalstīm, un Komisija arī ir informēta par diskusijām saistībā ar dažādo pretendentu piedāvātajos pārstrukturēšanas plānos paredzētajiem labumiem, kā arī par dažu Opel Trust locekļu atklāti paustajām bažām.
Attiecībā uz valsts finansējumu, kas paredzēts GM un Magna darījumam, mēs esam saņēmuši informāciju, ka Vācijas vadība cer gūt labumu no iepriekš pastāvējušas apstiprinātas shēmas Komisijas pagaidu programmā saistībā ar valsts atbalsta pasākumiem, kas paredzēti, lai pašreizējās finanšu un ekonomikas krīzes laikā sekmētu piekļuvi finanšu resursiem.
Priekšsēdētāja kungs, es esmu nolēmusi rūpīgi pārbaudīt, vai šajā gadījumā šo shēmu var izmantot, un jūs noteikti sapratīsiet, ka šobrīd es nevaru pieņemt nekādu nostāju, jo darījums vēl nav pabeigts un vēl nav apspriesti vairāki aspekti. Tomēr, manuprāt, šobrīd ir ļoti svarīgi iepazīstināt jūs ar būtiskākajiem apsvērumiem. It īpaši es vēlos uzsvērt, ka uz šādu pagaidu programmā piešķirtu valsts atbalstu nevar de jure vai de facto attiecināt papildu nosacījumus ne attiecībā uz ražotni, kurā paredzēts ieguldīt, ne uz pārstrukturēšanas pasākumu ģeogrāfisko sadalījumu. Esmu pārliecināta, ka šādi nosacījumi radītu nepieņemamus iekšējo tirgu kropļojumus un izraisītu sacensību par subsīdijām, kas pašreizējā nestabilajā situācijā ievērojami kaitētu Eiropas ekonomikai. Turklāt, ja Eiropas uzņēmuma pārstrukturēšanu nosaka ar valsts finansējumu saistīti nekomerciāli nosacījumi, pastāv draudi, ka uzņēmums nespēs atgūt ilgtermiņa dzīvotspēju, un šie draudi ir vēl lielāki pašreizējā situācijā, kad visa Eiropas automobiļu rūpniecības nozare ir ļoti novājināta. Kā mēs visi zinām, Eiropas automobiļu rūpniecības nozare cieš no ievērojamas pārprodukcijas. Nespēja pārstrukturēties radītu lielu kaitējumu uzņēmumam un tā darbiniekiem, negatīvi ietekmētu visu nozari un nelietderīgi tērētu nodokļu maksātāju naudu. Pēc šiem principiem es vadīšos, veicot novērtējumu Opel lietā.
Es pārbaudīšu, vai nekomerciālie protekcionisma nosacījumi ir de jure vai de facto piesaistīti valsts finansējumam, un Komisija pārbaudīs ne vien juridiskos nosacījumus, kas varētu būt saistīti ar galīgo atbalsta paketi, bet arī kontekstu, kādā atbalsts ir piešķirts. Es būšu īpaši ieinteresēta atklāt, vai Vācijas varas iestādes patiešām ir piemērojušas atbalstu vienam pretendentam, un, ja tā, noskaidrot, kāpēc pretendenta uzņēmējdarbības plāns tika uzskatīts par piemērotāko no rūpnieciskā un komerciālā viedokļa.
Īstermiņā ir skumji, ka pašreizējās pārprodukcijas dēļ automobiļu ražošanas nozarē visi plāni atjaunot uzņēmumu Opel un Vauxhall rentabilitāti būs saistīti ar darbavietu skaita samazināšanu uzņēmumā un ražotņu plānotu slēgšanu; dažādu potenciālo investoru iesniegtajos plānos Opel un Vauxhall glābšanai ir paredzēta gan ražotņu slēgšana, gan darbavietu skaita samazināšana. Tomēr sociālā pārstrukturēšana ir vienīgais veids, kā nodrošināt stabilas darbavietas nākotnē, un Komisija nevar norādīt un tai arī nevajadzētu censties norādīt, kur šādi samazinājumi veicami, ne arī censties tos novērst. Lai kā, mēs ļoti rūpīgi pārbaudīsim procesu, lai pārliecinātos, ka tā pamatā ir komerciāli apsvērumi stabilu darbavietu saglabāšanai, nevis protekcionisms.
Werner Langen
PPE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs! Eiropas Tautas partijas grupa (Kristīgie demokrāti) ļoti atzinīgi vērtē komisāra V. Špidla apstiprinājumu, ka Eiropas iestādes bija iesaistītas šī autobūves uzņēmuma ilgstošā īpašnieku maiņas procesa trīs posmos.
Otrkārt, es piekrītu komisārei N. Kroes, ka ir rūpīgi jāpārbauda, vai procesa pamatā ir nekomerciāli apsvērumi. Tomēr es gribētu lūgt Komisiju to veikt pietiekami ātri. Tas nebūt nav jādara tik ātri kā Nīderlandes un Beļģijas banku pārņemšanas gadījumā, kas notika 24 stundu laikā, lai gan līdzīgs process attiecībā uz Vācijas bankām prasīja 24 mēnešus, bet tomēr es lūdzu veikt šo pārbaudi ātri un mērķtiecīgi.
Treškārt, es uzskatu, ka tirgū patiešām ir pārprodukcija, un tās apmēri patiesi ir pārsteidzoši. Visā pasaulē 2007. gadā tika pārdoti 58 miljoni automobiļu, kaut arī ražošanas jauda bija 72 miljoni. Tas nozīmē, ka nozares pārstrukturēšana, arī attiecībā uz videi nekaitīgiem transportlīdzekļiem, jau norit pilnā sparā, un visvairāk cieš smago automašīnu ražotāji.
Ir skaidrs, ka Opel ir nevis smago automašīnu, bet gan energoefektīvu transportlīdzekļu ražotājs. Uzņēmumam bija problēmas. Tas darbojās ar zaudējumiem. Tā ražotās automašīnas tehnoloģiju ziņā ir ļoti labas un modernas, tāpēc es esmu pārliecināts, ka šim uzņēmumam - lai arī kā neatkarīgs uzņēmums tas neieņems vietu starp tirgus gigantiem - ir cerības izdzīvot, ja tam izdosies īstenot minēto pārstrukturēšanas plānu.
Attiecībā uz pārstrukturēšanu es lasīju presē, ka tiks ietekmēta tikai viena ražotne. Cik man zināms ...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Priekšsēdētājs
Langen kungs, man žēl, bet Méndez de Vigo kungs vēlas izmantot zilās kartītes priekšrocības un uzdot jums jautājumu, apstrīdēt jūs. Ja jūs piekrītat, mēs varam dot vārdu Méndez de Vigo kungam, pretējā gadījumā jūs varat turpināt.
Protams, mēs pagarināsim jūsu uzstāšanās laiku. Jums tiks piešķirtas papildu 30 sekundes.
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Priekšsēdētāja kungs, Langen kungs teica, ka Komisijas izpētes darbs Opel lietā ir jāpabeidz saprātīgā laikposmā. Langen kungs, ko jūs uzskatāt par saprātīgu laikposmu?
Werner Langen
PPE grupas vārdā. - (DE) Kā jau teicu, mums jāļauj šim procesam iet savu gaitu. To nedrīkst aizkavēt. Galu galā tāds ir jautājums. Kad es apskatīju piemērus no banku sektora, kurā šis process ievilkās gadiem ilgi, es domāju, ka laikposmam noteikti jābūt īsākam, nekā tas dažos gadījumos bija Vācijā.
Es tomēr gribētu pabeigt iepriekš teikto, ka šajā plānā, ja manā rīcībā esošā informācija ir pareiza, ir paredzēts, ka tiks zaudētas 10 500 darbavietas no kopumā 50 000 darbavietām; 4500 darbavietu tiktu zaudētas Vācijā, bet atlikušās darbavietas - pārējās Opel ražotnēs. Es uzskatu, ka ir pamatoti lūgt Komisiju pārbaudīt, vai tas ir pareizi un vai tā pamatā nav politiski kritēriji. Tāpēc mēs kopā ar darbiniekiem cerēsim, ka šo uzņēmumu sagaida spoža nākotne.
Priekšsēdētājs
Es vēlos pateikties Langen kungam un Méndez de Vigo kungam, jo es uzskatu, ka tas bija šīs procedūras pirmais pārbaudījums, pirmais izmēģinājums. Tas ir labi; tas padara mūsu debates dzīvākas, jo dažkārt tās mēdz būt mazliet garlaicīgas. Šādi iestarpinājumi tās padara daudz interesantākas.
Udo Bullmann
S&D grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāri, dāmas un kungi! Šajā situācijā, kad pēc mēnešiem ilgas cīņas beidzot ir panākts risinājums, ar kura palīdzību no vairāk nekā 50 000 darbavietām - vismaz tā apgalvo jaunie ieguldītāji - ir iespējams saglabāt 40 000, neskaitot daudzās darbavietas detaļu piegādātāju uzņēmumos un no šīs nozares atkarīgajos vietējos uzņēmumos, ir pienācis laiks vērsties pie General Motors Eiropas struktūrvienības darbaspēka. Tas bija viņu lēmums. Tieši viņi - uzņēmuma padomes priekšsēdētājs Klaus Franz un citi - kļuva par Eiropas Opel seju, parādot sevi kā jauno tehnoloģiju grupu, kurai tagad ir radusies izdevība, un šādā situācijā mūsu politikai jāspēj palīdzēt.
Par ko mēs diskutējam? Mēs apspriežam to, kā General Motors Amerikas Savienotajās Valstīs jau mēnešiem ilgi grīļojās. Un, kā mēs labi zinām, dāmas un kungi, tas gandrīz bankrotēja. Tādējādi vienīgais saprātīgais risinājums ir likt lietā šo ierosinājumu, virzīt to tālāk un teikt: "Labi, mums tas ir jādara un jādod cilvēkiem šī iespēja. Mums jārada ne tikai ražotnes, bet arī nākotnes tehnoloģijas, iespēja Eiropai saglabāt pietiekami augstu vietu automašīnu rūpniecībā.”
Es pilnībā pievienojos komisāra V. Špidla viedoklim par Eiropas automobiļu rūpniecības nozari. Tad īstenosim to! Radīsim rūpniecības politikas pamatu ar pasaulē vadošajiem vides aizsardzības standartiem, lai Eiropas autoražotāji un darba ņēmēji tos varētu veiksmīgi izmantot attīstībai tepat pie mums. Iepriekš mums tas izdevās tērauda un ogļu gadījumā. Kāpēc lai mums arī tagad tas neizdotos, darbojoties mobilitātes nozares un nākotnes labā? Izmantosim šo iespēju! Komisijai šeit ir daudz darāmā, un tā var uzsākt ļoti daudz iniciatīvu.
Komisāre N. Kroes kundze, cik man zināms, no 4,5 miljardiem eiro, kas ir daļa no darījuma, par kuru tika panākta vienošanās, jūs jau esat apstiprinājusi 1,5 miljardus eiro, kas nozīmē, ka mēs virzāmies uz priekšu. Protams, jums jāpārbauda likumi un tiesību akti - nav jau alternatīvas. Protams, jāpieņem arī visi vajadzīgie pasākumi, lai turpmākajās sarunās panāktu sloga vienādu sadali. Tomēr es jūs lūdzu veikt šīs pārbaudes ātri un konsekventi izdarīt secinājumus, bet, ņemot vērā to, kas likts uz spēles, ir ārkārtīgi svarīgi neiznīcināt šo iespēju. To nedrīkst zaudēt sīkumu dēļ. Tā vietā mums ir arī jāņem vērā situācijas nozīmīgums un sabiedrības interesēs ir jāpanāk risinājums Eiropas līmenī, kas dotu labumu visiem.
Guy Verhofstadt
Priekšsēdētāja kungs, vispirms es gribu pateikties abiem komisāriem un Komisijai par paziņojumiem. Tas bija patīkams pārsteigums. Šī gada 3. augustā es uzrakstīju vēstuli, jo šodien dzirdētais paziņojums jau bija paredzams toreiz, un saņēmu Komisijas priekšsēdētāja atbildi. Tajā nebija nekādu jaunumu. Šodien es vismaz dzirdēju skaidru valodu no Komisijas, jo komisāre apgalvoja, ka, neraugoties ne uz ko, tiks veikta padziļināta izmeklēšana attiecībā uz visiem šīs lietas aspektiem.
Komisāres kundze, es gribētu arī lūgt, lai minēto izmeklēšanu veiktu ne tikai attiecībā uz valsts atbalstu, bet arī attiecībā uz konkurences noteikumiem un uzņēmumu apvienošanu un pārņemšanu. Galu galā te ir runa ne tikai par Vācijas valdības piešķirto valsts atbalstu 4,5 miljardu eiro apmērā, bet arī par uzņēmumu apvienošanu un pārņemšanu. Šajā jomā konkurences noteikumi ir stingrāki nekā valsts atbalsta jomā. Tā kā jūs galvenokārt runājāt par valsts atbalstu, es jūs lūdzu izmeklēšanas laikā pievērsties abiem aspektiem. Galu galā uzņēmumu apvienošanai un pārņemšanai, kā arī iekšējai konkurencei starp dažādām attiecīgā uzņēmuma ražotnēm, ir ārkārtīgi liela nozīme, bet valsts atbalsts galvenokārt attiecas uz konkurences nosacījumiem uzņēmumu starpā.
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, man jāsaka, ka darījums, kurā iesaistīti 4,5 miljardi eiro valsts atbalsta un tikai 500 miljoni eiro privāto ieguldījumu, patiešām ir pārsteidzošs. Vai tā vēl arvien ir glābšanas operācija, vai tomēr tas, ko es pat varētu nosaukt par nacionalizāciju? Lai kā arī būtu, norādes liecina - un būtu labi to noskaidrot pēc iespējas ātrāk -, ka uzņēmuma Magna un Vācijas valdības kopīgi izstrādātajā plānā izšķiroša nozīme bija ne tikai ekonomiskajiem, bet arī politiskajiem motīviem. Jebkurā gadījumā tam vajadzētu nepārprotami atklāties izmeklēšanas gaitā. Komisāres kundze, es arī vēlētos lūgt, lai jebkurā gadījumā šo izmeklēšanu sāktu ātri - te man pilnībā jāpiekrīt Langen kungam - un lai informācijas avots būtu ne tikai iegūstošā puse; piemēram, dokumentācijā, ko uzņēmums Magna iesniedza Komisijai, iespējams, uzrādīts tikai tas, kas ir izdevīgi pašam uzņēmumam. Grūti iedomāties, ka šādā dokumentācijā tiktu uzrādīti konkurences noteikumu pārkāpumi. Tāpēc es uzskatu, ka Komisijai ir jāizmanto savas pilnvaras, lai iegūtu informāciju no dažādām iesaistītajām dalībvalstīm - Apvienotās Karalistes, Spānijas, Polijas, Beļģijas un, protams, Vācijas -, tādējādi nodrošinot objektīvu izmeklēšanu. Uzskatu arī, ka minētā izmeklēšana ir ārkārtīgi svarīga, jo tā būs paraugs daudziem pārstrukturēšanas pasākumiem, kurus mēs pieredzēsim turpmākajos gados, kamēr ilgs ekonomikas un finanšu krīze, un mēs atkal nonāksim līdzīgā situācijā. Tas bija pirmais punkts, ko es vēlējos skart.
Otrkārt, manuprāt, Komisija nerīkojās pienācīgi, nepārņemot šo lietu savā pārziņā jau no paša sākuma. Es uzskatu, ka tam bija jānotiek jau pirms vairākiem mēnešiem, - starp citu, pirmais Komisijas paziņojums tika pieņemts februārī. Attiecībā uz starptautisku pārstrukturēšanu, pēc manām domām, Komisija var rīkoties nepastarpināti un to nevajadzēja atstāt vienas valsts pārziņā. Risinājumus Eiropas līmenī neizstrādā tikai viena dalībvalsts; šādi risinājumi jāizstrādā Kopienas iestādēm. Tāpēc, manuprāt, rūpniecības politikas jomā Komisijai ir jārīkojas labāk un ātrāk.
Treškārt, es domāju, ka mēs nedrīkstam zaudēt laiku, un mums ir jāizstrādā visaptverošs pārstrukturēšanas plāns automobiļu rūpniecības nozarei, jo 35 % pārprodukcijas nevar vienkārši likvidēt, ja vien mēs nepieņemsim kopēju Eiropas pieeju.
Rebecca Harms
Priekšsēdētāja kungs, komisār V. Špidla, komisāre N. Kroes, dāmas un kungi! Pirmkārt, mums jāpatur prātā, ka, neraugoties uz patlaban pastāvošajām domstarpībām saistībā ar Opel lietu, kas plašākā nozīmē, iespējams, ir domstarpības par Eiropas automobiļu rūpniecības nozares nākotni, mūs kā Eiropas Parlamenta deputātus vieno kopējas bažas par nodarbinātības nākotni šajā nozarē Eiropas Savienībā.
Šobrīd mums nevajadzētu tik asi nosodīt Vācijas rīcību, jo tā vēl ir jāpārbauda. Tā vietā visām pārējām Eiropas Savienības dalībvalstīm, kuru ražotnes ietekmējusi GM krīze, piemēram, Polijai, Spānijai, Beļģijai, Apvienotajai Karalistei un citām, būtu jāsanāk kopā un kopīgi ar Vāciju jāapsver, kā rast izeju no šīs situācijas un kā turpmāk nodrošināt darbu tiem rūpnīcu darbiniekiem, kas tiek atlaisti. Es uzskatu, ka šāda pieeja būtu labāka.
Kā jau teicu, es uzskatu, ka mūs visus vieno bažas par nodarbinātības nākotni automobiļu rūpniecības nozarē, un man jāteic, ka komisāram V. Špidla ir pilnīga taisnība, sakot, ka, par spīti mēnešiem ilgām diskusijām gan Briselē, gan Strasbūrā, gan dalībvalstīs, jautājuma izskatīšana nav pavirzījusies uz priekšu. Mēs atkārtoti runājam par to, ka nozarē ir būtiski strukturāli jaudas pārpalikumi, bet mums nepietiek drosmes noteikt pareizo kursu un sniegt atbalstu, lai ar politiskiem pasākumiem novērstu šajā nozarē problēmu, kas saistīta ar strukturāliem jaudas pārpalikumiem. Toties mums ir labas iestrādes, un, manuprāt, tas ir labi.
Daudzējādā ziņā, arī saistībā ar valsts iejaukšanos, mēs runājam par nākotnes automašīnām, kuras ir klimatam nekaitīgas un ekonomiskas un kurām ir atšķirīgi nākotnes dzinēji. Tomēr, atklāti runājot, es nedomāju, ka, ņemot vērā tirgus tendences, būs pietiekami, ja nākotnē automobiļu rūpniecības nozarē mēs spēsim nodrošināt tikpat daudz darbavietu kā šodien. Tāpēc mums jārunā par nākotni, ņemot vērā mobilitātes nozares nākotni, un mums jābūt pietiekami drosmīgiem, lai šajā krīzes laikā diskutētu par nozares pārveidošanu un rīkotos saskaņotāk.
Tomēr ir ļoti pareizi vērst uzmanību uz to, ka atbalsta shēmā attiecībā uz Vācijas uzņēmumu Opel patiešām nav paredzēts neviens ierosinājums, kā padarīt šo nozari perspektīvu nākotnē. Teorētiski tas nozīmē modernas nākotnes automašīnas. Bet kas notiks ar sabiedriskā transporta sektoru? Kā mēs panāksim, lai nākotnē mums būtu labākas, videi nekaitīgas sabiedriskā transporta sistēmas? Kā mēs nākotnē būvēsim labākus autobusus, vilcienus un kravas automašīnas? Kura pienākums būs nodrošināt konceptuālu saikni starp šo nozari, informācijas tehnoloģijām un atjaunojamās enerģijas nozari? Šie jautājumi tiek izvirzīti atkal un atkal, bet nekad netiek izskatīti līdz galam, kur nu vēl izstrādāti politiskajās koncepcijās.
Tā kā šobrīd jaunais Parlaments sāk savu darbu, es vēlos izmantot šīs debates, lai pateiktu, ka mums ir patiesi jāatrisina šis jautājums. Mums šajā jautājumā patiesi ir jāuzdrošinās darīt vairāk, pretējā gadījumā mēs būsim līdzatbildīgi par nepieredzēti lielo darbavietu skaita samazinājumu, un vēlāk mēs to vairs nespēsim kompensēt ar valsts līdzekļiem.
Brisele nevar tikai kritizēt Vāciju vai citas valdības. Šajā brīdī mums jāsaņem drosme, lai novērtētu savu ieguldījumu politiku. Pēdējo mēnešu laikā automobiļu rūpniecības nozarei piešķirti vismaz 4,4 miljardi eiro kā izdevīgi kredīti no Eiropas Investīciju bankas (EIB). Nekas no tā, komisār V. Špidla, nebija paredzēts automobiļu rūpniecības nozares vai mobilitātes nozares pārveidošanai, lai padarītu tās par nākotnē perspektīvām nozarēm.
Evžen Tošenovský
Priekšsēdētājas kundze, komisāre N. Kroes, komisār V. Špidla! Šodien Eiropas Parlamentā es kā ECR grupas pārstāvis vēlos īsi apskatīt pašreizējo situāciju automobiļu rūpniecības nozarē, it īpaši no Eiropas ražotāju turpmākās konkurētspējas perspektīvas. Es arī gribētu pateikties komisārei N. Kroes par pievēršanos šim ļoti sarežģītajam jautājumam, kuru mēs apspriežam šodien un kurš radīs īpaši sarežģītus apstākļus šādu ekonomisku situāciju atrisināšanai nākotnē. Pasaules ekonomikas krīze ir skārusi daudzas tautsaimniecības jomas. Automobiļu ražošana ir viena no vissmagāk skartajām nozarēm. Varbūt tas ir tāpēc, ka automobiļu rūpniecības nozare ir ļoti atkarīga no daudzām citām jomām, izvirza augstas prasības attiecībā uz kvalitāti un rada ārkārtīgi spēcīgu konkurences spiedienu, kā arī spiedienu tehnoloģiskā progresa un jauninājumu jomā. Visi, kas nespēj turēt līdzi galvu reibinošajam ātrumam, ar kādu attīstās modernās tehnoloģijas, nonāk nopietnās grūtībās, un tieši to mēs vērojam šobrīd. Spilgts piemērs ir ASV automobiļu ražotāji.
Es atļaušos teikt, ka krīze ir nepārprotami identificējusi tos, kuri nespēja paredzēt automobiļu ražošanas attīstības tendences, kā arī tos, kuri labajos laikos gudri ieguldīja jaunu konkurētspējīgu modeļu izstrādē. Es principiāli esmu pret mērķtiecīgu valdības iejaukšanos, jo tā var tikai īstermiņā atrisināt atsevišķu vietējo ražotāju finansiālās problēmas. Es saprotu politiķu bailes saistībā ar bezdarba līmeņa paaugstināšanos atsevišķās jomās, bet esmu pārliecināts, ka nebūtu prātīgi paļauties tikai uz finanšu piešķiršanu kādai konkrētai nozarei, jo tādējādi liktenīgās dienas pienākšana tiek tikai atlikta uz vēlāku laiku, un nereti tas notiek uz to rēķina, kuri cenšas darboties racionāli. Pasaules krīze var būt arī nozīmīgs stimuls jaunu tehnoloģiju radīšanai un tādu jaunu degvielu izmantošanai kā saspiestā dabas gāze, ūdeņradis vai, piemēram, elektrība. Ja ES vēlas stimulēt un atbalstīt Eiropas ražotājus, tai jāatbalsta pētījumi un jāveicina jaunrades procesi, kuri, jāatzīst, Eiropā ir stipri ieilguši.
Es priecājos, ka ES dalībvalstis tagad ir novērsušas protekcionisma tendences. Finansiālais protekcionisms pats par sevi vienkārši pagarinātu konkurētnespējīgās darbības. Līdzīgi kā katastrofālie Nīlas plūdi padarīja auglīgu senās Ēģiptes zemi, pasaules krīzei vajadzētu radīt impulsu, lai izstrādātu jaunus Eiropas automobiļus, kuri būtu videi nekaitīgāki un konkurētspējīgi pasaules tirgos. Es patiesi priecājos, ka komisāre N. Kroes uztver šo jautājumu ļoti nopietni, jo turpmāk tas ļoti būtiski ietekmēs mūs visus.
Thomas Händel
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Es lielā mērā piekrītu šodien dzirdētajiem Komisijas ierosinājumiem attiecībā uz automobiļu rūpniecības nozares problēmām un perspektīvām - pārprodukciju, jaunajām tehnoloģijām un vajadzību mainīt stratēģiju. Tomēr es gribētu norādīt, ka ir vairāki jautājumi, kuriem mēs nepiekrītam. Iespējams, ka Opel lieta pasaules automobiļu rūpniecības nozarē nebūs vienīgā, kurā ir 30 % jaudas pārpalikums.
Te nav runa par aptuveni 12 miljoniem cilvēku, kuri tieši vai netieši gūst ienākumus no šīs nozares, bet par apmēram 30 miljoniem cilvēku visā Eiropā, kuri ir iesaistīti ekonomiskajā devumā, ko veido šī nozare. Šajā situācijā arī Komisijai ir pienākums nodrošināt, lai Eiropas automobiļu rūpniecības nozare spētu tikt galā ar šo problēmu. Tāpat Komisija ir līdzatbildīga, lai nodrošinātu, ka Opel nekļūst par bandinieku šajā krīzes sāktajā brīvā tirgus tīrīšanas procesā. Eiropas Savienībā vajadzīgā brīvā tirgus virzītājspēku pārvaldības pārgrupēšana automātiski nekompensēs darbavietu skaita samazinājumu un neradīs jaunas darbavietas. Gluži otrādi, patiesībā cietīs darba ņēmēji un Eiropas valstu tautsaimniecības.
Valsts atbalsta vispārēja ierobežošana izkropļos ne vien konkurenci, bet arī sociālo jomu. Pēcāk tas cietušajām valstīm radīs lielāku slogu nekā tās varētu panest, un, pats galvenais, ka šobrīd piedāvātais valsts atbalsts radīs lielāku slogu nekā nodokļi, ja ņem vērā sociālo pakalpojumu sektora sagraušanu.
Eiropas automobiļu rūpniecības nozares pārstrukturēšanai vajadzīgas stingras iniciatīvas gan no Komisijas, gan no attiecīgo valstu valdību puses. Tāpēc, lai diskutētu par mobilitātes nākotni, mēs piedāvājam izveidot Eiropas rūpniecības padomi un iesaistīt politiķus, uzņēmējus, arodbiedrības un akadēmisko aprindu pārstāvjus. Minētajai padomei vajadzētu izstrādāt iespējamos rīcības virzienus attiecībā uz vajadzīgajām tehniskajām izmaiņām, noteikt politiskos pasākumus un piesaistīt finansējumu. Rūpnieciskās jaudas pārpalikums metodiski jāpārvērš jaunās darbavietās un jāievēro sloga vienāds sadalījums. Pirms daudziem gadiem tas tika veikts tērauda ražošanas nozarē, un tagad tas jādara uzņēmumā Opel un Eiropas automobiļu rūpniecības nozarē kopumā.
Manā skatījumā, valsts atbalstu var saistīt un tas ir jāsaista arī ar darba ņēmēju institucionalizētu iesaistīšanos un koplēmuma tiesību paplašināšanu. Visiem Eiropas darba ņēmējiem, ko skāruši šie procesi, vajadzīga drošība, jaunas darba vietas un jaunas, drošas nākotnes perspektīvas Eiropā.
Frank Vanhecke
(NL) Priekšsēdētājas kundze! Pirms pāris stundām kāds no uzņēmuma Magna vadošajiem darbiniekiem apstiprināja to, no kā mēs baidījāmies - tiks pilnībā slēgta Antverpenes ražotne. Tā ir taisnība, ka tiek meklēti alternatīvi risinājumi, alternatīvi nodarbošanās veidi, spriests par ražotnes alternatīvo nākotni, bet neviens nezina, ko tas patiesībā nozīmē. Tās ir tukšas pļāpas, un šķiet, ka tā ir taktika, kā pagaidām nomierināt darbiniekus un daudzas citas iesaistītās puses Antverpenē, lai cilvēki klusētu un samierinātos.
Es uzskatu, ka Eiropas Komisijai attiecībā uz šo darījumu kopumā nevajadzētu rīkoties tā, kā tā apņēmusies, proti, vēl nogaidīt, pavērot un saņemt triecienus mazliet ilgāk. Manuprāt, ir pienācis laiks rīkoties un Komisijai ir strikti jāpaziņo, ka uzņēmuma pārņemšanas lieta tiks apstiprināta tikai tad, ja iegūstošā puse izmantos vienīgi objektīvus ekonomiskos kritērijus un piesakās tikai tad, ja ir vajadzīga darbības reorganizācija. Attiecībā uz dažādu ražotņu konkurētspējas ziņojumiem, ja tādi ir, arī jābūt pilnīgai skaidrībai un atklātībai, neņemot vērā to, vai Komisijai ir vai nav bijusi pieeja šiem ziņojumiem.
Galu galā tas, ka Antverpenes ražotne ir ļoti konkurētspējīga, ir visiem labi zināms, un, manuprāt, būtu nepieņemami, ka Vācijas valdības piešķirtā milzīgā valsts atbalsta dēļ tiek iznīcināta viena no konkurētspējīgākajām ražotnēm. Šīs lietas dēļ uz spēles ir likts daudzu tūkstošu strādnieku liktenis manā valstī, un es baidos, ka apdraudēta ir arī uzticība Eiropas Komisijai, - un šajā jautājumā es neesmu optimistiski noskaņots. Diemžēl pārāk bieži atkārtojas tas pats vecais stāsts. Kā jau komisārs V. Špidla norādīja, Eiropā ir apdraudētas ļoti daudzas profesijas, bet izšķirošajā brīdī politiskie līderi pirmajā vietā izvirza savas valsts intereses. Tā tas notika nesenās banku krīzes gadījumā, un es baidos, ka tagad tas notiek arī Opel krīzes gadījumā, kad Vācijas varas iestādes pirmajā vietā izvirza Vācijas intereses.
Ivo Belet
(NL) Priekšsēdētājas kundze, komisāri, dāmas un kungi! Uzņēmuma Opel jaunā īpašnieka Magna paziņojums par Antverpenes ražotnes iespējamo slēgšanu ir, maigi izsakoties, dīvains. Galu galā mēs visi zinām, ka šī Opel ražotne ir viena no rentablākajām un efektīvākajām ražotnēm visā General Motors grupā, un tagad to grib slēgt. Tāpēc būtu labi norādīt, ka šī lēmuma pamatā nebija tikai un vienīgi ekonomikas kritēriji. Šajā saistībā mums ir divi lūgumi komisāram V. Špidla un komisārei N. Kroes. Pirmkārt, jūs varētu izmantot savas neapstrīdamās pilnvaras konkurences jomā, lai noskaidrotu, vai milzīgais valsts atbalsts, ko garantējušas dažas dalībvalstis, ir patiešām atbilstīgs Eiropas tiesību aktiem. Komisāres kundze, jūs pamatoti solījāt veikt izmeklēšanu. Ceru, ka jums būs iespēja to paveikt rūpīgi un īstermiņā nodrošināt, lai mēs drīzumā netiktu nostādīti fakta priekšā. Es domāju nebūs pārspīlēti teikts, ka uz spēles ir likta uzticība Eiropas Komisijai. Ekonomiskajam nacionālismam un protekcionismam nav vietas 21. gadsimta Eiropā, un to ļoti uzskatāmi parāda šī lieta.
Komisāres kundze, jums ir "dzelzs lēdijas” reputācija. Mēs ceram, ka arī šajā lietā jūs attaisnosiet savu reputāciju un nodrošināsiet, lai Eiropas Komisijas autoritāte netiktu apdraudēta. Es to saku bez ironijas.
Otrkārt, ir ļoti būtiski, lai Eiropas automobiļu ražošanas nozarei tiktu izstrādāts jauns rūpniecības redzējums. Mēs nedrīkstam skatīties pagātnē vai gausties par zaudētajām iespējām; tā vietā mums jāraugās nākotnē un jāpievēršas elektrisko automobiļu ražošanas jaunajām tehnoloģijām. Vēl nav par vēlu. Tādējādi mēs varam nodrošināt, ka jaunos elektriskos automobiļus ražotu, izmantojot Eiropas tehnoloģijas, un nākotnē mums nebūtu jābrauc ar Ķīnā ražotiem elektromobiļiem. Mūsu spēkos vēl ir šo scenāriju novērst.
Jutta Steinruck
- (DE) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Patiesībā šis ir jautājums par kopēja risinājuma panākšanu Eiropas līmenī, nevis nacionālā egoisma jautājums.
Eiropas struktūrvienībai Opel ir nozīmīga loma Eiropas rūpniecības politikā, un te nav runa tikai par darbavietām Opel ražotnēs, bet arī par darbavietām daudzajos automobiļu detaļu piegādes uzņēmumos vairākās Eiropas valstīs. Lēmums par labu uzņēmumam Magna - kā to apliecināja arī Eiropas Uzņēmumu padome - tika vienprātīgi atbalstīts arī Eiropas Uzņēmumu padomē, un tās locekļi aktīvi darbojas, lai izstrādātu risinājumus Eiropas līmenī. Šajā ziņā darbinieki ir gatavi nest upurus, un mēs sagaidām, ka līdzīgi rīkosies arī visi lēmuma pieņēmēji. Mums jāstrādā visiem kopā, un tas ir jādara ātri. Par to jau runāja tie, kas uzstājās pirms manis.
Protams, strādnieku interesēs ir svarīgi, lai valsts atbalsts uz laiku stabilizētu tūkstošiem darbavietu. Mēs nepieņemsim nekādus izvirzītos konkurences argumentus. Runa ir ne tikai par cilvēkiem un darbavietām, bet arī par visiem reģioniem. Ceļam, kuru esam sākuši Vācijas vadībā, tagad jānoved pie vislabākā risinājuma attiecībā uz Eiropas strādniekiem visās Eiropas ražotnēs.
Jorgo Chatzimarkakis
(DE) Priekšsēdētājas kundze, es priecājos par iespēju uzstāties pirmajā jūsu vadītajā sēdē. Es patiešām esmu ļoti gandarīts! Tomēr visvairāk es vēlos pateikties komisāram V. Špidla par to, ka viņš uzstājās vācu valodā, un no sirds apsveikt komisāri N. Kroes. Daudzi uzskata, ka Opel/Vauxhall lieta attiecas tikai uz Vāciju. Bet tā nav - tas ir visas Eiropas jautājums. Tas skar darbavietas visā Eiropā, un nav pareizi, ka Vāciju uzskata par īpašu gadījumu. Tāpēc es esmu īpaši gandarīts, redzot, ka Komisija vēlas veikt izmeklēšanu šajā lietā. Šie ir jautājumi, kas saistīti ar Eiropas tiesību aktiem attiecībā uz konkurences likumu un valsts atbalstu.
Mēs vēlamies saglabāt pilnīgi visas darbavietas. Bet par kādu cenu? Man kā pilsoņu un nodokļu maksātāju aizstāvim nav skaidrs, kādas ilgtermiņa saistības nodokļu maksātājiem paredzētas šajā Opel un Magna noslēgtajā darījumā. Opel lieta ir apšaubāma arī rūpniecības politikas skatījumā. Palīdzību vienmēr saņem lielākais. Mazajiem un vidējiem par sevi jāparūpējas pašiem, lai gan tie veido ekonomikas mugurkaulu. Skaidrs, ka bija nepareizi izvēlēties vienu ieguldītāju. Jau pašā sākumā tika noraidīti labāki un izdevīgāki piedāvājumi, - un, starp citu, to izdarīja politiķi.
Opel lieta ir vairāk saistīta ar vēlēšanu procesu nekā ar ekonomikas vai rūpniecības politiku, kurai ES tiesību viedokļa ir jābūt tīrai un godīgai. Vēlreiz uzsvēršu, ka šobrīd ir ļoti svarīgi, lai Komisija aktīvi piedalītos šajā procesā, pat ja Vācijas valdībai tas nav pieņemami. Opel darījums ir blēdība. Tas kļūst arvien acīmredzamāk. Tā varētu būt visdārgākā priekšvēlēšanu kampaņa Vācijas vēsturē.
Mēs vēlamies, lai Opel izdzīvotu un būtu spējīgs darboties; mēs vēlamies saglabāt visas darbavietas, bet mēs nevēlamies, lai tajā būtu jāiegulda līdzekļi, tāpat kā mēs nevēlamies, lai risinājums tiktu panākts uz mūsu Eiropas partneru rēķina, no kuriem ir atkarīga arī Vācija, kura ir lielākā eksportētājvalsts pasaulē.
Bart Staes
(NL) Priekšsēdētājas kundze, komisāri, dāmas un kungi! Šodien esmu tādu emociju varā, ko var raksturot gan kā gandarījumu, gan kā bailes. Esmu gandarīts par komisāra V. Špidla un komisāres N. Kroes paziņojumiem, kuri nedaudz nomierināja, tomēr es baidos, ka uzņēmuma Magna kā iegūstošās puses paziņojumi nekādu sirdsmieru nerada. Es vēlētos apspriest vairākas lietas, par kurām tika runāts šajās debatēs.
Komisāres kundze, komisāra kungs, es jūs lūdzu būt par dzelzs lēdiju un dzelzs vīru un nodrošināt, lai visi likumi tiktu pienācīgi ievēroti. Patiesi, attiecībā uz valsts atbalstu man jāpiekrīt Verhofstadt kungam, ka izmeklēšana ir jāpaplašina, ietverot tajā visus konkurences likuma aspektus un visus tiesību aktus saistībā ar uzņēmumu apvienošanu un pārņemšanu. Manuprāt, šajā jomā viņam ir taisnība. Tāpat es piekrītu Langen kunga īpaši uzsvērtajam apgalvojumam, ka izmeklēšana ir jāveic ātri. Ja to varēja paveikt ātri banku gadījumā, to var paveikt ātri arī šajā uzņēmuma pārņemšanas lietā, kura ir ļoti izšķiroša vairākiem tūkstošiem strādnieku.
Es vēlos pievērsties komisāra V. Špidla teiktajam par to, ka nozarē ir jaudas pārpalikumi, kas, protams, tā arī ir. Viņš teica, ka tikušas izmantotas dažādas metodes, lai panāktu atbilstību tiesību normām. Viņš minēja Globalizācijas fondu, kurā iesniegti septiņi pretendentu pieteikumi. Tomēr mums arī jāzina, ka šis Globalizācijas fonds nedarbojas pietiekami labi. Rīt mēs apspriedīsim šo lietu un Böge kunga ziņojumu, kurā skaidri norādīts, ka no 500 miljoniem eiro, kas bija mūsu rīcībā 2009. gadā, ir iztērēti tikai nepilni 8 miljoni eiro. Tātad mums jāizmanto šie resursi, lai palīdzētu strādājošajiem, ieguldot apmācībā, reorganizācijā un tādas jaunas "zaļās” ekonomikas izveidē, kura nodrošina zemas oglekļa emisijas un tikpat kā neizmanto fosilās degvielas.
Derk Jan Eppink
(NL) Priekšsēdētājas kundze, jūsu partijas vadītājs Westerwelle kungs teica, ka valsts atbalsts uzņēmumam Opel tika piešķirts arī priekšvēlēšanu kampaņas nolūkā. Protams, es ceru, ka tas tā nav, un es arī ceru, ka Opel pārstrukturēšana noris saskaņā ar uzņēmējdarbības noteikumiem un ka mēs nenonāksim situācijā, kurā katrs rūpējas tikai par savu automobiļu rūpnīcu. Es pilnībā uzticos komisāres kundzei, kura gatavojas pārbaudīt visus šī darījuma aspektus. Viņa ir slavena ar savu nelokāmo raksturu, kura stingrību viņa jau vairākkārt ir pierādījusi Nīderlandē, un viņa nebaidīsies sniegt skaidrus paziņojumus.
Man ir jautājums komisārei par Krievijas krājbankas Sberbank lomu. Interesanti, kāda ir šīs bankas nozīme, un vai tas nozīmē, ka dažus Opel ražošanas procesus pārcels uz Krievijas Federāciju, jo Sberbank patiesībā ir valdības ekonomikas politikas instruments.
Visbeidzot, es gribētu norādīt Staes kungam, ka viņam nevajadzētu brīnīties par to, ka šis uzņēmums ir apdraudēts, ja jau viņš tik kaislīgi aizstāv pret automašīnām vērstu politiku. Automašīnas kļūst drošākas un videi nekaitīgākas, bet tās joprojām tiek vainotas visās nelaimēs. Automašīnas ir bubuļi, un bieži vien Parlamenta atbalstītās politikas dēļ autovadītāji kā nodokļu maksātāji ir spiesti krietni iztukšot savus naudas makus. Dāmas un kungi, automašīnas simbolizē brīvību. Daudziem cilvēkiem ar pieticīgiem ienākumiem Opel ir zīmols, kuru viņi var atļauties. Diemžēl šobrīd šie cilvēki aizvien retāk var atļauties tādu automašīnu kā Opel, tādēļ šo automobiļu ražošana piedzīvo sabrukumu. Tāpēc es nedomāju, ka mums būtu jābrīnās par šīm norisēm, ja jau Parlaments aizstāv pret automašīnām vērstu politiku. Mūsu partija ir par automašīnām, un arī Verhofstadt kungs to labi zina.
Angelika Niebler
- (DE) Priekšsēdētājas kundze, komisāri, dāmas un kungi, es runāšu par trīs aspektiem.
Pirmkārt, automobiļu ražošanas nozare Eiropai ir ļoti nozīmīga, un, kā jau tika teikts, ņemot vērā visus pakārtotos uzņēmumus un visu detaļu piegādes nozari, kopumā no automobiļu ražošanas nozares ir atkarīgi 12 000 darbavietu. Es vēlējos to atkārtoti uzsvērt, jo manā priekšā sēž Chatzimarkakis kungs, kurš nesen teica, ka Vācijas valdība cenšas sarīkot priekšvēlēšanu izrādi. Es varu to tikai pilnībā noliegt. Tas ir izsmējīgs apvainojums visiem, kuri strādā šajā nozarē daudzās Eiropas valstīs un kuri katru dienu uztraucas par savas darba vietas likteni.
Otrkārt, Opel glābšana ir visas Eiropas interesēs. Manuprāt, tas ir īpaši jāuzsver, neatkarīgi no šodienas debatēm. Ražotnes ir Apvienotajā Karalistē, Beļģijā, Polijā, Spānijā, Vācijā un citās Eiropas valstīs. Ja Opel tiks glābts, pateicoties kādam investoram, proti, Magna, un īstermiņa kredītiem, kurus izcīnīja Vācijas valdība, tad tas nav tikai Vācijas, bet gan visas Eiropas interesēs. Mums visiem jāveic pasākumi darbavietu saglabāšanai savās valstīs. Es esmu gandarīta. Kas notiktu, ja mēs nebūtu veikuši pasākumus, lai pieņemtu šo pārņemšanas risinājumu? Tādā gadījumā mums šodien nebūtu par ko diskutēt, jo debates būtu veiksmīgi beigušās brīdī, kad General Motors ierautu maksātnespējas atvarā arī savu Eiropas struktūrvienību.
Treškārt, attiecībā uz valsts atbalstu pastāv stingri noteikumi. Esmu pārliecināta, ka Komisija rūpīgi pārbaudīs šo lietu, pilnībā atklājot visu iesaistīto intereses. Būtisks ir jautājums, vai Eiropas Opel vidējā termiņā spēs atgūt rentabilitāti. Esmu pārliecināta, ka risinājums, kurš patlaban tiek gatavots un kura izstrādāšanā piedalās arī Magna un citas Eiropas valstis, būs īstenojams. Es lūdzu Komisiju sniegt arī attiecīgu atļauju un noslēgumā vēlos atkārtot, ka tādējādi mēs esam panākuši kaut ko pozitīvu automobiļu ražošanas nozarei visā Eiropā.
Kathleen Van Brempt
(NL) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Pateicos Komisijai par šo paziņojumu. Diemžēl es neesmu noskaņota tik optimistiski kā mani kolēģi, un tas attiecas arī uz Komisijas paziņojumu. Tā ir taisnība, ka mēs šodien uzzinājām sliktas vēstis par Antverpenes ražotni, un tas, ka šo ļoti produktīvo ražotni ar kvalificēto personālu ir paredzēts slēgt, izraisa ļoti daudz jautājumu, cerams, arī Komisijai. Dāmas un kungi, vai tam varētu būt kāda saistība ar to, ka šī ražotne atrodas vienā no mazākajām dalībvalstīm un reģionā, kurš, lai arī ekonomiski spēcīgs, ir pārāk mazs?
Komisija tagad priecājas par pēdējo mēnešu laikā sevis paveikto darbu. Diemžēl es nepriecājos. Jums, Komisija, ir īpaša, vajadzīga loma un, manuprāt, ļoti oficiāla loma kā Eiropas Savienības interešu aizstāvei saistībā ar tās līgumiem un noteikumiem attiecībā uz konkurenci un valsts atbalstu. Es uzsveru šo nepieciešamību un atkārtoti izsaku savu atbalstu izmeklēšanai, kas jums jāveic šajā saistībā, jo tai būs izšķiroša nozīme. Bet kāpēc jūs nedarījāt vairāk? Kāpēc jūs neuzņēmāties stingru politisko lomu un, piemēram, kad risinājāt sarunas ar dalībvalstīm, nesadarbojāties arī pārstrukturēšanas priekšlikumu izvirzīšanā? Piemēram, Eiropas arodbiedrības sniedz atbalstu un veic darbu pie pārstrukturēšanas, kas arī ietver solidaritātes jēdzienu, galvenokārt nodrošinot, lai neviena no ražotnēm neciestu vairāk nekā citas.
Šobrīd es vēlos jautāt - un šis ir mans vissvarīgākais jautājums Komisijai: - ko jūs tagad darīsiet, uzzinot iespējami sliktākās vēstis par Opel ražotni Antverpenē? Kādus pasākumus jūs pieņemsiet, lai nodrošinātu nākotnes izredzes arī tiem, kas strādā Antverpenes ražotnē?
Chris Davies
Priekšsēdētājas kundze! Mēs visi, kuru valstīs vai reģionos atrodas automobiļu rūpnīcas, vēlamies, lai tās darbotos sekmīgi, tomēr mēs nedrīkstam izlikties neredzam problēmas un pārprodukciju, kas negatīvi ietekmē peļņu un ieguldījumus. Mani ārkārtīgi iespaidoja mūsu reģiona ražotņu - Elsmīrportas un Halewood - izcilās inženiertehnoloģijas. Pateicoties tām vien, šīm rūpnīcām vajadzētu zelt un plaukt. Tomēr mani ļoti nomāc gaisotne, kura pēdējos 10 gadus valda autobūves nozarē un kuru esmu pieredzējis, būdams Parlamenta deputāts.
Spriežot pēc vides uzlabošanas iespējām, šīs nozares reputācija ir nožēlojama. Protams, nevar nepieminēt arī pozitīvos aspektus. Katru dienu presē varam lasīt par jauninājumu piemēriem, tomēr visā nozarē vērojama pretestība katalītisko neitralizatoru ieviešanai, ievērojami pārspīlējot to izmaksas. Mēs bijām panākuši vienošanos par CO2 emisiju samazināšanu, bet solījums netiek pildīts. Patlaban autorūpnieki cenšas izvairīties no juridiskajām prasībām gaisa kondicionēšanas iekārtās izmantot dzesējošās vielas, kuras salīdzinājumā ar šobrīd izmantotajām ievērojami mazāk ietekmē globālo sasilšanu, un ražotāji jau lobē centienus vājināt Komisijas priekšlikumus par CO2 emisiju samazināšanu attiecībā uz smagajiem un vieglajiem kravas automobiļiem.
Šīs nozares balstīšanā ir ieguldītas milzīgas summas. Es domāju, ka sabiedrība ir pelnījusi ko vairāk. Detaļu ražotāji sūdzas, ka autorūpniekiem esot pārāk pieticīgi mērķi. Mēs vēlamies, lai attieksme nozarē mainītos; jo īpaši tas attiecas uz nozares pārstāvjiem - Eiropas automobiļu ražošanas asociāciju. Mēs vēlamies, lai autorūpnieki atzītu, ka viņiem ir pienākums pret sabiedrību kopumā un ka nozares nākotne ir cieši saistīta ar uzlabojumiem vides aizsardzības jomā.
Frieda Brepoels
(NL) Priekšsēdētājas kundze, komisāri, dāmas un kungi! Manuprāt, ir skaidrs, ka pat Eiropas automobiļu rūpniecība nevar izvairīties no īstenības un nozari nāksies steidzami reorganizēt, lai mazinātu jaudas pārpalikumu. Tomēr, protams, rodas jautājums par Opel ekonomisko apsvērumu ticamību, ja uzņēmums sola saglabāt Vācijas ražotni, kura izmaksā visdārgāk, bet slēgt ekonomiski veiksmīgo Antverpenes ražotni. Šajā pēcpusdienā Frankfurtes auto izstādē šo scenāriju oficiāli apstiprināja Magna izpilddirektora vietnieks Siegfried Wolf. Kā norādīja daudzi, kas uzstājās iepriekš, ir nopietnas bažas, ka apmaiņā pret valsts atbalstu Magna ir piekāpusies Vācijas varas iestādēm, kas nebūt nenāk par labu rūpniecības plānam. Es uzskatu, ka Eiropas Komisijas pienākums ir apturēt šo darījumu, kamēr nav par vēlu. Komisāre N. Kroes jau izteica bažas, bet, manuprāt, ir jādara vēl vairāk. Jo
īpaši Komisija nedrīkst zaudēt laiku, klāstot, kādā veidā tā gatavojas panākt, lai arī Vācija šajā lietā ievērotu Eiropas konkurences noteikumus. Pēc manām domām, ja Komisija to nepanāks, tas būs slikts precedents visiem turpmākajiem pārrobežu pārstrukturēšanas darījumiem un mazākās dalībvalstis atkal tiks izstumtas no nozares. Kāpēc arī Komisija pati nevada sarunas ar GM un Magna, bet to dara tikai Vācija? Esmu dzirdējusi arī to, ka rīt Vācijas valdība sāks sarunas ar pārējām Eiropas valstīm par valsts atbalsta koordinēšanas plāna izstrādi. Tas ir pārāk ciniski attiecībā pret Flandriju, un šis paziņojums nenoliedzami ir novēlots, un tādējādi man rodas jautājums, vai arī Komisija tajā ir iesaistīta.
Inés Ayala Sender
(ES) Priekšsēdētājas kundze! Vispirms es vēlos Eiropas Parlamenta vārdā izteikt mūsu solidaritāti un atbalstu visiem Eiropas Opel ražotnēs strādājošajiem, jo īpaši Figueruelas rūpnīcas strādniekiem un viņu ģimenēm, un arī palīguzņēmumos strādājošajiem. Es vēlos viņus pārliecināt, ka mēs esam kopā ar viņiem šajos jaunajos apstākļos, kad tiek radīts neatkarīgs Eiropas ražotājs GM Europe.
Tomēr šajā jaunajā situācijā, kura radās brīdī, kad uzzinājām sliktās vēstis par GM bankrotu ASV, ir iespēja radīt maksātspējīgu, modernu un konkurētspējīgu uzņēmumu ar drošu nākotni no uzņēmuma, ekonomikas un tehnoloģiju viedokļa. Komisijai un komisāriem atkal ir jāieņem līderpozīcijas pašreizējās sarunās, lai panāktu visām Eiropas valstīm pieņemamu risinājumu, kurā paredzētas visas iespējamās garantijas.
Mēs izteicām kritiku Komisijai par to, ka tā nepiedalījās sākotnējās sarunās un uzsāka divpusējas sarunas, par spīti tam, ka visas dalībvalstis, kurās atrodas Opel ražotnes, aicināja pieņemt vienpusējus risinājumus. Šajā saistībā jānorāda, ka arī reģionu pašvaldības ir iesaistītas, piemēram, Aragonas pašvaldība, kura bija pirmā, kas pirms gada piedāvāja garantijas Figueruelas rūpnīcai.
Tomēr, tā kā Komisija atsakās no saviem pienākumiem, pašreizējā situācijas maiņa ir radījusi apjukumu un nopietnus draudus, ka vēlēšanu rezultātu dēļ, kuri nekādi neietekmē rūpniecības dzīvotspējas kritērijus, jaunais Eiropas uzņēmums nonāks strupceļā, kur konkurētspējas kritēriji netiek izvirzīti par tā prioritāti un kur nebūs iespējams izvairīties no ārkārtīgi lielām darbaspēka izmaksām. Lai tas nenotiktu, mums vajadzīgs tāds risinājums Eiropas līmenī, kurš no ekonomikas viedokļa būtu dzīvotspējīgs gan vidējā, gan ilgākā laikposmā un kurā par prioritāti tiktu izvirzīta nodarbinātība, vairojot tādu simbolisku rūpnīcu konkurētspēju un produktivitāti, kāda ir Figueruelas rūpnīca.
Mēs raudzīsim, lai Komisija ne mirkli neieņemtu neitrālu nostāju. Tai ir jārīkojas un jārūpējas gan par nodarbinātību, gan par GM Europe nākotni. Parlaments to pieprasīs visu Eiropas Opel ražotnēs strādājošo vārdā.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Priekšsēdētājas kundze! Es pateicos komisāriem par sniegtajiem skaidrojumiem.
Šo debašu laikā mani satrauca minētā saikne starp vēlēšanām Vācijā un situāciju uzņēmumā, kas ietekmē daudzas Eiropas rūpnīcas.
Es pievērsīšos trim aspektiem, kurus minēja komisāre. Uzskatu, ka šajā situācijā visām sarunām jābūt pilnīgi atklātām. Es piekrītu, ka ir jāpārbauda visi aspekti gan no juridiskā viedokļa, gan no atbalsta viedokļa. Tomēr komisāre teica, ka pārstrukturēšana ir nenovēršama arī tad, ja tā prasa darbavietu samazināšanu un rūpnīcu slēgšanu.
Tāpēc šajā situācijā, kas, manuprāt, Eiropā radusies līdz šim pastāvējušā uzņēmējdarbības modeļa un alkatības dēļ, mums jāpatur prātā šie apstākļi un pirmajā vietā ir jāizvirza cilvēki. Mums kopā ar Komisiju ir jāapsver un jāpiemēro novatoriska politika, lai aizsargātu cilvēkus un nodrošinātu viņiem cieņas pilnu dzīvi un paredzētu vienādu apmācību visās Eiropas valstīs, tādējādi palīdzot pielāgoties nākotnes darba tirgum un jauno uzņēmumu prasībām.
Otrkārt, attiecībā uz atbalstu uzņēmumiem es vēlētos teikt, ka tam jābūt tādam atbalstam, kas veicinātu arī pārējo ražotņu dzīvotspēju. Ir jāveic arī zināmi ieguldījumi inovācijās, jo īpaši, kā jau deputāti minēja iepriekš, hibrīdtehnoloģijās, lai auto nozare nebūtu atkarīga tikai no fosilajām degvielām.
Tādēļ mēs lūdzam Komisiju rīkoties nākotnes vārdā.
Philippe Lamberts
(FR) Priekšsēdētājas kundze! Es vēlētos izteikt vairākus komentārus.
Pirmkārt, līdz šim valsts atbalsts automobiļu rūpniecības nozarei un dalībvalstu un Komisijas veiktie pasākumi, manuprāt, ir vērtējami kā atturīga pieeja, no vienas puses, un kā īstermiņa pieeja, no otras puses. Es uzskatu, ka, piemēram, pašreizējie lielie maksājumi par automašīnu nodošanu lūžņos patiesībā ir mākslīgi paaugstinājuši pieprasījumu, un, manuprāt, tagad, kad šie maksājumi tiek pārtraukti vai tiks pārtraukti, mēs redzēsim, cik ļoti nepareizu priekšstatu tie ir radījuši. Pieprasījums ir mazāks nekā piedāvājums.
Tāpēc mēs gribētu mudināt Komisiju strādāt daudz enerģiskāk nekā līdz šim. Attiecībā uz valsts atbalstu es uzskatu, ka par prioritārām ir jāizvirza divas darbības jomas.
Pirmā ir saistīta ar to, ka ilgtspējīgu mobilitātes risinājumu īstenošanai Eiropā ir vajadzīgi talantīgi un prasmīgi automobiļu rūpniecības nozares darbinieki, sākot no inženieriem līdz strādniekiem. Tādējādi pirmā darbības joma acīmredzot būs paredzēta, lai palīdzētu uzturēt un pilnveidot šīs prasmes gan automobiļu rūpniecības nozarē, gan citās radniecīgās nozarēs.
Turklāt es uzskatu, ka attiecībā uz valsts atbalstu ir jāpiemēro krietni stingrāki nosacījumi nekā konkrētajā gadījumā. Citiem vārdiem sakot, mēs vairs nevaram turpināt rīkoties tāpat kā agrāk. Pēc manām domām valsts atbalstam ir jāpaātrina izmaiņas nozarē. Šajā ziņā es pilnībā piekrītu tam, ko teica Davies kungs.
Noslēgumā es gribētu vērsties pie Eppink kunga, kurš acīmredzot apgalvo, ka mēs esam pret brīvību. Patiesībā tirgū notiek tas, ka arvien mazāk iedzīvotāju atbalsta saukli "mana mašīna ir mana brīvība”. Jums atliek tikai pabraukt pa Beļģijas vai Nīderlandes ielām, lai saprastu, ka šī sistēma vairs sevi neattaisno.
Veronica Lope Fontagné
(ES) Priekšsēdētājas kundze, komisāri, dāmas un kungi! Dienā, kad tika ierosinātas debates par Eiropas uzņēmuma Opel nākotni, mēs vēl nezinājām, ka ceturtdien šo uzņēmumu iegādāsies uzņēmums Magna un tā partneris Krievijā Sberbank.
Pēc vairākus mēnešus valdošās nenoteiktības, Eiropas uzņēmumam Opel ir sācies jauns posms, kas daudziem vieš cerības, bet citiem rada pamatu bažām. Mēs vēlamies, lai galīgais nolīgums, kuru parakstīs turpmāko mēnešu laikā, būtu labvēlīgs uzņēmuma nākotnei, un es ceru, ka Vācijas valdībai ir taisnība, apgalvojot, ka šis ir vispārliecinošākais piedāvājums attiecībā uz uzņēmuma nākotni.
Tomēr es kā Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas locekle un Aragonas iedzīvotāja, ņemot vērā, ka Aragonā atrodas Figueruelas rūpnīca, kas ir viena no visproduktīvākajām ražotnēm, vēlos paust bažas par strādnieku likteni. Runā, ka pārstrukturēšanas plāna ietvaros Magna apsver atlaist 10 560 darbinieku, no kuriem 1700 strādā Aragonas rūpnīcā, un papildus veikt darbavietu netiešu samazināšanu.
Mēs zinām, ka uzņēmumu var glābt, to pārstrukturējot, un tas ietekmēs mūsu strādājošos, tomēr es ceru, ka šie plāni tiks izstrādāti atbilstīgi ekonomiskajiem un produktivitātes kritērijiem, lai panāktu vislabāko risinājumu, kas apmierinātu visas iesaistītās puses.
Mēs ceram, ka tuvākajos mēnešos šajā procesā līdz ar Eiropu tiks iesaistītas visu attiecīgo valstu valdības. Tas nozīmē, ka kopīgiem spēkiem, izmantojot ekonomiskos kritērijus, mēs varam panākt Opel dzīvotspēju, veicot pēc iespējas mazāk darbavietu samazinājumu visās Opel Eiropas rūpnīcās.
Priekšsēdētāja
Luhan kungs, jūs vēlaties uzdot jautājumu Lope Fontagné kundzei? Vai tāpēc jūs pacēlāt zilo kartīti?
Petru Constantin Luhan
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Manuprāt, ir ļoti svarīgi, ka mēs apspriežam šo jautājumu. Tomēr līdz šim mēs neesam pievērsušies šim jautājumam Eiropas un reģionālās attīstības kontekstā.
(Priekšsēdētāja pārtrauca runātāju)
Priekšsēdētāja
Tas nav jautājums Lope Fontagné kundzei. Ja jūs vēlaties uzstāties saskaņā ar nepieteiktās uzstāšanās procedūru, jūs to varēsiet darīt debašu noslēgumā.
Mario Pirillo
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Nesenie notikumi saistībā ar uzņēmumu Opel vedina uz domām, ka tā nav tikai vēsturiskas Eiropas automobiļu rūpnīcas pārņemšana. Es nevaru saprast, kādu rūpniecības politiku mēs vēlamies redzēt Eiropā. Es labāk gribētu, ka Opel pārņemtu Eiropas uzņēmumu grupa; tas būtu apliecinājums sadarbībai un solidaritātei autobūves nozaru starpā, kā arī stiprinātu piederības apziņu Eiropas Savienībai.
Eiropas komisārs rūpniecības jautājumos Verheugen kungs 2009. gada janvāra konferencē "Etats Généraux de l'Automobile” teica, ka autobūves nozare ir ļoti nozīmīga ekonomikai, sabiedrībai, nodarbinātībai un pētniecībai. Mani uztrauc tas, kā šis darījums varētu ietekmēt nodarbinātību, un ceru, ka netiks veikti darbavietu samazinājumi. Vēl vairāk mani uztrauc valsts atbalsts, kurš nedrīkst kropļot konkurenci automobiļu tirgū. Komisijai būs jānodrošina, lai šis atbalsts nebūtu saistīts ar ražotņu slēgšanu.
Man ļoti žēl, ka ne Vācijas valdība, ne Opel vadība nepieņēma uzņēmuma Fiat piedāvājumu. Šodien Fiat ir tehnoloģiju ziņā vismodernākais automobiļu ražotājs; pavērosim kaut vai to, ko tas ir paveicis, lai samazinātu automobiļu CO2 emisijas.
Dirk Sterckx
(NL) Priekšsēdētājas kundze! Cienījamā komisāres kundze, patiesībā mēs raugāmies uz jums kā uz tiesnesi šajā lietā. Ja esmu pareizi sapratis, Antverpene drīz zaudēs savu Opel rūpnīcu. Protams, šo rūpnīcu var iznomāt kāds uzņēmums kā savu apakšuzņēmumu, tomēr tā nenoliedzami ir neskaidra nākotne.
Man kā Antverpenes iedzīvotājam ir ļoti grūti pieņemt to, ka mēs mēnešiem ilgi tikām pārliecināti, ka izvēles pamatā nav tikai ekonomiski apsvērumi, bet gan Vācijas valdības spēja ieguldīt ārkārtīgi lielu nodokļu maksātāju naudas summu. Tāpēc mēs vēlamies, lai jūs darbotos kā tiesnese šajā lietā un pārbaudītu, vai tā ir taisnība, un noskaidrotu, vai šajā gadījumā patiešām tika izmantoti tikai ekonomiskie un komerciālie argumenti, vai tas tomēr ir jautājums par to, ka izdzīvo ekonomiski un politiski stiprākais.
Mēs būtu jums pateicīgi, ja, pabeidzot izmeklēšanu, jūs iepazīstinātu Parlamentu ar ziņojumu par izmeklēšanas atzinumiem. Galu galā mēs vēl neesam saņēmuši pietiekami daudz informācijas vai vismaz kādu skaidrību no iesaistītajiem uzņēmumiem. Tāpēc mēs ceram, ka jūs varēsiet paskaidrot, kādus argumentus ir izmantojušas iesaistītās puses. Es gribētu, lai jūs man paskaidrotu, kāpēc Antverpenei, manai pilsētai, ir jācieš visvairāk, jo vairumam šīs pilsētas iedzīvotāju minētais gadījums simbolizēs to, cik lielā mērā var uzticēties Eiropas Komisijai un arī Eiropas Savienībai.
Marianne Thyssen
(NL) Priekšsēdētājas kundze, komisāre, dāmas un kungi! Es pievienojos deputātu paustajām bažām par uzņēmuma Opel un tā darbinieku likteni. Lēmums par Opel pārņemšanu principā jau ir pieņemts, tomēr pēdējo dienu un pat stundu laikā tika dzirdēti paziņojumi, kas vieš ļoti daudz neskaidrību vairākos aspektos. Tas nomāc darbiniekus un visus detaļu piegādes nozarē strādājošos, tāpēc šajā jautājumā nekavējoties jāievieš skaidrība, un, pats galvenais, mums ir vajadzīga nopietna un godīga attieksme.
Attiecībā uz šo darījumu Eiropas kontekstā mani uztrauc tas, ka Magna paziņoja tikai par Antverpenes rūpnīcas slēgšanu, lai gan publicētie pētījumi liecina, ka minētā rūpnīca ir kā trumpja dūzis uzņēmējdarbības ekonomikā. Tāpēc man rodas iespaids, ka starptautiskie uzņēmumi cenšas sarīdīt dalībvalstis savā starpā, vai tieši pretēji - ka dalībvalstis izmanto valsts atbalstu, lai ietekmētu izvēli, kuras rūpnīcas slēgt un kuras paturēt, tādējādi kropļojot konkurenci. Ja tas tiešām tā ir, tad mums ir darīšana ne vien ar ekonomikas krīzi un tās postošajām sociālajām sekām, bet arī ar iestāžu krīzi - iestāžu uzticamību -, kas nozīmē, ka cilvēki zaudēs jebkādu atskaites punktu.
Tāpēc es lūdzu to, ko jau minēju iepriekš savā rakstiskajā jautājumā februārī, proti, ka Komisijai ir patiešām jāizmanto visi tās rīcībā esošie līdzekļi, lai nepamestu likteņa varā tos, kuri ir cietēji Opel likstās, kā arī jāsāk oficiāla izmeklēšana saistībā ar valsts atbalstu. Tas ir jādara tāpēc, lai pret visām rūpnīcām un visiem tiem, kas ir saistīti ar šīm rūpnīcām, attiektos objektīvi un atklāti. Galu galā cilvēkiem ir tiesības paļauties uz to, ka Eiropas Savienība pildīs savu galveno uzdevumu arī tādos sarežģītos apstākļos, kādos atrodamies patlaban, un ka tā attieksies pret lietām ar vislielāko nopietnību, nepieļaujot nekādus dubultstandartus. Cienījamie komisāri, šis gadījums būs kā lakmusa papīrs attiecībā uz iestāžu uzticamību, un mēs uz jums paļaujamies.
Arlene McCarthy
Priekšsēdētājas kundze! Es uzskatu, ka mūs visus vieno viens mērķis - ilgtermiņā nodrošināt ES automobiļu rūpniecības nozares dzīvotspēju un konkurētspēju, kā arī saglabāt darbavietas.
Šā gada jūlijā es uzrakstīju vēstuli komisāram G. Verheugen, un atbildes vēstulē mani iedvesmoja viņa apņemšanās nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus attiecībā uz visiem GM Eiropas struktūrvienības pārstrukturēšanas plāniem. Manā vēlēšanu apgabalā Elsmīrportas rūpnīca Vauxhall ir vietējās ekonomikas balsts, un tajā ir tieši nodarbināti aptuveni 2200 darbinieku. Minētā ražotne ir piedzīvojusi radikālu pārstrukturēšanu, un tās darbību vērtē kā ekonomisku, efektīvu un konkurētspējīgu; tas pats attiecas arī uz Lūtonas ražotni Anglijas dienvidaustrumos.
Neviens nevēlas darbavietu samazināšanu, tomēr jebkuram lēmumam jābūt pamatotam uz rūpnīcu dzīvotspēju un efektivitāti. Lēmumu pamatā jābūt godīgumam, nevis izredzēto principam, kad viena dalībvalsts sola lielākus finanšu ieguldījumus nekā citas. Es priecājos, ka komisāre N. Kroes atzīst, ka valsts atbalsta piešķiršanā nedrīkst figurēt politiskas vienošanās, politiski motīvi vai nosacījumi.
Es aicinu Komisiju būt modrai un nodrošināt, ka jebkurš finanšu atbalsts tiek piešķirts saskaņā ar valsts atbalsta noteikumiem un ir vērsts uz Eiropas uzņēmumu komerciālo dzīvotspēju un ekonomisko piemērotību nākotnes apstākļiem. Spēcīgas Eiropas automobiļu rūpniecības nozares saglabāšana prasa Eiropas nozīmes pieeju, lai saglabātu būtisku un efektīvu infrastruktūru visās dalībvalstīs un reģionos.
Bogusław Sonik
(PL) Ir radies jautājums par to, vai Vācijas rīcību, piešķirot 4,5 miljonus eiro uzņēmuma Opel pārstrukturēšanai, kas tika vērtēts kā veiksmīgs darījums, vadīja politiski vai ekonomiski apsvērumi. Vislabākā atbilde uz šo jautājumu bija Vācijas valdības pārstāvju izvēle, par Opel pārņēmēju izraugoties uzņēmumu Magna. Viens no valdības pārstāvjiem izšķirošajā balsojumā nepiedalījās, savukārt Wennemer kungs balsoja pret šo izvēli, jo uzskatīja to par politisku lēmumu.
Eiropas Komisijai ir jāizvērtē valsts atbalsta piešķiršanas uzņēmumam Opel apstākļi un jāinformē Parlaments par to, vai tomēr šis gadījums nav vērtējams kā vietējā tirgus aizsargāšana uz citu Eiropas Savienības dalībvalstu rūpnīcu un darbavietu rēķina. Mani lielā mērā satrauca Eiropas Komisijas bargie novērtējumi, jo kuģubūvē strādājošajiem Šcecinā un Gdiņā netika dota nekāda iespēja turpināt kuģu būvi. Vai komisāres N. Kroes veiktais novērtējums valsts atbalsta lietā būs tikpat bargs un tikpat uzticams kā Polijas kuģu būvētavu gadījumā? Eiropas iedzīvotājiem ir aizdomas, ka šajā jomā ir tikuši piemēroti dubultstandarti.
Nobeigumā es vēlētos uzsvērt, ka pasaules finanšu krīze jau ilgst vienu gadu. Šajos grūtajos laikos Eiropas Komisijai ir jābūt gatavai palīdzēt, izvērtēt, ieteikt un ierosināt risinājumus, par kuriem nerastos aizdomas, ka to pamatā ir atsevišķu dalībvalstu politiskās vai protekcionisma intereses. Diemžēl manā skatījumā Komisijas attieksme šajā gadījumā ir pasīva.
Olle Ludvigsson
(SV) Priekšsēdētājas kundze! Mums atliek vien secināt, ka esam saskārušies ar līdz šim nepieredzētu krīzi. Tāpēc mums ir vajadzīga vienojoša un aktīva politika, ne tikai tādēļ, lai glābtu darbavietas, kuras vēl ir iespējams saglābt, bet arī, lai palīdzētu bez darba palikušajiem atgriezties darba tirgū. Ārkārtīgi liela nozīme būs apmācībai.
Automobiļu rūpniecības nozare ir Eiropas ekonomikas virzītājspēks, tāpēc ir svarīgi, lai lēmumi tiktu pieņemti, pamatojoties uz ilgtermiņa mērķiem ilgtspējīgas Eiropas automobiļu rūpniecības nozares veidošanā. Tika izteikti visdažādākie ierosinājumi par to, kāds būs sadalījums attiecībā uz darbavietu samazināšanu. Ja Opel grupa zaudēs katru piekto darbavietu, tas radīs ārkārtīgi lielu spriedzi sabiedrībā neatkarīgi no tā, kura valsts būs iesaistīta. Tāpēc es ceru, ka šis process ir veikts pienācīgi un starptautiskajiem uzņēmumiem pieteikuma konkursa laikā nebija vajadzīgs sarīdīt valstis un darba ņēmējus vienu pret otru. Eiropas centieniem krīzes pārvarēšanā ir jābūt koordinētiem un līdzsvarotiem.
Ir svarīgi arī iesaistīt arodbiedrības, lai tās aktīvi un konstruktīvi piedalītos šajā procesā. Turklāt ir svarīgi, lai Komisija un Parlaments rūpīgi sekotu šīm norisēm. Pētniecībai un tehnoloģiju attīstībai būs izšķiroša nozīme, runājot par automobiļu rūpniecības nozares nākotni, un tas attiecas ne vien uz uzņēmumu Opel, bet arī uz visiem transportlīdzekļu ražotājiem visā Eiropā.
Petru Constantin Luhan
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Es ļoti atzinīgi vērtēju to, ka Eiropas Parlamenta debatēs tiek apspriests tik ļoti nopietns jautājums. Es vairāk nekā trīs gadus strādāju auto detaļu piegādes nozarē. Manā valstī par galveno prioritāti tika izvirzīts ārvalstu ieguldījums autobūves nozarē. Tāpēc es uzskatu, ka automobiļu rūpniecības nozarei ir ļoti svarīga nozīme reģionālās attīstības ziņā.
Līdz ar atbalstu inovācijām mums ir jārada stimuls automobiļu detaļu piegādātājiem un automobiļu ražotājiem visā Eiropā pārstrukturēt un paplašināt savas ražotnes, jo viens no Eiropas Komisijas un Eiropas Parlamenta svarīgākajiem mērķiem ir nodrošināt augsta līmeņa ekonomisko kohēziju. Komisijai ir jādara vairāk arī attiecībā uz atbalsta piešķiršanu automobiļu rūpniecības nozarei. Pašlaik to var uzskatīt par pasākumu, kura mērķis ir finanšu un ekonomikas krīzes apkarošana, kā arī to var uzskatīt par inovāciju veicinātāju automobiļu rūpniecības nozarē.
Šajā kontekstā uzņēmums Opel ir tikai viens piemērs tam, kādās grūtībās patlaban nonākusi autobūves nozare, un, protams, šādā situācijā atrodas daudzi automobiļu ražotāji. Tāpēc mēs vēlamies, lai Komisija šai nozarei piešķirtu prioritāru nozīmi.
Matthias Groote
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisāri, dāmas un kungi! Šī, protams, nav pirmā reize, kad mēs debatējam par Opel un automobiļu rūpniecības nozari. Mani iepriecina tas, ka glābšanas pasākums ir bijis veiksmīgs. Tika ierosināti arī citi priekšlikumi, piemēram, strukturēta maksātnespēja. Detaļu piegādes nozare - starp citu, es tikko atgriezos no Bavārijas, kur apmeklēju detaļu piegādes uzņēmumu -, ir ļoti atkarīga no pasūtījumiem. Ir zaudēta kontrole pār situāciju. Ja arī Opel tiktu novests līdz maksātnespējai, situācija būtu daudz, daudz ļaunāka un sekas būtu postošākas.
Mēs nesen dzirdējām Komisijas secinājumus. Notika automobiļu rūpniecības nozares augstākā līmeņa sanāksme, kurā piedalījās arī Komisija, tomēr mēs faktiski neesam dzirdējuši nekādas atsauksmes par šo sanāksmi. Šodien mēs dzirdējām to, kas šķietami nav iespējams. Turpmāk mēs vēlētos dzirdēt no Komisijas to, kas ir iespējams, lai izvairītos no nacionālistiska rakstura debatēm. Komisijai ir efektīvāk jādarbojas kā starpniekam, lai mums izdotos īstenot kopējo Eiropas rūpniecības politiku. To mēs sagaidām arī no jaunās Komisijas.
Hans-Peter Martin
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Vispirms man jāsaka, ka būšu neobjektīvs no diviem aspektiem. Mana sieva ieņem vadošu amatu Vācijas automobiļu ražotnē, un Austrijas iedzīvotāji priecājas par šķietamu Opel glābšanu šādā veidā. Tomēr, ja mēs rūpīgāk pavērojam šīs norises, man ir lielas šaubas par to, vai mēs neatkārtojam to pašu, ko mēs Austrijā pieredzējām saistībā ar acīmredzamo nacionalizētās rūpniecības glābšanu, un to, kas notika pirmsvēlēšanu laikā Vācijā saistībā ar Holzmann uzņēmumu. Es nezinu, vai kāds no klātesošajiem Vācijas deputātiem gribētu ar mani saderēt par to, vai iespējamie Vācijas nodokļu maksātāji šādi atbalstītu Opel, ja pēc desmit dienām nebūtu jānotiek nozīmīgām vēlēšanām.
Es vēlētos, lai Komisija sine ira et studio apsver un pārdomā, vai tas patiešām ir lietderīgi. Ja mēs gatavojamies pastāvīgi runāt par konkurenci, tad tādai ir jābūt, un tā nedrīkst radīt spirālveida lejupslīdi, kurā tiek ierauti arī tie, kuri finansiālajā aspektā bija darbojušies labāk nekā Opel.
Theodor Stolojan
(RO) Priekšsēdētājas kundze! Faktiski mēs patlaban runājam par situācijas atveseļošanās pazīmēm Eiropā, bet diemžēl automobiļu rūpniecības nozarē situācija joprojām ir satraucoša. Tāpēc es uzskatu, ka mums ir jādod nepārprotams signāls Eiropas valstīm, mudinot tās turpināt iesāktās programmas fosilo degvielu izmantojošo veco automašīnu aizstāšanai ar jaunām videi nekaitīgākām automašīnām, tajā pašā laikā finansējot progresīvās programmas no attiecīgo valstu budžeta. Acīmredzami mums ir arī jāievieš šajās programmās konkrēti pārstrukturēšanas nosacījumi energoresursu taupīšanas nolūkā.
Saïd El Khadraoui
(NL) Priekšsēdētājas kundze! Pagaidu risinājums Opel lietā ir laba ziņa atsevišķiem cilvēkiem, bet ļoti slikta ziņa vairākiem tūkstošiem cilvēku, kuri drīzumā zaudēs darbu, un šajā pēcpusdienā dzirdētais paziņojums liecina, ka tas skars arī Antverpenes ražotni. Nemaz jau nepieminot piegādes ķēdi, kurā arī tiks likvidēts ļoti daudz darbavietu. Tā ir sociāla traģēdija, un es uzskatu, ka šajā saistībā ir svarīgi trīs aspekti.
Pirmkārt, Komisijai tagad ir jāizmanto visas pilnvaras, lai nodrošinātu, ka paziņojuma par pārstrukturēšanu izraisīto negatīvo seku sadalījums ir godīgs un objektīvs. Ir ļoti būtiski saglabāt Eiropas uzticamību un nepieļaut, lai strādājošajiem rastos sajūta, ka daži ir vienlīdzīgāki par citiem.
Otrkārt, sākot no šī brīža, Komisijai ir jārīkojas ar pilnu atdevi, lai palīdzētu rast nākotnes risinājumus tiem uzņēmumiem, kuros tiek likvidētas darbavietas.
Treškārt un, manuprāt, galvenokārt, mums ir vajadzīga krietni aktīvāka Komisija; mums ir vajadzīga Eiropas rūpniecības politika, izaicinājumu, iespēju un problēmu risinājumu redzējums no Eiropas skatupunkta, arī attiecībā uz tādām starptautiskām rūpniecības nozarēm kā automobiļu rūpniecības nozare.
Krisztina Morvai
Priekšsēdētājas kundze, lūdzu atvainot par manu nezināšanu. Es esmu cilvēktiesību advokāte ar ļoti nelielu pieredzi ekonomikas jautājumos, tāpēc man ir divi ļoti būtiski jautājumi.
Pirmais jautājums ir šāds: vai pamatproblēma nepastāv jau pašā ekonomikas sistēmā, kurā peļņa tiek privatizēta, bet izmaksas un zaudējumi nacionalizēti un segti no nodokļu maksātāju naudas, ņemot vērā, ka vairums no šiem cilvēkiem ir mazturīgi, un tagad viņiem jāmaksā par kādas nelielas bagātu uzņēmēju elites nepareizi pieņemtajiem lēmumiem? Vai šī sistēma pēc būtības nav nepareiza, un vai mums nevajadzētu meklēt pamatcēloņus problēmai, kuru šodien apspriežam?
Otrs jautājums ir šāds. Mēs runājam par diskrimināciju valsts atbalsta piešķiršanas ģeogrāfiskajā sadalījumā vai valstu starpā, bet - kā ir ar nozarēm? Vai ir godīgi, ka šie lielie uzņēmumi saņem valsts atbalstu no nodokļu maksātāju naudas, bet mazie un ģimenes uzņēmumi to saņemt nevar? Vai tas nav būtisks pārkāpums attiecībā uz vienlīdzīgām iespējām uzņēmēju starpā Eiropas Savienībā?
Richard Howitt
Priekšsēdētājas kundze! Kā deputāts, kas pārstāv Austrumanglijas pilsētu Lūtonu, es gribētu pievienoties savai kolēģei Arlene McCarthy un izteikt mūsu patieso vēlmi komisāram V. Špidla un Komisijai, lai GM un Opel darījums tiktu rūpīgi pārbaudīts, pārliecinoties, ka darījums, kas būtībā ir Eiropas uzņēmuma pārdošana, ir izdevīgs Eiropai kopumā.
Es gribētu arī lūgt komisāru īpaši iedziļināties jautājumos, kas skar kravas automobiļu ražošanu, ko pārstāv arī Lūtonas ražotne. Pirmkārt, tāpēc, ka Magna partneris ir Krievijas kravas automašīnu rūpniecības uzņēmums, un pastāv bažas, ka šis uzņēmums gūs labumu uz jau esošās ražošanas rēķina. Otrkārt, tāpēc, ka ir sagaidāms, ka līdz 2012. gadam kravas automašīnu tirgū nonāks jauns modelis, un, ja vien Magna neapstiprinās jaunā modeļa ieviešanu, tas rada bažas par šīs ražotnes nākotni. Un, visbeidzot, pastāv bažas arī par to, ka darījums nebūs atbilstīgs ražošanas kopuzņēmuma līgumam starp General Motors un Renault, kas ir saistīts ar pusi no Lūtonas ražotnes produkcijas. Es lūdzu komisāru darīt visu iespējamo, lai saglabātu šo ražošanas jaudu un vienlaikus arī attiecīgās darbavietas.
Vladimír Špidla
Komisijas loceklis. - (CS) Dāmas un kungi! Šīs debates nepārprotami liecina, ka automobiļu rūpniecības nozare ir viena no vissvarīgākajām Eiropas Savienības tautsaimniecības jomām. Manuprāt, tas arī skaidri norāda, ka attiecībā uz automobiļu rūpniecības nozari, tāpat kā attiecībā uz uzņēmumu Opel, ir iespējams tikai Eiropas risinājums, un ka attiecībā uz atsevišķām valstīm nav iespējams rast ilgtermiņa risinājumu, kas izturētu laika pārbaudi gan ekonomiskajā, gan sociālajā aspektā. Pēc manām domām, tika skaidri uzsvērts tas, cik svarīgi ir, lai Komisija nodrošinātu visu noteikumu pilnīgi konsekventu piemērošanu un ievērotu pilnīgu objektivitāti. Tika daudz debatēts par konkurences noteikumiem ekonomikas jomā, tomēr es vēlētos uzsvērt, ka Eiropā ir pieņemts arī daudz ļoti būtisku direktīvu attiecībā uz sociālajiem jautājumiem un pārstrukturēšanas regulējumu, kā arī attiecībā uz darba ņēmēju informēšanu un plašu jautājumu klāstu, kuri mums principiāli jāņem vērā, jo visas ekonomiskās darbības ir cieši saistītas ar cilvēkiem un mums ir pilnībā jārēķinās ar visu pieņemto lēmumu sociālajām sekām. Es gribētu uzsvērt, ka Opel gadījums uzskatāmi parāda visas svarīgākās automobiļu rūpniecības nozares sastāvdaļas, un, manuprāt, atkarībā no tā, kā šī problēma tiks risināta, sadarbojoties dažādos Eiropas līmeņos, mēs varēsim pateikt, kāda būs Eiropas automobiļu rūpniecības nākotne.
Dāmas un kungi, šajās debatēs tika netieši norādīts, ka Komisija nav bijusi pietiekami aktīva. Man jāsaka, ka šīs krīzes laikā, jo īpaši tās sākumposmā, skaidri iezīmējās protekcionisma tendences un ekonomiskais nacionālisms. Pēc vairākiem mēnešiem tas vairs nebija aktuāls temats. Manuprāt, mums jāatzīst, ka šajā jautājumā Komisija ir izrādījusi ļoti ievērojamus centienus, kuri ir vainagojušies ar noteiktiem rezultātiem. Attiecībā uz problēmas būtību mans kolēģis Verheugen kungs bija sasaucis divas sanāksmes, kurās piedalījās atsevišķas dalībvalstis, lai apmainītos ar informāciju savā starpā; šāda prakse ne vienmēr tika izmantota iepriekšējos pārstrukturēšanas gadījumos. Manā skatījumā šīs debates arī skaidri apliecināja, ka Eiropas automobiļu rūpniecības nozares pārstrukturēšanas process būs ilgstošs, un mums tas ir jāņem vērā. Par centrālo jautājumu tika izvirzīts nākotnes progress, un es ar gandarījumu varu atkārtoti uzsvērt to, ka Eiropas Investīciju banka piešķir atbalstu inovācijām automobiļu rūpniecības nozarē, lai neļautu šai krīzei vājināt nozares jaunrades spējas.
Dāmas un kungi, lai gan pieņemtais lēmums ir ļoti nozīmīgs attiecībā uz jautājumu, kuru apspriedām šodien, tomēr mēs esam šī procesa vidū, un nevar būt šaubu, ka Komisija ir mobilizējusi visas savas pilnvaras un resursus, lai nodrošinātu šī procesa korektu norisi, pievēršot uzmanību sociālajiem aspektiem.
Neelie Kroes
Komisijas locekle. - Priekšsēdētājas kundze! Esmu daudzējādā ziņā pateicīga par gandrīz visām izteiktajām piezīmēm. Šī ir lieliska izdevība noskaidrot, kādos jautājumos Komisijas loma ir ierobežota un kādi ir tās izaicinājumi, kā arī to, kādi ir Komisijas politikas mērķi. Es vēlos skart arī grafika jautājumu. Langen kungs samērā skaidri pauda savu nostāju attiecībā uz to, kā arī attiecībā uz Komisijas lomu.
Mēs labi apzināmies, ka šajā kontinentā - un ne tikai kontinentā - nedzīvo eņģeļi vien. Vienmēr būs situācijas, kad kāds centīsies izmantot valsts atbalstu, un tas mums ir labi zināms. Tieši tāpēc valsts atbalsta jautājumi ir Komisijas kompetencē - tā ir izlēmušas visas dalībvalstis. Starp citu, mani joprojām pārsteidz tas, ka Eiropas Savienības dibinātāji 20. gadsimta piecdesmitajos gados jau zināja par grūtībām, kādās var nonākt, nepareizi izmantojot valsts atbalstu. Viņiem tas bija skaidrs, un tas ir izklāstīts Romas līgumā.
Tomēr vienlaikus jānorāda, ka Komisijas uzdevums ir pārbaudīt, vai valsts atbalsta piešķiršana nav saistīta ar protekcionismu, un tieši šo problēmu mēs risināsim. Daži no jums interesējās, kāpēc mēs nerīkojamies ātrāk, bet mēs darām visu, kas ir mūsu spēkos. Starp citu, sadarbībā ar bankām valstiskajai piederībai netiek piešķirta nekāda nozīme. Mēs varam minēt piemērus no Vācijas banku sistēmas, piemēram, Sachsen LB gadījumā lēmums tika pieņemts ļoti ātri, tomēr tas ir atkarīgs no pārējiem dalībniekiem, kā tas ir arī šajā gadījumā. Mums ir vajadzīgi fakti un skaitļi. Tas, ka jārīkojas ātri, ir pats par sevi saprotams; par to nav vērts runāt, jo mēs to labi zinām. Mēs rīkosimies tik ātri, cik ātri to ļaus sniegtā informācija. Taču mums ir saprotama arī jūsu nepārprotamā nostāja, ka Komisijas darbam jābūt ļoti rūpīgam un precīzam, un ir jāveic izmeklēšana, lai iegūtu pierādījumus un iepazīstinātu ar tiem Parlamentu. Es vienmēr esmu izrādījusi vēlmi un, cerams, radusi iespēju jūs iepazīstināt ar gūtajiem rezultātiem, tomēr mums ir jāpārbauda atklātais. Mums ir jābūt pārliecinātiem par informāciju, kādu nododam tālāk.
Ja Verhofstadt kungs vēlas, lai mēs pārbaudām ne vien valsts atbalsta piešķiršanas gadījumu, bet arī iedziļināmies uzņēmumu apvienošanas noteikumos, mēs to rūpīgi izvērtēsim, ja saskaņā ar ES Apvienošanās regulu Magna un Sberbank darījums ir tāds, par ko jāziņo Komisijai. Es domāju, ka godājamais deputāts arī to vēlas.
Mums ir jābūt ļoti uzmanīgiem, aizstājot neveselu, bet tomēr ļoti konkurētspējīgu nozari ar karteli, kura pamatā ir tirgus sadale un cenu noteikšana, jo tādējādi tas, ko mēs cenšamies saglābt, nonāks vēl ļaunākā situācijā. Mēs saprotam, ka ir jārīkojas ātri un jābūt gan uzmanīgiem, gan precīziem, un jāizpēta šī lieta dziļāk. Ir svarīgi nodrošināt, lai valsts atbalsts sekmētu pienācīgu pārstrukturizēšanu. Tas ir vissvarīgākais, un Komisija ir pilnībā iesaistījusies šajā procesā. Dalībvalstu lielumam nav nekādas nozīmes, tāpat kā uzņēmuma valstiskajai piederībai vai ietekmīgumam. Mēs esam objektīvi.
Apsolu jums, ka paziņošu priekšlikumu brīdī, kad varēsim teikt, ka esam savu darbu pabeiguši, un paveikuši to pienācīgi, un mēs varam apliecināt, ka šis priekšlikums būs īstenojams un nākotnē mums būs stabilas darbavietas. Tas ir viens no svarīgākajiem uzdevumiem, kas mums jāpaveic, lai palīdzētu tiem, kuru nākotne šobrīd ir ļoti neskaidra.
Priekšsēdētāja
Debates tiek slēgtas.
