Gatavošanās Eiropadomes sanāksmei 2011. gada 23. un 24. jūnijā (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir Padomes un Komisijas paziņojumi par gatavošanos Eiropadomes sanāksmei 2011. gada 23.un 24. jūnijā.
Enikő Győri
Padomes priekšsēdētāja. - Priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāj, godājamie deputāti! Šī ir pēdējā reize, kad man Padomes vārdā jāuzrunā Parlaments plenārsēdes debatēs.
Janvārī mēs apsolījām, ka mūsu prezidentūra būs Parlamentam draudzīga. Apzinādamies Lisabonas līguma sekas, mēs sapratām, ka cieša sadarbība ar Eiropas Parlamentu un tā deputātiem turpmāk būs būtiski svarīgs jebkuras prezidentūras panākumu priekšnoteikums. Eiropas sabiedrība gaida no ES rezultātus, īpaši nelauzot galvu par atšķirībām Parlamenta, Komisijas un Padomes starpā. Un tai ir pilnīga taisnība. Mums ir kopīgi pienākumi, tātad arī mūsu panākumi vai neveiksmes ir kopīgi.
Gaidāmā Eiropadome iezīmē Ungārijas prezidentūras beigas. Tāpēc šīs debates ir nenovērtējama iespēja atskaitīties par to, kas paveikts vairākos jautājumos, cieši sadarbojoties ar Parlamentu.
Sākšu ar ekonomikas politiku. Līdz ar Eiropadomes sanāksmi noslēgsies pirmais Eiropas pusgads. Tas savieno vienā politiskā ciklā abus ekonomikas atveseļošanos veicinošos aspektus - finansiālo stabilitāti, kuras pamatā ir fiskālā konsolidācija, kas atspoguļojas stabilizācijas un konverģences programmās, un strukturālās reformas gudrai, ilgtspējīgai, integrējošai un darbavietas radošai izaugsmei. Pateicoties Komisijas, Padomes un dalībvalstu lieliskajai savstarpējai sadarbībai valstu reformu programmu un rekomendāciju jomā, pirmais Eiropas pusgads arī ilga pusgadu un ne dienu vairāk.
Eiropadome tiks aicināta atbalstīt Padomes apstiprinātus, konkrētām valstīm adresētus ieteikumus, kuriem jāatspoguļojas visu dalībvalstu lēmumos attiecībā uz to budžetiem un strukturālajām reformām. Pat trialoga sarunās mēs iekļāvām atsauci uz Eiropas pusgadu, lai Parlaments tiktu pienācīgā veidā informēts par šiem notikumiem.
Attiecībā uz paktu "Eiro plus” vairākums dalībvalstu ir uzņēmušās saistības, iekļaujot tajās vairāk nekā simts dažādu pasākumu. Šīs saistības ir svarīgs solis ceļā uz minētā pakta mērķu sasniegšanu, kas tagad ir jāīsteno dalībvalstu līmenī.
Taču šo sākotnējo saistību vērienīgums un konkrētība visām valstīm nav vienāda. Sagatavojot nākamās saistības, dalībvalstis izvēlēsies plašāku darbības jomu, konkrētāku pieeju un augstākus mērķus.
Ļaujiet man pievērsties sešu tiesību aktu priekšlikumiem par ekonomikas pārvaldību, sauktiem mūsu kopējā žargonā par "sešu paketi”. Es neiedziļināšos sīkumos, jo tā ir plenārsēdes darba kārtībā. Ļaujiet man tikai atgādināt jums, ka Ungārijas prezidentūrai Eiropadome piešķīra pilnvaras panākt politisku vienošanos ar Parlamentu līdz jūnija beigām. Pēc tam, kad Padome martā pieņēma vispārējo pieeju, mēs nekavējoties sākām strādāt, iesaistoties intensīvās trialoga sarunās ar Parlamentu un Komisiju.
Šīs trīs iestādes ir paveikušas milzīgu darbu. Parlamenta sākotnējai nostājai tika iesniegti aptuveni 2000 grozījumu. Līdz šim brīdim mums ir izdevies samazināt neatrisinātos jautājumus līdz vienam pašam lielam jautājumam un dažiem tehniskiem jautājumiem. Es esmu pārliecināta, ka šodien mums iesniegtais teksts ir spēcīgāks un vairāk piemērots turpmāko krīžu novēršanai. Mēs attiecīgi informēsim Eiropadomes priekšsēdētāju, tādējādi sniedzot ziņojumu iestādei, kas mums uzticēja šo uzdevumu.
Es esmu personīgi iesaistījusies aizraujošās sarunās ar daudziem Parlamenta deputātiem. Es izmantošu šo izdevību, lai jums visiem pateiktos par šo pieredzi. Kā prezidentūra, kurai ir draudzīgas attiecības ar Parlamentu, mēs ceram, ka rezultāti, kas noveduši mūs līdz vienošanās iespējai, netiks izniekoti. Finanšu tirgi, Eiropas uzņēmumi un - kas ir vissvarīgāk - Eiropas pilsoņi gaida, lai mēs lemtu atbildīgi un nostātos pret parādiem - galveno mūsu ekonomikas nelaimi. Beidzot mēs zinām arī to, ka Grieķijas jautājums arī būs Eiropadomes darba kārtībā.
Tagad ļaujiet man pievērsties tieslietām un iekšlietām. Eiropadome risinās stratēģiskos jautājumus, kas attiecas uz patvērumu, migrāciju un Šengenu - pamatojoties uz secinājumiem, kurus 2011. gada 9. jūnijā pieņēma Tieslietu un iekšlietu padome.
Neseno notikumu gaismā Eiropadome apspriedīs idejas un sniegs vairāk politisku ieteikumu, kā arī nodrošinās sadarbību Šengenas zonā. Tā apspriedīs arī iespējamo aizsardzības mehānismu. Taču ļaujiet man uzsvērt, ka Šengenas pienācīgai funkcionēšanai ir svarīgi, lai dalībvalstis pilnā mērā īstenotu noteikumus un tādējādi palielinātu savstarpējo uzticēšanos. Ir jāievieš arī efektīva un uzlabota uzraudzības un risku novērtēšanas sistēma.
Pievērsīsimies tagad personu pārvietošanās brīvībai. Tā pieder pie citas acquis comunautaire nodaļas nekā Šengena, taču tās ir nesaraujami saistītas. Abas pieder pie Eiropas integrācijas redzamākajiem un populārākajiem sasniegumiem. Dalībvalstis to labi apzinās un tāpēc ir nolēmušas tās aizsargāt. Ideja, kas ir Šengenas pamatā, nav mainījusies - vēl efektīvāka ārējo robežu pārvaldība ir priekšnoteikums ceļošanai bez jebkādas robežkontroles Šengenas zonā.
Kā jūs zināt, ir notikušas intensīvas sarunas par Frontex regulas grozījumiem. Frontex ir Eiropas instruments par excellence, kas ir būtisks mūsu ārējo robežu kontrolei. Prezidentūra atzinīgi vērtē pēdējās trialoga sapulces pozitīvos rezultātus. Dalībvalstis apspriedīs šos rezultātus šajā pēcpusdienā, un mēs uzskatām, ka līdz Eiropadomes sanāksmei būs iespējams panākt vienošanos.
Nesenie notikumi ir radījuši saspīlētu situāciju patvēruma politikā. Cilvēkiem, kam vajadzīga aizsardzība, ir jāgarantē drošas un efektīvas patvēruma procedūras. Tāpēc ir svarīgi, lai kopējā Eiropas patvēruma sistēma tiktu pabeigta līdz 2012. gadam - sistēma, kuras pamatā ir augsti aizsardzības standarti un godīgas un efektīvas procedūras, kas spēj novērst ļaunprātīgu patvēruma politikas izmantošanu un ļauj bez kavēšanās izskatīt patvēruma pieteikumus, lai nodrošinātu šīs sistēmas ilgtspējību.
Eiropadome apskatīs arī to, kā tiek sagatavoti plāni, lai pilnveidotu migrācijas plūsmu un bēgļu plūsmu pārvaldības spējas. To mērķis ir novērst nelegālās imigrācijas galvenos iemeslus. Šajā nolūkā tiks veidota partnerība ar dienvidu kaimiņvalstīm. Pirmais pasākums būs plašs strukturēts dialogs ar šīm valstīm par migrāciju, mobilitāti un drošību, lai šīs valstis un ES gūtu taustāmu labumu.
Ļaujiet man teikt dažus vārdus par Horvātiju. Pievienošanās sarunu noslēgšana ar Horvātiju bija viena no mūsu prezidentūras lielākajām prioritātēm. Horvātijas, Komisijas un prezidentūras ārkārtīgi lielo pūļu rezultātā - pūļu, kuras Parlaments būtiski atbalstīja un par ko tam pienākas liela uzslava, - Eiropadome aicinās noslēgt pievienošanās sarunas ar Horvātiju līdz 2011. gada jūnija beigām. Pievienošanās līguma parakstīšana ir paredzēta pirms šā gada beigām.
Šie notikumi dod jaunu impulsu Rietumbalkānu izredzēm pievienoties Eiropai. Eiropadome atgriezīsies pie šā jautājuma 2011. gada decembra sanāksmē. Šajā saistībā tiek gaidīts, ka tā atzinīgi novērtēs ģenerāļa Mladiča apcietināšanu un pārvešanu uz Hāgu. Serbija ir spērusi lielu soli pretī dalībai ES.
Attiecībā uz dienvidu kaimiņreģionu tiek gaidīts, ka Eiropadome apstiprinās jauno pieeju attiecībām ar ES kaimiņvalstīm, par kuru pirmdien tika panākta vienošanās Ārlietu padomē. Ņemot vērā nopietnos notikumus Eiropas Savienības dienvidu kaimiņvalstīs, Eiropadomei ir jāpieņem deklarācija par nesenajiem notikumiem šajā reģionā.
Citu jautājumu starpā es vēlos jūs informēt, ka Eiropadome gatavojas iecelt Mario Draghi par nākamo Eiropas Centrālas bankas pārvaldnieku, par ko būs jābalso arī Parlamentam.
Visbeidzot ne mazāk svarīgs ir arī tas apstāklis, ka Eiropadomei būs jāapstiprina ES stratēģija Donavas reģionam un ES programma attiecībā uz romu integrācijas valsts stratēģijām, tādējādi īstenojot divas citas Ungārijas prezidentūras prioritātes.
Donavas stratēģija ir paredzēta, lai palielinātu visa šā reģiona iespējas, reģiona, kas aptver vairākas dalībvalstis un trešās valstis Rietumbalkānos - gan nācijas, gan tautas, gan kopienas. Īstenojot ES programmu attiecībā uz romu integrācijas valsts stratēģijām, mēs Eiropas līmenī pirmo reizi risināsim romu tautības cilvēku bēdīgo stāvokli un līdz ar to radīsim jaunas iespējas mums visiem.
Īpaša pateicība Parlamentam pienākas par lielisku ziņojumu - Livia Járóka ziņojumu -, kā arī par lēmumu, kas ir teicams pamats mūsu darbam Padomē. Eiropa tādējādi parādīs, runājot premjerministra Orbán vārdiem, "ka tai ir ne tikai prāts, bet arī sirds”.
Priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāj, godājamie deputāti! Ungārijas prezidentūra izvēlējās devīzi "Spēcīga Eiropa”. Ļaujiet man izteikt cerību, ka jūs piekritīsiet priekšsēdētājam Buzek, kas nesen teica: "Pēc Ungārijas prezidentūras Eiropa būs spēcīgāka un labāka.”
Vēlreiz no visas sirds jums pateicos par sadarbību pēdējos sešos mēnešos.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs! Šīs nedēļas Eiropadomes sanāksmei ir ļoti būtiska darba kārtība. Ministre Győri Padomes Ungārijas prezidentūras vārdā ir vispārējos vilcienos iepazīstinājusi mūs ar to. Tagad es vēlos viņai pateikties par pašaizliedzīgo nodošanos šim darbam pēdējo sešu mēnešu laikā.
Ļaujiet man pievērsties dažiem konkrētiem jautājumiem - es esmu uzrakstījis vēstuli Eiropadomes locekļiem, izklāstot Komisijas nostāju attiecībā uz dažiem svarīgiem darba kārtības punktiem, un es vēlos dalīties pārdomās ar jums par šo nostāju. Savas runas beigās es sniegšu dažus komentārus arī par Grieķiju.
Eiropadome veiks svarīgus pasākumus, lai nodrošinātu saskaņotāku un efektīvāku Eiropas Savienības ekonomikas politiku.
Pirmkārt, mums ir ekonomikas pārvaldības tiesību aktu kopums. Es vēlos no visas sirds pateikties Parlamentam par ārkārtīgi lielo darbu un spēju piešķirt šim jautājumam vērienīgumu. Vēlāk šajā pēcpusdienā komisārs Rehn Komisijas vārdā sīkāk izklāstīs mūsu nostāju šajos ārkārtīgi svarīgajos jautājumos. Tagad es gaidu, lai Parlaments un dalībvalstis vienojas, jo ekonomikas pārvaldības tiesību aktu kopums ir būtisks, lai visaptveroši reaģētu uz krīzi.
Vienošanās par šo tiesību aktu kopumu ir būtiski svarīga. Būs ļoti grūti izskaidrot mūsu pilsoņiem, kāpēc mēs nevaram vienoties par pamatjautājumiem reaģēšanai uz krīzi, lai gan pašreizējās problēmas, kas mums jārisina, ir iespaidīgas. Es uzskatu, ka vienošanās par šo tiesību aktu kopumu palīdzēs stiprināt mūsu ekonomikas uzraudzības mehānismus Eiropas līmenī. Tā dos Eiropas Savienībai lielākas iespējas novērst tāda valsts parāda un deficīta veidošanos, kas nav ilgtspējīgs, kā arī kaitīgas makroekonomiskas nelīdzsvarotības rašanos. Lai gan profilakse ir labāka par ārstniecību, mums būs arī vieglāk labot minētās situācijas, ja tās radīsies.
Otrkārt, es gaidu, lai valstu un valdību vadītāji apstiprinātu katrai valstij ieteikumus, kurus Komisija iesniedza 7. jūnijā. Kā jūs zināt, šī ir pirmā reize, kad mēs veicam šādu kolektīvu apstiprināšanu Eiropas līmenī.
Šo ieteikumu pamatā ir plašs Komisijas izstrādāts dalībvalstu ilgtspējīgas izaugsmes un darbavietu izveides plāns, kā arī valsts finanšu stabilitātes analīze. Tie ir mērķtiecīgi, izmērāmi un pielāgoti katras valsts neatliekamajām problēmām. Protams, diskusijas starp Komisiju un dalībvalstīm par šiem ieteikumiem ir reizēm bijušas ļoti intensīvas, bet es esmu apmierināts par to, ka kopējais rezultāts nav zaudējis savu vērienīgumu.
Mēs nevaram, no vienas puses, baudīt vienotā tirgus priekšrocības un, no otras puses, ignorēt neapdomīgu ekonomikas politiku. Nav nekādas jēgas atteikties no pilnīgi jauna ekonomikas pārvaldības tiesību aktu kopuma tikai tāpēc, ka dažas vājas dalībvalstis apšauba neatkarīgas Komisijas ieteikumus, kas paredzēti ikvienai dalībvalstij. Jaunais politikas izstrādāšanas veids nozīmē arī prasību pēc kolektīvas atbildības, jo Eiropas Savienības ekonomiskā telpa ir daudz kas vairāk par atsevišķu valstu ekonomikas summu.
Treškārt, Eiropadomei ir jāapstiprina grozījumi līgumos, kas vajadzīgi, lai 2013. gadā izveidotu Eiropas stabilizācijas mehānismu, kas spēs palīdzēt - pamatojoties uz stingriem nosacījumiem - eiro zonas dalībvalstīm, kas nonākušas finansiālās grūtībās.
Eiropas stabilizācijas mehānisms (ESM) kopā ar Eiropas finanšu stabilizācijas instrumentu (EFSM), kam ir palielinātas un efektīvas finanšu aizdevumu iespējas, skaidri liecina par mūsu saistībām aizsargāt eiro zonas stabilitāti, kas pamatojas uz pareizi pārvaldītām un ilgtspējīgām valstu finansēm.
Varbūt jūs atceraties, ka janvārī, kad Komisija iesniedza Gada izaugsmes pētījumu, ļoti svarīgs temats bija vajadzība palielināt EFSM aizdevumu piešķiršanas iespējas. Toreiz mūs stipri kritizēja, bet tagad Eiropas valstu valdības ir vienprātīgi nolēmušas palielināt efektīvas aizdevumu piešķiršanas iespējas. Gribētos zināt, kāpēc to nevarēja apstiprināt pirms vairākiem mēnešiem.
Ekonomikas pārvaldības tiesību aktu kopums, ieteikumi katrai dalībvalstij un stabilizācijas mehānismi - tādai ir jābūt nopietnai Eiropas atbildei uz mācību, ko tā guva no krīzes, un Eiropai jārīkojas saskaņā ar to. Komisija darīs visu iespējamo, lai saglabātu tādu pašu stingru izlēmību visās apspriežamajās lietās.
Lai pārvarētu ekonomikas krīzi, visām nozarēm ir jādod savs ieguldījums, jo īpaši finanšu nozarei. Es esmu apsolījis Parlamentam, ka Komisija sniegs oficiālu tiesību akta priekšlikumu par finanšu nodokli.
Šim priekšlikumam būs trīs mērķi. Pirmkārt, izvairīšanās no finanšu pakalpojumu iekšējā tirgus sadrumstalotības, jo aizvien biežāk tiek ieviesti nesaskaņoti dalībvalstu nodokļu pasākumi. Otrkārt, šā finanšu nodokļa mērķis ir radīt instrumentus, kas palīdzētu novērst pārmērīgi riskantus vai atklāti spekulatīvus darījumus. Treškārt, nodrošināt, ka arī finanšu iestādes sniedz godīgu un būtisku ieguldījumu nesenās krīzes izmaksu segšanā, kā arī risina pārmērīgas peļņas jautājumu.
Ļoti augstās prēmijas baņķieriem - kas dažkārt tika glābti par milzīgām nodokļu maksātāju naudas summām - liek secināt, ka banku nozare gūst pārmērīgu peļņu un ka tai arī ir jāsniedz savs ieguldījums, lai vairotu visas sabiedrības labumu.
(Aplausi)
Otrs lielais jautājums, kas jārisina Eiropadomei, ir migrācija. Migrācijas jautājums kļuva aktuāls pēdējos mēnešos, jo īpaši notikumu dēļ Vidusjūras dienvidu reģionā.
Maijā es Parlamentam izklāstīju Komisijas migrācijas tiesību aktu kopuma mērķi - izveidot neseno un turpmāko migrācijas politikas iniciatīvu sistēmu, kas ļautu ES un dalībvalstīm pārvaldīt trešo valstu valstspiederīgo patvēruma, migrācijas un mobilitātes jautājumus drošā vidē.
Atzīsim, ka migrācija ir ļoti satraucošs jautājums. Taču ļaujiet man nepārprotami paziņot, ka Komisija nepieņems nekādus mēģinājumus graut Šengenas principus. Faktiski es uzskatu, ka mēs redzēsim tieši pretēju tendenci - Eiropas pieejas migrācijai pastiprināšanos un brīvu pārvietošanos.
Komisija ir ierosinājusi stiprināt Šengenas zonas pārvaldību, tādējādi palielinot dalībvalstu uzticēšanos un paļāvību mūsu ārējo robežu efektīvai pārvaldībai.
Tas tiks panākts, pastiprinot Frontex robežu aģentūru un izmantojot vērtēšanas mehānismu, dalībvalstu aģentūrām sadarbojoties apdraudējuma novērtēšanā. Mēs pētām arī iespēju ieviest drošības pasākumu sistēmu, kas ļautu pieņemt lēmumus Eiropas līmenī, lai novērstu iespējamas grūtas situācijas, kad pie mūsu kopīgajām ārējām robežām rodas ārkārtējs spiediens vai kad dalībvalstis nespēj izpildīt pienākumu kontrolēt savas robežas. Lēmumi par labāko veidu, kā risināt šādas situācijas, ir jāpieņem Eiropas līmenī, izvairoties no dalībvalstu vienpusējas rīcības. Ļaunākajā gadījumā, ja ir radusies kritiska situācija, ir jāpieņem lēmums par pagaidu iekšējās robežkontroles atjaunošanu, taču vienmēr saskaņā ar Kopienas noteikumiem.
Tas nenozīmē atteikšanos no iekšējo robežu atcelšanas. Tas nozīmē šīs sistēmas Eiropas dimensijas stiprināšanu, lai Komisija varētu sniegt savu priekšlikumu galīgo formulējumu un gūt panākumus.
Migrācijas tiesību aktu kopumu noslēdz priekšlikumi par kopīgu, efektīvu un aizsargājošu patvēruma sistēmu, kas garantē patvēruma meklētājiem vienādu attieksmi visā Eiropā. Es esmu pārliecināts, ka Parlaments un Padome atbalstīs Komisijas pārskatītos priekšlikumus par obligātajiem patvēruma meklētāju uzņemšanas standartiem un bēgļa statusu. Es aicināšu Eiropadomi sniegt atbalstu visa patvēruma tiesību aktu kopuma pabeigšanai, cik drīz vien konkrēti noteiktajā termiņā iespējams.
Eiropadome ir apspriedusi arī situāciju mūsu kaimiņvalstīs, jo īpaši Partnerību demokrātijai un kopīgai labklājībai ar Vidusjūras dienvidu reģionu. Šī partnerība ir sevišķi svarīga mūsu arābu partneriem, kas gaida no Eiropas Savienības atbalstu pārejas procesam uz demokrātiju Vidusjūras dienvidu reģiona valstīs. Mēs nedrīkstam viņus pievilt.
Vēl viens nākamās Eiropadomes sanāksmes darba kārtības punkts ir Komisijas ieteikums, lai Horvātija kļūst par Eiropas Savienības 28. dalībvalsti, cerams, līdz 2013. gada 1. jūlijam. Vēl gan ir jāveic liels darbs, bet es ceru, ka mēneša beigās pievienošanās konferencē mēs varēsim slēgt pēdējās sadaļas.
Visbeidzot teikšu dažus vārdus par Grieķiju, jo es ceru, ka dalībvalstīm arī būs izdevība augstākajā līmenī apspriest šo situāciju, kas ir svarīga ne tikai mūsu Savienības dalībvalstīm, bet, manuprāt, arī eiro zonas stabilitātei un visas Eiropas Savienības stabilitātei. Grieķijas jautājums ir saistīts ar ļoti svarīgām problēmām - ne tikai attiecībā uz finanšu stabilitāti, bet arī uz sociālajām saistībām un Eiropas Savienības politisko apņemšanos.
Vakardienas balsojums Grieķijas parlamentā ļauj Grieķijas valdībai sasniegt vienprātību reformu atbalstam, par ko ir panākta vienošanās ar Eiropas Savienību un SVF - par fiskālajiem pasākumiem, privatizāciju un reformām, kas ir nepieciešamas, lai Grieķija atgrieztos uz izaugsmes ceļa. Ir pilnīgi skaidrs, ka nav citas alternatīvas šim plānam. Tāpēc rīkosimies saskaņā ar to.
Es zinu, ka daudzi Grieķijas iedzīvotāji piedzīvo lielu grūtību un nedrošības periodu. Mana vēsts Grieķijas tautai ir šāda - ja Grieķijas valdība rīkosies, Eiropa palīdzēs. Ja Grieķija parādīs, ka tā patiešām pilda savas saistības ieviest reformas, par kurām tika panākta vienošanās ar Eiropas Savienību un SVF, mēs pavadīsim Grieķiju atpakaļceļā uz izaugsmi. Fiskālā konsolidācija ir pilnīgi nepieciešama, bet galvenais mērķis ir izaugsme.
Mēs nedrīkstam aizmirst, ka viens eiro, kas tiek iztērēts, lai samaksātu procentu likmi par parādu, ir viens eiro, kas tiek atņemts Grieķijas iedzīvotājiem, tāpēc ir ļoti svarīgi samazināt parādu, lai kontrolētu deficītu un atjaunotu uzticību Grieķijas ekonomikai, un veicinātu izaugsmi.
Taču ir ļoti svarīgi, lai Grieķijas iedzīvotāji saprastu, ka šādos grūtos apstākļos ir vajadzīgs nacionālais konsenss, nevis īsredzīga un tendencioza politika. Ņemot vērā nepieciešamās svarīgās reformas, Grieķijā ir vajadzīgs nacionālais konsenss, lai tā varētu iegūt partneru un tirgu uzticību.
(Aplausi)
Pirmdienas vakarā es tikos ar premjerministru Papandreou, un mēs apspriedām, kā stratēģiski pareizāk izmantot Eiropas struktūrfondus. Saskaņā ar kohēzijas politiku Grieķijai ir iespējams iegūt ievērojamu summu Eiropas finansējuma. Es uzskatu, ka mums ir jāpalielina šā finansējuma apguves līmenis un jāpaātrina tā piešķiršana, lai ievērojami ietekmētu un uzlabotu konkurētspēju un nodarbinātību.
Tas viss tiks veikts ar pašreizējo finansējumu. Tā būs visaptveroša tehniskās palīdzības programma, kurā galvenā vērība tiks veltīta izaugsmei un darbavietām, taču tā būs ārkārtas programma, jo - es vēlreiz atkārtoju - Grieķija atrodas ārkārtas situācijā.
Es šos jautājumus apspriedīšu ar Eiropadomi, lai noskaidrotu, ko mēs kopīgi ar Grieķiju varam paveikt. Komisija to var īstenot divpusēji kopā ar valdību, taču es uzskatu, ka ir jāiesaista visas dalībvalstis, kas var sniegt tehnisku palīdzību.
Grieķijas valdība ir gatava atbalstīt šādu pieeju un sadarboties ar mums. Es uzskatu, ka arī mums ir jābūt gataviem reaģēt pozitīvi, vienmēr pamatojoties uz stingriem noteikumiem attiecībā uz reformām, kas vajadzīgas šai valstij.
Grieķijas reformu plānu īstenošanai ir vajadzīgas ārkārtīgas pūles no Grieķijas iedzīvotāju puses. Komisija ierosina šos ārkārtas pasākumus par zīmi Grieķijas iedzīvotājiem, ka tiem ir cerības uz veiksmi. Viņi uzupurējas, un mēs zinām, ka viņi uzupurējas, bet ceļa galā ir cerības un risinājumi viņiem ir sasniedzami. Viņi veic dažus svarīgus samazinājumus, bet šie samazinājumi ir vajadzīgi izaugsmei. Pareizā atbilde ir izaugsme, un mēs sadarbosimies ar Grieķijas iestādēm un Grieķijas iedzīvotājiem, lai sasniegtu šo mērķi.
Joseph Daul
Priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāj, Padomes priekšsēdētāj, ministre Győri! Es vispirms pāris vārdos vēlos jums izteikt atzinību par darbu, ko esat veikuši, un par sistemātisko pieeju, kuru izmantojāt stundās, ko veltījāt šim darbam, jo īpaši, kad bijāt kopā ar Parlamentu. Man šķiet, ka ir vērts to pieminēt, un tāpēc es vēlreiz pateicos jums.
(Aplausi)
Jūs tagad aplaudējat viņai, bet tas citādi nemaz nevar būt, jo mēs savā grupā viņu labi mācījām. Tāpēc viņa labi zina, kas Parlamentam ir padomā.
Visai reti Eiropadomes sanāksme notiek tik grūtos un saspīlētos apstākļos. Visai reti mūsu dalībvalstu iedzīvotājiem ir bijušas tik lielas cerības, proti, cerības, ka viņu līderi pieņems drosmīgus un vienotus lēmumus par aktuālo eiro jautājumu un parādu krīzi, kā arī par ekonomikas pārvaldību. Vairākās valstīs, jo īpaši Grieķijā, iedzīvotāji ir apjukuši, nobažījušies un dziļi norūpējušies par savu bērnu nākotni. Es vēlos izmantot izdevību sūtīt mūsu Grieķijas draugiem trīs vēstis.
Pirmkārt, Eiropa solidarizējas ar viņiem, un mēs eiropieši darām visu iespējamo, lai solidaritātes un atbildības garā atbrīvotu viņus no ārkārtīgi grūtās situācijas - un es uzsveru vārdu "atbildība”.
Otrkārt, situācija, kādā viņi - tāpat kā daudzas citas valstis Eiropā - ir iekļuvuši, ir sekas tam, ka daudzus gadus viņi dzīvoja pāri saviem līdzekļiem. Tas man bija jāpasaka, un es aicinu eiropiešus skatīties acīs patiesībai.
Mana trešā vēsts ir abu pirmo apvienojums - Eiropa var palīdzēt Grieķijai vai jebkurai citai valstij, kas nokļuvusi grūtībās, ja tā dara visu iespējamo, lai ilgtermiņā konsolidētu savu ekonomisko un finansiālo situāciju. Tāpēc būs daudz kas jāupurē, bet tas beigās valstī izraisīs pozitīvas pārmaiņas. Arī tas man bija jāpasaka, un šajā sakarībā man prātā nāk Latvijas piemērs. Pirms dažiem gadiem tā atradās uz bankrota robežas, taču, pateicoties drosmīgai atveseļošanas politikai valsts atkārtoti ievēlētā premjerministra Valda Dombrovska vadībā, tā ir atguvusi līdzsvarotu situāciju.
Pašreizējai situācijai var piemērot divas dažādas pieejas - vai nu cilvēki iziet ielās un streiko - tā ir daļa no arodbiedrību kustības (es pats biju arodbiedrības aktīvists) -, vai, paužot savas bažas, viņi ķeras pie situācijas uzlabošanas, pamatojoties uz godīgu politiku.
Mana grupa, dāmas un kungi, aicina visus saņemties. Tā aicina visas mūsu valstis pamosties un mēģināt saprast, ka pārmaiņas ir gan vajadzīgas, gan svētīgas. Mēs pārvarēsim krīzi, nevis meklējot grēkāžus (Eiropu, Starptautisko Valūtas fondu un citus), bet atrotot piedurknes - un kad es saku "mēs”, es ar to, protams, domāju politiskās aprindas, taču arī visus 500 miljonus Eiropas pilsoņu.
Tas liek man atgriezties pie Eiropadomes, no kuras mēs gaidām Eiropas solidaritātes apstiprinājumu. Taču, lai pārvarētu pašreizējo krīzi un panāktu ilgtspējīgu atveseļošanos, mēs gaidām vērienīgas ekonomikas pārvaldības reformas, tāpēc ka ekonomikas un monetārās savienības monetārais aspekts - ieviešot eiro - ir sakārtots, bet ekonomiskais aspekts nav pietiekami sakārtots, un mēs par to šodien maksājam augstu cenu. Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) grupa aicina piemērot Kopienas metodi un organizēt sarunas par tiesību aktu kopumu, lai neļautu dalībvalstīm tik viegli izvairīties no saviem pienākumiem, kā tās ir izvairījušās iepriekš. Kad Padome un Parlaments lems par ekonomikas regulējumu, kas būs jāievēro visām 27 dalībvalstīm, tās nevarēs pie pirmās izdevības no tā atteikties. Mēs vienkārši vēlamies garantijas, ka noteikumi tiks ievēroti. Ja mēs varam gūt mācību no pašreizējās krīzes, tad tā ir tāda, ka mums jāmācās no pagātnes kļūdām. Es aicinu ikvienu Parlamenta deputātu to atzīt.
Es beigšu ar pozitīvu pieskaņu, atzinīgi vērtējot gaidīto Padomes lēmumu par Horvātijas pievienošanos, kam pēc dažiem mēnešiem jākļūst par Eiropas Savienības 28. dalībvalsti. Šis lēmums būs alga par Horvātijas iedzīvotāju un viņu valdības milzīgajām pūlēm, kuru drosmi un rūpes par visas sabiedrības labumu es vēlos uzslavēt. Horvātijas pievienošanās ir svarīgs un pozitīvs signāls tiem eiropiešiem, kas vēl pašlaik šaubās. Taču Eiropas vērtības, kas ietver solidaritāti, iecietību, atvērtību pret citiem cilvēkiem, cieņu pret minoritātēm, cilvēktiesību ievērošanu un cieņu pret visiem cilvēkiem, nekad nav pelnījušas lielāku atbalstu kā tagad globalizācijas laikmetā, kad augstāk par visu citu tiek likts varas līdzsvars. Es esmu pārliecināts, ka Eiropas Savienība no šiem grūtajiem laikiem, ko pašlaik piedzīvojam, izies stiprāka, ja tās iedzīvotāji to vēlēsies un ja tā pārvarēs šķelšanos un populismu. Es ceru, ka valstu un valdību vadītāji no visiem viedokļiem dos priekšroku šim redzējumam.
Martin Schulz
S&D grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Reti kad Eiropas Parlaments ir gatavojies Eiropadomes sanāksmei tik lielas krīzes laikā. Es uzskatu, ka mēs nedrīkstam lolot nekādas ilūzijas. Šai Eiropadomes sanāksmei būs vēsturiska nozīme, jo tajā tiks izlemta Eiropas Savienības nākotne.
Šonedēļ es kādā Vācijas laikrakstā izlasīju interesantu rindu. "Tirgi,” rakstīts Vācijas laikrakstā, "neuzticas Eiropas Savienībai, jo tie vairs netic, ka tā spēj atrisināt pašreizējās problēmas.” Eiropas iedzīvotāji, pilsoņi, neuzticas Eiropas Savienībai, jo viņi netic, ka valdības spēj atrisināt viņu problēmas. Mēs esam smagā krīzē. Mēs esam uzticības krīzē attiecībā uz Eiropas projektu. Mēs esam krīzē, ko esam pelnījuši. To, ka mums ir problēmas, mēs zinājām jau ilgu laiku. Galvenais jautājums ir, vai mēs gatavojamies tās risināt drosmīgi vai mazdūšīgi - vai nu mums būs drosme to darīt, vai arī mēs tiksim gļēvulīgi nospiesti uz ceļiem.
Es teikšu vienu lietu, kas ir varbūt viena no visnepopulārākajām vēstīm, ko pašlaik var paust Eiropā. Es tomēr to paudīšu, jo es esmu stingri pārliecināts, ka tā ir pareiza. Mums nevajag "mazāk Eiropas”, mums vajag "vairāk Eiropas”. Mums vajag vairāk drosmes pārvarēt krīzi, izmantojot Eiropas resursus.
(Aplausi)
Kādēļ mums ir vajadzīgs "vairāk Eiropas”? Šajā Padomes sanāksmē tiks apspriesti galvenokārt divi jautājumi. Pirmkārt, valstu vai valdību vadītājiem ir jāatgūst pārvaldības spējas, jo valstu vai valdību vadītāji vieni paši neko neizlemj. Pasaulē, kurā mēs dzīvojam, ir 43 uzņēmumi, kuru bilance ir lielāka par tādas vidēji lielas ES dalībvalsts kā Polija valsts budžetu. Tas nozīmē, ka ir 43 uzņēmumu vadītāji, kam pieder tikpat liela vara kā Polijas premjerministram. Šie cilvēki arī izlemj šā kontinenta iedzīvotāju likteni. Vai jebkad ir apspriests tas - un tas ir cits jautājums -, ka vienmēr īstajā brīdī pirms Ecofin sanāksmes, tieši pirms Eiropadomes sanāksmes, viena, divas vai trīs kredītreitingu aģentūras novērtē kā nepiemērotu to, kas ir iesniegts kā problēmu risinājums? Kas gan īsti ir tie cilvēki, kuru rokās ir reālā vara pār ekonomikas attīstību Eiropā? Kas stāv aiz viņiem?
Kas faktiski maksā kredītreitingu aģentūrām par to reitingiem? Ir skaidrs, ka viņi nestrādā tikai tāpēc, lai tiktu atalgoti debesīs. Naudu par saviem priekšlikumiem viņi saņem no ieinteresētajām personām. Valstu un valdību vadītājiem ir jārod drosme atgūt savas suverenās, nacionālās, demokrātiskas pilnvaras rīkoties. Vienīgais veids, kas palīdzēs viņiem to panākt, ir vienotība.
(Aplausi)
Viņi to nespēs panākt, ja sašķelsies un domās tikai par savu valsti. Pašlaik ES 27 dalībvalstīs dzīvo 7,8 % no pasaules iedzīvotājiem. No statistikas datiem par iedzīvotājiem var prognozēt, ka 2050. gadā šeit dzīvos tikai 4 % no pasaules iedzīvotājiem. Pārējie 96 % pasaules iedzīvotāji nenāks no Eiropas vien. Šīs pasaules topošās lielvalstis un jaunietekmes ekonomikas negaida, lai Eiropa sadalās sastāvdaļās, atdaloties tādām lielām daļām kā Vācija vai ļoti mazām kā Malta, kas varētu cerēt, ka spēs izdzīvot viena pati - tāda ir renacionalizācijas retorika, ko daudzi politiķi piedāvā savas valsts iedzīvotājiem. Starpkontinentu konkurencē - vides, ekonomiskajā, finanšu un monetārajā - mēs izdzīvosim tikai tad, ja apvienosimies. Ja mums būs kopīga griba kļūt par visspēcīgāko ekonomiku pasaulē - un Eiropa ir tieši tāda, ja tā turas kopā -, mēs gūsim panākumus, stāvot plecu pie pleca un būdami solidāri. Solidaritāte nozīme dalīšanos ar citiem. Stipriem pleciem jāizrāda lielāka solidaritāte nekā vājiem. Mums tas, starp citu, nenozīmē finanšu nodokli, tas nozīmē finanšu darījumu nodokli. Ja es eju uz lielveikalu un pērku paku piena, man jāmaksā pievienotās vērtības nodoklis. Ja es pārdodu finanšu produktu, es nemaksāju nekādu nodokli. Tas nav pareizi. Tāpēc mums ir vajadzīgs šis finanšu darījumu nodoklis.
(Aplausi)
Visas šīs lietas ir izskaidrotas. Tās ir darba kārtībā. Vai nu mums izdosies apvienot Eiropu un nenostādīt valsti pret valsti vai nesarīdīt tās citu pret citu, vai arī Eiropas integrācijas projekts būs īstās briesmās. Taču, ja Eiropas Savienība kā starptautisks projekts miera un labklājības nodrošināšanai neizdosies un tā sairs, tad sairs ne tikai politiska savienība. Tad 20. gadsimta dēmoni, kas iegrūda šo kontinentu postā, nekavējoties atkal parādīsies. Eiropas aizstāvība nenozīmē tikai vienu sanāksmi augstākajā līmenī, tā ir lielas idejas aizstāvība.
(Aplausi)
