Finanční nestabilita a vliv na reálnou ekonomiku (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem jsou prohlášení Rady a Komise o finanční nestabilitě a vlivu na reálnou ekonomiku.
Manuel Lobo Antunes
Pane předsedající, páni komisaři, dámy a pánové, jak si jistě dokážete představit, je stále příliš předčasné hodnotit nedávné otřesy na finančních trzích. Musíme počkat na podrobnější ekonomické údaje, a jak víte, Rada od minulého července ještě nezasedala. Souhlasím však s panem Jeanem-Claudem Junckerem, předsedou Euroskupiny, který prohlásil, že v tomto okamžiku nepozorujeme žádný vliv na prognózy růstu v eurozóně jako takové.
Evropské hospodářství nadále vykazuje intenzivní růst založený na pevných základech. V tomto roce jsme dospěli k velmi pozitivním výsledkům, pokud jde o snižování rozpočtových schodků, stabilitu eura, hospodářský růst a zaměstnanost.
Na tomto základě musíme hodnotit nedávné finanční otřesy, které jsem zmínil. To je všechno, co bych k této záležitosti teď poznamenal. Jsem si jistý, že na neformálním zasedání ministrů financí v rámci Rady ECOFIN, které se bude konat 14. a 15. září v portugalském městě Porto, bude, jak bývá zvykem na takovýchto zasedáních Rady, podrobněji analyzována hospodářská a finanční situace Evropské unie na základě mnohem ucelenějších aktuálních údajů.
Chtěl bych vás ubezpečit, že portugalské předsednictví bude pokračovat v činnosti zaměřené na upevňování jednotného trhu s finančními službami. Stejně tak pokračující vysoké investice do konvergence postupů dohledu a neustálé zlepšování obezřetnostního rámce bank jasně dokazují, že nepodceňujeme význam rámce, který podporuje finanční stabilitu.
A na závěr: Předsednictví je všeobecně zavázáno k pokračování realizace lisabonského programu. Realizace tohoto programu je nejlepším příspěvkem, jaký můžeme poskytnout pro posilování potenciálu růstu v evropském hospodářství a udržení pevných základů, a portugalské předsednictví je velmi odhodlané v této oblasti pokračovat.
Joaquín Almunia
Komise. - (ES) Pane předsedající, dámy a pánové, v uplynulých týdnech došlo k vážným otřesům na finančních trzích, které původně způsobila krize na americkém trhu rizikových hypotečních úvěrů.
Tato krize se rozšířila do všech finančních trhů prostřednictvím cenných papírů a finančních produktů, jejichž podkladovými aktivy byly tyto hypotéky, které během uplynulých let ve velkém množství skupovaly finanční instituce téměř z celého světa.
Když se podíváme na korekce akciových trhů v uplynulých týdnech, nejsou vyšší než předcházející korekce trhů v uplynulých dvou letech. To, k čemu však nedávno došlo, není obvyklé, protože to způsobilo krizi likvidity na mezibankovních trzích, což přinutilo centrální banky vložit velmi velké objemy finančních prostředků. Problémy s likviditou jsou jasně propojené s poklesem důvěry způsobeným nedostatkem informací o světovém vystavení subjektů trhu produktům propojeným s rizikovými hypotečními úvěry v Severní Americe.
Dopad těchto otřesů může mít dalekosáhlejší vliv než to, co jsme měli možnost dosud pozorovat, a proto vyžaduje naši plnou pozornost a plně opravňuje dnešní rozpravu. Stále je předčasné kvantifikovat následky této krize na reálnou ekonomiku.
Konečný dopad bude záviset v zásadě na třech faktorech. Za prvé, budeme muset vidět, jaký přímý vliv bude mít pokles na trhu s bydlením v Severní Americe na celkovou ekonomiku USA, i když není pochyb o tom, že bude negativní a ekonomický růst USA bude nižší, než se dosud očekávalo. Vzhledem k tomu, že ekonomika USA má vliv na širší světovou ekonomiku, zpomalení růstu ve Spojených státech bude mít určitý vliv na ostatní svět, zvláště na evropská hospodářství. Tento vliv by měl být v našem případě v zásadě pouze omezený, neboť země EU obchodují především v rámci EU. Kromě toho se světová ekonomika nadále těší vysokému růstu díky, mimo jiné, dynamice rozvíjejících se zemí. Rozvíjející se země jistě tato krize ve velké míře nezasáhla.
Druhým důležitým faktorem v hodnocení možného vlivu finančních otřesů jsou změny v podmínkách financování, a to pro společnosti a domácnosti. Již v současnosti jsme svědky přehodnocení rizikových přirážek s cílem přiblížit je ke skutečnému hodnocení tohoto rizika. Jde o korigování situace, v níž nadbytek likvidity vedl k jistému uvolnění hodnocení rizika. Má to pozitivní stránky, ale pokud mají být podmínky financování za určitou hranicí zpřísněné, hospodářská aktivita bude bezpochyby ovlivněná omezenou dostupností kapitálu.
Třetím faktorem, který je pravděpodobně nejdůležitější a jehož vývoj lze předvídat jen s největšími obtížemi, bude vliv na důvěru. Důvěra je klíčovou hnací silou rozhodnutí o investicích a nákupech, avšak na rozdíl od předcházejících faktorů, je subjektivní hodnotou, která vychází z celkových signálů, vnímání a informací, jež dostávají hospodářské subjekty. Mimo jiné do této skupiny patří signály od veřejných orgánů, ať již to jsou vlády jednotlivých států, parlamentní zástupci nebo mezinárodní organizace.
Proto se domnívám, že tato rozprava je dobrou příležitostí nejen k hodnocení přímých následků toho, k čemu v uplynulých týdnech došlo na trzích, ale také k připomenutí a zdůraznění skutečnosti, že evropské hospodářství má, jak právě řekl zástupce Rady, pevné základy, které by neměly být výrazně poznamenané nedávnými otřesy, a proto se naše ekonomika nalézá v dobré pozici, aby překonala nejistoty, které se objevily.
Jak jsem již řekl, světová ekonomika je velmi dynamická a díky tomu stále existuje obchodní přebytek ve vnějším odvětví našeho hospodářství, jak dokazují nejnovější statistiky, které vydal Eurostat. Investice, zvláště do kapitálového majetku, zůstávají na vysoké úrovni, čímž podporují současné hospodářské aktivity a předvídají budoucí zlepšení produktivity. Pozitivní vliv na soukromou spotřebu má vznik nových a nových pracovních míst, a naše nejaktuálnější statistiky dokazují, že míra nezaměstnanosti v eurozóně a v EU téměř dosahuje historického minima. V eurozóně je míra nezaměstnanosti nižší než 7 %. Inflace je stabilní.
Díky těmto skutečnostem dosahují podniky pozitivní výsledky, které by jim měly umožnit zvládnout jakékoli zpřísňování podmínek na úvěrovém trhu, aniž by musely ve výrazné míře přehodnocovat své investiční plány a plány růstu. V krátkosti, dámy a pánové, není pochyb o tom, že za předpokladu, že jedno z rizik poklesu, na který jsme již nějakou dobu upozorňovali, když jsme vydali své hospodářské prognózy, z rizik poklesu na trhu hypotečních úvěrů v USA a jeho vlivu na ekonomiku USA se stane skutečností, růst v tomto a následujícím roce v Evropské unii a v eurozóně nepřesáhne růst stanovený v prognózách vypracovaných v letošním květnu.
V každém případě máme dobrý důvod k tomu, abychom nepřestali důvěřovat základům evropského hospodářství a jeho schopnosti překonat současné otřesy. Příští úterý, 11. září, uveřejním jménem Komise předběžné odhady růstu pro rok 2007 pro eurozónu, stejně jako pro EU, a ty nám poskytnou základní údaje o možném vlivu krize.
Tentýž den budu mít možnost předložit vám tyto odhady, až se setkám s Hospodářským a měnovým výborem. Odhady pro rok 2008 a dále, jak víte, musí počkat na vydání našich hospodářských prognóz v listopadu, jako obvykle.
Charlie McCreevy
člen Komise. - (EN) Vážený pane předsedající, poslední týdny naši pozornost zaměstnávala krize na trhu s rizikovými hypotečními úvěry v USA a její možný vliv na Evropu. Evropský hypoteční trh má odlišný charakter než trh ve Spojených státech amerických, proto problémy tohoto druhu v podobném rozsahu v Evropě jsou méně pravděpodobné. Trh s rizikovými hypotékami v Evropské unii je v porovnání se Spojenými státy americkými velmi omezený a kromě toho jsme přijali ochranná opatření, například pravidla pro poskytování půjček, a maximální hranici poměru výše úvěru a hodnoty zabezpečení.
Nedávná krize však jasně ukázala propojení a globální charakter finančních trhů. Rizika byla rozumně rozvrstvená. To je správné. Otázkou však zůstává šíření. Některé evropské banky a aktivní fondy jsou vystaveny bezpečnostním rizikům souvisejícím s cennými papíry. Nastaly také skutečné problémy, způsobené především omezením likvidity trhů krytých aktivy a trhů s cennými papíry.
Co se z této krize může Evropa naučit? Je příliš brzy na vyvozování konečných závěrů, když na trhu existuje příliš mnoho nejistoty. Stejně je důležité rozumně reagovat a ponechávat si nezbytný časový odstup k vyhodnocení situace. Příliš rychlá politická reakce by pravděpodobně byla špatným řešením.
Následující otázky vyplývají z našich předběžných úvah:
Za prvé, propojení trhů dokazuje, jak je důležitý celosvětově propojený přístup ke kontrole s rozumnými pravidly diktovanými opatrností a s náležitými normami na ochranu investorů. To zapříčiňuje ještě kritičtější tón rozhovorů o regulaci mezi Komisí a USA a jinými právními systémy. Vysoký standard kontroly na globálních finančních trzích je s ohledem na efekt přelévání nevyhnutelný.
Za druhé, samozřejmě vznikají otázky o hypotečních půjčkách ve Spojených státech amerických. I když podporuji myšlenku ulehčit přístup na trh s bydlením lidem, kteří by si normálně nemohli dovolit koupit dům, při zpětném pohledu bude nezbytné hovořit o adekvátnosti kontroly a ochrany spotřebitele. Náprava probíhá, ale bude trvat určitou dobu, než se problém vyřeší.
Jedním z poučení z krize je důležitost celoživotní finanční výchovy občanů a současně je zapotřebí zabezpečit prosazování zodpovědného půjčování peněz. V Evropské unii se již těmito otázkami zabýváme v rámci probíhající činnosti v oblasti spotřebitelských a hypotečních úvěrů a vzdělávání spotřebitelů.
Za třetí, v centru této krize se nacházel převod hypotečních půjček a jejich rizik pro třetí osoby. Někdy se rizika vrátila do původní banky, když se její finanční nástroje nemohly prodat nebo finančně zajistit cenné papíry vydané danou bankou.
Nepochybně musíme pozorně sledovat mechanismy, o které jde, to je úloha kanálů a nástrojů pro speciální účely a jejich významu pro evropské banky.
Nevyhnutelná je také další analýza problémů hodnocení komplexních sekuritizovaných produktů a mechanismů tržního clearingu ve stresových situacích trhu. Nedávná krize trhu vyzdvihla také důležitost rizika ztráty jak dobrého jména, tak i likvidity jako důležitých faktorů pro řádné posouzení bankovního vystavení se rizikům komplexních transakcí.
Za čtvrté, co s rámcem Basilej II, novou směrnicí o kapitálových požadavcích pro banky? Basilej II poskytuje bankám a investičním společnostem lepší možnosti přiměřeně posuzovat rizika a správně vyvažovat svůj regulační kapitál. Totéž se týká také rámce Solventnost II, který je širší obdobou rámce Basilej pro obor pojišťovnictví.
To však neznamená, že bychom se měli tvářit samolibě. Určitě se objeví důsledky, které si budou od regulačních orgánů žádat pečlivou kontrolu. Více práce bude vyžadovat například kapitálové kalibrování komplexních produktů a schopnosti bank rozpoznat možné problémy v krizových situacích včetně možného soustředění rizik v určitých oblastech.
Za páté, řada rizikových fondů byla mimořádně aktivní na trzích se strukturovanými úvěry. Mnohé z rizikových fondů a jejich bohatých soukromých nebo institucionálních investorů zřejmě v posledních měsících utrpěly ztráty, někteří dokonce těžké ztráty. Tak funguje trh.
Vybrané osoby v rizikových fondech to vědí. Finanční trhy pracují s rizikem. Nekritizuji ty, kteří bohatnou v příznivých dobách, a nebudu prolévat slzy, když nyní došlo k ztrátám. Rozhodující však je, že se selhání rizikových fondů podle všeho nepromítlo do širšího finančního systému. Pravidla investičních fondů, podílové fondy typu USIT (Unit Share Investment Trust) vydržela. Náš obezřetnostní rámec a kontrola bankovních rizik podle očekávání zabránily selháním rizikových fondů před vznikem větších systémových trhlin.
Přestože někteří lidé je chtějí démonizovat, rizikové fondy nejsou příčinou těžkostí na trhu. Nezapomínejme, v čem tkví současná krize: nekvalitní půjčky, vytvořené sekuritizací těchto úvěrů mimobilančními nástroji, s nimi spojenými riziky, která mnozí nepochopili. Toto jsou otázky, na něž se finanční úřady a dozorčí orgány musí v budoucnosti zaměřit.
Za šesté, jakou úlohu v této krizi sehrály agentury hodnotící úvěrovou spolehlivost? Již jsem kritizoval jejich pomalost při snižování úrovně úvěrové spolehlivosti v případě strukturálních financí krytých rizikovými půjčkami. Byla jejich metodika v pořádku? Do jaké míry byla vysvětlena a pochopena omezení v případě hodnocení strukturálních produktů v porovnání s běžným hodnocením společností?
Další obavy představuje případný konflikt zájmů agentur hodnotících úvěrovou spolehlivost: protože na jedné straně radí bankám, jakou strukturu by měly mít jejich nabídky, aby jim získaly nejlepší kombinaci hodnocení; na straně druhé tyto agentury poskytují hodnocení, na která se ve velkém spoléhají investoři. To se týká také regulátorů, vzhledem k jejich důležitosti při výpočtu kapitálových požadavků bank.
Říká se, že existovala nezaručená inflace hodnocení strukturálních produktů. Úloha agentur hodnotících úvěrovou spolehlivost musí být přehlednější: co dělají a co nedělají, míra, v jaké se na ně dá spolehnout, a míra, v jaké to již nelze. Tyto otázky zkoumám spolu s Výborem evropských regulátorů cenných papírů (CESR) a chci je předložit také našim mezinárodním partnerům.
To, co potřebujeme, jsou jasná, zdravá metodická pravidla a zásady, které by se přísně dodržovaly, a také to, aby investoři mnohem hlouběji chápali použití, smysl a nedostatky hodnocení a jejich spolehlivost, nebo naopak. Musíme se důrazně zabývat rozsahem konfliktů zájmů, které ovlivňují hodnocení. Samozřejmě, že přiměřená povinná péče ze strany dalších subjektů na trhu je též důležitá. Kde to bylo? Posuzovali firmy a jejich odborníci neustále a objektivně kvalitu nástrojů, jež nakupovali a prodávali, a důsledky rizik vyplývající ze struktury těchto nástrojů, nebo je jen předpokládali? Pozastavili se nad životaschopností základních aktiv, riziky podvodu, účetními záznamy příkazců a trendy na trhu? Zkoumali samotná hodnocení a měli přístup k potřebným údajům, kvalitativním i kvantitativním, aby je mohli zkoumat?
Doufám, že rady všech finančních společností prošetří své činy a vyvodí přiměřené závěry. Věříme, že mírná regulace založená na zásadách je nejlepším přístupem pro finanční odvětví. Potvrdila svou kvalitu. Musíme však zůstat ostražití a poučit se. Je třeba, aby všechny strany převzaly odpovědnost a brali to vážně.
John Purvis
jménem skupiny PPE-DE. - (EN) Vážený pane předsedající, pro dobu, kdy se Rada nescházela, pracovala alespoň Evropská centrální banka a myslím, že jí můžeme vyslovit uznání za zastavení šíření dalších možných škodlivých vlivů v Evropě. Doufejme, že bude i nadále hrát tuto rozumnou, spravedlivou a citlivou úlohu.
Občas se však zdá, že nezbytnou skutečností finančního života je, že honba za konkurenčními výhodami vede k výstřednostem, což zase následně končí předvídatelným bankrotem. Tyto tlaky do značné míry odpovídají také za potřebu vytvořit inovační finanční nástroje, které popsal pan McCreevy a které číhají za vývojem krize na americkém trhu s rizikovými hypotékami a jejím následným přechodem do Evropy.
Nechápu tuto situaci jako ospravedlnění honu na čarodějnice, jehož cílem jsou rizikové fondy. Do jisté míry byly možná sofistikovanými nebo naivními oběťmi této moderní alchymie. Obvykle konzervativní, ale naivní banky byly stejným způsobem nalákány na zvýšené úrokové sazby placené těmito údajně vysoce hodnocenými nástroji, aby se snažily o něco, co se jasně ukázalo jako iluze.
Zdá se, že jen málo specialistů na finanční trhy, zřejmě včetně hrstky regulátorů, dostatečně chápe tyto nástroje, úvěrové deriváty, zaručené dluhové obligace. Je ještě méně těch, kteří rozumí potenciálním rizikům a důsledkům v plné míře. Proto zodpovědnost spočívá na amerických i evropských orgánech (a těší mě, že pan McCreevy bere tento zvláštní aspekt vážně), aby se blíže obeznámily s těmito mechanismy, s jejich strukturou a segmentováním, s tím, jakým způsobem jsou jednotlivé segmenty hodnocené, oceňované, účtované, s jejich odbytem, s jejich likviditou a obchodovatelností.
Inovace ve finančních mechanismech jsou stejně žádoucí jako kdekoli jinde. Nesmí se brzdit, ale když hrozí, že by se vynořily takto závažné problémy, je důležité, aby manažeři a regulační orgány na sebe vzali odpovědnost za jejich úplné pochopení a v případě nutnosti zavedli potřebná omezení.
Robert Goebbels
jménem skupiny PSE. - (FR) Pane předsedající, cena srpnových otřesů na finančních trzích ještě nebyla vyčíslena. Komise, jak jsme právě slyšeli, očekává negativní vliv na růst. Skutečné ztráty, které utrpěly banky a jiné finanční subjekty, budou známy poté, co tyto subjekty vypracují své výroční účetní závěrky.
Podle pana komisaře Almunii nám stále ještě chybějí informace o konkrétním celkovém vystavení všech subjektů. Je přirozené, že ti, kteří nejvíce riskovali, za to dnes platí, avšak za spekulativními aktivitami finančního světa se skrývají oběti, jimiž jsou rodiny, které uvázly v pasti hypotečních úvěrů založených na slibu neomezeného růstu trhu s nemovitostmi, a malí investoři přivedení do rizik, jež podcenili všichni, kteří žijí ze štědrých provizí, včetně úvěrových ratingových agentur.
Socialistická skupina již roky žádá o zvýšený dohled nad rizikovými fondy a všemi zvláštními nástroji, které se nekonečně množí na trzích. Jak tvrdí Carlo Ciampi, prudký vývoj derivátních produktů není vůbec kontrolovaný. Dokonce ani ředitelé největších bank již nerozumí těmto nepřehledným nástrojům. Skutečná rizika, například hypoteční úvěry, se nekonečně dělí a jsou opětovně začleňovány do produktů investičních fondů a burzovních nástrojů, což vede k tomu, že již nikdo nedokáže lokalizovat původní riziko.
Trh očekává, že spekulanty zachrání centrální banky. ECB skutečně zachraňuje, plní tak svou úlohu poskytovatele půjček poslední instance. Mohli bychom se proto ptát, proč ECB musí vkládat více kapitálu na trh než Federální rezervní systém USA, když se trh stane náhle nelikvidním, dokonce i během krize rizikových hypotečních úvěrů, která má původ ve Spojených státech. Byly evropské banky naivnější? Nesplnily kontrolní úřady řádně svůj úkol? Socialistická skupina žádá, aby se Komise poučila z finančního trhu, který se stal nepřehledným, a tedy nesmírně nebezpečným pro reálnou ekonomiku.
(potlesk)
Margarita Starkevičiūtė
jménem skupiny ALDE. - (LT) V první řadě bych chtěla odpovědět na otázku pana Goebbelse týkající se důvodu, proč Evropská centrální banka vyčlenila větší objem finančních prostředků než centrální banka USA. Je to proto, že ekonomika EU je v současnosti největší na světě. Představuje to pro nás všechny velkou výzvu. Skutečnost, že Organizace pro ekonomickou spolupráci a rozvoj (OECD) a Evropská komise zhodnotily možné důsledky finančních problémů na trhu různým způsobem tentýž den, mě překvapila a zarmoutila. Znamená to, že Evropská komise by pravděpodobně měla upravit své modely hodnocení ekonomiky, a to zvláště proto, že se pravděpodobně zakládají na matematických metodách. Je to znepokojující, že plánování hospodářské politiky je komplikovanou záležitostí, a nástroje, které se na toto plánování využívají, musí být flexibilní.
Co bychom měli vědět, když čelíme novým výzvám? Nechci hovořit o problémech, které se objevily, mí kolegové vše vyjádřili zcela přesně. Chtěla bych jen zdůraznit jeden bod. Krize nastala především kvůli agresivní měnové politice v rámci EU, když jsme se snažili řešit problémy internetové bubliny. Proto nemůžeme ovlivňovat různá rozhodnutí, která přijímají třetí země. Můžeme posílit dialog a spolupráci s kontrolními orgány, jenže Evropská unie čelí dilematu: v současnosti probíhá globální fúze finančních institucí a je možné, že jednotný trh přestane existovat. Budeme mít transatlantický trh v oblasti cenných papírů, možná budeme mít nějaký jiný trh v oblasti pojištění. Znamená to, že se musíme rozhodnout, zda Evropu považujeme za jednotný trh, a vyžadovat, aby se všechny dohody přijímaly na evropské úrovni. Můžeme souhlasit s pilotními projekty, když jeden z našich trhů vstupuje nezávisle na světovou scénu? Potřebujeme se na tomto dohodnout, jinak bude velmi těžké zvládnout tuto krizi.
Chtěla bych zdůraznit ještě jednu skutečnost. Finanční trhy se obnovují. Sami jsme uznali úlohu nebankovních institucí ve směrnici o jednotném evropském platebním prostoru. Musíme připustit, že se objevují různé islámské banky či nadace a v konečném důsledku obchodní sítě vstupují na finanční trh. Proto je také potřebná úprava týkající se nebankovních institucí, společná úprava, prostřednictvím níž se zavedou stejná pravidla pro bankovní i nebankovní instituce. Taková je dnešní realita.
Třetí skutečností, kterou bych chtěla zdůraznit, je fakt, že jsem znepokojena tím, že jako základ používáme jen rizikové modely. Tato zásada hodnocení rizika se prokázala jako velmi subjektivní, a proto mám pochybnosti o směrnicích Solventnost II a Basilej II. Nemůžeme důvěřovat ratingovým agenturám. Můžeme je kritizovat, avšak problém neodstraníme. Měli bychom důvěřovat nástrojům trhu, tedy likviditě. Pokud nedokážeme prodat konkrétní cenné papíry na trhu nebo pokud se s nimi jen zřídka obchoduje, nemůže je zhodnotit žádná ratingová agentura. Měli jsme to správně pochopit a snížit závislost našich právních předpisů na stanoviscích ratingových agentur.
Na závěr bych chtěla určitě dodat, že není nutné zachraňovat finanční instituce. Z vlastní zkušenosti mohu říci, že po finanční krizi v Litvě, když bankéři strávili několik týdnů ve vězení, velmi rychle pochopili, jakým způsobem je třeba řídit banky.
(předsedající přerušil řečnici)
Brian Crowley
jménem skupiny UEN. - (EN) Vážený pane předsedající, chtěl bych požádat komisaře o jejich odpověď.
Události, ke kterým v srpnu došlo na trhu s rizikovými hypotékami, nám všem odhalily několik problémů. Především jde o globalizovaný charakter finančních trhů, kterým se teď zabýváme, a o otázku, do jaké míry dokáže kontrola a řízení držet krok s vývojem nových produktů a myšlenek. Také mi to však připomíná něco, co mi jednou řekl jeden starý farmář ze západního Corku na jihozápadě Irska: neexistuje olejíček, po kterém vám narostou vlasy (omlouvám se všem v zasedací síni, kterým vypadaly vlasy), ani brýle, pomocí nichž vidíte pod šaty; a také, každý den se narodí jeden hlupák. Pravdou je, že produkty, které se dostaly na trh, měly vysokou míru rizika, a ať si říká kdo chce co chce, právní koncept caveat emptor (ať kupující nese odpovědnost za kvalitu kupovaného) měl být samou podstatou všech rozhodnutí týkajících se bank nebo finančních prostředků, které jsme se chystali investovat do těchto vysoce rizikových produktů. To staví do ostrého kontrastu úlohu agentur pro hodnocení úvěrové spolehlivosti a jejich odpovědnost nejen s ohledem na rady, které poskytují, ale zvláště vzhledem k tomu, že by nás měly transparentně informovat o tom, zda zastupují samotné fondy nebo zda skutečně poskytují čisté, nezávislé poradenství.
Kolegové si pamatují, že jsme před několika lety hovořili o směrnici o spotřebitelských úvěrech a celá oblast týkající se transparentnosti a nezávislého poradenství dostupného spotřebitelům byla klíčovým prvkem rozpravy. Je směšné, že některé z největších světových finančních institucí (a některých evropských), které utrácejí tolik peněz, aby si zaplatily obrovské množství posudků a aby nás v Evropě mohly poučovat, jak máme řídit naše hospodářství, patří k těm, které byly přistiženy, že vedou špatnou investiční politiku.
Gratuluji komisaři McCreevymu za jeho ochotu zabývat se touto otázkou a řešit některé z těchto oblastí. Také si myslím, že je nevyhnutelné, nejen vzhledem k agenturám hodnotícím úvěrovou spolehlivost, ale i v souvislosti s rizikem, kterému byly evropské banky vystavené z důvodu politiky některých investicí, a příští týden...
(předsedající přerušil řečníka)
Alain Lipietz
jménem skupiny Verts/ALE. - (FR) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, pokud jde o krizi, je potřebné, abych zdůraznil tři body.
V první řadě jde o svízelnou krizi mezi vnitrostátními úředníky v Severní Americe. Je třeba si uvědomit, že všichni úředníci v USA mají velmi vážný deficit, označovaný také jako dvojitý deficit USA. Prožíváme tuto krizi, přijdou další, ať již od velkých amerických podniků, států USA, nebo dokonce od federální vlády USA. V následujících letech můžeme ze Spojených států očekávat více velmi vážných krizí.
V druhé řadě tato krize ve Spojených státech propukla v březnu. Do světa se rozšířila prostřednictvím rizikových fondů, z nichž první dva padly v červnu. Jejich pád ovlivnil evropské banky až koncem července, začátkem srpna. Měli jsme čas uvědomit si, že se plameny šíří. Paní Merkelová, naše úřadující předsedkyně v době schůzky G8, nám řekla, abychom přijali opatření týkající se rizikových fondů, a nikdo ji neposlechl. Ba co více, Nizozemsko se nachází v procesu rozvíjení politiky deregulace zakládání rizikových fondů v rámci země. V době, kdy Evropská unie odmítá rizikové fondy, podporuje současně jejich rozvoj na svém vlastním území. Dokazuje to skutečné neúspěchy pokusů Evropské unie zavést opatření pro dohled a pravidla obezřetnosti v rámci EU.
Jako bývalý zpravodaj prosazující pravidla obezřetnosti a dohledu, pokud jde o finanční konglomeráty, to pociťuji jako osobní selhání. Vzpomínám si, že jsme potřebovali více než jedno funkční období Parlamentu, abychom vypracovali zjednodušený prospekt vydávání cenných papírů. Dnes není jedna banka schopna přečíst komplexní prospekt, který vydává jiná banka a který se týká obsahu fondů, jež prodává. Až do takového bodu jsme se dostali.
Třetím problémem je, jak jsem sdělil Centrální bance již před lety, že nemůžete regulovat měnový systém výlučně pomocí opatření zaměřených na úrokové sazby půjček. Domnívám se, že krizi v Evropě urychlilo zvýšení úrokové sazby Evropské centrální banky na konci minulého čtvrtletí. Nemyslím si, že stačí říci, že byste měli snížit sazbu o 0,5 %, nebo ponechat stejnou sazbu, nebo ji zvýšit o 0,5 %. Máme skutečný problém, který je třeba vyřešit a jímž je opětovné zavedení selektivní politiky půjčování, aby úroková sazba mohla být stanovená na 0 % pro nezbytné investice, jakými je například boj proti změně klimatu, a na mnohem více, pokud jde o půjčky zaměřené na spekulaci.
Godfrey Bloom
jménem skupiny IND/DEM. - (EN) Vážený pane předsedající, chtěl bych svými připomínkami oslovit galerii, kde sedí mnohem více lidí, než je poslanců v zasedací síni. Doufám, že máte zapnutá sluchátka, protože dnes činí rozhodnutí lidé bez jakýchkoli poznatků o mezinárodních financích.
Čtyřicet let pracuji ve finančních službách, jsem odborníkem na ekonomii. Hovoříme tu o rizikových fondech, hovoříme o mezinárodní měně. Pokud byste se chtěli podívat do knih a zjistit, jakou odbornost mají poslanci Evropského parlamentu, budete trpce zklamáni. Ale teď jsme tady a rozhodujeme o globálních financích. Čtyřicet procent britského HDP pochází z londýnského City. Jsou tady lidé z Polska, z České republiky a z Lotyšska, kteří o těchto věcích nevědí vůbec nic a kteří rozhodují o našem budoucím směřování v oblasti mezinárodních financí.
(rozruch)
Oni o těchto věcech nemají ani tušení. O těchto věcech nevědí o nic více než o zemědělské politice, politice rybolovu, ani jeden z nich, ale sedí tu.
Dámy a pánové na galerii, pokud chcete vidět mezinárodní finance, jeďte do Dubaje, do New Yorku, do Los Angeles, na Bermudy. Díváte se na lidi tady dole, jen se na ně podívejte. Nikdo z nich nikdy nedělal ve svém životě nic pořádně. Tohle je shromáždění panáků, a proto ztrácíme všechno.
Předsedající
Chtěl bych vás upozornit na skutečnost, že když řečníte v tomto Parlamentu, hovoříte k předsedovi a poslancům, přičemž osoby, které se zasedání účastní, jsou v publiku. Prosím, respektujte ty, kteří vás respektují tím, že vás poslouchají.
(potlesk)
Luca Romagnoli
Pane předsedající, dámy a pánové, důsledky kolapsu amerického trhu s vysoce rizikovými půjčkami jsou stále citelné na burzách cenných papírů a spekulanti a spořitelé se ocitli ve vážné krizi.
Je známou skutečností, co subjekty amerického trhu udělaly s realitami. Nabídly půjčky, které následně nebyly splácené, vysoce rizikovým jednotlivcům, čímž nezpůsobily jen krizi na trhu s finančními produkty, ale i krizi řady bank. Tento rok velmi vysoké procento dlužníků přestalo platit splátky, a tak celý systém přivedli do krizového stavu.
V Itálii, mimo pohyby na burze cenných papírů, se zdá, že krize má jen mírný vliv na vnitrostátní bankovní systém, neboť italské banky zjevně nejsou přímo vystaveny rizikovým hypotečním úvěrům. Nebyl to však případ mnohých německých, britských a francouzských bank, a proto jsme se dnes rozhodli diskutovat o tomto problému. Proto to nejmenší, v co můžeme doufat, je začátek vyšetřování největších mezinárodních úvěrových ratingových agentur, který se bude týkat jejich úlohy v této záležitosti, a tedy příspěvku k finanční nestabilitě a vlivu na reálnou ekonomiku.
Dámy a pánové, dovolte mi říci, co se děje v Itálii, protože půjčky a hypoteční úvěry jsou v mé zemi významným prvkem, a dovolte mi shrnout, co uvedl významný italský týdeník L'Espresso o etice některých italských politiků (kteří jsou mimochodem našimi kolegy) v konfrontaci s utrpením množství spořitelů a osob, které s obtížemi šetří, aby splácely půjčky, když ve skutečnosti taková jednoduchá instituce jako sociální půjčka může proměnit sen o vlastnictví bydlení v realitu. V této situaci si, prosím, vyslechněte, co týdeník L'Espresso říká o některých italských levicových politicích, skutečnost, kterou je potřebné zdůraznit, neboť jde také o politiky středu, ale především se to týká levicových politiků.
Tito pánové, jejichž jména a příjmení týdeník uvádí společně s jejich adresami, využívali výhody obzvláště výhodných podmínek nákupu nemovitostí v Římě. Doporučení, můžete říci, jsou v mé zemi praktikou, možná přijatelnou praktikou a možná starou praktikou, a nejen v Itálii, ale pravděpodobně na celém světě. Avšak když se požaduje doporučení a banka nebo pojišťovna poskytne službu, ptám se sám sebe, co mocní poskytují za odměnu?
Podle týdeníku si pan Veltroni, nástupce pana Prodiho, slečna Cossuttová, dcera jednoho z nejradikálnějších a nejoddanějších komunistů pana Violanteho, bývalého předsedy vlády a jednoho z nejznámějších soudců etiky druhých lidí, stejně jako pan Marino, pan Mancino, pan Mastella, pan Casini, pan Proietti a pan Baccini zakoupili domy v Římě o velikosti 25-30 místností, a to za čtvrtinu, pokud ne méně, tržní ceny, přičemž jim byly poskytnuty tyto zvláštní podmínky majiteli, kterými jsou, což snad ani není překvapující, banky a pojišťovny.
Můžete říci, že demokracie má svou cenu, jako měl svou cenu proletariát, a podobně ji má dnes progresivní socialismus, který od svých předchůdců zdědil schopnost být specifický při sledování svých vlastních zájmů. Pokud vás měsíc co měsíc dusí splátka hypotečního úvěru a pokud máte jako já dost prostředků na to, abyste to zvládli snáze i díky křeslu v tomto Parlamentu a činnosti své manželky nebo manžela, kteří ke splácení také přispívají, měli byste obviňovat komunisty, nové či staré, kteří se rozhodli liberalizovat udělování licencí taxikářům a otevírací hodiny v holičstvích a prodávat léky v supermarketech, a přitom bankám ponechali svobodu rozhodnout se, jaké oběti vaše rodiny přinesou, až upíšete úvěrům svou budoucnost a život.
Můžete obviňovat jen sami sebe, italští a evropští občané, pokud jste se rozhodli pro něco jiného než pro kariéru v jedné z italských stran, která vládne nebo vládla městům, regionům a národu, a jejímuž vládnutí vládnou banky.
Cristobal Montoro Romero
(ES) Pane předsedající, úřadující předsedo Rady, páni komisaři, především bych chtěl poděkovat našim autoritám za slova o udržení optimistického postoje, pokud jde o krizi, kterou procházíme.
Zároveň bych však chtěl do této rozpravy vnést co nejvíce realismu, neboť utajování závažnosti skutečností povede jen ke zmatku při hledání řešení.
V první řadě čelíme krizi, která byla předvídána. Tato krize pro nás není překvapením. Vědělo se o ní minimálně rok předem, přičemž neexistoval dostatek zájmu a dostatečná schopnost reagovat.
V druhé řadě čelíme vážné krizi. Prezident Bundesbank to sám před třemi dny oznámil. Můžeme být na pokraji klasické bankovní krize související se ztrátou důvěry.
Za třetí, Evropa je zamořená finančními institucemi v zemích, které nejsou schopné produkovat zisk, neboť jejich ekonomiky relativně stagnovaly, a proto se snažily o zisk za cenu většího rizika. Proto můžeme říci, že kontrolní orgány, evropské orgány pro obezřetný dohled, nebyly schopné této krizi zabránit.
Evropská centrální banka je proto první, kdo zasahuje v krizi, je bankou, která vkládá největší objemy finančních prostředků, právě proto, že je v Evropě, v srdci Evropy, jehož hospodářství se v současnosti vzpamatovává, kde se tato krize mohla stát krizí nejzávažnější. Proto potřebujeme větší transparentnost v oblasti konkrétních následků a skutečného rozměru této krize.
Bezpochyby čtvrtou charakteristikou situace, jíž čelíme, okolnostem, ve kterých se nacházíme, je ve zkratce reakce našich měnových orgánů, reakce Evropské centrální banky.
Podle mého názoru se zachovala správně, když vložila likviditu, protože jsme svědky ztráty likvidity. Také je však pravda, že je paradoxní, že se to stalo přesně ve chvíli, kdy Evropa zvyšuje úrokové sazby s cílem omezit likviditu systému a s cílem omezit půjčky. Jde o největší paradox, který je potřeba pořádně objasnit bez zmatků, jež vznikly v důsledku vysvětlení poskytnutých v srpnu.
Objasnění je nezbytné, protože hovoříme o zadlužení milionů rodin a milionů malých a středních podniků, které jsou závislé na různých úrokových sazbách v Evropě. Proto je nevyhnutelné, abychom objasnili vývoj úrokových sazeb a požádali o obezřetnost, pokud jde o růst úrokových sazeb v Evropě s cílem posílit hospodářský růst a vytváření pracovních míst, která tolik v tomto stadiu integrace EU potřebujeme.
Pervenche Berès
(FR) Pane předsedající, páni komisaři, dámy a pánové, musíme být realističtí. Navzdory tomu, že jsme mocným evropským zákonodárným orgánem, nebudeme schopni udělat nic, pokud jde o původ této krize. Jsme bezmocní vůči americkým právním předpisům, které nejsou schopné pochopit zásadu ochrany spotřebitele při poskytovaní hypotečních úvěrů, ať již bankami nebo jinými institucemi.
Buďme realističtí. Čelíme krizi, jejíž vlivy potřebujeme urychleně zkorigovat, měli bychom si však vzít ponaučení pro budoucnost.
Buďme jednoznační. Naši evropští občané se celkem oprávněně obávají důsledků této krize na financování reálné ekonomiky. Buďme jednoznační. Naši spoluobčané nechápou, že abychom se vyrovnali s riskováním několika, jejichž metoda odměňování nesplňuje žádnou ekonomickou logiku, jsou veřejné instituce, jakou je Evropská centrální banka, nakonec nuceny zasahovat, aby zabezpečily likviditu trhu.
Vyrovnejme se se situací. Stůjme tam, kde by Evropané stát měli, pevnýma nohama v realismu a navrhování řešení. V konečném důsledku Centrální banka splnila svou úlohu poskytovatele půjček poslední instance. Avšak ani jako orgán dohledu není schopná odhadnout reálná rizika, do kterých vstupují subjekty na trhu. Musíme posílit dozorčí pravomoci evropských orgánů a vaší úlohou, pane komisaři, je aktivně se do této činnosti zapojovat.
Vyrovnejme se se situací. Roky jsme hovořili o konceptu fair value a tento koncept dnes zhoršil podmínky oceňování rizikových hypotečních úvěrů.
Vyrovnejme se se situací. Pokud jde o úvěrové ratingové agentury, Kodex chování Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO), pane komisaři, nesplňuje požadavky současné situace. Potřebujeme skutečně konkurenceschopný trh, kde neexistují konflikty zájmů a pro který je charakteristická větší transparentnost.
A na závěr buďme utopičtí a doufejme, že využití takto vytvořené finanční bubliny spustí uvolňování finančních prostředků pro dlouhodobé investice, které Evropa potřebuje, aby se vyrovnala s problémem změny klimatu a energetickou výzvou. Někdy je utopie nejlepší formou realismu.
Andrea Losco
- (IT) Pane předsedající, dámy a pánové, zase jednou v tomto Parlamentu hovořím o problému, který jsme řešili v červenci. Tehdy byla vyjádřena nejistota týkající se krize, jejíž propuknutí v eurozóně se v té době očekávalo. Byla to očekávaná krize, naznačovaly ji zprávy z USA.
Po určitou dobu bylo evidentní, že ceny nemovitostí v USA jsou nepřiměřeně nafouknuté a že v rámci amerického systému bylo možné příliš snadno poskytovat půjčky nesolventním osobám, nebo je poskytovat s velmi vysokými úrokovými sazbami, a následnému otřesu na světovém trhu se nedalo vyhnout.
Kdo hrál roli v této hře? Investoři, občané, zvláště z USA, ale také Evropané trpí jejími negativními následky. Občané a investoři, spořitelé. Proto je otázka, zda tomuto Parlamentu a institucím leží na srdci především ochrana spořitelů. Ochrana spořitelů znamená pochopení úlohy, kterou sehrávají jiné subjekty v tomto rámci či plánu, úlohy úvěrových ratingových společností, které často prokazují velkou nekonzistentnost a mezi kterými existují konflikty, jež v daném čase nikdo neřeší. Domnívám se, že na všechno toto by se měly uplatňovat pravidla a normy.
Krize také zdůraznila zřetelný rozpor v době, kdy ECB byla nucena udělat finanční pohyby na trhu, a zároveň zvýšit úrokové sazby s cílem vyrovnat se s rizikem inflace. Doufejme, že tato situace nebude pokračovat.
Skutečnost, že tato situace nastala, však znamená, že si musíme položit otázku, jakým způsobem by normy upravující jednání osob v světovém měřítku, neboť jde o krizi, která opět zdůraznila aspekt globalizace, měly určovat jednání každé osoby.
Guntars Krasts
(LV) Pane předsedající, současná finanční nestabilita neměla být překvapením, avšak když získala reálné rozměry, každý byl šokovaný. Nezabezpečené spotřební a hypoteční úvěry vedly k rostoucí poptávce po likviditě. Dochází ke korekcím na trhu, protože peníze byly velmi dlouho příliš laciné, což podkopalo normy hodnocení investic. Nedostatek důvěry na trhu poškozuje dokonce i atraktivní aktiva, na která by se neměla vztahovat cenová korekce směrem dolů. Můžeme si být teď jisti, že lehce dostupné laciné peníze nevytvářejí stabilní růst. Základem stabilního růstu je iniciativní reforma systémů, účinné investice a trhy, které fungují volněji a transparentněji. V této chvíli se největší obavy soustřeďují na krizi likvidity, která se mění v krizi nesolventnosti. Nestabilita, která začíná formou krize likvidity, se může vyvinout do krize nesolventnosti, neboť účastníci trhu, přesvědčeni o tom, že jejich úroveň znalostí je nepřiměřená, nebudou ochotní vzájemně si půjčovat. Krize s nemovitostmi může vést k vážným komplikacím v několika členských státech EU, nejen ve Spojených státech. Důvěra investorů a deponentů ve finanční trh se neobnoví do té doby, dokud nebudou přesvědčeni, že hodnocení jsou správná. Znamená to, že rizikové příplatky mohou narůstat, v důsledku toho spotřeba podniků a domácností klesne. Tato situace by mohla omezit investiční pohyby nebo, v některých případech, by je mohla úplně zastavit. Tvůrci evropské fiskální a měnové politiky na to musí být připraveni. Tvůrci fiskální politiky ponesou hlavní odpovědnost za stabilizaci situace. V oblasti měnové politiky můžeme očekávat nižší úrokové sazby, na které evropští politici čekají. Zároveň by se trh neměl zabývat mylnou představou, že rizikové investice budou pokračovat. Sazby půjček, stejně jako žádosti o zajištění půjček, by měly snížit morální škody, které takováto představa může způsobit. Z dlouhodobého hlediska musí centrální banky zlepšit regulační mechanismy pro finanční trhy s cílem dospět k větší jasnosti a jistotě. Děkuji.
Karsten Friedrich Hoppenstedt
(DE) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, celkový rozsah nestability pociťované na světových finančních trzích ještě není známý. Stinnými stránkami světového finančnictví je slabá úvěrová bonita dlužníků na americkém trhu s hypotečními úvěry a chyby, které se vyskytly při hodnocení úvěrových rizik aktiv a/nebo při jejich auditu. Mohli bychom se ptát, co se stalo s Basilejí II v této fázi ve Spojených státech. Uvědomuji si, že ještě nebyl zaveden, ale mohlo by to být vhodné.
Ve Spojených státech byl dosud vyrovnán objem hypotečních úvěrů ve výši 120 miliard USD. Tato skutečnost sama o sobě způsobila šok, jehož velikost je nám známá z úpravy sazeb. V nejbližších dvou letech mají být vyrovnány hypoteční úvěry ve výši 700 miliard. Zvýšená citlivost investorů zhoršila dilema. Jejich důvěra, stejně jako chuť, ve vysoce rizikové investice se snížila. Dokonce i správní rady bank dnes připouštějí, že nevěděly, co dělají. Nedostatek důvěry investora a realistického hodnocení v současnosti brání návratu na obvyklou úroveň - jde o proces, který bude bezpochyby jistý čas trvat a který se nezastaví ani u odborníků bankovních dozorčích orgánů.
Důvěru není možné vyjádřit statisticky prostřednictvím matematického vzorce. Transparentnost však vytváří a udržuje atmosféru důvěry a ulehčuje kontrolu rizika. Pane komisaři, zmínil jste Solventnost II. Rizika rizikových fondů a rizikových hypotečních úvěrů měla dosud v odvětví pojišťovnictví tendenci být nízká, a tak by to mělo zůstat. Proto je cílem Solventnosti II poskytnout vhodný bod pro odraz a stimuly.
Podle současných návrhů se bude na alternativní investice, jakými jsou rizikové fondy a cenné papíry kryté aktivy, která jsou také často vystavena riziku rizikových hypotečních úvěrů, vztahovat krytí vlastním kapitálem ve výši 45 %, které je standardním důsledkem Solventnosti II. Na první pohled se to může zdát příliš, poskytuje to však jasný stimul pro podniky, aby přinutily konkrétní rizikový fond, aby informoval investora o svých investicích. Podle mého názoru se tu uplatňuje jedna zásada, totiž že jen ti, kdo sami mají potřebné znalosti, by měli uskutečňovat kapitálové investice s vyšším rizikem.
Evropský parlament již dlouho požaduje transparentnost specifických finančních produktů a mechanismů. Dosud nedostal odpověď od Komise na stanovení pravidel transparentnosti pro 9 000 a více existujících rizikových fondů. Potřebná jsou také pravidla transparentnosti pro úvěrové ratingové agentury. V obou případech by bylo prospěšné realističtější hodnocení globálního úvěrového rizika.
Během uplynulých několika let se evropské domácnosti a ekonomiky vícenásobně zadlužily. Prohřešek spočívající ve využití půjčky s lákavě nízkou úrokovou sazbou automaticky vede k nerovnováze mezi měnovou výkonností a výkonností reálné ekonomiky.
Ieke van den Burg
Vážený pane předsedající, o této finanční krizi můžeme hovořit dlouho, ale své krátké dvě minuty zaměřím na tři oblasti, ve kterých je podle mého názoru třeba jednat.
První je nedostatek kontroly. Někteří poslanci již o tom hovořili. Složité nové produkty a zvláště diverzifikace a sekuritizace rizik jsou v této krizi klíčovým prvkem. Koupili jsme dokonalou metodu, pomocí níž jsme se měli zbavit rizik, ale je jasné, že diverzifikace znamená také zmnožování rizik a nejistoty, které jsou nyní všude.
Druhý prvek týkající se kontroly je, že tyto operace se většinou odehrávají mimo regulovaný trh: obchod s cennými papíry realizovaný mimo burzy a rizikové fondy jsme již zmiňovali. Skutečně si myslím, že musíme prozkoumat, kam vedou tyto slabiny. Vím, že pan McCreevy nesouhlasí s tím, že je opravdu nejvyšší čas prozkoumat možnosti regulace - neregulovat příliš, nepanikařit, ale skutečně vypracovat seriózní studii. Tím by se měla Komise zabývat .
Dalším prvkem je nedostatek informací a transparentnosti. O tom již také někteří mluvili. Chci se zmínit i o ratingových agenturách a o účetních pravidlech, o nichž mimo jiné hovořila paní Berèsová - o otázce tržní hodnoty. S tím souvisí třetí bod, kterým je nedostatek koordinace a spolupráce. To je něco, co jsme teď mohli sledovat při krocích, které podnikla Evropská centrální banka (ECB), která správně zajistila likviditu, ale neměla k dispozici informace ani nástroje na potrestání viníků krize. Mělo by existovat mnohem užší propojení mezi ECB, jejími znalostmi a poradci. Velmi důležitým prvkem je spolupráce, posílení a zajištění kontroly na evropské úrovni, která má skutečně v rukách fenomény na špičce trhu a tyto nové fenomény.
Několikrát jsem zmínila potřebu takovéto kontroly na evropské úrovni. Lidé mi potom říkají, i když souhlasí, že je třeba počkat na krizi, protože jinak chybí potřeba naléhavě jednat. Myslím, že nyní je nejvyšší čas, krize je tu, a tak bychom měli jednat právě teď.
Olle Schmidt
(SV) Pane předsedající, finanční nepokoje, ke kterým došlo toto léto, jasně dokazují, jak úzce jsou trhy integrované. Světový finanční trh funguje doslova nepřetržitě, přičemž se na něm uskutečňují miliony transakcí, které nás všechny ovlivňují. Nové technologie vytvářejí úplně odlišné podmínky. Možnost vytváření lepších perspektiv pro rozvoj v oblasti investic dramaticky roste. Přístup k rizikovému kapitálu je základním předpokladem. Mnohé nové finanční nástroje, které tu dnes někteří zpochybnili, jsou všeobecně dobré a zvýšily likviditu a možnosti investic.
Během uplynulých neklidných týdnů na finančních trzích se ukázalo, jakou výhodou je, že Evropa má silnou centrální banku. ECB byla schopna zareagovat rychleji než její kolegyně ve Washingtonu a dokázala přijmout rychlé opatření k upokojení trhů. Za to si ECB zaslouží pochvalu.
Stále nevíme, jak daleko dosáhne americká krize hypotečních úvěrů. Podzim bude klíčový, neboť se objeví nové statistiky. Doufejme, že dojde k běžné úpravě trhu bez velkých potíží, které by mohly ovlivnit regionální hospodářství, jež je v rámci Evropské unie v zásadě zdravé. Doufám, na rozdíl od některých z mých kolegů, samozřejmě, že tu v Evropě nemusíme přehnaně reagovat a domnívat se, že řešení vždy vyžaduje více regulace a rozhodnutí přijatých ve velkém spěchu, jak říkal i pan McCreevy. Navzdory přijetí amerického zákona Sarbanes-Oxley (zákon USA, kterým se zpřísnil dohled nad účetnictvím a zavedly se postihy za podvody v této oblasti) nebyly rizikové hypoteční úvěry odhaleny včas. Bezproblémově fungující finanční trh vyžaduje vyrovnaný přístup, prostor pro nové metody propojené s právními předpisy, které posilují zájmy spotřebitelů. Domnívám se, že v tomto případě je směrnice o trzích s finančními nástroji dobrým příkladem.
Pro mě jako liberála jsou otevřenost a transparentnost klíčovými prvky finančních trhů. Také bych si přál, aby finanční orgány v EU užším způsobem spolupracovaly s cílem bojovat proti krizovým situacím a rychle reagovat.
Pane předsedající, páni komisaři, musím ještě něco poznamenat. Když svět kolem exploduje, je zjevné, že malá měna a malý trh, jakým je Švédsko, je zasažen rychlostí blesku. Události tohoto léta mi poskytly další důvod pro zavedení eura ve Švédsku.
Mario Borghezio
- (IT) Pane předsedající, dámy a pánové, nad evropskými bankami visí vážná hrozba debaklu způsobeného rizikovými hypotečními úvěry. Mnohé z jejich správních fondů jsou nezodpovědně přeplněné derivátními produkty. Existuje vážné riziko, že budou infikovány prostřednictvím soukromého kapitálu. Banky nezodpovědně zavázaly institucionální investory, a tím i spořitele, prodejem hypotečních dluhopisů, přičemž jim tvrdily, že tyto mají rating AAA, což znamená, že by měly být teoreticky bez rizika jako vnitrostátní cenné papíry, a tvrdily, že nejsou obyčejně velmi rizikové jako půjčky, v případě kterých je objem kapitálu nižší než žádaná suma.
Spekulace, které bylo umožněno vládnout globalizovanému finančnímu trhu, způsobila, že malí spořitelé uvěřili, že deriváty jsou kamenem mudrců třetího tisíciletí. Nic není vzdálenější pravdě. Tato situace ještě zdaleka nedosáhla vrcholu a ti, kdo jsou za ni skutečně odpovědni, jsou stále nepotrestáni - vysocí finančníci tajně připravující plány pro svět vysokých financí. V tomto fóru se řečníci omezovali na obviňování úvěrových ratingových agentur, ale proč jsme dovolili, aby se hodnocení a kontrola rizikovosti finančních produktů dostala do rukou společností, které jsou zapojené a mají zájem na růstu trhu, který podléhá omamnému vlivu spekulace?
Prosím, mějte odvahu pohlédnout pravdě do očí. Nevhodné používání derivátů je nejen škodlivé, ale deriváty jsou samy o sobě škodlivé. Deriváty jsou pro reálnou ekonomiku tím, čím je lichva pro úspory a produktivní ekonomiku, jako říká velký americký básník Ezra Pound v tomto zpěvu: "Usura nemá pro nikoho dům z dobrého kamene, kde každý kvádr hladce otesaný dobře zapadá, aby se vytvořil vzor na průčelí. Usura nedá nikomu zhlédnout Gonzaga, nevytváří obraz, aby přetrval, a my jsme s ním žili, zpodobuje ho na prodej, na odbyt, usura hřích proti přírodě. Pietro Lombardo nevzešel z usury, Duccio nevzešel z usury, ani Piero della Francesca, Zuan Bellin' nevzešel z usury, ani "La Calunnia" nebyla z usury namalovaná. Z usury nevzešel Angelico. Usura pokrývá dláto rzí, rozežírá řemeslo i řemeslníka. Usura hubí dítě v lůně, zaráží mladíkovo dvoření, ochablost vnáší na lůžko, prostírá se mezi mladou nevěstou a jejím ženichem." Lichva není způsob, jakým lze řídit svět, chránit široké zájmy čestných lidí, kteří pracují, vyrábějí a spoří.
(předsedající přerušil řečníka)
Poul Nyrup Rasmussen
Vážený pane předsedající, tato finanční krize je budíčkem pro nás všechny a také pro komisaře McCreevyho. Jen před několika měsíci nás pan McCreevy ubezpečoval, že řeči o finančních rizicích a krizi jsou jen teoretické a že jde o novou bublinu, která nakonec praskne. Teď jsme na jednu bublinu narazili a podle dnešního vydání Financial Times, Organizace pro ekonomickou spolupráci a rozvoj (OECD) a jiných kvalifikovaných institucí bude mít vážné následky.
Mám čtyři otázky pro pana McCreevyho.
Za prvé, v souvislosti s deriváty (úvěrové deriváty, úvěrový trh) obviňujete agentury a tvrdíte, že nejsou dostatečně kvalitní; osobně si myslím, že nevíme nic o tom, co se děje. Jste připraven teď navrhnout veřejnou klasifikaci komplexních derivátů tak, aby nás veřejné a soukromé agentury mohly usměrnit v oblasti rizika s nimi spojeného? Neboť dnes to není možné.
Má druhá otázka se týká konfliktu zájmů. Když vezmeme v úvahu primární brokery, rizikové fondy a soukromé akciové fondy, zjistíme, že jsou smíšeným komplexním souborem zájmů: získávají příjem jeden od druhého, obchodují navzájem a my vůbec nevíme, co se děje. Jste teď připraven zavést pravidla transparentnosti, zveřejnění a odpovědnosti, které nám umožní skutečně regulovat trh?
Má třetí otázka se týká penzijních fondů. Víme o ztrátách zaměstnanců a pracovníků v souvislosti s peněžními vklady do rizikových fondů, které spekulují na tomto odvozeném trhu. Jste připraven zavést pravidla, která by ochránila penzijní fondy a pojišťovací společnosti, jež by v budoucnosti spravovaly peníze zaměstnanců tak, aby měli zájem o spoření a věděli, že ztráty jsou omezené?
Má poslední otázka zní: Jak můžete obhajovat to, že rizikové fondy, soukromý kapitál a investiční banky jsou poslední oblastí na mezinárodních a finančních trzích bez regulace? Máme ve zvyku regulovat banky a společné fondy, proč by právě rizikové fondy, soukromý kapitál a investiční banky měly být poslední oblastí bez regulace? Já to nedokážu vysvětlit, vy to neumíte vysvětlit. Je čas posunout do popředí společné zájmy, a to je důvod, proč potřebujeme regulaci.
(potlesk)
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Pane předsedající, obloha se po bouřce ještě nevyjasnila a uprostřed nejistoty se požaduje hospodářská stabilita, finanční bezpečnost, růst a vytváření pracovních míst.
Tato krize je dobrou příležitostí přijmout opatření ve čtyřech hlavních oblastech.
V první řadě musíme jednat, abychom omezili vliv na hospodářství jako takové. Trh zareagoval otřesem v cenách akcií a zpřísněním podmínek pro financování. Rozhodnutí Evropské centrální banky poskytnout likviditu bylo správné.
Finanční instituce již zvýšily úrokové sazby klientům a očekávají avizované zvyšování v rámci nejbližších měsíců, zohledňují přitom růst ekonomiky a prohlášení Evropské centrální banky. Doufám, že Evropská centrální banka se vůči našemu hospodářství zachová vyrovnaně a obezřetně.
V druhé řadě je potřebné zkvalitnit řízení rizika a hospodářskou správu. Mezi světovým trhem finančních služeb a vnitrostátním systémem regulace a dohledu existuje vyváženost. Pokud nebudeme v rámci Evropské unie podporovat tyto cíle integrovaným způsobem, nebudeme schopni je prosazovat na světové úrovni a nebudeme schopni chránit naše občany nebo prosazovat jejich zájmy.
Naší třetí prioritou musí být větší transparentnost trhu. Diverzifikace a rozložení rizika může být pozitivní, pokud nebrání kontrole rizika na trhu. Musíme přijmout opatření k podrobnému zmapování finančních rizik.
Naší poslední prioritou musí být větší odpovědnost subjektů. Zablokování lidí s omezenými zdroji dluhem v podobě velmi drahého hypotečního úvěru, který není možné ani popsat jako bezohledný, během období, v němž rostou úrokové sazby, a na konci období narůstajícího trendu trhu s nemovitostmi, nevyhnutelně způsobuje problémy.
Banky, které uvolnily podmínky poskytování hypotečních úvěrů kvůli možnosti přesunu těchto hypotečních úvěrů, ratingové agentury, které neupozornily na kvalitu cenných papírů, investoři, kteří neobezřetně nakupovali cenné papíry, a instituce, které je financovaly bez dostatečných záruk, jsou zodpovědní a my musíme zabezpečit, že se tato situace již nezopakuje.
Peter Skinner
Vážený pane předsedající, princip rizikových půjček je rozhodně obrovským problémem způsobujícím finanční bouři, jejímiž svědky jsme se toto léto stali. To bylo zřejmé, ale méně zřejmé je identifikování investorů a smluvních stran, kteří mohou být a nadále jsou pod tlakem, a je nevyhnutelné poznat je, abychom mohli dát všechno do pořádku.
Zkrátka a dobře, jak jsme dnes slyšeli, příčinou je složitost finančních nástrojů, na které se někdy nahlíží jako na novodobou alchymii. Musíme však pečlivě a opatrně zjistit, co s nimi a s následky způsobenými touto bouří máme udělat. Přehnaná reakce může být stejně škodlivá jako to, co se již objevilo, neboť vidíme, jak v důsledku toho rostou ceny úvěrů. Měli bychom připomenout, že to není vhodné pro lisabonský proces.
Tak abychom za některými otázkami zavřeli dveře, co se v USA vlastně stalo? Dalo by se říci, že se zavřela vrata od stodoly právě v okamžiku, když je kůň ještě na poli, a nebylo by to daleko od pravdy. Obecně vzato však byla oblast trhu s rizikovými hypotečními úvěry bez kontroly. To je skutečnost, které se teď věnuje bezprostřední pozornost, neboť podle mých informací probíhají promyšlené regulační a legislativní iniciativy. Ve stejném čase byla pod záštitou Bílého domu zřízena pracovní skupina na nejvyšší úrovni, aby se podívala na ratingové agentury a sofistikované finanční nástroje.
Můžeme z toho usoudit, že je důležité úzce spolupracovat se Spojenými státy americkými a dalšími globálními trhy, neboť máme společné názory v oblasti transparentnosti na těchto trzích. Pokud tak neučiníme, tak z důvodu, že globální trhy jsou navzájem úzce propojené, poměrně jistě přijdeme o tolik výnosů, kolik by přidaly dohody, o které bychom se museli dělit.
Co se stalo v rámci EU a co se stalo v rámci USA? Také teď trochu důvěřuji Komisi a samozřejmě ECB, stejně jako Federálnímu rezervnímu systému USA v tom, co udělaly a dělají. Pomohly uklidnit trhy, což bylo přesně to, co bylo zapotřebí udělat.
Souhlasím však s některými dnešními řečníky vzhledem k výzvě na přiměřené reakce a za tím stojím v souvislosti s důvěrou, kterou cítím. Věřím, že sekuritizace a účelově zřízené nástroje, které budou pod dohledem společně s agenturami hodnotícími úvěrovou spolehlivost, si vyžadují otevření se většímu dohledu a transparentnosti, to je jasné, jak již řekla paní Berèsová. Ujasněme si však, že komplexnost finančních nástrojů je pro mnohé z nás těžce pochopitelná a úloha agentur hodnotících úvěrovou spolehlivost je otevřená.
(předsedající přerušil řečníka)
Udo Bullmann
- (DE) Pane předsedající, náš podíl jako Evropanů z investic na trhu, o kterém dnes diskutujeme, je téměř 10 % nebo přibližně 300 miliard EUR. Nevíme, jaká přesná část z těchto 300 miliard EUR představuje nebezpečné riziko, avšak 300 miliard EUR není bezvýznamný objem. Představuje téměř trojnásobek ročního rozpočtu EU a vliv současné krize je již citelný. V mé zemi, v Německu, jež má nejrozvinutější ekonomiku v Evropské unii, se naše očekávání budoucích obchodních podmínek obrátila. Tříměsíční fondy výrazně zdražily, což znamená, že podniky, které jsou ziskové, ale vyžadují bezprostřední financování, mohou očekávat těžkosti.
Rád bych věděl, jaká ponaučení jsme si z této situace vzali. Téměř všichni řečníci, kteří přispěli do této rozpravy, zmínili úvěrové ratingové agentury. Jako občan, který se zajímá o stav této rozpravy, jsem našel na internetu následující citát z projevu komisaře McCreevyho v Dublinu 5. dubna 2005:
(EN) "Agentury hodnotící úvěrovou spolehlivost zatím nebudou předmětem regulací EU, řekl 5. dubna 2005 v projevu v Dublinu komisař pro vnitřní trh Charlie McCreevy. Komisař McCreevy uvedl, že nemá v úmyslu vydat speciální nařízení pro agentury hodnotící úvěrovou spolehlivost (CRA), ale tato možnost bude pod neustálou kontrolou. Varoval, že tomuto odvětví hrozí dozor."
Pane komisaři, kdy skončí fáze pozorování, kdy budeme připraveni jednat, kdy budeme schopni vnést světlo do černé skříňky úvěrových ratingových agentur, abychom byli schopni sestavit veřejné hodnocení jejich výkonnosti a chyb? Náš systém je sebestředný, neefektivní a je zjevně dědictvím minulosti. Chtěl bych od vás upřímnou odpověď. Nemůžeme se v následujících volbách v roce 2009 před veřejnost postavit a prohlásit: Měli jsme komisi, která pět let odváděla úžasnou práci, v rámci níž hledala, v čem spočívá problém.
Harald Ettl
(DE) Pane předsedající, byl to dostatečně jasný vzkaz Komisi. Již dnes dokážeme předpokládat, že americká krize hypotečních úvěrů bude mít citelný negativní vliv také tady. Objem nesplacených hypotečních úvěrů již dnes překračuje veřejný dluh USA. Dokonce i spekulace vycházející z budoucího ocenění nemovitostí a nízkých úrokových sazeb pro hypoteční úvěry jasně dokázaly, že jsou bublinou. V současnosti se ve Spojených státech stále hlasitěji hovoří o strachu z recese. V konečném důsledku osm z deseti recesí začíná krizí nemovitostí. Dnes víme, že krizi bylo možné předpovědět, ale že úvěrové ratingové agentury nesplnily svou úlohu hlídacího psa. Vysoce rizikové formy kapitálu jsou schopné ve velmi velké míře poškodit nás a naši ekonomiku, a proto nesmí být ponechány samy sobě nebo spekulantům. Zásady transparentnosti a povinnost zveřejnění, stejně jako kontroly, musí být zaručeny. Od Komise se teď vyžaduje, aby v této věci předložila návrhy.
Benoît Hamon
(FR) Pane předsedající, tato krize je třetí velkou krizí za posledních deset let. Dalo se jí předejít? Pan McCreevy nám říká, že se jí předejít dalo. Aby to bylo možné, musíme naučit chudé lidi, aby si nepůjčovali peníze, když žádné nemají.
Jaká je realita? Američtí poskytovatelé rizikových hypotečních úvěrů jsou hlavními viníky a účastníky této krize. S cílem zvýšit své zisky se zaměřili na domácnosti, které mají velké finanční problémy. V roce 2006 poskytli polovinu hypotečních úvěrů bez kontroly příjmu. Tito poskytovatelé vydělali peníze na půjčkách, které neměly být nikdy poskytnuty. Podporovaly je banky, navzdory tomu, že jsou kontrolovány svými správními radami, auditory a regulačními orgány. To nezabránilo bankám v půjčování peněz úvěrovým agenturám nebo v prodávání lukrativních, i když rizikových finančních produktů zákazníkům, produktů krytých těmito hypotečními úvěry.
Tyto cenné papíry, kryté trhem s rizikovými hypotečními úvěry, skupovaly ve velkém měřítku rizikové fondy většinou se sídlem v daňových rájích, na něž se nevztahuje žádná regulace. V podstatě selhal celý systém kontroly a dohledu.
Má otázka je jednoduchá. Jaké vážné iniciativy plánuje Komise teď přijmout, aby zabránila tomu, že velký zájem finančních trhů o americký trh s nemovitostmi se zítra nezopakuje s jinými aktivy a nepovede ke stejným výsledkům, tedy ke krizi burzy cenných papírů a následně poklesu růstu?
Elisa Ferreira
(PT) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, finanční krize nejsou nikdy omezené jen na finanční sféru. Současná krize má efekt dalšího omezování poskytování úvěrů a již začala zdvihat ceny v předstihu bez ohledu na rozhodnutí, která zítra přijme Centrální banka.
Důvěra hospodářských subjektů také ve výrazné míře klesá, a navzdory optimismu pana komisaře Almunii není hospodářský růst ani generalizovaný, ani zaručený. Dokonce existují mnohé regiony, které mají vážné hospodářské problémy.
Dnes je to těžké, ale ráda bych věděla, jakým způsobem vysvětlit občanům, že alarmující nárůst zadlužení domácností, brzda veřejných investic, přeceňování vývozu zboží vyrobeného v Evropě kvůli řízení úrokových sazeb jsou oběti, kterým se nelze vyhnout. Toto byla tradiční náprava kontroly neexistující inflace. V současnosti jsou možnosti omezenější, pokud jde o dokonale předvídatelné výsledky nadměrného rizika, které na sebe přebírají finanční subjekty a které jsme nemohli regulovat nebo které jsme neregulovali včas.
Domnívám se, že bychom měli dospět k dvěma závěrům. V první řadě potřebujeme zlepšenou regulaci, transparentnost a spolupráci finančních trhů, jak již bylo zmíněno, a v druhé řadě je mimořádně naléhavou potřebou prozkoumat vztah měnové politiky a její vliv na reálnou ekonomiku, rodiny, investice a zaměstnanost.
Manuel Lobo Antunes
úřadující předseda Rady. - (PT) Pane předsedající, dámy a pánové, chtěl bych být velmi stručný, zvláště proto, že základní stanovisko Rady v této záležitosti jsem přednesl ve svém prvním příspěvku.
Chtěl bych poděkovat všem za příspěvky a návrhy, které vyslovili, a říci, že jsem si poznamenal všechny vaše obavy, zvláště ty, které bych nazval více sociálními, tedy možné následky, které by nedávné finanční otřesy mohly mít pro občany. Měli bychom mít tyto připomínky na zřeteli, neboť je vyjádřilo více poslanců.
Chtěl bych znovu potvrdit, že předsednictví, stejně jako Rada, budou pokračovat v práci na konvergenci postupů dohledu, rovněž i na systémech a mechanismech, které budou neustále zlepšovat rámec pro obezřetné podnikání bank.
Rada, jakož i Komise, tu uvedla, že všechny údaje, které máme v současnosti k dispozici, naznačují, že dosahujeme naše hospodářské a finanční cíle, kterými jsou deficity, hospodářský růst a zaměstnanost, které narůstají. Zůstáváme v tomto bodě úplně realističtí, a přestože tu dnes realismus byl zmiňován, chtěl bych říci, že předsednictví a Rada budou realistické. Musíme zohledňovat všechny tyto záležitosti, vývoj, který může přinést budoucnost a předsednictví a Rada v souladu s tím, co musí udělat, a když jejich činnost bude oprávněná, přijmou vhodná opatření a iniciativy s cílem reagovat na jakékoli obavy a problémy, které se mohou vyskytnout.
Joaquín Almunia
Komise. - (ES) Pane předsedající, s ohledem na vliv otřesů či krize, pokud to chcete nazývat tímto jménem, na finančních trzích v nedávných týdnech na reálnou ekonomiku, opakuji, že podle našich prvotních odhadů - prognózy uveřejníme v úterý -, avšak i podle stanovisek, které zveřejňují jiné orgány a veřejné a soukromé instituce, vliv tohoto otřesu na hospodářskou činnost, hospodářský růst a zaměstnanost v evropských hospodářstvích v roce 2007 bude citelný, ale bude velmi malý.
Velký podíl výsledků za rok 2007 je zaručen výsledky dosaženými v prvních dvou čtvrtletích, dostupnými informacemi o stavu našich ekonomik v tomto třetím čtvrtletí a pozitivní stagnací obnovy hospodářství založenou na kvalitních, pevných základech, které jsme si přinesli z roku 2006.
Rizika budou zřetelnější, když se zaměříme na rok 2008. V našich prognózách v květnu byla míra růstu v roce 2008 ovlivněná konjunkturou hospodářského cyklu a vlivem rozhodnutí přijatých v rámci měnové politiky centrálními bankami. V Evropě a jinde tato finanční krize, tento finanční otřes a následné zpřísnění podmínek poskytování úvěrů, zvýší nebo zvyšují rizika poklesu výsledků na rok 2008, avšak stále se domnívám, že je velmi předčasné, abychom dělali konečnou analýzu, ze které bychom mohli vyvodit konečné závěry týkající se tohoto tématu.
Musíme věřit, že pokud mnohé z faktorů, které podpořily otřesy nedávných týdnů, souvisejí s důvěrou, pokud obnovíme důvěru a pokud všichni přispějeme k přísnému hodnocení a diagnostice situace s cílem zvýšit důvěru nebo zkonsolidovat důvěru, výsledky v roce 2008 budou lepší nebo méně znepokojující, než si mnozí teď představují.
Domnívám se, že ti, kteří se dnes vyjádřili, se ve velké míře shodli na tom, co vedlo k tomuto zvýšení nestability a otřesům na finančních trzích, a podobně se domnívám, že se shodují také v tom, že se musí najít řešení. Řešení však nejsou jednoduchá a neměli bychom reagovat přehnaně.
Přesně jako dobří herci v divadle, také dobří politici by v dobách nejistoty neměli přehánět. Potřebujeme vypracovat podrobnější analýzu a pochopit skutečnosti v jejich úplnosti a musíme se snažit najít efektivní řešení problémů, které existují, které jsou zřejmé, a problémů, které jsme ještě neobjevili.
Když se podíváme na rozpravy Parlamentu nebo zprávy o finanční stabilitě Měnového fondu nebo Centrální banky, analýzy Evropské komise a na naše vlastní projevy v nedávné minulosti, zjistíme, že jsme nevěděli přesně kdy a kde, ale věděli jsme, že k otřesům tohoto druhu může dojít, kvůli vývoji finančních trhů, rafinovanosti nástrojů a technik, které finanční instituce využívají.
Zopakuji, co jsem řekl na začátku. Evropské hospodářství stojí stále na pevných základech. Euro nás ochraňuje. Znovu prokázalo schopnost chránit a absorbovat otřesy, které by nám za jiných okolností, před zavedením eura, způsobily mnohem větší těžkosti z měnového a finančního hlediska a v naší reálné ekonomice, a abych to ukončil, domnívám se, že Evropská centrální banka se při výkonu své odpovědnosti v srpnu zachovala prakticky a správně.
Charlie McCreevy
člen Komise. - (EN) Vážený pane předsedající, budu stručný. Úplně souhlasím, že se nemůžeme spokojit s kontrolními výzvami, které představují stále komplexnější finanční produkty a mimobilanční nástroje. Ani nemůžeme být naivní a věřit, že Basilej I, Basilej II a Solventnost II vyřeší vzniklé problémy. Musíme si z toho vzít důležité poučení, čemuž se v blízkém době budu se všemi zúčastněnými stranami věnovat.
Jak jsem řekl ve své úvodní poznámce, věřím, že mírná regulace založená na zásadách je nejlepším přístupem. Jsem si jistý, že větší regulace by teď byla tím nejhorším, co bychom mohli pro finanční trhy udělat. Rozhodně si nemyslím, že je třeba větší regulace. Možná pana Rasmussena překvapí, že souhlasím s něčím, co podporoval, jako například s větší transparentností. Existují však jiné způsoby, jak jí lze dosáhnout, než regulace.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 142)
Ilda Figueiredo  
písemně. - (PT) Cílem této rozpravy bylo objasnit momentálně důležitou záležitost, kterou je důvod této situace finanční nestability. Nestačí identifikovat problém poté, co se stal zřejmým. Je dokonce ještě méně vhodné předložit řešení, která v praxi slouží jen ke zmírnění určitých následků pouze pro tuto chvíli, která však v krátkodobém a střednědobém horizontu nic nezmění.
Všichni víme, že reálná ekonomika je založená na výrobě, distribuci a spotřebě zboží v souladu s potřebami lidí, ať již jsou tyto potřeby reálné, imaginární nebo vytvořené reklamou. Znamená to, že peníze, které jsou v oběhu, by měly odpovídat této reálné ekonomice, a přesto nenasytnost těch, kteří chtějí stále vyšší výdělky, vedla k vytvoření burz s cennými papíry a spekulativních zisků v hospodářství podobném kasinu, přičemž výrobní odvětví odsunuli na druhé místo a podpořili financializaci systému.
Zde se nachází původ současného problému, který se centrální banky snaží zmírnit zvyšováním objemu peněz v oběhu nebo zvyšováním úrokových sazeb. Tyto procesy mají své hranice a představují riziko vytváření nových spekulativních bublin nebo dalšího poškození reálné ekonomiky, čímž se zvyšují náklady pro rodiny.
