Hotellien paloturvallisuus (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Glyn Fordin, Giles Chichesterin, Graham Watsonin, Arlene McCarthyn, Peter Skinnerin, Baroness Nicholson of Winterbournen, Elizabeth Lynnen, Sarah Ludfordin, Toine Mandersin, David Martinin, Glenys Kinnockin, Claude Moraesin, Erika Mannin, Alexandra Dobolyin, Ana Maria Gomesin, Robert Evansin, Christopher Heaton-Harrisin, Reino Paasilinnan, Marianne Mikon, Stephen Hughesin, Stavros Lambrinidisin, Malcolm Harbourin, Bill Newton Dunnin, Catherine Stihlerin, Sérgio Sousa Pinton, Jan Anderssonin, Linda McAvanin, Luisa Morgantinin, Jan Marinus Wiersman, Harlem Désirin, Jo Leinenin, Zita Gurmain, Caroline Lucasin, Brian Simpsonin, Barbara Weilerin, Christel Schaldemosen, Neena Gillin, Benoît Hamonin, Michael Cashmanin, Udo Bullmannin ja Corina Creţun komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä hotellien paloturvallisuudesta - B6-0385/2007).
Glyn Ford
laatija. - (EN) Arvoisa puhemies, paloturvallisuuskysymys on tärkeä Euroopan unionille ja sen kansalaisille. Rooman sopimuksen avulla perustettiin tavaroiden, palveluiden, pääoman ja työvoiman vapaa liikkuvuus. Työvoiman suhteen olemme korostaneet voimakkaasti terveys- ja turvallisuuskysymyksiä työpaikalla sekä kuluttajansuojaa.
Vaikka liiketoiminnan ja työntekijöiden liikkuvuus on matkailun ohella elintärkeää taloudellisen hyvinvointimme ja Lissabonin kilpailuohjelman toteutumisen kannalta, emme pysty tekemään yksinkertaisia asioita, esimerkiksi takaamaan, että Euroopan kansalaiset, olivatpa he kuluttajia tai työntekijöitä, ovat yhtä lailla turvassa tulipalon vaaroilta, kun he asuvat tai työskentelevät hotelleissa koko EU:n jäsenvaltioissa.
Euroopan unioni on toimivaltainen terveyden ja turvallisuuden alalla. Asetamme rajoituksia ruohonleikkureiden melulle mutta emme tulipalossa menehtymisen mahdollisuudelle. Kuluttajansuoja tarkoittaa, että olemme huolissamme hissien ja liukuportaiden turvallisuudesta mutta emme hotellien turvallisuudesta. Komission jäsen sanoi juuri, että kaikki toimemme ovat oikeassa suhteessa siihen, mitä tarvitaan. Ovatkohan toimet hänen mielestään oikeassa suhteessa, kun niihin ei ole hotellien turvallisuuden suhteen ryhdytty lainkaan?
Palosammutinjärjestelmät ovat erittäin tehokkaita, sillä niillä sammutetaan sai saadaan hallintaan 99 prosenttia tulipaloista niiden varhaisimmassa vaiheessa. Kukaan ei kuulemma ole koskaan kuollut EU:ssa hotellissa, joka on täysin varustettu sammuttimilla. Kuitenkin Euroopan unionissa on vuodesta 2003 tähän päivään saakka kuollut yli 60 ihmistä tulipaloissa hotelleissa, joihin ei ollut asennettu sammuttimia.
On traagista, että kolme näistä paloista sattui kesällä omassa vaalipiirissäni Penhallow Hotelissa Cornwallin Newquayssa, jossa tuli pääsi riistäytymään käsistä, koska sammuttimia ei ollut. Yksi kuolonuhreista oli vammainen nainen, joka ei päässyt rakennuksesta omin avuin ulos. Mitä komissio tekee hänenlaistensa ihmisten suojelemiseksi?
Komissio vetoaa toissijaisuuteen. Otetaanpa nyt järki käteen! Kuinka monta ihmistä EU:ssa on kuollut ruohonleikkurin meluun tai hissi- tai liukuporrasonnettomuuksissa vuodesta 2003 lähtien? Komissio on kuitenkin nähnyt hyväksi viedä jäsenvaltioilta näissä aloilla autonomian.
Sammuttimia koskevat paloturvallisuusmääräykset vaihtelevat erittäin paljon koko EU:ssa. Unkarissa ne ovat todennäköisesti parhaat, ja Ranskassa, jossa kuolleisuus on viime aikoina ollut suurinta, niitä ei ole lainkaan.
Eräät valistuneemmat eurooppalaiset hotelliketjut, kuten Accor-ryhmä, ottavat nyt sammuttimet käyttöön uusissa hotelleissa amerikkalaisten Hilton-, Marriott- ja Sheraton-merkkien jalanjäljissä.
Ei kuitenkaan riitä, että tämä jätetään itsesääntelyn varaan. On ainakin yksi liittovaltio, joka ei ole valmis puolustelemaan toimimatta jättämistä puhumalla toissijaisuudesta. Yhdysvalloissa kaikkien uusien hotellien on lain nojalla oltava sammuttimilla suojattuja. Liittovaltion työntekijät eivät itse asiassa voi vaatia matkakorvauksia, elleivät he asu työmatkoillaan sammuttimilla varustetuissa hotelleissa.
Näin ollen pyydämme komissiota harkitsemaan sellaisen direktiivin käyttöönottoa, jossa kaikille jäsenvaltioille asetetaan vähimmäissäännökset, joiden mukaan kaikissa uusissa yli 20 vuodepaikan hotelleissa pitäisi vähintään olla sammuttimilla varustetut käytävät ja uloskäynnit. Se ei olisi suuri taloudellinen taakka: se lisäisi kustannuksia alle kaksi prosenttia. Olemassa oleville hotelleille pitäisi tietenkin antaa riittävästi aikaa määräysten noudattamiseen, mutta haluamme toimia heti emmekä odottaa niin kauan, että yleisö pakottaa meidät toimimaan suuren, satoja kuolonuhreja vaativan murhenäytelmän jälkeen.
Meglena Kuneva
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä siitä, että tulipalot vaarantavat jatkuvasti kuluttajien hengen. Tutkimuksissa arvioidaan, että vuodessa miljoonaa asukasta kohti menehtyy tulipaloissa 10,8 henkeä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, kuusi Espanjassa, 11,8 Ranskassa, 15,7 Ruotsissa ja 7,3 Saksassa. Kuluttajansuoja-asioista vastaavana komission jäsenenä tämä on minulle merkittävä huolenaihe. Kiitos, että pidätte tämän tärkeän kysymyksen mielessä.
Haluan muistuttaa traagisesta tapauksesta, jossa kaksilapsinen brittiläinen perhe kuoli häkämyrkytykseen hotellihuoneessa Korfulla lokakuussa 2006. Olen saanut teiltä tästä tapauksesta useita kirjeitä. Otimme yhteyttä Kreikan viranomaisiin, ja he ilmoittivat meille, että onnettomuushotellin toimilupa peruutettiin välittömästi, eikä hotelli ole ollut sen jälkeen toiminnassa. Tiedän, että Kreikassa on ryhdytty oikeustoimiin, ja toivon, että ne saadaan hyvin pian selkeään päätökseen. Tämä on tunnuskuvallinen tapaus, mutta ei valitettavasti ainoa.
Hotellien paloturvallisuus on ollut jäsenvaltioiden kanssa käytävien keskustelujen keskiössä viimeisten 20 vuoden ajan.
Ensin kerron tähän mennessä saavutetuista tuloksista. Neuvoston suositus 86/666/ETY olemassa olevien hotellien paloturvallisuudesta on auttanut parantamaan turvallisuustasoa etenkin niissä maissa, joissa sääntelyä ei ole ollut tai sitä on ollut vähän.
Lisäksi rakennustuotedirektiivi asettaa kaikille rakennuksille, myös hotelleille, tulipalon varalta tiettyjä vaatimuksia. Käyttöön on otettu useita toimenpiteitä tämän direktiivin yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi jäsenvaltioissa. Niitä ovat esimerkiksi yhteinen järjestelmä rakennustuotteiden palonkestävyyden luokittelemiseksi ja useat yhdenmukaistetut eurooppalaiset standardit palontorjunnan, palohälytysten ja varoitinten alalla.
Lisäksi neuvoston suosituksen vaatimukset, jotka koskevat sähkövalaistukseen liittyviä riskejä, on pantu täytäntöön pienjännitedirektiivin avulla.
On kuitenkin vielä paljon tehtävää, ennen kuin kaikista eurooppalaisista hotelleista saadaan yhtä turvallisia, olivatpa ne vanhoja tai uusia ja riippumatta niiden koosta ja majoitustiloista. Kuten tiedämme, vaatimukset koskevat hotelleja, joissa on vähintään 20 huonetta.
Komissio on jäsenvaltioiden kanssa käymiensä monenlaisten keskustelujen aikana pannut merkille, että EU:n laajuisesta yhteisestä etenemisestä ei vielä ole päästy sopimukseen ja että kansallisen lainsäädännön asianmukainen täytäntöönpano on toistaiseksi etusijalla. Vaatimustenmukaisuuskysymys on tosiaan ongelma, jota ei pidä aliarvioida, ja minua todella surettaa sanoa näin.
Sen vuoksi olemme pyytäneet Euroopan merkittäviä hotelliketjuja tulemaan tapaamaan minua Brysseliin 8. helmikuuta 2008. Ennen tämän lainsäädännön laatimista meidän on selvästi ryhdyttävä välittömiin toimenpiteisiin. Keskustelemme hotellien turvallisuudesta, ja ilmoitan teille keskustelun tuloksista. Jos voimme tehdä sen yhdessä parlamentin kanssa eli jos parlamentti haluaa osallistua tähän tapaamiseen 8. helmikuuta, pidän erittäin mielelläni tapaamisen kanssanne.
EU:n laajuisten tietojen ja tilastojen kerääminen on ratkaisevan tärkeää. Tilastollisten määritelmien ja yhtenäisyyden puute siinä, miten palo-onnettomuudet rekisteröidään jäsenvaltioissa, tekee vertailusta erittäin vaikeaa ja epätarkkaa.
Haluan siirtyä käsittelemään standardointia. Standardointi ilman oikeudellisen kehyksen, esimerkiksi eurooppalaisen direktiivin tai edes tarkistetun suosituksen, tukea vähentäisi sen vaikutusta huomattavasti ja tekisi sen seurauksena tyhjäksi sen lopullisen tavoitteen, hotellien paloturvallisuuden varmistamisen.
Sammutinten tehokkuus tulipalojen tuhoisien vaikutusten vähentämisessä on laajalti näytetty toteen, mutta niiden asentamisen ja huollon kustannukset eivät aina ole yhteensopivia niiden pienten, perhetyyppisten hotellien kanssa, joita Euroopassa enimmäkseen on.
Tämän rinnalla päätös siitä, pitäisikö sammutinten tai muiden palontorjuntalaitteiden olla pakollisia hotelleissa, kuuluu yksinomaan jäsenvaltioiden toimivaltaan. Keskustelisin mielelläni jäsenvaltioiden kanssa ja tukisin mielelläni tällaisia toimenpiteitä, jos ne ovat valmiita ottamaan tällaisia askeleita.
Tämän sääntelyalan kehityksen rinnalla tulisi mainita, että hotellit ottavat käyttöön itsesääteleviä suorituskykyyn perustuvia käytäntöjä ja suunnittelumenetelmiä. Mielestäni Accorin tapaisten hotelliketjujen ponnistuksia tulisi todella tukea.
Komissio ei käsittele hotellien paloturvallisuutta vain asemaansa kuuluvana palveluna, vaan sen toimet kohdistuvat kokonaisvaltaisena strategiana tulipaloriskiä vastaan myös kaikkiin tuotteisiin, joita hotelleissa laajalti on ja jotka ovat todennäköisimmin syynä paloihin tai kiihdyttävät niitä. Itsestään sammuvista savukkeista, joiden suhteen Arlene McCarthy, sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan puheenjohtaja, antoi meille erittäin tärkeän panoksen, sekä verhoiltujen huonekalujen, yöasujen ja lapsiturvallisten sytytinten tulenarkuudesta tehdyt aloitteet ovat tällaisen strategian tukipylväitä.
Odotan yhteistyömme jatkumista tässä erittäin tärkeässä asiassa, joka on meille kaikille merkittävä huolenaihe.
Haluan vielä kerran kiittää parlamenttia ja etenkin puhemiestä, koska ryhdymme konkreettisiin toimenpiteisiin sen suhteen, mitä meillä on tällä hetkellä käsillä.
Malcolm Harbour
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, ensiksi haluan kiittää kollegaani Glyn Fordia siitä, että hän teki aloitteen tämän kysymyksen käsiteltäväksi jättämisestä, ja puhun tänä iltana kaikkien konservatiivikollegoideni puolesta, jotka ovat yhteisesti allekirjoittaneet tämän, ja etenkin Giles Chichesterin, konservatiiviryhmän äskettäin valitun johtajan puolesta. Hänen vaalipiirissään sattui elokuussa hirvittävä tulipalo, johon Glyn Ford viittasi. Hän haluaa minun yhdistävän hänet erittäin tiiviisti Glyn Fordin käsiteltäväksi jättämän kysymyksen pääsisältöön.
Se on myös minulle melko kipeää, koska tulipaloja koskevat kysymykset eivät tietenkään rajoitu vain hotelleihin. Muutama viikko sitten oman vaalipiirini keskellä Warwickshiressä sattui todella hirvittävä teollisuusrakennuksen tulipalo, jossa menehtyi traagisesti neljä vapaaehtoista palomiestä. Emme ole vielä saaneet tuosta traagisesta tapahtumasta tehdyn tutkimuksen kaikkia tuloksia, mutta on selvää, että rakennuksessa piti olla sammutinjärjestelmä. Sellaista ei ilmeisesti kuitenkaan ollut asennettu. Haluan siis kiinnittää kollegoiden huomion tänä iltana siihen, ehkä vain pohtimalla joitakin laajempia kysymyksiä, joita komission jäsen on tuonut esiin.
Komission jäsen huomautti aivan oikein, että rakennustuotedirektiiviä, jota käsitellään valiokunnassamme ensi vuoden alussa, sekä rakennusten tulenarkuutta ja rakennusmateriaaleja koskevia kysymyksiä käsitellään ja uskoakseni tarkastellaan uudelleen. Glyn Fordin kysymys myös avaa koko rakennusstandardien luomista ja palontorjuntalaitteiden, kuten sammuttimien, käyttömahdollisuutta koskevan keskustelun.
Suhtaudun ehkä myönteisemmin komission jäsenen kantaan, koska on mielestäni varottava määräämästä erittäin kallista yksittäisratkaisua etenkin hotellialalla, jossa tarjolla on valtava kirjo erikokoisia ja -asteisia toimitiloja.
Minusta kuitenkin näyttää siltä, että jonkin on mentävä tässä asiassa eteenpäin, ja olen todella iloinen kuullessani, että komission jäsen on jo ryhtynyt toimeen hänelle ominaisella aloitteellisuudella, jota juuri kuulimme edellisessä keskustelussa, ja kutsuu eräiden suurten hotelliketjujen edustajia tapaamiseen. Minusta kuitenkin näyttää siltä, että yksi tapa, jolla voimme siirtyä tässä asiassa hyvin nopeasti eteenpäin, on antaa kuluttajille enemmän johdonmukaisesti esitettyä tietoa ja lisätä heidän tietoisuuttaan asiasta. Kun he sitten tekevät hotellivarauksia, he voivat tutustua aiheeseen Internetissä - hotellit tarjoavat nyt yhä enemmän tietoa palontorjunnasta, mutta se vaihtelee mielestäni huomattavasti maasta toiseen. Ehkä jonkinlainen tarkistuksiin ja välineisiin perustuva hotellien arviointijärjestelmä - vaikkapa johdonmukaisesti sovellettava tähtiluokitus - kannattaisi tuoda esiin ja sitä kannattaisi harkita hotellien omistajien kanssa.
Sitä käytetään useilla aloilla, esimerkiksi moottoriajoneuvoissa, jolla komissio on onnistuneesti edistänyt autojen tähtiluokitusaloitetta. Ehkä voisimme harkita jotain edistyäksemme tässä asiassa nopeasti ja puuttuaksemme Glyn Fordin mainitsemaan ongelmaan, joka esitetään tämän ehdotuksen myötä parlamentille.
Arlene McCarthy
PSE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, kuten komission jäsen tietää, olemme käyneet useita keskusteluja yleisestä ongelmasta, joka liittyy palveluiden turvallisuuteen. Kannatan lämpimästi komission jäsenen halukkuutta tutkia vakavasti sitä, miten voimme parantaa kuluttajien tilannetta.
Palveluntarjonnassa on mielestäni vakava kuluttajansuoja-aukko. Jos EU:ssa työ- tai lomamatkalla oleva kuluttaja varaa hotellihuoneen, voiko hän olla varma, että on ryhdytty turvatoimiin tulipalon tai häkämyrkytyksen estämiseksi tai että uima-allas on lapsiturvallinen?
Niin kuin olemme kuitenkin nähneet lelujen ja muiden tuotteiden alalla, olemme valmiita suojelemaan kuluttajia. Kun he pääsevät käyttämään palvelua tai ostavat sen sisämarkkinoilla, kuluttajansuoja ei näytä olevan samalla tavalla mukana.
Monet kuluttajat kuitenkin olettavat, että heidän asuessaan hotellissa käytössä on riittävät ja erittäin perusluonteiset turvastandardit. Niin kuin olemme nähneet, ne ovat tietenkin riittämättömät.
En usko, että palosammuttimien tai häkäilmaisinten asentaminen on ydinfysiikkaa. Uskon, että tulipalot ja kuolemantapaukset voidaan estää, jos käytössä on oikeat standardit ja järjestelmät.
Suoraan sanoen on mielestäni liian myöhäistä - eikä riittävää - peruuttaa toimilupa sen jälkeen, kun lapsia on kuollut, kun toimilupaa ei olisi pitänyt alun perinkään myöntää.
Haluamme auttaa komission jäsentä ryhtymään toimiin standardien tiukentamiseksi, paloriskien ja kuolemien vähentämiseksi sekä kuluttajien suojelemiseksi. Pohtikaamme siis, miten voimme parhaiten saavuttaa tämän tavoitteen. Malcolm Harbourin ehdotusta EU:n arviointijärjestelmästä kannattaisi ehdottomasti tutkia, mutta sen on mielestäni oltava helposti kuluttajien ulottuvilla, ja mielestäni matkanjärjestäjien hotellijärjestelmien pitäisi julkaista ne kuluttajia varten, jotta he voisivat päättää, etteivät halua yöpyä hotellissa tai huvilassa, jonka uima-allas ei ole turvallinen tai jossa ei ole palosammuttimia tai häkäilmaisimia.
Uskon, että voimme tehdä enemmän kansalaistemme hyväksi. Voimme ennaltaehkäistä kuolemantapauksia. Olemme mielestäni käynnistäneet tänä iltana keskustelun, mutta uskon, että se on alkua turvallisempia palveluita ja aivan perusluonteisia, turvattavia vähimmäisstandardeja edistävälle kampanjalle, ja sen voi mielestäni nähdä väliintulojen perusteella. Toivon, että kehityksemme tällä alalla jatkuu lähitulevaisuudessa.
Wolfgang Bulfon
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, on valitettavaa, että ihmisten on kuoltava, ennen kuin hotellien paloturvallisuuteen lopulta puututaan. Tiedämme kaikki, että tehokkaita paloturvallisuustoimenpiteitä ei voi panna helposti täytäntöön Euroopan tasolla, koska rakennusmääräykset vaihtelevat jäsenvaltioissa ja eri alueilla erittäin paljon.
Olen vakuuttunut, että tämä ongelma voidaan ratkaista vain, jos paloturvallisuusstandardien noudattamista koskevat sitovat ehdot. Se on tehokasta vain, jos pakollisia tarkastuksia tehdään säännöllisesti. Siihen pitäisi johdonmukaisesti liittyä parlamentin jo vaatima yhtenäinen laatustandardien arviointijärjestelmä.
Meidän ei tietenkään pidä unohtaa, että teknisiin toimenpiteisiin liittyy aina taloudellisia kustannuksia. Ne saattavat olla erittäin suuria ja muodostavat usein ylitsepääsemättömän taloudellisen taakan pienille ja keskisuurille hotelleille. Silloin jäsenvaltioiden pitäisi tukea paloturvallisuustoimenpiteitä tarjoamalla avustusta, jotta hotellivieraille voidaan taata parhaat mahdolliset turvallisuusstandardit.
Haluan tehdä vielä viimeisen huomautuksen: en usko, että ratkaisu löytyy neuvottelemalla suurten teollisuusryhmittymien kanssa, sillä suurin osa Euroopan hotelleista on pieniä ja keskisuuria.
Linda McAvan
(EN) Arvoisa puhemies, tiedän, että komission jäsen on ollut erittäin huolissaan hotellien häkäturvallisuudesta sen jälkeen, kun keskustelimme kahden yorkshireläisen lapsen kuolemasta viime kuukausina. Olen iloinen, että komission jäsen myöntää hotelliturvallisuuden olevan muutakin kuin paloturvallisuutta. Mielestäni Arlene McCarthyn ehdotuksen tapainen ratkaisu on pitkällä aikavälillä oikea.
Meidän pitäisi tarkastella palveluiden turvallisuuden parantamista, mutta lyhyellä aikavälillä toivon, että helmikuun tapaamisessa hotellien omistajien kanssa, johon olen erittäin tyytyväinen, komission jäsen voi tuoda esiin häkään liittyvän turvallisuuden. Tässä ei ole kyse hotelliketjujen valtavista rahallisista panoksista, koska Internetin mukaan turvallisin häkäilmaisin maksaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa 36 puntaa. Se ei ole paljon edes pienimmille hotelleille tai pienimmille yhtiöille, jotka omistavat asuntovaunuja. Mielestäni meidän pitäisi siis pyytää yrityksiä ottamaan nämä turvatoimet käyttöön nyt eikä odottaa useita vuosia, kunnes on olemassa jonkinlainen EU:n lainsäädäntö.
Perheet eivät voi lomailla ajatellen, että lapset eivät ehkä palaa heidän kanssaan kotiin, eivätkä ostaa lapsilleen joululahjoja odottaen, että ne vahingoittavat heitä. Toivon siis todella, että komission jäsen tuo tämän kysymyksen esiin tapaamisessaan hotelliketjujen kanssa ja raportoi tästä erittäin tärkeästä asiasta parlamentille.
Meglena Kuneva
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, sitoudun välittömästi käsittelemään tätä aihetta tapaamisessa matkailualan edustajien kanssa. Se ei ole salaisuus. Olemme kertoneet teille, että tämä tapaaminen johtuu suurelta osin keskustelustamme ja erittäin murheellisesta kahden lapsen menettämisestä.
Se, miten tästä lainsäädännöstä tehdään velvoittava, on osa mahdollista ajattelutapaa, mutta meidän pitäisi todella tarkastella erittäin huolellisesti neuvostossa käytyä keskustelua ja nähdä, mitä mieltä jäsenvaltiot ovat, ja päästä hyvään tasapainoon sen välillä, mitä jotkin jäsenvaltiot jo tekevät - ne ovat jonkin verran edellä - ja mitä ne ovat valmiita tekemään niiden pakollisten toimenpiteiden tasolla, joihin Euroopan yhteisö on ryhtynyt.
Olen täysin vakuuttunut, että meidän on käsiteltävä palveluiden turvallisuutta, ja koska olen siitä enemmän kuin vakuuttunut, sisällytin sen kuluttajansuojastrategiaan vuosiksi 2007-2013. 2000-luku ei ole tuotannon vuosisata. 2000-luvusta tulee uskoakseni paljon suuremmassa määrin palveluiden vuosisata, joten olen vakuuttunut, että näitä asioita pitäisi käsitellä palveluiden turvallisuus -käsitteen kautta keskittyen siihen, missä meidän on säädettävä lakeja sen aikaansaamiseksi ja missä meidän on luotettava enemmän itsesääntelyyn - jota voitaisiin lisätä hyvin hyödyllisesti - tehdäksemme parhaamme ja tehdäksemme myös erittäin tiivistä yhteistyötä niiden jäsenvaltioiden kanssa, jotka loppujen lopuksi tarjoavat kannatusta, jos tämä laki hyväksytään.
Puhemies
(FR) Keskustelu on päättynyt.
