Stav transatlantických vzťahov po voľbách v USA (rozprava) 
Predsedajúci
Ďalším bodom programu je správa pána Millána Mona v mene Výboru pre zahraničné veci o stave transatlantických vzťahov po voľbách v USA.
Francisco José Millán Mon
spravodajca. - (FR) Vážený pán predsedajúci, najprv by som sa chcel poďakovať tieňovým spravodajcom, najmä pánovi Severinovi, pánovi Lambsdorffovi a pánovi Lagendijkovi, Výboru pre zahraničné veci a spravodajcom výboru požiadaného o stanovisko pánovi Garcíovi-Margallovi a pani Quisthoudtovej-Rowohlovej. Ďakujem im za spoluprácu pri vypracúvaní tejto správy o vzťahoch Európskej únie a Spojených štátov.
Podarilo sa nám vypracovať správu so širokým konsenzom o dôležitej téme. Správa, o ktorej budeme zajtra hlasovať, preto predstavuje výrazný a presvedčivý odkaz Európskeho parlamentu, ktorý prichádza v mimoriadne správnom čase. Hovorím, že ide o dôležitú tému, lebo je jasné, že Európska únia a Spojené štáty ako dvaja veľmi významní hráči na svetovej scéne musia spolupracovať ako subjekty s rovnakými zásadami a hodnotami a mnohými spoločnými záujmami.
Ústredným vyjadrením správy je, že teraz je vhodný čas na posilnenie transatlantických vzťahov, a to z troch dôvodov. Prvým je nová vláda Spojených štátov, ktorá je pragmatická, ktorá vie, že žiadna krajina nemôže sama vyriešiť globálne problémy, a ktorá vzbudila veľké očakávania verejnosti v Európe a aj na celom svete. Druhým dôvodom je silnejšia Európska únia, ktorá vie v oblasti vonkajších vzťahov konať lepšie než EÚ z roku 1995, kedy sa schvaľovala Nová transatlantická agenda. Na dôvažok bude EÚ teraz mať podporu v podobe Lisabonskej zmluvy a jej nástrojov v oblasti zahraničnej politiky. Tretím dôvodom je nový kontext s celosvetovými problémami ako hospodárska kríza a zmeny klímy namiesto pôvodných výlučne vojenských problémov.
Pri riešení nových problémov bude spolupráca s Európskou úniou Spojeným štátom veľmi osožná. Tento transatlantický vzťah by mal byť posilnený v dvoch dimenziách: v dimenzii inštitucionálnej a v dimenzii fyzickej vrátane spolupráce v praxi. Lisabonskú zmluvu by sme mali využiť na posilnenie inštitucionálnych štruktúr: namiesto jedného samitu dva samity ročne, na ktorých sa zúčastní nový stály predseda Európskej rady, vytvorenie Transatlantickej politickej rady, na ktorej sa štvrťročne budú stretávať vysoký predstaviteľ (a podpredseda Komisie) a americký minister zahraničných vecí, rozvinutie dialógu zákonodarcov vytvorením transatlantického zhromaždenia a zlepšenie Transatlantickej hospodárskej rady. Všetky tieto zlepšenia by mali umožniť intenzívnejšiu a účinnejšiu spoluprácu a mali by sa spojiť v novej transatlantickej asociačnej dohode, o ktorej by sa malo začať rokovať, keď Lisabonská zmluva nadobudne účinnosť.
Druhým cieľom správy je posilnenie praktickej spolupráce. Znamená to vytvorenie agendy na spoločné riešenie mnohých problémov, konfliktov aj bilaterálnych záležitostí. Rada a Komisia zintenzívnia v nasledujúcich mesiacoch svoje kontakty s novou vládou vo Washingtone s cieľom vytvoriť takúto spoločnú agendu. Preto sa teším, že sa 5. apríla bude konať pražský samit s prezidentom Obamom, ako sa uvádza v pozmeňujúcom a doplňujúcom návrhu predloženom mojou skupinou.
Správa vymenúva niekoľko závažných globálnych problémov, pri ktorých by Spojené štáty a Európska únia mali voliť jednotný prístup, ako napríklad hospodárska kríza, efektívny multilateralizmus s cieľom začleniť rozvíjajúce sa mocnosti, rozvojové ciele tisícročia, zmena klímy, podpora ľudských práv atď. Správa spomína aj rôzne regionálne otázky, pri ktorých by sme mali postupovať koordinovane, ako v prípade konfliktov napríklad na Blízkom východe, jadrových programov v Iráne a Afganistane, a spomína aj vzťahy s Ruskom a krajinami Latinskej Ameriky. Odzbrojenie a bezpečnosť a aj boj proti vážnej hrozbe terorizmu, ktorý sa musí viesť pri úplnom dodržiavaní medzinárodného práva a rešpektovaní ľudských práv, sú ďalšími oblasťami vyžadujúcimi lepšiu koordináciu.
Dámy a páni, správa sa zmieňuje aj o určitých bilaterálnych otázkach v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí vrátane otázky víz. Zdôrazňuje, že transatlantické partnerstvo potrebuje širokú podporu občianskej spoločnosti, najmä mladých ľudí. Správa sa zaoberá aj hospodárskymi a obchodnými vzťahmi a zdôrazňuje potrebu pokroku v integrácii transatlantického trhu. V tejto oblasti som, samozrejme, zapracoval mnohé pripomienky Výboru pre hospodárske a menové veci a Výboru pre zahraničné veci.
Dámy a páni, na záver chcem povedať, že verím, že ak bude táto správa zajtra prijatá, bude predstavovať jasný odkaz zo strany Parlamentu. Žiadame užšie vzťahy Európskej únie a Spojených štátov aj na inštitucionálnej úrovni. Dúfam, že užšie vzťahy budú prínosom pre obe strany a aj pre celé medzinárodné spoločenstvo.
Alexandr Vondra
úradujúci predseda Rady. - Vážený pán predsedajúci, ospravedlňujem sa za malé meškanie. Bol som na konferencii predsedov výborov. Iba dnes ráno som sa vrátil z Washingtonu. Chcem vám poďakovať za pozvanie na túto dôležitú a včasnú rozpravu o transatlantických vzťahoch a najmä by som rád poďakoval spravodajcovi pánovi Millánovi Monovi za cennú a obsiahlu správu, ktorú som počas cesty čítal s veľkým záujmom. Predsedníctvo a Rada súhlasia s mnohými bodmi správy.
Bez ohľadu na naše politické pozadie všetci dobre vieme, že transatlantický vzťah je pre našu budúcnosť, budúcnosť Európy, veľmi dôležitý. Dobré transatlantické partnerstvo je už šesť desaťročí hlavným faktorom mieru, stability a prosperity v Európe, v Severnej Amerike a na celom svete. Nechcem, aby to bola iba minulosť, je to totiž tá najlepšia možná agenda aj pre 21. storočie. Vzťah s USA nám umožňuje spoločne dosiahnuť výsledky, aké by ani jeden z partnerov samostatne nevedel dosiahnuť. Počas prvej cesty do Mníchova povedal americký viceprezident Joe Biden, že Amerika potrebuje Európu a Európa potrebuje Ameriku. Myslím, že takého vyjadrenie plne chápeme. Ak sa dohodneme, môžeme stanoviť podmienky globálnej agendy. Ak sa nedohodneme, nebudeme vedieť presadiť žiadnu agendu. Takže vzťah s USA nám umožňuje spoločne dosiahnuť výsledky, ktoré samostatne dosiahnuť nedokážeme.
Americké prezidentské voľby v novembri minulého roka vyvolali v Európe nevídanú vlnu nadšenia, očakávania a záujmu. Európanom totiž na voľbe amerického prezidenta záleží. Prezident Obama už naznačil nový spôsob riešenia problémov, ktorým čelíme. Táto zmena a duch zmeny priťahuje mnohých obyvateľov Európy. Očakávania sú na oboch stranách Atlantiku veľké a sú príležitosťou pre vzájomnú spoluprácu v čase, keď to najviac potrebujeme. Musíme s nimi však zaobchádzať opatrne, lebo sklamané nádeje by mohli náš vzťah poškodiť najviac. A čím sú nádeje väčšie, tým ťažšie ich možno uspokojiť.
Nová americká vláda začala pracovať energicky. Ako sme očakávali, veľká časť programu prezidenta Obamu sa sústreďuje na hospodársku a finančnú krízu. Povzbudzujúce boli prvé rozhodnutia o Guantáname, o ktorom sme tu hovorili pred niekoľkými týždňami, obnovený záväzok rokovať o otázke Blízkeho východu a zvolanie konferencie o Afganistane, ktorá sa bude konať 31. mája v Haagu. Všetky tieto iniciatívy predstavujú to, čo žiadali mnohí Európania.
Dialóg so Spojenými štátmi bol oživený. Z mojich kontaktov s novou americkou vládou vrátane stretnutí s viceprezidentom Joeom Bidenom a ministerkou zahraničných vecí Hillary Clintonovou tu v Bruseli je zrejmé, že Spojené štáty chcú s Európou a našimi partnermi hovoriť novým tónom. Vítam pragmatický prístup, ktorý je pre tieto nové kontakty charakteristický.
Zmena tónu síce je potrebná, ale táto zmena samotná neprináša konkrétne výsledky. Konštruktívna spolupráca je podmienená revíziou priorít našej politiky a prehodnotením spôsobu fungovania transatlantického partnerstva. Vaša správa je hodnotným príspevkom k tomuto procesu. Je to, samozrejme, proces, ktorý začal minulý rok na strane EÚ, keď ministri zahraničných vecí diskutovali o vzťahoch s USA na dvoch neformálnych stretnutiach v Avignone a v Marseille. Myslím, že istá vďaka patrí aj francúzskemu predsedníctvu, ktoré to iniciovalo, a Portugalsku, ktoré tiež zohralo istú úlohu. Tento proces bude treba v nasledujúcich mesiacoch rozvíjať. Vynikajúcu príležitosť predstavuje neformálne stretnutie hláv štátov a predsedov vlád s americkým prezidentom na budúci týždeň v Prahe. Vzťahy s USA sú bohaté a rôznorodé a obsahujú množstvo oblastí politiky. Nemôžem sa teraz venovať všetkým, ale rád by som spomenul tie, ktorými sa chceme zaoberať najmä počas blížiaceho sa stretnutia v Prahe.
Po prvé, energetická bezpečnosť a zmena klímy. O tieto prepojené témy sa zaujímajú mnohí Európania. Energetická bezpečnosť je zásadná priorita, ktorú treba riešiť komplexnou stratégiou pokrývajúcou energetickú účinnosť, podporu obnoviteľných zdrojov energie a diverzifikáciu dodávok energie, jej zdrojov a trás. Vo všetkých prípadoch, keď to je možné a potrebné, by EÚ a USA mali v týchto oblastiach spolupracovať a podporovať spoločnú agendu. Tento rok bude pre oblasť klímy rozhodujúci. Konferencia OSN o zmene klímy, ktorá sa bude konať v decembri v Kodani, je historickou príležitosťou na revíziu a rozšírenie uplatňovania záväzných medzinárodných cieľov boja proti zmene klímy.
EÚ vypracovala pred konferenciou ambiciózne záväzky v oblasti energetiky a zmeny klímy. Vyhlásenia a stretnutia prezidenta Obamu v súvislosti so zmenami klímy naznačujú dôležitú zmenu postoja, čaká nás však ešte množstvo intenzívnej práce. Podpora zo strany Spojených štátov je síce životne dôležitá, iba ona samotná však nie je dostatočná. Musíme zabezpečiť aj podporu zo strany pokročilých rozvojových krajín ako Čína.
Po druhé, hospodárska a finančná kríza. Súčasná závažná celosvetová kríza vyžaduje silnú strategickú reakciu na všetkých úrovniach a na celom svete. V tejto súvislosti majú zvláštnu zodpovednosť EÚ a USA, a to v oblasti opatrení, ktoré prijmú doma, aj v oblasti medzinárodnej koordinácie. Musíme so Spojenými štátmi spolupracovať, aby sme vedeli zabezpečiť koordinovanú reakciu na súčasnú globálnu krízu a finančné problémy. Musíme spolupracovať, aby sme vedeli zareagovať vo veci dohľadu nad finančnými systémami a vo veci reformy medzinárodných finančných inštitúcií. Musíme skoordinovať naše politiky podpory rastu a zamestnanosti. Musíme zabezpečiť, aby spôsoby riešenia, ktoré zvolíme, boli kompatibilné a nemali za následok deformáciu konkurencie na transatlantickom trhu. Mnohé z uvedených činností sa budú odohrávať v skupinách ako G8 a G20, najmä na samite skupiny G20 v Londýne, na ktorom sa začne návšteva prezidenta Obamu v Európe. Je však jasné, že tento transatlantický vzťah bude pre tvorbu širšej globálnej agendy kľúčový.
Po tretie, Afganistan je zásadnou záležitosťou pre Európu aj pre USA. Je to náš spoločný problém, keďže v tejto oblasti majú korene teroristické útoky v USA aj v Európe. Všetkých vedúcich politických predstaviteľov Európy čaká dôležitá a neľahká úloha vysvetliť občanom, že ich bezpečnosť treba ochraňovať v Kábule. Afganistan bol aj hlavnou témou neformálneho stretnutia európskej trojky s viceprezidentom Bidenom dňa 10. marca v Bruseli. Viceprezident vyjadril nádej, že Afganistan zostane na čele agendy EÚ. Jasne povedal, že Spojené štáty nežiadajú iba našu podporu všeobecnej stratégie v Afganistane, ale aj záväzok, že podporu doplníme aj konkrétnymi zdrojmi. Keďže vieme, že bezpečnosť afganských občanov je hlavnou prioritou, podnikli sme kroky na rozšírenie našej policajnej misie v krajine. Okrem civilnej misie EUPOL je potrebná aj vojenská polícia, tzv. žandári, o ktorých hovoríme. V tejto súvislosti je vyslanie žandárskych školiteľov priamo do oblasti ako príspevok EÚ k misii NATO možnosťou, o ktorej predsedníctvo rokuje s čerstvo vymenovaným osobitným vyslancom pre oblasť Pakistanu a Afganistanu medzi členskými štátmi EÚ. Stretol som sa napríklad s pánom Pierrom Lelloucheom z Francúzska a diskutujeme o veci aj s pánom Dickom Holbrookom. Musíme zabezpečiť podmienky na úspešný priebeh prezidentských volieb v Afganistane a musíme myslieť aj na regionálne hľadisko, najmä poskytovaním ďalšej pomoci v oblasti rozvoja udržateľnej občianskej vlády v Pakistane. Táto regionálna oblasť je teda veľmi dôležitá a zaoberáme sa ňou súčasne s národnou a globálnou oblasťou.
Po štvrté, riziko šírenia zbraní hromadného ničenia bude vyžadovať multilaterálnu reakciu. EÚ a USA vyjadrili rastúce obavy z jadrových aktivít najmä Iránu a nedodržiavania medzinárodných záväzkov Iránu v tejto oblasti. EÚ a USA musia spoločne zabezpečiť, aby bol vývoj jadrových technológií obmedzený na legitímne občianske účely. Najlepším spôsobom, ako to dosiahnuť, je zaviesť silné, medzinárodne záväzné pravidlá podporené spoľahlivými overovacími mechanizmami. EÚ a USA sú zároveň pripravené rokovať s Iránom o konštruktívnych spôsoboch riešenia tohto problému a iných problémov v regióne.
Ďalším problémom, pred ktorým stojíme, je otázka spôsobu spolupráce na posilnení praktického uplatnenia multilateralizmu založeného na pravidlách a našich spoločných hodnotách. V tejto oblasti môžeme spoločne veľa dosiahnuť. Súhlasím s myšlienkou prezidenta Obamu, ktorú podporili ministerka Clintonová aj viceprezident Biden, že každá voľba medzi bezpečnosťou a ideálmi je nesprávna. V tejto súvislosti vítam zámer prezidenta Obamu zatvoriť väzenské zariadenie v Guantáname.
Vítame aj včasnú snahu prezidenta Obamu o riešenie arabsko-izraelského konfliktu a vymenovanie pána Georgea Mitchella za osobitného vyslanca pre túto oblasť. Trvalý mier, ktorý by splnil predstavy Izraelčanov aj Palestínčanov, je pre obyvateľov oblasti mimoriadne dôležitý a je naďalej prioritným cieľom EÚ aj USA. Mierová dohoda by mohla priniesť aj ďalšie výhody, v neposlednom rade aj väčšie porozumenie medzi Západom a širším islamským svetom.
So záujmom som si prečítal všetky odporúčania vo vašej správe týkajúce sa inštitucionálnej štruktúry vzťahu s USA. Úplne súhlasím s tým, že inštitucionálne väzby medzi EÚ a Spojenými štátmi by mali odzrkadľovať dôležitosť nášho vzťahu. Iniciatívy českého predsedníctva slúžia na zdôraznenie tohto bodu. So Spojenými štátmi a ich novou vládou sme začali rokovať na všetkých úrovniach hneď po voľbách. O desať dní privíta predsedníctvo prezidenta Obamu na pražskom neformálnom samite s hlavami štátov a predsedami vlád EÚ. Ako som už povedal, tento samit nám poskytne príležitosť zhodnotiť množstvo oblastí transatlantického vzťahu a potvrdiť náš záujem o spoluprácu. Tieto rozhovory budú pokračovať napríklad v podobe pravidelných neformálnych stretnutí ministrov zahraničných vecí EÚ a USA. Myslím si tiež, že častejšie a užšie kontakty Európskeho parlamentu a amerického Kongresu prinesú ovocie.
Som vďačný tomuto Parlamentu za trvajúcu podporu rozvoja transatlantického vzťahu a najmä za podporu vašej správy. Tento rok nám poskytuje možnosť rozvoja vzťahu. České predsedníctvo a Rada vždy pripisovali transatlantickému partnerstvu strategický význam pre Európu ako celok.
Môžem vás ubezpečiť, že české predsedníctvo je odhodlané zabezpečiť, aby transatlantické partnerstvo bolo aj naďalej na čele našej širšej zahraničnej stratégie a zohrávalo rozhodujúcu úlohu pri riešení mnohých kríz a problémov, ktorým v súčasnosti čelíme.
Benita Ferrero-Waldner
členka Komisie. - Vážený pán predsedajúci, nástup novej vlády prezidenta Obamu priniesol vzťahom EÚ a USA pozitívnu zmenu. Všetci v Komisii intenzívne pracujeme, aby sme k našej spoločnej oživenej agende prispeli spravodlivým dielom. Aj preto oceňujem túto rozpravu, ktorá prichádza v správny čas. Som rada, že sa zdá, že Parlament a Komisia majú na mnohé priority rovnaký názor.
Tešíme sa na časté kontakty EÚ a Spojených štátov. Moje úvodné poznámky sa budú týkať vecí, ktoré treba podľa nás urobiť okamžite, ale na začiatku by som rada zdôraznila dva body v súvislosti s inštitucionálnymi štruktúrami EÚ a USA. Po prvé si myslím, že užšie vzťahy zákonodarcov EÚ a USA sú pre úspešné transatlantické partnerstvo rozhodujúce. Po druhé sa budem venovať odporúčaniam správy týkajúcim sa úplnej revízie Novej transatlantickej agendy z roku 1995.
Rovnako ako mnohí iní som sa už aj ja pri rôznych príležitostiach stretla s ministerkou zahraničných vecí pani Clintonovou a rozprávala som sa s viceprezidentom pánom Bidenom pri jeho nedávnej návšteve Bruselu. Jedno je isté: táto americká vláda bude pri riešení globálnych a regionálnych problémov hľadať spoľahlivých partnerov a Európu považuje za spoľahlivého partnera. Túto príležitosť musíme využiť.
Zároveň však bude od nás očakávať konkrétny prínos k rokovaniam, okrem iného aj v zložitých otázkach ako Afganistan a Guantánamo. Preto musíme zaujať jasný postoj založený na vlastných spoločných záujmoch a hovoriť jedným hlasom. Poviem to jasne: toto dôležité transatlantické priateľstvo nie je jednosmerné. Európa aj Európska únia musia prispieť svojím dielom.
Silná EÚ je preto dôležitým partnerom Spojených štátov v oblasti riešenia globálnych problémov. Myslím si, že na začiatku by sme sa mali sústrediť na obmedzené množstvo priorít.
Všetky naše činnosti sa budú odohrávať na pozadí mimoriadne zložitého stavu svetového hospodárstva. Základným cieľom je širšia spolupráca Európskej únie, Spojených štátov a ostatných hlavných aktérov na makroekonomickej stratégii a reforme regulácie finančného sektora. Musíme sa lepšie zladiť v záujme podpory obnovy dopytu a zamestnanosti a musíme zabezpečiť, aby sa naše stratégie dopĺňali a nie aby deformovali obchod. Musíme odolať protekcionistickým snahám na oboch stranách Atlantiku. Európska únia a Spojené štáty by mali úzko spolupracovať s cieľom presadiť výsledok samitu skupiny G20, ktorý sa bude konať budúci týždeň, vrátane rozvoja kompatibilných prístupov k reforme regulácie finančného sektora. Posledné zasadnutie Európskej rady v Bruseli v tomto smere veľmi pokročilo.
Musíme tiež dohliadať na transatlantické hospodárstvo, ktoré predstavuje polovicu svetového HDP a objemu obchodu. Vaša správa veľmi správne kladie veľký dôraz na túto vec. Mali by sme podporiť Transatlantickú hospodársku radu (TEC) s cieľom zvýšiť jej účinnosť pri odstraňovaní regulačných bariér a podpore rastu a zároveň zväčšiť jej strategický rozmer v budúcnosti. TEC, ako túto radu skrátene nazývame, by mala byť schopná diskutovať napríklad aj o tom, ako sa v národných plánoch obnovy vyhnúť snahe získať výhody pre seba na úkor druhých.
K zmene klímy: po prvýkrát za posledných desať rokov sa stratégie EÚ a Spojených štátov začínajú k sebe približovať. Mali by sme sa sústrediť na dosiahnutie dohody na decembrovej konferencii v Kodani. Náš spoločný postup musí byť príkladom, aby sme dosiahli multilaterálnu dohodu s Čínou a Indiou a vytvorili integrovaný trh s uhlíkom ako súčasť budúceho globálneho trhu. Spolu s USA musíme podporovať myšlienku, že účinné technológie a "ekologické pracovné miesta" môžu zohrávať svoju úlohu v obnove hospodárstva. Prezident Obama tento bod už veľmi správne vyzdvihol. Znamená to tiež, ako sa vyjadril aj predseda Komisie, že musíme zabezpečiť užšiu spoluprácu v oblasti programov pre výskum energetiky a zintenzívniť náš dialóg o energetickej bezpečnosti.
K zahraničnej pomoci a rozvojovej politike: prezident Obama aj ministerka zahraničných vecí Clintonová zdôraznili ich význam ako súčasti plnohodnotnej zahraničnej politiky. Toto nahráva výhode EÚ ako najväčšieho darcu pomoci na svete. Mali by sme sa snažiť o obnovenie záväzkov USA v oblasti rozvojových cieľov tisícročia a otvorenie rokovaní medzi EÚ a USA o rozvojovej spolupráci, stredobodom ktorých by boli témy ako účinnosť pomoci a koherentnosť politík.
Na čele programu prezidenta Obamu sa síce nachádza hospodárstvo, Spojené štáty sa však poponáhľali aj s revíziou hlavných záležitostí v oblasti zahraničnej politiky.
K Afganistanu a Pakistanu: nová americká vláda súhlasí s tým, že je potrebná komplexnejšia politika v záujme pokroku v oblasti občianskej paralelne s pokrokom v oblasti vojenskej. Nový dôraz Spojených štátov na budovanie občianskych kapacít a regionálny prístup sústredený na Pakistan sa približuje k dlhodobej politike EÚ. Úsilie Komisie v Afganistane obsahuje podporu školení policajných zložiek, reformu súdnictva a podporu alternatívnych spôsobov zabezpečenia živobytia na vidieku, napríklad bojom proti pestovaniu rastlín na výrobu drog. Zo strany Spojených štátov vrátane samotného viceprezidenta Joea Bidena som dostala jasné signály podpory našej aktívnej práce na príprave možnej pozorovateľskej misie EÚ v Afganistane pod podmienkou splnenia bezpečnostných kritérií. Momentálne aktívne zisťujem, či môžeme získať dodatočné financovanie vo všetkých uvedených oblastiach. Pred pár dňami som o tom diskutovala s Richardom Holbrookom, osobitným vyslancom pre oblasť Afganistanu a Pakistanu. Tešíme sa na regionálnu konferenciu v Haagu a na konferenciu o Pakistane, ktorá sa bude konať v Tokiu.
Aj v oblasti Blízkeho východu od začiatku žiadame väčšiu angažovanosť Spojených štátov. Prítomnosť ministerky Clintonovej na konferencii v Šarm Al-Šajchu a jej aktívna účasť počas prvého kvarteta nás veľmi povzbudili. Mali by sme diskutovať o tom, ako čo najlepšie zapojiť novú izraelskú vládu a dúfame, že aj palestínsku vládu národnej jednoty, v záujme vytvorenia riešenia dvoch štátov. Sme radi, že vláda prezidenta Obamu chce rokovať aj s ostatnými krajinami v regióne vrátane Sýrie. So Spojenými štátmi by sme mali spolupracovať aj pri rokovaniach vo veci Iránu, ako už bolo povedané, ako súčasť zabránenia rozširovania jadrových zbraní v regióne, a zintenzívniť našu prácu v oblasti stimulov aj sankcií.
EÚ zohráva dôležitú úlohu aj u východných susedov. So Spojenými štátmi budeme udržiavať tesné vzťahy pri práci na podpore demokratických a trhovo orientovaných reforiem v regióne aj prostredníctvom Východného partnerstva, ktorého cieľom je politické pridruženie a hospodárska integrácia so šiestimi východnými susedmi EÚ.
Viac než doteraz budeme so Spojenými štátmi hovoriť o spôsobe rokovania so strategickými partnermi ako Rusko, Čína a Latinská Amerika. Teraz chcem čo najskôr zabezpečiť, aby stretnutie EÚ s prezidentom Obamom, ktoré sa bude konať dňa 5. apríla v Prahe, skutočne posunulo náš vzťah vpred a bolo sústredené na konkrétne výsledky. Vytvoria sa tak podmienky na úspešný samit EÚ a USA vo Washingtone, ktorý sa pravdepodobne bude konať v júni.
Jún bude aj mesiacom, v ktorom sa bude pripravovať obnovená transatlantická agenda a udržateľný program praktickej spolupráce EÚ a USA.
Albert Deß
Vážený pán predsedajúci, pán úradujúci predseda Rady, pani komisárka, dámy a páni, rád by som začal poďakovaním spravodajcovi pánovi Millánovi Monovi za predloženie výbornej správy, ktorá obsahuje všetky body dôležité pre spravodlivé transatlantické vzťahy. Tento návrh uznesenia o stave transatlantických vzťahov po voľbách v USA ukazuje, aké dôležité sú tieto vzťahy.
Podľa údajov Komisie závisí od transatlantických hospodárskych a investičných vzťahov takmer 14 miliónov pracovných miest v Európskej únii a v Spojených štátoch. Dúfam, že nový prezident Spojených štátov bude týmto vzťahom pripisovať veľkú dôležitosť, ako povedal vo svojom predvolebnom prejave v júli 2008 v Berlíne. Vtedy povedal, že Amerika nemá lepšieho partnera než Európu.
Všimli sme si, že v návrhu uznesenia sa uvádza, že toto partnerstvo je najdôležitejším strategickým partnerstvom aj pre Európu. Toto partnerstvo je najmä v čase súčasnej celosvetovej hospodárskej a finančnej krízy predpokladom riešenia globálnych problémov. Predpokladom fungujúceho transatlantického partnerstva však je, aby Američania uznali oprávnené záujmy Európy v oblasti transatlantického obchodu.
Európska únia má mimoriadne prísne normy napríklad v oblasti ochrany spotrebiteľov, životných podmienok zvierat a ochrany životného prostredia. Chceme, aby tieto normy spĺňali aj výrobky, ktoré do Európy dodávajú Spojené štáty. Dúfam, že nový prezident a jeho vláda sa budú snažiť zaviesť tieto normy aj v Spojených štátoch. Potom s tým už nebudeme mať problém.
Som presvedčený, že tento návrh uznesenia bude zajtra prijatý, lebo podľa mňa obsahuje všetko potrebné pre dobré vzťahy.
José Manuel García-Margallo y Marfil
Vážený pán predsedajúci, chcel by som najprv poďakovať pánovi spravodajcovi za jeho prácu na tejto komplexnej, svedomito vypracovanej a v mimoriadne vhodnom čase pripravenej správe, ktorú dnes predložil Parlamentu.
Pán úradujúci predseda Rady a pani komisárka spomenuli naše najbližšie schôdzky, počínajúc stretnutím v Londýne, po ktorom nasleduje stretnutie v Prahe, na ktorých Európska únia a Spojené štáty vstúpia do nového vzťahu nasledujúceho po zvolení pána Baracka Obamu za prezidenta USA.
Chcel by som sa sústrediť na dobre vypracovanú správu Výboru pre hospodárske a menové veci, ktorá bola jednohlasne prijatá a ktorá sleduje nasledujúce ciele.
Prvým cieľom je zotavenie sa z krízy. Buď sa zotavíme spoločne, alebo sa nezotavíme vôbec. V súčasnosti sme svedkami poskytovania najväčších fiškálnych balíkov, aké naša generácia zažila od krízy v roku 1929. Ich účinok bude väčší a daňové zaťaženie občanov menšie, ak sa nám podarí zosúladiť naše úsilie.
Druhým cieľom je reforma inštitucionálnych finančných štruktúr, čo sa nám zatiaľ počas tejto krízy nepodarilo, a obnovenie transparentnosti výrobkov, subjektov a trhov. Buď budeme postupovať spoločne, alebo sa nám to nepodarí. Ako nám pani komisárka pripomenula, spolu tvoríme najväčší hospodársky blok na svete, a ako povedal pán spravodajca, máme spoločné hodnoty, ktoré nám umožňujú obnovenie vzájomných priateľských vzťahov.
Tretím cieľom je integrácia finančných trhov s cieľom odolať konkurencii rozvíjajúcich sa trhov. Preto je dôležité zblíženie regulačných trhov, aby bolo možné uplatniť v praxi zásadu vzájomného uznávania a lepšieho dohľadu zo strany úradov na oboch stranách Atlantiku.
Štvrtý cieľ už spomenula pani komisárka a vyjadrila ho lepšie než ja: spoločne musíme odolať pokušeniu protekcionizmu a bolo by dobré prijať spoločné stanovisko v rámci rokovaní v Dauhe.
Posledný, ale nemenej dôležitý bod je, pani komisárka, že spoločne musíme vyriešiť globálnu nerovnováhu, ktorá z veľkej časti zapríčinila súčasnú krízu.
Musíme vytvoriť nový medzinárodný menový systém a bola by hanba, ak by náš hlas v globálnej diskusii zanikol iba preto, že nebudeme vedieť dosiahnuť dohodu s naším hlavným spojencom.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
v mene skupiny PPE-DE. - (ES) Vážený pán predsedajúci, partnerstvo Spojených štátov a Európskej únie sa zakladá na hodnotách a obrovskom hospodárskom potenciáli.
HDP EÚ a USA dosahuje 23 miliárd EUR, čo predstavuje 60 % celosvetového HDP. Objem obchodu EÚ a USA predstavuje 60 % objemu celosvetového obchodu a tieto dva regióny dokázali zmobilizovať 75 % čistých celosvetových investícií.
Táto dôkladná a vyvážená správa, ktorú nám predložil pán spravodajca Millán Mon, prichádza v pravý čas, ako povedal, v čase, keď nedávno zvolený prezident USA prichádza na prvú návštevu Európy, počas ktorej sa zúčastní stretnutia skupiny G20, osláv 60. výročia založenia NATO a mimoriadneho samitu Európskej únie a Spojených štátov.
Európska únia a Spojené štáty musia byť schopné konať tak, aby upevnili svoje vedúce postavenie, ktorého tri aspekty je podľa mňa potrebné obnoviť.
Po prvé by sme mali zabezpečiť zásady a hodnoty posilňujúce túto transatlantickú alianciu.
Po druhé potrebujeme väčšie ambície v transatlantickom dialógu vo vzťahu k témam, ktoré spomenuli pán spravodajca aj pani komisárka: Irán, Irak, Blízky východ, Afganistan a pod.
Po tretie by sme sa mali pokúsiť otvoriť nový dialóg o strategických aspektoch týkajúcich sa globálnych tém ako boj proti chudobe, potravinová a energetická bezpečnosť, boj proti zmene klímy a pod.
Vážený pán predsedajúci, je jasné, že Európa, ktorú chceme ustanoviť ako "mocnosť", sa nebude môcť opierať o Spojené štáty, ale bude existovať po ich boku, a že budú partnermi s rovnakým pohľadom na svet a s čiastočne rovnakými hodnotami, partneri, ktorí sa navzájom rešpektujú.
Vážený pán predsedajúci, to neznamená, že by Európska únia mala vypísať bianko šek - keď je to potrebné, musí obhajovať svoj postoj, napríklad v otázke trestu smrti, Medzinárodného trestného súdu, Kjótskeho protokolu, Guantánama a zákonov s extrateritoriálnym účinkom, a USA budú musieť rešpektovať Európsku úniu ako faktor stability a rovnováhy vo svete.
Vážený pán predsedajúci, záverom chcem povedať, že nová ministerka zahraničných vecí Hillary Clintonová to veľmi dobre vyjadrila vo Výbore pre zahraničné veci Senátu, keď povedala: "Amerika nemôže vyriešiť najpálčivejšie problémy sama a svet ich nedokáže vyriešiť bez Ameriky".
Adrian Severin
v mene skupiny PSE. - Vážený pán predsedajúci, Spojené štáty americké potrebujú silné Spojené štáty európske. Európska únia potrebuje silnú Americkú úniu. Spojené štáty americké a Európska únia môžu byť spoločne zárukou bezpečnosti a stability vo svete a môžu ponúknuť model globálneho poriadku.
Táto správa nie je iba o podpore transatlantických vzťahov, ale aj o ich vyvážení. Medzi dvoma stranami Atlantiku sú asymetrie, ktoré negatívne vplývajú na transatlantickú spoluprácu. Preto je posilnenie politickej dimenzie Európskej únie nevyhnutné pre budúcu spoluprácu so Spojenými štátmi. Umožní totiž lepšie rozloženie záťaže pri dodržiavaní medzinárodných záväzkov oboch strán.
Medzi týmito dvoma objektívnymi strategickými partnermi sú potrebné hlbšie vzťahy s lepšou štruktúrou a ich inštitucionalizácia. Správa, ktorá je predmetom dnešnej rozpravy, odporúča posilnené strategické partnerstvo a proces, ktorý k nemu vedie. V tomto zmysle by sme sa mali snažiť o vytvorenie skutočného konfederačného transatlantického telesa Európskej únie a Spojených štátov.
Upevnenie transatlantického strategického partnerstva by malo zároveň ponúknuť novú príležitosť pokročiť v spolupráci s Ruskom, tretím významným hráčom severnej hemisféry. Vzťahy Spojených štátov a Európskej únie by sa nemali považovať za transatlantické spojenie proti Rusku, ale za východiskový bod pri vytváraní modelu trojstrannej spolupráce s cieľom udržať bezpečnosť a stabilitu vo svete.
Na záver by som chcel povedať, že našou prioritou nie je vyjadriť očakávania spôsobom, ktorým budeme klamať sami seba, ale stavať na realistických predpokladoch prínosu Európskej únie a Spojených štátov a súčasne tento prínos zvyšovať. V tejto súvislosti podporujeme odporúčanie správy. Dovoľte mi prosím súkromnú poznámku. Chcel by som pánovi Millánovi Monovi poďakovať za výbornú a milú spoluprácu, ktorú nám poskytol v záujme vypracovania týchto odporúčaní.
Sarah Ludford
v mene skupiny ALDE. - Vážený pán predsedajúci, chcela by som hovoriť o veciach týkajúcich sa spravodlivosti a bezpečnosti spomenutých v správe. Nie je to tým, že by som sa nezaujímala o hospodárske záležitosti, ale mám iba tri minúty.
Transatlantická spolupráca je zjavne potrebná v záujme boja proti terorizmu a závažnej trestnej činnosti, ktorý však musí prebiehať pri plnom dodržiavaní vnútroštátnych aj medzinárodných zásad právneho štátu a pri dodržiavaní základných práv. Spoločný prístup k informáciám vyžaduje pevný a záväzný právny rámec na ochranu údajov.
Najlepším prejavom zmeny prístupu USA je zámer prezidenta Obamu zatvoriť väzenské zariadenie v zálive Guantánamo. Tento krok veľmi vítame a Parlament vyzval členské štáty, aby kladne reagovali na formálnu žiadosť USA o presídlenie 60 málo rizikových alebo nerizikových bývalých väzňov, proti ktorým nebude vznesená obžaloba. Žiadosť bola oficiálne doručená minulý týždeň pri príležitosti návštevy podpredsedu Barrota a ministra Langera a dúfam, že čoskoro uvidíme výsledok. Vyrozumela som, že pomáha aj vôľa Američanov, ktorí sú teraz sami ochotní presídliť určitý počet väzňov vrátane 17 Ujgurov.
Bolo by dobré, keby prezident Obama prekonal svoje januárové nariadenia a ohlásil zatvorenie všetkých väzenských zariadení CIA a ukončenie mimoriadneho vydávania osôb. Úplné odhalenie všetkých udalostí za posledných sedem a pol roka včítane hanebného využívania outsourcingu mučenia je potrebné na zabezpečenie toho, aby sa takéto udalosti už neopakovali, a už vôbec nie na základe tajných dohôd s Európou.
V správe bol prijatý jeden pozmeňujúci a doplňujúci návrh, ktorý som predložila a ktorý naliehavo žiada vládu USA, aby ratifikovala Rímsky štatút Medzinárodného trestného súdu a pristúpila k nemu. Toto by jednoznačne posilnilo tento súd. Aj zrušenie trestu smrti v Spojených štátoch by potvrdilo pozíciu celosvetového vodcu.
Urýchlený vstup dohôd EÚ a USA o vydávaní osôb a právnej pomoci do platnosti by zlepšil spoluprácu v oblasti trestného práva a odstránil neprehľadnú sféru, ktorá umožňovala lety s mimoriadne vydanými osobami. Takúto spoluprácu však možno podporovať iba vtedy, keď zaručuje spravodlivé zaobchádzanie. Jednému občanovi z môjho volebného obvodu hrozí vydanie a desiatky rokov vo väzení s najvyšším stupňom stráženia, pretože vnikol do počítača Pentagonu. Je alarmujúce, že sa mu to podarilo, on však nie je terorista, ale počítačový maniak, ktorý navyše trpí Aspergerovým syndrómom. Spojené štáty by mali zrušiť žiadosť o jeho vydanie a dovoliť jeho stíhanie, ak ho vôbec treba stíhať, v Spojenom kráľovstve.
Na záver by som chcela spomenúť pozmeňujúce a doplňujúce návrhy skupiny ALDE o internetových hazardných hrách. Treba nájsť rýchle riešenie tohto sporu vrátane zákazov a stíhania zo strany Spojených štátov, ktoré sa ilegálnym selektívnym stíhaním dotýka iba európskych prevádzkovateľov internetových hazardných hier. Spojené štáty síce pred WTO vyhlasujú, že sú u nich všetky internetové hazardné hry zakázané, ale nie je to pravda. Internetové stávky na konské dostihy a aj oficiálne štátne lotérie sa tolerujú a stíhajú sa iba zahraniční poskytovatelia.
Nemám mimoriadnu záľubu v internetových hazardných hrách, práve naopak, ale diskriminačný prístup a otvorené porušovanie pravidiel WTO nemá v zdravom transatlantickom vzťahu žiadne miesto. Len tak mimochodom, platí to aj pre víza, takže dúfam, že sa onedlho dočkáme zrušenia vízovej povinnosti pre všetkých občanov EÚ.
Konrad Szymański
Vážený pán predsedajúci, žiaden závažný medzinárodný problém by sme pravdepodobne nevedeli vyriešiť sami. Nehovorím pritom o Iráne, Iraku alebo Afganistane. Medzinárodný terorizmus otriasa základnými zásadami medzinárodného poriadku. Bude potrebné reformovať Ženevský dohovor s cieľom umožniť lepšiu reakciu na hrozby, ktoré sa nespájajú s konkrétnym štátom.
Napriek optimistickým vyhláseniam je budúcnosť NATO v súčasnosti neistá. Ak má Aliancia naďalej zabezpečovať našu bezpečnosť, musia európske štáty oživiť svoje politické a vojenské záväzky. Naša spolupráca by však mala byť pragmatická, mali by sme uznať, že Amerika predstavuje iný, zato však rovnako platný model demokracie, a rady o medzinárodnom práve, Medzinárodnom trestnom súde či treste smrti dávať iba striedmo.
Joost Lagendijk
Vážený pán predsedajúci, sme na začiatku nových vzťahov Európskej únie a Spojených štátov. Všetci vieme, ako sa naše vzťahy počas ôsmich rokov vlády prezidenta Georgea W. Busha v Bielom dome poškodili. Preto sa mnohí Európania potešili zvoleniu pána Baracka Obamu a jeho prísľubu, že bude k množstvu oblastí pristupovať úplne odlišným spôsobom. Všetky tieto oblasti sa spomínajú v správe pána Millána Mona. Ako príklady možno uviesť spoločný prístup k zmene klímy a k hospodárskej a finančnej kríze. Príkladov je viac, napríklad potreba plnenia novej stratégie v Afganistane a Pakistane a zatvorenie väzenského zariadenia v zálive Guantánamo. Práve Guantánamo je jedným z faktorov, ktoré najviac poškodili morálnu autoritu Spojených štátov vo svete. K ďalším patria mučenie a vydávanie osôb. Prezident Obama plánuje ukončiť takéto praktiky a moja skupina to vrelo uvítala.
Ešte je jedno rozhodnutie, ktoré možno nie je až také očividné, ale ktoré je podľa mňa tiež hanebné a musí byť zrušené čo najskôr. Mám na mysli rozhodnutie Spojených štátov nespolupracovať s Medzinárodným trestným súdom v Haagu. Americký Kongres sa dokonca mesiac po vytvorení Medzinárodného trestného súdu v júli 2002 pomstil schválením zákona o ochrane príslušníkov americkej armády.
Čo presne sa v zákone uvádza? Zákon zakazuje americkým inštitúciám a občanom, aby spolupracovali s Medzinárodným trestným súdom a aby mu poskytovali informácie. Zaväzuje Američanov k získaniu medzinárodnej záruky imunity pred vstupom do operácií Organizácie Spojených národov, čiže znemožňuje ich trestné stíhanie. Umožňuje trestanie krajín za spoluprácu s Medzinárodným trestným súdom a USA ich skutočne aj trestajú. Najviac rozruchu v mojej krajine, Holandsku, spôsobila časť zákona, ktorá poskytuje prezidentovi Spojených štátov všetky potrebné prostriedky - možnosť využiť všetky potrebné prostriedky - na vybavenie prepustenia akéhokoľvek občana Spojených štátov zadržiavaného Medzinárodným trestným súdom. Z tohto dôvodu je uvedený zákon v Holandsku známy ako "Zákon o invázii do Haagu".
Mohli by sme o tom rozprávať množstvo vtipov a aj sme si ich hovorili, a nie neprávom. Mohlo by to však viesť k podceneniu problému. Tento zákon bol mimoriadne antagonistickou a veľmi príznačnou reakciou prezidenta Busha na vytvorenie Medzinárodného trestného súdu. Teraz potrebujeme rovnako príznačnú, a dúfam, že aj veľmi priateľskú, reakciu prezidenta Obamu. Naliehavo ho žiadam o zrušenie tohto zákona a o spoluprácu s Medzinárodným trestným súdom a vyzývam Komisiu a Radu, aby ho na túto vec upozornili na stretnutí, ktoré sa bude konať budúci týždeň.
Jiří Maštálka
v mene skupiny GUE/NGL. - (CS) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, s veľkým záujmom som sa zoznámil s prerokovávanou správou a musím úprimne povedať, že vo mne vyvolala určité rozpaky. Správa je členená do 61 bodov, je vyčerpávajúca, ale, povedal by som, veľmi neprehľadná. Úplne sa v nej strácajú alebo dokonca chýbajú otázky, ktoré najviac hýbu európskou a českou verejnosťou. Chýba mi jednoznačné stanovisko k súčasnej globálnej hospodárskej kríze a postupu Európskej únie a Spojených štátov. Chýba mi postoj k vojne, ktorú veľmi neúspešne vedú niektoré štáty Európskej únie po boku Spojených štátov v Afganistane. Tento postoj je v správe nezodpovedne opatrný. Čo znamená výzva "predložiť novú strategickú koncepciu"? Alebo tvrdiť, že "vítame nomináciu Richarda Holbrooka ako jediného osobitného vyslanca pre oblasť Pakistanu a Afganistanu" je v správe tohto typu veľmi nevhodné a je to obyčajný prejav vzájomnej podpory skupinky politikov, ktorí sa podieľali na rozhodnutí o bombardovaní Juhoslávie pred 10 rokmi. A jasné stanovisko k plánovanej výstavbe prvkov Národnej protiraketovej obrany Spojených štátov v strednej Európe, ktorá sa, mimochodom, stala jablkom sváru v medzinárodných vzťahoch a štartuje program zbrojenia v kozme, tu úplne chýba.
Aj keď je v správe zrejmý posun od politiky dvojakého metra vo vzťahu k východnej Európe a väčší dôraz na medzinárodné právo, celkovo správa vyzerá ako obhajovací spis vysokého predstaviteľa Európskej únie Javiera Solanu. Všetko sa robilo dobre, zásadné zmeny nie sú potrebné. Materiál obsahuje výzvy a návrh na vytvorenie dvoch nových spoločných orgánov EU - USA. Domnievam sa, že nabudúce by sa nemali plénu Európskeho parlamentu predkladať takéto literárne výtvory. Namiesto toho potrebujeme uznesenie, ako postupovať v zásadných otázkach, ktoré dnes hýbu svetom.
Bastiaan Belder
Vážený pán predsedajúci, rovnako ako vy cítim atmosféru, ktorou je preniknutá správa pána Millána Mona v otázke zásadného významu dobrých transatlantických vzťahov pre Európsku úniu. Oprávnene sa odvoláva na skutočne spoločné politické a sociálne hodnoty.
Zároveň s touto pochvalou mám aj určité kritické pripomienky. Považujem za hanebné, že spravodajca iba mimochodom, v odseku 35, odporúča spoločný transatlantický prístup k Číne. Nie sú tam žiadne konkrétne návrhy, a to v tejto dobe celosvetovej krízy a blížiacej sa schôdzky G20 v Londýne, kde sa všetky pohľady budú upierať na finančné rezervy a moc Pekingu. Je pravdou, že v odseku 47 spravodajca zdôrazňuje spoločné transatlantické obchodné záujmy, ako je posilnenie práva duševného vlastníctva. Pán Millán Mon, a čo Čína ako spoločná oblasť obáv?
Moja druhá pripomienka sa týka zasadenia do perspektívy multilateralizmu; myšlienky, ktorej sa v tomto Parlamente venujeme tak často. Iba Spojené štáty sú na základe svojej politickej vôle a vojenskej sily ochotné a schopné zabezpečiť celosvetovú stabilitu a bezpečnosť. Urobme si rýchle porovnanie s Európou. Úlohou Európy je jednoducho iba podporovať Washington, zodpovedne a spoľahlivo. Podľa mňa je to tá skutočná transatlantická spolupráca, keďže Spojené štáty síce potrebujú Európu, ale musíme si uvedomiť, že Európa potrebuje Američanov oveľa viac než oni potrebujú nás. Prijmime túto skutočnosť.
Jana Bobošíková
(CS) Vážené dámy a páni, blahoželám kolegovi Millánovi Monovi k užitočnej a inšpiratívnej správe o stave transatlantických vzťahov. Vzhľadom na to, že na podrobnú analýzu tu nie je časový priestor, dovoľte aspoň niekoľko poznámok. Po prvé v texte uznesenia v bode B by sa nemalo tak jednoznačne uvádzať, že Lisabonská zmluva nadobudne platnosť. To totiž ešte nevieme. Po druhé v častiach, kde sa správne hovorí o potrebe reformovať medzinárodný finančný systém, Svetovú banku a Medzinárodný menový fond, chýba požiadavka reformovať a tvrdo kontrolovať ratingové agentúry. Tie totiž dávali bankám a poisťovniam najvyššie možné kladné ohodnotenia, tzv. Triple A, aj vo chvíľach, keď boli plné toxických aktív, de facto krachovali a ich vedenie si pritom vyplácalo miliardy. Po tretie v bode 24 sa hovorí o správe amerického výboru 16 spravodajských služieb o globálnych trendoch do roku 2025. Mimochodom, podobné analýzy vypracovali aj v Rusku a Číne. Správa ale neberie tieto analýzy dostatočne na vedomie. Čína si beztak zasluhuje väčšiu pozornosť. Upozorňujem, že podľa Financial Times z minulého týždňa sú najväčšie tri banky na svete, merané trhovou kapitalizáciou, práve čínske. HDP Číny dobieha HDP USA. Tomu by mala Európska únia prispôsobiť svoje kroky. A po štvrté v bodoch 31 a 32 je rad správnych plánov voči Rusku. Hovorí sa o nutnosti konštruktívnej spolupráce, ale už v bode 33 sa Európska únia a Spojené štáty vyzývajú na vypracovanie spoločnej stratégie pre šesť krajín bývalého Sovietskeho zväzu, kde sa veľa hovorí rusky a žijú tam tiež Rusi. Dámy a páni, táto stratégia sa má podľa správy realizovať bez Ruskej federácie. Pokiaľ áno, obávam sa, že nejde o konštruktívnu spoluprácu, ale, bohužiaľ, o zárodok množstva konfliktov, a to dúfam nechceme.
Elmar Brok
(DE) Vážený pán predsedajúci, pani komisárka, pán úradujúci predseda Rady, dámy a páni, Európska únia a jej členské štáty a Spojené štáty americké sú silami slobody a demokracie. Vážia si tieto hodnoty viac než takmer ktorýkoľvek zo spoločenstva štátov na tejto planéte.
Spojené štáty počas posledných volieb opäť ukázali, že majú schopnosť obnovy a oživenia v tomto procese, založenom na hodnotách a demokracii. V tomto globálnom poriadku, ako opäť ukázala úverová kríza, je prvoradé, aby sme my, Európania, užšie spolupracovali s Američanmi a zladili svoje záujmy, pretože iba vtedy môžeme určovať normy a prehlbovať vzťahy medzi našimi štátmi.
Preto považujem správu pána Millána Mona za mimoriadne dôležitú v tejto kritickej situácii. Musíme sa snažiť presadiť Transatlantickú hospodársku radu a realizovať politiku, ktorá odstráni necolné obchodné prekážky, aby sme tak mohli zabezpečiť zladenie našich záujmov, vytvorenie transatlantického trhu a tým aj neustále prehlbovanie politických vzťahov.
Musíme si uvedomiť, že sa to podarí, iba ak sa do toho zapoja parlamenty, pretože väčšina nariadení sa dá primerane prijať iba prostredníctvom parlamentov, a že tento proces a návrhy v súvislosti s Transatlantickým dialógom zákonodarcov a transatlantickým zhromaždením majú zásadný význam.
Okrem toho rozhodujúci význam má fakt, že dnes pripravujeme dlhodobé stratégie, že sme v situácii, keď pripravujeme spoločné plány a že obe strany vedia, aké budú naše spoločné záujmy o 10 alebo 20 rokov, takže na nich môžeme založiť svoju praktickú politiku. Verím tiež, že toto poskytne českému predsedníctvu východiskový bod na zdôraznenie týchto faktov na schôdzke s Američanmi 5. apríla, aby sme mohli dosiahnuť pevnejšie prepojenie našich spoločných záujmov.
Ešte posledná poznámka: toto všetko bude fungovať, iba ak bude Európska únia silnejším a solídnejším partnerom, ak bude mať niečo ako Lisabonskú zmluvu a ak získa slobodu konania v zahraničnej politike. Preto by som tiež chcel požiadať, aby sme v tejto chvíli chránili naše záujmy a aby sme nezabúdali, že musíme podniknúť tieto kroky, aby sme mohli so Spojenými štátmi americkými uzavrieť skutočné partnerstvo na základe zhody.
Erika Mann
- Vážený pán predsedajúci, chcela by som povedať pár slov o našich hospodárskych vzťahoch. Rada by som poďakovala svojmu kolegovi pánovi Millánovi Monovi za jeho skvelú správu.
Musíme si pripomínať, čo vlastne chceme dosiahnuť. Mám na mysli to, že práve Európsky parlament, s oveľa neskoršou podporou Rady a Komisie, prišiel s myšlienkou vybudovania pevnejších hospodárskych vzťahov a vytvorenia transatlantického trhu. Po tejto myšlienke transatlantického trhu nasledovala Transatlantická hospodárska rada (TEC). Každá z týchto iniciatív môže prežiť, iba ak má silnú podporu z oboch strán. Nová vláda v Spojených štátoch neznamená automaticky, že budeme mať silnú podporu pre hospodársku radu, pretože čelíme obrovskej hospodárskej a finančnej kríze.
Preto naliehavo žiadam Komisiu a Radu, aby zabezpečili, že Transatlantická hospodárska rada dostane všetku potrebnú podporu, pretože to nie je automaticky zaručené.
Rada by som vám pripomenula tri otázky, ktoré sú veľmi dôležité a ktoré musíme nejako vyriešiť. Prvou je otázka obchodných sporov. Táto problematika je veľmi široká, ale ja by som sa chcela sústrediť na jednu dôležitú záležitosť, a to prípad Airbus - Boeing, ktorý bol predložený Svetovej obchodnej organizácii (WTO) a neustále sa odsúva. Naliehavo žiadam, aby sa našlo riešenie. Nie je to záležitosť pre TEC, ale musíme nájsť riešenie čo najskôr, inak budeme mať problémy v dôležitom odvetví.
Mojou druhou požiadavkou je, aby ste zabezpečili, že nakoniec budeme mať plán a že nám bude jasné, o akých okruhoch problémov má rokovať TEC. Žiadali sme o to už veľakrát. Viem, že Rada na tom pracuje, ale zatiaľ sme nijako významne nepokročili. Radi by sme čo najskôr mali na oboch stranách vypočutie o bezpečnosti kontajnerov. Dohodli sme sa o tom na našom poslednom stretnutí TEC, ale bude treba pokračovať.
Mojím posledným bodom je: zabezpečte, aby ste pri energeticky náročných odvetviach upozornili TEC na myšlienku spoločného stanovenia referenčných hodnôt. To je jediný spôsob, ako vyriešiť problémy energeticky náročných odvetví.
Anneli Jäätteenmäki
- Vážený pán predsedajúci, na budúci týždeň pricestuje prezident Spojených štátov Barack Obama do Európy na svoju prvú zámorskú návštevu, aby ukázal svoju oddanosť transatlantickej aliancii a dialógu.
Svojím zvolením za prezidenta priniesol nádej a zmenu nielen Spojeným štátom, ale aj celému svetu a tiež Európe. Je nevyhnutné, aby EÚ vytvorila komunikačné siete na udržanie intenzívneho dialógu so Spojenými štátmi o mnohých otázkach, ako je konflikt na Blízkom východe, hospodárska kríza a zmena klímy. Tieto problémy sú globálne a preto o nich treba diskutovať v rámci medzinárodnej spolupráce Spojených štátov, Európskej únie, európskych štátov, Číny, Indie a všetkých štátov sveta.
Bogusław Rogalski
- (PL) Vážený pán predsedajúci, prezidentské voľby v Spojených štátoch priniesli novú éru v histórii vzťahov s touto krajinou a novú éru v krajine samotnej. Dúfam, že pre Spojené štáty to bude evolučná zmena a nie revolučná.
Som však plný obáv zo zvláštnych, silnejúcich vzťahov medzi Spojenými štátmi a Ruskom na úkor medzinárodných dohôd uzavretých s niektorými krajinami v Európe, ako sú Poľsko alebo Česká republika, napríklad o výstavbe protiraketového štítu, kde Spojené štáty ustupujú od predchádzajúcich záväzkov voči týmto krajinám. Spomeňme si aj na víza, ktoré Spojené štáty stále vyžadujú vo vzťahu k niektorým členským štátom. To by sa nemalo diať v transatlantických vzťahoch medzi EÚ a USA.
Posilňovanie transatlantickej spolupráce musí byť otázkou mimoriadneho významu v boji proti terorizmu, ktorý musí byť predovšetkým založený na rešpektovaní medzinárodného práva. Ako Barack Obama povedal: "Žiaden národ, akokoľvek veľký alebo silný, nemôže čeliť takýmto výzvam osamotene". Pripomeňme si to aj v tomto Parlamente, keďže sa mi často zdá, že si myslíme, že Európska únia bude schopná čeliť tomuto globálnemu problému sama.
Zbigniew Zaleski
- (PL) Vážený pán predsedajúci, náš kolega pán Millán Mon a aj pani komisárka a pán minister predložili možné riešenia, stratégie a ciele, ktoré by nás mali viesť v našej spolupráci s Amerikou. Rád by som sa vrátil k inej myšlienke a podelil sa s vami o ňu.
Myslím si, že volebné heslo Baracka Obamu "Potrebujeme zmenu" sa týka aj nás, Európanov. Myslím na zmenu nášho prístupu k USA. Na jednej strane obdivujeme bohatstvo, hospodárstvo, vedu, film, hudbu a slobodu spoločnosti, ktorá je historicky mladá. Na druhej strane je tu nechuť a dokonca nepriateľstvo, najmä zo strany mnohých ľavicových poslancov, voči americkej politike, americkej religiozite a americkému kapitalizmu. Paradoxne je Rusko stále priateľom bez ohľadu na to, čo robí, vrátane najhorších útokov, ako sú napríklad vraždy novinárov. Amerika je pritom partner navlečený do odevu nepriateľa; nepriateľa, ktorý popravde pomohol oslobodiť Európu od nacistov a ktorý nebol povinný prinášať takéto obete, ale urobil to z vlastnej vôle. Je vnímaná ako nepriateľ, ktorý pomohol znovu vybudovať Európu, ale napriek tomu si nezaslúži postavenie stáleho koaličného partnera.
Preto hovorím o primeraných normách a hodnoteniach založených na zdravom rozume a nie iba na jedinej správnej a spravodlivej ideológii, ako keby to bola ozvena znejúca z Moskvy. Čo je v USA zlé a nesprávne, treba primerane posúdiť, ale čo je dobré a mohlo by nám to pomôcť dosiahnuť ciele EÚ, treba privítať. Spolupráca musí byť založená na realite a zároveň na stálej ochote riešiť problémy spoločne. Mnoho vyhlásení, potlesku, pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov, ako aj celých uznesení, ktoré za posledné štyri roky navrhla ľavica a ktorých som mal tú možnosť byť svedkom, bolo často sprevádzaných negatívnym, zovšeobecňujúcim prístupom, nie vždy založeným na faktoch. Dovoľte mi ešte poslednú vetu, pán predsedajúci. Barack Obama sa stal prezidentom iba na základe vôle národa; národa, s ktorým sa oplatí spolupracovať; národa, ktorý chráni hodnoty dôležité aj pre nás.
Libor Rouček
(CS) Vážené dámy a páni, Európa a Spojené štáty stoja pred celým radom globálnych problémov a globálnych úloh. Finančná a hospodárska kríza, problémy globálneho otepľovania, problémy terorizmu, šírenia jadrových zbraní, nevyriešené problémy a konflikty na Blízkom východe, v Iraku, v Afganistane a mnoho ďalších problémov. Európska únia ani Spojené štáty žiaden z týchto problémov nevyriešia bez spolupráce, ktorá je tu nutná. Strategická spolupráca, strategické partnerstvo tak, ako tu už o tom bola reč. Partnerstvo založené na spoločných hodnotách slobody, ľudských a občianskych práv, demokracie; hodnotách, ktoré sa za posledných 60 rokov osvedčili.
S príchodom novej administratívy v Spojených štátoch prichádza obrovská vôľa spolupracovať. Niekoľkí z nás mali pred niekoľkými týždňami možnosť navštíviť Washington, hovoriť nielen s námestníkmi na ministerstve zahraničných vecí, ale aj s našimi kolegami v Kongrese, v Senáte, v najrôznejších vedeckých inštitúciách. Je tu vôľa spolupracovať, robiť veci spoločne, riešiť veci spoločne. Takže aj ja by som sa chcel pripojiť k výzve, aby sme my tu, v Európskom parlamente, nadviazali oveľa užšiu a intenzívnejšiu spoluprácu s našimi americkými kolegami.
Strategická spolupráca Európy a Spojených štátov by sa ale nemala obracať proti tretím krajinám; proti našim partnerom, akými sú Rusko alebo Čína. Napríklad problémy odzbrojovania, kontroly jadrových zbraní nie je možné vyriešiť bez spolupráce s Ruskom. Preto ja napríklad vítam obnovenie rozhovorov o zmluve START, preto vítam diskusiu s našimi ruskými partnermi aj v otázkach americkej protiraketovej obrany v Európe. Toto všetko je dôležité. Na záver by som chcel popriať českému predsedníctvu úspech na nadchádzajúcom summite v Prahe a pánovi Millánovi Monovi poďakovať za túto správu.
Ignasi Guardans Cambó
- (ES) Vážený pán predsedajúci, pán Gordon Brown nedávno povedal v prejave v Spojených štátoch, vo Washingtone, ako prvý európsky líder, ktorý rečnil v tomto hlavnom meste, že nejestvuje v politickej pamäti doba, keď by Európa bola tak priaznivo naklonená Spojeným štátom. To je rozhodne pravda. V našej spoločnosti ako celku ešte nikdy nevládol taký kladný postoj k Amerike a k Američanom a zjavne ani medzi celými našimi politickými, kultúrnymi a spoločenskými elitami.
Mali by sme túto skutočnosť využiť. Toto je spoločný pocit, ktorý presahuje osobné sympatie voči novej vláde a ktorý sa spája so širokým spoločným programom, na ktorom môžeme pracovať a ktorý je tu a je dobre objasnený v správe, o ktorej máme zajtra hlasovať.
Je však tiež veľmi dôležité uvedomiť si fakt, že aj keď máme mnoho vecí spoločných, naše záujmy nie sú vždy totožné. Preto v určitých oblastiach, aj keď sme priatelia, ktorí sa teraz rozprávajú tvárou v tvár, pozerajúc si z očí do očí, schopní spolupracovať, sú určité oblasti, v ktorých budeme mať naďalej odlišné názory. To platí najmä preto, že spoločnosti, ktorým slúžime, sú odlišné a hovorím konkrétne o hospodárskych a obchodných sférach. Tu sú nevyriešené problémy, ktoré bude treba riešiť čo najlepšou spoluprácou, ale bez toho, aby sme zabúdali na pozíciu každej zo strán.
V tejto súvislosti musí byť Európska únia sebakritická v otázke, čo by mala urobiť a čo by mala zlepšiť, aby bola dôveryhodná. Vieme, že keď sa prijme Lisabonská zmluva, budeme mať prehľadnejšie nástroje a potom budeme schopní ich uplatňovať. Hneď teraz si však musíme uvedomiť, že ak si chceme zaslúžiť rešpekt a objaviť sa na radare Spojených štátov, musíme zreformovať aj svoj spôsob fungovania.
James Elles
- Vážený pán predsedajúci, myslím si, že správa, ktorú máme pred sebou, je veľmi dôležitá, keďže náš spravodajca pán Francisco Millán Mon bol schopný ju priniesť z Výboru pre zahraničné veci schválenú takmer jednomyseľne. To som v minulosti nezažil: všetky skupiny sa skutočne spájajú v predvádzaní toho, že sú za pevnejšie transatlantické partnerstvo. Naozaj som zaregistroval, že v tejto správe to teraz prvýkrát nazývame najstrategickejším partnerstvom, aké máme. Máme mnoho iných, ale toto je to kľúčové pre nás v Európskej únii.
Ako už bolo uvedené predtým, je tu nový tón, ale ja zároveň cítim, že je tu aj tón z Ameriky skúmajúci, čo môže Európa urobiť, aby sa stala partnerom v globálnom systéme, a že musíme premýšľať, čím budeme schopní prispieť k tomuto procesu.
Pani komisárka, domnievam sa, že stredobodom tejto rozpravy ste boli vy, svojimi výrokmi, že očakávame strategickejší dialóg, schopnosť sledovať dlhodobé trendy, ako to robí správa Národnej spravodajskej rady (NIC) 2025, aby sme boli schopní pozerať sa ďalej dopredu a vidieť, že môžeme mať spoločné analýzy a následne podnikať spoločné kroky. Mám podozrenie, že si to bude vyžadovať určitý vývoj v rámci Európskej únie, možno našu podporu v rozpočte na rok 2010, aby sme boli schopní sformulovať svoje dlhodobé myslenie. Dlhodobého myslenia je totiž veľmi málo, či už v Komisii alebo, samozrejme, aj v našom Parlamente; myslenia o dlhodobých trendoch, aké sa nachádza v správe NIC.
Budeme musieť pritom nájsť spôsob, ako vytvoriť rovnocennejšie podmienky na zapojenie Európanov a Američanov do týchto diskusií. V uplynulých piatich rokoch sme v Bruseli videli obrovský príliv amerických mozgových trustov, ktoré nám radili, čo by sme mali robiť v konkrétnych oblastiach politiky. Je však veľmi málo Európanov vo Washingtone, ktorí by boli schopní Američanom tlmočiť, aké myšlienky ovplyvňujú európsku politiku. Musíme sa na to sústrediť, aby sme na vytvorenie takéhoto vplyvu zabezpečili primerané rozpočtové prostriedky. Tak získame rovnocenný prístup a podporu v našich transatlantických diskusiách.
Ana Maria Gomes
- Vážený pán predsedajúci, transatlantické partnerstvo, zvolením prezidenta Obamu zachránené z popola, ktorý zostal po Bushovej administratíve, už nie je schopné riešiť základné problémy, ktorým čelí ľudstvo, ale stále je potrebné.
Európa musí využiť túto príležitosť a spolu s USA vypracovať únikovú stratégiu zo súčasnej globálnej krízy a tým posilniť bezpečnosť ľudí. A to neznamená iba reformovanie medzinárodného finančného systému, ale regulovanie celého procesu globalizácie a investovanie do trvalo udržateľného hospodárstva v celosvetovom meradle.
Potrebujeme angažovanejšiu a silnejšiu Európu, aby sme pomohli Barackovi Obamovi uzavrieť Guantánamo, skoncovať s tajnými väznicami a vypracovať alternatívnu stratégiu pre bezpečnostné problémy v Afganistane, Pakistane, Iráne a Sudáne, a presadiť spravodlivosť a mier medzi Izraelčanmi a Arabmi.
Potrebujeme silnejšiu Európu a skutočné partnerstvo s USA, aby sme dosiahli rozvojové ciele tisícročia. Iba s EÚ schopnou podeliť sa o záťaž a prevziať svoju globálnu zodpovednosť; s EÚ, ktorá nie je iba súhrnom svojich častí, nás budú brať vážne vo Washingtone, budeme schopní ovplyvňovať politiku administratívy prezidenta Obamu a byť v pozícii, ktorá umožní skutočné transatlantické partnerstvo, ktoré svet stále potrebuje.
István Szent-Iványi
(HU) Barack Obama vo svojom minuloročnom prejave v Berlíne vyhlásil, že Amerika nemá vo svete lepšieho partnera ako je Európa. Je najvyšší čas, aby sme aj my vyhlásili, že nemáme vo svete lepšieho a významnejšieho partnera ako sú Spojené štáty americké. Musíme hľadať spojencov medzi tými, s ktorými máme spoločné hodnoty a spoločné záujmy a nie medzi tými, ktorí sú nám veľmi vzdialení.
Európa nemá alternatívu k transatlantickým vzťahom. Celý západný svet čelí vážnym problémom; medzinárodnému terorizmu, šíreniu jadrových zbraní, zmene klímy a hospodárskej kríze. Čeliac týmto problémom môžeme uspieť a dosiahnuť výsledky iba spoločne.
Čo sa týka hospodárskej krízy, v každej krajine cítiť pokušenie protekcionizmu. Aj v Spojených štátoch, keďže, ako vieme, vyhlásili program "Kupujte americké výrobky". Musíme spoločne postupovať proti protekcionizmu, pretože v konečnom dôsledku nás protekcionizmus nechráni, ale škodí nám všetkým.
Veľké očakávania predchádzajú prvej návšteve a ceste pána Obamu po Európe. Očakávame, že summit G20 položí základy spoločného inštitucionálneho postupu, stanoví spoločné pravidlá, ktoré nám umožnia prekonať globálnu hospodársku krízu.
Ambíciou Európy je stať sa významným medzinárodným subjektom. Lisabonská zmluva na to vytvára inštitucionálne predpoklady, ale nič nenahradí politickú vôľu. Musíme prevziať väčšiu úlohu v medzinárodnom živote, pretože iba tak môžeme naplniť svoje ambície.
Călin Cătălin Chiriţă
. - (RO) Rád by som poďakoval pánovi Franciscovi Josému Millánovi Monovi za jeho skvelú správu o transatlantických vzťahoch.
Ako poslanci Európskeho parlamentu musíme trvať na tom, aby Európska únia a Spojené štáty americké vypracovali spoločnú stratégiu pre šesť štátov východnej Európy: Moldavsko, Ukrajinu, Gruzínsko, Arménsko, Azerbajdžan a Bielorusko, na ktoré je zameraná európska susedská politika, aby sme dosiahli konkrétne dlhodobé výsledky v realizácii nového Východného partnerstva, s prihliadnutím na iniciatívu Čiernomorskej synergie. Vítam zahrnutie svojho pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu k tejto otázke do správy a chcel by som sa poďakovať svojim kolegom poslancom za podporu tejto myšlienky.
Ďalšou otázkou osobitného významu je návrh spravodajcu odstrániť vízovú povinnosť pre všetkých európskych občanov, ktorí chcú cestovať do Spojených štátov. So všetkými európskymi občanmi sa musí zaobchádzať rovnako. Je neprijateľné, aby sa s niektorými občanmi Európskej únie zaobchádzalo ako s druhotriednymi občanmi.
Chcel by som zdôrazniť konkrétny významný pokrok v úsilí o zrušenie vízovej povinnosti. Napríklad v Rumunsku sme v januári 2009 zaviedli nové biometrické pasy vybavené elektronickými čipmi, ktoré uchovávajú osobné údaje občana, obsahujúce 50 ochranných prvkov, čo je o 18 viac než je v terajších pasoch. Myslím si však, že biometrické pasy nemusia byť podmienkou na zaradenie do bezvízového programu.
Zaradenie všetkých európskych členských štátov do bezvízového programu musí byť prioritou v dialógu medzi Európsku komisiou a Spojenými štátmi.
Józef Pinior
- (PL) (mikrofón spočiatku vypnutý) (...) ako prezident Barack Obama nazýva svoje posolstvo summitu G20 v Londýne. Hospodárska kríza sa stala problémom celého sveta, ale je to zároveň príležitosť prehĺbiť a nanovo formulovať transatlantické vzťahy. Správa pána Mona poukazuje na strategické aspekty partnerstva medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi. Poskytuje jasný dôkaz toho, akú dôležitosť pripisuje Európsky parlament transatlantickým vzťahom.
Túto novú kapitolu vo vzťahoch EÚ a USA by sme mali využiť aj na zvýšenie aktivity inštitúcií EÚ v Spojených štátoch. Mám na mysli európske inštitúcie, európske univerzity a európske nadácie. Toto je ten správny čas na nové formulovanie nášho partnerstva, aby Európa ukázala v samotnom Washingtone a v Spojených štátoch potenciál súčasnej Európskej únie, potenciál európskej vedy, európskej kultúry a európskej civilizácie. Mali by sme využiť skutočnosť, že Spojené štáty majú nového prezidenta. Prezidenta, ktorý prezentuje Ameriku tak, ako ju Európa vždy videla, ako symbol demokracie a slobody.
Toomas Savi
- Vážený pán predsedajúci, prezident Obama povedal: "Amerika nemá lepšieho partnera než Európu". Verím, že hovorím v mene mnohých z nás, keď poviem, že tento názor je vzájomný. Zvolenie prezidenta Obamu otvorilo novú kapitolu v transatlantických vzťahoch, ktoré trpeli vážnymi prekážkami. Ako podpredseda delegácie pre vzťahy s Kanadou som dokonca v určitom okamihu musel byť svedkom situácie, keď Kanada vystupovala ako sprostredkovateľ medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi.
Po druhé: vítam zapojenie sa prezidenta Obamu do diplomacie s Iránskou islamskou republikou. Ako podporovateľ organizácie Priatelia slobodného Iránu dúfam, že do rokovaní bude zapojená aj demokratická opozícia v Iráne. Rokovania s Iránom musia byť vo všetkých ohľadoch transparentné. Nová éra vzťahov EÚ - USA sa možno rozšíri aj na vzťahy USA s tretími krajinami. Veľké očakávania Európy voči prezidentovi Obamovi musia teraz podporiť konkrétne kroky.
Alojz Peterle
(SL) Nová transatlantická agenda bola nová v roku 1995. Mnoho vecí sa od toho roku zmenilo a preto potrebujeme novú partnerskú dohodu.
Dvadsať rokov uplynulo od pádu Berlínskeho múru a po tejto udalosti nasledovalo rozšírenie Európskej únie. Počas tohto obdobia sme sa stali svedkami vystupňovania terorizmu a nového ohrozenia mieru v regióne. Navyše sa zvýšila naša informovanosť o zmene klímy a čelíme finančnej, hospodárskej a energetickej kríze. Bolo by užitočné urobiť si revíziu po páde komunizmu a sledovať situáciu vo svete s väčšou citlivosťou k vzájomnej závislosti globálnych subjektov. Naše užšie partnerstvo s USA by sa malo rozvíjať v kontexte nových problémov a nových pohľadov.
Nebojujeme iba s finančnou alebo hospodárskou krízou. Čelíme aj globálnej kríze vodcovstva. Musíme postupovať na viacerých frontoch súčasne. Nepodarí sa nám zreformovať medzinárodný finančný systém, kým nepokročíme v procese rokovaní v Dauhe a kým nebudeme úspešnejší v presadzovaní mieru a odstraňovaní chudoby.
Keď hovoríme o efektívnom multilateralizme, treba ho rozvíjať tak, aby bol každý víťazom. "Áno, dokážeme to".
V tomto duchu som zástancom pravidelných politických konzultácií oboch partnerov a najmä posilňovania parlamentného rozmeru spolupráce založením transatlantického zhromaždenia. Čo sa týka správy, teší ma najmä dôraz, ktorý kladie na odstraňovanie obmedzení investícií a transatlantických finančných služieb.
Záverom tiež vítam zámer, vyjadrený v správe, užšie spolupracovať v otázke vesmírnych programov, najmä medzi Európskou vesmírnou agentúrou a NASA. Nechcem tým povedať, že sa chcem stať astronautom, ale skôr ma zaujímajú nové technológie.
Helmut Kuhne
- (DE) Vážený pán predsedajúci, veľká väčšina ľudí v Európskej únii, zrejme väčšina vlád v Európskej únii a takmer určite väčšina v tomto Parlamente v novembri dúfala, že Barack Obama bude zvolený za prezidenta. Je to dobrá vec, aj keď sa do niektorých vystúpení počas tejto rozpravy asi vkradla trocha skepticizmu, či je toto všetko naozaj taká dobrá vec.
Samozrejme, Európa musí v budúcnosti vedome zastávať svoju vlastnú pozíciu, ale doba nepriateľských vyjadrení o Spojených štátoch sa skončila, pretože už nemôžeme pohodlne všetko zvaliť na Georgea Busha, a to pred nás stavia úlohu. Politika transatlantických vzťahov zo strany Európskej únie, zo strany tohto Parlamentu, nemôže naďalej pozostávať z jednoduchého predhadzovania požiadaviek smerom k Spojeným štátom. Teraz musíme aj my odpovedať, čím chceme prispieť k tomu, aby toto partnerstvo bolo efektívne.
Vezmime si ako príklad Afganistan, o ktorom sa zmienili viacerí poslanci. Čo chceme, aby Európska únia urobila v záujme zlepšenia a posilnenia policajných misií, v záujme presadzovania podpory verejnosti a verejnej rekonštrukcie v tejto krajine? To by mala byť naša úloha ako EÚ; NATO sa môže starať o vojenskú stránku. To je otázka, ktorú si musíme veľmi konkrétne vydiskutovať. Čo môžeme ponúknuť?
Janusz Onyszkiewicz
- (PL) Vážený pán predsedajúci, celých päťdesiat rokov od skončenia II. svetovej vojny bolo myšlienkovým základom bezpečnostnej politiky v západnej Európe úzke spojenectvo so Spojenými štátmi a zásada, že bezpečnosť je nedeliteľná a že bezpečnosť Spojených štátov priamo súvisí s bezpečnosťou Európy. Zdá sa, že koniec studenej vojny a odklad možného veľkého konfliktu v Európe, ako všetci dúfame, na neurčito si však stále vyžaduje, aby sa tento princíp nespochybňoval. Mal by sa práve naopak podporovať a mal by slúžiť ako základ našich úvah o spoločnej bezpečnosti.
Ďalej by som sa rád vrátil k tomu, čo povedal pred chvíľou pán poslanec Kuhne. Spojené štáty ukončili éru jednostranných politických postupov, sú pripravené na dialóg s Európou a v partnerstve s ňou sú pripravené robiť spoločné rozhodnutia. Otázkou ostáva, či sme na to pripravení a či sa na nás pri realizácii týchto spoločných rozhodnutí možno spoľahnúť.
Tunne Kelam
- Vážený pán predsedajúci, spravodajca pán Millán Mon predniesol dôležitú a vynikajúcu správu. Otázkou teraz ostáva, ako ju realizovať bez toho, aby sme strácali čas.
Svetová hospodárska kríza ponúka praktický stimul k tomu, aby dve najväčšie svetové demokracie spojili sily na základe spoločných hodnôt a podobných ekonomických systémov, pretože Spojené štáty a Európska únia spoločne vytvárajú viac ako polovicu svetového HDP. Pán poslanec Severin veľmi správne poznamenal o strategickej reciprocite, že Európa potrebuje silné Spojené štáty a Spojené štáty zase silnú Európu. Ak by títo dvaja partneri dokázali lepšie a efektívnejšie koordinovať svoje postupy, malo by to veľmi pozitívny vplyv na svetovú stabilitu, ako aj na mnohé konkrétne regionálne problémy.
Áno, nová americká administratíva ponúka väčší záujem o Európu, viac flexibility a otvorenosti, čo je vhodná príležitosť, ktorú treba využiť. Musíme si však neustále pripomínať, že vzťahy so Spojenými štátmi sú pre Európsku úniu naďalej najdôležitejším strategickým partnerstvom. No nemáme čas na deklarácie. Je čas na činy a táto správa zdôrazňuje tri hlavné priority. Žiadame dohodu o spoločnej agende pre krátkodobé a dlhodobé ciele pri riešení svetových, ako aj regionálnych otázok. Žiadame nahradiť štrnásťročné vzťahy novou dohodou o transatlantickom partnerstve, ktorá by obsiahla aj Transatlantickú hospodársku radu. Žiadame tiež vytvoriť Transatlantickú politickú radu, ako aj obnoviť parlamentné vzťahy vo forme transatlantického zhromaždenia.
Martí Grau i Segú
- (ES) Vážený pán predsedajúci, zvolenie pána Obamu za prezidenta uviedlo Spojené štáty do novej historickej etapy, ktorej mimoriadny význam výrazne pociťuje a ku ktorej sa spoločne hlási aj Európa.
Prezident Obama je dnes pri politických krokoch postavených na kľúčových slovách ako "obnova" a "ozdravenie" na úplne rovnakej vlnovej dĺžke ako Európa.
Reč, ktorú včera predniesol pán premiér Gordon Brown v tomto Parlamente, jasne potvrdila, že je medzi nami vzájomné porozumenie. Niet pochýb, že slová "obnova" a "ozdravenie" potrebujú mimoriadne aktívne riadenie vzhľadom na súčasnú krízu, v súvislosti s ktorou sa chceme uberať smerom k ekologickému hospodáreniu, kde rast a ochrana životného prostredia nestoja proti sebe, ale sa dokonale dopĺňajú.
Vidíme však, že pôjde aj o "obnovu" a "ozdravenie" mostov medzi Európou a Spojenými štátmi, ktoré v poslednom desaťročí zaznamenali isté trhliny.
Návrat Spojených štátov k mnohostrannosti je pre Európu veľmi dobrým znamením a naše ciele dosiahnuť celosvetový mier, spravodlivosť a prosperitu začínajú nadobúdať reálnejšiu podobu. Posledné roky však so sebou priniesli aj trhliny medzi občianskymi spoločnosťami na oboch stranách Atlantiku.
My ako európske inštitúcie musíme podporovať všestranné vzájomné vzťahy medzi organizáciami, akademickým svetom, komunikačnými médiami a organizáciami pôsobiacimi v sociálnej oblasti, aby sme zabezpečili, že tieto trhliny možno liečiť.
Luís Queiró
- (PT) Ja som na rozdiel od pani poslankyne Gomesovej, ktorá hovorila pred chvíľou a povedala, že zvolením prezidenta Obamu transatlantické vzťahy opäť ožili, presvedčený, že správy hovoriace o ukončení týchto vzťahov jednoznačne zveličovali. Táto správa to len potvrdzuje, a preto pánovi spravodajcovi blahoželám.
Európa a Spojené štáty boli dlho spojencami, čo podstatne ovplyvnilo prosperitu, rozvoj a globalizáciu. Európa a Spojené štáty dlho čelili spoločným problémom a dokonca aj spoločným nepriateľom, i keď by to niektorí, najmä z tejto strany Atlantiku, váhali priznať. Európania aj Američania dávno vedia, čo robiť, aby sa uspokojili potreby tohto sveta, ktorý je stále plný nečestnosti, nerovnosti a hrozieb a ktorý sa práve zmieta v celosvetovej kríze.
V dôsledku tejto krízy by sme však nemali ustúpiť ani poľaviť v diplomatickej neoblomnosti či politickom a vojenskom odhodlaní, čo je v súlade s našimi povinnosťami ako spojencov. Nemali by sme sa ani otočiť chrbtom k spoločnej hospodárskej politike, ani dovoliť, aby sa tu opäť objavil protekcionizmus, ktorý by mohol pochovať snahy o ozdravenie nášho hospodárstva.
Európa a Spojené štáty, ponechané napospas hospodárstvu, čo sa otvorilo v globálnom rozsahu, majú teraz silných spojencov v Japonsku, Indii, Brazílii a mnohých ďalších štátoch Ázie.
Napriek súčasnej kríze je vo svete mnoho štátov, ktoré sa pozerajú na naše krajiny a dúfajú, že raz budú žiť ako my. Pre všetky tieto krajiny sa Európa a Spojené štáty musia opäť stať alianciou, ktorá príkladne riadi, spoločne si delí a globalizuje prosperujúce hospodárstvo.
Aj z toho dôvodu je ďalší samit skupiny G20 taký dôležitý. Nie preto, že je to príležitosť spoznať, kto je Barackovi Obamovi najbližší, ale preto, že je to príležitosť dokázať, že vieme poskytnúť odpovede a postaviť sa do čela. Na potrebných reformách budeme spolupracovať s novými právomocami, no musíme si uvedomiť, že jedine hospodársky model založený na tvorivej ľudskej sile nám umožní vytvoriť blahobyt - a pod pojmom blahobyt nemyslím hrabivosť - nové pracovné miesta a rozvoj, ako aj prekonať krízu.
Vážený pán predsedajúci, ak chceme trvalé riešenie, pre tvorbu nových pracovných miest alebo solidárny postoj s tými, čo sú v týchto ťažkých časoch v najväčšej núdzi, nie je iná cesta.
Dushana Zdravkova
. - (BG) Vážená pani komisárka, chcem poďakovať spravodajcovi pánovi Millánovi Monovi za jeho obsažnú správu a za rozhodné stanovisko v otázke zrušenia vízového režimu.
Štyri roky po tom, čo sa začali rokovania o zrušení vízovej povinnosti medzi Spojenými štátmi a Európskou úniou, musí 80 miliónov občanov členských štátov stále čakať v rade a žiadať o americké víza do svojho pasu. Napriek tomu, že sa doteraz dosiahli významné výsledky, americká vláda odmieta urobiť záverečný krok a uplatniť princíp reciprocity voči posledným piatim členským štátom a zaradiť ich do bezvízového programu USA.
Vo svojom uznesení z 22. mája 2008 sme požadovali rokovania o ukončení zaradenia všetkých členských štátov do bezvízového programu USA ešte pred júnovými európskymi voľbami. Znepokojuje nás nedostatočný pokrok v tejto otázke a mnohé informácie, ktoré sa objavujú v tlači, že sa v politike USA nechystajú žiadne skutočné zmeny.
Chcela by som tiež upozorniť na návštevu Washingtonu, na ktorej bol pán komisár Barrot minulý týždeň a na ktorej pokračovali rokovania o zrušení vízovej povinnosti. Stále však nie je jasné, aké konkrétne výsledky táto návšteva priniesla. Obávam sa, že napriek úsiliu, ktoré Komisia vynaložila, do konca tohto parlamentného mandátu nedosiahneme ciele, ktoré sme si vytýčili.
Chcem však pripomenúť, že niektoré postupy, ktoré zvolili jednotlivé členské štáty, nanešťastie, skôr podnecujú našich amerických partnerov, aby nevnímali Európsku úniu ako jeden celok. Preto chcem pri tejto príležitosti vyzvať všetky európske vlády, aby zmenili svoje politické postupy a urobili určité kroky na skutočnú podporu predstaviteľov Európskej komisie.
Okrem toho vyzývam všetkých svojich kolegov poslancov, aby podporili vyhlásenie, ktoré iniciovali určití kolegovia poslanci vrátane mňa a v ktorom žiadame Spojené štáty zrušiť vízovú povinnosť pre občanov všetkých členských štátov Európskej únie.
Urszula Gacek
- Vážený pán predsedajúci, zvolenie prezidenta Obamu sa stretlo s entuziazmom nielen v USA, ale aj v Európe, no od 44. prezidenta Spojených štátov sa mnoho očakáva. Stojí pred ním celý rad zložitých problémov, ktoré doposiaľ žiadny štátnik v mierových časoch nemusel riešiť. Doma má finančnú a hospodársku krízu, v ktorej sú finančné trhy takmer na pokraji kolapsu, čo ovplyvňuje celosvetové hospodárstvo a čo je ešte ďaleko od vyriešenia. Zaviazal sa, že nájde riešenia pre vojnou zničený Afganistan a pre Pakistan, ktorý táto vojna negatívne ovplyvnila. Čelí hrozbe prichádzajúcej z Iránu, ktorý sa viac ako kedykoľvek predtým stáva jadrovou mocnosťou.
Veríme v silné transatlantické partnerstvo založené na našich spoločných hodnotách demokracie a voľného trhového hospodárstva. Rešpektujeme priority, ktoré si prezident Obama a jeho nová administratíva vytýčili. Neurazíme sa, ak sú Spojené štáty presvedčené, že niektoré z týchto cieľov bude možné dosiahnuť len spoluprácou Spojených štátov a Ruska. Európa je otvorená pre spoluprácu so Spojenými štátmi. Len pred niekoľkými týždňami sme v tomto Parlamente deklarovali našu otvorenosť spolupracovať na zatvorení väzenia v zálive Guantánamo a presídlení bývalých väzňov.
Členské štáty z bývalého východného bloku majú byť Spojeným štátom za čo zaviazané. Stali sme sa súčasťou transatlantického spoločenstva niekoľko rokov predtým, než sme sa stali členmi EÚ. Poľsko za seba už vyjadrilo vďačnosť tým, že bolo ochotné podporiť USA, kedykoľvek to bolo potrebné vrátane vojenského nasadenia v Iraku a Afganistane. Apelujem však na novú americkú vládu, aby nepovažovala túto podporu za bezvýhradne zaručenú. Mladá generácia Poliakov, ktorá vyrastala už v demokracii, rýchlo zabúda na dlh vďačnosti. Pri uskutočňovaní týchto širších cieľov by Spojené štáty nemali zabúdať, že títo lojálni spojenci majú svoje citlivé miesta, zvlášť ak ide o obnovu partnerstva medzi Spojenými štátmi a Ruskom.
Geoffrey Van Orden
- Vážený pán predsedajúci, chcel by som povedať niekoľko varovných slov, predovšetkým novej administratíve prezidenta Obamu. Za posledných 60 rokov Spojené štáty vystriedali celý rad postojov voči európskej integrácii. Tak sa to prirodzene javí z pohľadu nezasväteného a môže sa dokonca vytvárať obraz - verím, že mylný - že sa to podobá na historickú skúsenosť samotnej Ameriky. Je to pohľad, ktorý podporujú dominantné federalistické trendy v inštitúciách Európskej únie. Nebezpečenstvo je v tom, že americkí partneri berú vyjadrenia Európskej únie ako fakt, a nie ako historku z dokumentárneho filmu, ktorej obsah je veľakrát zavádzajúci a vymyslený.
Spojené štáty musia pochopiť, že mnohí z nás sú presvedčení, že Európska únia sa uberá zlým smerom a že jej snaha vytvoriť štát, čo sa volá Európa, neodráža želanie občanov, ktorí sa oprávnene hlásia k zvrchovanosti svojich štátov a k ich schopnosti voliť a odvolávať vlády.
Nie je však ani v záujme Spojených štátov, aby sa myšlienkovo roztrieštená Európska únia zmocnila dobrovoľného záväzku mnohých európskych krajín vstúpiť do koalície.
Musím povedať, že si spravodajcu pána Millána Mona veľmi vážim a stotožňujem sa s mnohými pocitmi v jeho správe, no nie s jej hlavným záverom, ktorý povyšuje úlohu Európskej únie ako inštitúcie pri rokovaniach so Spojenými štátmi na úroveň osobitného hovorcu.
Ioan Mircea Paşcu
- Vážený pán predsedajúci, hoci nám Západná únia pomohla získať nezávislosť a ukončiť studenú vojnu, až do vstupu našich krajín do NATO a Európskej únie neboli transatlantické vzťahy práve ideálne.
Súčasná kríza a spoločné problémy, ktoré s ňou súvisia, napríklad zhoršenie bezpečnosti, celosvetové problémy ako energetika, zmeny klímy, šírenie jadrových zbraní a nové mocenské centrá, ďalej regionálne problémy ako Stredný východ, Afganistan, Pakistan, Irán a Afrika, si vyžadujú maximálne zintenzívnenie transatlantickej spolupráce.
V tomto kontexte je pozitívny prínos správy v prvom rade v tom, že navrhuje postupy inštitucionalizácie týchto vzťahov, spoločný prístup k Rusku a šiestim východoeurópskym krajinám, dosiahnutie zjednoteného transatlantického trhu, postupnú integráciu našich finančných trhov a rozšírenie bezvízového programu USA pre všetky členské štáty Európskej únie.
Nemôžeme zlyhať. Západ by za to zaplatil stratou iniciatívy vo svetových záležitostiach pravdepodobne na dosť dlhú dobu.
Alexandru Nazare
. - (RO) Keď sa zamyslíme nad vývojom za posledné roky v Európskej únii alebo na úrovni vlád Spojených štátov, ako aj celkovo nad vývojom na globálnej úrovni, myslím, že nastal čas prehodnotiť transatlantické partnerstvo a prispôsobiť ho novým skutočnostiam.
Z tohto hľadiska vítam správu môjho kolegu pána Millána Mona a rád by som využil túto príležitosť, aby som mu blahoželal. Táto správa posilňuje vo veľmi užitočnom dokumente hlavné priority Európy vo vzťahu k Spojeným štátom. Taktiež ma teší, že do správy boli zahrnuté pozmeňujúce a doplňujúce návrhy, ktoré som navrhol.
Chcel by som uviesť niekoľko poznámok.
Po prvé, spolupráca v oblasti bezpečnosti musí pokračovať. Pre Európu nastal čas, aby sa vo väčšej miere podieľala na vojnovej dráme v Afganistane, kde sa vedie krutá vojna v mene budúcnosti regiónu. Rád by som tiež spomenul, že Rumunsko, krajina, z ktorej pochádzam, podporovalo a podporuje snahy Spojených štátov v Iraku aj v Afganistane.
Po druhé, čo sa týka návrhu v oblasti energetiky, myslím, že pri koordinovaní snáh o výskum a identifikáciu nových čistých energetických zdrojov je potrebný spoločný postup.
Pokiaľ ide o vzťahy s Ruskom, mám pocit, že je vhodný čas prijať konzistentný prístup k vzťahom medzi Spojenými štátmi a Európou na jednej strane a Ruskom na strane druhej.
Na záver by som chcel uvítať obzvlášť konštruktívne návrhy na vytvorenie transatlantických konzultačných orgánov vrátane zahraničnej a bezpečnostnej politiky.
Luis Yañez-Barnuevo García
- (ES) Vážený pán predsedajúci, mali by sme nahlas kričať: "Dobré správy! Dobré správy!" Prezident Obama spôsobil ďalší zázrak. Po mnohých rokoch sa mu podarilo zjednotiť Parlament a Európsku úniu v spoločnom zámere, ktorý je posilnením transatlantických vzťahov.
V minulosti sa už vyskytla podobná chvíľa, keď Bill Clinton a Felipe González v roku 1995 podpísali transatlantickú agendu. V tom čase sa do budúcnosti hľadelo s veľkým optimizmom. Potom prišlo osem čiernych rokov Bushovho prezidentského úradu. Zásadne rozdelil európske vlády, hoci verejnú mienku nie až natoľko. Jeho vláda neustále zanedbávala princípy, ktoré boli pre Európsku úniu podstatné, napríklad mnohostrannosť, podpora Organizácie Spojených národov a medzinárodná zákonnosť.
Teraz sa to všetko obnovilo a máme dobrý dôvod dúfať, že vzťahy medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi majú budúcnosť. Chcem preto blahoželať pánovi Millánovi Monovi k tejto vynikajúcu správe, ktorá prišla vo veľmi vhodnom čase na upevňovanie vzťahov medzi dvoma kontinentmi.
Íñigo Méndez de Vigo
- (ES) Vážený pán predsedajúci, rád by som sa pridal k výkrikom "Dobré správy!", ktoré vyjadril pán kolega Yañez-Barnuevo García, pretože som presvedčený, že táto správa označuje zlom vo vzťahoch so Spojenými štátmi.
Jedna moja dobrá priateľka mi nedávno povedala, že bola v Spojených štátoch a bola prekvapená, ako málo tam vedia o nových inštitúciách a nových postupoch, ktoré vznikajú na základe Lisabonskej zmluvy.
Ak by som mal čosi pochváliť a veľmi kladne zhodnotiť jednu vec v tejto výbornej správe, ktorú vypracoval pán Millán Mon, je to presne to, že nám transatlantické vzťahy dáva do pôsobnosti Lisabonskej zmluvy a že vytyčuje všetky základné mechanizmy, ktoré Lisabonská zmluva poskytuje, aby Európska únia mohla so Spojenými štátmi udržiavať čo najužšie vzťahy.
Poskytuje nám Európanom nástroje na vyjadrenie tohto európskeho želania, ktoré bolo také potrebné v minulosti, je rovnako potrebné aj dnes a niet pochýb, že bude potrebné aj v budúcnosti.
Aj ja by som chcel blahoželať spravodajcovi pánovi Millánovi Monovi k jeho vynikajúcej správe.
Alexandr Vondra
úradujúci predseda Rady. - Vážený pán predseda, ďakujem za všetky vaše príspevky a pripomienky v tejto rozprave. Teší ma, že Európsky parlament, Komisia a predsedníctvo majú veľmi podobný názor na najdôležitejšie otázky v strategickom dialógu medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi. Potešilo ma, keď som si vypočul silnú podporu pre témy, ktoré sme vybrali na naše prvé neformálne zasadnutie s prezidentom Obamom, a to konkrétne tieto: po prvé energetická bezpečnosť a zmeny klímy; po druhé hospodárska spolupráca; a po tretie spolupráca v oblasti bezpečnosti a vonkajších vzťahov.
Pozorne som počúval aj ostatné prednesené pripomienky, napríklad o potrebe budovať novú transatlantickú agendu, prehĺbiť spoluprácu v oblasti zahraničnej pomoci a rozvojovej politiky, snahy o spoluprácu v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí, o potrebe udržania kroku s Transatlantickou hospodárskou radou, preskúmania možnosti vytvoriť Transatlantickú politickú radu a podobne. Pri príprave pravidelného samitu EÚ a USA v júni ich vezmeme do úvahy.
Tí z vás, ktorí poukázali na ostatné problémy, napríklad na bezvízový program, keďže nie všetky krajiny sú do neho zahrnuté, si možno spomenú, akú snahu vynaložila pred rokom moja krajina v tejto oblasti. Bolo to aj predmetom rozpravy v tomto Parlamente, preto vás môžem ubezpečiť, že sa naďalej budeme touto otázkou zaoberať aj s americkou vládou.
Na záver by som chcel dodať tieto úvahy. Zdá sa mi jasné, že nová americká vláda vzala do úvahy mnohé z posolstiev o transatlantickom partnerstve, ktoré sme im poslali za posledné mesiace a roky. Teraz na ne reagujú. Teraz nás napríklad žiadajú, aby sme poskytli silnejší strategický prínos pre Afganistan. Je tiež zrejmé, že sa očakáva, že sa k strategickému prínosu pridajú aj veľmi praktické záväzky, preto verím, že počas rokovania o našich praktických príspevkoch pre budúcu afganskú misiu budete na to pamätať. Keď sa tým raz budeme v rozprave vážne a do hĺbky zaoberať, nemalo by nás to už prekvapiť. Keď prezident Obama minulý rok v Berlíne povedal, že Amerika nemá lepšieho partnera než Európu, nebolo to z jeho strany len zásadné vyhlásenie, ale aj výzva pre Európu, aby poskytla dôkaz.
Po druhé si všetci uvedomujeme, že problémy, ktorým čelíme, sú stále početnejšie a komplexnejšie. Aby som sa vrátil k jednému zo svojich úvodných bodov: keď sa EÚ a USA dohodnú, môžeme pomôcť pri tvorbe globálnej agendy. Znamená to, že uplatníme svoj podiel na vedení a ostatným pôjdeme príkladom, aby sami preukázali svoju podporu a poskytli prostriedky pre stanovené ciele. Aby sme to však dokázali a boli pre Spojené štáty dôveryhodnými partnermi, musí Európska únia hovoriť tak jednohlasne, ako je to len možné.
České predsedníctvo bude naďalej zaručovať, že transatlantické partnerstvo ostane jedným zo základných kameňov zahraničnej politiky Európskej únie. Teším sa na ďalšie rozvíjanie tohto vzťahu, keď budeme spoločne čeliť novým výzvam, a teším sa aj na ďalšiu spoluprácu s týmto Parlamentom v tejto veci.
Benita Ferrero-Waldner
členka Komisie. - Vážený pán predsedajúci, ako tu mnohí povedali, v tejto rozprave ide o to, ako dokážeme realizovať najdôležitejšie otázky s takým rozhodujúcim strategickým partnerom, akým sú Spojené štáty americké.
Keďže som na začiatku predniesla dostatočný počet veľmi jasných a praktických pripomienok, teraz uvediem niektoré konkrétne.
Po prvé, úloha zákonodarcov vo vzťahoch medzi EÚ a Spojenými štátmi a inštitucionalizovanie týchto vzťahov je veľmi dôležitá. V podstate jednoznačne podporujeme tesnejšie prepojenie medzi zákonodarcami EÚ a Spojených štátov. Prvotný impulz musí samozrejme prísť od samotných tvorcov zákonov. Viem, že Európsky parlament je pripravený tak urobiť, a rovnaký krok by sme očakávali aj od Kongresu. Navrhujem, že pre zákonodarcov EÚ by napriek všetkému malo zmysel udržiavať aj intenzívnejšie kontakty so Senátom, ktorý má dlhší volebný cyklus, a s kongresmanmi, ktorých skúsenosti v jednotlivých odvetviach by mohli napomôcť programu Transatlantickej hospodárskej rady (TEC).
Lisabonská zmluva, ak a keď vstúpi do platnosti, potom posilní, ako bolo povedané, úlohu Európskeho parlamentu pri vytváraní dialógu medzi EÚ a Spojenými štátmi, zvlášť v regulačnej oblasti. Ako už bolo spomenuté, nemenej dôležité budú aj mozgové trusty, a to nielen zo Spojených štátov smerom k nám, ale aj z EÚ do Spojených štátov.
Čo sa týka spoločných inštitúcií EÚ a USA, chcela by som požiadať o rozvahu po prvé v tom, že transatlantická agenda by sa mala orientovať na podstatu, nie na procesnú stránku. Na našich prvých rokovaniach s prezidentom Obamom bude preto dôležité, ako som už predtým povedala, preukázať schopnosť sústrediť sa na výsledky.
Pozorne som však zaznamenala vašu výzvu na celkovú reorganizáciu súčasného usporiadania v zmysle transatlantickej agendy. Mám v úmysle iniciovať revíziu týchto štruktúr, aby sa im ľahšie pracovalo, a Komisia predloží patričné návrhy.
Dovoľte mi stručne povedať pár slov o Transatlantickej hospodárskej rade (TEC). Pán Verheugen sa 23. marca 2009 už stretol so svojím americkým partnerom pánom Fromanom. Tu sú hlavné okruhy otázok Transatlantickej hospodárskej rady po nástupe novej vlády. Prvý okruh je vytýčenie profilu politicky strategických otázok a zároveň odbremenenie programov samitu od otázok technickejšieho rázu. Druhý okruh je časový horizont pre budúci pracovný program. Tu chce pán Verheugen nastaviť veľmi dlhú časovú perspektívu, no to sa musí zvážiť vzhľadom na mandát tejto Komisie a na to, že musíme dosahovať aj určité krátkodobé výsledky. A posledným okruhom je, ako sa vyrovnávať s tlakom členských štátov, ktorým sme sľúbili, no doteraz nepredložili strednodobý program, aby sme sa viac zapájali do práce v Transatlantickej hospodárskej rade (TEC).
Po druhé by som rada zdôraznila, že sa ako spoločenstvo hlásime k rovnakým hodnotám ako USA, no stále sú tu veci, na ktorých treba pracovať. Budeme preto musieť pokračovať v nabádaní Spojených štátov, aby podpísali kľúčové dohovory OSN o ľudských právach vrátane dohovorov o diskriminácii žien a o právach detí, aby som spomenula aspoň niektoré. Patrí sem aj naše postavenie v Medzinárodnej obchodnej komore (ICC), ako sa zdôrazňovalo pri niekoľkých príležitostiach s Bushovou administratívou, ale táto téma sa opäť oživí.
Po tretie je to otázka zrušenia vízovej povinnosti a vízovej reciprocity, ktorú mnohí z vás spomenuli. Vieme, že vďaka vytrvalému úsiliu členských štátov a na úrovni EÚ bolo sedem členských štátov prijatých do bezvízového programu USA v novembri a decembri 2008. Stále však máme päť členských štátov, ktoré ešte nemôžu využívať bezvízové cestovanie do Spojených štátov. Budeme sa preto touto otázkou zaoberať aj naďalej.
Môžem vám povedať, že pán podpredseda Barrot a český minister pán Langer minulý týždeň opäť otvorili túto otázku vo Washingtone a americká strana vo všeobecnosti preukázala pochopenie nášho postoja, no zároveň zdôraznila, že postup federálnej vlády sa odvíja od zákonných požiadaviek, ktoré jasne stanovujú rámec budúceho rozširovania programu a ktoré Kongres pozorne monitoruje. Americká ministerka pre vnútornú bezpečnosť pani Napolitanová nás informovala, že ďalší členský štát nie je ďaleko od toho, aby bol zaradený do bezvízového programu USA.
Na záver spomeniem otázku Afganistanu. Nielenže sme tejto krajine v minulosti poskytli veľkú podporu, ale ako som už predtým povedala, sme pripravení podieľať sa na záchrane civilistov, na čo sú určené dodatočné finančné zdroje, ktoré získame z nášho ázijského rozpočtu a ktoré budú určené na voľby, políciu a najpravdepodobnejšie na poľnohospodárstvo, pretože je dôležité mať ďalší alternatívny druh živobytia.
Vždy som otvorená novým myšlienkam. Jedným príkladom z vašej správy by bola transformácia rokovaní ministrov zahraničných vecí na Transatlantickú politickú radu, ktorá by sa viac zameriavala na strategické témy. Ako som už predtým poznamenala, máme v pláne zamerať sa na obnovu existujúcej transatlantickej agendy práve z tohto pohľadu, ako aj z pohľadu príprav na pätnáste výročie Novej transatlantickej dohody v roku 2010.
Francisco José Millán Mon
spravodajca. - (ES) Vážený pán predsedajúci, chcel by som najprv vyjadriť svoju vďaku za všetky príspevky a blahoželania, ktoré som dostal. Za najdôležitejší prvok tejto rozpravy osobne považujem to, že tu máme široký konsenzus nielen v otázke dôležitosti vzťahov medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi, ale aj v otázke potreby posilňovať tieto vzťahy, a to nielen prostredníctvom spoločnej agendy na riešenie závažných problémov a konfliktov, ale aj prostredníctvom nových inštitucionálnych mechanizmov.
Okrem jedinej výnimky som nezaznamenal žiadne vážne námietky voči dvom samitom ročne ani voči zriadeniu Transatlantickej politickej rady a, samozrejme, ani voči vylepšeniu či aktualizácii úrovne dialógu medzi zákonodarcami na štruktúrovanejší dialóg, na akýsi druh transatlantického zhromaždenia, ako odporúča správa.
Pokiaľ ide o tento bod, som tiež veľmi rád, že pani komisárka považuje toto posilňovanie dialógu medzi zákonodarcami za veľmi potrebné a že ani ona, ani predstaviteľ Rady nie sú proti tomuto ďalšiemu posilňovaniu našich inštitúcií, ktoré, ako som presvedčený, si z väčšej časti vyžiadala súčasná situácia s Lisabonskou zmluvou. Bude to užitočné a prospešné pre obe strany.
V rámci jednej minúty nemôžem odpovedať na všetky pripomienky, ktoré som si vypočul. No chcem povedať, že pokiaľ ide o Rusko, pán poslanec Severin vie, že správa odporúča konštruktívnu spoluprácu, ale prirodzene nie na úkor ľudských práv a medzinárodného práva. Keď hovorím o zapájaní nových vznikajúcich mocností do globálneho riadenia, o Číne máme priame aj nepriame informácie. Je prirodzené - a to je pripomienka, ktorá sa vo väčšej miere dotýka aj pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov, ktoré som dostal, našťastie v obmedzenom počte - že sa správa nemôže zaoberať každou jednou témou.
Správa musí rozlišovať priority. Už aj tak je príliš dlhá a výber priorít znamená výber, triedenie a niekedy aj vyradenie zo zoznamu. Témy, ktoré sú veľmi dôležité, nemožno miešať s tými, ktorých dôležitosť nie je natoľko výrazná. Správa musí byť čitateľná. Preto by vám počas čítania nemala, ako hovoríme v španielčine, "padať z rúk", pretože je príliš ťažká.
Dámy a páni, verím, že spolupráca so Spojenými štátmi je nesmierne dôležitá. Pán premiér Gordon Brown nám včera túto skutočnosť pripomenul. Myslím, že zajtra po prijatí tejto správy si Parlament splní svoju povinnosť a vyšle signál, že si želáme a voláme po ešte pevnejšom strategickom partnerstve so Spojenými štátmi. Správa nám pripomína - a pán poslanec Elles to pred pár minútami povedal - že najdôležitejšie strategické partnerstvo, ktoré Európska únia má, je jej partnerstvo so Spojenými štátmi.
Som si istý, dúfam a verím, že Komisia a Rada urobia v najbližších mesiacoch a týždňoch, ktoré sú pre upevnenie tohto partnerstva vrátane inštitucionálneho rozmeru také dôležité, všetko, čo sa dá.
Predsedajúci
- Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční zajtra.
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Corina Creţu  
písomne. - (RO) Zvolenie prezidenta Baracka Obamu môže znamenať začiatok novej éry vo vzťahoch medzi Spojenými štátmi a Európskou úniou za predpokladu, že obe strany premenia dobre myslené zámery a priateľské deklarácie na konkrétne kroky, ktorých cieľom bude posilnenie vzájomných vzťahov a nastolenie efektívnejšej spolupráce.
Hospodárska kríza a súčasná geostrategická klíma vyvolávajú väčší záujem o zlepšenie transatlantickej spolupráce, pretože vážnym problémom čelíme spoločne. Spojené štáty a Európsku úniu spája partnerstvo, ktoré má pre obe strany zásadný význam a ktoré zastrešuje každú oblasť aktivít, od obchodnej až po vojenskú alianciu.
Za týchto okolností si myslím, že prvoradé je eliminovať posledné zvyšky diskriminácie, ktoré sa vo vzťahoch medzi USA a EÚ ešte vyskytujú. Skutočnosť, že víza pre vstup do USA sú ešte vždy povinné pre občanov šiestich členských štátov Európskej únie, musí byť prioritou v dialógu, ktorý vedie Komisia a Európsky parlament s americkými úradmi, aby sa zaručilo rovnaké zaobchádzanie všetkým občanom krajín Európskej únie na princípe úplnej reciprocity. V tejto súvislosti vítam, že do tejto správy bola zahrnutá žiadosť adresovaná Spojeným štátom, aby zrušili vízovú povinnosť pre šesť krajín, ktoré doteraz neboli zahrnuté do bezvízového programu USA.
Daniel Petru Funeriu  
písomne. - "Amerika nemá lepšieho partnera než Európu", vyhlásil prezident Obama v Berlíne v júli 2008. A Európa nemá lepšieho partnera než Ameriku. Toto je hlavný záver a motto, ktoré môžeme vyvodiť z tejto vynikajúcej správy.
Európa a Amerika čelia spoločným problémom v globálnom svete 21. storočia, stotožňujú sa s rovnakými hodnotami a bojujú za rovnaké ideály. Všetky odporúčania na zintenzívnenie vzťahov EÚ a USA, ktoré sú v správe uvedené, sú preto nielen vítané, ale aj veľmi potrebné.
Kontakt medzi ľuďmi v rámci týchto vzťahov je podľa mňa skutočným kľúčom k trvalým vzťahom a spolupráci. Preto znova zdôrazňujem a plne podporujem výzvu pre americkú administratívu, aby čo najskôr zrušila vízový režim pre občanov EÚ. Je neprijateľné, aby občania piatich členských štátov EÚ ešte stále čelili prekážkam a na cestovanie do Ameriky potrebovali víza. Európa je jednotný celok, a taký by mal byť aj prístup k všetkým jej občanom a k ich právam a slobodám.
Dovoľme, aby ľudia vzájomne komunikovali, výskumní pracovníci spolupracovali a podniky nachádzali spoločné riešenia pre súčasnú hospodársku krízu. Otázka slobody pohybu medzi týmito dvoma kontinentmi je naliehavá a mala by tvoriť hlavnú tému na stretnutí, ktoré sa bude konať 5. apríla 2009 v Prahe.
Csaba Sógor  
písomne. - Za posledných 18 rokov USA museli znášať množstvo kritiky, a pokiaľ ide o predchádzajúcu republikánsku administratívu vedenú prezidentom Bushom, išlo mnohokrát o opodstatnenú kritiku.
Dovoľte mi však pripomenúť, že bez americkej podpory a zapojenia by niektoré problémy na európskom kontinente ešte stále neboli vyriešené. Veľmi často sa v spomenutom období ukázalo, že Európska únia je bezmocná a neschopná vyriešiť konflikty, ktoré sa stali pri zadných dvierkach na našom kontinente.
Bez americkej angažovanosti a Daytonskej dohody by možno ešte stále trvala vojna v Bosne. A som si istý, že nemusím zdôrazňovať, že ani štatút Kosova by sa nevyjasnil, čo by bolo veľmi frustrujúce nielen pre ľudí v Kosove, ale aj pre európske mocnosti.
Napriek mnohým nedostatkom americkej demokracie Amerika dosiahla niečo, o čom my v tejto chvíli môžeme iba snívať: majú prezidenta tmavej pleti. Vkladám do transatlantických vzťahov veľké nádeje a pevne verím, že nastane zlepšenie v prospech EÚ aj USA.
