Reakcia EÚ na migračné toky v severnej Afrike a južnom Stredozemí, najmä na ostrove Lampedusa - Migračné toky vznikajúce z dôvodu nestability: rozsah a úloha zahraničnej politiky EÚ (rozprava). 
Predsedajúca
Ďalším bodom programu je spoločná rozprava na tieto témy:
vyhlásenie Komisie o reakcii EÚ na migračné toky v severnej Afrike a južnom Stredozemí, najmä na ostrove Lampedusa, a
správa Fiorella Proveru v mene Výboru pre zahraničné veci o migračných tokoch vznikajúcich z dôvodu nestability: rozsah a úloha zahraničnej politiky EÚ:.
Cecilia Malmström
členka Komisie. - Niektorých poslancov už asi začínam unavovať, ale myslím si, že táto spoločná rozprava o migračných tokoch je veľmi aktuálna. Pôjde jednak o všeobecnú diskusiu o úlohe a rozsahu zahraničnej politiky EÚ, ako ich načrtla správa pána Proveru, jednak o príležitosť pre mňa, aby som vás informovala o tom, ako EÚ reaguje na krízu v južnom Stredozemí.
Začnem poďakovaním pánovi Proverovi za jeho vynikajúcu správu, ktorú som si prečítala s veľkým záujmom. Je to veľmi aktuálna téma na diskusiu a to isté platí o úlohe, ktorú by mala zahraničná politika EÚ zohrávať v súvislosti s veľmi zložitou a mnohotvárnou povahou migrácie.
Na začiatok spomeniem niektoré prvky reakcie EÚ na krízu v južnom Stredozemí a potom prejdem k všeobecnejšej úlohe zahraničnej politiky EÚ. Ako všetci viete, v južnom Stredozemí čelíme situácii, ktorá sa v posledných týždňoch stala veľmi kritickou vzhľadom na migračné toky, ktoré sú jej súčasťou. Od vypuknutia zmien v severnej Afrike a Líbyi bolo vysídlených vyše 400 000 ľudí. Väčšina z nich sú štátni príslušníci tretích krajín, ktorí prišli do Tuniska alebo Egypta. Väčšinu z nich sa podarilo repatriovať do ich vlasti, no niekoľko tisíc tam naďalej zostáva a o chvíľku sa k nim vrátim.
Približne 20 000 migrantom, najmä z Tuniska a v menšej miere z iných afrických krajín, sa podarilo nezákonne vstúpiť na územie Európskej únie tým, že sa doplavili na brehy ostrova Lampedusa a Malty. Oba tieto ostrovy preto čelia silnému migračnému tlaku. Európska únia už zareagovala na tieto vážne, no rozličné problémy účinným a rýchlym spôsobom a podnikla tri konkrétne kroky. Po prvé Komisia zmobilizovala 30 miliónov EUR na riešenie humanitárnej núdze spôsobenej náhlymi prílevmi migrantov a utečencov v krajinách susediacich s Líbyou. Pomocou prostriedkov poskytnutých na bilaterálnej báze členskými štátmi a inými medzinárodnými darcami bolo možné ponúknuť dočasné prístrešie migrantom a utečencom, splniť ich základné potreby a navrátiť ich do ich príslušných krajín pôvodu.
Po druhé sme zareagovali na nelegálne a zmiešané toky migrantov cez Stredozemné more. Agentúra Frontex s pomocou viacerých členských štátov spustila spoločnú operáciu Hermes, ktorej cieľom je pomôcť Taliansku pri kontrole plavidiel s migrantmi a utečencami na palube. Ba čo viac, Europol vyslal do Talianska tím odborníkov s cieľom pomôcť orgánom zodpovedným za dodržiavanie zákonov identifikovať možné zločinecké siete zapojené do obchodovania s ľuďmi.
Po tretie sa Komisia snažila zaistiť, aby boli členské štáty, ktoré sú vystavené rastúcim tokom utečencov a nelegálnych migrantov, vo veľmi krátkom časovom horizonte schopné zvládať finančné dôsledky tohto vysídľovania. Rýchlo sme určili 25 miliónov EUR, ktoré bude možné zmobilizovať v rámci Fondu pre vonkajšie hranice a Európskeho fondu pre utečencov, ak a keď o to konkrétne požiadajú členské štáty. Zatiaľ sme prijali jednu žiadosť, no sme pripravení zvážiť aj ďalšie naliehavé žiadosti.
Myslím si, že táto prvá reakcia bola komplexná - je však jasné, že musíme robiť viac. Potrebujeme vytvoriť štruktúrovanejší, trvalo udržateľný plán schopný pokryť rôzne rozmery tohto javu na základe solidarity medzi členskými štátmi, s plným dodržiavaním medzinárodných záväzkov Európskej únie.
Navštívila som Egypt s maďarským ministrom zahraničných vecí pánom Martonyim a Tunisko so svojím kolegom komisárom Fülem, ktorý zodpovedá za susedskú politiku. Bolo to čiastočne v reakcii na závery Európskej rady, ktorá Komisiu požiadala o veľmi aktívnu súčinnosť s týmito dvoma krajinami.
Ešte v období pred júnovou Radou SVV zamýšľam Komisii v máji predložiť balík návrhov, ktorý sa bude zaoberať prístupom EÚ v oblasti migrácie, mobility a bezpečnosti spoločne s krajinami južného Stredozemia.
Krátkodobo treba prijať viacero opatrení. V súvislosti s nepretržitým tokom utečencov prichádzajúcich z územia Líbye a jeho možným nárastom sa zvážia tieto kroky: je potrebné, aby bola naďalej dostupná primeraná úroveň finančných prostriedkov na podporu poskytovania humanitárnej pomoci. V tomto kontexte bude nevyhnutné vyčleniť finančné prostriedky na spĺňanie základných potrieb utečencov, na uľahčenie ich návratu do krajín pôvodu (kde je to primerané) a na podporu ich úspešnej opätovnej spoločenskej a profesionálnej integrácie po návrate do vlasti.
Navyše pri čoraz väčšom počte utečencov prichádzajúcich z Líbye ide o štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí mali v Líbyi pobyt ako utečenci či žiadatelia o azyl. Týchto ľudí, je ich niekoľko tisíc, nie je možné vrátiť do krajín pôvodu. Treba zvážiť presídlenie. Komisia je pripravená uľahčiť tento proces a vyzýva členské štáty, aby prevzali zodpovednosť a zapojili sa do takýchto snáh o presídlenie. Bude na to poskytnutá finančná podpora najmä z Európskeho fondu pre utečencov. V tomto kontexte je nevyhnutné, aby Rada a Európsky parlament vyvinuli snahu o rýchle dosiahnutie dohody o programe Európskej únie pre presídľovanie. Všetky tri inštitúcie sa zhodujú, pokiaľ ide o politický cieľ týchto snáh; musíme nájsť východisko z tejto patovej situácie, do ktorej sa dostali inštitúcie.
Je tiež naliehavo potrebné vyvinúť regionálny program ochrany, ktorý zahrnie Egypt, Líbyu a Tunisko. V rámci tematického programu spolupráce s tretími krajinami plánuje Komisia vyčleniť 3,6 milióna EUR na podporu takéhoto programu. Zváži sa tiež vyslanie tímov Európskeho podporného úradu pre azyl do členských štátov postihnutých týmito tokmi; cieľom je pomoc orgánom pri skríningu žiadateľov o azyl.
A napokon by Komisia - v prípade hromadného prílevu vysídlených osôb a pri splnení podmienok stanovených smernicou - bola pripravená zvážiť využitie mechanizmov stanovených smernicou o dočasnej ochrane z roka 2001, aby sa týmto ľuďom poskytla okamžitá ochrana na území iných členských štátov EÚ. Zámerom by bolo poskytnúť dostatočný priestor vnútroštátnym azylovým systémom a podporovať dobrovoľné solidárne opatrenia medzi členskými štátmi.
Pokiaľ ide o nepretržité prílevy nelegálnych migrantov prichádzajúcich z južného Stredozemia, ktoré by sa ešte mohli zosilniť, Komisia sa domnieva, že členské štáty by spoločnej operácii Hermes koordinovanej agentúrou Frontex mali poskytnúť dodatočné zdroje. Agentúra Frontex bude pripravená poskytnúť logistickú a finančnú podporu na pomoc dotknutým členským štátom, organizáciu leteckých navrátení a tiež vyslanie rýchlych pohraničných zásahových tímov, ak si to členské štáty budú želať.
Zásadný význam má, aby sa rýchlo posilnili kompetencie agentúry Frontex a aby sme jej dali k dispozícii účinnejšie nástroje. Zmenené a doplnené nariadenie o založení agentúry Frontex by Rada a Európsky parlament mali prijať čo najskôr.
Čoskoro sa tiež očakáva štart konkrétnych projektov, ktoré pripravujú služby EÚ v partnerstve s dotknutými krajinami počínajúc Tuniskom a Egyptom. Cieľom je zvýšiť ich schopnosť - v spolupráci s príslušnými orgánmi - kontrolovať svoje hranice a bojovať tak proti zločineckým organizáciám podporujúcim pašovanie migrantov a obchodovanie s ľuďmi, uľahčiť readmisiu a opätovnú spoločenskú a profesionálnu integráciu, identifikovať a registrovať migrantov vstupujúcich na územie EÚ a zaobchádzať s nimi v súlade s medzinárodnými normami ponúknutím azylu tým, ktorí potrebujú medzinárodnú ochranu.
Tieto opatrenia predstavujú okamžitú reakciu na situáciu. Potrebujeme však zaviesť aj dlhodobé, trvalo udržateľné programy. So svojimi partnermi v Tunisku a Egypte som diskutovala o zavedení pracovných opatrení k rôznym otázkam pokrytým v rámci partnerstva v oblasti mobility. Mohlo by to nadobudnúť podobu nového, na mieru šitého prístupu EÚ, ktorý bude posudzovať zásluhy každej krajiny samostatne a zohľadní celkovú zahraničnú politiku EÚ v danej krajine.
Partnerstvá by mohli zahŕňať všetko, počínajúc zjednodušeným vystavovaním víz (za určitých podmienok a pre konkrétne kategórie) cez migráciu za prácou a prevenciu nelegálnych migračných tokov až po založenie azylových systémov, readmisiu, presadzovanie práva, navrátenia atď. S ministrami vnútra oboch krajín sme sa dohodli na vytvorení pracovného opatrenia, aby sme mohli začať identifikovať, čomu sa budeme spoločne venovať.
Som presvedčená, že tento súdržný prístup k zahraničnej politike EÚ nám pomôže založiť dlhodobý systém riadenia migračných tokov, čo ma privádza k správe pána Proveru. Pretrvávajúce dlhodobé konflikty a humanitárne krízy v regiónoch, akou je aj tá, o ktorej hovoríme, sú dôležité faktory podnecujúce migráciu na osi juh-juh a migráciu smerom do EÚ. Naše hlavné výzvy v celosvetovom meradle, napríklad migrácia, dôrazne podčiarkujú dôležitosť vypracovania komplexného prístupu, ktorý prepojí bezpečnosť, stabilitu, krízový manažment a rozvoj.
Ako naznačuje správa, taký prístup sa musí zakladať na odhodlanom prístupe v oblasti ľudských práv, predovšetkým vo vzťahu k právam migrantov. Osobitnú pozornosť treba venovať situácii zraniteľných skupín. Zhodujeme sa v názore, že pri riešení otázok migrácie, mobility a bezpečnosti je nevyhnutné zaviesť dlhodobejšie, trvalo udržateľné programy spolupráce v kombinácii s podporou demokracie, právneho štátu a dobrej správy vecí verejných v tretích krajinách.
Tento prístup by mal byť šitý na mieru, ako som opísala, aby každú krajinu posudzoval podľa jej individuálnych zásluh. Tento komplexný prístup zapadá do iných politických procesov, akým je napríklad vzájomná prepojenosť bezpečnosti a rozvoja, ktorá sa spomína v európskej bezpečnostnej stratégii i v Európskom konsenze o rozvoji.
Musíme zmobilizovať celú škálu politík a nástrojov, ktoré máme k dispozícii v súvislosti s odstraňovaním chudoby, systémami včasného varovania a preventívnou diplomaciou, humanitárnou pomocou, opatreniami na riešenie kríz vrátane sankcií, misiami krízového manažmentu, obnovou po ukončení konfliktu a budovaním mieru.
Táto správa je preto veľmi aktuálna, keďže EÚ v súčasnosti musí riešiť krízu. Predstavuje však tiež možnosť začať niečo nové, možnosť podporiť veľkolepé nové demokratické sily, ktoré sú na vzostupe: vidíme veľkú ochotu reformovať krajiny, najmä v Tunisku, no tiež v Egypte.
Globálny prístup k migrácii ako vonkajší rozmer migračnej politiky EÚ treba založiť na skutočnom partnerstve s tretími krajinami. To sa spomína v Štokholmskom programe i v Štokholmskom akčnom pláne. V globálnom prístupe k migrácii, ktorý predstavíme túto jeseň, poskytneme ďalšie iniciatívy. Zámerom je definovať ciele prístupu jasnejšie a zo strategickejšieho hľadiska. Prístup navrhne priority, zásady a konkrétne opatrenia, okrem toho však tiež bližšie preskúma napríklad prepojenia medzi migráciou a rozvojom či migráciou a zmenou klímy.
Viem, že ste všetci ochotní diskutovať o rôznych prvkoch tejto záležitosti. Ide o komplexnú a veľmi zložitú otázku, ktorá si vyžaduje veľa času a námahy, ak ju máme primerane posúdiť. Tiež veľmi závisí od udalostí a mení sa takmer z hodiny na hodinu. Komisia sa zatiaľ snažila byť konštruktívna a riešiť túto otázku veľmi komplexným a uceleným spôsobom. Teším sa na vaše otázky.
Fiorello Provera
Túto tragicky aktuálnu iniciatívnu správu sme prvý raz vypracovali pred vyše rokom s cieľom zhodnotiť jav prisťahovalectva a jeho štrukturálne príčiny pragmatickým a vyváženým spôsobom nezávisle od politických či ideologických predsudkov.
Chceli sme preskúmať úlohu zahraničnej politiky a jej schopnosť vplývať na hlboko zakorenené príčiny prisťahovalectva, poza rámec humanitárnych či núdzových intervencií. Vojny, etnické napätia, neustála zmena klímy, porušenia ľudských práv, nedostatok občianskych a hospodárskych slobôd, zakorenená korupcia, nedostatok inštitučných zástupcov potrieb občanov, napríklad odborov, združení, politických strán - súbor všetkých týchto prvkov predstavuje pole uplatnenia európskej zahraničnej politiky a vyriešenie týchto problémov odstráni mnohé z príčin, ktoré z miliónov ľudí robia vysťahovalcov.
Žiadna politika rozvojovej spolupráce nemôže byť plne účinná, ak nerieši príčiny nestability v krajinách pôvodu migrantov. To zahŕňa regionálnu spoluprácu s krajinou pôvodu i s krajinou tranzitu, aj pomocou dvojstranných dohôd. Už rozvojové ciele tisícročia sú veľmi ambiciózne, no istotne sa ich nepodarí dosiahnuť bez politickej stability a bez zavedenia účinných mechanizmov prevencie konfliktov a zachovania mieru. Celosvetový dosah tejto politiky a jej holistický prístup si vyžadujú jasné myšlienky a značné finančné prostriedky, ku ktorým sa v tomto okamihu krízy dá ťažko dostať.
Preto je vhodné koordinovať činnosť Únie s činnosťami iných mocností, napríklad Spojených štátov, aby sme sa vyhli duplicite financovania v rovnakých oblastiach či rozptylu finančných prostriedkov, ako sa často stalo v minulosti. Globálny jav treba riešiť globálnou politikou. Musíme viesť krajiny pôvodu migrantov k demokracii a dobrej správe vecí verejných tým, že im sprístupníme naše hodnoty a skúsenosti.
Podľa európskej susedskej politiky by sme mali ponúknuť hospodársky program, ktorý dokáže zvýšiť úroveň zamestnanosti, a obchodné dohody, ktoré dokážu vytvoriť skutočný hospodársky rozvoj v súlade so zákonmi trhu. Pán komisár Füle a vysoká predstaviteľka barónka Ashtonová pomocou sloganu "viac pre viacerých" upriamili pozornosť na koncepciu podmienenosti pomoci, ktorej cieľom je odmeňovať krajiny, ktoré sa najaktívnejšie vydávajú na cestu k demokratickým reformám a dodržiavaniu ľudských práv. To je v súlade s našimi európskymi hodnotami, účinné pre rozvoj a - ak mi to dovolíte povedať - morálne spravodlivé voči daňovníkom.
Na záver by som rád povedal, že európska politika riadenia veľkých migračných tokov by mala ísť ruka v ruke s prijatím koncepcie "rozdelenia záťaže" v súlade s povinnosťou solidarity členských štátov podľa článku 80 zmluvy, pretože žiadna krajina nedokáže zvládnuť núdzový stav obrovských rozmerov bez pomoci iných.
A napokon ďakujem pani komisárke Malmströmovej za podporu niektorých či mnohých bodov tejto správy. Dúfam, že Európa skutočne dokáže spolupracovať s Talianskom na riešení javu, ktorý má medzinárodný rozmer a dotýka sa každého z nás.
Corina Creţu
Rada by som začala poďakovaním pánovi spravodajcovi za plodnú spoluprácu, ktorú mi poskytol počas vypracúvania tejto správy.
V súvislosti s konkrétnou témou, o ktorej dnes diskutujeme, hromadný odchod ľudí z oblasti Stredozemia je problémom nielen pre krajiny v danom regióne, pretože celá Európska únia zodpovedá za riešenie tejto naliehavej humanitárnej situácie. Ide o osobitnú situáciu, ktorú sme nepredvídali v čase, keď sme vypracúvali túto správu. Názor Výboru pre rozvoj je taký, že prioritou musí byť riešenie humanitárnej situácie a poskytnutie pomoci utečencom. Nemôžeme však prijať navrhnuté extrémne populistické riešenia, ktoré občanom z ostrova Lampedusa sľúbili, že sa prisťahovalcov zbavia do 60 hodín. Nasledovali evakuácie do oblasti pevniny, no keď cieľové regióny odmietli umiestnenie táborov, začala sa repatriácia.
Považujem za neprijateľné, že Francúzsko a Nemecko odmietli prijať časť utečencov a že sa taliansky minister vnútra vyhráža udelením dočasných povolení na pobyt, ktoré by tisíckam prisťahovalcov umožnili voľný pohyb v Európskej únii. Toto nie sú konštruktívne a ucelené reakcie v súlade so záväzkami členských štátov. Ani sebectvo, ani vynútenú solidaritu nenájdeme medzi hodnotami, na ktorých bola vybudovaná Európska únia. Preto si myslím, že musíme čo najrozhodnejšie trvať na dialógu a spolupráci s cieľom identifikovania spoločných riešení tohto vážneho problému.
Franziska Keller
spravodajkyňa Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci požiadaného o stanovisko. - Migrácia sa odohráva nielen z ostatných oblastí smerom do Európy. V skutočnosti prebieha väčšina migrácie mimo Európy v rámci krajín či regiónov na iných kontinentoch.
V súčasnosti sú Pakistan a Sýria krajinami, ktoré prichýlili najviac migrantov - na to by sme nemali zabúdať. Na migráciu existujú rôzne dôvody: vojna, konflikt, chudoba, diskriminácia, násilie a prenasledovanie, rodina, zmena klímy a mnoho iných. Týmito otázkami by sme sa mali zaoberať a bojovať by sme mali proti motivačným faktorom, nie samotným migrantom. Ak chceme bojovať proti týmto motivačným faktorom, potrebujeme dobrú rozvojovú politiku; tam nám podmienenosť veľmi nepomôže.
Potrebujeme zrevidovať politiky, ktoré sú v protiklade s našimi rozvojovými cieľmi, ako sa to niekedy stáva v obchodnej politike a poľnohospodárstve. Potrebujeme však tiež dobrú politiku v oblasti demokracie a podpory ľudských práv. V minulosti Spoločenstvo a členské štáty spolupracovali s tretími krajinami na zastavení migrácie, no nie v oblasti ľudských práv. Spoločenstvo vyjednávalo o dohode s Líbyou, aby poskytlo podporu a pomoc Líbyi, ktorá by Kaddáfímu umožnila zastaviť migrantov. Teraz je čas to zmeniť. Som veľmi rada, keď počujem, že so mnou súhlasíte v tom, že sa naliehavo musíme preorientovať na prístup viac zameraný na ľudské práva. Nemali by sme zabúdať, že stabilita nie je to jediné, čo chcú a potrebujú ľudia. Stabilita bez demokracie nie je trvalo udržateľnou cestou vpred. Stabilita v kombinácii s chudobou neponúka žiadne vyhliadky. Stabilita je dôležitá, no nie je jedinou vecou, na ktorej záleží.
Nesmieme zatvárať dvere pred tými - z celosvetového hľadiska - niekoľkými migrantmi, ktorí sa vydajú na cestu do Európy. Potrebujeme spoločný azylový systém, ktorý poskytne účinnú ochranu ľuďom v núdzi, a ochraňovať musíme aj ľudí, ktorí migrujú z dôvodu konfliktu. Potrebujeme spravodlivý prístup k legálnej migrácii, ktorý migrantom prizná riadne sociálne práva. Potrebujeme nájsť spôsob ochrany ľudí, ktorí migrujú z dôvodu zmeny klímy - museli utiecť, pretože sme spôsobili zmenu klímy. Potrebujeme tiež prehodnotiť svoje vízové a hraničné politiky z hľadiska ľudských práv.
Migrantov by sme sa nemali báť. Sú to ľudia ako my, často v zúfalej núdzi, ktorí hľadajú lepší život, mier a prosperitu. Nezaložili sme pre tieto veci Európsku úniu?
A tak sa pýtam Komisie: zrealizuje sa spoločný azylový systém? Čo sa stalo s nariadením o modrých kartách? A ako zaistíte, že sa plne uplatní článok 208 Lisabonskej zmluvy, konkrétne zásada nepoškodzovania našich rozvojových cieľov?
Mario Mauro
Predovšetkým sa chcem poďakovať za záväzok, ktorý ste prijali zostavením tohto balíka opatrení, ktorý - domnievam sa - vysiela jasný politický signál, že tu nejde o problém Malty, nejde o problém Talianska a nejde o problém Španielska: ide o európsky problém.
Myslím si, že to je podstatou zmienok, ktoré ste urobili o solidarite medzi členskými štátmi a európskej susedskej politike, túžby presadiť primerané financovanie riešenia humanitárnych kríz, pomoci, repatriácie a školení, zasiahnuť v téme žiadateľov o azyl, vypracovať program, ktorý nás vyvedie zo slepej uličky, nedotknuteľného odkazu na smernicu 2001/55/ES a túžby posilniť operáciu Hermes. To všetko je vskutku príznak európskej túžby prelomiť apatiu a nedôslednosť mnohých mesiacov.
Zároveň mi dovoľte vysvetliť, z čoho pramenia naše obavy. Nepramenia primárne z 20 000 ľudí, ktorí prišli na ostrov Lampedusa. Naše obavy vzbudzuje politická skutočnosť, ktorú to predstavuje. Napríklad to, čo sa stalo v roku 1989 so zrútením východného systému a pádom komunizmu, bolo veľkým bremenom pre krajiny ako Nemecko a Rakúsko, ktoré však následne našli európsku solidaritu. Urobil sa pokus zareagovať na túto výzvu politicky a ponúknuť plán budúceho rozvoja, ktorý vyústil do integrácie mnohých krajín a národov, ktoré sú dnes súčasťou tohto Parlamentu.
Neočakávame veľa. Neexistujú dôvody na integráciu Stredozemia, ale existujú dôvody na susedskú politiku, ktorá si konečne zaslúži toto meno, aj na európsku stratégiu pre Stredozemie, ktorá si konečne zaslúži toto meno. To žiadame od Európy. Myslím si, že to, čo ste povedali, bolo v tom istom duchu.
Chcel by som požiadať, napríklad na tému smernice 2001/55/ES, aby popri odkaze na ňu, ako ste to urobili vy, Komisia vytvorila aj skutočný návrh na predloženie Rade, ktorý by Rada mala odhlasovať kvalifikovanou väčšinou, a že by to malo európske krajiny priviesť k neodvratnému porozumeniu, že problém prisťahovalcov je európskym problémom, a k porozumeniu, že problém ochrany prisťahovalcov je európskym problémom, ktorému sa už nemôžeme vyhýbať.
Juan Fernando López Aguilar
v mene skupiny S&D. - (ES) Zúčastnil som sa aj predchádzajúcej rozpravy v Parlamente na túto istú tému a môžem iba ľutovať, keďže sa zohľadnili len niektoré návrhy vyslovené v danej rozprave, akým dnes čelíme číslam a situáciám, konkrétne na ostrove Lampedusa.
Sme si vedomí pomoci pani Malmströmovej a snáh, ktoré ako komisárka pre portfólio vnútorných záležitostí vyvíja na posilnenie Európskeho fondu pre riadenie vonkajších hraníc, Európskeho fondu pre návrat a Európskeho fondu pre utečencov a, samozrejme, prevádzkou Európskej agentúry pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie.
Táto kríza v Stredozemí však jasne ukazuje, že problémom je nielen vierohodnosť, ale aj životaschopnosť spoločnej európskej prisťahovaleckej politiky, ktorej cieľom je priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti v súlade s článkami 67 až 89 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Výsledkom je, že táto transformačná kríza je výzvou pre európsku zahraničnú politiku, výzvou pre životaschopnosť danej stratégie pre Stredozemie, daného partnerstva pre Stredozemie a osobitnou výzvou najmä pre humanitárny vplyv a význam Európy pri riešení humanitárneho dosahu vysídlených osôb, potenciálnych žiadateľov o azyl a utečencov.
Preto by som opäť rád zdôraznil, že jedným z účelov tejto rozpravy by malo byť, raz a navždy, nájdenie východiska z patovej situácie v súvislosti s azylovým balíkom, ako aj poukázanie, raz a navždy, na potrebu uplatňovania a zaistenia dodržiavania smernice 2001/55/ES o opatreniach pre vysídlené osoby v prípade humanitárnych kríz a masívnych, nepredvídaných tokov vysťahovalcov. Okrem toho, ba predovšetkým, by spomenutým účelom malo byť aj vytvorenie politiky solidarity presahujúcej rozsah smernice, aby sa prejavil účinok tej doložky o solidarite, ktorá sa opäť zapísala do Zmluvy o fungovaní Európskej únie a ktorá by sa mala uplatňovať, keď čelíme situáciám, akou je táto.
Pretože si skutočne musíme uvedomiť, že ani Taliansko, ani Španielsko, ani Grécko, ani žiadna z hraničných krajín v Stredozemí nie je schopná vyriešiť tieto problémy samostatne.
Ďalej ma zaráža, že som ešte nezaregistroval žiadnu výzvu či požiadavku na aktiváciu článku 5 spomínanej smernice tak, aby sa mohla uplatniť doložka o solidarite v súlade so Zmluvou. Je zrejmé, že by sme mali využiť túto príležitosť na poskytnutie dôstojnej a podpornej reakcie na problém, ktorý - ako aj samotné Stredozemie - je jednoznačne európskym problémom.
Cecilia Wikström
V dnešnej dobe počuť veľa ľudí, ktorí vyjadrujú znepokojenie z migrácie. Ľudia sa jednoducho boja masového prisťahovalectva do Európy po nedávnych významných udalostiach v severnej Afrike. Je isté, že po týchto udalostiach budú nasledovať migračné toky. Tie sa už začali a je isté, že budú pokračovať. Nedá sa vyhnúť tomu, že ľudia budú unikať pred nestabilitou a násilím, najmä zo súčasnej situácie v Líbyi. Dosiaľ však boli migračné toky viac horizontálne než vertikálne a týkajú sa najmä Tuniska a Egypta, no tisícky ľudí sa tiež doplavili na taliansky ostrov Lampedusa, čo skutočne predstavuje test solidarity medzi našimi členskými štátmi. Čo je znepokojujúce, členské štáty EÚ zatiaľ v tomto teste solidarity zlyhali a zdá sa, že nie sú ochotné poskytnúť si navzájom v ťažkých časoch pomoc.
Skupina Aliancie liberálov a demokratov za Európu sa domnieva, že to najdôležitejšie, čo práve teraz môžeme urobiť, je uplatňovať smernicu o azylovom konaní. Odpoveďou z o čosi dlhodobejšieho hľadiska je príprava spoločnej európskej azylovej politiky, ktorá si zaslúži toto pomenovanie. To nám, okrem iných vecí, poskytne príležitosť na dočasné zastavenie presunov žiadateľov o azyl podľa nariadenia Dublin II, keď je niektorý členský štát z akýchkoľvek príčin extrémne preťažený. So solidaritou ide ruka v ruke zodpovednosť. Každý členský štát musí teraz dodržiavať a uplatňovať smernicu, ktorej cieľom je harmonizácia ochrany ľudí na úteku a ešte pred rokom 2012 vyvinutie trvalo udržateľného európskeho azylového systému. Zaviazali sme sa, že tieto veci uvedieme do praxe, musíme to urobiť a urobiť to v duchu solidarity, s rešpektovaním medzinárodných záväzkov v záujme spoločnej bezpečnosti a stability pre všetkých.
Jean Lambert
v mene skupiny Verts/ALE. - Veľmi ma teší, že nám pani komisárka pripomenula, že drvivá väčšina pohybu v regióne prebieha v samotnej severnej Afrike. UNHCR odhaduje, že vyše 400 000 ľudí už opustilo Líbyu. Toto je niečo, čo by si - keď zvážim, čo som si predtým vypočula v rozprave o smernici o azylovom konaní - niektorí naši kolegovia mali dobre zapamätať: väčšina ľudí sa presúva v rámci severnej Afriky.
Veľmi vítame podporu poskytovanú UNHCR a iným orgánom, ktoré pomáhajú vysídleným. Vyslovili sa však - a celkom oprávnene - veľké obavy z tlaku, ktorému je vystavená Malta a ostrov Lampedusa. Je značný, no nedá sa porovnať s tým, čo sa odohráva v Tunisku a Egypte. Rastú však obavy z toho, čo sa deje s maloletými, ktorí sú bez sprievodu alebo sa od sprievodu po príchode oddelia. Sú tu obavy, že sa im neposkytuje náležitá podpora a ani nie sú riadne identifikovaní. Dúfame, že sa Komisia pozrie na ich situáciu a situáciu ostatných, ktorých v tomto okamihu považujeme za zvlášť zraniteľných.
Vítame tiež ochotu zvážiť uplatnenie smernice o dočasnej ochrane. Prosíme pani komisárku, aby načrtla, aké kritériá použije pri posudzovaní, či predloží príslušné odporúčanie.
Rui Tavares
Utečencov prijali na ostrove Lampedusa v otrasných podmienkach, bez jedla či sociálnych zariadení - v podmienkach, ktoré sú skutočne neľudské. Záchytné stredisko je momentálne zatvorené a mimovládne organizácie, novinári a možno dokonca ani poslanci parlamentu k nemu nemajú prístup. Talianska rada pre pomoc utečencom požaduje, aby sa týmto utečencom poskytli dočasné ochranné príkazy podľa podmienok smernice 2001/55/ES, a vy ste toto uplatnenie podporili, pani komisárka. Ďakujem vám za váš zásah, pretože toto uplatnenie bolo rozsiahle a komplexné. Sú veci, na ktorých sa zhodneme, ale aj veci, na ktorých sa nezhodneme. Existuje však aj pomenovanie toho, čo blokuje tieto komplexné opatrenia: pokrytectvo členských štátov.
Hovorili ste, pani komisárka, o prijatí spoločného rozhodnutia o presídľovaní. Ako spravodajca môžem povedať, že Parlament je pripravený preskúmať akúkoľvek myšlienku predloženú Radou. Čakáme však už rok a pol a na tému presídľovania sme ešte nezačuli ani jedinú myšlienku. Je to toto pokrytectvo v podaní členských štátov, ktoré plukovníkovi Kaddáfímu celé roky umožňovalo zametať utečencov a prisťahovalcov pod koberec, zatiaľ čo od členských štátov nakupoval zbrane. Preto sú všetky reči o dnešnom nedostatku zdrojov skrz-naskrz pokrytecké. Len v roku 2009 zarobili krajiny Európskej únie 343 miliónov EUR z predaja zbraní plukovníkovi Kaddáfímu, no počiatočný objem peňazí, ktorý sprístupnili na príjem utečencov z arabských revolúcií, bol 3 milióny EUR - stonásobne menší. Myslím si, že tento rozdiel hovorí za všetko.
Mara Bizzotto
Na ostrove Lampedusa sa odohráva invázia v podaní desiatok tisícov Severoafričanov, ktorých ostrov nikdy nebude môcť prijať. Taliansko je už celé týždne cieľom stoviek lodí s nelegálnymi prisťahovalcami. Ak spoločne nebudeme reagovať, ak EÚ nebude reagovať, migračná vlna vysídlených ľudí bude pokračovať.
Nelegálnych prisťahovalcov, ktorí prišli v posledných mesiacoch, treba poslať domov - neexistuje žiadna iná možnosť. No odhliadnuc od zopár slov solidarity zostala talianska vláda osamotená pri riešení tohto biblického exodu takých nepredvídateľných rozmerov.
Kde je Európa? Brusel sa až dodnes previnil tým, že sa skrýva; moji spoluobčania už nemôžu tolerovať jeho hanebné správanie. Európa nechala Taliansko osamotené, aby vyriešilo bezprecedentný stav núdze. Namiesto toho by Európa mala Taliansku pomáhať pri repatriácii nelegálnych prisťahovalcov a musí tiež podporovať snahu talianskej vlády zabrániť nespočetným tisíckam ľudí v tom, aby naďalej opúšťali svoje krajiny, predovšetkým Tunisko.
Líbyjskí utečenci sú iná záležitosť: Európa by mala podporiť Taliansko v operáciách identifikácie a riadenia logistiky, no predovšetkým musí pracovať na tom, aby zaistila príjem utečencov vo všetkých členských štátoch. Prijímanie tých, ktorí utekajú pred vojnou, nemôže byť bremenom výlučne Talianska. Je čas prestať rozprávať. Európska únia musí dať najavo svoju prítomnosť. Nemôžeme akceptovať, že Taliansko je preplnené nelegálnymi prisťahovalcami, kým Francúzsko ich tak nehanebne odmieta. Nelegálnych prisťahovalcov treba poslať naspäť domov, no všetky členské štáty sa teraz musia zaviazať, že prijmú utečencov z Líbye.
Philip Claeys
(NL) To, čoho sme dnes svedkami na ostrove Lampedusa, už v roku 1973 opísal a predpovedal francúzsky spisovateľ Jean Raspail v prorockom románe Tábor svätcov. Jediný rozdiel je v tom, že skutočnosť ešte prekonáva fikciu.
Európa musí prevziať kontrolu nad touto situáciou, namiesto aby sa len pasívne prizerala. Je absurdné, aby sme najskôr tlieskali zmenám režimu v Tunisku a Egypte, ale potom ihneď začali prijímať masy migrantov, či presnejšie povedané: takzvaných utečencov z týchto krajín. Všetci vedia, že takmer nikto na lodiach, ktoré kotvia na ostrove Lampedusa, nemá nárok byť uznaný za politického utečenca. Týmto ľuďom však teraz umožňujeme vstup na európske územie, takže s podporou všakovakých dotovaných skupín, obchodníkov s ľuďmi a drahých právnikov začnú procedúry, budú ich naťahovať čo najdlhšie, a ak to bude potrebné, prejdú aj do podzemia, ak ich neuznáme za utečencov.
Ak to máme posúdiť podľa súčasných udalostí, agentúra Frontex neochraňuje vonkajšie hranice Európy, ale skôr pôsobí ako uvítací výbor. Tieto lode treba eskortovať naspäť, odkiaľ prišli, a skutočných utečencov treba - pokiaľ je to možné - prijímať v ich vlastných regiónoch namiesto v Európe. Zásadnú dôležitosť má tiež to, aby sa na dnešné potreby prispôsobilo viacero medzinárodných dohovorov.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Rád by som vystúpil a využil túto rozpravu, aby som prehovoril o zásadnej otázke: o stave núdze. Oni sami ho nezvládnu.
Koreňom tohto problému sú, ako všetci vedia, nestabilné situácie v Tunisku a Egypte, ako aj vojna v Líbyi. Neexistuje však žiadne ohraničenie, ako dlho ešte budú trvať: žiaľ, budú trvať znepokojujúco dlho. Musíme sa preto rozhodnúť, ako môžeme využiť naše spoločné politiky na zvládnutie stavu núdze, pretože oni sami to nedokážu.
Podľa môjho názoru musí byť našou prioritou solidarita s obeťami a solidarita s hosťovskými štátmi a regiónmi.
Máme nástroje, ktoré riadne nevyužívame. Máme štyri fondy. Pani Malmströmová nám jasne a energicky vymenovala sumy, ktoré na mňa zapôsobili smiešne. Hovorila o 30 miliónoch EUR, 25 miliónoch EUR na požiadanie atď. No v našich štyroch fondoch - vo fonde pre utečencov, fonde pre návrat, fonde pre vonkajšie hranice a fonde pre integráciu - sú dostupné takmer 3 miliardy EUR v rozsahu finančných výhľadov.
Pani Malmströmová, zdá sa mi, že tieto fondy by sa mali využiť v stavoch núdze, pretože musíme mať schopnosť používať a upravovať ich. Naše obmedzenia, pokiaľ ide o spoluprácu a solidaritu, symbolizuje krehkosť, ktorú v operácii Hermes preukázala Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie. Príchod rastúceho počtu ľudí unikajúcich pred vojnou a unikajúcich z beznádeje zdôrazňuje, aká obmedzená je spomenutá schopnosť. Oni sami to nezvládnu.
Kto to zvládne? Európska únia má potrebnú solidaritu na splnenie požiadaviek tohto stavu núdze v reálnom čase.
Ana Gomes
(PT) Správa pána Proveru sa nemohla objaviť v náročnejšom období. Tunisko a Egypt, krajiny s obrovskými hospodárskymi problémami, už otvorili dvere vyše 400 000 utečencom z Líbye. Napriek tomu sa európske vlády tvária, akoby sa nechumelilo, a ignorujú 20 000 ľudí, ktorí sa v neľudských podmienkach hromadia na ostrove Lampedusa. Revolúcie v severnej Afrike spôsobili, že sa pre členské štáty Európskej únie stalo ešte naliehavejším spĺňanie humanitárnej povinnosti prijímať utečencov a definovanie novej migračnej politiky založenej na solidarite a ďalších základných hodnotách a zásadách Európskej únie. Politiky zatvorených dverí a nútených návratov, ktoré v posledných rokoch niektoré členské štáty používali vo vzťahu k svojim stredozemským susedom, možno niektorým migrantom znemožnili vstup do Európy - pomocou zvýšených kontrol v severoafrických prístavoch, hliadok v Stredozemí a dokonca aj niektorých brutálnych metód, napríklad elektrických šokov. No dosiahlo sa to za škandalózne vysokú cenu: práv migrantov a utečencov, ich núteného návratu režimom typu Kaddáfího.
Súčasný stav núdze si vyžaduje prijatie spoločného azylového systému so spoločnou zodpovednosťou zahŕňajúcou mechanizmus dočasnej ochrany a oveľa väčšou ponukou presídľovania. Potrebujeme novú migračnú stratégiu, ktorá zohľadní pôvodné príčiny migrácie, okrem iných chudobu, diskrimináciu, konflikt a politický útlak. Bez nej sa obchodníkom s ľuďmi vždy podarí nájsť alternatívne cesty. Presadzovanie ľudských práv, demokracie a trvalo udržateľného rozvoja sa preto musí stať skutočnou strategickou prioritou v rámci zahraničnej politiky Európskej únie a v rámci rozvojových programov pre Stredozemie i ďalšie regióny.
Sonia Alfano
(IT) Núdzová situácia uštedrila európskej politike v oblastiach azylu a prisťahovalectva vážnu lekciu. Znova je očividné, že EÚ chýba legislatívny a operačný rámec, ktorý by jej umožnil zvládať mimoriadne, no nie nepredvídateľné udalosti, akými sú udalosti posledných mesiacov v severnej Afrike.
Ostrov Lampedusa, Taliansko a južné Taliansko za tieto chyby platia, no platia za ne najmä utečenci, ktorých prijímajú takým neľudským spôsobom. Napriek článku 80 Zmluvy o fungovaní EÚ a zásade spravodlivej deľby solidarity sa v skutočnosti všetky krajiny zaoberajú iba svojimi vlastnými záležitosťami a postoj Francúzska, ktoré hraničí s Talianskom, je v dnešnej európskej situácii neprijateľný. V tejto súvislosti vyzývam Komisiu, aby zvážila možnosť požiadať francúzsku vládu o vysvetlenie.
EÚ už roky prijíma dohody s tretími krajinami, v ktorých vládnu diktatúry, pričom financuje ich činnosti a obchodné záujmy kladie pred demokratické požiadavky. Európa bola ticho v období pred útokmi v Líbyi - zamýšľa tiež byť ticho, keď je svedkom neudržateľnej situácie v stanových táboroch?
Samozrejme, všetci sa dnes zhodneme na tom, že nesmieme obchodovať s plukovníkom Kaddáfím, no len pred niekoľkými mesiacmi som nezačula žiadny protest proti zmluve medzi Talianskom a Líbyou, čo viedlo k tomu, že k otázke prisťahovalectva sa pristupovalo najneľudskejším spôsobom. Dnes sa premiér Berlusconi pokúsil uplatniť rovnaký prístup k Tunisku a ponúkol mu peniaze. Možno sa však nová tuniská vláda stihla poučiť z chýb iných.
Či sa nám to páči, alebo nie, EÚ a 27 členských štátov zodpovedá za to, aby sme začali konať, pričom budeme mať na pamäti hlavnú prioritu medzinárodnej solidarity a ochrany ľudských práv. Z tohto dôvodu dúfam, že Európska komisia čo najskôr navrhne zavedenie naliehavého postupu stanoveného smernicou 2001/55/ES o dočasnej ochrane a že tento návrh v blízkej budúcnosti prijme Rada, lebo inak vyjde nazmar.
Požadujem tiež vyslanie parlamentnej delegácie, nie delegácie politických skupín, na ostrov Lampedusa, aby preverila jednak humanitárne podmienky prisťahovalcov, jednak dodržiavanie zásady nenavracania.
Malika Benarab-Attou
(FR) Správa je citlivá a musím kritizovať jej názov. Použitie slov "migračné toky" udáva tón: vytvára dojem, že migranti sú komodity alebo votrelci.
Pre národy v južnom Stredozemí i pre nás sú toto historické chvíle, no strach z masového prisťahovalectva znemožňuje EÚ a členským štátom vytvoriť novú dynamiku.
Nedávne demokratické hnutia na juhu nám pomohli uvedomiť si svoje vlastné protirečenia. Opätovne preukázali nedôslednosť a nedostatok vízie našich zastaraných politík spolupráce, ktoré sú odtrhnuté od reality. Je najvyšší čas, aby Európska únia prijala migračnú politiku zosúladenú s našimi hodnotami, ktorá uzná, že žijeme vo svete, v ktorom sú ľudia mobilní, vo svete, v ktorom sa ľudské bytosti pohybujú.
Hovoriť naďalej o migračných tokoch je absurdné a protirečí to našim humanistickým hodnotám. Ak chceme ako Európania byť významnými hráčmi na svetovej scéne, musíme zmeniť svoj prístup a pracovať smerom k vytvoreniu Únie pre Stredozemie založenej na solidarite; nemôžeme to však urobiť bez revízie politiky mobility, čiže toho, čo dnes nazývame migračnou politikou. Musíme naplniť očakávania južných národov.
Strach z prisťahovalectva už nesmie viesť naše politiky. Posilňovanie hraničných kontrol už nesmie byť našou hlavnou motiváciou pri prijímaní dohôd o spolupráci, ako to bolo v prípade Líbye.
Musíme prehodnotiť podmienky nevyhnutné pre podpisovanie dohôd o pohybe osôb zahŕňajúcich readmisné dohody, aby sme dodržiavali ľudské práva. Naše konanie naďalej charakterizuje prístup k mobilite motivovaný bezpečnosťou, čo protirečí našim hodnotám a nami pociťovanej nutnosti ochraňovať obyvateľstvo. Škandalóznu pozíciu prijatú pánom Berlusconim a pánom Guéantom treba rozhodne odsúdiť.
Pani komisárka, akú politiku musíme prijať, aby sme založili skutočnú Úniu pre Stredozemie, takú, v ktorej preukážeme solidaritu s južnými národmi, ktoré dnes z našej strany pociťujú opovrhnutie?
Marie-Christine Vergiat
(FR) Konfederatívna skupina Európskej zjednotenej ľavice - Nordickej zelenej ľavice nebude hlasovať za túto správu. Treba uznať, že obsahuje niektoré pozitívne body, no týmto neustále protirečia praktiky niektorých členských štátov vrátane krajiny, z ktorej pochádzam.
Táto správa odmieta uznať, že migrácia je primárne problémom na osi juh-juh. To, že to neuznáva, znamená, že sa tieto napätia jednoducho budú stupňovať a viaceré z týchto krajín uvrhnú do ešte o čosi väčšej chudoby.
Je pravda, že Európska únia nedokáže poskytnúť útočisko všetkým trpiacim sveta, no ani nehrozí, že by to musela urobiť; sú čísla, ktoré to dokazujú bez ohľadu na rozruch, ktorý sa snažia vyvolávať niektorí ľudia. Európska únia nedokáže poskytnúť útočisko všetkým trpiacim sveta, no jej príspevok by mal zodpovedať jej bohatstvu, jej potrebám a škode, ktorú napáchala a ešte aj dnes spôsobuje niektorými európskymi firmami, ktoré drancujú zdroje dotknutých krajín. Táto správa zostáva v tradícii európskej pevnosti zahľadenej do seba a popierajúcej svoje vlastné záujmy, predovšetkým demografické.
Nie, Európska únia sa nepoučila z revolúcií, ktoré sa odohrávajú v arabských štátoch. Nepreukazuje solidaritu. V priebehu niekoľkých dní poskytli Tunisania útočisko vo vzorných podmienkach vyše 100 000 líbyjských utečencov. Nie, pani komisárka, európske reči ani zďaleka nezodpovedajú problémom, ktorým čelí svet. Iba podnietia xenofóbnu politiku niektorých členských štátov, čo ľutujem.
Mario Borghezio
(IT) Predovšetkým chcem poďakovať pani komisárke Malmströmovej za jej neúnavnú prácu v priebehu mnohých týždňov, kedy riešila túto rozsiahlu katastrofu - to je vskutku výstižné pomenovanie.
Vypočuli sme si vyjadrenia, nielen v tomto Parlamente, ktoré sa pokúšali zmenšiť vážnosť či zľahčiť to, čomu musí čeliť naša vláda, krajina a občania. Išlo a naďalej ide o núdzový stav - z humanitárneho i z iných hľadísk - výnimočných rozmerov. Myslím si, že naša vláda a predovšetkým naši ľudia sa v tejto situácii predviedli v dobrom svetle, pokiaľ ide o medzinárodnú verejnú mienku. Obyvatelia ostrova Lampedusa sa zachovali pozoruhodne: najprv migrantov privítali a potom im pomáhali z vlastných vreciek, no neskôr prišiel okamih, keď si povedali: "Ďalej už nevládzeme," pretože popri ľudských právach, o ktorých každodenne diskutujeme v tomto Parlamente, treba tiež zohľadňovať práva národov vrátane práva zachovať si vlastnú identitu a vlastné aktivity a - prirodzene - práva nestať sa obeťou invázie.
Medzi migrantmi sú aj nelegálni prisťahovalci či zločinci prepustení z väzení. To vzbudzuje oprávnené obavy krajín, ktoré ich musia prijať. Keď navyše migrácia nadobudne rozmer - zopakujem to - invázie, musíme sa problému pozrieť priamo do očí.
Sme stopercentne s našimi ľuďmi, bez zbytočných "ak" a "ale". Európska únia sa musí vzchopiť a všimnúť si to, pani komisárka. Popri ľudských právach musíme dbať na naše vlastné práva, práva pôvodného obyvateľstva. Z tohto dôvodu plne podporujeme snahy, ktoré v súčasnosti vyvíja talianska vláda v Tunisku, pretože v porovnaní so skromnými číslami, ktoré oznámila pani komisárka, ponúka talianska vláda Tunisku veľa. Robíme toho veľa a veríme, že dosiahneme hmatateľné výsledky.
Musíme sa však pohnúť od slov k činom a agentúra Frontex nerobí, čo by sa malo robiť na zastavenie tohto odporného obchodovania s ľuďmi, ktoré je hanbou Stredozemia a Európska únia zaň čiastočne zodpovedá. Preto hovorím: zastavme obchodovanie s ľuďmi a hovorím áno Marshallovmu plánu pre tieto krajiny.
Andreas Mölzer
(DE) Je dobre známe, že ľudia z krajín s nadmernou populáciou a nedostatočným stupňom rozvoja každodenne riskujú svoje životy, pretože EÚ v súlade so svojimi pseudohumanitárnymi predstavami nedala jasne najavo, že pravidlá týkajúce sa migrantov sú odlišné od pravidiel týkajúcich sa utečencov.
V súvislosti s postavením utečencov sú podľa Ženevského dohovoru utečencami - ako všetci vieme - ľudia, ktorí sa vzhľadom na odôvodnený strach z prenasledovania na základe rasy, náboženstva či politického názoru nachádzajú mimo krajiny, ktorej sú občanmi. Táto definícia však neplatí pre obrovskú väčšinu ľudí, ktorí každodenne zaplavujú Európu. Bez ohľadu na situáciu v ich vlasti sa skrátka chcú usadiť kdekoľvek v EÚ - čo je podľa ich predstáv krajina, kde padajú pečené holuby do úst -, aby skúsili svoje šťastie u nás, a väčšinou len preto, aby sme ich zahrnuli do našich sociálnych systémov. Z ich pohľadu je to možno logické, no my ako poslanci Európskeho parlamentu musíme slúžiť záujmom Európanov. Tie rozhodne nezahŕňajú trvalú podporu miliónov hospodárskych migrantov, ktorí vzhľadom na nedostatok vzdelania a kvalifikácie jednoducho nie sú užitoční pre náš trh práce.
Bolo by to tiež vrcholne nespravodlivé voči krajinám ako predovšetkým Tunisko a Líbya, ktoré sa práve dnes zbavujú diktátorských režimov, vydávajú sa na cestu demokracie a na prestavbu svojej vlastnej krajiny budú potrebovať všetky dostupné sily. Títo ľudia musia budovať svoje vlastné krajiny.
Od konca diktatúry Bena Aliho je Tunisko slobodná krajina. Túto situáciu takisto treba brať do úvahy tu v EÚ pri diskusiách o tom, ako riešiť hromadný prílev ľudí zo severnej Afriky. Podľa môjho názoru by preto všetkých hospodárskych migrantov mali posielať späť do vlasti ešte predtým, ako vstúpia do Európy. Nemal by sa im povoliť ani vstup na ostrov Lampedusa a agentúre EÚ Frontex by sme mali dať primerané právomoci, aby ich vstupu na ostrov zabránila.
Salvatore Iacolino
(IT) Vypočuli sme si celý rad opatrení a iniciatív, ktoré sú nepochybne upokojujúce a tiež v súlade s tým, čo požadovala talianska delegácia na stretnutí, ktoré sme minulý týždeň mali spolu s vedúcim delegácie s pánom predsedom Barrosom: viac solidarity, viac prostriedkov, viac konkrétnych opatrení a rozhodnejšie kroky pre ostrov Lampedusa, Maltu a všetky členské štáty vystavené výnimočným migračným tlakom, ktorým sa dá čeliť len pomocou európskeho riadenia.
Tieto upokojujúce vyjadrenia sú, prirodzene, v súlade s našimi predstavami o uplatňovaní článku 5 smernice 2001/55/ES. Veríme, že sa túto záležitosť podarí predložiť Rade v celkom rozumnom časovom rámci. Súdržnejšia Európska susedská politika založená na výsledkoch a prednostnom prístupe v prospech pohraničných oblastí, ktoré môžu míňať prostriedky na zaručenie príležitostí na prácu a rast pre svoju vlastnú mladú populáciu vo svojej vlastnej krajine. Lepší a primeranejší operačný plán pre agentúru Frontex, ktorej užitočnosť sa vskutku preukázala pri zabezpečovaní spoločných hliadok počas tejto výnimočnej fázy. Domnievame sa, že oddiel o financovaní migrácie otvára možnosť ďalších opatrení vzhľadom na výnimočný stav vecí, ktorý si dnes už všetci dobre uvedomujú.
Pani komisárka Malmströmová, nezmienili sme sa o kompenzačných opatreniach. Pán komisár Hahn tu nie je s vami, hoci by pravdepodobne pomohlo, keby tu bol. Revízia štrukturálnych fondov, politika, ktorá zohľadní výnimočnú situáciu, zníženie príťažlivosti, potrestanie príťažlivosti regiónu Sicílie, pokiaľ ide o rybolov a cestovný ruch, za čo treba ostrov Lampedusa a Sicíliu tým či oným spôsobom odškodniť.
Stopäťdesiattisíc Egypťanov sa vrátilo do Líbye, ale tento problém migrácie sa tu nekončí. Z tohto dôvodu musíme postupovať veľmi dôrazne v podobe silnej a rozhodnej európskej politiky a veríme, že vy a pán predseda Barroso dokážete túto stratégiu rozvinúť pomocou komplexného migračného plánu. Nemôžeme čakať na ďalšie opatrenia a veríme, že koncom tohto mesiaca Európa predloží migračný plán v záujme dlho očakávanej solidarity, pri ktorej chceme konečne vidieť jej praktické uplatnenie.
John Attard-Montalto
Po prvé, keď počúvam niektorých - nie všetkých - kolegov poslancov, ktorí vystupujú v tejto rozprave, zmieňujú sa o migrácii ako o niečom, čo sa v súčasnosti neodohráva, no mohlo by sa odohrať neskôr.
V skutočnosti sa ľudská tragédia odohráva práve v týchto chvíľach, keď vystupujeme v tomto Parlamente. V mnohých prípadoch diskutujeme o tom, v čom sa zhodneme či nezhodneme, no jedna vec, na ktorej by sme sa mali zhodnúť, je tá, že táto tragédia, ktorá sa odohráva na našom prahu (pár stoviek kilometrov od južnej hranice Európskej únie), prebieha práve teraz a bude sa ďalej prehlbovať. No my len naďalej diskutujeme, hoci existuje nástroj, smernica Rady 2001/55/EC, ktorý na základe odporúčania Komisie môže Rada zaktivovať.
Ako budeme merať, či je prílev vysoký, nevysoký či dostatočne vysoký, keď už bude po všetkom? Európska únia sa musí rozhodnúť, či chce konať alebo iba spätne reagovať. Reagujeme vtedy, keď sa už udalosti odohrali. Nebuďme ľuďmi včerajška. Buďme inštitúciou dneška.
Sarah Ludford
Efektívne riadenie, súdržnosť, solidarita, zodpovednosť: toto sú údajne základy spoločnej prisťahovaleckej politiky EÚ. Porovnajme to však so skutočnými výsledkami EÚ v poslednom desaťročí, ktoré by si zaslúžili možno tri body z desiatich. Nie je to vina Komisie, ktorá vytvorila celý rad politík a navrhnutých zákonov, ale predovšetkým členských štátov. Je načase prestať sa opierať o reakčnú a chaotickú zadnú nohu a vykročiť vpred aktívnou, dobre nasmerovanou druhou nohou. Možno by nám prospelo, keby sme sa pozreli na krajinu ako Kanada, najmä na jej politiku v oblasti legálnej migrácie.
Krajina, v ktorej žijem, Spojené kráľovstvo, sa dištancuje od každej predstavy spoločnej politiky. Je mi to ľúto, no keď tak veľa ľudí, ktorých sa na to spýtali na miestach, akým je ostrov Lampedusa, hovorí, že chcú čo najrýchlejšie prejsť na sever a často konkrétne do Spojeného kráľovstva, nepomáha to presvedčiť moju krajinu, v ktorej už máme veľmi vysokú úroveň prisťahovalectva, aby zrušila hraničné kontroly.
Verím v solidaritu. Myslím si, že sa v dnešnej situácii treba odvolať na smernicu o dočasnej ochrane. Je však pravda, že všetky členské štáty - tie na severe i tie na juhu - musia zodpovedať za riadne uplatňovanie právnych predpisov EÚ o prijímaní migrantov a spracúvaní ich požiadaviek prostredníctvom finančnej a inej pomoci, ako aj o integrácii a presadzovaní pracovného práva. Solidarita a zodpovednosť musia byť obojstrannou záležitosťou.
Hélène Flautre
(FR) Nemyslím si, že na jednej strane môžeme vítať revolúciu v Tunisku, ale na druhej strane požadovať, aby krajina uplatňovala politiku hraničnej kontroly, ako fungovala počas diktatúry bina Alího. Myslím si, že by sme mali prestať vyvíjať tlak na tuniskú vládu, ktorá musí venovať pozornosť mnohým iným veciam: svojim vlastným utečencom - ako tu zaznelo - a dohľadu nad procesom demokratickej premeny.
Situácia je teda nová a výnimočná; to by nám vari malo umožniť nájsť vhodné riešenia a zároveň preukázať solidaritu. Pani barónka Ludfordová má pravdu - práve to nám v Európskej únii rozhodne chýba najviac. Myslím si, že práca Európskej komisie, ako aj Parlamentu by mala spočívať najmä vo vyhlásení moratória na navracanie Tunisanov, pretože to je skutočne nesprávne a nevhodné. Mali by sme tiež udeliť výnimočné povolenie na pobyt Tunisanom, ktorí už prišli do Francúzska a Talianska, zabezpečiť prístup do Európy ľuďom, ktorí hľadajú ochranu, nerobiť žiadne kroky a neprijímať žiadne dohody, ktoré by mohli stáť v ceste tejto ochrane, uplatňovať ustanovenia - ako už zaznelo - smernice z roku 2001 na všetkých, ktorí majú nárok na ich využitie, a prijať utečencov, ktorí sa nachádzajú na hranici medzi Tuniskom a Líbyou, ako súčasť procesu presídľovania.
Ďalej si myslím, že sa musíme zamyslieť nad budovaním prepojení spolupráce s týmito budúcimi plne demokratickými krajinami, aby k nám Tunisania mohli prichádzať a pracovať tu, študovať a cestovať úplne legálne, aby sa vytvorili skutočné kanály mobility medzi oboma pobrežiami Stredozemia.
(potlesk)
Willy Meyer
(ES) Myslím si, že ostrov Lampedusa sa stal symbolom neľudskosti prisťahovaleckej politiky Európskej únie. Nie je to len bezprostredný problém, ale problém štrukturálny.
Pamätám sa na 14. februára 2009 počas predošlej parlamentnej schôdze. Šiel som na ostrov Lampedusa s delegáciou z našej parlamentnej skupiny. Bola to cesta do pekla; hovorím do pekla! Spomenutá migračná politika sa nezakladala na poznaní, že emigrácia je právo, nie zločin; neurobila nič na zaručenie posvätnej zásady práva požiadať o azyl.
Na ostrove Lampedusa sa v roku 2009 neurobilo nič na identifikovanie ľudí či spracovanie žiadostí o azyl, až kým ľudia neurobili, čo museli urobiť: povstali a vzbúrili sa, pretože žili ako zvieratá.
Od roku 2009 do roku 2011 sa nič nezmenilo. Hoci vlastne by sa dalo povedať, že niečo sa zmenilo: premiér Berlusconi podpísal dohodu s plukovníkom Kaddáfím napriek tomu, že plukovník Kaddáfí nedodržiaval medzinárodné právo a vyhostil vysokého komisára OSN pre utečencov s vedomím, že mal v Líbyi 9 000 utečencov - v tej istej Líbyi, na ktorú dnes padajú bomby po tom, ako požiadala o humanitárnu pomoc.
Práve toto pokrytectvo treba zmeniť. Práve toto sa musí v Európskej únii od základu zmeniť.
Gerard Batten
Rozhodnutie Rady prijíma rezolúciu Bezpečnostnej rady OSN. V nej sa píše, že treba prijať všetky potrebné kroky na ochranu civilistov, respektíve civilného obyvateľstva žijúceho v obývaných oblastiach v Líbyi, ktoré sú pod hrozbou útokov, pričom sa vylučujú zahraničné okupačné jednotky v akejkoľvek podobe na ktorejkoľvek časti líbyjského územia.
Táto jediná veta obsahuje dve celkom protichodné myšlienky. Ako sa dajú ochrániť civilisti pred útokom bez toho, aby sa s týmto cieľom okupovala časť územia danej krajiny? Ako môžu národy s dlhou a slávnou vojenskou históriou, napríklad Británia a Francúzsko, prijať takú nezmyselnú politiku? Odpoveď je jednoduchá: zaväzuje ich to urobiť Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika Európskej únie, jeden z dôsledkov Lisabonskej zmluvy. Už nerozhodujú o svojej vlastnej zahraničnej politike.
V rozhodnutí Rady sa ďalej píše, že zodpovednosť za vojenskú politiku Únie nesie vysoký predstaviteľ pre Spoločnú zahraničnú a bezpečnostnú politiku. Barónka Catherine Ashtonová teda dostane šancu viesť svoju prvú vojnu a zapísať svoje meno do análov vojenskej histórie medzi velikánov ako Rommel, Montgomery a Eisenhower. Môžeme jej iba zaželať veľa šťastia, ale oveľa pravdepodobnejšie je, že táto slabomyseľná politika privodí katastrofu pre všetkých zúčastnených.
Prioritami Západu a najmä európskych krajín by mali byť podpora umiernených režimov v severnej Afrike všetkými diplomatickými prostriedkami a ochrana našich vlastných hraníc pred ďalšími masívnymi migračnými tokmi. Možno to nie je politicky korektná odpoveď, ale je to realistická odpoveď od rozumných národných štátov, keby boli schopné prijať tieto rozhodnutia.
Daniël van der Stoep
(NL) Minulý piatok stovky takzvaných žiadateľov o azyl z niekdajšej oblasti Berberov utiekli zo svojich prijímacích táborov na talianskej pevnine. Týchto prisťahovalcov sem presunuli, pretože ostrov Lampedusa je preplnený. Taká je krutá realita: tisícky bezvýchodiskových prisťahovalcov z oblasti Berberov zneužívajú nestabilitu vo svojom regióne, aby sa vydali hľadať lepší život v bohatej Európe.
Prisťahovalci, s ktorými robila rozhovory televízia, pohotovo naznačili mestá, kam najviac chcú ísť: do Amsterdamu či do Ríma, na tom ani až tak nezáležalo; alebo aby to vyznelo ešte horšie, sťažovali sa na nedostatok cigariet a nápojov poskytnutých talianskymi orgánmi. Takmer by ste zabudli, že ľudia si vedome vyberajú nezákonnosť a úmyselne zneužívajú sociálne služby v Európe. Týchto takzvaných žiadateľov o azyl, ktorých ja radšej nazývam príživníkmi, treba prijať v ich vlastnom regióne. Za ich prístrešie zodpovedá Africká únia, Liga arabských štátov alebo hrozná Organizácia islamskej konferencie.
Európska únia nezodpovedá za týchto prospechárov. Ak k nám napriek tomu prichádzajú, dramaticky zrýchlime azylové procedúry týchto takzvaných utečencov a čo najskôr ich pošlime naspäť do krajín v oblastí Berberov a okolí. Nech tieto krajiny prevezmú zodpovednosť, nie my a nie teraz.
(Rečník prijal otázku podľa postupu zdvihnutia modrej karty v súlade s článkom 149 ods. 8.)
Silvia Costa
(IT) Chcela by som sa spýtať kolegu poslanca, ktorý práve prehovoril, či sa skutočne dá považovať za primerané použitie termínov "príživníci" a "prospechári" na ľudí, ktorí utekajú pred situáciou veľkej politickej tiesne - na čom sa zhodli všetky politické skupiny - toho druhu, aký dnes prevláda v severnej Afrike.
Považujem to za mimoriadne vážne obvinenie a vyzývam pani predsedajúcu, aby nejakým spôsobom poukázala na to, čo tu zaznelo, a vyjadrila sa, či sa to dá považovať za vhodné v takej citlivej diskusii týkajúcej sa utrpenia ľudí, ktorým niekto očividne upiera aj právo jesť, keďže o nich zaznelo, že dokonca požadujú jedlo a je to banda príživníkov.
Považujem za veľmi vážne, že takéto výroky zazneli v našom Parlamente, a dúfam, že si európski občania prečítajú toto mimoriadne príkre vyjadrenie, ktoré iba odhaľuje absolútnu politickú nekompetentnosť osoby, ktorá ho predniesla.
Daniël van der Stoep
(NL) Máte pravdu, pani Costová, používam príkre slová, no tie slová sú veľmi jasné. My v Európskej únii dnes musíme riešiť obrovský prílev utečencov a väčšina ľavice tvrdí, že ide len o nešťastných ľudí, ktorí všetci utekajú zo svojej vlasti. Dobre, ale prečo musia všetci prísť do Európy? Myslím si, že je ťažšie dostať sa do Európy na lodi než dostať sa do Maroka či Saudskej Arábie. Je jasné, že sem prichádzajú pre naše sociálne služby a preto, lebo sa im podarí získať peniaze od tunajšej vlády. A vy to všetko len tak tolerujete!
Proti tomuto musíme rozhodne vystúpiť a musíme zaistiť, aby sme sa ako poslanci Európskeho parlamentu zastali občanov Európskej únie. Ak zotrváte pri svojom spôsobe uvažovania, privodí nám to skazu. Nabudúce sa začnete zaujímať o subsaharskú Afriku a nakoniec nám sem začnú prúdiť prisťahovalci zovšade. To si nemôžeme dovoliť. To je váš svet, ale nie môj. Vo vašom počínaní vám želám veľa úspechov, ale naši občania si to neželajú, rozhodne nie holandskí občania.
Simon Busuttil
Vedúci predstavitelia EÚ pred niekoľkými dňami oznámili, že sú pripravení preukázať konkrétnu solidaritu s tými členskými štátmi, ktorých sa najviac dotkli migračné tlaky. Nastal ten čas, pretože Európsku úniu už zasiahli hromadné pohyby. Teraz vyzývame Európsku radu, aby dodržala svoje slovo. Ak má byť solidarita konkrétna, musí znamenať, že všetky členské štáty prevezmú spoluzodpovednosť za vysídlených ľudí, ktorí utekajú z Líbye smerom do Európy.
Nástroj už máme k dispozícii - len ho musíme využiť. Ide o mechanizmus solidarity, s ktorým ráta smernica 2001/55/ES a ktorý robí dve veci. Po prvé poskytuje dočasnú ochranu všetkým vysídleným ľuďom, ktorí vstúpia na územie EÚ. Po druhé určuje povinnosť hostiť utečencov všetkým členským štátom, nielen prvej krajine EÚ, do ktorej utečenci náhodou prídu. Mechanizmus zaktivuje rozhodnutie Rady, ak skonštatuje, že existuje hromadný prílev. To sa však môže stať iba v reakcii na návrh Komisie - od vás, pani komisárka.
Niet pochybností o tom, že pri ľuďoch opúšťajúcich Líbyu ide o hromadný exodus. Vyše 400 000 ľudí utieklo z Líbye, najmä do Tuniska a Egypta, ale teraz aj do krajín EÚ. Minulý týždeň len za 24 hodín prišlo na Maltu vyše 800 ľudí, najmä Somálčanov a Eritrejčanov. Úmerne to zodpovedá vplyvu, ako keby 120 000 ľudí prišlo do Francúzska za jediný deň. Nepochybne by sa to dalo označiť za hromadný prílev. Nemali by sme sa teda pozerať na čísla v absolútnom vyjadrení, ale na ich pomerné vyjadrenie - ich pomerný vplyv na hostiteľskú krajinu.
Skutočne vás vyzývam, pani komisárka, aby ste prevzali politickú iniciatívu a podali tento návrh. Vyzývam tiež Radu, aby dodržala slovo a preukázala konkrétnu solidaritu.
Claude Moraes
Rada už od roku 1999 odmieta vytvoriť azylovú politiku a zaistiť skutočné formálne rozdelenie záťaže. V mene Davida Sassoliho a svojich talianskych kolegov konštatujem, že dnes v Taliansku máme stav núdze, pre ktorý v právnych predpisoch neexistuje žiadne skutočné riešenie. Riešenie už v tomto čase malo byť k dispozícii. Postupy prijímania, predpoklady - jadro azylového balíka, o ktorom dnes diskutujeme - už dávno mali byť uvedené do praxe. Vďaka tomu by sme boli mali koncepciu presídľovania i koncepciu rozdelenia záťaže, no nemáme ju.
V mene našej skupiny preto hovorím, že v tomto stave núdze musíme pomôcť. Vyzývame predovšetkým Radu, ale aj vás, pani komisárka, aby ste preukázali tú politickú iniciatívnosť a uplatnili smernicu Rady 2001/55/ES. To vytvorí situáciu presídľovania, ktoré možno aspoň čiastočne zmierni súčasnú záťaž.
Popri tom všetkom nesmieme ignorovať - ako už viacerí poznamenali - svoje povinnosti vo vzťahu k azylovým a medzinárodným zákonom. Tieto povinnosti sa dotknú toľkých ľudí, ktorí sú dnes zraniteľní a trpia. Dôvody motivačných faktorov žiadateľov o azyl sú hlboké a silné - sú nimi chudoba a nestabilita. Práve teraz však treba riešiť situáciu, ktorá ovplyvňuje južné krajiny, a potrebujeme uplatniť smernicu Rady 2001/55/ES.
Cornelia Ernst
(DE) Chcela by som sa vyjadriť k trom bodom. Po prvé by sme mali vyjasniť, že skutočne sme schopní poskytovať pomoc utečencom zo severnej Afriky, najmä z Tuniska, a že ju aj chceme poskytovať. Vítam tiež preto, že Komisia chce aktivovať smernicu 2001/55/ES na poskytnutie dočasnej ochrany, a ja by som zároveň všetky členské štáty vyzvala, aby ju naozaj využili, nielen Taliansko, ale aj Francúzsko a Nemecko - predovšetkým krajiny, ktoré skutočne sú schopné investovať.
Po druhé očakávame jasné vyjadrenie od Komisie v tom zmysle, že akékoľvek dohody uzavreté s diktátormi ako bin Alí či Kaddáfí súvisiace s prevenciou migrácie - takto by som ich opísala - sú neplatné. Skutočné partnerstvá s tretími krajinami, ako ich spomenula pani Malmströmová, sa pravdepodobne nedajú porovnať s predstavou Talianska kúpiť si ochotu prijať späť utečencov za 150 miliónov EUR. Namiesto preukazovania solidarity v otázke prevencie utečencov by sme mali preukázať praktickú solidaritu so severoafrickými štátmi ako Tunisko, kam utieklo 150 000 ľudí.
Po tretie by sme si mali uvedomiť, aká krehká je pôda, na ktorej stoja nástroje EÚ na prevenciu utečencov. Agentúra Frontex a nariadenie Dublin II - tieto veci si musíme znova premyslieť. V Európe potrebujeme liberálne azylové a migračné právne predpisy a inú rozvojovú politiku, ktorá bude skutočne trvalo udržateľná.
Constance Le Grip
(FR) V tejto fáze našej rozpravy nevyhnutne budem musieť zopakovať alebo podporiť niektoré z vecí, ktoré tu už zazneli. No ako viacerí z kolegov poslancov som aj ja chcela povedať, že problémy, ktorým musíme čeliť, ktorým dnes musí čeliť celá Európska únia, nemôže vyriešiť jediný členský štát.
Od žiadneho členského štátu by sa nemalo požadovať, aby sám riešil problémy, ktorým čelí a ktorým - zopakujem to - podľa mňa čelí Európska únia ako celok. Schopnosť Európskej únie zorganizovať sa a vyriešiť situáciu spoluprácou ako celok, je teda tým, po čom v skutočnosti volám. Myslím si, že teraz naozaj nastal čas položiť základy skutočnej európskej prisťahovaleckej a azylovej politiky.
Európsky pakt o prisťahovalectve a azyle bol prijatý pred vyše rokom. Myslím si, že dnes nastal čas uplatňovať ho veľmi konkrétnym spôsobom.
Vypočuli sme si pani komisárku a viaceré z odporúčaní, ktoré vyslovila. Chcela by som sa k nim vrátiť a niektoré z jej návrhov veľmi dôrazne podporiť. Áno, za každú cenu musíme zvýšiť prostriedky agentúry Frontex. Musíme rozšíriť jej ľudské, materiálne a finančné zdroje a zaistiť, aby mohla poskytovať väčšiu podporu operácii Hermes a operácii Poseidon.
Áno, potrebujeme osobitné a dodatočné zdroje pre členské štáty najviac zasiahnuté - ako by som to vyjadrila - zvýšenými migračnými tokmi, ktoré dnes pozorujeme. To bude finančné vyjadrenie našej solidarity.
Áno, potrebujeme budovať užšie prepojenia spolupráce s krajinami južného Stredozemia; samozrejme, že ich musíme podporovať a pomáhať im, nájsť na to nástroje. Pani komisárka spomenula - pokiaľ viem, bola v Tunisku predniesť na túto tému prejav - partnerstvá v oblasti mobility. Áno, musíme posilňovať tieto nástroje v duchu zodpovednosti, v duchu solidarity, ale aj v duchu reálnych, konkrétnych činov.
David-Maria Sassoli
(IT) Vážená pani komisárka, určite ste si už všimli, že v tomto Parlamente dokážeme prejaviť veľkú mieru solidarity, ale to nestačí. Ak chceme zaviesť účinnú európsku prisťahovaleckú politiku, musíme spoločne urobiť to, čo nedokážu urobiť iní, čiže dosiahnuť konsenzus vlád.
Vezmite svoje návrhy a predložte ich Rade. Budeme vás podporovať, pretože odhliadnuc od zopár xenofóbnych vyjadrení ste si museli uvedomiť, že v tomto Parlamente sa tešíte veľkej úcte a veľkej solidarite. Parlament to zajtra potvrdí, povie nie navracaniu migrantov, áno uplatňovaniu smernice 2001/55/ES a áno uplatňovaniu článku 25 tejto smernice.
Zajtra urobíme v Parlamente svoj diel práce. Treba však, aby aj ostatní urobili svoj diel: vlády musia byť oveľa menej sebecké a musíme sa prejavovať tak, aby sme presadzovali solidaritu potrebnú na uplatňovanie európskej politiky. Prirodzene, vaša práca má pre túto snahu ústredný význam, pretože bez zapojenia vlád bude Európa slabšia.
Carlos Coelho
(PT) Všetci hovoríme, ako musíme riešiť nárast migračných tokov, pokiaľ ide o ich rozsah i zložitosť. Ku chronickým konfliktným situáciám v Afganistane, Somálsku a v Konžskej demokratickej republike sa teraz pridáva znepokojujúci nárast nových prípadov, napríklad Egypta, Tuniska a Líbye, čo spôsobilo dramatické zhoršenie situácie.
Členské štáty, ktorých sa zo zemepisných dôvodov v zvýšenej miere dotkli tieto migračné tlaky, tiež zistili, že ich schopnosť reakcie sa značne obmedzila. Chaotická situácia na ostrove Lampedusa, o ktorej sa už zmienili viacerí rečníci, je jedným príkladom, v ktorom počet utečencov prekračuje počet obyvateľov. Členské štáty, ktorých sa to najviac dotýka, preto naliehavo potrebujú dostať nutnú podporu v podobe poskytnutia finančných, ľudských a technických zdrojov, aby sa zaistilo, že naozaj budú schopné reagovať na hromadné migračné toky - s ľudskosťou reagovať na ľudský tlak, ktorému sme vystavení.
Podporujem preto výzvu vyslovenú kolegami poslancami, v ktorej požadujú okamžitú aktiváciu mechanizmu solidarity Európskej únie. Je tiež dôležité využívať existujúcu infraštruktúru a orgány, napríklad Európsku agentúru pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie a Európsky podporný úrad pre azyl, a pravdepodobne prehodnotiť a prispôsobiť operáciu Hermes. Súhlasím tiež s tým, čo už povedal pán Tavares o procese presídľovania utečencov. Je dôležité, aby sa Rada, ktorá sa nezúčastňuje tejto rozpravy, prestala skrývať za právne zámienky a bola schopná priviesť túto záležitosť presídlenia utečencov do úspešného konca. Na záver sa domnievam, pani komisárka, že potrebujeme väčšiu solidaritu medzi členskými štátmi Únie, zlepšenú koordináciu ich snáh a rozdelenie zodpovednosti a záťaže.
Rosario Crocetta
(IT) Je smutné povšimnúť si, že Západ niekedy dokáže nájsť veľkú solidaritu, keď ide o bombardovanie, vysielanie firiem do krajín tretieho sveta či ťažbu ropy, no oveľa viac zápasí s hľadaním solidarity pri migračnej politike. Naša rozprava dnes večer sa dotýka týchto tém.
V pondelok som navštívil ostrov Lampedusa a videl som na holej zemi 4 až 5 tisíc ľudí, ako sa spolu chúlili v spánku pod slnkom a dažďom, ako vykonávali potrebu tam, kde jedli, a nemali sa do čoho prezliecť z mokrých šiat (o ktorých niekto tvrdil, že ide o značkové oblečenie, no v skutočnosti sú to falzifikáty značkového oblečenia), ktoré mali na sebe počas plavby - v žalostných podmienkach. Medzi nimi bolo 4 500 detí vo veku 12 či 13 rokov, ktoré žijú v rovnakých podmienkach, v podmienkach nepohodlia, ktorým sú vystavení aj obyvatelia ostrova Lampedusa.
Tunisko je dnes domovom pre 150 000 migrantov, ktorí prišli z Líbye, a preukazuje svoju solidaritu. Je to chudobná krajina a preukazuje solidaritu, kým bohatá Európa je neschopná prichýliť 5 000 migrantov. Európa by namiesto toho mala preukázať svoju solidaritu s touto úžasnou mládežou, ktorá v tuniskom meste Sidi Bouzid podnietila vznik Jazmínovej revolúcie. Tá dnes mení severnú Afriku a svet.
Alfredo Pallone
(IT) Pani komisárka, vaše slová sú v súlade s tým, čo sme chceli počuť. Nerád by som však vnášal ideológiu do tejto rozpravy, ktorá sa tým niekedy polarizuje. Myslím si, že je veľmi vážna vec, ak hovoríme o humanitárnej kríze.
Otázka, ktorú si kladiem a ktorú adresujem aj kolegom poslancom, znie: "Môžeme hovoriť o humanitárnej kríze a zastaviť sa na tom bode alebo by sme si mali položiť dva druhy otázok, jednu o stave núdze, teda o bezprostredných problémoch, a druhú o stratégii?"
Problém Afriky a Blízkeho východu je problém, ktorý svojou povahou nevyhnutne leží mimo Európy, a otázka, ktorá sa vynára, znie, či môže existovať rozvoj bez demokracie. Nezabudnime, že vzbura v týchto krajinách Blízkeho východu a Stredozemia nebola o ideológii, ale o chlebe, bola to vzbura za demokraciu s cieľom prežiť.
Na túto tému si musíme klásť určité otázky. Je úplne v poriadku, pani komisárka, zaoberať sa problémom smernice 2001/55/ES a všetkým, čo robí agentúra Frontex, no Európa sa musí sama seba spýtať, čo chce robiť so Stredozemím a celou Afrikou.
Mnohí kolegovia spomenuli Líbyu a iné krajiny. Pri tom si spomeniem na Dárfúr, na určité situácie, keď genocída v Afrike pokračuje každý deň. Jediná nesúhlasná poznámka, ktorú by som tu pridal, je táto: nie je pravda, že Európa zodpovedá za rabovanie. Samozrejme, že niektoré európske krajiny sú čiastočne zodpovedné, no v Afrike prichádza k interakcii viacerých kapitalistických systémov, ktoré sa nezakladajú na sociálnom hospodárstve práce ako náš systém, ale na štátnom hospodárstve, štátnom kapitalizme. Najlepším príkladom je Čína, ktorá nakupuje vládne dlhy a vykorisťuje celé obyvateľstvá krajín. My nemôžeme ísť vyháňať prezidentov, ktorých pri moci udržiava zločin. Dokonca ani OSN to nemôže urobiť.
Myslím si, že by sme mali ideologické otázky odsunúť nabok a zamyslieť sa nad bezprostredným problémom, čo znamená privítať týchto ľudí, a to všetkých spoločne. Zajtra sa však nevyhneme diskusii o stratégii Európy voči celej Afrike.
Sylvie Guillaume
(FR) Blížime sa k záveru prejavov, a preto sa zameriam na dva body v podobe otázok. Po prvé: humanitárny chaos v Stredozemí je nevyhnutným dôsledkom nedostatkov, konkrétne neexistujúcej spoločnej migračnej politiky, v rámci Európskej únie. Snažiť sa len zabrániť migračným tokom smerujúcim do Európy je nerealistické a znamená to, že tretie krajiny a členské štáty v južnej Európe dnes samy musia znášať následky. Talianska reakcia - kolektívne vyhostenia - je neprijateľná a rovnako neprijateľný je francúzsky prístup uzatvorenia hraníc: nič nerieši a jednoducho prehliada skutočné problémy, o ktoré ide.
Moja prvá otázka znie: môžeme očakávať reorganizáciu a vývin vyváženej európskej migračnej politiky?
Moja druhá otázka sa tiež týka európskej solidarity, ktorú nevnímam ako slogan, ale ako niečo, čo sa stalo naliehavou a absolútnou nevyhnutnosťou. Aj ja vyzývam Radu, aby urýchlene zareagovala a zaktivovala mechanizmus solidarity ustanovený smernicou o dočasnej ochrane v prípade hromadného prílevu, no vyzývam tiež členské štáty, aby zareagovali na výzvu úradu UNHCR na uplatnenie mechanizmu naliehavého presídlenia.
Moja druhá otázka preto znie: môžeme 11. a 12. apríla očakávať konkrétne kroky v Rade pre spravodlivosť a vnútorné veci?
Cristian Dan Preda
(RO) Myslím si, že dnešná rozprava o správe pána Proveru je vítaná vzhľadom na nedávne udalosti v oblasti Stredozemia a severnej Afriky. Rád by som začal zdôraznením potreby pristupovať na úrovni EÚ k riadeniu migračných tokov vyvolaných vlnou revolúcií v arabskom svete, v duchu solidarity požadovanej článkom 80 Lisabonskej zmluvy.
Na druhej strane chcem zablahoželať pánovi Proverovi k jeho správe, ktorá podčiarkuje potrebu dôsledne zohľadňovať hlboko zakorenené príčiny nestability, ktorá je zdrojom migračných tokov. V týchto dňoch sa odohráva množstvo udalostí, ktoré nám pripomínajú naliehavú potrebu konať. Napríklad následkom povolebného konfliktu na Pobreží Slonoviny začali stovky tisíc občanov tejto krajiny hľadať útočisko v susedných krajinách, z toho 94 000 len v Libérii, čo je takisto krajina ohrozená nestabilitou.
Ak sa máme vyslobodiť z tejto špirály nestability a migrácie, myslím si, že musíme zdôrazniť predovšetkým preventívne hľadisko. Tým mám na mysli najmä prevenciu konfliktov. Musíme tiež uvažovať o presadzovaní demokracie a ľudských práv, ako aj - samozrejme - o zlepšovaní hospodárskej situácie v dlhodobom horizonte.
Podľa môjho názoru však zároveň musíme lepšie využívať nástroje, ktoré máme k dispozícii ako súčasť globálneho prístupu k migrácii, aby sme povzbudili súčinnosť medzi migráciou a rozvojom. Otázka migrácie musí byť automatickou súčasťou dialógu s partnermi Európy. Treba tiež vystupňovať snahy na podporu rozvojových projektov v krajinách pôvodu a tranzitu, ktoré zlepšia životné podmienky a zvýšia schopnosť týchto krajín riadiť migračné toky.
Carlo Casini
(IT) Všetko je neisté, pokiaľ ide o situáciu v severnej Afrike. Nepoznáme bezprostredné výsledky občianskej vojny v Líbyi, nevieme, či nový politický systém v krajinách Magrebu a v Egypte pomôže na ceste k demokracii alebo či nevzniknú ešte horšie podmienky, pokiaľ ide o demokraciu a vzťahy s Európou.
Čo sa týka nezadržateľného prúdu utečencov z brehov Afriky na európske brehy, predovšetkým tie ostrova Lampedusa, je dokonca aj v tomto prípade ťažké rozlišovať medzi tými, čo utekajú pred násilím a zo strachu o život, a tými, ktorí (napríklad) utiekli z väzenia, či tými, ktorí hľadajú budúcnosť s lepšími vyhliadkami než hlad vo svojej vlasti.
Napriek tomu si môžeme byť istí niektorými vecami. Po prvé treba rešpektovať ľudskú dôstojnosť každého človeka. Po druhé je európsky prístup taký, ktorý ponúka pohostinnosť všetkým utečencom. Po tretie sú hranice jednotlivých štátov tvoriacich Európsku úniu hranicami Európy. Po štvrté existuje povinnosť solidarity medzi všetkými európskymi krajinami, ktoré sú súčasťou Únie: toto sa potvrdilo, posilnilo a stalo právne záväzným Lisabonskou zmluvou, ktorá sa tiež zaoberá migračnou politikou a riadením migračných tokov v priestore slobody, bezpečnosti a spravodlivosti. Po piate sú už dostupné nástroje na riešenie stavov núdze, akým je ten dnešný, a to v podobe smernice 2001/55/ES, agentúry Frontex a Európskeho podporného úradu pre azyl. Súčasná situácia je jednou z tých, ktorá odhaľuje, či Európa naozaj je alebo nie je skutočnosťou.
Pani komisárka, veľmi sa mi páčil váš prejav, no myslím si, že by sme sa mali posunúť od slov k činom. To si dobre uvedomujem a viem, že budete konať. Dúfame, že váš návrh nezostane bez odozvy. Dôležité je, že slová nestačia: potrebujeme činy, ak má byť Európa skutočnosťou. Toto je príležitosť budovať Európu.
Georgios Papanikolaou
(EL) Nachádzame sa v bode zlomu. Hovorím to, pretože musíme zvážiť, ako chceme napredovať nad rámec krízy, ktorú riešime v tomto okamihu. V predošlých rokoch sa nám darilo obmedzovať migračné toky zo severnej Afriky do južnej Európy, do Talianska, Španielska, Portugalska, Malty a Grécka pomocou dvojstranných dohôd medzi týmito krajinami a príslušnými krajinami v severnej Afrike a je pravda, že sme dosiahli významné výsledky. Preto je teraz Grécko vystavené zvýšenému tlaku z Turecka, keďže sa Európe a Grécku nepodarilo uplatniť podobné dohody s Tureckom napriek tomu, že existujú také dvojstranné dohody.
Moja otázka preto znie: teraz, keď vypukli všetky tieto nepokoje, čo sa stane s týmito dohodami, pani komisárka? Mohli by sme - a mali by sme - prepojiť tieto predošlé dohody či iné budúce dohody s financovaním, ktoré poskytujeme? Balík opatrení, ktorý ste oznámili, je výborný a týmto krajinám musíme pomáhať. Je našou povinnosťou pomáhať svojim blížnym; treba to však prepojiť s povinnosťou na strane týchto krajín prijať späť všetkých, ktorí prišli na ostrov Lampedusa, a všetkých, ktorí v bezprostrednej či vzdialenejšej budúcnosti prídu do iných európskych krajín, pretože čím väčší bude tlak, tým viac ľudí príde do iných krajín.
Kým sme pri tejto téme a keďže bola reč o smernici 2001/55/ES, možno by sme si mali pripomenúť, čo sme hovorili pred rokom: viacerí poslanci sa zmienili o slávnom presune prostriedkov, ktorý sme tak túžobne očakávali. Stále čakáme na uplatnenie repatriácie a presídľovania; povedzte nám, prosím, čo ešte máme robiť. Žeby sme mali okamžite začať s vnútorným presídľovaním utečencov, aby sme zmiernili tlak na krajiny, ktoré bojujú so skutočným problémom?
Na záver, pretože môj čas uplynul, musíme obmedziť čiastkové prístupy zo strany členských štátov. Niektoré krajiny, napríklad Nemecko a Francúzsko, selektívne pozastavujú návraty podľa nariadenia Dublin II Grécku. V bezprostrednej či vzdialenejšej budúcnosti môžeme čeliť rovnakému problému ako Taliansko. Grécka vláda predstúpila a oznámila ďalší čiastkový prístup: plot v regióne Evros, no komplexné riešenie problému nemáme. Toto je taká zásadná otázka, že potrebujeme skutočnú solidaritu a komplexnú stratégiu, pani komisárka.
Jacek Protasiewicz
(PL) Pôvodný plán bol taký, že táto rozprava bude oveľa užšia a bude sa týkať iba správy pána Proveru. Konferencia predsedov sa rozhodla rozšíriť jej rozsah, a tak teraz diskutujeme - celkom oprávnene - o súčasných reakciách na prílev ľudí, ktorí sú väčšinou utečencami. Nemôžeme ich totiž nazvať nelegálnymi prisťahovalcami, pretože sú to utečenci - zo Sýrie a predovšetkým zo severnej Afriky, ktorou dnes otriasajú revolučné nepokoje. Naša rozprava sa teraz tiež zameriava na celkové hodnotenie súčasnej azylovej a prisťahovaleckej politiky Európskej únie.
Ako tieňový spravodajca Poslaneckého klubu Európskej ľudovej strany (kresťanských demokratov) k správe pána Proveru by som sa však chcel vrátiť k tomuto dokumentu. Rád by som poukázal na dva body, ktoré s ním súvisia a ktoré majú podľa môjho názoru absolútne zásadný význam. Po prvé by som rád spomenul, ako veľmi vítam, že správa hovorí o potrebe oveľa väčšej súčinnosti medzi dvoma kľúčovými piliermi európskej politiky, čiže medzi rozvojom a bezpečnosťou. Lekcia, ktorú nám dnes dávajú revolučné udalosti v severnej Afrike, hovorí, že pomoc, ktorú poskytneme len prostredníctvom oficiálnych kanálov a ktorú budú rozdeľovať ministerstvá vlád vedených diktátormi, nevyrieši sociálne problémy ľudí žijúcich v krajinách patriacich do rozsahu pôsobnosti politiky pomoci EÚ. Pomoc EÚ musí skutočne pomáhať obyčajným ľuďom pri riešení sociálnych problémov a nie napĺňať vrecká diktátorov a tých, ktorí sú pri moci.
Nielen hospodárska reforma, ale aj reforma z hľadiska demokracie a ľudských práv by mala byť podmienkou poskytnutia rozvojovej pomoci. Dnes vidíme, že mladí ľudia z tých častí sveta, o ktoré máme záujem a ktoré patria do rozsahu pôsobnosti našej rozvojovej politiky, chcú nielen chlieb, ale aj slobodu a demokraciu.
Po druhé sa vzhľadom na demografické problémy, ktorým čelí Európa, stáva zrejmým, že Európska únia neprekoná prekážky, ktoré sa už črtajú na horizonte trhu práce, bez súdržnej a skutočne racionálnej prisťahovaleckej politiky. Jediné, čo môže zabrániť prílevu tých najmenej vzdelaných a najodkázanejších migrantov do Európy, ktorí si tu budú hľadať svoje miesto vo svete, je dobre premyslená a súdržná migračná politika, ako spomenuli predošlí rečníci, podobná tej, ktorú uplatňujú Kanada a Nový Zéland.
Giovanni La Via
(IT) Situácia v stredozemskej oblasti a súčasné a predvídateľné migračné toky si vyžadujú prijatie strednodobej a dlhodobej stratégie, ktorá sa bude líšiť od tej, ktorú oznámila pani komisárka Malmströmová.
Myslím si, že je nevyhnutné vytvoriť demokratické podmienky života a rozvoja v afrických krajinách susediacich so Stredozemím, čo zabráni tomu druhu migrácie, ktorého sme dnes svedkami. Domnievam sa preto, že v krátkodobom horizonte potrebujeme osobitný plán - niektorí ho definovali ako Marshallov plán - na povzbudenie a uplatňovanie rozvojového procesu v krajinách severnej Afriky. Len týmto spôsobom môžeme zastaviť migráciu a vyhnúť sa jej v budúcnosti.
Chcel by som tiež podčiarknuť potrebu kompenzačných opatrení v dotknutých oblastiach. Všetci rečníci hovorili o ostrove Lampedusa, no ja by som vás chcel poprosiť, aby ste sa zamysleli nad tým, čo ten druh migračného procesu, aký práve zažívame, naozaj znamená pre ostrov, ktorý žije z cestovného ruchu a rybárstva. Cestovné kancelárie už mesiace neprijali žiadne nové rezervácie, len samé storná. Európa musí svoju podporu preukázať primeranými kompenzačnými opatreniami.
Barbara Matera
(IT) Vystupujem ako zástupkyňa južného Talianska a hrdá Európanka v presvedčení, že členské štáty by mali prispievať k budovaniu pevnej a trvalej Únie.
Naša nepripravenosť riešiť núdzovú situáciu len 110 kilometrov od nášho pobrežia odráža slabosť nášho 27-členného systému a potrebu rozvíjať väčší zmysel zodpovednosti a solidarity. Je pravdepodobné, že individualistický prístup Európu oslabí a zvráti proces integrácie, ktorý sme tak starostlivo budovali v predošlých desaťročiach.
Každý kút tejto Európy je Európa. Ostrov Lampedusa je takisto Európa a to sa týka všetkých oblastí a všetkých politík. Je absurdné, keď vidíme, že sa stav núdze snažia riešiť len dva členské štáty. Rozhodli sme sa spojiť, aby sme boli silnejší. Ako to býva v najlepších manželstvách, naše spojenectvo by malo platiť na časy dobré i časy zlé.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Pani komisárka, ďakujem vám za vaše slová. Sme povinní ponúknuť vám našu plnú podporu, keď hovoríte o solidarite medzi členskými štátmi a keď zdôrazňujete, že Komisia vyzve členské štáty, aby prevzali plnú zodpovednosť za žiadateľov o azyl. Ďakujem vám, pretože ste nás uistili, že všetko, čo dosiaľ chýbalo, sa teraz uskutoční.
Naším zajtrajším hlasovaním chceme dodať silu vašim krokom, dodať silu vašim slovám a dať vám plnohodnotný mandát zaistiť, aby sa to, čo dosiaľ chýbalo, teraz uskutočnilo.
Žiaľ, nie všetky európske vlády si volia ten istý prístup. Niektoré považujú námorné hranice Talianska za hranice Talianska, nie Európy, a nadovšetko jasne dávajú najavo, že sa nechcú podeliť o záťaž, ktorá dolieha len na Taliansko a južné Taliansko.
Plne preto schvaľujeme váš prejav, no schvaľujeme ho vo viere, že vďaka rozhodnému počínaniu Komisie pred Radou by sa solidarita členských štátov s Talianskom mala stať skutočnou a znateľnou a že všetkých 27 členských štátov by malo preukázať svoju zodpovednosť a prihlásiť sa k riešeniu tohto stavu núdze.
Raffaele Baldassarre
(IT) Pani komisárka, vítam váš prejav a zoznam ohlásených opatrení a nepustím sa do právnej a regulačnej diskusie o dočasnej ochrane migrantov a uplatňovaní článku 80 Zmluvy.
V týchto chvíľach našej rozpravy sa lode nespôsobilé plavby naďalej plavia Stredozemným morom smerom k talianskemu pobrežiu, pričom pasažieri za cestu často platia svojimi životmi. Napriek nedávnym presunom zostáva ostrov Lampedusa v stave absolútnej núdze a ľudia naďalej prúdia do stanového mesta v Mandurii.
Taliansko naďalej hrá svoju úlohu pri prijímaní týchto zúfalých ľudí, kým ostatné krajiny vynikajú len počtom vyhostení, ktoré realizujú pomocou policajných staníc. Naša vláda sa v Tunise snaží obmedziť tento tok, no nemôžeme to ďalej robiť osamote. Potrebujeme Európsku úniu, potrebujeme pomoc a potrebujeme politickú úlohu Európy na naplánovanie novej susedskej politiky a účinnejšej stratégie migrácie, počínajúc zlyhaním dublinského systému a konštatovaním, že ostrov Lampedusa je nielen hranicou Talianska, ale aj hranicou Európy.
Mario Pirillo
(IT) Ako zvolený zástupca z južného Talianska sa pridávam k hlasom kolegov poslancov, ktorí vystúpili predo mnou. Požadujeme adekvátne kroky na riešenie kritickej situácie, ktorej čelia obyvatelia a migranti na ostrove Lampedusa.
Zdravotná a hygienická situácia na ostrove presiahla všetky medze slušnosti. Dovolávam sa zmyslu pre zodpovednosť talianskej vlády, aby zaistila prijatie všetkých opatrení, ktoré má k dispozícii. Vyzývam tiež Európsku komisiu, aby uplatnila opatrenia vymedzené smernicou EÚ o dočasnej ochrane prisťahovalcov.
Nadchádzajúca Európska rada ministrov vnútra naplánovaná na 11. apríla musí prijať adekvátne opatrenia tak, aby sme ani migrantov, ani obyvateľov ostrova Lampedusa neponechali v zúfalej situácii. Musíme preto iniciovať vážnu diskusiu o európskej susedskej politike, ktorá sa zameria na iniciatívy podpory cesty k demokracii najmä v krajinách južného pobrežia Stredozemia. Blahoželám pánovi Proverovi.
Ilda Figueiredo
(PT) Vieme, že na vyriešenie problémov prisťahovalectva treba podporovať rozvoj krajín pôvodu migrantov - bez vonkajších zásahov, no konkrétnymi činmi podporujúcimi solidaritu, dodržiavanie ľudských práv a obranu mieru, či ide o Tunisko, Egypt, Líbyu, alebo ktorúkoľvek inú krajinu. Toto sa však nedeje, pričom smutným príkladom je situácia na ostrove Lampedusa. Je tu naliehavá potreba prijať vážne opatrenia, opatrenia solidarity, opatrenia, ktoré ukončia túto tragédiu. Rada by som, pani komisárka, osobitne poukázala na situáciu prisťahovalkýň. Takýmto ženám treba zaručiť právo na vlastný pas a povolenie na pobyt, čo je tiež dôležité v boji proti obchodovaniu s ľuďmi, najmä so ženami a deťmi. K tomu treba pridať podporu presídľovania utečencov. Na záver vyzývam Komisiu, aby čo najskôr zrevidovala smernicu o návrate - smernicu, ktorá je proti prisťahovalcom utekajúcim pred vojnou, hladom a utrpením, ktorých jediným želaním je šťastný život so svojimi rodinami. Zaslúžia si našu solidaritu.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Pán Provera vykonal vynikajúcu prácu a blahoželám mu. Jeho správa sa na problém pozerá realisticky a jeho návrh rozdelenia záťaže prisťahovalectva je nevyhnutným riešením.
Navrhujem preto, aby sme sprostredkovali dohodu, ktorá vylepší a zaktualizuje dublinské nariadenie. Udalosti ilustrujú, že otázku prisťahovalectva nevyriešime a že bude pokračovať. Nemôžeme ju odstrániť, ale musíme ju riadiť. Grécko, Taliansko a Španielsko ju nemôžu riešiť osamote, pretože tieto krajiny sú vystavené veľkému tlaku. Tento problém sa nám nedarí riešiť už od roku 1990. Tvárime sa, akoby neexistoval, a členské štáty prenechávame vlastnému osudu. Prichádza k vykorisťovaniu týchto úbohých ľudí, podobne ako obyvateľov Európy, ktorí znášajú toto bremeno. Nesmieme zabúdať, že v Európe je dnes 7 miliónov nezamestnaných, z ktorých sú 3 milióny vo veku 19 až 24 rokov.
Corneliu Vadim Tudor
(RO) Vo svojich pamätiach nazvaných Ako sa zrodil stalinizmus opisuje bývalý Stalinov asistent Boris Bažanov scénu, ktorá sa odohrala v Kremli v decembri 1923. V diskusii so súdruhmi povedal gruzínsky vrah výrok, ktorý vzbudil rozruch. Nie je dôležité, kto a ako hlasuje v strane, ale prvoradý význam má, kto ráta hlasy. Potom nás ani nemôže prekvapiť, keď napríklad Nursultana Nazarbajeva nedávno v Kazachstane znova zvolili s vyše 95 % hlasov.
V Rumunsku je to ten istý príbeh, pretože absolútne všetky voľby sú zmanipulované. Túto frašku v mene demokracie organizuje miestna mafia pod priamou ochranou veľvyslanectva USA v Rumunsku, ktoré v skutočnosti rozhoduje o tom, čo je najlepšie pre rumunský národ. Veď aj telegramy na portáli WikiLeaks poukazujú na to, že Rumunsko sa, žiaľ, stalo kolóniou štvrtej ruky CIA, ktorá démonizuje Stalina, no využíva jeho metódy. Hanba!
Marco Scurria
(IT) V tomto okamihu rozpravy už prakticky všetko bolo povedané a možno práve o to ide. Naďalej rozprávame, ale za ten čas pristávajú na našich brehoch ďalší ľudia, kým iní zomierajú na mori alebo sa v neľudských podmienkach tlačia na talianskom a maltskom pobreží, ktoré nie je pobrežím Talianska a Malty, ale hranicou Európy, bránou do našej Európskej únie, cez ktorú sa dá dostať do hociktorého z našich 27 členských štátov.
Čas rozprávať už uplynul, hovoria nám naši občania a migranti, ktorí hľadali slobodu, no ocitli sa pod zámkom v utečeneckých táboroch. Nastal čas konať, pani komisárka. Žiadam vás - žiadame vás, aby ste už zajtra po našom hlasovaní prevzali iniciatívu a odoslali Rade požiadavku na uplatnenie smernice 2001/55/ES, aby sme spoločne založili skutočnú stratégiu pre budúcnosť Stredozemia. Ide totiž nielen o vierohodnosť Európy, ale aj o jej bezprostredný osud.
Elena Băsescu
(RO) Táto rozprava sa koná v kritickom čase pre budúcnosť európskej susedskej politiky. V tejto súvislosti sa domnievam, že incidenty, ktoré muselo riešiť Taliansko na ostrove Lampedusa, zvýrazňujú potrebu vytvoriť migračnú politiku EÚ zameranú na nasledujúce oblasti.
Po prvé by sa EÚ mala zamerať na príčiny migračných tokov. Tým mám na mysli chúlostivú hospodársku situáciu a nestabilné politické prostredie v krajinách pôvodu. Tvorbou pracovných miest a zvyšovaním investícií v týchto krajinách by Únia povzbudila tamojších občanov, aby sa angažovali vo svojej vlastnej komunite.
Po druhé si myslím, že treba ochraňovať práva migrantov. Je povinnosťou najmä agentúry Frontex uplatňovať Ženevský dohovor vo vzťahu k právnemu postaveniu utečencov, ako aj iné medzinárodné zmluvy v tejto oblasti.
Mairead McGuinness
Rozpravu dnes večer charakterizuje používanie slova "solidarita". Poslanci tohto Parlamentu príliš často hovoria vo svojom národnom záujme, ale možno by bolo lepšie, keby viacerí z nás hovorili o starostiach iných krajín, aby preukázali solidaritu.
Dôvod, prečo som požiadala o vystúpenie, je ten, že ma veľmi zarazili čísla, ktoré použil pán kolega Busuttil, keď povedal, že príchod 800 ľudí na Maltu zodpovedá príchodu 120 000 ľudí do Francúzska za jediný deň. Problémy Malty a ostrova Lampedusa sú problémami Európskej únie.
O myšlienke solidarity som veľmi podrobne hovorila počas rozpravy o Lisabonskej zmluve. O koncepcii solidarity treba v tomto Parlamente diskutovať, pretože sa obávam, že solidarita v Európskej únii je dnes rozštiepená nielen v tejto zložitej otázke, ale aj v mnohých iných. Je načase, aby sme sa jej ujali my ako Parlament a pomohli vrátiť solidaritu na mapu Európskej únie.
Cecilia Malmström
členka Komisie. - Toto je naozaj náročná situácia. Severná Afrika musí, samozrejme, riešiť túto úlohu. Tamojší ľudia sa teraz snažia - najmä v Tunisku a Egypte - budovať nové krajiny: demokratické krajiny, kde sa budú dodržiavať základné práva a kde bude vládnuť právny štát. Pripravujú sa na voľby, ktoré sa budú konať toto leto. Mali by sme urobiť všetko pre to, aby sme ich podporili na tejto fantastickej ceste.
Komisia, ako viete, pripravuje revidovanú stratégiu pre susedstvo a predstaví ju Rade. Bude obsahovať podporu demokracie, podporu hospodárskeho rozvoja, rastu a pracovných príležitostí. Zahŕňať bude tiež prvok mobility. Toto je úloha, ktorej riešenie by sme mali všetci podporovať.
Ďalšiu úlohu predstavuje Líbya, kde zvyšovanie násilia vytvára veľmi neistú situáciu a mnohých ľudí núti utiecť z krajiny. Ide o úlohu pre európsku migračnú politiku. Z dlhodobého hľadiska musíme vyvinúť globálnejší prístup k tejto otázke, čo je v úplnom súlade so správou pána Proveru, ktorej prínos zohľadníme.
Z krátkodobého hľadiska, samozrejme, musíme dokončiť azylový balík. Verte mi, pani Kellerová, že sa o to snažíme. Vzhľadom na pomoc Európskeho parlamentu a snahy rôznych spravodajcov skompletizovať balík a ukončiť rokovanie s Parlamentom naďalej dúfam, že sa nám všetko podarí uzavrieť do konca roka.
Pred ďalšou úlohou stoja ostrov Lampedusa a Malta. Chcela by som odmietnuť niektoré tvrdenia, podľa ktorých sa Komisia či "Brusel" nesnažia pomôcť Taliansku. V skutočnosti sme Taliansku ponúkli pomoc. Na zvyšné obdobie pod súčasným dlhodobým rozpočtom je v národnom balíku pre Taliansko 171 miliónov EUR. Časť týchto peňazí sa pre Taliansko ešte nevyužila a s talianskymi orgánmi takmer každodenne spolupracujem na presune financovania programov tak, aby sa dalo využiť na riešenie situácie na ostrove Lampedusa.
Taliansku sme tiež ponúkli pomoc v podobe refundácie časti nákladov na vnútorné presuny migrantov. Agentúra Frontex realizuje operáciu Hermes, no chcela by som vám pripomenúť, že agentúra Frontex závisí od príspevkov členských štátov, ktoré sa nám čoskoro minú. Máme odpoveď: k dispozícii je Europol. Sme uprostred rozhovorov s Tuniskom, v ktorých hľadáme riešenie organizovaného, dôstojného, dobrovoľného návratu týchto ľudí, ktorí nepotrebujú medzinárodnú ochranu. Pomáhame Tunisku v boji proti sieťam zapojeným do obchodovania s ľuďmi a skúmame, ako byť Tunisku nápomocní pri budovaní hraničných kontrol. To je súčasť širšieho partnerstva v oblasti mobility.
Väčšina utečencov je v Tunisku a Egypte. Ako som povedala, vyše 400 000 ľudí opustilo Líbyu. Väčšinu z týchto ľudí sa podarilo repatriovať. Sú to najmä Tunisania a Egypťania, no pochádzajú z celkovo približne 30 rôznych krajín, predovšetkým afrických. Sú medzi nimi aj ľudia z Bangladéša, Iraku, Afganistanu atď.
Väčšinu týchto ľudí sa podarilo repatriovať s európskou pomocou, keď členské štáty v pravom duchu solidarity spolupracovali s Tuniskom a Egyptom. Niektorí ľudia však naďalej zostávajú. Tieto utečenecké tábory som navštívila iba pred pár dňami. Tunisania spoločne s medzinárodnými organizáciami, napríklad s úradom UNHCR, robia obdivuhodnú prácu. Sú tam však aj ľudia, je ich zopár tisíc, ktorí uviazli v cudzine. Nemôžu sa vrátiť domov. Týmto ľuďom musíme pomôcť. Treba umožniť ich presídlenie do Európy. Pre mňa je veľmi ťažké vysvetliť týmto Somálčanom, že nemôžu prísť do Európy, lebo sme sa ešte nedohodli na delegovaných či vykonaných aktoch. Preto prosím a žiadam vás i Radu, aby ste v tejto veci dospeli k zhode, pretože by sme skutočne mohli splniť cieľ programu Európskej únie pre presídľovanie a pomôcť týmto ľuďom, lebo naozaj nemajú kam ísť.
Už dnes sme svedkami príchodu utečencov do Európy - na ostrov Lampedusa a na Maltu. Uvedomujem si, samozrejme, že Malta vzhľadom na veľkosť ostrova čelí obrovskému tlaku. Je možné, že budú prichádzať ďalší ľudia. Mnohí z nich možno budú potrebovať medzinárodnú ochranu. Pokým neprestanú násilnosti v Líbyi, bude sa zvyšovať riziko, že sa ďalší ľudia budú musieť vydať na útek.
Títo ľudia skutočne predstavujú úlohu pre Európu. Pravdepodobne budú potrebovať prístrešie. Máme určité fondy. Máme určité agentúry. Máme určité politiky, ktorými sa snažíme týmto ľuďom pomôcť. Ako som povedala, zvažujeme možnosť využitia mechanizmu dočasnej ochrany. Ten sa dá aktivovať, ak dôjde k hromadnému prílevu ľudí, ktorí sa nemôžu vrátiť späť. Lenže na aktivovanie mechanizmu je potrebná kvalifikovaná väčšina v Rade. Dnes táto väčšina neexistuje. Samozrejme, toto veľmi pozorne monitorujeme a prednesieme to budúci týždeň Rade. No predtým, ako tento mechanizmus zaktivujeme, žiadam - a naďalej budem žiadať - členské štáty, aby uplatnili solidaritu v praxi: aby neprichádzali len s krásnymi slovami, ale aby konali.
Potrebujeme nájsť riešenia na pomoc Taliansku a Malte a možno aj iným krajinám, ktoré sa dostanú pod tlak. Vyzývam členské štáty, aby tak urobili. Pre európske krajiny, ktoré zareagujú na túto výzvu, budú k dispozícii fondy solidarity. O tomto všetkom sa budúci týždeň bude diskutovať v Rade pre spravodlivosť a vnútorné veci. Rada vám neskôr podám správu o výsledkoch.
Ďakujem pekne, pani predsedajúca, za veľmi dôležitú rozpravu.
Mario Mauro
(IT) Rád by som od pani komisárky Malmströmovej počul jedno vyjasnenie. Pani komisárka povedala, že v rámci Rady sa bude diskutovať o aktivácii smernice 2001/55/ES. Budete teda o nej s Radou diskutovať budúci týždeň, pretože - ak tomu správne rozumiem - momentálne nám chýba kvalifikovaná väčšina.
Cecilia Malmström
členka Komisie. - Možno som sa v tejto veci nevyjadrila jasne. O všetkom, čo som vám predniesla, vrátane niektorých zážitkov z Egypta a Tuniska sa bude budúci týždeň diskutovať v Rade.
Samozrejme, že situácia v severnej Afrike je hlavným bodom programu. Vo svojom prejave sa zmieňujem o tomto mechanizme dočasnej ochrany, no neviem, či sa dospeje k rozhodnutiu alebo niečomu podobnému. Vo veľkej miere závisí od predsedov, akým spôsobom to chcú monitorovať, no my túto situáciu monitorujeme z hodiny na hodinu. Chcela som len povedať, že k dnešnému dňu neexistuje kvalifikovaná väčšina na aktiváciu tohto ochranného mechanizmu.
Fiorello Provera
Predtým, ako sa dostanem k správe, by som chcel odpovedať pánovi Meyerovi a pánovi Tavaresovi. Skutočne si vážim každý názor, ale zdá sa mi, že ich pohľady na ostrov Lampedusa a na to, čo sa na ňom odohráva, sú sotva veľkorysé.
Chcel som ich informovať, že v priebehu 3 nocí prišlo na ostrov Lampedusa 12 000 ľudí. Lampedusa je malý ostrov so 6 000 obyvateľmi a za tri noci zrazu prišlo 12 000 ľudí, ktorí zvýšili počet obyvateľov na 20 000. Myslím si, že pre ktorúkoľvek krajinu je veľmi ťažké prijať taký veľký počet ľudí, ak za taký krátky čas prídu na malý ostrov, ktorý na príchod takéhoto množstva ľudí nie je vybavený. V súčasnosti je na ostrove Lampedusa 1 400 migrantov. Veľa sa urobilo a ihneď, ako to umožnili podmienky na mori, sa zabezpečil presun migrantov do iných centier, najmä na juhu krajiny.
Tým sa dostávame k správe. Chcel som poďakovať tieňovým spravodajcom z rôznych politických strán, ktorí všetci svojím osobitým vnímaním veľmi účinne prispeli k tejto správe. Ich príspevok bol zásadný a úplne transparentný, v rovnakom duchu, aký nás všetkých inšpiroval na začiatku. Ďakujem tiež pani komisárke Malmströmovej za nadšenie, ktoré preukázala voči koncepcii rozdelenia záťaže, čo by malo ovplyvniť jej prácu v rámci Komisie, čiže aj v rámci Rady. Ak bude to isté nadšenie preukazovať aj v budúcnosti, myslím si, že výsledky sa dostavia.
Na záver poviem, že je veľmi ťažké zhrnúť situáciu. Pokiaľ je ju vôbec možné zhrnúť, rád by som povedal, že akákoľvek politika bude neúčinná a neúplná, pokým budú pretrvávať obrovské rozdiely medzi úrovňou rozvoja na severe a juhu sveta, pokým budú pretrvávať obrovské rozdiely v kvalite demokratických inštitúcií a pokým budú existovať priepastné rozdiely v dodržiavaní ľudských práv. Musíme začať konať v rámci širšej politiky strategickej spolupráce a pomoci, ktorá ovplyvní štrukturálne príčiny, ktoré spôsobili túto obrovskú nerovnosť medzi severom a juhom. Ak vyriešime štrukturálne príčiny, zvyšok bude nasledovať a svet, v ktorom žijeme, sa pravdepodobne zmení k lepšiemu.
Predsedajúca
Spoločná rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční v utorok 5. apríla 2011.
Písomné vyhlásenia (článok 149)
Giovanni Collino
Som veľmi kritický voči krokom, ktoré robí EÚ vo vzťahu k migrácii. Odlišné záujmy Nemecka, Francúzska, Španielska a iných členských štátov rozdelených na severnú a južnú Európu stavajú Taliansko do veľmi nepríjemnej situácie. Talianska vláda by urobila dobre, keby menej váhala a viac konala - mala by migrantov zamietať dovtedy, pokým Európa nepríde s ozajstnou spoločnou prisťahovaleckou politikou. Európska únia potrebuje spoločnú azylovú politiku a musí zaistiť, že zásady solidarity a rozdelenia záťaže nezostanú iba sľubmi na papieri. Taká situácia by nastala, keby Taliansko malo prevziať záťaž situácie, ktorá mení tvár severnej Afriky a celej oblasti Stredozemia. Taliansko už nemôže prijímať Líbyjčanov, Tunisanov a Egypťanov, pokým Francúzsko, Nemecko a Rakúsko neprestanú zamietať každého zo severnej Afriky, kto prechádza cez ich územie. Pokým Brusel neskoordinuje riadenie migračných tokov s vládami v Paríži, Berlíne a vo Viedni, ako aj v Ríme a s ostatnými členskými štátmi, Taliansko by urobilo dobre, keby zaujalo oveľa nekompromisnejší postoj v porovnaní s tým dnešným.
Robert Dušek
Správa o migrácii rieši, akým spôsobom sa dá predchádzať migračným tokom. Spravodajca sa domnieva, že migrácii treba predchádzať formou investícií do krajín, odkiaľ budú migračné toky prúdiť. V dobe hospodárskej a finančnej krízy však nie je možné, aby EÚ masívne "financovala" tretí svet na úkor zachovania životného štandardu európskych občanov. Medzi EÚ a Afrikou boli, sú a budú veľké hospodárske rozdiely. Ak by sa tieto rozdiely vymazali a občania tretieho sveta by už nemali dôvod migrovať do EÚ, bolo by to preto, lebo by sme prispeli k úpadku štandardu krajín EÚ. Nerobme si ilúzie o tom, že k migrácii prichádza len v dôsledku porušovania základných ľudských práv. Veľké percento migrantov mieri do EÚ len za "lepším" životom. Zo sociologických výskumov vyplýva, že čím väčšie je percento migrantov v EÚ, tým väčšia je nespokojnosť miestnych občanov so spôsobom života. Ak totiž počet migrantov prekročí určité percento, strácajú záujem stať sa súčasťou európskej spoločnosti a naopak vytvárajú svoju vlastnú spoločnosť v rámci EÚ. EÚ by sa mala v politike migrácie zamerať výhradne na porušovanie ľudských práv. Finančné a hospodárske rozdiely medzi migračnými krajinami a EÚ nemôžu byť dôvodom na poskytovanie finančných prostriedkov týmto krajinám. Politiku predchádzania migrácii treba prepojiť s politikou zamedzenia migrácii na vonkajších hraniciach EÚ.
Ville Itälä
Udalosti v severnej Afrike spôsobili vznik nového migračného toku na južnej hranici Európy. Zatiaľ čo sa zamýšľame nad riešením tohto vážneho problému, mali by sme tiež preskúmať jeho príčiny.
Pád arabských diktatúr môže byť jedným z hlavných zlomových bodov svetovej politiky od kolapsu železnej opony pred približne 20 rokmi. Je predovšetkým obrovskou šancou pre demokraciu a občianske práva. Ako všetky revolúcie, aj táto so sebou prináša riziko. V najkritickejšej podobe ho badať vtedy, keď diktátori zneužívajúci svoje právomoci ohrozujú svojich vlastných občanov, ako sa to deje v Líbyi.
Európa so svojimi spojencami sa nemôže a nemala by sa len pasívne prizerať, keď na jej hraniciach vypuknú nepokoje. Máme jedno spoločne poslanie: musíme robiť všetko, čo je v našich silách, aby sme chránili životy nevinných občanov vrátane žien a detí, keď ich nedokáže chrániť nik iný. Demokratizácia severnej Afriky, dodržiavanie ľudských práv a s tým spojený nový hospodársky rast sú najlepším spôsobom, ako zastaviť prílev ľudí na južnej hranici Európy.
Véronique Mathieu
Už celé týždne pristávajú tisícky migrantov na brehoch Stredozemia, predovšetkým na Malte a ostrove Lampedusa, a unikajú tak pred situáciou vo svojej krajine, kde vládne bezprecedentná politická nestabilita. Agentúra Frontex oprávnene spustila operáciu Hermes, aby pomohla talianskym orgánom zvládnuť tento hromadný prílev migrantov na talianske brehy. Riešenie tejto humanitárnej krízy nesmieme prenechať len talianskym orgánom. Kontrola vonkajších hraníc EÚ musí byť spoločným úsilím, pretože ide o spoločnú úlohu. Tento hromadný prílev štátnych príslušníkov tretích krajín bude mať za následok vstup celých vĺn nelegálnych migrantov na územie mnohých členských štátov. Stačí len vidieť, ako francúzske orgány každodenne zastavujú príchod stoviek nelegálnych migrantov priamo z Talianska. Dobre vieme, že medzi týmito žiadateľmi o azyl sú mnohí hospodárski migranti, ktorí "vkĺznu" do týchto zmiešaných migračných tokov. Okrem toho treba vystupňovať európske úsilie. Členské štáty musia agentúre Frontex poskytnúť zdroje, ktoré potrebuje na realizáciu svojich misií. Mali by sme tiež viac spolupracovať s tuniskými orgánmi. Tunisko musí splniť svoje readmisné povinnosti.
Edward Scicluna
písomne. - Súčasná situácia v Líbyi je veľmi neistá. Isté však je, že spôsobila humanitárnu krízu. Ako opisuje táto správa, ozbrojené konflikty, najmä ak zahŕňajú porušovanie ľudských práv, vyvolávajú obrovský rast migračných tokov do susedných krajín. Vzhľadom na masívne rozmery, aké by mohli dosiahnuť, nemôže byť program agentúry EÚ Frontex optimálnym nástrojom, ako zvládať takúto úroveň migrácie. EU musí, a to už teraz, založiť a naplánovať primeranú odpoveď vrátane podrobného akčného plánu rozdelenia záťaže, aby koordinovaným spôsobom pomohla pri presídľovaní utečencov. Základom by mala byť doložka o solidarite obsiahnutá v článku 80 Zmluvy o fungovaní EÚ. Mohli by sme sa dohadovať o tom, aký konkrétny počet utečencov sa dá definovať ako "núdzový stav". Potrebujeme však mať zostavený podrobný plán s jasnými hraničnými hodnotami na báze jednotlivých krajín, aby vlády EÚ a Komisia boli pripravené i dobre vybavené na riešenie hroziacej krízy. Ako maltský poslanec som veľmi sklamaný, že Komisia je očividne do značnej miery nepripravená čeliť kríze, ktorá bola už dlhú dobu nevyhnutná.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
Návrh uznesenia poukazuje na veľmi významnú a dôležitú záležitosť. Nielenže sa zameriava na problém rovnakého zaobchádzania so ženami a mužmi vo vidieckych oblastiach, ale tiež priamo poukazuje na potrebu tvorby rovnakých príležitostí pre ženy žijúce vo vidieckych oblastiach, podobných, aké každodenne využívajú ženy žijúce v mestských centrách. Myslím si, že sme v Parlamente doteraz venovali primálo pozornosti sociálnemu a profesionálnemu rozvoju žien vo vidieckych oblastiach. Ženy žijúce vo vidieckych oblastiach musia každodenne prekonávať mnohé prekážky súvisiace s hospodárstvom i infraštruktúrou, ktoré do značnej miery obmedzujú ich príležitosti, pokiaľ ide o prístup k vzdelávaniu, ochrane zdravia, no najmä na trh práce. Napokon len máloktoré pracovné ponuky sú určené vidieckym oblastiam, čo je zapríčinené najmä skutočnosťou, že tieto oblasti sú z hospodárskeho hľadiska oveľa menej rozvinuté. Preto je také dôležité podporovať politiky rozvoja vidieka zlepšovaním prístupu k pokročilej infraštruktúre alebo pomocou príležitostí ťažiť z vysoko rozvinutých informačných a komunikačných technológií. Som si istá, že aj poslanci Európskeho parlamentu môžu urobiť veľa pre to, aby vidiecke oblasti prestali zaostávať v čerpaní civilizačných výhod. Veď sme schopní zorganizovať rôzne typy odbornej prípravy či seminárov, v rámci ktorých dokážeme poskytnúť skutočnú pomoc pri získavaní prístupu k finančným prostriedkom EÚ vyčleneným na rozvoj vidieckych oblastí.
