Europeisk bestyrkt handling - E-juridik - Rättsskydd för vuxna: gränsöverskridande konsekvenser (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en gemensam debatt om
betänkandet av Manuel Medina Ortega, för utskottet för rättsliga frågor, med rekommendationer till kommissionen om europeiska officiella handlingar,
betänkandet av Diana Wallis, för utskottet för rättsliga frågor, med rekommendationer till kommissionen om e-juridik, och
betänkandet av Antonio López-Istúriz White, för utskottet för rättsliga frågor, med rekommendationer till kommissionen om rättsskydd för vuxna: gränsöverskridande konsekvenser.
Manuel Medina Ortega
Herr talman! Det här är ett initiativ från parlamentets utskott för rättsliga frågor som har som mål att uppnå ett erkännande av europeiska officiella handlingar.
Parlamentet uppmanar i sitt initiativ kommissionen att anta de åtgärder som den anser vara lämpliga. Det grundar sig på Haagprogrammet, det vill säga erkännandet av inte bara rättsliga avgöranden utan även av officiella handlingar.
Syftet med initiativet är att underlätta för EU:s konsumenter.
De formaliteter som krävs för att sådana handlingar ska erkännas är både dyra och tidskrävande.
Därför bör vi underlätta överföring eller erkännande av sådana officiella handlingar så att EU-medborgarna inte behöver gå igenom besvärliga procedurer varje gång det rör sig om en gränsöverskridande formalitet, exempelvis äktenskap, kontrakt eller liknande.
En svårighet som det här betänkandet kan medföra är själva karaktären hos europeiska officiella handlingar eller handlingar av offentligrättslig natur, som erkänns i de flesta medlemsstater men inte i vissa.
Vissa länder saknar helt ett system där europeiska officiella handlingar utfärdas av offentliga tjänstemän. I stället är det helt enkelt privata handlingar som legaliseras av en notarie, även om det rör sig som samma typ av handling.
Det prejudikat som detta förslag grundas på är EG-domstolens Unibank-dom som innehåller ett antal krav för att officiella handlingar ska erkännas. Det första specifika kravet är att offentliga tjänstemän ska utfärda handlingarna. Med andra ord måste den som bestyrker handlingen på något sätt vara en offentlig tjänsteman, en tjänst som inte existerar i vissa EU-länder som därför inte kan uppfylla detta krav.
För det andra måste handlingen garantera att parternas vilja överensstämmer med särskilda juridiska syften. Notariehandlingen har, åtminstone i det kontinentala rättsystemet, den särskilda egenskapen att parterna uttrycker sin vilja i den, men det är notarien som utfärdar handlingen.
För det tredje får handlingen inte ges större rättsverkan än den skulle få i ursprungslandet. Med andra ord, om en handling endast är en bevishandling får den inte betraktas som en verkställande handling.
Jag skulle vilja påstå att dessa tre faktorer är grundläggande. För det första måste den person som bestyrker handlingen vara en offentlig tjänsteman, för det andra är handlingen konstitutiv och bestyrkandet omfattar mer än bara namnteckningen och för det tredje får handlingen inte ha större rättsverkan än vad den skulle ha i ursprungslandet.
Ett område som helt klart måste uteslutas från detta är alla frågor som rör fastighetsrätten. Lagstiftning om fast egendom verkar vara starkt knuten till markegendomen, platsen där egendomen är belägen. Möjligheten till överföring av handlingar inom fastighetsrätten begränsas därför av offentliga register och det faktum varje land har en strikt lagstiftning med särskilda krav på det här området.
Jag hoppas att kommissionen kommer att överväga det här förslaget och kunna lägga fram ett initiativ. Den relevanta rättsliga grunden finns i EG-fördraget, artikel 65 a och 67.5, andra strecksatsen, för att vara exakt.
Jag anser att den rättsliga grunden är lämplig och att den här typen av initiativ skulle bidra till att underlätta rättsliga förbindelser mellan medborgarna, och i synnerhet göra deras liv enklare.
Den svårighet som kommissionen kan och kommer att ta upp är problemet med skillnaderna i våra rättsystem, men jag anser att vi kommer att ha tid att diskutera den frågan i ett senare skede, när kommissionen väl har lagt fram sitt förslag.
Diana Wallis
föredragande. - (EN) Herr talman! E-juridik har varit en viktig fråga både för det slovenska och det franska ordförandeskapet, och vi vet att även det kommande tjeckiska ordförandeskapet vill fortsätta det framgångsrika arbetet med e-juridik.
Frågan om e-juridik är i parlamentet, och särskilt i utskottet för rättsliga frågor, nära knuten till ett ämne som länge har varit viktigt för oss, nämligen tillgången till rättsväsendet och hur vi ska kunna erbjuda gränsöverskridande tillgång till rättsväsendet. Det är tillräckligt svårt att få tillgång till rättsväsendet på nationell nivå i fråga om exempelvis tillgång till advokater, rimliga kostnader och förmågan att förstå eller ha en uppfattning om hur rättssystemet fungerar. På en gränsöverskridande EU-nivå, med olika rättskulturer och språk, blir det ännu mer komplicerat och svårtillgängligt för våra medborgare.
Vi borde emellertid kunna få bukt med dessa svårigheter och i stället utnyttja alla möjligheter som erbjuds via den moderna tekniken. Precis som EU är Internet gränslöst. Om vi inte förstår språket ger oss de tekniska verktygen möjlighet till omedelbar översättning. Vi borde kunna utveckla tekniska förutsättningar för att ge bättre gränsöverskridande tillgång till rättsväsendet.
Vi ser att ett antal medlemsstater har sett möjligheter inom sina egna gränser och nu utvecklar sina egna system. Det är bra! Det förekommer även samarbete inom ett antal projekt - några i syfte att skapa företags- och landregister online - och även detta är mycket bra.
Men vad vi i parlamentet verkligen vill se är något som på ett direkt sätt gynnar våra medborgare och som hjälper dem med deras juridiska behov i vardagen. Vi vill att EU:s medborgare ska märka skillnaden med ett projekt för e-juridik på EU-nivå.
Arbetet med juridikportalen kan leda till just det. Där kan vi informera om vem, vad, var, vilka advokater, vilka tolkar, var man kan få rättshjälp - alla typer av information. Det är ett ambitiöst projekt, det måste det vara.
Men vi vill inte stanna där, vid information. Vi vill se det som en verklig möjlighet att få tillgång till gränsöverskridande rättssystem online, och att EU-instrument för betalningsförelägganden och mål om mindre värden ska finnas tillgängliga online för våra medborgare. Vi vet att vissa medlemsstater arbetar med gemensamma projekt, och jag vill än en gång understryka att det är bra att vi tar vara på den entusiasmen och ambitionen. Men kommissionen måste också behålla EU-perspektivet - att behålla det som en ambition för hela EU - så att vi kan gå vidare tillsammans på ett samordnat sätt. Därför finns det en handlingsplan bifogad till parlamentets betänkande där vi tar upp flera av dessa frågor. Det kan vara ett sätt för oss att förverkliga vår dröm om ett EU med ett verkligt gränslöst rättssystem. Låt oss göra den drömmen till verklighet.
Antonio López-Istúriz White
Herr talman, fru minister, herr vice kommissionsordförande! Det betänkande som jag lägger fram för er i dag handlar om rättsskyddet för vuxna i EU. Det har varit svårt att behandla det här ämnet på så kort tid, i synnerhet eftersom det har så breda, gränsöverskridande mål.
Dessutom rådde det skilda åsikter i utskottet för rättsliga frågor om vilken inriktning betänkandet skulle ha.
I dag behandlar vi den här texten i en gemensam debatt med två andra betänkanden från utskottet för rättsliga frågor: ett betänkande om europeiska officiella handlingar av Manuel Medina Ortega och ett betänkande om e-juridik av Diana Wallis.
Genom den förbättrade samordningen mellan de olika instrument som vårt utskott har tagit fram har vi utan tvekan gjort våra förslag mer effektiva och kommer säkert att kunna ge EU-medborgarna en bättre service.
För det första vill jag gratulera det franska ordförandeskapet för dess utmärkta arbete under de senaste sex månaderna med att leda EU. I det här fallet måste jag särskilt tacka den franska justitieministern Rachida Dati för det intresse hon har visat genom att ta den här frågan utöver de rådande bestämmelserna för uppnå nya, praktiska och effektiva lösningar för alla medlemsstater.
Medan jag talar om fransmännen vill jag även särskilt nämna Amélie Durand, domare och rådgivare till justitieministern, och mina franska kolleger som har spelat en aktiv roll, bland andra Jean-Paul Gauzès och Jacques Toubon.
Vårt utskott har delat ordförandeskapets oro i den fråga som har fört oss samman här i dag: rättsskydd för utsatta vuxna. Därför bestämde vi oss för att utarbeta ett initiativbetänkande för att gå framåt och ta fram nya lösningar som på bästa möjliga sätt gynnar våra vuxna medborgare.
Vårt utskott har även helt nyligen varit mycket delaktigt i godkännandet av ett paket med civilrättsliga åtgärder som bland annat rör medling, delgivning av rättsliga handlingar och lagstiftning om skadestånd.
Ett bevis på detta var utfrågningen vid det forum om rättsligt samarbete som ägde rum den 2 december i utskottet för rättsliga frågor, i samarbete med utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, där en av punkterna på dagordningen var behovet av rättsskydd för vuxna i vårt samhälle.
Det här är ett ämne som berör alla medlemsstater, eftersom EU:s befolkning blir allt äldre. År 2050 kommer 37 procent av alla människor i EU att vara äldre än 60 år och 10 procent kommer att vara äldre än 80 år.
Vi måste komma ihåg att den här situationen påverkar oss alla, inte bara ekonomiskt, utan även när det gäller budgetfrågor och hälso- och sjukvård. Vi måste börja ta fram lösningar på dessa problem så snart som möjligt.
Med det här betänkandet har utskottet försökt att skapa ett område med rättshjälp, frihet och säkerhet med hjälp av två saker: tillämpning av lagstiftningen och samarbete mellan de ansvariga myndigheterna i de olika medlemsstaterna.
Som jag nämnde tidigare har det tagit lång tid innan betänkandet antogs enhälligt i utskottet för rättsliga frågor den 17 december.
Vi lyckades ta fram ett kompromissändringsförslag där vi sammanförde de olika synpunkterna bland utskottets ledamöter. Ändringsförslaget, som nu är punkt 2 i det slutgiltiga betänkandet, har en central roll, eftersom det gör det möjligt för medlemsstaterna att införliva Haagkonventionen av den 13 januari 2000 i den egna lagstiftningen.
Dessutom förklaras i betänkandet att kommissionen i framtiden, när den har fått tillräckligt med erfarenhet på området, ska uppmanas att lägga fram ett lagstiftningsförslag för att stärka samarbetet mellan medlemsstaterna och förbättra erkännandet och tillämpningen av beslut om rättsskydd för vuxna och fullmakter vid rättslig oförmåga.
Jag vill påpeka för parlamentet att endast fyra länder hittills har undertecknat Haagkonventionen och bara åtta länder har ratificerat den. Vi uppmanar medlemsstaterna att ratificera konventionen så att vi kan vara mer konsekventa och effektiva i denna fråga som påverkar oss alla.
Vi bör komma ihåg att den lagstiftande makten ligger hos kommissionen enligt fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Men som vi alla vet finns det en liten bestämmelse i EG-fördraget - artikel 192 - som ger parlamentet rätt att uppmana kommissionen att utarbeta ett lagförslag.
Vi vill tillämpa den här artikeln. Jag ska avsluta med att säga att kommissionen i framtiden borde, som det står i betänkandet, följa upp den erfarenhet man fått av Haagkonventionen och föreslå gemenskapsrättsliga bestämmelser för att komplettera konventionen och föreslå ytterligare instrument för framtiden.
Rachida Dati
rådets ordförande. - (FR) Herr talman, herr Barrot, mina damer och herrar! Jag har turen att än en gång få tillfälle att tala till parlamentet och därför vill jag tacka er, på ordförandeskapets vägnar, för de framsteg som gjorts i de rättsliga frågorna.
Efter den föregående debatten, som handlande om företagens verklighet, handlar de betänkanden som vi nu diskuterar om EU-medborgarnas vardagliga tillvaro. Det är frågor som har tagits upp under ett flertal tillfällen under det franska ordförandeskapet, särskilt under symposierna om officiella handlingar och rättsskydd för vuxna.
Som ni alla vet har det franska ordförandeskapet arbetat hårt för att göra framsteg i utvecklingen av EU:s rättsliga samarbete genom praktiska projekt för att föra EU-institutionerna närmare våra medborgare och - som Diana Wallis precis påpekade - det slovenska ordförandeskapet bidrog också mycket till detta, och vi har byggt vidare på deras arbete.
Det tre betänkanden som står på dagordningen denna morgon vittnar om detta: Manuel Medina Ortegas betänkande om europeiska officiella handlingar, Diana Wallis betänkande om e-juridik och Antonio López-Istúriz Whites betänkande rättsskydd för vuxna. De motsvarar verkligen ordförandeskapets önskan att stödja nya initiativ för att anta nya verktyg, men också för att utbyta metoder, jämföra våra rutiner och se vidare framåt.
När det gäller betänkandet om officiella handlingar vill ordförandeskapet först berömma Manuel Medina Ortegas initiativ och kvaliteten på hans betänkande. Det intresse som parlamentet visat för erkännandet och cirkulationen av officiella handlingar i EU visar att det här är en viktig fråga inom samarbetet i civilrättsliga frågor. Det här arbetet är en del av vår önskan att förenkla vardagen för våra medborgare, men även för våra företag. Lagstiftningen är framför allt utformad för att underlätta sociala relationer, och väckande av talan vid domstol förblir ett nödvändigt undantag.
Det är också viktigt att EU gör ett åtagande utifrån detta. Den officiella handlingen är en viktig del av livet för familjer och företag, vare sig det handlar om äktenskapsförord, förlikning, testamente, köpebrev eller kontrakt företag emellan. Den gör att människor i ett ej avtalat förhållande kan överlåta åt en erkänd myndighet att bestyrka de åtaganden de vill göra och ta konsekvenserna för dem genom att göra denna handling verkställbar. Men ert arbete visar även att vi måste överväga vilka villkor vi behöver ställa för att en officiell handling ska kunna överföras fritt inom EU, oavsett område.
Det råder ingen tvekan om att den här tanken måste tas med i beräkningen i EU:s lagstiftningsprogram i framtiden. Diskussionen om officiella handlingar kommer inte att hindra oss från att tänka vidare på hur vi ska förbättra rörligheten för andra typer av handlingar. Vi behöver gå stegvis framåt, men vi måste även utarbeta en mycket tydlig ram. Det är möjligt att ha mindre strikta villkor och förfaranden för ömsesidigt erkännande av officiella handlingar eftersom de ger bättre garantier.
Om någon vill lägga handlingar till systemet som leder till ojämlika garantier måste vårt mål sänkas, och det kommer naturligtvis att vara problematiskt. Parlamentets ståndpunkt som framkommer i betänkandet stämmer väl överens med de riktlinjer som utarbetats och föreslagits av ordförandeskapet. Ert betänkande, herr Medina Ortega, kommer att utgöra en viktig grund för vårt framtida arbete, eftersom ordförandeskapet kommer att fästa stor vikt vid dagens debatt.
Att förbättra och stärka EU:s rättsområde innebär även att förbättra och modernisera rättsväsendets arbetssätt, vilket i sin tur är beroende av att vi använder oss av nya kommunikationsmetoder. Det är huvudtanken med e-juridikprojektet. Målet med projektet är att inom ramen för ett gränsöverskridande EU-sammanhang utveckla användningen av ny informations- och kommunikationsteknik. På så sätt borde vi kunna stärka banden mellan våra rättssystem och underlätta utbyten. Dessutom har det antagna rambeslutet om att sammanföra kriminalregister i ett nätverk en stor betydelse här. Den handlingsplan för e-juridik på EU-nivå som lades fram vid rådets (rättsliga och inrikes frågor) senaste sammanträde den 28 november är en fortsättning av det arbete som genomförts av tidigare ordförandeskap, från och med det tyska ordförandeskapet.
De senaste sex månaderna har vi arbetat för att ta fram ett förslag till handlingsplan för e-juridik på EU-nivå som är så välavvägt som möjligt, genom att ta hänsyn till de medlemsstater som är inblandande i projektet, till parlamentets ståndpunkt, men också till den roll som kommissionen kommer att få spela. Parlamentet delar våra mål, och därför vill ordförandeskapet än en gång tacka föredraganden Diana Wallis för hennes engagemang i den här frågan och för hennes utmärkta betänkande. Den intensiva debatt som har förts i parlamentet har förbättrat ordförandeskapets förslag, och därför har vi till slut fått fram ett förslag som stöds av alla parter.
Att underlätta och trygga den fria rörligheten för personer och rättsliga avgöranden är mål som endast kan uppnås om vi tar hänsyn till de mest utsatta samhällsmedborgarna. Det är en av anledningarna till att det franska ordförandeskapet ville att situationen för vuxna med rättsskydd skulle förbättras.
Vuxna med rättsskydd måste ha samma rörelsefrihet som andra medborgare, oavsett vilken typ av skydd de får. Ordförandeskapet gläder sig åt att frågan har tagits upp i parlamentet, och tackar föredraganden Antonio López-Istúriz White, för hans förslag om rättsskydd för vuxna. Det är ett tydligt tecken på vårt gemensamma intresse.
Haagkonventionen av den 13 januari 2000 kommer att träda i kraft den 1 januari mellan Frankrike, Tyskland och Storbritannien. Andra medlemsstater har skrivit under de senaste sex månaderna. Dessa är Finland, Grekland, Irland, Luxemburg och Polen. Det är viktigt att alla medlemsstater kan delta i detta instrument. Jag vet att de kommande tjeckiska och svenska ordförandeskapen kommer att engagera sig i den här frågan - det har de antytt under det franska ordförandeskapet - och bland våra mål måste vi i ännu större utsträckning prioritera rörligheten för rättsliga avgöranden som rör rättsskydd av vuxna.
Det är under dessa förutsättningar som vi framställer EU som en gemenskap som kan tillgodose medborgarnas behov, även de mest utsattas. Ert betänkande är ett viktigt bidrag. Även i detta avseende hoppas det franska ordförandeskapet att den här frågan kan införlivas i kommissionens lagstiftningsprogram i framtiden, herr Barrot. Detta är en viktig social fråga. Jag vet att det här är ett ämne som har prioriterats och som är viktigt för kommissionen, och särskilt för er, herr Barrot. Det bevisar även att EU kan skydda sina mest utsatta medborgare genom att skapa en tryggare rättslig miljö.
Ordförandeskapet vill tacka er för era bidrag, och jag ska självklart ta era kommentarer i beaktande.
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) Herr talman, mina damer och herrar! Jag är verkligen glad att även jag får gratulera upphovsmännen till de tre betänkandena, och jag vill säga till Rachida Dati att de verkligen stämmer överens med de insatser som det franska ordförandeskapet har gjort och som vi förstås har arbetat ytterst omsorgsfullt med. Jag anser att vi verkligen har lagt grunden för ett europeiskt rättsligt och juridiskt område som jag själv känner mycket starkt för, och som vi ska bygga upp tillsammans, i synnerhet med hjälp av Stockholmsprogrammet.
Därför kan vi vara säkra på att morgonens debatt inträffar vid precis rätt tillfälle. Rachida Dati har redan gett en mycket grundlig sammanfattning av de tre betänkandena, men jag kommer ändå att kort upprepa vad hon sade för att bekräfta kommissionens avsikter.
Först av allt vill jag tacka er, herr Medina Ortega. Manuel Medina Ortega har lagt fram ett utmärkt betänkande om europeiska officiella handlingar. Det är utan tvekan EU:s konsumenters och medborgares vardagsliv som påverkas i detta fall, och era rekommendationer till kommissionen påverkar verkligen EU-medborgarnas liv, både som enskilda personer och som företagare.
Det händer ofta att enskilda medborgare och företag vill fatta beslut i familjefrågor eller affärstransaktioner helt enkelt genom en frivillig överenskommelse som bestyrks av ett offentligt organ, och det är uppenbart att officiella handlingar också måste kunna överföras i detta område med fri rörlighet.
Men denna rörelsefrihet har bara delvis blivit verklighet i dag, och som ni vet har vi, utöver de befintliga instrumenten, tagit fram nya åtgärder. Jag arbetar just nu med dessa åtgärder, vissa har precis antagits - och jag tackar fru Dati för underhållsskyldigheten. Herr Medina Ortega, jag arbetar även med en åtgärd för arvsrätten som ska vara klar i mars 2009. Jag är dock väl medveten om att mycket arbete återstår, och därför kommer kommissionen att utarbeta en grönbok om officiella handlingar och möjligtvis om andra offentliga dokument, för att verkligen ha möjlighet att hålla ett omfattande samråd om det här ämnet.
Det står dock helt klart att parlamentets betänkande och undersökning kommer att vara till stor nytta i det här sammanhanget. Dessutom finns det enligt min åsikt, och som ni betonade, ett behov av en rättslig grund som gör det möjligt för oss att ta initiativ, där håller jag med er. Samtidigt måste vi inse att olikheterna i våra rättssystem trots allt kommer att kräva ett grundligt arbete för att dessa åtgärder ska vara möjliga. Jag tackar er emellertid än en gång för ert utmärkta arbete.
Nu vill jag vända mig till Diana Wallis, som mycket starkt betonade behovet av att modernisera rättsväsendets arbetssätt, och det stämmer att den handlingsplan som precis har antagits under det franska ordförandeskapet är av stort intresse för det tjeckiska ordförandeskapet. Därför, fru Wallis, kommer vi genom att ta upp ert betänkande kunna se hur vi på bästa sätt kan utnyttja tillgången till e-juridik.
Ni nämnde särskilda fall där en sådan tillgång skulle vara till stor hjälp för att nå en uppgörelse i mål om mindre värden till exempel. Det råder ingen tvekan om att era rekommendationer kommer att vara till hjälp för oss att förbättra de åtgärder som redan vidtagits av kommissionen, och de kommer att berika debatterna och de beslut som fattas i rådet.
Vi ska arbeta tillsammans för att e-juridiken på EU-nivå ska ge oss mer lättillgänglig information om EU-lagstiftningen, nationella rättssystem och EU:s arbetssätt. Jag vill även påpeka att den planerade portalen kommer att öppnas senast i slutet av december 2009. Vi kommer förstås att arbeta med detta i nära samarbete med parlamentet. Den europeiska portalen för e-juridik kommer därför helt säkert att vara i funktion före slutet av december 2009. Den är till för EU:s medborgare, men vi ska även se över hur vi kan lösa frågor som mer direkt påverkar de rättsliga myndigheterna.
Jag vill säga än en gång att jag är mycket glad att se en sådan samverkan mellan EU-institutionerna - rådet, parlamentet och kommissionen - i den här frågan. Jag anser att det franska ordförandeskapet och Rachida Dati - helt i linje med er uppmaning till oss om att vara försiktiga och inte begränsa vår ambition utan i stället tillämpa den på e-juridiken - har visat prov på en sådan ambition. Ni kan vara förvissad om att jag, i egenskap av kommissionsledamot, kommer att engagera mig starkt i den här frågan.
Nu har jag slutligen kommit till Antonio López-Istúriz Whites betänkande. Jag vill även tacka honom för att han har tagit sig an Rachida Datis utmärkta initiativ genom att låta oss arbeta med den här oerhört viktiga samhällsfrågan i Lille. Vi vet att det i våra samhällen kommer att finnas alltfler människor som är äldre än 65 år - en ålderskategori som redan utgör 16 procent av EU:s sammanlagda befolkning - och vi vet också hur viktigt det är att skydda utsatta vuxna. Därför ger vi vårt mycket starka stöd till det franska initiativet att uppmana medlemsstaterna att ratificera Haagkonventionen av den 13 januari 2000. Tack vare Rachida Datis envisa beslutsamhet kommer konventionen att träda i kraft den 1 januari 2009.
Rachida Dati räknade upp ett antal länder som i nuläget ingår i konventionen. Jag tror att deras medlemskap kommer att få en snöbollseffekt som hjälper oss att övertala resterande medlemsstater att ratificera konventionen.
Det stämmer att det just nu inte finns några instrument på gemenskapsnivå. Vi har ännu inte talat om att utveckla något befintligt instrument. Vi kommer att titta mycket noga på tillämpningen av konventionen, och vi kommer självklart att införliva förslaget inom ramen för Stockholmsprogrammet. Vi kommer att undersöka alla åtgärder som gör det möjligt för medlemsstater att samarbeta mer med varandra och då kommer vi att kunna införliva ett eventuellt gemenskapsinitiativ i den här frågan.
Det är vad jag kan säga om det här ämnet, som jag själv anser är mycket viktigt. Jag vill i vilket fall tacka er, tack vare morgonens debatt med Rachida Dati närvarande har vi redan en bild av hur vi ska göra för att föreslå ett ambitiöst Stockholmsprogram som motsvarar förväntningarna bland våra medborgare som vill ha det här europeiska rättsområdet. Jag tackar parlamentet.
Panayiotis Demetriou
föredragande för yttrandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor. - (EL) Herr talman! Först av allt vill jag gratulera det franska ordförandeskapet för allt som det har uppnått hittills, särskilt när det gäller rättsliga frågor. Jag vill även gratulera kommissionsledamoten. Utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och utrikes frågor stöder föredraganden Antonio López-Istúriz Whites ståndpunkt som framkommer i hans betänkande. Våra äldre medborgare med nedsatt förmåga, liksom alla våra medmänniskor med problem, får inte stå utan rättsligt skydd. De får inte lämnas åt sitt öde eftersom de då ofta hamnar i händerna på opportunistiska beskyddare som ibland förödmjukar och utnyttjar dem. Varje samhälle, varje land som följer rättsstatsprincipen har en skyldighet att införa juridiska och administrativa beslut och dokument som skyddar äldre människors värdighet och egendom, och EU har ett gränsöverskridande ansvar. Jag uppmanar kommissionen att hjälpa och sätta press på medlemsstaterna för att de ska underteckna och ratificera Haagkonventionen som utgör en ram för sådant skydd. Jag uppmanar mina kolleger från de länder som ännu inte har ratificerat att arbeta för att göra det här möjligt.
Luca Romagnoli
Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill gratulera det franska ordförandeskapet, kommissionsledamot Jacques Barrot och alla föredragandena eftersom den tekniska utvecklingen ofrånkomligen går framåt, och rättssystemet kan inte blunda för detta.
Jag anser att vi genom att införa informations- och kommunikationsteknik i den rättsliga administrationen kommer att finna många möjliga lösningar genom att förbättra rättsväsendets arbetssätt och därmed rationalisera och effektivisera förfaranden och på så sätt minska kostnaderna. E-juridiken kan även ge tveklösa fördelar och tillgodose många olika behov. Det allra viktigaste behovet är rättsväsendets tillgänglighet, förbättrad effektivitet och minskning av tidsåtgång och kostnader. Därför är det mycket viktigt att e-juridiken syftar till att öka rättsväsendets användning av informationsteknik, i synnerhet med tanke på att tio miljoner EU-medborgare är inblandade i gränsöverskridande civilrättsliga fall, och att det kommer att bli ännu fler i framtiden.
Förutom att ta hänsyn till medborgarna måste vi också tänka på de fördelar som detta får för de som arbetar inom rättssektorn, utan att för den sakens skull glömma förfarandena inom det rättsliga och straffrättsliga samarbetet. Något som jag redan har sett under mitt arbete som föredragande för betänkandet om Europeiska informationssystemet för utbyte av uppgifter (Ecris), utöver detta yttrande, är att det möjliga tillämpningsområdet för e-juridik är enormt och kommer att utvecklas i takt med det europeiska rättsområdet och den tekniska utvecklingen. Därför välkomnar jag kommissionsledamot Jacques Barrots tidigare uttalande om att portalen kommer att vara i funktion före slutet av 2009.
Jag vill avsluta med att uttrycka min förhoppning om att EU till sist kan uppnå ett rättvist rättssystem och att vi till slut ska kunna dela ansvaret mellan alla berörda parter. Det händer alltför ofta, exempelvis i mitt land, att den som utför utredningen betalar ett oerhört högt pris, och att plågsamma rättsprocesser slutar med ett frikännande. I Italien har domare ingen ansvarsskyldighet vid felaktiga domar - detta är en allvarlig social orättvisa som vi måste rätta till. Jag hoppas att det europeiska rättsområdet förr eller senare kommer att hjälpa oss att rätta till denna stora orättvisa.
Jag vill än en gång tacka det franska ordförandeskapet för deras insatser i den här frågan, och jag vill även tacka Diana Wallis.
Jean-Paul Gauzès
Herr talman, fru Dati, herr Barrot! Först vill jag berömma det franska ordförandeskapets arbete och allt som ni personligen har gjort, fru Dati, för att stödja förbättringen av den rättsliga friheten och effektiviteten, vilket kommer att gynna våra medborgare.
Våra föredragande har gjort ett utmärkt arbete. Därför stöder gruppen Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater de tre betänkandena av Diana Wallis, Antonio López-Istúriz och Manuel Medina Ortega. För egen del vill jag tydliggöra några saker angående vår grupps ståndpunkt om betänkandet av Manuel Medina Ortega, som jag har samarbetat nära med.
Som ni sade, fru Dati och herr Barrot, har tanken just lagts fram för oss i betänkandet att vi bör göra en stor insats för att ömsesidigt erkänna officiella handlingar. När betänkandet offentliggjordes uppstod en debatt om en möjlig öppning när det gäller terminologin.
Vi för vår del anser att betänkandet gäller den officiella handlingen, vars egenskaper har angetts i rättspraxis, och i det här skedet bör vi därför begränsa oss till officiella handlingar och inte skapa rättslig förvirring genom att använda olämpliga termer för att vidga definitionen av vad en officiell handling bör vara.
Ni har redan talat om de egenskaper en officiell handling ska ha, och jag ska inte gå igenom det igen. Jag vill bara säga att om det skulle uppstå en debatt i någon annan fråga, om handlingar som är annorlunda och egentligen är privata överenskommelser, är det inte relevant för detta initiativbetänkande där vi i dag ställer den verkliga frågan om hur vi ömsesidigt kan erkänna det som i rättspraxis erkänns som officiella handlingar. Jag vill än en gång tacka Manuel Medina Ortega för hans utmärkta arbete i den här frågan.
Manuel Medina Ortega
Herr talman! Nu står jag här i en annan roll. Nu talar jag inte som föredragande för mitt betänkande, utan jag talar för parlamentets socialdemokratiska grupp om alla tre betänkandena.
Jag vill påstå att dessa tre betänkanden har en sak gemensamt: de har alla som mål att förbättra medborgarnas situation. Faktum är att inom detta rättsområde kan medborgarnas situation endast förbättras i enlighet med vissa balansprinciper och genom att ta hänsyn till vissa faktorer. När det gäller e-juridiken till exempel, får vi inte bli överentusiastiska inför den nya tekniken om den riskerar att äventyra garantierna för våra medborgare. Med andra ord kan exempelvis viljan att förse alla medborgare med e-postadress leda till att de som saknar Internetuppkoppling utestängs från rättsväsendet.
När det gäller de officiella handlingar som tas upp i mitt betänkande, har både rådets ordförande Rachida Dati och Jacques Barrot betonat att rättsliga garantier är viktiga även här. Det handlar om att överföra dokument med ett juridiskt värde från ett land till ett annat, inte att erkänna dokument om vi betvivlar deras ändamålsenlighet. Detta innebär att även om en privat handling upprättas av en notarie i ett land där officiella handlingar inte existerar, kan den inte ha det verkställande värde som sådana handlingar har i kontinental rätt, eftersom de där har ett bindande verkställande värde som är helt annorlunda.
Därför bör vi inte överge grundläggande rättsgarantier i vår strävan att hitta en balans mellan marknadens behov av att fungera effektivt och behovet av mer effektiv rörlighet inom hela EU. Utan rättsgarantier, utan garantier för medborgarna, finns det ingen lag. Det är orsaken till att den socialdemokratiska gruppen, när det blir dags att rösta om dessa betänkanden, kommer att fortsätta att förtydliga sina ståndpunkter, framför allt för att skydda de vanliga medborgarnas intressen, och inte bara de starkastes intressen.
Diana Wallis
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag tror inte att min grupp kommer att ha några svårigheter att stödja mitt betänkande, och speciellt inte Antonio López-Istúriz Whites betänkande.
Det betänkande jag vill ta upp - eftersom det medför problem för hela parlamentet - är Manuel Medina Ortegas betänkande. Vi delar alla samma tanke: vi har fri rörlighet för domar. Vi vill ha fri rörlighet för officiella handlingar, och jag tillägger: ”eller likvärdiga dokument”. Det har talats mycket om att underlätta livet för våra medborgare. För mig betyder det alla medborgares liv, och det skulle inte vara bra om ett antal länder och ett antal rättstraditioner uteslöts från detta rättsområde. Det är vad som kommer att hända om vi inte ser mer vidsynt på saken och har större tålamod och tolerans för rättssystem som verkar annorlunda till ytan, men som bemöter saker på ett mycket likartat sätt om man bara undersöker saken lite närmare.
Vi har lyckats erkänna varandras dokument. Det finns ingen vettig anledning till varför vi inte med tolerans och omsorg skulle kunna erkänna varandras handlingar när de utgörs av ett kontrakt eller en notariehandling fast inte på exakt samma sätt och i exakt samma format.
Jag ber er att respektera de ändringsförslag som har lagts fram i dag. Även om de inte går igenom är andemeningen med dem att det här är ett europeiskt rättsområde för alla medborgare och rättsliga kulturer. Det bör inte bli ett exklusivt område.
Ryszard Czarnecki
Herr talman! Vi diskuterar tre mycket viktiga betänkanden. Jag vill särskilt tacka Diana Wallis för hennes otroligt omfattande, utförliga, väl utarbetade och utmärkta betänkande som tar upp alla aspekter av problemet. Parlamentet instämmer med Diana Wallis när hon understryker vikten av ett problem som påverkar minst 2 procent av medborgarna i EU:s medlemsstater. Så många som 10 miljoner av EU:s 500 miljoner medborgare är inblandade i gränsöverskridande rättsprocesser. För dessa människor kan tillämpningen av de modernaste IT-systemen på rättsområdet ha en avgörande inverkan, och det kan göra rättsliga förfaranden effektivare, enklare och kortare.
Våra förslag kan, om de godkänns av kommissionen, underlätta tillgången till rättsväsendet och dessutom kommer de att leda till begränsade kostnader vid rättsliga förfaranden, vilket är viktigt för våra medborgare. Det verkar finnas anledning att stödja inrättandet av två Internetportaler för e-juridik. Den första portalen skulle kunna gynna medborgarna och trygga företagarnas tillgång till juridisk rådgivning på en mängd olika språk. Den andra portalen, som är inriktad på den juridiska yrkesverksamheten, skulle kunna vara ett hjälpmedel för jurister, domare, allmänna åklagare, advokater och tjänstemän som arbetar inom domstolssystemet.
Den nya tekniken kan även vara till hjälp i kampen mot internationell brottslighet och vid förebyggande av brottslighet, för att inte tala om det utbredda användandet av videokonferenser som en självklar metod för att få tag på och samla bevis vid rättsliga förfaranden.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Det är oerhört viktigt att ny teknik införs och används i så stor utsträckning som möjligt i rättsväsendet. Vi kan inte tillåta att rättssystemet ligger så långt bakom andra sektorer på detta område. Det är även helt självklart att alla strategier på den punkten måste ses över mycket noggrant. Men med tanke på den rådande situationen måste vi stå med båda fötterna på jorden.
I dagens EU finns det vissa domstolar som inte har en dator eller tillgång till Internet, något som även tas upp i betänkandet. Oavsett vilken sökmetod man använder är det fortfarande mycket svårt att få tillgång till juridisk information, även för rättsutövare, och i synnerhet för vanliga medborgare som vill värna om sina rättigheter. Jag är övertygad om att det, som en del i finansieringen av både civilrätten och straffrätten, kommer att finnas större medel i framtiden för att åtgärda dessa brister. Dessutom kommer det självklart att krävas extra insatser av medlemsstaterna för att de ska kunna använda de tillgängliga medlen på ett effektivt sätt.
I betänkandet betonas även mycket likartade problem när det gäller det europeiska rättsliga nätverk på privaträttens område som vi röstade om för bara två dagar sedan. Det är beklagligt att vi inte har hållit någon debatt om detta betänkande. Det är utan tvekan viktigt att förbättra nätverkets funktionssätt och det kommer att gynna EU:s medborgare. Men de problem som jag redan har nämnt kvarstår även på detta område, och de består bland annat av bristfällig information, brist på översättning till alla officiella språk och svårigheter att få tillgång till rättsväsendet på gränsöverskridande nivå.
Tack för er uppmärksamhet. Jag hoppas än en gång att dessa problem, som är viktiga frågor för parlamentet, i större utsträckning kommer att finnas med även på kommissionens och rådets dagordningar i framtiden, i synnerhet med tanke på att medborgarna förväntar sig konkreta åtgärder från EU som kommer att underlätta deras vardag.
Neena Gill
(EN) Herr talman! Jag välkomnar alla tre betänkandena, men jag ska först tala om förmyndarskap. Skyddet av de mest utsatta medborgarna är en fråga som ligger mig mycket varmt om hjärtat. Vi vet att EU:s befolkning blir allt äldre. Den förväntade livslängden har ökat till 80 år i dag, och 2050 kommer 37 procent av befolkningen att vara äldre än 60 år. Befolkningen är också mer rörlig. Förra året flyttade 400 000 personer från mitt eget land utomlands efter pensionen, så det är viktigt att se till att de får samma skydd där som de skulle fått hemma.
De utmaningar som det europeiska samhället ställs inför på grund av sådana demografiska förändringar är många, som vi redan har hört när det gäller hälso- och sjukvård samt socialvård. Jag anser att det är viktigt att hjälpa den äldre generationen till ett självständigt och värdigt liv.
Förra året var jag föredragande för ett betänkande som handlade om att se till att äldre medborgare kan behålla sin hälsa och leva längre och mer självständigt. Jag anser att det betänkande vi debatterar i dag stämmer synnerligen väl överens med förslagen om att vi ska se till att de kan fortsätta se efter sina egna tillgångar och klara av vardagen oavsett var de bor, och inte utnyttjas eller behandlas illa. Men jag är även bekymrad över Haagkonventionen. Jag välkomnar ministernsinsatser i den frågan, men vi måste gå längre än att bara se till att den befintliga lagstiftningen ratificeras: vi måste se till att den är effektiv.
Jag vill säga några ord om officiella handlingar. Jag välkomnar initiativet att skära ned på administrationen för våra medborgare, men det bekymrar mig också att betänkandet inte tar hänsyn till de olika rättstraditioner som finns inom gemenskapen, inklusive olika rättsliga instrument som den brittiska handlingen eller olika former av notarieyrken som existerar i England. Jag anser att betänkandet i sin nuvarande form riskerar att undergräva medlemsstaternas nationella lagstiftning, särskilt Storbritanniens, när det gäller förvaltning av dödsbon. Att bortse från sådana skillnader anser jag vore att gå emot principen om ömsesidigt erkännande och målet att uppnå jämlik tillgång till rättsväsendet för alla medborgare. Därför stöder jag och min delegation Diana Wallis ändringsförslag.
Jag välkomnar verkligen Diana Wallis betänkande om e-juridik. Jag anser att några av de frågor vi tar upp i de andra betänkandena hänger samman, vilket innebär att alla människor, oavsett var i EU de befinner sig, kommer att ha jämlik tillgång till rättsväsendet.
Cristian Silviu Buşoi
(RO) Jag vill gratulera föredragandena Diana Wallis, Manuel Medina Ortega och Antonio López-Istúriz White för deras utmärkta betänkanden. E-juridik är nödvändigt i dessa tider när antalet människor inblandade i gränsöverskridande rättsprocesser uppskattas till 10 miljoner. IT-användningen i rättssystemet kan verkligen i hög grad bidra till att förbättra tillgängligheten och effektiviteten i EU:s rättsliga och juridiska system. Därför förtjänar Diana Wallis betänkande och hennes insatser vår fulla aktning.
Jag anser även att resolutionen om officiella handlingar är mycket viktig. Som varande jurist från Rumänien kan jag inte annat än understryka att fördelarna med officiella handlingar och med ett inbjudande och icke-fientligt rättssystem är enorma. Det tydligaste exemplet på förebyggande rättssystem i Rumänien är faktiskt, liksom i andra EU-länder med ett civilrättsligt system, den officiella notariehandlingen. Jag förstår att Manuel Medina Ortega skulle vilja syfta uteslutande på officiella handlingar och göra en skillnad mellan officiella offentliga handlingar som utfärdas enbart av specialiserade yrkesmän utsedda av offentliga myndigheter och de handlingar som bestyrkts med en privat namnteckning.
Men oavsett debatternas utgång och oavsett om motsvarande handlingar kommer att inkluderas eller om de kommer att dyka upp på dagordningen i ett annat initiativ, anser jag att utskottet i det här betänkandet måste se till att målet är att ge ett garanterat skydd till medborgarna och deras rättssäkerhet, och till gränsöverskridande förbindelser som rör familj eller egendom. Detta måste man göra genom att föreslå ömsesidigt erkännande av officiella handlingar.
Bogusław Rogalski
(PL) Herr talman! EU måste ta itu med problemet med den märkbart åldrande befolkningen i medlemsstaterna, vilket kan kopplas till en tydlig ökning av den förväntade livslängden. Som ett resultat av detta kommer cirka 40 procent av EU:s befolkning att vara över 60 år omkring 2050, och 10 procent av dessa människor kommer att vara över 80 år gamla.
Dessa demografiska förändringar kommer att få allvarliga konsekvenser för vår ekonomi, vårt samhälle, vår hälso- och sjukvård och vår budget. Därför måste vi införa lämpliga och specifika skyddsmekanismer som kan garantera jämlika rättigheter och skyldigheter som gäller för alla. Personer med rättsskydd tillbringar i allt större utsträckning tid utanför sitt hemland eller får sjukhusvård utomlands, och inte i det land där deras egendom finns. Därför måste rättsskyddssystemet se till att det finns en överensstämmelse mellan domstolsbeslut, administrativa beslut och de beslut som tas av personerna i fråga. Detta gäller särskilt de fullmakter som påverkar det framtida rättsskyddet och som måste verkställas i medlemsstaterna.
Därför måste vi skapa en mekanism för att effektivt överföra dokument, särskilt i nödfall, exempelvis när en person med rättsskydd behöver sjukhusvård under en tillfällig utlandsvistelse. På så sätt kan EU:s medborgare utan hinder uppehålla sig eller bo i en medlemsstat som inte är deras ursprungsland utan att förlora en effektiv och snabb tillgång till vård.
Dushana Zdravkova
(BG) Fru minister, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill försäkra er om att dagens debatt om de tre betänkandena är mycket viktiga både för EU:s medborgare och för mina juristkolleger. Därför vill jag gratulera föredragandena för de tre betänkandena.
Jag har hittills under min yrkeskarriär enbart arbetat inom rättssystemet. Både som ordförande för en av de största domstolarna i Bulgarien - som var bland de första att införa handläggning av ärenden online - och som ordförande för Europarådets expertkommitté för information och rättsliga frågor fram till 2000. Därför känner jag mycket väl till de frågor som uppstår i samband med e-juridiken. När vi införde informationstekniken 1995 hade jag aldrig kunnat ana att detta ämne skulle väcka sådan uppståndelse i parlamentet. Därför är jag mycket glad över att kunna tala om det här i dag.
Jag vill särskilt gratulera Diana Wallis för hennes betänkande om e-juridik eftersom jag anser att användningen av informationsteknik och ny kommunikationsteknik i rättsväsendet kommer att ytterligare gynna utvecklingen av ett gränsöverskridande rättsligt samarbete och samtidigt underlätta tillgången till rättssystemet för EU:s medborgare.
Jag vill dock betona att vi, för att uppnå ett effektivt europeiskt system på det här området, absolut måste ta fram en allmän strategi på institutionell nivå och fastställa allmänna standarder som stöder en mer effektiv kommunikation mellan nationella system, samtidigt som vi även måste ta hänsyn till behovet av många högt utbildade specialister.
Först när dessa förutsättningar är uppfyllda kommer vi att kunna utnyttja den nya teknikens potential för att bekämpa gränsöverskridande brottslighet och göra rättssystemet mer tillgängligt för medborgarna i privat- och handelsrättsliga frågor.
Med detta i åtanke vill jag yrka på att alla relevanta projekt ska stödjas, vare sig det gäller nätverk för kriminalregister online, insolvensregister eller det europeiska rättsliga nätverket på privat- och handelsrättens område. Det är vårt enda sätt att uppnå ett av EU:s grundläggande mål: bättre utbyte med medborgarna.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
- (PL) Herr talman! I ett meddelande till parlamentet och rådet från den 10 maj 2005 om Haagprogrammet fastställde kommissionen som en av sina särskilda prioriteringar att sikta på att före 2011 trygga ett europeiskt område med verklig rättvisa på privaträttens område. Detta gjorde kommissionen med hänvisning till erkännandet och verkställandet av domstolsbeslut och principen om ömsesidigt erkännande, eftersom dessa åtgärder utgjorde en verklig möjlighet att erbjuda gränsöverskridande rättsskydd för EU:s medborgare.
EU växer, och dess medborgare uppmuntras till ökad rörlighet. Samtidigt uppstår det problem med överförandet av officiella handlingar när personer rör sig inom gemenskapsområdet. De olika lösningar på problemet med ömsesidigt erkännande av officiella handlingar som har tillämpats av medlemsstaterna har inneburit att flytten av dessa dokument i dag är en komplicerad fråga, och det finns begränsningar när det gäller antalet dokument och vilka typer av dokument som kan överföras.
Kommissionen måste vidta konkreta åtgärder för att omedelbart införa ett enda, skräddarsytt och enhetligt system både för verkställighet och ömsesidigt erkännande av officiella handlingar i alla medlemsstater, något som kommer att göra medborgarnas och företagens vardagsliv mycket enklare.
Samtidigt bör inskrivningen i offentliga fastighets- och egendomsregister uteslutas från detta gemenskapsinstrument, med tanke på de strukturella och organisatoriska skillnaderna mellan de offentliga registreringssystemen när det gäller ägande av fast egendom. Utöver detta undantag bör erkännande av äktheten, bevisvärdet och verkställigheten hos en handling som ska användas i den anmodade medlemsstaten endast nekas om det finns allvarliga och välgrundade tvivel om handlingens äkthet, eller om erkännandet strider mot allmän ordning i den anmodade medlemsstaten.
Slutligen vill jag tacka föredraganden, Manuel Medina Ortega, för ett mycket väl utarbetat dokument.
Toomas Savi
(EN) Herr talman! Det gläder mig mycket att kommissionen utarbetar en handlingsplan för e-juridik. Jag blev mycket överraskad när jag fick veta att något sådant initiativ ännu inte hade införts. Jag vill tacka min kollega Diana Wallis för att hon har hanterat den här brådskande frågan på ett mycket passande sätt. Den snabba tekniska utvecklingen har gett oss nya effektiva verktyg som vi inte ska tveka att använda.
Tyvärr har den även medfört nya utmaningar, bland annat e-brottslighet i form av olaglig övervakning, bedrägerier, krigföring via Internet och mycket annat. Det är hög tid att EU inför en lagstiftning om definitionen, utredningen och bestraffningen av e-brottslighet. E-brottsligheten är gränsöverskridande och bör därför bekämpas på överstatlig nivå. Jag förväntar mig att kommissionen mycket snart tar ett lagstiftningsinitiativ i den här frågan.
Costas Botopoulos
(EN) Herr talman! E-juridik - elektronisk juridik - kan vi säga att något sådant är möjligt i en verksamhet som är betingad av de svagheter och styrkor som är så typiska för oss människor? Nej! Kan vi få ett gränsöverskridande rättsväsen? Som ni sade, återigen nej! Det här är en mänsklig verksamhet som också ser mycket olika ut i olika delar av världen.
Betyder dessa två ”nej” att vi måste vända ryggen åt den tekniska utvecklingen? Återigen, självklart nej! Vi måste försöka utnyttja den mänskliga innovationskraften. En informationsportal: ja! Utbyte av uppgifter: ja! Medvetenhet om rättssystemens ömsesidiga beroende: ja! Bidra till att skapa pilotprojekt på EU-nivå: ja! Men till ett gemensamt anonymt rättssystem - och jag säger inte att ni förespråkar ett sådant i ert betänkande - säger jag nej!
Min far, som var domare, skulle inte vara så glad om jag stod och försvarade ett elektroniskt rättsväsende inför Europaparlamentet. Om jag själv får tala på parlamentets vägnar till min far, som är i himlen, kan jag säga till honom att jag vet att rättsväsendet alltid kommer att vara en man, hans försvarare och en domare - som inte svarar inför gud, utan inför det egna samvetet.
Nicolae Vlad Popa
(RO) Jag vill gratulera till initiativet om rörligheten för officiella handlingar i EU, eftersom det kommer att ytterliga öka rörelsefriheten för personer och företag inom EU. Även om de fysiska gränserna har suddats ut kvarstår de rättsliga gränserna. Ett bevis på detta är de komplicerade förfaranden, som varierar från en stat till en annan, för att tillämpa kontrakt som har undertecknats i närvaro av en företrädare för de offentliga myndigheterna.
Det är vår plikt att erbjuda alla medborgare möjligheten att få bestämmelserna i den europeiska officiella handlingen tillämpade utan några ytterligare åtgärder i en medlemsstat, i de fall då handlingen upprättats i en annan medlemsstat.
Jag välkomnar Diana Wallis initiativ och hennes betänkande om e-juridik, eftersom jag anser att vi genom att anta det här betänkandet kommer att kunna se till att EU:s medborgare har tillgång till det europeiska rättssystemet och domstolssystemet genom att använda informations- och kommunikationsteknik. Ett snabbt handläggande av bevis till minsta möjliga kostnad och en förenkling av rättsliga förfaranden genom att använda enkla, praktiska instrument kommer att förenkla tillgången till rättssystemet för medborgarna vid gränsöverskridande rättsprocesser. För att uppnå dessa ...
Armando França
(PT) Herr talman, herr kommissionsledamot, fru Dati! E-juridiken är ett viktigt steg mot att trygga tillgången till lagen, rättssystemet och domstolarna. Jag välkomnar detta initiativ och gratulerar föredraganden och det franska ordförandeskapet. Projektet med e-juridik var en av de frågor som diskuterades under det portugisiska ordförandeskapet, och därför föll det på Portugals ansvar att styra utarbetandet och tillämpningen av det pilotprojekt som kommer att ge medborgarna tillgång till tjänster i andra medlemsstater på ett enklare, billigare och lämpligare sätt samt på deras eget språk.
Den flerspråkiga portalen bör utformas för att hjälpa medborgare och företag som söker rättshjälp och grundläggande juridisk rådgivning om gränsöverskridande juridiska problem. E-juridikportalen bör samordnas och styras av en enhet som även kommer att vara ansvarig för att samordna de olika medlemsstaternas bidrag och se till att de är interoperabla. Projektet med e-juridik kommer att vara till nytta för allmänheten och det kommer att stärka vår demokrati. Därför välkomnar jag lanserandet av portalen i december 2009.
Marcin Libicki
(PL) Herr talman! Först av allt vill jag gratulera Diana Wallis till ett utmärkt betänkande och betona två saker. Som ordförande för utskottet för framställningar har jag märkt hur ofta EU:s medborgare är omedvetna om sina rättigheter, och tvärtom, att de ibland tror att de kan ingripa i frågor när de inte har rätt att göra det. Därför kommer den här Internetportalen, även kallad e-juridikportalen, tveklöst att hjälpa EU:s medborgare att kontakta Europaparlamentet och utskottet för framställningar.
Jag vill göra er uppmärksamma på en annan fråga som nämndes av Diana Wallis i hennes anförande, nämligen att vi måste respektera lokal lagstiftning. Samma fråga väcktes för 250 år sedan av den berömde franske filosofen Charles de Montesquieu som sade att man vid stiftandet av lagar på högre regional nivå alltid måste komma ihåg att små regioner och små territorier, i det här fallet EU:s medlemsstater, har sina egna traditioner som måste respekteras.
Talmannen
Mina damer och herrar! Under en diskussion i parlamentets presidium för någon dag sedan var den allmänna uppfattningen att ledamöter som redan hade talat i en debatt inte skulle få ordet igen. Men tack vare det som i Spanien kallas för julandan ska vi göra ett undantag och ge Luca Romagnoli ordet.
Luca Romagnoli
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag kan inte tala för alla, men jag hoppas att de grupplösa ledamöterna håller med mig om att det gemensamma området för rättvisa utgör en klar fördel för EU:s medborgare och att de därför kommer att stödja detta initiativ.
Nästan alla här var närvarande för några minuter sedan och jag ska inte upprepa det som har sagts i onödan, utan jag vill i stället önska er alla, och framför allt önska EU och dess många medborgare som känner att deras livskvalitet är hotad ett gott nytt år med välgång och, förstås, rättvisa.
Reinhard Rack
(DE) Herr talman! Det är bra att vi gör framsteg med integrationen inom rättssektorn, som hittills alltid har hållits inom medlemsstaterna. Det stämmer väl överens med EU-medborgarnas ändrade levnadsförhållanden. Men denna integration får inte inkräkta för mycket på de strukturer som har utvecklats enligt vissa traditioner - vilket redan har påpekats ett flertal gånger - och som framför allt fungerar. Allt kan inte mätas enligt samma måttstock.
Organisationen av officiella handlingar och registratorer ser helt olika ut i många medlemsstater. I Österrike, men inte bara där, har notariebyrån en lång tradition och en hög nivå av säkerhet och trovärdighet som en byrå för offentlig registrering. Detta får vi inte äventyra utan att ha starka skäl för det, det vill säga vi kan inte göra det endast på grund av att sådana yrken inte existerar på andra ställen. Därför säger jag ja till integration och till ömsesidig öppenhet, men det måste ske på ett balanserat sätt.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Herr talman! Alla medlemsstater har olika rättssystem och olika principer för erkännande av administrativa dokument. Därför bör vi sikta på att göra gränsöverskridande överföring av officiella handlingar så enkel som möjligt. Vi måste dock komma ihåg att det är viktigare att trygga säkerheten och tryggheten i situationer och rättshandlingar än att förenkla flytten av dokument.
Vi måste även harmonisera principerna för erkännande av administrativa dokument för att underlätta vardagslivet för våra medborgare och göra det lättare för företagen att bedriva sin verksamhet. Det är faktiskt vad de väntar sig av oss. Sådana regler kommer helt säkert att bespara dem tid och pengar. Vi måste arbeta för att skapa en harmoniserad grund för ömsesidigt erkännande av officiella handlingar i enskilda medlemsstater, men vi bör absolut inte utöka det här systemet så att det omfattar dokument som inte motsvarar grundläggande kriterier.
Rachida Dati
rådets tjänstgörande ordförande. - (FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Ordförandeskapet har ägnat stor uppmärksamhet åt ert arbete med de tre frågorna.
Era betänkanden vittnar framför allt om ert intresse i dessa frågor, och jag vet att vi kommer att få tillfälle att återkomma till dem i framtiden. Jag vill än en gång tacka Manuel Medina Ortega för hans kommentarer och hans bidrag. Vi måste gå framåt i utvecklingen när det gäller flytt och erkännande av officiella handlingar.
Ni påpekade helt riktigt att Unibankdomen ger oss en ram för åtgärder och en definition av officiella handlingar. Som Jean-Paul Gauzès påpekade för en stund sedan är det här ett utmärkt betänkande som kommer att bidra till att förbättra det rättsliga samarbetet. Jag vill även förtydliga för Diana Wallis att det här ska gälla alla EU:s medborgare, men vi måste se till att skapa förutsättningar för att ett verkligt ömsesidigt förtroende ska kunna etableras. Det är nödvändigt för rättssäkerhetens skull.
Jag vill även framhålla Diana Wallis engagemang i e-juridiken. Ni har rätt, detta är ett sätt att förbättra tillgången till rättsväsendet. Vi får inte glömma att uppskattningsvis 10 miljoner människor är inblandande i gränsöverskridande tvister, vilket förklarar behovet av effektiva kommunikationsmetoder. Jag vill säga som Jacques Barrot att ”vi ska behålla vår ambition”. Dushana Zdravkovas tal följde samma spår, eftersom det rättsliga nätverket ger oss många nya möjligheter.
Herr López-Istúriz White, jag håller med om det ni har sagt, vi måste göra mer för att skydda utsatta vuxna och särskilt äldre människor, och jag välkomnar antagandet av det här betänkandet som går helt i linje med rekommendationerna och med våra ambitioner. Jag vill även tacka Neena Gill för hennes kommentarer, eftersom hennes bidrag gör det här till ett extremt konkret betänkande.
Herr kommissionsledamot, även ni har visat ert intresse för dessa frågor, och jag hoppas att dagens debatt kommer att vara till nytta för det samråd som jag antar att ni just nu håller på att organisera.
Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar, på det franska ordförandeskapets vägnar vill jag tacka alla som har talat. Era kommentarer var mycket yrkesmässiga och mycket konkreta. Dessutom gör de att vi kan se framåt med tillförsikt och de är ett bevis på det intresse EU visat för att skydda sina medborgare.
Min bedömning av det franska ordförandeskapets arbete i rättsfrågorna är att sakfrågorna har varit konkreta, besluten har varit konkreta och våra ambitioner har varit ännu mer konkreta. Det här har varit ett av många speciella tillfällen för mig att föra en dialog med parlamentet, inte bara under ert arbete i plenarsammanträdena och i utskotten, utan även under de temakonferenser i dessa frågor som har anordnats i Frankrike.
Jag är tacksam för det utmärkta samarbete som har upprättats mellan rådet och parlamentet. Det har gjort att vi har kunnat göra stora framsteg snabbt. Jag minns när vi i början av ordförandeskapet diskuterade våra mål och prioriteringar. Jag kan säga till er att målen har uppnåtts och prioriteringarna förstärkts, och jag tror att de följande ordförandeskapen säkert kommer att följa i våra spår.
Talmannen
Fru Dati, i egenskap av talman måste jag också tacka er och rådets ordförandeskap för det arbete ni har utfört och de insatser ni gjort, inte minst ni personligen, under de senaste sex månaderna.
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) Herr talman, fru Dati, mina damer och herrar! För det första vill jag bara påpeka när det gäller Manuel Medina Ortegas betänkande att vi ska hålla möten om erkännandet av officiella handlingar inom ramen för Bryssel I-förordningen. Vi kommer att anta ett betänkande om tillämpningen av Bryssel I-förordningen i början av 2009, och vi ska se över olika sätt att utvärdera förordningen under årets lopp.
För det andra ska vi, som jag sade alldeles nyss, hålla ett annat möte om instrumentet för arvs- och äktenskapsfrågor. Frågan om officiella handlingar kommer därför även att tas upp i en grönbok som kommer att gälla offentliga handlingar mer allmänt. Denna grönbok beräknas bli färdig i slutet av 2009.
Det råder ingen tvekan om att den fria rörligheten för handlingar och dokument måste förbättras, men som Rachida Dati helt riktigt påpekade måste vi fortfarande trygga rättssäkerheten, vilket bara är möjligt om det finns ett ömsesidigt förtroende. Det var allt jag hade att säga om de möten om officiella handlingar som vi kommer att ägna stor uppmärksamhet åt under de kommande månaderna av 2009.
När det gäller e-juridik kan jag faktiskt bekräfta att kommissionen just nu upprättar kontrakt som kommer att göra det möjligt att utveckla en första version av den europeiska e-juridikportalen inom den avtalade tidsramen, och sammanförandet av kriminalregister i nätverk verkar - vilket har påpekats - vara ett mycket lovande tecken på e-juridikens framtida framgång.
Till sist ska vi, som jag antydde, följa tillämpningen av Haagkonventionen mycket noggrant i fråga om rättsskydd för utsatta personer. Under 2009 kommer vi att se exakt vilka förbättringar som kan bli aktuella och om vi kommer att behöva ett gemenskapsinitiativ i den här frågan för att göra det lättare formellt sett att tillämpa Haagkonventionens bestämmelser. Jag tänker här på överföring av filer och på information till utsatta vuxna om deras rättigheter. Det är kommissionens svar.
På ett mer personligt plan vill jag, om ni tillåter, herr talman, verkligen gratulera Rachida Dati eftersom vi har haft ett oerhört aktivt franskt ordförandeskap på rättsområdet, med seminarier dit vi - parlamentet och kommissionen - har varit inbjudna. Dessa seminarier har tillfört mycket till debatten och lagt grunden för det nya Stockholmsprogrammet, skulle jag vilja påstå.
Jag är oerhört tacksam för ert personliga engagemang, för det franska ordförandeskapets lyhördhet och, helt enkelt, för det sätt som ni har arbetat på när det gäller underhållsskyldigheten, överförandet av kriminalregister och stärkandet av Eurojust. Ni har verkligen en utmärkt meritlista. Bra jobbat!
Manuel Medina Ortega
Trots att parlamentet på grund av sin utformning inte är särskilt generöst med tiden har vi ändå under den knappa timme som vi ägnat åt rättsliga frågor haft tillfälle att diskutera några av de mest framträdande frågorna i någon mån. Särskilt när det gäller den officiella handlingen anser jag att en sak behöver klargöras. En officiell handling är en sak, ett privat dokument är en annan, även om det upprättats med hjälp av en notarie.
Ett privat dokument som upprättats i notaries närvaro kan erkännas som ett uttryck för parternas vilja. Det finns rättsliga system där notarien är begränsad till att bekräfta att det är parternas vilja som uttrycks. Detta är allmänt erkänt enligt principen om partsautonomi och erkännandet av dess existens.
Vad vi talar om här är ett helt annat instrument. Vi talar om ett offentligt dokument, ett dokument som upprättats med hjälp av en tjänsteman - vanligtvis en notarie i de flesta länder med ett kontinentalt rättssystem - som tilldelats offentlig makt. Detta ger handlingen en status som är mycket liknande den status som en dom har.
Det förekommer ingen diskriminering av särskilda länder just nu. Om vi skulle anta regler om den europeiska officiella handlingen skulle vilken EU-stat som helst kunna ha ett sådant dokument och få det erkänt, men för att det ska vara möjligt måste det ges samma erkännande i rättssystemet i fråga som det har i de andra rättssystemen.
Med andra ord innebär det tredje kravet för erkännande av officiella handlingar att handlingen inte får ha andra effekter utanför det egna landet än den får inom landet. Detta betyder rent konkret att ett brittiskt notariedokument erkänns i övriga EU, men i samma utsträckning som den erkänns enligt brittisk lag. Det kan inte erkännas utöver det. Ett brittiskt juridiskt dokument kan inte erkännas i Frankrike som om det vore exempelvis ett franskt offentligt dokument, eftersom det inte har samma egenskaper. Det är en helt annan typ av dokument.
Därför rör det sig inte om någon diskriminering. Det är ett försök att införa ett gemensamt system för hela EU, och jag tror att det är möjligt att några länder som inte själv har det skulle anta den här typen av dokument. Om vi därför inför en enda europeisk officiell handling kommer det att ge oss ett viktigt instrument.
Diana Wallis
föredragande. - (EN) Herr talman! Jag är rädd att jag inte kan låta bli. Manuel Medina Ortega säger att den officiella handlingen måste vara en offentlig handling, och det är därför jag säger att vi måste se över detta noggrant och grundligt. Vi kan ta den brittiska sedvanerätten och den brittiske notarie som utfärdar handlingar som exempel. En brittisk notarie är en tjänsteman hos domstolen, auktoriserad av domstolen, och kan därför upprätta ett offentligt dokument. Se på saken, och försök att förstå. Det finns saker som är vanligt förekommande och som förtjänar större utredningar och överväganden i andra jurisdiktioner och andra rättskulturer.
Nu ska jag sluta argumentera och vända mig till det franska ordförandeskapet för att tacka er, minister Dati, för ert samarbete och för det arbete som era anställda och andra har utfört under ert ordförandeskap. Det har varit fantastiskt. Vi har fått så mycket gjort, och vi har verkligen uppskattat er beslutsamhet och drivkraft att verkligen göra en skillnad i våra medborgares liv när det gäller rättsfrågor. Tack. Vi kommer att sakna er.
Talmannen
Jag skulle ge ordet till Antonio López-Istúriz White, men min landsman säger att han vill ge en minut av sin tid till Jacques Toubon.
Jacques Toubon
- (FR) Herr talman, mina damer och herrar, fru justitieminister! Det är just som justitieminister som jag vill tala till er i slutet av denna debatt. Efter det portugisiska ordförandeskapet, det slovenska ordförandeskapet och i dag det franska ordförandeskapet med Rachida Dati som justitieminister, är det min bestämda uppfattning - och det säger jag mot bakgrund av min erfarenhet som före detta justitieminister - att vi i EU har passerat en milstolpe och att vi inte kommer att gå tillbaka.
I dag har vi gjort ett försök att få rättssystemen och domstolssystemen - som emellertid av naturen är misstänksamma mot varandra - att närma sig varandra, erkänna varandra och att harmoniseras. Vi har även på vissa punkter tagit steg mot en lagstiftning som är helt eller delvis gemenskapsbaserad, till exempel lagstiftningen om underhållsskyldighet. Som en följd av detta vänder vi nu oss - även utöver det vi har gjort när vi blivit tvungna, exempelvis i fråga om säkerhet, straffrätt och kampen mot terrorism - till de som behöver regler och tvistlösningar som är giltiga i hela EU eftersom de lever, per definition, i sitt eget land, men även på annat håll eftersom de arbetar och har förbindelser med personer över hela EU.
Denna poäng måste understrykas, herr talman. Det är helt klart det franska ordförandeskapets kännetecken. Alla mina kolleger har sagt det, men det måste understrykas att vi utan tvekan har passerat en historisk milstolpe när det gäller rättsligt samarbete och lagstiftning. Jag anser att EU aldrig mer kommer att bli detsamma om människorna verkligen känner att det europeiska rättsområdet är mer än bara ord.
Antonio López-Istúriz White
Herr talman! Jag anser att det här var en mycket bra lösning och jag är tacksam för den vänlighet ni visat mig och min kollega.
Jag vill för egen del endast uttrycka min uppskattning till alla som har talat och tackat, särskilt de talare som berömde mitt betänkande. Jag uppskattar även samarbetet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor i arbetet med mitt betänkande.
Jag vill särskilt nämna Bogusław Rogalskis anförande. Som en ledamot som representerar regionen Balearerna, och som en spansk ledamot, måste jag säga att ni kan vara säker på att anledningen till att jag tog på mig att utarbeta detta betänkande var för att hjälpa dessa människor, de äldre människor som nu lever på våra öar i Spanien, som invånare eller turister. För mig är det oerhört viktigt att de får detta skydd.
Därför har det säkert inte undgått någon att jag har inkluderat mitt eget land i förhoppningen att de inom kort ska ratificera och skriva under Haagkonventionen.
Det är bara på en punkt som jag inte håller med minister Rachida Dati. Som ni har märkt har jag inte nämnt några andra ordförandeskap. Jag instämmer med alla andra när jag säger att vi, när allt kommer omkring, skulle ha velat att det franska ordförandeskapet räckte mycket längre. För många av oss var det för kort.
Det var det enda jag inte höll med om.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i dag kl. 11.30.
(Sammanträdet avbröts kl.11.00 och återupptogs kl. 11.35.)
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Louis Grech  
skriftlig. - (EN) Detta initiativ är ett försök att skapa en tydlig och omfattande rättsram för att ytterligare bredda erkännandet och underlätta tillämpningen av officiella handlingar.
Fram tills nu har erkännandet av officiella handlingar mellan medlemsstater hanterats inkonsekvent och skapat en rättslig osäkerhet och oförutsägbarhet för medborgare och företag.
Genom att skapa ett gemensamt system för ömsesidigt erkännande och verkställighet av officiella handlingar kommer EU att spara tid, minska sina kostnader och framför allt kunna anta enklare förfaranden. Även rörligheten av officiella handlingar skulle gynnas, eftersom de blir säkrare.
Den officiella handlingens verkställighet och dess överlägsna bevisvärde skulle bidra till den ekonomiska utvecklingen och integrationen i EU genom att underlätta utbytet av varor och tjänster. Detta är särskilt relevant i den rådande ekonomiska krisen och jag vill se ett genomförande av denna lagstiftning så snart som möjligt.
Jag välkomnar även det faktum att betänkandet är begränsat till officiella handlingar och respekterar de privata överenskommelsernas särskilda egenskaper, och andra mellankategorier av handlingar.
