Anföranden på en minut om frågor av politisk vikt
Talmannen
Nästa punkt är anföranden på en minut om frågor av politisk vikt.
John Bufton
(EN) Herr talman! Tack för att ni gav mig ordet igen. Med anledning av det som precis har sagts här med så kort framförhållning, uppmanar jag er att ta omröstningarna under nästa sammanträdesperiod den 5 och 6 maj under förnyat övervägande.
Mycket talar för att flertalet av Europaparlamentets brittiska ledamöter inte är här då. Den 6 maj genomför vi vårt parlamentsval. Hela landet kommer att utebli. När ärendena diskuteras kommer Storbritannien inte att vara företrätt. Jag uppmanar er att överväga om inte exempelvis den 4 maj är bättre. Tidigarelägg det hela med några dagar. Om ni berövar Storbritannien möjligheten att närvara vid omröstningen, berövar ni oss chansen att rösta emot eller för åtgärder som ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Talmannen
Tillåt mig att svara er så här: Jag ser mycket allvarligt på det som ni sade. Vi kan välja mellan två dagar: den 5 maj och den 6 maj. Vi ska besluta hur vi gör med de omröstningar som planerats till den 5 och 6 maj, och hur de fördelas.
Talmannen
Innan vi börjar har jag ett meddelande. Vi känner alla till att artikel 150 i arbetsordningen ger oss möjlighet att göra anföranden på en minut. Det har visat sig att mer än dubbelt så många begär ordet än som, med tanke på tidsramen, kan få det. Det är oundvikligt att ledamöter som väntat på att få hålla sitt anförande och sedan inte får denna möjlighet blir besvikna. För att undvika ytterligare osäkerhet och besvikelse ska jag hädanefter använda mig av följande förfarande när det gäller anföranden på en minut. I enlighet med artikel 150 i arbetsordningen upprättas en lista med 30 talare. Dessa väljs ut så att vi får en representativ politisk och geografisk spridning. I första hand väljs ledamöter som inte fått tillfälle att hålla något anförande på en minut under de två föregående sammanträdesperioderna. Alla ledamöter som begärt ordet får i förväg veta om de har blivit utvalda eller ej. Vi utgår ifrån att de utvalda ledamöterna också är på plats här i kammaren när det är deras tur att hålla ett anförande.
Jolanta Emilia Hibner
(PL) Herr talman! Låt mig ta upp frågan om genmodifierade livsmedel. Europeiska kommissionen håller på att utarbeta ett förslag till ändring av EU-rätten, som går ut på att ge medlemsstaterna större frihet att själva bestämma om de vill tillåta genmodifierade organismer. I dag ger EU-rätten medlemsstaterna ingen möjlighet att förbjuda genmodifierade organismer.
Europeiska kommissionen ska inom kort föreslå att varje medlemsstat får möjlighet att själv besluta om odling av genmodifierade växter. Emellertid ligger i så fall rätten att besluta om import och hantering av genmodifierat utsäde kvar på EU-nivå. Mot den bakgrunden borde vi överväga att införa en särskild märkning för produkter som är fria från genmodifierade organismer. Märkningen bör vara entydig och lätt att känna igen överallt, så att EU:s konsumenter kan lita på att de köper produkter där djur som ätit genmodifierat foder inte ingår. Vi borde därför tänka igenom hur en sådan märkning skulle kunna se ut mer konkret.
Traian Ungureanu
(EN) Herr talman! Låt mig påminna kammaren om att det kommunistiska förtrycket i Moldavien utlöste ett folkuppror för ett år sedan. Protesterna förde en EU-vänlig koalition till makten, och den nya regeringen har nu, efter ett år, visat prov på sin inställning till EU. Den moldaviska regeringen behöver omedelbart stöd från EU. Vi kan stöda Moldavien på tre sätt: genom snabbt finansiellt stöd, genom att avskaffa visumtvånget och genom att ingå ett associeringsavtal.
Jag måste också ta upp ärendet Ernest Vardanjan, en journalist som gripits, isolerats och åtalats för högförräderi av de så kallade myndigheterna i Transnistrien. Detta är en allvarlig människorättskränkning. Jag begär att den höga representanten för utrikesfrågor och chefen för EU:s delegation till Moldavien snarast ingriper för att få till stånd ett omedelbart frisläppande av den gripne journalisten.
Anna Záborská
(SK) Herr talman, herr generalsekreterare, herr kommissionsledamot! Jag borde nu hålla det anförande som jag förberett, men omständigheterna är ju en smula ovanliga. Vi vet alla att vädret är sådant att det inte är det lättaste för oss att genomföra sammanträden här i Strasbourg. Det har vållat en hel del stress och bekymmer för åtskilliga ledamotskolleger och tjänstemän.
Låt mig passa på att tacka er, herr talman, liksom generalsekretariatet under Klaus Welles ledning, för att ni inte har lämnat något åt slumpen, utan sörjt för att vi har optimala arbetsförhållanden.
När störningarna i flygtrafiken uppstod inledde parlamentet redan samma dag arbetet med att organisera om transporterna till Strasbourg. Jag vill därför också framföra ett uppriktigt tack för de personers räkning som inte kan infinna sig här i dag. Tack ska ni ha.
Hans-Peter Martin
(DE) Herr talman! Jag försökte fånga er uppmärksamhet förut, när ni berättade om de nya reglerna för anföranden på en minut. Som polack inser ni ju vad det innebär att ha olika klasser av människor och parlamentsledamöter. Jag vill ändå uttrycka ett önskemål om att man även ska uppmärksamma ordningsfrågor från ledamöter på de bakre bänkraderna.
Jag har ett par konkreta frågor. För det första: Kan ni vara snäll och förtydliga ert tidigare uttalande, det vill säga om ni med de närmaste båda sammanträdesperioderna syftar på de närmaste två sammanträdesperioderna i Strasbourg, eller om ni räknar in Bryssel också?
För det andra: Hur gör ni om ledamöter av en eller annan orsak inte är här fastän de har begärt ordet? Detta har precis inträffat. Kan ni möjligen förlänga catch the eye-perioden med några minuter i så fall?
För det tredje: Kan ni använda er av de nya rationella metoderna - som är välkomna - genom att redan nu läsa upp namnen på de 30 ledamöter som ni avser att ge ordet i dag?
Talmannen
Tack för era synpunkter. De nya bestämmelserna börjar tillämpas från och med sammanträdet i Bryssel, och således blir den sammanträdesperiod som genomförs i Bryssel den första som omfattas av de nya bestämmelserna.
Jörg Leichtfried
(DE) Herr talman! Problemet med herrelösa hundar i Rumänien är aktuellt igen eftersom förbudet mot avskjutning av hundarna, som infördes den 15 januari 2008, har upphävts. Det är glädjande att Rumänien återigen har avstått från att genomföra sina planer. Men det alternativ som man nu har valt innebär att djuren placeras i hundstallar och är inte heller rätt lösning. Den enda vettiga åtgärden är att införa ett kastreringsprogram. Detta har dock Rumänien vägrat att göra. Precis som när det gäller alla andra djurskyddsfrågor borde EU faktiskt vidta åtgärder här. Det vore inte ett ögonblick för tidigt.
Så långt mitt anförande på en minut. Jag ville använda den återstående tiden till att än en gång förklara det som jag försökte säga förut.
George Sabin Cutaş
(RO) Herr talman! Simon Kuznets myntade begreppet ”bruttonationalprodukt”. När han insåg hur svårt det ofta är att mäta ett lands välstånd enbart med ledning av storleken på dess nationalinkomst, kunde han knappast föreställa sig att det skulle dröja ytterligare trekvarts sekel innan fem nobelpristagare utarbetade ett förslag till mätmetod för den ekonomiska prestationsförmågan och socialprodukten som är bättre än BNP. Denna makroekonomiska indikator bortser ifrån produktkvaliteten, mäter inte den långsiktiga ekonomiska tillväxten och tar inte heller hänsyn till andra faktorer som naturahushållning, förortsbaserade ekonomier, hushållsarbete och frivilliga insatser.
Med avstamp i utskottets arbete, som sammanfattats i Joseph E. Stiglitz rapport, har ett förslag tagits fram till hur de nationella statistiksystemen kan förbättras, till en tillförlitligare definition av livskvalitet, och till hur hållbar utveckling kan beaktas vid beräkning av indexvärden för ekonomiskt och socialt framåtskridande.
I det här sammanhanget anser jag att det behövs ett samordnat system i hela EU för att mäta livskvaliteten, hur hållbar den ekonomiska tillväxten är på sikt och, sist men inte minst, de sociala klyftorna. Det vore en åtgärd som signalerade att vi har dragit lärdom av den recession som har drabbat oss så hårt.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Fru talman! Stängningen av den baskiskspråkiga tidningen Egunkaria, som jag tog upp i ett anförande för några veckor sedan, är enligt ett domstolsbeslut i förra veckan en orättfärdig, lagstridig och godtycklig åtgärd.
Domstolen anser att stängning av tidningar saknar stöd i Spaniens grundlag och brottsbalk, och att utgångspunkten för hela anklagelsen var att den som tar ställning för baskisk kultur samarbetar med ETA - vilket är absurt. Enligt domstolen är de åtalade helt oskyldiga och tillhör inte ETA. Tidningen har inte finansierat ETA, och inte heller har ETA finansierat tidningen. Enligt domstolsbeslutet har de häktade hållits isolerade utan tillfredsställande rättslig prövning. Detta ger ökad trovärdighet åt de häktades påståenden att de behandlats illa och torterats.
Jag har därför två önskemål. Jag vill att vi lägger på minnet dels hur demokratin påverkas av uppvigling, uppiskade känslor och undantagslagar, dels att tongivande mediaaktörer och partier anklagade alla oss som protesterade emot den här orättvisan för att gå i ETA:s ledband. Jag vill också att vi samarbetar för att se till att de drabbade får en rättvis behandling och att ärendet avslutas på ett sätt som anstår en rättsstat.
Michail Tremopoulos
(EL) Fru talman! I februari i fjol lade kommissionen inför parlamentet fram en rapport om världens illegala narkotikamarknader från 1998 och framåt, som sammanställts av Peter Reuter och Franz Trautmann. Rapporten är ett värdefullt referensmaterial. Dess slutsatser bekräftar vissa analyser som hittills har gjorts av det utfall narkotikapolitiken i EU och i världen har haft.
I princip är slutsatsen att den nuvarande politiken har misslyckats med sitt huvudmål, det vill säga med att minska efterfrågan på illegala substanser och utbudet av dem, och att den starkt bidrar till att förvärra enskilda personers lidande och skadorna på deras omvärld, ekonomin och samhället.
Europaparlamentet godkände 2004 ett paket med rekommendationer, där bland annat Giusto Catanias betänkande ingick. Vi önskar därför att man återkommer till den här frågan i ett bredare sammanhang, för att förebygga att missbrukare far illa.
Ryszard Czarnecki
(PL) Fru talman! En enorm tragedi har drabbat mitt land. Presidenten, centralbankschefen och delar av försvarsledningen har omkommit. Presidenten och hans hustru begravdes i går. Jag vill uttrycka min tacksamhet för den solidaritet som så många av EU:s medlemsstater har uttryckt till oss. Vi har fått se prov på solidariteten inom EU, och för oss polacker är detta något mycket betydelsefullt. Bland begravningsgästerna fanns Tjeckiens, Slovakiens, Ungerns, Tysklands, Litauens, Lettlands, Rumäniens och Sloveniens presidenter och Estlands premiärminister. Jag kan bara beklaga att rådets ordförande och kommissionsordföranden uteblev. De kunde inte komma - ändå infann sig bland annat Azerbajdzjans, Armeniens och Georgiens premiärministrar, som hade längre resväg. Jag tackar alla som kom för att de visat sin solidaritet på detta sätt.
Andreas Mölzer
(DE) Fru talman! Låt mig ägna min minut åt några reflexioner om Serbien. Serbiens strävan att ansluta sig till EU verkar ha gett landet vind i seglen. Landet bad hur som helst nyligen om ursäkt för folkmordet i Srebrenica - och man kan definitivt inte säga något liknande om det kontroversiella kandidatlandet Turkiet, som hotar med sanktioner om ett land så mycket som diskuterar folkmordet på armenierna.
Jag tycker att vi gör en godtycklig tolkning av Köpenhamnskriterierna om Belgrad anklagas för bristande samarbetsvilja med Internationella krigsförbrytartribunalen i Haag, medan Ankaras människorättskränkningar möts med en axelryckning.
Men dubbelmoralen i EU är ju ingen nyhet. I Bosnien ska ett flertal folkgrupper slås ihop till en enda mångkulturell stat, medan det i Kosovo plötsligt har blivit accepterat att en folkgrupp bryter sig ut ur en existerande stat.
I motsats till Turkiet är Serbien historiskt, andligt och kulturellt en del av Europa, och en av de stater som Balkans säkerhet framför allt hänger på. Vi får naturligtvis inte upprepa begångna fel i samband med Bulgariens och Rumäniens förhastade inträde. Alla inträdesvillkor ska definitivt uppfyllas, men Serbien är ett europeiskt land och bör bli en del av unionen.
Georgios Papanikolaou
(EL) Fru talman! En viktig terroristcell sprängdes nyligen i Grekland. Detta utgör en påminnelse om att våldet och hoten mot demokratins institutioner är lika gräns- som urskillningslösa.
Det är viktigt att komma ihåg att den nuvarande ekonomiska krisen, och den svartsyn som den utlöser hos medborgarna, är en grogrund för aggression som föder våld. Ingen anser annat än att våld är förkastligt, oavsett hur och av vem det utövas. Men vi behöver enas om att det snarare behövs förebyggande åtgärder än botemedel, och prioritera detta. Det är därför som vi behöver ge förtur åt frågor som rör Swift, PNR och förstärkningen av Europol och Eurojust.
Men med det sagt är det ändå avgörande att vi åtgärdar de kroniska sociala smitthärdar där våldet spirar. Vi behöver bekämpa fattigdom och arbetslöshet. Det finns inget utrymme för handlingsförlamning. Europas ledare underlät en gång att ta itu med de sociala utmaningar som ekonomiska kriser utlöser. Den gången sjönk hela vår kontinent ned i hat och diktatur.
Jens Geier
(DE) Fru talman, mina damer och herrar! Låt mig påpeka råvaruprisernas oroande utveckling för kommissionen och kammaren. EU:s största stålverk ligger i Duisburg, som i sin tur ligger i min valkrets. Arbetstagarna här är mycket oroliga för sina jobb, precis som fallet är på alla andra håll i EU där stål tillverkas. Det beror på att de tre största järnmalmsleverantörerna tvingar stålbranschen att gå med på prishöjningar på 100 procent. Hittills har långsiktiga leveransavtal sörjt för en stabil prisutveckling, men i framtiden noteras malmpriserna på London Metal Exchange. Arbetstagarna och deras fackföreningar fruktar att vi därför kan räkna med en prisexplosion för råmaterialet stål. Detta inträffar samtidigt som besparingspotentialen genom nedskärningsprogram och uppsägningar är nere på noll, i synnerhet efter stålbranschens senaste omstruktureringar. För att skapa uppmärksamhet kring detta har företagsråden och de tyska metallarbetarnas fackförbund för Duisburgs räkning riktat ett upprop till förbundskansler Angela Merkel och kommissionsordförande José Manuel Barroso. Jag uppmanar kommissionen att reagera på detta upprop.
Pat the Cope Gallagher
(EN) Fru talman! De resenärer vars semesterplaner har gått i stöpet på grund av det kaos som vulkanaskan utlöst står inför en förrvirrad försäkringssituation.
Visserligen återbetalar eller ombokar flygbolagen resor i enlighet med förordningen om flygpassagerares rättigheter, men många passagerare belastas av kostnader för hotellrum, hyrbilar och kanske också alternativa flygförbindelser. Vissa reseförsäkringar väntas dock ersätta dessa utgifter.
Andra åberopar force majeure. Jag vill uppmana dessa företag att vara pragmatiska och tillmötesgående och ompröva sina beslut. I likhet med många andra ledamöter har jag nämligen åtskilliga väljare som är strandsatta på flygplatser runtom i världen, och belastas med kostnader som de inte har råd med.
Såvitt jag förstår ska direktivet om paketresor ses över, och detta behöver ske snarast.
Avslutningsvis är det avgörande att detta resedirektiv sörjer för att enhetliga bestämmelser tillämpas i sådana här situationer. Jag vill redan på det här stadiet uppmana kommissionen att ta itu med detta.
Claudio Morganti
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Vi befinner oss nu i det demokratiska hjärtat av EU:s institutioner. Därför föreslår jag att vi i korthet sammanfattar följderna av EU:s åtgärder för samhällen, regioner och enskilda personer.
Som jag ser det behöver vi bestämma oss för om vår vision ska vara allomfattande och global, eller om den snarare ska slå vakt om varje enskild människas identitet och möjlighet att dra sitt strå till stacken. Jag föredrar det senare alternativet. Det är en bred vision med utrymme för att på ett värdigt sätt beakta de unika aspekter som särskilda yrkesval och traditioner är förknippade med.
Ta till exempel följderna av 2006 års tjänstedirektiv, det så kallade Bolkesteindirektivet, för företagare i italienska badorter. Jag anser att vi inte ska offra lokalsamhällenas traditionella kultur och gästfrihet till förmån för ett globalt system som påstås vara effektivare.
I ekonomiskt avseende tror jag att småföretagen är det mest äkta uttrycket för lokalsamhällenas kulturella identitet, och att vi därför alltid bör slå vakt om dem.
Hans-Peter Martin
(DE) Fru talman! Vi hängivna EU-anhängare har det i dessa dagar inte lätt. Jag vill i dag också ta upp problemet Eurostat. Det har visat sig att Eurostat hade mycket bättre insyn i den verkliga situationen i Grekland än vad man allmänt utgick ifrån. Vissa rapporter, som bara delvis har publicerats, har avslöjat att fusk förekom redan 2002, och dessutom lades ju en stor rapport fram 2008. Men det är helt oklart vem som har fått ta del av rapporterna, vad de får för konsekvenser och vem som kan ställas till svars för dem - eller, i det här fallet, för att rapporterna inte utlöste några åtgärder.
Därför föreslår jag nu att vi vidtar konstruktiva åtgärder när det gäller Eurostat, och inte bara betonar de upprörande avarterna, som naturligtvis har förekommit även tidigare. Jag föreslår således att kommissionen ingriper här för att garantera ett oberoende Eurostat, som kan förse oss medborgare med det underlag som är en så nödvändig förutsättning för en demokratisk revolution.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) I dag står vi inför en naturkatastrof vars följder inte går att förutse. Med vetenskapens hjälp kan vi med ganska hygglig tillförlitlighet beräkna hur partiklarna i atmosfären påverkar flygmotorer och flygplanssystem. Vetenskapen låter oss också göra hyggligt tillförlitliga beräkningar av partiklarnas väg i atmosfären. I dag genomför EU:s transportministrar ett möte för att bestämma vad de ska göra åt luftfartssituationen. Mötets slutsatser bör vara vetenskapligt välunderbyggda och bygga på försiktighetsprincipen. Ekonomin får aldrig gå före människors säkerhet. Europa måste fortsätta att försvara säkerhet och livskvalitet. Men vi förväntar oss att man hittar snabba och pragmatiska lösningar för alternativa transportsystem till lands och till sjöss.
Det senaste året har vi drabbats av en rad olika kriser och naturkatastrofer och av en epidemi. Mot bakgrund av allt detta ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Ioan Enciu
(RO) Fru talman! Genom det tredje direktivet om posttjänster, som träder i kraft i slutet av året, avregleras marknaden helt och hållet. Den ekonomiska och finansiella krisens återverkningar är välkända, även när det gäller posttjänstemarknaden.
Krisen har slagit mångdubbelt hårdare mot de medlemsstater som helt har avreglerat sina posttjänstemarknader efter direktivets genomförande. Uppsägningarna och lönesänkningarna för branschens återstående medarbetare ligger över genomsnittet. Dessutom har antalet transaktioner minskat och portot höjts, för att inte tala om att medborgare som bor i isolerade områden och regioner har berövats både ett sätt att kommunicera och en tjänst som alla ska kunna använda sig av.
Jag anser att vi behöver utreda de sociala följderna av att genomföra direktivet. Det är vår skyldighet att förebygga social dumpning. Jag uppmanar de berörda EU-institutionerna att undersöka om det går att införa ett minst två år långt stopp för de tidsfrister som ska gälla för direktivets genomförande, med viss anpassning till läget i alla övriga medlemsstater.
Cristian Dan Preda
(RO) I dag vill jag tala om den synnerligen känsliga situation som journalisten Ernest Vardanjan befinner sig i. Han har gripits av Igor Smirnovs regim i utbrytarrepubliken Transnistrien.
Ernest Vardanjan anklagas för högförräderi och spioneri. Det är inte bara absurt, utan fullständigt skrattretande. Man har faktiskt vägrat att frige journalisten mot borgen, och håller honom fängslad under fruktansvärda förhållanden. Jag antar att myndigheterna i Tiraspol har vidtagit dessa åtgärder för att sätta press på Chişinău, eftersom den nya regeringen, som kom till makten efter valet i fjol, vill närma sig EU och även lösa konflikten om Transnistrien.
Jag kräver att journalisten Ernest Vardanjan omedelbart friges utan några som helst förbehåll. Jag uppmanar myndigheterna i utbrytarrepubliken Transnistrien att inta en försonande hållning till Chişinău, så att det går att lösa konflikten där.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Den finansiella och ekonomiska krisen slår hårdast mot de fattigaste. För att tillgodose deras behov har EU gjort 2010 till det Europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning. I EU lever uppskattningsvis över 40 miljoner människor i fattigdom, medan ytterligare närmare 40 miljoner människor befinner sig i riskzonen för fattigdom. Det är särskilt beklagligt att var fjärde sådan person, eller 20 miljoner människor, är ett barn. De konfronteras inte bara med problem som bristfällig tillgång till mat, sjukvård och kläder, utan saknar framför allt också hopp om att deras situation ska förbättras, så att de kan ta sig ur sin fattigdom. Det vi framför allt kan göra för att bidra till att förändra denna tragiska situation är att tillhandahålla goda utbildningsmöjligheter. Behovet är mest skriande i mindre städer och på landsbygden, där det är långt till den akademiska världen. Jag tror därför att en avgörande lösning för att åstadkomma förändring är att öka finansieringen av stipendieprogram för ungdomar ur fattiga familjer.
Derek Vaughan
(EN) Fru talman! Jag välkomnar morgondagens debatt om krisen för flygtrafiken. Vi behöver komma ihåg att den inte bara påverkar Europaparlamentet, utan också enskilda personer och företag i hela EU, i ett läge när EU - eller merparten av EU - håller på att återhämta sig från en allvarlig recession. I likhet med många, men inte alla, andra länder återhämtar sig Storbritannien från recessionen. Det beror på att regeringen ingrep när marknaden misslyckades, i stället för att stå och titta på, som man på sina håll krävde.
De närmaste veckorna publiceras en hel del ekonomisk statistik i Storbritannien. Jag tror att utfallet i stor utsträckning blir positivt, och att detta får tillskrivas regeringens ingripande. Det är viktigt att även EU:s institutioner ingriper när vi får ekonomiska svårigheter. Alla EU-institutioner borde hädanefter sörja för att våra budgetar syftar till att hjälpa enskilda personer och företag att klara den ekonomiska krisen och planera inför återhämtningen.
Diogo Feio
(PT) Den fråga jag vill ta upp under dagens plenarsammanträde är medlemsstaternas budgetsituation. Jag gör detta nu eftersom tidsfristen för att inkomma med stabilitets- och tillväxtprogram har löpt ut. Dessa program innehåller prognoser för utvecklingen i medlemsstaterna på medellång och lång sikt. När det gäller just mitt land, Portugal, har kommissionen anmärkt att det ingivna programmet är riskfyllt. För marknaderna är detta en varningssignal, men i grund och botten innebar signalen att kommissionen inriktade sig på de offentliga finansernas stabilitet och skick, trots att även tillväxtaspekten är betydelsefull. Även här har de siffror som lagts fram av mitt land väckt missnöje. Samtidigt går man tyvärr fortfarande inte in tillräckligt hårt för att förenkla företagens tillvaro och skapa en konkurrenskraftig skattemiljö.
William
(EN) Fru talman! Jag vill faktiskt återknyta till det näst senaste anförandet, och fråga ledamoten där borta, som talade sig varm för EU-ingripanden, hur han föreställer sig att EU ska ingripa mot vulkanaska.
Talmannen
Uppföljningsfrågor med användning av blått kort medges inte under anförandena på en minut. Det var således ingen ordningsfråga. Er ledamotskollega kanske kan besvara frågan vid ett enskilt samtal, men under plenardebatten går det i alla händelser inte.
Malika Benarab-Attou
(FR) Fru talman! Det vore bra om ni beaktade könsfördelningen när ni tilldelar ledamöterna ordet. Ni har gett en manlig talare ordet fem gånger i sträck nu.
Talmannen
Stort tack. Jag är ju ordförande i Högnivågruppen för jämställdhet och mångfald, och därför inser ni säkert att jag ser detta som en synnerligen angelägen fråga. Vi har en talarlista, och när den sammanställdes eftersträvade vi balans. Vem som får ordet under debatten beror förstås också på vem som faktiskt är på plats.
Punkten är härmed avslutad.
