Tillämpning av bestämmelserna i Schengenregelverket - Tillämpning av bestämmelserna i Schengenregelverket i Republiken Tjeckien, Republiken Estland, Republiken Lettland, Republiken Litauen, Republiken Ungern, Republiken Malta, Republiken Polen, Republiken Slovenien och Republiken Slovakien (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en gemensam debatt om
rådets uttalande om tillämpningen av bestämmelserna i Schengenregelverket, och
betänkandet av Carlos Coelho, för utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, om utkastet till rådets beslut om fullständig tillämpning av bestämmelserna i Schengenregelverket i Republiken Tjeckien, Republiken Estland, Republiken Lettland, Republiken Litauen, Republiken Ungern, Republiken Malta, Republiken Polen, Republiken Slovenien och Republiken Slovakien (11722/2007 - C6-0244/2007 -.
José Magalhães
rådets ordförande. - (PT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag är mycket glad över att, som representant för ordförandeskapet och Republiken Portugal, vara här i parlamentet idag för att diskutera den förestående utvidgningen av Schengenområdet.
För bara ett år sedan hängde det mörka moln över Europa och det fanns risk för en oerhört allvarlig politisk kris på grund av de tekniska problemen med att få den andra generationen av Schengens informationssystem (SIS) i drift 2007. Det hade inte bara varit en ohållbar uppvisning i EU:s tekniska oförmåga utan framförallt ett svårt nederlag för det europeiska idealet och ett bevis på institutionernas och medlemsstaternas brist på handlingskraft och kompetens att på obestämd tid skjuta upp infriandet av de rimliga förväntningarna på fri rörlighet för medborgare från de medlemsstater som anslöt sig till EU 2004. Vi hade kunnat ge dessa medborgare tusen förklaringar. Allt hade emellertid låtit som dåliga ursäkter och skulle ha inbjudit till en jakt på de skyldiga, vilket därmed hade förhindrat en praktisk lösning på problemet.
Som tur är valde vi en annan väg med aldrig tidigare skådad hastighet och sammanhållning. För det första hittade vi i Lissabon en lämplig teknisk lösning på den tekniska krisen.
SIS one4all var ett projekt som kom till på omkring 30 dagar och dess genomförbarhetsstudie granskades av ledande europeiska experter på ungefär samma korta tid. I december 2006 kunde rådet (rättsliga och inrikes frågor) ge klartecken för att inleda en process med en tidsplan för verksamheten som vore värd en europeisk version av filmen ”Mission Impossible” och med en minimal budget på drygt en halv miljon euro. I mars var programvaran - en kopia av det portugisiska N.SIS (nationella SIS) - färdig och levererades till de nya projektpartnerna, som utlovat. C.SIS (centrala SIS) genomgick också en omfattande uppgradering, tack vare Republiken Frankrikes stora engagemang, som vi måste tacka dem för.
Det tyska ordförandeskapet drev igenom lämpliga rättsliga åtgärder vid precis rätt tidpunkt. Den 31 augusti lyckades vi fullborda installationen av programvaran och flytta över uppgifterna, vilket var en svår och komplicerad process. Nästa dag fick säkerhetsstyrkorna i de nya medlemsstaterna tillgång till de nya verktygen som de sedan började använda med stor framgång. Nu återstod bara att kontrollera om alla de andra åtgärderna som behövdes för att få ansluta sig till Schengenområdet hade antagits lika framgångsrikt, till exempel åtgärder för land- och sjögränser, polissamarbete, dataskydd och utfärdandet av visum. Som tur var hade de antagits. Förra veckan, den 8 november, fick rådet (rättsliga och inrikes frågor) reda på att de berörda medlemsstaterna hade visat att de var tillräckligt förberedda för att på ett tillfredsställande sätt tillämpa både de bestämmelser som inte handlade om SIS och de bestämmelser i Schengenregelverket som handlade om Schengens informationssystem.
Jag vill här i parlamentet tacka alla som har genomfört ändringar och gjort bedömningar de senaste månaderna. Jag vill särskilt nämna de många experternas viktiga arbete under de besök som innebar att vi med all säkerhet kunde bekräfta de förändringar som åstadkommits på bara några månader.
Vid det som kommer att bli EU:s nya yttre gräns har vi nu bland den mest avancerade och moderna utrustning som finns, organisatoriska lösningar som förtjänar pris för innovation och lämpliga förfaranden för en mycket god brottsbekämpning. Detta kommer att kompletteras med särskilda polisinsatser, som redan avtalats på bilateral eller multilateral nivå, för att det ska bli större frihet men inte mindre säkerhet när kontrollerna har avskaffats.
Jag måste också betona att intresset för maximal insyn föranledde det portugisiska ordförandeskapet att vidta mycket framgångsrika åtgärder för att Europaparlamentet skulle få tillgång till den information som härrör från den stora insatsen. Parlamentet kunde därför bekräfta att sammanfattningen av konsekvensanalysen, som vi också ville lägga fram som ett separat dokument, var mycket rigorös. Jag måste gratulera föredraganden, Carlos Coelho, till hans fasta beslutsamhet att hålla sig inom de fastställda tidsramarna och till ett utmärkt betänkande.
Det här är den metod som vi behöver använda för att möta de framtida utmaningarna med att på ett integrerat sätt inrätta och förvalta SIS II, VIS (Informationssystemet för viseringar) och nya informationssystem för resenärer som vice ordförande Franco Frattini nyligen tillkännagav. Ingen bör göra sig några illusioner eftersom den här typen av jätteprojekt antingen kan bli en stor framgång eller ett tungt misslyckande. Framgång kan endast åstadkommas med starka maktstrukturer, beslutsamt ledarskap och mycket snäva tidsplaner.
Vi behöver inte något teknikombud utan snarare mycket hårt arbete i ett demokratiskt nätverk bestående av kommissionen, medlemsstaterna och Europaparlamentet, vilket det här fallet var ett föredömligt exempel på. Jag vill också officiellt tacka alla dem som bidrog till framgången. Det här är hemligheten bakom framgången med SIS one4all och enda sättet att spara resurser, skapa synergieffekter mellan projekt och framförallt att hålla tidsplanen.
Det finns bara ett krav som måste uppfyllas innan rådet kan fatta ett beslut, vilket är planerat till december 2007, om fullständig tillämpning av bestämmelserna i Schengenregelverket i de nya medlemsstaterna. Detta krav är er röst, Europaparlamentets röst. Jag hoppas att jag kan räkna med den och vara säker på den punkten, med tanke på det mycket positiva innehållet i det förslag till resolution som redan står på dagordningen.
Jag vill slutligen varmt tacka för Europaparlamentets beröm för ordförandeskapet och Republiken Portugal i detta förslag till resolution. För de män och kvinnor som de senaste månaderna har ägnat sig åt uppgiften att förbereda detta historiska beslut som en gång för alla kommer att begrava järnridån måste jag säga att vi inte bara var inspirerade av en önskan om seger eller en önskan om att undvika en allvarlig kris. Vi mobiliserade den bästa sakkunskapen i EU, vi drog nytta av det nya, digitala EU:s verktyg för att diskutera våra planer och problem och vi bildade ett fantastiskt nätverk av experter och en dygnetruntöppen helpdesk för att hitta lösningar. Allt detta kombinerades med ett nära och exempellöst samarbete mellan experter och politiker. Ministrarna på området höll med jämna mellanrum särskilda sammanträden för att styra processen med kommissionens odelade stöd. Jag måste särskilt framhäva vice ordförande Franco Frattinis roll.
Vi glömmer heller aldrig att EU har sina parlamentariska representanter vars åsikt måste ha betydelse för det vi gör. Vi beaktade era rekommendationer och vi räknar med er närvaro vid minnesceremonierna för att fira den historiska utvidgningen av det europeiska området för fri rörlighet som kommer att äga rum den 21-22 november. Jag vill även tacka er, mina damer och herrar, för ert bidrag till detta historiska resultat.
Franco Frattini
kommissionens vice ordförande. - (EN) Herr talman! Först av allt vill jag gratulera alla medlemsstater till framgångarna med att göra det möjligt för medborgarna i Polen, Estland, Litauen, Lettland, Tjeckien, Slovenien, Ungern, Slovakien, Malta och de nuvarande Schengenländerna att äntligen fullt ut kunna dra fördel av den fria rörligheten för personer, som är en av Europeiska unionens pelare.
Detta är en verklig fördel för medborgarna i de medlemsstater som anslöt sig till EU 2004. Det kommer att göra det snabbare och lättare att resa. Det här visar alla medlemsstaterna i EU att europeiskt samarbete lönar sig. Skapandet av ett område utan inre gränskontroller är en fantastisk prestation, som saknar motstycke i historien. Från och med den 21 december kommer det att vara möjligt att resa från till exempel Iberiska halvön till de baltiska staterna och från Grekland till Finland utan gränskontroller. Det här symboliserar verkligen ett enat Europa och en grundläggande rättighet för alla EU:s medborgare.
Som ni vet är den här historiska bedriften ett resultat av mycket förberedelse. Det är inget lätt företag att ansluta sig till Schengenområdet. Det är en utmaning och vi måste hitta rätt balans mellan frihet och säkerhet. Slopandet av de inre gränskontrollerna är även en fråga om förtroende mellan medlemsstaterna. Genom en inbördes utvärdering, Schengenutvärderingen, får medlemsstaterna förtroende för varandras förmåga att bevaka de yttre gränserna på alla de andras vägnar och utfärda visum som gäller för hela Schengenområdet.
Medlemsstaterna kommer även att förbättra polissamarbetet och säkerhetskontrollerna inom det utvidgade Schengenområdet för att förhindra att kriminella drar nytta av den fria rörligheten och får större möjlighet att begå brott. Allt detta skulle inte ha varit möjligt utan ekonomisk solidaritet. Schengenfaciliteten, som tillhandahåller nästan 1 miljard euro, har i synnerhet gjort det möjligt för de nya medlemsstaterna att klara av utmaningen att bygga upp en effektiv gränskontroll och bli fullvärdiga partner i Schengenområdet.
Jag vill även tacka föredraganden, Carlos Coelho, och Europaparlamentet för deras positiva stöd när det gäller att åstadkomma det här väsentliga resultatet. Sist men inte minst vill jag även gratulera det portugisiska ordförandeskapet. Jag vill personligen gratulera inrikesministrarna António Costa och Manuel Pereira till deras strategiska partnerskap och målmedvetenhet när det gäller att genomföra projektet med Schengens informationssystem, känt under namnet ”SIS One4All”. Vi har tillsammans med de före detta tyska och slovenska ordförandeskapen arbetat hårt för att stödja våra portugisiska kolleger, och vi har lyckats. Det visar vad vi kan åstadkomma om alla uppvisar ett odelat engagemang för ett komplicerat projekt. Arbetet är emellertid inte färdigt. Vårt slutgiltiga mål är att göra Schengens informationssystem II helt driftklart till december 2008. Vi måste återigen arbeta mycket hårt tillsammans.
Carlos Coelho
föredragande. - (PT) Herr talman, herr vice ordförande för kommissionen, herr rådsordförande, mina damer och herrar! Schengenområdet är en av de största framgångarna i den europeiska integrationens historia. Avskaffandet av de inre gränserna och genomförandet av åtskilliga ersättningsåtgärder, till exempel skärpta kontroller vid de yttre gränserna, polisiärt och rättsligt samarbete och inrättandet av Schengens informationssystem, är det bästa sättet att skapa förutsättningar för fri rörlighet.
I likhet med EU har Schengenområdet vuxit. Från att ha varit fem ursprungliga medlemsstater är vi nu 15, inklusive två länder som inte är medlemmar i gemenskapen, Island och Norge, samt Irland och Storbritannien som deltar i vissa delar. Vi står nu inför en historisk händelse, den största utvidgningen i Schengens historia. Nio medlemsstater avskaffar samtidigt sina inre gränser: Tjeckien, Estland, Ungern, Lettland, Polen, Litauen, Slovenien, Slovakien och Malta. Det här är en händelse som har stor betydelse för Europa, för den fria rörligheten och för de nya medlemsstaterna och deras medborgare.
Jag måste börja med att välkomna och gratulera dem. Jag vill inte bara gratulera dem till anslutningen till Schengenområdet utan framförallt till deras systematiska och fast beslutsamma insats för att uppfylla alla kriterier i de stränga Schengenreglerna. I rapporterna från december 2006, som minister José Magalhães redan har nämnt, belystes olika problem som till stor del har övervunnits. Utvärderingsgrupperna bestod av experter från samtliga medlemsstater. De besökte gränser och konsulat och utarbetade uttömmande rapporter med faktauppgifter, bedömningar och rekommendationer. Många av dem krävde ytterligare åtgärder och uppföljningsbesök på grund av problem som fortfarande bestod i de allra flesta medlemsstater.
Jag vill gratulera utvärderingsgruppen, under ledning av dr Carlos Moreira, inte bara till det krävande arbete som den utförde på kort tid utan också till att den inte bara uppfyllde sina inspektionsuppgifter utan ofta även föreslog åtgärder och lösningar, vilket innebar att problemen kunde identifieras och lösas.
När det inte finns några inre gränser krävs det inte bara bättre kontroll vid de yttre gränserna och ett bra utbyte av information och uppgifter via Schengens informationssystem (SIS) utan framförallt ett ömsesidigt förtroende där alla noggrant måste följa de regler som antagits. Genom att garantera en effektiv kontroll vid våra gränser kan säkerheten för alla EU-medborgare garanteras. Säkerheten i Schengenområdet beror faktiskt på hur strikt och effektivt varje medlemsstat kontrollerar sina yttre gränser och även på hur bra och snabbt informationsutbytet sker via SIS. Svagheter eller brister i någon av dessa delar kan äventyra unionens säkerhet.
Därför måste de mindre problem som återstår lösas. Även om de inte utgör något hinder för att avskaffa de inre gränserna måste de fortfarande lösas. Därför ber Europaparlamentet i den politiska resolution som ska antas och som har undertecknats av fem politiska grupper att inom sex månader bli underrättad i detalj om alla pågående ärenden. Därför begär vi också att det inom två år görs en global utvärdering av hur Schengenområdet fungerar, som omfattar alla medlemsstater, både nya och gamla.
Slutligen vill jag tacka det portugisiska ordförandeskapet för dess engagemang och samarbetsvilja, särskilt den portugisiska regeringen och den portugisiske statssekreteraren, José Magalhães, som är här idag, och för den lösning som hittades i SIS one4all, som vice ordförande Franco Frattini redan har understrukit. Lösningen har inneburit att de nya medlemsstaterna kan ansluta sig till SIS. Om det inte hade inträffat, med tanke på förseningen med SIS II, hade det inte varit möjligt att utvidga Schengenområdet i år. Minister Magalhães! Jag är fullt medveten om ert stora personliga engagemang och jag vill även gratulera dr Eduarda Peixeiro som vi har mycket att tacka för den lösning som antagits.
Jag har två avslutande kommentarer. Den första riktar jag till kommissionen. Jag vill än en gång påminna den om att inrättandet av SIS II fortfarande är en prioriterad fråga för Europaparlamentet. Inte nödvändigtvis för att de nya medlemsstaterna ska få tillgång till systemet, för detta har lösts med hjälp av SIS one4all, utan framförallt för att det kommer att innebära en effektivare användning av uppgifter inom gemenskapen. Detta ökar därmed säkerheten, både genom införandet av biometriska uppgifter och genom det gemensamma varningssystemet. Min andra kommentar är till rådet. Jag beklagar att rådet i början av samrådsförfarandet inte respekterade principen om skäligt samarbete med parlamentet, då det av säkerhetsskäl vägrade att överlämna experternas utvärderingsrapporter. Även om vi nådde en kompromiss för att tillfälligt lösa situationen måste vi hitta en långsiktig lösning. Det är absurt att neka parlamentet material som det behöver för att utöva sin lagstiftningsbehörighet.
Herr talman! Vi har tagit ytterligare ett steg mot europeisk integration. Det är upp till oss att se till att detta steg leder till mer frihet och större säkerhet.
József Szájer
för PPE-DE-gruppen. - (HU) Herr talman, mina damer och herrar! Jag välkomnar för gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater införandet av Schengensystemet. Jag vill även ta tillfället i akt att på de nio nya medlemsstaternas vägnar tacka både det tyska och det portugisiska ordförandeskapet, rådet, kommissionen och särskilt Carlos Coelho för det enormt stora arbete som krävdes för att åstadkomma detta. Jag måste även nämna de nya medlemsstaternas insatser, eftersom deras arbete har gjort det möjligt att vara där vi är idag.
Den fria rörligheten för personer är en av de fyra friheterna i EU. Vi utvidgar nu denna bedrift, detta nya område för fri rörlighet, till att omfatta många miljoner nya EU-medborgare. Det här är allas vår gemensamma insats. Vi européer har skapat detta tillsammans och det bör vi vara stolta över.
Mina damer och herrar i parlamentet! Jag kommer från en stad på gränsen mellan Österrike och Ungern. Under många årtionden skiljde en järnridå min stad, Sopron, från den närmaste omgivningen och från Österrike. Jag har tagit med en bit av denna järnridå till parlamentet - som så många gånger förut. Det var den här järnridån som gjorde det omöjligt att tillämpa frihet i Europa. Vid lanseringen av Schengensystemet avlägsnar vi de sista resterna av den. Den här järnbiten bör påminna oss om att vi för inte så länge sedan inte hade någon frihet och att vi aldrig bör låta någon ta friheten ifrån oss.
Med frihet kommer ansvar. De nya medlemsstaterna åtar sig ansvaret att noggrant skydda EU:s gemensamma yttre gränser, eftersom allas vår säkerhet är beroende av detta. Vi får inte heller låta det breda sociala skyddet undergrävas för den fria rörlighetens skull. Därför måste alla EU:s medborgare följa EU:s lagstiftning. Som kommissionsledamot Franco Frattini precis sa innebär den fria rörligheten inte fri brottslighet utan gränser.
Frihet får inte missbrukas, eftersom det äventyrar denna frihet och den fria rörligheten. Vi får inte heller låta vissa krafter återuppliva principen om kollektiv skuld, som väcker dåliga minnen, för att undergräva den fria rörligheten. Vi får inte låta brottslingar komma undan ostraffat. Därför vill jag än en gång tacka för att Schengensystemet kan utvidgas med dessa nio nya medlemsstater. Det är en historisk händelse.
Jan Marinus Wiersma
för PSE-gruppen. - (NL) Herr talman! Jag vill på min grupps vägnar också gratulera medborgarna i de nio nya medlemsstaterna till den present som det portugisiska ordförandeskapet kommer att ge dem den 21 och 22 december. Jag håller fullständigt med ministern och ordförandeskapet, som verkligen raserar de sista resterna av järnridån. Medborgarnas fria rörlighet utan inre gränser är mycket positiv och en av EU:s viktigaste friheter. Jag välkomnar att invånarna i de nio nya medlemsstaterna nu kommer att kunna dra nytta av den.
Schengenavtalet handlar dock om mer än att bara undanröja de inre gränserna. Det innebär också att dessa nya länder nu måste övervaka EU:s yttre gränser för alla de övriga medlemsstaternas bästa. Det är mycket viktigt att utvidgningen av Schengenområdet inte äventyrar vår säkerhet. Franco Frattini och ministern har båda sagt samma sak. Det är därför nödvändigt med effektiva och verkningsfulla gränskontroller.
Rådets och kommissionens bedömning visar att de nio länderna i princip redan är beredda att ta sig an uppgiften men att det skulle kunna göras förbättringar på ett antal områden, till exempel när det gäller bemanning och flygplatsinfrastruktur. Vi har blivit nyfikna på den utvärdering och övervakning som kommer att uppstå till följd av detta. Vi hoppas också att parlamentet snabbt kommer att informeras om detta.
Schengen handlar naturligtvis om mycket mer än gränskontroller. Det innebär större polisiärt och rättsligt samarbete mellan Schengenländerna. Det gläder oss att det portugisiska ordförandeskapet har hittat en lösning för de nio medlemsstaterna i form av ett slags SIS 1+, även om vi vidhåller att det så snart som möjligt måste göras framsteg med SIS II. Jag är nöjd med Franco Frattinis löfte om att det ska vara färdigt före december 2008 och vi kommer naturligtvis att se till att han håller löftet.
Vi inser att Bulgarien och Rumänien fortfarande måste vänta ett antal år men vi hoppas också att dessa länder med vår hjälp kommer att fortsätta att arbeta hårt så att de också kan ansluta sig till Schengenområdet om några år.
Detsamma gäller Cypern. Det är synd att det problem som har hållit landet tillbaka under så lång tid nu också hindrar det från att ansluta sig till Schengenområdet. Det är ett annat argument för att tillsammans arbeta för att hitta en lösning på det problem som redan har påverkat landet under alltför lång tid. Frågan leder redan till problem även på andra områden, till exempel när det gäller förbindelserna med Turkiet. Naturligtvis behövs det även en lösning för det cypriotiska folket.
Till sist vill jag än en gång hänvisa till gårdagens diskussion. Det har med rätta påpekats att utvidgningen av Schengenområdet och hela Schengensystemet kräver ömsesidig solidaritet mellan medlemsstaterna. Som jag redan har sagt är kontrollen av de yttre gränserna en uppgift som påverkar allas vår säkerhet och som de nio berörda länderna nu medverkar i. Vi kommer nu att tala med dem om detta.
Säkerheten och behovet av att samarbeta utgör i sig potentiella framtida problem, till exempel när det gäller migration inom unionen. Vi måste även hålla med om att vi inte ska försöka lösa problemen på egen hand utan att vi ska försöka samarbeta med alla länderna i Schengenområdet för att lösa framtida problem. Vi måste som sagt se till att det som för närvarande håller på att ske i Italien inte sker, det vill säga att ett land på egen hand försöker lösa det som i själva verket är ett gemensamt problem.
Henrik Lax
för ALDE-gruppen. - Herr talman! Jag vill också ansluta mig till gratulanterna. Jag önskar de nya Schengenmedlemmarna lycka till för att de har lyckats med konststycket att på så här kort tid leva upp till de krav som Schengenreglerna ställer.
Jag vill också gratulera Portugal, det är en dubbel gratulation. Portugal kom först upp med förslaget om ”SIS I for all”. Nu har Portugal under sin ordförandetid haft förmågan och orken att driva igenom utvärderingsprocessen.
Vi har hört här vilket historiskt framsteg det är fråga om. Att återförena Europa också i denna form, med den fria rörligheten, är en sak som inte nog kan uppskattas.
Vägen har varit törnbeströdd. Speciellt problemen med SIS II, som har fördröjts på grunder som inte kan accepteras och som har kritiserats mycket av parlamentet. Som vi har hört så behöver vi SIS II för att stärka säkerheten inom det nya utvidgade området.
Parlamentet har också varit kritiskt till att inte genast ha fått full insyn och tillgång i utvärderingshandlingarna. Jag vill rikta ett speciellt tack till min vän och kollega, herr Coelho. Utan hans ansträngningar hade vi inte haft möjlighet att fullfölja vår parlamentariska kontroll.
Slutligen vill jag påminna om att många av de nya medlemsländerna har långa historiska band till sina europeiska grannar. Nu måste vi se till att Schengenutvidgningen inte leder till en Schengenjärnridå gentemot dessa. Dessa våra grannar måste också ha tillgång till det kunnande vi har här om de ska kunna följa oss i spåren, bygga upp ett rättssamhälle, demokrati och marknadsekonomi. Ännu en gång, gratulationer till alla tre parter som har lyckats fint här.
Brian Crowley
för UEN-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vill ansluta mig till mina kolleger och gratulera det portugisiska ordförandeskapet till att ha lyckats skapa en överenskommelse och samförstånd när det gäller utvidgningen av Schengen, och det är verkligen historiskt. Det är en bedrift som är lika stor som utvidgningen av Europeiska unionen och en bedrift som vi bör välkomna.
Som andra kolleger mycket riktigt har påpekat finns det dock en oro över våra yttre gränser, över vad vi kan göra och hur vi kan hantera dem, över solidaritetsfrågan och över att visa solidaritet med andra medlemsstater. Själv kommer jag från Irland och ur mitt perspektiv finns det vissa svårigheter förenade med Irlands anslutning till Schengenavtalet, framför allt på grund av Irlands och Storbritanniens gemensamma reseområde. Skälet till detta är kanske det viktigaste av alla, nämligen att det skulle innebära att gränsen mellan norra och södra Irland återinförs. Det finns således en svårighet där, även om vi inte vill hindra den utveckling som sker. Med er tillåtelse skulle jag nu vilja fortsätta på iriska.
(GA) EU kommer att fortsätta att brottas med problemen med droger som importeras till EU och människohandel med barn, samt att arbeta för en gemensam migrationspolitik, en gemensam asylpolitik, ett polissamarbete över hela EU och kampen mot den organiserade brottsligheten. Europol gör ett fantastiskt arbete med att bekämpa den internationella brottsligheten i Europa.
för UEN-gruppen.- (EN) Tillsammans kan vi faktiskt uppnå det nödvändiga dubbla målet med fri rörlighet för personer och säkerhet och tillförlitlighet för alla länder.
Tatjana Ždanoka
för Verts/ALE-gruppen. - (EN) Herr talman! För det första vill jag på min grupps vägnar gratulera de nya medlemsstaterna, inklusive min egen stat, Lettland, till anslutandet till Schengenområdet. Jag tackar även Portugal för dess initiativ Schengens informationssystem I, som har banat väg för den fria rörligheten för många européer.
Ett stort tack till alla människor som deltog i arbetet och gjorde sitt bästa för att göra den här julklappen möjlig.
Fram till dess återstår åtskilliga problem på området. Vad har hänt med Schengens informationssystem II? När kan det tas i drift? Vi är även oroade över användningen av känsliga uppgifter i Schengens informationssystem II. De regler om dataskydd som gäller för Schengens informationssystem II är onödigt komplicerade. Kommer vi att få en politisk överenskommelse om ett rambeslut om dataskydd inom tredje pelaren före årets slut? Kommer rambeslutet att lösa alla problem? Har dataskyddsmyndigheterna tillräckliga resurser för att genomföra dataskyddsreglerna för Schengens informationssystem II? Kommer alla medlemsstater att ha ärliga avsikter när de bearbetar Schengenuppgifterna?
Varför ställer jag så många frågor nu? Jag vill bara påminna er om att Schengensystemet är långtifrån färdigt. Vi har gjort ett bra arbete med att utvidga Schengenområdet. Nu har vi emellertid en ny uppgift - kanske en svårare sådan - nämligen att garantera allas fri- och rättigheter inom området.
Giusto Catania
för GUE/NGL-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! På min grupps vägnar anser jag också att det är en mycket viktig dag idag, eftersom vi utökar möjligheten till fri rörlighet för många av gemenskapens medborgare. Detta betecknar ett banbrytande framsteg som vi är mycket nöjda med eftersom det garanterar ytterligare fri rörlighet. Det är en stor bedrift som visar vägen mot ett gemensamt europeiskt område.
Min grupp är trots det något tveksam till vissa andra aspekter, särskilt när det gäller Schengenområdets externa dimension. Vi stärker faktiskt Schengenområdets externa dimension, vilket förstärker och faktiskt i viss mån militariserar våra yttre gränser. Vi hyser allvarliga betänkligheter om detta. Samtidigt som vi garanterar en allt större fri rörlighet för de gemenskapsmedborgare som tillhör Schengenområdet hindrar vi människor utanför gemenskapen att resa in i EU.
Vi är därför inte nöjda med hela processen. Vi har dessutom våra betänkligheter när det gäller genomförandet av SIS II. Vi är mycket oroade och anser att informationsutbytet i vissa fall inte ger tillräckligt skydd för känsliga uppgifter. Vi anser därför att det idag har tagits ett mycket tydligt steg framåt i byggandet av EU. Samtidigt har vi skickat en mycket negativ signal om EU:s form och innehåll.
Bastiaan Belder
för IND/DEM-gruppen. - (NL) Herr talman! Jag vill tala för min kollega Johannes Bloklands räkning.
Under de senaste veckorna har det i medierna framkommit att sedan Rumäniens anslutning till EU har 500 000 rumäner redan flyttat till Italien. Det förekommer således en hel del fri rörlighet för personer i EU även utan tillämpning av Schengenregelverket.
Jag är därför mycket oroad över kontrollerna av oönskade personer som åker över våra inre gränser. Italiens beslut att avvisa EU-medborgare är en extrem åtgärd som tydligt visar att öppna gränser också kan ha negativa konsekvenser. Det kommer därför att vara nödvändigt med särskilda kontroller.
Detta kan ske vid gränserna men även vid flygplatser och järnvägsstationer. Därför är det på kort sikt nödvändigt att ha ett fungerande SIS i drift. Kan kommissionen i sin bedömning av Schengen även fokusera på den fria rörligheten för personer från länder som tillhör unionen men inte Schengenområdet?
Andreas Mölzer
för ITS-gruppen. - (DE) Herr talman! Vi är också glada över att den järnridå som kommunisterna med ett sådant förakt för människors värdighet satte upp tvärs igenom Europa för mer än ett halvt sekel sedan äntligen är borta. Jag säger detta som österrikare som nu har möjlighet att resa in till våra grannar, tjeckerna, slovakerna, ungrarna och slovenerna, precis som vi kunde för hundra år sedan.
Jag vill dock framföra en kritisk synpunkt. I ett sådant allvarligt beslut är det långtifrån tillräckligt att Schengens informationssystem fungerar som det ska. Jag anser att de yttre gränsernas nya väktare faktiskt måste ha kapacitet att utföra sin uppgift.
Vi har inte råd att ignorera detta med tanke på att en del EU-länder i östra Centraleuropa fortfarande var stora transitländer 2006 och att det greps betydligt fler olagliga invandrare vid EU:s tidigare Schengengränser i Österrike och Tyskland än vid EU:s yttre gränser. Trots det är det mycket bra att vi äntligen kan lägga järnridån till historien.
Irena Belohorská
(SK) Jag anser att alla de nya medlemsstaterna, inklusive Slovakien, är väl förberedda på att bli medlemmar i Schengen.
Slovakien har uppfyllt de individuella kriterierna för Schengensamarbete och har därför uppfyllt alla grundläggande villkor. Det innebär att de slovakiska medborgarna kommer att kunna se hur kontrollerna vid de inre landgränserna tas bort från och med december 2007 och vid luftgränserna från och med mars 2008. Slovakien genomförde Schengenregelverket i fråga om Schengens informationssystem före den 1 september 2007 och nu flödar polisinformation genom systemet i båda riktningarna.
Vi har byggt ett nätverk av kontaktpunkter för att underlätta utbytet av information från polisens informationssystem. Vårt gränsskydd och våra gränskontroller uppfyller nu kraven i kodexen om Schengengränserna. De brister som konstaterats i skyddet av personuppgifter och på Bratislavas flygplats har åtgärdats.
Efter tre och ett halvt år av EU-medlemskap finns det inte längre någonting som hindrar de slovakiska medborgarna att äntligen få de rättigheter som de är berättigade till enligt EG-fördraget, nämligen rätten till fri rörlighet för personer. Jag räknar med att EU snart kommer att ge våra medborgare en annan rättighet som de är berättigade till, nämligen rätten att utan begränsningar arbeta i andra EU-länder. Jag räknar också med att EU inte längre kommer att prioritera arbetstagare från tredjeländer utan istället kommer att prioritera EU-medborgare från Östeuropa.
Manfred Weber
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! Jag representerar Niederbayern, på gränsen till Tjeckien, här i Europaparlamentet. När jag var ännu yngre än jag är idag var det här området verkligen världens ände. När jag tittar ut över åhörarläktaren ser jag så många unga människor i publiken och jag tycker att vi kan påminna oss om att det här är en historisk dag då dessa gränser äntligen försvinner och vi står enade i Europa. Ja, vi har därför anledning att fira!
Som politisk representant kan jag helt ärligt säga att det fanns många människor som inte var övertygade om att det här skulle fungera så väl som det har gjort eller att våra östeuropeiska vänner skulle genomföra SIS one4all på det här sättet. Jag vill framföra mina gratulationer och uttrycka min respekt för denna bedrift. Jag vill även tacka Carlos Coelho. Det är tack vare vår föredragande som Europaparlamentet spelar en så stor roll i fråga om Schengen. Det vill jag också betona.
Politiker måste emellertid alltid tänka på morgondagen och på vad vi kommer att stå inför då. Här vill jag påminna alla om vad Frontex verkställande direktör, Ilkka Laitinen, sa vid det förra mötet i rådet (rättsliga och inrikes frågor). Han sa att migrationsströmmarna bevisligen redan håller på att förändras, från den södra gränsen över Medelhavet och mot den östra gränsen. Det är någonting som vi måste förbereda oss för idag. Vi måste även arbeta igenom de problem som konstaterats i utvärderingsrapporten. Det är därför som den utvärderingsklausul som parlamentet har föreslagit är så viktig.
Vi behöver SIS II. Jag vädjar till kommissionens vice ordförande att inte sluta utöva påtryckningar här för det är viktigt att medlemsstaterna motstår frestelsen att luta sig tillbaka och säga, det var det, vi klarade det. Vi behöver samma engagemang från dem även när det kommer till genomförandet av SIS II.
När vi väl har öppnat gränserna för medborgarna kommer vi också att ha öppnat gränserna för brottslingarna och när vi har öppnat gränserna för brottslingarna måste vi även öppna gränserna för polisen. Engagemanget får därför inte falna nu i fråga om Prümfördraget. Vi behöver ett närmare samarbete även här.
Som min femte punkt får jag säga att vi behöver stärka Frontex. Jag skulle vilja se att Frontex i framtiden åtar sig ansvaret för att utvärdera standarden vid de yttre gränserna.
Vi kommer att fira i december och jag hoppas att det som kommer därefter inte är en baksmälla utan ett positivt minne av själva firandet och anledningen till det.
Irena Belohorská
(SK) Ursäkta mig, herr talman, ursäkta mig, men jag har fått information om att den engelska tolken sa Tjeckien i stället för Slovakien. Jag vädjar till våra tolkar att vänja sig vid att Tjeckoslovakien har delats i två självständiga stater, vilket även innebär att jag i mitt anförande menade att det var Slovakien som uppfyllde villkoren.
Talmannen
Tack, fru Belohorská. Vi är medvetna om vad som hände och som ni vet är vi faktiskt exceptionella vittnen till händelsen. I vilket fall som helst har vi noterat det och om det behöver göras några korrigeringar så kommer de att göras i sinom tid.
För att vara ärlig är jag inte helt säker på vem ni menar, vem som nämnde Tjeckoslovakien. Jag tror inte att det kom från ordförandeskapet.
Magda Kósáné Kovács
(HU) Tack, herr talman! Dagens beslut är verkligen symboliskt. Det upplever särskilt vi som växte upp bakom taggtrådsstängslet, som kunde resa över gränsen till Väst vart tredje år och som idag kan komma ihåg det nervpirrande ögonblicket när man korsade gränsen.
Ungern genomförde den nödvändiga lagstiftningen före 2004, när Ungern anslöt sig till EU. Sedan dess har man utvecklat det regelverk som behövs för att skydda Schengenområdet. Kontrollanterna har bedömt förberedelserna som utmärkta, både för land- och luftgränser. Dessutom kommer Ungern att ta ansvar för 15 procent av östgränsen.
Vi vill tacka medlemsstaterna som har visat oss solidaritet, och särskilt det portugisiska ordförandeskapet för denna möjlighet som innebär ett stort ansvar. Vi vill även tacka rådet för dess flexibilitet som har gjort det möjligt att lösa det problem som vi hade med Kroatien och som också har gjort det möjligt att lösa situationen med ungrare som bor utomlands genom bilaterala avtal, i enlighet med deras önskningar och grannländernas godkännande. Tack allihop! Tack för ordet, herr talman.
Toomas Savi
(EN) Herr talman! När nu nio nya medlemsstater har anslutit sig till Schengenområdet, vilket innebär den historiska järnridåns verkliga och slutgiltiga fall, har EU verkligen gett sina medborgare möjlighet att resa och förbrödra sig på ett ömsesidigt sätt.
Förra hösten gjorde jag det estländska folket uppmärksamt på risken att de nya medlemsstaternas anslutning kunde dröja ända till början av 2009. Det gläder mig att kommissionen har lyckats skynda på processen och jag hoppas att detta inte har påverkat systemets relevans. Förutom de positiva effekterna av anslutningen måste EU dock anta utmaningen att hantera de eventuella risker som en sådan stor administrativ enhet kan medföra.
Schengens informationssystem är ett nödvändigt skydd för att se till att Schengenområdet fungerar som det ska och det bör definitivt finnas möjlighet att komplettera det i framtiden. Den praktiska användningen kan föranleda en del nya frågor. Det är nödvändigt att undanröja riskerna och bevara systemets flexibilitet för att kunna ta itu med de utmaningar som utvidgningen medför.
Mario Borghezio
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Andemeningen i Schengenfördraget är att skydda EU:s medborgare. Därför är det tveklöst bättre att ha lite kö vid gränserna och på flygplatserna än att tillåta fri inresa för såväl hederliga människor som de mest förhärdade brottslingarna som vi inte vill ha i våra länder.
Vi vill se gränskontroller av till exempel rumänska romer, med obligatorisk kontroll av biometriska uppgifter, inklusive digitala fingeravtryck. Vi måste veta vem vi släpper in i vårt land, samt exakt inresedatum, för att till exempel noggrant kunna tillämpa det EU-direktiv som innebär att vi - vilket påpekades för bara en stund sedan - efter tre månader kan utvisa alla som saknar medel för att försörja sig.
Romano Prodis kommission gav de nya medlemsstaterna löften utan att ta någon som helst hänsyn till nödsituationer, som det har inträffat flera av sedan dess. Det ger nu upphov till förfärliga säkerhetsproblem och EU får inte bara tänka på EU-medborgarnas rättigheter utan även på deras säkerhet. Säkerhet är en omistlig rättighet, en självklar rättighet.
Nu krävs det handling och här skickar kommissionsledamot Franco Frattini med rätta ut välbalanserade, positiva signaler. Vi bör dock inte glömma bort att Schengenländerna även måste kontrollera EU:s yttre gränser, och göra det väldigt effektivt. Vi har ingenting emot någon etnisk grupp eller befolkningsgrupp, än mindre våra bröder i Östeuropa. Vi vill emellertid inte att brottslingar rör sig fritt på vår mark.
Padanien är en region med ärliga, hårt arbetande människor. Padaniens dörrar står endast öppna för dem som kommer för att arbeta, som uppför sig väl och - som anstår EU:s område med frihet och rättvisa - som följer reglerna, det vill säga är ärliga och följer lag och ordning.
Miloslav Ransdorf
(CS) Utvidgningen av Schengenområdet har genom historien präglats av dubbelmoral. 1995 behövde de tre nya Schengenstaterna endast uppfylla ett par formaliteter. 2004 var de nya medlemsstaterna dock tvungna att genomgå en rad förödmjukande kontroller och granskningar som pågick under tre och ett halvt år. Det kom protester från framförallt Tyskland och Österrike som hävdade att det inte gick att utöka Schengens informationssystem till att omfatta de nya länderna. I slutändan löstes det problemet tack vare det portugisiska ordförandeskapet som förtjänar beröm för att ha lyckats köra över dessa röster.
SIS one4all uppfyller nu alla kriterierna. De nya medlemmarna är nu beredda att upprätthålla säkerheten i Schengenområdet. Det finns fortfarande ett par frågor kvar att lösa, till exempel dataskyddet, och kanske till och med hur man ska skydda de nya medlemsstaterna mot transporter av giftiga ämnen, som i fallet med Tyskland och Tjeckien. Jag tror dock att alla dessa frågor kommer att lösas utan att Europa blir någon slags stängd fästning. Jag hoppas att Europa kommer att vara öppet för samarbete med andra nationer i Central-, Öst- och Sydosteuropa. Utan Östeuropa och Balkan är Europa inte fullständigt och kommer aldrig att bli det.
Koenraad Dillen
(NL) Herr talman! I likhet med EU:s inrikesministrar ger parlamentet nu klartecken för att utvidga Schengensystemet med de medlemsstater som anslöt sig 2004. Det kommer att komma som en lättnad för många.
Jag är emellertid något minde euforisk över själva Schengen. Faktum är att EU:s politik för öppna gränser uppenbarligen också stärker den internationella organiserade brottsligheten. Schengen har således följdverkningar på andra områden. Systemet med öppna gränser har alltid krävt en ytterligare överföring av befogenheter och ett allt närmare polissamarbete, vilket så småningom kommer att leda till en fullt utvecklad europeisk polisstyrka, åklagare och straffrätt, med de positiva och negativa aspekter som det medför.
Politiken för öppna gränser gör emellertid de enskilda medlemsstaterna maktlösa inför de regleringsprogram för olagliga invandrare som har antagits i vissa länder - jag tänker särskilt på Spanien och Italien - som alltid lockar fler invandrare till EU:s illa skyddade gränser. Den berömda europeiska solidariteten saknas helt här och det måste påpekas.
Barbara Kudrycka
(PL) Herr talman! Beslutet i Schengenfrågan var ett mission impossible, som José Magalhães sa. Det visar att om det verkligen finns en vilja att göra det kan det vara möjligt att i praktiken knyta samman EU-medborgarnas olika friheter, inklusive friheten att resa, och samtidigt stärka säkerheten för dessa medborgare, dvs. den inre säkerheten. Förberedelserna för detta beslut har pågått i minst tio år och har varit mycket intensiva de senaste två åren. I dess nuvarande form är Schengenprojektet helt annorlunda än vad det var i mitten på 1980-talet. De största skillnaderna är att det nu helt ingår i gemenskapens rättsordning och organisatoriska ordning. När det gäller de nya länderna är frågan med andra ord inte om utan när vi fullt ut kommer att kunna dra nytta av Schengenområdet.
I det här läget är man benägen att hänge sig år historiska och symboliska minnen. Efter andra världskriget ledde frågan om gränserna och kontrollen av dessa till att blodiga skiljelinjer drogs tvärs över Europas karta. Att åka över en gräns innebar ofta att riskera livet. Som läget är nu kan vi konstatera att delar av vårt efterkrigsarv är borta för alltid. De nya länderna har tagit sig igenom det förberedande stadiet med bravur. Det är mycket tydligt att många av de lösningar som Polen och andra nya medlemsstater har antagit kan fungera och fungerar som förebilder för de nuvarande medlemmarna i Schengenområdet. Förändringens vindar från de nya länderna kommer att vara en inspiration, inte ett hot, för den gamla unionen. De kommer även att bidra till att öka det ömsesidiga förtroendet.
Utvidgningen av Schengen utgör också en utmaning och hårt arbete för oss i parlamentet. Jag kände mig personligen hedrad över att kunna arbeta med en sådan framstående föredragande som Carlos Coelho, med mina kolleger i gruppen och med utskottet för utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor. Jag vill tacka det portugisiska ordförandeskapet för dess stora beslutsamhet. Jag vill även tacka Franco Frattini för hans positiva inställning och engagemang i denna storartade insats, som saknar motstycke i historien.
Wolfgang Kreissl-Dörfler
(DE) Herr talman! Utvidgningen av Schengenområdet med nio nya medlemsstater är ett historiskt steg som fullbordar EU:s utvidgning och suddar ut de gränser där järnridån en gång skiljde våra nationer åt. Det fanns dem som innan processen inleddes trodde att det var för tidigt att göra det men vi kan nu skingra denna oro.
Den senaste utvärderingen har visat att de nya medlemmarna genomför Schengenregelverket till allas belåtenhet. Låt oss vara ärliga: Gränskontroller och de trafikstockningar som de medförde har endast i begränsad omfattning bidragit till våra länders säkerhet.
Den verkligt gränsöverskridande organiserade brottsligheten kan endast bekämpas effektivt genom intensivt samarbete mellan polis och säkerhetstjänster. Detta samarbete måste förbättras i framtiden och alla är välkomna att delta i detta. Bland de gamla medlemsstaterna är Tyskland när allt kommer omkring ett av de länder vars gränser har påverkats mest av att kontrollerna har slopats.
Jag vill därför välkomna medborgarna i våra grannländer till vårt gemensamma område av fri rörlighet. Jag kan säga att människor i våra egna länder - Tyskland, Österrike, Italien, Frankrike och Spanien - också kommer att dra nytta av de nyförvärvade friheterna när de är på semester eller besöker vänner.
Den 21 december kommer Europa att komma ett steg närmare varandra. Det är bra för folket och det är bra för Europa.
(PT) Än en gång ett stort tack till Carlos Coelho, till rådets ordförande och till kommissionsledamot Franco Frattini.
Jan Jerzy Kułakowski
(PL) Herr talman! Den 21 december i år ska Polen ansluta sig till Schengenområdet tillsammans med andra nya medlemsstater. Det kommer att utgöra ytterligare ett stort steg mot ett fullvärdigt medlemskap i EU. Vi vill därför säga hur mycket vi välkomnar den här utvecklingen. Nästa steg kommer att vara att ansluta sig till euroområdet.
Medlemskapet i Schengenområdet innebär inte att vi vänder våra grannar i Öst ryggen. Vi ska försöka att förenkla för deras medborgare att resa in i Polen inom ramen för åtagandena i Schengenavtalet. Jag vill dock betona att vi endast kommer att göra detta i enlighet med våra åtaganden som medlemmar i Schengenområdet.
Kinga Gál
(HU) Herr talman! Tack för ordet. Det nya Europa finns snart inom räckhåll i det avseendet att de skiljelinjer som så skickligt drogs en gång i tiden inte längre finns. Detta kommer mer än någonting annat att påverka det dagliga livet för alla oss som bor i området. Jag vill gratulera och tacka det portugisiska ordförandeskapet för att det har skapat förutsättningarna och den tekniska ramen för dagens händelser. Vi vill tacka kommissionsledamot Franco Frattini för den hjälp som dessa medlemsstater har fått. Sist men inte minst vill jag tack min kollega, Carlos Coelho, för hans engagemang under arbetet i den här frågan.
Vi upplever nu utvidgningens fördelar i praktiken och även den symboliska och praktiska betydelsen av att till exempel kunna åka över Donaus broar utan kontroller, eller ro över Donau, vilket var en otänkbar dröm för våra föräldrar. Flera generationers högsta önskan håller på att infrias. På så sätt visar historien nu att våra unga hjältar 1956 hade rätt.
Samtidigt måste vi göra allt för att utvidga området så snart som möjligt med Bulgarien och Rumänien som anslöt sig nyligen. I det senare fallet - till exempel i fallet med Transsylvanien - kommer gränsen mellan Rumänien och Ungern att vara mycket viktig. Det kan endast jämföras med hur invånarna måste ha känt det när gränsen mellan Frankrike och Tyskland upplöstes.
Samtidigt får vi inte glömma bort att kontrollerna kommer att vara ännu hårdare vid Schengenområdets yttre gränser. Det kommer därför att vara till nackdel för de etniska grupper som bor utanför våra gränser, de ungrare som bor i Vojvodina och Transkarpatien. Nära förbindelser med dem är en förutsättning för att de ska stanna där och en konstitutionell skyldighet för oss. De yttre gränserna får inte bli en ny järnridå för dessa samhällen. Det är endast på detta sätt, genom att ägna uppmärksamhet åt dem som är kvar utanför, som vi helhjärtat kan fira öppnandet av gränserna. Tack för ordet.
Genowefa Grabowska
(PL) Herr talman! I likhet med tidigare talare vill jag tacka det portugisiska ordförandeskapet för dess beslutsamma arbete med att utvidga Schengensystemet. Jag välkomnar att en av de sista kvarvarande skillnaderna mellan hur medborgarna i den gamla och den nya unionen behandlas kommer att försvinna den 21 december i år.
Framförallt är jag som polack stolt över att mitt land ansvarar för att kontrollera över 1 200 kilometer av unionens yttre landgräns och över att Frontex ligger i Warszawa.
Samtidigt vill jag betona att Schengensystemet inte är tänkt att isolera unionen från sina grannar. Det syftar inte till att skapa ett såkallat Fästning Europa. Jag tycker att vi bör ta tillfället i akt och skicka en signal från parlamentet till våra grannar utanför EU:s gränser, inklusive Rysslands, Ukrainas och Vitrysslands medborgare, för att klargöra att den stärkta gränsen mot EU verkligen inte är en mur för att försvara oss mot dem. Vi måste förklara att det bara är ett led i vår säkerhet som union och att vi inte kommer att sluta vara goda grannar.
István Szent-Iványi
(HU) Nio nya medlemmar är ett väsentligt steg framåt på integrationsområdet, både för EU och för de berörda medlemsstaterna. Medborgarna kommer äntligen att få konkreta fördelar av medlemskapet i EU. Det är tack vare det portugisiska ordförandeskapet som har gjort allt för att vi skulle kunna ansluta oss det datum som planerats 2007, trots att det gjordes vissa försök att förhindra detta. De berörda medlemsstaterna bör också få ett erkännande för sina stora insatser för att uppfylla de stränga kriterierna och villkoren.
Det är nu mycket viktigt att det inte uppstår någon ny järnridå mellan de länder som precis har anslutit sig och deras grannländer. Överenskommelserna om att förenkla visumförfarandet och den lokala gränstrafiken kan vara en stor hjälp i detta men det yttersta målet är ändå att befria dem från visumkravet. För detta krävs det ett specifikt, realistiskt tidsschema så att visumkravet kan slopas så snart som möjligt. Tack.
