Inrättande av en europeisk fond för justering för globaliseringseffekter (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Roselyne Bachelot-Narquin, för utskottet för sysselsättning och sociala frågor, om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om upprättande av Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter - C6-0082/2006 -.
Vladimír Špidla
ledamot av kommissionen. (CS) Herr talman! Jag vill tacka parlamentet och särskilt Roselyne Bachelot-Narquin för hennes oreserverade arbete för framsteg i förhandlingarna om Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter (EGF). Jag vill även utnyttja detta tillfälle att tacka det finländska ordförandeskapet för dess hårda arbete med att säkerställa antagandet av förslaget om EGF vid första behandlingen. Antagandet av fonden kommer att sända en tydlig politisk signal om att EU är beroende av sina medborgare.
Vi bör komma ihåg varför denna fond tillkom. Ingen tvivlar på bidraget från världshandeln till våra arbetsmarknader och vår ekonomi. I vissa områden har emellertid öppnandet av världshandeln lett till förändringar i våra ekonomiers struktur, vilket i sin tur har lett till att många arbetstillfällen har gått förlorade. Vi kan ofta förutspå förändringar och reagera på en viss situation genom att inrätta stödmekanismer såsom Europeiska socialfonden. Ibland är det dock inte möjligt att förutspå var och när arbetstillfällen kommer att försvinna och vilken effekt det kommer att ha. Nu har vi EGF för att reagera på sådana kriser.
Kommissionen har sedan starten belyst betydelsen för EU:s medborgare av denna fond, som är ett påtagligt utryck för den europeiska solidariteten. På senare år har EGF exempelvis spelat en roll för att kompensera för de allvarliga förlusterna av arbetstillfällen till följd av förändringar i textilindustrin. När kvoterna avskaffades i textil- och klädessektorn i slutet av 2004, som en del av WTO:s textil- och klädesavtal, hotades många anställda i sektorn i Europa av arbetslöshet. Bland de berörda regionerna fanns Valencia och Katalonien i Spanien, och den sydvästra delen av Tjeckien. Många arbetstillfällen försvann även i skoindustrin, exempelvis i den franska regionen Pas de Loire och den ungerska regionen Västra Transdanubien. I detta fall hjälpte EGF arbetstagare att hitta nya arbeten, utveckla nya färdigheter, skaffa kvalifikationer eller ta det stora steget att starta eget företag. Kommissionen grundade sitt förslag på rådets uppdrag att inrätta en fond med specifik inriktning på att erbjuda ytterligare stöd till anställda som hade förlorat sina arbeten efter stora strukturella förändringar i världshandeln. De kriterier för stöd som föreslogs av kommissionen avspeglar rådets krav att stödet från fonden ska vara föremål för tydliga kriterier avseende den ekonomiska störningens omfattning och dess effekt på de lokala regionala och nationella ekonomierna.
I den befintliga versionen av den antagna texten går parlamentets och rådets inställningar hand i hand. Rådet och parlamentet stödde kriterierna för att erbjuda stöd i förhållande till omständigheterna för å ena sidan stora företag och å andra sidan små och medelstora företag. Ändringen om flexibilitet, där hänsyn ska tas till rädslan hos medlemsstater med små arbetsmarknader och omfatta undantagsfall, fick också starkt stöd.
I förordningen får medlemsstaterna även möjlighet att understödja stödet från fonden på ett bredare sätt, med åtgärder som beror på krisens karaktär och den faktiska situationen i de enskilda länderna.
Jag vill än en gång tack er och särskilt Roselyne Bachelot-Narquin för ert arbete för att få igång denna fond i början av 2007. Vi måste nu börja arbeta så att alla våra instrument och all vår politik ger fördelar åt Europas folk. Jag är säker på att kombinationen av politik och arbete på nationell nivå och EU-nivå, med Europeiska socialfonden och nu Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter, kommer att medföra fördelar för våra medborgare.
Roselyne Bachelot-Narquin 
Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! I morgon ska vi faktiskt för tredje gången avge vår dom om fonden för justering för globaliseringseffekter. Finansieringsinstrumentet för projektet var antagandet av Bögebetänkandet om budgetramen 2007-2013. Utöver förslaget till fonden definieras enligt artikel 28 i det interinstitutionella avtalet det årliga beloppet om 500 miljoner euro, budgeterat över sju år, tillsammans med en del av budgetförfarandet.
Den andra ratificeringen uttrycktes inom ramen för Jean Louis Cottignys initiativbetänkande om omstruktureringar och sysselsättning, som antogs i mars - de senaste händelserna inom bilsektorn tenderar att göra oss mer vaksamma när det gäller framtiden för ekonomiska sektorer som är försvagade eller på nedgång. Jag vill utnyttja tillfället i vår debatt att förmedla mina tankar och ge mitt stöd till de arbetstagare som drabbades av den sociala katastrofen på Volkswagens anläggning i Forest.
Parlamentet har därför två gånger gett uttryck för sitt stöd för slutsatserna från toppmötet i Hampton Court, där förslaget till fond från kommissionens ordförande, José Manuel Barroso, ratificerades. Utskottet för sysselsättning och sociala frågor antog betänkandet om förslaget till förordning torsdagen den 26 oktober med mycket stor majoritet, och det utgör grunden för trepartsförhandlingarna, vars mål är att ett avtal ska kunna ingås i första behandlingen på så sätt att fonden, som ni sa, herr kommissionsledamot, kan sättas i kraft från den 1 januari. Trepartsförhandlingarna slutade positivt torsdagen den 30 november, med mitt medgivande och medgivande av Jan Andersson och Janusz Lewandowski, tillsammans med medgivandet av föredraganden för yttrandet, Esko Seppänen, om budgetdelen, där han hade tillgång till ett utökat samarbete.
Jag vill tacka skuggföredragandena för deras konstruktiva anda - detta betänkande tillhör er, herr Cottigny, herr Beaupuy och fru Schroedter - samt gruppernas samordnare. Jag är även tacksam mot företrädarna för kommissionen och det finländska ordförandeskapet.
Dagen efter trepartsförhandlingarna ratificerades avtalet i rådet av Coreper - en överenskommelse i första behandlingen om inrättandet av EGF ligger därför i händerna på parlamentsledamöterna, som kommer att rösta i morgon.
Fyra principer har styrt arbetet i vårt utskott för sysselsättning och sociala frågor, och vi har bevarat dem under hela debatten. Den första principen är det europeiska mervärdet. Det handlar inte alls om att vikariera för medlemsstaterna när det gäller att hantera de sociala effekterna av industriella katastrofer. EGF:s verksamhet kommer att vara inriktad på fall som symboliserar sociala katastrofer över hela Europa, som inträffar efter en förändring i den internationella handelns struktur. Europaparlamentet har därför insisterat specifikt på att den 50-procentiga medfinansieringsregeln skulle finnas i artikel 10 i vår förordning, och därmed markera den europeiska ambitionen i stället för tillhandahållandet av europeiskt stöd för internationella problem. På samma sätt har vi infört det transnationella elementet i vissa frågor.
Den andra principen är ansvar. Eftersom Europeiska unionen är ansvarig för internationella handelsförhandlingar accepterar den därmed de möjliga konsekvenserna av sina strategiska beslut. Vårt ansvar är faktiskt att godta de positiva aspekterna på globaliseringen, men även att ta hänsyn till dess eventuella negativa effekter.
Den tredje principen är rättvisa, först och främst för att vi vänder oss till män och kvinnor. Det handlar även om territoriell rättvisa, eftersom alla medlemsstater är involverade, och vi har förkastat diskriminering mot små arbetsmarknader, vilka från och med nu kommer att omfattas via skyddsklausulen och utvidgningen av bestämmelserna i artikel 2 b.
Den fjärde principen är effektivitet. I artikel 3 om relevanta åtgärder har vi tydligt förbjudit passiva sociala skyddsåtgärder. Vi vill ha förebyggande åtgärder som syftar till att få tillbaka arbetstagarna i arbete, särskilt äldre arbetstagare, som inte ska vara dömda till obligatorisk förtidspensionering och utdragna perioder av arbetslöshet. EGF-programmet har därmed en plats i Lissabonstrategin, på så sätt att det bidrar till den europeiska konkurrenskraften. Effektiviteten innebär även att kontrollera och utvärdera processen, vilket vårt parlament har lagt stor tonvikt vid. Vårt mål är att tack vare EGF med besked ge Europa ett instrument som liknar det som redan har funnits i 40 år i Förenta staterna i form av Trade Adjustment Act, som har hjälpt mer än 170 000 amerikanska arbetstagare, varav mer än 70 procent har hittat ett fast arbete.
Många av mina kolleger stöder tanken på fonden, men beklagar att det saknas pengar. Jag förstår dem. Jag vill dock betona att detta är ett drag i experimentstadiet, som först måste analyseras, och sedan förfinas och förbättras. Detta experiment kommer att utgöra första steget i inrättandet av en genuin global strategi för globaliseringen. Det finns ingen sådan strategi i dag, och vi kommer inte att kunna fortsätta att vara den enda strategiska handelsaktören i världen som klarar sig utan en sådan vägkarta särskilt länge.
Giulietto Chiesa 
föredragande för yttrandet från utskottet för internationell handel. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Globaliseringen gör inte bara utvecklingsländerna, utan även länder i Europa, till offer.
De största offren för globaliseringen har varit befolkningarna i de utvecklingsländer där WTO:s avskaffande av tullar inte har haft någon påtaglig effekt. Det finns dock tyvärr även offer i Europa, där levnadsvillkoren för många européer har försämrats dramatiskt. Det finns inga arbetstillfällen, eller så ger de inte tillräckligt god lön, eller så är de inte längre säkra.
Välfärdsstaten och den sociala tryggheten är i kris. Fonden för justering för globaliseringseffekter är viktig, eftersom den sänder ett positivt budskap, men det är tyvärr mer eller mindre bara ett symboliskt budskap. Anslagen är faktiskt inte tilltäckliga för att uppfylla de ambitiösa angivna målen, och antalet arbetstagare som kommer att kunna få hjälp - mellan 35 000 och 50 000 - är också mer eller mindre symboliskt. Vi kan därför förvänta oss att fonden sprids här, där och överallt, och de många sökande kommer att bli lottlösa.
Esko Seppänen 
föredragande för yttrandet från budgetutskottet. - (FI) Herr talman! Vi i budgetutskottet är särskilt intresserade av hur pengar som har sparats inom andra utgiftsområden ska överföras till denna fond. Om budgeten upprättas för år N ville rådet använda pengarna i enlighet med följande förfarande: först skulle de marginaler som inte hade utnyttjats för år N minus 1 som föregick den debatterade budgeten överföras till fonden för justering för globaliseringseffekter, och först då skulle de anslag som inte hade utnyttjats för år N minus 2 före det överföras till fonden. Parlamentet kunde dock inte godta logiken i denna händelseordning. Vi ville först använda de kända anslagen för år N minus 2 före upprättandet av budgeten och först därefter marginalerna för år N minus 1.
Kommissionen uttryckte sitt stöd för parlamentets inställning, och ett starkt tecken på detta är brevet om fondöverföringar som skickades till parlamentet av kommissionsledamot Dalia Grybauskaitė. Rådet godtog detta arrangemang vid trepartsmötet. Jag vill tacka Roselyne Bachelot-Narquin för hennes utmärkta samarbete. Budgetutskottet kan därmed anta resultatet av trepartsdiskussionerna.
Vladimír Remek 
föredragande för yttrandet från utskottet för industrifrågor, forskning och energi. - (CS) Mina damer och herrar! Trots olika åsikter om existensen av Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter (EGF) har utskottet för industrifrågor, forskning och energi slagit fast att fonden kan fungera som ett uttryck för EU:s solidaritet med arbetstagare som har förlorat sina arbeten till följd av förändringar i världshandelns struktur. Jag anser att kommissionens ursprungliga förslag, som grundade sig på diskussionerna och kompromissförslagen i utskottet, passade bättre för behoven hos de flesta medlemsstater, däribland de minsta, och även för villkoren för de små och medelstora företagen. Nyckelkriteriet är fortfarande tillgången till fonden.
I det dokument som ligger framför oss i dag om inrättandet av fonden tas tyvärr otillräcklig hänsyn till de - enhälligt antagna - slutsatserna av utskottet för industrifrågor, forskning och energi. Exempelvis är tillhandahållandet av ekonomiskt stöd fortfarande beroende av att vi uppnår en lägsta tröskel om ettusen arbetstagare som har friställts. EGF ska vara en källa till snabbt stöd. Som vi säger i vårt land: ”Den som ger snabbast ger två gånger.” Det finns ändå inga tidsfrister här inom vilka kommissionen måste utfärda beslut om tillhandahållandet av resurser från medlen. Den omständigheten att EGF är begränsad till ersättning för omlokaliseringar av produktion utanför EU är också, enligt min uppfattning, ett ogynnsamt tecken, trots att jag vet att enligt gemenskapsrätten är inga andra alternativ möjliga. Jag har emellertid ofta hört en liknande åsikt uttryckas under förhandlingarna i parlamentet och kommissionen, och de europeiska fackförbunden har också kritiserat dubbelmoralen i inställningen till de arbetslösa.
Det förslag som ligger framför oss i dag om inrättande av EGF, skilt från den version som har antagits av utskottet för industrifrågor, avspeglar inte omständigheterna för de små medlemsstaterna eller de små och medelstora företagen, som utgör ryggraden i EU:s ekonomi. Därför kommer jag inte att vara ensam om att tycka att det är svårt att ge mitt fulla stöd till denna version av EGF.
Jamila Madeira 
föredragande för yttrandet från utskottet för regional utveckling. - (PT) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter tillkom som ett försök att hantera sociala nödsituationer som har uppstått i EU:s medlemsstater. Det ekonomiska arbetslöshetsgisslet, som har orsakats av fenomen som hör samman med globaliseringen, är en tydlig sådan nödsituation, och med 19 miljoner arbetslösa måste lösningar hittas.
Denna fond ska få medel från de belopp som inte har utnyttjats inom andra kategorier, upp till högst 500 miljoner euro per år. Den kommer inte att ha sin egen budgetpost, och det kommer inte att vara möjligt att föra över fonden från föregående år, på samma sätt som solidaritetsfonden. Detta är ett allvarligt problem, eftersom vi kan avböja att ingripa i situationer där en tydlig rätt till finansiering föreligger, på grund av brist på tillgängliga medel. Jag välkomnar på det stora hela denna förordning. Jag måste dock uttrycka min skepsis när det gäller de snäva kriterier för rätten till finansiering som anges i artikel 2. Vi lyckades föra in en flexibilitetsklausul, men jag är rädd att det inte räcker för att skydda mindre länder och regioner som inte har uppfyllt det kvantitativa kriteriet men där effekten av globaliseringen kan vara extremt allvarlig.
Det är av största vikt att vi bidrar med ett instrument som har till syfte att bevara den europeiska sociala modellen, som ligger i Europas hjärta. För att det ska kunna ske måste vi använda fonden för justering för globaliseringseffekter för att stödja våra arbetstagare och arbetstagarna i resten av världen genom att göra sociala kriterier till ett hinder mot importen av vissa produkter till det europeiska territoriet. Det är bara på detta sätt och genom att främja en mer rättvis handel som vi kan försvara vår sociala modell och kämpa för intressena hos miljontals medborgare i hela världen.
Avslutningsvis vill jag säga att vi skyndsamt och innan det är för sent måste bemöta dessa allvarliga ekonomiska och sociala problem som har orsakats av globaliseringen.
Ria Oomen-Ruijten
för PPE-DE-gruppen. - (NL) Herr talman! Rådet har i sin oändliga visdom beslutat att på José Manuel Barossos förslag inrätta den globaliseringsfond som är föremål för dagens debatt. Vi kunde även ha valt att exempelvis omvandla Europeiska socialfonden, men det gjorde vi inte. Jag anser att det positiva är att vi med detta förslag bekräftar att globaliseringen har följder på så sätt att den är det bästa utvecklingsstödet, medan de negativa effekterna finns på våra egna arbetsmarknader. Vi försöker nu mildra detta med 500 miljoner euro per år, vilket inte kommer att räcka.
Jag vill emellertid tacka föredraganden för ett stort antal förbättringar av detta förslag de senaste månaderna, och jag vill ge er en summarisk beskrivning av dem. För det första kommer nu även de arbetslösa inom de något mindre arbetsmarknaderna att kunna få rätt till stöd från denna fond, och 15 procent av den har avsatts för detta syfte. För det andra, om tusentals människor blir arbetslösa de närmaste nio månaderna kommer de att kunna utnyttja denna fond, och det är av största vikt för de små och medelstora företagen. För det tredje har 50 procent av medfinansieringsåtgärden avlägsnats, vilket är utmärkt. För det fjärde har definitionen av små och medelstora företag utvidgats. För det femte finns inte längre något passivt stöd, och det kallas i förslaget för social trygghet. I stället förs en aktiv sysselsättningspolitik med medel från denna fond.
Avslutningsvis kan vi besluta om utgifter tillsammans med rådet. Sammanfattningsvis är jag glad över hur justeringarna har gjorts. Även om en katastrof skulle drabba min region kan denna fond användas för att stärka ytterligare sysselsättning. Jag vill uttrycka mitt varma tack till Roselyne Bachelot-Narquin, samt till budgetutskottet och mitt eget utskott för sysselsättning och sociala frågor för detta.
Jean Louis Cottigny
för PSE-gruppen. - (FR) Herr talman, herr Špidla, fru Bachelot-Narquin, mina damer och herrar! Jag vill börja med att gratulera föredraganden, Roselyne Bachelot-Narquin, inte för att det är brukligt att göra det, utan för att hon har lyckats sätta sin stämpel på det här betänkandet. Under vårt arbete har hon lyckats skapa en konstruktiv sinnesstämning hos alla föredragande och grupperna, vilket nu gör det möjligt för oss att granska ett betänkande i första behandlingen, vilket vi inte skulle ha vågat hoppas på för bara en kort tid sedan.
Ja, mina damer och herrar, till stort förtret för dem som anser att EU bara är en stor marknad utan politiska målsättningar håller Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter på att uppstå. Det stämmer att det har varit en smärtsam process, och dessvärre har fallet med de anställda på Volkswagen-Forest, som jag inte kan låta bli att tänka på i kväll, hängt på en tråd. Det har gjort det möjligt för projektets belackare att inse hur användbar och dessutom nödvändig den här fonden är. Det är tydligt att socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet inte ville godta vilken kompromiss som helst när det gällde att nå denna överenskommelse i första behandlingen, men vi är genuint nöjda med resultaten av trialogen.
Vi välkomnar särskilt integreringen av förordningen om fonden - de försäkringar som vi har fått tack vare orubbligheten hos ledamöterna i budgetutskottet, genomförandet av skyddsklausulerna, som gör att vi kan stödja arbetstagare som har blivit arbetslösa, inrättandet av ett enda europeiskt centrum, som garanterar alla samma tillgång till information, certifieringen av förvärvad erfarenhet som ger erkänsla åt arbetstagare som blir arbetslösa efter flera års arbete, finansiering av samarbetsprojekt och erhållandet av mikrokrediter samt bevarandet av artikel 10, där det anges att 50 procent ur europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter ska anslås för finansieringen av särskilda frågor, vilket gör detta verktyg till en helt europeisk fond. Ett avtal är naturligtvis aldrig perfekt - det är frukten av en kompromiss.
Socialdemokraterna beklagar exempelvis att när det gäller de resurser som har anslagits till denna fond i dag överskrider EU:s budget inte 115,5 miljarder euro. Det är synd att inte mer pengar gick in i den här budgeten.
Tack vare detta avtal i första behandlingen kommer fonden att vara igång från den 1 januari. Det ger hopp om att arbetet med ett socialt Europa äntligen ska börja. Det är viktigt att förstå att osäkerhet om arbetet och att sätta Europas arbetstagare mot varandra inte är normen. Det är upp till EU att garantera ett skydd för arbetstagarna. Det sociala Europa är det enda Europa som nu kan föra medborgarna närmare sina institutioner.
Denna fond utgör det första steget mot ett mer enat EU. I dag förväntar sig européerna att unionen ska bidra till deras anställningstrygghet och deras livsstilar, på samma sätt som den har kunnat garantera fred och stabilitet i nästan femtio år.
Jean Marie Beaupuy
för ALDE-gruppen. - (FR) Herr talman, herr Špidla, mina damer och herrar! Tack för er närvaro, och ett särskilt tack till Roselyne Bachelot-Narquin som, precis som min kollega Jean Louis Cottigny sa på ett så utmärkt sätt nyss, har lyckats förena idéerna hos olika partier inom parlamentet - det är absolut inte så att hon saknar idéer, men att komplettera dem med idéer från olika partier har faktiskt berikat debatten. Jag vill även tacka er, herr Špidla, för kommissionens deltagande, som, utifrån rådets önskemål, har föreslagit en text som vi har kunnat arbeta med. Jag noterar att rådet inte är särskilt väl företrätt i kväll - utan tvekan kompenseras det låga deltagandet av kvaliteten hos de personer som är närvarande.
Vi har äntligen nått en överenskommelse - det är det som är avgörande. Än en gång, om någon skulle tvivla på parlamentets förmåga att berika de texter som har föreslagits av kommissionen, så kan vi i kväll faktiskt bevisa att vi har den!
Jag vill inte upprepa det som Roselyne Bachelot-Narquin redan har sammanfattat. Jag vill dock belysa en poäng som jag anser är avgörande när det gäller den positiva aspekten på den text som har överlämnats till oss, som jag inte tvivlar på att vi kommer att anta i morgon - det är just den förebyggande aspekt som vi kommer att erbjuda inom området för omskolning, om nyanställning, om nyanställning av arbetstagare som kommer att påverkas av dessa globaliseringsrelaterade utvecklingar, i en tid då de kommer att förlora sina arbeten. Vi har i våra olika debatter insisterat på att tack vare utbildningssystem, bidrag för att starta företag och värderingar av färdigheter, för att bara nämna ett fåtal exempel, kan arbetstagare omedelbart gynnas av dessa pengar i syfte att hitta ett arbete.
Utöver dessa gratulationer vill jag dock skydda oss från en större fara - de illusioner som skapas genom meddelandet om denna fond. Jean Louis Cottigny, som uppenbarligen är högt motiverad av människors vänlighet och av sin önskan att skapa ett socialt Europa osv., lyckades nyss beskriva alla de förhoppningar som har presenterats för oss. Jag vill mana till försiktighet: vi har bara 500 miljoner euro, och även om vi hade haft mer undrar jag om det är upp till Europeiska unionen att ta över platsen för utbildningsenheter, för staten, för regionerna, för de lokala råden och för alla bidragsgivare, vilka det finns många av?
Därefter är det ganska viktigt att förstå att det här systemet inte finns förrän ett företag tyvärr avvecklas och måste ansöka om konkurs och upphöra med sin verksamhet. Detsamma gäller för dess leverantörer, dess olika tjänsteleverantörer. Förra veckan i Bryssel, under Vladimír Špidlas ordförandeskap och på hans initiativ, hölls ett tvådagarsforum om omstrukturering. Jag vill nu faktiskt säga att det arbete som har utförts av Europeiska unionen när det gäller dessa omstruktureringsarrangemang är mycket viktigt eftersom det just kommer att göra det möjligt för oss att inta en dynamisk syn på att förhindra ett antal negativa effekter och därmed stängningar av fabriker.
Jag anser att det budskap som vi, och särskilt ni, herr kommissionsledamot, tillsammans med våra kommissionsorgan i allmänhet, bör sända ut är att det, å ena sidan, finns en mänsklig önskan om att erbjuda nya resurser genom denna globaliseringsfond, och att Europa, å andra sidan, med hjälp av huvuddelen av denna budget, strävar efter att anpassa sig till moderniseringen av vår europeiska union, så att vår allmänna ekonomi, och därför faktiskt våra arbetstagare, får en bättre förmåga att dominera utvecklingen i världen. Jag anser att det är det budskap som vi måste sända ut, så att vi inte får den typen av meddelande som är extremt förenklat och som bestraffar hela Europeiska unionen.
Elisabeth Schroedter
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Om ni förväntar er att jag ska stämma in i lovsången över fonden för justering för globaliseringseffekter så misstar ni er, för som vi alla minns blev fonden nödvändig till följd av kommissionens och rådets ovilja att inkludera hänsyn till den sociala dimensionen i sin internationella handelspolitik redan från början.
Om EU:s ekonomiska politik inte går hand i hand med den sociala sammanhållningen är fonden i princip en brandsläckare, som är beroende av blygsamma, faktiskt minimala resurser i en reserv vars medel måste samlas in tillsammans om och när EU:s politik, som är socialt ur balans, har misslyckats. Parlamentet hade då inget annat alternativ än att inrätta denna fond, men det hade varit bättre om rådet hade toppat budgeten med mer pengar för den långsiktiga omstruktureringen och moderniseringen av, samt skapandet av sysselsättning i, regioner och sektorer, så föredraganden, Roselyne Bachelot-Narquin, förtjänar verkligen tacksamhet för att hon - trots motstånd från både parlamentet och rådet - såg till att ett förslag som innehåller verkliga förbättringar genom en enda behandling kan bli den rättsliga grunden för denna fond.
Det är verkligen bra att hon har gått med på våra ändringsförslag. Parlamentet har gjort sig av med diskrimineringen av äldre arbetstagare och gjort det möjligt för dem att få samma möjligheter till fortsatt sysselsättning som sina yngre kolleger. Det har gjort att samma vikt läggs vid principen om integrering av ett jämställdhetsperspektiv, som i Europeiska socialfonden, och - vilket är avgörande - denna fond har utrymme för att ge mikrolån, vilket gör att arbetstagare kan förvärva det kapital de behöver om de riskerar att bli arbetslösa och vill starta eget företag i brist på andra alternativ - och det är just det som är poängen - de har inget alternativ, eftersom EU:s handelspolitik har varit missriktad ända sedan starten.
Även inom detta område har vi gett vårt stöd till föredraganden, eftersom hon har gjort sitt för att förbättra möjligheterna att utnyttja denna fond.
Ilda Figueiredo
för GUE/NGL-gruppen. - (PT) Kommissionens förslag är bara en förmildrande omständighet för det allvarliga problemet med globaliseringens följder i ett antal medlemsstater.
Det är känt att omstruktureringen och omlokaliseringen av multinationella företag ensamma orsakar många tusen uppsägningar och hämmar utvecklingen i stora delar av olika länder där det inte finns några sysselsättningsalternativ. Utöver den uppenbara otillräckligheten i det föreslagna totalbeloppet har restriktioner införts som i praktiken förhindrar att fonden används i länder som Portugal, som upplever allvarliga problem på grund av att multinationella företag flyttar sina fabriker.
Genom att inte tillåta att fonden används när företag omstruktureras och omlokaliseras inom EU förhindrar vi att arbetstagare i välkända fall som Opel i Azambuja, som ska flytta till Spanien, får stöd. Detsamma kan hända i andra fall, till exempel Johnson Controls, som hotar att flytta till Rumänien, och Lear och många andra företag som flyttar till Polen och andra EU-länder.
I verkligheten är denna fond alltså en symbolisk åtgärd som inte ger några lösningar. Dess budget är begränsad, och dess kriterier för rätten till stöd är restriktiva. Kommissionen beräknar att mellan 35 000 och 50 000 arbetstagare skulle kunna ha rätt till medel ur fonden, men redan till 2005 hade antalet arbetstagare som hade sagts upp till följd av omstrukturering överstigit 570 000, och många av dessa uppsägningar berodde på omlokaliseringar inom EU. Trots sitt storslagna namn är fonden för justering för globaliseringseffekter bara en rökridå i syfte att dölja de allvarliga konsekvenserna för arbetstagare inom den nyliberala politik som drivs och genomförs av EU.
Fonden är inte avsedd att stoppa uppsägningarna, stängningarna av fabriker, omlokaliseringarna och jakten på största möjliga vinst till lägsta möjliga kostnad, där arbetstagarna bara behandlas som siffror att skäras ned. Den enda avsikten är att lugna samvetet hos de personer som är ansvariga för dessa åtgärder.
José Albino Silva Peneda
(PT) Herr talman! Globaliseringen är ett av de definierande kännetecknen på våra tider och bör betraktas i ett positivt ljus eftersom den för det första sätter alla i kontakt med alla andra, vilket är bra. Globaliseringen har redan dragit ut miljontals människor ur fattigdomen, och det är också bra. När Europa börjar acceptera globaliseringen gör det vad det alltid har gjort bra - öppnar för andra kulturer. Vi måste dock vara medvetna om att globaliseringen även har vissa oroande aspekter, särskilt för vissa regioner i Europa.
Det finns en politisk sida av beslutet att inrätta globaliseringsfonden, som fattades samtidigt av de tre viktigaste EU-institutionerna. Detta var första gången som de tre institutionerna hade bekräftat att det inom det europeiska området fanns negativa aspekter på globaliseringen. Med stängningen av industrienheter finns det tydliga tecken på en stor oro i vissa samhällsskikt. Folk är just nu inte oroade över att slåss för mer rättigheter, utan i stället för att åtminstone behålla det rådande läget. I breda samhällsskikt finns en känsla som jag inte har några betänkligheter över att beskriva som en rädsla, en rädsla inför framtiden, som jag känner att vi bara kan ta oss förbi om människor är redo för en förändring. När människor är oroliga och rädda är det mycket svårt att acceptera någon form av förändring.
Jag anser att denna fond mer än något annat är ett sätt att bidra till att uppmuntra de mest sårbara arbetstagarna att förändras. Det är inte, och enligt mig finns det inga ambitioner att det ska vara, en mirakelkur för arbetslöshet och för följderna av företags omstruktureringar, stängningar och omlokaliseringar. Fondens existensberättigande avser bara människor i en mycket prekär situation, som vi vill hjälpa att återfå en hög självkänsla så snabbt som möjligt. Jag vill gratulera föredraganden och säga att jag stöder detta betänkande.
Jan Andersson
Herr talman! Jag vill börja med att tacka föredraganden Bachelot-Narquin för ett alldeles utmärkt arbete men också skuggföredragandena som har kommit in, Schroedter och andra. Jag vill också tacka rådet, som inte är närvarande, för att ni var lyhörda och kommissionen för att ni var konstruktiva under trepartssamtalen. Andra har pratat om de förbättringar som genomfördes t.ex. när det gäller medfinansieringen, små arbetsmarknader och annat. Det skedde en hel del förbättringar. Jag vill betona det som Bachelot-Narquin sa, att detta löser inte alla problem, att det är ett europeiskt mervärde, att det inte tar ifrån medlemsländerna, regionerna eller företagen deras ansvar för att möta globaliseringen. Detta är ett mervärde. Tro inte att denna fond löser alla problem, utan huvuddelen måste lösas i medlemsländerna. Men det är ett viktigt bidrag.
För det andra handlar det inte om att stödja företag eller om att stödja särskilda regioner, det har vi annat stöd för. Detta handlar om att återintegrera arbetare som oförskyllt har drabbats av globaliseringen för att de så snabbt som möjligt skall komma in på arbetsmarknaden igen. Lyckligtvis kommer detta att träda i kraft redan den första januari. Jag tackar alla för ett gott samarbete.
Ona Juknevičien
- (LT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill först gratulera Roselyne Bachelot-Narquin för att hon har framställt detta komplexa betänkande. Jag är säker på att upphovsmännen till tanken om globaliseringsfonden och föredraganden själv har haft ett imponerande mål - att hjälpa människor som blir utan arbete.
Mina damer och herrar! Innan ni röstar vill jag dock be er ställa några frågor till er själva:
1. Är det verkligen kommissionens roll att reglera och blanda sig i mikrostyrningen av företag i hela gemenskapen?
2. Hur ska kommissionen avgöra om ett företag lämnar marknaden på grund av globaliseringseffekter eller bara på grund av normal konkurrens? Vi vet att tusentals företag går i konkurs varje år på grund av normala händelser.
3. Hur ska vi förklara varför det inte kommer någon hjälp för de anställda i företag som går i konkurs på grund av normala händelser? Kommer denna fond sannolikt att bli ännu ett tvistefrö bland människor i gemenskapen?
4. Varför skulle de program som kommissionen kommer att erbjuda för omkvalificering, hjälp med att hitta anställning och andra konsultationer fungera bättre än de program som redan finns och som ofta erbjuds kostnadsfritt? Som vi vet är de inte särskilt effektiva.
Tanken på globaliseringsfonden kanske låter politiskt förnuftig, men den föreslagna förordningen saknar tydligt ekonomisk logik. Den går emot de grundläggande principerna för den fria marknaden och särskilt mot konkurrensprincipen.
Det finns ingen garanti för att medlen kommer att gå till människor som har blivit utan arbete, i stället för ett konsultföretag eller andra mellanhänder.
Utan tydliga svar på dessa frågor anser jag därför att det blir svårt att rösta för detta dokument.
Pierre Jonckheer
(FR) Herr talman, herr Špidla, fru Bachelot-Narquin! Som min kollega, Elisabeth Schroedter, redan har påpekat, har vår grupp uppgett att den håller med om resultatet av trialogen, och den har gjort det för att fonden ska genomföras så snart som möjligt.
Jag vill här i kammaren betona att detta stöd är avsett att gå direkt till arbetstagarna och att dess främsta mål är att få tillbaka människor i arbete, vilket jag anser är mycket positivt.
När det gäller kriterierna för ingripande i artikel 2 återstår vissa marginaler för tolkning, som kommissionen måste klargöra i sina riktlinjer. De planerade förlusterna av arbetstillfällen hör tydligt samman med strukturella förändringar i den internationella handeln för de berörda sektorerna. Eftersom detta är fallet är det som betraktas som en allvarlig ekonomisk störning fortfarande föremål för tolkningar. Det är därför som vi anser att bilsektorn kan hamna under denna plan och att arbetarna på Volkswagen Forest och underleverantörerna därför borde kunna ha rätt till detta extra stöd.
Hur önskvärt detta än är kommer denna nya fond uppenbarligen inte att förhindra att arbetsvillkoren fortsätter att försämras under påtryckningar från konkurrens mellan olika produktionsanläggningar inom samma koncern, som finns i eller utanför unionen.
Gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen upprepar sin begäran att kommissionen ska föreslå en rättslig ram som syftar till att skapa europeiska, sektors- och koncernrelaterade kollektivavtal, som gör att vi kan förutse omstruktureringar och inte drabbas av dem.
Csaba Őry
(HU) Vi är alla medvetna om att åsikterna går isär mellan de politiska grupperna när det gäller bedömningen av globaliseringen, men detsamma gäller inom det europeiska samhället som helhet. Trots att det nuförtiden främst är omlokaliseringsprocessen i Europa som allmänheten känner till får vi inte heller glömma att det var Europa som gynnades mest av globaliseringen under förra århundradet.
Med hänsyn till allt detta är det i princip möjligt att enas om att inrätta denna fond. Förslaget till text för den har dock även gett upphov till en allvarlig oro i ett antal avseenden. Det skulle inte vara lämpligt om inblandningen i EU-medel bara bidrog till att dölja bristen på konkurrens, eller om metoden för att fastställa kriterierna för fonden vände gamla och nya medlemsstater mot varandra. När det gäller den första frågan måste vi skapa en möjlighet att förbättra och behålla konkurrenskraften inom en europeisk ram. Det är här som lagstiftningen har en allvarlig roll att spela. Jag vill först nämna arbetet för att skapa en inre marknad. Det innebär att globaliseringsfonden inte kan undvara de personer vars arbete faktiskt är att se till att europeiska företag, med säte i Europa, som sysselsätter europeiska arbetstagare inte bara kan fortsätta sin verksamhet, utan även öka sin vinst.
Den andra frågan hör samman med detta. Jag vill betona att det inte är vår uppgift att skapa problem mellan gamla och nya medlemsstater, såsom sker med den fria rörligheten för arbetstagare, utan att samarbeta för att göra unionen kommersiellt konkurrenskraftig. Det är därför som systemet med kriterier för stöd måste vara rättvist för alla medlemsstater. Vi har lyckats förbättra det ursprungliga förslaget, tack vare Roselyne Bachelot-Narquin, så att det i sin nuvarande form redan kan godtas, trots att det främst har en symbolisk betydelse.
Alejandro Cercas
(ES) Herr talman! Precis som de andra ledamöterna vill jag börja med att uttrycka min tillfredsställelse, men även en viss grad av försiktighet. Vi har reservationer eftersom det, trots att det är ett mycket lämpligt svar just nu på så mycket vånda från våra medborgare, skulle vara ett misstag att öka förhoppningarna bara för att de sedan grusas.
Vi kan dock säga att ett positivt budskap kommer att sändas ut i morgon, vilket för det första kommer att visa att en arbetsmetod har använts som överbryggar meningsskiljaktigheterna mellan våra partier, för att uppnå enighet om problem som vi har gemensamt. Det finns en bred enighet mellan rådet, kommissionen och parlamentet, vilket också visar att en bra metod har använts. Framför allt visar denna lagstiftning dock att vi än en gång ser att EU står för solidaritet, att EU erbjuder en social modell och att vi är lyhörda för våra medborgares krav att EU ska existera mellan våra stater och världen för att stödja offren för globaliseringen, de som betalar priset för globaliseringen.
Även om det sker på ett symboliskt och begränsat sätt är vi redo att ge dem ett nytt instrument, som naturligtvis måste förvaltas mycket effektivt, med tanke på dess begränsade resurser, och som är avsatt för dem som drabbas hårdast, arbetstagarna, och gör det möjligt för dem att komma tillbaka till arbetsmarknaden.
Parlamentet har gjort ett bra arbete, och i morgon ska jag rösta för betänkandet, precis som majoriteten av mina kolleger i parlamentet.
Danutė Budreikait
(LT) Herr talman, mina damer och herrar! Här I parlamentet, när vi diskuterar effekterna av globaliseringen, hör vi ofta vissa länder uttrycka en stolthet över att de har överfört tillverkningsprocesser till tredjeländer med långa kostnader för arbetskraft.
Överföringen av tillverkningsprocesser har dock en baksida - förlorade arbetstillfällen och möjligheter till utveckling för EU:s medborgare.
Vi kan se det första tecknet på den europeiska solidariteten hos dem som blir arbetslösa - EU anpassar sig till en fond för globaliseringseffekter.
Enligt förordningen ska fondens pengar användas i enlighet med stränga kriterier, med avseende på storleken hos den ekonomiska störningen och effekten på den lokala, regionala eller nationella ekonomin.
Hur ska storleken på den ekonomiska störningen fastställas?
I förordningen föreslås att stöd ska ges när förlusten av arbetstillfällen berör 1 000 arbetstagare. Europaparlamentet föreslår att det i undantagsfall även ska kunna ges till 500 arbetstagare. I de små EU-länderna är dock mer än 90 procent av företagen medelstora eller små, och mer än 90 procent av dessa är mikroföretag.
Därför kommer stödet i praktiken att gå till stora företag i stora länder.
EGF-stöd betalas bara ut en gång, men det bör vara knutet till skapandet av nya arbetstillfällen i en strävan att återintegrera arbetstagare på arbetsmarknaden.
Thomas Mann
(DE) Herr talman! Den infallsvinkel som tas genom globaliseringsfonden är helt rätt, eftersom den har till syfte att fungera solidariskt med de arbetstagare som har förlorat sitt arbete till följd av internationella omlokaliseringar av företag, och tillgängliggjort tillfälligt inkomststöd för deras vidare utbildning och återintegrering, för att ge dem nya möjligheter till anställning. Att ha rätt idé är dock långtifrån detsamma som att göra rätt sak.
De mottagande personerna måste bli bittert besvikna när pengarna - som uppgår till högst 500 miljoner euro per år - tar slut. Att skapa höga förhoppningar och sedan grusa dem är en bombsäker väg till långsiktig frustration. Fonden tar hand om saker och ting på fel sätt eftersom den hanterar symtomen i stället för orsakerna till uppsägningarna, förfarandena för godkännande är alltför komplicerade och det finns massor av byråkrati, vilket ger upphov till stora utgifter, men framför allt fungerar det inte för små och medelstora företag eftersom en sänkning av tröskeln från 1 000 uppsägningar till 500 har avslagits, och dessutom, när färre än 1 000 arbetstagare sägs upp kan bara 15 procent betalas ut jämfört med de 20 procent som vi eftersträvar.
Fonden är avsedd att inträda när en viss medlemsstat redovisar 1 000 uppsägningar från sina små och medelstora företag under en niomånadersperiod, medan utskottet för sysselsättning och sociala frågor hade krävt en tolvmånadersperiod. Det behövs betydligt större strukturella investeringar i våra medlemsstater, inte bara i forskning och innovation, utan även i utbildning av hög kvalitet, vilket Europeiska unionen stöder på både kort och lång sikt med program för livslångt lärande. Pengar från ESF används även för att finansiera äldre arbetstagare genom omskolning, slutförande av deras utbildning och integrering. Globaliseringsfonden föstes genom institutionerna på minuten. I dess nuvarande form är det inte sannolikt att ens dess grundläggande infallsvinkel kommer att uppfylla allmänhetens höga förväntningar.
Donata Gottardi
(IT) Herr talman, herr Špidla, mina damer och herrar! Jag vill också säga hur nöjd jag är med denna viktiga åtgärd.
Fonden är ett av de viktigaste verktygen för att skapa en europeisk identitet. Det gäller på både symbolisk och praktisk nivå, eftersom den erbjuder stöd för en aktiv politik för manliga och kvinnliga arbetstagare som riskerar att förlora sitt arbete, eller som redan har förlorat det, främst till följd av omlokaliseringar av företag.
Utskottet för ekonomi och valutafrågor uttryckte inte sin inställning, på grund av en oväntad och oförklarlig majoritet av röster emot, vilket jag lyckligtvis ser har justerats nu. Utskottet har därmed satt sig självt ur spel när det gäller att erbjuda positiva bidrag, och förlorat möjligheten att förbättra texten i frågor som faller inom dess behörighet.
Jag vill säga att trots att det har anslagits en reserv för undantag kommer angivandet av ett kvantitativt tak troligen att göra det svårt att uppfatta mångfalden i de enskilda ländernas produktionssystem, och man riskerar att missa de verkliga förlorarna - de som inte har en effektiv nationell lagstiftning som skyddar arbetstagare av båda könen, små företag och industriområden.
Philip Bushill-Matthews
(EN) Herr talman! Brittiska konservativa är inte helt förtjusta över att det ska finnas en globaliseringsfond på EU-nivå. Den goda nyheten är att detta förslag handlar om att hjälpa människor, hjälpa dem att klara av förändringens utmaning, och vi stöder helhjärtat en sådan princip. Frågan är om en sådan hjälp ska vara på EU-nivå i stället för på medlemsstatsnivå. Men sanningen att säga går fonden också ut på att hjälpa vissa regeringar att sälja idén med globalisering till sina väljare. Detta är inte menat som kritik. Vi stöder även den idén.
Men det finns förvisso en ängslan i vissa länder och på vissa håll för att den globala konkurrensens vindar kan bli kalla vindar för en del. Det är förståeligt. Det är också sant. Det ligger i allas vårt intresse att farhågor för globaliseringens eventuella avigsidor angrips så att globaliseringens goda sidor kan komma till sin rätt.
Jag gratulerar föredraganden till hennes tankeväckande och balanserade betänkande och för hennes positiva arbete i trepartssamtalen. Men farhågor kvarstår för själva fonden, och det har inte kommit som en överraskning att det i de olika utskottsdiskussionerna har höjts röster som säger: om det ska finnas en sådan fond, så bör den vara större; om det ska finnas en sådan fond, så bör det vara lättare för oss att komma åt den. Så snart EU föreslår en ny budgetpost hörs vanligtvis sådana rop. Men i det här fallet är det faktiskt inte en separat budgetpost eftersom det tillgängliga beloppet i stort sett kommer att utgöras av pengar som inte har förbrukats på annat håll. Detta är inte bara slarvigt, det är dålig redovisningspraxis.
Det är uppmuntrande för mig att föredraganden och faktiskt utskottet har gett sitt stöd till ett centralt ändringsförslag från mig till artikel 18.3, där det klarläggs att ”Varje medlemsstat skall se till att den har smidigt fungerande system för ledning och kontroll” för att se till att de finansierade utgifterna är grundade på kontrollerbara verifikationer, och att ”det är kommissionens ansvar att kontrollera att sådana system verkligen finns på plats”.
Globalisering kan verkligen vara en utmaning, men i samband med revisorernas oförmåga att godkänna de totala räkenskaperna för tolfte året i rad är förvaltningen och kontrollen av dessa utgifter kanske den största utmaningen av dem alla.
Brigitte Douay
(FR) Herr talman! Jag välkomnar, precis som mina kolleger, inrättandet av denna fond, vilket ger stort hopp till arbetstagare som är oroade över omlokaliseringar och som har gett upphov till oräkneliga debatter inom våra respektive utskott, särskilt när det gäller dess belopp, kriterierna för rätten till stöd och därmed de risker för orättvis behandling mellan regionerna som skulle kunna följa av det. Det är dock viktigt att de europeiska arbetstagarna vet att unionen äntligen har beslutat sig för att ta hänsyn till de förluster av arbetstillfällen som en dåligt hanterad globalisering kan orsaka i vart och ett av våra länder, särskilt i traditionella industriregioner.
Jag instämmer med dem som har gratulerat Roselyne Bachelot-Narquin och alla föredragandena för deras grundliga arbete, och jag är mycket glad över att fonden kommer att vara igång från den 1 januari 2007. Precis som många andra beklagar jag att tröskeln för bidrag ur fonden inte har sänkts, att beloppet inte är högre och inte har tilldelats definitivt samt att fonden inte kan utnyttjas för omlokaliseringar inom Europeiska unionen, där de flesta äger rum.
Denna fond finns dock, och vi måste få igång den mycket snabbt på grund att det finns en känsla av att det är brådskande, som händelseutvecklingen ofta visar, och sedan måste vi bedöma dess omfattning och användbarhet, så att vi kan justera den och fylla på den om det är nödvändigt. Jag är också glad över att det finns en skyldighet att informera de arbetstagare och regioner som kommer att gynnas av den, eftersom allt som kan bidra till att göra våra ofta skeptiska medborgare mer medvetna om mervärdet från Europeiska unionen när det gäller sammanhållning och solidaritet är mycket välkommet.
Iles Braghetto
(IT) Herr talman, herr Špidla, mina damer och herrar! Inför det brådskande behovet att omstrukturera den europeiska företagsstrukturen på grund av globaliseringsprocessen, och föranledda av att en stor europeisk marknad håller på att växa fram, är det vår sak att se till att det inte bara är arbetsvärlden som får ta kostnaderna för dessa, i sig, positiva förändringar.
Därför välkomnar vi sådana europeiska initiativ som inrättandet av en globaliseringsfond, som vi diskuterar i dag, och betänkandet om företagens sociala ansvar, som vi ska diskutera i morgon. Utvecklingen av en fri marknad inom ramen för en samhällsekonomi måste absolut innebära en kombination av den ekonomiska frihetens kreativa drivkraft och det positiva värdet i solidaritetsfrämjande åtgärder, för annars kan inte företag och arbete vara en tillgång för Europeiska gemenskapen. Därför är inrättandet av globaliseringsfonden ett viktigt verktyg för att uppnå denna balans, som annars skulle gå förlorad, vilket skulle leda till social orättvisa och förlorade arbetstillfällen. Detta kan vi för närvarande se tydliga exempel på med svårigheterna hos stora företag som Volkswagen i Belgien, och stora regionala problem som har drabbat t.ex. Magrini Galileo i min region Veneto.
Därför hoppas vi att initiativet, trots att det är ett försöksinitiativ, kan ge positiva resultat och få tillräckliga anslag. Jag skulle även vilja tacka föredraganden för hennes arbete.
Gábor Harangozó
(HU) Det är alltjämt unionens uppgift att eliminera de strukturella hindren för handelsliberaliseringen och de öppna marknaderna. Vi måste utnyttja globaliseringens fördelar för att öka sysselsättningen och höja medborgarnas levnadsstandard, annars kommer vi att drabbas av globaliseringens nackdelar. Globaliseringen förknippas med positiv utveckling på EU-nivå, men i enskilda områden kan den orsaka allvarliga problem som leder till akuta ekonomiska och sociala skador. Gemenskapen drar som helhet fördel av globaliseringen, men på lokal nivå kan det uppstå problem som får negativa konsekvenser.
Gemenskapens uppgift är att ge arbetstagarna ett lämpligt och effektivt stöd så att de kan ta sig in på arbetsmarknaden. Detta föreskriver även solidaritetsplikten. Det krävs snabb och effektiv hjälp i dessa områden, och därför välkomnar jag den nya fonden som ett komplement till de befintliga fonderna. Men för att se till att programmet kan bli ett riktigt universalmedel krävs det en lämplig budget. Vi får inte låta orealistiskt höga samfinansieringsåtaganden hindra oss från att göra detta. Och det är inte heller idealiskt att utesluta mindre områden från denna möjlighet att förbättra sin situation.
Konstantinos Hatzidakis
(EL) Herr talman! Först vill jag gratulera föredraganden Roselyne Bachelot-Narquin till hennes arbete. Dessutom vill jag säga att det att döma av den talarlista vi har i dag tydligt framgår att det är en mycket viktig fråga vi diskuterar. Det skulle inte kunna vara annorlunda, med tanke på att globaliseringen är en oundviklig verklighet som får negativa effekter på ekonomin. Vi måste ta itu med dess konsekvenser, och jag tror att man med tanken bakom Globaliseringsfonden gör detta på ett ganska skickligt sätt. I stället för att använda nya budgetmedel använder man nämligen medel som inte tilldelats, för att ta itu med dessa negativa konsekvenser av globaliseringen.
Jag befarade att genomförandet av idén som kommissionen lade fram skulle stöta på problem, men jag är glad att parlamentet tog itu med dessa problem. Jag syftar särskilt på små länder som på grund av sin storlek riskerade att lämnas utanför fondplaneringen med tanke på att antalet som krävdes skulle bli för högt för att omfatta stora företag i mindre länder.
I den antagna förordningen tar man upp denna fråga, och vi skickar samtidigt signaler om att Europaparlamentet bryr sig om alla EU-länder lika mycket. För mitt hemland, Grekland, är den slutliga ändrade versionen av texten positiv, och jag tror att den signal vi skickar ut till medborgarna om inrättandet av fonden är positiv. På så sätt visar Europeiska unionen att den är känslig för sociala problem, och jag tror att unionens trovärdighet ökar i och med detta.
Nikolaos Vakalis
(EL) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag tror att ni håller med mig när jag säger att globaliseringen började när den första människan kom till jorden. Den är ett slags naturfenomen, och ett oundvikligt sådant. Nu när vi kan känna intensiteten i den borde vårt mål, vår vision, vara att göra globaliseringen mänsklig.
EU kan tack vare sin speciella europeiska historia och kultur bidra på ett betydande sätt till processen. Men vi får inte, under några omständigheter, låta några negativa effekter påverka oss att vidta skyddsåtgärder som får långsiktiga negativa konsekvenser. Därför samtycker jag helt och hållet till målen med fonden, och jag skulle vilja påpeka två viktiga saker: för det första att alla medlemsstater måste ha tillgång till den och, för det andra, att den måste vara dynamisk och anpassas beroende på marknadsförhållandena.
Men den fråga som ligger till hands är om alla medlemsstater verkligen kan dra nytta av fonden. Globaliseringsfenomenet påverkar alla länder, allra mest små och svaga länder, som på grund av sin storlek aldrig kommer att uppnå gränsen med 1 000 uppsägningar per sektor. Därför är det ett steg i rätt riktning att anta undantag när man kan bekräfta allvarliga konsekvenser för sysselsättningen och den lokala ekonomin. Men jag tycker att det är lite med 15 procent för att bistå sådana undantag. Däremot tycker jag att det är positivt att fonden kommer att vara dynamisk, vilket innebär att procentandelen kommer att justeras om det behövs.
Jag vill gratulera föredraganden till allt ovanstående och för alla de fakta jag inte nämnde.
Ivo Belet
(NL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Denna fond innebär verkligen en möjlighet för oss att föra fram EU:s sociala dimension. Vi kommer inte att lämna de arbetstagare som drabbas av omstruktureringar i kylan. Vi kommer att skicka signalen - och det är viktigt att detta görs på EU-nivå - om att vi i dessa fall måste, och faktiskt kommer att, göra allt vi förmår för att så effektivt som möjligt se till att de människor som förlorar sina arbeten naturligtvis söker nya jobb. Som någon nämnde för en stund sedan gäller detta på kort sikt för den omstrukturering som görs vid fabriken Volkswagen Vorst i Bryssel, där tusentals människor, inte minst leverantörer, hotas av uppsägningar.
I dag kräver många av de drabbade arbetstagarna höga avgångsvederlag, men det innebär inte att behovet för och stödet till de arbetstagare som letar efter nya arbeten blir mindre brådskande, snarare tvärtom. Därför litar vi på att de kan bli berättigade till stöd från fonden, eftersom detta i hög grad är en sektor som känner av globaliseringens effekter.
För att avsluta skulle jag vilja tillägga att ett stort antal arbetstagare sätter sin lit till kommissionen de kommande veckorna och månaderna. Jag tar för givet att vi inte kommer att göra dem besvikna.
Vladimír Špidla
ledamot av kommissionen. (CS) Mina damer och herrar! Jag skulle vilja tacka er för den här debatten, där vi har behandlat fondfrågan ur olika perspektiv. Jag tycker att man har tagit hänsyn till och analyserat alla aspekter. Jag måste fatta mig kort och skulle bara vilja betona några få punkter som tydligt framkom vid den här debatten. Fonden är inte ett universalmedel, ett botemedel mot alla sjukdomar. Den är helt enkelt ett användbart vapen i vår arsenal och som vi har analyserat utifrån olika ståndpunkter. Den slutsats vi har kommit fram till är att den är ett effektivt vapen som kan hjälpa ett stort antal människor på kort tid.
En annan viktig aspekt som jag skulle vilja betona är att fonden är öronmärkt för människor och därför inte bör gynna stora företag. Fonden är utformad för enskilda arbetstagare, vilket man inte får förbise.
En annan sak som tydligt framkom vid dagens debatt var rädslan över om de fastställda kriterierna verkligen är rätt. Jag tycker att vi lugnt kan säga att alla som är intresserade av arbete och av inrättandet av denna fond har övervägt kriterierna oerhört noggrant. Man kan aldrig bli helt säker när det gäller mänskligt arbete. Förordningen innehåller ett koncept som rör översynsklausulen, vilket kommer att göra det möjligt att överväga andra förändringar väldigt snabbt beroende på händelsernas utveckling. Men det är uppenbart - och den här debatten har övertygat mig om detta - att man har tänkt igenom alla kriterier väldigt noggrant ur alla relevanta perspektiv.
När det gäller enskilda ändringsförslag kan jag helt klart säga att kommissionen kan godkänna alla ändringsförslag som antas vid första behandlingen. Jag hoppas innerligt att morgondagens omröstning går bra och att förordningen kan börja gälla från och med den 1 januari. Jag skulle vilja citera en fras som Vladimír Remek använde: ”Den som ger först ger två gånger.” Detta är ett vanligt uttryck i Tjeckien som man förstår överallt. Det vore mycket bättre om vi kunde inrätta fonden den 1 januari, i stället för flera veckor eller månader senare. Med morgondagens omröstning kan Europaparlamentet sända ut positiva signaler till EU:s medborgare. Jag tror att man har förklarat detta ur olika perspektiv under debatten.
Talmannen
Jag tackar alla talare i debatten och särskilt utskottet för sysselsättning och sociala frågor för dess betydande arbete i en svår och utmanande global omgivning.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon.
Skriftlig förklaring (artikel 142)
Véronique Mathieu
(FR) Man kan inte annat än välkomna betänkandet om Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter som markerar en ny inställning från EU:s sida när det gäller att ta itu med globaliseringens sociala konsekvenser. Genomförandet av fonden från och med januari 2007 visar att EU-institutionerna verkligen vill finna en effektiv lösning på utflyttningar och återigen sätta den enskilda människans sociala rättigheter i centrum. Med hjälp av fonden kommer vi att kunna ge selektivt individuellt stöd till arbetstagare som har blivit uppsagda på grund av globaliseringen så att de kan skola om sig till nya arbeten.
Det är allmänt känt att det är positivt för tillväxten och konkurrenskraften med ekonomier som är öppna för konkurrens, men det kan samtidigt leda till smärtsamma utflyttningar och brutala uppsägningar. Volkswagen i Belgien är ett lysande exempel på detta.
Det ska medges att det redan finns instrument på medlemsstatsnivå för att stödja anställda som drabbas av globaliseringsrelaterade utflyttningar. Trots detta innebär antagandet av betänkandet att vi kan skapa ett instrument på gemenskapsnivå som återspeglar solidariteten inom EU. Fonden motsvarar de starka förväntningarna från européernas sida och visar EU:s förmåga att agera snabbt när solidariteten mellan människor står på spel.
