Укрепване на стабилността и просперитета в Западните Балкани - Положението в Босна и Херцеговина (разискване) 
Председател
Следващата точка е общото разискване относно Западните Балкани, и по-специално на доклада на г-жа Ibrisagic - от името на комисията по външни работи, относно укрепване на стабилността и просперитета в Западните Балкани, и изявленията на Съвета и Комисията относно положението в Босна и Херцеговина.
Anna Ibrisagic
докладчик. - (SV) Г-жо председател, изминаха почти 15 години от края на войната в Босна и почти точно десет години от бомбената операция на НАТО, принудила сръбските сили да напуснат Косово. През декември ще се навършат и 17 години, откакто аз самата пристигнах в Швеция като бежанка от войната, която запали бившата ми родина и превърна босненци, хървати, и сърби, живели до преди това заедно като съседи, в непримирими врагове. Фактът, че оттогава нито Босна, Косово, нито някоя друга държава от Западните Балкани е била въвлечена отново във война, е изцяло заслуга на ЕС и НАТО. Но независимо от това, че оръдията замлъкнаха, наследството от войната продължава да съществува в политиката и общността в региона. Единствената възможност хората в тези държави да преодолеят своето минало е да продължат по пътя към членство в ЕС. Само политиката на "моркова и тоягата" като основни движещи сили в процеса на присъединяване могат да накарат правителствата на съответните държави да съсредоточат усилията си за извършване на необходимата работа и провеждането на реформи, които веднъж завинаги да укрепят стабилността и просперитета в Западните Балкани.
В доклада, който съм написала по този въпрос и по който ЕП ще гласува утре, разглеждам различните инициативи и проекти, в които ЕС и неговите държави-членки участват по един или друг начин в опит да развият общества, подготвени да отговорят на строгите изисквания за членство в ЕС. Тук нямам намерение да навлизам в подробностите на доклада, но бих искала да подчертая две конкретни неща.
Първото е, че има съществена разлика между държавите, участващи понастоящем в процеса на разширяване, и онези, които се присъединиха през 2004 г. или 2007 г. Държавите в Западните Балкани бяха опустошени от мащабна война и етническо прочистване преди малко повече от десет години. За щастие, не може да се каже същото за Унгария, Естония или Румъния. Това означава, че на Балканите ЕС не може да използва същите мерки, приложени при предишните разширявания. Пример за това, споменат в доклада, е забраната на екстрадирането на заподозрени в престъпление лица, срещу които е предявено обвинение в други държави. Такива забрани днес са в сила във всички балкански държави, но ЕС в момента не отправя искане за тяхната отмяна. Оправданието за това е, че подобни искания не са отправяни към Словакия или Полша например. Би трябвало да е очевидно защо тази аналогия е невалидна. Бих приела, че в Словакия от правосъдието се укриват извънредно малък брой военнопрестъпници, но мога да ви заявя, че в Сърбия и Босна те са много повече. Справедливостта е основата, на която може да се изгради помирението. Безнаказаност за военнопрестъпниците е напълно неприемлива и затова искам настоятелно да призова Комисията и държавите-членки отново да повдигнат въпроса за възможността да бъдат принудени държавите в региона да предприемат мерки за координирана отмяна на такива забрани.
Вторият въпрос, който искам да изтъкна, е, че процесът на присъединяване е, както казах, много взискателен и задължаващ - и такъв трябва да бъде. Ако нямаме строги изисквания и ако не настояваме за цялостното им спазване, на практика няма да постигнем никакви реални резултати. След като изискванията поначало вече са толкова строги и трудни за изпълнение, последното нещо, което бихме направили, е да създаваме пречки за онези държави, които желаят да станат членове, пречки, които нямат нищо общо със способността на тези държави да отговорят на критериите за членство на ЕС.
Имам предвид също и онези, които твърдят, че ЕС е вече "пълен" и не може в обозримото бъдеще да приеме повече членове. Въпреки че, както изтъквам в моя доклад, от техническа гледна точка е напълно възможно да продължим с приемането на нови държави-членки, даже и Договорът от Лисабон да не влезе в сила; това изисква политическа воля и моята задача, както и тази на моите колеги тук, в Парламента, е да я създаваме.
Петр Нечас
действащ председател на Съвета. - (CS) Г-жо председател, госпожи и господа, благодарен съм на ЕП за организирането на тази важна дискусия днес. С голям интерес прочетох доклада на Anna Ibrisagic относно укрепване на стабилността и просперитета на Балканите и предложението за резолюция за Босна и Херцеговина, изготвено от Doris Pack. Съветът подкрепя много от казаните в доклада неща и ние споделяме много от мненията и опасенията, изразени във връзка с положението в Босна и Херцеговина.
Бих искал да насоча уводния си коментар пряко върху Босна и Херцеговина, тъй като стабилността там е от първостепенно значение за бъдещето на Западните Балкани като цяло, а също поради това, че сегашното положение продължава да поражда загриженост. Съветът прояви активност както във формулирането, така и в прилагането на стратегия, подпомагаща сигурността и целостта на Босна и Херцеговина, а също и в подкрепата на необходимите реформи за гарантиране на мирно бъдеще и просперитет. Ето защо не мога да приема твърдението, че Съветът не обръща достатъчно внимание на Босна и Херцеговина.
Всички знаем, че все още преживяваме последиците от трагичните събития от 90-те години на миналия век, както г-жа Ibrisagic също е споменала тук. Босна и Херцеговина, която в продължение на десетилетия беше символ на мирно съжителство на народи, култури и религии, се превърна в район на опустошителен конфликт. Оттогава насам политиката на ЕС е да работи за стабилността и помирението, основани на обещанието за европейско бъдеще за целия балкански регион. Въпреки това ние продължаваме често да сме изложени на ожесточена националистическа реторика, целяща затвърдяването на националните различия в Босна и Херцеговина и спъването на националното помирение. С времето тези конфликти все още не са намерили решение, нито са зараснали раните сред трите етнически групи, съставляващи Босна и Херцеговина.
Въпреки всичко учудващо е, че националистическата реторика и становища се съчетават с общия интерес на всички балкански общности и техните политически представители в едно европейско бъдеще за Босна и Херцеговина. Жителите на Босна и Херцеговина просто се мъчат да постигнат по-спокоен живот и благополучие. Те искат да продължат напред и разчитат държавата им да се интегрира в европейските и други структури като гаранция за бъдеща стабилност. Местните политически лидери говорят много за бъдещето на Босна и Херцеговина в ЕС, но в техните действия трудно може да се забележи истинска ангажираност с тази програма. Конфликтът между ползата от по-силна европейска ориентация и национализма създава реална опасност останалата част от Западните Балкани да се придвижи напред, а Босна и Херцеговина да изостане, скована от вътрешните си конфликти.
Загрижеността по отношение на подобно бъдещо развитие в Босна и Херцеговина означава, че тя се запазва като първостепенна задача в нашата програма и център на непрекъснато внимание. Босна и Херцеговина е била и продължава да бъде предмет на интензивни преговори на всички нива на Съвета. Комисията и секретариатът на Съвета развиват собствени контакти с партньори в тази държава в опит да се придвижи политическият процес напред и да се помогне на Босна и Херцеговина да върви редом с останалата част от региона. Държавите-членки допълват Европейската програма чрез собствените си усилия на двустранно ниво. Оценяваме също вниманието, отделено на Босна и Херцеговина от този Парламент. Бих искал да изразя своята благодарност на много членове на ЕП тук днес, които подкрепиха всички действия, спомагащи за стабилността и политическата зрелост в Босна и Херцеговина.
ЕС продължава да подпомага идеята за европейско бъдеще за целия регион, в това число и за Босна и Херцеговина. Но изпълняването на критериите за присъединяване към ЕС изисква значителни усилия. Това означава развиване на консенсусен подход и готовност за провеждане на съществени промени. Това не е нещо, което може да се постигне незабавно. То е равнозначно на почти цялостна политическа, икономическа и социална трансформация.
Босна и Херцеговина трябва да направи значителни промени във вътрешните си структури и в процедурите за вземане на решения. Разочаровани сме от липсата на напредък в рамките на босненския Съвет на министрите и парламента. Те изостават далече от очакваното. Националните структури спешно се нуждаят от укрепване и усъвършенстване на оперативно ниво по начин, който да започне да носи реални резултати, в това число чувствителен напредък по отношение на европейските програми. Това е от съществена важност, защото ЕС може да работи с Босна и Херцеговина само като единна държава, а не със съставните й части. Приоритетите на европейското партньорство също са ясни. Съветът има постоянна готовност да помогне, но той не може и няма да поеме задачите на политиците в Босна и Херцеговина.
Независимо от продължаващите националистически политически програми, осъзнаваме, че компромисът и споразумението са възможни в Босна и Херцеговина. Наблюдавахме това по-рано, например при приемането на двата закона за полицейска реформа, които подготвиха почвата за подписването на Споразумението за стабилизиране и асоцииране или при решаването на спорния въпрос за Бръчко, който беляза постигането на една от най-съществените цели, формулирани от Съвета за изпълнение на мирното споразумение. Но дори и в тези случаи напредъкът беше постигнат и споразуменията бяха подписани в последната минута и под силен натиск от страна на международната общност.
Необходим е един много по-зрял подход. Крайно важно е местните политически лидери да заемат отговорно поведение, да покажат известна инициатива и яснота на кого в действителност принадлежи Босна и Херцеговина и кой фактически е отговорен за нейното бъдеще. Жителите на Босна и Херцеговина заслужават по-добър резултат от подадените на изборите гласове. Това е един аспект, който вие, като политици, можете по-добре от всеки друг да подпомогнете. Такова развитие ще доведе до значителен напредък, засягащ присъствието на международната общност в Босна и Херцеговина. Промяната е крайно наложителна. Изминаха толкова много години от подписването на мирното споразумение и Босна и Херцеговина сега трябва да стане самостоятелна, да изостави "протекторатния" си начин на мислене и да стане заслужаваща доверие, пълноправна държава. За постигането на тази цел Съветът по прилагане на мирното споразумение, действайки от името на международната общност, изготви списък от пет цели и две условия, които Босна и Херцеговина трябва да изпълни, преди да е възможно осъществяването на някаква промяна. Това е истински тест за зрелост и е изцяло подкрепен от ЕС.
Програмата 5+2 не е просто поредният списък от допълнителни условия. Това е внимателно изготвен списък с изисквания, които са от съществено значение, ако Босна и Херцеговина предстои да се трансформира в модерна пълноправна държава, с което ще стане възможно закриването на Службата на върховния представител. Всяка модерна държава се нуждае от правилно действаща правна система, ефективни данъчни органи, решаване на всички спорни въпроси, свързани с държавните активи, и равен достъп до конституционен съд за всички граждани.
Вече многократно приветствахме декларацията от Пруд от миналия ноември на тримата политически лидери, в която те се обвързват със задължението да работят заедно в подкрепа на Босна и Херцеговина. Подкрепяме постигнатите споразумения и настоятелно приканваме политическите представители да продължат усилията си преди следващата среща на управителния съвет на Съвета по прилагане на мирното споразумение, която ще се проведе в края на месец юни. Твърдо съм убеден, че нерешените проблеми, свързани с държавните активи, могат да се решат и не трябва да се превръщат в пречка. Но инициативите на политическо ниво изискват по-широка подкрепа. Поради тази причина бих искал настоятелно да призова обществеността в Босна и Херцеговина като цяло да стане част от усилието за реформа. Ролята на медиите в частност трябва да бъде по-конструктивна.
Мисията на ЕС е ясна. Извънредно важно е за политическото ръководство в Босна и Херцеговина да сътрудничи още по-активно, за да преодолее историческите трудности и да поведе държавата към по-близка интеграция с Европа. ЕС винаги ще има готовността да подкрепи това усилие, което е изключително важно не само за самата Босна и Херцеговина, но и за по-широката стабилност и сигурност в региона. Знам, че в този процес можем да разчитаме на подкрепата на членовете на този Парламент. Госпожи и господа, благодаря ви за тази подкрепа.
Оли Рен
член на Комисията. - (EN) Г-жо председател, доволен съм, че Западните Балкани отново присъстват в дневния ред на Парламента тази седмица. През последните години в региона имаше трайно стабилизиране, не на последно място благодарение на европейската перспектива за региона, чиято крайна цел е членство в ЕС, след като всички държави са изпълнили условията. Преговорите с Хърватия са в много напреднала фаза. Бившата югославска република Македония е кандидат, очакващ откриването на преговори, и ние имаме действаща мрежа от споразумения за стабилизиране и асоцииране. Стабилността в Косово беше запазена през цялото време при миналогодишните важни събития.
Ние не трябва да излагаме на риск тези постижения чрез каквото и да било самодоволство или отвличане на вниманието към други - понякога вероятно по-неотложни - неща. Мнозина ще поставят под въпрос разширяването на ЕС точно по време на икономическата криза и разискванията вероятно ще се ускорят с наближаването на следващите избори за Парламент.
Това е разбираемо, а колкото до мен, аз съм чувствителен към тревогата на нашите граждани относно тяхното бъдеще, работа и благополучие. Същевременно нека не превръщаме разширяването на ЕС в изкупителна жертва за нещо, за което то няма вина. Не трябва да го превръщаме в изкупителна жертва на нашите собствени вътрешни икономически и социални проблеми. Затова добре информираният обществен дебат е изключително важен за поддържането на нашата ангажираност и за осъществяването на напредък в този важен регион.
Имаше призиви за консолидация на ЕС. Точно това правим през последните години след подновения консенсус по разширяването, приет от Европейския съвет и потвърден от ЕП през декември 2006 г. Ключът в този подновен консенсус е не поемането на нови ангажименти, а придържането и зачитането на вече съществуващите. С други думи, ако държавите от Западните Балкани изпълнят поставените условия, те могат да се придвижат към членство в ЕС.
В този контекст силно приветствам доклада на г-жа Ibrisagic. Той правилно подчертава колко важно е да се предложи европейско бъдеще на Западните Балкани. Това е главната движеща сила на така необходимата реформа и по-голямата стабилност в Западните Балкани. Десет години след ужасяващите събития в Косово трябва да си припомним силата на европейската перспектива. Днес тя все още спомага за укрепването на стабилността и мира в региона, който на практика е нашият собствен преден двор - не заден, а преден двор.
Ние не можем да прекъснем работата си в полза на мира и стабилността на континента. По времето, когато ЕС провежда собствената си институционална реформа, ние същевременно трябва да продължим да работим върху внимателно ръководен и постепенен процес на присъединяване в Западните Балкани, който да заздрави както институциите, така и гражданското общество там.
Преговорите за присъединяване с Хърватия доскоро се развиваха добре. Поради тази причина през декември 2008 г. Комисията предложи индикативна пътна карта, за да се достигне заключителния етап от преговорите за присъединяване до края на 2009 г., при условие че Хърватия изпълни условията. Все още има да се свърши много работа и Хърватия трябва да ускори провеждането на много реформи. За съжаление, в момента преговорите са блокирани заради граничния спор между Хърватия и Словения. Това е двустранен проблем, който de facto се превърна в европейски проблем.
От месец януари насам, работейки в тясно сътрудничество с чешкото председателство и с правителствата на Чешката Република, Франция и Швеция, съм поел инициативата да съдействам за някакво решение. Целта е да се намери отговор на граничния спор и да се даде възможност преговорите за присъединяване на Хърватия към ЕС да продължат. Този процес все още е в развитие и ни беше необходимо много търпение и твърдост, за да запазим набраната инерция и постигнатия напредък. Вчера през целия ден имахме разговори с външните министри на Словения и Хърватия, както и с тройката. Иска ми си да вярвам, че сме близо до намирането на решение и до преодоляването на тези пречки, за да можем в скоро време да продължим преговорите за присъединяване на Хърватия към ЕС.
По отношение на бившата югославска република Македония приветствам като цяло задоволителното провеждане на президентските и местни избори. През изтеклите месеци наблягахме на важността на тези избори за европейското бъдеще на държавата. Тя отговори позитивно на нашето послание, като по този начин потвърди готовността си за движение напред в процеса на присъединяване. Не трябва да се забравят обаче ключовите приоритети за реформа. Сега вече наистина е време да се ускорят усилията, за да се изпълнят условията, които бяха поставени, за да започнат преговорите за присъединяване.
Бих искал да благодаря на Doris Pack за нейното предложение за резолюция и да приветствам възможността да обсъдим Босна и Херцеговина днес с вас в един много критичен момент. Миналата година Босна и Херцеговина постигна напредък по пътя към европейска интеграция, по-конкретно с подписването на Споразумението за стабилизиране и асоцииране (ССА) и с влизането в сила на временното споразумение. През последните месеци също имаше положително развитие, в това число Споразумението от Пруд, напредъка по въпроса за Бръчко и стъпките в посока на преброяване на населението през 2011 г. Освен това изпълнението на временното споразумение ССА в общи линии е на път да се осъществи.
Като запазваме твърдата си позиция относно изпълнението на условията "5+2" за закриване на Службата на върховния представител, сега съществува вероятност те да бъдат изпълнени през идващите месеци. Неотдавнашните стъпки към създаване на регистър на държавното имущество са също положителни в това отношение.
И тук обаче, както и за останалата част от региона, няма място за самодоволство. Общата реформа остава бавна, включително по ключовите европейски приоритети, и все още има предизвикателства. Националистическата реторика все още е налице и създава излишно политическо напрежение. Това трябва да се промени, ако Босна и Херцеговина иска да продължи напредъка си към ЕС и да не допусне изоставане от съседите си.
Сръбското правителство остава ангажирано да напредне в изпълнението на европейската си програма и неотдавна беше отбелязано много положително развитие на обстановката. Но поради това, че държавата все повече изпитва отрицателния ефект от световната финансова криза, от съществено значение е да не се пропуснат ключовите мерки за реформа. Процесът на структурно приспособяване трябва да продължи и тази държава трябва да следва докрай поетите ангажименти, особено в областта на съдебната система и принципите на правовата държава.
Понастоящем проучваме начини за смекчаване на въздействието от финансовата криза, работейки в тясно сътрудничество с моя колега Хоакин Алмуния. Например, разглеждаме нашия Инструмент за предприсъединително подпомагане (ИПА), като обмисляме възможността да превърнем част от националния пакет от мерки, предвидени за 2009 г., в пряка бюджетна подкрепа, като се разчита и на подкрепата на международните финансови институции.
Оценяваме последователната подкрепа на Парламента в усилията за ЕС на Косово, който остава европейски приоритет и има най-важна роля за стабилността в региона. Европейският съвет неколкократно е потвърдил, че Косово е част от европейската перспектива наред с останалите Западни Балкани. Съветът е поискал Комисията да използва инструментите на Общността, за да насърчи икономическото и политическо развитие и да предложи мерки за напредък в тази посока.
Тази есен Комисията ще представи изследване за тази цел. Ще направим внимателен преглед на начините, по които Косово може да отбележи напредък като част от региона по посока на интеграция с ЕС в контекста на процеса на стабилизиране и асоцииране.
Накрая, ако се оцени цялата 2009 г. и района на Западните Балкани общо, беше постигнат доста добър напредък в областта на визовата либерализация, което според мен доказва, че когато имаме правилните стимули, държавите реагират с ефективни реформи. Най-вероятно това е областта на европейска политика, която е от най-съществено значение за обикновените хора - обикновените граждани - на Западните Балкани. Надяваме се до края на чешкото председателство да поставим на обсъждане предложение за безвизово пътуване за онези държави, които са с най-голям напредък в тази област и са изпълнили поставените условия. Това ще позволи вземането на решения от Съвета за постигане на безвизово пътуване за най-напредналите държави до края на 2009 г.
Уважаеми приятели, разчитам на вашата подкрепа по този много важен визов въпрос, както и в по-широк смисъл по въпроса за европейската перспектива на Западните Балкани.
Bastiaan Belder
докладчик по становището на комисията по международна търговия. - (NL) В мнението, изразено в заслужаващия похвала доклад на г-жа Ibrisagic, комисията по международна търговия подчертава важността на една осезаема перспектива за членство в ЕС за политическото и икономическо развитие на държавите от Западните Балкани.
Като се има предвид, че е възможно да се наблюдава монополистична пазарна сила в значими икономически сектори в региона, подобна ситуация изправя двойна пречка, още повече че това върви ръка за ръка с партийни политически връзки. Вътрешното развитие е в застой, а европейските предприятия стоят настрана. Главният пример за това е безпрепятственото израстване на "Делта Холдинг" в Сърбия, оглавен от влиятелния Мирослав Мишкович, стоящ начело като "октопод". Членът на ЕК се срещна с него през октомври миналата година.
Питам Комисията: какви контрамерки сте предприели досега срещу Белград? През май 2007 г. един доклад, който изтече от посолството на САЩ там, призоваваше за спешно прекратяване на монопола на "Делта Холдинг" както в интерес на Сърбия, така и в името на европейската интеграция на тази държава. Членът на ЕК говори за двигател на икономическия растеж. Трябва да кажа, че този сръбски двигател е пълен с пясък.
Doris Pack
от името на групата PPE-DE. - (DE) Г-жо председател, госпожи и господа, през есента на миналата година загубихме всякаква надежда, че след така нареченото споразумение от Пруд между лидерите на трите основни партии в Босна и Херцеговина относно предприемането на съвместни политически мерки в редица политически области нещо действително би се променило в политическия живот. Къде сме днес? В по-голямата си част това бяха празни обещания, които при по-задълбочен преглед се вижда, че са се изпарили безследно. Етническото разделение в Босна и Херцеговина се е задълбочило. Липсата на доверие е все по-голяма. Хората са манипулирани чрез безотговорни действия, основани на чисто етнически критерии, вместо да се търсят решения на истинските проблеми. Всеки гражданин на Босна и Херцеговина се нуждае от добро образование, от добра съдебна система, от работа, или казано накратко, хората имат нужда от надежда за по-добро бъдеще.
ЕС от години помага на тази държава със значителни парични средства и работна сила, но очевидно хората там имат нужда и от държавни административни структури, които да приемат и оползотворят тези ресурси. Бих искала да спомена също три важни момента. Трябва да се реши въпросът за държавната собственост. Конституционната реформа следва да се осъществи на основата на широк политически и обществен консенсус. Босна и Херцеговина може да се присъедини към ЕС само като една цяла държава.
Пътната карта за либерализация на визовия режим трябва да бъде завършена. Гражданите, подобно на своите политици, искат да могат да пътуват свободно. Затова политиците трябва да гарантират, че в края на тази година ще бъде дадена зелена светлина. Всеки гражданин се нуждае от действаща съдебна система, а не от такава, която в един случай раздава един вид правосъдие, а в друг - друго. Чувството за безизходица е повсеместно. Гражданското общество спешно трябва да надигне глас във всички области, за да напомни на политиците за техните задължения.
Но излизането на светло е трудно, защото партийно-политическата мрежа е обхванала цялата страна. Малкото работни места, които евентуално се обявяват, зависят от благоволението на партиите. Пожелаваме на Върховния представител много успехи в разсичането на Гордиевия възел на политическата пасивност, безучастността и носенето по течението, за да се възстановят най-накрая мирът и стабилността и бъдещето на хората да стане по-светло, отколкото е в момента.
Hannes Swoboda
от името на групата PSE. - (DE) Г-н председател, госпожи и господа, първо бих искал да благодаря на двамата докладчици от името на групата на социалистите в ЕП. Отново са изготвени добри доклади, които ще получат широка подкрепа.
Бих искал да продължа мисълта на г-н Рен, защото считам, че това беше най-важното послание в днешното разискване, а именно че процесът на интеграция, на сближаване на държавите от югоизточна Европа не трябва да се прекъсва не само в интерес на тези държави, но и в наш собствен интерес. Членът на ЕК каза, че в тази Комисия човек трябва да бъде реалист. В Парламента вероятно бихме могли да си позволим малко повече идеализъм, но в окончателния анализ сме длъжни да бъдем реалисти. Пътят е дълъг и труден и постигането на целта няма да стане изведнъж. Затова коментарите, които чувам от някои хора, в тон с призива "нека Хърватия се присъедини и с това проблемът временно ще бъде решен" излъчват погрешен сигнал. Нищо от това, към което призова г-жа Pack и което основателно е заявила като искане, няма да се случи, ако хората там имат чувството, че каквото и да става, те са нежелани в ЕС и тяхното присъединяване във всички случаи ще се протака.
Вторият момент е, че ние трябва високо и ясно да заявим, че двустранните проблеми, пораждащи загриженост в момента, или поне процедурата, процесът, трябва да бъдат решавани като двустранни въпроси; в бъдеще те трябва да бъдат разглеждани преди началото на преговорите, за да не затрудняват цялата процедура на преговаряне.
На трето място, казаното от министъра също е много важно. Ние не можем да свършим работата на политиците и на хората в страната вместо тях. Хората там трябва сами да си свършат работата. Както каза Doris Pack, политическите сили следва да решат собствените си проблеми. Това ще открие пътя към ЕС и този път ще зависи от работата на тези държави, а не от нашето желание. Нашето желание трябва да е налице.
Johannes Lebech
от името на групата ALDE. - (DA) Г-н председател, основната насока в резолюцията на г-жа Ibrisagic относно Западните Балкани е съвършено ясна. Тя придава особено значение на взаимовръзката между реформите в региона и вероятността за присъединяване на държавите към ЕС. Това беше динамиката на последното голямо разширяване на ЕС, осъществено удивително добре. Резолюцията набелязва множество практически области, в които въпросните държави могат да подобрят работата си, както и голям брой общоизвестни проблеми, трайно обхванали този регион. За мен обаче днес е също толкова важно да изтъкна пред тези държави, техните политици и народи, че те трябва да спазят своите задължения в споразумението. Те също трябва да вземат активно участие в процеса, защото очакваните блага няма да дойдат единствено от ЕС. Нещо повече, интеграционният процес трябва да бъде подпомогнат от самите държави отвътре. Това означава, че те трябва да се преборят с корупцията и престъпността и да създадат силно гражданско общество, икономики и общественост, основани на знанието. Това е процесът, който бихме искали да видим, че се случва, за да можем да очакваме, че един ден всички държави от Западните Балкани ще станат пълноправни членове на ЕС, с което ще се положи основата за гарантиране на мир, сигурност и сътрудничество - включително и в тази част на Европа.
Paul Marie Coûteaux
Г-н председател, изключено е да подкрепим такъв доклад. На първо място, постоянните му отпратки към Договора от Лисабон са неприемливи, тъй като този договор не е ратифициран и без съмнение никога няма да бъде. Трябва да признаете факта, че инициативата, чиято цел беше въвеждането на една безупречна, съвършена свръхдържава, лансирана преди осем години от знаменития Европейски конвент, председателстван от Валери Жискар д'Естен, претърпя пълен неуспех.
Преди всичко не можем да приемем ироничния тон на един доклад, чието заглавие "Укрепване на стабилността и просперитета в Западните Балкани" е изумително лицемерно. Всъщност това е един изумителен доклад, който с очевидното намерение да подготви присъединяването на нови държави, особено на Босна, така наречената Македония, Албания и - защо не - на Косово, говори така, сякаш настоящето положение на Балканите е стабилно, изцяло пренебрегвайки ужасната игра, разигравана от две големи сили - САЩ и Германия - които участваха усърдно в политическото разцепление в целия регион.
Бих ви припомнил, че за да постигане това разцепление, НАТО стигна дотам, че бомбардира Белград - столицата на една европейска държава. Предстоящата десетгодишнина от този зловещ епизод, разбира се, ще бъде подминат с мълчание, но аз съм твърдо решен да напомня за него тук.
Косово е символът на тази инициатива за политическо разцепление. Лесно може да се прозре ползата, която тези сили биха спечелили от подобна зона на беззаконие, открита за всякакъв род нелегална търговия и чието местоположение в сърцето на нашия континент, разбира се, я прави съвсем подходящо място за разполагане на военни бази.
Косово обаче разкрива истинското лице на една политика, насочена към балканизацията на Европа. Това е Европа от немски тип, Европа на региони и етнически групи, Европа със сто национални флага, която, елиминирайки САЩ, постепенно ще елиминира и популярните намерения, за да обезоръжи хората и да ги поднесе в ръцете на олигарси с най-разнообразна политическа принадлежност.
Докладът подминава всичко това с мълчание. Мълчаливо, под прикритието на обичайните добри намерения, Европа е балканизирана и неутрализирана до степен, когато ще изчезне от историята. Историята обаче е тази, която ще произнесе присъдата за всичко това. Дотогава, госпожи и господа, ви оставям на вашите дела.
Charles Tannock
(EN) Г-н председател, докладът Ibrisagic, разбира се, набляга на това, че стабилността в Западните Балкани е наш основен приоритет. Всъщност моето мнение е, че членството в ЕС е спойката, осигуряваща мир и стабилност в региона. Ние все още очакваме Хърватия да бъде следващата държава, присъединила се към ЕС, ако Словения реши граничния си спор, освен ако, разбира се, малката Исландия не бъде приета изпреварващо.
Но реално нещата са малко по-сложни поради това, че Босна и Херцеговина след Дейтънското споразумение са далеч от превръщането си в истинска държава, а Гърция блокира развитието на Македония в спор за името. Към всичко това имаме финансова криза и общи възражения от страна на Германия и Франция срещу бъдещо разширяване без ратифициране на Договора от Лисабон, въпреки че според мен това просто е претекст за спиране на разширяването изобщо.
Решението на много държави-членки на ЕС и САЩ да признаят Косово за независима държава също създаде нови разделителни линии в регион, сериозно пострадал от разделения в миналото. Вече знаем, че Косово не може да се присъедини към ЕС поради отказа на някои държави-членки да признаят неговата независимост, а подобно е и положението с членството в ООН. За сравнение, съседните Сърбия, Черна гора и Македония напредват бавно към евентуално членство в ЕС. Така Косово може да се окаже един изолиран анклав, лишен от европейско членство, но финансиран от европейските данъкоплатци десетки години напред.
Опитът да се намери отговор на един проблем чрез международно едностранно решение създава още повече проблеми, отколкото решава, особено в самия регион. Един по-балансиран и премерен подход би могъл в края на краищата да даде възможност на народа на Косово да се възползва от облагите на европейското членство. Търпението във всички отношения е добродетел и това важи със същата сила във външната политика.
Libor Rouček
- (CS) Госпожи и господа, дори във време на икономическа криза ЕС не трябва да забравяме поетия ангажимент към държавите от Западните Балкани във връзка с бъдещо разширение. Затова приветствам този дебат и ясното потвърждаване на ангажимента за бъдещо разширяване. Европейската интеграция е от жизненоважен интерес за всички жители на Босна и Херцеговина - държавата, на която обръщаме специално внимание в днешната дискусия. В този контекст е необходимо да се заяви, че обещанието за членство в ЕС беше предложено на Босна и Херцеговина като единна държава, а не на съставящите я части. Поради тази причина - и това сме повтаряли много пъти тук - ефективните реформи, задължителни за влизане в ЕС, трябва да бъдат проведени. Резултатът от конституционната реформа в Босна и Херцеговина трябва да бъде създаването на функционираща централизирана държава със съответните законодателни, бюджетни, изпълнителни и съдебни власти, позволяващи поддържането на функциониращ единен пазар, провеждане на политика на политическа, икономическа и социална съгласуваност и защита на интересите на държавата зад граница, в това число един ден като член на ЕС. Бих искал да завърша, като призова държавите от Западните Балкани, Съвета и Комисията да засилят усилията си за отменяне на визовия режим. Безвизовите контакти и свободното движение на хората ще бъдат от голяма полза за западнобалканските държави по техния път към европейско членство.
Jules Maaten
(NL) Ще навляза само в темата за Босна и резолюцията, предложена от г-жа Pack, която утре ще имаме удоволствието да подкрепим.
Обсъждането на Босна винаги поражда неудовлетворение и аз се радвам, че членът на ЕК успя да каже и някои положителни неща по отношение на развоя на събитията там. Въпреки това обаче, човек понякога се чуди дали чашата е наполовина пълна или наполовина празна. Аз дори понякога се чудя дали чашата изобщо я има, когато стане дума за Босна.
Г-н Swoboda току-що каза, че един проблем, свързан със събитията там, е, че човек има усещането, че въпреки извършените промени страната все пак няма да се присъедини към ЕС. Но когато разговарям с хората там, добивам точно обратното впечатление, защото те казват: "Дори и нищо да не променим, пак ще ни приемат, защото имат голяма нужда от нас". Независимо за кое от двете погрешни схващания става дума, ние трябва да се освободим и от двете.
Ако се извършат реформи и ако хората са заемат да изработят добра съдебна система и да се преборят с бюрокрацията, тогава европейското бъдеще е реалистично, но ако това не се случи, такова няма да има. Това послание трябва да бъде ясно съобщено и считам, че резолюцията на г-жа Pack съумява да направи това великолепно.
Pierre Pribetich
(FR) Г-н председател, стабилност и просперитет на Балканите е една цел - или по-точно, целта - защото зад всичко това стои въпросът за мира в този район.
Да, процесът на присъединяване е инструмент, но той не трябва постепенно да се превръща в нещо като савана на Пенелопа - нощем да разплитаме това, което сме изтъкали през деня.
Естественото призвание на Балканите е да се присъедини към ЕС. Това е ясна политическа воля, това е разбиране, което най-вече за хората представлява сигнал.
Не говоря за разширяване, а за това какво е необходимо преди всичко, за да се насърчи интеграцията на държавите и регионите на Балканите. Да, ние трябва да покажем, че в този момент настояваме, че изобщо настояваме за демокрация и справедливост, но непрекъснатото използване на тези искания като отказ на интеграция според мен е основна политическа грешка. Цитирам тези проблеми сред всички останали като доказателство за двустранни конфликти. Трябва да одобрим - и това присъства в доклада - един процес на уреждане на двустранните проблеми, но без цялото това блокиране на процеса на присъединяване. Това е един начин да се изгради и възобнови нашия ЕС, разширен дотолкова, че да приеме всички балкански държави.
Angelika Beer
(DE) Г-н председател, бих искала да благодаря на члена на ЕК г-н Рен за отново предоставения днес обзорен преглед на Западните Балкани.
Току-що се връщам от Македония и Косово и бих искала да взема отношение по три въпроса. Първият е липсата на единство в ЕС. Ако той упорства във връзка с общата външна политика и политика на сигурност, няма да имаме стабилност и няма да преодолеем етническите разделения на Балканите.
Второ, стратегията на германските консерватори от Християн-демократическия съюз (ХДС) се стовари върху Балканите като бомба, образно казано, тъй като лишава европейската перспектива от правдоподобност и ако кампанията за европейските избори се води по този начин, на Балканите отново ще има конфликт.
Трето, и точно заради това трябва да действаме сега - не само да запазим перспективата, но и да я направим осъществима: Гърция трябва да вдигне блокадата в НАТО за членството на Македония и ние трябва да се обединим около признаването на независимостта на Косово, в противен случай нашата мисия EULEX ще пострада.
Erik Meijer
(NL) Босна и Херцеговина в действителност представлява Югославия в умален размер, една федерация, в която различните етнически групи трябва да избират между това да живеят заедно или да се борят с вътрешните конфликти по цялата територия.
След разпадането на Югославия през 1992 г. се правят опити Босна и Херцеговина да бъде превърната в единна държава, но безрезултатно. Струва ми се, че това няма да как да се осъществи в близкото или по-далечно бъдеще. Споразумение между трите етнически групи и техните политически лидери за ефективно управление е възможно само когато никой не се чувства застрашен от останалите или от външния свят. Компромис ще е възможен едва когато Върховният представител на ЕС и чуждестранните войници се оттеглят от страната. Дотогава стагнацията ще продължи.
Затова не гласувам в подкрепа на предложената резолюция по отношение на тази държава, което може само да доведе до удължаване на протектората и оттам на стагнацията. Трябва да имаме предвид, че Босна и Херцеговина се населява от три етнически групи, като никоя от тях няма мнозинство; някои от тях се чувстват свързани със Сърбия, други - с Хърватия, а трети искат да дадат предимство на специфична босненска идентичност. Това трябва да бъде взето под внимание.
Маруся Иванова Любчева
Господин председател, със задоволство участвам в обсъждането на този документ, който подчертава, че най-доброто бъдеще за всички държави в региона е заложено в пълното им интегриране като държави-членки на Европейския съюз.
Балканите са били винаги и ще бъдат европейски регион. Насърчаването на сътрудничество на регионално ниво би следвало да бъде и една от основните политики на Европейския съюз. Тук искам да обърна внимание върху необходимостта от подкрепа на междупарламентарния диалог на регионално равнище като важен елемент в процеса на европейска интеграция.
Страните-членки на Съюза от региона могат да играят важна роля в този процес. Особено важна е подкрепата за дейността на Регионалния център за сътрудничество, който успешно продължава и утвърждава политиките и принципите на Пакта за стабилност за превръщането на региона на Западните Балкани в зона за сигурност и стабилност.
Подкрепям отмяната на визовия режим като важна стъпка по отношение на интегрирането на Западните Балкани.
Петр Нечас
действащ председател на Съвета. - (CS) Г-н председател, госпожи и господа, бих искал да благодаря за този много полезен дебат. Доволен съм също, че държавите-членки на ЕС дадоха общата си подкрепа на идеята за визова либерализация с държавите от Западните Балкани. Тук бих искал да изразя пълното си единомислие със становището на г-н Rouček, който отправи много силен призив в това отношение, тъй като укрепването на личните контакти между гражданите на западнобалканските държави и гражданите на ЕС със сигурност е положителна стъпка, която ще спомогне за преодоляването на чувството за изолираност, изпитвано от някои от тези държави, и за създаването на една Европа без граници. Освен това твърдо вярвам, че икономическата криза, в която се намираме днес, не трябва да се превръща в извинение за забавянето на процеса на разширяване, както изказалите се тук като г-н Rouček вече заявиха. Тъкмо обратното, от особена важност за стабилността на региона е процесът да не загуби инерция.
Доволен съм също, че беше постигнат напредък в преговорите относно кандидатурата на Черна гора за присъединяване към ЕС, която Съветът току-що връчи на Комисията за съставяне на проект. Председателството счита тази стъпка за много важен сигнал за целия регион. Ние също считаме за важно отблокирането на разговорите за присъединяване с Хърватия. Считаме за безполезно утежняването с двустранни спорове на програмата за разширяване. Напредъкът във връзка с европейската интеграция на Сърбия продължава да бъде предизвикателство и зависи от пълното съдействие на съответния международен трибунал, включително арестуването и предаването на останалите обвинени лица. Председателството работи усърдно върху временното споразумение по търговските въпроси, които ще бъдат приложени от страна на ЕС, както и за започването на процеса за ратифициране на Споразумението за стабилизиране и асоцииране, подписано миналата година. Значението на процеса на стабилизиране и асоцииране за реформа в Сърбия и за подкрепа на преобладаващо проевропейско правителство е безспорно. Президентските и местните избори в бившата югославска република Македония отговориха на повечето международни стандарти и общоприети изисквания за свободно и демократично провеждане на избори. Въпреки това е ясно, че без решение на двустранния спор относно името на държавата напредъкът по пътя към статут на кандидат ще остане минимален.
Що се отнася до Босна и Херцеговина, тази държава трябва да се придвижи напред. Зависимостта от международната общност не е полезна, а по-скоро подкопава принципа на отговорност и изземва отговорността на местните политици, както г-н Swoboda съвсем правилно изтъкна тук. Бих искал да се възползвам от възможността да призова политическите лидери на Босна и Херцеговина активно да обединят силите си, за да изведат страната към по-добро бъдеще. Непродуктивно е връщането към политика, основана на етнически принципи, както Doris Pack така уместно посочи. Планираното закриване на Службата на върховния представител и смяната й с разширената служба на специалния представител на Европейския съюз не означава, че международната общност или ЕС напускат Босна и Херцеговина. Напротив, ЕС е там, за да помага и напълно осъзнава факта, че Босна и Херцеговина не е само поредният кандидат, а твърде специфичен случай с много чувствителни спорове и проблеми. Като част от своята стратегия ЕС планира създаването на служба и политика за мир и ще бъде готов да поеме всички координационни действия от международната общност в Босна и Херцеговина. Ние обаче ще направим това, само когато Босна и Херцеговина покаже, че е готова за такава значителна качествена промяна. Първата голяма крачка към Европа беше направена с подписването на Споразумението за стабилизиране и асоцииране, но това беше само началото. Ние сме готови да продължим да предоставяме помощ в този неминуемо дълъг процес.
2009 година е важна година и може да бъде решаваща за Босна и Херцеговина. Първо, закриването на Службата на върховния представител и смяната й с разширената служба на специалния представител на Европейския съюз е съвсем постижимо. То представлява значително отдалечаване от зависимостта на Босна и Херцеговина. Второ, периодът след следващите общи избори през 2010 година трябва изцяло да се оползотворят за насърчаване на програмата за съществена реформа, включително конституционна реформа, както г-жа Pack правилно посочи. Трето, целият регион се движи напред. На Босна и Херцеговина просто не може да бъде позволено да изостава. Г-н председател, госпожи и господа, бих искал да завърша с нещо, което ние всички желаем. Искаме Босна и Херцеговина да постигне напредък. Оценяваме подкрепата, която получаваме от уважаемите членове на ЕП в посока към осъществяване на тази цел.
Оли Рен
Комисия. - (FI) Г-н председател, госпожи и господа, бих искал да благодаря на всички за този отговорен дебат и за оказаната подкрепа за европейската перспектива на Западните Балкани. Споделям загрижеността, изразена в дискусията от членове като г-жа Pack, г-н Swoboda и г-н Maaten по отношение на политическото развитие на Босна и Херцеговина.
Понякога Босна и Херцеговина създава впечатлението, че сякаш има неизчерпаема способност да създава и фактически да подновява политически напрежения, макар и здравият разум да диктува, че трябва да се очаква по-добър развой на събитията и движение в друга посока, и че политическото помирение трябва да намери своето място в политическото бъдеще на Босна и Херцеговина.
Съгласен съм с г-н Maaten, че всички държави на Западните Балкани споделят гледището, че един ден ще могат да се присъединят към ЕС, ако изпълнят условията за членство в Съюза, основаващи се на критериите от Копенхаген. Това важи също и за Босна и Херцеговина, като в случаите, където условията ги засягат, съкратена процедура или изгодни отстъпки няма да има и ако някой допуска, че такива ще има, то греши. Много е важно този правилен начин на мислене да стъпи на здрава основа в собствения политически дебат на Босна и Херцеговина, така че нейните граждани да направят свои заключения каква политика имат правото да очакват от демократично избраните политици.
Виждам бъдещето на Босна и Херцеговина по следния начин и моето гледище се основава на съвместната работа с Хавиер Солана, с когото сме подготвили няколко съобщения относно бъдещето на страната и ролята на ЕС там. Първо, нашата цел е да се отдалечим от епохата на Дейтън и да преминем към епохата на Брюксел, с други думи, от епохата на Върховния представител на Европейската общност към засиленото присъствие на Европейския съюз в Босна и Херцеговина. Това вероятно означава още система с "две шапки" в случая, когато ще има специален представител на ЕС и ръководител на представителството на Европейската комисия, така че да можем да използваме политическите и икономическите ресурси на ЕС по най-добрия възможен начин.
Очевидно е, че един протекторат не може да кандидатства за членство в ЕС и поради тази причина този преход представлява органична съставна част, жизненоважен елемент в по-близките взаимоотношения на Босна и Херцеговина с ЕС, и затова е също в интерес на политиците в държавата, и по-специално на нейните граждани, правилата и условията на този процес да бъдат спазени.
Този въпрос има също и политическо значение, защото е много лесно да се вини международната общност за проблемите на Босна и Херцеговина, когато хората не искат да погледнат в огледалото. Прекалено лесно е да се вини Върховния представител, когато трябва да се водят преговори и да се полагат усилия за постигане на споразумение със собствените сънародници. Надявам се, че в това отношение политическата култура на Босна и Херцеговина ще се подобри и избистри и че медиите в страната също ще поемат отговорност, за да гарантират, че негативният, националистически език няма повече място в тази държава, каквото е положението в момента.
Второ, необходимо е държавата да реформира своята конституция, която да може да съгради жизнеспособна система на управление. В момента системата на управление в Босна и Херцеговина е прекалено скъпоструваща, прекалено неефективна и е просто несъвместима с членство в ЕС. Съобразно с това трябва да се реформира конституцията - чрез еволюция, а не с революция - и аз съм доволен, че има известни признаци, че водещите политици обсъждат подобни линии на действие.
На трето и последно място, премахването на визите е съществена част от бъдещето на Босна и Херцеговина в Европа и аз съм убеден, че подготвена по този начин, държавата ще може да се влее в общия европейски поток, което ще бъде в интерес на самата държава, на нейните жители, а също и на Европейския съюз.
Anna Ibrisagic
докладчик. - (SV) Г-н председател, бих искала да благодаря на г-н Нечас за неговата ангажираност в дебата тази вечер. Бих искала да благодаря също на г-н Рен за повдигнатия въпрос за двустранните дискусии, които de facto се превърнаха в европейски проблеми, и за подчертаването на това колко важно е за нас разширяването да не става жертва на финансовата криза.
Понастоящем двустранните спорове задържат изгледите на Хърватия и Македония да продължат по пътя към членство в ЕС при провеждане на необходимите реформи. С моя доклад ЕП ще прибави своя глас към общия хор на онези, които настояват двустранните спорове да останат точно такива - двустранни, и да не се смесват с процеса на присъединяване.
Накрая бих искала да заявя убеждението си, че разширяването към Западните Балкани е прекалено важно за мира, свободата и просперитета на нашия собствен континент, за да го излагаме на риск.
Това е посланието, което бих искала да изпратя с моя доклад до 500-те милиона европейци, които скоро ще трябва да изберат нов Парламент, на правителствата на държавите-членки, на Комисията и на хората и политиците от Западните Балкани. От особена важност е това послание да бъде изпратено във време, когато има опасност икономическата криза да накара все повече хора и политици в Европа да пожелаят да затворят вратата след себе си и да не позволят на други хора да живеят, работят и търгуват там, където поискат на нашия континент. Затова също се надявам, че това е послание, което моите колеги от Парламента ще отнесат със себе си на предстоящата изборна кампания. Ако Европа е станала по-студена и по-затворена, то нашата приоритетна задача в тази сграда е да я направим отново гостоприемна и отворена.
Председател
Внесено е едно предложение за резолюция съгласно член 103, параграф 2 от Правилника за дейността.
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе в петък, 24 април 2009 г.
Писмени изявления (член 142)
Alexandru Nazare  
Западните Балкани представляват специален случай сред държавите в близост до ЕС. Това е регион, изправен пред многобройни предизвикателства, където все още трябва да се преминат много фази, преди процесът на интеграция да може да завърши. Но това е и регион, чиито перспективи за присъединяване към ЕС са ясни и недвусмислени.
Както моите колеги, така и аз искахме да сме сигурни, че резолюцията потвърждава този факт по принцип и в контекста на взаимодействието на ЕС с държавите от района. Загрижени сме, както подчертах в моите предложения за изменение, относно няколко проблема: визовия режим, процеса на информиране на гражданите за ЕС, икономическото сътрудничество с държавите от Западните Балкани, правата на малцинствата, образователните програми в ЕС за младите хора от региона, както и за засилването на междупарламентарния диалог още преди присъединяването на тези държави към ЕС.
Считаме, че процесът на европейско обединяване може да продължи на гражданско ниво, след като се бави на институционално ниво. Считам също, че гледайки на нещата от тази перспектива, можем да позволим на нашата загриженост за стабилността на региона да продължи да бъде изразявана по практически начини, различни от реторика, или от историческа гледна точка.
Csaba Sándor Tabajdi  
в писмена форма. - (HU) Политиката на разширяване на ЕС е най-добрият наличен инструмент за запазване на стабилността и преобладаващия мир в региона на Западните Балкани. Надяваме се да можем да приемем Хърватия през 2011 г. по време на унгарското председателство, но зависи дали Хърватия и Словения най-после ще се споразумеят да започнат двустранни разговори с международно посредничество за разделянето на залива Пиран. Целта на разговорите по въпроса за залива Пиран е да се намери решение на продължаващия граничен спор между двете държави, без което Хърватия със сигурност няма да може да стане член на Общността. Друго условие е Хърватия да сътрудничи изцяло на Международния наказателен трибунал в Хага за издирване и екстрадиране на военнопрестъпници.
