Europos išorės veiksmų tarnybos kūrimo instituciniai aspektai - Europos išorės veiksmų tarnybos steigimas: derybų su valstybėmis narėmis būkl(diskusijos)
Pirmininkas
Kitas klausimas yra bendros diskusijos dėl Elmaro Broko pranešimo dėl Europos išorės veiksmų tarnybos kūrimo institucinių aspektų - ir Tarybos ir Komisijos deklaracija dėl Europos išorės veiksmų tarnybos steigimo.
Elmar Brok
Pone pirmininke, Cecilia Malmström, Komisijos nare, ponios ir ponai, mes artėjame prie to momento, kai pagaliau bus ratifikuota Lisabonos sutartis, ir dabar pradedame svarstyti, kaip sutartis turėtų būti įgyvendinta. Žinome, kad konstitucija turėtų būti įgyvendinta praktiškai, kas yra tiek pat svarbu, kaip konstitucijoje arba tokiame pirminiame teisės akte kaip Sutartis, įrašyti žodžiai.
Todėl norėčiau jums visiems dar kartą priminti apie mūsų pradinį sumanymą, nes mūsų dabartinės diskusijos dėl Išorės veiksmų tarnybos, vyriausiojo įgaliotinio ir Komisijos pirmininko pavaduotojo yra vienas konstitucinės konvencijos, kurią pakeittarpvyriausybinkonferencija dėl Lisabonos sutarties, rezultatų.
Buvo siekiama didinti Europos Sąjungos efektyvumą, kad Europa galėtų kalbėti pasaulyje vienu balsu. Štai kodėl mums reikalingas naujas vyriausiasis įgaliotinis ir pirmininko pavaduotojas, kuris turėtų patikimą tarnybą, kuri padėtų tinkamai jam arba jai vykdyti šią užduotį.
Antrasis konstitucinės konvencijos principas buvo skaidrumas ir trečiasis - demokratija. Tai buvo atspirties taškai, ir konstitucinės konvencijos daugumai, sudarytai iš valstybių narių parlamentų narių, buvo aišku, kad Europos Sąjunga visuomet bus stipresntose srityse, kuriose ji veiks vadovaudamasi Bendrijos metodu, ir santykinai silpna tose srityse, kuriose ji veiks, vadovaudamasi tarpvyriausybiniu metodu.
Vykstant šiems pasirengimams, Sutarties įgyvendinimas neturėtų būti labiau sustiprinti tarpvyriausybinio metodo, dėl kurio susilpnėtų Bendrijos metodas, kuris yra geriau demokratiškai kontroliuojamas, sėkmingiau vykdomas ir skaidresnis.
Todėl aš kartais nesuprantu, kodėl valstybes nares labiau domina organizacinės struktūros, o ne tai, kaip šie principai būtų įgyvendinami praktiškai. Mūsų nuomone, mums nereikalinga nauja biurokratija tarp Tarybos ir Komisijos, kurioje, ilgalaikėje perspektyvoje dirbtų per 6 000-8 000 žmonių, turinti savo atskirą gyvenimą, tarsi nepriklausoma karalystuž mūsų kontrolės ribų.
Tarkime, ši tarnyba turėtų priklausyti Komisijos administracinei sistemai, ir būtų sui generis pobūdžio. Ji negali būti įprasta Komisijos tarnyba, nes užsienio ir saugumo politikos srityje įgaliojimai paskirstyti tarp Bendrijos ir Tarybos. Todėl mes turime užtikrinti Tarybos apsaugą taip, kad ji galėtų tinkamai atstovauti savo teises, siekiant išlaikyti lojalią poziciją.
Svarbu pabrėžti, kad nacionalinių ekspertų padėtis Komisijoje turėtų būti kitokia, nei anksčiau; kitaip tariant, jie turi turėti vienodas su kitais teises. Turėtų būti visiškai aišku, kad Parlamento tikrinimo ir biudžeto teisės jokiu būdu neturėtų būti apribotos, atvirkščiai - jos turėtų būti išplėstos.
Todėl norėčiau priminti šiose diskusijose Komisijai, kad mes, Parlamente ne tik turime konsultacijų teisę, bet taip pat privertėme Komisiją duoti pritarimą Mes neskirsime Komisijos narių ir vyriausiojo įgaliotinio be klausymų. Privalome pasirūpinti tuo, kad pokyčių, susijusių su pareigūnų tarnybos nuostatais ir finansų reglamentais, atveju Europos Parlamentas turėtų bendro sprendimo teisę, kaip ir pagal biudžeto procedūrą. Todėl norėčiau pakviesti abi institucijas savo deklaracijose nurodyti, kaip tarpusavyje turėtų būti suderinti veiksmingumo, skaidrumo ir demokratijos principai. Tai man neaišku iš ankstesnių COREPER dokumentų, kurie man prieinami.
(Plojimai)
Cecilia Malmström
Pone pirmininke, Komisijos nare, Elmar Brok, garbingieji nariai, Europos išorės veiksmų tarnybos sukūrimas yra klausimas, kuris, aš žinau, kelia jums didelį susidomėjimą čia, Parlamente. Aš su dideliu susidomėjimu perskaičiau pranešimą, kurį pateikElmar Brok ir kuriam buvo pritarta pirmadienį Konstitucinių reikalų komitete. Akivaizdu, kad pirmininkaujanti valstybnarvisiškai pritaria tam, ką savo pranešime teigia Elmar Brok, kuris Išorės veiksmų tarnybą apibūdina kaip pagrindą bendram darbui, paverčiant Europos užsienio politiką aktyvia ir darnia priemone, leidžiančią geriau atstovauti Europos politiką pasaulyje.
Tuo siekiama užpildyti atotrūkį tarp Komisijos ir Tarybos darbo taip, kad Europos Sąjungos politikos priemonėmis būtų užtikrinta viena kryptis. Tai būtina, siekiant užtikrinti mūsų veiklos veiksmingumą. Todėl itin svarbu, kad mes suteiktume Išorės veiksmų tarnybai kiek galima geresnę veiklos pradžią. Tai yra vienas didžiausių ir svarbiausių Lisabonos sutarties iššūkių. Sprendžiant šią užduotį, būtina išspręsti daug klausimų, todėl šiuo metu Taryboje vyksta platus parengiamasis darbas.
Europos Vadovų Tarybos tikslas - susitarti dėl ataskaitos, kurią vyriausiasis įgaliotinis, kai jis arba ji bus paskirti, galėtų panaudoti kaip atspirties tašką jam arba jai teikiant pasiūlymą dėl Išorės veiksmų tarnybos. Tuo metu, žinoma, turėtų vykti konsultacijos su Europos Parlamentu dėl vyriausiojo įgaliotinio pateikto pasiūlymo. Iki to laiko pirmininkaujanti valstybnarturėtų užtikrinti įprastai vykstantį dialogą su Europos Parlamentu. Iki šiol mes vykdėme šį dialogą ir toliau ketiname tai daryti. Svarbu, kad šis ryšys tarp Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos būtų nuolat palaikomas ne tik pareigūnų, bet ir politiniu lygmeniu.
Iškart po Airijos referendumo - mums labai malonu, kad jo rezultatas buvo teigiamas - valstybės narės ir Komisija pradėjo labai intensyvų parengiamąjį darbą steigiant Europos išorės veiksmų tarnybą. Jis šiuo metu tęsiamas, ir esu visiškai tikra, kad kitą savaitę Europos Vadovų Tarybai bus pristatyta daug naudingų idėjų dėl būsimojo vyriausiojo įgaliotinio. Kadangi būtent vyriausiasis įgaliotinis turėtų pateikti galutinį pasiūlymą, jis arba ji, žinoma, dalyvaus darbe, kai tik bus paskirtas (paskirta). Tai yra labai svarbu didinant jo arba jos įnašą rengiant pasiūlymą.
Pirmininkaujanti valstybnarpateiks susitarimą dėl principų penkiose pagrindinėse srityse, tai yra: Išorės veiksmų tarnybos veiklos apimtis, jos teisinpadėtis, darbuotojai ir finansavimas bei ES delegacijos. Mes to dar neužbaigėme, ir diskusijos tebevyksta, tačiau galiu jus informuoti apie tai, ko pasiekta iki šiol, ir šiuo požiūriu Taryba ir Komisija daugeliu klausimu sutaria, taigi tikiuosi, kad tam pritars ir Europos Parlamentas.
Dėl Europos išorės veiksmų tarnybos veiklos apimties aišku, kad turėtume nustatyti geografines ir temines "atstovybių funkcijas", nustatydami kolektyvinę atsakomybę už užduotis, kurios šiuo metu tenka Komisijai ir Tarybos sekretoriatui. Komisijai ir toliau tenka pagrindinatsakomybklausimais, susijusiais su prekyba, pagalba ir tolesne plėtra, net jei dar nėra nustatyta griežta skiriamoji linija tarp Komisijos ir Išorės veiksmų tarnybos dėl pagalbos priemonių.
Valstybės narės ir Komisija taip pat sutaria, kad teisinis Išorės veiksmų tarnybos statusas turėtų atitikti unikalų jos pobūdį, sui generis, kurį ji turi ES teisinėje sistemoje. Nepaisant to, dėl kokio teisinio sprendimo bus pagaliau susitarta, jis turėtų atitikti gero administravimo ir atskaitomybės principus.
Joje turėtų dirbti darbuotojai iš Komisijos, Tarybos sekretoriato ir valstybių narių. Tai aiškiai nurodyta Lisabonos sutartyje. Visos šios darbuotojų kategorijos turėtų užimti pareigas vienodomis sąlygomis. ES delegacijos turėtų pereiti vyriausiojo įgaliotinio žinion iškart, kai tik įsigalios Lisabonos sutartis.
Vienas svarbesnių klausimų steigiant Europos išorės veiksmų tarnybą yra ryšys su Europos Parlamentu. Paskyrus vyriausiąjį įgaliotinį, jis arba ji turėtų konsultuotis su Europos Parlamentu dėl pagrindinių krypčių ir svarbių sprendimų užsienio ir saugumo politikos ir bendros saugumo ir gynybos politikos srityje. Manau, kad glaudūs ryšiai su Europos Parlamentu turėtų puoselėjami ir pareigūnų lygiu. Todėl Europos išorės veiksmų tarnyba turėtų įsteigti padalinį ryšiams su Europos Parlamentu.
Maždaug taip būtų galima apibendrinti diskusijas, kurios vyko iki šiol. Nenorėčiau kalbėti išsamiau, nes mes dar nebaigėme derybų, tačiau darysime viską, ką galime, informuodami Parlamentą apie pasiektą pažangą. Žinoma, vyriausiasis įgaliotinis dar nėra paskirtas, taigi idėjos lieka idėjomis. Pagaliau patį pasiūlymą turėtų pateikti vyriausiasis įgaliotinis, kaip tai numatyta pagal Sutarties nuostatas.
Norėčiau padėkoti už man suteiktą galimybę kalbėti ir linkiu konstruktyvių diskusijų, per kurias aš, žinoma, stengsiuosi labai atidžiai klausytis Parlamento nuomonių ir, kiek leidžia mano galimybės, atsakyti į jūsų klausimus.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijos narė. - Pone pirmininke, tikiuosi, kad pagaliau pasiekėme galutinį Lisabonos sutarties įsigaliojimo proceso etapą, kai pagaliau bus užbaigtos diskusijos ir derybos, kurios trunka jau aštuonerius metus. Po Airijos referendumo pergalės, mūsų manymu, Sutartis turėtų būti netrukus ratifikuota Čekijoje. Jei to pasiektume iki Europos suvienijimo 20-ečio, tai būtų svarbi diena Europai ir jos piliečiams - dar ir todėl, kad dabar mes galėsime visą savo dėmesį sutelkti mums tenkantiems iššūkiams ir rūpestį keliančioms politikos užduotims spręsti.
Artėjant prie galutinių etapų, leiskite padėkoti Parlamentui, ir ypač Konstitucinių reikalų komitetui ir pranešėjui Elmarui Brokui, kuris parengnuomonę dėl pagrindinio Lisabonos sutarties klausimo - Europos išorės veiksmų tarnybos. EIVT suteikia Europos Sąjungai ir jos institucijoms galimybę pasiekti to, ko mes jau seniai norėjome: kalbėti vienu balsu ir stiprinti ES įtaką pasaulyje.
Elmaro Broko pranešime pripažįstamas šis didelis potencialas. Kartu su šiomis svarbiomis diskusijomis ir daugeliu kitų konsultacijų su Parlamento atstovais, jis bus svarbus įnašas į mūsų darbą su pirmininkaujančia Švedija ir dirbant su valstybėmis narėmis bei Tarybos sekretoriatu artimiausiais mėnesiais. Džiaugiuosi, galėdama patvirtinti, kad Komisija iš esmės pritaria Parlamento požiūriui. Sutinku dėl skaidrumo, demokratijos ir darnos principų, kuriuos jūs ką tik minėjote. Akivaizdu, kad svarbu, kad visos institucijos galėtų dirbti drauge, norėdamos padėti naujai paskirtam vyriausiajam įgaliotiniui - Komisijos pirmininko pavaduotojui sprendžiant jam arba jai tenkančią užduotį parengti sprendimą dėl EIVT - sprendimą, kuriam, kaip jūs žinote, būtinas Komisijos pritarimas ir konsultacijos su Parlamentu.
Pirmiausia leiskite apibūdinti EIVT statusą. Iš tikrųjų ji turėtų būti sui generis, nes nėra jokio sektino modelio, kuriuo galėtume vadovautis. Mes kuriame kažką visiškai nauja. Ji nebus nei tarpvyriausybininstitucija, nei visiškai pagrįsta Bendrijos metodu, tačiau būtina užtikrinti, kad naujoji sistema veiktų vadovaujantis tikrai europiniais metodais, ir būtų įkvėpta ir pagrįsta Bendrijos politikos priemonių, kaip jau buvo minėta. Pagrindinis klausimas mums visiems yra tai, ko EIVT įgalintų mus pasiekti. Tai turi būti mūsų tikslas. Dalyvaujant įvairiems suinteresuotiems dalyviams išorės santykių srityje, mes turime užtikrinti, kad mūsų santykiai su išore būtų aiškūs, nuoseklūs ir atitinkantys vienodus politikos tikslus. Joje turėtų formuojama ES išorės politika, tai turėtų būti vieta, kur būtų kuriamos ir koordinuojamos išorės politikos priemonės. Ji turėtų būti tokia žvelgiant iš Europos Sąjungos išorės ir iš vidaus, ir EIVT veikla bus veiksminga tik tuomet, kai ji galės tinkamai bendradarbiauti su kitomis institucijomis ir siekti tarpinstitucinės pusiausvyros.
Štai kodėl, aš manau, labai svarbu, kad EIVT turėtų būti sukurta taip, kad ji galėtų labai glaudžiai dirbti su Komisija ir Taryba ir įvertinų poreikį būti visiškai atskaitinga Europos Parlamentui. Parlamentas, savo ruožtu, perdavus atsakomybę dėl išorės veiksmų vienai tarnybai, turėtų daug daugiau galimybių Europos Sąjungos politikos tikrinimo požiūriu. Kaip ir pati tarnyba, taip ir tai, kaip Parlamentas yra susijęs su tarnyba ir vyriausiuoju įgaliotiniu - pirmininko pavaduotoju - taip pat tam tikra prasme yra sui generis.
EIVT sukūrimas reikalauja daugelio sprendimų, galbūt taip pat pakeisti Finansų reglamentą ir Pareigūnų tarnybos nuostatus, kuriems taip pat reikalingas Komisijos pasiūlymas ir kurie turi būti priimti pagal bendro sprendimo procedūrą.
Pirmininko pavaduotojas - vyriausiasis įgaliotinis turi turėti įgaliojimus vadovauti tarnybai, tačiau tarnyba taip pat turėtų tarnauti visai ES sistemai - pirmiausia Europos Komisijos pirmininkui ir Europos Vadovų Tarybos pirmininkui, taip pat ir kitiems Komisijos nariams, atsakingiems už išorės santykius. Ji taip pat turėtų teikti paramą Briuselyje ir trečiosiose šalyse Europos Parlamentui ir jo oficialioms delegacijoms, kurios vyksta į užsienį.
Valstybių narių dalyvavimas naujosios tarnybos veikloje yra viena pagrindinių naujovių. COREPER ambasadoriai turėtų stebėti, kaip geriausiai užtikrinti, kad į tarnybą jau iš pradžių būtų priimti dirbti aukštos kvalifikacijos diplomatai iš valstybių narių. Komisijoje mes šiuo metu svarstome, kaip tai galima padaryti, kol dar nepakeisti Pareigūnų tarnybos nuostatai, ir priimant dirbti į tarnybą laikantis atrankos procedūrų, remiantis gabumais ir nuopelnais, atitinkamą dėmesį skiriant geografinei ir lyčių pusiausvyrai. Tai visiškai atitinka pageidavimus, kurie pareikšti pranešime.
Mes taip pat manome, kad visi EIVT nariai, ar tai būtų ES institucijų pareigūnai, ar valstybių narių pareigūnai, dirbantys pagal laikinas sutartis, turi turėti vienodas teises. Jie turėtų būti lygūs visais požiūriais.
Kalbant apie tarnybos veiklos sritį, turėtų būti numatyta nuosekli Europos Sąjungos santykių su likusiu pasauliu stebėjimo sistema, todėl jai reikalingos geografinės atstovybės ir horizontalios tarnybos, kurios padėtų spręsti BUSP ir BSGP, žmogaus teisių ir santykių su JT institucijomis klausimus. Tikslas - išvengti dubliavimo ir užtikrinti, kad visi, kurie yra atsakingi už ES išorės politiką, galėtų veiksmingai drauge dirbti, o Komisija ir toliau turėtų tarnybas, atsakingas už prekybą, vystymosi politiką, pagalbos įgyvendinimą, humanitarinę pagalbą ir tolesnę plėtrą. Ji taip pat, žinoma, ir toliau turėtų nustatyti Europos Sąjungos vidaus politikos priemonių išorės aspektus, todėl pagrindinis klausimas šioje diskusijoje yra išorės paramos programavimo organizavimas.
Galiu užtikrinti Parlamentą, kad ES vystymosi politika, taip pat ir dėl skurdo mažinimo, bus svarbiausia Komisijos išorės veiksmų dalis. Vyriausiasis įgaliotinis - Pirmininko pavaduotojas ir Komisijos narys, atsakingas už vystymąsi, turėtų itin glaudžiai tarpusavyje bendradarbiauti šiuo klausimu. Tai, kad naujasis vyriausiasis įgaliotinis taip pat yra Komisijos pirmininko pavaduotojas, atsakingas už ES išorės veiksmų koordinavimą, yra labai naudingas dalykas. Tarnyba taip pat turėtų būti atsakinga už delegacijų administravimą, nors žmonės delegacijose, kaip dabar, priklausys įvairioms tarnyboms - ne tik EIVT, bet taip pat ir Komisijos tarnyboms ir galbūt iš kitų Europos Sąjungos institucijoms ir tarnyboms.
Įsigaliojus Sutarčiai, Komisijos delegacijos taps ES delegacijomis. Tai numato joms naujus įpareigojimus, tačiau nesumažina jų vaidmens atstovaujant Komisijai vykdant pačią įvairiausią veiklą. ES delegacijos turėtų būti atsakingos už atstovavimą, koordinavimą ir derybas nuo pat Sutarties įsigaliojimo dienos. Daugelyje sričių ši procedūra turėtų vykti gana sklandžiai. Vis dėlto, esant ypač dideliam krūviui, reikėtų tam tikro naštos pasidalijimo, ne tik taikant rotacinį pirmininkavimą, bet ir tarp įvairių valstybių narių.
Išorės tarnyba turėtų būti visiškai nauja institucija, ir tai yra itin svarbus uždavinys. Tai, kaip teigiama jūsų pranešime, turėtų vykti palaipsniui. Mes mokysimės drauge. Pirmasis mūsų tikslas - tarp Sutarties įsigaliojimo ir EIVT sukūrimo toliau tęsti veiksmingą ES išorės politikos priemonių įgyvendinimą. Mes ir Tarybos sekretoriatas turėtume drauge dirbti su vyriausiuoju įgaliotiniu - pirmininko pavaduotoju, siekdami užtikrinti, kad nebūtų jokio atotrūkio. Tačiau turime žvelgti toliau. Turėtume sukviesti pareigūnus ir diplomatus iš skirtingų institucijų ir visų valstybių narių. Kaip žinome, bendra užsienio politika nėra paprasčiausiai atskirų 27 valstybių narių politikos priemonių suma. EIVT mums reikalingi žmonės, kurie, išlaikydami nacionalinius ryšius, galėtų mąstyti europinėmis kategorijomis. Todėl reikia kurti ES diplomatinę kultūrą ir ES esprit de corps. Tam reikalingas mokymas.
Pranešime keliama daug žadanti idėja sukurti Europos diplomatinę akademiją. Kol kas galime pasinaudoti valstybių narių diplomatinėmis akademijomis. Visiškai neseniai man teko dalyvauti minint dešimtąsias labai pasiteisinusios Europos diplomatinės programos metines. Vertėtų paminėti, kad nuo aštuntojo dešimtmečio Komisija surengmokymo seminarus daugiau negu 5 700 diplomatų. Viena iš EIVT užduočių - sukurti mokymo strategiją, kuri užtikrintų, kad visi nariai, kad ir koks būtų jų pasirengimas, galėtų tinkamai vykdyti savo užduotis. Ypač delegacijų vadovai turėtų ne tik atlikti savo politinį vaidmenį, bet taip pat atstovauti Komisiją, nes ši veikla sudarys reikšmingą delegacijų įgaliojimų dalį.
Elmaro Broko pranešime taip pat keliamas klausimas, ar EIVT turėtų priklausyti konsulinės tarnybos. Komisija atvira šiai idėjai, net jei jai įgyvendinti prireiktų daugiau laiko. Tai ateities klausimai. Dabar mes turime užtikrinti, kad EIVT galėtų tinkamai veikti ir atstovauti mūsų visų - Europos piliečių, valstybių narių ir Europos Sąjungos - interesus. Komisija pritaria tam, kad būtų sukurta EIVT, ir nori, kad ji sėkmingai veiktų, ir prie to prisidės visais įmanomais būdais. Šis pranešimas įrodo, kad Parlamentas elgsis taip pat.
Atsiprašau, kad kalbėjau ilgai, tačiau manau, kad tai labai svarbu. Prašau man atleisti, pone pirmininke.
Pirmininkas
Komisijos nare, žinoma aš jums atleidžiu, nes visiškai su jumis sutinku. Tai yra labai svarbi tema.
Alojz Peterle
Ponia, einanti Tarybos pirmininko pareigas, Komisijos nare, buvusieji kolegos iš Europos konvencijos, ponios ir ponai, norėčiau pasidžiaugti dėl to, kad pranešėjas Elmar Brok aiškiai apibrėžEuropos Parlamento poziciją klausimais, susijusiais su Europos išorės veiksmų tarnybos sukūrimu.
Šios tarnybos sukūrimas - logiška ir būtina sprendimo sujungti į vieną du užsienio politikos vaidmenis, ir yra itin svarbus formuojant Europos Sąjungos užsienio politikos tapatybę. Kompleksindiplomatija reikštų supaprastinimą, vieningesnius ir veiksmingesnius veiksmus, taip pat didesnį matomumą ir pripažinimą.
Klausimas, kaip sukurti šią jungtinę tarnybą, nėra tik techninis. Jis taip pat turėtų įtaką įgyvendinant politinius siekius, kuriuos Europos Sąjunga norėtų įgyvendinti, sujungdama vyriausiojo įgaliotinio ir Europos Komisijos pirmininko pavaduotojo funkcijas. Naujoji tarnyba turėtų būti kuriama ta pačia dvasia, sujungiant šiuos du užsienio politikos vaidmenis, ir šitaip suvienijant Tarybos ir Komisijos užsienio politikos pastangas.
Svarbu, kad ši tarnyba būtų sukurta tinkamai atsižvelgiant į Komisijos, Tarybos ir Parlamento vaidmenis ir tarpusavio bendradarbiavimą ir kad ji būtų pagrįsta tarpusavio pasitikėjimu ir valia bendradarbiauti.
Nors manau, kad atstovaudama Europos Sąjungos interesams viena tarnyba galės vykdyti operatyvesnę veiklą, pritariu rekomendacijai, kad ji turėtų pradėti veikti palaipsniui, tam, kad galėtų įgyti pačią veiksmingiausią ir tinkamiausią formą. Man atrodo visiškai pagrįsta tai, kad tarnyba turėtų būti Komisijos administracinės struktūros dalis organizaciniu ir biudžeto požiūriu.
Man atrodo, kad itin svarbu, kad būsimoje tarnyboje taip pat dirbtų darbuotojai iš nacionalinių diplomatinių tarnybų, ir tai neabejotinai leistų sukurti geresnę tarnybą, kuri būtų prieinamesnEuropos Sąjungos piliečiams, o ypač toms valstybėms, kurios turi nedaug diplomatinių atstovybių.
Roberto Gualtieri
Pone pirmininke, ministre, Komisijos nare, ponios ir ponai, šiomis diskusijomis ir šiuo pranešimu, kurį turėsime priimti rytoj, šis Parlamentas siekia išreikšti norą sukurti Europos išorės veiksmų tarnybą net šiame išankstiniame etape vykdant konstruktyvų dialogą su Taryba ir Komisija. Manome, kad šis tarpinstitucinis dialogas būtų labai naudingas ir protingas sprendimas, atsižvelgiant į tai, kad procedūra, numatyta pagal Sutartį, leidžiama Parlamentui pateikti nuomonę dėl pasiūlymo, kurį turėtų teikti vyriausiasis įgaliotinis, ir kadangi Parlamento prerogatyvos tvirtinant biudžetą jo sutikimą ir bendradarbiavimą daro itin svarbų. Nekalbant jau apie Komisijos sutikimą, kaip nurodyta Elmaro Broko pranešime, kuris dar labiau išplečia Europos Parlamento įgaliojimų sritį.
Vis dėlto, mes taip pat manome, kad mūsų pareiga yra nedelsiant pradėti šį dialogą, nes Europos išorės veiksmų tarnyba yra viena svarbiausių naujovių, kurios numatytos pagal Lisabonos sutartį. Jos ypatybės gali būti nemaža kliūtis pertvarkant Europos valdymą ir, kaip pasekmė, tam, kaip praktiškai turėtų būti nustatyta bendra Europos Sąjungos institucijų pusiausvyra.
Europos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcija sutinka su pozicija, kuri išdėstyta Elmaro Broko pranešime, kurį rengiant jai teko svarbus vaidmuo. Tai yra pozicija, kuria siekiama nustatyti vaidmenį, kuris tektų tarnybai, nustatant ryšį tarp Europos Sąjungos išorės veiksmų Bendrijos dimensijos ir bendros užsienio ir saugumo politikos tarpvyriausybinės dimensijos, kaip tai nurodyta Lisabonos sutarties V antraštinėje dalyje.
Žinoma, mes suvokiame unikalų tarnybos pobūdį, kurį taip pat atspindi vyriausiojo įgaliotinio ir Komisijos pirmininko pavaduotojo vaidmuo, ir tai, kad tarnyba neturėtų apimti visų Komisijos tarnybų, įgyvendinant daugelį jos išorės veiksmų aspektų - neapsiribojant tik BUSP priemonėmis - pradedant bendradarbiavimu vystymosi labui.
Vis dėlto, mes manome, kad itin svarbu, kad tarnyba leistų didinti Europos Sąjungos užsienio ir saugumo politikos veiksmingumą ir didintų išorės veiksmų nuoseklumą. Mes taip pat manome, kad labai svarbu, kad tarnyba būtų demokratiškai kontroliuojama, Parlamento ir manome, kad šiuo požiūriu jos priklausymas Komisijos administracinei sistemai leistų geriau laikytis šių tikslų, ir tai mums iš tikrųjų yra labai svarbu. Dėl šios priežasties mes balsavome už Elmaro Broko pranešimą.
Andrew Duff
ALDE frakcijos vardu. Pone pirmininke, Komisija yra visiškai teisi, teigdama, kad tarnyba turėtų suderinti visas priemones ir galimybes, kurios būtinos tam, kad būtų galima vykdyti aktyvią užsienio politiką visame pasaulyje. Itin svarbu, kad visi partneriai, tarp jų daugiausia gyventojų turinčios ir didžiausios valstybės, dalyvaujantys šiame svarbiame projekte, galėtų pasitikėti vienas kitu ir tarnyba,.
Itin svarbu, kad JK užsienio reikalų ministerija (Foreign Office) pasiųstų į tarnybą geriausius, o ne nereikalingus žmones. Visiškai sutinku su tuo, kad siekiant stiprinti parlamentinį tikrinimą ir finansų kontrolę, administracinių ir biudžeto tikslų, tarnyba turėtų priklausyti Komisijos sistemai. Norėčiau pasakyti Tarybai, kad nepriimtina, kad tarnyba pagal Finansinį reglamentą būtų priskirta tai pačiai klasei, kaip Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas arba ombudsmenas. Manau, kad šis Elmaro Broko pranešimas buvo geras parengiamasis etapas praktiškai steigiant Išorės veiksmų tarnybą, tačiau taip pat manau, kad prieš žengiant toliau ir prieš skiriant vyriausiąjį įgaliotinį ir Pirmininko pavaduotoją dabar reikėtų sustoti, ir išspręsti kai kuriuos svarbius klausimus.
Parlamentui labai svarbu turėti politinį pašnekovą, svarstant Išorės veiksmų tarnybos ir jos programos klausimus, todėl prašome valstybes - siūlykite savo žmones į šiuos postus.
Indrek Tarand
Pone pirmininke, ponios ir ponai, man teko didelgarbir malonumas dirbti su žmonėmis, kurie kelia man didelį susižavėjimą. Norėčiau pasveikinti Elmarą Broką ir kitus, kurie prisidėjo rengiant šį pranešimą. Dabar aš vis dėlto pacituosiu José Manuelį Barroso, kuris šį rytą sakė: "Net institucijos nėra amžinos; mums reikalinga didžiulpolitinvalia." Iš tikrųjų, institucinis darbas neįmanomas be politinės valios. Tam, kad būtų išvengta padėties, kai bus sukurta dar viena institucija, mūsų politinvalia turėtų būti pirmaeilės svarbos klausimas. Mūsų tikslas - sukurti tikrai europietišką ir sui generis organizaciją, kuri atstovautų bendriems Europos piliečių interesams. Tam, kad būtų išvengta bet kokio dubliavimo arba netinkamo išteklių naudojimo, kuris neretai pasitaiko, turėtume užtikrinti, kad Europos Parlamentas kontroliuotų biudžeto išlaidų paskirstymą ir šių išteklių panaudojimą.
Pranešime plačiai apibūdinti principai, pateikti Europos aukščiausiajam teismui, kuriais vadovaujantis bus paskirtas vyriausiasis įgaliotinis ir priimtas reikalingas veiksmų planas. Priėmus šį planą, mūsų visų padėtis taps geresnė, ir mes turėsime galimybę pareikšti savo politinę valią. Kadangi visiems žinomi žaliųjų partijos tikslai - taikos palaikymas, Pagrindinių teisių chartijos reikalavimų laikymasis ir, žinoma, lyčių lygyb- aš nepradėsiu jų visų vardyti šiandien, nors pažadu prie jų sugrįžti, kai bus galimybė. Lygiai taip pat, mano nuomone, Taryba pasielgtų labai išmintingai, skirdama į vyriausiojo įgaliotinio postą moterį, nes Komisijos pirmininkas nėra moteris. Iš tikrųjų, moteris niekuomet nevadovavo Europai, ir todėl, jei mes kuriame naują Europos instituciją, būtų gera idėja atsižvelgti į šį aspektą.
Kalbant apie pranešimą, atkreipiau dėmesį į tam tikrus neigiamus aspektus. Buvo minėta, kad Europos Parlamentui čia nenumatyta jokio vaidmens ir šiuo pranešimu jis tik mėgina susireikšminti. Mano atsakas į panašų požiūrį yra toks, kad Parlamentui tenka svarbus vaidmuo ir į tai būtina atsižvelgti. Mūsų pranešimas dėl Europos išorės veiksmų tarnybos yra puiki galimybtai paviešinti. Todėl kreipiuosi į visus, prašydamas pritarti šiam pranešimui, atsižvelgiant į tai, kad į jį nebuvo įtraukti visi patobulinimai ir pageidavimai. Svarbiausia yra tai, kad pranešimas būtų priimtas dabar.
Ashley Fox
ECR frakcijos vardu. - Pone pirmininke, norėčiau pareikšti savo nusivylimą, kad dar kartą šiame Parlamente svarstomas pranešimas, kuriuo užbėgama už akių Lisabonos sutarties ratifikavimui. Spėlioju, ar turėtume svarstyti šį klausimą šiandien, jei šį klausimą tebesvarsto Vokietijos konstitucinis teismas. Manau, kad ne, todėl klausiu, kodėl su Čekija elgiamasi kitaip. Perfrazuojant George Orwellą, visos valstybės narės yra lygios, tačiau kai kurios iš jų lygesnės.
Norėčiau pasisakyti prieš Europos diplomatinio koledžo kūrimą. Šiuo metu, kai visos valstybės narės patiria didelių sunkumų biudžeto srityje, ES turėtų riboti savo išlaidas. Mes turime kontroliuoti, kaip panaudojamos visuomenės lėšos. Mūsų tikslas - tinkamai panaudoti visuomenės lėšas ir, jei galima, siekti sugrąžinti lėšas valstybėms narėms ir mokesčių mokėtojams, kuriems atstovaujame.
Nenurodyta šio pasiūlymo kaina. Tai dar vienas pavyzdys, kaip kai kurie šių rūmų nariai demonstruoja pernelyg plačius užmojus, švaistydami kitų žmonių pinigus. Europos diplomatijos koledžas yra pinigų švaistymas ir dar viena nereikalinga našta mokesčių mokėtojams.
Norėčiau priminti kolegoms, kad bet kokia bendra pozicija dėl užsienio politikos turėtų būti apibrėžta valstybių narių, atstovaujamų Taryboje, o ne Komisijos, ir, aišku, ne šio Parlamento. Bet kokie papildomi darbuotojai, reikalingi EIVT, turėtų būti deleguojami valstybių narių ir jų nebūtina papildomai mokyti. Jie turėtų atstovauti pasaulyje Ministrų Tarybos poziciją, o ne kai kurių Europos valstybių politiką.
Diplomatinis koledžas ES būtų reikalingas tik ES perėmus užsienio reikalų kontrolę iš valstybių narių. Tikiuosi, kad ši diena niekuomet neateis ir darysiu viską, kad to nenutiktų.
(Kalbėtojas sutiko atsakyti į klausimą pagal Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnio 8 dalį)
Andrew Duff
Pone pirmininke, ar galiu paklausti kalbėtoją, jei jo nusivylimui Lisabonos sutartis įsigalios, ar jis pritars tam, kad Chris Patten būtų paskirtas vyriausiuoju įgaliotiniu?
Ashley Fox
Pone pirmininke, man labai malonu, kad jūs manęs to klausiate, tačiau abejoju, ar šis sprendimas nuo manęs kažkaip priklausytų.
Helmut Scholz
Pone pirmininke, Komisijos nare, dėkoju jums už suteiktą galimybę šiandien čia kalbėti. Europos vieningųjų kairiųjų jungtinfrakcija - Šiaurės šalių žalieji kairieji - ne kartą plenariniuose posėdžiuose iš esmės kritikavo Europos Sąjungos užsienio ir saugumo politikos kryptis ir pobūdį ir prieštaravo šiai krypčiai, kuri taip pat numatyta ir pagal Lisabonos sutartį. Diskusijos dėl pranešimo, kuris yra vienas svarbiausių per visą šią kadenciją, vyksta šios parlamentinės kadencijos pradžioje. Deja, nors iš parlamentinės veiklos perspektyvos suprantu Elmaro Broko motyvus, turime priimti sprendimus iki tam tikros datos, todėl tinkamai ir atsakingai priimti sprendimus visais šiais sudėtingais klausimais, susijusiais su šios naujosios struktūros turiniu, būtų nepaprastai sudėtinga.
Per diskusijas paaiškėjo, kiek daug dalykų vis dar kybo ore ir tebėra politinio žaidimo, į kurį įtraukiami nacionaliniai interesai, vyriausybės ir ES struktūros, objektas. GUE / NGL frakcija tam prieštarauja. Todėl mes manome, kad Europos Parlamentas turėtų pasinaudoti galimybe po derybų dar kartą svarstyti Europos išorės veiksmų tarnybos (EIVT) klausimą, atsižvelgiant į lūkesčius, kurie šį rytą plenarinėje sesijoje buvo išsakyti pirmininkaujančiai Švedijai dėl riboto derybų mandato. Mes, Europos Parlamento nariai, taip pat turėtume užtikrinti, kad Europos piliečiai būtų kiek galima geriau informuoti apie įvairius EIVT aspektus, ypač atsižvelgiant į abejones ir kritiką, susijusią su Lisabonos sutartimi, ir siekiant didesnio skaidrumo ir stiprinant demokratinę bendro sprendimo priėmimo procedūrą.
Diskusijos dėl EIVT sukūrimo mėnesiais vyko už uždarų durų. Mano frakcija norėtų dar kartą pakartoti, kad nevykę bandymai įtraukti Europos Parlamentą, suinteresuotas pilietinės visuomenės organizacija arba net nacionalinius parlamentus kelia labai rimtų abejonių. Tai ypač svarbu, nes atviros ir skaidrios diskusijos dėl institucinių struktūrų yra labai svarbios jų patikimumo ateityje ir jų atskaitomybės visuomenei požiūriu. Todėl pritariu Elmarui Brokui, kuris šiuo pranešimu siekia, kad Europos Parlamentas galėtų taikyti bent parlamentinio bendro sprendimų priėmimo procedūrą. Kai kuriuose mūsų prašymuose siekiama to paties.
Mes prieštaraujame visoms pastangoms - ir aš sakau tai labai nedviprasmiškai ir kategoriškai - įtraukti EITV į politines ir karines struktūras, nesvarbu, tai įvyktų dabar ar ateityje, kaip neseniai Taryboje siūlPrancūzija. Karinio planavimo, slaptų tarnybų struktūrų ir bendrų diplomatinių ir politinių užduočių galimas derinimas, mūsų požiūriu, nėra priimtinas.
Morten Messerschmidt
Pone pirmininke, vakar manęs buvo prašyta nurodyti tris priežastis, kodėl žmonės galėtų balsuoti prieš šį pranešimą. Tai gana paprasta: demokratija, demokratija ir dar kartą demokratija.
Pirmiausia, parlamentas norėtų priimti pranešimą, pagrįstą Sutartimi, kurios likimas nėra iki galo aiškus. Niekas nežino, kas laukia Lisabonos sutarties, ir kiekvienas, jaučiantis bent truputėlį pagarbos demokratinėms struktūroms - bent truputėlį pagarbos tokioms valstybėms narėms kaip Čekija - turėtų palaukti, kol pagaliau paaiškės, kas laukia Lisabonos sutarties ateityje.
Antra, šis pranešimas (ir visas sumanymas dėl užsienio reikalų tarnybos) yra ne kas kita, kaip visiška nepagarba ir nesiskaitymas ir valstybių narių teisės įgyvendinti savo užsienio politikos priemones pažeidimas. Tai yra taip pat priežastis, kodėl šiuo pranešimu visa atsakomybnumatoma perkelti Komisijai. Komisija, žinoma, ypač visuomenės atstovavimo požiūriu, nėra renkama rinkėjų. Kitaip tariant, jei žmonės norėtų kitokios užsienio politikos, nėra visiškai jokių galimybių pakeisti vykdomą politiką, nes žmonės gali pakeisti tik Tarybą, tai yra vyriausybes - bet ne Komisiją.
Trečia, tai yra demokratijos profanacija, kai šis Parlamentas norėtų suteikti dar daugiau teisių Komisijai tam tikrose nepriklausomai valstybei svarbiose srityse. Šis Parlamentas pagrįstas kratos - išimtinai galia. Jis niekuomet nebuvo pagrįstas demos. Mes turėtume daugiau dėmesio skirti demos - žmonėms, o ne valdžiai. Todėl mums reikia daugiau demokratijos. Dėl šios priežasties pranešimas turėtų būti atmestas.
Andrew Henry William Brons
Pone pirmininke, šiuo pranešimu mus bandoma nuraminti dėl tarnybos, tačiau, mano nuomone, rezultatas yra visiškai priešingas. Jame teigiama, kad, viena vertus, ši tarnyba papildo valstybių narių diplomatiją ir šiuo požiūriu tai nekelia jokių abejonių. Vis dėlto, likusi pranešimo dalis visiškai tam prieštarauja.
4 dalyje teigiama, kad tarnybos - tai yra jos galių - neįmanoma iš anksto visiškai apriboti ar apibrėžti. 8 dalies d punkte teigiama, kad delegacijos, kurios yra tarnybos dalis, galėtų perimti iš valstybių narių konsulines paslaugas. Aišku, kad šia tarnyba siekiama - ne trumpuoju, o ilguoju laikotarpiu - perimti ir pakeisti valstybių narių diplomatinį atstovavimą, taip pat net Jungtinės Karalystės ir Prancūzijos veto balsus JT Saugumo Taryboje.
Kai girdime ES instituciją teigiant, kad ji nedarys to ir to, tai iš tikrųjų parodo, kas jai rūpi. Atsiprašysiu W. Shakespeare, bet "ji perdaug dosni pažadų". Kas ir kaip iš tikrųjų kontroliuos šią instituciją? Nemanau, kad Taryba. Ji priima sprendimus vienbalsiai. Jei ji negali nuspręsti, tarnyba paprasčiausiai toliau tęs savo darbą. Parlamentas? Ne, jo veikla tėra konsultacijos. Ši institucija vykdys užsienio politiką, esančią virš valstybių narių, kurios negalės veiksmingai kontroliuoti nei valstybės narės, nei Europos Parlamentas. Nacionalinių vyriausybių vaidmuo prilyginamas parapijų tarybų vaidmeniui.
Carlo Casini
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, pirmiausia jaučiu pareigą padėkoti pranešėjui, kuris atliko puikų darbą ir, kaip Konstitucinių reikalų komiteto pirmininkas, taip pat turiu padėkoti visiems komiteto nariams ir abiem komitetams - Užsienio reikalų komitetui ir Vystymosi komitetui - kurie pateikšią nuomonę, už labai greitai atliktą darbą.
Faktiškai parengėme dokumentą, - kuriam, tikiuosi, bus pritarta, - kuris spalio 29 ir 30 d. galėtų būti pateiktas Tarybai. Mes esame įsitikinę, kad šis pranešimas nėra pats geriausias. Juo paprasčiausiai nurodoma keletas veiksmų krypčių, tam tikra veiklos kryptis Tarybai ir vyriausiajam įgaliotiniui, kuris turėtų būti paskirtas.
Vyriausiasis įgaliotinis turėtų parengti organizacinį savo veiklos planą, kurį, savo ruožtu, svarstysime mes. Todėl mūsų Parlamentui bus pateiktos tik gairės. Taip pat žinome, kad operacijos, susijusios su Išorės veiksmų tarnyba, sėkmlabai priklausys nuo vyriausiojo įgaliotinio, kuris turės viską organizuoti ir visiems vadovauti. Per jį sieksime vykdyti nuoseklią ir veiksmingą užsienio politiką. Esame įsitikinę, kad yra įvairių sunkumų, apie kuriuos kalbėta, tačiau sunkumai įveikiami. Svarbu aiškiai nustatyti veiklos apimtį, informaciją, taikymo sritį.
Elmaro Broko pranešime esama kai kurių įdomių pasiūlymų šiuo klausimu, - kalbėsiu trumpai, nes verčia laikas, - tačiau bet kuriuo atveju jais numatoma tarnybos integracija į Komisijos administracinę struktūrą, sprendimas toliau kurti Bendrijos modelį ir pasiūlymas, kuris, be to, nustatytas pagal Lisabonos sutartį, kad EIVT turėtų dirbti Komisijos ir Tarybos sekretoriatų ir Komisijos delegacijų darbuotojai.
Yra dvi naujovės, kurias, manau, verta paminėti: Europos Sąjungos ambasados, kurioms vadovautų Europos išorės veiksmų tarnybos darbuotojai, taip pat apimančios Komisijos atstovybes trečiosiose šalyse ir Tarybos ryšių tarnybas, komandiruojant ekspertus iš generalinių direktoratų; ir pagrindas sukurti Europos diplomatinį koledžą, kuris yra dėmesio verta mintis.
Man skirtas laikas baigiasi. Galiu tik pareikšti norą, kad šis pranešimas būtų priimtas, ir priimtas didele balsų dauguma.
Zita Gurmai
Pone pirmininke, kaip mes visi žinome, Europos išorės veiksmų tarnyba yra viena pagrindinių naujovių pagal Lisabonos sutartį. Todėl mes visi turime būti labai atidūs ir atsakingi, ją kuriant.
Visi sutinkame su tuo, kad ji turėtų pradėti veikti iš karto, kai tik įsigalios Lisabonos sutartis. Komisija ir Taryba šiuo metu rengia rekomendacijas, kurios turėtų būti pristatytos Europos Vadovų Tarybai šio mėnesio pabaigoje. Todėl itin svarbu, kad Europos Parlamentas turėtų įtakos šiam procesui.
Šiandienos diskusija ir po jos priimta rezoliucija yra itin svarbios, nes jos mums reikalingos kaip Tarybos ir Europos Komisijos politinio sutarimo steigiant tarnybą ženklas.
Labai didžiuojuosi savo kolegos darbu, kuris yra įvairių partinių frakcijų šiuose rūmuose svarstymų rezultatas. Mes primygtinai reikalaujame, kad Europos Sąjungos išorės santykiais būtų išsaugotas Bendrijos modelis. Nariai norėtų matyti, kad tarnyba būtų prijungta prie Europos Komisijos ir būtų bendro Bendrijos biudžeto dalis. EIVT turėtų priklausyti Komisijos administracinei sistemai ir biudžetui ir oficialiai priklausyti Komisijai kaip sui generis institucija Komisijos struktūroje.
Labai svarbi yra biudžeto komisija. Tai yra svertas, kuriuo naudodamasis EP galėtų vykdyti savo įgaliojimus. Šitaip Parlamentas galėtų ir turėtų įgyvendinti biudžeto kontrolės ir demokratinio jo tikrinimo tikslus. Yra daug klausimų, kuriuos reikėtų svarstyti, pavyzdžiui, aiškus EIVT užduočių pasidalijimas ir atsakingi Europos Komisijos padaliniai - atsižvelgiant į tai, kad mes dar nežinome būsimosios Komisijos struktūros - ir vyriausiojo įgaliotinio santykiai su skirtingais Europos Sąjungos atstovais užsienyje, tačiau ši rezoliucija yra pirmoji Europos Parlamento pozicija, po kurios turėtų sekti ir tolesni žingsniai.
Mes taip pat neturėtume pamiršti žmogiškojo veiksnio. Vyriausiasis įgaliotinis turėtų būti nusipelnęs, kompetentingas ir itin profesionalus asmuo, kurį palaikytų Komisija, Taryba ir nacionalinės diplomatinės tarnybos. Esu įsitikinusi, kad institucinėje EIVT struktūroje turi būti laikomasi lyčių pusiausvyros, kuria būtų siekiama vykdyti Europos Sąjungos įsipareigojimus integruojant lyčių lygybę į jos politikos priemones.
Ir pagaliau man, kaip žmogui, per pastaruosius 15 metų dirbusiam darbą siekiant vienodo moterų atstovavimo politikoje, būtų labai malonu, jei tai būtų moteris.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
(NL) Pone pirmininke, kai kurie kolegos nariai savo kalbose mano galį mus mokyti demokratijos. Todėl aš galbūt galėčiau nurodyti, kad ir Konstitucinių reikalų komitete, ir Užsienio reikalų komitete, kurio nuomonę aš parengiau, mes pasirūpinome, kad diskusijos ir balsavimas dėl mūsų tekstų neįvyktų tol, kol nebus žinomas Airijos referendumo rezultatas. Taip pasielgėme iš pagarbos tam verdiktui, kurio laukėme iš Airijos gyventojų. Jie, laimei, pasak"taip", tačiau galėjo tarti ir "ne". Mes siekėme į tai atsižvelgti, kaip ir į kitos savaitės Tarybos posėdį. Todėl turime užbaigti mūsų diskusiją ir tekstus per labai trumpą laiką. Tie kolegos nariai, kurie norėtų mus pamokyti demokratijos, žinoma, taip pat dėl to skundėsi. Aš nukrypau nuo temos.
Šiandien mes gyvename labai svarbiu metu. Tekstai, kuriuose pateikta mūsų nuomonė, kaip turėtų atrodyti būsimoji Europos išorės veiksmų tarnyba, yra naujos Europos Sąjungos eros pranašas. Tiems iš mūsų, kurie stebėjo Europos Sąjungos raidą ir prisimena pirmuosius kuklius užsienio politikos, jau nekalbant apie saugumo ir gynybos politiką, žingsnius, Sutartis - pirmiausia, Mastrichto, po to Amsterdamo - galbūt atrodė, kaip ir man tuo metu, kad ši diena niekuomet neateis, kad mes niekuomet negalėsime parengti bendros Europos Sąjungos diplomatijos pagrindų.
Tie iš mūsų, kurie galėjo atidžiai stebėti, kaip šioje srityje klostėsi įvykiai, taip pat turėtų prisiminti, kad vos prieš keletą mėnesių kai kurios mūsų diplomatinės tarnybos visiškai nenorėjo pripažinti šių didžiulių pokyčių, kai visos delegacijos nuo pirmos dienos turės vadovautis būsimojo vyriausiojo įgaliotinio nurodymais.
Mano pačios politiniai ir vyriausybiniai įpareigojimai ankstesnėje politinėje veikloje mane išmokė, kad niekas nėra paprasta. Mes vis dar išgyvename svarbius pokyčius ir, tikiuosi, šiam pranešimui bus pritarta didele balsų dauguma.
Franziska Katharina Brantner
(DE) Pone pirmininke, mūsų frakcija pritaria pagrindinei struktūrai, kurią siūlo Elmar Brok savo pranešime ir ypač Europos Parlamento kontrolės ir Bendrijos užduočių išsaugojimui. Vis dėlto, siekiant užtikrinti kad bendra Išorės veiksmų tarnyba galėtų sėkmingai veikti ir nebūtų tik Komisijos arba Tarybos priedėlis, turėtume dabar išsamiau aptarti jos turinį ir funkcijas.
ES reikalinga nauja, integruota užsienio politika, kuri leistų jai veiksmingai spręsti pasaulines problemas. Išorės veiksmų tarnyba turėtų paskatinti ES įgyvendinti ir vykdyti nuoseklias, kompleksines politines strategijas ir kampanijas. Mums ši tarnyba, pavyzdžiui, yra reikalinga dabar, diskusijose dėl klimato kaitos Kopenhagoje. Mes turime atsisakyti tradicinės diplomatijos, kitaip ši tarnyba duos mums mažai naudos.
Todėl norėčiau išskirti keturias sritis, kuriose, mano nuomone, tarnyba galėtų kurti naują užsienio politiką. Pirmiausia, mums reikia, kad naujojoje tarnyboje būtų direktoratas taikai stiprinti ir krizėms valdyti. Nors tam yra atitinkamų finansinių priemonių ir misijų, iki šiol turėjome tik mažus ir suskaidytus organizacinius vienetus. Antra, mes norime, kad būtų užtikrintas darbuotojų rengimas ir mokymas. Paprasčiausiai užbaigti diplomatinį koledžą nepakanka. Be to, norime užtikrinti, kad tie personalo darbuotojai, kurie dėvi uniformas, nebūtų tik paprasčiausiai baigę gynybos koledžą. Visi jie bent dalį savo išsilavinimo turėtų įgyti bendrai ir todėl mes raginame sukurti Europos išorės veiksmų akademiją. Trečia, Tarybos sekretoriate mums nereikalinga dviguba Tarybos pirmininko struktūra. Todėl ši organizacija turėtų taip pat palaikyti Išorės veiksmų tarnybą. Mano kolega Indrek Tarand minėjo, kad mes esama tvirtai įsitikinę, kad šį kartą reikėtų skirti moterį.
Charles Tannock
Pone pirmininke, atsižvelgiant į tai, kad Europos Sąjunga norėtų turėti didesnius įgaliojimus sprendžiant tarptautinius klausimus, jai, be abejonės, reikalingos priemonės, kurios padėtų atstovauti mūsų bendroms vertybėms visame pasaulyje, esant, žinoma, visų 27 valstybių narių vienbalsiškumui.
Tačiau kaip užtikrinti šį vaidmenį? Kur turėtų būti ribos? Mes ECR frakcijoje, kuri nusiteikusi prieš federalizmą, manome, kad užsienio politika turėtų būti atskirų valstybių narių prerogatyva. Todėl mums kelia nerimą, kad Lisabonos sutartis, jeigu ji bus priimta, galėtų turėti įtakos tolesniems įvykiams, kurie galiausiai visiškai panaikintų šią prerogatyvą.
Europos išorės veiksmų tarnyba siūloma papildyti ir nekonkuruoti arba kenkti valstybių narių dvišaliams diplomatiniams veiksmams ir numatyti galias, kylančias pirmiausia iš Tarybos, o ne iš Komisijos. Parlamentas turėtų vykdyti savo teises tikrinti EIVT ir formuoti jos biudžetą. Atsižvelgiant į tai, kad Elmaro Broko pranešime daug kalbama apie ES ambasadas, norėčiau, kad Komisija dar kartą pakartotų tai, ką ji man sakprieš metus - tai yra kad EIVT atstovybės arba delegacijos nebus vadinamos ambasadomis. Pavadinus šias atstovybes ambasadomis tai dar labiau padidintų baimę, kad ES siekia tapti savarankiška valstybe.
Willy Meyer
(ES) Pone pirmininke, Europos vieningųjų kairiųjų - Šiaurės šalių dešiniųjų kairiųjų - frakcija balsuos prieš šį pranešimą, pirmiausia todėl, kad mes nepritariame Lisabonos sutarčiai.
Mes manome, kad Lisabonos sutartis neatspindi Europos projekto, sumanyto žmonių ir žmonėms, dvasios. Iš tikrųjų, yra visiškai priešingai. Ja numatomas krizės modelis, modelis, kuris neleidžia visuomenei kištis į ekonomiką.
Jaučiamas noras judėti į priekį dviem skirtingais greičiais: mes skubame užtikrinti, kad Europa kalbėtų vienu balsu užsienyje, tačiau Europos Sąjunga neturi galių įkvėpti gyvybę ekonomikai savo pačios priemonėmis, nes neturi nei iždo, nei kitokių aktyvių politikos priemonių pramonei skatinti. Ji taip pat neturi pajėgumų formuoti valiutų kursą arba kontroliuoti Europos centrinį banką. Todėl mes nepritariame panašiai filosofijai.
Jei Lisabonos sutartis bus priimta, pritarus Komisijai ir po konsultacijų su Parlamentu, Europos išorės veiksmų tarnyboje turėtų dirbti penki tūkstančiai darbuotojų, po to, kai bus priimtas Tarybos sprendimas pateikus būsimojo pirmininko pavaduotojo pasiūlymą.
Mes nepritariame šiai struktūrai, nes jai taip pat suteikti įgaliojimai spręsti pačius įvairiausius klausimus, susijusius su karinėmis krizėmis. Mes manome, kad kontrolyra taip pat nepakankama. Mūsų nuomone, ši kontrolturėtų atitikti griežčiausius demokratinius reikalavimus, kaip tai yra kiekvienoje valstybėje narėje.
Todėl, mes manome, kad ši filosofija neatitinka Europos dvasios, kurią išpažįsta mano frakcija, tai yra Europos, kuri faktiškai dalyvautų sprendžiant klausimus, turinčius įtakos mums visiems, pavyzdžiui, esant dabartinei recesijai ir nedarbui, kurio lygis šiuo metu yra didžiausias nuo dvidešimto amžiaus ketvirtojo dešimtmečio.
Štai kodėl, ponios ir ponai, mes ketiname balsuoti prieš šį pranešimą.
David Campbell Bannerman
Pone pirmininke, šis Elmaro Broko pranešimas yra įrodymas, kad siekiama formuoti vieningą Europos Sąjungos supervalstybę. Vadovaujantis pavojinga Lisabonos konstitucija, mums visiems bandoma primesti nerenkamą prezidentą ir užsienio reikalų ministrą. Dabar šiame pranešime taip pat kalbama apie naują Europos diplomatinę tarnybą, vadinamąją Europos išorės veiksmų tarnybą, o juk ambasados atstovauja nacionaliniams interesams.
Taigi, kokiems nacionaliniams interesams atstovaus šie naujieji ES diplomatai ir ambasados? Jie atstovaus interesams, kurie nėra susiję su mūsų valstybių, prekybos ir mūsų verslo interesais. Jie atstovaus Europos Komisijos interesams. Visos kitos nacionalinės ambasados taps nereikalingos. Jau dabar JK ambasados visame pasaulyje parduoda savo nekilnojamąjį turtą.
Šis ES supervalstybės projektas kuriamas pasitelkiant apgaulę, nesąžiningumą ir neigimą, tačiau federalistai nesiekia sukurti naujų Jungtinių Amerikos Valstijų. Jie kuria naująją Jugoslaviją. Sujungdami labai skirtingas tautas, kultūras ir ūkį į vieną bendrą Tarybų Sąjungos pobūdžio biurokratinę sistemą, mes įžengiame į tikrai pavojingą sritį.
Man teko dirbti Didžiosios Britanijos Vyriausybėje, kai vyko Šiaurės Airijos taikos procesas. Mačiau, kas atsitinka, kai nesilaikoma demokratijos principų. Tai nėra geras vaizdas. Dabar man tenka stebėti, kaip demokratija paminama čia, Europoje. Jūs norėtumėte išpažinti meilę ir taiką, tačiau neleistinais būdais siekiate priimti Lisabonos sutartį ir užgrobti mūsų ambasadas, ir statote Europą į karo pavojų.
Martin Ehrenhauser
(DE) Pone pirmininke, Tarybos vykdomi veiksmai nėra skaidrūs. Sprendimai priimami de facto daugelyje dažnai neskaidrių darbo grupių ir COREPER taryboje. 2008 m. tik 1 proc. darbotvarkės klausimų Užsienio Ministrų Taryboje buvo svarstyti viešai.
Panašiomis aplinkybėmis praeito amžiaus paskutiniame dešimtmetyje be jokių konsultacijų ir demokratinės kontrolės pradėta formuoti Europos saugumo ir gynybos politika (ESGP). Būtent šiomis aplinkybėmis bus taip pat sukurta ir Europos išorės veiksmų tarnyba. Mano atsakas yra aiškus - "Ne". To neturėtų būti! Mums reikalinga iš tikrųjų demokratiška parlamentinkontrolir taip pat nesuvaidintas skaidrumas.
Esu taip pat gana nustebęs, kad ypač jūs, Elmarai Brokai, staiga tapote parlamentinės kontrolės šalininku. Ar ne Lisabonos sutartimi numatyta ESGP srityje atsisakyti šios kontrolės? Vis dėlto, jūs pritariate šiai Sutarčiai. Iš biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros visiškai aišku, kaip veikia jūsų frakcija biudžeto kontrolės klausimais. Ar nebus taip, kad per artimiausias keletą savaičių jūsų frakcija balsuos už Tarybos biudžeto įvykdymo patvirtinimą Biudžeto kontrolės komitete, nors Taryba tinkamai neatsakį pateiktus klausimus?
Deja, nors jūsų projekte yra kai kurių gerų užuomazgų, šį projektą faktiškai galima pavadinti veidmainišku, nepatikimu ir atveriančiu kelią Lisabonos sutarties silpnybėms.
Rafał Kazimierz Trzaskowski
Labai jums dėkoju pone pirmininke, Komisijos nare, ministre, pradėsiu nuo konteksto. Nors aš iš tikrųjų žaviuosi retorine mūsų draugų iš UKIP iškalba, man, kilusiam iš Vidurio Europos, įdomu, kad jūs norite pasidalyti gyvenimo komunistinio J. B. Tito režimo Jugoslavijoje arba Tarybų Sąjungoje, patirtimi. Labai įdomu.
Pirmiausia, leiskite pasveikinti Elmarą Broką už tai, kad jis parengpranešimą, kuriame puikiai atstovaujama pagrindinei Europos Sąjungos politikos krypčiai, ir leiskite pakartoti - pagrindinei krypčiai šiame Parlamente.
Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai ir pradėjus veikti naujajai tarnybai mes padidinsime savo galimybes kalbėti vienu balsu. Mes sutinkame, kad naujoji tarnyba turėtų būti kiek galima arčiau Komisijos, nes tik Bendrijos metodas leistų užtikrinti mūsų veiksmų nuoseklumą ir, svarbiausia, požiūrį, kurio mes visi tam tikru laipsniu turėtume laikytis.
Kad naujoji tarnyba galėtų patikimai veikti, būtina užtikrinti kiek galima didesnį demokratinį jos patikimumą. Todėl sveikintinos pastangos didinti šio Parlamento tikrinimo galias.
Svarbiausia, kad būtų daroma viskas, kas įmanoma, kad būtų užtikrinta, kad naujoji tarnyba būtų kuo geriausios kokybės ir ja būtų pasitikima. Mes turime daryti viską, kas nuo mūsų priklauso, kad Komisija, Taryba ir 27 valstybės narės pasiųstų į EIVT dirbti pačius geriausius žmones. Štai kodėl jie visi turi turėti vienodą statusą. Darbas tarnyboje turėtų būti laikomas sudedamąja jų darbuotojų karjeros namuose dalimi. Dirbti tarnyboje žmonės turi būti pasirenkami atsižvelgiant į jų gebėjimus, tačiau taip pat išlaikant geografinę pusiausvyrą, kad būtų paneigti nepagrįsti nuogąstavimai, kad valdžią tarnyboje galėtų kažkas uzurpuoti.
Lisabonos sutartis yra svarbi ir skiriasi nuo kitų sutarčių tuo, kad labai daug kas priklauso nuo jos įgyvendinimo. Tikiuosi, kad šio Parlamento įžvalgos leis Tarybai ir Komisijai faktiškai įgyvendinti šią Sutartį taip, kad mes padidintume savo gebėjimus kalbėti vienu balsu.
Proinsias De Rossa
Pone pirmininke, norėčiau pasidžiaugti Elmaro Broko pranešimu ir paraginti siekti skubios pažangos kuriant demokratiškai atskaitingą EIVT. Norėčiau tikėti, kad ši tarnyba leis užtikrinti didesnį glaudesnį ryšį tarp mūsų politikos tikslų ir sprendimų tvaraus vystymosi, žmogaus teisių ir skurdo mažinimo srityse.
Iki šiol mums nepavyko užtikrinti mūsų politikos priemonių nuoseklumo. Dažnai mūsų prekybos politikos priemonės tiesiogiai prieštarauja mūsų vystomojo bendradarbiavimo politikos priemonėms. Taip pat norėčiau įspėti dėl to, kad neturėtų būti jokių minčių dėl vystomosios politikos priskyrimo užsienio politikai. Mums reikalinga autonomiška vystymosi tarnyba, kuri būtų atskaitinga autonomiškai veikiančiam Komisijos nariui, atsakingam už vystymąsi ir humanitarinę pagalbą. Siekiant užtikrinti nuoseklumą, mums reikalinga siūlomų sprendimų palyginamoji analizė, atranka ir poveikio vystymosi politikos tikslams vertinimas.
Louis Michel
(FR) Pone pirmininke, ponios ir ponai, sveikinu Elmarą Broką ir dėkoju jam už puikų mums pateiktą pranešimą - pavadinčiau jį ypatingu pranešimu.
Šios naujos išorės tarnybos sukūrimas yra galimybė, kuria privalome pasinaudoti. Parlamentas turi turėti žodį ne tik biudžeto, bet ir visos tarnybos struktūros klausimais. Kaip minėta, ši tarnyba turi turėti jai reikalingas vidaus darbo taisykles. Mums būtinai reikalingos veiklos taisyklės, kuriomis būtų siekiama laikytis Sutarties dvasios. Veikti priešingai reikštų sukelti tam tikrų valstybių narių nepasitikėjimą. Aš konkrečiai turiu omenyje mažąsias ir naująsias valstybes nares.
Taip pat turėtume daugiau dėmesio skirti išorės tarnybos įgaliojimams nustatant strategiją ir politinius prioritetus ir didinant išorės veiklos nuoseklumą. Itin svarbu vengti išorės tarnybos ir Komisijos delegacijų veiklos dubliavimo ir siekti sukurti tarnybą, kuri leistų užtikrinti bendrų išorės veiksmų pridėtinę vertę. Išorės tarnyba turėtų reikšti Komisijos požiūrį. Ji turėtų ne tik vykdyti, bet ir įkvėpti tarpvyriausybinius veiksmus. Taip pat norėčiau pridurti, kad itin svarbi vyriausiojo įgaliotinio (pirmininko pavaduotojo) asmenybė, kuri taip pat kuria pridėtinę vertę.
Pagaliau, pone pirmininke, nors mes abu sutinkame dėl to, kad vystymosi srityje siekiama visiškai kitokių tikslų, kartu tai yra viena išorės politikos priemonių. Tai neigti būtų naivu. Vienas iš sprendimų galėtų būti programavimą palikti Komisijos nariui, atsakingam už vystymąsi, susitarus su vyriausiuoju įgaliotiniu.
Paskutinis klausimas - ši diskusija negali vykti atskirai nuo diskusijos dėl Europos vystomojo fondo biudžeto.
Bastiaan Belder
(NL) Pone pirmininke, dabar, kai Airijos referendumas jau praeityje, Europos Parlamentas dar kartą ketina parodyti, kokias vertybes jis remia, ir tai daryti su didele energija ir entuziazmu. Šiuo pranešimu siekiama pavaizduoti utopinį išorės tarnybos, kuri dar nepradėjo veikti, vaizdą įgyvendinant bendrą užsienio ir saugumo politiką (BUSP),.
Viena iš ypatingų šio pranešimo savybių yra jo herojinis bandymas paraginti Komisiją suderinti visą jos institucinę sandarą. Kas lemia tokią poziciją? Manau, kad daug kolegų narių norėtų panaudoti išorės tarnybą kaip Trojos arklį perimant per Komisiją BUSP kontrolę.
Apgailėtina, kad Europos Parlamentas ir kitos institucijos vis dar neturi jokio supratimo, kaip turėtų veikti ši tarnyba. Laipsniškas procesas, nurodytas 4 dalyje, yra rizikingas institucinis veiksmas, ir iš tikrųjų baigsis institucijų ašaromis, atleiskite už šį kalambūrą.
György Schöpflin
Pone pirmininke, aš taip pat norėčiau prisidėti prie tų, kurie remia Elmaro Broko pranešimą ir taip pat pareikšti nuostabą dėl paranojos, kurią parodkita šios salės pusė.
Išorės veiksmų tarnyba, be abejonės, galėtų būti svarbiausia nuosekli ES santykių su pasauliu skatinimo priemonė. Šie santykiai labai įvairūs, sudėtingi ir turi didelį poveikį pasauliui už Europos ribų. Todėl itin svarbu, kad šie veiksmai būtų kruopščiai koordinuojami siekiant užtikrinti, kad ES politikos priemonės turėtų tą poveikį, koks jis yra joms numatytas. Iš tikrųjų, kai Išorės veiksmų tarnyba bus įsteigta ir pradės veikti, ji turės įtakos ES pozicijai, pavyzdžiui, bendros užsienio ir saugumo politikos srityje, kaip minėta, skatinant demokratinę darbotvarkę, žmogaus teises, nukreipiant pagalbą ir sprendžiant pačius įvairiausius vystymosi klausimus.
Šiomis sąlygomis svarbiausia - išlaikyti veiksmų nuoseklumą. Jei įvairiose Europos Sąjungos vietose įvairiems politikos klausimams bus skirtas skirtingas dėmesys, šis poveikis bus daug silpnesnis ir gali turėti nenumatytų pasekmių. Šiuo požiūriu nuoseklumas yra pagrindinis klausimas. Atsižvelgiant į tai, Išorės veiksmų tarnybai tenka labai didelatsakomybdirbant drauge su kitomis Europos Sąjungos institucijomis, kurios sprendžia išorės klausimus. Aišku, kad tarnybos veiklos efektyvumas formuotų vyriausiojo įgaliotinio darbą, tačiau vidutinės trukmės perspektyvoje jos darbas turėtų turėti poveikio visoms Europos Sąjungos institucijoms. Tai yra abipusis procesas.
Žvelgiant į šiuos klausimus iš perspektyvos, itin svarbu, kad tarnyba būtų atskaitinga vyriausiajam įgaliotiniui, tačiau žvelgiant dar plačiau - ir pačiam Parlamentui. Tarnyba galiausiai atstovauja Europos Sąjungai su visais jos aspektais, todėl būtina pabrėžti jos atskaitomybę, skaidrumą ir nuoseklumą.
Wolfgang Kreissl-Dörfler
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, viena Europa, vienas balsas! Žengėme dar vieną svarbų žingsnį bendros valstybių narių užsienio politikos link. Lemiamas veiksnys turėtų būti stiprus, nepriklausomas, kompetentingas asmuo, einantis vyriausiojo įgaliotinio pareigas, ir jam arba jai numatyta atitinkama veiklos sritis ir laisvkurti ir organizuoti tarnybą, vadovaujantis reikalavimais ir, žinoma, Europos Sąjungos principais, kurie apima pagrindines žmogaus teises. Tai - sui generis.
Itin svarbu, kad tai vyktų skaidriai, kad Parlamentas atliktų atitinkamą vaidmenį ir biudžeto institucija turėtų biudžeto teises ir vykdytų biudžeto kontrolę. Vis dėlto, taip pat labai svarbu, kad nacionalinės vyriausybės kartą ir visiems laikams dėl savo pačių interesų teiktų didesnį prioritetą ir užtikrintų visišką paramą šiai tarnybai ir tarnybos užduotims ir nekaišiotų pagalių bet kur ir bet kada ten, kur jiems norėtųsi, prie ko, deja, mes esame įpratę.
Taip pat būtina aiškiai nurodyti, ir tai mums labai svarbu, kad vystomoji politika turėtų likti nepriklausoma, nes šie dalykai negali būti vienašališkai sujungti. Tegul nauja tarnyba ir naujas portfelis, dėl kurio mes tiek metų kovėmės, bus nauja galimybateityje ir nesumenkinkime jos ir neplėšykime į gabalus jau iš pradžių. Viena Europa, vienas balsas! Tai yra mūsų užduotis ir tai, kam mes turime skirti daugiausia dėmesio: nei daugiau, nei mažiau.
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Pone pirmininke, ką norime pasiekti Europos diplomatine tarnyba? Norime nustatyti politinius XXI amžiaus Europos prioritetus. Daug šalių ir daug žmonių už Europos ribų mano, kad Europa turėtų atlikti svarbų vaidmenį taikos palaikymo ir konfliktų prevencijos srityje ir tokiose srityse, kur tai nepasiteisino, taikos ir šalies atkūrimo darbuose. Dėl šios priežasties reikėtų įsteigti taikos palaikymo padalinį.
Vis dėlto, derybose kai kurie valstybių narių atstovai Taryboje labai kritiškai įvertino šį klausimą, tarp jų valstybių narių, kurios pritaria Europos stiprinimui, atstovai. Geriausiu atveju viena koja jie spaudžia akceleratorių, o kita - stabdžius. Tai reikalauja daug energijos, tačiau judėjimo nėra. Todėl mes norime tikėti, kad derybos dėl iš tikrųjų stiprios Europos išorės veiksmų tarnybos (EIVT), kontroliuojamos Europos Parlamento, bus sėkmingos. Europos piliečiai nori, kad Europa galėtų kalbėti vienu balsu. Žmonės už Europos ribų taip pat to norėtų. EIVT pati savaime negalės to pasiekti. Vis dėlto, tai yra žingsnis tinkama kryptimi. Pasirūpinkime tuo, kad ji galėtų tinkamai veikti.
Lorenzo Fontana
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, tikiu, kad, atsižvelgiant į svarstomo klausimo reikšmę, Parlamentui turėjo būti skirta daugiau laiko paaiškinti savo poziciją Tarybai. Tačiau procesas komitete truko tik keletą dienų ir praėjus dviem dienoms po nuostatų priėmimo Konstitucinių reikalų komitete dabar vyksta diskusijos Parlamente.
Pasiūlymas sukurti Europos diplomatinę tarnybą yra proveržis į priekį, palyginti su tuo, kas griežtai nustatyta pagal sutartis. Be to, Europos išorės veiksmų tarnyba, kaip apibūdinama šiame pranešime, sunkiai suderinama su valstybių narių užsienio reikalų ministerijomis. Kas atsitiktų šioms ministerijoms? Ar jos turėtų būti išformuotos? Taip neatrodo.
Be to, kaip šių ambasadų galios, pavyzdžiui, kalbant apie vizas, būtų suderinamos su tuo darbu, kurį jau vykdo valstybių narių ambasados? Kas skirs šiuos vadinamuosius Europos Sąjungos ambasadorius? Komisija - kaip atrodo - ar valstybės narės skirs savo atstovus? Be to, mintis vadinti būsimuosius atstovus "ambasadoriais" yra provokuojanti, atsižvelgiant į tai, kad Europos konstitucija, kurioje numatyta turėti Europos užsienio reikalų ministrą, nebuvo priimta. Mes negalime apsimesti, kad Europos konstitucija nebuvo atmesta Prancūzijoje ir Olandijoje.
Andrzej Grzyb
(PL) Pone pirmininke, mūsų Europos Sąjungos projektas, žinoma, yra vienintelis, ir tai buvo ne kartą pabrėžiama. Lisabonos sutarties ratifikavimas, kuris, aš tikiuosi, bus veiksmingai užbaigtas, taip pat leistų sukurti naujas institucijas. Vienas šių pokyčių rezultatų yra Europos išorės veiksmų tarnyba, kuria pirmiausia siekiama užtikrinti, kad išorės santykiai būtų nuoseklūs ir veiksmingi.
Kaip minėjo Komisijos narBenita Ferrero-Waldner, ši tarnyba yra sui generis pobūdžio, tačiau kartu verta priminti Elmaro Broko pareiškimą, kad, be efektyvumo, pagrindiniai principai, kuriais bus vadovaujamasi kuriant šią tarnybą, yra skaidrumas ir demokratiniai įgaliojimai. Efektyvumas turėtų būti užtikrintas bendru sutarimu kuriant Europos išorės veiksmų tarnybą tarp institucijų ir taip pat čia. Aš džiaugiuosi Tarybos ir Komisijos deklaracijomis, taip pat tuo, kad buvo įtraukti klausimai, susiję su vystomąja ir humanitarine pagalba, plėtra ir tarptautine prekyba. ES taip pat reikalingas stiprus balsas, pavyzdžiui, klausimais, susijusiais su energetikos politika ir solidarumu.
Kalbant apie skaidrumą, tikiuosi, kad kuriant Europos išorės veiksmų tarnybą bus pasiekta pusiausvyros. Turiu omenyje ne tik pusiausvyrą tarp institucijų, bet ir geografinę pusiausvyrą skiriant Europos išorės veiksmų tarnybos pareigūnus. Tai labai svarbu, nes to niekada nėra perdaug. Dabartinis atstovavimas neatitinka šio reikalavimo, jei mes žvelgtume į Generalinį direktoratą RELEX arba Komisijos delegacijas už ES ribų. Tarnyba turėtų būti sukurta laikantis demokratinių standartų, ir aš tikiuosi, kad Parlamentas turėtų atlikti svarbų vaidmenį steigimo procese ir vėliau svarstant kandidatūras į delegacijų vadovus kartu su Užsienio reikalų komitetu.
Kalbant apie darbuotojų mokymą, siūloma įsteigti Europos diplomatinį koledžą. Tai yra svarbus darbas, tačiau kartu norėčiau pasinaudoti šia galimybe ir pabrėžti, kad faktiškai esama nacionalinių centrų ir taip pat įvairių Europos koledžų, turinčių patirtį rengiant darbuotojus. Mes galime pasinaudoti šia patirtimi. Turiu omenyje Briugę, Natoliną, Florenciją ir Mastrichtą.
Cristian Dan Preda
(FR) Pone pirmininke, aš taip pat norėčiau pritarti Europos išorės veiksmų tarnybos sukūrimui, nes tai yra žingsnis teigiama kryptimi, kuris reiškia pažangą didinant Europos veiksmų nuoseklumą ir veiksmingumą tarptautinėje arenoje.
Aš taip pat tikiu, kad sukūrus šią tarnybą būtų reikšmingai prisidedama stiprinant Europos politinę dimensiją ir stiprinant jos politinį autoritetą.
Taip pat norėčiau pabrėžti veiksmų, kuriuos vykdo tarnyba, nuoseklumo poreikį administravimo ir biudžeto atsakomybės požiūriu ir, žinoma, santykiai, viena vertus, su Komisija ir, kita vertus, su Europos Parlamentu, šiuo požiūriu yra itin svarbūs.
Kalbant apie Parlamentą, taip pat manau, kad ši tarnyba turi tiesiogiai ir labai glaudžiai bendradarbiauti su Parlamentu, kad EP nariai būtų nuolat informuojami apie jos veiklą ir darbuotojų skyrimą į pagrindinius postus. Vyriausiasis įgaliotinis čia neabejotinai yra gerai atpažįstama figūra, tačiau, manau, kad ir kiti tarnybos nariai taip pat turi kelti pasitikėjimą.
Norėčiau itin pabrėžti personalo klausimą. Kaip minėjo kai kurie mano kolegos nariai, aš manau, kad geografinis atstovavimas yra svarbus, ir būtina rasti pusiausvyrą mažųjų valstybių ir naujųjų valstybių narių požiūriu.
Pagaliau, norėčiau trumpai paminėti šios bendros Europos kultūros, kurią, žinoma, sukūrįvairios mokyklos ir įvairios institucijos, reikšmę, tačiau manau, kad nuosekli iniciatyva šiuo klausimu, siekiant sukurti Europos lygmens struktūrą, taip pat verta dėmesio.
Mário David
(PT) Pone pirmininke, itin svarbu, kad kuriant Europos išorės veiksmų tarnybą būtų sujungtos Europos institucijų pastangos, siekiant sukurti veiksmingą tarnybą, kuri leistų apibrėžti, suformuluoti ir įgyvendinti veiksmingą Europos politiką, leidžiančią veiksmingai veikti šiandienos tarptautinių iššūkių akivaizdoje.
Ši veikla turėtų būti daugiau nei atskirų veiksmų suma; ji turėtų užtikrinti valstybių narių ir Europos Sąjungos pastangų pridėtinę vertę. Šiomis sąlygomis, manau, itin svarbu atsižvelgti į tai, kas iš tikrųjų išskiria ir kas yra būdinga tik ES - kitaip tariant į Bendrijos metodą - kurio šiomis naujomis sąlygomis turėtų būti laikomasi. Štai kodėl aš visiškai pritariu Elmaro Broko pranešimui, kuriuo skatinama ir pritariama glaudžiam Komisijos ir būsimosios tarnybos bendradarbiavimui.
Šitaip nusitekęs, norėčiau nurodyti porą dalykų. Pirmiausia, esama veiklos tarp Komisijos pirmininko ir vyriausiojo įgaliotinio, kuris taip pat bus Komisijos pirmininko pavaduotojas, koordinavimo poreikio, siekiant užtikrinti, kad ši veikla būtų veiksminga ir sklandi. Antra, esama Parlamento ir Komisijos bendradarbiavimo, kuriuo būtų siekiama įveikti tarpvyriausybinės atsakomybės trūkumą, kuris galėtų pakenkti veiksmingam tarnybos darbui, poreikio.
Todėl Parlamentas turėtų būti atidus ir pasirūpinti, kad Europos išorės veiksmų tarnybos veikla būtų geros kokybės ir atitiktų griežčiausius reikalavimus užsienio politikos srityje.
William
Cristian Dan Preda, savo kalboje jūs minėjote "bendrą Europos kultūrą". Kaip jūs manote, ar Turkijos stojimas į Europos Sąjungą nėra nesuderinamas su bendra Europos kultūra, apie kurią jūs kalbėjote?
Cristian Dan Preda
(RO) Savo kalboje aš užsiminiau apie bendrąją kultūrą žvelgiant iš diplomatinės perspektyvos, kuri yra bendros politinės kultūros dalis. Aš pats manau, kad šiuo požiūriu Turkija taip pat yra Europos politinės kultūros dalis, turinti labai gerbtiną nacionalinės diplomatijos patirtį. Dėkoju už klausimą. Apie tai man reikėjo kalbėti pirmiausia.
Ingeborg Gräßle
(DE) Pone pirmininke, man, kaip Biudžeto kontrolės komiteto narei, rūpestį kelia tai, kaip Komisija ir Taryba stengiasi atsiriboti nuo Parlamento, kai kalbama apie Išorės veiksmų tarnybą. Mes neturime dokumentų ir esame vieninteliai, kurie jų neturi, kurie nedalyvavo svarstyme ir turi pritarti tam, kas buvo pasiekta derybose. Tai visiškai nepriimtina!
Tai, kas matyti iš diskusijų ir išklausius dviejų atstovų pareiškimų, yra tai, kad norima visiškai atsisakyti Bendrijos priemonių. Atrodo, kad mes taip pat atsisakysime priemonių, susijusių su parlamentinėmis teisėmis, pavyzdžiui, dėl biudžeto reglamento. Į tai mes privalome Europos Parlamente atkreipti dėmesį. Klausydamasi šių diskusijų aš negavau atsakymo į klausimą "Kas už ką atsakingas?". Manau, kad šis klausimas lieka atviras. Taip pat manau, kad jei nebus atsižvelgta į mūsų biudžeto ir kontrolės teises ir bendrą sprendimų priėmimą, artimiausiu metu mums bus labai sunku dirbti su Taryba ir Komisija.
Richard Howitt
Pone pirmininke, norėčiau pritarti stipriai Išorės veiksmų tarnybai su geografinėmis atstovybėmis visame pasaulyje, atsakomybe už Europos saugumo ir gynybos politiką, kuri sujungtų Tarybos ir Komisijos planavimo, konfliktų prevencijos ir krizių valdymo funkcijas.
Tačiau aš nesutinku su Cecilia Malmström, kad tam neprieštarauja Komisijos atsakomybės išsaugojimas prekybos vystymosi ir tolesnės plėtros srityje, ir todėl mes drauge su kolega Roberto Gualtieri parengėme 6 dalies c punkto pakeitimą, kuriuo pritariama ES vystomosios politikos programavimo ir įgyvendinimuo sujungimui.
Kritikai turėtų suprasti, kad esama sistema turi trūkumų: vyriausiasis įgaliotinis be tiesioginės atsakomybės Parlamentui, Tarybos ir Komisijos funkcijų dubliavimas, atotrūkis tarp ES vyriausiojo įgaliotinio ir Komisijos delegacijų vadovų, žmogaus teisės, kartais ignoruojamos dėl prekybos ir geopolitinių interesų ir kt.
Šia Lisabonos sutarties reforma buvo siekiama veiksmingų pokyčių ir jų neabejotinai bus pasiekta.
Pagaliau, kreipiuosi į Benitą Ferrero-Waldnerį - žinau, kad ji stengsis valdytis po JK nepriklausomybės partijos pasisakymo ir supranta, kad britų ambasados nebus taip lengvai parduotos.
Ivo Vajgl
(SL) Pone pirmininke, šiandien čia mes norime suteikti žalią šviesą Europos Sąjungai, kad ji galėtų įtvirtinti vieną pagrindinių savo pastangų atlikti didesnį ir svarbesnį vaidmenį pasaulio užsienio politikoje. Norėčiau pasveikinti Elmarą Broką parengus išsamų ir labai svarbų pranešimą. Manau, kad itin svarbu, kad naujoji tarnyba papildytų esamas Europos Sąjungos ir jos valstybių narių tarnybas. Taip pat svarbu, kad Europos Sąjungos atstovybių veikla pasaulyje nebūtų dubliuojama ir kartojama. Man atrodo, kad esama realių su tuo susijusių pavojų.
Pagaliau, norėčiau pridurti, kad turėtume pabrėžti šių naujųjų atstovybių konsulinių tarnybų vaidmenį. Mažosios valstybės neturi pakankamai lėšų ir nekuria atstovybių visoje Europoje, todėl jos sieja savo viltis su šia tarnyba. Mes Slovėnijoje turime gerą darbo su Austrijos diplomatais patirtį. Komisijos nare, mes norėtume, kad šis bendradarbiavimas būtų laikomas tam tikru standartu mūsų veikloje.
Heidi Hautala
(FI) Pone pirmininke, Komisijos nare Benita Ferrero-Waldner, norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į tai, kad Europos Sąjunga bet kuriuo atveju yra įsipareigojusi savo veikloje vadovautis žmogaus teisėmis ir akivaizdu, kad tai taip pat apima moterų teises, kaip minėta. Aš pati manau, kad bendroji Europos išorės veiksmų tarnyba neabejotinai pagerintų mūsų galimybes savo darbe atsižvelgti į žmogaus teises, nors iš tikrųjų tai neatsitiks savaime.
Norėčiau išgirsti, kaip jūs galėtumėte apibūdinti, kaip jūs siekiate užtikrinti, kad žmogaus teisės ir ketinimai užtikrinti lygybę turėtų būti integruoti į šią būsimą Išorės veiksmų tarnybą. Pateiksiu pavyzdį: ne visos ES delegacijos šiuo metu atitinka septynias žmogaus teisių rekomendacijas, dėl kurių visi susitarėme. Dabar turime galimybę per mokymo programas, pavyzdžiui, didinti šių svarbių klausimų reikšmę. Elmaro Broko pranešimas taip pat apima mokymą. Todėl norėčiau išgirsti jūsų nuomonę šiais klausimais.
Zoltán Balczó
(HU) Pone pirmininke, iš tikrųjų klausimas, kuris čia šiuo metu keliamas ir apie kurį kalbame, yra toks: ar mes, toliau žengdami keliu, kuris numatytas pagal Lisabonos sutartį, sukursime supervalstybę, ar 27 valstybės narės ateityje plėtos glaudų institucinį bendradarbiavimą. Konstituciniai teismai šiuo metu taip pat svarsto šį klausimą ir turėtų priimti sprendimą. Strasbūre prieš pirmąjį posėdį buvo iškelta ES vėliava ir skambėjo ES himnas, taip pat įvyko karinis paradas. Valstybturi vėliavą ir himną, bendradarbiavimas jo neturi. Mes čia girdėjome, kad bus pasiųstas ambasadorius atstovauti mums pasaulyje. Taip pat nuolat girdime, kad Europa turi kalbėti vienu balsu. Mes su tuo nesutinkame. Įsivaizduojame kitokią Europą. Tai nepaverčia mūsų paranojikais, kaip norėtų tie, kurie mus moko tolerancijos. Mums reikalinga Europa, tačiau ji turėtų būti kitokia, negu daug kas norėtų.
Íñigo Méndez de Vigo
Pone pirmininke, kadangi kalbėtojas buvo toks malonus ir sutiko atsakyti į klausimą, norėčiau jį paklausti. Ar Ispanijos futbolo klubas "Real Madrid" turi vėliavą ir himną? Ar jūs manote, kad tai yra valstybė?
(Juokas ir plojimai)
Zoltán Balczó
(HU) Vėliavos, priklausančios kitoms valstybėms paprastai nekeliamos vykstant kariniam paradui ir skambant himnui, kaip šiuo atveju. Jei jūs manote, kad Europos veikla gali būti prilyginta futbolo komandai, tai reiškia, kad jūs turite savo požiūrį į tai. Europa nėra sirgalių klubas, susitelkęs po viena vėliava. Tai yra žmonės, turintys skirtingus įsitikinimus ir skirtingą perspektyvą.
Danuta Maria Hübner
Pone pirmininke, diskusija dėl Europos išorės veiksmų tarnybos vyksta tuo metu, kai būtina skubiai keisti ilgalaikę ES darbo su kitomis pasaulio šalimis strategiją. Mums reikalingos drąsios strategijos, vizijos ir veiksmai, nes pasaulio jėgos modernizuojasi greičiau, negu Europa ir vis drąsiau ir ryžtingiau leidžia apie save žinoti.
Mūsų geopolitinis strateginis mąstymas užsienio politikos srityje negali apsiriboti klimato kaita ir energetiniu saugumu. Viena iš trijų institucijų, kurios faktiškai aktyviai veikia užsienio politikoje - Tarybos pirmininkas, Komisijos pirmininkas ir vyriausiasis įgaliotinis - turi turėti jiems numatytus geopolitinius strateginius įpareigojimus, o ne spręsti trumpalaikes problemas, nes tai reiškia mažiausio bendro vardiklio politiką. Mano nuomone, tikėtinas kandidatas šiai strateginei kompetencijai yra vyriausiasis įgaliotinis, kurio įgaliojimai remiasi Europos išorės veiksmų tarnybos kompetencija ir autoritetu.
Andrey Kovatchev
(BG) Europos išorės veiksmų tarnybos sukūrimas ir sėkminga jos veiklos pradžia reikštų didelę Europos Sąjungos sėkmę siekiant įgyvendinti tikslą nustatyti tinkamą Europos bendrąją užsienio ir saugumo politiką. Tai turėtų leisti Europai kalbėti vienu balsu. Šitaip būtų galima pagaliau atsakyti į garsų klausimą, kurį uždavHenry Kissinger: "Kam turiu skambinti, jei noriu paskambinti Europai?", nes tai bus Europos Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai telefono numeris . Šiuo metu norint sužinoti, kokia yra Europos pozicija, mes turime skambinti 27 skirtingais valstybių narių numeriais.
Nebūtina priminti, kad tam, kad ši tarnyba galėtų pradėti veikti, būsimasis vyriausiasis įgaliotinis turi pateikti mūsų Parlamentui savo pasiūlymą sukurti tarnybą. Taip pat manau, kad šis asmuo turėtų atsižvelgti į Elmaro Broko pranešimą siekiant vienodai ir sąžiningai atstovauti visoms valstybėms narėms, ypač naujosioms valstybėms narėms.
Krisztina Morvai
Pone pirmininke, iš tikrųjų įdomu girdėti, kaip kai kuriems nariams kelia susierzinimą, kai išsakomos abejonės dėl šio vieno balso ir esamo status quo. Aš kreipiuosi, kviesdama Europos piliečius, kurie mus visus, esančius čia, išrinko, klausytis šios kalbos internetu ir pateikti savo nuomones svarstomais klausimais.
Tačiau aš norėjau iškelti kitą klausimą, kurį prisiminiau per diskusiją, kai Benita Ferrero-Waldner susitiko su Izraelio Vyriausybe Gazos karo metu. Niekuomet nepamiršiu, Komisijos nare, kaip jūs glėbesčiavotės ir bučiavotės su Izraelio Vyriausybės nariais.
Kaip aš galiu būti tikra, kad priėmus šią rezoliuciją vėliau mano vardu kažkas nesiglėbesčiuos ir nesibučiuos su karo nusikaltėliais?
Elena Băsescu
(RO) Pirmiausia norėčiau pasveikinti Elmarą Broką parengus puikų pranešimo projektą. Kaip buvo minėta kalbėjusio prieš mane, prieš tris dešimtmečius JAV valstybės sekretorius Henry Kissingeris paklausė: "Kam turiu skambinti, jei noriu paskambinti Europai?". Europos Sąjungos Vyriausiojo įgaliotinio postas ir išorės tarnyba leistų atsakyti į šį klausimą.
Numačius šias funkcijas, manau, Europos diplomatija galėtų atlikti aktyvesnį ir reikšmingesnį vaidmenį atstovaujant ES interesams, kurie taip pat susiję ir su energetiniu aprūpinimu.
Pritariu, kad vyriausiasis įgaliotinis ir diplomatinių misijų vadovai turėtų vykdyti nuolatinį dialogą su Europos Parlamentu.
Kalbant apie darbuotojų pasirinkimą į išorės tarnybą, manau, kad, išskyrus tai, kad atitinkami darbuotojai turi turėti gerų žinių ir įgūdžių, taip pat turėtų būti tinkamai atsižvelgta į tai, kad būtų užtikrintas tinkamas proporcingas atstovavimas valstybėms narėms.
Piotr Borys
(PL) Pone pirmininke, aš taip pat norėčiau nuoširdžiai padėkoti už šį puikų faktinį pranešimą. Sukūrus Europos išorės veiksmų tarnybą, Europos Sąjunga galės aktyviai dalyvauti tarptautinėje arenoje, kurdama tarptautinę politiką. Tai labai svarbu. Žinoma, mes visi sutinkame, kad paslaugų kokybės klausimas iš principo yra Komisijos ir valstybių narių atsakomybir kad šiuo klausimu būtinas Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos bendradarbiavimas.
Vis dėlto, norėčiau paklausti Komisijos narę, ar remiantis jos ryšiais su Europos Parlamentu, ji numato praktinę galimybę panaudoti mūsų darbą aktyviai bendradarbiaujant, pavyzdžiui, tarpparlamentinėms delegacijoms? Manau, kad yra daug forumų, kur vyriausiasis įgaliotinis ir Europos išorės veiksmų tarnyba galėtų aktyviai bendradarbiauti su Parlamentu, taip pat ir delegacijų priemonėmis. Ar šiuo požiūriu buvo atitinkamai pasirengta?
Riikka Manner
(FI) Pone pirmininke, Komisijos nare, pirmiausia aš taip pat norėčiau padėkoti pranešėjui už puikų pranešimą. Vis dėlto, norėčiau pabrėžti - kad Europos išorės veiksmų tarnyba galėtų dirbti, turėtume daugiau dėmesio skirti mažosioms valstybėms narėms ir kiekvienos valstybės interesams užsienio ir saugumo politikos srityje. Tik šitaip ir diskusijomis, panašiomis į šią, galėsime paversti EIVT gyvybinga institucija.
Svarbu, kad pranešimu taip pat nurodoma skaidrumo ir demokratijos reikšmė. Be to, mano nuomone, kalbant apie EIVT mes turėtume ypač pabrėžti švelnaus saugumo priemones. Europos Sąjunga buvo kuriama taikos ir stabilumo pagrindu, ir mes galime tai skatinti pasauliniu mastu, konkrečiai humanitarinės pagalbos, vystomojo bendradarbiavimo, krizių valdymo ir tarptautinės prekybos priemonėmis.
Cecilia Malmström
einanti Tarybos pirmininko pareigas. - Pone pirmininke, man atrodo įdomu, kad kai kuriems garbingiesiems nariams, kurie taip nuoširdžiai kalba apie demokratiją, sunku pritarti tam, kad Lisabonos sutarčiai buvo demokratiškai pritarta 26 valstybių narių parlamentuose ir referendume.
(Plojimai)
Dar reikia vieno asmens parašo, sutinku, tačiau tebesu įsitikinusi, kad Sutartis įsigalios labai greitai, ir mes taip pat turėsime ir Išorės veiksmų tarnybą. Tai yra gerai. Jai pritarvalstybių narių nacionaliniai parlamentai ir, garbingieji nariai, - jei jūs, pavyzdžiui, pažvelgsite į Eurostato apklausas, - ir visos Europos Sąjungos piliečiai. Taip yra todėl, kad jie - kaip ir mes, kaip ir aš, kaip ir dauguma čia esančių - mano, kad Europos Sąjunga turėtų veikti nuosekliau ir ryžtingiau, jei norime skatinti mūsų vertybes ir dirbti siekiant taikos ir demokratijos visame pasaulyje.
Mes taip pat, žinoma, turėtume vengti biurokratizmo ir dubliavimo, tačiau, kaip teigia Benita Ferrero-Waldner, mes kuriame naują instituciją. Ši institucija yra sui generis pobūdžio, todėl turime ieškoti naujų būdų, kaip ji turėtų būti kuriama. Tai, ką svarsto COREPER bendradarbiaudama su Taryba, Komisija ir Europos Parlamento nariais, Elmaru Broku ir kitais, - ir aš asmeniškai dalyvavau keletoje diskusijų su Jerzy Buzeku informuojant Parlamentą, - yra Išorės veiksmų tarnybos bendroji sistema ir jos užduotys. Tai dabar turėtų būti svarstoma politiniu lygmeniu, ir vyriausiasis įgaliotinis vėliau turėtų patikslinti tai išsamiau. Tai bus daroma glaudžiai bendradarbiaujant ir palaikant dialogą su Europos Parlamentu. Esu tuo visiškai tikra.
Žinoma, vis dar yra klausimų, kurie tebėra neišspręsti. Vis dėlto, svarbu, kad vyriausiasis įgaliotinis turėtų reikalingų priemonių, kurios leistų jam arba jai veiksmingai spręsti savo užduotis. Tai reiškia, kad jis arba ji turi būti ne tik atsakingi nustatant EVT administravimo biudžetą, bet ir skiriant jos vadovus. Kad ir kokį teisinį sprendimą pasirinktume, - dėl to dar bus diskutuojama, - turime atsižvelgti į visas biudžeto taisykles, užtikrinant atitinkamą atskaitomybę.
Taryba nebūtinai turi sutikti su viskuo, kas yra Elmaro Broko pranešime, tačiau manau, kad tai labai svarus įnašas į šią diskusiją. Manau, kad jis sulauks plataus šio Parlamento pritarimo. Norėčiau padėkoti Elmarui Brokui už darbą, kurį jis atliko, ir už diskusijas čia, Parlamente.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijos narė. - Pone pirmininke, dar kartą norėčiau priminti, kad mes čia nesprendžiame, ar turėsime, ar ne Išorės veiksmų tarnybą: ji jau yra numatyta Lisabonos sutartyje. Kaip ką tik minėjo mano kolega, ir aš pati esu įsitikinusi, kad Lisabonos sutartis turėtų visiškai netrukus įsigalioti.
Dabar norėčiau pateikti keletą pastabų, susijusių su šia diskusija, ir manau, kad būtų naudinga į jas atsižvelgti. Pirmiausia, mes, kaip Komisija, esame įsipareigoję, kad EIVT galėtų sėkmingai veikti. Tai turi būti bendra institucija jau iš pradžių aktyviai įsitraukiant ES institucijoms ir valstybėms narėms. Remdamasi savo, kaip Komisijos narės, atsakingos už išorės santykius, patirtimi, manau, kad daugelį dalykų ateityje reikėtų organizuoti visiškai kitaip. Matau poreikį vyriausiajam įgaliotiniui (Komisijos pirmininko pavaduotojui) suteikti atitinkamą valdymo ir biudžeto autonomiją.
Taip pat aišku, kad EIVT reikalingi labai glaudūs ryšiai su daugeliu Komisijos tarnybų, todėl svarbu, kad galėtume dirbti drauge. Pritariu Parlamento tikslams užtikrinti EIVT skaidrias ir atskaitingas biudžeto sąlygas. Tai taip pat aišku, todėl manau, kad turėtume drauge dirbti, kad pasiektume tam būtinos formulės.
Antra, pagal Sutartį politinatskaitomybEuropos Parlamentui pirmiausia numatyta per Komisijos pirmininką ir vyriausiąjį įgaliotinį - Komisijos pirmininko pavaduotoją ir kitus Komisijos narius. Džiaugiamės, kad iš Elmaro Broko pranešimo aišku, kad vyriausiasis įgaliotinis - Komisijos pirmininko pavaduotojas - turėtų skirti darbuotojus į EIVT ir vyriausius delegacijų pareigūnus.
Pagal naująją sistemą delegacijų vadovai ir kiti vyriausieji EIVT pareigūnai yra ES pareigūnai, skiriami laikantis pareigūnų tarnybos nuostatų, nustatytų skyrimo procedūrų ir įpareigojimų būti nepriklausomiems. Mes turėtume klausimų dėl pasekmių, kurių galėtų turėti vienos grupės išskyrimas, surengiant klausymus EP. Net jei būtų rengiami klausymai labiau politiniams postams užimti, turėtų būti vadovaujamasi tais pačiais reikalavimais. Manau, kad tai akivaizdžiai prieštarauja tvarkai, esančiai valstybėse narėse.
Dar kartą pakartosiu, kad mes suprantame, jog Parlamentas suinteresuotas, kad būtų išsamiai keičiamasi nuomonėmis - oficialiai ar neoficialiai - su pagrindiniais vyriausiais EIVT ir delegacijų atstovais. Manau, kad tai galima padaryti ir paskyrus asmenį; tuomet galima kreiptis į Parlamentą ir aptarti klausimą su Parlamentu.
Taip pat su dideliu susidomėjimu atkreipiau dėmesį į tai, kad buvo kalbėta apie žmogaus teises ir moterų teises. Turiu jus informuoti, kad visos ES institucijos aktyviai dalyvauja integruojant lyčių lygybės klausimus į ES politikos priemones. Tai tinka ir EIVT, tačiau bet koks skyrimas turi būti pagrįstas asmens nuopelnais, todėl šis klausimas turėtų būti neatsiejamas nuo pačios asmenybės.
Norėčiau pateikti trumpą pastabą dėl Izraelio Vyriausybės ir mano kelionės į Artimuosius Rytus. Po Gazos konflikto buvo labai svarbu pasiekti ugnies nutraukimo. Mėginau prisidėti prie ugnies nutraukimo pirmąjį kartą ir manau, kad mano įnašas leido pasiekti, kad būtų atverti humanitariniai koridoriai ir nustatytas laikas, kada bus pradėtas aprūpinimas humanitarine pagalba tuo sudėtingu ir lemiamu laikotarpiu.
Pagaliau dėl delegacijų, kaip minėjau: jos yra atviros. Europos parlamentinės delegacijos, kurias jūs minėjote, yra atviros Komisijos nariams arba Tarybos nariams ten vykti, tačiau tai taip pat priklauso ir nuo tvarkaraščio. Padėtis bus tokia pati ir ateityje.
Elmar Brok
Pone pirmininke, Cecilia Malmström, Komisijos nare, ponios ir ponai, puolimas, kurį čia girdėjome prieš bendrą Europos užsienio ir saugumo politiką, jau praeityje. Pagal nuomonių apklausas 70 proc. Europos piliečių pageidautų geresnės bendros užsienio politikos, nes mano, kad tai vienintelis būdas palaikyti taiką Europoje ir atstovauti Europos interesams visame pasaulyje. Jūsų pareiškimai jau praeitis. Tai yra pareiškimai, kurie sukėlEuropoje karą, ir mes norėtume, kad jų daugiau niekada nebūtų.
Mes taip pat norėtume nurodyti, kad mums ši užsienio politika yra būtina norint stiprinti Europos veiklos galimybes. Aš taip pat norėčiau nurodyti, kad užsienio politika nėra Parlamento darbas. Užsienio politikos veiksmai turėtų būti vykdomosios valdžios atsakomybė. Tai tinka visoms valstybėms narėms. Vis dėlto, tai reiškia, kad parlamentams - ir šiuo atveju Europos Parlamentui - turi būti suteikta visiška kontrolės teisė. Būtina aiškiai pasakyti, kaip tai turėtų būti taikoma biudžetui, srityse, kuriose taikoma informacijos teisir kur yra tikra atskaitomybė.
Norėčiau pakviesti Tarybą ir Komisiją į savo dokumentus įtraukti ne informaciją apie organizacijų struktūrą ir nacionalinių delegacijų narius, kurie bus paskirti į atitinkamus postus. Vietoje to COREPER dokumentuose turėtų būti geriau apibūdinamos Parlamento teisės, o ne paprasčiausiai teigiama, kad jos turėtų būti išsaugotos. Manau, kad čia įmanoma imtis tam tikrų veiksmų. Be to, manau, kad vyriausiasis įgaliotinis, arba pirmininko pavaduotojas, kuris dar nėra paskirtas, turėtų dalyvauti ne fait accompli, o praktiškai rengiant pasiūlymą. Į tai taip pat būtina atsižvelgti. Cecilia Malmström, labai padidintų pasitikėjimą vyriausiuoju įgaliotiniu ateityje vadinant jį vyriausiuoju įgaliotiniu arba Komisijos pirmininko pavaduotoju. Tuomet mes galėsime būti tikri, kad kalbame ta pačia tema, ir šis apibrėžimas padės mums nustatyti, kad mes tikrai kalbame tuo pačiu klausimu.
(Plojimai)
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas įvyks ketvirtadienį, 2009 m. spalio 22 d.
Rašytiniai pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Gabriele Albertini  
Tekstas, dėl kurio turėsime balsuoti rytoj, yra puikus pagrindas būsimoms deryboms.
Esu labai dėkinga Elmarui Brokui ir Annemie Neyts-Uyttebroeck už darbą, kurį jie atliko, beje, turėdami labai mažai laiko. Šio darbo pagrindu komitetas, kuriam turiu garbės vadovauti, galės vykdyti konstruktyvų ir ryžtingą dialogą su būsimuoju vyriausiuoju įgaliotiniu ir palaikyti į Bendriją orientuotą naujosios Išorės veiksmų tarnybos pobūdį. Komisija ir Taryba turėtų suprasti: mums reikalinga tarnyba, kuri turėtų plačius įgaliojimus ir leistų Europos Sąjungai tapti reikšmingu visuotiniu politiniu dalyviu, ir mes norime , kad tai vyktų bendro sutarimo pagrindu, tai yra dalyvaujant ir pritariant visoms trims institucijoms - Parlamentui, Komisijai ir Tarybai.
Todėl raginu Komisiją būti drąsią derybose ir atstovauti Bendrijos modeliui, todėl dar kartą kviečiu Tarybą įtraukti šį Parlamentą, ir ypač komitetą, kurio pirmininkas esu, į derybas nuo pat pradžių, siekiant užbaigti šį ypač svarbų Europos užsienio politikos kūrimo etapą.
Cristian Silviu Buşoi  
Europos išorės veiksmų tarnybos sukūrimas yra būtinas tobulinant ES išorės veiksmų veiksmingumą. Tuo siekiama skatinti nuoseklesnę užsienio politiką ir kelti ES prestižą tarptautiniu lygmeniu. Vis dėlto, tai, kaip pavyks pasiekti šių tikslų, priklauso nuo to, kaip mes organizuosime šią tarnybą.
Šiame pranešime yra daug ypač svarbių pasiūlymų. Mums reikalinga organizacija, kuri būtų kiek galima geriau integruota į sistemą ir kuri išvengtų dubliavimo. Štai kodėl pritariu Komisijos delegacijų trečiosiose šalyse, Tarybos ryšių tarnybų ir ES specialiųjų atstovų sujungimui ir "ES ambasadų" kūrimui. Veiksmingumo atžvilgiu taip pat manau, kad įdomus pasiūlymas yra tai, kad šios delegacijos galėtų vykdyti kai kurias konsulines funkcijas, pavyzdžiui, išduodant Šengeno vizas.
Norėčiau pabrėžti atitinkamo darbuotojų mokymo reikšmę, nes darbuotojų parengimas iš tikrųjų lems, ar turėsime profesionalią tarnybą, atitinkančią ES poreikius. Europos diplomatinio koledžo sukūrimas, man atrodo, yra ideali galimybsuteikti diplomatiniams darbuotojams mokymą, laikantis bendrų standartų, užtikrinant EIVT veiklos nuoseklumą. Iš tikrųjų, ateityje Europos diplomatinkarjera turėtų būti tiek pat patraukli, kiek ir diplomatinkarjera valstybėje narėje.
Ilda Figueiredo  
Tai dar vienas Europos Parlamento dokumentas, kuriuo siekiama daryti neigiamą įtaką Europos Sąjungos veiklos pobūdžiui, panaudojant juridinį asmenį, kuris numatytas pagal Lisabonos sutartį, nors pastaroji dar neįsigaliojo ir mes vis dar laukiame, kol Čekija ratifikuos Sutartį.
Šis pranešimas parodo karinę Europos Sąjungos prigimtį. Pranešimu siekiama užtikrinti, kad užsienio politika atitiktų pagrindinių Europos Sąjungos valstybių narių karinės plėtros interesus, pasinaudojant tuo, kas įrašyta Lisabonos sutartyje, kad jos sustiprintų savo sprendimus priimančias galias, net jei yra valstybių narių, kurios turi kitokią nuomonę.
Vienas iš pavyzdžių gali būti šis pranešimo teiginys:
"Europos išorės veiksmų tarnyba turi pasirūpinti, kad Europos Sąjungos delegacijose dirbtų kontaktiniai Europos Parlamento asmenys, kurie užtikrintų bendradarbiavimą su Europos Parlamentu (pvz., jie būtų atsakingi už Parlamento kontaktus trečiosiose šalyse)."
Anneli Jäätteenmäki  
Pone pirmininke, ponios ir ponai, praėjusį pavasarį Europos Parlamentas priėmpranešimą, kurį parengJean-Luc Dehaene dėl Lisabonos sutarties poveikio ES institucijų tarpusavio pusiausvyrai. Jame Parlamento buvo prašoma skiriant asmenis į aukščiausius ES postus ateityje laikytis lyčių lygiateisiškumo principo. Dabar, praėjus vos porai mėnesių, Europos Parlamentas laikosi dar griežtesnės pozicijos dėl lygiateisiškumo. Parlamento pozicija dėl lygiateisiškumo yra visiškai aiški. Europos Komisijos pirmininko pavaduotoja Margot Wallström laikėsi aktyvios pozicijos lygiateisiškumo klausimu. Naujasis Komisijos pirmininkas José Manuel Barroso taip pat pažadėjo atsižvelgti į lygiateisiškumo klausimus formuojant naująją Komisiją. Vis dėlto, itin svarbią padėtį čia užima valstybės narės. Esu įsitikinusi, kad rasime tinkamų kandidatų į Komisiją Europos Sąjungos valstybėse narėse ir tarp vyrų, ir tarp moterų. Labai ačiū.
Andreas Mölzer  
Lisabonos sutartis žada pačių įvairiausių pokyčių pačiose įvairiausiose srityse. ES turėtų tapti greičiau reaguojančia ir demokratiškesne jėga, Europos Parlamentas turėtų daugiau bendro sprendimo galių ir piliečiams pažadėtas ES referendumas. Vis dėlto, faktiškai valstybės narės patiria spaudimą, joms grasinama, kad iš jų bus atimta narystKomisijoje. Dabar atėjo laikas ES parodyti gerą valią ir pagaliau paklausti žmonių, ką jie galvoja apie Turkijos stojimą. Vis dėlto, referendumas, atrodo, turi įvykti tik tam, kad jo rezultatai būtų ignoruojami. Taip pat sunku suprasti, kaip ES gali geriau reaguoti, jei atsakomybpagal naujai sukurtas pareigas tik prabėgomis apibūdinama Sutartyje. Konfliktai šioje srityje yra tiek pat neišvengiami, kiek ir naujojoje Išorės veiksmų tarnyboje, kurios prieigos teisės kol kas nėra tinkamai paaiškintos. Mūsų įspūdingas biudžetas tampa vis didesnis ir turėtų apimti itin tankų ES agentūrų tinklą, kuris neišvengiamai reiškia dubliavimą ir įgaliojimų pasikartojimą. Todėl svarbu išsaugoti pusiausvyrą taip, kad naujoji sistema, viena vertus, nesukeltų tolesnio dubliavimo ir leistų panaudoti sąveiką ir, kita vertus, neleistų apeiti parlamentinės kontrolės, blokuoti valstybių narių ir nepakeistų nacionalinių valdžios institucijų. Taip pat naujoji institucija turi turėti būtinus įgaliojimus vykdyti savo užduotis ir veiksmingai bendradarbiauti su Europos strateginiais partneriais.
Czesław Adam Siekierski  
Ponios ir ponai, Europos išorės veiksmų tarnybos sukūrimas yra išskirtinis ir itin vertas paramos projektas. Juo siekiama padėti ES vyriausiajam įgaliotiniui, tačiau kartu turime nepamiršti užtikrinti tinkamą darbuotojų kvalifikacijos lygį ir institucinį bei nacionalinį atstovavimo pobūdį. Priimant pareigūnus į tarnybą reikėtų ypač atkreipti dėmesį į skaidrumo ir lygiateisiškumo principus. Taip pat reikia pabrėžti, kad Europos išorės veiksmų tarnyba leistų išplėsti galimybes gauti diplomatinę paramą, nes kiekvienas ES pilietis turės teisę jos prašyti. Taip de facto išplečiama dabartingalimybkreipiantis paramos į kitos valstybės narės užsienio tarnybą, jei kilmės valstybnarneturi diplomatinės arba konsulinės atstovybės vienoje ar kitoje valstybėje narėje. Europos išorės veiksmų tarnyba taip pat reiškia pridėtinę vertę, kurią užtikrina trijų jos pagrindinių sudedamųjų dalių - tarnybų, kurios priklauso dabartinei Europos Komisijai, Tarybos ir valstybių narių - veiklos sąveika. Mano nuomone, į EIVT turėtų būti komandiruojami kandidatai iš jų visų trijų. Tai leistų išlaikyti jos profesionalumą, veiksmingumą ir unikalų pobūdį. Veiksmingumo bus siekiama per daugelį Europos Sąjungos atstovybių, kurios atsirastų transformavus šiandienos Komisijos atstovybes. Dėl Andrzejaus Grzybo kalbos - sutinku su juo, kad Europos diplomatijos koledžo kurti nebūtina, užtektų panaudoti esamus nacionalinius ir regioninius centrus, kurie šiuo metu jau yra gerai žinomi Europoje dėl jų profesinio parengimo, kurį jie suteikia būsimiesiems diplomatams.
