
(1) 
Martin, Hans-Peter (NI ).
   - Hr. formand, De bebudede i går med Deres egne ord før valget, at vi må fjerne alle gråzoner, der skader Parlamentet. Der foreligger en beslutning, som mange medlemmer ikke kan forstå, nemlig beslutningen vedrørende kvæstorerne af 26. maj i år, der har ført til, at mere end 200 medlemmer, der ikke længere er medlemmer af Parlamentet, har fået penge for i går. Jeg beder Dem om at undersøge sagen og også om at undersøge, om pengene kan blive tilbageholdt, fordi der herved igen er sket skade for skatteborgerne for et beløb på mellem 50.000 og 100.000 euro.
Formanden.
   - Mange tak, hr. Martin. Vi vil undersøge Deres kommentar og træffe de nødvendige foranstaltninger. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om beretning fra Det Europæiske Råd og redegørelse fra Kommissionen om Det Europæiske Råds møder den 17., 18. og 29. juni 2004 og redegørelse fra Rådet om det irske formandskabs aktivitetsperiode. 
Ahern, Bertie,
(Hr. formand Borrell, hr. kommissionsformand Prodi, ærede medlemmer af Europa-Parlamentet, mine damer og herrer, det er mig en stor fornøjelse at deltage i det nye Europa-Parlaments første plenarmøde her i dag. Jeg vil gerne benytte lejligheden til at lykønske alle medlemmer fra EU's 25 medlemsstater med deres valg sidste måned i verdens største overnationale demokratiske øvelse nogensinde. Det er rart at se både kendte og nye ansigter.)
Hr. formand, jeg kan se, at nogle medlemmer har problemer med at modtage deres tolkning fra irsk. Når irsk engang bliver fuldstændig anerkendt i Europa, har vi måske et problem mindre.
Det er mig en stor fornøjelse at deltage i det nye Europa-Parlaments første plenarmøde her i dag. Jeg vil gerne benytte lejligheden til at lykønske alle medlemmer fra EU's 25 medlemsstater med deres valg sidste måned i verdens største overnationale demokratiske øvelse nogensinde. Det er rart at se både kendte og nye ansigter her i Parlamentet.
Jeg vil også gerne lykønske Dem, hr. formand Borrell, med Deres valg til posten som formand for Europa-Parlamentet og ønske Dem alt godt. I Irland, og især som afgående formandskab, er vi meget bevidste om Parlamentets væsentlige og konstruktive rolle i forbindelse med EU's arbejde. Under vores formandskab har vi haft et vældig godt samarbejde med Europa-Parlamentet, som har givet os stor opbakning, og det har bidraget væsentligt til virkeliggørelsen af mange af vores mål som formandskab. Jeg ønsker Dem al mulig held og lykke med udøvelsen af Deres hverv i de kommende år.
Jeg er her i dag for at afgive beretning om Det Europæiske Råd i juni og det irske rådsformandskabs arbejde i de første seks måneder af 2004. Men først vil jeg gerne skitsere de to hovedprincipper, der ligger til grund for både det irske formandskab og Irlands generelle holdning i EU-anliggender.
Det første og mest basale princip i forbindelse med vores holdning har været, at Europa skal arbejde - og vise, at det arbejder - for sin befolkning. Alt for ofte fortaber debatten om europæiske emner sig i en verden af jargon og teori. Derved er der en reel risiko for, at Europa mister sine borgeres opmærksomhed og i sidste ende deres støtte.
EU er ikke et teoretisk anliggende. EU har gjort og vil fortsat gøre en reel forskel i sine borgeres liv. Uden EU kunne Europa ikke være kommet på fode igen efter verdenskrigenes ødelæggelser. Uden EU kunne Europa ikke have skabt et pulserende indre marked og en stærk og stabil fælles valuta. Uden EU havde vi ikke haft de rammer for social og miljømæssig beskyttelse, som er hjørnestenene i den europæiske model. Og uden EU havde vi naturligvis ikke kunnet tage imod og støtte de europæere, som har lidt under et halvt århundredes totalitær undertrykkelse.
Vi skal alle fokusere på at gøre det nye, udvidede EU vedkommende for og lydhørt over for vores borgere. Vi skal derfor fokusere på det, som forener os, og ikke på det, der skiller os. Vi skal fokusere på det, der ligger borgerne mest på sinde: job, social og miljømæssig beskyttelse, fred og sikkerhed. Disse punkter er grundpiller i Europas succes. Dem skal vi fortsat koncentrere os om som ledere, lovgivere og europæere.
Det andet princip i forbindelse med vores holdning til Europa har været princippet om retfærdighed. Regler er vigtige, både for store lande og for små - som Irland. En retfærdig, upartisk og gennemsigtig anvendelse af reglerne er endnu vigtigere. EU har skabt et område, hvor alles bekymringer kan respekteres, alles identitet kan styrkes, og alles grundlæggende interesser og rettigheder kan beskyttes. Det er afgørende, at de traditionelle værdier lighed, retfærdighed og samarbejde, der har været hjørnesten i EU, kan fremmes i den nye, udvidede Union.
Da jeg talte til Parlamentet i januar, definerede jeg fem hovedarbejdsområder for det irske formandskab. Vi ønskede at bringe regeringskonferencen til en hurtig og succesrig afslutning. Vi ønskede en vellykket udvidelse, og vi ønskede at komme videre med de igangværende udvidelsesforhandlinger. Vi var opsat på, at Det Europæiske Råds forårsmøde skulle bruges til at genoplive og styrke Lissabon-strategien. Jeg aflagde indgående beretning herom for Parlamentet i marts 2004. Inden for retlige og indre anliggender ønskede vi at gennemføre bestemmelserne i Amsterdam-traktaten og Tampere-programmet. Sidst, men absolut ikke mindst, søgte vi at skabe større sammenhæng i EU's udenrigspolitiske dagsorden og sætte skub i den.
Et af hovedpunkterne på vores dagsorden - et punkt, som jeg er glad for at kunne sige, at vi har haft succes med - var udnævnelsen af den nye formand for Kommissionen. José Manuel Durão Barroso spillede en stor rolle i bestræbelserne på at finde den næste kommissionsformand. Det var først i slutningen af forløbet, at han lod sig stille op som kandidat. Jeg er derfor meget glad for, at Det Europæiske Råd enstemmigt besluttede at udpege hr. Durão Barroso til posten som formand for Kommissionen.
På et så afgørende tidspunkt i Unionens udvikling kunne vi ikke have fundet en bedre kandidat. Han er en mand, der er parat til at lede og i stand til at træffe beslutninger. Han er en engageret europæer med indgående forståelse for alle store og små, gamle og nye medlemsstaters interesser. Jeg har ingen betænkeligheder ved at anbefale ham.
Jeg er også meget glad for, at det var muligt at opnå enighed om andre vigtige udnævnelser. Javier Solana, der har varetaget sine nuværende opgaver på fremragende vis, fortsætter som generalsekretær for Rådet, og Pierre de Boissieu fortsætter som vicegeneralsekretær. Når den europæiske forfatning træder i kraft, efter at den er ratificeret i alle medlemsstater, står generalsekretær og højtstående repræsentant Javier Solana til at blive Unionens første udenrigsminister.
Et særligt højdepunkt under vores formandskab var naturligvis, da regeringskonferencen nåede til enighed om en ny forfatning den 18. juni. Det var kulminationen på over to et halvt års arbejde, som begyndte med Laeken-erklæringen i december 2001. Den nye forfatning er en hyldest til det engagement og den politiske vilje, som blev udvist af alle Det Europæiske Konvents og regeringskonferencens deltagere.
I dag vil jeg dog gerne bringe en særlig hyldest til Europa-Parlamentet for dets arbejde. Gennem hele forløbet i Det Europæiske Konvent og på regeringskonferencen har Parlamentet udvist et stort engagement over for EU og de borgere, hvis interesser det direkte repræsenterer. Især konventets resultater - som for størstedelens vedkommende ikke blev ændret på regeringskonferencen - byggede i høj grad på bidrag ydet af repræsentanter for Parlamentet.
Jeg er også klar over, at regeringskonferencen var præget af samme positive, fleksible og konstruktive holdning. Jeg vil navnlig gerne anerkende den store indsats, der blev gjort for at finde løsninger på problemer, som i særlig grad lå Parlamentet på sinde, og som var afgørende for, at der kunne opnås generel enighed. En endelig aftale var ikke kommet i hus uden Parlamentets støtte og engagement. Jeg vil gerne takke Dem alle på det varmeste, især hr. Brok og hr. Hänsch samt naturligvis den tidligere formand for Europa-Parlamentet, hr. Cox. Disse personer har ydet en enorm hjælp og støtte og udvist stort engagement over for mig og hr. Roche, min Europa-minister, der er med mig i dag. Vi er meget taknemmelige for al deres hjælp.
Jeg er sikker på, at De alle på nuværende tidspunkt er yderst fortrolige med forfatningens indhold. Ikke desto mindre vil jeg gerne fremhæve nogle af de træk, der gør den til sådan et positivt skridt for Unionen. Det er lykkedes os at definere i et enkelt dokument, hvad Unionen er, og hvad den gør. Vi har opstillet et sæt værdier og målsætninger, som vi alle er fælles om, og som gør EU til noget enestående her i verden.
Vi har øget EU's demokratiske legitimitet ved at udvide Europa-Parlamentets beføjelser. Vi har også styrket de nationale parlamenters rolle og givet mulighed for større offentlig indsigt i Ministerrådets arbejde. Vi har præciseret kompetencefordelingen mellem Unionen og medlemsstaterne. Det ligger nu fast, hvordan der træffes beslutninger, og hvem der kan træffe dem. Nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet er også styrket.
Vi har indarbejdet chartret om grundlæggende rettigheder som en integrerende del af forfatningen. Som et betydeligt fremskridt i forbindelse med menneskerettighederne vil Unionens institutioner og medlemsstaterne være forpligtet af chartret, når de gennemfører Unionens lovgivning, og Unionens borgere vil have ret til juridisk oprejsning, hvis de føler, at deres rettigheder er blevet krænket. Desuden vil Unionen tiltræde den europæiske menneskerettighedskonvention, hvilket vil bidrage til at sikre konsekvens mellem domstolene i Strasbourg og Luxembourg.
Vi er blevet enige om en institutionel ramme, der fuldt ud respekterer alle medlemsstaters rettigheder inden for alle Unionens institutioner. Hver medlemsstat udpeger et medlem af Kommissionen indtil 2014. På det tidspunkt går vi over til en mindre Kommission med medlemmer fra to tredjedele af medlemsstaterne udvalgt på grundlag af en ordning med ligelig rotation, medmindre Rådet for Den Europæiske Union enstemmigt vedtager en anden størrelse. Vi har således skabt grundlag for en effektiv Kommission fremover, hvilket er afgørende for Unionen - det ved jeg, De giver mig ret i.
Princippet om dobbelt flertal, der tager højde for, at Unionen både er en union af stater og en union af borgere, vil blive gennemført med respekt for alle regeringskonferencens deltageres betænkeligheder og øger beslutningsprocessens effektivitet. Den nye formandskabsordning, hvor et team på tre medlemsstater skal gennemføre et vedtaget program, vil gøre Rådet mere effektivt. Den nye faste formand for Det Europæiske Råd, udenrigsminister og tjeneste for EU's optræden udadtil vil øge koordinationen og give Unionen mulighed for at spille en mere effektiv rolle i den videre verden.
Det er alt sammen bemærkelsesværdige resultater, som mange ville have anset for umulige, da konventet begyndte sit arbejde. Jeg takker alle i konventet, alle, der har hjulpet os, min gode kollega kommissionsformand Prodi, hans kolleger, der har arbejdet så hårdt for at bistå os i vores arbejde, og naturligvis hr. Giscard d'Estaing, der var formand for konventet. Der arbejdes nu på at gøre teksten klar til at blive undertegnet af stats- og regeringscheferne den 29. oktober i Rom. Efter undertegning vil der blive fokuseret på ratificeringen, der efter planen skal være gennemført senest den 1. november 2006.
Nogle medlemsstater vil holde folkeafstemninger, andre vil ratificere teksten ved hjælp af parlamentariske procedurer. Uanset hvilken metode medlemsstaterne vælger, påhviler det os alle at forklare, hvad forfatningen indeholder, og hvorfor den vil være så gavnlig for Unionen, medlemsstaterne og især vores borgere. De spørgsmål, der blev stillet på Det Europæiske Råds møde i Laeken i december 2001 - hvordan Unionen gøres mere effektiv, hvordan den forberedes på at spille en mere effektiv rolle i den videre verden, og hvordan Unionen bringes nærmere sine borgere - er alle blevet besvaret udførligt. Med den nye forfatning kan vi trygt tage de udfordringer op, som Unionen vil møde, efterhånden som den udvides geografisk og institutionelt.
Unionen har i de senere år gennemgået en langvarig og trættende traktatændringsproces. Det er nu på tide, at vi begynder at nære tillid til den nye forfatning og betragte den som Unionens fundament på samme måde, som Rom-traktaten har været det i mere end et halvt århundrede. Vi skal nu fokusere fuldt og helt på at udforme og gennemføre de politikker, som vores borgere forventer af os.
Efterhånden som Unionen udvides, vil det være afgørende, at vi fortsat kan træffe beslutninger, der tilgodeser vores folks behov. Den nye europæiske forfatning vil sætte Unionen i stand til konstruktivt at imødegå de fremtidige udfordringer og muligheder, som den kommer til at stå over for.
I løbet af de seks måneder, hvor Irland har haft formandskabet, har vi haft den ære og det privilegium at byde 10 nye medlemsstater velkommen i EU den 1. maj. Vi markerede anledningen ved en formel og symbolsk ceremoni, en velkomstdag (), i Dublin. Det var et sandt historisk øjeblik for EU. Det var et øjeblik med løfte om store muligheder og håb for alle Europas folk.
Naturligvis sluttede udvidelsesprocessen ikke den 1. maj. Vi har til vores glæde gjort betydelige fremskridt i forhandlingerne med Bulgarien og Rumænien. Det Europæiske Råd bemærkede med stor tilfredshed, at forhandlingerne med Bulgarien midlertidigt er lukket med hensyn til alle udestående kapitler. Desuden har Rumænien gjort væsentlige fremskridt, og forhandlingerne med Rumænien er midlertidigt lukket med hensyn til tre kapitler i EU's . Som eksempel på et meget konkret skridt i retning af tiltrædelse er man under det nederlandske formandskab lige begyndt at udarbejde tiltrædelsestraktaten. Vi opfordrer begge lande til at gå videre med og øge deres indsats og glæder os til, at de tiltræder i januar 2007, hvis de er klar.
Det Europæiske Råd udtrykte på sit møde i juni glæde over Tyrkiets betydelige fremskridt i reformprocessen og den tyrkiske regerings vedholdende indsats for at opfylde de politiske Københavnskriterier. Unionen har bekræftet sit tilsagn om, at der ufortøvet indledes tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet, hvis Det Europæiske Råd i december beslutter, at de politiske kriterier er opfyldt. Beslutningen vil blive truffet på grundlag af Kommissionens rapport og anbefaling. Den vil blive truffet på en objektiv og gennemsigtig måde.
Det Europæiske Råd besluttede også i juni, at Kroatien er kandidat til medlemskab, og at der bør indledes forhandlinger i begyndelsen af 2005.
Vores formandskab har været ansvarligt for styringen af den første fase af forhandlingerne om de fremtidige finansielle overslag, der ligger til grund for Unionens finansiering fra 2007 til 2013. Målet var at undersøge Kommissionens idéer udførligt og give feedback til Kommissionen i forbindelse med dens udarbejdelse af lovgivningsforslag. Det gjorde vi, og Det Europæiske Råd i juni anså vores rapport for et nyttigt bidrag. I juni vedtog vi også, at der skulle opnås politisk enighed om sagen til næste år.
Inden for retlige og indre anliggender har vi som formandskab fokuseret på opfyldelse af vores forpligtelser til at oprette et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i henhold til Amsterdam-traktaten og det mere overordnede Tampere-program. I de sidste seks måneder har vi gjort meget betydelige fremskridt. Vi har vedtaget direktivet om anerkendelse af ret til asyl og opnået politisk enighed om asylproceduredirektivet. De to hjørnesten i et fælles asylsystem er nu på plads.
Vi er kommet videre med hensyn til oprettelsen af et europæisk grænseagentur. Det er en betydelig foranstaltning i bestræbelserne på at bekæmpe ulovlig indvandring. Vi har også opnået politisk enighed om tredjelandsstatsborgeres indrejse med henblik på studier og lignende formål, og vi anerkender dermed Unionens gevinst ved lovlig migration. Vi har arbejdet på at lette unionsborgernes adgang til at gå rettens vej på tværs af grænserne, f.eks. ved at vedtage direktivet om erstatning til ofre for voldsomme forbrydelser.
2004 markerer afslutningen på dette femårige Tampere-program. I juni besluttede Det Europæiske Råd, at tiden var inde til at igangsætte næste fase af processen, og Kommissionen vil nu udarbejde forslag til behandling i december.
På det beslægtede område terrorisme, og efter de rystende terrorangreb i Madrid, vedtog Det Europæiske Råd i marts erklæringen om bekæmpelse af terrorisme. I juni mærkede vi os de betydelige fremskridt, der er gjort med hensyn til at gennemføre erklæringens foranstaltninger, og EU-antiterrorkoordinatorens arbejde. De næste skridt er nu defineret i den reviderede handlingsplan, som også blev vedtaget i juni.
Hvad angår eksterne forbindelser, har vi søgt at skabe større sammenhæng i EU's komplekse udenrigspolitiske dagsorden og sætte skub i den ud fra den europæiske sikkerhedsstrategi, som Det Europæiske Råd vedtog i december sidste år. Jeg er af den opfattelse, at vores indsats på dette område har været meget vellykket.
Vi har lagt vægt på effektiv multilateralisme, konfliktforebyggelse og udviklingen af en europæisk sikkerheds- og forsvarspolitik. Vi har arbejdet på at styrke og udvikle strategiske partnerskaber, herunder den transatlantiske forbindelse, på grundlag af fælles interesser og værdier. Vi har arbejdet hårdt på at sikre, at millenniumudviklingsmålene, med fokus på fattigdomsbekæmpelse og bæredygtig udvikling og hiv-/aids-pandemien, får den opmærksomhed, som de fortjener.
Mange af Dem her i Parlamentet følger nøje en række spørgsmål inden for eksterne forbindelser, der er af særlig interesse for Dem og Deres vælgere. De ved derfor, hvilke fremskridt der er gjort inden for de sidste seks måneder, og hvilke udfordringer der stadig er på mange områder. På alle områder - lige fra den transatlantiske forbindelse til EU's forpligtelser over for Afrika eller behovet for at styrke vores forbindelser med Rusland og Asien - kan vi melde om ægte og vedvarende fremgang.
Vi har rundsendt en rapport om Irlands EU-formandskab til alle medlemmer af Parlamentet. I rapporten beskrives den vigtigste udvikling inden for både den udenrigspolitiske og den indenrigspolitiske dagsorden i de seks måneder, vi har haft formandskabet. Jeg besvarer med glæde spørgsmål i den efterfølgende forhandling.
Det har været en udfordrende og berigende periode for os alle. Da jeg talte til Parlamentet ved formandskabets begyndelse, sagde jeg, at vores overordnede mål var at sikre resultater, der vil have en positiv indvirkning på folks dagligdag i Europa.
Jeg er overbevist om, at Unionen med den vellykkede udvidelse, vedtagelsen af den europæiske forfatning, de sidste seks måneders store fremskridt med hensyn til Lissabon-dagsordenen og retlige og indre anliggender samt vores forhold til strategiske partnere har taget et stort skridt i den rigtige retning. Vi må alle fortsat arbejde på at forbedre kommunikationen med vores borgere, så de bliver bedre oplyst om og mere engagerede i udviklingen i Unionen, der berører deres dagligdag på så mange positive måder.
Vi ved, at det nederlandske formandskab vil byde på udfordringer, og jeg er ikke i tvivl om, at det også vil få stor succes. Ligesom Parlamentet ønsker jeg det held og lykke.
Temaet for Irlands formandskab var europæisk samarbejde (). Jeg mener, at Rådet og Europa-Parlamentet har samarbejdet eksemplarisk i de sidste seks måneder. Erfaringen har overbevist mig om, at vi - medlemsstater og institutioner - ved at samarbejde kan skabe et bedre Europa og bidrage til en mere retfærdig, sikker og fredelig verden.
Det en mig en stor ære at afgive beretning om de seks måneder, hvor Irland har haft formandskabet, men det handler ikke kun om de seks måneder, for i forbindelse med alle formandskaber er der en indledningsfase på omkring et år. Jeg har således samarbejdet med gruppelederne i Parlamentet i de sidste 18 måneder. Jeg vil gerne takke dem for den tid, de har brugt på mig, og deres besøg i Dublin i december 2003. De har givet mig mange gode råd. Under hele formandskabet har især udenrigsminister Cowen og Europa-minister Roche været her mange gange. Alle mine kolleger blev mødt med høflighed. Vi var fast besluttet på at samarbejde tæt med Parlamentet, give det tid, lytte til dets synspunkter og lade dem komme til udtryk i institutionerne og vores arbejde.
Det har været enormt lærerigt. Det er en udfordring for et lille land. Vi har hverken 800 embedsmænd, som vi kan medbringe til møder i Det Europæiske Råd, eller tre fly til vores rådighed. Vi har ikke et kæmpebureaukrati. Vi har ambassadør Anderson og hendes folk, der har arbejdet meget hårdt for os i Bruxelles, og vores folk, som har arbejdet her i Parlamentet. Det er et lille team, og vi har derfor lært så mange folk her personligt at kende. Af den grund vil jeg gerne give udtryk for, hvor glad jeg er for at være her i dag, takke Dem for samarbejdet og ønske det nye Parlament alt godt fremover, ikke mindst de nyvalgte medlemmer. De tager hul på en spændende del af deres personlige politiske karriere. Jeg vil gerne sige til de tilbagevendende medlemmer, at jeg håber, vi irere kan bevare de gode forhold, vi har etableret. Jeg vil navnlig gerne ønske alle mine irske kolleger af alle politiske overbevisninger alt godt i de næste seks måneder.
Sluttelig, som jeg sagde først, har De, hr. formand Borrell, et vanskeligt job - en meget krævende opgave - foran Dem, både i Parlamentet og internationalt. Jeg ønsker Dem held og lykke med det.
Prodi, Romano,
    Hr. formand, kære mine damer og herrer, først vil jeg gerne endnu en gang lykønske den nye formand med det nylige valg. Det glæder mig at se, at de parlamentsmedlemmer, som er blevet valgt i alle medlemsstaterne, endelig er samlet her i salen i et udvidet Parlament. Her i Parlamentet er det nu første gang, at vi konkret kan se det nye Europa, hvilket både er bevægende og betydningsfuldt.
EU har nu brug for instrumenter, der giver det mulighed for at træffe beslutninger og handle. Det er i tråd med det, som lige sagde om det irske formandskabs succeser og ikke mindst om Det Europæiske Råds resultater. Jeg vil gerne lykønske det irske formandskab og navnlig Bertie Ahern samt hans medarbejdere med deres diplomatiske evner, politiske sans og store engagement i den europæiske sag.
Jeg vil starte med at sige, at vi i sidste halvår afsluttede regeringskonferencen med aftalen om EU's forfatning. Den sidste del af forfatningsforløbet er som bekendt altid den vanskeligste. Under det irske formandskabs ledelse af regeringskonferencen blev alles synspunkter respekteret, og der blev lagt vægt på enhver detalje. Formandskabet foreslog nogle innovative løsninger, som ikke gik ud over den samlede balance, og det overbeviste alle parterne om, at dette både er en stærk tekst og samtidig et seriøst og realistisk kompromis. I dag er forfatningstraktaten med andre ord den bedst mulige aftale. Vi må ikke undervurdere arbejde. Han har gjort en personlig indsats for at overvinde vanskelighederne på de mest delikate punkter. Hvis vi ser tilbage på de sidste fem år, kan vi konstatere, at der er sket en fantastisk udvikling i EU. Da jeg tog ordet for første gang her i Parlamentet den 5. maj 1999, var Amsterdam-traktaten lige trådt i kraft. Dengang var der ingen, der troede, at vi kunne få en ny forfatning. I dag er det tydeligt, at den ikke blot er en realitet, men også en nødvendighed, og det er der en simpel grund til, nemlig at forfatningen gør det muligt for EU at fungere effektivt i de europæiske borgeres interesse.
Forfatningen styrker demokratiet, gennemsigtigheden og ansvarsfølelsen. Den indeholder vores værdier og principper, og den udgør et solidt retsgrundlag for vores politikker. Jeg vil gerne understrege, at den navnlig omfatter chartret om grundlæggende rettigheder og indfører princippet om dobbelt flertal i de beslutninger, som Rådet træffer med kvalificeret flertal. Ingen påstår, at forfatningen er perfekt. Som De ved, ville Kommissionen have foretrukket, at EU fik større kompetencer på visse områder, navnlig hvad den økonomiske styring angår. I den forbindelse glæder jeg mig over den dom, som De Europæiske Fællesskabers Domstol afsagde for nylig, hvor der skabes klarhed omkring visse bestemmelser i traktaten og i stabilitets- og vækstpagten. Der kræves stadig enstemmighed på områder som beskatning, egne indtægter, finansielle overslag og til dels socialpolitik og udenrigspolitik. Forfatningen er dog så afgjort et stort fremskridt i retning af den europæiske integration, og i den nærmeste fremtid skal vi alle samarbejde og koncentrere os om ratificeringsprocessen.
Vælgerne skal i mange lande stemme om forfatningen ved en folkeafstemning. Hvad enten der er tale om folkeafstemninger eller parlamentsratificering, er det nu, at holdningerne skal komme klart til udtryk. Derfor skal vi i de kommende måneder forklare borgerne, hvad EU er og ikke er, hvorfor vi skal have det til at fungere på en ordentlig måde, og hvilke nye bestemmelser der er. Vi skal tage hul på en indgående debat om forfatningen og om, hvad den betyder for Europas fremtid. Vi skal sikre, at folkeafstemninger og parlamentsafstemninger ikke blot kommer til at afspejle den politiske situation i de enkelte medlemsstater, men er en bevidst og gennemtænkt reaktion på egentlige europæiske spørgsmål.
Det egentlige spørgsmål er som sagt netop Europa, for et nej til forfatningen ville være en enorm hindring for integrationsprocessen. Jeg frygter nemlig, at de nationale spørgsmål kommer til at overskygge de reelle spørgsmål i EU-debatten, og at kortsigtede partiinteresser ender med at bringe det fremskridt i fare, som forfatningen giver os mulighed for at gøre. Det betyder, at vi først og fremmest skal stille de rigtige spørgsmål i de enkelte landes nationale debatter. Her vil jeg navnlig gerne svare på en kritik, der har været fremme i stykke tid, nemlig at forfatningen skulle være et tilbageskridt for det sociale Europa. Jeg vil gerne understrege, at det ikke er tilfældet. EU's fælles politikker forbliver i det store og hele uændrede i forfatningen, men den skaber en referenceramme, som institutionerne kan handle inden for på en mere opmærksom måde og med den fælles interesse for øje. Dette gælder både for bestemmelserne om det indre marked og for socialpolitikken.
Mine damer og herrer, jeg minder Dem om, at der med forfatningen også sker nogle fremskridt. Fuld beskæftigelse og social fremgang bliver EU-målsætninger, og ligestilling mellem kønnene samt mindretallenes rettigheder bliver anerkendt som medlemsstaternes fælles værdier. Det fastlægges desuden i traktaten, at EU skal fremme økonomisk, social og territorial samhørighed og solidaritet mellem medlemsstaterne, at EU udtrykkeligt anerkender og fremmer arbejdsmarkedsparternes rolle på EU-plan og letter dialogen mellem dem med fuld respekt for deres uafhængighed, og at handelspolitikken ikke må hindre tilrettelæggelsen af sociale tjenester, uddannelse og sundhed. Endelig anerkendes værdien af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse og disse tjenesteydelsers rolle, når det gælder om at fremme den sociale og territoriale samhørighed. Alt i alt er forfatningen således mere ambitiøs, mere sammenhængende og mere fuldstændig end de nuværende traktater, også på det sociale område.
Disse punkter er i det store og hele politiske og ikke tekniske. Vi skal fortsætte vores politiske arbejde og gå videre i denne retning. Borgerne lægger stadig større vægt på det sociale Europa, og et mere politisk EU kan således styrke dette. Derfor vil jeg gerne appellere til alle parlamentsmedlemmerne om at sikre, at borgerne ved, hvilke spørgsmål der egentlig er på tapetet, når vi skal ratificere forfatningen. At stemme for forfatningen er også ensbetydende med at stemme for disse nye rammer for det sociale Europa.
Forfatningen er så afgjort et historisk mål, men det er ikke den eneste beslutning, som blev truffet på det seneste Europæiske Råd. Blandt de andre punkter kan jeg nævne anerkendelsen af Kroatien som kandidatland. Denne beslutning bekræfter EU's ønske om at give de hårdt prøvede lande i denne europæiske region udsigt til tiltrædelse. Eftersom Rådet nu anser Kroatien for at opfylde Københavnskriterierne, kan forhandlingerne begynde i starten af 2005. Også Makedoniens regering har ansøgt om tiltrædelse og gør i øjeblikket en resolut indsats for, at denne ansøgning bliver godkendt.
Når det gælder retlige og indre anliggender, er der sket store fremskridt med handlingsplanen til bekæmpelse af terrorisme, men der har også været en vis usikkerhed på nogle punkter. Man når fortsat videre med Tampere-programmet, som dog nu skal gå ind i en ny gennemførelsesfase.
Rådet har ligeledes anmodet medlemsstaterne om at færdiggøre gennemførelsen af de foranstaltninger, der er forbundet med Lissabon-strategien. Det er et kompliceret spørgsmål, eftersom der ikke er sket tilstrækkelige fremskridt, og de fremskridt, der er sket, lever navnlig ikke op til de forventninger, vi havde i Lissabon, da vi vedtog dette punkt.
Endelig vil jeg gerne lykønske det irske formandskab med, at man nåede til enighed om at udnævne José Manuel Durão Barroso, som fik Rådets absolut enstemmige tilslutning. Denne enighed er efter min mening et demokratisk og politisk mesterstykke. Jeg vil ligeledes gerne lykønske Dem med udnævnelsen af Javier Solana til EU-udenrigsminister, lige så snart forfatningen er trådt i kraft.
Mine varmeste lykønskninger går til José Manuel Durão Barroso og Javier Solana, og jeg vil gerne rette en varm tak til Bertie Ahern og hans medarbejdere. 
Poettering (PPE-DE ).
   - Hr. formand, og tidligere formand for Det Europæiske Råd, hr. formand for Kommissionen, kære kolleger, på PPE-DE-Gruppens vegne vil jeg gerne indlede med at rette en hjertelig tak til det irske formandskab! De har ledet formandskabet meget ambitiøst, meget effektivt og meget sympatisk. , De talte også med glæde under Deres indlæg, under Deres tale. Jeg synes, Europa har brug for glæde, det skal være sjovt at føre Europa fremad. Det irske formandskab har haft en fantastisk succes, og jeg vil gerne rette en hjertelig tak fra hele vores gruppe til Dem personligt, fra Irland, den tidligere formand for Det Europæiske Råd, men også Deres Europa-minister, Dick Roche.
Vi havde en lykkelig tid, og den tidligere formand for Europa-Parlamentet, Pat Cox, sidder nu dér, det skal man også vænne sig til. Kære Pat, jeg håber, der bliver lejlighed til at få et rigtig tæt samarbejde igen, og at du er her i mødesalen i dag, viser, at du fortsat vil besidde den europæiske lidenskab. Og endnu en gang hjertelig tak for dit store arbejde som formand for Europa-Parlamentet. Det vil aldrig blive glemt.
Jeg vil gerne nævne en anden irer, som måske ikke er kendt af alle, især ikke de nye medlemmer. Men De kender ham, vores tidligere kollega og ven, Joe McCartin, der var medlem af Europa-Parlamentet fra 1979 til dette valg til Europa-Parlamentet, og der som det eneste medlem af vores gruppe er blevet hædret med Robert Schuman-medaljen. Vi har også brug for personligheder som Joe McCartin, der dagligt gør deres pligt, for det er kun kolleger, der dagligt gør deres pligt, der kan bidrage til, at De i sidste ende får succes sammen med os.
Hr. tidligere formand for Det Europæiske Råd, De talte om en stor øvelse i demokrati. Vores kontinent er jo et så kompliceret og i sin mangfoldighed så vanskeligt kontinent, at det er en daglig øvelse at holde sammen på alt dette. Og når man er gruppeformand, så har man en særlig erfaring med det. Europa skal fungere, har De sagt. Men det vigtigste er, og det har vi gudskelov hørt, at vi har overvundet totalitarismen og diktaturerne i Europa, og at demokratiet binder os sammen. Og det er det store projekt Europa, som fører os sammen på tværs af partigrænser.
De talte om regeringskonferencen. Jeg siger på vegne af Gruppen for Det Europæiske Folkeparti, at den europæiske forfatning er prioriteternes prioritet for os. Vi bør i højere grad, end det tidligere har været tilfældet, sige i offentligheden, at det ikke kun er Europa-Parlamentet, der styrkes derved, men også de nationale parlamenter og dermed parlamentarismen og dermed demokratiet i Europa. Jeg mener, vi skal understrege dette i endnu højere grad. Ministerrådet bliver mere gennemsigtigt. Naturligvis havde vi også gerne set, at man ikke kun talte om Europas religiøse arv i præamblen, men også om den kristen-jødiske. Det har man desværre ikke opnået, hvilket vi beklager meget. Men mange af vores fælles værdier står i præamblen og i chartret om grundlæggende rettigheder, således at vi alt i alt siger ja, og i Rom, denne store europæiske by, hvor Rom-traktaterne blev underskrevet i 1957, vil der blive underskrevet.
De talte om nomineringen af to personer. Det hører til de store idealer, og idealer kan kun realiseres, hvis Europa fungerer, når alt kommer til alt, som De sagde. De nævnte Portugals tidligere ministerpræsident, som vi kommer til at tale med i eftermiddag - José Manuel Durão Barroso, som jeg kendte som oppositionsleder og derefter som ministerpræsident. Han har ikke ændret sig. Ofte er det sådan, at når en person går fra at være oppositionsleder til at være ministerpræsident, så vil personen ændre sig på en eller anden måde. Han har altid været den samme, og jeg kan kun lykønske Dem med, at De har foreslået ham. Hvis han bliver formand for Kommissionen, vil han få succes i embedet, det er jeg overbevist om.
Vi er dog også taknemmelige for, at De igen har foreslået Javier Solana, der i politisk og menneskelig henseende har udført en fantastisk opgave i løbet af de seneste år, som højtstående repræsentant, og herefter skal han være EU's første udenrigsminister. Jeg synes, der er tale om to udmærkede forslag, som også skal ses i sammenhæng. Afslutningsvis vil jeg også gerne nævne et aspekt, som jeg har været oprevet over i længere tid. Det er ikke nogen bebrejdelse af Dem. På familiebillederne, og jeg vil også sige det med det samme til den nye rådsformand, på familiebillederne står kommissionsformanden og parlamentsformanden altid et eller andet sted helt ude i siden. Det er ikke i orden! Stats- og regeringschefernes topmøde er en fælleskabsinstitution, og så kan man ikke stille to vigtige formænd, for Kommissionen og for Parlamentet, ude i siden. De hører til hos rådsformanden i midten af familiebilledet. Det er ikke kun et spørgsmål om protokol,
det vil jeg gerne sige til de ansvarlige i Rådets generalsekretariat. Protokol er det symbolske udtryk for en holdning. Vi ønsker ikke et mellemstatsligt Europa, men derimod et fælles Europa. Det har De fortjent, og det vil vi gerne takke Dem for mange gange.
Hänsch (PSE ).
   - Hr. formand, , hr. formand for Kommissionen, kære kolleger, det irske rådsformandskab var aktivt på mange områder, ikke alle steder til min gruppes tilfredshed og ikke alle steder med succes, men jeg har nu den glædelige opgave at lykønske Dem på vegne af min gruppe, , hr. formand for Rådet, med den historiske og udmærkede rolle, De spillede som formand for regeringskonferencen, der afstedkom den europæiske forfatning. Det var Deres kloge, vedholdende og rolige formidling i løbet af de sidste seks måneder, der førte regeringskonferencen til succes. Det var Deres succes, , og Deres holds succes.
Jeg vil også gerne rette en stor tak, også personligt, for den måde, De inddrog de to repræsentanter for Europa-Parlamenet i regeringskonferencen og formanden for Europa-Parlamentet i regeringskonferencens arbejde. De ved selv, vi skulle igennem nogle vanskelige faser. Men at det lykkedes os at komme igennem dem, og endda med succes, har vi også og netop Dem at takke for.
Ja, vi opnåede ikke alt det, der havde været nødvendigt for forfatningen, og det er ikke alt det, der blev opnået, kære kolleger, der lykkedes 100 %. Det ved De lige så godt som jeg og mange andre også. Ja, vi var nødt til at indgå kompromiser, og nogle af disse kompromiser var vanskelige for os - som repræsentanter for Europa-Parlamentet - men også regeringerne i medlemslandene. Jeg er overbevist om, at nogle af kompromiserne også har været vanskelige for Dem som irsk regeringschef. Det er også sandt, at nogle simple løsninger, som vi havde fundet frem til i konventet, blev yderligere kompliceret - der findes en lang række ekstra protokoller og erklæringer, restriktioner her, undtagelser der. Det store hele, den store præstation på regeringskonferencen, må ikke formørkes på grund af dette.
Offentlighedens opmærksomhed i de forgangne måneder har koncentreret sig om nogle få omstridte punkter, men mere end 90 % af udkastet til konventet er blevet overtaget af regeringskonferencen uden ændringer og næsten uden diskussion. Her tæller jeg ikke de enkelte ord, sådan som den tidligere formand for konventet gjorde, det giver ingen mening, eller - jeg vil ikke udtrykke det så hårdt - det er lidt barnligt. Nej, jeg ser, at strukturen, kokærensen og substansen af forfatningsudkastet fra konventet er forblevet uantastet. Det er den første store succes, og det bekræfter også den konventsmetode, der blev anvendt. Det andet er demokrati, også her er der flere mangler. Men at Europa-Parlamentet gøres til en fuldt ud ligeberettiget lovgiver, at valget af kommissionsformand fremover ikke kun foretages i lyset af valget til Europa-Parlamentet, men også efter en konsultationsmekanisme før udpegningen af kandidater, er efter min mening også en succes.
, De ved selv, at vi som repræsentanter for Europa-Parlamentet måtte sætte en rød streg i forbindelse med den kommende budgetprocedure. Jeg er personligt taknemmelig for, at De har sørget for, at vi ikke har opnået denne røde streg, men at vi har fundet et bæredygtigt, godt kompromis mod alle disse finansministre, der ville ændre og forringe noget ved netop Europa-Parlamentets budgetkompetence.
EU's handleevne og gennemsigtighed er blevet styrket. Tillad mig at sige to generelle ting mere. Vi ved, at der ikke er tale om en forfatning for en europæisk forbundsstat. Der er tale om en forfatning for en borgernes og staternes union, og de vil altid være mere end blot delstater i en Forbundsrepublikken Europa. Unionen er ikke en kopi af den europæiske nationalstat i det sene 19. og tidlige 20. århundrede på europæisk plan. Den er noget særegent, og derfor lytter vi heller ikke til denne kritik, der altid sammenligner os med den amerikanske forfatning og siger, at dette forfatningsudkast er alt for kompliceret, for langt osv. Der er ikke noget af det, der er retfærdigt.
Vi skal måle forfatningen på det, der er nødvendigt for Europa. Forfatningen skal måles på, om den er i stand til at foretage sammenslutningen af 25 forskellige befolkninger og stater i Europa på et fælles grundlag, der er gået i stykker efter århundreder med rov, mord, krig og ødelæggelse. Forfatningen skal måles på, om den er i stand til at samle 25 og flere europæiske stater og befolkninger, der alle vil bevare deres egen identitet, deres sprog, deres kultur, deres historiske erindringer, og som forbinder deres politiske skæbne med hinanden, på grundlag af en fælles forfatning.
At vi har opnået dette, , kære kolleger, er en stor historisk succes i EU's historie. Det irske rådsformandskab har spillet en fremragende rolle i den forbindelse. Nu handler det om, at Europas befolkninger gennem deres parlamenter og ved folkeafstemninger realiserer forfatningen politisk. Min gruppe, PSE-Gruppen, vil tage del heri, og vi vil sørge for, at Europa får en forfatning, der fører det ind i det nye århundrede.
Duff (ALDE ).
   - Hr. formand, min gruppe vil også gerne komplimentere og hans team for deres fremragende formandskab, som kan beskrives med ordene kløgt, mod og engagement. Som De siger, har Parlamentet også en aktie i succeshistorien. Det, vi har opnået sammen, er ret bemærkelsesværdigt. Vi har ændret den politiske debat i Europa, vi har skabt en forfatningsmæssig ramme for et Europa, der kan stå på egne ben på verdensscenen og udarbejde effektiv fælles politik til løsning af vores fælles problemer.
Regeringskonferencen accepterede den samme forfatningsmæssige troskab, som medlemsstaterne viser Unionen, og den prægede alle forhandlinger i Det Europæiske Konvent. Selv om der ganske vist var lidt skænderier om hakkeordenen ligesom i gamle dage, formåede regeringskonferencen at sætte sig ud over dem, og den efterlader et ret klart billede af, hvordan EU vil se ud i en overskuelig fremtid. Denne pakkeløsning har givet en følelse af forfatningsmæssig ro, af demokratisk legitimering, hvilket ikke er lykkedes de tidligere regeringskonferencer. EU er blevet styrket. Vi har større tillid til hinanden og vækker større tillid hos borgeren og den omgivende verden.
Parlamentet vil nu udarbejde sin egen positive kritik af regeringskonferencens resultater og forberede sig på at bruge dem, men vi skal også ud og forklare et ret skeptisk vælgerkorps, hvad der er sket, og begrunde det. Vi skal ud og føre kampagne for forfatningen. Vi kan være stolte af vores egen rolle i forløbet indtil videre, og vi må ikke tøve med at markedsføre Parlamentet på bølgen af denne succes. Denne gang kan Parlamentet ikke frasige sig ansvaret for regeringskonferencens resultater. Vi var til stede, vi medvirkede. Måske bliver en folkeafstemning tabt et sted i Europa. Vi som parlamentsmedlemmer og de politiske partier, som har sendt os, vil i så fald have en del af skylden. Det vil også være os, der skal løse problemet bagefter.
Frassoni (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, også jeg vil gerne takke det irske formandskab for dets positive og elegante måde at føre formandskabet på i en meget vanskelig periode, og jeg må navnlig sige, at hr. Roche har været charmerende og behagelig i den måde, hvorpå han altid har undgået at svare på de spørgsmål, som jeg har stillet ham i de forløbne måneder. Formandskabet ledte forhandlingerne om regeringskonferencen på en yderst venlig måde, men nåede frem til et resultat, som er langt fra konventets tekst, og 10 % - det siger jeg rettet til hr. Hänsch - er en meget alvorlig sag.
Den manglende sammenhæng mellem første og tredje del af forfatningen, chartret om grundlæggende rettigheders begrænsninger og fuldstændige gyldighed, den potentielle konflikt mellem kommissionsformanden og rådsformanden, bevarelsen af vetoretten på alt for mange kompetenceområder og Europa-Parlamentets udelukkelse fra ratificeringsprocessen er alle alvorlige tilbageskridt, som har fundet sted under det irske formandskabs behagelige ledelse. Formandskabet førte ligeledes forhandlinger om Kommissionen uden på noget tidspunkt at høre Europa-Parlamentet og styrede et sandt søslag - som virkelig var deprimerende for enhver EU-tilhænger - mellem små og store stater om den ene eller anden superkommissær, hvorefter man udpegede en respektabel herre, som dog først og fremmest synes at være en medlemsstaternes mand, til at stå i spidsen for det, vi gerne så som Europas regering.
Hr. Ahern talte om asylaftalen. Den triste sag med de 37 afrikanske statsborgere, som i flere uger ikke kunne forlade det tyske skib uden for de italienske farvande, og som i dag er ulovligt tilbageholdt, viser helt tydeligt, at Europa stadig er tavs på asylområdet, og at der stadig sker en alvorlig og farlig sammenblanding af asylpolitik og bekæmpelse af illegal indvandring, som hr. Ahern talte om.
Hr. Ahern, indvandrernes rettigheder havde ikke høj prioritet under Deres formandskab, men også den manglende handling i Guantánamo-sagen og passiviteten i PNR-spørgsmålet viser, at Deres formandskab formodentlig havde andre prioriteringer. De skal alligevel have tak. Vores gruppe satte pris på samarbejdet med Deres formandskab, men der er ingen tvivl om, at Rådet endnu en gang har vist, at det ønsker at være EU's leder, mens vi gerne ville have, at det også delte sin magt lidt med de andre institutioner. 
Kaufmann (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, hr. formand for Rådet, hr. formand for Kommissionen, Irland overtog formandskabet i en vanskelig situation. I Deres tid, hr. rådsformand, kom den historiske EU-udvidelse, vedtagelsen af forfatningen og valget til Europa-Parlamentet.
Jeg er især optaget af den lave deltagelse ved valget til Europa-Parlamentet, selv om det naturligvis ikke primært var et problem for det irske formandskab. Netop vi parlamentsmedlemmer bør drage læren heraf i stedet for kun at beklage denne sørgelige kendsgerning igen og igen. Faktum er, at stadig flere borgere mister tilliden til EU, og det skyldes, at fællesskabet ikke er der for dem, og fordi det ikke giver dem noget svar på deres daglige bekymringer.
Ifølge Eurostat ønskede ca. 70 % af befolkningen i EU, at arbejdsløsheden blev centrum for den europæiske politik og valgkampen, men rent faktisk var det nationale emner og institutionelt EU-kinesisk, der kom til at bestemme debatten. Sådan må det virkelig ikke fortsætte! Ja, det handler fremover især om et socialt Europa - dér har De ret, hr. formand for Kommissionen - men det er vigtigt, at vi ikke kun taler om det, EU må langt om længe handle, og det er kun handlinger, der tæller for borgerne.
Nu giver ratificeringen af forfatningen mulighed for at diskutere EU's fremtid indgående med borgerne. Fordi menneskene er direkte berørt heraf, bør de også spørges direkte, erklærede den franske præsident Chirac. Jeg mener, han har ret. Det, der går i Frankrig eller Storbritannien, skal også være muligt i mit land, i Tyskland.
Derfor opfordrer jeg alle i Parlamentet til virkelig at medvirke til, at der foretages folkeafstemninger om forfatningen i alle EU's medlemslande, og at denne indgående dialog om EU's fremtid sker sammen med befolkningerne.
Bonde (IND/DEM ).
   - Tak til det irske formandskab for en flot teknisk udførelse af det hidtil største planlagte demokratitab. Aldrig før har europæerne på én gang stået over for at skulle miste så meget magt. Magten går hver gang fra vælgerne til andre. Vælgerne får ingen steder mere at skulle have sagt med udkastet til forfatning. Retten til at ændre i forfatningen flyttes fra vælgerne til statsministrene. De skal fremover selv kunne ændre forfatningen. Det kaldes passereller - et ord, vi ikke kan oversætte til dansk. Den oversættelse, der dækker indholdsmæssigt, er statskup.
Retten til at få det sidste ord stjæles fra vælgerne. En gruppe stats- og regeringschefer får med forfatningen ret til at give EU mere magt uden nogensinde at skulle spørge vælgerne igen. Retten til at ændre lovene efter nyvalg overgår på en lang række nye områder fra vælgerne til et flertal af ikke-valgte i Kommissionen og et kvalificeret flertal af embedsmænd og ministre bag lukkede døre i hemmelige arbejdsgrupper og råd. Retten til at vælge de udøvende og holde dem ansvarlige forsvinder til fordel for et topstyret bureaukrati uden demokratisk kontrol, forvaltningslov og ministeransvar.
Retten til at fortryde et valg og omgøre en beslutning forsvinder fra vælgerne, som kun kan få ændret deres beslutninger, hvis det ønskes af Kommissionen i Bruxelles. I samme Kommission mister vi som vælgere retten til at få vores egen nationale kommissær. Et flertal i Kommissionen kan uden deltagelse fra vores land vedtage en kommissionslov, som går forud for hvert lands forfatning, selv om der ikke har været én eneste landsmand til stede.
Irerne har gennem en lang og blodig historie kæmpet for deres eget demokrati. Den ret har Irland under sit formandskab banet vejen for at skulle miste igen. Hvis vi skal begrænse demokratiet, bør det i det mindste ske demokratisk. Vælgerne har ret til en afstemning. Send forfatningen til afstemning i alle lande, gerne på samme dag!
I dette Parlament har vi skabt en gruppe for selvstændighed og demokrati, som opfordrer vælgerne til at afvise den foreslåede forfatning. Vi vil gerne invitere forfatningsmodstandere til at etablere et fælles forum for at medvirke til at organisere modstanden. Vi mødes under næste samling, tirsdag kl. 13.00 efter afstemningen, hvis du vil være med til at forsvare retten til vores demokrati imod udkastet til en ny forfatning.
Crowley (UEN ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne ligesom mine kolleger gratulere , hr. Bertie Ahern, og den irske regering med deres kolossalt vellykkede formandskab. Formandskabet har gennemført vigtige politiske initiativer, der har været forhalet eller forsinket i meget lang tid under tidligere formandskaber. Det mest bevægende syn under det irske formandskab var hejsningen af vores 10 nye partnerlandes flag ved Aras an Uachtarain, den irske præsidents bolig. Det billede repræsenterer den endelige fjernelse af de kunstige barrierer, der har adskilt Øst- og Vesteuropa i så lang tid.
, De har vist Deres evner som forhandler, som en person, der forstår de enkelte landes vanskeligheder, navnlig når det drejer sig om forfatningen. De har været i stand til at finde en måde, hvorpå disse lande kunne sikre, at deres vitale nationale interesser ikke blev tilsidesat eller underkendt, især med hensyn til doktrinen om tillæggelse inden for traktatens rammer. Spørgsmålene vedrørende nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet er blevet afklaret, og der er sikret fortsat lighed mellem alle medlemsstater og lige anvendelse af reglerne. Det er meget vigtige punkter med henblik på EU's fortsatte udvikling og vækst.
Jeg komplimenterer Dem, , og udenrigsminister Brian Cowen for Deres store indsats på dette område. Jeg vil også gerne nævne Europa-minister Dick Roche, der her i Parlamentet var så åben over for at møde personer og politiske grupper, og som deltog sammen med alle medlemmer i alle spørgsmål og diskussioner - ikke kun vedrørende traktaten, men også vedrørende den løbende politiske udvikling her i Parlamentet. Han foregår andre Europa-ministre, der kommer her til Parlamentet, med et godt eksempel på, hvordan man samarbejder med Parlamentet og opnår dets støtte.
Jeg vil også gerne - som jeg har gjort tidligere her i Parlamentet - nævne ambassadør Anne Andersons og de irske embedsmænds rolle. De har bevist deres effektivitet og professionalisme ved at samle forskellige tanker og idéer og sikre, at formandskabet har fungeret problemfrit fra start til slut, og at alle forpligtelser og løfter er blevet indfriet. Den energi, den entusiasme og, vigtigst af alt, det gode humør, hvormed de behandlede vanskelige spørgsmål, bør anerkendes.
Gennem disse nye opgaver - at markedsføre traktaten, at sikre, at borgerne forstår dens fordele, og at vise det europæiske folk, at den ikke undergraver deres nationale interesser - kan vi bidrage til, at EU fungerer smidigt. De sikrer lighed mellem alle medlemsstater og bidrager til, at vi kan gå videre inden for en ramme, der giver mulighed for udbygning og effektivisering af Unionen, efterhånden som den udvides.
Under formandskabet blev der afholdt mange vigtige topmøder. Det største og vigtigste var topmødet mellem EU og USA i County Clare. Det var det første skridt hen imod genoprettelsen af forholdet mellem USA og EU. Mange amerikanere erkender nu, at unilateralisme ikke er den rigtige vej frem, og at der kræves samarbejde, ikke kun geopolitisk, men også handelsmæssigt og for at sikre, at FN og andre internationale organer kan virke effektivt.
, jeg vil gerne gratulere Dem, fordi det lykkedes Dem at udpege premierminister Barroso til posten som formand for Kommissionen. Det har været svært at finde en person, der opfylder alle medlemsstaters ønsker, og som samtidig er uafhængig nok til at blive en god politisk leder af Kommissionen i fremtiden. I hr. Barroso har vi den ideelle kandidat. Jeg håber, at der vil være flertal for hans udnævnelse i Parlamentet i morgen, og jeg er glad for at kunne sige, at vores gruppe fuldt ud vil støtte hans udnævnelse til kommissionsformand.
Til slut, , fortjener De et hvil efter Deres hårde slid. Europa-minister Roche fortjener en belønning for sin store indsats og, vigtigst af alt, embedsmændene fortjener ikke alene et skulderklap, men måske også et par ekstra euro som følge af de nye aftaler!
Czarnecki, Ryszard (NI ).
   - Hr. formand, , mine damer og herrer, det irske formandskab vil gå over i historien, først og fremmest fordi det medvirkede til EU's største udvidelse nogensinde. Først nu er EU blevet rigtig europæisk. Udvidelsen har dog blot været formel og politisk. Den har ikke haft indflydelse på en række områder. Et af disse er arbejdsmarkedet, hvor europæerne stadig er inddelt i førsterangs- og andenrangsborgere. De overgangsperioder, der gælder, indtil borgerne i den nye Union har ubegrænset adgang til arbejdsmarkedet, viser, at Europa fortsat er delt. Det minder om den britiske forfatter George Orwells roman . Her var nogle mere lige end andre.
Sådan en Union er en skændsel. Der må gennemføres ændringer så hurtigt som muligt. Der skal sættes en stopper for alle former for diskrimination i Europa.
Jeg vil gerne sige en enkelt ting til . Han nævnte det gamle og det nye Europa. Det er næppe passende, at han omtaler Central- og Østeuropa som det nye Europa, når de pågældende nationers historie går over 1.000 år tilbage i tiden. Jeg vil foreslå , at han i stedet kalder det den nye Union, som også er det gamle Europa.
Kommissionsformand Prodi talte om at udvide Kommissionens beføjelser på det økonomiske område. Jeg går ud fra, at det ikke omfatter beføjelser til at hæve skatterne i medlemsstaterne, især i de nye medlemsstater. Jeg kan forsikre Dem for, at borgerne ikke vil tolerere en sådan Union.
Endelig er der en ting, jeg gerne vil takke for. I de seks måneder, hans land har haft formandskabet for EU, har han aldrig glemt, at Unionen hovedsagelig er og bliver en union af nationer. 
Doyle (PPE-DE ).
   - Hr. formand, på vegne af mine kolleger i PPE-DE-Gruppens irske delegation ønsker jeg Dem held og lykke i Deres formandsperiode. Jeg vil gerne anerkende den formidable indsats, som vores tidligere irske formand, Pat Cox, ydede, og sige, at han er svær at leve op til. Velkommen.
Jeg vil gerne personligt byde , Europa-minister Roche, ambassadør Anderson og alle fra Irlands faste repræsentation velkommen i Parlamentet her til formiddag.
På vegne af alle mine kolleger i PPE-DE-Gruppen vil jeg gerne tilføje nogle ord til sammenfatningen af det sjette irske EU-formandskab på et tidspunkt, der i sandhed har været historisk. Vi er hurtige til at bruge ordet "historisk", men i denne periode er vores central- og østeuropæiske kolleger, sammen med Cypern og Malta, vendt tilbage til den europæiske familie. Jeg vil især gerne komplimentere Irlands faste repræsentation for deres omhyggelige planlægning og forberedelse af det solide administrative, diplomatiske og politiske fundament, der har dannet grundlag for vores formandskabs store succes.
Da Irland uventet overtog rollen som mægler, efter at det mislykkedes for regeringskonferencen at nå til enighed om den nye forfatning for Europa i december, virkede det som en kæmpeudfordring. , Deres succes på dette område er Deres og vores krone på værket. Valget af ny kommissionsformand er også bevis på Deres og Deres teams fremragende forhandlingsevner. De foranstaltninger, vores formandskab har truffet, har været velovervejede og hensigtsmæssige, hvad enten det har drejet sig om at reagere på de tragiske terrorangreb i Madrid i marts, genoprette de transatlantiske forbindelser eller fejre EU's historiske udvidelse ved at byde vores nye kolleger velkommen til Fællesskabet i maj.
Der er ydet så stor en indsats på disse områder, at det måske ikke er overraskende, at det nu må være op til det nederlandske formandskab at opfylde kernemålsætningerne fra Lissabon om at fremme økonomisk konkurrenceevne og bæredygtig vækst - en slags videregivelse af stafetten, om jeg så må sige. Det omfatter det vigtige direktiv om tjenesteydelser, det lovede initiativ til fremme af bedre regulering og gennemførelsen af nationale reformpartnerskaber op til midtvejsvurderingen af Lissabon-dagsordenen.
Da jeg den 14. januar 2004 ved starten af Deres formandskab bød Dem velkommen, , advarede jeg Dem om, at de fleste virksomheder, især små og mellemstore virksomheder i Europa, mener, at tiden er ved at løbe fra Lissabon-strategien, hvis det ikke allerede er sket. Jeg sagde, at vi har brug for konkrete tiltag og ikke blot ønskesedler og tomme hensigtserklæringer. Jeg bad dengang Dem og Deres formandskab om konkrete oplysninger om, hvordan De ville gennemføre Deres planer. Det var ottende gang - i dag er niende gang - jeg og mine kolleger lyttede til den halvårlige tomme snak om Lissabon-mantraet. Hvad har De helt konkret gjort for at opfylde Lissabon-målsætningerne i Deres vagtperiode - bortset fra at lave en arbejdsplan for det nederlandske formandskab?
Jeg håber for den irske regering, at den øgede projektstyrings- og organisationskompetence, som især De har udvist her i år, , nu vil blive anvendt på den hjemlige scene. Jeg taler ikke om omsættelse af EU-direktiver i national ret, men om hensigtsmæssig høring af interessenter, hensigtsmæssig udarbejdelse af lovgivning, der tager hensyn til nationale behov, hensigtsmæssig gennemførelse af lovgivning og hensigtsmæssig håndhævelse af disse love. På alle disse punkter har Irland hidtil klaret sig særdeles dårligt: Alene sidste uge blev der iværksat ni yderligere overtrædelsesprocedurer mod Irland på miljøområdet. Nitratdirektivet er et godt eksempel. Flere år forsinket, flikket sammen i 11. time, med et minimum af høring og endnu mindre planlægning og i totalt kaos.
De, , skal nu levere resultater derhjemme. Jeg anerkender med glæde Deres meget vellykkede formandskab for Det Europæiske Råd, men det har i nogen grad været på bekostning af Irland. Udnævnelsen i går af finansminister McCreevy til Irlands kommissær kalder på et skævt smil. Jeg ønsker ham alt godt og bifalder udnævnelsen, men jeg kommer til at tænke på begrebet "kovending", når det gælder europæiske anliggender.
Jeg vil opfordre Dem, , til at tage de færdigheder og den kompetence, De har erhvervet som formand for Det Europæiske Råd, med Dem hjem. Lad det irske formandskab være en rollemodel for den fortsatte irske regering.
Jeg takker især mine kolleger hr. McCartin, fru Banotti og hr. Cushnahan, som gik af ved udgangen af sidste parlamentsperiode. Jeg vil navnlig gerne nævne hr. McCartin og den anerkendelse, han fik af hr. Poettering, formand for PPE-DE-Gruppen, i form af Schuman-medaljen for 25 års tjeneste her i Parlamentet - en pragtfuld hyldest til hans indsats. Tilsammen har mine tre kolleger tjent Europa-Parlamentet i 60 år. Vi, der træder i stedet for dem, har meget at lære.
Jeg takker Dem, og Europa-minister Roche. Jeg takker også ambassadør Anderson for hendes og den faste repræsentations store og fremragende indsats. Vi har været meget stolte af vores irske formandskab.
De Rossa (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne lykønske Dem med Deres valg til den nye post og ønsker Dem held og lykke. Jeg tilslutter mig dem, der i dag har rost og hans team for den vellykkede gennemførelse af forfatningsforhandlingerne, især bibeholdelsen af de overordnede rammer, værdier, målsætninger og borgerrettigheder, som Det Europæiske Konvent har forhandlet. Derved er det europæiske integrationsprojekts legitimitet blevet øget, og der er skabt potentiale for skabelsen af et mere demokratisk og integreret Europa.
Det skal dog siges, at det irske formandskab også har stået for en ret beklagelig forsømmelsesliste. Det blev forsømt at beskytte vikaransatte, det blev forsømt at presse på for at opnå gældseftergivelse for verdens fattigste, det blev forsømt at gå imod George W. Bush og hans fanatisme, og det blev forsømt at fremme Lissabon-dagsordenen på en socialt integrerende måde. Rådet og Kommissionen sluttede sig også sammen i et rystende forsøg på at gennemtrumfe lovgivningen om udlevering af personoplysninger i forbindelse med lufttransport til USA trods modstand fra Europa-Parlamentet.
, De er her ikke for at stå til regnskab for Deres nationale politik. Men jeg er forfærdet over Deres beslutning om at udnævne hr. McCreevy til Irlands kommissær. Han er en af de mest højreorienterede finansministre i Europa. Han er en af de finansministre, der prøvede at nægte Parlamentet dets demokratiske ret til at kontrollere EU's budget. Han tror på, at man ansporer de rige ved at give dem større velstand, større profit og flere skatteincitamenter - og de fattige ved at give dem et los bagi. Hvis vi tror på et Europa som socialmarkedsmodel og ikke som supermarkedsmodel, bør vi ikke lade hr. McCreevy få nogen form for indflydelse på Unionens økonomi.
Harkin (ALDE ).
(Hr. formand, tak, fordi jeg får mulighed for at sige nogle ord om det irske formandskab. Inden jeg fremfører mine kommentarer, vil jeg gerne ønske den irske regering held og lykke med deres ansøgning om at få irsk anerkendt som officielt arbejdssprog i EU. For alle nationer, men måske især mindre nationer, er kulturel identitet meget vigtig. Vi kan alle være sande europæere og samtidig fuldt ud bevare vores kulturelle identitet, hvoraf sproget er en vigtig del.)
Og nu fra sprog til det irske formandskab, som efter min mening har været meget vellykket. Jeg vil gerne lykønske , hans ministre, og navnlig udenrigsminister Cowen og Europa-minister Roche, der er til stede her i dag sammen med . Jeg lykønsker også ambassadør Anderson og de irske embedsmænd.
Det irske formandskabs største præstation var at skabe enighed om en traktat, der indfører en forfatning for Europa, men en hovedmålsætning i den forbindelse var, at Europa skulle formidles bedre til borgerne. Deri ligger både en mulighed og en fare: muligheden for at inddrage borgere fra alle 25 lande i det europæiske projekt, men også faren for, at det ikke lykkes at nå dette mål. Politikere skal lede, men borgerne skal også deltage, og det civile samfund skal fremmes. Ellers sker der det, som en berømt digter fra min egen hjemby Sligo, W.B. Yeats, engang skrev: (centrum kan ikke bestå). For vores og for Europas skyld skal centrum bestå, og EU's fremtid afhænger af vores bestræbelser på at inddrage vores borgere og formidle vores positive vision for Europa.
Voggenhuber (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Rådet, jeg vil også gerne hilse Dem velkommen og sige tak. Jeg er født i Salzburg, en by, der blev grundlagt på romerske ruiner i det 10. århundrede af irske munke. Her tørlagde de sumpene, skabte byens fundamenter og bilagde stammefyrsternes stridigheder. De vil altså forstå, at vi ikke er forundrede, når irske missionærer civiliserer Europa og påtager sig denne grundlæggende opgave at tørlægge sumpene - også den nationale egoismes sumpe - at lægge fundamenter - også fundamenterne for det europæiske demokrati.
Apropos bilæggelse af stammefyrsternes stridigheder vil jeg gerne takke Dem, hr. rådsformand, for den præstation, det er at civilisere Europa. De har bevaret forfatningens arkitektur, det er vel den afgørende præstation. Regeringerne har naturligvis givet os en lektion i magtudøvelse. De har ud fra den formelle ret til at træffe de endelige beslutninger haft magten og arrogancen til at udforme konventet efter deres smag og på forskellige punkter været førstevælger. Det er sørgeligt. Lektionen i magtudøvelse er så meget desto mere sørgelig, eftersom Parlamentet nu kunne svare på passende vis i spørgsmålet om kommissionsformanden, hvor det nemlig har den formelle sidste afgørelse og kunne vise, om det har vilje til at gøre en formel afgørelse til en indholdsmæssig afgørelse og fremtvinge respekten for Parlamentet. Det er på den måde, man ser, hvem der har viljen til magt, og hvem der ikke har. Tak, hr. formand for Rådet.
Det italienske rådsformandskab har længe diskuteret, hvor forfatningen skal underskrives. De har også leveret teksten hertil, således at der kan blive underskrevet noget i Rom. Det er en helt anden præstation, som vi siger tak for.
Det forholder sig ikke helt således, at forfatningsudkastet er forblevet uantastet. Fjernelsen af det legislative råd fra konventets udkast er fjernelsen af konventets kongstanke og dermed et uhyre stort demokratisk fremskridt inden for magtdelingen, der nu ikke er opnået. Vi har flere rådslove med hele deres tvivlsomme legitimitet ved en regeringslovgivning. Vi har ud af den dobbelte flerhed, ud af en for alle borgere forståelig og acceptabel klar afgørelsesformel igen skabt et matematisk formelvirvar. Unionens handleevne har taget skade af gennemførelsen af enstemmige beslutninger, hvor konventet foreskrev kvalificerede flertalsbeslutninger. Også med hensyn til den sociale dimension - et spørgsmål, hvor konventet ikke havde virkelig succes - var der tale om yderligere indskrænkninger. I stedet for fuld beskæftigelse igen blot høj beskæftigelsesgrad.
Jeg mener ikke, at Parlamentet har spillet nogen særlig stor rolle i den sidste fase. Men nu får regeringerne brug for os, hvis denne forfatning skal blive accepteret af befolkningerne og ratificeret af parlamenterne.
Til Dem, hr. formand for Rådet, skal der lyde en særlig tak for, at De bevarede den oprindelige idé om forfatningen og udkastet til konventet.

McDonald (GUE/NGL ).
(Hr. formand, hr. formand for Rådet, , jeg er stolt over at være her i dag som Sinn Féins første repræsentant i Europa-Parlamentet.)
Som irske republikanere, der handler i parlamentsmedlem Bobby Sands ånd, arbejder vi for lighed, retfærdighed og frihed. Vi vil forfølge Sinn Féins målsætninger om ændringer, et forenet Irland og irsk uafhængighed i dette forum.
Jeg vil gerne anerkende det irske formandskabs arbejde i de sidste seks måneder og ønske det nye nederlandske formandskab held og lykke.
Sinn Féin mener, at det udvidede EU skal vedtage et sæt nye prioriteter. Vi modsætter os forsøg på at gøre EU til en superstat eller en militær og økonomisk supermagt. Vi støtter EU-reformer, der giver magten tilbage til folket, udryddelsen af fattigdom, støtte til offentlige tjenester, genskabelse af landbrugsøkonomier samt reformering og styrkelse af FN.
Det er efter vores mening den retning, Europa skal gå i. Det er det EU, vi vil arbejde hen imod.
Sinnott (IND/DEM ).
   - Hr. formand, jeg kan roligt sige, at vi i Irland har været stolte af vores irske formandskab og vores i rollen som formand. Dette formandskab har været kendetegnet ved entusiasme og diplomati.
I de kun seks måneder, Irland har haft formandskabet, har landet iværksat positive initiativer som f.eks. (oplysning om EU). Jeg er dog foruroliget over, at et så gennemgribende, magtforskydende og udemokratisk initiativ som den foreslåede EU-forfatning sådan blev presset igennem i huj og hast.
Vi har haft det irske formandskab. Vi har haft det privilegium at kunne byde de 10 nye nationer velkommen i Dublin i maj. Vi har delt vores med resten af verden. Hr. Aherns slogan derhjemme er "der er stadig arbejde, som skal gøres". Til hr. Balkenende og det nye formandskab vil vi sige, at der stadig arbejde er, som skal gøres for at sikre sårbare grupper større beskyttelse, for at skabe lighed og respekt blandt nationer, for at hjælpe lande, der lider, som f.eks. Sudan, og for at gøre selve EU-projektet demokratisk og gennemsigtigt.
Til hr. Ahern vil jeg gerne sige: Nu er det på tide at vende hjem. Der er stadig arbejde, som skal gøres. Der skal fremsættes forslag til en handicaplov, der skal ryddes op i sundheds- og uddannelsessystemet, der er fiskere, landbrugere og mange små virksomheder i store vanskeligheder samt utallige miljøkriser. De har vist en lille, livfuld og - må jeg minde Dem om - stadig neutral nations potentiale på verdensplan. Nu bør Deres energi anvendes derhjemme.
De og Deres team har gjort det godt, . De har stadig arbejde, som skal gøres. , hvilket betyder "tak". Også en hilsen og til hr. Cox. 
Krasts (UEN ).
   - Tak, hr. formand. Jeg vil gerne takke og hans team for det, de har udrettet. Resultatet gør de spekulationer, som blev ytret inden starten på det irske formandskab om, at det ikke kunne bibringe EU noget af betydning, grundigt til skamme. Faktisk har det irske formandskab vist sig at være så succesrigt, at det får én til at sætte spørgsmålstegn ved, om ordningen med skiftende formandskaber for EU nu også er så ineffektiv, som den beskyldes for. Der herskede generel pessimisme med hensyn til, om udkastet til en EU-forfatning ville blive vedtaget under det irske formandskab. Som medlem af Det Europæiske Konvent kan jeg nu roligt sige, at den version, der blev godkendt under det irske formandskab, er mere holdbar end den, som vi kunne blive enige om i konventet. I den forbindelse bør man selvfølgelig ikke glemme, hvad det italienske formandskab udrettede. Efter min mening er den foreslåede kandidat til posten som formand for Kommissionen, der blev udpeget blandt tilhængerne af en markedsøkonomi ved slutningen af formandskabet, et godt valg. Jeg håber, at den foreslåede kandidat også får Parlamentets støtte. Jeg har som repræsentant for et land ved EU's østlige grænse respekt for formandskabets realistiske holdning til udviklingen af forbindelserne mellem EU og Rusland. Det står på en positiv måde i modstrid med de holdninger, som man desværre ofte ser på det område. Jeg håber, at det irske formandskabs kvalitet vil sætte en standard og skabe en positiv konkurrencelyst blandt dem, der arbejder for at fremme EU. Mange tak. 
Allister (NI ).
   - Hr. formand, i mit første indlæg her i Parlamentet vil jeg gerne sige, at jeg føler mig meget beæret, ikke over at være medlem af denne institution, men over den tillid, som det nordirske folk har vist ved at vælge mig til deres repræsentant her i Parlamentet.
Det er dem, ikke EU-institutionerne, som jeg skylder min troskab. Jeg er her for at forsvare og fremme Nordirlands interesser og gode navn og sikre det nordirske folk dets retmæssige andel af EU-midlerne.
Hvad angår det irske formandskab, husker hr. Ahern sikkert, hvordan min veltalende forgænger for seks måneder siden her i Parlamentet med sin karakteristiske humor fortalte, at det bedste ved det irske formandskab nok ville være, at hr. Ahern ville have mindre tid til at blande sig i det britiske Nordirlands anliggender. Og sådan blev det, at der - heldigvis - ikke var så meget tid til indblanding. Bortset fra det er den forfatningsmæssige arv, som dette formandskab testamenterer os, efter min mening ikke kærkommen eller en god ting. Den nye forfatning er ikke noget at være stolt af for folk, som tror på demokratisk styring og dens centrale ledsager, national suverænitet. Det er en fornærmelse mod og et angreb på begge dele.
Jeg anmoder indtrængende om, at forfatningen præsenteres med ærlighed, og at det anerkendes, at den er et charter, som skal lette og skabe en europæisk superstat, der med tiden får færre og færre nationale beføjelser og flere og flere centraliserede beføjelser og hele statsapparatet. Statsapparater hører rettelig til i nationalstaterne, og der bør de blive.
Til slut vil jeg komplimentere hr. Ahern for hans engelsk og forsikre ham for, at han behersker det engelske sprog så godt, at han roligt kan opgive den fjollede idé med at spilde flere millioner euro af skatteydernes penge på at gøre irsk til officielt sprog i disse institutioner. Overlad det sludder til Sinn Féin, som man alligevel ikke forventer andet af.
Brok (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Rådet, hr. formand for Kommissionen, hr. Allister har efter min mening ydet et vidunderligt bidrag med sin sætning: "Jeg er modstander af de europæiske institutioner, men tilhænger af, at Europa sender mange penge til Nordirland." Det er efter min mening ikke en opfattelse, vi kan tillade os.
Mine damer og herrer, jeg kommer fra en region, hvor en irer også - som hr. Voggenhuber nævnte - har gjort os kristne, den hellige Bonifatius, som vi kalder tyskernes apostel. Men jeg håber ikke, det går Dem, som det gik Bonifatius, der jo blev slået af friserne, der i dag for størstedelens vedkommende er nederlændere. Det er naturligvis et rent tilfælde, at vi nu har et nederlandsk rådsformandskab.
Mine damer og herrer, jeg vil gerne sige tak, af hele mit hjerte, til Dem, , Deres team, Dick Roche, udenrigsministeren, men også til nogle mennesker, som jeg ser i anden, tredje og fjerde række af Deres team her, og som med et uhyre stort engagement og sagkundskab har muliggjort, at vi har en europæisk forfatning. Og dermed har Irland skrevet historie. Dette er en forfatning, der ikke giver en superstat, men derimod balance takket være kompetencefordelingen, de nationale parlamenters rolle, der faktisk forhindrer dette. Der skal være en fair balance i niveauerne. Her spiller borgerne en rolle, fordi de takket være chartret om grundlæggende rettigheder får nogle rettigheder, og spillet om posten som formand for Kommissionen ikke længere vil kunne finde sted, sådan som vi har oplevet det i år, fordi det er borgerne, der beslutter, hvem der skal være formand for Kommissionen. Det er nogle afgørende forbedringer, vi får. Vi vil få en værdikanon. Det er nærmest et under, at 25 stater kan blive enige om en værdikanon, der er forpligtende og for mig at se er baseret på det kristne menneskesyn. På dette grundlag vil vi virkelig kunne føre fælles politik via en værdikanon og ikke nøjes med et mekanisk forløb, som det var tilfældet med de gamle traktater. Desuden er der opnået handlekraft.
Mine damer og herrer, det er vigtigt, at vi alle vender hjem til vores medlemslande og sørger for, at ratificeringen finder sted. Vi bør ikke, som det er tilfældet i flere lande - også i mit hjemland - diskutere, hvad der partipolitisk, indenrigspolitisk nu er det mest gunstige, eller hvordan man kan profilere sig i den anledning. Jeg håber, at vores regeringer og også oppositionerne i alle vores lande vil have styrken til at gå ind i denne ratificeringsproces, og det med ansvar for det hele og ikke ud fra, hvordan det kan præsentere sig bedst rent partipolitisk i det indenrigspolitiske spil. Det bliver nu vores opgave.
Goebbels (PSE ).
   - Hr. formand, hr. Hänsch har netop nævnt alt det gode, som socialdemokraterne mener om det irske formandskabs håndtering af regeringskonferencen. Hvis man sammenligner hr. Aherns håndtering med hr. Berlusconis, må man spørge sig selv, hvorfor der på den kommende konference ikke fremsættes forslag om en formandskabsrotation i EU mellem de små lande, for disse lande har tilsyneladende formænd, der er mere produktive end visse stats- og regeringschefer, som kun finder styrke i størrelsen på deres respektive lande.
Men der er ingen formandskaber, der gør andet end at have forsædet. Der træffes ingen beslutninger. Et formandskab finder sin styrke i fremsættelsen af forslag og sans for kompromiser. Udkastet til forfatningen er langtfra perfekt, men takket være Irland findes det overhovedet. Når det er sagt, må man stadig sige, at hvis resultatet fra det irske formandskab overvejende er positivt, er der dog stadig nogle væsentlige gråzoner. Min ven, hr. De Rossa, har netop gjort status over Socialdemokraternes skuffelse over det irske formandskabs resultat vedrørende de sociale anliggender. Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation har foretaget en test af det irske formandskab. Ud af 10 punkter, som blev testet, blev seks betragtet som overvejende negative, herunder særligt de manglende tiltag i forbindelse med gennemførelsen af målsætningerne fra Lissabon, den ringe interesse for beskyttelse af de offentlige tjenesteydelser eller visse direktiver med socialt indhold. Hr. Savary vil tale om andre skuffelser over det irske resultat, særlig Rådets skandaløse beslutning om at give Bush-regeringen adgang til de oversøiske passagerers personoplysninger.
Hr. formand, tillad mig til sidst at slutte med en sag, som ikke direkte har berøring med formandskabets resultat, men som dog har væsentlige konsekvenser. Jeg vil tale om Domstolens afgørelse i forbindelse med stabilitetspagten. Jeg er en af dem, der har kritiseret Kommissionen for at have inddraget Domstolen, for stabilitetspagten henhører under politik og forvaltes ikke af domstolene. Men jeg må i den forbindelse indrømme, at dommerne i Luxembourg har modstået fristelsen til at blande sig i EU's økonomiske politik. Ved en salomonisk dom mindede de Kommissionen om, at Økofin-Rådet godt nok har godkendelsesbeføjelser, men at det ikke nødvendigvis behøver at følge Kommissionens anbefalinger.
Men samtidig kaldte ministrene til orden for ikke at have overholdt de bestemmelser, som de selv havde fastsat. Under alle omstændigheder er det vigtigste punkt i Domstolens afgørelse spørgsmålet om, hvorvidt pagten stadig er en bekræftelse af Kommissionens eneret til at fremsætte forslag. Således kan Rådet ikke ændre reglerne uden et nyt tiltag fra Kommissionen. Kommissionen bliver altså styrket i sin ret til at fremsætte forslag, men hr. formand Prodi, enhver ret er også forbundet med forpligtelser. Kommissionen har nu pligt til at fremsætte forslag, der kan gøre en virkelig tåbelig stabilitetspagt til en virkelig god pagt.
Sbarbati (ALDE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, jeg vil gerne takke det irske formandskab for dets diplomati, metode og korrekthed i udførelsen af det vanskelige arbejde, hvor forfatningsmålet blev nået. Jeg beklager blot, at dette ikke lykkedes for det italienske formandskab.
Jeg vil ligeledes gerne takke parlamentsformand Pat Cox og kommissionsformand Romano Prodi, som med deres konstante og engagerede indsats førte denne valgperiode til ende og sammen nåede to vigtige målsætninger, nemlig udvidelsen og forfatningen. De blev inspireret af et andet syn på Europa, som i dag har givet os det store Europa, hvis demokrati styrkes af det retsgrundlag, som chartret om grundlæggende rettigheder og forfatningen udgør tilsammen, det vil sige Europa som en civil magt.
Selv om det irske formandskabs glimrende mæglingsindsats ikke førte til et optimalt resultat, giver det os i dag det nødvendige grundlag for at stå sammen og spille en politisk og fredsbevarende rolle i verden. Parlamentet skal nu gå ind i en vigtig kampagne til fordel for forfatningen, så ratificeringsprocessen får et positivt udfald. Derfor vil jeg gerne foreslå, hr. formand, at der medtages en specifik post på budgettet, som giver dette initiativ den nødvendige og hensigtsmæssige finansiering, så de europæiske borgere bliver mere bevidste og reelt kommer tættere på EU-institutionerne. 
de Brún (GUE/NGL ).
(Sinn Féin står for ændring i Irland og i hele EU, og vi ser frem til at samarbejde med andre, der ønsker et Europa bestående af ligemænd og et globalt ansvarligt EU.)
Jeg ser frem til at skabe støtte til den irske fredsproces og irske enhed og uafhængighed. Det giver mening for Irland at blive behandlet som et, uanset om det drejer sig om beskæftigelse, landbrug eller menneskerettigheder.
I Irland er vi involveret i en fredsproces, som EU, USA og andre har ydet et stort bidrag til. Jeg bifalder Rådets opfordring til Kommissionen om at undersøge muligheden for at udvide støtten til Peace II-programmet og Den Internationale Fond for Irland.
Trods store fremskridt står fredsprocessen i Irland over for mange problemer, da de demokratiske institutioner er suspenderet af den britiske regering. Blot sidste uge blev folk fra min hjemby, Belfast, lukket inde i deres samfund, mens en sekterisk unionistparade blev tvunget igennem. 
... Jeg anmoder det nederlandske formandskab om også at fokusere på den irske fredsproces. 
Evans, Jonathan (PPE-DE ).
   - Hr. formand, aftalen om forfatningen, der blev indgået på Det Europæiske Råd i juni, var dårlig for Europa. Min holdning til forfatningen - som også gælder for mine europæiske socialdemokratiske kolleger - er klar og velkendt. Vi mener, at forfatningen er en fejltagelse. Vi mener ikke, at Europa har brug for en forfatning. Lande har forfatninger, og EU er ikke - og bør heller aldrig forsøge at blive - et land eller en stat. 
Laeken-topmødet i 2001 opfordrede Det Europæiske Konvent og regeringskonferencen til at sikre, at udfaldet af deres arbejde bragte de europæiske institutioner tættere på befolkningen. Det er efter min mening ikke sket. Forfatningen gør intet for at involvere medlemsstaterne og befolkningen mere i Unionens beslutningsproces. Da flertalsafstemning faktisk skal bruges mere, er magten i midten øget væsentligt. Det er en holdning, som måske støttes af den nederlandske udenrigsministers seneste bemærkninger om, at vi skal indgå i en proces med selvrefleksion for at beslutte, om visse politiske områder ikke bør gå tilbage fra europæisk til nationalt niveau. Det er interessante bemærkninger fra den regering, der nu har formandskabet for EU i de næste seks måneder. De viser, at jeg ikke er alene om at fremsætte disse idéer. 
Europa kunne godt have valgt en bedre vej. Europa kunne have besluttet at rydde op i traktaterne og lavet et forenklet dokument. Europa kunne have givet de nationale parlamenter reel indflydelse på EU-lovgivningen. Europa kunne have set nærmere på, hvad de nationale regeringer gør, og Europa kunne tydeligvis have krævet, at EU skal håndtere svig og dårlig forvaltning. Jeg mener, at vi har forpasset lejligheden.
Jeg bifalder, at Frankrig skal afholde folkeafstemning om forfatningen. Jeg bifalder den debat, der blev sat i gang af hr. Stoiber om en eventuel folkeafstemning i Tyskland. Befolkningen bør have det sidste ord i beslutninger om deres egen fremtid. Lederen af mit eget parti går ind for et lev-og-lad-leve-Europa, det vil sige, hvor nogen, der ønsker at blive mere integreret, burde få mulighed for det, så længe vi, der ikke ønsker det, ikke tvinges til det. Når der afholdes folkeafstemninger, håber og tror jeg, at mange folk vil benytte lejligheden til at stemme for et Europa med forskellighed og ikke ensartethed og et Europa, der respekterer medlemsstaternes rettigheder. 
Grabowska, (PSE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Kommissionen, , mine damer og herrer, som led i høringsprocessen afgav Europa-Parlamentet den 4. maj i år en kritisk udtalelse om den foreslåede aftale mellem USA og EU. Ifølge aftalen skal europæiske luftfartsselskaber udlevere visse oplysninger om passagerer, der flyver til USA, f.eks. bankkontonumre. Oplysningerne skal gives til kontoret for told og grænsebeskyttelse under det amerikanske ministerium for indenrigssikkerhed. Parlamentet har fastslået, at aftalen er i modstrid med EU-lovgivningen. Parlamentet mente navnlig, at den undergravede den beskyttelse af personoplysninger, der sikres i medfør af direktiv 95/46/EF. Parlamentet henvendte sig således til EF-Domstolen og bad den afgive udtalelse. Alligevel indgik Rådet aftalen, uden hensyn til de fremførte betænkeligheder, idet det benyttede sig af, at Parlamentets arbejdsgang var afbrudt på grund af parlamentsvalget.
Det giver anledning til et spørgsmål. Mener det irske formandskab, at den beskyttelse af personoplysninger, som ydes de europæiske borgere, bør nedsættes som følge af denne aftale, trods Parlamentets alvorlige betænkeligheder? Udgør det ikke en begrænsning af den personlige frihed? Jeg vil gerne vide, om formandskabet har erkendt problemet, og om det har forsøgt at tage stilling til dette vigtige spørgsmål.
Til slut, og i en noget anden tone, vil jeg gerne lykønske det irske formandskab på det hjerteligste med afslutningen af forhandlingerne om en forfatningstraktat. Det opnåede kompromis er en succes for formandskabet og en personlig succes for Dem, . Det er faktisk en succes for os alle, for både vi og Europa behøver en forfatning. Det lykkedes det irske formandskab at overtale regeringen i de 25 medlemsstater til at støtte forfatningen. Opgaven består nu i at overtale EU's 450 millioner borgere til også at støtte den. Vi må alle samarbejde om at sikre, at det sker. Så kan forfatningen træde i kraft den 1. november 2009. 
Tajani (PPE-DE ).
   - Hr. formand, vores status over det irske formandskab kan kun blive positiv, eftersom det gjorde en effektiv indsats og nåede to vigtige politiske resultater for hele EU, nemlig enigheden om den første forfatning og valget af den nye kommissionsformand, som skal godkendes af Parlamentet i morgen.
Forfatningsarbejdet var så afgjort positivt. Der er kun en enkelt ting, som vi beklager dybt, nemlig at man i præambelen ikke har medtaget en udtrykkelig henvisning til EU's kristne rødder, der udgør den sande bro mellem Vesteuropa og Østeuropa. Det beklager vi, og PPE-DE-Gruppen vil fortsat kæmpe for, at Europa aldrig glemmer sin oprindelse.
Det irske formandskabs arbejde var dog en positiv afslutning på den glimrende indsats fra det italienske formandskab, som havde opnået enighed om 95 % af konventets arbejde. Det er ikke tilfældigt, at dette resultat er blevet anerkendt af alle EU-landene, som har besluttet at undertegne traktaten i Italiens hovedstad Rom, der ikke blot har en vigtig plads i Italiens historie, men som også har en vigtig plads i Europas og EU's historie.
Det andet vigtige og positive resultat er valget af den nye kandidat til posten som formand for Kommissionen. Det er et resultat, som tager hensyn til afstemningen den 13. juni, og det er samtidig en anerkendelse af den portugisiske premierministers ligevægt, nemlig en kommissionsformand, der repræsenterer en fornyelse og en ny måde at fortolke Kommissionens ledelse på, hvor man i stadig større grad ser bort fra de små spørgsmål i de enkelte lande og stræber efter et Europa, som er USA's allierede, men som også har politisk styrke og spiller en hovedrolle på den internationale scene. 

Savary (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne tilslutte mig den enstemmige ros til det irske formandskab. Det er beviset på, at der ikke findes små lande, når der er stor europæisk inspiration.
Jeg vil gerne særligt tale som medlem af Transportudvalget og lykønske formandskabet med tre meget store sager, som har kendetegnet det. Den første er vedtagelsen af den anden jernbanepakke, den anden sag er vedtagelsen af et meget ambitiøst program for det transeuropæiske transportnet, og den tredje sag er konstellationen af navigationssatellitter, det europæiske GPS-system Galileo. Jeg vil gerne benytte lejligheden til at hylde alle de irske forhandlere, som har udvist meget stor viden og et meget stort overblik.
Men ved enhver udøvelse af ansvar er der naturligvis også gråzoner og skuffelser. Jeg vil gerne fremhæve to og slutte mig til alt det, der er blevet sagt om den aftale, der er indgået med USA om personoplysninger i forbindelse med den oversøiske luftfartssikkerhed. Aftalen er ikke i overensstemmelse med det, som Europa-Parlamentet ønskede. Det er en benægtelse af demokratiet, som vi ikke kan acceptere. Aftalen udgør en risiko for menneskerettighederne og er et tegn på Europas underdanighed over for USA på et tidspunkt, hvor USA ikke udviser særlig stor åbenhed over for menneskerettigheder og beskyttelse af borgerne. Den er i visse aspekter i modstrid med de grundlæggende krav og idealet for det europæiske projekt. Jeg glæder mig dog alligevel over, at det blev en irer, nemlig hr. Cox, som ved at forelægge sagen for Domstolen forsøgte at hævne den fornærmelse, som Europa-Parlamentet havde været udsat for.
Den anden store skuffelse var beslutningen fra Rådet (konkurrenceevne) om at afvise afstemningsresultatet fra Europa-Parlamentets førstebehandling af patentering af software. De valgte desværre at afvise en tekst, som gør Europa-Parlamentet ære, for den var i en vis forstand udtryk for en utrolig balance mellem beskyttelse af industrien og sikringen af mangfoldigheden og den frie adgang til softwaresproget.
Jeg mener, at det er meget ærgerligt. Bolden ligger helt klart hos Europa-Parlamentet, men den valgte løsning er udtryk for en meget indskrænket opfattelse af de industrielle lobbyers evner og indflydelse. Alt i alt vil Deres formandskab blive husket som et meget vellykket formandskab rent teknisk, men som mindre succesfuldt socialt set, og det er beklageligt.
Méndez de Vigo (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Rådet, jeg må starte med at modsige den forrige taler. Det irske formandskab har været et fremragende politisk, og ikke teknisk, formandskab, og det har det været under vanskelige forhold og i en periode, hvor vi oplevede massakren i Madrid den 11. marts.
De første foranstaltninger, De har truffet, f.eks. udnævnelsen af en antiterrorkoordinator, er et skridt i den rigtige retning, når det drejer sig om at bekæmpe den terrorplage, som hæmmer vores borgerlige friheder.
Hr. rådsformand, det er lykkedes Dem at opnå enighed om den europæiske forfatning. Parlamentet vil afgive udtalelse om teksten i løbet af de kommende uger, og derfor - alle kender min holdning til dette emne - ønsker jeg ikke at udtale mig om den på forhånd, men jeg lykønsker Dem, for det har ikke været let at opnå enighed, og i sidste ende er både den enighed og den forfatning, Europa har brug for, i øjeblikket til eksamen. Jeg vil også gerne lykønske Dem, hr. formand, med forslaget om at udpege hr. Durão Barroso til posten som formand for Kommissionen, for heller ikke her var det let at nå til enighed. Vi har en fremragende kandidat, og først og fremmest mener jeg, at vi skal gøre en politisk indsats for at sikre Kommissionen den position, den bør have: i centrum for Fællesskabet og EU. Jeg håber, at denne vigtige afstemning til fordel for den kandidat, som Det Europæiske Råd havde foreslået, også medvirker til at genoprette forbindelserne mellem Kommissionen og Europa-Parlamentet, som er så vigtige.
, jeg mener dog, at det vigtigste spørgsmål under Deres formandskab har været udvidelsen. Da vi for nogle få uger siden fejrede årsdagene for Monnet og Spinelli, havde min gruppe den ære at repræsentere Dem. Hvis Monnet og Spinelli havde været her og siddet på disse bænke, tror jeg, de ville have tænkt, at den udvidelse, som blev gennemført under det irske formandskab, "sammenføjningen af de to Europaer", som hr. Geremek siger, er det vigtigste, vi har opnået i de senere år, og æren for det vil altid tilkomme os.
Der er blevet sagt meget her om store lande og små lande. Jeg mener, det er en negativ skelnen, der aldrig har eksisteret i Europas historie. Hvad gør et land stort eller lille? Dets befolkning, dets geografiske størrelse, dets BNP? Nej, det, som gør et land stort eller lille, er, om dets ledere, dets befolkningsgrupper og dets borgere har ambitioner og visioner.
De, , og Irland, har vist storhed i Europa under dette formandskab. 
Protasiewicz (PPE-DE ).
   - Hr. formand for Parlamentet, hr. formand for Kommissionen, , hr. minister, mine damer og herrer, vi vurderer i dag det irske formandskabs seksmåneders periode. Det har i sandhed været en meget succesrig tid for EU. Således fandt den største udvidelse i EU's historie sted i denne periode, som adskillige talere før mig har nævnt. Udvidelsen blev endelig gennemført under stor glæde og jubel i Dublin den 1. maj. I juni viste det udvidede EU, at det kunne fungere effektivt, da 25 europæiske ledere enedes om valget af en kandidat til posten som formand for Kommissionen. Det fortjente i lige så høj grad at blive fejret, og jeg lykønsker det irske formandskab på det hjerteligte med også denne succes.
Jeg vil også gerne komplimentere formandskabet for dets reaktion på de tragiske angreb i Madrid den 11. marts. Jeg er sikker på, at både de ressourcer, der er øremærket til forebyggelse af yderligere terrorangreb på vores kontinent, og de ressourcer, der allerede anvendes, vil give det ønskede resultat. Det vil udgøre et betydeligt og markant irsk bidrag til skabelsen af et sikrere Europa.
Uanset det irske formandskabs tidligere nævnte ubestridte succeser er der også udtrykt bekymring over kompromisudkastet til en forfatningstraktat. Det er klart, at der aldrig var nået et kompromis, hvis ikke de irske ledere havde været så målrettede og handlekraftige på topmødet i Bruxelles. Alligevel opstår det spørgsmål, om ikke det kompromis, der blev opnået i juni, og den handlekraft, som blev udvist, vil vise sig at virke mod hensigten, når udkastet skal ratificeres, især ved folkeafstemninger.
Mine betænkeligheder stammer fra indtryk, jeg har fået på en række møder under kampagnen i forbindelse med valget til Europa-Parlamentet for nylig. Den manglende omtale af jødiske traditioner i forfatningens præambel vil være en vigtig hindring for mange europæere, når de skal stemme om ratificeringen. Mange europæere er hverken imod et forenet Europa eller yderligere integration inden for EU. Men de føler, at dette ambitiøse projekt hviler på et skrøbeligt grundlag, når der ikke tages hensyn til grundlæggende kendsgerninger som de jødiske traditioners betydning for udformningen af dagens og fremtidens Europa. 
Ahern, Bertie,
   Hr. formand, jeg vil fatte mig i korthed, men jeg vil gerne takke medlemmerne for deres konstruktive og positive kommentarer. Der var nogle kommentarer til manglerne ved vores formandskab, og jeg tager dem til mig i den ånd, som de blev fremsat i. Jeg vil gerne takke hr. Poettering, hr. Hänsch, hr. Duff og mange andre, der bød aftalen om den europæiske forfatning velkommen. 
Aftalen om forfatningen var historisk. Aftalen ville ikke være kommet i stand, hvis ikke alle deltagerne havde samarbejdet for at opnå den. Det vigtigste er, at EU har vist, at det er muligt at få løsninger, hvor der intet er at tabe, hvis vi arbejder hen mod kompromiser, som mange har nævnt. Det er umuligt for folk at få, hvad kun de ønsker. Via et kompromis kan dette unikke system skabe positive resultater, som gavner alle. 
Alle De, der netop har deltaget i valgkampagner og fået det privilegium at sidde i Parlamentet, ved, hvor vigtig EU er for europæernes velstand og velbefindende. Samtidig ved De bedre end de fleste, hvor vanskeligt det er at få fokus på EU's dagsorden og ikke på de højlydte krav, som nogen fejlagtigt mener er mere presserende og vægtige emner, som angår det daglige brød. Jeg siger "fejlagtigt", da EU handler om visioner og en bred vifte af praktiske spørgsmål af stor betydning. Mange medlemmer fra forskellige lande og med forskellige synspunkter har nævnt de emner i dag. 
Vi må forklare for folk, hvad der står i forfatningen. Det bliver vigtigt at give plads til en informeret debat i de lande, der afholder og ikke afholder folkeafstemning. Tiden fra nu og indtil traktaten træder i kraft, giver os mulighed for at beskrive og forklare, hvad Unionen gør og ikke gør. Vi må give klart udtryk for de værdier og mål, som underbygger Unionen. 
Selv om vi ikke skal undervurdere vores opgave, bør vi heller ikke undervurdere ordlyden i selve den europæiske forfatning. En bestemmelse, der fastlægger, at Unionen bygger på værdierne respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, retsstaten og respekt for menneskerettigheder, kan let forstås af hele befolkningen og bør sælges til dem på baggrund af disse værdier. Når det fastslås i forfatningen, at Unionens mål er at fremme freden, sine værdier og befolkningernes velfærd, vil det også blive positivt modtaget af alle. Samtidig vil der blive givet udtryk for ægte bekymringer og mange modstridende holdninger. Disse bekymringer skal høres, og problemerne skal håndteres på en afmålt og rimelig måde. En frygt uden grundlag er stadig en frygt, og der skal tages hånd om enhver form for frygt, hvilket jeg har lært i de seneste seks måneder. 
Vi, der støtter EU og forfatningen, som nedlægger EU's værdier, skal fortsat være ivrige fortalere for den. Samtidig er det vigtigt, at fortalerne for og modstanderne af den nye europæiske forfatning deltager i debatten med mådehold, fornuft og nøjagtighed.
Jeg vil gerne kort berøre nogle få af de punkter, som blev nævnt af hr. Poettering. Han og nogle andre nævnte spørgsmålet om kristendom. Præamblen anerkender Europas religiøse arv. Vi havde foretrukket en eksplicit henvisning til den kristne arv, men det var ikke let at blive enige om en passende ordlyd. En vigtig ny artikel anerkender dog kirkernes særlige bidrag og sørger for første gang for en åben og regelmæssig drøftelse med dem. Dette har kirker og trosorganisationer generelt hilst velkommen. Selv om der således ikke er nogen eksplicit henvisning i præamblen - hvilket jeg personligt havde foretrukket - var det vigtigt at få den nye bestemmelse med. 
En række af medlemmerne nævnte nomineringsprocessen, som jeg ved ligger fru Frassoni meget på sinde. Tilbage i konventet foreslog den irske regering en radikal måde at nominere kommende formænd for Kommissionen på. Vores vision gik ud på at involvere Parlamentet og parlamenterne i alle medlemsstaterne i processen med at vælge den nye kommissionsformand. Jeg vil bede de nye parlamentsmedlemmer om at se på vores forslag. Vi fik ingen opbakning, da vi slog til lyd for det, og derfor er jeg meget imod, at de folk, der ikke støttede os, nu kritiserer os, men sådan er politik! Medlemmerne bør overveje forslaget til næste gang. Det er måske vanskeligt, men det er en god idé. 
Konventet gjorde et fremragende stykke arbejde i forbindelse med den europæiske sociale dimension. Hr. Katiforis stod i spidsen for arbejdsgruppen vedrørende det Sociale Europa. Det er et område, som har særlig betydning for mig personligt og for det irske formandskab, da vi værdsætter den sociale solidaritet, som er det centrale begreb i det europæiske projekt i Irland. Vi er et land, der fuldt ud involverer arbejdsgiverne og fagforeningerne - en "frivillig søjle" - i alle lovgivningsbeslutninger. Det har vi gjort i 17 år. Det må jeg minde min gode ven og kollega, fru Doyle, om - det er tydeligvis forbigået hende i de 17 år. Vi værdsætter det begreb, og kommissionsformand Prodi har fuldstændig ret: Vi har vedtaget et positivt, progressivt aspekt af forfatningstraktaten. Det er den europæiske befolknings forfatning. Det skal vi minde vores borgere om. Jeg er enig i fru Doyles bemærkning om små virksomheder: Vi må fortsat prøve at gøre det for de små virksomheder. 
Hr. Czarnecki talte om bevægelsesfrihed. I Irland har vi lige fra starten åbnet dørene op for alle områder af Europa, og vi har ikke skelnet mellem folk fra gamle og nye medlemsstater. Det er vi stolte af.
Hr. Goebbels og en række andre medlemmer understregede vigtigheden af Lissabon-dagsordenen og beklagede, at flere af målene ikke var nået. Jeg skal være den første til at indrømme, at Lissabon-dagsordenen er et igangværende arbejde. Vi må øge bestræbelserne og forbedre præstationen, hvis vi skal nå vores mål inden 2010. Derfor fastsatte vi en så grundig proces i midtvejsrevisionen. Vi har fastsat, hvad vi gerne vil gøre fremover og nævnt, hvad vi har gjort. 
Hvad angår præstationen i praksis i de seneste seks måneder, og for at give et konkret eksempel på, hvad jeg blev bedt om at gøre, skal folk bare læse forklaringerne i et kapitel i en rapport, som vi udarbejdede om samarbejde for at skaffe vækst og beskæftigelse. Jeg er blevet bedt om at se på området for de finansielle tjenesteydelser, som på mest effektive vis blev styret fremad under ledelse af minister McCreevy. Ved at sikre en aftale om instrumenterne i forbindelse med de finansielle tjenesteydelser, markedsdirektiverne og gennemsigtighedsdirektivet færdiggjorde minister McCreevy og hans hold - med fremragende samarbejde fra Parlamentet - denne handlingsplan for finansielle tjenesteydelser. Det er et afgørende område for kommende vækst i den europæiske økonomi og et konkret eksempel på et resultat som følge af Lissabon-dagsordenen. Jeg har understreget vigtigheden af Lissabon-dagsordenen ved at udnævne minister McCreevy til kommissær. Jeg er sikker på, at hans erfaring vil være til gavn der fremover, da Lissabon-dagsordenen handler om at skabe vækst og arbejdspladser til Europa, og ministeren ved, hvordan man skaber de to ting. Jeg opfordrer Dem til at se på Irlands resultater på disse områder, som kan være af en vis værdi.
Hr. De Rossa har ret i, at vi bør drøfte nationale emner i nationalt regi, og det vil jeg med glæde gøre med ham til enhver tid. Vores finansminister har fritaget de irske arbejdstagere fra den strafskat, som blev indført, da regeringen, som hr. De Rossa var forbundet med, var ved magten. Det er altid interessant, når en socialdemokrat siger en "højreorienteret person": Definitioner er altid interessante. Hr. De Rossa siger, at han er venstreorienteret og socialdemokrat, og han gav under to euro til den ældre befolkning. Hr. McCreevy er højreorienteret, og han giver 10 euro hvert år til den ældre befolkning. De må selv finde ud af definitionerne: De er ganske interessante. Jeg har kun været inden for politik i 27 år. Jeg må blive hængende noget længere, før jeg helt forstår definitionen af højre og venstre, som, jeg under alle omstændigheder mener, er ret meningsløs.
Det er en sand ære at være her for at aflægge rapport til Parlamentet. Jeg tror, at 2004 bliver et meget betydningsfuldt år for EU. Vi udvidede til 25 medlemsstater. Vi er blevet enige om en forfatning. Vi har fornyet vores forpligtelse til at nå målene på Lissabon-dagsordenen. Vi har forstærket vores forhold til vores globale partnere. Selv om det irske formandskabs arbejde er afsluttet, fortsætter Unionens arbejde naturligvis. Jeg ønsker hr. Balkenende og det nederlandske formandskab held og lykke. Jeg ønsker også kommissionsformand Prodi held og lykke med den tilbageværende embedstid og forhåbentlig vil det samme gælde - med Parlamentets støtte - for hr. Durão Barroso fremover. Jeg ønsker også Dem, hr. formand, held og lykke. På denne første arbejdsdag ønsker jeg, at alle her får glæde og succes med deres politiske arbejde i Europa-Parlamentet.
Prodi, Romano,
    Hr. formand, Ahern har allerede besvaret alle spørgsmål. Om et par minutter skal jeg tale igen og kommentere det nederlandske formandskabs begyndelse, og derfor vil jeg nøjes med at takke den irske premierminister og alle parlamentsmedlemmerne.
Jeg vil blot tage et enkelt spørgsmål op, nemlig forslaget fra hr. Goebbels, som opfordrede os til at se nærmere på stabilitetspagten og dens reformer. Jeg kan sige, at Kommissionen efter afgørelsen er begyndt at arbejde på sagen, og den 3. september offentliggør vi resultaterne af vores overvejelser, så vi kan få gang i en indgående debat om spørgsmålet. Det har i øvrigt været en meget enig debat, hvor kun få har været modstandere af forfatningen, og sådan som fru Sbarbati sagde, er opfattelsen af et Europa, som bliver en civil magt, udbredt her i Parlamentet.
Tak for Deres opmærksomhed. Til sidst vil jeg blot sige til hr. Poettering, at det måske er rigtigt, at det er vigtigt at være i centrum af billedet, men at det er lige så rigtigt, at det kan have en endnu stærkere politisk betydning at stå på hver sin side og omfavne alle EU's medlemsstater.
Formanden.
   - Forhandlingen under ét er afsluttet.
Hudghton (Verts/ALE ),
   Som medlem af Det Skotske Nationalistparti, SNP, lykønsker jeg den irske regering med dens eksemplariske ledelse af dets seksmåneders formandskab.
Irland, en medlemsstat, der er mindre end Skotland, har været en inspiration for os, der håber, at Skotland får alle de beføjelser tilbage, der er normale for en uafhængig nation, så vi kan tale på egne vegne i det internationale samfund og samarbejde med vores naboer på vilkår, der passer Skotlands prioriteter - og ikke Londons.
Irland, som har sund økonomisk vækst, viser fortsat, hvordan man nyder maksimal fordel af EU-medlemskabet, mens Skotland sagter agterud i forbindelse med jobmuligheder og faldende befolkningstal. 
Jeg ser frem til den dag, hvor de skotske ministre sidder ved siden af de irske i Ministerrådet som ligeværdige partnere med fuldgyldige rettigheder til at forhandle og stemme, hvor Skotlands interesser kommer først og ikke som i øjeblikket, hvor de kun er stikirenddrenge for deres chefer fra Westminster.
Pafilis (GUE/NGL )
   De beslutninger, vurderinger og konklusioner, der var resultatet af EU-topmødet den 17. og 18. juni, går imod de europæiske arbejdstagere, der ved EU-valget den 13. juni gav udtryk for deres fordømmelse af EU og dets politik, enten ved deres måde at stemme på eller ved at undlade at stemme.
Den europæiske forfatning, som blev godkendt på topmødet, omfatter de tidligere traktater, der sikrer de store virksomheders frihed og undergraver arbejderklassens og græsrodsbevægelsernes resultater og rettigheder. Det er den størst mulige institutionelle beskyttelse af de europæiske monopolers diktatur.
Den amerikanske militære doktrin, som går ud på "forebyggende krig" mod et eller flere lande under påskud af terrorbekæmpelse, er blevet overtaget, hvorved de grundlæggende principper i international ret ifølge FN-chartret er blevet tilsidesat. EU, som støtter og samarbejder med NATO, er ved at blive militariseret.
Der er truffet beslutninger om større samarbejde mellem EU og USA med henblik på intervention i og ødelæggelse af nationer, om et skændigt samarbejde med besættelsesregeringen i Irak, om en europæisk militærmission til Bosnien-Hercegovina, der skal udvides til at omfatte Armenien, Aserbajdsjan og Georgien, og om anvendelsen af USA's/NATO's plan i Mellemøsten.
Der er iværksat nye foranstaltninger, som skal undertrykke græsrodsbevægelsernes rettigheder og friheder ved at hindre arbejderklassen og græsrodsbevægelserne i at kæmpe og ved at udøve terror mod befolkningsgrupper.
Den europæiske arbejderklasse og befolkning skal ved at øge sin modstand og ulydighed og nægte at underkaste sig kæmpe imod den europæiske forfatning og for EU's fald. 


Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er forhandling om redegørelse fra Rådet om det nederlandske formandskabs handlingsprogram. 
Balkenende,
    Hr. formand, ærede medlemmer af Europa-Parlamentet, mine damer og herrer, det er mig en stor fornøjelse i dag at præsentere det nederlandske formandskabs prioriteringer for Dem.
De europæiske borgere har ved direkte valg peget på Dem som deres repræsentanter.
Som medlem af Europa-Parlamentet beklæder man et af de smukkeste og vigtigste embeder, der findes i EU. Det er ikke uden grund, at Europa-Parlamentet er den første institution, der omtales i traktaten. De vogter over kvaliteten af vores fællesskab, som først og fremmest er et værdifællesskab. De europæiske borgere har betroet Dem dette smukke hverv. Jeg ønsker Dem al mulig succes i denne forbindelse og ønsker Dem hjerteligt tillykke med valget.
En særlig lykønskning vil jeg rette til hr. Borrell, som er valgt til formand for Europa-Parlamentet. Jeg ønsker Dem ligeledes held og lykke i dette vigtige embede.
Selv om vi har forskellige opgaver inden for EU, er der også meget, vi er fælles om. Væsentligst af alt er efter min opfattelse følelsen af ansvarlighed. Følelsen af at have et stort ansvar for Europa, for de anliggender, vi ønsker at fremme, men først og fremmest et stort ansvar i forhold til Europas borgere. De er jo målet for alt vort virke.
Jeg vil gerne takke det irske formandskab, som har løst en stor opgave. Bertie Ahern og hans hold har ydet en formidabel indsats.
En succesfuld udvidelse med 10 lande, en aftale om en ny europæisk forfatning og det fælles valg af en virkelig fremragende kandidat til posten som formand for Kommissionen. Det er prisværdige resultater. Irerne har - også hvad angår kontakten med Europa-Parlamentet - vist et eksempel til efterfølgelse, som vi gerne lader os inspirere af. Tillad mig at dvæle et øjeblik ved Det Europæiske Råds indstilling af José Manuel Barroso til posten som formand for Kommissionen. De skal i eftermiddag og i morgen drøfte denne indstilling. Jeg betragter hr. Barroso som en dialogens mand, men også som en person, som ikke viger tilbage for at udstikke en kurs. Rådet er af den opfattelse, at hr. Barroso er manden, som i den aktuelle situation på målrettet vis kan føre Kommissionen videre. Vi mener, at han sammen med andre kan bidrage til at fremme den økonomiske vækst og styrke sikkerheden. Vi håber derfor også, at Europa-Parlamentet i morgen vil godkende indstillingen.
Mine damer og herrer, i kvarteret omkring mit kontor i centrum af Haag kan man i øjeblikket se en pragtfuld friluftsudstilling. Unge billedkunstnere fra EU's medlemslande er blevet opfordret til at producere værker, som er inspireret af den europæiske indsats for fred og retfærdighed. Udstillingen har titlen .
Jeg kan fra mit arbejdsværelse se en række af disse kunstværker. Og hvilket billede tegner de så af Europa?
Et værk viser Europa som en labyrint.
Et andet viser Europa som et tårn, der er under opførelse.
Et tredje viser Europa som en druknende, som forsøger at kæmpe sig op af vandet.
Der er mange forskellige måder at anskue Europa på.
Hvordan ser den europæiske borger på Europa? At dømme efter resultatet af det seneste valg ser borgeren ikke Europa som et kunstværk, der vækker stærke følelser. For femte gang i træk var valgdeltagelsen faldende. Der er grupper i befolkningen, for hvem mistillid og tvivl er de fremherskende følelser, når det gælder den europæiske integration. Det europæiske projekt følges med kritiske øjne, både i og uden for Europa-Parlamentet.
Det nederlandske formandskab er sig fuldt ud denne situation bevidst.
Kritiske toner er en del af demokratiet. De kan styrke demokratiet. Der er ingen grund til at forfalde til pessimisme. Tværtimod. Netop nu drejer det sig om at vise de europæiske borgere, at Europa er deres. Et værk under opførelse. Ikke perfekt. Åbent for forbedring. Men afgjort værdifuldt og - som historien har vist - yderst nødvendigt for at håndtere problemer, som intet land kan løse alene.
Derfor er det også umagen værd at bidrage aktivt til EU.
Det nederlandske formandskab vil sende et stærkt budskab i den retning. Med et ambitiøst hjerte og samtidig med fornuft og realisme.
I den forbindelse er samarbejde med Dem af allerstørste vigtighed. Hvad enten De hører til dem, der ser Europa som en labyrint, eller dem, der ser det som et tårn, der er under opførelse. De er alle repræsentanter for de europæiske borgeres synspunkter. Og det er borgerne, det drejer sig om. Vi vil gerne sammen med Dem tage konkrete skridt fremad, som borgerne genkender og anerkender.
Jeg er klar over, at den kommende periode for Dem vil være præget af, at fornyelser skal finde konkret form. Europa-Parlamentet er udvidet til 732 medlemmer. 162 repræsentanter for de 10 nye medlemsstater er tiltrådt og skal nu finde sig til rette her. Politiske grupper ændrer sammensætning og får nye medlemmer. Det er glædeligt at se, at De ihærdigt tager fat på opgaverne og energisk fortsætter Parlamentets lovgivende arbejde.
Yderligere fornyelse ligger forude. Den nye forfatning styrker Europa-Parlamentets indflydelse på beslutningstagningen og procedurerne i EU ganske betragteligt. Endvidere tillægges de nationale parlamenter en væsentlig rolle, når det skal afgøres, hvorvidt fællesskabsretlige bestemmelser er påkrævet i specifikke tilfælde.
Det betyder, at Unionen bliver mere demokratisk. Borgerens stemme vil med den nye forfatning vinde styrke og gennemslagskraft. Også for dem, som stiller sig kritisk til den europæiske integration, er den nye forfatning en fordel.
Det nederlandske formandskab hilser udvidelsen af Europa-Parlamentets beføjelser velkommen. Det er en af de væsentligste fordele ved den nye forfatning og dermed også et væsentligt argument i de nationale drøftelser om godkendelsen af forfatningen. Godkendelsen vil i en række lande give anledning til intens debat. Det er mit håb, at forestillingerne i den forbindelse ikke vinder over kendsgerningerne. Den nye forfatning vil uomtvisteligt bringe Unionen nærmere borgeren. Og er det ikke, hvad vi alle mest af alt ønsker?
I en tid præget af fornyelse er det vigtigt at fastholde vores kurs og sikre, at vi fortsat gør fremskridt til fordel for den europæiske borger. Uden et godt samarbejde mellem Rådet, Parlamentet og Kommissionen lykkes det ikke. Det nederlandske formandskab ønsker et konstruktivt samarbejde med Dem. Og vi håber inderligt, at De også vil samarbejde konstruktivt med os.
Som mange her i Europa-Parlamentet beklager formandskabet, at der endnu ikke er fundet nogen løsning med hensyn til spørgsmålet om en vedtægt for Europa-Parlamentets medlemmer. Sagen har været på dagsordenen længe. Den tidligere formand arbejdede med Deres støtte ihærdigt herpå, men der er endnu ikke nået et resultat. Er der udsigt til en løsning, vil det nederlandske formandskab afgjort bidrage dertil.
Det er ikke muligt inden for denne præsentations rammer at behandle alle emner, der står på dagsordenen. Jeg vil derfor begrænse mig til de temaer, som i særlig grad kræver vores fælles opmærksomhed. Uden at jeg i øvrigt skal foregribe kommende formandskabers indsats, er det klart, at vi må vove at se ud over den 1. januar 2005. Vi er meget bevidste om, at det kræver års indsats at nå målene. Det nederlandske formandskab er et led i en kæde. Og netop derfor søger vi at skabe så gode vilkår som muligt for de kommende formandskabers arbejde.
Det nederlandske formandskab vil bestræbe sig på til stadighed at holde sig de langsigtede interesser for øje. Er der noget, vi ønsker at tilføre Unionen, er det fremadrettethed.
Internt ved at arbejde for konsolidering af den udvidede Union, for bæredygtig økonomisk vækst, sikkerhed og et solidt finansielt fundament for de kommende år.
Eksternt ved sammen med vores globale partnere at rette blikket fremad og som Union operere med større slagkraft på den internationale scene.
Først og fremmest gælder det konsolideringen af Unionen. Vi må sikre, at de 10 lande, som den 1. maj tiltrådte Unionen, hurtigst muligt bliver fortrolige med disse rammer. Der påhviler formandskabet et særligt ansvar i denne henseende. Vi vil gøre vores yderste for at sikre, at de nye medlemsstater hurtigst muligt fuldt og helt kan tage del i alle Unionens arbejdsprocesser.
Samtidig ønsker vi at lægge et solidt fundament for fremtidige udvidelser. Tiltrædelsesforhandlingerne med Bulgarien blev afsluttet for kort tid siden. Forhandlingerne med Rumænien er langt fremme. Næste år indledes tiltrædelsesforhandlingerne med Kroatien.
Og til december skal Det Europæiske Råd vurdere, om Tyrkiet opfylder de politiske kriterier, Københavnskriterierne, hvad angår menneskerettigheder og demokrati. Såfremt det er tilfældet, vil der også blive indledt tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet.
Beslutningstagningen bør være fair og i overensstemmelse med de spilleregler, som vi tidligere - i 2002 - klart har forpligtet os til at følge. Det indebærer streng kontrol af, at de fastlagte kriterier findes opfyldt, men også at der ikke udtænkes nye krav.
Vi må ikke lade os styre af frygt, eksempelvis for islam. Det passer sig ikke for det europæiske værdifællesskab at opstille tærskeler for visse trosretninger. Vores modstand må ikke være rettet mod religioner, men mod personer og grupper, som udnytter deres tro til med vold at sætte deres vilje igennem.
Islam er ikke problemet. Muslimer, kristne og personer af anden overbevisning kan udmærket leve sammen. Det er ikke religionen, der er problemet, men at religion misbruges til at så had og intolerance og undertrykke kvinder.
Dette ændrer imidlertid ikke ved, at afgørelsen om Tyrkiet optager og berører mange. Formandskabet ønsker at bane vejen for en velfunderet afgørelse, som alle kan tilslutte sig, og som også fremover står ved magt.
Fremadrettethed er også i fokus, når det gælder det andet tema, som står på dagsordenen, nemlig bæredygtig økonomisk vækst.
Den europæiske økonomi er efterhånden ved at komme i gang igen efter en periode med stagnation. Men bedringen sker kun langsomt og med besvær på grund af de underliggende svagheder, der kendetegner vores økonomiske struktur. Den europæiske økonomi er plaget af stive led, og vi bruger i for ringe grad hovedet. Konkurrenterne er os derfor for hurtige og snu. Ser man objektivt på udviklingen, vil man se, at Europa også i opgangstider taber terræn.
Vi bør ikke have blikket rettet mod vores eget job, vores eget sociale sikkerhedsnet, vores egen pension. Blikket bør rettes mod vores børns job, sociale sikkerhedsnet og pension.
Hvor stærkt vil Europa stå om nogle årtier? Kan vores børn og børnebørn også skabe sig en god tilværelse i Europa? Kan vi også til den tid se værdier som solidaritet og social retfærdighed udmøntet i praksis?
Husk, at det ikke er nogen selvfølgelighed. Se på lande som Kina og Indien, som er inde i en rivende udvikling. Er Europa tilstrækkeligt stærkt og fleksibelt til at klare sig i den konkurrence?
Vi prioriterer, set i dette perspektiv, gennemførelsen af Lissabon-strategien højt. Under det nederlandske formandskab vil der blive arbejdet på midtvejsevalueringen desangående. En arbejdsgruppe under ledelse af Wim Kok er i øjeblikket i færd med at udarbejde en rapport om, hvad vi hidtil har nået, og hvad der fortsat står tilbage. Rapporten vil blive offentliggjort under Det Europæiske Råds møde den 5. november.
Der ligger betragtelige muligheder, som Europa forsømmer at udnytte. Vi får ikke det ud af det indre marked, vi kunne. Især markedet for tjenesteydelser er hæmmet af alle mulige nationale hindringer. Ikke desto mindre tjener de fleste europæere deres brød inden for denne sektor!
Vi udnytter dermed ikke i tilstrækkeligt omfang det indre markeds styrke. Når vi ved, at 1,8 % af det europæiske BNP og 2,5 millioner stillinger i øjeblikket må tilskrives det indre marked, er der al grund til at styrke det indre marked og udvide det, når det gælder tjenesteydelser. Kommissionens forslag til direktiv om tjenesteydelser er et væsentligt skridt i den rigtige retning. Det siger sig selv, at hurtig godkendelse af disse bestemmelser kan give den europæiske økonomi et vigtigt skub i den rigtige retning.
Færre og bedre regler kan også sikre et mere velfungerende indre marked. Vi skal sørge for, at reglerne arbejder for os og ikke omvendt. Dette er en fælles prioritering for såvel det irske som det nederlandske, luxembourgske og britiske formandskab.
Mange af Lissabon-dagsordenens målsætninger må konkretiseres i medlemsstaterne. Arbejdsmarkederne må gøres mere fleksible og de sociale sikringsordninger mere aktiverende. Pensionsordningerne bør hvile på et mere solidt fundament, således at også kommende generationer kan bygge herpå.
Dagens og morgendagens globale økonomi kræver, at Europa ikke kun tænker på fleksibilitet, men også på viden. Europas innovative kapacitet er utilstrækkelig. Tillad mig at give et enkelt eksempel. Omkring 400.000 europæiske videnskabsmænd arbejder i øjeblikket i USA. De udgør 40 % af samtlige videnskabsmænd i det amerikanske samfund. Der er tale om en enorm udvandring af mennesker, vi selv har hårdt brug for. Vi bør derfor fortsat yde en markant indsats for at forbedre videnklimaet i Europa. En af de konkrete foranstaltninger er oprettelsen af et europæisk forskningsråd, som skal stille risikovillig kapital til rådighed for forskningen.
Vores mål er ikke blot økonomisk vækst, men også bæredygtighed. Det nederlandske formandskab vil arbejde for en styrkelse af miljødimensionen i Lissabon-processen og især sætte fokus på bæredygtig mobilitet, ren teknologi og den internationale klimapolitik.
Unionen er mere end blot et økonomisk projekt. Det er, 60 år efter D-dag, også fortsat et projekt for frihed, solidaritet og gensidig respekt.
Sikkerheden er det væsentligste af de immaterielle spørgsmål, som optager borgerne. Øget sikkerhed har altid været en drivkraft for det europæiske samarbejde. Engang var der tale om en skrøbelig fred på et kontinent, som var splittet af krigen. Nu oplever vi nye trusler, som tvinger os til at handle, nemlig terrorismen og den organiserede kriminalitet. Det er trusler, som vi kun kan overvinde, hvis vi står sammen.
Vi må fortsat i fællesskab se fremad. Tampere-programmet har nået sin slutning, og der er behov for at tage nye initiativer for at sikre yderligere udvidelse af det europæiske område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Det nederlandske formandskab vil arbejde på, at perspektiverne herfor skitseres i så konkret form som muligt under Det Europæiske Råds møde den 5. november.
I et frit Europa med åbne indre grænser må vi nødvendigvis afstemme de strafferetlige systemer efter hinanden og sikre et vandtæt samarbejde. EU må ikke være en juridisk og geografisk helle for kriminelle, som misbruger den frihed, Europa tilbyder.
I den forbindelse nytter det ikke, at vi undertiden er bange for vores egen skygge. Landene holder ofte fast ved nationale traditioner, når det gælder politi og retsvæsen. Men uden mere vidtrækkende samordning på disse områder er der fortsat en risiko for, at kriminelle slipper lykkeligt udenom og bringer vores sikkerhed i fare.
Den europæiske antiterrorkoordinator, Gijs de Vries, skitserede i sidste måned, hvordan Europa mere effektivt kan sætte en stopper for terrorismen. Det nederlandske formandskab vil fortsat arbejde på at konkretisere og gennemføre de foreslåede handlingspunkter.
Det nederlandske formandskab har også en ny europæisk narkotikastrategi for perioden 2005-2012 blandt sine prioriterede opgaver. En sådan strategi skal være rettet mod den fælles indsats til bekæmpelse af organiseret narkotikahandel, men også mod styrkelse af den forebyggende indsats og mod sundhedsplejen.
Forholdet mellem frihed og sikkerhed kan være spændt. Ingen af de to værdier kan nogensinde være absolutte. Det drejer sig om at finde den rette balance.
Også når det drejer sig om asyl og indvandring, er det vores opgave at finde den rette balance. Det er et andet aspekt af opfølgningen på Tampere, som vil være på dagsordenen for Det Europæiske Råds møde den 5. november.
Vi ønsker ikke at skabe et fort Europa. Men vi kan også se den hektiske aktivitet, hvad angår asylsøgende og illegale ind- og gennemrejsende. Menneskesmuglere udnytter dette samvittighedsløst. Endvidere ved vi af erfaring, hvor meget der kræves for at sikre nytilkomne fuldgyldige muligheder i vores samfund. Kontrol af migrationsstrømmene er således påkrævet, og den opgave kan vi kun løse i fællesskab. I en Union med åbne indre grænser kommer vi ikke uden om en europæisk asyl-, indvandrings- og tilbagesendelsespolitik.
Som planlagt i henhold til Tampere-programmet går vi nu ind i en fase, hvor det drejer sig om yderligere harmonisering. Vores indsats er rettet mod en fælles asylordning i EU og bedre beskyttelse af flygtninge i hjemlandet. Vi må ved fælles indsats, beroende på solidaritet medlemsstaterne imellem, bekæmpe illegal indvandring. Det forudsætter effektiv overvågning af de ydre grænser. Agenturet for forvaltning af de ydre grænser spiller en afgørende rolle i den sammenhæng. Vi bør derfor allerede nu sørge for, at det bliver operationelt i 2005.
Europa giver rum for enhver, som har ret hertil. Med "rum" tænker jeg på mere end blot husly. Det drejer sig om at få plads i vores samfund. Vi ønsker, at der lægges større vægt på integration af nytilkomne. Medlemsstaterne har deres egne traditioner på dette område. Det skal der være plads til. Men vi kan i højere grad drage nytte af hinandens erfaringer.
En troværdig asyl- og indvandringspolitik kræver også, at de, som ikke har ret til ophold, sendes tilbage. Det nederlandske formandskab har til opgave at sikre, at der inden årets udgang er gjort fremskridt med hensyn til tilbagesendelsespolitikken. Det drejer sig i den forbindelse om bl.a. fælles tilbagesendelsesprocedurer og -operationer og indgåelse af tilbagesendelses- og tilbagetagelsesaftaler.
Det sidste vigtige punkt på vores interne dagsorden, som jeg vil omtale, er det finansielle grundlag for de kommende år.
I 2005 afsluttes forhandlingerne om den kommende flerårige budgetramme for EU, de finansielle overslag. Det er et prekært emne. Meningerne er stærkt delte. Det nederlandske formandskab ser det som sit ansvar at sikre den bedst mulige forlods strukturering af de yderst komplekse forhandlinger ved allerede i indeværende år at skabe enighed om de retningslinjer og principper, som kommer til at danne grundlag for forhandlingerne. Det øger mulighederne for et godt resultat.
Europa-Parlamentet vil naturligvis i udstrakt grad blive inddraget i det forberedende arbejde med fastlæggelsen af de nye finansielle overslag.
En Union, som har blikket rettet mod fremtiden, ser sig også omkring. Vores fremtid er nært knyttet til vores nabolandes og til partnere i andre dele af verden.
Vi er en Union af 25 udviklede lande. Et fællesskab, som beror på værdierne frihed, solidaritet og gensidig respekt. Og verdens største økonomiske fællesskab.
Verden ser med rette på os med forventning. Men indfrier vi fuldt ud de forventninger? Europa kunne være mere slagkraftigt. Vi kunne nå længere, hvis vi stod sammen og i højere grad talte med en røst.
De store globale spørgsmål i vores tid er bekæmpelse af terrorisme, fremme af menneskerettigheder og demokrati, økonomisk udvikling og bekæmpelse af fattigdom. På disse områder må Europa tale beslutsomt og med en røst.
Den europæiske sikkerhedsstrategi er et glimrende grundlag herfor, ikke mindst fordi den beror på det brede perspektiv. Det drejer sig om mere end udvikling af vores egen kapacitet til krisestyring. Det nederlandske formandskab vil på enhver tænkelig måde arbejde på gennemførelsen af sikkerhedsstrategien.
FN er det centrale organ, når det gælder det multilaterale samarbejde, og sådan bør det fortsat være. Nederlandene vil i kraft af formandskabet for Det Europæiske Råd spille en aktiv rolle i drøftelserne om en kommende reform af FN. Der er også behov for at tilføre det multilaterale handelssystem ekstra energi. Efter det mislykkede topmøde i Cancún har vi i år muligheden for at gøre reelle fremskridt i WTO. Det vil være en gevinst for alle parter.
Unionen har med den seneste udvidelse ikke blot fået nye medlemsstater, men også nye nabostater. Vi føler os stærkt involveret i disse lande, og vi ønsker at udbygge relationerne til dem. Det gælder også landene i "det bredere Mellemøsten" og Middelhavsområdet. Det nederlandske formandskab vil arbejde for øget stabilitet i dette område og tilskynde til reformer på det politiske, økonomiske og sociokulturelle område. Barcelona-processen bør uddybes og intensiveres.
Det nederlandske formandskab vil bruge en del tid på fredsprocessen i Mellemøsten. Europa bør i enighed bidrage til indsatsen for Iraks fremtid. Vi vil i den forbindelse tage udgangspunkt i FN's rolle, og vi vil tage afsæt i den irakiske regerings og befolknings ønsker og behov.
I de senere år har vores relationer til Asien fået langt større betydning både økonomisk og politisk. Det nederlandske formandskab vil benytte det planlagte topmøde med Kina, Indien, Sydkorea og ASEM-landene til yderligere udmøntning af den strategiske relation til vores partnere i Asien. Vi vil i den forbindelse også udtrykkeligt henlede opmærksomheden på det følsomme spørgsmål om menneskerettighederne.
En ud af syv i denne verden sulter permanent. Især i Afrika efterlader fattigdom, konflikter og epidemier dybe sår. EU overlader ikke Afrika til sin egen skæbne. Situationen i Dafur-provinsen i Sudan er den mest iøjnefaldende. EU bør fortsat yde en aktiv indsats både i hjælpearbejdet og i politisk henseende. Vi lægger pres på den sudanesiske regering for at forbedre situationen og vil ikke tøve med at øge presset, hvis der fra deres side ikke sættes ind med de fornødne initiativer.
EU vil også, ud over indsatsen i Dafur, fortsat engagere sig i bekæmpelsen af hiv og aids og i konfliktforebyggelse i Afrika.
Mine damer og herrer, enhver tid er en overgangstid. Det gælder også vores tid som formandskab.
Det er kendetegnende for vores tid, for 2004, at EU står over for et paradoks.
På den ene side ser vi, at grundlæggernes drøm om Den Europæiske Union er gået i opfyldelse. De europæiske lande har vovet at lade sig binde til hinanden og til en fælles skæbne. Det har skabt forsoning, stabilitet og fremgang. Hvordan man end vender og drejer det, er det en formidabel præstation.
På den anden side bliver det stadig tydeligere, at dette samarbejde og denne følelse af samhørighed af mange mennesker ikke opleves som en selvfølge. Det synes, som om vi har vanskeligere ved at identificere det fælles, som om det ikke længere står så klart for os, hvad der dybest set binder os til hinanden. Der er grund til at dvæle ved dette forhold. Ikke mindst i en situation hvor Unionen ihærdigt arbejder på udvidelse. Den, som ønsker at bygge videre, må sørge for, at det fundament, der bygges på, fortsat er solidt. Ellers er hele bygningsværket i fare, med de risici det måtte have for beboerne.
Nederlandene tager på denne baggrund initiativ til en debat om de europæiske værdiers betydning i 2004. Det er ikke tilstrækkeligt, at værdierne er forankret i forfatningen. De må også leve i menneskers hjerte og sind. Konkret vil vi arrangere en række konferencer om emnet og tage initiativer, som har til formål at fremme samtalen med Europas borgere om Europa.
Det er vores håb, at vi dermed kan bidrage til at gøre de europæiske borgere bevidste om, hvad det vil sige at være europæer. Europas særlige værdi består i, at vi er et fællesskab, hvor der er balance mellem frihed, solidaritet og respekt.
Den dagsorden, jeg har præsenteret Dem for, beror på tre grundlæggende værdier.
 hvilket er ensbetydende med at arbejde for sikkerhed og udvidelse af samarbejdet med vores partnere på den internationale scene.
, hvilket er ensbetydende med at arbejde for økonomisk vækst og social samhørighed, både for kommende og nuværende generationer.
, hvilket er ensbetydende med at arbejde for forståelse for og indbyrdes engagement i en Union under udvidelse i al dens mangfoldighed.
Mine damer og herrer, EU er ikke perfekt. Men vi må ikke af den grund afskrive EU eller behandle EU med ligegyldighed. Vi bør ikke være bange for kritik, men for ligegyldighed.
Kritik er godt. Uden kritik, ingen forbedring. Men ligegyldighed hjælper os ikke videre. Ja, i virkeligheden underminerer ligegyldighed, hvad der allerede er opnået.
Det nederlandske formandskab vil gerne samarbejde på konstruktiv vis med Dem som direkte valgte repræsentanter for de europæiske borgere.
Tillad mig afslutningsvis at lade en af de europæiske borgere få ordet. Et nederlandsk dagblad offentliggør i øjeblikket en række portrætter af almindelige europæere og deres syn på Europa.
En af dem er Ilma Kaulina. Hun er 39 år, grafisk designer og fra Riga. Hendes mand er buschauffør. De har tre børn.
Ilma Kaulina ser ikke Europa som noget vidundermiddel. Hun er kritisk. Men hun har også forventninger.
Hun udtaler følgende: "Den Europæiske Union kan give os et bedre liv. Skubber man de kulturelle forskelle i baggrunden, mærker man, at der er et fælles perspektiv, når det gælder en bedre fremtid i social og økonomisk henseende. Med tiden vil de mange skel blive udvisket."
Lad mig sammenfatte vores indsats med disse ord. Det nederlandske formandskab vil - sammen med Dem - gøre alt for ikke at skuffe Ilma Kaulina fra Riga.
Prodi, Romano,
    Hr. formand, hr. formand for Rådet, mine damer og herrer, det nederlandske formandskabs begyndelse er det rigtige tidspunkt at overveje det, der er blevet gennemført i de forløbne år, og ikke mindst de opgaver, der venter os i den nærmeste fremtid.
Senere i dag skal Parlamentet lytte til den udpegede formand for den næste Kommission, José Manuel Durão Barroso, og vi vil sammen ønske den nye formand held og lykke. Der er ingen tvivl om, at det i den nye fase bliver fundamentalt at sikre et omfattende og nært samarbejde mellem de tre institutioner under hensyntagen til de enkelte institutioners beføjelser. Samarbejdet mellem de tre institutioner er nemlig et yderst vigtigt spørgsmål, ikke mindst når de nye institutioner skal opbygges. Vi har gjort et godt stykke arbejde i de sidste fem år, vi har udrettet mange ting, og vi efterlader os en fuldstændigt fornyet institutionsstruktur. Det har været et stort privilegium for mig at lede kommissærkollegiet, og de personer, som det består af, er et fantastisk team, som alle de europæiske borgere kan være stolte af.
Det største resultat i de sidste fem år har så afgjort været nedbrydelsen af den mur, der har delt kontinentet i et halvt århundrede. Det, der skete den 1. maj, var et sandt politisk mesterstykke, og aldrig som nu har EU vist styrken af den model og de værdier, som det bygger på, nemlig fred, frihed og solidaritet. Jeg er overbevist om, at vi takket være udvidelsen har forbedret EU's sikkerhedsforhold og vækstudsigter, og det er - sådan som premierminister Balkenende sagde - de spørgsmål, som det nederlandske formandskab lægger størst vægt på.
Med udgangspunkt i denne succes skal vi se fremad og fuldstændiggøre Europas forening ved at åbne vores dør for Balkanlandene. Den makedonske regering har allerede ansøgt om tiltrædelse og går nu beslutsomt i denne retning. For Kroatiens vedkommende er forløbet allerede påbegyndt. De andre lande følger efter i hver deres tempo, men Kommissionen vil altid støtte denne proces, som virkelig fuldender det europæiske billede. Lige fra starten af mit mandat har jeg nemlig været af den opfattelse, at kun EU kan sikre stabilitet og varig udvikling i denne del af vores kontinent. Kun den europæiske model kan hjælpe disse befolkninger, som er så tæt på os, med at overvinde gamle splittelser og tragedier. Med den nye naboskabsmodel har vi fundet en original og realistisk måde at foreslå en ny model for nogle stadig tættere forbindelser med vores nye naboer, hvor vi får en kreds af lande, der er vores venner, i hele området fra Marokko til Rusland. At påbegynde gennemførelsen af et nyt og omfattende politisk, økonomisk og menneskeligt område var en af den nuværende Kommissions store strategiske målsætninger. I dag er denne målsætning en politisk realitet.
I de forløbne fem år har Kommissionen også arbejdet for EU's økonomiske og sociale fornyelse og gjort en indsats for at sikre makroøkonomisk stabilitet. Det vigtigste resultat har så afgjort været euroens indførelse. Den fælles valuta har allerede levet op til forventningerne om stabilitet, og i disse vanskelige år for verdensøkonomien har økonomierne vist, at de er yderst modstandsdygtige mod udefrakommende chok. Der har ikke været nogen uro i valutakurserne, ingen krise i de offentlige finanser - heller ikke i de vanskelige øjeblikke i de seneste par måneder - og inflationen er stadig lav. Tænk, hvad der var sket, hvis ikke vi havde haft den fælles valuta.
Endelig skal vi huske, at vi i løbet af den nuværende Kommissions mandatperiode har fået teksten til den første forfatning for Europa, som jeg allerede har talt meget om her til morgen.
Hr. formand, mine damer og herrer, selv om euroen, udvidelsen og forfatningen er de mest synlige resultater, må vi ikke glemme Kommissionens andre succeser. Jeg vil ikke nævne dem alle, men minde om det fantastiske arbejde med statsstøtten og administrationen af stabilitets- og vækstpagten. I dette arbejde har Kommissionen levet op til sin rolle som traktaternes vogter og sikret alle de berørte parter - både store og små lande - fuldstændig ligebehandling. Vi kan nemlig godt diskutere de regler, vi har opstillet, og undersøge, hvordan de kan ændres og tilpasses bedre til den nye økonomiske situation, men det er Kommissionens absolutte pligt at gennemføre de eksisterende regler på en upartisk måde, hvor der udelukkende tages hensyn til den fælles interesse.
Desuden kan jeg ikke undlade at minde om det fortsatte arbejde med at gennemføre det indre marked, hvor vi ofte har måttet overvinde medlemsstaternes modstand og manglende konsekvens. Men takket være dette arbejde er det i dag billigere for de europæiske forbrugere at flyve, bruge internettet og overføre penge fra det ene EU-land til det andet, end det var for fem år siden.
Det skal ligeledes tilføjes, at der ikke er nogen sand vækst i det europæiske projekt, hvis ikke denne vækst omfatter alle EU's regioner. Takket være denne indsats har vi i de forløbne år reduceret forskellene mellem EU-regionernes indkomst og udviklingsudsigter betydeligt. Det er exceptionelt, for i store økonomiske aggregater forholder det sig normalt således, at hvis man ikke fører en stærk politik, bliver de rigeste områder rigere og de fattigste områder fattigere. Der skal naturligvis også gøres en større indsats i den retning i fremtiden, ikke mindst for at efterkomme det ønske om solidaritet, som de nye EU-lande retter til os.
Selv om euroen sikrer os finansiel stabilitet, afhænger vores fremtidige vækst i øvrigt af den fornyelse af vores økonomiske system, der er taget højde for i Lissabon-dagsordenen. Dette er som bekendt stadig et ømt punkt, eftersom resultaterne ikke har levet op til forventningerne, men jeg kan forsikre Dem for, at projektet ville gå helt i stå, hvis ikke vi lagde et konstant pres på medlemsstaterne. Vi er næsten nået halvvejs i den planlagte strategi for hele årtiet, og der er stadig meget, som mangler at blive gjort. Jeg vil gerne takke premierminister Balkenende for, at han har lovet at arbejde i denne retning, som stadig er den, der har givet de mindst gunstige resultater i forhold til det forventede. Kommissionen har dog skabt et solidt grundlag for, at operationen bliver en succes til sidst.
Eftersom Lissabon-dagsordenen lige så meget er baseret på en fornyelse af økonomien som på opnåelsen af et virkelig konkurrencedygtigt vidensamfund, har vi for vores vedkommende øget midlerne betydeligt til forskning, undervisning og uddannelse i Europa. Foruden de projekter, der tager sigte på oprettelsen af ekspertisenet, overlader vi den næste Kommission vores forslag om at fordoble EU's forskningsbudget for perioden 2007-2013, og hermed giver vi alle medlemsstaterne et godt eksempel på, at der træffes et stærkt valg.
Hvad undervisningen angår, var et af mandatperiodens smukkeste øjeblikke den dag, hvor universitetsstuderende nr. 1.000.000 rejste til udlandet for at studere med Erasmus-programmet. 1.000.000 er et fantastisk tal, og det tal vil vi tredoble ved årtiets slutning. Ved at nedbryde disse grænser skaber vi et vidensamfund, men vi skaber også en generation af sande EU-borgere, eftersom mobilitet og unionsborgerskab hænger tæt sammen, og det er navnlig ved at satse på de unge og de studerende, at vi lægger grunden til fremtidens EU. Derfor glæder det mig meget, at det nederlandske formandskab har unge og mobilitet som en af sine prioriteringer.
Det samme gælder for de ydre grænser. Det er af afgørende vigtighed, at den ydre dimension af EU-politikkerne for undervisning, uddannelse og ungdom udnyttes til fulde. Derfor har Kommissionen iværksat universitetssamarbejdsprogrammer og udveksling med Middelhavsområdet, Balkanlandene og Centralasien. Det sidste skud på stammen er Erasmus Mundus, som er et yderst vigtigt program, der vil bringe tusindvis af studerende fra hele verden ind på vores universiteter og give Europa sin ledende rolle tilbage inden for forskning og højere uddannelse. Det var netop denne målsætning, som Balkenende gjorde rede for før, og som er nødvendig for, at Europa når Lissabon-målsætningerne.
Mine damer og herrer, efter at have mindet om nogle af denne mandatperiodes resultater skal vi nu se på det, som vi skal gøre inden udgangen af oktober.
Vi skal først og fremmest gå videre med udarbejdelsen af de nye finansielle overslag. Som De ved, vedtog Kommissionen i sidste uge en lovgivningspakke, der følger op på det politiske program, som blev vedtaget i februar. Strategien er enkel: Vi startede med at fastlægge de politiske prioriteringer for perioden efter 2007, hvorefter vi lagde rammerne på bordet for de finansielle ressourcer, der som minimum er nødvendige for at nå disse målsætninger. Derefter koncentrerede vi os om indholdet og de politiske målsætninger og ikke kun om de finansielle aspekter.
Jeg er tilfreds med det store arbejde, der er blevet udført, eftersom vi klarer de nye opgaver, som Det Europæiske Råd har givet Kommissionen. I 2007 vil EU tælle over 100 millioner nye borgere. På trods heraf bevarer vi i vores forslag det nuværende loft for de egne indtægter, for det er netop takket være en meget streng budgetdisciplin og en omhyggelig planlægning, at vi sågar kan bringe antallet af medlemsstater op på 27 og i gennemsnit kun bruge 1,14 % af bruttonationalindkomsten.
Situationen er den, at Europa virkelig kan gøre en forskel, men hvis der mangler finansielle ressourcer, bliver den europæiske merværdi lig nul. Vi har udarbejdet vores forslag med det formål at gøre fællesskabsudgifterne så effektive som muligt og vise kapitel for kapitel, at en euro brugt på EU-plan giver et større udbytte end en euro brugt på nationalt plan. Ellers har vi ikke stillet nogen forslag.
EU's prioriteringer, som Det Europæiske Råd ofte har gentaget, er konkurrenceevne, unionsborgerskab og Europas rolle i verden. Vi har taget disse beslutninger meget alvorligt, og det er op til os at finde de nødvendige ressourcer på EU-budgettet til gennemførelsen af dem, eftersom vi har fået disse opgaver af Det Europæiske Råd. Alle institutionerne - Kommissionen, Rådet og Parlamentet - har en fælles pligt, nemlig at holde løfterne og leve op til borgernes forventninger. Hvis EU ikke kan holde sine løfter, vil det miste borgernes tillid.
Efter 1. maj 2004 har vi desuden fortsat vores indsats for at samle Europa. Forhandlingerne med Bulgarien er teknisk set afsluttet. Hvad Rumænien angår, agter jeg at gøre, hvad der står i min magt for at fortsætte forhandlingerne hurtigst muligt, så vi holder det løfte, som vi - hvilket jeg gerne vil minde Dem alle sammen om - har givet om at afslutte forhandlingerne i 2004, såfremt landet er klart. I starten af oktober vedtager Kommissionen rapporten og udtalelsen om indledningen af tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet, som bliver grundlag for Rådets beslutning i december måned.
Jeg accepterede uden tøven det mandat, som jeg i december 2002 fik af Det Europæiske Råd til at udarbejde denne rapport om Tyrkiets overholdelse af de politiske Københavnskriterier og til at afgive udtalelse i den forbindelse. Som det er nu, er det for tidligt at afsløre indholdet. Jeg kan blot sige, at vi er ved at indsamle analyser, facts og vidnesbyrd, der går hele vejen rundt. Jeg kan således forsikre Dem for, at vi udfører et stykke arbejde, som er udtømmende og præget af absolut objektivitet. Denne fuldstændige upartiskhed skylder vi vores regeringer, borgerne og det tyrkiske folk, som ønsker at slutte sig til os, men også den europæiske befolkning.
Mine damer og herrer, jeg indledte min tale med at forklare, hvorfor den Kommission, som jeg er formand for, efter min mening efterlader sig en solid arv og en fornyet og stærk institution. Det gav jeg Dem nogle begrundelser for, og jeg kunne komme med mange andre begrundelser.
Kommissionen består dog ikke kun af kommissærkollegiet. Jeg vil gerne benytte denne lejlighed til at rette en behørig tak til alle de mænd og kvinder, som hver dag får Kommissionen til at fungere og udvikle sig, og som ofte står over for manglende forståelse og manglende viden. I Bruxelles og Kommissionens andre hjemsteder har jeg set et niveau af ekspertise, kompetence og engagement, som mange nationale forvaltninger må misunde dem. Det bliver et af mine dejligste minder fra min tid som formand for Kommissionen.
Vi tror alle på Europa - både kommissærer og tjenestemænd - og vi tror på, at EU er den eneste måde, hvorpå vi kan sikre kontinentet en fremtid med fred, fremgang og selvstændighed i verden. Dette er vores sande styrke.
Poettering (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Rådet, hr. formand for Kommissionen, kære kolleger, hr. formand, PPE-DE-Gruppen byder Dem hjerteligt velkommen, og det samme gælder Deres Europa-minister, Nicolai Wammen og medarbejderne. De er altid gået ind for den europæiske enhed i Nederlandene. Det er en storartet forudsætning for Deres formandskabs succes. Jeg vil også gerne sige, at den nederlandske delegation i vores gruppe arbejder fremragende under ledelse af den unge Camiel Eurlings, og den vil også give os den nødvendige damp til, at Deres formandskab selvfølgelig får den nødvendige støtte hos os.
Den vigtigste opgave, vi står over for, er snarere politisk-psykologisk, nemlig den indre gennemførelse af EU's udvidelse, og at vi udvikler en forståelse for hinanden i de 25 lande, mellem ministrene i Ministerrådet, mellem befolkningerne, at vi har en vilje til at lære af hinanden, at gå til hinanden, og når vi har fået denne respekt, denne agtelse, bliver det også en stor succes, det er jeg sikker på.
En af Deres formandskabs opgaver bliver at få den europæiske forfatning skrevet under, og det er PPE-Gruppens første prioritet, at dette sker. Det er afgørende, om man nu foretager en folkeafstemning, eller om de parlamentariske institutioner afgør tingene, sådan som det er tradition i nogle lande. Det skal lykkes, og her er De det vigtige led i kæden, som De talte om.
De talte om det indre marked. Jeg kan kun give Dem min udtrykkelige støtte til at gennemføre det indre marked yderligere og også realisere dette forskningsrum yderligere, som De tale om - og det talte kommissionsformanden også om. Vi må sikre, at de unge forskere bliver i Europa, at de har et perspektiv her, og at de ikke udvandrer til USA eller andre lande. Det er en prioritet for gennemførelsen af det indre marked.
De talte om udvidelse. Spørgsmålet om Tyrkiet er et omstridt spørgsmål hos os, men det er vigtigt, at kriterierne opfyldes, at der ikke er tale om politisk opportunisme, og at man - hvis det skulle komme til forhandlinger - også overvejer alternative former, f.eks. et privilegeret partnerskab med Tyrkiet.
De talte om det finansielle overslag. Vi er tilhængere af, at vi også nedsætter et udvalg her i Europa-Parlamentet, der beskæftiger sig med disse spørgsmål, og jeg vil gerne minde om, at det ikke kun er ministrene i Ministerrådet, der er ansvarlige for det finansielle overslag, men vi deltager ligeberettiget, og vi fastholder vores ligeberettigelse i disse anliggender.
Tillad mig at komme ind på endnu et spørgsmål, der forekommer formelt eller symbolsk, nemlig spørgsmålet om familiebilledet - jeg sagde det også til det irske formandskab i dag. Vi accepterer ikke, at formanden for henholdsvis Parlamentet og Kommissionen altid rykkes ud til siden. Vi udgør et fælles Europa, og så hører formændene for institutionerne også til i midten af et sådant billede.
De talte om Europas værdier. Vi støtter udtrykkeligt, at De vil indkalde til nogle konferencer, og det vil også give os forøget håb for Europa. De nævnte Ilma Kaulina fra Riga, der nu - håber jeg - dukker op i alle europæiske medier, der tror på Europas fremtid. Jeg er helt overbevist om, at hvis enhver gør sin pligt, så har dette kontinent en stor fremtid. Det arbejder De for, og det ønsker vores gruppe Dem held og lykke med.
Schulz (PSE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, hr. Balkenende, De satte Lissabon-processen i centrum for Deres økonomisk-politiske overvejelser, det vil mine kolleger hr. van den Berg og hr. Désir for vores gruppe tage mere udførligt stilling til. Men én ting er helt klart: Vi ønsker, at Lissabon-processen er en social proces. Hvis vi med den økonomiske fornyelse, vores gøren Europa fit, hvilket er uomgængeligt, hvis Europa ikke kun ønsker at være en økonomisk, ønsker at være vellykket og skal være vellykket, kan det kun lade sig gøre ved at bevare det nationale sammenhold. Og til det formål har man brug for social stabilitet. Social sammenhæng er en uomgængelig del af Lissabon-processen. Hvis De sætter det i centrum for Deres bestræbelser under Deres rådsformandskab, har De os socialdemokrater i Europa på Deres side.
Jeg vil komme med en bemærkning til udvidelsen. Vi skal forestille os to skridt i forbindelse med udvidelsen. Vi skal nu diskutere Bulgarien og Rumænien, som banker på Unionens døre. Det skal være klare tilsagn, vi skal tale om. Og når vi taler om fairness, taler vi om fairness over for begge lande, over for Bulgarien og Rumænien. Det holder vi europæiske socialdemokrater fast i, der må ikke være nogen forskelsbehandling dér. Og det handler om fairness over for Tyrkiet. De, hr. Balkenende, det ved jeg, er en god kender af tysk historie. Der var CSU-formand Franz-Josef Strauß, hr. Poettering. var hans yndlingsudtryk i Vilshofen, senere i Passau. Traktater skal overholdes! Man kan ikke give et land som Tyrkiet løfter i 40 år og, hvis det fører til et højtideligt løfte, sige, at det mente vi slet ikke sådan. Hvis EU ønsker at være troværdigt internationalt, skal det holde sine løfter. Det vil sige, at når kriterierne er opfyldt, skal tiltrædelsesforhandlingerne påbegyndes. Jeg gentager, når kriterierne er opfyldt ...
... begge dele hører sammen. Og islam er ikke problemet, tværtimod. Hvis det lykkedes at forsone et samfund af muslimer, som det tyrkiske samfund er, med de værdier, De nævnte, nemlig frihed, solidaritet, broderskab, politik frem for militær, respekt for menneskerettighederne, afskaffelse af dødsstraffen, retlig frihed, hvis det lykkedes at bevise, at islam og den vestlige verdensorden ikke udelukker hinanden, men er forenelige med hinanden, ville det modbevise bin Ladens tese om denne verden. Den sikkerhedsvækst, som Europa kunne opnå herigennem, må vi ikke sætte letfærdigt på spil. Jeg ved ikke, om Tyrkiet bliver medlem af EU, men at nægte landet muligheden, ville være fatalt.
Hr. Balkenende, jeg har med stor opmærksomhed hørt, at De ønsker at stille bekæmpelse af terrorisme og en ny narkotikapolitik i centrum for Deres bestræbelser. Det hilser vi eftertrykkeligt velkommen. Til bekæmpelse af terrorisme hører imidlertid også, at de EU-institutioner, der oprettes til formålet, er arbejdsdygtige. Jeg siger derfor til Dem i Deres egenskab af rådsformand, ikke som nederlandsk ministerpræsident, dér kan De nemlig ikke gøre noget ved det, at institutionen Europol, som blev oprettet med henblik på terrorbekæmpelse i Europa, har været uden nogen direktør i mange måneder, fordi to medlemsstater ikke kan enes. Det er simpelthen en skandale. Vi forventer, at det vil få en ende under Deres rådsformandskab.
Når vi taler om bekæmpelse af terrorisme, siger jeg også, at vi alle sammen er klar til at indgå i koalitionen mod terrorisme. Hvad vi ikke er parate til, er som led i bekæmpelsen af terrorisme at kaste grundværdier, som vi repræsenterer, og De har nævnt, som frihed, retfærdighed, fairness i omgangen med andre over bord. For mig er det ikke acceptabelt, at den højstående repræsentant for EU endnu ikke har talt om Guantánamo, det kan man ikke acceptere. Hvis Europa ønsker at tale med USA uden at give køb på sine værdier, skal vi sige til USA, at det ikke er acceptabelt.
Der er i øvrigt meget, der ikke er acceptabelt, men hvis vi ønsker at føre bæredygtig politik, har vi brug for Kyoto. Hvis vi vil sikre freden i verden i højere grad, har vi brug for Den Internationale Straffedomstol og ikke nogen særlige immunitetsrettigheder. Hvis Cancún er mislykkedes, og vi ønsker at gribe en ny mulighed, har vi brug for samarbejde med USA både i forbindelse med Kyoto og ved Den Internationale Straffedomstol. Måske skænker de amerikanske vælgere os en lykkelig begivenhed i november. Det kunne man godt ønske sig. Men at EU gør disse værdier og dermed også ratificeringen af Kyoto-protokollen samt en fair verdenshandel gældende ad rettens vej over for vores største partner i verden, det, hr. Balkenende, forventer jeg af ministerpræsidenten for et land, som altid har stået for disse værdier. Hvis De lægger Dem dette på sinde, har De os socialdemokrater på Deres side under Deres rådsformandskab.
Watson (ALDE ).
   - Hr. formand, en fjerdedel af Nederlandene ligger under havets overflade, så De har mange erfaringer med at forsøge at holde Dem tør! Jeg vil tro, at Deres formandskab vil handle om at grave kanaler og styre tidevandet - tidevandet i form af udfordringen med finansieringen af det nye udvidede EU, den øgede betydning af at genopbygge vores økonomiske styrke samt ebbe og flod ved farerne fra den internationale terrorisme.
De skal overtage en del af Deres forgængers momentum uden at komme til at stå i skyggen heraf. Det irske formandskab har videregivet en afgørende opgave til Deres: den europæiske forfatning. De Liberale i Parlamentet vil gå forrest i kampen for forfatningen, og vi forventer, at hver enkelt regering i Europa vil danne fortrop. Hvis vi ikke kan sælge den, har den ikke været et enkelt glas af champagnen fra Justus Lipsius værd. 
Der er ikke meget tid til resten af det arbejde, De har planlagt. Med sommerferie og et nyt Parlament og en ny Kommission, der hurtigt forsøger at komme på plads, skal De på tre og en halv måned nå, hvad mange formandskaber kæmper for at nå på seks. Vi ser frem til at samarbejde med Deres gode hold, som består af hr. Nicolai og hans kolleger.
De Liberale i Parlamentet bifalder Deres tilsagn om at forny dagsordenen for den økonomiske reform. Vi er enige i, at vi nu har behov for at fokusere mere på bedre gennemførelse og mindre på ny lovgivning. Grundlaget for social samhørighed i Europa er en stærk og dynamisk økonomi. Hvis vi tager nøje hensyn til de lokale og regionale økonomiers behov, kan det indre europæiske marked være et tidevand, der kan løfte alle vores både. 
En vigtig del heraf er euroens og euroområdets troværdighed. Vi tilsluttede os Deres formandskab ved at bifalde det princip, der ligger til grund for sidste uges afgørelse fra EF-Domstolen, om, at en pagt er en pagt, at medlemsstaterne ikke ustraffet kan og bør bryde de regler, de har fastlagt for dem selv. Vi vil følge nøje med for at se, om en fornyet stabilitetspagt kan få både de store og de små staters respekt. 
Vi bifalder Deres tilsagn om at gå videre med dagsordenen for de retlige og indre anliggender. Vi bifalder lanceringen af en debat om den bedste måde at integrere vores indvandringskontrol, så vi lukker døren for ulovlig indvandring og samtidig beskytter dem, der med rette flygter fra undertrykkelse. Vi har dog brug for kvalificeret flertalsafstemning og fælles beslutningstagning på området for asyl, indvandring og retligt samarbejde, jf. artikel 251 i traktaten. 
Min gruppe er også enig i, at medlemsstaterne skal blive bedre til at samarbejde for at tage kampen op mod terrorisme, men vi er stadig mistænksomme ved, at Rådet i vidt omfang agter at bruge biometriske data til identifikation. Alt for mange af vores spørgsmål om risikoen for fejl, omkostningseffektivitet og privatlivets fred er ikke blevet besvaret tilfredsstillende. De må ikke foregribe Parlamentets afgørelser i disse sager. 
Deres formandskab skal også føre tilsyn med nomineringen af den nye Kommission. I sidste uge bad min gruppe den udpegede formand for Kommissionen om at tilkendegive, at han vil stræbe efter en bedre balance mellem kønnene i Kommissionen. Det er dog i virkeligheden Deres job, hr. formand. De Liberale i Parlamentet ønsker en Kommission, hvor mindst hver tredje er kvinde. Vi kan måske minde Dem om, at hvis balancen mellem kønnene i Rådet skal afspejle balancen i Europa, vil den være 13 mod 12.
Vi skal have en debat om Tyrkiet. Lad os få den debat, ærlig talt. Vi er forpligtet til at lytte til Kommissionen, når den kommer med sin henstilling i november, og vi forventer, at Rådet gør det samme. 
Vi er heller ikke alle enige om det rigtige støtteniveau for EU de næste syv år, men vi deler en forpligtelse om at få valuta for pengene og fokusere på EU's nøgleprioriteter. Hvis dette formandskab kan offentliggøre retningslinjer og principper for forhandlingerne i december, har vi et grundlag for en intelligent debat om kommende finansielle overslag.
De Liberale deler Deres realisme, men vi håber, at den bakkes op af ambition og vision. De skal træffe beslutninger om vores Unions fremtid. Hr. formand. Vi regner med, at Deres ledelse kan holde dette skib flydende og med fuld damp på lige så imponerende som Manets , som udstilles på Van Gogh-museet i Amsterdam.
Frassoni (Verts/ALE ).
   - Hr. formand for Rådet, Deres formandskab bliver bedømt på, hvordan De administrerer navnlig to spørgsmål, nemlig de finansielle overslag og beslutningen om Tyrkiet.
Hvad det første punkt angår, er Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance meget bekymret, for man opnår ikke de værdier, som De lagde vægt på, ved at underskrive det berømte "nærighedsbrev" eller ved at angribe Kommissionen for at turde foreslå, at budgettet for et EU med 25 medlemsstater sættes op til det fantastiske tal 1,14 % af EU's BNP.
Vi er enige i, at det er nødvendigt at genoptage debatten om EU's udgiftsprioriteringer. Vi kunne godt tænke os at støtte et forslag, som De fremsatte om at fjerne landbrugseksportstøtten eller om at sætte spørgsmålstegn ved nogle af de faraoniske og dyre projekter i forbindelse med de transeuropæiske net.
Det er ikke ved at spare for enhver pris, at man gør Europas økonomiske system bæredygtigt set ud fra et miljømæssigt og socialt synspunkt og samtidig konkurrencedygtigt. Det indrømmer De tilsyneladende selv, når De taler om nødvendigheden af at sætte gang i den europæiske økonomi ved at fremme beskæftigelsen, innovation og forskning. De brugte også ordet bæredygtighed, som er meget moderne i denne tid, men som mange ikke lægger særlig meget i. Der er dog meget, som burde gøres i de kommende seks måneder, eftersom det ikke bare er nødvendigt at fremme produktionssystemerne, men også at opfordre regeringerne til at træffe beslutninger, der er bæredygtige set ud fra et miljømæssigt synspunkt. Man kunne f.eks. gøre en større indsats for at gennemføre Kyoto-protokollen, modstå presset fra den kemiske industri i forbindelse med Reach-direktivet, udnytte handlingsplanen for miljøteknologi bedst muligt, fjerne støtten til flyenes kerosen og tage Bolkestein-direktivet op til fornyet overvejelse. Hr. formand, vi ses igen om seks måneder, og så skal vi bedømme, hvor bæredygtigt Deres formandskab har været.
Til sidst vil jeg sige, at vi støtter Deres indfaldsvinkel med hensyn til Tyrkiet, og vi glæder os over, at De sagde, at islam ikke i sig selv er et spørgsmål, der skal drøftes i forbindelse med tiltrædelsen. Denne udtalelse er særlig vigtig for os, eftersom den kommer fra en kristelig demokrat. Måske kan den også bidrage til debatten i andre lande. Her kan De virkelig regne med vores støtte. 
Wurtz (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, rådsformanden har talt om den mistillid hos de europæiske borgere, som kom til udtryk ved det nyligt afholdte valg.
Hr. rådsformand, de overordnede linjer i Deres handlinger i det næste halve år skal netop vise borgerne, i hvilken udstrækning Europa lytter til borgerne i Europa.
Arbejdsmarkedets parter, og særligt de, der til oktober samles i London i anledning af det europæiske sociale forum, følger helt sikkert med særlig opmærksomhed tre store sager, som De selv i lighed med hr. Prodi nævnte for et øjeblik siden, og som min gruppe allerede nu ønsker at sætte på dagsordenen.
Først vil jeg tale om forslaget til direktivet om liberalisering af tjenesteydelser, hvilket også er kendt som Bolkenstein-direktivet. De sagde, at det gik i den rigtige retning, Men kernen i denne tekst er princippet om oprindelseslandets ret, i henhold til hvilket det er leverandørlandets sociallovgivning, som kommer til at gælde overalt. Det ville være en åben dør for alle former for misbrug i forbindelse med social dumping. Det syge system med bekvemmelighedsflag vil således komme til at gælde for mere end halvdelen af de økonomiske aktiviteter. Derfor mener vi, at teksten er uacceptabel.
Dernæst er der reformen af stabilitetspagten. Hvad angår reformen, er det på nuværende tidspunkt endnu ikke lykkedes for os at sætte en stopper for vores besættelse med at reducere de offentlige og sociale udgifter, ej heller med myten om de 3 %. Tværtimod. Der tales, hvilket er endnu værre, om en skjult side af reformen, som er en særlig strenghed, der er planlagt til særlig at gå ud over de lande, som har en pensionsordning, som kan sammenlignes med den skjulte gæld. Man skal vide, at befolkningen i de berørte lande meget kraftigt vil fordømme en sådan foranstaltning.
Endelig er der revideringen af Lissabon-strategien. Arbejdsgruppen under ledelse af Wim Kok skal fremlægge en beretning i oktober, men allerede nu anmoder De om mere fleksibilitet og deregulering til fordel for konkurrenceevnen i lande med meget få sociale goder. Vi mener, at De skal passe på fristelsen til en alt for hurtig liberal flugt, selv om Kommissionen på sin vis i rapporten til Det Europæiske Råd i marts har indrømmet fiaskoen for denne strategi, som skulle have ført til en Union med fuld beskæftigelse og en økonomi med dynamisk vækst i 2010. Jeg vil gerne tilføje, at denne meget begrænsede foranstaltning, som De har skitseret med henblik på asylansøgere, indvandrere og flygtninge i lighed med Deres vision om forhandlingerne inden for WTO, også helt sikkert vil medføre berettigede drøftelser.
Hr. formand, det vil med andre ord sige, at vi venter på at se, hvad det nederlandske formandskab vil udrette. På gensyn til september.
Blokland (IND/DEM ).
   - Jeg byder det nederlandske formandskab, repræsenteret ved vores ministerpræsident, hjerteligt velkommen. Formandskabet står i fornyelsens tegn. Vi har nu et nyt Parlament, og snart får vi en ny Kommission. Lad os i den forbindelse hellere tale om de udfordringer, dette indebærer, end om den trussel, for høje ambitioner kan udgøre. Mange nye mennesker med nyeidéer kan være et frisk pust. Og det er tiltrængt, for borgeren lader sig stadig ikke begejstre af EU og EU's institutioner. Ikke desto mindre er alt, hvad vi her gør, om det lykkes, gjort for borgerens skyld. De gode hensigter har imidlertid ført til en endeløs strøm af retsforskrifter, og det er ikke klart, hvilke af disse vi reelt har behov for. Jeg glæder mig derfor også over, at formandskabet vil arbejde på at sikre realistiske målsætninger, som stemmer overens med de europæiske borgeres forventninger. Hvordan vil rådsformanden nå det mål? Formandskabet vil have opmærksomheden rettet mod en eventuel foreløbig gennemførelse af visse dele af den såkaldte forfatning. Foregriber formandskabet ikke dermed ratifikationsprocessen, som også giver anledning til afholdelse af folkeafstemninger? Tager vi i så fald borgerne alvorligt? Der forudsættes trods alt at være fuld valgfrihed mellem ja og nej, når der tages stilling til forfatningen. Et andet ømtåleligt emne er Tyrkiets stilling. Vil der blive tale om en saglig vurdering af, hvorvidt Tyrkiet opfylder de politiske kriterier, Københavnskriterierne, eller kan vi efter 40 års løfter kun sige ja? Også selv om det egentlig burde være et nej. Hvad mener rådsformanden om de seneste udtalelser fra visse regeringschefer, som tilsyneladende ikke har behov for en sådan vurdering, og som allerede nu har taget stilling til fordel for Tyrkiet? Menneskerettighedssituationen på globalt plan vækker fortsat bekymring. Intolerance, undertrykkelse og udbytning af mindretal er mere reglen end undtagelsen i store dele af verden. Et ulykkeligt eksempel herpå er den lov om religiøse anliggender, som i går blev vedtaget i Sri Lanka, og som reelt forbyder evangelisering, hvilket sanktioneres ved lange fængselsstraffe. Er De indstillet på at tage denne alvorlige krænkelse af religionsfriheden op over for den srilankanske regering? 
Zīle (UEN ).
   - Hr. formand, først vil jeg gerne takke rådsformandskabet for dets velforberedte program for de næste seks måneder. Jeg vil dog gerne komme med nogle få henstillinger. For det første er det sandt, at udvidelsen med 10 nye medlemsstater har gjort EU globalt stærkere end nogensinde før, især med hensyn til f.eks. handelspolitik og koordination af udvikling. Vi forventer derfor, at det under ledelsen og eventuelt afslutningen af forhandlingerne om Ruslands optagelse i Verdenshandelsorganisationen lykkes det nederlandske formandskab at få Rusland til at fjerne den diskriminerende toldpolitik vedrørende transittransport, især ad jernbane, som Rusland fortsat fører over for EU-medlemsstaten Letland. For det andet er formandskabets ønske om at skabe en sikker energiforsyning på et liberaliseret marked prisværdigt, og Rådet ønsker derfor at intensivere drøftelserne med Rusland om kompatibiliteten af elkabler og naturgasrørledninger. Man bør dog huske, at Letland har erfaring i at samarbejde med Rusland om energiforsyning - desværre følger Rusland ikke altid markedsprincipperne. For det tredje nævner den nederlandske regering med rette sin store erfaring i menneskerettighedsspørgsmål som formand for OSCE. Efter Deres mening sætter det Dem i stand til at gennemføre forhandlinger med Rusland og håndtere konfliktsituationer. Vi vil dog gerne oplyse Dem om, at selv om Letland har efterkommet alle OSCE's henstillinger, hindrer det ikke Rusland i fortsat at udøve pres på Letland og Estland angiveligt i forbindelse med menneskerettighedsspørgsmål, men med et helt andet formål - at legalisere følgerne af besættelse. Vær årvågen i Deres arbejde, og jeg ønsker det nederlandske formandskab alt godt. 
Claeys (NI ).
   - Hr. ministerpræsident, det mest ømtålelige spørgsmål, De vil stå over for under Deres formandskab for EU, er utvivlsomt Tyrkiets kandidatur. Ikke blot fordi Deres regering synes at være splittet i dette spørgsmål. De vil komme under stærkt pres for at vurdere Tyrkiet udelukkende på grundlag af de fremskridt, landet har gjort i forhold til tidligere, og ikke på grundlag af dets opfyldelse af Københavnskriterierne. De taler om streng kontrol af, at de kriterier, der blev fastlagt i 2002, findes opfyldt. Jeg vil blot udtrykke håb om, at De vil lade handling følge ord. Det er i alt fald tydeligt, at Tyrkiet ikke opfyldte de fastlagte kriterier i går, ikke opfylder dem i dag, og heller ikke vil kunne opfylde dem til december. De talte for et øjeblik siden om de europæiske borgere og om, at det er for deres skyld, det hele gøres. Borgerne må kunne udtale sig om et så væsentligt, ja, grundlæggende spørgsmål som et ikke-europæisk lands tiltræden til EU. Et land, som om en snes år vil have ikke kun det største areal inden for EU, men også det største befolkningstal. Et land, hvis tiltræden vil medføre en finansiel og social åreladning og sætte gang i en ny, massiv immigrationsbølge. Er De sikker på, at der er demokratisk støtte hertil i befolkningen? Spørgsmålet er også, om vi kan fæste lid til den tyrkiske premierminister, som hævder at ville respektere den verdslige stat og demokratiet, men som for blot få år siden kunne afgive erklæringer af typen "moskeerne er vores kaserner, minareterne vores bajonetter, kuplerne vores hjelme og de troende vores soldater". Vi bør grundigt overveje, hvorledes noget sådant forholder sig til vores europæiske værdier. I flere medlemsstater vil den europæiske forfatning give anledning til afholdelse af folkeafstemninger. Hvis vi vil undgå, at den europæiske befolkning i endnu højere grad vender EU ryggen, bør vi sikre, at disse folkeafstemninger kobles med spørgsmålet om Tyrkiets kandidatur. 
Eurlings (PPE-DE ).
   - Hr. formand, under det nederlandske formandskab er for første gang alle 25 unionspartnere i fællesskab ansvarlige for, at disse seks måneders samarbejde forløber tilfredsstillende. De seks første og helt afgørende måneder. Som formand for Rådet vil hr. Balkenende på væsentlige punkter kunne og også skulle tilføre Fællesskabet væsentlige impulser. Rådet selv skal således udvikle nye og hensigtsmæssige arbejdsmetoder og bringe disse i anvendelse. Det er påkrævet, hvis vi ikke blot skal se en Union med 25 medlemsstater, som bevæger sig fremad i sneglefart. I samme ånd bør Rådet acceptere den nye vedtægt for Europa-Parlamentets medlemmer og ikke blokere for denne. Borgerne forventer med rette demokratisk åbenhed af os. Jeg vil bede hr. Balkenende tilkendegive, hvorledes han vil sende de nødvendige signaler, når det gælder disse spørgsmål vedrørende metode og kommunikation. Som medlem af det nationale parlament har jeg erfaret, i hvilken grad hr. Balkenende formår at føre en effektiv politik og gøre det med standhaftighed, også selv om det er upopulært eller endog kontroversielt. Vi kan derfor have tillid til hans politiske visioner og hans evne til at gøre det fornødne. Hans tale i går i Berlin, som var en hyldest til grev von Stauffenberg, var endnu et udtryk herfor. Rådsformanden påpegede med rette forbindelsen mellem von Stauffenbergs og hans åndsbeslægtedes civilcourage, moralske mod og overbevisning og den mulighed for forsoning, som åbnede sig for Europa efter befrielsen. I samme ånd bør vi nu efter den befriende udvidelse til 25 unionspartnere gøre det fornødne. Hvad er fornødent, hr. rådsformand? Europa bør være mere synligt. EU opleves ubestrideligt af borgeren som en kompleks molok. Opgaven er at bringe konkret forandring på det punkt. Europa må i fællesskab turde tage fat på tidens store spørgsmål, som berører hver eneste borger og medlemsstat direkte. Det dækker hele spektret fra en sammenhængende, human asylpolitik, som straks tager fat på menneskesmuglingsproblematikken, til en fælles holdning til den verdensomspændende terrorisme. Det kræver konkret handelen, udveksling af data og signaler med henblik på borgernes sikkerhed, og der bør lægges en klar linje for håndteringen af kriminelle og deres netværk, som går på tværs af grænserne. Det samme gælder for narkotikahandelen. Og, hr. formand, når det gælder troværdigheden, bør der afgjort ikke tilføjes nye krav til kandidatlande som Tyrkiet. Til gengæld bør de krav, der allerede er stillet med Københavnskriterierne, klart fastholdes, og der må ikke gives efter for pres på dette felt. Når vi som kristelige demokrater ønsker at vise, at det europæiske værdifællesskab ikke er mundsvejr, men et dagligt handlingspunkt, må vi på dette område udstikke fælles, konkrete retningslinjer. Det samme gælder det økonomiske område, hvor tidligere ministerpræsident Koks dokument ikke er konkret, hvorfor jeg forventer, at Rådet og Kommissionen selv stiller klare forslag og opstiller de nødvendige handlingspunkter for markant at fremme Lissabon-dagsordenen. Der er al mulig grund til at stille store krav til formandskabet på disse områder. Hr. Balkenende er forlenet med betydelige muligheder, energi og handlekraft, og af den, som har fået meget givet, kan der også kræves meget. Ministerpræsidenten ved, at han i den forbindelse, når det gælder omtalte handlekraft, kan regne med min og mine kollegers fulde tillid og støtte. Vi har fuld tillid til rådsformandens personlige visioner, opmærksomhed og handlekraft. Vi ønsker Dem held og lykke.
Van den Berg (PSE ).
   - Hr. formand, jeg byder det nederlandske formandskab velkommen på vegne af de nederlandske og europæiske socialdemokrater her i Europa-Parlamentet. Deres minister for europæiske anliggender har anmodet os om først og fremmest at føre en politisk debat. Den udfordring tager De Europæiske Socialdemokrater gerne imod. De taler om modernisering, konkurrence med USA og Asien og om at opfylde Lissabon-målsætningerne. Socialdemokraterne frygter, at De med de forførende ord reelt er ude i andet ærinde, nemlig at trænge Europa op i en krog, den konservative krog. Mens man for nogle år siden gjorde en stor indsats for at bekæmpe arbejdsløsheden ved kortere arbejdstid og arbejdsdeling, taler man nu pludselig om forlængelse af arbejdstiden, og De taler om kortere ferier. Hvad er det, der er så moderne i den forbindelse? Mens vi dengang talte om arbejdets kvalitet, bekymrede os om arbejdspladsen, om forebyggelse af sygdomme og ulykker på arbejdspladsen, og talte om regulering af disse forhold på europæisk plan, taler De nu om deregulering. Lader man dermed målsætningen om begrænsning af sygefravær og øget erhvervsaktivitet ude af betragtning? Vi talte dengang om øget fleksibilitet på arbejdsmarkedet og øget retsbeskyttelse i den forbindelse, nu taler De om deregulering, hvad denne beskyttelse angår. Deres målsætning om afskaffelse af de administrative byrder synes således mere at være en undskyldning for at afskaffe visse tilkæmpede sociale og administrative rettigheder. Og samtidig tager De ikke fat på EU's udbudsbestemmelser, som er kvælende for små og mellemstore virksomheder. Mens vi dengang talte om at investere 3 % af BNI pr. medlemsstat i forskning og uddannelse, og Nederlandene halter i øvrigt selv slemt bagud på dette felt, så taler De nu kun om stabilitetspagten, om besparelser, om konsekvent håndhævelse af bestemmelserne om et maksimumsunderskud på 3 %, uden at De sikrer midler og rum med henblik på lige så konsekvent håndhævelse af 3 %-reglen vedrørende forskning og uddannelse. Jeg havde gerne set en kamp ved Domstolen om det spørgsmål. Først da kunne man hævde, at Kok-rapporten blev taget alvorligt. Mens vi i 2002 stadig talte om offentlige forsyningsydelser af høj kvalitet, og ikke kun i forbindelse med infrastrukturerne, taler De nu om at liberalisere og privatisere servicesektoren. Læs: elektricitet, sundhedspleje og kollektiv transport. Er De nu også parat til at sætte en stopper for hr. Bolkesteins katastrofale forslag om liberalisering af tjenesteydelserne? Der er tale om forslag, som vil gøre det muligt for en polak at tilbyde sine tjenester i Nederlandene til polske priser og uden at være bundet af de priser, der er gældende i vores land, hvilket rent faktisk fører til social dumping. Hr. formand, set med Socialdemokraternes øjne ligner dette misbrug af Lissabon-dagsordenen for at gennemføre en strengt konservativ økonomisk dagsorden under dække af modernisering. Socialdemokraterne er af den opfattelse, at De hermed skruer tiden tilbage, nægter at skabe videntunge job og satse på kvalitet, forskning, uddannelse og offentlige forsyningsydelser af høj kvalitet. Vi frygter, at konsekvensen heraf vil være, at arbejdsløsheden stiger i Europa, at de svage betaler regningen for besparelserne, og at De og Deres kandidat, hr. Barroso, slår ind på en forkert vej for at vinde kampen med Asien og USA. Vi udfordrer Dem til debat. De og med Dem det nederlandske formandskab er naturligvis hjerteligt velkommen, men vi har fortsat problemer med Deres politiske valg, og vi ser frem til debatten med formandskabet.
Maaten (ALDE ).
   - Hr. formand for Rådet, jeg var i en fjern politisk fortid medlem af kommunalbestyrelsen i en mellemstor by i Nederlandene, nemlig Amstelveen. En kollega i kommunalbestyrelsen, som i mellemtiden har opnået europæisk anerkendelse og ikke er Dem ganske ubekendt, belærte os engang om det middelmådige blæserorkesters paradoks. Kort fortalt gik det ud på, at dirigenten af et sådant middelmådigt blæserorkester havde to opgaver. Orkesteret skulle begynde præcist, og det skulle slutte præcist. Hvad der skete indimellem var mindre væsentligt. Hr. formand, det ligger lige for at drage en parallel til Ministerrådet. Det nederlandske formandskab har fremlagt et glimrende program. Det er min oprigtige mening. Det glæder mig i øvrigt, at hr. van den Berg efter den noget mådelige retorik under valgkampen har genfundet det kendte og forslidte socialdemokratiske spor.
Deres program er efter min opfattelse realistisk. De undervurderer ikke Deres opgave, hvilket andre formandskaber undertiden har haft en tendens til. Men Deres udfordring ligger et andet sted. Valget til Europa-Parlamentet har vist, at vælgerne ikke kun giver udtryk for ligegyldighed, som De helt korrekt påpegede, men også føler vrede, når det gælder de europæiske institutioner. Man tilkendegiver, at sådan kan det ikke blive ved. Det er ikke tilstrækkeligt, at Rådets orkesterindsats begynder og slutter præcist, melodien skal også være værd at lytte til - og også Parlamentet og Kommissionen bør mærke sig dette. Hr. formand, vi skal have de menneskelige takter tilbage i Europa. Jeg glædede mig over det, De sagde herom, for jeg har hidtil i for ringe grad mærket dem hos Rådet. Lykkes det for Dem, kan De efter min opfattelse rose Dem af et vellykket formandskab, og jeg ønsker Dem held og lykke hermed.
Buitenweg (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, endelig ser vi den nederlandske ministerpræsident Jan Peter Balkenende i Europa-Parlamentet. Jeg byder rådsformanden hjerteligt velkommen i Europa-Parlamentet. I Nederlandene har premierminister Balkenende udråbt sig selv til normernes og værdiernes mand, og også på europæisk plan vil han udnytte formandskabet til en debat om europæiske normer og værdier, hvilket jeg finder er glimrende. Lad det blot ikke blive nogen svag eller bekvem diskussion. Min politiske gruppe mener, det ville være en god idé eksempelvis at måle asylpolitikken med anstændighedens målestok. Direktivet om asylprocedurer, som justitsministrene godkendte i maj, tillader eksempelvis, på begæring af Nederlandene, at asylsøgere udvises, inden appelproceduren er endeligt afsluttet. De har så ret til at overvære behandlingen af appelsagen via videokonference, medmindre de i mellemtiden er sat i fængsel i hjemlandet. Det er stort set værdiløst og også klart i strid med internationale standarder. Jeg kan oplyse, at min politiske gruppe i Europa-Parlamentet vil begære dette direktiv indbragt for EF-Domstolen med henblik på annullering.
Hr. formand, jeg vil også gerne komplimentere det nederlandske formandskab. Jeg har i det mindste forstået, at man opfordrer lande, der afholder folkeafstemning om den europæiske forfatning, til i videst mulige omfang at afstemme datoerne efter hinanden. Det er et virkelig godt initiativ, men det ville være endnu bedre, hvis der virkelig kunne holdes en folkeafstemning, som omfattede hele EU. Jeg opfordrer derfor den nederlandske regering til under alle omstændigheder at udarbejde en plan herfor. Forfatningen udmærker sig ved, at Ministerrådets samlinger fremover er offentlige, når det behandler og vedtager lovgivningsforslag. Hurra for det. Det er et væsentligt punkt. Det er naturligvis også absurd, at der i dag stadigvæk vedtages love bag lukkede døre. Der er absolut intet til hinder for, at De allerede nu indfører denne offentlighedsbestemmelse. Min politiske gruppe opfordrer derfor det nederlandske formandskab til fra nu af at åbne dørene, så borgerne allerede fra i dag direkte kan følge drøftelserne og deres regeringers stemmeafgivelse.
Et sidste punkt, jeg ønsker at nævne, hr. formand, er stabilitetspagten. Stabilitetspagten må nødvendigvis tages op til revision. Der er behov for en pagt, som er klogere, som i mindre grad er fokuseret på de årlige budgetsaldi, og som i stedet i højere grad tager udgangspunkt i langsigtede indikatorer, såsom statsgæld og pensionsforpligtelser. Kommissionen har allerede fremlagt nogle tanker herom, og det er mit inderlige håb, at den nederlandske regering energisk vil gå i gang med den opgave.
Meijer (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, den nederlandske regering argumenterer for at prioritere økonomisk vækst og bekæmpelse af terrorisme højest. Man fastholder de i mellemtiden forældede illusioner fra topmødet i Lissabon i 2000. Man gik dengang ud fra, at Europa inden 2010 ville kunne overhale USA og Japan ved at gøre det lige så dårligt her, som det allerede gøres der. Det har siden vist sig, at midlerne til undervisning er utilstrækkelige, når det gælder den ventede videnøkonomi. Lissabon-konklusionernes ulemper bliver synlige, ikke de besungne fordele. Det samme gælder stabilitetspagten. Det bliver stadig mere umuligt at fastholde 3 %-standarden, medmindre der gøres vold mod demokratiet. Nederlandene skiller sig i stigende grad ud som klassens pæne elev, både i EU og i NATO, ved at kræve strengere efterlevelse af stabilitetspagten, ved at udlicitere den kollektive transport til internationale virksomheder, ved forlængelse af arbejdstiden, ved hr. Bolkesteins indsats for et direktiv om tjenesteydelser og ved det fortsatte militære engagement i det amerikanske protektorat Irak, hvilket trækker terrortruslen nærmere Europa. Jeg hører undertiden opgivende tilkendegivelser fra andre medlemsstater om, at det ville være dejligt, om Nederlandene forsvandt ud af EU, eftersom landet er blevet drivkraften i de ulykkelige bestræbelser for at begrænse de offentlige udgifter og skille sig af med de offentlige forsyningsydelser. Som en konsekvens af disse bestræbelser byttes den europæiske civilisations kendetegn for det amerikanske, nådesløse system. Vil hr. Balkenende så det frø overalt i Europa, vil han høste store samfundsmæssige modsætningsforhold, for den offentlige mening peger i anden retning. Selv om man under Lissabon-topmødet besluttede at skille sig af med offentlige tjenester, har Parlamentet på mit forslag med overbevisende flertal besluttet, at dette krav ikke skulle være gældende for den kollektive transport. I stedet for at tilstræbe ubegrænset økonomisk vækst på bekostning af social sikkerhed, offentlige forsyningsydelser og miljø er det bedre at fastholde tilstrækkelige skatter og tilstræbe en omfordeling af de nationale og europæiske indtægter til fordel for de svageste og til fordel for nyttige samfundsopgaver. Omfordelingen burde også komme indvandrerne til gode og bidrage til at fjerne fattigdom og fortvivlelse i verden, hvilket til stadighed skaber grobund for terrorisme. 
Farage (IND/DEM ).
   - Hr. formand, vi har virkelig meget at se frem til i de næste seks måneder, og jeg har bemærket, at størstedelen af disse forslag omhandler forslag til lovgivning om finansielle tjenesteydelser. Det nederlandske formandskab vil lægge sig i selen for at få genforsikringsdirektivet. Det vil lægge sig i selen for at få det tredje direktiv om hvidvaskning af penge. Det vil lægge sig i selen for at få kapitalkravsdirektivet og meget, meget mere.
Finansielle tjenesteydelser er Storbritanniens største og mest succesfulde branche. Alt på denne dagsorden er intet mindre end en katastrofe for London, og det er en politik med egen gevinst for øje, da investerings- og forsikringsforretningerne ikke skal flytte fra London til Frankfurt eller Paris. Det vil blive tvunget uden for EU. Det vil blive flyttet til offshorecentre. Det er helt ærligt en bevidst politik, som EU fører år efter år efter år, og det er meget dyrt for Storbritannien.
Når det er sagt, beundrer jeg Deres form for humor, da De stadig taler uendeligt om Lissabon-dagsordenen. Kan De huske det - den store proklamation for nogle år siden om, at vi skal skabe en højteknologisk, dynamisk økonomi med fuld beskæftigelse? Her er vi halvvejs igennem programmet, og vi har høj arbejdsløshed, sklerotisk vækst og ikke en levende chance for at opnå noget på Lissabon-dagsordenen. 
Nu vil De genforhandle Storbritanniens rabat, og vi vil tabe 2 milliarder engelske pund yderligere om året! Det er alt sammen så dårligt, at det faktisk er rigtig godt, for nu er offentlighedens ånd kommet helt ud af lampen. Vi ved, at det er et politisk projekt. Helt ærligt, så ville jeg gerne, at De pressede dette program så meget som muligt, da De vil gøre den britiske befolkning og befolkningen i mange andre medlemslande så vrede, at vi vil sige nej, højt og tydeligt, når vi får mulighed for det i de 10 folkeafstemninger. 
Libicki (UEN ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, det er vigtigt at sikre kontinuitet mellem formandskaberne. Jeg vil derfor gerne begynde med at tale om det irske formandskab. Det viste sig at blive et historisk formandskab, fordi det oplevede udvidelsen af EU med tiltrædelsen af 10 nye medlemsstater. Det var en vigtig begivenhed for de nye medlemsstater og så sandelig også for Unionen i sin helhed.
Spørgsmålet om udkastet til den nye forfatning blev også taget op under det irske formandskab. Disse udkast vil blive behandlet i løbet af de kommende formandskaber. De vil blive forhandlet på EU-plan og i alle medlemsstaterne. Jeg tror, det er vigtigt at gøre det klart fra begyndelsen, at en samlet vurdering først er mulig, når den nye forfatning er underskrevet. Men hvis det skal lykkes, er der adskillige problemer, som først skal løses. I en række lande og især mit hjemland, Polen, er store dele af offentligheden stærkt bekymrede over beslutningen om at undlade alle henvisninger til Gud og kristendom i præamblen. De er også bekymrede over, at EU-lovgivningen på visse områder har forrang for den nationale lovgivning. Ændringen i afstemningssystemet er endnu et problem. Vi kan ikke godkende det. Der er også spørgsmålet om de uretfærdige fordele, som de østtyske har fået.
Mine damer og herrer, Montesquieu sagde, at den lokale lovgivning og de lokale traditioner skulle overholdes, når man etablerede en central lovgivning. Der er meget snak om, at Unionen skal bringes tættere på folket. Det er vigtigt meget nøje at overveje konsekvenserne af øget centralisering af EU og af at udvide de centrale EU-institutioners økonomiske beføjelser. I teorien skal princippet om gensidig støtte altid anvendes. Vil det reelt blive tilfældet i praksis? Vil Montesquieus advarsler blive hørt, når Unionen gradvist styrker sine centrale institutioner?
Belohorská (NI ).
   - Hr. formand, tillad mig at ønske Dem held og lykke med Deres nye rolle.
Det nederlandske formandskab har opstillet et program for os, som samtidig er en udfordring, nemlig underskrivelsen af EU's forfatningstraktat. Som medlem af Det Europæiske Råd kan jeg garantere, at denne traktat indeholder de grundlæggende principper for et stærkt og fremgangsrigt fremtidigt Europa. Når vi ser ind i fremtiden, føler jeg, at det er min pligt at nævne nogle af de skridt, som Den Slovakiske Republik har taget i fortiden. Netop denne måned fejrer vi 12-årsdagen for det slovakiske parlaments underskrivelse af Den Slovakiske Republiks suverænitetserklæring. Det var det første skridt på vejen til at skabe en uafhængig slovakisk stat. Det andet skridt var vedtagelsen af Den Slovakiske Republiks forfatning den 1. september 1992. Denne periode kulminerede i november 1992 med den fredelige deling af den tjekkoslovakiske føderation i to uafhængige stater, nemlig Den Tjekkiske og Den Slovakiske Republik. Jeg kan forsikre Dem om, at forbindelserne mellem tjekkerne og slovakkerne trods denne deling af deres stater er betydeligt forbedrede. Grundlæggelsen af Den Slovakiske Republik var et skridt på vejen mod EU, og det var mit eget parti, Bevægelsen for et Demokratisk Slovakiet, ledet af hr. Meciar, som indsendte Den Slovakiske Republiks ansøgning om medlemskab af EU.
Jeg betragter derfor vores nuværende medlemskab af EU som indfrielsen af vores mål, idéer og program. Vi er interesserede i ikke blot at få fjernet de grænser, som hindrer den frie bevægelighed for personer, men også i at overvinde opdelingen mellem det gamle og det nye Europa, eller, som jeg hørte det benævnt i går, opdelingen mellem Vest- og Østeuropa. De tre medlemmer, som repræsenterer HZDS, Bevægelsen for et Demokratisk Slovakiet, hr. Kozlík, hr. Baco og jeg selv, arbejder sammen med gruppen af Løsgængere, men jeg vil gerne forsikre Dem om, at vores bestræbelser vil være rettet mod opbygningen af et fremtidigt Europa, som er både fremgangsrigt og knyttes tættere og tættere sammen. Vi støtter det nederlandske formandskabs planer og det program, som vi har fået forelagt. Tak.
Formanden. -
   Mange tak. Mine damer og herrer, jeg vil foreslå Dem, at vi udsætter forhandlingen og som planlagt går over til afstemningen om kvæstorerne. Ellers vil mange medlemmer, som er kommet med det formål at stemme, ikke være i stand til det.
Inden vi udsætter forhandlingen, vil vi imidlertid give ordet til rådsformanden, så han kan svare på de indlæg, der har været hidtil.
Balkenende,
    Hr. formand, det er tanken, at jeg først lytter opmærksomt til medlemmernes indlæg. Jeg finder det mest hensigtsmæssigt, at De først går over til afstemningen, og at jeg derefter, når alle talere har haft ordet, leverer mit svarindlæg. Det betyder i princippet også, at jeg personligt vil lægge mig svarene på sinde. 
Formanden.
   - Forhandlingen er udsat. 
Gill (PSE ).
   - Hr. formand, jeg må desværre gentage mit krav fra i går om at få kandidaterne identificeret, så vi kan se, hvem vi stemmer på.
Vi har i nogle tilfælde ingen idé om, hvem kandidaterne er. Det ville være rart, hvis de kunne rejse sig, blive identificeret og i bedste fald sige noget. 
Formanden. -
   Mange tak, fru Gill. I går bad De om, at kandidaterne til kvæstorposterne fik et minuts taletid, så medlemmerne kunne få lejlighed til at kende til lidt mere end blot deres fysiske fremtoning, men et flertal af de politiske grupper fandt ikke, at dette var passende.
Jeg mener imidlertid ikke, der kan være nogen indvendinger imod, at de rejser sig op, når jeg nævner kandidaterne, så De i det mindste ved, hvordan de ser ud. Jeg ved ikke, om det vil hjælpe på valget af dem, men de vil i det mindste ikke være fuldstændigt ukendte for Dem.
Hr. James Nicholson
Fru Godelieve Quisthoudt-Rowohl
Fru Mia De Vits
Fru Genowefa Grabowska
Fru Anneli Jäätteenmaki
Fru Astrid Lulling
De vil have bemærket, at denne liste har et stort flertal af kvinder.
Nu ved vi i det mindste, hvordan hinanden ser ud.
Vi venter stadig på, at det elektroniske system skal loade. Det er et system, der er vanskeligt at loade, ser det ud til.
Mine damer og herrer, teknologien har sat sig op imod os. Systemet nægter at loade, og jeg kan ikke sige, hvor lang tid det kommer til at tage. Under disse omstændigheder tror jeg, det vil være fornuftigt ikke at vente længere. Jeg føler mig derfor forpligtet til at fastsætte afstemningen til kl. 15.00 og genoptage forhandlingen.
Formanden.
   - Hr. Nassauer, jeg føler mig forpligtet til at overlade Dem ordet for ikke at spilde mere tid, men jeg vil bede de ærede parlamentsmedlemmer om at være stille.
Jeg vil bede rådsformanden om at tilgive det tekniske uheld og blive ved forhandlingen.
Nassauer (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, på vegne af CDU/CSU-delegationen vil jeg først byde den nye rådsformand hjertelig velkommen i Europa-Parlamentet og love ham, at vi vil støtte ham, såfremt han har brug for parlamentarisk støtte.
Allerede de første minutter af denne forhandling har vist, at emnet om EU's forhold til Tyrkiet vil spille en væsentlig rolle. Forholdet til Tyrkiet er af fundamental betydning for os. Tyrkiet er en pålidelig og vigtig partner for os. Det skal vi give uforbeholdent udtryk for, og hertil hører, hr. rådsformand, at vi ikke reducerer eller indsnævrer dette forhold til et medlemskab, men også har andre muligheder for øje.
Nu har den nyvalgte gruppeformand for Socialdemokraterne meddelt os, at der skal optages forhandlinger med Tyrkiet, såfremt Tyrkiet opfylder betingelserne i efteråret, og han har i den forbindelse ageret, som om det i øjeblikket er en mystisk hemmelighed, om Tyrkiet opfylder betingelserne, som Kommissionen så løfter sløret for i sin beretning til efteråret.
Det er naturligvis på ingen måde virkelighed, men enhver i dette lokale ved, at Tyrkiet ikke opfylder betingelserne for optagelse af forhandlinger i øjeblikket. Det bliver tydeligt i forbindelse med den stadig prægende rolle, som militæret i Tyrkiet har. Det bliver tydeligt i forbindelse med den problematiske situation - og det er en velvillig underdrivelse - for retsstaten i Tyrkiet for blot at nævne disse to betingelser. Det vil formodentlig ikke, hr. Schulz, ændre sig inden efteråret. Derfor frygter jeg, at det er udtryk for en meget problematisk fremstilling, hvis ikke ligefrem hykleri, at påstå, at vi optager forhandlinger, når betingelserne er opfyldt. Vil De seriøst erklære, at det er tilfældet til efteråret? Det tror jeg egentlig ikke seriøst på.
Derfor hører det også med til den ærlige omgang med Tyrkiet, at ingen binder os noget på ærmet til efteråret om, at landet allerede opfylder betingelserne, og at vi kan forhandle med det. Og hertil hører også, at spørgsmålet om forhandlinger, hvis de skal optages, ikke automatisk fører til det resultat, at de bør optages, men at der forhandles åbent og ærligt.
Hr. rådsformand, det er meget vigtigt, at De tager dette synspunkt til Dem i Deres arbejde.
Det andet punkt, som er af interesse, er følgende: Borgerne har i forbindelse med valget i Europa som bekendt betragtet os med betydelig tilbageholdenhed. Nu kan vi ikke - frit efter Berthold Brecht - vælge nye borgere i Europa, men vi må leve og arbejde med dem, som der nu engang er. Derfor skal vi efter min faste overbevisning gribe muligheden for en forfatningsdiskussion for at bringe borgerne i Europa tættere på Europa. I den forbindelse skaber forfatningsdiskussionen en enestående mulighed. Det er vores alle sammens pligt at gennemføre denne forfatning og at bringe den tættere på borgerne.
Désir (PSE ).
   - Hr. formand for Rådet, Deres formandskab skal forberede midtvejsevalueringen af Lissabon-strategien. I det mindste kan man sige, at EU langtfra har gennemført målet om inden 2010 at blive den mest konkurrencedygtige videnbaseret økonomi i verden.
I hele Europa stiger bekymringerne derimod på grund af virksomhedsflytninger, afpresning i forbindelse med forlængelse af arbejdstiden og vedvarende arbejdsløshed. Opsvinget er så meget desto mere skrøbeligt, for det er hverken baseret på intern efterspørgsel eller på støttede offentlige investeringer, men det er stadig udsat for kraftige eksterne påvirkninger såsom værdifastsættelse af euroen og stigende oliepriser.
Europa har mere end nogensinde brug for en bæredygtig vækst- og beskæftigelsesstrategi og investeringer både inden for forskning, i de store transeuropæiske net og inden for uddannelse, viden og miljø. Europa har brug for økonomisk og social samhørighed. Det har behov for Lissabon-strategien. Men der er nogle, der forsøger at benytte den nuværende svage økonomiske situation som et påskud til at vende tilbage til et ultraliberalt program og til at ødelægge resultaterne fra Lissabon samt indføre forskellige økonomiske, sociale og miljømæssige dimensioner i EU-politikkerne.
I den forbindelse vækker Deres formandskabs prioriteter stor bekymring. De siger, at De støtter Lissabon-agendaen, og det har vi forstået. Men Deres prioriteter - og det har vi også læst og forstået - afslører en meget ensidig tilgang fra Deres side, som ikke tager hensyn til sammenhængen i Lissabon-agendaen, nemlig liberalisering af markedet og særlig af tjenesteydelserne, afskaffelse af de administrative bestemmelser samt lempelse af de administrative omkostninger. 
Vedrørende de finansielle overslag, som er en anden stor sag for Deres formandskab, ønsker De at begrænse EU-budgettet til 1 % af bruttonationalproduktet. Men sådan et initiativ er uforeneligt, på den ene side med de bestræbelser, som skal iværksættes inden for forskning, hvor hr. Prodi har udarbejdet nogle forslag, og på den anden side med politikken om territorial samhørighed i den nye udvidede Union. De afviser enhver revidering af pagten for bedre at kunne tage hensyn til de økonomiske kredsløb og behovene netop inden for offentlige investeringer. Og De betragter reelt politikkerne om offentlige investeringer, sociale og miljømæssige bestemmelser som store forhindringer, uberettigede omkostninger og hæmsko for væksten.
Vi mener derimod, at alle disse elementer fremmer konkurrenceevnen i Union, og for os vil overholdelse af Lissabon-agendaens integritet være en prøve på Deres formandskabs succes og på den støtte, som vi vil give det.
In 't Veld (ALDE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne ønske det nederlandske formandskab held og lykke med de prioriterede opgaver. Formandskabet arbejder under mottoet "realisme og ambitioner", hvilket i høj grad tiltaler mig. De senere år har der nærmest udviklet sig en tradition for, at der altid blot føjes nye prioriterede områder til dagsordenen. Der afgives ganske vist højtidelige erklæringer ved hvert topmøde, men i virkeligheden viser det sig ofte at være tomme fraser, som ikke udmøntes i handling. Det kan derfor heller ikke undre, at borgerne bliver skuffede og skeptiske, hvilket ingen pr-kampagne kan stille noget op over for. Det er således på tide at skride til handling, ikke mindst når det gælder Lissabon-dagsordenen. Jeg har netop hørt en række talere fra den politiske venstrefløj, ironisk nok placeret til højre for mig, påpege, at Lissabon-dagsordenen ikke har et socialt tilsnit. Imidlertid er fortolkningen af Lissabon-dagsordenen i høj grad socialt orienteret efter min opfattelse, hr. formand. Vi oplever en arbejdsløshed i Europa på 9 %. Vi oplever ungdomsarbejdsløshed, som indebærer, at der er unge mennesker, som aldrig kommer i arbejde. Det er på høje tid at gennemføre Lissabon-dagsordenen, og jeg vil i den forbindelse egentlig gerne påpege, at vi kan lære meget af de 10 nye medlemslande i EU. De har i de seneste 15 år gennemført en række vanskelige og smertelige reformer, men har samtidig også formået at skabe øget økonomisk vækst, hvilket alle vel drager nytte af. Det er derfor efter min opfattelse uforståeligt og uansvarligt, når nogle partier søger at undergrave Lissabon-strategien. Afslutningsvis vil jeg påpege, at der også skal indgås aftaler om EU's finansiering. Det er velkendt, at den nederlandske regering er fortaler for drastiske besparelser. Jeg vil derfor gerne spørge, hvordan det harmonerer med de ambitioner, De talte om i forbindelse med formandskabets motto. EU har i øjeblikket, ud over en dygtig kasserer, først og fremmest behov for visioner, handlekraft og politisk lederskab. Jeg ser frem til et vellykket formandskab.
Turmes (Verts/ALE ).
   - Jeg vil gerne takke formanden for at fokusere på innovation og miljø i midtvejsrevisionen af Lissabon-processen. Både den nuværende trussel om klimaændring og den aktuelle krise i forbindelse med priserne på råvarer såsom olie, kobber og andre ressourcer viser os, at vi øjeblikkelig har brug for at koble ressourceeffektivitet, energieffektivitet og økonomien fra hinanden. 
Europa har et svar på begge disse spørgsmål, og det er at styrke Europas position som den førende inden for miljøteknologi og miljøtjenester. Allerede i dag er tyske og schweiziske virksomheder førende på verdensplan med at skaffe rent vand og ren luft. Hollandske virksomheder er førende på verdensplan inden for byplanlægning. Hvorfor? Fordi Europa har den strengeste og mest ambitiøse lovgivning om disse politikker. Det er derfor ikke ved at udvande miljøpolitikken og -lovgivningen i Europa, at vi giver vores industrier den nødvendige drivkraft til innovation. 
Sudre (PPE-DE ).
   - Hr. formand for Rådet, hr. formand for Kommissionen, kære kolleger, tillad mig først og fremmest at hylde den irske formand, hr. Ahern, som med stor viden har afsluttet en historisk opgave med underskrivelsen af den europæiske forfatning.
Når forfatningen gennemføres, og det håber jeg virkelig bliver tilfældet, i EU's 25 lande i løbet af de kommende måneder, vil denne halvårlige status over Unionens prioriteter blive afløst af et system med formandskabsperioder på to og et halvt år, hvilket vil give mere stabilitet og dermed være mere effektivt. 
Blandt det nederlandske formandskabs prioriteter er udvidelsen, konsolideringen af genforeningen med 25 lande og fortsatte forhandlinger med Bulgarien og Rumænien og snart også med Kroatien. Men på Det Europæiske Råd i december bør der i særdeleshed træffes endelig beslutning om, hvorvidt der skal indledes forhandlinger med Tyrkiet. På det punkt vil jeg minde Dem om holdningen hos Europa-Parlamentets medlemmer af det franske parti UMP og en stor del af PPE-DE-Gruppen, som har sagt ja til et privilegeret partnerskab, og nej til Tyrkiets indtræden i EU. Og der er vi fuldstændig enige med Hartmut Nassauers udtalelser.
Vi regner med Dem, hr. Balkenende, for De har ledet Deres land med beslutsomhed og succes med henblik på at styrke den europæiske økonomi ved at frigøre den for de administrative og skattemæssige forhindringer, ved at give virksomhederne mulighed for at tilpasse sig et globaliseret marked i et EU, der er karakteriseret både ved fri bevægelighed og beskyttelse af de menneskelige værdier. Den berømte europæiske model bliver hverken en illusion eller en simpel magisk formel, for EU's budget er kendetegnet ved dets solidaritet, nemlig solidaritet mellem de nye og de gamle EU-lande, mellem mere eller mindre begunstigede regioner og mellem nettoyderne og modtagerne. Jeg vil gerne lykønske Kommissionen med det mod, den har udvist ved ophævelsen af tabuet om den britiske check, og jeg glæder mig over, at Økofin-Rådet har godkendt førstebehandlingen af et forslag til et ambitiøst budget for 2005.
Ved det nyligt afholdt valg viste de europæiske borgere deres vilje til at se gennemførelsen af et konkret Europa til ende, lad os ikke skuffe dem. Hr. formand, De har et stort ansvar, og vi står ved Deres side, hvis De vil være med til at gøre Europa til en politisk og effektiv Union.
Dührkop Dührkop (PSE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Rådet, vi er enige i det nederlandske formandskabs prioriteringsdokument, hvor det med hensyn til de nye finansielle overslag siger, at vi står over for komplekse forhandlinger, som skal begynde til tiden, så de kan afsluttes inden budgetrunden begynder i 2007.
Vi har ikke travlt. Faktisk kan man sige, at det er temmelig risikabelt at lave udgiftsbudgetter næsten 10 år frem i tiden, og hvad mere er, overslag, der - som vi ved i Europa-Parlamentet - bliver til fuldstændigt stramme regler. Men vi skal i gang nu.
Når jeg taler om forhandlinger, hr. rådsformand, mener jeg forhandlinger med Parlamentet. Jeg er derfor henrykt over det, De sagde tidligere, nemlig med Parlamentet og ikke blot mellem nationale delegationer i Rådet.
Hvis De ønsker at skabe et fundament for egentlige forhandlinger, skal De huske på, at den europæiske forfatning endnu ikke vil være trådt i kraft, mens processen med at forhandle om de nye finansielle overslag står på, heller ikke på det tidspunkt, hvor de godkendes. Europa-Parlamentet vil derfor ikke være tilfreds med blot at sige ja eller nej til, hvad Rådet har drøftet.
Uden at gå i detaljer, for det er der ikke tid til, vil jeg gerne sige, at Den Socialdemokratiske Gruppe tror, at prioriteterne for de nye overslag kort sagt er samhørighed mellem de forskellige regioner, som har fået endnu større betydning med den seneste udvidelse, og de indtægtsforskelle, det har skabt, jobskabelse og endelig udviklingsbistand til tredjeverdenslande, det aktuelle udgiftsområde 4, det udgiftsområde, som er vokset mindst siden 1999, året, hvor de nuværende finansielle overslag begyndte, på trods af de mange nye forpligtelser.
Barsiné Pataky (PPE-DE ).
   - Det nederlandske formandskabs program bygger på realiteter, og vi hilser bestræbelserne velkommen. En af realiteterne er de 10 nye medlemslandes tiltrædelse til Unionens institutioner den 1. maj, med andre ord et stort skridt imod Europas genforening. Set fra det synspunkt vil jeg gerne tale om to af formandskabets målsætninger.
For det første fastlægger formandskabets program en hurtig og effektiv integration af de 10 nye lande i Rådets beslutningsprocedure. Det er vigtigt, men det er ikke nok. For at få en succesfuld udvidelse og for at Europa og den europæiske økonomi skal kunne styrke sig selv indefra, og også for at blive en aktiv medspiller i Lissabon-processen, er det vigtigt ikke blot at overveje den tekniske integration, men også de eksisterende forhindringer og deres gradvise nedbrydning og en uddybelse af integrationens indhold.
I forbindelse hermed står den anden store målsætning, nemlig forberedelsen af Agenda 2007. Formandskabets mål er at få forhandlet de grundlæggende principper og retningslinjer på plads til december 2004. Ja, vi står over for nogle interessante og spændende forhandlinger. Vi skal imidlertid alle have som målsætning at få punktet med succesfuld integration ind blandt de grundlæggende principper. Hvis jeg skulle omformulere denne sætning i det nederlandske formandskabs ånd, ville jeg sige, at det er en ambitiøs, men realistisk målsætning at regne succesfuld integration som et grundlæggende princip.
Hr. premierminister, De nævnte den oversøiske hjerneflugt. Det rammer især os ungarere. Vi støtter alle Deres bestræbelser på at bringe denne holdning ind i budgettets grundlæggende principper. Endelig vil jeg gerne sige tak til det nederlandske formandskab for at have indledt en dialog og skabt kommunikation fra vores europæiske kulturs righoldige og brogede verden. Det er vi virkelig gode til. Vi ønsker Dem held og lykke!
Lambrinidis (PSE ).
   - Hr. formand, hvis vi lærte noget af Lissabon, var det, at det ikke er nok at styrke den europæiske økonomi og virksomhedernes konkurrenceevne for at skaffe os beskæftigelse og social samhørighed og beskytte miljøet. Det var grunden til, at Lissabon fastlagde disse kriterier som en selvstændig søjle i sin udvikling.
Det nederlandske formandskabs handlingsprogram synes at ignorere dette. Det foreslår en række foranstaltninger, der skal reducere den administrative kontrol med markedet og reducere omkostningerne, og det antyder endda øget arbejdstid, men det nævner ikke noget om social bæredygtighed. Med andre ord antyder det nederlandske formandskab på en måde, at liberalisering af markedet automatisk vil skabe beskæftigelse. Det er imidlertid netop den filosofi, som Lissabon modbeviser, hvilket er grunden til, at det understreger resten. Hvad vi derfor ønsker af det nederlandske formandskab er at høre specifikke politikker om fuld beskæftigelse og bæredygtig udvikling, om de simple ting.
Hvad angår de finansielle overslag, er det hyklerisk af os alle at sige, at vi har brug for samhørighedsmål og markedsintegration uden samtidig at øge budgettet med egne midler. Vi kan ikke få begge dele. For os er 1,24 % minimumsgrænsen for at finansiere det nye EU.
Hvad angår indvandring, hvis jeg forstod det korrekt og ikke misforstod det nederlandske formandskabs synspunkter, kan man se det primært som et politianliggende og se på indvandrerne som kriminelle elementer. Med andre ord kan man vække frygt for indvandrerne i stedet for primært at integrere dem. Programmets vægt på politiarbejde snarere end integration er imidlertid yderst bekymrende. Det er en ond cirkel, som vil skabe racisme og kriminalitet.
Endelig, hvad angår terrorisme, ved vi naturligvis alle, hvad det er, og vi ønsker alle at bekæmpe det, men vi kan ikke have et handlingsprogram fra et EU-formandskab, som kun taler om politiforanstaltninger og ikke henviser til menneskerettighederne og de personlige frihedsrettigheder, som disse foranstaltninger ofte krænker. Vi oplevede i Grækenland dagligt dette problem under forberedelserne til De Olympiske Lege 2004, og vi forsøger at finde den rigtige balance. Det nederlandske formandskab skulle derfor gøre det samme og holde op med kun at fokusere på politiarbejdet.
Karas (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Kommissionen, hr. formand for Rådet, mine damer og herrer, den, der har ansvaret i begyndelsen, træffer vigtige afgørelser for de kommende år, hr. rådsformand. Hvis den første begår en fejl eller ikke gennemfører arbejdsprogrammet med succes, vil de efterfølgende formandskaber være belastet heraf.
De har et dobbelt ansvar. De har rådsformandskabet i begyndelsen af den nye valgperiode, De har rådsformandskabet i begyndelsen af perioden for en ny fastlæggelse af dossieret i en ny Kommission. De har muligheden for kontinuitet og rettelser. De har også overtaget gamle lig, og jeg opfordrer Dem derfor til at gøre to ting: at afslutte Rådets blokade i forbindelse med beslutningen om statutten for medlemmer af Europa-Parlamentet og gennemføre vores krav om at have en statut for parlamentsmedlemmer inden årets udgang. Desuden - og kun på den måde kan vi gennemføre de nye regler for rejsegodtgørelse som vedtaget - har vi også brug for nye regler om rejsegodtgørelse.
Den anden byrde, De har overtaget, er den faldende valgdeltagelse ved valget til Europa-Parlamentet. Vi har brug for en ensartet informations- og kommunikationsstrategi mellem regioner, medlemsstater og europæiske institutioner. Her har De en chance ved underskrivelsen af forfatningstraktaten. Brug denne underskrivelse i forbindelse med begyndelsen på en professionel informations- og kommunikationskampagne. Sørg for en folkeafstemning i hele Europa i stedet for en nationalisering af dette store europæiske projekt. Brug de finansielle overslag ved planlægning af de politiske prioriteter indtil 2013, brug behandlingen af Kommissionens beretning om Tyrkiets tiltrædelse til en debat om de geografiske grænser i EU og de grænser, der kan skabes, og forelæg alternative modeller til fuld tiltrædelse! Jeg beder Dem om at føre Rådet til en fælles holdning i transportpolitikken, således at vi kan afslutte vejafgiftsdirektivet hurtigt. 
Thyssen (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Rådet, vi har kun kort tid til rådighed, så jeg vil undlade at komme nærmere ind på Europas genforening. De udtalte herom helt korrekt, hr. rådsformand, at tillid er nøgleordet, men selv om den er nødvendig, er den ikke tilstrækkelig, hvilket De naturligvis er klar over. Jeg vil heller ikke komme ind på sammensætningen af den nye Kommission. Dog håber jeg, De og den nye kandidat til posten som formand for Kommissionen vil gå godt i spænd sammen, og at De sammen vil søge og have held til at sammensætte et stærkt hold. Et stærkt hold af mænd og kvinder naturligvis. Jeg vil også undlade at komme ind på forfatningen. Jeg håber naturligvis i lighed med mange af mine kolleger, at ratificeringen må forløbe gnidningsløst. Jeg vil kort omtale tre andre forhold, hr. formand.
For det første de finansielle overslag. I Flandern har vi en talemåde, der lyder , og som altså peger på det uhensigtsmæssige i at spare på skillingen og lade daleren rulle. Det er en talemåde, som rummer megen sandhed, og jeg er sikker på, at ordene forstås også nord for grænsen og endog nord for Moerdijk. 
For det andet Lissabon-målsætningerne. Det drejer sig om at overbevise alle - medlemsstater, borgere, fagforeninger og ngo'er - om, at indsatsen for at nå de pågældende målsætninger er beskeden sammenlignet med de risici for den kommende generation, der vil være konsekvensen, hvis vi blot mageligt læner os tilbage og intet gør. De er overbevist, hr. rådsformand, og jeg håber, De under formandskabet kan udbrede denne overbevisning.
For det tredje vil jeg afslutningsvis kort opholde mig ved tjenesteydelsesdirektivet. Naturligvis må hindringer for tjenesteydelsers frie bevægelighed på det indre marked fjernes. Men det er ikke ensbetydende med, at alt skal kastes over bord, at alle beskyttende og korrigerende foranstaltninger skal ryddes af banen. Efter min opfattelse er i det mindste en del af tjenesteydelsesmarkedet samfundsmæssigt for sårbart. Hr. formand, Deres arbejdsprogram er omfattende. Jeg håber, Deres ambitioner må blive virkeliggjort. Det har Europa brug for. De kan regne med en konstruktiv holdning fra vores side, og jeg ønsker Dem al mulig succes.
Kirkhope (PPE-DE ).
   - Hr. formand, som europæisk demokrat mener jeg, at det er på tide, at Lissabon-strategien med at øge konkurrenceevnen og innovationen i de europæiske økonomier gennemføres ordentligt. 
Kan formandskabet klare opgaven? Det er spørgsmålet. I takt med at de europæiske debatter bliver mere idealistiske og polariserede, taber mange folk interessen, hvilket viste sig i det seneste valg til Europa-Parlamentet. De politikker, som socialdemokratiske regeringer har vedtaget, har hæmmet økonomiernes vækst og druknet os og vores vitale virksomheder i dyre lovgivningsrammer. 
Verdensøkonomien uden for Europa viser os ingen nåde, og det bør vi heller ikke forvente. Den vil udnytte vores svagheder, og vores borgere vil lide som følge heraf. Den demografiske tidsbombe tikker, da mange bliver uproduktive alt for hurtigt. Meningsløs aldersdiskrimination fjerner ofte erfaring og ekspertise, hvor og når der er størst brug for det. 
Svaret fra alle os skal være direkte og uopsætteligt. Vi skal give økonomierne ny energi, sænke statens omkostninger, reducere overflødig lovgivning, gennemføre det indre marked og skabe innovation for især at genoplive fremstillingssektoren. Frem for alt skal vi vise folk på en venlig måde, at Europa fungerer, og det skal gøres ved at støtte dem og ikke bekæmpe dem, ved at give dem mere frihed til at forbedre deres og deres nærmestes livskvalitet samt ved at indfri deres forhåbninger på mellemlang og lang sigt. Det er vores første opgave, og den bør vi udføre.
Jeg ønsker Dem held og lykke med formandskabet. 
Balkenende,
    Hr. formand, lad os indledningsvis endnu en gang takke og give udtryk for vores værdsættelse af kommissionsformand Prodi og hans kommissærer. De har med rette påpeget, at der er nået meget i de seneste år. Euroen, udvidelsen, den nye forfatningstraktat. Og også Kommissionen har spillet en væsentlig rolle i den forbindelse. En hjertelig tak for indsatsen. Jeg ser frem til et godt samarbejde, indtil den nye Kommission er på plads. De har hørt påskønnende ord fra eksempelvis hr. Poettering, som også foreslår, at De får en højere status, hvad angår familiefotoet af Det Europæiske Råd - og det samme gælder i øvrigt formanden for Europa-Parlamentet. Det er et forslag, jeg gerne ser nærmere på. Endvidere vil jeg gerne takke talerne for deres bidrag. Tak for den støtte til det nederlandske formandskab, der er kommet til udtryk, og også tak for de kritiske bemærkninger.
Jeg sagde i mit indledende indlæg, at kritik på ingen måde er negativt, det er en del af demokratiet. Langt værre er ligegyldighed, og jeg har under dagens debat ikke mærket nogen form for ligegyldighed. Det betyder, at vi er optaget af samme sag, hvilket jeg oprigtigt vil takke Dem for. Hr. Watson påpegede meget rigtigt, at det er et kort formandskab - reelt tre en halv måned - også på grund af ferien. Det betyder, at der skal arbejdes effektivt under formandskabet, og det betyder naturligvis også, at vi set i dette perspektiv gerne samarbejder med Dem, eksempelvis når det gælder videreførelsen af lovgivningsprocessen. Jeg vil også gerne bl.a. på vegne af ministeren for europæiske anliggender opfordre Dem til i videst mulige udstrækning at bidrage til denne lovgivningsproces.
Hr. formand, De sagde, De kunne tilbyde små 10 minutter. Jeg har hørt 26 taleres indlæg, og det ville give omkring 23 sekunder pr. taler. Jeg finder det derfor mere hensigtsmæssigt at behandle nogle af emnerne samlet, og jeg har valgt at gøre det på grundlag af tre emner, som De også har taget op. Der er efter min opfattelse tre forhold, som er væsentlige for fremtidens Europa. For det første troværdighed og fairplay, for det andet fremadrettethed og for det tredje at have øje for Europas borgere.
For det første vil jeg gerne sige noget om troværdighed og fairplay. Lad os i den forbindelse indledningsvis se på drøftelserne om Københavnskriterierne. Er der opstillet kriterier, må de tages alvorligt. Det gælder for et land som Rumænien. Jeg talte med Rumæniens premierminister, hr. Nastase, herom. Det er nu Rumæniens tur, og landet skal i gang med at ændre lovgivning og andre forhold. Samme troværdighed og fairplay bør præge debatten om Tyrkiet. Jeg har lyttet opmærksomt til indlæggene. Der er forskellige opfattelser i Europa-Parlamentet, men umiddelbart vil jeg gerne opfordre til, at vi er opmærksomme på, at beslutningstagningen og procedurerne præges af konsistens. En taler anvendte udtrykket og det drejer sig om at sikre en fair proces, hvor vi nøje kontrollerer, om kriterierne er opfyldt, men hvor spillereglerne ikke ændres, mens spillet er i gang. Det betyder endvidere, at vi med interesse imødeser Kommissionens rapport om Tyrkiet, der offentliggøres i begyndelsen af oktober, og den afgørelse, der træffes i december, vil også tage afsæt heri. Det nederlandske formandskab arbejder for en afgørelse, om hvilken man også efter nogle år vil sige, at det var en holdbar beslutning, og det var en korrekt afgørelse.
Hr. formand, jeg vil også gerne, stadig vedrørende troværdighed og fairplay, sige et par ord om stabilitetspagten. Det er ligeledes et emne, mange talere har bragt på bane. Stabilitetspagten er set med formandskabets øjne ikke kun et spørgsmål om nogle få kriterier. Det drejer sig om de mål, vi forfølger dermed, og jeg hørte eksempelvis, at der blev talt om en fremtidig solid finansiering af pensionerne. Det er vigtigt endnu en gang at se på pagtens målsætning, og bl.a. af den årsag er der knyttet en erklæring om stabilitetspagten til den nyligt udarbejdede forfatningstraktat, hvorved det på ny bekræftes, at der er tale om et system, som er , og at kriterierne skal tages alvorligt. Naturligvis vil debatten fortsætte. Kommissionen er travlt optaget heraf, og vi vil også i Økofin-sammenhæng tale nærmere herom, ligesom drøftelserne med Dem i Europa-Parlamentet utvivlsomt vil fortsætte. Det er vigtigt, at vi, netop med henblik på Europas troværdighed, tager reglerne alvorligt.
Et tredje punkt er ratificeringen af den europæiske forfatningstraktat. Mange af Dem har talt om afholdelse af folkeafstemninger og om de drøftelser, der vil finde sted. Lad mig først knytte et par bemærkninger til det, hr. Blokland sagde. Han spurgte, om man ikke i for høj grad foregriber den nye forfatning? Efter min opfattelse kan man ikke foregribe forfatningen i den forstand, at der træffes afgørelser, hvis retsgrundlag er forfatningen. Det betyder, at man ikke kan foregribe forfatningen af respekt for ratificeringsprocessen. Omvendt kan vi også konstatere, at 25 regeringer har tilsluttet sig forfatningen, og den vil blive undertegnet i Rom den 29. oktober. Det er også en politisk kendsgerning. Og i vores planlægning må vi tage hensyn til de ambitioner, der kommer til udtryk i forfatningen. Det gælder eksempelvis diskussionen om åbenhed, som fru Buitenweg omtalte. Tingene falder naturligvis på plads, når der foreligger en ny traktat, men vi kan se på, hvad vi - også som en foregriben af traktaten - kan gøre. Man har spurgt, om der ikke bør arbejdes på at afholde en samlet folkeafstemning på en og samme dag. Jeg har forståelse for ønsket. Østrig har også regelmæssigt bragt dette emne på bane. Jeg må imidlertid henvise til, at de forfatningsmæssige traditioner er forskellige. Folkeafstemninger har ikke samme status i de forskellige medlemsstater. Også set i det perspektiv vil det efter min opfattelse være umuligt at tilrettelægge alt på en og samme dag, simpelthen på grund af de forskellige forfatningsmæssige traditioner.
Omvendt er det afgjort vigtigt, at vi har øje for koordinering og for en god debat, og spørgsmålet vil også set i dette perspektiv blive drøftet i Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser).
Hr. formand, hvad angår troværdighed og fairplay, vil jeg også gerne tilføje en enkelt bemærkning om de finansielle overslag. Vi ved alle, at det er et ømtåleligt spørgsmål og et område, hvor meningerne brydes. Der er henvist til et brev om et maksimum på 1 %. Jeg står her ikke som Nederlandenes ministerpræsident, jeg står her som formand for Det Europæiske Råd, som har ansvaret for en fair proces, hvor der sker en udveksling af argumenter. En proces, som bør være kendetegnet ved åbenhed og gennemskuelighed. Og en proces, som bør være kendetegnet ved god kontakt til Europa-Parlamentet. Jeg ved, De sætter pris på, at Europa-Parlamentet inddrages aktivt, og i forbindelse med forligsproceduren blev der den 16. juli truffet aftaler om kontakt mellem formandskabet og Europa-Parlamentet. Jeg anser det for nødvendigt med en ærlig diskussion om posterioritet og om prioriteringer, om, hvordan vi kunne gøre tingene anderledes i Europa. Og jeg kunne godt forestille mig, at vi undertiden kunne have behov for at huske på den i Flandern bekendte talemåde, som advarer mod at spare på skillingen og lade daleren rulle. Jeg har lyttet opmærksomt til Deres indlæg, men omvendt må vi også altid sikre, at vi anvender midlerne bedst muligt og er effektive, ligesom vi må være opmærksomme på, at man undertiden kan nå længere med de samme penge. Alle disse aspekter bør inddrages i en ærlig og åben debat.
Hr. formand, jeg kommer nu til det andet hovedemne i mit indlæg, nemlig fremadrettethed. Jeg mærkede i Deres bidrag klart et budskab om, at vi bør have øje for Europa i det 21. århundrede, at vi bør have øje for fremtiden. Mange talere var inde på det vigtige spørgsmål om europæisk økonomi. De talte om styrkelse af de økonomiske strukturer, og De lagde i den forbindelse stor vægt på Lissabon-processen. Det kom bl.a. klart til udtryk i fru In 't Velds indlæg. Der kan være grund til endnu en gang at understrege, at Lissabon-processen skal være kendetegnet ved tre aspekter: Det drejer sig om vækst, om styrkelse af teknologi, viden og innovation. I anden række drejer det sig om social sammenhæng, om social samhørighed, som blev omtalt af hr. Wurtz, hr. Poettering, hr. Schulz og andre. Jeg har også allerede på det nærmeste haft en debat med min ærede landsmand hr. van den Berg, som anførte en række kritiske bemærkninger. Efter at hr. Schulz allerede havde påpeget, at vi bør have øje for den sociale sammenhæng, spurgte De endnu en gang, hvordan det går med Lissabon-dagsordenen.
Tillad mig at erindre om hr. Koks rapport, den første Kok-rapport fra arbejdsgruppen om beskæftigelse, rapporten med titlen I den rapport peges der efter min opfattelse på udmærket vis på forbindelsen mellem en dynamisk udvikling i Europa og den sociale standard, og jeg har netop denne uge, som forberedelse til vores debat i dag og som forberedelse til formandskabets arbejde, haft en samtale med repræsentanter for den europæiske fagorganisation, og jeg har spurgt dem, om de kan genfinde sig selv i den første Kok-rapport, den første rapport fra arbejdsgruppen om beskæftigelse. Generalsekretæren for den europæiske fagorganisation stillede sig positivt til rapportens indhold, og det er min opfattelse, at vi kan komme et godt stykke vej ved at gøre brug af denne rapports indhold.
Det tredje element er bæredygtighed. Jeg påpegede i mit første indlæg, hvor vigtigt det er at tage hensyn til miljøet, hvilket også er en del af Lissabon-dagsordenen. Og taler vi om styrkelse af økonomien, hr. van den Berg, hører også hensynet til begrænsning af de administrative byrder med. Vi ved alle, at det undertiden er vanskeligt at arbejde innovativt og få succes også som virksomhed. Der er i den forbindelse grund til at se på de administrative byrder. Jeg ser frem til en god debat med Dem om dette væsentlige emne. For vi kan tale om en traktat, vi kan tale om borgeren, men for borgeren er det afgørende, at der skabes øget beskæftigelse i Europa, at der også er muligheder for vores børn og børnebørn, at Europa også om 30 eller 40 år står stærkt, også i en global sammenhæng. Det drejer sig afgjort om en kombination af vækst, social sammenhæng og bæredygtighed.
Et andet forhold, når det gælder et fremadrettet Europa, er dagsordenen for retlige og indre anliggender, at vi holder retsstaten i hævd i Europa, at vi forholder os til sikkerhedsspørgsmål, til bekæmpelsen af terrorisme. Hr. Schulz opfordrede med rette til at sikre, at der er orden i eget hus, i institutionerne. De henviste i den forbindelse konkret til direktøren for Europol. Sidste mandag blev det besluttet, at proceduren ville blive genoptaget, og alle medlemsstater har tilsluttet sig ønsket om, at der netop med henvisning til de argumenter, De omtalte, under det nederlandske formandskab udnævnes en ny direktør. De har helt ret i, at når der arbejdes med sikkerhedsanliggender, skal der være orden i institutionerne.
Det rækker naturligvis videre, når vi taler om dagsordenen for retlige og indre anliggender. Der skal følges op på Tampere-processen. Vi må sørge for, at eksempelvis drøftelserne om asyl og indvandring videreføres. Der er talt om, hvorvidt der ikke i flere tilfælde bør træffes beslutninger med kvalificeret flertal, og jeg tror, der kan være grund til endnu en gang at sige, at der overordnet set naturligvis tilstræbes beslutningstagning med kvalificeret flertal. Vi er dog afhængige af medlemsstaterne, og når området udvides, bliver også det nemmere. Jeg har lyttet opmærksomt til talerne, bl.a. fru Buitenweg, som var kritisk med hensyn til et direktiv om asyl. Deres synspunkt var velkendt, og De fremførte det endnu en gang klart under denne forhandling. Det drejer sig om, som De ved, at direktivet, som stiller krav om, at asylsøgere sikres retten til et effektivt retsmiddel, nu overgår til medlemsstaterne, og det samme gælder spørgsmålet om, hvorvidt appel som standard skal have opsættende virkning. Begrundelsen herfor er, at retssystemerne er meget forskellige. Derfor har man valgt denne løsningsmodel. Har appel ikke som standard opsættende virkning, kræves det i henhold til direktivet, at medlemsstaterne fastlægger, hvornår asylsøgere kan begære opsættende virkning. Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt det er muligt først at udvise asylsøgere og derefter tillade appel, vil jeg anføre følgende: Det fremgår af direktivet, at alle forskrifter skal være i overensstemmelse med international ret, herunder den europæiske menneskerettighedskonvention. De normer, der følger af konventionen og af Domstolens retspraksis, skal således efterleves.
Der er endvidere grund til at henvise til et andet forhold, nemlig retsstatsprincippet, og hr. Schulz henviste i den forbindelse til Guantanamo Bay. Det er et emne, som med rette har Deres interesse. EU har hele tiden udtrykt bekymring over situationen i Guantanamo Bay og har flere gange og på flere niveauer over for USA givet udtryk for, at de fængslede bør behandles i overensstemmelse med Genève-konventionerne og menneskerettighederne. Så sent som i sidste uge var der samråd på embedsmandsniveau mellem EU og USA, hvor man fra amerikansk side begrundede oprettelsen af såkaldte , foranlediget af den amerikanske højesterets seneste afgørelser. EU's repræsentanter fremførte de bekymringer, der fortsat hersker fra europæisk side, herunder bekymringen over indførelsen af en ny kategori af fanger, de såkaldte fjendtlige kombattanter. De er orienteret herom. Det nederlandske formandskab vil i kontakten med USA vedblive med at henlede opmærksomheden på de bekymringer, der fortsat hersker, når det gælder de fængsledes status og den måde, hvorpå de behandles i Guantanamo Bay.
Hr. formand, jeg kommer nu til det sidste og afsluttende punkt. Som mange af Dem har påpeget, drejer det sig om borgernes Europa. Hvordan oplever borgeren Europa? Hvilken rolle kan Europa spille for borgernes trivsel og velfærd? Og derudover fornemmer jeg to budskaber. Dels budskabet om, at vi oplever borgernes mistillid, vi møder euroskepsis. Er der tilstrækkelig støtte fra befolkningens side, eksempelvis når det gælder Lissabon-strategien? Det var det ene signal, den kritiske bemærkning. På den anden side slås der netop også til lyd for en effektiv og handlekraftig Union - det kom klart til udtryk i hr. Eurlings' indlæg, og jeg vil gerne understrege hans ord. Ønsker vi, at Europa skal have betydning for borgerne, må vi sikre, at der gøres fremskridt med hensyn til sikkerhed, asylspørgsmål og økonomi. Det er emner, der beslutsomt bør tages fat på. Jeg tror, vi vil opnå borgernes tillid, hvis Europa opleves som en levende kraft, som kan operere med myndighed, og som bidrager til at løse de spørgsmål, som optager borgerne. Det er, hvad det drejer sig om.
Jeg fandt hr. Poetterings indlæg og hans appel om også at have øje for det psykologiske aspekt interessant. Vi har et EU med 25 medlemsstater, og såvel medlemsstater som borgere skal kunne genkende sig selv i det nye Europa, og det er i den forbindelse nyttigt også at inddrage det psykologiske aspekt, for vi er så vant til at tale om, hvad vi betaler til Europa, hvad vi får fra Europa, hvordan økonomien ser ud. Lad os også have øje for, hvad der gør os til europæere. Lad os have øje for projektets psykologiske aspekter og for de værdier, som knytter os til hinanden. Ofte har vi i alt for ringe grad øje herfor. Jeg mærkede i 2002, aftenen før udvidelsen, hvordan der herskede en form for entusiasme ved tanken om igen at blive forenet, og bagefter var det Irak og ganske vanskelige globale spørgsmål, der optog sindene. Men lad os sørge for, at den europæiske ild lever i befolkningen, at Europa ikke bliver noget abstrakt, noget med bureaukrater i Bruxelles og Strasbourg eller sågar med os selv som fokus. Lad os sørge for, at det er noget, som bor i borgerens hjerte og sind. Det bør efter min mening også være holdningen, når man taler om europæiske værdier. Vi vil tage initiativer på dette felt. Frihed, solidaritet og respekt.
Vi vil yde en indsats for det 21. århundredes værdifællesskab, og jeg er mig som formand for Det Europæiske Råd meget bevidst om, at vi kun kan opnå et godt resultat, når det drejer sig om at gøre fremskridt med hensyn til bekæmpelsen af terrorisme, om beslutsom implementering af Lissabon-strategien, om at være opmærksom på opfølgningen af Tampere-konklusionerne og alle de øvrige emner, hvis der er et godt samarbejde mellem Europa-Parlamentet, Kommissionen og Det Europæiske Råd. Derfor glæder jeg mig meget over Deres bidrag i formiddagens og eftermiddagens debat. Jeg glæder mig over Deres støtte, men også over Deres kritiske bemærkninger. Jeg har lyttet opmærksomt til de kritiske bemærkninger, som var indtrængende, og som vi vil tage hensyn til under formandskabet. Drøftelserne føres ikke, fordi vi nu engang er politikere eller for debattens egen skyld. Det er alt sammen noget, vi gør med øje for borgernes interesser. Det er, hvad det drejer sig om, og det er her, vi vil yde vores indsats.
Prodi, Romano,
    Hr. formand, jeg vil blot komme med en kort tak, og det vil jeg også for at undgå at trætte parlamentsmedlemmerne.
Jeg vil gerne takke hr. Balkenende for hans redegørelse og svar og ikke mindst for det samarbejde, som halvåret er blevet indledt med. Vi er begyndt at samarbejde, og vi er helt enige om målsætningerne.
Jeg vil nøjes med at komme med to anbefalinger. For det første vil jeg sige, at når vi taler om finansielle overslag, bør vi virkelig tage højde for, at Kommissionen har gjort en utrolig indsats for at finde frem de ressourcer, der som minimum er nødvendige for at nå de målsætninger, som medlemsstaterne har givet os, og bruge disse ressourcer på den bedst mulige måde. For det andet har Kommissionen lagt stor vægt på dialogen mellem kulturerne. Kommissionen har gjort et stort stykke arbejde i de forløbne år, og det er lykkedes os at oprette en fond for Middelhavsområdet og dialog mellem kulturerne, der begynder at arbejde under det nederlandske formandskab. Jeg beder Dem om at gennemføre og anvende dette instrument, og jeg beder Dem om at sørge for, at det virkelig bliver det aktive dialogforum, som vi har brug for.
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Georgios Toussas (GUE/NGL ),
   Det nederlandske formandskabs erklæringer om dets handlingsprogram er en provokation mod EU's arbejdere og befolkninger.
Den hurtigere og mere effektive promovering af kapitalistiske omlægninger, ændringerne i arbejdsmarkedet og arbejdstiderne, yderligere privatisering af de offentlige tjenester, pres for nye nedsættelser af pensionen og magrere sociale sikringsordninger og fremhævelse af Lissabon-strategien og anti-græsrodspolitikker generelt viser endnu en gang, at EU udelukkende tjener storkapitalen.
Udformningen af Tampere-strategien og fremme af nye foranstaltninger til at undertrykke græsrodsbevægelsen, der groft krænker de personlige og sociale rettigheder, som f.eks. personarkiver over arbejdere, overvågning af al telekommunikation, udlevering af data til USA og styrkelse af rets- og efterretningsmyndighederne under påskud af terrorisme, støder alt sammen mod stærke reaktioner fra arbejderne og den juridiske verden.
Styrkelsen af den europæiske hær af lejesoldater, dens nu definitive tilstedeværelse i Balkanlandene, oprettelsen af direkte interventionsenheder og EU's og USA's synkroniserede forsvar af den nye orden og imperialistiske interesser strider imod folkets vilje til fred og social fremgang.
Europa-Parlamentets medlemmer af Grækenlands Kommunistiske Parti fordømmer denne politik og støtter og står side om side med græsrodsbevægelsen i dens kamp mod disse foranstaltninger.

)(1) 
Bradbourn (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg sympatiserer med Dem, da jeg formoder, at De på grund af tidspunktet på dagen er stødt på samme problem, som jeg og en række andre kolleger har haft med at forsøge at komme til eftermiddagens afstemning. Kunne De forsøge at få tjenestegrenene til at gøre noget ved elevatorerne her i bygningen? Jeg og en række kolleger ventede i 10 minutter på en elevator ned til denne etage. 
Hvis der skal være afstemning, og det er en normal procedure, betyder en forsinkelse på 10 minutter, at vi kommer for sent til afstemningen. Vi kom ud, så snart klokken ringede ind til afstemning. Kan De forsøge at ordne det således, så det kun er medlemmerne, der kan bruge elevatorerne under afstemningen. Det synes at være problemet. 
Formanden.
   - Vi noterer os Deres kommentar og skal forsøge at løse ethvert teknisk problem, som hindrer Europa-Parlamentet i dets egentlige virke.

Poettering (PPE-DE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, det ligger mig på sinde at slå fast, at vores gruppe har to ansøgere til kvæstorembedet. Det er James Nicholson og Godelieve Quisthoudt-Rowohl. Andre ansøgninger har ikke fået Præsidiets støtte og heller ikke gruppeformandens. 
Formanden.
   - Det skal fremgå således af protokollen. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er valget af kvæstorer, som ikke kunne finde sted inden middagspausen.
Jeg skal gentage kandidatlisten:
for PPE-DE-Gruppen, hr. James Nicholson og fru Godelieve Quisthoudt-Rowohl,
for PSE-Gruppen, fru Mia De Vits og fru Genowefa Grabowska,
for ALDE-Gruppen, fru Anneli Jäätteenmaki,
og, udpeget af 46 medlemmer, fru Astrid Lulling.
Eftersom vi stadig har flere kandidater end poster, der skal besættes, må vi foretage en hemmelig afstemning i henhold til forretningsordenen, og det vil vi gøre, i overensstemmelse med de regler, der finder anvendelse på valg af næstformænd, ved hjælp af den elektroniske procedure.
 (1)

Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er redegørelse af den udpegede formand for Kommissionen. 
Barroso,
    Hr. formand, min kære Josep, jeg ønsker Dem varmt tillykke med valget. Jeg ønsker Dem og den institution, De er formand for, al mulig succes.

 Hr. formand, mine damer og herrer, jeg føler mig privilegeret over at stå her foran det første demokratisk valgte Parlament for en udvidet Europæisk Union. De er repræsentanterne for 450 millioner europæere. Europa-Parlamentet symboliserer renæssancen for frihed og demokrati - som breder sig til alle kroge af vores kontinent fra Middelhavet til Østersøen. Aldrig tidligere har der været et eksperiment som vores, det vil sige på demokratisk vis at smede en union ud af de europæiske nationer, som har så forskellige og så dybe traditioner. Vi er forenet i vores forskellighed - såvel national, regional, kulturel, sproglig og politisk forskellighed. I løbet af 50 år har vi skabt en ny og enestående måde at samarbejde på. Vi har forenet vores suveræne kræfter for at tage fælles udfordringer op. Vi har vist, at vores nationale stater er stærkere, når vi står sammen på områder, hvor Europa giver de bedste resultater. Vi må aldrig undervurdere denne store europæiske indsats. Vores syn på integration er et eksempel for andre regioner. Som Jean Monnet sagde, (Fællesskabet selv er kun et skridt på vejen mod nye organisationsformer for verden af i morgen).
1. maj var en begivenhed af historiske proportioner med tiltrædelsen af 10 nye medlemsstater. Det, vi nu må gøre, er at arbejde sammen om at sikre successen for et genforenet Europa for at sikre velstand, solidaritet og sikkerhed for vores kontinent. Jeg kommer fra et lille land, som har oplevet overgangen fra diktatur til demokrati, et land på kanten af vores kontinent, men hvis hjerte ligger lige i Europas centrum. Jeg står for de grundlæggende værdier, som understøtter Unionen, nemlig frihed, respekt for menneskerettigheder, retsstaten, lige muligheder, solidaritet og social retfærdighed. Mine værdier og mine erfaringer vil med Deres støtte bygge broer tværs over Unionen. Det, tror jeg, er grunden til, at jeg fik den enstemmige støtte fra Det Europæiske Råd. Jeg er bevidst om, at en af kommissionsformandens hovedopgaver er at opnå den dynamiske konsensus, som Europa har brug for. EU har mere end nogensinde brug for en stærk og uafhængig Kommission. Kun da kan vi skabe resultater, som udmønter sig i konkrete fordele for vores borgere.

 Disse anskuelser og overbevisninger fik mig til at komme med en udfordring i dag. Jeg kunne godt tænke mig, at vi, sammen med medlemsstaterne, arbejdsmarkedets parter, virksomhederne og borgerne i hele Unionen opbygger et partnerskab for Europa - et partnerskab for velfærd, solidaritet og sikkerhed på vores kontinent. Vi skal bygge vores Europa sammen. Ord skal omsættes i handling. Vi skal være fortalere for vores Union hver dag, og det bedste argument er vores resultater. 
Vi skal vise vores borgere, at Europa kan holde, hvad det lover, på en virkningsfuld, effektiv og gennemsigtig måde. Vi skal dog også vide, på hvilket niveau tingene gøres bedst, på europæisk, nationalt eller regionalt plan med overholdelse af nærhedsprincippet. Det, vi gør, skal vi gøre godt. Det betyder, at vi skal koncentrere os om de spørgsmål, der er vigtigst for vores borgere. 
Ved opbygning af vores partnerskab for Europa må vi indse, at vores største udfordring ikke er nogle få borgeres euroskepsis, men flertallets euroapati. Vi skal lytte til dem, der stemte ved sidste måneds valg til Europa-Parlamentet, men vi skal også høre stilheden fra dem, der af den ene eller den anden årsag valgte ikke at stemme. Vores mål er velfærd, solidaritet og sikkerhed, og vi skal vise konkrete resultater: euroen, skabe monetær stabilitet og investeringer, et indre marked, der stimulerer vækst, konkurrence og beskæftigelse, en unik social model, der beskytter de svageste i vores samfund og hjælper folk med at tilpasse sig til skiftende omstændigheder, offentlige tjenester af høj kvalitet til overkommelige priser med adgang for alle, en bæredygtig fremgangsmåde i forbindelse med miljøet og - måske det vigtigste - fred og stabilitet i vores område og udenfor.
Sidste måned lagde vi sidste hånd på vores forfatningstraktat. Det er også europæisk praksis, nemlig at levere en vision, at tilpasse sig forandring. Traktaten konsoliderer og forenkler Unionen, den styrker vores demokratiske grundlag ved at udvide Parlamentets beføjelser og ved at finde innovative måder at give de nationale parlamenter og Europas borgere større medbestemmelse. På den måde kan vi mere effektivt sætte ind, hvor der er brug for en fælles indsats. Det bliver en stor udfordring. 
Vores nuværende udfordring er ratifikation. Det bliver et afgørende øjeblik og vil føre til en bred diskussion af den slags, som Europas befolkning ønsker. Den nye Kommission, Parlamentet og medlemsstaterne skal være klar med svar. Vi skal tale Europas sag, og det bliver en stor kommunikationsmæssig udfordring. For at vinde den debat skal vi ikke gå bureaukratisk eller teknokratisk til værks, men i stedet bruge politisk lederskab og politisk mod. 
Det partnerskab, som jeg foreslår, skal derfor være et svar på vores borgeres bekymringer. Det er ikke det rette tidspunkt at fremlægge et detaljeret program i dag. Hvis jeg får Deres opbakning, vil jeg først drøfte politiske idéer inden for kollegiet, derefter med Dem og Rådet. Det forudses allerede i den nye forfatningstraktat, at vi skal lægge vores mål sammen. Hvis jeg bliver valgt, vil jeg allerede i 2005 stille forslag over for Dem og for Rådet om de overordnede strategiske prioriteter, der skal lede vores arbejde i de kommende år. En sådan dagsorden med velfærd, solidaritet og sikkerhed skal tage hånd om de mest presserende udfordringer for vores befolkning i dag. 
Europa og verden er under forandring, og vi bliver også nødt til at forandre os. Vi har brug for reformer. Hvis vi ønsker, at Europa skal fungere, skal vi give folk arbejdspladser. Men vi kan kun skabe beskæftigelse, hvis vi får det rette virksomhedsmiljø, og vi skal samtidig investere mere i færdigheder og uddannelse. Vi må samle al opmærksomhed omkring vækst. Vores sociale ambition skal styrkes ved økonomisk succes. Skabelse af velfærd er nøglen til vores model med social solidaritet og bæredygtighed. Dette er kernen i Lissabon-dagsordenen. Iværksætterånd og innovation skal styres for at give en bedre livskvalitet. Vi må aldrig glemme, at økonomien skal tjene befolkningen og ikke modsat. Det er i den ånd, som vi også skal fortolke stabilitets- og vækstpagten. Vi skal altså sikre den fleksibilitet, der er nødvendig for at holde os på vejen til vækst og beskæftigelse, og samtidig bevare den monetære stabilitet. 
Vi skal også tage globaliseringsudfordringerne op. Det betyder at imødegå konkurrencen på de åbne globale markeder. Det betyder også at fordele velfærd og muligheder i hele verden. Unionen skal afstemme sin politiske ambition med sine finansielle ressourcer. Man kan ikke få mere Europa for færre penge, især når vi ønsker et tilsvarende solidaritetsniveau over for de nye medlemsstater, som vi tidligere har haft over for de mindre udviklede regioner. Vi skal dog også kunne vise over for skatteborgerne, at de penge, som de betror Europa, bruges fornuftigt. Vi skal sikre, at vi skaber stabilitet og investerer i vækst. Det betyder sunde offentlige finanser, men også netværk fra det 21. århundrede og stærke tjenester af generel interesse til at knytte vores økonomier og kontinent sammen. 
Vi skal forbedre sundhedssystemerne og de sociale beskyttelsessystemer til den aldrende befolkning og sammen med uddannelse skal disse tjenester være mere end blot et sikkerhedsnet. 
Vores kommende succes afhænger af vores villighed til at løbe risici, være klar til forandring og indføre reformer. Vores forskere, universiteter og virksomheder skal holde os på forkant med den teknologiske udvikling. Vi skal også sikre os, at den forståelige frygt i offentligheden for ny videnskab tackles på en ordentlig og demokratisk måde. 
Vi skal levere en bedre livskvalitet. Det betyder at træffe beslutninger nu for at skabe de rigtige incitamenter til at få renere energi og transport. Vi skal leve op til vores internationale forpligtelser i henhold til Kyoto-aftalen og sikre os, at vores samarbejdspartnere gør det samme. Vi skal afveje beslutningerne i dag mod deres virkning på vækst, beskæftigelse og miljøet i morgen, hvis vi skal tilbyde de kommende generationer en virkelig bæredygtig fremtid. 
Opbygningen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed er stadig et af vores vigtigste strategiske mål. Kommissionen bør stadig være en drivkraft, der skal hjælpe med at skabe de betingelser, der er nødvendige for at fjerne de indre grænser og styrke Unionens ydre grænser. Andre vigtige elementer er at arbejde videre med politikkerne om indvandring, asyl og integration af indvandrere i vores samfund. 
Derudover skal vi gennemføre handlingsplanen til bekæmpelse af terrorisme. Terrorisme er den største trussel mod friheden i Europa og i verden i dag. 
På verdensplan skal vi sprede fred og stabilitet. Dette gælder såvel over for vores nærmeste naboer som over for den støtte, som vi yder til internationale institutioner, f.eks. FN. Vi skal holde søgelyset rettet mod konfliktforebyggelse og udryddelse af fattigdom og sygdom, især i Afrika. Det er nogle af de emner, der skal udgøre den politiske baggrund for vores handling. I alt dette er vores udfordring at ændre holdninger og ikke værdier. 

 Hr. formand, mine damer og herrer, EU er et dristigt forsøg uden sidestykke.
Hvad Kommissionen angår, er det en enestående institutionel fornyelse, som kun findes i den europæiske udgave. En stærk Kommission skylder sig selv at være åben, den skal konsultere og lytte i en stadig dialog med civilsamfundet, arbejdsmarkedets parter og regionerne. Og for at opfylde alle disse målsætninger skal Kommissionen bidrage til kvaliteten og sine medlemmers uafhængighed samt til sine embedsmænds kompetencer og pligtopfyldenhed.
Jeg kan forsikre Dem om, at jeg fra i dag er besluttet på med Deres støtte at lede en Kommission, som vil arbejde sammen og gøre brug af den vifte af talenter og kompetencer, det bedste, de nationale traditioner har skabt, og denne Kommission skal leve op til de højeste udmærkelseskrav i det offentlige liv. I den forbindelse vil jeg gerne have, at den kommende Kommission tæller et større antal kvinder end alle de foregående kommissioner.
Vi skal have Rådet til at forstå denne nødvendighed, eftersom det i samarbejde med mig har ansvaret for at opstille listen over kandidater til kommissærposterne. Jeg vil til fulde udøve de beføjelser, som traktaterne har tildelt mig, hvad angår valg af de kommende kommissærer, fordeling af porteføljer i begyndelsen af og under mandatet og ledelse af kollegiets arbejde. Vi skal også anerkende dets fulde betydning som kollegium og sørge for, at dette kollegium på 25 medlemmer er i stand til at handle hurtigt, effektivt og enigt. Desuden er der én ting, der skal stå klart: Der bliver ikke nogen førsterangs- og andenrangskommissærer i den Kommission, jeg skal forestå.
Hr. formand, mine damer og herrer, vi har brug for en positiv forståelse mellem Kommissionen og Parlamentet i respekt for begge institutioners kompetencer. Jeg indgår derfor over for Dem en bindende forpligtelse til et snævert og fuldt gennemskueligt samarbejde med Parlamentet og til altid at tage højde for Deres meninger, selv når vi er uenige. Jeg vil især forpligte mig på tre områder.
For det første vil jeg, hvis en kommissær åbenlyst ikke er på højde med sin opgave, eller hvis han ikke opfylder de forpligtelser, som traktaten pålægger ham, ikke tøve med at bede ham tage sin afsked.
For det andet anerkender jeg betydningen af den demokratiske kontrol, Parlamentet udøver. Jeg vil derfor bestræbe mig på hurtigt at levere alle de informationer, som er nødvendige i den forbindelse. Jeg forpligter mig også til at informere Dem om de dokumenter, som fremsendes til de andre institutioner, samt om de rådgivende organer, hvis kompetencer Kommissionen benytter sig af.
For det tredje vil jeg opretholde en regelmæssig dialog med Parlamentet. Ud over at møde op for at fremlægge status for Unionen hvert år ved Deres første plenarmøde, vil jeg med jævne mellemrum mødes med Formandskonferencen, som repræsenterer de politiske grupper.
Hr. formand, mine damer og herrer, det er kun med Deres engagement og Deres aktive støtte, at Kommissionen kan blive så effektiv som muligt, og at Europa kan spille en ledende rolle. De er de europæiske befolkningers stemme. Jeg har brug for Deres støtte, for Europa har brug for en stærk, troværdig og uafhængig Kommission. Jeg forpligter mig til aktivt at bidrage til et Europa, som skal være langt mere end et almindeligt marked. Jeg ønsker også et socialt og kulturelt Europa. Kulturen skal fortsat være central for partnerskab for Europa.
Lad os i fællesskab indlede et nyt kapitel om europæisk integration, og lad os klart udtrykke vores fælles vilje til at arbejde for de europæiske borgeres interesser. Vi må ikke være bange for det, der kommer, for fremtiden ligger i vores hænder. Og tillad mig til sidst at sige, at som politisk ansvarlig, der henvender sig til andre politisk ansvarlige, forstår jeg til fulde det historiske ansvar, som hviler på dette så særlige øjeblik. Det er absolut nødvendigt, at denne udvidelse bliver en succes. Det er nødvendigt, at Europa får succes.
Og når jeg taler om Kommissionens rolle, er det ikke, fordi jeg allerede forsvarer mit territorium eller min institution, men fordi jeg ud fra min erfaring tror, at Kommissionen kan være den store mægler i systemet. At den kan spille rollen som mellem de forskellige institutioner. I den henseende vil jeg også gerne sige Dem, at vi har brug for en politisk retning. Vi har alle nogle politiske idéer, og ligesom vi har politiske idéer, har vi også venner og allierede, og vi har også modstandere. Endelig vil jeg også gerne tilføje, at jeg, hvis jeg bliver valgt, vil arbejde sammen med Dem alle. Jeg vil naturligvis være tættere på dem, der som jeg støtter udviklingen af den europæiske dagsorden, og som er for EU. Men jeg vil ikke, og det vil jeg gerne slå fast, være formand for højrefløjen imod venstrefløjen eller for venstrefløjen imod højrefløjen. Jeg vil ikke være formand for et europæisk parti imod et andet europæisk parti, for jeg er i den grad overbevist om, at valget af mig vil give mulighed for at slå bro mellem de stiftende og de nye medlemslande i EU, mellem de rigeste og de fattigste, mellem de centralt beliggende lande og landene i den yderste periferi og mellem de største og de mindste lande, for vi har brug for dem alle. Og jeg forpligter mig til at samarbejde med dem alle til Europas bedste. Tak for Deres opmærksomhed.
Poettering (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. kandidat til posten som formand for Kommissionen, kære kolleger, PPE-DE-Gruppen bifalder det enstemmige forslag fra stats- og regeringscheferne i EU-landene om, at José Manuel Durão Barroso skal være formand for Kommissionen. Hr. Durão Barroso har sagt, at han kommer fra Portugal, hvilket vi alle ved, fra et land i udkanten af EU, men i Europas hjerte. Det er en formulering, som jeg synes meget godt om, fordi den understreger, at vi er europæere, fordi vi er hjemme et eller andet sted. Og at være europæere betyder ikke, at vi opgiver vores hjem og vores fædreland. Nej, alt hører sammen, og derfor er det vigtigt, at folk, som stræber efter ansvar, også bekender sig til det land, de kommer fra. Og hvis det ligger i Europas hjerte, i centrum af EU, er det en bekendelse til det fælles værk med hensyn til Europas enhed, som vi ønsker at have succes med i fællesskab.
Dette Europa - og i morges hørte vi det også fra Jan Peter Balkenende, rådsformanden - er et værdiernes Europa. Og disse værdier står i et forhold og i en balance. De har beskrevet denne balance, friheden, menneskerettighederne, demokratiet, retten, solidariteten og den sociale retfærdighed. Og når man tager disse værdier alvorligt, må man nødvendigvis gå ud fra, at formanden for Kommissionen ikke splitter, men fører sammen. Det er jo også i alle de diskussioner, vi ønsker at have i forbindelse med enkelte spørgsmål her i Parlamentet, vores fælles mål til sidst, nemlig at tjene dette kontinent. De har bekendt Dem til en stærk og uafhængig Kommission, også til ledelse, men hvor forslagene udarbejdes i team, og det er det, vi ønsker. Vi ønsker ikke længere at få det indtryk, at kommissionsformanden kun spiller en underordnet rolle blandt stats- og regeringscheferne på topmødet, vi ønsker derimod, at kommissionsformanden spiller en hovedrolle sammen med rådsformanden på topmøderne for EU-landene.
Vi tiltror Dem dette. De ved også samtidig, at Kommissionen kun kan være stærk, hvis den har et bredt flertal i Europa-Parlamentet bag sig. De er vogter af traktaterne i Kommissionen. Der må aldrig finde en opportunistisk omgang med EU's ret sted, for så er vi nemlig fortabte. Og det er det første ledelsesprincip for en formand. De har sagt, at De også vil afskedige et medlem af Kommissionen, som opfører sig forkert. Det var også den aftale, vi indgik med Romano Prodi for fem år siden. Og det blev desuden aftalt, at medlemmerne af Kommissionen, og den tilhører kommissionsformanden også, altid skal aflægge regnskab her i plenarforsamlingen, når Parlamentet kræver det. Nu ønsker jeg ikke nogen diskussion om, hvorvidt Kommissionen er en slags regering. Men, hr. kandidat - jeg ved ikke, hvordan jeg skal tiltale Dem, hvis ikke som kandidat til posten som formand for Kommissionen - vi forventer af Dem, hvis De bliver valgt - hvilket vores gruppe håber og vil gøre alt for, at det sker - men vi forventer af Dem som valgt formand, at De møder op i Parlamentet, når Parlamentet kræver det, hvilket en national regeringschef naturligvis også gør i sit eget nationale parlament. Det forventer vi af Dem og af alle medlemmer af Kommissionen.
Og vi vil også udøve vores kontrol i den forstand, når Kommissionen i sidste ende skal godkendes. De har talt for et partnerskab for Europa. Jeg mener, at det er meget vigtigt, at vi ud over partigrænserne, ud over de nationale grænser - og det gælder især også nu efter optagelsen af 10 nye lande i EU - er virkelige partnere og især skal give den unge generation et tilbud. For den unge generation, som har brug for en god uddannelse, som skal være godt uddannet, for at vi kan opfylde vores Lissabon-mål om at blive et virkelig konkurrencedygtigt område i verden. Derfor skal vi give de unge mennesker på vores kontinent en chance.
De har bekendt Dem til subsidiaritetsprincippet, jeg vil ikke uddybe det, fordi min taletid er begrænset, men jeg vil endnu en gang minde om den unge kvinde, som Jan Peter Balkenende nævnte i morges, Ilma Kaulina i Riga, der har sagt, at hun tror på Europas fremtid. Kære kolleger, vi tror i fællesskab på Europas fremtid, og lad os derfor give denne kandidat, som står med sit land i hjertet af EU, en chance, således at vi kan sige i morgen, at vi har en ny formand for Kommissionen. 
Schulz (PSE ).
   - Hr. formand, hr. Barroso, kære kolleger, der er blevet skrevet meget i forbindelse med Deres kandidatur. Der er blevet diskuteret og skrevet meget om pagter, om aftaler osv. Meget af det var forkert. Én ting var især forkert, nemlig udsagnet om, at De er kandidat for PPE, det var helt forkert. Kandidaten for PPE hed Patten, ham tog man ikke.
De er Rådets kandidat, og vi prøver Dem som sådan. Som medlemmer af Europa-Parlamentet skal vi nemlig spørge os selv, hvilket forhold vi har til Dem i den aktuelle situation. Vi ser os selv som en parlamentarisk gruppe, som skal prøve frit og uden forpligtelser, om De er en egnet kandidat til posten som formand for Kommissionen, og som skal prøve, under hvilke betingelser den skal træffe sin beslutning om, hvorvidt det skal være Dem eller ej. Vi har inviteret Dem i vores gruppe og i den forbindelse stillet Dem spørgsmål i en meget udførlig og åben diskussion. Vi har hørt Deres redegørelse i dag, som jeg viser min respekt. Og alligevel skal vi gentage de spørgsmål, vi stillede til Dem, ikke alle, men fokuseret på de væsentlige elementer i den opgave, som De skal løse.
Er De den mand, der kan præge Kommissionens forhold til de andre institutioner i Europa i den grad, som vi socialdemokrater forventer? Er De den stærke personlighed, som, hvis forfatningen træder i kraft, vil kæmpe herfor som kommissionsformand? Er De den personlighed, der inden for rammerne af forfatningen siger til de 25 stats- og regeringschefer: Her står Kommissionen i den europæiske integrations interesse, jeg skal varetage dens interesse, og jeg er ikke et tidligere medlem af jeres klub? Er De den person, som fremmer en uddybet integration, fordi den styrker Kommissionens rolle som den stærke institution i den internationale struktur?
Det spørgsmål, som vi må stille, er: Er De den rette kandidat til at klare den centrale opgave, som vi europæiske socialdemokrater har, som vi har kæmpet for for at få vælgerstemmer ved valget, som vi indbringer for Parlamentet, nemlig at få et socialt Europa, er De den mand, der kan klare det som led i sine fremtidige aktiviteter? Er De garant for, at Kommissionen styrker samfundsmodellen for det sociale Europa - mennesker for mennesker, en for alle, samfundsmæssigt sammenhold og ikke alle mod alle? Er De garant for, at denne model styrkes i Kommissionen, eller risikerer vi at få en kommissionsformand, der siger: Jeg udnytter globaliseringens læ til at begrave sociale rettigheder, som der blev kæmpet for i nationalstaten, i Europa? Denne kvalitetsafvejning skal vi træffe som Socialdemokrater. Det er det afgørende punkt for os, i henhold til hvilket vi har spurgt Dem og har hørt interessante svar i dag.
Det spørgsmål, vi stiller, lyder: Er kandidaten egnet til at repræsentere EU på den internationale scene på den måde, vi forventer? Går De ind for en bæredygtig udviklingspolitik? Sørger De for, at EU fører en udviklingspolitik, der er baseret på bæredygtighed? Er De den mand, som efter et nyt forsøg efter Cancún agiterer for i EU, at vi virkelig kan begynde forfra? Er De den mand, der som kommissionsformand går ind for fair handel i verden på niveau med et ligeberettiget partnerskab? Går De ind for en energipolitik, der skåner ressourcerne? Er De den rette mand til at formulere Europa som en værdiorienteret demokratisk model for multilateralisme som alternativ og udvikle Europa og præsentere det på den internationale scene som alternativ til en model for unilateralisme, der er orienteret mod børsværdier? Det er det spørgsmål, vi stiller. Er De den kandidat, der møder USA, f.eks. ved gennemførelsen af disse krav, på samme niveau?
Det er de spørgsmål, vi har stillet Dem, og vi stiller dem også i dag. På baggrund af besvarelsen af disse spørgsmål vil vi træffe vores afgørelse i aften i vores gruppe. De har fået stillet mange spørgsmål, mange har De besvaret til vores fulde tilfredshed, andre ikke til vores fulde tilfredshed.
Hvordan vi vil diskutere det åbent i gruppen i aften, kan jeg annoncere her, det har jeg beskrevet. Resultatet kan jeg først meddele Dem i morgen. Én ting vil jeg sige meget klart til Dem, og det vedrører ikke Dem som person: Den procedure, som De er blevet nomineret på baggrund af, er ikke acceptabel, og jeg tror, at det er sidste gang, at en kandidat til posten som kommissionsformand er blevet nomineret på baggrund af denne procedure.
Når forfatningen bliver til virkelighed, vil der være konkurrence om denne post, hvor programmer og personer, som repræsenterer dette program, præsenteres for vælgerne i gensidig konkurrence. Det tilstræber vi, til det formål har vi brug for en forfatning.
Lad mig afslutningsvis sige én ting: Ingen kan opfylde de krav, som jeg har opstillet her, fuldt, helt og 100 %, det er umuligt - især når vedkommende ikke er medlem af De Europæiske Socialdemokraters Parti, hvilket De jo ikke er. Men man kan nærme sig dem. Hvor langt De har nærmet Dem med Deres udsagn, vil vi prøve.
Watson (ALDE ).
   - Hr. formand, hr. udpegede formand for Kommissionen, for nogle år siden kom De med en interessant udmelding i et interview, som blev offentliggjort vidt og bredt i den europæiske presse. Jeg er ikke helt sikker på, hvad der inspirerede Deres bemærkning, men De sagde, at man skulle forestille sig et stort fly, hvor man skulle gå ind i cockpittet, og der ikke var nogen ved styrepinden. De beskrev EU som et fly uden pilot. Nu ansøger De, hr. Barroso, om et flyvercertifikat. Før vi giver det til Dem, vil De Liberale i Parlamentet udspørge Dem om Deres flyveplan og destination. Vi ønsker en erfaren pilot ved styrepinden for EU.
Vi bad om klarhed over emnet om superkommissærer, en bedre fordeling mellem kønnene i Kommissionen og et tilsagn om gennemsigtighed og individuelt ansvar for kommissærer.
De har nævnt disse punkter i Deres bemærkninger i dag, og min gruppe vil tænke over, hvad De sagde, og komme med en fælles udtalelse om Deres kandidatur. 
De har imponeret De Liberale i Parlamentet med Deres oprigtighed og Deres kompetence. De har talt karismatisk og selvsikkert om Deres vision for Europa. Vi mener, at De har behandlet Parlamentet med respekt og har mødt medlemmerne med en vilje til at lytte og overbevise.
Vi har ikke gjort noget ud af at skjule vores modvilje mod studehandelen i Justus Lipsius, som stod bag Deres indstilling. Vi ser frem til den dag, hvor disse valg ikke træffes bag lukkede døre, men i en åben debat - den dag, hvor det er Parlamentet og vælgerne, der udpeger kandidaterne til vores ledelse, og Rådet, der skal godkende!
Når De i de seneste uger er blevet bedt om at forklare Deres politik, har De beskrevet Dem selv som en reformist i midten. De siger, at De er en erklæret europæer. Måske kan jeg definere, hvordan De Liberale fortolker sådanne svar. 
At være reformist i midten er at tro på et sundt demokrati, stærke økonomier, åbne markeder og fri og bæredygtig handel, at tro på et samfund, der stræber efter en balance mellem den enkeltes frihed, som ikke kan indskrænkes, og den solidaritet, som overhovedet gør os i stand til at være et samfund. 
De vil være engageret i Lissabon-dagsordenen - engageret i den økonomiske reform, som kan opretholde Europas fremgang fremover. De ønsker, at EU skal tale med én stemme i internationale anliggender. De ønsker, at vores institutioner skal være mere åbne og ansvarlige og bringes nærmere på de folk, som de repræsenterer. De mener, at vi gør vores Union en bjørnetjeneste, når vi sætter vores nationale eller partipolitiske dagsorden over vores europæiske dagsorden. Hvis det er Deres ambitioner, vil De Liberale i Parlamentet støtte Dem og Deres Kommission. 
De nævnte, hr. Barroso, at Europas fly ikke kan flyve med et tomt cockpit. På et sådant tidspunkt kan vi ikke tillade os at have usikre hænder på styrepinden. De to vægte i form af offentlig skepsis og ensporede ambitioner kan tvinge os til at lande. Kommissionens uafhængighed og styrke er afgørende for dens effektive lederskab i Europa. De har sagt, at De vil arbejde på at beskytte og bevare dem, men rejsen fra Justus Lipsius-bygningen til Berlaymont-bygningen er andet end blot at krydse en boulevard i Bruxelles. De kommer fra den mellemstatslige kultur i Rådet - er de klar til at være talsmand for EU?
Jeg beder Dem om at tænke på et stort fly - jeg tænkere snarere på et Airbus-fly end et Boeing-fly - med Dem ved styrepinden. Hvilken slags pilot vil De være? Hvilken slags fly er Deres Europa? Hvad er Deres destination? Unionen har nemlig brug for et globalt flyselskab og ikke et lavprisselskab.
Vi har brug for en formand for Kommissionen, der vil gå forrest i debatten om den nye europæiske forfatning. Hvem vil påtage sig at rejse på tværs af vores Union for at tale Europas sag for de europæiske borgere? Hvem vil være en ærlig mægler og håndhævende myndighed over for de nationale regeringer - ofte begge dele samtidig? Hvem kan håndtere hundrede breve og stadig finde tid til at tale visionært og klart om vores kontinents fremtid. 
Det er disse kvaliteter, som De Liberale vil lægge vægt på, når vi stemmer i morgen, og som i sidste ende vil afgøre, om Deres formandskab og Deres Kommission vil få succes.
Hvis vi godkender Deres indstilling som formand for Kommissionen, kan De forvente, at vi vil være en konstruktiv partner og en kritisk ven. Derimod forventer vi aldrig at finde, som De gjorde, at cockpittet i Europas fly er tomt, eller at hænderne på styrepinden er usikre.
Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Kommissionen, hr. formand for Rådet, kære kolleger, vi oplever i dag et forbløffende skue. Det er som en drøm, der går i opfyldelse.
Hvis jeg skal tro hr. Barroso, bliver det helt fantastisk, vi vil alle være solidariske, udviklingen bliver bæredygtig, miljøet respekteret, Europa bliver magtfuldt, men forstandigt, og Europa vil gå ind for multilateralisme, kort sagt kan vi alle om fem år gå på pension, for enhver borgers drøm vil være gået i opfyldelse, og politik vil være et overstået kapitel.
Jeg har ikke en eneste gang hørt ordet problem. Jeg vil gerne have, at hr. Barroso forklarer os, hvorfor en reformtilhænger og konservativ, som har allieret sig med et parti, der ligger langt langt ude på højrefløjen i Portugal, pludselig i europæisk regi bliver midtersøgende, såvel i forhold til venstrefløjen som til højrefløjen. Hvilken magisk udvikling! Hvilken fe har svunget sin tryllestav over ham mellem Dublin og Bruxelles? Det vil jeg gerne vide, så jeg kan forstå, hvad det er, der sker med os!
Endelig fortæller hr. Barroso os, at han vil være en Jeg er personligt mistroisk over for folk, som på forhånd fortæller mig, at de er ærlige. Jeg vil, som De ved, have en politiker, der leder, og en politiker, som tager initiativer. For at gentage hr. Watsons argument vil jeg godt acceptere en pilot, men skal piloten ændre retning, hver gang en af hans passagerer eller kontroltårnet beder ham om det, her er kontroltårnet naturligvis Rådet, og passagererne er de 732 europæiske parlamentsmedlemmer? Jeg vil gerne vide, hvordan denne pilot vil fungere under sådanne omstændigheder.
Jeg, hr. Barroso, jeg vil sige Dem noget andet. De siger, at De ønsker et Europa, som bliver på den og den måde. Og De siger, at De ikke vil være Rådets instrument, hvilket er taget ad notam: De vil ikke være Rådets instrument. Der er bare det, at Deres debut som udpeget formand for Kommissionen trods alt - og her må De give mig ret - har været en bedrøvelig affære: flere forskellige blev præsenteret for det irske formandskab, som i smug, skjult i værelser, jeg ikke kender noget til, trak kandidater frem fra såvel den ene som den anden side for endelig at fortælle os, at de havde fundet frem til den bedste, hr. Barroso! Men hvorfor var De ikke den første kandidat, hvis De er den bedste? Hvorfor skulle vi vente i ugevis for at nå frem til denne formidable Barroso af den og den årgang?
Og ja, mine herrer, og ja, mine damer, jeg tror, at vi, hvis vi ønsker at samarbejde, skal sige hinanden nogle sandheder. De er det tredje reservehjul. Det bebrejder jeg Dem ikke, det bebrejder jeg Rådet. Det er i den forbindelse, at jeg beder Europa-Parlamentet om en ting. Hvis Europa-Parlamentet en dag ønsker at blive respekteret, så skal det rette et klart og beslutsomt nej mod Rådet. Rådet har aldrig vedtaget et forslag fra Europa-Parlamentet uden forbehold. Rådet rev halvdelen af konventets udkast til forfatning i stykker, og som de masochister vi er, siger vi bravo og tak. De foreslår Barroso, jamen så lad os tage Barroso! Under alle omstændigheder er vi nogle dørmåtter. Men nej, vi vil ikke være dørmåtter!
Mine ord er ikke rettet mod Dem, men de betyder, at der er et grundlæggende demokratisk problem i EU, at Rådet, de regeringsmedlemmer, som udgør Rådet - selv dem fra min foretrukne regering, nemlig den tyske regering - når de er i regeringen, er mellemstatslige. Vi skal få dem til at forstå en gang for alle, at Europa ikke kan reduceres til blot at være Det Europæiske Råd. Europa er både Rådet, Fællesskabets institutioner og Kommissionen, hvilket de ikke har forstået. Hvis Europa-Parlamentet for en gangs skyld, men det ville være utopia, sagde nej til Rådet, ja så ville det blive respekteret af Rådet i fem år.
Det er, hvad vi skal beslutte.
Det er derfor, jeg henvender mig til De Liberale, som altid har kæmpet for Europa-Parlamentet: De kan i dag gøre Europa en tjeneste ved at få Rådet til at forstå, at vi ikke længere accepterer dets handlemåder. Det er derfor og af disse grunde, at De Grønne, efter at have hørt hr. Barroso, efter at have hørt hr. Poettering, efter at have hørt hr. Schulz og efter at have hørt hr. Watson, stemmer nej til hr. Barroso.
Wurtz (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, jeg vil ikke tale i samme tone som min forgænger. Mit problem er ikke så meget Rådet, men den politik, som den kommende formand for Kommissionen er nødt til at føre.
Min gruppe satte pris på, at hr. Barroso var så modtagelig over for denne krydsild, denne løbeild af spørgsmål fra parlamentsmedlemmer, som trods alt ikke var nogle af hans nærmeste politiske venner. Denne sans for dialog er en reel egenskab, men den udvisker naturligvis ikke de forskelle, der er mellem os, og som for øvrigt er kendte, hvad angår centrale retningslinjer for den europæiske konstruktion.
Hr. Barroso er en liberal politiker på det økonomiske og sociale plan. Det har han så rigeligt vist i udøvelsen af sine nationale opgaver. Selv om de valg, han har truffet i spidsen for den portugisiske regering, ikke automatisk fører til de samme beslutninger i de europæiske funktioner, han er foreslået til, angiver de klart, hvor hans præferencer ligger. De er afslørende.
Jeg ville gerne have hørt hr. Barroso fortælle os, hvilken lære han drager af sin nationale erfaring for at udfylde et eventuelt europæisk mandat. F.eks. de drastiske nedskæringer i de offentlige udgifter i Portugal, også på uddannelsesområdet, eller den hensynsløse gennemførelse i hospitalssektoren af ledelseskriterier fra det private erhvervsliv. Der var i den forbindelse folk, der talte om chokterapi. I virkeligheden tror jeg, at selv om chokket var reelt nok for befolkningen, så var terapien til gengæld mere end diskutabel for økonomien i dette land, som har oplevet et alvorligt økonomisk tilbageslag og nu er hårdt ramt af manglende investeringer i menneskelige færdigheder, hvilket imidlertid er nøglen til den moderne udvikling. 
Hvordan vurderer De denne erfaring, hr. Barroso? Mener De, at man skal fortsætte i samme spor eller tværtimod modstå de liberale sireners sang?
Hvad angår hr. Barrosos store valg i international politik, er de indtil videre mindre kendte for os, bortset fra et af de større af dem, som dengang fik ham frem på den internationale scene. Jeg taler om det berømte topmøde på Azorerne i marts 2003, som kalder triste minder frem.
Jeg har allerede haft lejlighed til at understrege, hvad spørgsmålet om krig og fred betød for vores gruppe, det vil jeg derfor ikke vende tilbage til. Mere generelt vil jeg sige, at vi efter min mening til alle de store ansvarsposter i Unionen har brug for kvinder og mænd, som er rede til at overveje vidtgående foranstaltninger imod den svære udvikling, som for øjnene af os drager Europa ind i krisen og gør det ukampdygtigt i forhold til mange af verdens udfordringer. Vi lider ikke i den henseende af en overdrevet skarpsindighed, men tværtimod af en kedsommelig mangel på kritisk sans, hvilket berøver os en fremtidsvision, som er i stand til at mobilisere kræfterne.
Verden har brug for Europa, men et andet Europa. Når man ved, at der sidste år døde 6 millioner - jeg sagde 6 millioner - mennesker af aids, tuberkulose eller malaria, at klimaopvarmningen galopperer langt hurtigere end de foranstaltninger, der er truffet for at standse fænomenet, for ikke at tale om, at disse foranstaltninger ikke overholdes, at der er et underskud på 1 million arbejdspladser, og at en ud af seks ikke har adgang til drikkevand, at krigen skærpes i Mellemøsten, trækker ud i Tjetjenien og hjemsøger Darfur med sine blodsudgydelser, har vi pligt til på alle niveauer, hvor der træffes beslutninger i Europa, at se ud over markedet og også ud over en rent atlantisk solidaritet.
Det er efter min mening den udfordring, Europa står med i dag. Vi er på ingen måde ved målet. Det er derfor, at denne afstemning, hvis vi i morgen nægter at stemme på Barroso, ikke sigter mod en person, den giver udtryk for et globalt krav om forandring.
Bonde (IND/DEM ).
   - Hr. formand, kære José Barroso. I min gruppe sendte vi tre spørgsmål om større åbenhed og bedre kontrol. Du kom til vores gruppe og oplæste embedsmændenes mangel på svar. Vi håber nu, at du personligt vil svare åbenhjertigt på vores spørgsmål.
Vi ønsker en formand, som selv tør læse de kritiske spørgsmål fra den mest kritiske gruppe ved en sådan oplagt lejlighed. Vi ønsker en formand, der tør og kan besvare spørgsmålene selv, og som tør tage ansvaret for den samlede organisation. Vi har f.eks. bedt om at få en intern liste med de over 1350 arbejdsgrupper i Kommissionen, som alle finansieres af de europæiske skatteydere. Hvem er de? Hvem kommer til møderne? Hvem får rejserefusion? Hvorfor må vi ikke få det at vide? Hvorfor vil man heller ikke i det nye regnskabssystem være i stand til at afsløre, om de samme folk får rejser betalt til flere møder i samme uge? Jeg siger ikke, at det sker. Jeg siger blot, at vi ikke kan kontrollere, om det sker.
Vi ønsker os en kommissionsformand, som er parat til at udlevere alle oplysninger og bilag til Ombudsmanden, Revisionsretten og Budgetkontroludvalget. José Barroso, du er velkommen til at overraske os positivt, men jeg bliver nødt til at sige, at vi fik mange flere løfter fra Prodi, da han trådte til, end vi hidtil har fået af dig, og han har leveret varen. Dagsordener og referater fra Kommissionens møder kan nu læses af alle på internettet. Det tog Prodi en hel valgperiode at indfri det løfte, men han holdt ord. Kommissionens telefonbog er også tilgængelig på nettet, foreløbig som et eksperiment.
Nu skal vi videre og have fuld indsigt i lovgivningsprocessen. Vi vil vide, hvad Kommissionen foreslår i Rådets arbejdsgrupper. Vi vil vide, hvad der foregår i Kommissionen selv. Vi synes også, at du bør starte en ny æra med at give modige whistleblowers som Paul van Buitenen, Marta Andreasen og Dorte Schmidt-Brown fuld æresoprejsning. Whistleblowers, som punkterede bureaukraternes boble, rev dem ud af deres drøm. Jeg håber i dig at se en formand, der er alt andet end bureaukraternes drøm, og jeg kan tilbyde min gruppes kritiske opposition. Jeg håber, at vi ser en formand, som tør udlevere listen over de udvalg, der fåridéer til alt fra regler om jordbærs størrelse til fælles strafferet. 
Muscardini (UEN ).
   - Hr. formand, rådsformanden mindede om, at valget i juni var en historisk begivenhed, hvor 732 repræsentanter for 25 befolkninger i Europa blev valgt til Europa-Parlamentet.
Det er virkelig en historisk begivenhed, men jeg vil ikke lægge skjul på min bekymring over stemmeprocenten, der bliver lavere og lavere for hvert valg. Borgerne har i øjeblikket vanskeligt ved at identificere sig med EU, som efter deres mening er alt for langt fra den nationale virkelighed og fra de specifikke, legitime og konkrete interesser, der vedrører dem. Hvis der virkelig skal være tale om demokrati, skal det have befolkningens opbakning, for ellers risikerer vi - og det er farligt - at få oligarkiske systemer eller metoder. Hvis vi skal informere og inddrage borgerne, er det nødvendigt at bede om bevillinger til informationskampagner om EU's og Parlamentets aktiviteter, men vi skal også undersøge de dybere årsager til, at der er så ringe interesse blandt vælgerne i mange EU-lande. Man kan sige, at både EU-skepsissen og EU-entusiasmen er to sider af samme sag, som borgerne siger nej til, for de anmoder i høj grad om en EU-realistisk politik og en reel anvendelse af subsidiaritetsprincippet. EU skal således gøre det, som nationalstaterne ikke selv kan gøre.
Som en del af denne EU-realistiske tankegang forestiller vi os et EU, der tager sig aktivt af problemerne i forbindelse med det økonomiske genopsving for at bekæmpe arbejdsløsheden og øge udviklingen, et EU, som er i stand til at vise vejen, når det gælder om at styre globaliseringen og ikke længere lide under dens konsekvenser, sådan som det har været tilfældet hidtil, og når det gælder om at foreslå nye økonomiske bestemmelser, der forhindrer andre spekulationsbobler. De økonomiske og finansielle bestemmelser, som vi baserer alle vores politikker på, hører sidste århundrede til og er nu blevet forældet. Vi skal fastlægge nye bestemmelser, der passer til situationen her i det tredje årtusinde. Europa skal stå sammen i bekæmpelsen af terrorisme og organiseret kriminalitet, og det skal stå sammen om at fremme demokratiet i de lande, hvor det endnu ikke eksisterer. Menneskerettigheder, den menneskelige værdighed, respekten for friheden og opnåelsen af fred skal ikke blot være dokumenter, som de tre EU-institutioner har undertegnet, men skal give sig udslag i en økonomisk, politisk og kulturel indsats over for de dele af verden, hvor lidelse og fattigdom er en tragisk realitet.
I den forbindelse er det efter vores mening tvingende nødvendigt med en Middelhavspolitik, der - efter at man tidligere har slået nogle principper fast - i dag endelig giver sig udslag i konkrete handlinger. EU-institutionerne skal igen gøre en indsats for at skabe en udvikling, der er forenelig med menneskets tilpasningstid, hvor vi bevarer miljøet som en livskilde og garanti for menneskehedens fremtid og lægger større vægt på virksomhederne, også de meget små virksomheder og håndværksvirksomhederne.
Hr. formand, Gruppen Union for Nationernes Europa bekræfter sin godkendelse af Dem og ønsker Dem god arbejdslyst. Vi minder om, at selv om det naturligvis er nødvendigt med en pilot i flyets cockpit, er det også nødvendigt med en formand, der forstår at arbejde for Europa, for at lære de andre at kende, og for at andre lærer ham at kende. Ellers vil vi blive ved med at høre det tavse skrig fra borgerne, som ikke forstår, hvad der foregår. 
Martinez (NI ).
   - Hr. formand, hr. Barroso, kære kolleger, hvis Figos Portugal ikke har kunnet vinde Europa Cup'en, vil Barrosos Portugal så vinde Kommissionen, vel vidende, at hr. Wurtz eller hr. Cohn-Bendit ikke er grækere? Når det er sagt, glæder jeg mig personligt på Deres vegne, selv om Deres manøvremargen er meget begrænset, f.eks. i spørgsmålet om Tyrkiet, som Prodi-Kommissionen afgjorde for Dem: De har arvet tiltrædelsen.
Hvad angår de finansielle overslag, er De begrænset ikke blot af 1,27 %-loftet eller af 1 %-loftet. Hvad angår aftalen om rationering af budgettet, er der, hvis man kigger på Domstolens afgørelse, ikke mange chancer for, at De kan få løsnet skruestikken og befri os for dette malthusianske instrument, som ligger til grund for alle sociale fejlgreb og investeringer i jernbaner og hospitaler - især i Portugal - universiteter eller andet.
Hvad angår den fælles landbrugspolitik, har De arvet dens opløsning, og som portugiser kender De konsekvenserne af dette initiativ, f.eks. i roe- og sukkersektoren. Deres land bliver nemlig et af ofrene for denne politik. Og er De i stand til i Hongkong vedrørende Doha-forhandlingerne i WTO at modstå presset fra Stillehavslandene, G15-landene, New Zealand, Australien, G20-landene eller G23-landene med Brasilien, kan De modstå det angelsaksiske pres? Kan De virkelig sige til hr. Bushs eller hr. Kerrys forhandlere, at amerikanerne må afskaffe deres egne subsidier først? Pascal Lamy kunne ikke gøre det, hverken i Cancún eller i Seattle, og jeg ved ikke, om Deres kommissær er bedre til det.
Til trods for alt det foregående vil jeg, fordi De stammer fra et stort land og et stort folk, set i et historisk perspektiv, i lighed med de portugisiske mænd og kvinder ved mundingen af Tage-floden, da de så piloterne rejse af sted mod erobringen af nye stjerner - og det selv om jeg frygter, at Deres EU-Caravelle sidder fast i Bruxelles' andedam eller morads af falske økonomiske idéologier - ønske kaptajn Barroso, Kommissionen og dets mandskab på 25 mand god vind. Jeg vil imidlertid tillade mig at komme med en enkelt overvejelse. Deres forgænger kom fra margueritten, De er selv et barn af Nellikerevolutionen. De 450 millioner europæere ville ikke ønske at indlede krysantemumperioden.
Evans, Jonathan (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne begynde med at byde den udpegede formand for Kommissionen velkommen på vegne af de britiske konservative medlemmer og vores europæiske demokratiske kolleger. Jeg vil gerne slå fast, at jeg taler som leder af det parti, der var den direkte vinder ved valget til Europa-Parlamentet i Det Forenede Kongerige med 28 pladser.
De har vist, hr. udpegede formand, at De besidder nogle meget imponerende egenskaber, der gør Dem egnet som formand for Kommissionen. De har været en reformivrig premierminister i Deres land, og trods nederlaget i den seneste fodboldkamp kan De personligt være stolt af, at De har ydet et stort bidrag til at styrke Deres lands profil og position i og uden for Europa.
Den næste formand overtager en Kommission, der har en stor opgave med at genskabe tilliden blandt den europæiske befolkning for det, den gør, og hvordan den gør det. Der har været reformforsøg på en række områder under hr. Prodis formandskab. Jeg håber, at den næste formand vil være dristig og reformere Kommissionen og dens virke, så det virkelig indfrier de europæiske borgeres forventninger. Jeg håber, at den næste formand vil sætte bekæmpelse af svig, spild og dårlig forvaltning øverst på dagsordenen i hans embedsperiode. Jeg er meget begejstret for Deres tidligere bemærkninger om at få valuta for pengene på dette område. Det er sager, der stadig kaster for store skygger over EU. Vi ønsker en EU-kodeks for god forvaltningspraksis, der er bindende for alle EU-institutioner og -tjenestemænd. Vi ønsker en kraftigere beskyttelse af personer, der kommer med afsløringer. OLAF bør blive fuldstændig uafhængig med eget personale og budget, og EU har brug for en kommissær med eneansvar for budgetkontrol, så vedkommende kan sikre, at der er ordentlig regnskabsførelse og effektiv håndtering af svig.
Som De understregede i Deres tidligere bemærkninger, hr. Barroso, er konkurrenceevne og foretagsomhed afgørende for Europas økonomiske fremtid. Lissabon-processen har - selv med Kommissionens indrømmelse - ikke skabt de fremskridt, som De havde forventet, da De stod i spidsen for processen. Jeg lykønsker Dem med den rolle, De havde dengang. Deres kommende rolle - som jeg håber bliver bekræftet i morgen - vil være at sikre, at der i direktiverne tages højde for mangfoldigheden i Europa og de enkelte regioners og industriers omstændigheder. Vi går kraftigt ind for, at der skal laves konsekvensanalyser og prisoverslag i forbindelse med alle nye EU-forslag, især parlamentsændringer. 
Jeg ønsker, at den næste formand arbejder konstruktivt sammen med USA for fuldstændig at genskabe EU's fremragende forbindelse med dem. Vi kender alle til uenighederne på grund af Irak, men dem bør vi nu lægge bag os. Jeg har tillid til, at De er den slags person, der er i stand til at gøre det. Jeg ønsker en åben og konstruktiv dialog på tværs af Atlanterhavet, som ikke er hæmmet af antiamerikansk retorik, som vi desværre hører alt for ofte her i Parlamentet. 
Hvis Parlamentet støtter Deres kandidatur i morgen, som jeg håber, har De gode muligheder for at leve op til en grundsætning, som har givet genlyd i mit land, Det Forenede Kongerige, under valget til Europa-Parlamentet: Europa bør gøre mindre, men gøre det bedre.
Swoboda (PSE ).
   - Hr. formand, hr. Barroso, det er allerede blevet sagt af vores formand, hr. Schulz, at Den Socialdemokratiske Gruppes mening først skal dannes, fordi dette sker på baggrund af fakta og ikke fordomme. Men jeg vil ikke lægge skjul på, at der er nogle meget, meget kritiske punkter, og at der sikkert er noget mistillid, noget kritik, som jeg gerne vil understrege klart og tydeligt allerede her og i dag.
Det første punkt - det kan De ikke gøre for personligt - er hele udvælgelsesproceduren. Skyggen af denne procedure er nu også faldet på Dem, og vi har nu tydeligt givet udtryk for, at denne procedure, hvor der efter så mange foreslåede navne fortrinsvis er kommet et navn for dagen, som vi overhovedet ikke synes om, at det ikke er nogen acceptabel udvælgesesprocedure for os. Måske kan De netop på grund af Deres erfaring i de seneste uger hjælpe med til, at det endelig og allerede under forberedelserne af og i forbindelse med den nye forfatning også ud fra ånden fører til et andet forhold mellem Rådet, Parlamentet og Kommissionen. For dette forhold er netop blevet forstyrret ved denne udvælgelsesprocedure i de seneste måneder.
Desuden vil min kollega Jan Marinus Wiersma endnu en gang komme ind på udenrigspolitikken, men hr. Barroso, De har heller ikke overbevist os om ved høringen, hvad angår Deres holdning i forbindelse med Irak-krigen. Og det handler ikke om fortiden, men om fremtiden. Hvordan vil eller ville De reagere i lignende tilfælde? Ville De lade det køre således, at forskellige regeringschefer uden at afvente Kommissionens eller Rådets koordinationsfunktion ville agere således, som der er reageret her? Og hvordan vil De forhindre, at vi igen blindt følger USA's afgørelser, oven i købet beslutninger, som er blevet truffet på baggrund af forkerte dokumenter? Men helt afgørende er spørgsmålet om, og også her har Deres svar hidtil været fuldstændigt utilfredsstillende, hvilken europæisk samfundsmodel De repræsenterer. De siger, at de repræsenterer en. De understreger betydningen af de offentlige tjenesteydelser. De har ikke bekendt Dem til rammedirektiver, De har ikke bekendt Dem til, at offentlige ydelser og tjenesteydelser hører til i dette Europa beskyttet, udbygget og styrket i offentlig interesse. Deres forståelse for det, der er et socialt Europa, er for lidt til os. Også hvad angår arbejdspladser. Mange mennesker frygter i dette Europa, at arbejdspladser vil gå tabt som følge af flytning af industrier. Hvad vil De gøre for, at der skabes nye arbejdspladser, at disse arbejdspladser også bevares, og at vi bliver ved med at være konkurrencedygtige og samtidig et socialt Europa?
Og til sidst må jeg sige, at vi var dybt skuffede, da De trådte tilbage som ministerpræsident lige efter Deres nominering, som om De allerede var blevet valgt. Og De erklærede, at det var nok, hvis De fik 50 % og en stemme. Hvis det er nok for Dem, vil De måske af og til få 50 % undtagen en stemme for Deres præsentationer, for Deres forslag her i Parlamentet. Og det ville være en skam. Jeg ved ikke, om De bliver valgt i morgen, det er der stor sandsynlighed for. De skal indstille Dem på, at vi i Den Socialdemokratiske Gruppe altid vil være fair, men der vil være hårde diskussioner om det sociale Europa. Hvis De ikke sætter tempoet op, hvad angår spørgsmålet "socialt Europa", vil der være hårde kontroverser. Jeg ønsker Dem alligevel held og lykke i den diskussion, som De også vil få med vores gruppe, hvis De bliver valgt.
De Sarnez (ALDE ).
   - Kære udpegede formand, hvis De bliver indsat i morgen takket være Europa-Parlamentets godkendelse, bliver De den næste formand for Kommissionen på et tidspunkt, som er vigtigt for EU's fremtid og for opbygningen af Europa.
I de fem år, der kommer, er der faktisk to store udfordringer, som byder sig til. Den første er, hvilken slags Europa vi ønsker. Ønsker vi, at Europa fortsætter med at være et simpelt frihandelsområde, som overvejende hviler på en sammenlægning af nationale udslag af egoisme, eller ønsker vi at opbygge en egentlig politisk union, som understøtter et projekt, der er fælles for os, og som har indflydelse på verden? Det er det spørgsmål, vi står over for.
Jeg er overbevist om, at vores medborgere forventer, at vi opbygger denne politiske union. I en mere og mere åben verden ønsker de et Europa, som er mere til stede og af en bedre kvalitet. Vores medborgere forventer af Europa, at det er i stand til at skabe vækst og beskæftigelse samt beskytte deres sociale model. De forventer en reel forsknings- og udviklingspolitik af Europa på linje med USA's. De forventer, at Europa sørger for deres sikkerhed. De forventer, at Europa går foran med et godt eksempel på miljøområdet. De stræber mod, at Europa bliver bedre til at give næring til deres identiteter, forskelle, sprog, kulturer og værdier. Endelig ønsker vores medborgere, at Europa har indflydelse på verden, for de ved godt, at verdens balance vil variere, alt efter om Europa eksisterer eller ej.
Den politiske union, som vi ønsker os, vil reelt kun kunne fungere, hvis den udstyres med et betydeligt budget, som er på højde med dens nye ambitioner. Det ville, kære udpegede formand, være en meget konkret måde, hvorpå man kunne måle den nye Kommissions europæiske engagement. Giver De efter for den begrænsende og restriktive opfattelse hos en række medlemslande, eller vil det lykkes Dem at overbevise dem om den absolutte nødvendighed af en mærkbar budgetudvidelse?
Den anden udfordring er den, der går ud på at opbygge et reelt europæisk demokrati, uden hvilket der ikke kan blive nogen politisk union. Europa kan ikke længere kun være en sag for de indviede, regeringerne og eksperterne. Europas befolkninger, borgerne, ønsker ikke længere, at beslutningerne træffes uden dem. De har behov for at forstå, blive informeret, deltage og vide, hvordan de kan få indflydelse på deres egen skæbne. Her tænker jeg f.eks. på den beslutning, som Kommissionen skal træffe om indledningen af de kommende tiltrædelsesforhandlinger. Dette grundlæggende spørgsmål drejer sig om selve Europas natur, og vi skal derfor have indledt en reel debat og træde frem fra vores sædvanlige gemmer.
Kære udpegede formand, udfordringerne såvel som forventningerne er tårnhøje, og tiden er knap, for inden for de næste to år vil Europas befolkninger blive bedt om at stemme om den europæiske forfatning. Vi må ikke, og vi kan ikke længere skuffe dem. Det er vores pligt og vores ansvar. Derfor beder vi Dem, hvis Europa-Parlamentet beslutter at vise tillid til Dem, om højt og klart at viderebringe dette dobbelte budskab, nemlig budskabet om den politiske enhed, som er nødvendig for Europa, og om demokratiet, som omsider vil give vores medborgere deres retmæssige plads.
Joan i Marí (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, tillykke med valget. Hr. Barroso, giv catalonierne en chance for at stemme ja til den europæiske forfatning. Den catalonske befolkning anerkendes ikke af Spanien. Vores sprog er ikke officielt i den spanske stat, og den pågældende stat anerkender ikke vores ret til selvbestemmelse. Vi er europæiske selvstyreområder. Vi ønsker samme grad af selvstyre for de catalonske lande som Portugal har i Europa.
Selv om vi venter på, at vores rettigheder anerkendes, ville vi imidlertid kunne stemme for den europæiske forfatning, hvis det catalanske sprog blev officielt anerkendt. Hvis det ikke sker, hvordan kan vi så stemme for en tekst, som ikke anerkender de statsløse nationer - i vores tilfælde de catalonske lande - og ikke giver officiel status til et sprog som catalansk, der tales af 10 millioner mennesker? Vi ønsker et Europa bestående af alle dets virkelige befolkninger, et Europa, som er lige, hvad angår rettigheder, herunder nationale rettigheder for statsløse nationer, et Europa, som er fuldstændig demokratisk, eller som vi siger på catalansk: ... 
Formanden.
   - Jeg vil gerne understrege over for Europa-Parlamentet, at det ærede medlem har udøvet sin ret, som er fastlagt i forretningsordenens artikel 138, til at tale på det officielle sprog, han ønsker. Engelsk er et officielt sprog, og han har valgt at bruge dette afbrudt af sætninger på catalansk, som ikke kunne oversættes og forstås af resten af Parlamentet, og de vil derfor ikke blive optaget i protokollen.
Figueiredo (GUE/NGL ).
   - Resultaterne og det lave vælgerantal ved det nylige valg til Europa-Parlamentet viste, at der er en kolossal utilfredshed og fremmedgørelse over for Fællesskabets politikker og forsøg på integration, som holdes i hævd i den europæiske forfatning. Ingen ønsker at indrømme, at der fortsat føres en neutralitetspolitik over for den stadigt værre økonomiske og sociale situation, idet man vender det blinde øje til høje arbejdsløshedsprocenter, fattigdom, social udstødelse og en stigning i den sociale ulighed og det døve øre til protesterne fra de arbejdere, som er truet af omlægning og omstrukturering i de multinationale selskaber. Vi kan ikke ignorere situationen i Mellemøsten, Irak og Palæstina og konsekvenserne af en absurd, ulovlig og uretfærdig krig, og vi kan heller ikke fastholde en politik, som går ud på at følge i kølvandet på Bush-regeringens amerikanske imperialisme eller fastholde en dobbelttydig holdning til Sharon og hans statsterrorisme. Vi kan ikke acceptere, at kandidaten til stillingen som formand for Kommissionen, dr. Durão Barroso, skal fortælle os, at vi kan forvente os mere af samme slags på trods af det faktum, at vi nu har 10 nye medlemslande i en vanskelig økonomisk og social situation, hvilket betyder, at vi burde prioritere sociale spørgsmål og foretage en nøje gennemgang af vores økonomiske og sociale politikker, hvor vi er særligt opmærksomme på de nye finansielle overslag og på en betydelig styrkelse af dem. Den formel, han foreslår, er fortsat baseret på Lissabon-strategien, men de eneste beslutninger, der blev taget der, som har udløst positiv respons, har været liberalisering og privatisering. Det er uacceptabelt, at der i den såkaldte konkurrenceevnes navn skal lægges vægt på fleksible og usikre arbejdsforhold, på at reducere lønomkostninger og løntilbageholdenhed, på at angribe offentlige tjenester, kort sagt på den neoliberale dagsorden for økonomiske og finansielle koncerner, i stedet for at fokusere på leve- og arbejdsvilkår, bæredygtig udvikling, større økonomisk, social og territorial samhørighed, kvalitet på arbejdspladsen kombineret med fulde rettigheder, og på at genoprette offentlige og sociale investeringer, særligt inden for jernbanerne, sygehussektoren, miljøet, uddannelse og forskning. Det kræver en gennemgang af de økonomiske og monetære politikker, et stop for liberaliseringen og en gennemgang af stabilitetspagten, uden hvilket vi ikke kan bekæmpe fattigdom og sikre social integration og en høj livskvalitet for hele befolkningen. Dette betyder, at vi skal revidere Kommissionens mandat i WTO for at forsvare , selvforsyning af fødevarer, europæisk industri og beskæftigelse inden for særligt sårbare områder og især følsomme traditionelle sektorer såsom tekstil-, glas-, mine- og skibsbygningssektoren, som omfatter et værdigt arbejde, vedtagelse af foranstaltninger til fremme af lige rettigheder og muligheder og at knytte velfærd, social fremgang, styrket demokrati, samarbejde og fred tæt sammen med beslutningsprocessen omkring Fællesskabets politikker. Det er derfor, vi skal stemme imod dr. Durão Barroso i morgen, hvilket også vil betyde, at vi stemmer imod de politikker, han har præsenteret for os her.

Gollnisch (NI ).
   - Fru formand, jeg vil gøre det meget kort. Formanden sagde for et øjeblik siden efter indlægget fra vores kollega, at catalansk ikke var et officielt EU-sprog. Det tror jeg ikke er rigtigt. Catalansk er faktisk et officielt sprog, men det er sandt, at det ikke er et arbejdssprog.
Når det er sagt, anmoder jeg om at vise overbærenhed over for vores kollega, som har sagt et par sætninger på catalansk, for netop i Europa-Parlamentet i løbet af den forhandling, hvor det blev besluttet, at catalansk skulle være et officielt sprog, udtalte jeg mig selv på latin. Latin er imidlertid hverken et officielt sprog eller et arbejdssprog, og alligevel figurerede mine udtalelser faktisk på latin i mødeprotokollen.
Formanden.
   - Formanden havde faktisk ret i, at catalansk - i øvrigt lige så lidt som sorbisk - et sprog lige i nærheden af min valgkreds Berlin - ikke er noget officielt sprog, hverken et officielt sprog i EU eller et arbejdssprog. Men vi kan jo arbejde på at gøre mindretalssprog til officielle sprog, så længe vi skaber de nødvendige kapaciteter hertil.
Hr. Poettering ville være parat til at acceptere min hjembys berlinske dialekt som officielt sprog. Mange tak for det. 
Vaidere (UEN ).
   - Mine damer og herrer, da hr. Barroso kom i en krydsild af spørgsmål fra vores politiske gruppe, beviste han, at han var en erfaren og effektiv politiker, og vi besluttede at støtte hans kandidatur, især fordi hr. Barroso henviste til EU som en Union af nationer. Hr. Barroso undgik imidlertid diplomatisk at besvare et spørgsmål om sin holdning til fremtidige forbindelser med Rusland. Jeg vil gerne understrege, at det er et vigtigt internationalt mål at opnå international anerkendelse og fordømmelse af besættelsen af de baltiske lande inklusive Letland, især fra Rusland i dets egenskab af arving til USSR. Det ville utvivlsomt gøre forbindelserne mellem EU og Rusland, og også til Kommissionen, mindre hykleriske - når vi snakker om vodka og kaviar om aftenen og næste morgen finder ud af, at Rusland har forbudt import af mad fra EU. Indrømmelse af virkeligheden ville danne et godt grundlag for et virkeligt konstruktivt samarbejde i fremtiden. Når vi taler om økonomiske aspekter, skal jeg understrege, at vi, når vi lægger budgettet, skal afsætte en større del af midlerne til at udvikle økonomien i de nye medlemsstater - også igennem strukturfondene, eftersom forskellene mellem de gamle og nye medlemsstater stadig er for store. Både skatteincitamenter, som ligger inden for medlemsstaternes kompetence, og strukturfondene for infrastruktur, fattigdomsbekæmpelse og støtte til økonomisk udvikling skal bruges til at fremme udviklingen. Hr. Barroso, vi nærer et stort håb til Deres kreative løsninger på disse vigtige spørgsmål. Tak.
Martin, Hans-Peter (NI ).
   - Først og fremmest vil jeg gerne sige: Godt gået, Portugal, tillykke til Deres fodboldhold. Der er ingen tvivl om, at Deres spillere var de bedste i Euro 2004. Alligevel vandt de ikke. Desværre er De ikke på dette tidspunkt den bedste spiller i det politiske spil, men De vil vinde. Vi ved, at verden ikke er retfærdig.

 Men spørgsmålet er, hvis De vinder, hr. fremtidige formand, hvad De så vil gøre. Man kan altid have lov at håbe. Jeg mener, at det afgørende spørgsmål, som De bør stille Dem selv, er, hvordan De kan lukke dette store troværdighedshul mellem måden, så mange mennesker opfatter det politiske Europa på, og det, som faktisk foregår her.
Man ønsker i høj grad et fælles Europa, men sådan fungerer det ikke. De kan se det på valgdeltagelsen, De kan se det på den manglende vilje til at yde relevante økonomiske bidrag. Jeg mener, at Deres centrale tiltag bør være at bekymre Dem om at fastslå, at vi ødsler alt for meget bort her, at halvdelen af udgifterne, forbundet med passende effektivitet, ofte kunne bevirke mere, og at vi netop i forbindelse med gennemsigtighed kunne lære af det land, som De ellers meget gerne nævner, nemlig USA, i forbindelse med , for én ting lærer man meget hurtigt her: Der findes ikke noget demokrati uden gennemsigtighed, og i den forstand håber jeg, at man efter Deres periode igen kan sige: 
Pinheiro, João de Deus (PPE-DE ).
   - Dr. Durão Barroso, ligesom i andre taler, De har holdt i Europa-Parlamentet, var Deres budskab i dag et budskab om nyt håb. I Deres tale lykkedes det Dem at berøre emner som terrorisme, miljøforringelse, en aldrende befolkning, regional og social uligevægt, problemet med langtidsarbejdsløshed, offentlighedens fremmedgørelse over for det europæiske projekt og emner i forbindelse med godkendelsen af forfatningstraktaten og Lissabon-strategien. De refererede også med en forglemmelse til svagheden i vores Fælles Udenrigs- og Sikkerhedspolitik og var også klog nok til at nævne de alvorlige problemer, vi vil møde med den diversitet og kompleksitet, der præger et EU med 25 og inden længe 27 eller 28 medlemmer. Det er på den baggrund, at det er vigtigt at nære tanken om, at det er muligt over for alle disse udfordringer at opnå konsensus, etablere en dialog og bygge broer, og at gøre det uden dogmatisme eller forudindtagethed, idet vi giver alle, rige som fattige, store som små, nye som gamle, muligheden for at hjælpe os med at definere relevante parametre og målsætninger for Europa. Jeg ville ganske enkelt sige, at vi har brug for en Kommission i stil med Delors', en Kommission med lederevner og ambitioner, men også en effektiv Kommission.
Dr. Durão Barroso, svage mennesker kommer ikke i historiebøgerne - det har de aldrig gjort. Jeg kender Deres kvaliteter, jeg ved, hvad De kan, og jeg kender Deres beslutsomhed, Deres fornuftige sans og Deres mådeholdenhed. Kombineret med Deres ungdom og Deres kærlighed til parlamentarisk debat er jeg overbevist om, at Deres mandatperiode vil indlede en ny æra i Europa og et nyt partnerskab mellem Parlamentet og Kommissionen, som er vitalt, hvis Europa skal gøre fremgang, fortsætte sin udvikling og gøre sig gældende. Jeg har derfor et spørgsmål til Dem. Jeg ville gerne have Dem til at fortælle mere detaljeret om Deres tanker omkring et forhold mellem en stærk Kommission og et Europa-Parlament, som vi også ønsker at se blive stærkere og stærkere.
Wiersma (PSE ).
   - Tilgiv, fru formand, at der herskede en vis forvirring. Det skyldes til dels, at der er mange nye mennesker i det nye Parlament. Jeg vil også gerne ønske Dem tillykke med valget som næstformand, og allerede i dag sidder De i formandsstolen under denne vigtige forhandling. Hr. Barroso, jeg vil koncentrere mig om et emne, og det er udenrigs- og sikkerhedspolitikken. Formanden for min politiske gruppe har allerede bragt en række spørgsmål på bane, og det var et af dem. Vi er af den opfattelse, at den fremtidige Kommission kan yde et vigtigt bidrag til den videre udvikling af en effektiv og uafhængig europæisk udenrigspolitik. Det er muligt ved at forene Kommissionens og Rådets muligheder, og ikke mindst den højtstående repræsentant og kommissionsformanden kan naturligvis spille en vigtig rolle i den forbindelse. Vi ønsker et mere ambitiøst EU. Sikkerhedspolitikken er et vigtigt element, og den kan efter vores mening aldrig blot være en kopi af den amerikanske model, ja, lad os blot kalde det det militære overherredømme. De europæiske lande repræsenterer efter vores opfattelse en anden tradition, og vi slår til lyd for en bredere sikkerhedspolitik, hvor civile instrumenter har forrang, og hvor de militære instrumenter altid er sidste udvej, som kun bringes i anvendelse på grundlag af EU's beslutninger. Vi vil, også inden for rammerne af en bredere sikkerhedspolitik, kæmpe for udvikling, for støtte til udviklingslandene, for fair handel og for, at der tages fat på usikkerheden, men også årsagerne til usikkerheden. Konfliktforebyggelse er for os et nøglebegreb, og det samme gælder det multilaterale aspekt. EU bør på denne baggrund turde træffe sine egne valg, hvad enten det nu drejer sig om Kyoto, Den Internationale Straffedomstol eller indsatsen vedrørende spredning af kernevåben. Hvor det er muligt, gerne i samarbejde med USA - og vi undervurderer ikke betydningen af et virkeligt samarbejde - men kan det ikke være anderledes, så alene. Det er et centralt punkt i debatten og også et spørgsmål, som fortsat stilles i De Europæiske Socialdemokraters Gruppe, da den udpegede kandidat til posten som kommissionsformand ikke har kunnet overbevise os om, at han også vil have øje for at sikre EU en sådan selvstændig rolle. Et stort flertal af medlemmerne af De Europæiske Socialdemokraters Gruppe var imod krigen i Irak. Efterfølgende har det vist sig, at beslutningen herom blev truffet på et fejlagtigt eller ufuldstændigt grundlag, hvad angår oplysninger om masseødelæggelsesvåben i Irak eller forbindelserne mellem Irak og al-Qaeda og andre terrorgrupper. Dagspressen og andre medier føjer stadig nye kapitler til den beretning. Ydermere savnedes et FN-mandat, hvilket for os var et vigtigt punkt. Efterfølgende har det vist sig at være vanskeligt at få situationen i Irak under kontrol igen. Vi har i de seneste seks måneder sagt, hvad der skulle siges herom. Hr. Barroso har som Portugals ministerpræsident spillet en hovedrolle ved at optræde som vært for et af ham selv foranstaltet topmøde på Azorerne og derved efterlade det indtryk, at han tilsluttede sig den fra amerikansk side foreslåede strategi, som set med vores øjne var ensidig. Han har ikke efterfølgende taget afstand herfra. Spørgsmålet er, om han stillet over for samme valg ville have samme holdning, om det er hans grundholdning. Det er et spørgsmål, som nager PSE-Gruppen, og det vil være af afgørende betydning, når vi i aften foretager den endelige afvejning. Under sin samtale med PSE-Gruppen, henviste hr. Barroso til andre europæiske regeringsledere, som også støttede den amerikanske politik. Politikere har nu engang en politisk fortid, men de pågældende tidligere kolleger kandiderer ikke til posten som formand for Kommissionen, hvilket naturligvis spiller en væsentlig rolle ved vurderingen af en kandidat. Hr. Barroso vil forhåbentlig have forståelse for, at vi ønsker en formand, som i det mindste kan leve sig ind i vores tilgang til EU's sikkerhedspolitik. 
Maaten (ALDE ).
   - Fru formand, jeg vil også gerne lykønske Dem med valget som næstformand i Europa-Parlamentet. Hr. Barroso, De er kandidat til posten som formand for Kommissionen, og bliver De valgt, vil De overtage formandskabet på et ganske vanskeligt tidspunkt. Mere end halvdelen af vælgerne blev hjemme ved valget til Europa-Parlamentet for nylig, og en del af dem, som stemte, stemte på partier, som er kritiske over for EU eller direkte EU-modstandere. Er der et budskab, som er udgået fra stemmeurnerne, er det et budskab til Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om, at det ikke kan fortsætte på denne måde. Den måde, Unionen fungerer på i dag, kan ikke opretholdes. Der er en udtalt tillidskrise, og vi kan under ingen omstændigheder tillade os at sidde den overhørig. Det er også baggrunden for, at vi har stillet os så kritisk til den procedure, der anvendes. Kritikken er afgjort ikke møntet på Deres person, tværtimod. Der var enstemmig støtte til Deres kandidatur, hvilket taler til Deres fordel. Men proceduren er ikke i overensstemmelse med det billede, vi bør tegne af Europa. De er i den forbindelse ikke problemet, men De kan være løsningen. De kan afgjort med fordel påpege, at det ikke må fortsætte på denne måde, at vi må gå anderledes til værks. Vi bør sende et ganske andet signal end det, vi nu udsender. Spørgsmålet er, om De vil fortsætte ad denne vej. Jeg formoder i øvrigt, også på grundlag af Deres tidligere udsagn, at det ikke er tilfældet. Men spørgsmålet er altså, om De vil videreføre denne atmosfære, der præges af beslutninger, som er truffet i smug, af beslutninger, som er truffet af ministrene i et udslag af indspisthed, eller om De siger som borgerne, at det kan afgjort ikke fortsætte på den måde.
Der er et andet spørgsmål, jeg gerne vil stille Dem. Bør vi fæste lid til Deres ord eller Deres handlinger? Hvad angår Deres ord, får man indtryk af, at der er "noget for enhver smag", og jeg kan meget vel forestille mig, det er hensigtsmæssigt, når det drejer sig om et kandidatur. Jeg har stor respekt for Deres handlinger. De fører, eller rettere førte, en økonomisk politik i Portugal, som også EU har brug for. Deres udenrigspolitik er fremragende - og på dette punkt deler jeg ikke de øvrige taleres opfattelse. Det er lige, hvad vi har brug for. Jeg håber, jeg kan holde mig til Deres handlinger mere end Deres ord.
Afslutningsvis vil jeg gerne stille Dem endnu et spørgsmål. De har sagt, at De ønsker flere kvinder i Kommissionen, og det er efter min mening et godt synspunkt. Som liberal og nederlænder interesserer det mig at høre, hvad De vil gøre, hvis et land har en god kvindelig kandidat. Siger De så til den medlemsstat, at det skal være den pågældende kvinde? De har måske udmærkede mandlige kandidater, men det skal være den pågældende kvinde. Sætter De i så fald Deres vilje igennem, også selv om det måtte dreje sig om det land, som i øjeblikket varetager formandskabet for EU? 
Lundgren (IND/DEM ).
   - Fru formand, ved valget til Europa-Parlamentet i juni var valgdeltagelsen meget lav, og de europaskeptiske partier havde betydelig fremgang. Opinionsundersøgelser viste, at borgernes tillid til EU og institutionerne er faldende i de fleste medlemslande. EU's legitimitet undergraves gradvist. Hvad skyldes det?
Der er to vigtige årsager til det. For det første medfører udviklingen i EU, at den politiske magt kommer længere og længere væk fra borgerne. For det andet mener flere og flere borgere, at EU's ressourcer går tabt i sløseri og korruption. Det nye svenske parti, Junilisten, som jeg repræsenterer, er gået til valg på begge disse aspekter, og vi har fået et kraftigt politisk mandat til at modvirke fortsat overførsel af politisk magt fra medlemslandene til Bruxelles og til at medvirke til en effektiv og hæderlig anvendelse af de europæiske skatteyderes penge.
Kommissionen må holde op med at blande sig i stadig nye områder. Vi ønsker ikke, at arbejdstiden for læger skal fastlægges på EU-niveau. Vi ønsker ikke, at bestemmelserne for jagt skal udformes på EU-niveau. Vi ønsker ikke en fælles skatte- eller socialpolitik. Den igangværende centralisering og bureaukratisering af den politiske magt er i sig selv en trussel mod Europas fremtid. Europas fantastiske økonomiske, videnskabelige og sociale fremgang er for en stor dels vedkommende sket gennem en institutionel konkurrence mellem små politiske grupper om at finde gode løsninger på disse spørgsmål.
Europas vugge stod i antikkens Grækenland med dets små stater i staten. Norditaliens små selvstændige stater under renæssancen og de mange tyske stater i 1700- og 1800-tallet gav Europas historie sin storhedstid. Den industrielle revolution begyndte i England med bare et tital af millioner af indbyggere.
Junilisten opfordrer Kommissionens formand til at gøre den allerede indledte mandatperiode til en epoke med politisk decentralisering samt effektivisering og oprydning i EU's institutioner.
Mussolini (NI ).
   - Fru formand, jeg vil gerne ønske hr. Barroso tillykke. De sagde, at vi 732 parlamentsmedlemmer er befolkningens stemme, men hvis man ikke er med i en gruppe, har man ikke mange muligheder for at tale - . Det er ikke særlig demokratisk.
Jeg vil gerne sige, at jeg satte stor pris på visse passager i Deres tale, navnlig dem om bekæmpelse af diskrimination og fremme af lige muligheder. Jeg hørte også nogle sige, at Rådet ikke må være underlagt Kommissionen, og at Kommissionen og Parlamentet ikke må være underlagt Rådet. Det, som jeg gerne vil have, er til gengæld, at Europa ikke er underlagt USA. Det er det vigtigste, for sådan har det nemlig været hidtil. Vi skal styrke Europas politiske rolle, og vi skal styrke de kristne værdier, som vi er fælles om i Europa, og kæmpe for det, der efter min mening er de vigtigste sociale spørgsmål. Man taler ikke så meget om barndommen, og man taler ikke så meget om de børn, der bliver udnyttet, voldtaget og brugt som børnesoldater i krig.
Derfor vil jeg sætte stor pris på enhver indsats, som De gør i den retning, ikke mindst når det gælder disse sociale spørgsmål. 
Grossetête (PPE-DE ).
   - Fru formand, tillad mig først og fremmest at sige, at det er med stor fornøjelse, jeg ser Dem sidde over for mig på denne talerstol, og jeg lykønsker Dem med, at De er blevet valgt.
Hr. Barroso, jeg har lyttet opmærksomt til Dem, og jeg satte pris på Deres vision af Europa og den rolle, som Kommissionen skal spille, en Kommission, som skylder sig selv at være stærk, og som har brug for ungt blod, og jeg mener, at De kan give et andet image til denne institution, som ikke altid har et godt ry blandt vores medborgere, der kræver løbende information om Fællesskabets arbejde og en klar forklaring på, hvilke perspektiver og udfordringer der skal tages op.
De næste fem år vil være oversået med udfordringer. Jeg vil kun nævne fire, nemlig godkendelsen af forfatningen, de finansielle overslag, beskæftigelsespolitikken og de legitime spørgsmål, der rejser sig vedrørende Tyrkiets tiltrædelse.
Et usvigeligt engagement bag udkastet til forfatning vil give yderligere sikkerhed til medlemsstaterne og deres repræsentanter, som vil få det kolossale ansvar at fremlægge udkastet for deres medborgere med henblik på tiltrædelse af forfatningsdokumentet. Et Europa, der fungerer, er et Europa, som måske gør mindre, men som gør det langt bedre, det er et Europa, der gør fremskridt, det er et Europa, der er i stand til at forvalte sit budget, og som bruger sine midler effektivt, idet det afsætter tilstrækkeligt til at gennemføre sine politikker. Det ville ikke tjene noget formål at foreslå overslag uden en foregående finansiel overvejelse, eller at indefryse uundværlige udgiftsposter. Budgettet skal uden at straffe de gamle medlemsstater give mulighed for at støtte de 10 nye lande og bidrage til at skabe favorable vilkår for væksten. Vi regner med Dem til at bevare Europas regionalpolitik.
Samtidig skal Kommissionen skabe ny dynamik for den økonomiske politik. Denne nye økonomiske dynamik kan ikke hvile på ufleksible værktøjer, som holder staterne i et regnskabsmæssigt jerngreb, eller vikler de europæiske virksomheder ind i regler, som forhindrer dem i at udvikle sig på det europæiske marked. Vores politikker skal kunne tilpasse sig de nuværende konjunkturkrav. Unionens succes går også via accept hos dens befolkninger, som kræver en større forståelse af Fællesskabets arbejde. De har desværre indtryk af, at alt besluttes, uden at de bliver hørt. Eksemplet med Tyrkiets tiltrædelse er sigende. Alt er afgjort på forhånd. Jeg vil ikke tro det. Debatten skal være åben, og vores medborgere ønsker at deltage direkte i den.
Jeg ønsker, at den nye Kommission også vil tage udgangspunkt i ungdommen, denne dynamiske og optimistiske ungdom, som er europæisk helt ned i sine rødder. Det er nutidens ungdom, som skal bære fremtidens Europa. I dag lever vi i en verden, hvor alt går meget stærkt, hvor de nye generationer er utålmodige, og hvor de konkrete resultater skal kunne ses på kort sigt.
Hr. Barroso, jeg ønsker, at De må have held med Dem ikke blot i morgen, men også og især i de næste fem år i spidsen for Kommissionen. De må stå fast over for Rådet! Det er ofte Rådet, der sætter Europa i stå. Støt Dem til Europa-Parlamentet! Parlamentet vil være Deres allierede, hvis De er i stand til at navigere i respekt for vores medborgeres ønsker. 
Barón Crespo (PSE ).
   - Fru formand, mine damer og herrer, hr. Durão Barroso, på den lange march mod europæisk integration træder De frem foran Europa-Parlamentet for at bede om en chance for at lede dens næste fase.
De valgte at begynde Deres tale med et rammende citat af Jean Monnet, i hvilket han taler om det stimulerende ved skabelsen af dette overnationale demokrati, som vi er ved at opbygge i fællesskab, og jeg glæder mig over hans mod og tapperhed.
Jeg er ikke sikker på, om De har modtaget et giftbæger, men De har taget et skridt fremad i Agramantes lejr ved ved stadig at være til stede i Rådet, efter at adskillige personer er blevet ofret i en forhandling, som har fundet sted bag lukkede døre. De har taget dette skridt og står foran os i dag. Jeg tror derfor, det er et betydningsfuldt skridt. Og jeg har nogle få bemærkninger til det - og de er ikke blot henvendt til Dem, men også til medlemmerne af PPE-DE-Gruppen - fordi vi er ved at forny os politisk og konstitutionelt.
Hr. Poettering har gentagne gange ved hjælp af vetoer krævet sin politiske families ret, som den største minoritet - den koalition er en minoritet, men den største europæiske minoritet - til at foreslå en kandidat. Det har De opnået. Vi befinder os nu i en anden politisk fase. Nu skal De vinde flertal i Europa-Parlamentet, og det er den opgave, De giver Dem i kast med nu.
Jeg må sige Dem, at vi gennemfører en vigtig øvelse, og for at sige det på en måde, som vi iberere kan forstå, beder De os i dag om en chance. Det vil vise sig, om De fortjener den eller får den. Men lad mig i det mindste få lov til at udtrykke nogle af de forbehold, som vi Socialdemokrater har, og som jeg har offentliggjort, og som jeg har drøftet med nogle fælles venner.
For det første er De formand for et socialdemokratisk parti, som har været en del af først Den Liberale Gruppe og siden PPE-DE-Gruppen i Europa-Parlamentet. De har aldrig banket på døren til Den Socialdemokratiske Gruppe. Jeg forsvarer ikke nogen "copyright", men De må indrømme, at dette skaber en vis grad af forvirring. De har også kort henvist til Lissabon-strategien, som blev godkendt under det portugisiske formandskab i maj 2000, da Antonio Guterres var formand. I lyset af, hvad der er sket i Portugal, og i lyset af, hvad hr. Balkenende har sagt her til morgen, vil De være enig med mig i, at det store spørgsmål, vi står over for, er, hvordan vi skal fortolke Lissabon-strategien.
Vi ønsker en yderst konkurrencedygtig økonomi med teknologisk udvikling, men vi ønsker også samhørighed og at forsvare og ajourføre vores sociale model. I den henseende er vi ikke enige set ud fra, hvad De har gjort i Portugal.
Jeg tror derfor, at De nu er her for at bede om en chance, og vi Socialdemokrater vil i dag drøfte, om vi mener, det er hensigtsmæssigt at give Dem denne chance. Processen vil imidlertid under alle omstændigheder ikke slutte i dag. De vil fortsætte med at være kandidat, til den nye Kommission bliver foreslået for os, til alle høringer af alle kommissærerne har fundet sted, og til der er blevet forelagt et program for Europa-Parlamentet i forbindelse med en indsættelsesforhandling i oktober. Og sådan fungerer det.
De vil måske få chancen, men De skal være i stand til at skabe flertal, og Den Socialdemokratiske Gruppe er absolut central for dette flertal.
Golik (NI ).
   - Fru formand, jeg vil gerne starte med at lykønske Dem med Deres udnævnelse. Hr. udpegede formand for Kommissionen, mine damer og herrer, Polens befolkning og medlemmerne af vores parti var ved udgangen af juni lykkelige for at få at vide, at De, hr. Barroso, havde sagt ja til at blive kandidat til formandsposten for Kommissionen. Vi er glade for at have Dem iblandt os i Europa-Parlamentet i dag og for at være i stand til at stemme på Dem.
I Europa-Parlamentet repræsenterer jeg Polen og mine vælgere. I Polen repræsenterer jeg en gruppe på flere hundredtusinde hovedsageligt små og mellemstore virksomheder i min egenskab af viceformand for det nationale handelskammer, et hverv jeg har haft i et stykke tid. I årenes løb har der været mange drøftelser mellem iværksættere i Polen og i Europa om de mange måder, hvorpå handels- og industrikamre opererer. I sidste instans opererer de enten på en frivillig eller tvungen basis og kræver en større rolle inden for den statslige og økonomiske struktur. Lissabon-strategien opfordrer EU til at øge sin konkurrenceevne. Den anmoder indstændigt Unionen om at gøre brug af alle til rådighed stående midler i den henseende. Det er særligt relevant, når man konkurrerer med USA's økonomi, hvor erhvervsforeninger har stor betydning og får den støtte, de har brug for.
Vi mener, at industri- og handelskamrene er aktiver, som kunne anvendes bedre. De har været fast etableret i Europa siden Napoleons-tiden. Jeg vil derfor bede Dem om, hr. Barroso, at være særligt opmærksom på dette område i løbet af Deres mandatperiode. Jeg håber også, at De i det omfang, De kan, vil sikre, at industri- og handelskamrene tildeles flere ressourcer og opgaver. Kamrene vil således blive i stand til at spille deres retmæssige rolle som modtagere af EU-midler og til at udføre deres opgaver i henhold til Lissabon-strategien.
Vi ønsker Dem held og lykke på alle områder af Deres nye hverv, hr. Barroso. Vi tror på, at De vil være særligt opmærksom på, at institutionerne bringer iværksætterne sammen. Endelig må De, når De modtager klager over manglen på piloter, huske på, at Polen fostrer fremragende navigatører.
Mayor Oreja (PPE-DE ).
   - Fru formand, hr. Durão Barroso, jeg vil gerne begynde med at lykønske hr. Durão Barroso med indholdet af redegørelsen her til eftermiddag, og jeg vil gerne give udtryk for min tilfredshed med, at han er den kandidat, som er foreslået til formand for Kommissionen.
De har udtrykt det korrekt. Dette er ikke blot et hvilket som helst tidspunkt, dette er ikke normale omstændigheder, det er ikke blot en hvilken som helst Kommission, De skal være formand for i de kommende år, og der er mindst tre grunde til sådan en usædvanlig situation.
Den første grund er udvidelsen - jeg er ikke sikker på, at vi tænker på, at dette bliver den første Kommission efter udvidelsen. Den anden grund er, at for fem år siden, da mandatperioden for den foregående Kommission begyndte, havde de forfærdelige terrorangreb fra den 11. september og den 11. marts i Madrid endnu ikke fundet sted. Og for det tredje fordi disse begivenheder har været efterfulgt af en faldende stemmeprocent ved det europæiske valg.
Sandsynligvis bør vi af disse tre grunde rent ud sagt tage en pause på vores rejse. Men i politik er der ingen pauser, og i EU kan vi ikke tage nogen pauser eller stoppe op. Men denne pause skal erstattes af overvejelser, som er dybere, end de nogensinde har været, og som samtidig giver os mulighed for at sigte højere end nogensinde, hvad angår håndteringen af EU's fremtid.
Her til eftermiddag tror jeg, at der er en konklusion, vi alle er enige om, vi har nemlig alle sagt, at vi skal styrke de europæiske institutioner, og alle har især understreget, at vi skal styrke Kommissionen. Det er vi alle enige om. Spørgsmålet er, hvordan vi kan styrke Kommissionen yderligere. Det har De også udtrykt meget fint: Det er ikke et spørgsmål om, at Kommissionen skal have en masse magt, men om at den skal være i stand til at lede, vejlede, organisere og opstille prioriteter.
Jeg mangler to af de nøgleområder, De har peget på her til eftermiddag, for det første, at Kommissionen først og fremmest skal være i stand til at lede, vejlede og organisere arbejdet for ministrene fra de nationer, som udgør EU, og for det andet, at EU ikke vil få nogen udenrigspolitik, medmindre vi først får en solid intern politik, som er i stand til at håndtere de fælles problemer, vi deler som europæere.
Spørgsmålet for i morgen er derfor: Hvordan vil vi styrke Kommissionen? Ved at styrke eller revse formanden for Kommissionen med vores afstemning? Jeg er ikke i tvivl om, at styrkelsen af Kommissionen kræver, at formanden for Kommissionen kan regne med den fulde støtte fra hele Europa-Parlamentet, og jeg vil derfor, når vi stemmer i morgen om udnævnelsen af denne kandidat, bede om, at vi tænker på den institutionelle stabilitet frem for personlige overvejelser og ideologiske betragtninger.
Napoletano (PSE ).
   - Hr. udpegede formand, i forbindelse med høringen i Den Socialdemokratiske Gruppe stillede jeg et spørgsmål om udenrigspolitikken og navnlig om, hvilke omstændigheder der fik Dem til at støtte beslutningen om et unilateralt indgreb i Irak, og De svarede mig, at eftersom De er politiker og ikke teknokrat, var De nødt til at stå frem og give Deres mening til kende ved den lejlighed.
Det betyder, at De med Deres kandidatur ønsker at bidrage til en politisering af Europas politiske liv. Også i dag understregede De kraftigt dette begreb flere gange. Jeg frygter dog, at det ikke var denne opfattelse, der fik regeringerne til at opstille Dem som kandidat, for som De udmærket er klar over, er forudsætningen for politik, at der finder en diskussion sted, og således at borgerne bliver i stand til at forstå, hvad alternativerne er, og til at vurdere forskellene mellem holdningerne, navnlig når disse holdninger vedrører vigtige spørgsmål som krig og fred. Det er også derfor, at mange unge generationer holder sig væk fra valgurnerne, for de forstår ikke, hvilke alternativer politikken giver dem.
I dag vil jeg dog gerne stille Dem et andet og lige så vigtigt spørgsmål. Som De sikkert ved, vedtog Parlamentet den 22. april en beslutning om risikoen for krænkelse af ytrings- og informationsfriheden i EU og navnlig i Italien. Efter vedtagelsen af denne beslutning har der fortsat været en tendens til mediekoncentration i Frankrig og i de nye EU-lande, mens man i Italien har vedtaget en lov om interessekonflikter, der gør, at ministerpræsidenten bevarer kontrollen over tv-mediet. Parlamentet ønskede tværtimod, at der blev indført nogle juridiske instrumenter, som forbyder politikere eller kandidater at have direkte interesser i informationssektoren. Desuden fik vi for et par dage siden den forfærdelige nyhed, at to journalister er blevet slået ihjel i Rusland, og som De ved, er der et meget alvorligt problem med pressefriheden i de lande, som vi har internationale forbindelser med.
Jeg har således et meget præcist spørgsmål, fru formand, og jeg håber, at Deres svar vil være lige så klart. Agter De at efterkomme Europa-Parlamentets ønske, nemlig love at udarbejde et forslag til direktiv om bevarelse af mediepluralismen? Mener De - der har udtalt, at De ønsker at give Kommissionen indflydelse, anseelse og selvstændighed i forhold til Rådet og i samarbejde med Parlamentet - at De kan afgive dette løfte i dag? Hvis Parlamentet i morgen giver Dem sin første godkendelse, vil dette punkt så blive medtaget i Deres program, som bliver præsenteret i oktober? 
Ferber (PPE-DE ).
   - Fru formand, hr. kandidat til posten som formand for Kommissionen, kære kolleger, hvad handler det om i morgen ved afstemningen? I morgen handler det, og mange har allerede sagt det, om vores tillid. Det er et tillidsspørgsmål. Har vi tillid til Rådets kandidat i forbindelse med, at han kan mestre de opgaver, som vil komme til os de næste fem år? Har vi tillid til, at han kan spille sin rolle som vogter af traktaterne rigtigt i spændingsfeltet mellem Rådet, Parlamentet og Kommissionen? Jeg vil sige helt tydeligt, at jeg har tillid til kandidaten, og jeg er sikker på, at et flertal i Parlamentet kan tilvejebringe denne berettigede tillid.
Jeg vil imidlertid samtidig påpege, at det naturligvis også handler om ikke at misbruge denne tillid. Er kandidaten i stand til at bevare sin uafhængighed, når det handler om at sammensætte sit team? Jeg mener ikke, at det er acceptabelt, at der er og var medlemsstater her, som har gjort deres tilslutning til Dem, hr. Barroso, afhængig af, om de får opfyldt bestemte ønsker ved udarbejdelsen af dossieret i Kommissionen, og jeg har tillid til Dem her i forbindelse med, at De har den nødvendige uafhængighed, således at dette ikke sker automatisk. De har også sagt det meget tydeligt her.
Vi har en periode foran os nu, hvor vi ikke længere befinder os på en permanent regeringskonference, men hvor det handler om at fylde denne idé Europa politisk med liv. Og så skal vi naturligvis udarbejde arbejdsprogrammet sammen i de kommende måneder. I den forbindelse håber jeg, at det fører til et tæt samarbejde med Dem og Europa-Parlamentet, og også her har jeg tillid til Dem i forbindelse med, at dette samarbejde vil lykkes, fordi vi skal besvare mange spørgsmål i fællesskab.
Hvad angår subsidiaritet, kan man spørge: Hvordan kan vi fylde dette begreb med liv, hvordan kan vi sørge for, at der kun skabes bestemmelser dér, hvor Europa virkelig er berørt, og at medlemsstaternes, regionernes og kommunernes selvforståelse fortsat er udslagsgivende? Hvordan kan vi bidrage til, at konkurrenceevnen i Europa styrkes? Og her anmoder jeg også om, at De tænker over i Kommissionen, når De sidder i Deres gode og faste stilling, om der ikke også er forslag fra den gamle Kommission, som absolut fortjener at blive trukket tilbage. Jeg vil blot nævne stikordet "kemikaliepolitik". Det passer ikke med Lissabon-processens "øget konkurrenceevne", her ville det helt sikkert være nødvendigt med nytænkning. Jeg vil nævne stikordet "finansforordning". Vi lider under, at vi ikke længere er i stand til at opfylde det, som lovgiveren, Parlamentet og Rådet, beslutter i forbindelse med budgettet, fordi finansforordningen, Kommissionen, lægger os så meget i lænker i administrationen, at lovgiverens vilje ikke længere kan blive opfyldt her. Dér forventer vi initiativer fra Dem, og derfor håber jeg ikke, at De misbruger denne tillid, men at vi i fællesskab vil sørge for, at Europa følger en god vej i de næste fem år og dermed også opnår borgernes tillid igen om fem år. 

Poignant (PSE ).
   - Hr. premierminister, det er der endnu ingen, der har kaldt Dem! Det er ikke let at tiltale Dem: kandidat, udpeget kandidat, hr. Barroso ... selve Deres tilstedeværelse på grund af Deres udpegelse er i sig selv en slags problem og skaber en vis gene.
De sagde til os: "Indsæt mig i denne uge, så får De mit program til næste år." For et parlamentsmedlem er det altid vanskeligt at tilpasse sig. Jeg satte imidlertid pris på Deres henvisning til de vælgere, som ikke gik til stemmeurnerne. De fortalte os faktisk, at vi ganske vist repræsenterer 450 millioner indbyggere, men at vi kun er blevet valgt af 150 millioner vælgere, andre 200 millioner blev hjemme. Hvad mon de har i tankerne i dag, efter et halvt århundrede - selv om de ikke alle har oplevet dette halve århundrede? Hvad er Europa for dem i sidste ende? Det er et løfte, der er opfyldt, nemlig freden, som er en realitet, demokratiet, som er opnået, markedet, som er gennemført, og euroen, som i hvert fald en del af dem har i lommerne.
Deres såvel som vores problem er i dag at give fremtiden en mening. For mig og for andre er det sociale spørgsmål centralt. De nævnte det, men blandt mange andre spørgsmål. Men hvis De ikke giver dette spørgsmål prioritet ved at nære det ved alle de emner, som såvel den ene som den anden har behandlet for vores grupper, nemlig offentlige tjenester, skatteharmonisering, sociale rettigheder osv., vil det nok skabe uretfærdighed, skævheder og arbejdsløshed, men desuden vil vores medborgere, som er stærke i kraft af landvindingerne fra det forløbne halve århundrede, fjerne sig fra selve idéen om Europa. De har pligt til at nære en ny side i vores historiebog. Jeg indrømmer, at jeg stadig hungrer efter en forklaring.
Titley (PSE ).
   - Hr. formand, som jeg tror, de fleste talere vil være enige i, så er Europa på prøve efter valget til Europa-Parlamentet. Vi skal bevise, at vi er borgernes støtte værdig. Det kan vi ikke gøre ved at tale i en uendelighed om fremgangsmåde eller ved at afholde uforståelige institutionelle forhandlinger eller ved blomstrende taler om betydningen af "Europa".
Nu da vi har opnået enighed om en forfatningstraktat, skal vi fokusere på, hvad Europa gør snarere end, hvordan Europa gør det. Vi skal vise, hvordan Europa kan være en fordel for alle vores borgere, så jeg ønsker en kommissionsformand, der er en handlingens mand, ikke en mand af ord eller fine taler.
Det vigtigste punkt - og jeg anerkender Deres engagement i den sag, hr. Barroso - må være arbejdspladser. Vi er nødt til at gennemføre hr. Wim Koks indstillinger. Vi skal have incitament til at skabe arbejdspladser. Vi skal have politikker, så det kan betale sig at arbejde, og vi skal bruge penge på uddannelse og omskoling af vores arbejdere, ikke på kun at holde dem væk fra arbejdet. Vi skal integrere de mest marginaliserede i samfundet. Europa har brug for alle dets borgere, hvis det skal have fremgang. Vi er nødt til at investere i vores befolkning, for vi kan ikke være økonomisk effektive uden social retfærdighed. Vi skal også fastholde kravet om, at europæisk lovgivning håndhæves korrekt i alle medlemsstater.
I den seneste Kommission gjorde kommissær Kinnock et fremragende stykke arbejde med hensyn til reformeringen af Kommissionens procedurer. Hr. Barroso, jeg håber, at De, hvis De vælges som formand, vil sikre, at hans arbejde fortsættes og gennemføres, så vi får en moderne, ansvarlig Kommission, som kan sikre retskaffenhed på alle niveauer. 
Costa, António (PSE ).
   - Min kære dr. José Manuel Barroso, jeg vil gerne byde Dem velkommen på vores eget sprog og på en varm og hjertelig måde, der afspejler de mange år, hvor De og Portugals Socialdemokratiske Parti har været modstandere. Deres personlige egenskaber er naturligvis ikke til debat her. Jeg kender Dem godt nok til at sige, at De har de egenskaber, der kræves for at være kommissionsformand, og det siger jeg gerne helt åbent. Der skal heller ikke herske tvivl om vores glæde ved at se en landsmand på denne post. For det første fordi andre portugisere, f.eks. kommissær António Vitorino, kunne have haft dette hverv, og for det andet fordi vores fælles opgave her i Parlamentet - vores og Deres opgave - er at repræsentere de europæiske borgeres fælles interesser. Det, som er til debat her, er Deres politiske program for Europa, og lad os i den forbindelse gøre det klart, at vi var uenige med Dem om tre store og vidtrækkende spørgsmål, da De var Portugals premierminister: for det første krigen i Irak, for det andet justeringen af stabilitets- og vækstpagten og for det tredje nedtoningen af Lissabon-dagsordenens sociale dimension. Jeg vil derfor gerne spørge Dem meget direkte, på hvilken måde Deres program som kommissionsformand adskiller sig så meget fra Deres handlinger som premierminister på disse områder, at vi kan forsvare at have et andet syn på Deres program nu end på Deres handlinger dengang. 
Itälä (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. Barroso, vi ved alle, at EU står over for enorme udfordringer i de næste fem år. Vi har nu mere end noget andet brug for lederskab og kompetence, og jeg ved, at hr. Barroso står for netop disse ting - lederskab og kompetence. Frem for alt understreger valget af ham også, på den rette måde, resultatet af EU-valget inden for rammerne af EU's demokratiske system. Han repræsenterer også de små medlemsstater og de perifere områder, hvilket er et glimrende signal at sende.
Vi skal dog huske, at vores arbejde - som altid er i søgelyset - skal være internationalt og ikke parti- eller institutionsbaseret. Vi skal også arbejde videre på at bringe Unionen nærmere sine borgere. Første og fremmest skal den nye Kommission bestræbe sig på at sikre, at den økonomiske velstand øges, at der skabes nye arbejdspladser, og at konkurrenceevnen forbedres i overensstemmelse med Lissabon-strategien. Spørgsmålet om borgernes sikkerhed er særlig vigtigt i dag, og det skal også indgå i Kommissionens arbejde. Vi har brug for et stærkt, men frem for alt funktionsdygtigt Europa. Med valget af hr. Barroso viser Parlamentet Europas borgere, at demokratiet fungere i et udvidet EU, og at Unionens institutioner sammen kan komme videre.
Hr. Barroso, den finske presse har beskrevet rollen som formand for Kommissionen som det hårdeste job i Europa, måske i hele verden. Det er helt sikkert sandt, men jeg ved, at De vil udføre det med ære, og jeg ønsker Dem held og lykke og håber, De vil have tålmodighed og nye idéer, når De skal tage de hårde udfordringer op, som venter forude. Jeg er overbevist om, at Parlamentet i morgen vil give Dem sin fulde støtte.
Cesa (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. udpegede formand for Kommissionen, kære kolleger, for et nyt parlamentsmedlem som mig er det en stor ære at tale i dag som PPE-DE-Gruppens næstformand i en så vigtig forhandling.
Hr. Barroso, det Europa, som De beskrev for os, bygger på ligevægten mellem integration og mellemstatslig dialog, og det er en opfattelse, som jeg bifalder og deler. Det Europa, som De kommer til at stå i spidsen for, har nemlig brug for en politik, hvor der fokuseres på ligevægt mellem nationale og overstatslige organer, og det skal være i stand til at gribe effektivt ind i multilaterale fora og på de scener, der er langt væk, når det gælder EU's udvidelse. Hr. Barroso, jeg er sikker på, at De vil kunne forene de små og store landes interesser og sørge for, at den europæiske identitet også bevarer sin Middelhavsdimension.
Vi satte desuden pris på Deres evne til at knytte integrationsprocessen til den fælles atlantiske identitet. De fælles interesser med vores atlantiske partner må ikke glemmes, hvad enten der er tale om global sikkerhed eller økonomisk politik med Mellemøsten.
Hr. Barroso, det EU, som De ønsker at være med til at styrke, bliver stadfæstet i EU's forfatningscharter, og denne stadfæstelse ville være fuldstændig, hvis vi havde medtaget en indiskutabel kendsgerning, nemlig at Europas kristne rødder er den vigtigste samlingsfaktor. Det bliver vi aldrig trætte af at sige. Men Europa skal også sørge for en fornyelse af beslutningsprocesserne og institutionerne. Økonomiens hurtige udvikling i et globaliseret samfund gør dette påkrævet. Den europæiske forfatning går allerede i denne retning, men så længe medlemsstaterne ikke har ratificeret den, kan og må vi ikke forholde os passivt.
Parlamentet, Rådet og Kommissionen vedtog for kort tid siden en interinstitutionel aftale om bedre lovgivning, og hvis den gennemføres fuldstændigt, vil den bl.a. gøre dialogen mellem institutionerne smidigere og mere gennemsigtig og forhindre unødig lovgivning - idet man benytter sig af alternative instrumenter såsom selvregulering og samregulering - og opstille sikre frister for medlemsstaternes gennemførelse af retsakterne. Der er desuden tale om en aftale, som burde sikre Parlamentets rettigheder.
Hr. formand, jeg er ikke i tvivl om, at den Kommission, som De bliver formand for, også til fulde vil give sit bidrag til den interinstitutionelle aftales gennemførelse. Derfor skal De sammensætte et stærkt hold, som er initiativrigt og uafhængigt. Hr. formand, der venter Dem en vanskelig, men vigtig opgave. Vi ønsker Dem god arbejdslyst, og De skal vide, at De kan regne med vores faste og loyale støtte. 
Dehaene (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg tror, den udpegede kandidat til posten som kommissionsformand til fulde er sig bevidst, at den kommende Kommission står over for store udfordringer, ikke mindst udvidelsen med 10 nye lande, som skal omsættes til integration af de 10 nye lande i EU. Der er dem, som frygter, at det kan føre til en udvanding af Unionen. Det behøver imidlertid ikke at være tilfældet. Forfatningen, som den blev udformet af konventet, har netop til formål at undgå, at det bliver tilfældet, bl.a. ved at styrke fællesskabsmetoden. Indtil vi har den nye forfatning på plads, er det først og fremmest Kommissionen, som må virkeliggøre denne målsætning, for den spiller en helt central rolle i den sammenhæng. Kommissionen er traktaternes vogter og skal forsvare almenvellets interesser på europæisk plan. Personligt har jeg, og det ved alle, hele tiden i konventet givet udtryk for, at Kommissionen i den nuværende form har for mange medlemmer til at kunne fungere som et stærkt kollegium. Jeg tror på den anden side også, at forudsætningen for, at en Kommission med 25 medlemmer virkelig kan arbejde, er et stærkt formandskab, som udnytter alle de beføjelser, som traktaten tillægger det. Det glædede mig at høre, at De fra første færd holder Dem dette for øje ved sammensætningen af Kommissionen. Jeg er imidlertid sikker på, at Rådet ikke mindst vil føre kontrol hermed, og det samme gælder Europa-Parlamentet, hvis autoritet De fremhævede fra første færd. Europa-Parlamentet vil forsvare Kommissionens uafhængighed og kommissionsformandens fulde beføjelser.
Også på et andet område må De vise disse takter, nemlig når det gælder den finansielle pakke. Jeg mener afgjort, at solidariteten bør udfolde sig inden for Unionen, hvis vi vil virkeliggøre udvidelsen. Det er ikke muligt, hvis man vil holde sig inden for en smålig ramme. 1 %-grænsen er eksempelvis en urealistisk ramme, når udvidelsen i form af landenes integration virkelig skal bringes til udfoldelse. Hr. formand, jeg vil gerne understrege, at godkendelsen af forfatningen set med mine øjne er en af de prioriterede opgaver for de kommende år og en opgave, som vi må arbejde på i fællesskab. Jeg finder det også væsentligt, at Kommissionen, den fremtidige Kommission, i et vist omfang foregriber denne forfatning og dermed letter overgangen til den nye forfatning. Jeg tænker i den forbindelse først og fremmest på retlige anliggender, på sikkerheden indadtil, men også på udenrigspolitikken, hvor vi afgjort bør tale med en røst, hvilket også forslaget om en EU-udenrigsminister skal bidrage til. Jeg tror, det vil hjælpe Dem, at det allerede nu er fastlagt, at det bliver hr. Solana, og det er efter min opfattelse vigtigt, at der fra første færd etableres et godt samarbejde. 

 Med Deres tilladelse, hr. Barroso, vil jeg gerne til slut udtrykke mig i et sprog, som De forstår bedre end mit modersmål, for at sige Dem dette. Selv om nogle her har betegnet Dem som andet valg, skal De huske på, at Jacques Delors også var andet valg, men at han var en af de bedste formænd, vi har haft. Det ønsker jeg også for Dem.
Busuttil (PPE-DE ).
   - () Jeg vil gerne starte med at ønske hr. Barroso tillykke med hans indstilling.
Det er et stort privilegium for mig at tale til Parlamentet som repræsentant for Malta - EU's mindste medlemsstat - et land, der, selv om det er det mindste, allerede gennem sin tusindårige historie har bevist sit tilhørsforhold til Europa og Middelhavsområdet og nu er parat til fortsat at bidrage som medlem af EU.
Det er ligeledes en ære for mig at tale mit modersmål her i Parlamentet - maltesisk - som er det første officielle EU-sprog med semitiske rødder. Jeg er ikke i tvivl om, at folk fra Malta og Gozo er stolte over at høre maltesisk her i Parlamentet.
Nu, hvor EU har budt 10 nye lande velkommen i folden, er vi nødt til at arbejde hårdt for, at udvidelsen bliver en succes, og at den medfører synlige gevinster for alle. Det ville være en fejl at tro, at alting automatisk falder på plads, nu hvor udvidelsen er en realitet. Nej. Det kræver et stort arbejde, især fra Kommissionens side, så folk forstår, hvad der sker, og hvordan de drager størst mulig fordel af deres medlemskab. Hvordan kan folk se mulighederne og udnytte dem, hvis de endnu ikke i tilstrækkelig grad har forstået, hvad EU står for, og hvordan det kan påvirke deres liv?
Folk forventer konkrete resultater af os. De forventer, at der skabes nye arbejdspladser, og de forventer en højere levestandard. Og de ønsker først og fremmest, at vi kommunikerer med dem og er tæt på dem.
Det er en stor udfordring, og vi har et stort ansvar, både som parlamentsmedlemmer og især som medlemmer af Kommissionen, i de næste fem år. Det er en stor udfordring, men jeg er sikker på, at vi kan klare den sammen. Og jeg håber derfor, hr. Barroso, at De får Parlamentets opbakning i morgen. 
Kósáné Kovács (PSE ).
   - Jeg er blevet sendt her til Parlamentet af Det Socialdemokratiske Parti i Ungarn, et af de nye medlemslande. Jeg bor i et område, der har arbejdet hårdt og bragt ofre for det demokrati, som har åbnet Europa-Parlamentets døre for os. Vi har i de sidste år lært at bruge de samme ord om de europæiske processer.
Hr. formand, De var meget overbevisende, da De understregede konkurrenceevnens betydning i Lissabon-processen. Vi har undergået forandringer, som har delt vores samfund i to. Det er derfor yderst vigtigt for os, at Lissabon-solidariteten og værtssamfundet og chancen for at være med ikke kun kommer til udtryk i pæne ord, men bliver en politisk vilje understøttet af social opbakning. Deres ansvar er ekstremt stort, da det vil afhænge af Dem, om der bliver tale om denne samlede politiske vilje eller igen kun om tomme hensigtserklæringer.
Jeg er overbevist om, at De også stiller Dem selv de spørgsmål, som mine kolleger i underudvalgene har stillet Dem. Jeg vil derfor opfordre Dem til at spørge Dem selv, om De vil og kan overbevise skeptikerne. Kan De give dem, der har mistet det, håbet tilbage? Dem er der mange af i mit område og mit land. Hvis svaret er ja, vil jeg sige, at Unionen ikke kun bør tage de nye medlemmer til sit hjerte, men også tage byrden på sine skuldre. 

Barroso,
    Hr. formand, jeg kan ikke besvare alle spørgsmålene på kun fem minutter. Det skal jeg forsøge at gøre på en mere systematisk måde i morgen, men jeg vil gerne på nuværende tidspunkt give Dem en idé om, hvordan jeg stiller mig til de spørgmål, der på nogle måder forekommer mig at være de vanskeligste og vigtigste. I det mindste vil jeg gerne svare dem, der har udtrykt forbehold med hensyn til min indstilling. Hvad angår Irak, vil jeg først og fremmest sige, at dette spørgsmål ganske rigtigt delte os i Europa, at det skabte splittelse mellem de europæiske lande, i vores lande og endda inden for de politiske familier, der er repræsenteret her. Hvis jeg må svare på hr. Costas spørgsmål, mener jeg, at det i Portugal til en vis grad lykkedes os at overvinde denne splittelse, da vores parlament for nylig godkendte kernen i en beslutning om at stå sammen i forbindelse med den seneste FN-resolution. Jeg mener ikke, det vil gavne Europa - eller EU - at gå tilbage nu og foretage hypotetiske, retrospektive vurderinger eller prøve at afgøre, hvem der havde ret. Jeg mener, det er vigtigt, at vi nu står sammen i Europa, og ikke kun på grundlag af den resolution, som FN's Sikkerhedsråd enstemmigt har vedtaget, for jeg mener, at vi alle i Europa har en grundlæggende interesse i, at Irak stabiliseres, i at få et virkelig uafhængigt Irak, et Irak i fred med sig selv og resten af området. Hvis Europa-Parlamentet godkender mig som formand for Kommissionen, er det min målsætning. Visse ærede medlemmer kæder dog Irak-spørgsmålet sammen med andre anliggender, især forbindelserne mellem Europa og USA og den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik, som jeg går stærkt ind for.
Hvad angår vores forbindelser med USA, vil jeg for det første gerne sige, at det er muligt at være proeuropæisk som jeg selv og samtidig være fortaler for gode transatlantiske forbindelser. Jeg mener, at gode forbindelser er i vores interesse, i Europas interesse, men jeg tror også, de er i verdens interesse rent globalt og i betragtning af de enorme udfordringer, vi står over for på verdensplan, især terrorisme, truslerne mod miljøet, de store epidemier og underudvikling. Disse udfordringer kan Europa ikke klare alene. Europa er ikke stærkt nok alene. Vi er nødt til at samarbejde med vores nøglepartnere på en konstruktiv måde, og det gælder naturligvis også USA. Men jeg vil gerne gøre det klart, at jeg er europæer, at jeg er portugiser og meget beæret over at være europæer. Hvis jeg bliver valgt til formand for Kommissionen, vil jeg forsvare Europas overordnede interesser og Europas fælles bedste, og jeg vil ikke acceptere, at Europa behandles som en andenrangsmagt i noget område. Det skal der ikke herske nogen tvivl om.
Det tredje spørgsmål angår vores fælles sikkerheds- og forsvarspolitik. I den forbindelse vil jeg gerne sige, at jeg er fortaler for det samme i dag, som før jeg blev kandidat til posten som kommissionsformand. Jeg mener, at det er nyttigt og nødvendigt, at Europa får en fælles sikkerheds- og forsvarsidentitet. Det er efter min mening vigtigt, og derfor gik jeg som premierminister ind for alt, hvad der kunne styrke denne europæiske enhed. Som udenrigsminister havde jeg desuden den ære at underskrive nogle af instrumenter, hvorigennem Portugal forpligtede sig til at skabe denne identitet, navnlig vores medlemskab af Eurofor og Euromarfor, der var de første skridt, Portugal tog i retning af aktiv deltagelse på dette område.
Det andet spørgsmål vedrører Kommissionens, Parlamentets og Det Europæiske Råds rolle. I den forbindelse vil jeg gerne gentage, hvad jeg har skrevet og sagt, inden jeg blev udpeget til denne post. Jeg har altid forsvaret Kommissionens rolle som overnational institution og ægte fællesskabsinstitution. På regeringskonferencen var jeg fortaler for tiltag, der gav Kommissionen større uafhængighed og troværdighed. På daværende tidspunkt vidste jeg ikke og kunne ikke engang forestille mig, at jeg ville blive udpeget til denne post, men jeg troede dengang som nu på, at fællesskabsmetoden er væsentlig. Det gælder nu mere end nogensinde, med 25 medlemsstater og 27, 28 eller endnu flere i fremtiden, at hvis vi begynder at arbejde udelukkende på regeringsplan - og jeg vejer mine ord omhyggeligt, men jeg siger det alligevel - kan det betyde enden på EU. Det kan blive resultatet, hvis vi begynder at arbejde udelukkende på regeringsplan. Vi kan ende med en gruppebaseret fremgangsmåde, med en balkanisering af grupperne i EU, hvor de stærke er oppe imod de svage, de rige imod de fattige, de centrale imod de fjernere områder og de store imod de små. Den eneste løsning er fællesskabsmetoden, som EU's stiftere - Jean Monnet, Robert Schuman, Konrad Adenauer, Alcide de Gasperi, Paul Henri Spaak og mange andre - var fortalere for. Derfor sagde jeg i min tale, at vi, selv om vi ikke ændrer værdier, kan ændre vores måde at efterleve disse værdier på. Fællesskabsmetoden og Kommissionens rolle er således væsenlige, og jeg mener derfor, at det positive partnerskab mellem Kommissionen og Europa-Parlamentet, som jeg nævnte tidligere, er vigtigt.
Et af de fremtrædende parlamentsmedlemmer, Daniel Cohn-Bendit, mente, at medlemmerne skulle straffe Rådet og vælte dets kandidat til posten som formand for Kommissionen. Jeg vil gerne sige, at hvis De ønsker at straffe Rådet, hr. Cohn-Bendit, er der andre meget mere praktiske og mindre besværlige måder at gøre det på end at straffe mig. Der er mange andre muligheder for at gøre det her i Parlamentet. Men Kommissionen kan blive Deres allierede, Parlamentets allierede, og jeg har allerede sagt, at jeg vil gøre alt for at sikre, at det sker, samtidig med at jeg respekterer den enkelte institutions beføjelser. Jeg har prøvet her i dag at vise min respekt for Parlamentet, ligesom jeg gjorde under høringerne i alle de politiske grupper. Det prøvede jeg også at gøre i Portugal i forbindelse med vores nationale parlament. Jeg kan love Dem, at jeg omhyggeligt vil overholde principperne om gennemsigtighed, som en række medlemmer, bl.a. fra Det Europæiske Liberale og Demokratiske Partis Gruppe, har nævnt. Hvis jeg bliver valgt, mener jeg derfor, at vi skal danne en dynamisk alliance mellem de institutioner, som står i spidsen for det europæiske projekt. Derfor sagde jeg, at selv om mit parti naturligvis har den ære at tilhøre en bestemt politisk familie, mener jeg ikke, at kommissionsformanden skal være formand for en bestemt politisk gruppe, men at han skal søge konsensus mellem alle dem, der grundlæggende tror på det samme europæiske projekt. Jeg kan genkende den samme europæiske overbevisning her i de forskellige politiske familier, uanset om det er Socialdemokraterne eller De Liberale, PPE-DE-Gruppen eller andre ærede medlemmer.
Derfor vil jeg gerne, som svar til visse medlemmer af Den Socialdemokratiske Gruppe og også Den Liberale Gruppe, sige, at min holdning hverken er dogmatisk eller partibestemt. Det mener jeg, at jeg viste, da jeg som den eneste regeringschef støttede en socialdemokratisk politikers kandidatur til posten som formand for Kommissionen, og det gjorde jeg, fordi jeg var overbevist om, at han var en god kandidat. Kan man forestille sig et bedre bevis på, at jeg hverken har en dogmatisk eller partibestemt holdning? Hvis jeg bliver valgt, vil jeg samarbejde med de forskellige politiske familier, men selvfølgelig mest med dem, der tror på det europæiske projekt, og jeg vil slutte med følgende anmodning: Lad være med at gøre grin med min holdning til sociale spørgsmål. Som premierminister var jeg nødt til at handle i overensstemmelse med, hvad jeg mente hastede mest, men det, som haster mest, er ikke nødvendigvis det vigtigste. Jeg prioriterer sociale og kulturelle spørgsmål højere end økonomiske. Men jeg har engang sagt, at hvis vi skal nå vores målsætninger i forbindelse med social retfærdighed, som jeg prioriterer højere end noget andet, er vi nødt til at træffe øjeblikkelige økonomiske og finansielle foranstaltninger. Det er min vision for Europa. Derfor ser jeg ikke kun Lissabon-dagsordenen som en dagsorden for konkurrenceevne. Konkurrenceevne er naturligvis nødvendig, men det er social samhørighed og bæredygtig udvikling, herunder miljøbeskyttelse og en europæisk miljøpolitik, også. Da jeg præsenterede min dagsorden for et europæisk partnerskab i dag, udtalte jeg mig derfor generelt om tre vigtige områder: velstand, solidaritet - som jeg lægger særlig vægt på - og sikkerhed. Jeg tænker ikke kun på solidaritet mellem de forskellige regioner, så vi reagerer på de nye medlemsstaters behov, men også på solidaritet mellem de forskellige samfundsgrupper og -klasser med særlig fokus på de dårligst stillede. Det er min vision. Jeg mener, at det er muligt at samle disse komponenter. Jeg vil gerne gentage, at jeg er en reformvenlig centrumsmand, der ønsker at arbejde hånd i hånd med Parlamentet, og som tror på, at Europa kan bygges med tilstrækkelig vilje. Jeg behøver Deres støtte for at kunne give Kommissionen autoritet og troværdighed, ikke for at forsvare Kommissionens territorium eller svælge i institutionel egoisme, men fordi Kommissionen er den institution, som repræsenterer EU's overordnede interesser og fælles bedste, og den har således en naturlig sammenfaldende interesse med Europa-Parlamentet, som er alle de europæiske borgeres stemme. Hvis jeg vinder Deres tillid, er det den retning, jeg agter at arbejde i.
Formanden.
   - Forhandlingen er afbrudt. Den fortsætter i morgen kl. 9.00(1).
(2) 

