2009 m. vasaros miškų gaisrai (diskusijos)
Pirmininkė
Kitas klausimas - Komisijos pareiškimas dėl 2009 m. vasaros miškų gaisrų.
Stavros Dimas
Ponia pirmininke, pirmiausia norėčiau išreikšti savo paramą asmenims, nukentėjusiems nuo neseniai vykusių miškų gaisrų.
Šią vasarą Bendrija labai prisidėjo gesinant daugelį sudėtingų miškų gaisrų, kilusių įvairiose valstybėse narėse. Bandomasis ES kovos su miškų gaisrais taktinių rezervo pajėgų projektas atliko svarbų vaidmenį. Nuo miškų gaisrų nukentėjusioms valstybėms narėms suteikta pagalba.
Taip pat ypač norėčiau padėkoti Europos Parlamentui, už tai, kad pritaršio bandomojo projekto finansavimui. Šiuo projektu įgyvendinta nedideldalis Michaelio Barnier pranešime pateiktų pasiūlymų ir minčių,. Norėčiau jam padėkoti.
Vykdant bandomąjį projektą labai sustiprintas Bendrijos civilinės saugos sistema ir padidintos galimybės padėti nukentėjusioms nuo stichinių nelaimių šalims.
Europos bendrijos civilinės saugos sistema pasinaudojo Prancūzija, Italija, Ispanija ir kitos Europos Sąjungos valstybės narės tiekdamos priešgaisrines aviacines priemones Graikijai, Italijai, Portugalijai ir kitoms šalims. Iš tikrųjų bandomuoju projektu siekiant sukurti nepriklausomą Bendrijos ugniagesių komandą, pirmą kartą gesinant gaisrus drauge su Graikijos, Portugalijos ir Prancūzijos lėktuvais dalyvavo ir du Bendrijos priešgaisriniai lėktuvai.
Dėl šių neseniai įvykusių gaisrų daug politikų, mokslininkų, žurnalistų ir paprastų piliečių vėl ėmreikalauti sukurti specialiąsias priešgaisrines pajėgas Europos lygmeniu, kurios galėtų būti tiesiogiai įtraukiamos ir veiksmingai naudojamos, kai nepakanka šalies priešgaisrinių priemonių.
Įdėta daug pastangų siekiant sukurti nepriklausomas kovos su miškų gaisrais pajėgas. Kaip minėjau, Europos Parlamento parama buvo lemiamas veiksnys. Atsirado galimybgauti lėšų priešgaisrinių lėktuvų nuomai. Pirmą kartą prižiūrint Europos Komisijai šią vasarą birželio 1 d.-rugsėjo 30 d. įsteigėme ir panaudojome aviacines priešgaisrines pajėgas - Europos Sąjungos kovos su miškų gaisrais taktines rezervo pajėgas, kurių lėktuvai dalyvavo gaisrų gesinimo operacijose įvairiose šalyse. Tiksliau sakant jos buvo mobilizuotos šešiose iš devynių įvykio vietų, kur prireikBendrijos civilinės saugos sistemos paramos.
Iš tikrųjų prie Graikijos, Portugalijos, Italijos bei kitų šalių nacionalinių oro pajėgų prisijungBendrijos priešgaisriniai lėktuvai, skraidantys su Europos Sąjungos, o ne su valstybės narės vėliava.
Šio bandomojo projekto tikslas buvo ne pakeisti turimus šalies išteklius, o užpildyti esamas valstybių narių aviacijos spragas. Kaip minėjau, šiais metais rezerviniai lėktuvai panaudoti Portugalijoje, pietų Prancūzijoje, Korsikoje, Italijoje ir Atikoje, Graikijoje, kur kilo didžiausi gaisrai. Šių lėktuvų bazįsikūrusi Korsikos saloje, esančioje Viduržemio jūros regiono viduryje.
Manau, kad skubiai reikia sukurti nepriklausomas pajėgas kovai su stichinėmis nelaimėmis Bendrijos lygmeniu. Tikimės, kad šis bandomasis projektas taps ateities Europos greitojo reagavimo pajėgų kovojant su miškų gaisrais ir kitomis stichinėmis ar žmonių sukeltomis nelaimėmis pagrindu.
Žinoma, nuomonės dėl miškų gaisrų skiriasi. Kai kas remiasi subsidiarumo principu miškų išteklių valdymo ir apsaugos sektoriuje. Taip pat abejojama dėl didesnių įgaliojimų suteikimo Komisijai civilinės saugos sektoriuje. Be to, kai kas ginčija, kad Europos priešgaisrinės pajėgos sudarytų klaidingą saugumo jausmą daugelio valstybių valdžios institucijoms, kurios nustotų skirti lėšų būtiniems žmogiškiesiems priešgaisriniams ištekliams ir dar svarbiau - gaisrų bei kitų stichinių nelaimių prevencijai.
Be šių nuomonių, taip pat yra nemažai praktinių, derinimo problemų, ypač miškų gaisrų klausimu. Pvz., kokie kriterijai ir prioritetai bus taikomi apibrėžiant Europos oro pajėgų priešgaisrinių dalinių naudojimą gaisrams prasidėjus šalyse tuo pat metu, kaip, pvz., Portugalijoje ir Graikijoje.
Bet kuriuo atveju visi šie klausimai nagrinėjami Europos Komisijos ataskaitoje dėl bandomojo projekto taikymo šią vasarą, pateiktoje svarstyti Ministrų Tarybai ir Europos Parlamentui.
Reikės įtikinti Tarybą, Europos Parlamentą ir Komisiją bendradarbiauti kuriant šią sistemą. Suprantama, kad valstybės narės taip pat turi paisyti savo įsipareigojimų informacijos, švietimo ir prevencijos srityse.
Dar keletą žodžių pasakysiu apie Bendrijos civilinės saugos sistemą, sukurtą 2001 m., bet pirmaisiais metais mažai naudotą. Nuo 2005 m. šios sistemos naudojimas išaugo penkis kartus - apie 50 proc. Europos Sąjungoje ir 50 proc. už jos ribų. Bendrijos civilinės saugos sistema padėjo labai pagerinti koordinavimą ir pagalbos teikimą.
Visi žino, koks svarbus buvo mūsų dalyvavimas cunamio ir uragano Katrina atvejais. Po šių įvykių mes pirmieji nusiuntėme specialistų į nelaimės zonas. Tačiau, kaip minėjau pirmiau, dar daug ką reikia nuveikti. Kiekvienas, perskaitęs Michaelio Barnier pranešimą, pamatys, kaip labiau galime tobulinti civilinę saugą ir, aišku, aplinkosaugą Europos piliečių naudai.
Theodoros Skylakakis
Ponia pirmininke, kiekvienais metais pietų Europoje sunaikinama 400 000 ha miško. Tai yra didelio masto nuolatos pasikartojanti nelaimė, kuri dar stiprės keletą dešimtmečių. Kad ir kaip bandytume mažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, dar mažiausiai 30-40 metų klimato padėtis blogės, ypač pietų Europoje, kur miškai menkai apsaugoti. Ši patirtis bus neigiama. Ateityje susidursime su didesniais gaisrais ir rimtesniais pavojais.
Įprastomis sąlygomis kova su gaisrais yra pačių valstybių atsakomybir pareiga. Pietų Europoje valstybės narės sėkmingai užgesina dešimtis tūkstančių gaisrų per metus. Tačiau, kiekvienai metais dėl išskirtinių aplinkybių kilus didžiulio masto gaisrams, prireikia kitų šalių pagalbos ir solidarumo.
Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) pasiūlytame sprendime remiamasi šiais nustatytais faktais, kurie, be kitų dalykų, rodo, kad skubiai reikia sukurti greitojo reagavimo pajėgas, kaip minėjo Komisijos narys Stavros Dimas ir savo pranešime pasiūlMichael Barnier.
Tai rodo, kad reikia lanksčiai ir skubiai sutelkti Europos solidarumo fondo lėšas, pirmenybę teikiant miškų gaisrų gesinimui pietų Europoje pagal šiuo metu svarstomą ES veiksmų planą dėl prisitaikymo prie klimato kaitos, ir reikia, kad Komisija kuo greičiau pateiktų pasiūlymą dėl Europos Sąjungos kovos su stichinėmis nelaimėmis politikos.
Mano šaliai, o ypač paveiktiems jos piliečiams, svarbu, kad Europos Parlamentas patvirtintų šį sprendimą. Svarbu, kad šis Parlamentas parodytų, jog supranta šio klausimo svarbą pietų Europai.
Anni Podimata
Ponia pirmininke, pone Komisijos narį, šiais metais vėl pasikartojo miškų gaisrai, kurie šį kartą turėjo dar liūdnesnių padarinių. Kiekvieną rudenį čia grįžę po pertraukos diskutuojame apie nuniokotų rajonų atkūrimą ir pagalbą nukentėjusiems žmonėms.
Šiais metais ir vėl sielojamės dėl Graikijoje išdegusių šimtų tūkstančių hektarų miškų ir nesuskaičiuojamų ekologinių bei ekonominių nelaimių. Ispanija, Portugalija, Italija ir Prancūzija irgi nukentėjo nuo panašaus masto nelaimių.
Gerb. Komisijos nary, aiškus vienas dalykas, apie kurį užsiminėte: atrodo, kad nesugebame pasimokyti iš nesenų praeities klaidų. Jau šešerius metus kalbame apie bendras Europos civilinės saugos pajėgas. Tai nuolatinis Europos Parlamento prašymas, tačiau jo svarba nuvertinama dėl kai kurių valstybių vyriausybių klaidų: projekto klaidos ir klaidos taikant pirmumo programas bei prevencines priemones, nesugebėjimas arba nenoras priimti griežtus teisės aktus dėl privalomo nuniokotų miškų plotų atželdinimo ir visų turimų išteklių nepanaudojimas atlyginant žalą nukentėjusiems žmonėms.
Be civilinės saugos pajėgų, tiesioginis Solidarumo fondo išteklių panaudojimas Europos lygmeniu, o dar svarbiau, atsisakymas jiems taikyti biurokratines priemones, privalo būti svarbiausi Komisijos prioritetai.
Pagaliau, gerb. Komisijos nary, žinote geriau už mus visus, kad susiduriame su naujos kartos gaisrais, vadinamaisiais didelio intensyvumo gaisrais, tiesiogiai susijusiais su klimato kaita ir labiausiai kenkiančiais Viduržemio jūros regiono ir pietų Europos miškams. Todėl turime nedelsiant pertvarkyti miškų apsaugą šalių ir Bendrijos lygmenimis, gaisrų prevenciją ir kovą su gaisrais pritaikydami prie naujų aplinkybių ir įtraukdami šias veiklos kryptis į taikomų priemonių struktūrą, kad valstybės narės galėtų spręsti klimato kaitos problemą.
Izaskun Bilbao Barandica
Ponia pirmininke, pone Komisijos nary, labai dėkoju už paaiškinimus.
Iš tikrųjų manau, kad Bendrijos politika pirmiausia reikalinga siekiant užkirsti kelią kylantiems gaisrams, kurie siautėjo visą vasarą.
Kalbą norėčiau pradėti prisimindamas keturis ugniagesius, žuvusius birželio mėn. Horta de Sant Joan, Taragonoje, ir pareikšdamas užuojautą jų šeimoms ir kolegoms.
Mums reikalinga ne tik prevencija, bet ir koordinavimo politika. Privalome nepamiršti, kad esama įtarimų, jog dauguma gaisrų kilo dėl spekuliatyvios politikos ir plėtros ketinimų. Manau, kad turime veikti Europoje ir skatinti saugumą tiriant ir nustatant baudas už nusikaltimus aplinkai. Taip pat turėtume įvertinti galimybę panaudoti Europos arešto orderį nusikaltusių asmenų atžvilgiu.
Specialistams reikia išteklių, kad jie galėtų kurti pažangias priemones, matuoti orų permainas, vėjo stiprumą ir temperatūrą ir dirbtų palankiomis sąlygomis, nes galiausiai jie užtikrina mūsų saugumą.
Michail Tremopoulos
Ponia pirmininke, įdomu, kad šiuo klausimu, keliančiu nerimą visai pietų Europai, kur didžiuliai miškų gaisrai nuolat sunaikina milžiniškus plotus ir neigiamai veikia žmonių gyvenimo kokybę, biologinę įvairovę, regioninę plėtrą ir gyventojų ateitį, daugiausia kalba graikai.
Dažnai miškų gaisrai, kaip ir neseniai įvykę Graikijoje, kyla dėl blogai suplanuotos ir prieštaringos miškų ūkių ir gyvenamųjų namų statybos politikos, kuria skatinami tyčiniai padegimai ir neteisėti veiksmai siekiant įsigyti žemės buvusių miškų vietoje. Deja, abi pagrindinėd partijos mėgino sušvelninti ir susilpninti Konstitucijoje įtvirtintą miškų apsaugą.
Nuolat daromas spaudimas dėl žemės naudojimo paskirties pakeitimo, gyvenamųjų rajonų plėtra ir, žinoma, nekontroliuojami šiukšlių sąvartynai, kurie sudeginami arba sudega spontaniškai, drauge su klimato kaita, kai kurių žmonių naudojami kaip pasiteisinimas, šiandien didina stichinių nelaimių galimybę.
Todėl pasitelkiant koordinuotą bendradarbiavimą reikia daugiau dėmesio skirti prevencijai, apsaugai ir skubiam rizikos valdymui Europos lygmeniu. Tokiomis priemonėmis privalome užtikrinti tvarios ir bendros Europos politikos taikymą ir garantuoti, kad Sanglaudos fondo, Regioninės plėtros fondo ir Solidarumo fondo lėšos, skirtos rizikos prevencijai ir valdymui bei nuniokotų rajonų atkūrimui, iš tikrųjų būtų naudojamos racionaliai ir tvariai.
Sunaikintiems plotams atkurti skirtos lėšos turi būti naudojamos taikant racionalias miškų atželdinimo priemones ir mokslinius tyrimus. Turime pabrėžti, kad jų turi skirti valstybės narės tais atvejais, kai nustatoma, kad sunaikintų miškų plotų paskirtis pakeista - gyvenamųjų namų statybai ir turizmo plėtrai.
Dar prieš dvejus metus Parlamentas patvirtino rezoliucijas su rekomendacijomis dėl gamtinių pavojų prevencijos ir skubių veiksmų, kurios, deja, nebuvo veiksmingai įgyvendintos. Manome, kad ilgalaikmiškų ir biologinės įvairovės apsauga galima tik tada, jeigu gyvybiškai svarbią rizikos prevencijos ir valdymo politiką vykdysime valstybių, regionų ir vietos lygmenimis, aktyviai įtraukdami vietos bendruomenes, išlaikydami žmones kaime, kurdami naujas "ekologiškas" profesijas, suteikdami galimybę mokytis visą gyvenimą ir rengdami tam žmones bei stiprindami miškų priežiūros tarnybas, daugiausio dėmesio skiriant savanoriškoms kovos su miškų gaisrais komandoms.
Pagaliau turime labiau stengtis kurdami veiksmingesnes greitojo reagavimo į stichines nelaimes priemones, stiprindami nuolatines civilinės saugos pajėgas, kurias paminėjo Stavros Dimas, bei daugiau atsižvelgdami į Michaelio Barnier pranešimo išvadas. Šiandien teikiame Europos Parlamentui rezoliuciją tikėdamiesi, kad bendrai veikdami ir bendradarbiaudami su valstybėmis narėmis užtikrinsime stichinių nelaimių prevenciją ir valdymą bei veiksmingiau naudosime šiam tikslui skirtas Europos Sąjungos lėšas. Privalome tai padaryti dėl savo vaikų.
Nikolaos Chountis
Ponia pirmininke, mano šalyje, Graikijoje, trejus metus iš eilės nuniokojami didžiuliai plotai. 2007 m. kilę gaisrai - didžiausia tokio pobūdžio tragedija. Šių metų gaisrai šiaurės rytų Atikoje rodo, kokios ribotos priešgaisrinės saugos ir aplinkosaugos sistemos.
Norėčiau priminti Parlamentui, kad Atėnai - Europos sostinė, kurioje gyventojams tenka mažiausiai žalumos, kurioje yra didžiausia atmosferos tarša. 2007 ir 2009 m. gaisrai tik padidino šią aplinkosaugos problemą.
Dėl pietų Europoje įvykusių nelaimių galėtume kaltinti ir klimato kaitą. Tačiau tiek valstybių politikoje, tiek Europos Sąjungos politikoje yra trūkumų -klimato kaita tinkamai neįtraukiama į aplinkosaugos strategiją.
Graikijos valdžios atstovai leidžia naudoti išdegusius plotus ir pasisavinti valstybinę žemę, o ES fondų reikalavimai nelankstūs. Todėl, gerb. Komisijos nary, norėčiau paklausti, ar Europos Komisija ketina prisidėti prie miškų apsaugos šalyje užtikrinimo imantis institucinių priemonių nedelsiant pradėdama miškų žemėlapių rengimo ir patvirtinimo procedūrą, nes jei šiuos žemėlapiuos jau būtume turėję, galbūt būtų pavykę išvengti šio padegimo?
Ar Komisija ketina tiesiogiai bendrai finansuoti kovos su potvyniais ir erozija, užkertant kelią naujoms nelaimėms nukentėjusiuose rajonuose? Ar ji ketina finansuoti tinkamą miškų atželdinimą, nes per mažai atželdinama miškų, kad galėtume padengti padarytą žalą. Galiausiai, ar Europos Komisija ketina aptarti su naująja vyriausybe, suformuota po naujųjų rinkimų Graikijoje, galimybsukurti miesto parką prie senojo Elinikono oro uosto, kuris suteiktų tyro oro Atikai?
Labai jums dėkoju ir geriausi linkėjimai Komisijos nariui vardo dienos proga, kaip sakoma Graikijoje.
Niki Tzavela
Ponia pirmininke, pone Komisijos nary, labai džiaugiuosi jus matydamas ir girdėdamas jūsų kalbą. Manau, kad ši kalba yra atsakas į laišką, kurį išsiuntėme jums antrąją gaisrų dieną, siūlydami bendrai veikti pietų Europoje užkertant kelią gaisrams ir juos gesinant bei teikdami kitų išsamių pasiūlymų.
Taip pat norėčiau pridurti, kad džiaugiuosi matydamas, kad visi EP nariai iš Graikijos ir Ispanijos partijų atsiliepį kvietimą bendrai dalyvauti Europos Parlamente stengiantis parengti Europos kovos su stichinėmis nelaimėmis strategiją.
Pone Komisijos nary, atrodytų, kad gaisrai ir potvyniai yra klimato kaitos padariniai. Dabar tai svarbiausias struktūrinis reiškinys, nes gaisrai ir potvyniai, kurių liudininkai esame, yra struktūrinis reiškinys.
Neturėtume galvoti apie vidutinės trukmės ir trumpalaikes priemones. Turime padėti pamatus ilgalaikei strategijai. Todėl Viduržemio jūros regiono valstybių vyriausybės turėtų sujungti savo pastangas įtikindamos mūsų šiaurės šalių partneres, jog minėta sistema reikalinga ir pagal subsidiarumo, ir pagal solidarumo principus.
Pone Komisijos nary, žinau, kad šiaurės Europoje turite problemų dėl subsidiarumo. Tikiuosi, kad stichinių nelaimių reiškinys palies tik pietų Europą, bet labai bijau, kad dėl greitai vykstančios klimato kaitos kitos stichinės nelaimės gali pasiekti šiaurės Europą. Buvome visiškai teisūs siūlydami parengti šią strategiją, siekdami užkirsti kelią stichinėms nelaimėms ir jas įveikti.
Šiuo metu mūsų nedidelis dalinys įsikūręs Korsikoje. Jis puikiai dirbo šią vasarą. Už aplinką atsakingas Komisijos narys skubiai turi jį didinti ir paremti savo rekomendacijoje šiuo klausimu, skirtoje Komisijai ir Tarybai. Norėčiau paraginti EP narius iš pietų šalių bendradarbiauti su savo vyriausybėmis ir paremti Stavro Dimo rekomendacijas Komisijai ir Tarybai, nes tai naudinga visoms pietų šalims.
Išnagrinėjau Europos liaudies partijos (Krikščionių demokratų) pasiūlymą dėl rezoliucijos ir jam pritariu. Džiaugiuosi, kad ji pasiūlšią rezoliuciją. Norėčiau dar kai ką pridurti prie PPE pasiūlymo dėl rezoliucijos. Dėl prasidėjusios klimato kaitos ir jos padarinių - gaisrų bei potvynių - Komisija turėtų Kopenhagos konferencijoje ypač pabrėžti būtinybę parengti stategiją, skirtą užkirsti kelią stichinėms nelaimės ir jas įveikti, skirti lėšų stichinių nelaimių prevencijai ir sumažinimui, stiprinant pavyzdinį ES miškų gaisrų taktinį rezervo dalinį.
Tikimės, kad Europos strategija, skirta užkirsti kelią stichinėms nelaimėms ir joms įveikti, bus vienas svarbiausių Kopenhagos konferencijos darbotvarkės klausimų.
Franz Obermayr
(DE) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, niekada neturėtų būti leista Europoje pasikartoti tam, kas šią vasarą įvyko Graikijoje. Vien Graikijoje siautėjo iš viso 75 gaisrai, šešių iš jų nebuvo galima suvaldyti, kaip girdėjome šiandien, didžiausi gaisrai buvo į šiaurę nuo Atėnų, arti sostinės. Tik dėl narsių ir nesavanaudiškų pirmiausia savanoriškų ugniagesių komandų ir kitų savanoriškų organizacijų pastangų daugelyje regionų gaisrai negalėjo siautėti nevaldomai ir žuvusių žmonių skaičius buvo minimalus.
Todėl aš labai vertinu savo bendražygius, savanoriškas ugniagesių komandas, kurių įranga, mandagiai tariant, dažnai nebuvo moderniausia, kaip girdėjome. Vartodamas žodžius "kolegos" ar "draugai", aš tai darau dėl to, kad pats dešimtmečius buvau Austrijos savanoriškos priešgaisrinės organizacijos narys, taigi jaučiu absoliutų prijautimą jų pastangoms ir išgyvenu tai, ką išgyveno jie.
Leiskite pereiti prie Komisijos pastabų. Manau, kad puiku, jog Europos pajėgos turėtų padėti ten, kur vietos ugniagesiai negali susitvarkyti vieni. Tačiau esu įsitikinęs, kad sena patarl"Padėk sau ir tau padės Dievas" yra svarbi aksioma, ir dėl tos priežasties taip pat manau, kad labai svarbu kurti civilinės apsaugos mechanizmus. Viskas, ką šiuo atžvilgiu galiu padaryti - rekomenduoti ir primygtinai reikalauti, kad būtų naudojamasi esama praktine patirtimi, visų pirma vidurio Europoje, Vokietijoje ir Austrijoje, kur, galima sakyti, yra visos šalies mastu veikiančios savanoriškos sistemos, savanoriškos ugniagesių komandos, išbandytos ir patikrintos per šimtmetį.
Pats būdamas ugniagesys, taip pat būčiau laimingas užmezgęs ryšius su regioninėmis ir nacionalinėmis savanoriškomis ugniagesių komandomis. Tokiais atvejais taip įdomu padaryti ką nors pačiam, ir jei tai yra pageidautina, aš galiu pasiūlyti su mūsų draugais graikais atlikti bandomąjį projektą sukurti savanorišką ugniagesių komandą pasirinktame regione ar savivaldybėje. Taip pat būčiau laimingas aktyviai galėdamas padėti ir dalyvauti tokiame projekte kartu su savo kolegomis iš Aukštutinės Austrijos provincijos ugniagesių asociacijos.
Michel Barnier
(FR) Ponia pirmininke, ponia Komisijos nary, ponios ir ponai, žinoma, norėčiau padėkoti Komisijos nariui S. Dimui už jo dalyvavimą ir atsakymus ir už dėmesį, kurį jis toliau skiria šioms nelaimėms.
Mes daug nuveikėme kartu, kai Pirmininkas J. M. Barroso paprašmanęs parengti ataskaitą, kurią jis taip pat paminėjo, dėl Europos civilinės apsaugos pajėgų sukūrimo.
Šią ataskaitą pateikiau 2006 m. gegužės 9 d. Kai dar kartą ją perskaičiau ir matau visas įvykusias nelaimes, suprantu, kad tai vis dar aktualu.
Ponia N. Tzavela, akivaizdu, tai ne tik Graikija. Paveikiama kiekviena šalis ir, norėčiau pridurti, kad esama ne tik stichinių nelaimių, bet ir žmogiškųjų nelaimių, sukeltų žmonių. Aš galvoju apie nelaimę jūroje, - Erika ir nesuskaičiuojama daugybkitų, - apie tokias pramonines nelaimes, kokia įvyko Černobilyje. Yra ir kitų stichinių nelaimių, ne tik gaisrai. Aš galvoju apie cunamius. Vieną dieną cunamio galime sulaukti Viduržemio jūroje, tokio, koks buvo XX a. pradžioje, visiškai sugriovęs Mesinos miestą.
Atvirai sakant, ponia Komisijos nary, ponios ir ponai, priemonės, kurias mes naudojame, nepakankamos tokioms nelaimėms, kurios bus dar didesnės dėl dvigubo klimato šilimo ir transporto poveikio. Vadinasi, tai yra priežastis, kodėl, kaip aš manau, mes turėtume būti ambicingesni.
Aš dėkingas Komisijai, Komisijos nariui S. Dimui ir visoms jo komandoms iš generalinio direktorato, kurie paleidžia civilinės apsaugos mechanizmą. Aš tikiu, kad turime eiti toliau. Įmanoma daugiau bendradarbiauti su tomis valstybėmis narėmis, kurios to nori. Jei mes būsime ne 27 valstybės, kurios sudarys šias civilinės apsaugos pajėgas, galime pradėti nuo dvylikos ar penkiolikos. Tada pamatysite, kad tai paveikia kiekvieną.
Sudarydamas nelaimių sąrašą galiu pasakyti, kad paveikiamas kiekvienas: 2002 m. Vokietijoje kilę potvyniai, didelės pandemijos, taip pat terorizmas. Štai kodėl, pone Komisijos nary, aš norėčiau, kad Komisija imtųsi iniciatyvos eiti toliau ir pasiūlytų valstybėms narėms eiti toliau. Mūsų Parlamentas, Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetas ir Saugumo ir gynybos pakomitetis rems jus imantis šių aktyvių iniciatyvų.
Edite Estrela
(PT) Ponia pirmininke, pone Komisijos nary, ir vėl čia kalbame apie gaisrus, nes kasmet gaisrai sunaikina dalį Europos miškų. Esant klimato kitimui ir visuotiniam atšilimui ateitis neatrodo gražesnė.
Stichinių nelaimių negalima išvengti, bet galima joms užkirsti kelią. Galime tai nedelsdami padaryti sumažindami išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį ir parengdami tinkamą miškininkystės politiką, kurioje būtų pripažįstamos daugeriopos aplinkos apsaugos paslaugos, kurias atliktų miškai, ypač kaip anglies absorbentai.
Sąžiningai kalbant, Europos civilinės apsaugos mechanizmas veikia geriau ir kelios valstybės narės dėjo daug pastangų ir daug investavo į priešgaisrinę apsaugą ir greitojo reagavimo kovą su gaisrais. Pvz., mano šalyje, Portugalijoje, patvirtintas planas, į kurį įtrauktas šalies suskirstymas zonomis, sudarytas specialus biudžetas kovai su gaisrais, persvarstyti teisės aktai ir parengta išdegusių vietų atkūrimo programa. Ir vis tiek pas mus kyla gaisrų.
Visos valstybės narės, kurias paveikia gaisrai, turi veikti daugiau ir geriau, o Europos Komisija taip pat turi patvirtinti pasiūlymus, kuriuos Europos Parlamentas pateikkelete rezoliucijų. Yra keli dokumentai, kuriuose nurodomi sprendimai. M. Barnier dokumentas ir kiti Parlamento pateikti dokumentai čia jau minėti. Aš pats buvau pranešėjas stichinių nelaimių klausimais Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitete ir taip pat pateikiau kelis pasiūlymus.
Toms valstybėms narėms, kurios teigia, kad dėl finansinių priežasčių negali labai greitai patobulinti mechanizmo, reikia pasakyti, kad prevencija yra pigesnuž gydymą. Taip pat labai svarbu, kad Kopenhagos konferencijoje būtų pasiektas susitarimas dėl kovos su klimato kaita - ambicingas susitarimas, ir, pone Komisijos nary, mes vis dar laukiame gaisrų direktyvos, panašios į tą, kuri pateikta dėl potvynių.
François Alfonsi
(FR) Ponia pirmininke, šią vasarą nuo labai didelių gaisrų nukentėjo ir Korsika, taip pat kaip ir Sardinija, Katalonija, Graikija, Kanarų salos ir dar daugelis kitų Europos regionų.
Kalbant apie nelaimės ištiktus gyventojus, pirmiausia, mūsų frakcija prašytų, kad Europos solidarumas būtų garantuotas įgyvendinant Solidarumo fondą.
Ką Komisija ketina šiuo atžvilgiu daryti? Tai pirmas klausimas, kurį norėčiau pateikti Komisijos nariui.
Liepos 23 d. Korsikoje karštis buvo išskirtinis: 44 laipsniai, labai sausas oras ir labai stiprus sirokas. Tokiomis aplinkybėmis, kurios kartosis dar dažniau dėl visuotinio atšilimo, vietos ištekliai visiškai išnaudoti, nepaisant to, kad ankstesniais metais oro sąlygos buvo švelnesnės ir Korsikoje gaisrų nebuvo.
Man pamoka yra paprasta: susidarius tokioms oro sąlygoms, sąlygoms, kurias galima numatyti, kurias galima prognozuoti, mes turime sugebėti pasikliauti Europos civilinės apsaugos pajėgų, tokių, kokios rekomenduotos M. Barnier ataskaitoje, pagalba ir kurios leistų visų pirma kovoti su prasidedančiais gaisrais prieš jiems tampant nevaldomiems, nes vėliau jau būna per vėlu. Į mišką patekęs gaisras baigiasi tik tada, kai išdega visas miškas.
Todėl mums svarbu siekti gerokai daugiau negu bandomasis projektas, kurį paminėjote, pone Komisijos nary. Ką Komisija planuoja daryti, kad kuo greičiau įgyvendintų šias civilinės apsaugos pajėgas, kurios faktiškai būtų pajėgios susitvarkyti su didžiule aplinkos apsaugos ir labiausiai gaisrų gesinimo Viduržemio jūros regione užduotimi, su kuria susiduria visi europiečiai?
Ar teisybė, kad 2010 m. biudžete nenumatyta lėšų šioms pajėgoms?
Mes pateikėme su tuo susijusį pakeitimą. Tikėkimės, kad didelės frakcijos ir visų pirma M. Barnier Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija sutiks padėti mums užtikrinti šio pakeitimo priėmimą.
Georgios Toussas
(EL) Ponia pirmininke, gaisrai yra labai politinproblema, kuri labai aštria forma pasireiškia tokiose šalyse kaip Portugalija, Ispanija, Prancūzija, Italija ir Graikija, o padariniai būna skaudūs ir žmonėms, ir aplinkai.
Kalbant apie mūsų patirtį Graikijoje, šiaurės rytų Atikoje, Kitaironoje, Evijoje ir kituose Graikijos regionuose siautėję gaisrai, sukėlę nesuskaičiuojamų nuostolių, yra ES ir kaitaliojamų mūsų vyriausybių, kurios nori žemės, miškų ir kalnų kaip kapitalistinės ekonomikos prekių, padegimų politikos rezultatas.
Labai pavojinga politika suteikia ginklus padegėjams, kurie ir vėl veiksuderintai, jei reikėjo numalšinti degančių vietovių gyventojų pasipiktinimą ir skundus. Aiškiai kalbėkime apie vieną dalyką: jei nebus sprendžiama pagrindinkomercinimo ir žemės paskirties keitimo problema, joks mechanizmas, kad ir kaip gerai aprūpintas naujausiais ištekliais, negalės padėti sustabdyti šios didelės problemos, dėl kurios griaunama aplinka ir visos planetos ateitis apskritai.
Pirmieji tragiški šios politikos padariniai buvo 2009 m. rugsėjo 12 d. Evijoje, vos prieš kelias dienas, kai katastrofiški potvyniai praūžper gaisrų nuniokotą Eviją. Dėl nepakankamų kovos su potvyniu darbų ir netvirto (dėl gaisrų) dirvožemio, kartu su stipriu lietumi, žuvo vienas žmogus, didžiulžala padaryta kaimams, keliams, tiltams ir kitai infrastruktūrai. Staigus lietus nepaaiškina tokio sugriovimo lygio. Neatsitiktinai, kaskart ištikus stichinei nelaimei, darbininkai aukoja gyvybes ir mato savo nieko vertą gyvenimą ir nuniokotą aplinką.
Skubiai reikia finansuoti tiesiogines žalos registravimo priemones ir mokėti kompensacijas nukentėjusioms darbininkų šeimoms ir ariamos žemės bei gyvulininkystės ūkininkams, nekeičiant žemės paskirties, taip pat tam, kad išdegusios vietos vėl būtų apsodintos miškais. Didelių privačių žemių kalnuose ir miškuose nuosavybtaip pat turėtų pereiti vyriausybei, o miškininkystės komitetai turėtų būti restruktūrizuoti ir pagerinti...
(Pirmininknutraukkalbėtoją)
Mario Mauro
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, nekyla jokių abejonių, kad biudžeto priemonė, kuria Europos Sąjunga pasirūpino tokiam svarbiam kaip šis klausimui spręsti, yra naudinga, - aš kalbu apie Solidarumo fondą, - bet taip pat tiesa, kad mes nuo 2007 m. vis pabrėžėme lankstumo klausimą, kai manėme, kad tinkama kritikuoti naują požiūrį, taikomą patvirtintus šią biudžeto priemonę.
Labai svarbu, kad šios priemonės valdymas būtų kuo lankstesnis, kad būtų galima spręsti problemas, kurios kasdien vis keičiasi. Pvz., žinoma, teisinga, kad valstybių narių reikalaujama pateikti su įvykiais susijusius dokumentus per labai trumpą laiką, - dešimt savaičių ir ne ilgiau, - bet kodėl tada tas pats terminas netaikomas atsakymui joms?
Kartu mes suprantame, kad nors tam tikrais būdais žalos mastas yra svarbu, jis turi būti apskaičiuojamas proporcingai tam, su kuo turi susidoroti kiekviena teritorija, kad galėtume suprasti ir rasti tai, ko reikia skirtingoms gyventojų grupėms. Būtent dėl šios priežasties Parlamentas, kartu su Biudžeto komitetu ir kitais komitetais, jau seniai teikia pastabas, kurios, tiesą sakant, teikiamos Tarybai, tačiau Taryba apsimeta jų nematanti. Jei galima persvarstyti lankstumo aspektą, tai reiškia, kad Solidarumo fondas, kaip priemonė, gali būti patobulintas ir tapti veiksmingesnis, ir taip leisti spręsti dideles problemas, su kuriomis mes vis labiau susiduriame.
Taigi, Komisijos nary, prašymas būtų visiškai atsižvelgti į šios rezoliucijos 3 ir 11 dalis, kad lankstumo aspektas būtų vertinamas ne kaip valstybių narių prašymas daryti viską, ką jos nori, kad būtų tikros, jog gaus atsakymą, bet prašymas pakeitimus vertinti protingai, taip užtikrinant, kad ši priemonbūtų visiškai veiksminga.
Andres Perello Rodriguez
(ES) Ponia pirmininke, pone Komisijos nary, tikrai nekyla abejonių, kad pastaraisiais metais padaryta pažanga, bet nepaisant visos padarytos pažangos, Europos Sąjungos pietindalis vis labiau liepsnoja. Taigi Parlamento patvirtinta rezoliucija negali būti dar viena rezoliucija, kuri naudojama parodyti mūsų didelį susirūpinimą dėl kitur vykstančių nelaimių.
Miškų gaisrai kyla dėl įvairių priežasčių, bet niekas negali paneigti, kad prie to prisideda ir klimato kaita. Nepaisant visos atsakomybės, kuri gali būti kai kuriose valstybėse narėse ar kai kuriuose autonominiuose regionuose, akivaizdu, kad Parlamentas turi aiškiai paraginti Komisiją veikti greitai ir suteikti visus jos turimus išteklius, kurie nėra menki. Aukoms, patirtiems nuostoliams ir poreikiui atkurti miškus nerūpi biurokratija ar biudžeto trūkumai.
Turime nustatyti prioritetus ir turime veikti, o tai šiuo atveju reiškia strategijų keitimą, išteklių sutelkimą, jų didinimą ir prevencinės politikos optimizavimą. Turime pareikalauti, kad valstybės narės prisiimtų atsakomybę, jei tai nedaroma, bet taip pat turime suprasti, kad tai ne kelių pietų Europoje esančių valstybių narių problema ir kad klimato kaita nepaveikia kelių valstybių narių, ji paveikia visas jas ir tai yra bendras reikalas.
Todėl viena iš pagrindinių Parlamento užduočių yra užtikrinti, kad Europos Sąjunga Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikime prisiimtų aiškius ir tvirtus įsipareigojimus kuo labiau sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų išlakas, nes akivaizdu, kad ir jos yra gaisrų priežastis, jų kilimo priežastis ir, savo ruožtu, tolesnės klimato kaitos priežastis.
Taigi, priėmus šią rezoliuciją, tai neabejotinai yra iššūkis Parlamentui. Tačiau šis iššūkis Komisijai turi būti priimtas, jei Komisija tikrai nori užkirsti kelią nuolatiniams gaisrams pietinėje Europos Sąjungos dalyje, kuri iš tikrųjų egzistuoja.
Veronica Lope Fontagné
(ES) Ponia pirmininke, pone Komisijos nary, ponios ir ponai, deja, šiame pirmame plenariniame teisėkūros posėdyje mes turime nagrinėti šį liūdną ir dabar jau įprastą klausimą: stichinės nelaimės ir labiausiai gaisrai.
Ir vėl mes sielojamės dėl 2009 m. vasarą plitusių gaisrų, kurie nusinešir žmonių gyvybių. Iš viso mano šalyje žuvo dvidešimt žmonių. Todėl aš pirmiausia galvoju apie nuo šių katastrofų nukentėjusius žmones ir reiškiu jiems didžiausią užuojautą.
Norėčiau pabrėžti pražūtingą poveikį, kurį tokia nelaimturi paveiktų žmonių gyvenimams, jų ekonomikai, užimtumui, gamtiniam ir kultūros paveldui, aplinkai ir turizmui. Mano regione šią vasarą išdeg22 000 ha, iš kurių pusbuvo vietovėse, kurios saugomos dėl savo aplinkosauginės svarbos.
Turime nedvejodami reaguoti į šias problemas, žmonės to reikalauja. Europos institucijos negali dar kartą negebėti rasti tinkamo sprendimo tiems, kas paveikti. Mes turime gebėti padėti aukoms ir paruošti dirvą paveiktoms vietovėms atkurti. Turime ir toliau daug dirbti stengdamiesi prevencijos srityje ir toliau kurti Europos civilinės apsaugos tarnybą.
Norėčiau paraginti daryti du dalykus: pirma, norėčiau paraginti Europos Komisiją išanalizuoti padėtį ir patvirtinti atitinkamas priemones socialinėms išlaidoms, susijusioms su darbo vietos praradimu paveiktuose regionuose ir tų regionų gyventojų pajamų šaltinio netekimu, kompensuoti. Antra, norėčiau paraginti Ispanijos vyriausybę, kuri pirmininkaus Tarybai nuo 2010 m. sausio mėn. Ispanijos vyriausybturi gebėti perduoti tai, ką jaučia ir kas jai kelią susirūpinimą, kitoms vyriausybėms. Manau, kad svarbu, jog ji savo programoje pirmumą teiktų Europos solidarumo fondo reformai atblokuoti.
Tarybai pirmininkaujanti Ispanija taip pat turi aiškiai įsipareigoti plėtoti bendrą Europos strategiją. Ji taip pat turi persvarstyti prevencines priemones ir miškų valdymo modelius, kurie skatina didelius gaisrus.
Francesca Balzani
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, kaip Europos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcijos narė, net pastarosiomis dienomis su dideliu liūdesiu stebėjusi, kaip vienas po kito gaisrai niokoja ištisas teritorijas aplink Genujos miestą Ligūrijos regione, Italijoje, jaučiu, kad Europa būtinai turi atkreipti dėmesį ir įsikišti, siekiant užkirsti kelią tokioms vis pasikartojančioms nelaimėms.
Nelaimės neturėtų kartotis. Turėtume kasdien dirbti siekdami užtikrinti, kad nebūtų kitų ciklinių nelaimių. Štai kodėl aš tikiu, kad tik Europa gali ir privalo veiksmingai įsikišti priimdama privalomus aktus, kuriais būtų siekiama išsaugoti šias didelės vertės vietas, kurioms kasmet kyla pavojus virsti dūmais ir kurios tikrai yra mūsų visų paveldas, nes gaisrai tikrai vis didesni ir vis dažnesni pietų Europoje, ir net jei dega tik maža pietų Europos dalis, dega visa Europa.
Turime įsikišti patvirtindami prevencines strategijas ir tinkamą miškininkystės politiką, - o kalbėdama apie prevenciją aš taip pat galvoju apie įsikišimą įgyvendinant tikslią, nuodugnią ir tikslinę kampaniją prieš visų formų spekuliacijas, tiesiogiai ar netiesiogiai susijusias su šiomis nelaimėmis, - bet aš manau, kad taip pat turime užtikrinti platesnes, lengvesnes ir greitesnes galimybes pasinaudoti esminiais ištekliais, kad būtų bent jau sušvelnintas niokojantis šių nelaimių poveikis. Pirmiausia aš kalbu apie Solidarumo fondą, priemonę, kuri turėtų būti neabejotinai greičiau taikoma paveiktose vietovėse.
Françoise Grossetête
(FR) Ponia pirmininke, kurti Europos civilinės apsaugos mechanizmą mes raginome 2001 m., po rugsėjo 11 d. tragedijos.
Taigi, mes įsteigėme fondą. Tada buvo M. Bernier ataskaita, kurioje pabrėžiamas poreikis rodyti solidarumą. Šiandien šis solidarumas jau veikia, bet jis turi būti veiksmingesnis ir mes turime gebėti didinti tempą.
Reikia plėtoti du dalykus. Pirmiausia - reagavimą. Visi tie žmonės, kurie, deja, nukentėjo nuo šių gaisrų, apgailestauja, kad procedūros dažnai yra per ilgos ir kad jas įgyvendinti jiems per ilgai trunka, nors iš tikrųjų, susidūrę su gaisrais, turime veikti labai greitai. Tikrai turime būti lankstesni, turėti daugiau lankstumo įgyvendinant šias procedūras, nes šiuo atveju laikas yra brangus.
Antra - prevencija. Nepakankamai kalbame apie prevenciją, nes tai apima subsidiarumo principą. Mums sakoma, kad pačios valstybės narės tai turi spręsti. Tačiau kai šie gaisrai padaržalos biologinei įvairovei ir aplinkai, kai jie paveikdaug dalykų, kurie labai brangūs žmonėms, tai yra jų turtą, jų daiktus ir jų namus, kai jie pareikalauja žmonių gyvybių, neturime teisės nereikalauti tokios prevencijos. Tai nusikaltimas.
Tai turi būti sustabdyta, o kad tai būtų sustabdyta mums reikia finansinių išteklių. Taigi, absoliučiai būtina pasirūpinti kuo geresniais biudžetais, kad galėtume kuo veiksmingiau veikti esant Europos civilinės apsaugos mechanizmui. Todėl įsitikinkime, kad biudžete - mūsų biudžete - tikrai atsižvelgiama į šią problemą. Visa tai taip pat reikalauja tikslaus požiūrio į žemės ūkio ir miškininkystės politiką, tai yra kažkas, apie ką mes nepakankamai kalbame.
Prevencija, reagavimas ir ištekliai: trumpai tariant, turi būti padaryta viskas siekiant užtikrinti, kad pietų Europai nebereikėtų neišvengiamai būti kate ant įkaitusio grindinio.
Kriton Arsenis
(EL) Ponia pirmininke, pone Komisijos nary, ir vėl šiais metais pietų Europą nepaprastai nusiaubniokojantys gaisrai, panašaus dydžio gaisrai nusiaubir JAV, taip pat kitas išsivysčiusio ir besivystančio pasaulio šalis.
Negali būti jokių abejonių, kad klimato kaita kelia grėsmę Viduržemio jūros regiono ir kitų pagrindinių planetos vietų miškams. Tačiau miškų sunaikinimas Viduržemio jūros regione naikina natūralių ekosistemų galimybę veikti kaip natūraliems anglies dioksido absorbentams. Reikia Europos strategijų, kuriomis būtų siekiama užkirsti kelią miškų gaisrams ir susidoroti su jais, taip pat reikia Europos Sąjungos paramos tokioms šalims kaip Graikija, kuri šiais metais patyrdidžiausių sunkumų.
Negali būti abejonių, kad kai kuriose šalyse buvo labai didelių miškų apsaugos ir civilinės apsaugos mechanizmų koordinavimo trūkumų, taip pat netinkamai imtasi prevencinių priemonių, ir tai neturi pasikartoti. Taip pat atrodytų, kad gaisrai dažnai gresia miškams, esantiems už ne daugiau kaip trijų valandų kelio nuo didelių miestų ar turistinių vietovių. Daugelis žmonių mano, kad naikindami miškus jie gali gauti asmeninės naudos. Jie gali "sodinti" namus ir kitus pastatus greičiau nei valstybės narės ir natūralios ekosistemos išdegusioje žemėje gali sodinti medžius.
Dažnai yra nacionalinių įstatymų, kurie skatina tokį požiūrį ir siunčia klaidingas žinias. Absoliučiai reikalinga Europos miškų apsaugos, išdegusios žemės atkūrimo, miškų įveisimo politika Europos pagalbos kovojant su klimato kaita sistemoje, taip pat reikia koordinuotų Europos veiksmų siekiant užkirsti kelią gaisrams ir kovoti su jais, atkurti miškus ir formuoti naujas miškų vietas.
Mes turime neatidėliotinai pateikti pasiūlymą, visų pirma rengiantis deryboms Kopenhagos konferencijoje, kuri bus lemiama mūsų planetos ateičiai. Prašysime besivystančių šalių saugoti atogrąžų miškus; spręsime pagrindinį klausimą, kaip miškų naikinimas sukelia 20 proc. šiltnamio efektą sukeliančių dujų išlakų. Todėl turime būtų tie, kas rodo pavyzdį, užtikrindami, kad miškai, kuriems kyla grėsmė, mūsų miškai, kuriems gresia pavojus Europoje, Viduržemio jūros regiono miškai, būtų absoliučiai saugomi.
Markus Pieper
(DE) Ponia pirmininke, miškų gaisrų mastas faktiškai viršija mažų valstybių narių galimybes, visų pirma tuose regionuose, kurie labai kenčia nuo sausros. Būtent dėl to, žinoma, Parlamentas remia Europos solidarumo fondą. Raginame Tarybą galiausiai teikti šias lėšas be jokių kliūčių. Regionams skubiai reikia pinigų rekonstrukcijai ir prevencijai. Solidarumo fondas, kartu su galiojančiomis aplinkos ir žemės ūkio programomis, galėtų padėti tikrai ilgą laiką.
Tačiau be to kova su gaisrais pirmiausia patenka į nacionalinės kompetencijos sritį. Griežtesnės bausmės tiems, kas pradeda gaisrus, draudimas apstatyti teritoriją kokius trisdešimt metų, jei patvirtinama, kad tai tyčinis padegimas, ugniagesių komandų mokymas - daugiau gali ir privalo būti padaryta šiuo atžvilgiu. Tačiau ir Europa gali padaryti daugiau geresnio koordinavimo požiūriu. Europos ugniagesių komandų praktinpatirtis turi būti perduota regionams, kuriuose esama labai didelio polinkio į nelaimes, ir mums reikia geresnių taisyklių operacijoms keliose valstybėse vykdyti. Laukiame Komisijos pasiūlymų šiuo atžvilgiu, bet jais neturi būti kišamasi į valstybių narių kompetencijos sritis. Tas dalykas - nesikišti į valstybių narių kompetencijos sritis - yra, aš manau, nepaprastai svarbus. Žinoma, galima mąstyti apie Europos ugniagesių komandas ir Europos orlaivių parką, bet tik tada, kai galiausiai bus optimizuoti visi nacionaliniai pajėgumai ir finansinparama paveiktiems regionams.
Manau, kad per anksti diskutuoti apie nelaimių prevenciją, kaip Europos kompetencijos sritį. Pirmiausia ženkime pirmą žingsnį ir tik tada antrą. Pirmiausia darykime tai, kas svarbiausia, ir tai reiškia priemones nuo Europos pagalbos iki savo pačių pagalbos, įskaitant ir per Solidarumo fondą, rengiant mokymus ir gerinant europinį koordinavimą.
Inés Ayala Sender
(ES) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau išreikšti mūsų užuojautą ir rūpestį aukomis ir jų šeimomis, nes iš tiesų kiekvieną vasarą turime apgailestauti dėl šios padėties.
Būtent dėl to labai svarbu, kad Europa galiausiai priimtų veiksmingą priemonę. Turbūt dėl to, kad priklausau transporto sektoriui ir esu kelių eismo saugumo ekspertė, mes, pone Komisijos nary, manome, kad galbūt turėtume apsvarstyti kažką panašaus į Kelių eismo saugumo veiksmų planą. Europos veiksmų planas, kuriame būtų nustatyti tikslai, strategijos, pagerinta greita intervencija per nustatytą laikotarpį, kaip tai daroma kelių eismo saugumo srityje, galbūt galėtų mums padėti ir taip pat pagerinti darbo sąlygas bei specialistų rengimą. Taip pat manau, kad labai svarbu didinti informuotumą ir skatinti prevencijos kultūrą. Laipsniškai link to einame kelių eismo saugumo srityje. Kodėl negalime to daryti teikdami apsaugą nuo gaisrų?
Mes, žinoma, palankiai vertiname tai, kad koordinavimas ir solidarumo principo taikymas pagerėjo. Manau, kad Ispanijos Vyriausybsiųsdama reikalingus lėktuvus dalyvavo informuotumo didinimo pietų šalyse procese, tačiau informuotumo didinimas taip pat turėtų pasireikšti tarp šiaurės ir pietų šalių.
Mes taip pat pritariame, kad bandomasis taktinio ugniagesių lėktuvų išdėstymo projektas ateityje galėtų iš tikrųjų tapti intervencine priemone, o tai, manau, yra svarbu.
Tačiau teisės aktai, kurie, mūsų nuomone, būtų labai naudingi, vis dar blokuojami Taryboje, pvz., teisės aktas dėl Solidarumo fondo ir teisės aktas dėl žemės apsaugos.
Gaston Franco
(FR) Pone pirmininke, pone Komisijos nary, ponios ir ponai, šią vasarą Viduržemio jūros regiono miškai dar kartą skendėjo liepsnose: Marselyje ir pietų Korsikoje, taip pat Italijoje, Ispanijoje ir didesnėje Graikijos dalyje. Daugiau nei 400 000 ha miškų ir laukų paskendo dūmuose, sukeldami didelę turtinę žalą, neatitaisomą žalą biologinei įvairovei ir tragiškas žmonių mirtis.
Kad ir kaip būčiau sunerimusi dėl šio kasmet pakartotinai atliekamo vertinimo ir kad ir kaip gerai žinočiau apie daugialypį visuotinio atšilimo poveikį gaisrams, raginu Europos lygmeniu informuoti apie būtinybę labiau koordinuoti veiksmus ir sutelkti kovai su gaisrais skirtas lėšas į bendrą fondą.
Norėčiau, kad būtų parengtas stambaus masto Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių bendradarbiavimo projektas kovai su miškų gaisrais, formuojamą Viduržemio jūros regiono šalių sąjungos pagrindu. Pritariu dabartinėms iniciatyvoms, o ypač Europos miškų gaisrų informacijos sistemos bandomajam projektui.
Nepaisant to, raginu reformuoti Europos Sąjungos solidarumo fondą taip, kad jis taptų veiksminga krizių valdymo priemone. Taip pat raginu stiprinti Europos civilinės saugos pajėgas ir M. Barnier 2006 m. sugalvotas priemonę "EuropeAid", skirtą intervencijai į 27 valstybių narių teritoriją, taip pat į užsienį.
Manau, kad viena pagrindinių miškų gaisrų priežasčių susijusi su dalijimusi prevencijos srities informacija ir gerąja patirtimi, ir norėčiau nurodyti pradininkų vaidmenį atliekančius miškų ugniagesius mano departamente. Žinoma, galiu pateikti Europai šį pavyzdį, kuriuo galima pasinaudoti
Eija-Riitta Korhola
(FI) Pone pirmininke, praėję metai buvo vieni tragiškiausių miškų gaisrų atžvilgiu. Praradome šimtus tūkstančių miškų hektarų, ypač Viduržemio jūros regione. Numanydami miškų gaisrų priežastis prieiname prie karštų diskusijų ir, deja, visi žino apie jų pasekmes. Buvo teigiama, kad dėl padidėjusio miškų gaisrų skaičiaus kalta klimato kaita ir kad Europoje taip pat turėtume pasirengti ilgiau trunkantiems miškų gaisrų sezonams nei vien iki šiol įprastas birželio-rugsėjo mėn. laikotarpis. Vasaros prasideda anksčiau ir jos šiltesnės bei sausesnės, ypač pietuose, dėl to gaisrų tikimybdidėja. Iš tiesų būtent šiais metais jau kovo mėn. kilo dideli miškų gaisrai šiaurės vakarų Ispanijoje ir Portugalijoje ir tiesa, kad sąlygos miškų gaisrams yra palankios, tačiau pati problema kyla ne dėl kokių nors laipsniškai besikeičiančių natūralių gamtinių sąlygų, o dėl kitų priežasčių.
Aplinkos apsaugos srities mokslininkai nustatė, kad miškų gaisrai ES, Australijoje ir Kalifornijoje iš esmės paaiškinami sociologiniais ir ekonominiais veiksniais. Jie vis dar negali nustatyti tiesioginio ryšio su klimato kaita. Pagrindiniai miškų gaisrų sukėlimo veiksniai yra statybos ir neigiamas poveikis, susijęs su padidėjusiu gyvenamųjų namų statybos, ūkininkavimo poreikiu, tam tikromis augalų ir auginamų medžių rūšimis, žinių ir įžvalgų trūkumu bei valdžios institucijų aplaidumu. Pvz., nepakankamas skaičius ugniagesių komandų ir nesugebėjimas tirti nusikaltimus, kurie gali sukelti gaisrus, ir užkirsti jiems kelią slypi už šios vasaros tragedijų.
Kartu su klimato kaita keisis ir gamtinės sąlygos; tai - faktas. Tačiau tai nepaaiškina ekologinių nelaimių, ypač jeigu tas pats reiškinys kartojasi kas kelerius metus, ir dėl to mums gali prireikti geresnio pasirengimo. Tai laikas, kai Europos Sąjungos valstybės narės pažvelgpačios į save, nes ateityje miškų gaisrai priklausys nuo mūsų. Viena yra prisitaikyti prie besikeičiančios aplinkos; visai kas kita - laikytis nusistovėjusios blogos praktikos ir būti nepasirengusiems.
(Plojimai)
Sari Essayah
(FI) Pone pirmininke, sutinku su tais, kurie sakė, kad visada pigiau užkirsti kelią žalos atsiradimui nei pašalinti jos padarinius. Didžioji šių lėšų dalis turėtų atitekti gaisrų ir potvynių prevencijai pietų Europoje. Be palydovinės stebėsenos, mums reikia tokios pat rūšies įspėjimo apie miškų gaisrus ir prevencijos sistemos, kuri sėkmingai daugelį metų veikė, pvz., Suomijoje. Be to, nacionaliniu lygmeniu turime užtikrinti, kad ugniagesių komandų naudojama įranga atitiktų galiojančius standartus, kad gaisrus būtų galima suvaldyti kuo anksčiau.
Potvynių skaičių daugiausia didėja dėl klimato kaitos ir dėl to geriausias būdas jiems užkirsti kelią - sudaryti reikalingą susitarimą Kopenhagos konferencijoje. Tačiau siekiant užkirsti kelią potvyniams veiksmų galima imtis ir nacionaliniu lygmeniu. Turime vykdyti tinkamos rūšies miškų politiką: miškai kalnų grandinėse turi būti saugomi, turėtų būti sodinami miškai, kuriuose esama reikiamų rūšių medžių, kad jų šaknų sistema galėtų sugerti vandenį užtikrinant, kad jis per greitai nenutekėtų. Pylimai ir rezervuarai taip pat turėtų būti statomi šalia vandens telkinių, o vandens kelių kryptys turėtų būti gilinamos siekiant, kad drenažas potvynių metu veiktų veiksmingiau. Turime pripažinti, kad už šių klausimų sprendimą yra atsakinga kiekviena valstybnarė. ES negali prisiimti atsakomybės už klausimus, kurie sprendžiami nacionaliniu lygmeniu, arba bet kokius pasitaikančius aplaidumo atvejus. Europos Sąjungos solidarumo fondas iš esmės yra skubios pagalbos šaltinis ir tikiuosi, kad įvairios valstybės narės bus pasirengusios ilgalaikėms investicijoms į miškų politiką, gaisrų prevenciją ir apsaugą nuo potvynių.
Gabriel Mato Adrover
(ES) Pone pirmininke, pone Komisijos nary, gaisras visuomet yra tragedija, tai žmonių tragedija, aplinkos tragedija, tai - ekonominir socialintragedija.
Man teko nelaimgyventi labai arti šios tragedijos - gaisro, kuris kilo šią vasarą Kanarų salyno La Palmos saloje. Dėl to pritariu šiai rezoliucijai ir esu įsitikinęs, kad mes galėsime ją patvirtinti vienbalsiai. Tai užbaigta rezoliucija, prie kurios daugelis prisidėjo ir kuri, svarbiausia, yra veiksminga. Visų pirma, joje prisimenamos aukos, visos aukos, ir pagerbiami visi tie, kurie savanoriškai padėjo gesinti gaisrus.
Tačiau joje taip pat yra kai kurių svarbių minčių dėl sausrų ir dykumėjimo gaisrų paplitimo vietovėse ir dėl to išnykstančių šimtų tūkstančių hektarų miškų per metus svarbos.
Taip pat yra svarbių svarstymų apie gaisrus pabloginančias priežastis, pvz., laipsnišką kaimo vietovių apleidimą, nepakankamą miškų priežiūrą ir netinkamas bausmes padegėjams. Šiuo atžvilgiu reikia imtis veiksmų ir veikti griežtai.
Komisija turi parengti rizikos prevencijos strategiją, veiksmingą kovos su stichinėmis nelaimėmis strategiją ir bendrą veiksmų planą. Tačiau pagalba taip pat yra svarbi - miškui atkurti, gamybos potencialui atkurti ir socialinėms išlaidoms bei prarastoms darbo vietoms kompensuoti.
Kaip minėjo Komisijos narys, koordinavimas yra gyvybiškai svarbus. Tačiau turi būti koordinuojamos skirtingos Bendrijos priemonės: struktūriniai fondai, Solidarumo fondas - kuris neabejotinai turi būti reformuojamas - ir jų lankstumas, taip pat tokios priemonės kaip "Aid Plus" ir, žinoma, greitojo reagavimo sistema, kurią jau aptarėme.
Turime žengti toliau spręsdami šias problemas ir aš nuoširdžiai tikiu, kad ši rezoliucija yra teisingas šių problemų sprendimo būdas.
José Manuel Fernandes
(PT) Pone pirmininke, pone Komisijos nary, ponios ir ponai, tai laikas, skirtas solidarumui parodyti, tačiau tai taip pat galimyb- netgi, sakyčiau, pareiga - mums siekti patobulinimų, pakeitimų ir taip pat koregavimų. Nedelsiant reikalingi koregavimai susiję su Europos Sąjungos solidarumo fondu, kad jį būtų galima naudoti - ir naudoti skubiai - siekiant išspręsti šias nelaimes, o patobulinimai ir pakeitimai yra susiję su miškininkystės politika.
Mums reikalinga Europos miškų politika, kuria siekiama teikti daugiau informacijos apie gaisrus ir užkirsti jiems kelią. Daugelyje valstybių narių, kaip ir mano atveju - Portugalijoje, dar net nėra visos žemės registro, dėl to mes nežinome, kas yra žemės savininkai. Tai sukelia problemų, susijusių su teritorijų plėtra, miškų atželdinimu ir gaisrų prevencijos politika.
Atsižvelgdamas į šią prevencijos politiką, turiu klausimą - pasiūlymą: kodėl miškų gaisrų prevencijos priemonių neįtraukus į ES ekonomikos atkūrimo planą, skirtą Europos ekonomikai atgaivinti? Jeigu skatintume mūsų miškų valymo priemones - ir, pvz., tokių priemonių rezultatai galėtų būti naudojami energijai gaminti specialiai tam tikslui skirtose biomasės jėgainėse - jeigu veiktume tokiu būdu, iš tikrųjų galėtume padėti aplinkai ją apsaugodami ir tuo pat metu sukurtume darbo vietas, kurios šiuo metu yra vienas iš Europos tikslų.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Pone pirmininke, gerai, kad šią pirmąją Parlamento sesijos dieną diskutuojame apie nelaimes pietų Europoje, ir aš dėkoju tiems kolegoms nariams, kurie ypač daug dirbo rengiant šiuos teisės aktus. Mums pateikta gera rezoliucija. Visų pirma, žinoma, tai yra visuomeninio dalyvavimo arba artumo su žmonėmis - ką mes visada pabrėždavome rinkimų metu - ir solidarumo klausimas. Šiuo metu gaisrai kyla pietų Europoje, tačiau, kas žino, šią žiemą potvyniai gali visiškai užlieti kitas Europos dalis. Regioninės plėtros komitete keletą kartų diskutavome apie Solidarumo fondo patobulinimus. Visiškai neketiname reikalauti naujų priemonių, tačiau prašome patobulinti tas, kurias turime, padarant jas veiksmingesnes. Dabar, pone Komisijos nary S. Dimai, noriu jūsų paklausti, kas čia keisto? Mes tai patvirtinome turėdami didžiosios daugumos nrarių paramą čia Parlamente ir tiksliai nurodėme, kur būtų galima atlikti pakeitimus, tačiau tam nepritarTaryba. Taryba šiuo klausimu nieko nenuveikdvejus metus. Mano klausimas jums: ar yra kokia nors pažangos galimybšiuo klausimu? Jūs tiksliai pranešate apie pažangą, susijusią su bandomuoju projektu ir orlaiviais, kurie buvo dislokuoti, tačiau apie pagrindinį dokumentų rinkinį, kurio Parlamentas taip griežtai reikalavo, mes nieko negirdime. Ar tai vis dar numatyta darbotvarkėje? Kas iš tikrųjų vyksta?
Civilinės saugos pajėgų atžvilgiu teigčiau, kad puiku, jog Europa naudoja savo priemones, tačiau didelės galimybės yra pačių valstybių narių rankose. Keitimasis praktinėmis žiniomis, priemonių naudojimas, ypač didesniame regione, turėtų sudaryti šių galimybių pagrindą.
Galiausiai atkūrimas: žalos atitaisymas, persodinimas ir viskas, kas su tuo susiję. Tai yra ne centralizuotos kontrolės, bet būtino decentralizavimo valstybių narių atžvilgiu klausimas. Tačiau mes taip pat turime šiuos fondus, - struktūrinius fondus, žemės ūkio fondus, - tad kodėl nepradėjus? Tai gali būti ekonominis planas, kaip ką tik girdėjome, taip pat išsamiai parengtas atkūrimo planas, kuriame decentralizavimo priemonėms skiriamas ypač svarbus vaidmuo. Būtent to reikalaujama rezoliucijoje ir dėl to rytoj turime jai iš visos širdies pritarti.
Antonio Cancian
(IT) Pone pirmininke, pone Komisijos nary, ponios ir ponai, kad ir kokia tiksli būtų Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos pateikta rezoliucija pavadinimu "Stichinės nelaimės", norėčiau atkreipti dėmesį į kai kuriuos klausimus, kurie buvo aptariami šį vakarą, tačiau nėra aptarti rezoliucijoje ir kurie susiję su mano siūlomais pakeitimais.
Praeitą vasarą, be gaisrų, buvo ir kitų nelaimių, iš kurių paskutinįvyko vos praeitą savaitgalį pietų Italijoje. Aš pats esu kilęs iš Italijos regiono - Veneto, kurį birželio ir liepos mėn. sukrėtnuošliaužos ir uraganai, ir norėčiau kaip pavyzdį paminėti Vallà di Riese ir Borką di Kadorę.
Rezoliucijoje turėtume taip pat užsiminti ir apie kitas stichines nelaimes, ne tik gaisrus, nes vasaros potvyniai nėra naujas reiškinys; tai vienas iš scenarijų, su kuriuo, deja, dėl visuotinio atšilimo sukeliamos klimato kaitos susidursime ateityje. Dėl to turime bandyti atkakliai reikalauti prevencinių priemonių ir infrastruktūros kūrimo, kuriais galima užkirsti kelią šiems įvykiams arba bent jau žalos atsiradimui, arba, dar blogiau, kai ši infrastruktūra pablogina šiuos įvykius: kalbu apie rezervuarus kalnų regionuose, žaliosios juostos vietoves, kaimo ir miškų vietoves ir vandentakius.
Antra, kadangi daugeliu atvejų stichines nelaimes taip pat sukelia žmogaus veiksmai, svarbu nustatyti, kas už jas atsakingas, siekiant surasti kaltininką ir padidinti bausmes. Galiausiai norėčiau pasakyti, kad šių nepriklausomų intervencinių pajėgų, veikiančių išvien su Solidarumo fondu, sukūrimas yra gera idėja. Tačiau svarbu bandyti intervencines sritis plėsti taip pat kitų nelaimių atžvilgiu siekiant padidinti šioms nelaimėms skirtas lėšas, sujungiant įvairius fondus, supaprastinti procedūras ir užtikrinti geresnį koordinavimą bei lankstumą, kaip minėjo M. Mauro.
Mairead McGuinness
Pone pirmininke, klausiausi šios diskusijos savo kabinete. Akivaizdu, kad, laimei, Airijoje mes nesusiduriame su sunkiais gaisrų padariniais kaip mūsų kolegos pietų Europoje. Man šovį galvą dvi mintys. Viena yra ta, kad kalbėdami šiame Parlamente pirmenybę teikiame tik tiems klausimams, kurie turi tiesioginį poveikį mūsų šalims ir atsižvelgiant į tai, kad Airijoje diskutuojame apie Lisabonos sutartį, kurioje kalbame apie solidarumą visoje Europos Sąjungoje, - manau, kad tai įprotis, kurio turėtume atsisakyti. Manau, dauguma iš mūsų turėtų kalbėti apie kitoms valstybėms narėms rūpimus klausimus, kuriuos mes žinome, kad didesnis solidarumas tarp šio Parlamento narių dėl jų piliečiams rūpimų klausimų įgautų prasmę. Man, pvz., patiktų, jeigu kiti žmonės domėtųsi klausimais, kurie gali kilti Airijos piliečiams. Manau, tai padėtų mums plėtoti idėją, kad Europa dirba visiems ir kad mes rūpinamės ne tik patys savimi. Tai buvo vienas iš Europos Sąjungos trūkumų, kurį mes sprendžiame diskutuodami dėl Lisabonos sutarties.
Leiskite pritarti tam, ko jūs čia siekiate, ir išreikšti savo solidarumą dėl problemų pietų Europoje. Užsiimkite tais, kurie sąmoningai griauna. Atkreipkite dėmesį į prevenciją. Valdantieji turi atlikti daug svarbesnį vaidmenį ir galiausiai Solidarumo fondo lėšos turėtų būti skiriamos tiems, kuriems jos reikalingos.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Pone pirmininke, pone Komisijos nary S. Dimai, tai yra pirmoji mano, kaip Europos Parlamento nario, kadencija, - aš buvau išrinktas birželio 7 d., - tačiau iš diskusijos aišku, kad šis klausimas tampa aktualus kiekvieną rugsėjo mėn. po niokojančių gaisrų bangos, kuri ypač paveikia pietų Europą: Italiją, Prancūziją, Graikiją ir Ispaniją.
Jau užsiminta apie niokojantį gaisrą La Palmos saloje - atokiausiame autonominės Ispanijos bendruomenės, kurioje aš gimiau ir gyvenu, Kanarų salų regione. Tačiau svarbu tai, kad mes žinome, jog nors gaisrai ypač dažni ties pietinėmis Europos sienomis, šiuo atveju mes turime galimybę sustiprinti poveikį ir ryšį su piliečiais, kuris Europos prasme reiškia reagavimo pridėtinę vertę.
Tai reiškia Europos pridėtinę vertę prevencijos srityje ir Europos pridėtinę vertę koordinuojant institucijų veiklą: su valstybėmis narėmis bendradarbiaujantys Komisija, Taryba ir rezoliuciją pateikęs Europos Parlamentas. Tačiau šiuo atveju taip pat būtina, kad Europa sukurtų pridėtinę vertę reagavimo srityje.
Dėl to svarbu, kad nuo diskusijų pereitume prie veiksmų, padarydami Solidarumo fondą lankstesnį, kai reikia reaguoti į nelaimes, ir kad pradėtų veikti Europos civilinės saugos pajėgos, kurių klausimas dar neišspręstas ir kurios iš tikrųjų galėtų būti svarbios ateityje, kai mes susidursime su šiomis nelaimėmis, kurios pasikartoja kiekvieną vasarą dėl klimato kaitos ir visuotinio atšilimo.
Ilda Figueiredo
(PT) Pone pirmininke, užuot demonstravę solidarumą šios miškų gaisrų nelaimės, kuri kiekvienais metais siaubia mūsų pietinius kaimynus, įskaitant Graikiją, Italiją, Ispaniją ir Portugaliją, atžvilgiu turime nedelsdami priimti reikalingas priemones šiai padėčiai pakeisti, nes gaisrai naikina mūsų likusius miškus, turtą, galvijus, biologinę įvairovę ir, kas blogiausia, pasiglemžia daugelio žmonių gyvybes.
Dėl to pats laikas spręsti šios nelaimės, su kuria susiduriame, priežastis ir atkreipti dėmesį į rimtą ir didėjantį kaimo vietovių apleidimą. Laikas pakeisti bendrąją žemės ūkio politiką, kad būtų investuojama į prevenciją, o tai taip pat reiškia investicijas į daugiafunkcį žemės ūkį, įskaitant Viduržemio jūros regiono miškus, remiami šeimos ūkiai ir sudaromos sąlygos smulkiesiems bei vidutiniams ūkininkams ir jauniems žmonėms pasilikti kaimo vietovėse ir taip prisidėti prie šios kasmetinės nelaimės prevencijos priemonių.
Malika Benarab-Attou
(FR) Pone pirmininke, ponios ir ponai, esu patenkinta Komisijos nario S. Dimo atsakymu, kurį jis galėjo pateikti į šį klausimą, o ypač jo kalba apie pagalbos už mūsų žemyno ribų svarbą.
Be Viduržemio jūros regiono aplinkos apsaugos, kas nors galėtų oficialiai pasiūlyti, kad ši skubi pagalba gaisro atveju ir praktinių miškininkystės žinių šia tema gerinimas būtų prieinamas ir plėtojamas, kaip Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungos projekto sudėtindalis, su Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungos ne Europos šalimis?
Petru Constantin Luhan
(RO) Šią vasarą Portugalijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje, Italijoje ir Graikijoje kilo dideli miškų gaisrai. Graikijoje gaisrai suniokojo maždaug 21 200 ha teritoriją, sunaikino maždaug 2 mln. medžių ir mažiausiai 150 namų.
Koordinuotais veiksmais Europos lygmeniu Prancūzija, Ispanija ir Kipras nusiuntlėktuvus "Canadair" į Atėnų regioną gesinti gaisrų. Dėl to ES strateginparama kovai su miškų gaisrais dar kartą pasirodesanti naudinga. Iš ES solidarumo fondo taip pat gali būti suteikiama parama tokios rūšies atvejais, padengiant kai kurias skubių priemonių, įgyvendinamų siekiant atkurti infrastruktūrą, suteikti laikiną pastogę ir apsaugoti gamtinį paveldą, išlaidas.
Noriu atkreipti dėmesį į tai, kad mums reikia sumažinti biurokratines naudojimosi šiuo fondu kliūtis. Leiskite pateikti konkretų pavyzdį iš mano šalies. Praėjusių metų birželio mėn. Rumuniją sukrėtstichinės nelaimės. Šiuo metu, 2009 m. rugsėjo mėn., lėšos vis dar nėra pervestos Rumunijos Vyriausybei. Taip pat manau, kad ateityje mums bus reikalinga tvari miškininkystės politika ir tokio pobūdžio nelaimių prevencijos strategija.
Stavros Dimas
Pone pirmininke, norėčiau padėkoti garbingiems Parlamento nariams už jų nepaprastai kuriamąsias nuomones šio vakaro diskusijose ir puikias jų pasiūlytas idėjas.
Dėl nelaimių dažnai patiriama didelių žmonių, finansinių ir aplinkos nuostolių. Ateityje dėl klimato kaitos, kaip pažymėjo dauguma narių, turbūt susidursime su dažnesnėmis ir didesnio masto nelaimėmis - ne tik miškų gaisrais, kurie neapsiribos tik pietų Europa, bet taps būdingi vidurio ir net šiaurės Europai - ir skirtingų rūšių nelaimėmis, pvz., potvyniais. Dėl to turime nuolat stiprinti ir tobulinti Europos nelaimių valdymo išteklius, kurių pridėtinvertdabar akivaizdžiai įrodyta.
Tai dar kartą patvirtino šią vasarą įvykę gaisrai, kurie mums priminė, kad Bendrija turi pagerinti ne tik savo kompetenciją reaguoti į stichines nelaimes, bet taip pat gebėjimą užkirsti joms kelią, kaip dauguma pranešėjų pažymėjo šį vakarą. Turėčiau priminti Parlamentui, kad vasario mėn. Komisija pristatkomunikatą dėl stichinių ir žmogaus sukeltų nelaimių prevencijos, kuriame ji suformulavo tam tikrus pasiūlymus.
Mes laukiame Europos Parlamento ir Tarybos pastabų dėl šio komunikato. Manau, kad naujai išrinktas Parlamentas nedels pateikti savo atsakymą, kurį tikimės gauti vasario mėn. Manome, kad Europos Parlamentas ir Taryba suteiks mums politinę paskatą, kaip ir rezoliucija šiuo klausimu artėjančioje konferencijoje, kad galėtume tęsti būtinus darbus šia linkme.
Kadangi dauguma pranešėjų, pradedant A. Podimata, iškėlšį klausimą, taip pat turėčiau apžvelgti klimato kaitos klausimą ir būtinybę pritaikyti Bendrijos miškų strategiją, kurios tikslas išspręsti su klimato kaita susijusius klausimus, ir persvarstyti ją, kaip pasiūlyta. Tai taip pat suteiks galimybę išspręsti klausimus, susijusius su miškų gaisrais. Turėčiau šiuo atžvilgiu pridurti, kad šis Komisijos komunikatas labai svarbus, kaip ir praėjusią savaitę mūsų priimtas komunikatas dėl susitarimo dėl klimato kaitos finansavimo, kuris, tikimės, atsiras po Kopenhagos konferencijos, kai bus skirta didelsuma prisitaikymui prie klimato kaitos besivystančiose šalyse finansuoti. Lėšos bus skirtos būtiniems darbams atlikti, kad prie šiltnamio efekto neprisidėjusios šalys, kurios kenčia nuo klimato kaitos poveikio, galėtų spręsti su šiuo poveikiu susijusius klausimus.
Faktiškai aš jau pasiūliau, kad mes neturėtume paprasčiausiai laukti 2013 m., kad pradėtume šią veiklą, tačiau turėtume ją pradėti tuojau pat, t. y. 2010 m. Tikiuosi, kad Europos Vadovų Taryba sutiks rugsėjo 17 d., arba lapkričio mėn., kad pinigai turėtų būti suteikti darbams pradėti nedelsiant, kad šios šalys matytų, jog Europos Sąjunga ir besivystančios šalys iš tikrųjų įgyvendina savo pasiūlymus ir idėjas.
Daug kitų labai svarbių pastabų - galiu pasakyti, kad visos jos buvo teisingos - pateikta dėl Bendrijos finansavimo vaidmens. Bendrijos kaimo vietovių plėtros sistema ir Europos regioninės plėtros fondas suteikia paramą nacionalinėms prevencinėms priemonėms. Komisija panaudos priemones, kurias teikia Bendrijos solidarumo fondas paremiant atkuriamuosius darbus valstybėse narėse.
Sužinojęs, kad Komisija nedelsdama turėtų įsikišti, turėčiau štai ką paaiškinti: yra du klausimai ir nebuvo aišku, kuris iš šių dviejų buvo nurodytas. Vienas šių klausimų - tai Bendrijos civilinės saugos mechanizmo mobilizacija, o kitas - Solidarumo fondo naudojimas. Atsižvelgiant į Bendrijos civilinės saugos mechanizmo mobilizaciją, galiu jums pasakyti, kad mobilizacija yra skubi, atliekama realiu laiku. Nurodysiu neseną Graikijoje kilusių gaisrų pavyzdį: per valandą nuo oficialaus prašymo iš Graikijos vyriausybės gavimo Italijos orlaiviai pakilo, kad būtų pasiruošę skristi į įvykio vietą kitą dieną. Dėl to mobilizacija yra neatidėliotina.
Kaip jau minėjau savo pirmoje kalboje, mes pirmieji nusiuntėme specialistus į nelaimės vietą kilus cunamiui arba uraganui Katrina. Mus gyruž veiksmus, kurių buvo imtasi taikant Bendrijos civilinės saugos mechanizmą, ir tai patvirtina per pastaruosius metus nuveiktų darbų naudą ir potencialą, kurį šis mechanizmas turi, jeigu jam bus suteikta kompetencija ir ištekliai, ypač finansiniai, kad galėtų išplėsti savo veiklos ribas visos Europos Sąjungos, piliečių, aplinkos apsaugos ir Europos piliečių turto naudai.
Solidarumo fondo klausimu, žinau, - ir tai yra tiesa, - kad jis turi būti lankstesnis. Faktiškai būtina sudaryti galimybes, kad šio fondo pagalba būtų kuo greičiau reaguojama, nes pagal Solidarumo fondo idėją nelaimių sukelta kritinpadėtis turi būti visiškai arba iš dalies ištaisyta.
Dėl to logiška, kad Komisija turėtų veikti nedelsdama ir kad valstybės narės per centrines arba regionų administracijos institucijas turėtų neatidėliotinai imtis veiksmų, kad pinigai būtų išmokėti. Be to, Europos solidarumo fonde taip pat yra nustatyta sąlyga, kad darbai turi būti atlikti per vienus metus nuo pinigų išmokėjimo. Tai logiška, tačiau reikia daugiau lankstumo.
Baigdamas - atsiprašau, kad neturiu daugiau laiko atsakyti į iškeltus labai konkrečius klausimus - turėčiau pasakyti, kad nepamirščiau, kadangi dauguma pranešėjų nurodekonomikos atkūrimo programas, tai iš tikrųjų yra labai gera idėja, nes į nelaimių, kurių daugiau ar mažiau galime tikėtis kylant kitais metais, - kaip minėta anksčiau, mes diskutuojame šiais klausimais kiekvienais metais, - prevenciją įtraukdami projektus gauname daug naudos dėl to, kad jais bus užtikrinta ekonominveikla ir sukurta daugiau darbo vietų, ir dėl to, kad jie užkirs kelią žalos, sudarančios milijonus eurų atkūrimo darbams, atsiradimui. Dėl to tai yra investicijos, kurios turės daugeriopą grąžą ir, žinoma, užkirs kelią žmonių žūčiai nelaimių metu.
Galiausiai turėčiau nurodyti, kad nors ir negalime pašalinti miško gaisrų arba kitų nelaimių, pvz., potvynių, žemės drebėjimų ir net karinės intervencijos, rizikos, - nes taikant Bendrijos civilinės saugos mechanizmą buvo įsikišta potvynių, žemės drebėjimų ir miško gaisrų atvejais ir perkelti gyventojai, pvz., po konflikto Libane, šiuo atveju mes suteikėme pagalbą labai sėkmingai, - vis dėlto ją galima sumažinti bendradarbiaujant ir geriau bendrai reaguojant į tokias nelaimes. Komisija pasižada stiprinti Bendrijos indėlį į prevenciją, pasirengimą, reagavimą ir nelaimių sukeltų padarinių atkūrimą, siekiant užtikrinti piliečių ir aplinkos apsaugą.
Dar kartą noriu padėkoti Parlamentui už jo aktyvią paramą tam, kad būtų pagerintas nelaimių valdymas dėl Europos piliečių gerovės.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rugsėjo 16 d., trečiadienį.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Iosif Matula  
Esu ganėtinai susirūpinusi per pastaruosius metus didėjančiu dėl gamtos reiškinių ir žmogaus veiksmų kylančių nelaimių, turinčių padarinių ekonomikai ir socialinei infrastruktūrai, mastu. Mūsų reagavimas į šį reiškinį naudojantis Europos Sąjungos solidarumo fondu suteikia svarbią paramą atstatant nelaimių paveiktas vietas, kartu sumažinant galimus tarpvasltybinius nelaimių padarinius. Tačiau norėčiau atkreipti dėmesį į būtinybę supaprastinti ir padidinti šio fondo lėšų skyrimo kriterijų skaidrumą, kad nukentėjusioms vietovėms Bendrijos pagalba būtų skiriama kuo greičiau. Mes taip pat turime leisti didesniam regionų skaičiui gauti paramą nustatant mažesnius lėšų skyrimo reikalavimus. Be to, pritariu, kad būtų parengta Europos kovos su stichinėmis nelaimėmis ir jungtinių Europos pajėgų, pasirengusių reaguoti nelaimės atveju bet kurioje Europos dalyje, stiprinimo strategija.
Richard Seeber  
Šią vasarą vėl kai kuriose Europos dalyse kilo niokojantys miškų gaisrai, kurie sukėlne tik didelę ekonominę žalą, bet taip pat pareikalavo vienuolikos gyvybių. Susidurdama su tokiomis stichinėmis nelaimėmis Europa turi parodyti solidarumą. Tokio pobūdžio neatidėliotinos situacijos sudaro galimybę Bendrijai įrodyti savo pranašumus ir leidžia Europos gyventojams pajusti tiesioginę pridėtinę vertę Europos Sąjungos mastu. Tačiau praktinis įgyvendinimas turi visiškai atitikti subsidiarumo taisykles. Būtent valstybės narės yra atsakingos už išankstinį pasirengimą nelaimėms ir reagavimo į ekstremalias situacijas planų rengimą, ES neprivalo kištis į šią svarbią kompetencijos sritį, kuri priklauso valstybėms narėms. Bendrijos solidarumo fondas yra tinkama ir vertinga finansinio valdymo priemonė. Ilgalaikėje perspektyvoje šio pobūdžio gaisrų Europoje strategija turi būti patobulinta ir mes turime nustoti remtis trumpalaikiu krizių valdymu.
Dominique Vlasto  
Susidurdami su tragiškais gaisrais, kurie dar kartą suniokojo pietų Europą, turime reaguoti, siekdami užkirsti kelią šiems nepakenčiamiems įvykiams. Visų pirma, geriau organizuodami intervencines priemones: tai M. Barnier idėja, kad Europos civilinės saugos pajėgos galėtų įsikišti padėdamos nacionalinėms pajėgoms. Norint sulaikyti didelio masto ugnį intervencija turi būti greita: Europos solidarumas turi būti veiksmingesnis. Tačiau prevencija išlieka gyvybiškai svarbi: miškai turi būti išsaugoti ir išvalyti. Pietų Prancūzijoje 75 proc. miškų priklauso privatiems asmenims. Dėl to svarbu gauti savininkų paramą ir skatinti juos išlaikyti jų miškingas vietoves. Visų pirma tai reikštų Viduržemio jūros regiono miškų, kurių ekonomingrąža yra per maža, atkūrimą: Struktūrinių fondų remiamos iniciatyvos turi skatinti reguliarų biomasės atrinkimą ir jos panaudojimą energetiniais tikslais ir tvarios miškininkystės bei atsakingo ekoturizmo plėtrą. Dėl to raginu Europos Komisiją suprasti Viduržemio jūros regiono miškų specifiką ir pasiūlyti veiksmų planą, skirtą jiems apsaugoti ir geriau panaudoti jų natūralius išteklius. Tai mažiausiai, ką galime padaryti, siekdami sumažinti gaisrų riziką ilgam laikotarpiui ir apsaugoti bei atkurti trapias pietų Europos ekosistemas.
