Ämnen som bryter ned ozonskiktet (omarbetning) (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Johannes Blokland, för utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ämnen som bryter ned ozonskiktet (omarbetning) - C6-0297/2008 -.
Johannes Blokland
föredragande. - (NL) Fru talman! Att stänga hålet i ozonskiktet är viktigt för miljön och för hälsan för hela världens befolkning. Vår atmosfär är uppbyggd på ett sådant sätt att det finns två olika lager som skyddar oss. Koldioxiden i troposfären håller värmen inne så att vi inte blir för kalla. Ozonskiktet i stratosfären skyddar oss från solens skadliga UV-strålning. Reglerna för ämnen som bryter ned ozonskiktet har i första hand syftet att skydda ozonskiktet i stratosfären, men också att förhindra klimatförändringen. De ämnen som förbjuds bryter med andra ord ned ozonskiktet, samtidigt som de förstärker växthuseffekten. De viktigaste av de ämnen som förstör ozonskiktet återfinns som drivmedel i sprejflaskor, i kylskåp, isoleringsmaterial och vissa specifika lösningsmedel och rengöringsmedel. Klorfluorkarboner och haloner som har den starkaste nedbrytande effekten på ozonet har försvunnit helt, med ett fåtal undantag. Det är redan förbjudet att tillverka klorfluorkolväte, och användningen av sådana ämnen kommer att förbjudas från 2020. I ingressen till den nya förordningen sägs att tillverkning och användning av ozonnedbrytande ämnen ska upphöra eller minimeras så mycket det går. Detta är en viktig utgångspunkt för politiken.
Sextiofyra ändringsförslag antogs i utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet. Därefter följde två trialoger som resulterade i en överenskommelse mellan rådet och parlamentet. Den innebar att de 64 ändringsförslagen ersattes av en enda, konsoliderad text. Låt mig helt kortfattat nämna nio viktiga resultat i den överenskommelsen.
För det första har den rättsliga grunden för förordningen ändrats till miljön. Det ger medlemsstaterna en möjlighet att anta kraftfullare åtgärder för att skydda miljön. För det andra kommer användning av bekämpningsmedlet metylbromid att förbjudas från den 18 mars 2010. Detta gäller också gasning av behållare för att bekämpa skadedjur. Det enda återstående undantaget kommer att vara nödåtgärder, till exempel om det inträffar en storskalig epidemi. Det tredje är att under programmet för att fasa ut klorfluorkolväte har procentsiffran jämfört med 1997 sänkts till 7 procent för de sista åren. För det fjärde kommer klorfluorkolväte enbart att få användas i företag som utses av regeringen. För det femte har ett antal nya ämnen lagts till på förteckningen över ämnen som begränsas. Europeiska kommissionen har åtagit sig att undersöka de ämnena ytterligare. Punkt sex är att märkning kommer att bli ett obligatoriskt krav för de nödvändiga undantagen, såsom när ämnena används som reagenser och i laboratorier. Vi har i det sammanhanget också kommit överens om att det inte får ske någon ökning av laboratorieanvändningen. Punkt sju är att återanvändning och återvinning av ozonnedbrytande ämnen för befintliga utrustningar enbart får ske inom ett enda företag. Dessutom måste det föras en journal över de mängder som förekommer för att förhindra bedrägerier och illegal handel. Den åttonde punkten är att man ägnar uppmärksamhet åt efterlevnaden genom inspektioner. På det viset blir medlemsstaterna skyldiga att samarbeta för att ta itu med den olagliga handeln. Den sista punkten är att övervaknings- och kontrollsystemet måste stramas upp för att förhindra läckage av ozonnedbrytande ämnen.
Men mer måste göras för att ta itu med problemet lagrade ozonförstörande ämnen. Kommissionen har här en viktig uppgift. Jag vill än en gång uppmana den att utforma direktivet om bygg- och rivningsavfall enligt de riktlinjer som vi kom överens om för sju år sedan i det sjätte handlingsprogrammet för miljön.
På det hela taget har vi uppnått ett tillfredsställande resultat. Ozonskiktet kommer att få en bättre chans att återhämta sig så att de skadliga effekterna kan minskas, till exempel hudcancer och skador på växter och träd.
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EL) Fru talman! Låt mig först av allt tacka föredraganden Johannes Blokland och samtliga skuggföredragande och gratulera till deras fantastiska arbete med detta förslag till omarbetning av förordningen om skydd för ozonskiktet.
Det gläder mig särskilt att en överenskommelse har uppnåtts under första behandlingen, till stor del tack vare Europaparlamentets positiva och konstruktiva bidrag.
Politiken för att skydda ozonskiktet i stratosfären betraktas allmänt som en mycket stor framgång, och Europeiska unionen har spelat en avgörande roll här. Tack vare de innovativa åtgärder som antogs i Europeiska unionen har vi lyckats få bort 99 procent av alla ämnen som bryter ned ozonskiktet.
Förutom att skydda ozonskiktet får en begränsning av dessa ämnen extremt positiv effekt på klimatet. Det beror på att dessa ämnen har en global uppvärmningspotential som är upp till 14 000 gånger större än koldioxidens. Utan Montrealprotokollet och utan gemenskapens ännu ambitiösare förordning skulle utsläppen av växthusgaser globalt vara kanske 50 procent högre än vad de är för närvarande.
Tack vare dessa internationella insatser beräknar forskarna nu att ozonskiktet kan vara helt återställt mellan 2050 och 2075. Men för att detta ska bli möjligt måste ett antal kvarstående problem lösas. Kommissionens förslag är avsett att förenkla gemenskapens regler, minska de byråkratiska hindren och se till att förordningen ligger i linje med den senaste vetenskapliga utvecklingen och framtida utmaningar för att garantera en återställning av ozonskiktet.
Den kompromissöverenskommelse som uppnåddes har kvar arkitekturen från kommissionens förslag, samtidigt som den inkluderar de specifika åtgärder som behövs för att ta itu med olösta frågor vad gäller ett fullständigt avskaffande eller en begränsning av användningen av ämnen som tunnar ut ozonskiktet.
Ännu viktigare är att överenskommelsen innehåller striktare regler för ämnen som ”lagras” i produkter, såsom till exempel kylutrustning eller isolerande skumplast. Den stärker de kommersiella åtgärderna mot olaglig användning av och olaglig handel med ämnen som förtunnar ozonskiktet inom Europeiska unionen och kommer att bidra till att förebygga miljödumpning i utvecklingsländerna. Slutligen förbjuds all användning av metylbromid, med undantag av specifika fall för att hantera nödsituationer. Det kommer att placera gemenskapens lagstiftning om metylbromid i täten på global nivå.
Fördelarna, både vad gäller en återställning av ozonskiktet och en minskning av växthusgaserna, kommer att bli avsevärda. Europeiska kommissionen har möjlighet att godta hela kompromisspaketet med ändringsförslag.
Jag vill än en gång tacka Europaparlamentet för dess viktiga bidrag till att bevara förslagets miljömål och uppnå en överenskommelse under första behandlingen.
Eija-Riitta Korhola
för PPE-DE-gruppen. - (FI) Fru talman! Förordningen som ligger framför oss är en naturlig fortsättning på och en viktig del av Montrealprotokollet, enligt vilket de 191 signatärstaterna har skyldighet att aktivt avskaffa användningen av ämnen som bryter ned ozonskiktet.
Montrealprotokollet anses vara ett av de allra framgångsrikaste av samtliga internationella miljöavtal. Resultaten talar för sig själva. Det har skett en 95-procentig minskning av förbrukningen av ozonnedbrytande ämnen jämfört med de utgångsvärden som fastställdes. Dessutom kommer vi att ha undvikit utsläpp av växthusgaser under en 20-årsperiod som motsvarar över 100 miljarder ton koldioxid. Därför kommer den förordning som vi just nu behandlar inte bara att främja en återhämtning av ozonskiktet. Den är också en viktig del av kampen mot klimatförändringen.
Den tidigare förordningen, som utarbetades för nio år sedan, var hopplöst efter sin tid, och det var nödvändigt att modernisera den. Förenklingen av den nuvarande förordningens struktur, avskaffandet av inaktuella bestämmelser och utsträckningen av skyldigheten att lämna in rapporter som omfattar nya ämnen är reformer som verkligen behövdes. Jag vill varmt gratulera min kollega Johannes Blokland till hans arbete som Europaparlamentets föredragande. Kompromissen vid första behandlingen, även om den är en demokratisk utmaning, är en förnuftig lösning för en uppdatering såsom denna. Att nå den var i sig ett gott miljöresultat.
Den numera acceptabla förordningen kommer att innebära att gemenskapens lagstiftning överensstämmer bättre med de ursprungliga bestämmelserna i Montrealprotokollet. Att till exempel tidigarelägga tidpunkten för att helt upphöra med produktionen av klorfluorkolväte med fem år till 2020 är förnuftigt och motiverat, liksom att minska antalet undantag till förbudet mot exporthandel. Eftersom målen för denna förordning inte kan uppnås på ett tillfredsställande sätt i vår gemenskap enbart genom att medlemsstaterna vidtar åtgärder, så måste vi ta itu med problemet på global nivå i samband med den globala ekonomin. Om det fanns för många undantag till exportförbudet skulle det bli för svårt att visa att det är motiverat.
Det har även gjorts tillägg till Montrealprotokollet inte mindre än fyra gånger. Det 20-åriga fördraget ändrades följaktligen i London, Köpenhamn, Montreal och Peking. Det är inte bara en framgångssaga; det är också en berättelse om nödvändigheten av att korrigera felaktiga trender i takt med att kunskaperna ökar. Det är samma klokskap som vi nu behöver i fallet Kyotoprotokollet.
Det ursprungliga Montrealprotokollet var inriktat på att skydda ozonskiktet, i första hand genom att begränsa användningen av klorfluorkarboner, och det målet skärptes snabbt till praktiskt taget noll. Därför började man ersätta klorfluorkarboner med till exempel klorfluorkolväte, som var betydligt mindre farliga för ozonlagret. Men som så ofta är fallet med lösningar på miljöproblem visade sig snart en annan sida av problemet. Klorfluorkolväte, eller fluoriderade gaser, visade sig vara särskilt farliga på grund av deras kraftiga påverkan på växthuseffekten. Några av dem var över tusen gånger kraftfullare som globala uppvärmare än koldioxid. Det blev därför nödvändigt att ändra de svaga punkterna i fördraget.
På samma sätt måste vi kunna dra lärdom när det gäller Kyotoprotokollet. Man måste medge att det inte alls är effektivt som det nu är utformat. Det kommer inte att minska de globala utsläppen, och det kommer inte ens att minska kolintensiteten. Kanske ligger problemet i det faktum att de personer som var ansvariga för att utforma Kyotoprotokollet antog att koldioxidproblemet kunde lösas på samma sätt som när det gällde freoner.
Klimatförändringen är ett miljöproblem av en helt annan storleksordning jämfört med tidigare problem. Om ozonnedbrytningen gällde problem som skapades av biprodukter från industri- och energiproduktion, så ligger roten till klimatförändringen i något som bär upp hela den globala ekonomin och den globala produktionen. Världen drivs fortfarande med kol. Därför måste klimatförändringen i första hand betraktas som en fråga om industriell teknik. Beslutsfokus måste flyttas från att begränsa utsläpp till en heltäckande omorganisation av systemen för energi- och varuproduktion. Låt oss dra lärdom av Montreal.
Leopold Józef Rutowicz
för UEN-gruppen. - (PL) Fru talman! Johannes Bloklands betänkande om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ämnen som bryter ned ozonskiktet är ett viktigt dokument för vidare åtgärder för att skydda ozonskiktet. Låt mig understryka att en av Europaparlamentets och rådets verkliga framgångar var att avskaffa produktionen av och handeln med gaser som innehåller klorfluorkarboner, haloner, bromider och metylföreningar som tunnar ut ozonskiktet och påverkar växthuseffekten.
Ett bra exempel på hur man kan arbeta i framtiden kunde vara att arbeta i landet som ligger under ozonhålet, Nya Zeeland. Där har arbete inletts på att minska utsläppen av metan, förutom de aktiviteter som genomförs i Europeiska unionen, eftersom en kubikmeter metan har en växthuseffekt som motsvarar 30 kubikmeter koldioxid och som tunnar ut ozonskiktet. Metan är en gas som framställs i nedbrytningsprocesser, av djur, släpps ut under marken i gruvor och genom olika kemiska processer. På grund av den stora mängden metan som släpps ut i atmosfären bör även den gasen tas med i det framtida arbetet.
UEN stöder betänkandet. Jag tackar Johannes Blokland för hans arbetsintensiva och relevanta betänkande.
Satu Hassi
för Verts/ALE-gruppen. - (FI) Fru talman, mina damer och herrar! Låt mig gratulera Johannes Blokland till ett utmärkt resultat. Europaparlamentet har lyckats tidigarelägga tidpunkten för avskaffande av metylbromid med fyra år, och dessutom har tidsplanen för att ta bort klorfluorkolväte blivit snävare.
Det är viktigt att EU fortsätter att vara en pionjär i arbetet på att avskaffa användningen av ämnen som bryter ned ozonskiktet, trots att ämnet inte längre hamnar på tidningarnas förstasidor. Många av dessa ämnen är kraftfulla växthusgaser, men de har trots det uteslutits ur Kyotoprotokollet. Det berodde på att man ansåg att de skulle regleras genom Montrealprotokollet. Det är viktigt att vi även kommer ihåg att ägna oss åt den här frågan och fortsätter att avskaffa kraftfulla växthusgaser i framtiden. Det är också viktigt att vi föregår med gott exempel inför andra länder i dessa frågor, inklusive utvecklingsländerna.
När det gäller ämnen som förbjudits i EU skulle min grupp vilja begränsa exporten av dem på ett tydligare sätt än vad man nu har kommit överens om. Jag hoppas att den principen kommer att tas med i lagstiftningen när nästa steg ska tas.
Avril Doyle
(EN) Fru talman! En ordningsfråga innan jag börjar. Eftersom det inte verkar vara någon som begärt ordet inom ramen för förfarandet ”catch the eye” - rätta mig om jag har fel, men jag har sett mig om och bedömt situationen - skulle jag kunna få lägga till en minut av tiden för ”catch the eye” till mitt anförande på en minut?
Talmannen
Det går bra, fru Doyle, gör gärna det.
Avril Doyle
(EN) Fru talman! Ytterligare åtgärder för att skydda ozonskiktet antogs av parterna till Montrealprotokollet vid deras konferens i september 2007. De åtgärderna kommer nu att tas med i den omarbetade förordningen för att påskynda utfasningen av ozonnedbrytande ämnen och ytterligare begränsa undantagen för sådana ämnen. Denna omarbetade förordning handlar främst om förbud och restriktioner för tillverkning, import, export, utplacerande på marknaden, användning, återanvändning, återvinning, reklamation och destruering av dessa ozonnedbrytande ämnen.
Montrealprotokollet har varit ett av de mest framgångsrika internationella miljöinitiativen hittills. Resultatet har blivit att hastigheten för nedbrytningen av ozonlagret faktiskt har minskat sedan 1980-talet. Tack vare utfasningarna av användningen av dessa ozonnedbrytande gaser - klorfluorkarboner, kolfluorkolväten, haloner och metylbromid, med mycket få tidsbegränsade undantag för viss ”viktig användning”, till exempel haloner i brandskyddsutrustning i flygplan - har förbrukningen av ozonnedbrytande ämnen minskat med 95 procent sedan 1980-talet.
Men vi får inte glömma att dessa ämnen även kan förstärka växthuseffekten. Ozonskiktet är ett av de två lager i atmosfären som skyddar livet på jorden. Ozonskiktet skyddar mot den skadliga ultravioletta strålningen från solen som orsakar många olika sjukdomar och problem, inklusive hudcancer och grå starr.
Talmannen
Fru Doyle, ni höll verkligen ord! Tack så mycket.
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EL) Fru talman! Det är synd att vi inte har en större publik i parlamentet i dag, för vi diskuterar vad som faktiskt är ett mycket, mycket framgångsrikt protokoll, ett protokoll som har gett mycket positiva resultat för både miljön och hälsan och när det gäller framstegen med att återställa ozonskiktet, som nu har återgått till nivåerna före 1980.
Jag vill tacka alla dem som deltog i dagens diskussion för deras mycket konstruktiva kommentarer och påpeka att kommissionen är besluten att utöva den behörighet den har och undersöka om det finns förutsättningar att införa ytterligare tre ämnen till mitten av 2010. Ett uttalande om detta kommer att skickas till Europaparlamentets sekretariat för att tas med i protokollet till dagens diskussion.
Jag vill också påpeka att jag tror att vi kommer att nå en överenskommelse om att bekämpa klimatförändringen i Köpenhamn i slutet av året som är minst lika ambitiös och framgångsrik som Montrealprotokollet. Jag är säker på att den överenskommelsen blir till och med mer effektiv, och vi måste alla arbeta i den riktningen.
Avslutningsvis vill jag säga att kommissionen är särskilt nöjd med resultatet av förhandlingarna och nu kan acceptera samtliga de föreslagna kompromissändringsförslagen.
Betänkande: Blokland
Kommissionen bekräftar sin avsikt att senast den 30 juni 2010 behandla införandet av ytterligare ämnen i del B i bilaga II till förordningen, och framför allt utvärdera om villkoren för att ta med de ämnen som anges i artikel 24.3 är uppfyllda. Denna brådskande undersökning kommer att avse följande ämnen:
hexaklorbutadien,
2-brompropan (isopropylbromid),
jodmetan (metyljodid).
Johannes Blokland
föredragande. - (NL) Fru talman! Jag vill uppriktigt tacka kommissionsledamot Stavros Dimas för hans engagemang när det gäller att acceptera idén som lagts fram av Satu Hassi, dvs. att fler ämnen bör undersökas med avseende på deras effekter. Vad gäller den saken skulle jag bara vilja rikta kommissionens uppmärksamhet på metylbromid. Vi vet fortfarande inte mycket om detta ämne, och inte heller om dess tillverkning vad det anbelangar. Lyckligtvis har man nu beslutat att uppmana leverantörerna att rapportera om hur detta ämne framställs under samrådet. På så sätt kommer vi att kunna få exakt information om detta ämne.
Jag vill också rikta ett uppriktigt tack till mina kolleger i parlamentet, framför allt skuggföredragandena och alla som har talat här i dag, för det stöd jag har fått. Vårt samarbete har varit utmärkt, både i utskottet och i förhandlingarna. Jag vill också tacka det tjeckiska ordförandeskapet för de förnuftiga överenskommelser vi kunde nå, både före och under förhandlingarna. Under alla omständigheter var resultatet tillfredsställande. Jag uppskattar också verkligen stödet från kommissionens tjänstemän och tjänstemännen vid utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet bland min egen personal. Vi har verkligen lyckats arbeta som ett team, vilket också gjorde det möjligt för oss att avsluta denna omfattande omarbetning av lagen inom sex månader.
Avslutningsvis vill jag lämna ytterligare en kommentar. Jag är inte särskilt nöjd med systemet för omarbetning. Det är inte lätt att veta på vilken grund man kan eller inte kan göra ändringar. Lyckligtvis fanns det jurister som kunde tala om för mig att den rättsliga grunden ändrats i omarbetningen så att vi kunde göra ändringar utifrån den förutsättningen. Annars hade vi kunnat missa det. Lyckligtvis hade rådet samma åsikt, och i sista minuten kunde vi rätta till detta i utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet. Omarbetning är fortfarande en svår fråga att arbeta med här i parlamentet.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på onsdag.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Rovana Plumb  
Detta förslag följer strukturen i förordning (EG) nr 2037/2000, men tillför ett nytt kapitel om undantag från förbudet om tillverkning, utplacering på marknaden och användning av de aktuella ämnena. De undantagen var inledningsvis utspridda på flera olika bestämmelser om faser i eliminerandet av de reglerade ämnena och produkterna.
De viktigaste utmaningarna är följande:
Minskning av ”sparade” utsläpp av ozonnedbrytande ämnen/växthusgaser i atmosfären är nödvändigt, eftersom dessa globala sparade utsläpp enligt beräkningar kommer att uppgå till två miljoner ozonnedbrytande ton, eller 13,4 miljarder ton koldioxidekvivalenter till 2015.
Undantagen användning av ozonnedbrytande ämnen där det ännu inte finns några tekniskt eller ekonomiskt realistiska alternativ tillgängliga, till exempel metylbromid för karantäns- och leveransändamål.
Nya ozonnedbrytande ämnen: nya forskningsresultat visar att den ozonnedbrytande potentialen för vissa kemiska ämnen som ännu inte omfattas av protokollet är betydligt högre, medan marknadsföringen av dessa ämnen ökar snabbt.
Genom ändringen blir texten klarare och regelverket förenklas, samtidigt som den administrativa bördan minskar, vilket gör det lättare att tillämpa lagstiftningen för att garantera att ozonlagret är återställt till 2050 och förhindra negativa effekter för människors hälsa och ekosystemen.
Flaviu Călin Rus  
Vi måste alla oroa oss för såväl vår egen som kommande generationers hälsa. Vår hälsa bevaras genom ren miljö och atmosfären omkring oss. Alla vetenskapliga studier understryker att ozonskiktet är extremt viktigt, inte bara för befolkningens hälsa, utan också för att bevara livet på jorden.
Dessvärre finns det ett antal ämnen som när de släpps ut i atmosfären förstör ozonskiktet och dessutom bidrar till att förstärka växthuseffekten. Även om man har kunnat se tecken på att ozonskiktet återhämtat sig som resultat av de åtgärder som vidtagits, anser man att den nivå på ozonet i atmosfären som fanns före 1980 inte kommer att uppnås förrän under andra hälften av 2000-talet.
Jag stöder därför helt att man vidtar ytterligare åtgärder för att begränsa eller till och med förbjuda ozonnedbrytande ämnen. Jag tror att vi genom att vidta denna typ av åtgärder gör vår plikt, inte bara mot vår egen generation, utan även mot kommande generationer.
