A tejipari szektor válsága (vita)
Elnök
A következő napirendi pont a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság nevében De Castro úr által a tejtermelő ágazat válsága tárgyában a Bizottsághoz intézett szóbeli választ igénylő kérdésről - B7-0208/2009) folytatott vita.
Paolo De Castro
Elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim! A tejtermelő ágazat az elmúlt néhány évtized egyik legmélyebb és legsúlyosabb válságát éli: a tej árának visszaesése és a tejtermelési piacon tapasztalható általánosabb válság immár Európa-szerte aggodalomforrássá vált. A nehéz gazdasági helyzet által kiváltott ciklikus válságról van szó, amely a tejfogyasztás visszaeséséhez és piacok stagnálásához vezetett, ami a termelői árak zuhanását eredményezte.
A tejtermelőknek fizetett árak mindenütt visszaestek, az Európai Unión belül literenként átlagosan 24 centre. Számos gazdasági szereplő még súlyosabb helyzetben van, mivel 20-21 centnél is alacsonyabb árat kapnak, miközben termelési költségeik literenként legalább 40 centre rúgnak.
Más piacok - például a gabonapiac, az olívaolaj piaca, valamint a zöldség- és gyümölcspiac - szintén mutatnak bizonyos riasztó jeleket. Ezen a fronton mindenekelőtt továbbra is igénybe kellene vennünk minden rendelkezésünkre álló intézkedést ahhoz, hogy stabilizáljuk a piacot és élénkítsük a fogyasztást, ugyanakkor viszont képesnek kell lennünk arra, hogy közép- és hosszú távú politikákkal tekintsünk a jövőbe, és minden tőlünk telhetőt megtegyünk az áringadozások kockázatának minimálisra csökkentését célzó, elfogadható és tartós megoldások feltárása érdekében.
Ebben az összefüggésben a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság kedvezően fogadta és elfogadta a vaj és a sovány tejpor esetében az intervenciós időszak meghosszabbítására irányuló bizottsági javaslatokat, amint azt a szeptember 2-i egyhangú szavazás bizonyítja. Úgy véljük azonban, hogy ezek a javaslatok nem elegendőek az ágazatban fennálló válság súlyos következményeinek enyhítéséhez. Ezért - még mindig az Európai Bizottság javaslatával összefüggésben - a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság módosítást fogadott el a javaslatomhoz, amely ugyancsak ismét bevezeti a sajt magántárolására vonatkozó, a közös agrárpolitika 2008. novemberi állapotfelmérése keretében eltörölt támogatást.
Elnök asszony, biztos asszony! Ez egy olyan egyhangú döntés volt, amely a Mezőgazdasági Bizottság tagjai által osztott, lényegében megegyező véleményeket képviseli (megtiszteltetés számomra, hogy e bizottság elnöke lehetek), és amely kifejezi azt az óhajunkat, hogy az európai mezőgazdaság egyik rendkívül fontos ágazata számára kritikus időpontban határozott üzenetet küldjünk a Tanácsnak és a Bizottságnak.
Amellett, hogy ez az első fontos bizonyítéka annak, hogy mi, az Európai Parlament, pozitív irányítást kívánunk biztosítani a mezőgazdasági ügyekben is alkalmazott együttdöntésre való előretekintéskor, ez egy olyan intézkedés, amely azonnali segítséget is nyújthat a tejtermelőknek, akik egyre nehezebb piaccal, valamint az eladások nyilvánvaló és drámai visszaesésével küzdenek.
Ezek a kezdeti intézkedések, amelyekről ma szavazni fogunk, azonban nem elégségesek a termelők válság alatti támogatásához, ezért a Mezőgazdasági Bizottság - egy szóbeli választ igénylő kérdés és egy szavazásra bocsátandó állásfoglalás útján - felszólítja az Európai Bizottságot a válság leküzdését és az ágazat támogatását célzó új és hatékony intézkedések bevezetésére.
Ösztönözni és ugyanakkor támogatni akarjuk az Európai Bizottságot annak eldöntése során, hogy mi a teendő ahhoz, hogy az európai tejtermelő ágazatban egyszer s mindenkorra véget vessünk a válságnak. Ebben az értelemben reméljük, hogy a Bizottság kimerítő választ fog adni a kérdéseinkre és komolyan fogja venni a javaslatainkat annak érdekében, hogy az intézményközi együttműködés meghozza azokat az eredményeket, amelyeket az európai mezőgazdaság megérdemel, és szolidaritást mutasson a segítségünkre szoruló, válságban lévő európai termelők gyakorlati támogatásánál.
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Elnök asszony! Kérem, engedje meg, hogy valamivel több időt vegyek igénybe, mint a számomra kiosztott három perces felszólalási idő, mert úgy vélem, hogy voltaképpen erre a fontos és komoly problémára három perc nem lenne elegendő.
Először is szeretném elmondani, hogy nagyon örülök a Mezőgazdasági Bizottság által feltett kérdéseknek, ez ugyanis kiváló lehetőséget biztosít számomra, hogy egyértelművé tegyem a már meghozott intézkedéseket.
Hadd köszönjem meg az Európai Parlamentnek is az e területen jelenleg is folytatott munkáját. Mindannyian elkötelezettek vagyunk aziránt, hogy megoldásokat találjunk. Önök is, én is.
Nem mindenki ért egyet az általam előnyben részesített megoldásokkal, de határozottan úgy vélem, hogy ezek a megoldások működnek, működni fognak, és egyben olyan megoldások, amelyeket politikailag meg tudunk védeni.
Paolo De Castro úr a bizottság nevében azt kérdezte tőlem, hogy tulajdonképpen mit csinálunk. Az első közlendőm jó hír: az árak javulnak. Egy hónap leforgása alatt a vaj ára például Franciaországban 4%-kal, Németországban 8%-kal emelkedett, sőt ennél nagyobb arányban az Egyesült Királyságban.
A sovány tejpor ára szintén 4%-kal emelkedett Franciaországban és Németországban, és Európa összesített átlagát tekintve 2-3%-kal nőtt.
A tej átlagára emelkedett, és Albert Deß ma reggel épp azt mondta nekem, hogy az azonnali ("spot”) piaci árak értéke bizonyos területeken most 30 cent.
Láthatjuk, hogy a sajt intervenciós felvásárlása szinte leállt, mert a piaci ár magasabb, mint az intervenciós ár, ami szintén pozitív jel.
Még nem tartunk ott, ahol tartani szeretnénk, de jó irányba haladunk. Ez minden eddiginél magabiztosabbá tesz azt illetően, hogy a kezdetektől fogva alkalmazott politikai megközelítésünk helyes volt.
Önök ismerik eddigi tevékenységünk kulcsfontosságú elemeit. Igénybe vettünk minden rendelkezésre álló piaci intézkedést, és ezen a téren várhatóan megközelítőleg 600 millió eurót fogunk költeni egy 12 hónapos időszak alatt.
Jeleztük a tagállamok számára azt a lehetőséget, hogy december 1. helyett október 16-tól megkezdhetik az egységes támogatás keretébe tartozó közvetlen kifizetést a termelők részére, emellett a 2003-as reform keretében úgy döntöttünk, hogy függetlenítjük az évente 5 milliárd eurós tejtámogatást, és azt közvetlenül az egységes támogatási rendszerbe helyezzük át.
Rendelkezésünkre áll a gazdaságélénkítési csomag és rendelkezésünkre állnak azok az állapotfelmérés során hozott döntések, amelyek további 4,2 milliárd eurót biztosítanak az új - többek között a tejágazati szerkezetátalakítással kapcsolatos - kihívások leküzdésére. Mindez természetesen meghaladja azt, amit a vidékfejlesztési politika keretében tehetünk.
Paolo De Castro számára egyértelművé tenném, hogy a sajt esetében az intervenció eltörlésére valójában 1994-ben került sor. Úgy vélem, kissé zavaros az intervenció és a magántárolás közötti eltérés, mert a magántárolást az állapotfelmérés során hozott döntésekkel törölték el.
Mint mondottam, jelenlegi megközelítésünk működőképesnek tűnik. Ezért minden eddiginél határozottabb vagyok azt illetően, hogy a jövőben ne térjünk vissza olyan módszerekhez, amelyek hosszú távon ártanának a tejágazatunknak, termelőinket pedig bárminemű kiszámíthatóság nélkül hagynák.
Másképp fogalmazva: az állapotfelmérés keretében hozott döntéstől való teljes elfordulás nem választási lehetőség, hanem olyasvalami, amire az Európai Tanács és az államfők kifejezetten megkértek, hogy ne tegyem meg.
A kvótarendszer 2013 utáni megtartása tehát nem szerepel napirenden. A kvóták befagyasztása sem szerepel a napirenden, csakúgy, ahogy bizonyos költséges, de nem hatékony múltbeli piaci eszközök alkalmazásához való visszatérés sem. Ezek sincsenek napirenden.
Ez kétségkívül nem azt jelenti, hogy a szakpolitika tekintetében immár befejeztük a munkát. Úgy vélem, itt az idő a további cselekvésre. Nyomon kell követnünk az idén júliusban készült tejágazati jelentést, alkalmaznunk kell az abban foglalt intézkedéseket, aztán pedig döntenünk kell a hosszabb távra szóló egyéb fellépésekről.
Ha kezdhetem a jelentéssel, akkor elsőként az állami támogatást tekinteném át. A jelentés felvázolta azt az elképzelést, hogy a tagállamok az említett átmeneti válságkezelési keret alapján átmenetileg akár 15 000 eurós támogatást nyújthatnának a termelőknek. A Bizottság tulajdonképpen már útnak indította a folyamatot, és a szabályok megváltoztatására számít az elkövetkezendő hetekben.
A második pont a tejágazatbeli árakra való reagálás eljárásainak ésszerűsítése. Jelenleg a tej tulajdonképpen nem szerepel az egységes közös piacszervezés 186. cikkében, amely lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy piaci zavarok idején saját hatáskörben gyorsan hozzon átmeneti intézkedéseket. Ezért javaslom, hogy foglaljuk bele a tejágazatot a 186. cikkbe, és ez lehetővé fogja tenni, hogy a jövőben mielőbb intézkedhessünk, ha súlyos problémákba ütközünk a tejágazatban.
Az intervenció Bizottság általi meghosszabbítását például jóvá kellett hagynia a Tanácsnak, és a Parlament is szavazott erről, de ha a tejágazat bekerült volna az említett 186. cikkbe, azonnal felléphettünk volna.
Általánosabban fogalmazva: csaknem azonnali hatállyal mozgósíthatnánk a keresletet ösztönző intézkedéseket és/vagy korlátozhatnánk a tej forgalmazását, és ezt csak átmeneti jelleggel vezetnénk be, ráadásul azzal a feltétellel, hogy rendelkezésünkre áll a hozzáférhető finanszírozás.
A jelentés nyomon követéssel foglalkozó harmadik pontja a tagállamok felvásárlási rendszerére vonatkozik. A szerkezetátalakítás egyik módja az, hogy a tagállamok tulajdonképpen vásárolhatnak kvótákat a termelőktől, és ezeket a kvótákat a nemzeti tartalékba helyezhetik.
Mint tudják, a nemzeti tartalék olyan értelemmel bír, mint a tagállamok összes kvótájának része, tehát ha az egyéni termelők túllépik kvótájukat, de a tagállamok összességében - a nemzeti tartalékot is beleértve - nem lépik túl a kvótájukat, akkor tulajdonképpen nem kerül sor kiegészítő illeték kifizetésére.
Amit szándékomban áll javasolni, az az, hogy a nemzeti tartalékon belül tartott felvásárolt kvóta ne számítson a nemzeti kvóta részének, ha annak eldöntésére kerül sor, hogy ki kell-e egészítenünk vagy meg kell kérdeznünk a termelőktől, hogy kifizetik-e a kiegészítő illetéket vagy sem.
Ha a kiegészítő illetéket ezt követően mindenképpen be kell szedni, akkor a felvásárolt kvótának megfelelő rész ezután felhasználható szerkezetátalakításra. Ez kissé bonyolultnak tűnhet, de tulajdonképpen nagyon hatékony eszköz.
Mindezek a lépések olyan most hozott intézkedéseink, amelyek gyakorlatilag azonnali hatással vannak a piacokra, de tennünk kell valamit a közép- és a hosszú távú lépések kapcsán is. Szeretném itt megköszönni Franciaországnak és Németországnak az ötleteiket és az említett különböző lehetőségekhez való hozzájárulásukat.
Az első hosszabb távú probléma a tejtermelők és a tejipar közötti szerződéses kapcsolatok kihasználása a tejpiaci kereslet és kínálat egyensúlyának javítása érdekében.
Úgy vélem, hogy ez egy sokkal, sokkal jobb megközelítés, mint a kvótarendszer, és már működik az Európai Unió egyes részein.
A tejtermelők és a tejipar között léteznek olyan egyértelmű megállapodások, amelyek sok bizonytalanságot megszüntetnek. Másfelől, néhány tagállam egyszerűen nem él ezzel a lehetőséggel, ám ezen csak az említett szerződéses kapcsolatokhoz tartozó jogi keret megkeresésével lehet változtatni, egyértelműen megőrizve eközben a tisztességes versenyt.
A második hosszú távú probléma az erőegyensúlyt érinti, és tudják, hogy ezt számtalanszor megvitattuk. Képesnek kell lennünk arra, hogy belelássunk az elsődleges termelőtől az áruházláncokig terjedő lánc egészébe, ahol a hozzáadott érték eltűnőfélben van.
A jövőbeli piacokat is meg fogunk vizsgálni, végezetül pedig úgy vélem, sokat lehet tenni a termelési költségek és az innováció terén.
Annak érdekében, hogy megfelelően kezeljük mindezeket a közép- és hosszú távú elképzeléseket, létre szeretnék hozni egy tagállami és bizottsági szakértőkből álló munkacsoportot, hogy az említett problémák gyökeréig hatolhassanak.
Véleményem szerint a tejpiaci probléma nem csak a Bizottság és a tagállamok között megoldandó kérdés. A Parlament tulajdonképpen szintén jelentős szerepet tölt be, és várom a szóban forgó fontos kérdéssel kapcsolatban ma itt folytatandó vitát.
Köszönöm lekötelező türelmüket.
Albert Deß
a PPE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Természetesen rendkívül nehéz összefoglalni ezt a problémát két percben, de megpróbálom vázlatpontokba szedni.
A tejágazat nehéz helyzetben van. Számos tejtermelő magát a létét látja veszélyeztetettnek. Ennek a legfőbb oka a tejtermékek értékesítésének jelentős visszaesése. A Bizottságnak valóban gyorsabban kellett volna fellépnie ezen a téren.
Én is szívesen láttam volna határozottabb értékesítés-ösztönzési intézkedéseket a fokozottabb mértékű intervenció, így például a vajzsírnak a jégkrémiparban történő újrafelhasználása helyett. Tavaly, amikor a vaj ára rövid időre elérte a 4 EUR feletti értéket, a jégkrémipar jelentős hányada megszüntette a vajzsír feldolgozását. Ismerem a Németországra vonatkozó számadatokat, amelyek azt mutatják, hogy hozzávetőleg 100 000 tonnát - egymillió tonna tejnek megfelelő mennyiséget - már nem az élelmiszeripar dolgoz fel. Törekednünk kell arra, hogy megint ösztönözzük az értékesítést, hogy ezek a mennyiségek kiürüljenek a piacról.
Szeretnék köszönetet mondani azoknak a képviselőcsoportoknak, amelyek segítettek közös állásfoglalásra irányuló indítványunk kidolgozásában. Sajnos a Zöldek / az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja nem vett részt ebben a vitában.
Biztos asszony, a még előterjesztés alatt álló, 40 aláírást tartalmazó kiegészítő indítványunkban rövid távú intézkedésként a "de minimis” támogatások emelésére szólítunk fel, ez ugyanis lehetőséget teremtene különösen a kisebb tejtermelők támogatására. Ésszerű lenne bevezetni a korkedvezményes nyugdíjba vonulásról szóló rendeletet is. Ismerek sok olyan 58 éves gazdálkodót, akik hamarosan abba szeretnék hagyni a munkát. Ehhez egy megfelelő rendeletre lenne szükség.
Biztos asszony, szeretném őszintén megköszönni a munkáját. Arra kérném, hogy léptessen életbe megfelelő rendeleteket tejtermelőink helyzetének javítására. Talán még mindig lehetősége lesz arra, hogy ezt a helyzetet a közeljövőben orvosolja.
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Luis Manuel Capoulas Santos
az S&D képviselőcsoport nevében. - (PT) Biztos asszony! Hosszú időbe telt, mire a Bizottság és a Tanács reagált az ágazatot érintő súlyos válságra. Ebben mindannyian egyetértünk. Az ágazat borzalmas helyzete gyors és határozott fellépést igényel, vagy fennáll a veszélye annak, hogy Európa-szerte sok ezer gazdálkodó tönkremenésének leszünk tanúi.
Képviselőcsoportom jelentős erőfeszítést tett arra, hogy elérhessük a mai vitánk tárgyát képező állásfoglalásban szereplő kompromisszumot. Remélem, hogy a javaslatok méltóak az Ön figyelmére, biztos asszony, mert csak a kínálat csökkentését célzó fellépéssel és azzal egyidejűleg a kereslet ösztönzésével állítható vissza a piaci egyensúly és érhető el a termelők számára jövedelmező árszint.
Sajnálom, hogy a kompromisszum nem terjedt ki a megemelt kvóták ideiglenes felfüggesztésére, illetve a termelés csökkentését célzó, hasonló ideiglenes támogatás bevezetésére. Az általunk javasolt intézkedések azonban hasznos hozzájárulást jelentenek a válság gyorsabb leküzdésére. Megfelelő nyomon követésük az Ön feladata marad, biztos asszony.
George Lyon
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony! Amint azt már más felszólalóktól is hallottuk, a tejágazatban válság van. Nincs kétség afelől, hogy fel kell lépnünk az érintettek szenvedésének enyhítése céljából, de hadd tegyem nagyon egyértelművé, hogy ez egy rövid távú válság, amely - az állásfoglalásban körvonalazottaknak megfelelően - rövid távú piaci intézkedéseket tesz szükségessé a Bizottság részéről.
Tisztáznunk kell azt is, hogy az európai fogyasztók túl sokáig fizettek egy rosszul működő agrárpolitikáért, amely cserbenhagyta mind a termelőket, mind a fogyasztókat. Ezért ezt a válságot nem kellene mentségként használni arra, hogy hátat fordítsunk a KAP további reformja és liberalizációja felé vezető útnak. Ez az oka, amiért ilyen értelmű módosításokat terjesztettünk be, és amiért örömmel vettem e kérdéssel kapcsolatos megnyugtató szavait.
Szeretnénk azt is látni, hogy a Bizottság a piac elrendezésére összpontosít, ami jelenleg egyértelműen hiányzik. A fogyasztók folyamatosan veszítenek, mivel nem sikerül megszerezniük a tejárak visszaeséséből adódó előnyöket. A gazdálkodók folyamatosan veszítenek, mert nem kapnak méltányos részt a kiskereskedelmi tejárból. Üdvözöljük a Bizottság élelmiszerlánccal kapcsolatos vizsgálatait, azonban szeretnénk, biztos asszony, ha nem állnának meg itt.
Elköteleződnek-e egy olyan fellépés mellett, amely gyökerestől megszünteti az élelmiszer-áruházak monopolhelyzetükkel való visszaélését? Elköteleződnek-e egy olyan versenypiac mellett, amely a termelők számára méltányos szeletet biztosít a tortából, és elköteleződnek-e egy olyan működőképes tejpiac mellett, amely tisztességes üzletet biztosít a gazdálkodóknak és méltányos árat a fogyasztóknak?
Várom a válaszát, biztos asszony.
José Bové
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Az állattenyésztők immár hónapok óta figyelmeztetik a Bizottságot és a Tanácsot a válság súlyosságára. Több tízezer munkahely szűnt meg a vidéki térségekben. Az Európai Unió a világpiaci kereslet növekedésére számított. Szakértői hatalmasat tévedtek. A jelenlegi pénzügyi és gazdasági válság közvetlen kihatással van a mezőgazdaságra és a fogyasztásra.
Boel asszony, mezőgazdasági biztos azon döntése, miszerint fenn kell tartani a kvótaemelést, továbbá a Tanács azon szándéka, hogy a kvótákat 2015-ig felszámolja, provokációt jelentenek a tejtermelők számára. Az idők megváltoztak. Az európai politikát úgy kell kiigazítani, hogy illeszkedjen az új globális környezethez. A termelőkre kényszerített tejárak nem fedezik a termelési költségeket. Bizonyos kistermelők a tej estében literenként akár 30 centet is veszítenek. Az év végére sokan közülük egyetlen eurót sem keresnek, sőt veszíteni is fognak. A regionális tisztviselők tájékoztatása szerint közülük néhányan még az öngyilkosságig is elmennek.
E példa nélküli válsággal szemben az Európai Uniónak mielőbb jelentős intézkedéseket kell tennie. Arra kérjük azokat az állam- és kormányfőket, akik ma este a G20 előkészítése céljából találkoznak, hogy ülésük napirendjére vegyék fel a tejágazati válság kérdését annak érdekében, hogy megfelelő intézkedésekkel tudjunk válaszolni az állattenyésztőknek.
Az Európai Uniónak erősítenie kell a tejtermelők tárgyalási képességét, hogy többé ne legyenek alárendelve az agrár-élelmiszeripar által szabott feltételeknek. Az EU-nak be kellene vezetnie egy olyan jövedelmező árat garantáló biztonsági hálót is, amely biztosítja, hogy az ár soha ne essen a termelési költségek alá. Az Európai Uniónak véget kell vetnie export-visszatérítési programjának. Nemrég egy 480 millió eurós csillagászati összeget irányzott elő, amelyet különböző jobb- és baloldali parlamenti képviselőcsoportok támogatásával fogadott el azért, hogy feleslegeit olcsón értékesítse a világpiacon. Ez mezőgazdasági munkahelyek százezreit szünteti meg délen, és cinikus módon hazájukból való elvándorlásra vagy bevándorlásra kényszeríti a gazdálkodókat.
Az Európai Uniónak - a kínálat és a kereslet közötti egyensúly mielőbbi helyreállítása érdekében - mindenekelőtt drasztikusan, 5%-kal csökkentenie kell az európai tejkvótákat oly módon, hogy ez fordítottan arányos legyen a kistermelők által leszállított mennyiséggel. A "laissez-faire” politika elfogadhatatlan. Rettenetes következményekkel jár a foglalkoztatásra és a földhasznosítási mintákra.
Kistermelők nélkül Európa nem létezne.
James Nicholson
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony! Nagyon határozottan úgy vélem, hogy a Bizottság kifejezetten későn lépett fel a szóban forgó problémával kapcsolatban. Túl sokáig ült a babérjain, és számos termelő súlyosan megszenvedett ezért. Dönthetünk úgy, hogy segítséget nyújtunk az iparnak, vagy dönthetünk úgy, hogy végül hagyjuk, hogy termelőink felhagynak tevékenységükkel: ez esetben importálhatunk külföldről, az ezzel járó összes problémával együtt.
Üdvözlöm a jövőre vonatkozó megjegyzéseit, biztos asszony, viszont nem örülök a rövid távra vonatkozó megjegyzéseinek. Úgy vélem, többet kell tennünk rövid távon, hogy átsegítsük az ipart a jelenlegi válságon. Ezek a rövid távú intézkedések azonban azonnali fellépést tesznek szükségessé.
Természetesen emlékszem a tejtavak és a vajhegyek idejére, és nem akarok oda visszatérni. Nem hiszem, hogy az iparban bárki is vissza akarna térni abba a helyzetbe: sem a termelők, sem a feldolgozók, sem a Bizottság, sem mi itt a Parlamentben. Nem akarunk oda visszatérni, de az egyik legfőbb problémát most abban látom, hogy míg a termelőknek a tejért fizetett ár drasztikusan csökkent, a fogyasztók csaknem ugyanannyit fizetnek, mint ezelőtt.
Addig, amíg nem kezeljük az élelmiszer-áruházak hatáskörét ezen a téren, nem kapjuk meg a választ. Az élelmiszer-áruházakat ellenőrizni kell. Szükségünk van egy ombudsmanra, valakire, aki meg tudja mondani az élelmiszer-áruházaknak, hogy hatáskörüket túllépve cselekszenek, hogy kirabolják az embereket, kirabolják a termelőket, és e folyamatban kiszorítják őket az üzletből.
Ilda Figueiredo
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (PT) Elnök asszony! Ismét elmondom, hogy csak sajnálni tudom a Tanács által elfogadott álláspontokat és a biztos asszony imént elhangzott szavait, aki továbbra is kitart amellett, hogy nem megy le a probléma gyökeréig és nem ismeri el annak szükségességét, hogy felül kell vizsgálni a tejkvóták felszámolása tárgyában elért határozatokat. Ehelyett folytatni akarja az ágazat deregularizációját a termelők legjobb érdekei ellenére.
Ezért ragaszkodunk ahhoz, hogy támogatjuk a kvótarendszer fenntartásának szükségességét, bár olyan kiigazításokkal, hogy azokat az egyes országok igényeihez lehessen igazítani, beleértve az 1%-os éves emelés 2015-ig történő felszámolását is. A biztos asszony nem érti meg, hogy ilyen súlyos tejpiaci válság idején az ágazat deregularizációjánál és a nemzetközi kereskedelem liberalizációjánál sokkal fontosabb a tagállamok mezőgazdaságának és tejágazatának támogatása a vidéki térségek és a jogokat biztosító foglalkoztatás előmozdítása érdekében? Nem tekinti elengedhetetlennek a tejágazat számára egy olyan, közösségi szintű rendkívüli támogatási alap létrehozását, amely a leginkább érintett termelők és országok előnyét szolgálja, valamint a tej- és a hústermelés esetében új támogatási formák meghatározására irányul? Én szükségesnek tartom.
Giancarlo Scotta'
az EFD képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Szeretném kifejezni kétségeimet a vaj és a sovány tejpor esetében a 2009-2010-es intervenciós időszak meghosszabbítására tett javaslatot illetően, mivel fennáll a veszélye annak, hogy ez a javaslat a jelenlegi piaci válságra tervezett rövid távú intézkedéseket olyan strukturális intézkedésekké alakítja, amelyek tulajdonképpen visszavezetnék a tejtermelő ágazatot a kvóták bevezetése előtti helyzetbe.
Kérem, hogy a kiegyensúlyozottabb piaci intézkedésekre irányuló erőfeszítések keretében - amelyek nem csupán a vaj és a sovány tejpor termelésében érintett tagállamok számára biztosítanak előnyöket - ismételten vezessenek be közösségi támogatást a hosszú érlelési idejű sajt magántárolására.
Végezetül szeretném felhívni a figyelmüket a tejtermékek eredetmegjelölésének és címkézésének kérdésére, valamint a termékek nyomon követhetőségére: ez egy olyan kérés, amely közvetlenül és egyre nagyobb számban az európai fogyasztóktól érkezik, és amely segíthet abban, hogy kezeljük a tejpiaci válságot. Remélem, hogy más képviselőcsoportokhoz tartozó képviselőtársaim is támogatni tudják ezt a javaslatot.
Diane Dodds
Elnök asszony! Szeretném megköszönni a biztos asszonynak a ma hozzánk intézett szavait. Hazámban, Észak-Írországban a tejágazat létfontosságú. Amikor a tejágazat nehézségekkel küzd, a vidéki gazdaság többi része is nehézségekkel küzd. A tejtermelők jelenleg alig több mint 20 centet kapnak a tej literéért az emelkedő költségek közepette. Észak-Írországban nemcsak alacsony tejárakkal és magas költségekkel kellett küzdeniük, hanem immár sorozatban a harmadik csapadékos nyarunk volt, és ez katasztrofális hatást gyakorolt az észak-írországi tejiparra.
Aggasztó volt tegnap este a belgiumi termelőket olyan dühösnek és tehetetlennek látni, hogy az alacsony tejár és az általuk is tapasztalt nehézségek elleni tiltakozásul tejjel locsolták a földjeiket. A Bizottság üdvözlendő lépéseket tett a piac megalapozására, de nem tarthatjuk az árakat gazdaságtalanul alacsony szinten.
Felkérem a Bizottságot, hogy segítségképpen hozzon rövid távú intézkedéseket: olyan intézkedéseket, amelyek fokozzák majd a tej iránti keresletet; olyan intézkedéseket, amelyek mérsékelni fogják a termelési költséget; olyan intézkedéseket, amelyek kiterjednek az ellátási láncra, és azon belül a csökkenő termelői árakra és a magas kiskereskedelmi árakra; valamint olyan intézkedéseket, amelyek hosszú távon fenntartható ipart és jövőt teremtenek azon fiatal gazdálkodók számára, akik komoly nehézségekkel néznek szembe az alacsony árak és a magas banki költségek miatt.
Mairead McGuinness
Elnök asszony! Amikor a mezőgazdaságban dolgozó nők kezdenek tiltakozni, akkor tudhatjuk, hogy súlyos a helyzet. A hétvégén találkoztam a "Farm Women for a Fair Price” (Gazdálkodó Nők a Méltányos Árért) elnevezésű, ír nőkből álló csoporttal, és úgy vélem, figyelembe kellene vennünk a "méltányos ár” szavakat, mert a termelők nem kapnak tisztességes vagy méltányos árat - és pontosan erről szól a vita.
Udvariatlan lennék, ha nem üdvözölném a biztos asszonynak a piacon beköszöntő - jóllehet nagyon alacsony szintű - stabilitásra vonatkozó észrevételeit, és elismerem, hogy a Bizottság tett lépéseket és költött pénzt arra, hogy stabilitást teremtsen a piacon. Igaz, hogy ez nem elég és nem történt elég gyorsan, és komoly válságban vagyunk.
Szeretném elmondani, hogy ami a jövőt illeti, az Önök észrevételei különösen üdvözlendőek. Aggódom amiatt, hogy e Ház megosztott a tejkvóták kérdésében, mert amikor együttdöntés van, a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése esetén következetesebben kell majd gondolkodnunk csoportként, és megosztott üzenetek helyett inkább egyértelmű jeleket kell adnunk a gazdálkodóknak; tehát hadd ismételjem meg, hogy a termelők és a feldolgozók közötti kapcsolatalakításra, a termelési szintekre vonatkozó észrevételeiket meg kell vizsgálnunk, azokról további vitát kell folytatnunk.
Meg kell azonban kérdeznünk Öntől, biztos asszony, hogy Ön szerint a kvóták helyett milyen típusú piactámogatási intézkedésekkel tudnak majd méltányos és tisztességes árat biztosítani a termelőinknek? Ezenkívül kérem, hogy foglalkozzon a piaccal is: nem működik. Mindenki azt mondja, beleértve az élelmiszer-áruházakat is, hogy a tej nem egy jövedelmező üzlet - ezt alaposan kétlem -, de még tisztábban kell látnunk, a gazdálkodókkal szemben pedig méltányosságra van szükségünk.
Stéphane Le Foll
(FR) Elnök asszony, biztos asszony! Rövid leszek.
Úgy gondolom, ez a vita két részből áll. Felmerül az a sürgető kérdés, hogy hogyan szabadíthatjuk ki magunkat ebből a válságból. A termelőknek nyújtott segítségtől az intervenciós intézkedésekig minden intézkedés szükséges - helyesebben szólva feltétlenül szükséges. Támogatnunk kell azokat, sőt kérnünk kell hatályuk kiterjesztését. Ez az, amire mi - számos képviselőtárssal együtt - javaslatot teszünk itt a Parlamentben.
Másodszor, a tejpiac irányítása tekintetében fennáll egy strukturális kérdés, és a mi véleményünk éppen ezen a ponton tér el az Önétől, biztos asszony. Ön azt javasolja, hogy a szerződéses kapcsolatok kihasználása irányába mozduljunk el. Előre megmondhatom Önnek, hogy az ipari vállalatok és a termelők közötti szerződéses kapcsolatok bevezetése hosszú távon azt fogja eredményezni, hogy az adott ipari vállalatok Európa-szerte versengeni fognak egymással.
A piac szabályozása érdekében állami szabályozásra van szükségünk. Nincs más megoldás. A jelenlegi válság után a vitának erről kell szólnia. Úgy gondolom, hogy ebben a vitában minden véleményt és minden választási lehetőséget tiszteletben kell tartanunk; attól tartok, az állapotfelmérés idején túl gyorsan léptünk fel egy olyan probléma rendezése érdekében, mint a kvóták, amelyek mindeddig - és ezt minden előttem felszólaló számára szeretném hangsúlyozni - lehetővé tették az európai tejtermelés fenntartását, a tejipar kiemelkedő fejlettségének biztosítását, és ugyanakkor a vásárlók által könnyen megfizethető árak szinten tartását.
Liam Aylward
Elnök asszony! Az elmúlt 12 hónapban a tejtermelők többsége - Írországban és az egész Európai Unióban - a termelési költségeknél alacsonyabb áron értékesítette a tejét. A tejtermelők megélhetését komoly veszély fenyegeti.
Míg a vaj és a sovány tejpor tekintetében az intervenciós időszak 2010-ig történő meghosszabbítására irányuló bizottsági döntés nagyon örvendetes, a rövid távú intézkedések hosszú távon nem fogják enyhíteni a tejtermelőkre nehezedő nyomást. Most olyan intézkedésekre van szükség, amelyek nemcsak a jelenlegi nehézségeket kezelik, hanem hosszú távra is szólnak, és emellett a jövőre nézve biztosítják az ipar fenntarthatóságát és sikerességét. A tejtermelőknek azonnali pénzügyi segítségnyújtásra van szükségük. Sürgősen szükség van egy 600 millió eurós uniós tejalap létrehozására, ahogyan azt a Parlament a 2009-es költségvetési eljárás során is kérte. A tejtermelők jogosultak a méltányos árakra, továbbá megfelelő ártámogatási rendszerre van szükségük ahhoz, hogy számukra ésszerű literenkénti minimumárat, a túlélésükhöz pedig ésszerű jövedelmet lehessen garantálni. Az ír és az európai tejtermelők nem kényszeríthetők a piacról való kivonulásra. Nyomatékosan felkérem a Bizottságot és a Tanácsot, hogy haladéktalanul és hatékonyan lépjenek fel.
Biztos asszony, hadd mondjam el Önnek, hogy Ön mindeddig nagyon sikeres biztos volt, és tisztelettel adózom az Ön által végzett hatalmas munka előtt. A közelmúltban bejelentette lemondását, és nyomatékosan felkérném, hogy távozása előtt oldja meg ezt a problémát vagy a lehetséges mértékben járuljon hozzá a megoldásához.
Oriol Junqueras Vies
(ES) ¡Bon dia! Úgy szólok e Parlamenthez, hogy ezt nem tehetem meg saját nyelvemen, katalánul, amelyet több mint 10 millió európai polgár beszél.
Ma, képviselőcsoportom nevében szeretném kifejezni a teljes mezőgazdasági ágazat, és különösen a tejtermelők sztrájkja és Európa-szerte tapasztalható fellépéseik iránti szolidaritásomat. A jelenlegi helyzet fenntarthatatlan és politikai megoldást igényel. Nyilvánvaló, hogy a Bizottság által eddig elfogadott intézkedések nem tudták enyhíteni a válságot, illetve nem tudtak járható alternatívát biztosítani a 2015-re tervezett kvótahelyettesítési rendszerhez. Ennek eredményeképpen például Spanyolországban - pontosabban Galíciában - 14 000 tejtermelő volt kénytelen megbirkózni egy gyökeres szerkezetátalakítással azért, hogy továbbra is vidéken élhessenek és dolgozhassanak, de még mindig tönk szélén állnak.
Mindezen okokból kifolyólag a Bizottságnak - ahogyan azt már más ágazatokban is megtette - a tejágazatban is be kell avatkoznia a termelés szabályozásával, a kvóták újraelosztásával, átmeneti ellentételezés biztosításával, a termékek nyomon követhetőségének ösztönzésével, valamint a forgalmazási oligopólium okozta működési zavarok helyreállításán keresztül a termelők és a fogyasztók közötti kapcsolatok szorosabbra fűzésének elősegítésével.
A Bizottság miért nem avatkozott be ténylegesen annak érdekében, hogy megelőzze a legnagyobb forgalmazók által létrehozott oligopólium által előidézett negatív következményeket?
Miért nem garantáljuk a tejtermelőink - és általában a gazdálkodók - vidéki túlélését, akik rendkívül pozitív gazdasági, társadalmi és környezeti hatásokat biztosítanak?
Hynek Fajmon
(CS) - Elnök asszony, hölgyeim és uraim! A tejtermelő ágazat válsága azt mutatja, hogy az egész kvótaalapú európai szabályozási rendszer hibás és nem hatékony. Nem a kvóták további szabályozására és manipulálására, hanem a tejkvóták teljes felszámolására van szükségünk. A tejtermelés lehetőségét főként olyan termelők számára kell nyitva hagyni, akik alacsony költségek mellett tudnak nyereséget elérni. A tejpiaci válság a tejkvóták mielőbbi felszámolásával küzdhető le. Támogatom a biztos asszonynak a kvóták 2015-ig történő felszámolására irányuló kísérletét, de nem bánnám, ha erre még korábban kerülne sor.
Patrick Le Hyaric
(FR) Elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Az Önök kijelentéseit hallgatva még jobban aggódom. A kijelentések nem adnak kielégítő választ a tejtermelők és általában a gazdálkodók szenvedésének súlyosságára.
Ez egy strukturális válság, amely nem csupán - az Önök által elmondottak szerint - a jelenlegi körülményeknek, hanem a sorozatos deregulációknak is köszönhető. Ezért a mezőgazdasági kistermelés megmentése érdekében az Európai Tanács rendkívüli ülését tartjuk szükségesnek.
A Tanácsnak először is döntenie kellene egy rendkívüli alap létrehozásáról a nem ipari tejtermelés megsegítése érdekében; másodszor haladéktalanul meg kellene állapítania egy Európán belüli minimumárat, amelyhez a központi felvásárló hivatalok kötelesek lennének tartani magukat a fogyasztói árak emelése nélkül; harmadszor pedig be kellene fagyasztaniuk a nemzeti termelési kvótákat és le kellene állítaniuk a Közösségen kívülről érkező nem megfelelő behozatalt.
John Bufton
Elnök asszony! Kifejezetten aggódom az Egyesült Királyság tejiparáért. Úgy vélem, hogy a legnagyobb probléma a kiskereskedelemben rejlik, amely tejtermelőink kárára hatalmas profitot termel. Amikor megnézzük, hogy az élelmiszer-áruházak mekkora összeget számítanak fel a tejért a fogyasztóknak, és hogy a tejtermelők tulajdonképpen mit kapnak, a különbség egészen hihetetlen.
A tejtermeléssel járó munkát és költséget a gazdálkodó viseli, de ugyanakkor az élelmiszer-áruházak hatalmas profitot kaszálnak. A gazdálkodónak jutó árrés nagyon méltánytalan. Nyomást kell gyakorolnunk az élelmiszer-áruházakra, hogy méltányos árat fizessenek az iparnak, és véleményem szerint az élelmiszer-áruházakban a tej árának nem kell majd változnia. A fogyasztónak nem kell semmivel sem többet fizetnie az általa vásárolt tejért. Az élelmiszer-áruházaknak csökkenteniük kell a haszonkulcsukat. Egészen botrányos, ha megnézzük az említett élelmiszer-áruházak által minden évben szerzett hatalmas profitot, a tejiparunk ugyanakkor küszködik. Ha a problémát illetően a nagyon közeli jövőben nem történik fellépés, akkor határozottan úgy vélem, hogy számos tejtermelőnk felhagy tevékenységével Wales-ben és az Egyesült Királyság többi részén.
Egy gyors észrevételem van azzal kapcsolatban, amit a biztos asszony ma reggel a kiegészítő illetékről mondott. Aggodalommal töltenek el az észrevételei. Úgy gondolom, hogy ez a leghatékonyabb termelőinket fogja sújtani: azokat, akik szembenéztek a kihívással, reagáltak a piacra és komolyan beruháztak gazdaságaikba, miután a Bizottság a kvóták felszámolására adott utasítást. A kiegészítő illeték előírása ellentétes azokkal a strukturális változásokkal, amelyekről mind az EU, mind az Egyesült Királyság kormánya azt állítja, hogy támogatja.
Dimitar Stoyanov
(BG) Elnök asszony! A Bizottság ismét rendkívül emelkedett hangulatban van, jó hírekkel szolgál, de én nem tudom megérteni és nem látok semmi jót abban, hogy több ezer tonna tejet dobnak ki a jelenleg folytatott politika elleni tiltakozásként.
Az az igazság, hogy De Castro úrnak és az előttem felszólalóknak teljesen igazuk van abban, hogy az állapotfelmérés során a Bizottság és a Tanács nem tett eleget ennek a válságnak a megelőzésére. Egyébként hol vannak a Tanács képviselői, akiknek állást kellene foglalniuk a kérdésben - tekintve, hogy a Tanácsé a döntő szavazat bármely reformot érintő döntéshozatalban?
A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottságon belüli kelet-európai kollégáim és jómagam több alkalommal figyelmeztettünk arra, hogy sokkal jelentősebb kvótaemelésre vagy a kvóták teljes felszámolására van szükségünk, mert országaink - lévén újak az Európai Unió rendszereihez képest - érezték elsőként a válság hatását. Sajnos szavunk kiáltó szó maradt a pusztaságban, és ezért a Parlament a hibás.
Mélységesen sajnálom, hogy rólunk, reformpártiakról, akik igazán akartuk az agrárpolitika reformját, kiderült, hogy a végzet prófétái vagyunk. Remélem, hogy levonják a jövőre vonatkozó tanulságokat.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Ebben az időszakban, már a válság kezdete óta sokan kérték a tejkvóták emelésének befagyasztását. Egy ilyen jellegű intézkedés nemcsak nem hozna megoldást, hanem hiba lenne, legalábbis a következő szempontokból.
Először is, nincs alapvető gazdasági összefüggés a tejkvóták emelése és a piaci árak visszaesése között. A kvóták emelkedtek, miközben a termelés visszaesett. Nem látom, hogy hol az összefüggés. Maga a piac megadja a magyarázatot a csökkenő árakra. Úgy vélem, hogy a fix kvóták megállapítása idővel az árak emelkedéséhez vezetne. A kedvezményezettek azonban ismételten nem a termelők, hanem a feldolgozók és a kiskereskedők lesznek. Ha korlátozni akarjuk a termelést, talán arra kellene ösztönöznünk a termelőket, hogy hagyják abba önként az állattenyésztést, és ehhez az esetleges piactorzító intézkedések helyett inkább ösztönzőket kellene biztosítani. Ha a kvóták befagyasztását feltételezzük, mi fog történni, amikor például a világpiaci kereslet ismét fellendül? Mit tehetnének az európai termelők? A tejtermelésnek ugyanis nincs olyan csapja, amelyet egyszerűen oda-vissza forgathatunk...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Mint mondottam, mit tehetnének az európai termelők, ha feltételezzük, hogy a világpiaci kereslet ismét fellendül? A tejtermelésnek ugyanis nincs olyan csapja, amelyet egyszerűen oda-vissza forgathatunk, akár tetszik, akár nem. Ha most kellene leállítanunk a termelést, a gazdálkodók nyilvánvalóan felhagynának a tejelő tehén tartásával, ugyanakkor nagyon nehéz lenne pótolni az állatállományt, ha rájövünk, hogy az, amit egyesek most jó intézkedésnek gondolnak, az valójában óriási tévedés.
Ulrike Rodust
(DE) Elnök asszony, biztos asszony, tisztelt Tanács! Először is szeretnék köszönetet mondani képviselőtársamnak, Capoulas Santos úrnak, aki lehetővé tette ezt az állásfoglalást.
Ma a tejtermelőinkről beszélünk, és arról, hogy cserbenhagyjuk-e őket vagy tisztességesen viseltetünk irántuk. Nem hiszem, hogy cserben kellene hagynunk őket, hanem tisztességesen kellene viseltetnünk irántuk. Igen, a válság leküzdésére irányuló rövid távú intézkedésekre sürgősen szükség van. Igen, az intervenció tökéletesen elfogadható egy rövid ideig, ha a tej ára elérte a mélypontot, és a válság elleni küzdelmet célzó kiegészítő támogatások, hitelek és pénzeszközök indokoltak. Ami azonban teljességgel elfogadhatatlan, az először is a tejkvótákkal kapcsolatos viták újbóli felvétele, másodsorban pedig az adóból finanszírozott export-visszatérítések újbóli bevezetése a fejlődő országoknak szállított termékek esetében. 2003-ban elhagytuk ezt az egyirányú utcát, és arra kérem Önöket, hogy hagyják ezt így tejtermelőink érdekében.
Britta Reimers
(DE) Elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim! A világgazdasági válság kibillentette a világpiacot az egyensúlyából. Mi, a tejtermelők a rekordmélypontra jutott áraktól szenvedünk. Újra meg újra azt halljuk, hogy az elfogadott tejkvóta-rendeletek módosításra szorulnak. Mivel magam is tejtermelő vagyok, csak ez ellen figyelmeztethetem Önöket.
A Bizottságnak az intervenciós intézkedésekkel sikerült megakadályoznia azt is, hogy a tejárak tovább csökkenjenek. A piac látszólag megnyugodott. Mindazonáltal nem tartom az intervenciót valóban jó eszköznek, mert olyan felhalmozódó készleteket fog eredményezni, amelyek később terhet jelenthetnek a helyreálló piac számára. Ezért felszólítom a Bizottságot, hogy fejtse ki, hogyan kezeli majd ezt a problémát.
Richard Ashworth
Elnök asszony! Hadd gratuláljak a biztos asszonynak az iparág jövőjét illető elképzeléséhez, és hadd mondjam el, hogy határozottan támogatom a tejkvóták felszámolására irányuló szándékát. Úgy vélem, ez a helyes döntés. Ugyancsak kedvezően fogadom a jelenlegi válság kezelésére vonatkozó javaslatait, amelyek ésszerűen és megfelelően támogatják a termelőket egy nehéz időben.
Szeretnék azonban két észrevételt tenni. Először is, véleményem szerint a kiegészítő illeték bevezetése pillanatnyilag nem lenne megfelelő. Ez egy rövid távra szóló automatikus válasz. Minden formában rossz üzenetet közvetít, és valójában egyedül azokat az eredményes termelőket bünteti, akik terveket dolgoztak ki az hosszú távú ágazati fennmaradásra.
Másodsorban el kell ismernünk, hogy egyáltalán nincs vagy csekély a közvetlen kapcsolat a kiskereskedelmi ár és a termelőnek fizetett nyersanyagárak között. Ezt nevezem rosszul működő árlánc-mechanizmusnak.
A legfőbb befolyásoló tényező a globális piac lesz, és el kell ismernünk, hogy a globális piac mindig ingadozó lesz. Ezért hosszú távon nyomatékosan arra kérem a Bizottságot, hogy terjesszen elő olyan terveket, amelyek valamilyen stabilitási mechanizmust biztosítanak, és nemcsak a termelők, hanem természetesen hosszú távon a fogyasztók javát is szolgálják.
Esther Herranz García
(ES) Elnök asszony! Biztos asszony, Ön azzal fejezte be a beszédét, hogy válság van a tejágazatban, és első kijelentése most mégis az volt, hogy már meghoztak minden lehetséges intézkedést, és folyamatban van a helyzet megoldása.
Tudnia kellene, hogy egy bölcs asszonynak el kell ismernie tévedését. Ez egy spanyolországi szólás, amelyet nagyon jól lehetne alkalmazni ebben a helyzetben. A tejágazat hónapok óta történetének legsúlyosabb válságát éli. Ennek ellenére, mivel az Európai Bizottság és bizonyos kormányok - beleértve láthatóan az enyémet is, a spanyol kormányt - nem akarják engedni, hogy nyomást gyakoroljanak rájuk, elutasítják a közös agrárpolitika állapotfelmérésével kapcsolatos döntések visszavonását.
E döntéseket az említett ágazat törékenységére való tekintet nélkül hozták meg, egy olyan piaci környezetben, amely nagyon eltért a kompromisszum elfogadása óta kialakult helyzettől. Ennek alapján azt gondolja az ember, hogy a tagállamok akkoriban nem akarták látni vagy nem láthatták a közeledő vihart. A reform nagyon gyorsan elhanyagolhatóvá vált a piacon bekövetkezett jelentős fordulatnak köszönhetően, amely azt bizonyítja, hogy az ágazat teljes mértékben ki van szolgáltatva az árvolatilitásnak.
Az, hogy a legnagyobb termelők - például Franciaország és Németország, azok az országok, amelyek abszolút értékben a nemzeti termelési kvótájuk legnagyobb emelését érték el ebben a megállapodásban - kérik most az állapotfelmérés felülvizsgálatát, rengeteg kérdést vet fel.
Meglátásom szerint a tagállamok tévedtek, és alaposabban kellett volna figyelniük azokra a véleményekre, az enyémre is, amelyek az ágazat jövőjére vonatkozó végleges döntés 2011-ig történő elhalasztására szólítottak fel.
Gyalázat, hogy senki sem hallgatott ránk. Talán Önöknek most így kellene tenniük.
Iratxe García Pérez
(ES) Elnök asszony, biztos asszony! A mai vita létfontosságú, hogy aggodalmunkat fejezhessük ki a tejpiaci válság miatt. Meg kell oldanunk ezt a helyzetet, amely az Európai Unióban számtalan tejtermelő jövőjét veszélyezteti.
Ez egy európai válság, amelyet európai szempontból kell elrendezni, komoly szándékkal és valamennyi rendelkezésre álló közösségi eszköz igénybevételével: ez olyasvalami, amire a Bizottság pillanatnyilag képtelennek tűnik.
Biztos asszony, nem kellene áthárítania a felelősséget a tagállamokra, hogy bárkinek segíthessenek, akinek csak tudnak. Közös megoldásokat kell találnunk.
A Parlamentet következésképp hatalmas felelősség terheli a kereslet fellendítését célzó intézkedések megkövetelésében, és nemcsak az állásfoglalásra irányuló indítványban megjelölt intézkedések, hanem a közös piacszervezés keretében rendelkezésre álló intézkedések vonatkozásában is.
A másik fontos problémát a termelői árak és a végső fogyasztói árak közötti óriási eltérések jelentik: ez azonban nemcsak a tejágazatot érinti, hanem minden mezőgazdasági és állati eredetű terméket is.
Sok olyan férfi és nő van, aki a jelenlegi bizonytalansággal szembesülve egyértelmű és határozott jelzést vár tőlünk azt illetően, hogy garantáljuk a szóban forgó tevékenység folytatását.
Marc Tarabella
(FR) Elnök asszony, biztos asszony! Tegnap Vallóniában több mint hárommillió liter tejet öntöttek ki az ágazat minden eddigi legsúlyosabb válsága miatt kiábrándult gazdálkodók. Mindössze 19 centet kapnak literenként. A válságot a túlzott tejkínálat okozza, amely az árak zuhanásához vezet. A dereguláció ösztönzi a volatilitást, és a piaci feltételek most teljes mértékben ellentétesek a röviddel ezelőtti feltételekkel.
Biztos asszony, kérem, ne rejtőzzön makacsul tovább a tavalyi döntések mögé, és vegye figyelembe, hogy most mi történik valójában!
A Tanács is hibáztatható, először is azért, mert nincs jelen, hogy meghallgassa a vitát, másrészről azért, mert nem hoz döntéseket, mivel jobban befolyásolják a tisztán nemzeti érdekek, mint a mezőgazdaság európai szemlélete.
A piac nem működik. Túltermelés van. Nagyon egyszerű lenne az 1%-os kvótaemelés befagyasztása, vagy a kvóták 3-5%-kal történő azonnali csökkentése, mert sürgősen szükségünk van rövid távú megoldások kilátásba helyezésére. Ennek az intézkedésnek az elfogadásával két legyet ütnénk egy csapásra: a termelőknek ismét méltányos árat biztosítanánk, a termelés csökkentése révén pedig csökkentenénk a különböző beavatkozásokra - köztük az export-visszatérítésekre - vonatkozó több száz millió eurós európai kiadásokat.
Wojciech Michał Olejniczak
(PL) Az eddigi fellépés - tegnap beszéltem a lengyel gazdálkodókkal és a lengyel termelőkkel - azt jelzi, hogy a tejágazat helyzete javult, bár még nem jelentősen, ugyanakkor egyáltalán nem változott a lengyel és az európai gazdálkodók nehéz helyzete. Még mindig nagyon kevés pénzt kapnak termékeikért, a túlélési küszöbnél kevesebbet. Ez vonatkozik azokra a gazdálkodókra is, akik hatalmas pénzösszegeket, azon belül uniós támogatásokat és hiteleket fektettek be. Ez a helyzet további nehézségekbe sodorja őket, és képtelenek eleget tenni a kötelezettségeiknek.
E problémákra tekintettel szeretnék a jövőről beszélni. Ma az aktuális történésekre kell reagálnunk, ugyanakkor gondolnunk kell arra is, hogy mi áll előttünk, és meg kell terveznünk a gazdálkodóinkat is figyelembe vevő közös politikánkat. Ebben a helyzetben szeretném megismételni a következőket: a közös politikának a tejtermelők tekintetében ki kell terjednie az említett ágazaton belüli ésszerű beruházásokra vonatkozó tervekre is annak érdekében, hogy elkerülhessük az olyan költekezést, amely a megnövekedett termelés eredményeként a jelenlegihez hasonló bajba sodor bennünket. Abban is bízom, hogy a politikai hatalmak megállapodásra fognak jutni a jövőbeli kvótákat illetően.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Az előttem szólók teljesen jogosan hivatkoznak arra, hogy nem kellene a kvótához és az exporttámogatáshoz visszatérni, ugyanakkor az a politika, amit a Bizottság folytatott, az teljes csődöt mutatott. Nem csökkent a válság, ezért Le Foll képviselőtársammal együtt javasoljuk, hogy átmenetileg azonnal fagyasszuk be a kvótákat, de átmenetileg.
Az új tagállamok meg különösen hátrányos helyzetben vannak a phasing-in miatt, hogy mi a támogatásoknak csak 60%-át kapjuk meg a brüsszeli borítékból ebben az évben. Ennek ellensúlyozására javasolta a magyar kormány a kvótaalapú támogatások növelését, de se erre, se a franciák javaslatára, a francia minisztérium javaslatára a Bizottság nem reagált pozitívan. Végezetül kérem képviselőtársaimat, hogy támogassák a Le Foll és társai módosítóit, és támogatjuk Elisabeth Jeggle képviselőasszonynak a 600 millió eurós tejalap létrehozására irányuló javaslatát és az iskolatej program kiterjesztését.
Christel Schaldemose
(DA) Elnök asszony! Köszönöm a biztos asszonynak a jó kezdést és a vita jó felvezetését! Elismerem, hogy az európai tejtermelők hatalmas válsággal állnak szemben, de egyszerűen nem értem, hogy a képviselőtársaim hogyan gondolhatják, hogy Önök a Bizottságban nem tettek eleget. Határozottan fel szeretném kérni Önt, Fischer Boel asszony, arra, hogy ismételjék meg, amit tettek. Úgy tűnik számomra, hogy a Bizottságtól érkező kezdeményezések sora hosszú, tulajdonképpen szinte túl hosszú. Szinte már tönkretesszük azt az előrelépést, amit az állapotfelméréssel összefüggésben elértünk. Hangsúlyoznám azt is, hogy az eddig tett erőfeszítések a tejtermelők oldalán nyilvánvalóan nem tükröződtek, ellentétben azokkal az autóipari munkavállalókkal vagy azokkal a hajóépítő-ipari munkavállalókkal, akik a jelenlegi gazdasági válság következtében veszítették el állásukat.
Tehát csak azt kérhetem, hogy legyünk kissé óvatosak e válság kezelési módját illetően, és győződjünk meg arról, hogy nem semmisítjük-e meg az állapotfelmérés eredményeként mindennek ellenére elért határozott előrelépést. A tejkvóták befagyasztására vonatkozó elképzelés véleményem szerint teljesen reménytelen! De a régi modellekhez sem térhetünk vissza export-visszatérítések nyújtásával - ez egyszerűen tönkreteszi a piacot a világ más részén élők számára! Óvatosnak kell lennünk. Mindazonáltal szeretném felkérni Önt, hogy ismét mutassák be a már elkezdett tevékenységek hosszú sorát, hogy a képviselőtársaim láthassák, bizonyára nincs szükségünk arra, hogy őrült módon elkezdjünk elrendelni számos kiegészítő intézkedést, melyek eredményeként tönkretesszük a megvalósított határozott előrelépést.
Georgios Papastamkos
(EL) Elnök asszony, biztos asszony! Az intézkedések kétségkívül nem megfelelőek. Más, célirányosabb beavatkozásokat javaslunk, különösen az Európai Unió hegyvidéki és hátrányos helyzetű térségei tekintetében annak érdekében, hogy valamennyi tagállam egyenlő mértékben részesedjen ezek előnyeiből; az olyan intézkedésekből, mint az eredetmegjelölések megerősített oltalma nemcsak az Európai Unión belül, hanem a nemzetközi piacokon is, a tejtermékek egyértelmű címkézése és az eredetük kötelező feltüntetése, a tejtermékek magántárolásának ismételt alkalmazása - miért is ne -, emellett a kielégítő támogatás előírása, az export-visszatérítések tekintetében a támogatható rendeltetések számának növelése, az ellátási lánc teljes átláthatósága, valamint a termelői és a fogyasztói árak közötti szakadék csökkentése.
Nem a gazdálkodók érdekeinek szószólói vagyunk. Azért vagyunk itt, hogy közvetítsük az európai vidéki térség aggodalmát és segélykiáltását; az európai vidéki térségekben élők segélykiáltása pedig számunkra egyet jelent egy cselekvésre felszólító határozott paranccsal.
Michel Dantin
(FR) Elnök asszony, biztos asszony, - szerettem volna, ha a Tanács elnökségét is meg tudom szólítani -, hölgyeim és uraim! Amint azt a minap biztos asszony, Ön is elismerte a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság előtt, a tejtermelőknek fizetett ár már nem fedezi a termelés aktuális költségeit. Ez azt jelenti, hogy a termelőink folyamatosan veszítenek a tőkéjükből.
Az imént felsorolta az Önök által az elmúlt kilenc hónapban tett intézkedéseket. Ezek az intézkedések léteznek, ezt elismerjük. Ugyanakkor nem hozták meg az előre jelzett hatásokat, ugyanis véleményünk szerint nem elég széles hatókörűek, és határozottan túl sok a bizonytalanság a céljuk hatékonyságát illetően.
Ma reggel említést tett a piac fellendüléséről, de a termelők ennek a hatásait bizonyára csak a jövő év eleji kifizetésekben fogják látni. A mezőgazdasági termékek piaca nem egyezik meg a fém- vagy az energiapiaccal. Azért igényel szabályozási eszközöket, mert az évszakok ciklusai és a természet is hatással van a piaci feltételekre.
A francia elnökség idején végrehajtott állapotfelmérés értelmezését meglepőnek tartjuk, hiszen a tejágazattal kapcsolatban készített időközi értékelések minden utat nyitva hagynak, beleértve a piacszabályozásra szolgáló eszközökre vonatkozó új döntések lehetőségét is.
A francia küldöttség, amelyhez tartozom, meg van győződve arról, hogy 2013 után megújított kvótarendszerre lesz szükség. A jelenlegi gazdasági válság előtt az élelmiszeripari termékek piacán fennálló feszültség bebizonyította a termelés és a fogyasztás közötti egyensúly ingatagságát az egész világon.
Miután részlegesen felszámoltuk az intervenciós eszközöket, sem jogunk, sem legitimitásunk nincs ahhoz, hogy ma felszámoljuk azokat a termelési eszközöket, amelyekre rövid távon szükségünk lesz.
Biztos asszony, vissza kell adnunk a gazdálkodóknak a méltóságukat: ők olyan férfiak és nők, akik nem félnek a kemény munkától.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Nem hagyhatjuk, hogy a tejágazat összeomoljon. Létfontosságú csakúgy a vidéki térségeink, mint az élelmiszerbiztonság és -minőség szempontjából.
Az Európai Unióban a jövő piacai, valamint a tej és a tejtermékek piacának közép-, illetve hosszú távú kilátásai kedvező jeleket mutatnak. Meg kell akadályoznunk, hogy ezek kedvezőtlen helyzetbe kerüljenek. Stabilizációs fellépésekre és közös kezdeményezésekre van szükségünk.
Az árak zuhanása egyértelműen a támogatási intézkedések megfelelőségének hiányát mutatja. A tejpiac torzulásai azt jelentik, hogy egyik ellátási lánc sem tud hatékonyan vagy tisztességesen működni.
A termelők a piaci egyensúlyt megbontó árzuhanással szembesülnek, amelyet nem terhelnek át a fogyasztókra, és amely késlelteti az ágazat fellendülését. Ezt korrigálni kell. Tisztességes versenyt kell biztosítanunk, és meg kell erősítenünk a forgalmazás alatti nyomon követhetőséget is.
Riikka Manner
(FI) Biztos asszony! Ön említést tett arról, hogy a kvótarendszerhez való visszatérés már kizárt. Nem láttuk, hogy mi történt a tejiparban azt követően, hogy a Bizottság tavasszal úgy döntött, hogy fokozatosan visszavonja ezeket a kvótákat? Ez egy igen gyenge és szűk látókörű döntés volt. A kvóták teljes visszavonása számos kis mezőgazdasági üzem számára halálos döfést fog jelenteni. Ezt a fajta politikát akarja a Bizottság végrehajtani? Tény, hogy a tejipar tekintetében korlátozó rendszerre van szükségünk. Ha a kvóták nem jönnek szóba, azzal a kéréssel fordulok Önhöz, biztos asszony, hogy gondoskodjon arról, hogy a Bizottság javasoljon más megoldásokat a válság megoldására. Ez egy európai válság, és egy olyan agrárpolitikát kell végrehajtanunk, amely legalább ésszerű életszínvonalat garantál a gazdálkodóknak, országtól és régiótól függetlenül.
Yannick Jadot
(FR) Elnök úr, biztos asszony! Egy nyugat-franciaországi régió választott képviselője vagyok, ahol igen nagy létszámban vannak tejtermelők, és én nem hiszem el, hogy Ön tudomásul vette a jelenlegi tragikus szociális helyzetüket.
Biztos asszony, amikor Ön "termelőkről” beszél, én "gyártókat” és "forgalmazókat” hallok. A tejtermelőknek nincs szükségük az Ön együttérzésére, biztos asszony. Nincs szükségük azokra az idejétmúlt liberális elméletekre, amelyek belerántottak minket egy soha nem látott világválságba. A tejtermelőknek valódi agrárpolitikára van szükségük. Szigorú kvótákra van szükségük. Ezért kérjük a Tanácsot, hogy írja felül az Önök politikáját, és helyette hozzon létre egy valódi politikát a tejtermelők támogatására, és vessen véget ennek a politikának, amely tömegesen tönkreteszi őket.
Janusz Wojciechowski
(PL) Elnök úr, biztos asszony! Vitánk valóban drámai körülmények között, tiltakozásképpen tejet zúdító gazdálkodókkal a háttérben zajlik. A történtek mindegyikőnket mélyen megráznak.
Kollégám, Nicholson úr által említett problémára akartam reflektálni, mégpedig arra, hogy a nagykereskedelmi láncok és a bevásárlóközpontok hogyan vezetik félre a fogyasztóikat, és különösen a beszállítóikat. Szeretném emlékeztetni Önöket arra, hogy az Európai Parlament a 2008-as parlamenti ciklus során elfogadott egy írásbeli állásfoglalást - amelynek én voltam az egyik társszerzője - arról, hogy véget kell vetni ezeknek a visszaéléseknek, és a Bizottságnak mélyreható vizsgálatot kell folytatnia a témában. Információim szerint történt ugyan fellépés, de ez a folyamat túlságosan lassúnak tűnik. Azt szeretném kérdezni, hogy a biztos asszony érdeklődik-e e téma iránt, és általában azt, hogy milyenek az effajta tevékenységekkel kapcsolatos jövőbeli kilátásaink.
Valami nagyon nem működik az Európai Unió gazdaságpolitikájában, ha a gazdálkodók a termékeik értékének kevesebb mint 10%-át kapják meg. Ennek meg kell változnia. Fel szeretném kérni a biztos asszonyt, hogy lépjen fel ebben a kérdésben.
Jaromír Kohlíček
(CS) Biztos asszony! Ön előrelépésnek tekinti a végtermékek - például a sovány tej és a vaj - árának 3-8%-os növekedését. Véleményem szerint ez sértés a gazdálkodóinkra nézve. A legfőbb problémát az az ár jelenti, amelyen a tejet felvásárolják a gazdálkodóktól. A Cseh Köztársaságban például a felvásárlási ár akár 25%-kal alacsonyabb a termelési költségnél, viszont az ezután az üzletekben eladott végtermék ára könnyen fedezné minden gazdálkodó költségeit. A legfőbb probléma tehát az, hogy valahol egy hatalmas lyuk van. A problémát meg kell oldani. A Cseh Köztársaságban nekünk most kevesebb szarvasmarhánk van, mint a napóleoni háborúk után. Ez most még a vidéki térségek fenntartását is veszélyezteti. Bové úrnak teljesen igaza van, és Fajmon úr mélységesen ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Krisztina Morvai
(HU) Elnök asszony! Tűzoltó intézkedésekre nyilvánvalóan szükség van, hiszen katasztrofális a helyzet. De nem lehet-e, hogy valahol az alapokkal van a baj? Nincs-e valami baj azzal a paradigmával, azzal a rendszerrel, amelyben - többek között Latin-Amerikából - hoznak be hatalmas mennyiségű szóját, Európában tovább növelve az amúgy is túlzott kínálatot, tönkretéve a latin-amerikai környezetet és a keletkező válságban pedig ugye azon törjük a fejünket, hogy dömpingáron kellene exportálni a harmadik világba mezőgazdasági termékeket, tönkretéve az ottani piacot, az ottani kisgazdáknak, termelőknek a helyzetét. Nem lenne-e szükség egy új paradigmára, a WTO által diktált szabadkereskedelmi logikának a mezőgazdaságra erőltetése helyett a "food sovereignty”, az élelmiszer önrendelkezés logikájára? A másik kérdésem: kérünk konkrét tanácsot, javaslatot, hogyan ... (Az elnök félbeszakítja a felszólalót.)
Astrid Lulling
(DE) Elnök úr! Megmentettük a bankokat, mert meg kellett mentenünk. Most egy olyan helyzettel állunk szemben, amelyben meg kell akadályoznunk, hogy gazdálkodók ezrei menjenek csődbe rövid idő alatt, mert az árak már nem fedezik a termelési költségeiket.
Biztosítanunk kell azonban termelési képességünk fenntartását annak érdekében, hogy a lakosságot kiemelkedő minőségű élelmiszerekkel lássuk el. Egy olyan generációhoz tartozom, amelyik megtapasztalta az élelmiszerjegy-rendszert. Emlékszem, hogy 1944 telén nyolc kilométert kellett bicikliznem csak azért, hogy két tojást kapjak. Remélhetőleg nem jutunk el ismét oda, de az ellátás biztonsága itt is fontos, nem csak az energiaszektorban.
Ha nem vagyunk felkészülve az állásfoglalásunkban kért intézkedések meghozatalára, az Európai Unióban a szociális, gazdasági és környezetvédelmi politika következményei tekintetében a költség sokszorosa lesz a ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Amint azt az Európai Bizottság a július 22-i közleményében megállapította, a tejtermelő ágazatban drámai módon romlott a helyzet az elmúlt 12 hónapban.
Figyelembe véve azonban a válságnak a tejtermékek árára, és különösen a termelők jövedelmére gyakorolt jelentős hatását, az Európai Bizottság által máig javasolt és a Miniszterek Tanácsa által megvitatott intézkedések nem megfelelőek a kereslet visszaesésének és következményeinek ellensúlyozására.
A jelenlegi válság nemcsak a kereslet visszaesésének megfordítását jelentő kihívást állítja elénk, hanem lehetőséget nyújt a tejtermékek fogyasztásának és promóciójának ösztönzésére is. Azt is biztosítanunk kell, hogy az eredeti termék vitathatatlan minősége érintetlen maradjon, amíg eljut a végső fogyasztóhoz.
Ebben a tekintetben az olyan intézkedések, mint a címkézés javítása, a tejfogyasztásnak a lakosság bizonyos csoportjai körében való fokozása, vagy tej borjak táplálására való használata, hozzájárulhatnak nemcsak a jelenlegi helyzet, hanem az ágazaton belül a teljes strukturális helyzet javításához is.
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Először is szeretném megköszönni a parlamenti képviselőknek ezt az igen elkötelezett vitát. Valójában nagyon figyelmesen hallgattam. Ugyanakkor természetesen tudomásul vettem azokat a nagyon eltérő véleményeket is, amelyeket a különböző parlamenti képviselők részéről elhangzott.
Ami a kvótarendszert illeti, az egész mostani helyzetünk bűnbakjának tűnik. Nem becsülöm alá azt - és ezzel kapcsolatban a vita legelejétől nagyon pontosan fejeztem ki magam -, hogy a tejágazat, nemcsak Európában, hanem világszerte példa nélküli válságban van. Ez minden bizonnyal nagyon egyértelmű. Tehát feltétlenül megértem azt a csalódottságot, amelyet a gazdálkodók körében látok Európa különböző részein, nem mindenütt, csupán Európa különböző részein.
A kvótarendszer eltörléséről még 2003-ban született döntés, tehát ez nem olyan döntés, amely máról holnapra jött létre - anélkül, hogy bárki is tudta volna, hogy mi történik. Ezt követően az állapotfelmérés során megvitattuk a kvótaemelést, annak érdekében, hogy szilárd talajt próbáljunk találni a tejtermelők számára.
Úgy vélem azonban, hogy azok, akik ujjal akarnak mutogatni a kvótarendszerre, mert az a tejtermelők minden jelenlegi problémájának oka, tévednek. Azért, mert láthatóan a még érvényben lévő kvótarendszerrel sem voltunk képesek magas árakat fenntartani, és a tejágazatban egyébként is végbementek a strukturális változások. Ha visszatekintenek 1984-re, amikor sor került a kvótarendszer bevezetésére, 1,6 millió tejtermelőnk volt a régi EU-10 országaiban. Ma az EU-10 országaiban 300 000 tejtermelőnk van: az érvényben lévő kvótarendszer mellett a tejtermelők száma ma kevesebb mint ötödannyi, mint 1984-ben. Ezek a strukturális változások tehát mindenféleképpen végbemennek.
Nem gondolom, hogy a visszatérés vagy az állapotfelmérés során hozott döntés visszavonása lenne a helyes politika, és ebben minden államfő támogat engem, akik egyértelműen kimondják a júniusi ülésen hozott határozataikban, hogy az állapotfelmérés során hozott döntésekhez kell tartanom magam. Az állapotfelmérés során folytatott tárgyalások során soha, de soha nem jeleztem semmiféle nyitottságot ezeknek a döntéseknek a visszavonása iránt, mivel ez kétségkívül veszélyeztetné a kiszámíthatóságot az Európai Unió gazdálkodói számára.
Ugyanakkor, José Bové, Ön azt állította, hogy nem jártam el precízen; azaz a "laissez-faire” magatartást vettem fel. Nem gondolom, hogy tisztességes dolog azt állítani, hogy nem tettünk semmit. Nem fogom megismételni mindazokat a különböző intézkedéseket, amelyeket folyamatosan teszünk. Úgy vélem, hogy amennyiben a tagállamok külön figyelmet kívánnak szentelni a tejágazatnak, az állapotfelméréssel most lehetőségük nyílik a közvetlen kifizetések újbóli elosztására, hogy ezáltal különleges előnyben részesítsék a legelőket. Ez egy lehetőség, és tudom, hogy legalább egy nagy tagállam élt az alkalommal, hogy kihasználja ezt a lehetőséget, emellett a hegyvidéki területek esetében számos különböző lehetőség van.
Európában a termelés 45%-a a kvóta alatt van, mi történne tehát akkor, ha valójában 5%-kal akarnánk csökkenteni a kvótát? Valójában azoknak a fiatal gazdálkodóknak a helyzetét rontanánk, akik befektettek a jövőbe.
Ezért azt ajánlanám azoknak az országoknak, azoknak a tagállamoknak, amelyek tényleg segíteni akarnak a tejágazatuknak, hogy vegyék igénybe az említett kvótafelvásárlást azoktól, amelyek el akarják hagyni a tejágazatot. Ily módon sokkal jobban biztosítható azoknak a fennmaradása, akik befektettek, s közben segítséget kapnak azok is, akik el akarják hagyni az ágazatot. Úgy vélem, ez a helyes politika.
Hadd helyesbítsem ezután a kiegészítő illetékkel kapcsolatos félreértést. Nem vezetünk be új kiegészítőilleték-rendszert. Mindössze biztosítjuk azt a lehetőséget, hogy abban az esetben, ha a tagállamok kvótákat vásárolnak fel a gazdálkodóktól, csökkenthetik a felső határuk kilogrammjainak vagy tonnáinak számát, ez azonban nem új kiegészítő illeték, amely bármely gazdálkodót büntet.
Csak néhány szó a promócióról. Már félretettünk 14 millió eurót promóciós célra az idei év fennmaradó részére. Megállapodtunk az iskolatej-program kiterjesztéséről; az alacsony cukortartalmú - azaz legfeljebb 7% cukortartalmú - joghurt mostantól bekerül az iskolatej-programba. A címkézés: különböző parlamenti képviselőktől azt hallom, hogy érdeklődés mutatkozik egy címkézési rendszer iránt. Ezt a minőségi papír összefüggésében vitassuk meg, amely tulajdonképpen pillanatnyilag is napirenden van. Tehát véleményem szerint rengeteg lehetőség van.
Végezetül pedig az élelmiszerláncról: teljes mértékben egyetértek Önökkel abban, hogy nincs átláthatóság e tekintetben, és nem látjuk, hogy hol tűnik el a hozzáadott érték. Ezért várom, hogy a szóban forgó jelentés az év vége előtt előterjesztésre kerüljön, hogy láthassuk, valójában hogyan néz ki a helyzet.
Azt kell mondanom, ha megnézik az élelmiszer-áruházak helyzetét Európa-szerte, hatalmas eltérések vannak. Németországban hagyományosan számos diszkont élelmiszer-áruház létezik. Ezek az élelmiszer-áruházak a tejtermékeket és a tejet nagyon alacsony árat kínálva vevőcsalogató termékként használják, a veszteséget pedig egyszerűen "továbbszámlázzák” a gazdálkodóknak, alacsony árat fizetve nekik. Véleményem szerint tehát nagyon érdekes és szükséges lenne megnézni, hogy mi történik valójában ebben a láncban; tehát hadd maradjon napirenden az átláthatóság kérdése, és vizsgáljuk meg a piacot a Bizottságon belül, de a tagállamok versenyhatóságainál is.
Ma egy nagyon érdekes vitának lehettünk tanúi. Remélem, hogy megjegyezték a Franciaországgal és Németországgal közösen kidolgozott rövid távú és hosszú távú intézkedéseket. Biztos vagyok benne, hogy lesz néhány igen érdekes eszmecserénk az európai tejágazat jövőjéről, mert mindannyian azt akarjuk, hogy a tejágazatunknak legyen jövője.
Paolo De Castro
szerző. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Szeretném megköszönni a Bizottságnak, hogy úgy döntött, eljön ma ide a Parlamentbe, hogy új javaslatokat terjesszen elő a tejpiaci válságról. Fontos, hogy a nemrég elkezdődött parlamenti ciklust a Bizottság és a Parlament közötti intézményközi párbeszéd jellemezze, egy olyan pozitív párbeszéd, amely az együttdöntési eljárást tulajdonképpen már elindította.
Nagyon óvatosan fogjuk értékelni az Önök új javaslatait, biztos asszony, és az én feladatom lesz, hogy felkérjem a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottságot arra, hogy haladéktalanul, késedelem nélkül adjon ki véleményt az új elképzelésekről.
Hadd zárjam a vitát azonban annak hangsúlyozásával, hogy amennyiben a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottságon belül egyhangúlag elfogadott módosítást a plenáris ülés keretében e Ház is elfogadja, politikai problémává válik, ha a Tanács a Lisszaboni Szerződés ratifikálását követően elutasítja azt. Ezért felkérem Önöket és a Tanácsot arra, hogy ezt komolyan mérlegeljék.
Elnök
A vita lezárásához az eljárási szabályzat 115. cikkének (5) bekezdése értelmében hét állásfoglalásra irányuló indítványtkaptam.
A vitát lezárom.
A szavazásra ma 12.00-kor kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Luís Paulo Alves
írásban. - (PT) Az egyik legkülső régióból, az Azori-szigetekről származom, ahol a tejtermelés gazdasági, társadalmi és környezeti tartópillérként szolgál. Az elmúlt hetekben találkoztunk termelőkkel, termelői szervezetekkel és feldolgozóipari szereplőkkel. Mindannyian egy véleményen vannak. Döntő jelentőségű, hogy a Bizottságnak hatékonyabb és mielőbbi globális választ kellene adnia a jelenlegi helyzet kezelése érdekében.
Az ágazatban mérséklődik a pénzforgalom. Alapvető fontosságú, hogy az EU különös gonddal tekintsen a legkülső régiókra, és a jelenlegi válság hatásainak mérséklésére adott uniós válaszok e régiókra is kiterjedjenek.
Mindannyian azon a véleményen vannak, hogy meg kell állítanunk a kvóták emelését. Az egyensúlyából a feleslegek által kibillentett piacon bármely olyan ország, amely fokozza a termelését, kárt okoz az összes többinek. Emellett az a véleményük, hogy továbbra is fenn kellene tartanunk a kvótákat a tevékenységüket stabilizáló keresletszabályozó mechanizmusként.
A teljes liberalizáció jelenlegi forgatókönyvében sürgősen tanulmányozni kell annak az említett régiókra gyakorolt társadalmi, környezeti és gazdasági hatásait. Egyedi intézkedéseket kell kidolgozni a szép vidékünkért, a környezetünk és vidéki térségeink minőségéért, valamint az általunk elért gazdasági fejlődésért és konvergenciáért felelős tevékenység összeomlásának megakadályozása érdekében.
Béla Glattfelder
írásban. - (HU) A jelenlegi tejpiaci válság fő oka a tejkvótaemelés. A tejágazat jelenlegi súlyos helyzetéért az Európai Bizottság és a tagállamok kormányai is felelősek, mivel 2008-ban támogatták a tejfeleslegek kialakulásához és az árak összeomlásához vezető kvótaemelést.
Ez a döntés az Európai Bizottság téves piaci előrejelzésein alapult. Az Európai Bizottság azonban akkor sem állt el szándékától, amikor nyilvánvalóvá vált, hogy a termelés növelése ellentétes a piaci folyamatokkal.
Az Európai Uniónak ezért haladéktalanul vissza kell vonnia a tejtermelés növekedéséhez vezető intézkedéseit. Továbbra is ellenezzük a kvóták 2015 utáni végleges eltörlését is. A jelenlegi válság fontos tanulsága, hogy szükség van a tejpiac szabályozására. Enélkül az árak kiszámíthatatlanná válnak. A nagymértékű áringadozás okozta veszteségek elviselhetetlenek az európai tejtermelők számára.
Örvendetes, hogy a Mezőgazdasági Bizottság - válság enyhítése érdekében - megszavazta azon indítványomat, amely az exporttámogatások összegét 450 millióról 600 millió euróra emelné. Exporttámogatások nélkül a feleslegek egy része az EU belső piacán maradna, amely további árcsökkenéshez vezetne.
Jim Higgins
írásban. - A tejkvótákat 5-10%-kal csökkenteni kell annak érdekében, hogy az árakat fenntartható szintre lehessen visszatéríteni. Pusztán a kvóták azonban nem fogják megmenteni a tejágazatot. Míg a Bizottság helyesen teszi, hogy hosszú távú szemléletet fogad el, nem szakíthatja el magát a valóságtól - a rideg valóság pedig az, hogy az agáripar, és különösen a tejágazat tényleges veszélyben van. Az 1983 óta legalacsonyabb tejárak, valamint a magas költségek, a rossz időjárás és a hitel hiánya 2009-ben példátlan pénzforgalmi és jövedelemválságot teremtettek a tejgazdaságot üzemeltető családok számára. Míg olyan jelzések vannak, hogy a piacok kijutottak a mélypontról, az égetően szükséges áremelések továbbra is némileg távolinak tűnnek, és uniós fellépésre van szükség. Egyetértek az IFA elnökével, Padraig Walshe-sal és a tejágazatért felelős elnökkel, Richard Kennedy-vel abban, hogy az árak a leggyorsabban úgy állíthatók helyre, ha az Európai Bizottság agresszívabb módon alkalmaz minden piactámogatást, például a következőket:
export-visszatérítések,
feldolgozási támogatások,
kiterjesztett teljes árintervenció,
hosszabb magántárolási rendszer a vaj esetében,
a készletek óvatos kezelése.
Anneli Jäätteenmäki
írásban. - (FI) Elnök úr! Az elmúlt évben a tejágazatban drámai módon romlott a helyzet. A tej termelői ára visszaesett, és jelenleg számos tejtermelő a termelési költségeket nem tükröző áron kényszerül eladni a tejtermékeit. A tejtermelők túlélését most komoly veszély fenyegeti. Mindeddig nem lehetett megoldani a tejpiaci válságot a Bizottság által végrehajtott intézkedésekkel. Most itt az ideje, hogy hozzálássunk ehhez, és új megoldásokkal hozakodjunk elő. A Bizottságnak mielőbb stabilizálnia kell az európai tejpiacot. Ugyanakkor az ágazati szereplőkkel és a tagállamokkal együtt átfogó értékelést is kellene végeznie a tejipar jövőjéről. Köszönöm.
Véronique Mathieu
írásban. - (FR) A tejágazatot jelenleg érintő különösen nehéz gazdasági körülmények kezelése érdekében most az Európai Unió mielőbbi határozott fellépésére van szükség. A tagállamok többségéhez hasonlóan úgy vélem, hogy a Bizottság által előterjesztett megoldások nem kielégítőek. Természetesen üdvözlöm a Bizottság által megengedett rugalmasságot, amely lehetővé fogja tenni, hogy a nehézségekkel küzdő termelők tekintetében a nemzeti felső határt 7500 euróról 15 000 euróra megemeljék. Mindazonáltal alapvető fontosságú, hogy hatékonyabb beavatkozási eszközöket fogadjunk el. Az árak növekvő volatilitásának kezelése érdekében a piacainkat erőteljesebben kell szabályozni. Az európai tejpiac állapotáról szóló, 16 tagállam által tett együttes nyilatkozat néhány felbecsülhetetlen értékű javaslatot kínál a Bizottságnak a tejpiacok szabályozásának javítását illetően. Emellett úgy vélem, hogy - mivel hét tagállam kéri - meg kell vizsgálni a kvótaemelés átmeneti felfüggesztését. Szeretném megismételni azt is, hogy támogatom egy tejalap bevezetését, amelynek célja a termelői szervezetek és termelőszövetkezetek segítése, valamint a mezőgazdasági beruházásoknak, a korszerűsítésnek, a tejtermelés diverzifikációjának, a földrajzi elhelyezkedéshez kapcsolódó intézkedéseknek és a tejtermékek forgalmazási intézkedéseinek támogatása.
Ivari Padar
írásban. - (ET) A tejpiacon tapasztalható jelenlegi helyzetet vizsgálva egyértelmű, hogy az ágazatunk még mindig rendkívül felkészületlen arra, hogy leküzdje a globális gazdasági válság következményeit. Ennek következtében a közös agrárpolitika fejlesztésének továbbra is a jobb versenyképesség felé, hosszú távon pedig a mérsékeltebb piacirányítás felé kellene mutatnia. A közös agrárpolitikát tekintve a felülvizsgálat a helyes irányba mutató lépés, és ugyanennek az iránynak a fenntartása a 2013 utáni közös agrárpolitikával kapcsolatos tárgyalások során az ágazat megerősítésének egyetlen módja.
Daciana Octavia Sârbu
írásban. - (RO) Pillanatnyilag a tejágazat legsúlyosabb válságát éljük, amelyet a globális válság váltott ki; ez utóbbi alapvetően a kereslet és a kínálat közötti eltérés eredménye. A tej és a tejtermékek árának csökkenése elsősorban az alacsony jövedelmű mezőgazdasági üzemeket érinti. Ezért nem gondolom, hogy a kvótarendszert minden tagállamban be kellene fagyasztani, de mindegyik államnak döntenie kellene saját kvótái megállapításának módjáról. A probléma az, hogy 1983/84-hez viszonyítva mindössze a termelők egyötöde maradt a piacon, és most fennáll a veszélye annak, hogy még több mezőgazdasági üzemet kell bezárni Ezért sürgős intézkedéseket kell elfogadnunk ennek megakadályozására. A tejpiaci válság megszüntetéséhez a következő intézkedésekre lenne szükség: a vaj, a tejpor és a sajt tárolására előirányzott intézkedések kiterjesztése, a tejtermékalap létrehozásának felgyorsítása a kistermelők és a fiatal gazdálkodók igényeinek kielégítése érdekében, valamint egyezségre jutás az élelmiszer-áruházakkal, hogy a mezőgazdasági termelők és a kiskereskedők számára méltányos árakat állapítsanak meg.
