Az európai védelmi határozat (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont Jiménez-Becerril Barrio és Romero López jelentése a Nőjogi és Esélyegyenlőségi Bizottság nevében az európai védelmi határozatról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelv tervezetről (00002/2010 - C7-0006/2010 -.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
Elnök úr! A mai nap minden áldozat számára fontos nap, mert ma fogjuk elfogadni az európai védelmi határozatot, ami jelentős előrelépést jelent az áldozatok jogainak szempontjából. Az áldozatokat sokszor igazságtalanul elfelejtjük, és bármilyen meglepő is, a támadók sokszor több joggal rendelkeznek, mint az áldozatok, és többet beszélünk az ő jogaikról, mint az áldozatok jogairól.
Ma a Parlament minden áldozat előtt tiszteleg, és azokat, akik azt hiszik, hogy nyugodtan tovább kínozhatják az áldozataikat, mert a határok úgyis megvédik majd őket, arra figyelmeztetjük, hogy ettől a naptól kezdve az európai védelmi határozat minden áldozatot egyformán véd az Európai Unióban.
Több mint egy évvel ezelőtt kezdtük el azt a munkát, amelynek a célja a fenti célkitűzés elérése volt, valamint az, hogy a stockholmi programban leírtak szerint előre lépjünk a szabadságon és a biztonságon alapuló térség kialakításában. Ma nem kis büszkeséggel állíthatjuk, hogy bár az út nem volt könnyű, mivel sokan nem értették a határozatot, és kétségbe vonták annak hatékonyságát és érthetőségét, mégiscsak elértük, amit akartunk.
Azt kell mondanom, hogy a belga elnökséggel folytatott háromoldalú egyeztetéseket és a Bizottsággal folytatott számos megbeszélést követően olyan szöveget sikerült kidolgoznunk, amellyel majdnem minden politikai csoport elégedett volt. A jelentést tehát nagy többséggel, ellenszavazat nélkül fogadta el az együttes szavazás során az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság és a Nőjogi és Esélyegyenlőségi Bizottság.
Remélem, hogy ma a Parlament is követni fogja az említett bizottságok és a nagy többséggel elfogadott jelentés készítőinek a döntését. Ez egyértelmű üzenet lenne a Tanács számára arról, hogy mit akarnak az európaiak, ami nem más, mint a biztonság és a jog érvényesülésén alapuló térségben élni, védelmet kapni, és hogy egy olyan áldozatnak, akinek távol tartási végzése van a támadója ellen a saját országában, ne kelljen újabb bírósági eljárást kezdeményeznie, ha másik országba költözik.
Kötelességünk elősegíteni, hogy minden európai hozzáférjen az igazságszolgáltatáshoz, különösen pedig az áldozatok, akik a legsebezhetőbbek. A jelentés készítése során kizárólag az a cél vezérelt minket, hogy kivétel nélkül minden áldozatnak védelmet tudjunk nyújtani. Ezért ki akartam térni a terrorizmus, az embercsempészet, a szervezett bűnözés és a becsületbeli gyilkosságok áldozataira is, és külön fejezetet kívántam szentelni a kiskorúaknak, akik a legsebezhetőbb áldozatok, és akiknek a védelmével soha nem foglalkozunk.
Bár ez a határozat minden áldozatot meg fog védeni, az igazságügyi együttműködés ezen eszközének azok a nők látják majd a legnagyobb hasznát, akik családon belüli erőszak áldozatai, mivel a támadóik nem utazhatnak többé szabadon és büntetlenül egész Európában, és tudni fogják, hogy mindenhol ugyanúgy üldözik majd őket, mint abban az országban, ahol elkövették a tettüket.
A Parlamentnek tehát világos üzenetet kell küldenie ma a Tanácsnak arról, hogy mit akarunk. Úgy fogunk tehát szavazni, hogy közben az áldozatokra szegezzük a tekintetünket, azokra, akik szenvednek, akiknek szükségük van a védelmünkre, akik félnek, és akiknek szabadságot és reményt kell adnunk.
Nem fogunk lemondani ennek a jogos és szükséges elképzelésnek a megvalósításáról, amelyet az európaiak többsége is támogat csak azért, mert vannak néhányan, akik félnek, és soha nem mernek határozottabban fellépni. Bátraknak kell lennünk, a tagállamoknak is bátraknak kell lenniük, és remélem, hogy a többség ma igennel fog szavazni, és biztatni fogják azokat is, akiknek még mindig kétségeik vannak afelől, hogy valóban segítünk-e ezzel az áldozatoknak. Azt is remélem, hogy az áldozatok jogainak megerősítése érdekében a Bizottság a közeli jövőben széles körű jogszabályokat fog előterjeszteni, amelyet a magam részéről teljes mértékben támogatok, és biztos vagyok benne, hogy a Parlament is ezt fogja tenni.
Ismétlem: ez a kicsi, de jelentős lépés, amelynek a neve európai védelmi határozat, javítani fogja minden áldozat védelmét, meg fog előzni további bűncselekményeket, és enyhíteni fogja a már elkövetett bűncselekmények következményeit.
Ma az a feladatunk, hogy lebontsuk azokat az akadályokat, amelyek eddig az egész Európában érvényes valódi védelem útjában álltak. A mai szavazatunkkal lehetőségünk van életeket menteni, és ezt meg is fogjuk tenni, és nagyon büszkék leszünk rá.
Carmen Romero López
Elnök úr! A mai plenáris ülésen tárgyalt irányelvjavaslat, amelynek célja azon bántalmazók távol tartása, akik addig üldözik az áldozataikat, amíg végül meg nem ölik őket, akárhová is rejtőzzenek, olyan világos üzenet, amelyet a Parlamentnek közvetítenie kell az európai társadalom és a Tanács felé.
Nem fogunk védelem nélkül maradni olyan bűncselekmények ellen, amelyeket még mindig napi gyakorisággal követnek el az európai országokban, de amelyek rejtve maradnak az otthonok négy fala között. Ezek a bűncselekmények a statisztikák elől is rejtve maradnak, mintha az együttélés során is a természetes kiválasztódás játszaná a főszerepet. Ám mi most megpróbáljuk érvényre juttatni a Lisszaboni Szerződésben elfogadott Alapjogi Chartát.
Vajon azokban, akik megfogalmazták a Charta első fejezetét, nem merült fel, hogy a testi épségre és az emberi méltóságra leselkedő veszélyek nemcsak a közintézmények és az állam irányából érkezhetnek, hanem szeretetnek álcázva is megjelenhetnek? Az európai nők azon 25%-a esetében, akik jelenleg is szenvednek az erőszak valamilyen formájától, a bántalmazók magánszemélyek, és amikor arról van szó, hogy meg akarják védeni magukat a támadásoktól, akkor nem rendelkeznek megfelelő jogokkal.
A nem kormányzati szervezetek szerint az Európai Unióban évente több mint 2500 nő hal meg úgy, hogy nem kérdezzük meg magunktól, hogy azokat a bűntényeket nem lehetett volna-e megelőzni vagy elkerülni. Az európai nők tehát üdvözölték a tagállamok és a spanyol elnökség azon kezdeményezését, hogy terjesszünk a Parlament elé egy európai védelmi határozatot.
Európában biztonságon alapuló térséget szeretnénk létrehozni: az európai elfogatóparancs azt jelenti, hogy egyik országunk sem nyújthat menedéket a bűnözőknek. Alakítsuk ki a kölcsönös bizalom légkörét! Ezzel a védelmi határozattal a jog érvényesülésén és a szabadságon alapuló térséget hozhatunk létre, amelyben ezeknek a bűncselekményeknek az áldozatait minden ország befogadhatja anélkül, hogy újabb eljárásra lenne szükség, ahogyan azt előadótársam, Jiménez-Becerril asszony már említette.
Hölgyeim és uraim! A "privát terrorizmusról” beszélünk most - ezt a nevet adtuk ugyanis az otthonok négy fala között elkövetett folyamatos támadásokból álló bűncselekménynek. Ám egyben a megelőző intézkedéseknek egy újabb forrásáról is beszélünk. Nem minden országban azonosak vagy lesznek azonosak a jogi hagyományok: minél nagyobb előrehaladást érünk el, annál inkább szükség van és lesz egy olyan eszközre, amely kezelni tudja a sokféleséget. A Tanács jogi szolgálatai már elfogadták ezt a nézetet csakúgy, mint a Parlament jogi szolgálatai. Mi akadályozza tehát a határozat megvalósítását? Hölgyeim és uraim! Semmiképpen sem a jogi rendszerünk komplexitása az akadály, ami a jövőben is fenn fog állni.
A törvény nem arra való, hogy konfliktusokat gerjesszen, hanem hogy megoldja őket. Ezt a nézetet vallják azok a konzervatív kormányok, amelyek a józan megítélés alapján támogatták a kezdeményezést. Ha garanciákról és alapvető jogokról beszéltünk akkor, amikor a terrorizmusról volt szó, hogyan tudtuk megvalósítani a nemzetközi egyezményeket ha nem úgy, hogy beszéltünk a biztonságról? Évente 2500 nő talán nem jelent biztonsági problémát Európának?
Nem először fordul elő a történelemben, hogy a törvény kihívás elé kerül. Sajnáljuk tehát a Bizottságnak az egész eljárás során tanúsított álláspontját, mert nem beszélhetünk jogi alapról, amikor politikai akaratról van szó. Ne csak akkor hivatkozzunk a törvényre, amikor az kedvező számunkra.
Ez a szöveg megállapodás eredménye. A tájékoztatáshoz és a fordításhoz való joggal, valamint az eljárási garanciákkal kapcsolatos javítások során figyelembe vettük azt a tényt, hogy elismerésen alapuló eszközről van szó, és a Parlament úgy határozott, hogy a tagállamoknak nyíltan elénk kell tárniuk a meglévő adataikat.
Nem feledkeztünk meg arról sem, hogy az áldozatoknak joguk van pszichológiai és jogi segítség igénybevételére is. Ezekért folytatjuk a harcot, és reméljük, hogy ez bekerül az áldozatokkal kapcsolatos következő csomagba.
Szeretnénk megköszönni a belga elnökségnek az általa elvégzett munkát, valamint köszönettel tartozunk az árnyékelőadók és a munkacsoportunk erőfeszítéseiért is. Ezzel a szavazással ma tudatni akarjuk a Tanáccsal, hogy ez a Parlament akarata; most már a Tanácson a sor, hogy teljesítse a feladatait. A megelőzésben nem fogunk sikereket elérni, ha néhány tagállam úgy gondolja, hogy nincs is probléma, mert nincsenek adatok.
A Tanács fogja eldönteni, hogy Európa valóban harcba száll-e az erőszakkal, és hogy megvédi-e az alapvető jogokat.
Viviane Reding
a Bizottság alelnöke. - Elnök úr! Az erőszaknak kitett vagy veszélyben lévő állampolgárok védelme - akiknek a többsége nő - nagyon fontos kérdés minden olyan intézmény számára, amely jelenleg ezzel a témával foglalkozik.
Mindenképpen napirenden kell tartanunk ezt a kérdést, mert azonosak a céljaink: az uniós országok határain keresztül is védelmet kell nyújtanunk az áldozatoknak, mégpedig a lehető legjobb feltételek mellett. Ezért is támogattam ezt a védelemmel kapcsolatos célkitűzést már a kezdetektől fogva, és ez az oka annak, hogy jelenleg az áldozatok jogairól szóló ambiciózus csomagon dolgozom, amelyet 2011 tavaszán fogunk elfogadni.
Pontosan tudom, hogy milyen nagy munkát végzett a két előadó, Jiménez-Becerril Barrio és Romero López, valamint a Nőjogi és Esélyegyenlőségi Bizottság és az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság, akiknek a folyamatban lévő munkához nyújtott értékes hozzájárulása nagyban hozzájárult ahhoz, hogy még jobb védelmet kaphassanak az áldozatok. Csak néhány javaslat, amelyet önök tettek: például ne az áldozatoknak kelljen viselniük a költségeket, kapjanak fordítási és tolmácsolási szolgáltatásokat, és csökkentsük az elismerési eljárások során felmerülő késedelmeket. Készen állok arra, hogy kidolgozzunk egy olyan hatékony és jogilag is megfelelő mechanizmust, amely segítene az áldozatoknak abban, hogy az egész Európai Unióban kihasználják a polgári jog által biztosított védelmi intézkedéseket.
A megvádolt személyek eljárási jogaival már sokat foglalkoztunk. Ezzel szemben most a lényeg az, hogy az áldozatok jogaival foglalkozunk, mert nagyon gyakran beszélünk a bírósági eljárások vádlottjairól, miközben elfelejtjük, hogy volt egy áldozat is. Tehát helyezzük vissza az áldozatokat a figyelem középpontjába.
Ennélfogva a Bizottságnak az áldozatokkal foglalkozó jövőbeni csomagja építeni fog a spanyol elnökség, a belga elnökség, a Tanács és természetesen az Európai Parlament által végzett kiváló munkára, és tovább fogja fejleszteni azt. Mindez a munka nagyon fontos. Az egészet úgy fogjuk összeállítani, hogy amikor az áldozatokkal kapcsolatos csomag az asztalra kerül, átfogó és teljes legyen, és valóban javítsa az áldozatok helyzetét - legyenek azok akár nők, akár gyermekek, akár férfiak, bár a legtöbbjük nő és gyermek -, és hogy segítségével gyorsan meg tudjuk határozni azokat a konkrét intézkedéseket, amelyek alkalmazhatók, és hogy az intézkedések ne keltsenek jogbizonytalanságot. Köszönjük a munkát. Figyelembe fogjuk venni mindezt az áldozatokkal kapcsolatos csomag kidolgozásában.
Monica Luisa Macovei
Elnök úr! A Spanyolországban érvényes védelmi határozatok ebben az évben körülbelül 8000 áldozattá vált román nőnek segítettek. E határozatok érvényét ki kell terjeszteni Romániára is, és minden olyan tagállamra, amelybe az érintett személyek utaznak.
A nem hivatalos becslések szerint kb. 100 000 olyan nő él Európában, aki igénybe veszi a védelmi határozatokat, de ezek a dokumentumok csak abban az országban érvényesek, amelyben kiállították őket. A határozattervezet feloldja a védelmi intézkedések korlátozott és területi jellegét. Az eszköz bevezetése biztosítani fogja, hogy az egyik tagállamban kiadott védelmi határozatot elismerjék abban a tagállamban is, amelybe az áldozat utazik, és így valósággá válhat a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség, az erőszakos vagy egyéb bűncselekmények áldozatai pedig félelem nélkül élhetnek és utazhatnak.
A Parlament bővíteni kívánja az áldozatok védelmét. E határozatot követően tehát azt kérjük és várjuk a Bizottságtól, hogy a következő lépésben bővítse az áldozatok védelmét a jog érvényesülésén és a biztonságon alapuló közös térségben. A 2011 tavaszán várható csomagot ezért türelmetlenül és nagy érdeklődéssel várjuk.
Végül szeretném megismételni, hogy az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) képviselőcsoportja támogatja az áldozatok védelmét, a határozattervezetet és az áldozatok védelmének bővítését.
Silvia Costa
Elnök úr, hölgyeim és uraim! Ezzel az irányelvjavaslattal - amelyért szeretnék köszönetet mondani az előadóknak, akikkel együtt dolgoztam mint árnyékelőadó - a Parlament a Tanács azon javaslatát támogatja és bővíti, amelynek az a célja, hogy mind a 27 tagállamban megvédjük azokat az embereket, akik az üldöztetés különböző formáitól, illetve ismert és korábban azonosított személyek által elkövetett komoly és ismételt fenyegetésektől szenvednek - ezek gyakran volt udvarlók, férjek vagy partnerek -, amelynek során veszélybe kerül a testi épségük vagy szexuális sértetlenségük, a méltóságuk és a személyes szabadságuk.
A támadások és emberölések száma - elsősorban a nők elleniek - valóban növekvőben van. Az érintettek panaszait a rendőrség vagy a bíróság gyakran nem veszi elég komolyan, és a támadók ellen hozott védelmi határozatok és intézkedések valóban csak abban az országban érvényesek, amelyben kiadták őket. Reding biztos asszony! Lehet, hogy nem tökéletes a jóváhagyandó intézkedés, de mindenképpen betölt egy űrt a jogszabályokban.
Végül is a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló európai térség megteremtésében mindig is empirikusan jártunk el, és időnként keresztül kellett hajtanunk az elképzelésünket, ha a helyzet ezt úgy kívánta. Ezt a kezdeményezést valóban fontosnak tartjuk, mert lehetővé teszi, hogy az Európai Unió minden állampolgára - férfiak és nők - és minden európai lakóhellyel rendelkező személy szabadon utazzon a határokon keresztül, és magával tudja vinni az őt megillető emberi jogokat, valamint a védelemhez és a biztonsághoz való jogot, ahogyan azt a Lisszaboni Szerződés 3. cikke is kimondja, amelyet mi, az Európai Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Képviselőcsoport jogi alapnak tekintünk ahhoz, hogy koherensebb irányt adjunk a javaslat szerkezetének.
Az európai védelmi határozat megvalósításával garantálni lehet, hogy a védett személyt egy gyors és ingyenes eljárás lefolytatása után más országokban is gondjaikba vegyék a hatóságok. Minden tagállamnak ki kell neveznie egy illetékes hatóságot, amely tájékoztatja az áldozatokat a jogaikról, kampányokat folytat, statisztikákat gyűjt és tájékoztatja az érintett személyt arról, hogy az adott országban kiadták a védelmi határozatot. Ezenfelül a határozat jelentősen előmozdítja az európai jogi térség ügyét és a személyek szabad mozgását, továbbá első ízben alkalmazza a Tanács és a Parlament közös döntését is igénylő rendes jogalkotási eljárást.
Remélem, hogy a Tanács meg fogja erősíteni ezt az elkötelezettséget, és remélem, hogy a Bizottság, amely most kiemelt figyelmet fordít a hamarosan elkészülő Biztonságot az áldozatoknak c. intézkedéscsomagnak, nem mulasztja el ezt a konkrét lehetőséget arra, hogy megfelelően reagáljon erre a rendkívül komoly helyzetre, amelyet az európai és a nemzeti statisztikák is alátámasztanak. Ez most arra is jó alkalom, hogy közelebb kerüljünk a tagállamok közötti igen fontos jogi konvergenciához.
Javaslom tehát, hogy ne késlekedjünk, és konkrétan kötelezzük el magunkat az áldozatok ilyen formában történő védelme mellett.
Izaskun Bilbao Barandica
Elnök úr! Szeretném, ha az európai védelmi határozat különösen hatékony lenne a nők elleni erőszak megelőzésében, és hasznos előfutára lenne annak a javaslatnak, amelyet a Bizottság készít azzal a céllal, hogy minden típusú bűncselekmény vonatkozásában rendelkezzünk ilyen eszközzel.
Sajnálom, hogy a szöveg összeállítása olyan nehéz és bonyolult volt még annak ellenére is, hogy mindannyian egyetértünk annak alapvető céljával.
Szerettem volna, ha a határozatba bekerül még két kérdés. Először is a védelmi határozatok európai regisztere a megfelelő titoktartási garanciákkal annak érdekében, hogy a kedvezményezettek érdekében kiküszöböljük a bürokráciát, és hogy azonnal alkalmazni tudják a határozatot. Ezenfelül ez csökkentené az illetékes hatóságok által végrehajtandó folyamatoknak a költségét is, és szabványos és állandóan aktualizált statisztikákat eredményezne.
Másodszor úgy gondolom, hogy utána kellett volna néznünk annak, hogy hogyan tudnánk ezen a téren harmadik országokkal együttműködni, különösen akkor, ha odafigyelünk azokra a statisztikákra, amelyek az áldozatok származásáról és a lehetséges lakóhely-változtatásukról szólnak.
A szárnyait bontogató Európai Külügyi Szolgálat ezzel elmulasztotta azt a lehetőséget, hogy a nyilvánosság előtt egy ilyen küldetéssel mutatkozzon be, amelyet az európaiak értenek, és amely olyan problémákat old meg, amelyek pillanatnyilag minden európai számára valósak.
Szeretném megköszönni az előadók munkáját, és remélem, hogy Reding biztos asszony fogékony lesz majd a kezdeményezés iránt.
Raül Romeva i Rueda
Elnök úr! Úgy gondolom, hogy nekünk itt a Parlamentben nagyon felelősségteljesen kell cselekednünk a mandátumunk keretein belül, aminek kapcsán az várható el tőlünk, hogy európai szinten is védjük meg azokat a nőket, akik erőszak áldozatául esnek, és állítsuk meg a gyilkosokat.
Amint az már elhangzott, egyfajta társadalmi terrorizmus, más szóval a soviniszta erőszak elleni harcról van szó. Nem szabad tehát belebonyolódnunk a statisztikákba vagy a jogi csűrés-csavarásba. Itt az igazságról, az alapvető jogokról, életről és halálról van szó, és arról, hogy megvédjük azokat, akiket meg kell védeni a támadóiktól, és még ennél is fontosabb, hogy ne pusztán azon sajnálkozzunk, hogy évente 2500 nő esik áldozatául annak a jogi letargiának, amelybe mindannyian belesüppedtünk.
Mindnyájan tisztában vagyunk a jogi nehézségekkel, és hogy ez most innovatív gyakorlat a Lisszabon utáni intézményközi dinamikában. Ezek a nehézségek azonban semmilyen körülmények között nem mentesítenek az alól, hogy előre lépjünk. Azoknak a nőknek a jogainak a védelmét, akik erőszak és gyilkosság áldozataivá váltak vagy válhatnak, és az ilyen cselekmények megelőzését nem lehet néhány jogi kérdésnek alárendelni. Magunkévá kell tennünk azt a politikai akaratot, amelyet az ügy sürgőssége és fontossága megkövetel.
Magától értetődik, hogy fontos, hogy jól csináljuk a dolgokat, de a legfontosabb mégis az, hogy megtegyük, amit kell. Véleményem szerint ezt az alapvető hozzáállást közvetíthetjük a Tanácsnak és a Bizottságnak ezzel a szöveggel, amelyet remélem, hogy el fogunk fogadni. Meg kell érteni, hogy semmilyen körülmények között nem béníthatjuk le a kezdeményezéseket csak azért, mert olyan technikai nehézségek állnak fenn, amelyeket eddig nem tudtunk megoldani.
Szeretném megragadni ezt a lehetőséget arra, hogy köszönetet mondjak a két előadónak, valamint a spanyol és a belga elnökségnek az általuk végzett munkáért, amelynek az volt a célja, hogy előrelépjünk, dolgozzunk és leküzdjük azt a csapást, ami - ismétlem - a soviniszta erőszak.
Timothy Kirkhope
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Nagy figyelemmel követtem a háromoldalú egyeztetéseket, és szeretném megköszönni a kollégáimnak - mégpedig elsősorban az Európai Néppárt és az Európai Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége képviselőcsoportok tagjainak - az általuk végzett munkát.
Mint az Egyesült Királyságban praktizáló ügyvédnek az évek során alkalmam nyílott jogi tanácsot és támogatást nyújtani olyan embereknek, akik egy rokon vagy volt partner által elkövetett családon belüli erőszak, követés vagy zaklatás áldozataivá váltak. Első kézből láttam, hogy milyen kínokat okozhat a testi, lelki és szexuális zaklatás, és hogy mennyire sebezhetőek az áldozatok.
Teljes mértékben támogatom a javaslat átfogó és közvetlen céljait. Aggodalmamnak kell azonban hangot adnom a határozat jogi alapja és tartalma miatt. Úgy látom ugyanis, hogy ez a javaslat kizárólag büntetőjogi alapokra épült az EU működéséről szóló szerződés 82. cikke értelmében. A jellegüknél fogva és a törvény szerint azonban egyes kihágások, amelyeket a javaslat le kíván fedni, a polgári jog hatáskörébe tartoznak. Mégsem találunk egyetlen utalást sem a 81-es cikkre.
Noha nem ellenzem a jogi együttműködést az Európai Unióban, mindenképpen úgy gondolom, hogy uniós szinten olyan jogszabályt kell alkotnunk, amely jogilag megfelelő, határozott, és a tagállamokban a meglévő jogi rendszerek módosítása nélkül is hatékonyan megvalósítható.
Paul Nuttall
az EFD képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Támogatom az áldozatok védelmét. Amikor azonban először elém került az európai védelmi határozat, ugyanolyan ijesztőnek találtam, mint az európai elfogatóparancsot, ami szerintem az egyik legtolakodóbb és legdiktatórikusabb jogszabály, amelyet a britekre valaha is ráerőltettek.
Az európai védelmi határozatra vonatkozó javaslat, amelyet most ránk akarnak tukmálni, állítólag a nők védelméről szól. Az európai elfogatóparancsról azt mondták, hogy a terrorizmus elleni harc elősegítéséről szól - és mindannyian tudjuk, hogy végül ennél sokkal több lett belőle. Beszéljünk világosan és őszintén! Az alapvető cél az, hogy lerakjuk a páneurópai jogi rendszer alapjait, ami minden kétséget kizáróan alá fogja ásni a brit jogot. Ha valakinek bizonyítékra van szüksége, nézze csak meg az európai elfogatóparancsot.
Ezenkívül ezeket a határozatokat szerintem rendkívül nehéz lesz érvényre juttatni az Egyesült Királyságban, mert az a helyzet fog előállni, hogy egy külföldi országban működő külföldi bíró átad egy határozatot, miközben nem tud semmit egy brit település helyzetéről vagy a mi életmódunkról. Angliában van egy mondás, amely szerint akit a kígyó megmart, a gyíktól is fél. Az európai elfogatóparanccsal egyszer már pórul jártunk. Azt javaslom, hogy óvakodjunk az európai védelmi határozattól.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Elnök úr! Figyelembe véve a javasolt módosításokat, kétség sem férhet ahhoz a tényhez, hogy a kérdéses határozat az egyik első olyan kezdeményezés, amely ezeket a fontos célokat kívánja elérni. Nemcsak azt kell biztosítanunk, hogy az erőszak áldozatait megmentsük a további erőszaktól a saját országukban, hanem azt is, hogy az egész Európai Unióban élvezhessék a védelmi intézkedéseket. Ennélfogva szerintem támogatnunk kell az előadó álláspontját.
Azt is meg kell jegyezni, hogy a kezdeményezés szándékosan ilyen széles körű. Bár a kiadott védelmi határozatok többsége olyan nőket érint, akik nemi alapú erőszak áldozatai, a kezdeményezés mindenfajta erőszak áldozatára érvényes - mindkét nemhez tartozó gyermekekre és felnőttekre, amennyiben az elkövetőt sikerül azonosítani. Ebben az összefüggésben a stockholmi program kimondja, hogy a bűncselekmények - többek között a terrorizmus - azon áldozatainak, akik a legsebezhetőbbek, illetve akik különösen veszélyes helyzetbe kerülnek, például szoros kapcsolatokon belül elkövetett ismételt erőszak vagy nemi alapú erőszak, valamint az olyan áldozatoknak, akik olyan tagállamban esnek áldozatul egyéb bűncselekményeknek, amelynek nem állampolgárai vagy lakói, speciális támogatást és jogi védelmet kell biztosítani.
A fentiekkel összefüggésben az európai védelmi határozatnak mindenfajta bűncselekmény áldozataira ki kell terjednie, beleértve az embercsempészetet, a női nemi szervek csonkítását, a kényszerházasságokat, a becsületbeli gyilkosságokat, a vérfertőzést és egyéb hasonló bűncselekményeket is. A kezdeményezést tehát támogatni kell, én pedig teljes támogatásomról biztosíthatom az előadót.
Emine Bozkurt
(NL) Elnök úr! Jelenleg százezer ember számára lenne előnyös az európai védelmi határozat. Egyiküknek a neve Rasja, aki Spanyolországba szeretne költözni a gyermekeivel. Ha az őt zaklató személy ellen Hollandiában kiadott határozat nem vihető át Spanyolországba, akkor ő és a gyermekei könnyű célpont lesznek ebben az országban, hacsak a spanyol hatóságok nem ismerik el mégis, vagy nem hozzák meg ugyanazt a határozatot. Sajnos azonban Spanyolország nem ismeri el ezt a határozatot.
A védelem azokra is kiterjed, akiket a szólásszabadság gyakorlása miatt üldöznek. Lehetővé kell tennünk, hogy ezek az emberek abban a tudatban beszélhessenek más európai országokban, hogy azok, akik fenyegették őket, nem fognak a hallgatóság soraiban ülni. Az európai védelmi határozat ezt lehetővé teszi. Ez egy nagyszerű kezdeményezés, amelyet eddig a holland kormány is támogatott. Sajnos azonban az új koalícióval a védelmet élvező emberek helyzete 180 fokos fordulatot vett: azokat a nőket, férfiakat és gyermekeket, akiknek minden nap félelemben kell élniük, érzéketlenül cserbenhagyták. Egyszerűen elfogadhatatlan, hogy egy ember biztonsága véget érjen az adott országhatárnál.
Százezer ember érdekében most igent mondok az európai védelmi határozatra. Elvárom, hogy minden kormány, beleértve a saját hazám kormányát is, tegyen meg mindent annak érdekében, hogy erősítse a polgárai biztonságát, védelmét és szabadságát annak érdekében, hogy mindenki szabadságban és biztonságban élhessen.
Nathalie Griesbeck
(FR) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Először is természetesen szeretnék köszönetet mondani a két társelőadónak, akik a nehéz háromoldalú egyeztetések után egy olyan kompromisszumos megállapodással álltak elő, amelyet mind az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság árnyékelőadójaként, mind pedig a képviselőcsoportom nevében feltétlenül elfogadásra ajánlok.
Másodszor bár én is sajnálom azt, amit néhányan ma elmondtak, mármint hogy bizonyos pontok - például az áldozatok dokumentumainak fordítása - nem kerültek bele a megállapodás szövegébe, vagy hogy az egyszerűsítési elemeket a dokumentum nem részletezi eléggé - és ebben számítok az áldozatokról szóló csomagra, amely talán pótolja majd ezt -, szeretném hangsúlyozni, hogy összességében nagyon ésszerű az egész, olyan, mint a szabadságon és a jog érvényesülésén alapuló európai térség egyre nagyobb integrációjának és az ennek megfelelő jogrendszer kialakításának a logikus folytatása.
Ez nem kis politikai bátorságról tanúskodik, valamint arról, hogy a többségünk többet akar tenni némi politikai bohóckodásnál annak érdekében, hogy valóban egyértelmű eszközünk legyen a bűnügyi témákban szükséges együttműködéshez. Ez az eszköz, ahogyan Reding asszony is rámutatott korábban, bizonyos fokig igazi európai jogpolitikát jelent, vagyis igazi politikát azoknak az embereknek - főleg nőknek -, akiknek a testi épsége veszélyben van, és olyan politikát takar, amely összhangban áll a már régóta létező mozgás szabadságával, ezért is nevezzük jogpolitikának.
Véronique Mathieu
(FR) Elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Hadd kezdjem azzal, hogy sajnálatosnak tartom a Tanács tegnap óta tartó távollétét, mert eddig általában jelen voltak azoknak a témáknak a tárgyalásán, amelyekről tegnap óta beszélünk, nevezetesen az állampolgári jogokkal, az igazságüggyel és a belügyekkel kapcsolatos témák megvitatásánál. Sajnáljuk, hogy a Tanács most nincs jelen, és nem hallja a Palament hangját; ez igazán kár.
Szeretnék gratulálni a két társelőadónak - akik hatalmas munkát végeztek ezzel a szöveggel - ahhoz a jelentős előrehaladáshoz, amelyet elértek valamennyi áldozat érdekében: először is a családon belüli erőszak áldozatai érdekében - tudták, hogy az európai nők 45%-a családon belüli erőszak áldozata, és sok férfi is ebben a helyzetben van, mert ne feledkezzünk meg azokról a férfiakról sem, akik a nők által elkövetett erőszak áldozatai - , másodszor pedig a terrorizmus áldozatai érdekében, akik között sok gyermek is található, akik bizony különösen sebezhetők.
A ma elénk terjesztett szöveg rendkívül fontos, és szeretnék még egyszer gratulálni hozzá. Türelmetlenül várjuk az áldozatokkal kapcsolatos csomagot is, amelyet jövőre terjesztenek majd elénk, biztos asszony, és amely kiegészíti majd azt a szöveget, amelyről holnap fogunk szavazni.
Antigoni Papadopoulou
Elnök asszony! A családon belüli erőszak, a nemi szervek csonkítása, a becsületbeli gyilkosságok, a kényszerházasságok és az embercsempészet csak néhány fajtája annak az erőszaknak, amelyet az Európában élő nők 45%-a ellen elkövetnek.
A nőknek és a kiskorúaknak jobb védelemre van szükségük. Az európai védelmi határozat nagy lépést tesz előre ebben az ügyben, és teljes mértékben összhangban áll a stockholmi programban felvázolt egyesült Európával, amely a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló, valamint a polgárokat szolgáló térség lenne.
Az egyik európai országban kiadott védelmi határozat tehát mind a 26 további tagállamban is érvényben lesz. A spanyol elnökség kezdeményezése, amelyet ma mindannyian el fogunk fogadni, az áldozatok védelmére és a megelőzésre helyezi a hangsúlyt, továbbá elősegíti az egységességet a jogi eljárásokban. Lehetővé teszi az áldozatok számára, hogy megtörjék a csendet, és Európán belül a földrajzi határokon túl is védelmet kapjanak.
Remélem, hogy az áldozatok jogairól szóló ambiciózus csomagban a Bizottság teljes mértékben hasznosítja majd a két társelőadó által készített jelentést.
Salvatore Iacolino
(IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Nem kétséges, hogy az áldozatok védelmét szolgáló európai védelmi határozatról szóló irányelv újabb jele annak, hogy fontos változások várhatók a valódi garanciákban, mindenekfelett a nők számára, bár - mint hallottuk - nem csak a nők védelméről van szó.
Az intézkedésre vonatkozó útmutatásokat már kidolgozták, először a Lisszaboni Szerződésben, majd a stockholmi programban. Szeretnék gratulálni a két előadónak, Jiménez-Becerril Barrionak és Romero Lópeznek az állhatatos munkájukhoz és ahhoz, hogy igyekeztek megoldani a Tanácsban felmerült számos problémát annak érdekében, hogy elegyengessék az útját ennek a rendkívül fontos javaslatnak, amely a szabadságon, a jog érvényesülésén és a biztonságon alapuló, valóban a polgárok érdekeit szolgáló térséget kíván létrehozni.
A javaslat határozottan és elszántan szembeszáll a családon belüli erőszakkal, az intézkedések széles skáláját vonultatja fel, és a tartalma teljes mértékben következetesnek látszik. Az alkalmazásra kész, időszerű és hatékony óvintézkedések alapján úgy látjuk, hogy a javaslat akár az áldozatok családjának a védelmére is alkalmas lehet. Érdeklődéssel várjuk az erőszak áldozatainak védelméről szóló, Reding biztos asszony által bejelentett strukturáltabb csomagot, amely a következő hetekben fog elkészülni.
Végezetül pedig, elnök asszony, szeretném megerősíteni, hogy mennyire fontos a szoros együttműködés a tagállamok között, és hogy ezt az intézkedést a gyakorlatban nagy odafigyeléssel kell majd megvalósítani, mint ahogyan az is nagyon lényeges, hogy ne feledkezzünk meg az áldozatok számára nyújtandó pszichológiai támogatás fontosságáról sem. Biztos vagyok benne, hogy a Bizottság mindezt gondosan szem előtt fogja tartani a jogalkotási folyamat utolsó fázisában.
Heidi Hautala
(FI) Elnök asszony! Az európai védelmi határozat fontos lépés az áldozatok egész Európában történő védelme irányába. Ezennel határozott jelzést küldünk a Tanácsnak és a Bizottságnak arról, hogy az Európai Parlament mindenképpen meg akarja valósítani ezt a védelmi határozatot, és hogy annak mielőbb érvénybe kell lépnie. Most az lenne a feladatunk, hogy megtörjük a Tanácsban a határozattal szemben még fennálló ellenállást, és felülkerekedjünk azokon a jogi problémákon, amelyekkel a Bizottság indokolja az ellenállását.
Fontos, hogy az irányelvet széles körben alkalmazzuk. Ennek nemcsak a bűncselekményekkel kapcsolatban hozott rendeletekre kell kiterjednie, hanem különböző egyéb típusú védelmi határozatokra is. Jogi szőrszálhasogatásnak azonban most nincs helye. A védelmi határozatnak azért is rugalmasnak kell lennie, hogy figyelembe tudja venni a nemzeti jogrendszerek közötti különbségeket.
Nagyon fontos lenne, hogy a Parlament ne csak a nemi alapú bűncselekmények áldozataira helyezze a hangsúlyt, hanem az erőszak egyéb áldozataira is. Az irányelvnek világosan le kell írnia az áldozatok jogait, és hogy milyen eljárások állnak rendelkezésükre ahhoz, hogy panaszt tegyenek. Én többek között ezekre a kérdésekre próbáltam rámutatni a Parlament álláspontjában. Az is fontos, hogy az az ország, amelyben a védelmi határozatot kérik, tájékoztassa a polgárait a vonatkozó eljárásokról.
A védelmi határozat életbe léptetésével azonban a munka még nem lesz befejezve. A hatóságokat is fel kell készíteni, és nem lehetünk teljesen elégedettek egy olyan információs kampánnyal, amely pusztán a jelenleginek a kereteire korlátozódik.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Elnök asszony! A ma tárgyalt jelentésben leírt rendelkezések nagy örömmel töltenek el. Ha garantáljuk, hogy az áldozatok számára az egyik tagállamban megadott védelem az Európai Unió bármely más tagállamában is érvényes lesz, ahová az áldozatok menekülni kénytelenek az ismételt erőszak elől, akkor azzal lehetőséget teremtünk az áldozatoknak arra, hogy normális életet éljenek. Az európai védelmi határozat azt fogja jelenteni, hogy az egyik uniós országban meghozott védelmi intézkedés egy másik tagállam bírósága által is elismerhető, alkalmazható és érvényesíthető lesz.
Mi több, a határozat alkalmazásának mindenféle erőszak áldozataira történő kiterjesztése - hogy ne csak a nemi alapú erőszak áldozataira vonatkozzon - további mérföldkövet jelent. Minden áldozat tiszteletet érdemel, és elvárja, hogy a szenvedéseinek okozóját megfelelően megbüntessék. Én úgy látom, hogy csak az a védelmi mechanizmus lehet teljes mértékben hatásos, és az tudja megelőzni a cselekmény megismétlődését, valamint az képes valódi védelmet nyújtani az áldozatnak, amely követi az áldozatot, vele együtt mozog. Örülök annak, hogy Lengyelország is a kezdeményezést előterjesztő országok közé tartozik.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Elnök asszony! Ha az Európai Unió valóban a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség kíván lenni, akkor fel kell számolnunk a tagállamok között ezen a téren még fennálló különbségeket.
Az erőszak áldozatait nemcsak a saját országukban kell megvédenünk a támadók ellen, hanem az egész Unióban érvényes védelmi intézkedéseket kell biztosítanunk számukra. Bár széles körű határozatról van szó, ez közvetlenül érinti azokat a nőket, akik családon belüli erőszak áldozatai. Jónak tartom, hogy lehetőséget nyújt a dokumentum arra is, hogy más potenciális áldozatok helyzetével is foglalkozzunk, legyenek azok akár az embercsempészet, a kényszerházasságok, a becsületbeli gyilkosságok vagy a vérfertőzés áldozatai, akár a terrorizmus vagy a szervezett bűnözés tanúi vagy áldozatai. Ami engem illet, külön üdvözlöm azt a törekvést, hogy a lehető legjobb védelmet nyújtsuk az áldozatoknak, többek között a szükséges jogbiztonság megteremtésével is. Lényeges, hogy az áldozatok világos szabályokra tudjanak támaszkodni, és mindig tájékoztatni kell őket a rendelkezésükre álló eszközökről mind a saját országuk vonatkozásában, mind pedig azon országok vonatkozásában, ahová költözni szeretnének, vagy ahová már át is költöztek.
Sonia Alfano
(IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Nagyra értékelem a két előadó által végzett munkát. Az irányelv tervezettel azonban az a probléma, hogy a zaklatás leggyakoribb fajtáján alapul, azon, amikor egy személy egy másik személy által elkövetett erőszak áldozatául esik, és meg kell őt védeni az elkövetett fizikai vagy mentális zaklatás megismétlődésétől. Nyilvánvaló, hogy ez alapvető fontosságú ügy többszázezer nő számára az Európai Unióban, ezért teljes mértékben támogatom ezt a törekvést.
Sajnos azonban ezek az intézkedések nem veszik figyelembe a szervezett bűnözés áldozatait, akiket az esetek többségében nem egy azonosított vagy azonosítható személlyel szemben kell megvédeni, hanem olyan szervezetek ellen, amelyek esetében biztosan nem lehet távol tartó végzést alkalmazni. Ezért azt javaslom, hogy az Európai Parlament tekintse ezt az irányelvet a bűncselekmények áldozatainak védelméről is rendelkező stockholmi program megvalósítása felé tett első lépésnek, és nekem úgy tűnik, hogy Jiménez asszony és Reding biztos asszony is osztják ezt a véleményemet.
Kérem az Európai Bizottságot, hogy gondoskodjon arról, hogy az áldozatok védelmével kapcsolatos intézkedéscsomag, amelyet 2011-re terveznek, terjedjen ki a szervezett bűnözés áldozatainak és a kötelességük teljesítése közben sérülést szenvedett áldozatoknak az európai szintű védelmére is.
Cornelia Ernst
(DE) Elnök asszony! Az európai védelmi határozat a helyes irányba tett lépésnek tekinthető. Arra az alapelve kell épülnie, hogy az erőszak azonosított áldozatai minden tagállamban azonos szintű védelemben részesüljenek. A legjobb megoldás a tagállamok ezzel kapcsolatos törvényeinek a harmonizálása lenne, de ezt nem lehetett elérni. A védelmi határozat egyik pozitív vonatkozása, hogy az erőszak minden áldozatát védeni kívánja, amennyire csak lehetséges, és sokféle erőszakra kiterjed: szexuális erőszak, üldözés és mindenekfelett a kiskorúak zaklatása, amelyet én nagyon, de nagyon fontosnak tartok. Pozitív üzenetet küld tehát az erőszak áldozatainak, és különösen a nőknek. Egyetlen homokszem szorult csak a gépezetbe: az azonosítás elmaradásának a 9. cikkben felsorolt okai rendkívül kiterjedtek, és akár még eszközt is adhatnak a tagállamok kezébe ahhoz, hogy kibújjanak az irányelv betartása alól. Ezért egy éven belül gondosan meg kell vizsgálnunk, hogy tovább tudnánk-e vinni ezt a vitát, mert minden áldozatnak minden országban azonos védelemre van szüksége.
Jaroslav Paška
(SK) Elnök asszony! Szeretném támogatni az európai védelmi határozat tervezetében leírt elképzelést.
A veszélyben lévő személyeknek az egyes tagállamok szintjén megvalósított védelme sok esetben elégtelennek tűnik. A nyitott európai térségnek köszönhetően ma már a fiatalok gyakran nemzetközi házasságokat kötnek. E házasságok közül azonban nem mindegyik bizonyul tartósnak, és a gyermekek gyakran a szülők közötti viták túszaivá válnak. Az egymással ellenségeskedő szülők gyakran nem hajlandók tiszteletben tartani a külföldi bíróság döntését, miután az a gyermeket elhelyezte valamelyiküknél, és egyszerűen saját kezükbe veszik az igazságszolgáltatást, és elviszik a volt partnerük gyermekét a saját országukba, kihasználva az egyes tagállamok jogi rendszerei között fennálló különbségeket, illetve felülbírálva az érvényes bírósági döntéseket. Ennek az európai jogi anarchiának gyakran az ártatlan kisgyermekek az áldozatai. Remélem, hogy az európai védelmi határozat meg fogja oldani ezt a problémát.
Andreas Mölzer
(DE) Elnök asszony! Noha az elmúlt években történtek intézkedések az áldozatok védelme érdekében, az érintettek közül sokan úgy érzik, hogy cserben hagytuk őket. Miközben az ügyvédek és jogászok a képzésük során sokat hallanak a vádlottak jogairól, keveset tanulnak arról, hogy hogyan kell áldozatokkal bánni. Nem ez az egyetlen terület, ahol jobb tájékoztatásra lenne szükség. Az orvosok képzésében is fontos lenne, hogy jobban fel tudják ismerni az erőszak alkalmazását. A gyermekkorú áldozatok ellen elkövetett szexuális bűncselekmények esetében elengedhetetlen a polgári kártalanítási igények kötelező korlátozása. Csak azok dolgozhassanak gyermekekkel, akik büntetlen előéletűek. Ha például a kényszerházasságokat ma Liechtensteinben üldözik - főként mivel az áldozat beleegyezése nélkül köttettek -, és lehetőség van jogi intézkedésre kiskorúakon elkövetett nemi szerv csonkítás miatt, akkor világosan látszanak a sokszor ünnepelt multikulturális gazdagodás hátrányai. Véleményem szerint fontos lenne figyelembe venni ezt a fejleményt az Európai Unióban, csakúgy, mint ennek az embercsempészet elleni harcban játszott fontos szerepét.
Krisztina Morvai
(HU) Jogászként több mint tíz évig foglalkoztam a nők elleni erőszak és a gyermekek elleni erőszak áldozatainak ügyeivel - legyen az családon belüli erőszak, nemi erőszak, nőkereskedelem - és megtapasztalhattam, hogy a távol tartó rendelkezés, amelyik a mai ülésünknek a témája, az egyik fontos és nélkülözhetetlen eszköze az áldozatok védelmének, de korántsem az egyetlen. Komplex intézkedésekre van szükség, jogi tanácsadásra, lelki támogatásra, az érintett gyermekekkel való segítő foglalkozásra, és nagyon fontos az, hogy az áldozatokat, akik a leginkább - sajnos így kell, hogy mondjam - a szakértői annak, hogy mire is van szükségük, meghallgassuk.
Két kérdésem van a Biztos asszonyhoz és a raportőrökhöz. Az egyik, hogy ebbe a munkába mennyire vonják be a nők elleni erőszak áldozatait, hogy a tapasztalataikat megosszák. A másik, pedig, hogy a jelenleg folyamatban lévő, előkészítés alatt álló konvenció a nők elleni erőszakról, amit az Európai Unió ikertestvére az Európa Tanács készít elő, mennyire ismert Biztos asszony és a raportőrök számára, és mennyire veszünk részt ennek a munkának az előkészítésében.
Angelika Werthmann
(DE) Elnök asszony! Az érintett nők biztonságára mindannyiunknak oda kell figyelnünk. Függetlenül attól, hogy hol vannak az áldozatok, nemcsak arról van szó, hogy fizikai védelmet kell kapniuk a támadóiktól, hanem figyelembe kell vennünk az emberi méltóságukat is. Ez az európai védelmi határozat az erőszak minden áldozatára terjedjen ki, függetlenül a koruktól vagy nemüktől.
Antonyia Parvanova
Elnök asszony! Én is szeretnék köszönetet mondani az előadónak. Az élet, a testi és a pszichológiai sértetlenség, valamint a szexuális sértetlenség és szabadság védelme jelentik a legfontosabb célokat az áldozatok védelmében. Az európai védelmi határozatnak nyújtott politikai támogatásunkkal olyan nyilvánosságot biztosítunk az ügynek, amilyet az érdemel, és egyúttal olyan egész Európára kiterjedő, átfogó speciális védelmi intézkedéscsomagot biztosítunk, amely hatékony az Unióban, valamint jogi védelmet és segítséget nyújt a bűncselekmények - és különösen az erőszakos bűncselekmények - áldozatainak.
Az erőszak elleni védelemhez való jog alapvető emberi jog nemzetiségtől, jogi státusztól vagy bevándorlási státusztól függetlenül, ezért mindannyiunk erkölcsi kötelessége, hogy érvényre juttassuk ezt a jogot az országhatárokon belül és azokon átívelő jelleggel is. Meggyőződésem, hogy a sebezhető áldozatok védelmére vonatkozó új megközelítés nagyon erős politikai üzenetet jelent az Európai Unióban a szabadság, a biztonság és az igazság megerősítése szempontjából.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
Elnök asszony! Azt hiszem, hogy ebben a vitában világosan látszott, hogy mindannyian egyetértünk abban, hogy támogatjuk a jelentés célját.
A különböző politikai csoportok támogatásukat fejezték ki az áldozatoknak nagyobb védelmet nyújtó határozat iránt. A kérdésem tehát a követező: mi az akadálya annak, hogy elfogadjuk ezt az eszközt? Ismétlem: milyen félelmek állhatnak fenn egy olyan dologgal szemben, ami olyan létfontosságú és egyszerű, mint az, hogy az áldozatoknak egész Európában egyforma védelmet kell biztosítani?
Abban a reményben, hogy a Parlament nagy többséggel el fogja fogadni ezt a jelentést, szeretném emlékeztetni a Tanácsot és a Bizottságot arra, hogy legyőztük a jogi akadályokat a tárgyalásokon, és üdvözlöm azt a tényt, hogy a Bizottság elismeri a munkánkat, ahogyan mi is elismerjük azt a munkát, amelyet ők fognak végezni a jövőben.
Ezért ne legyünk önmagunk ellenségei, hanem inkább segítsünk magunknak azzal, hogy ma elfogadjuk ezt a konkrét eszközt, holnap pedig az áldozatok védelméről szóló tágabb hatókörű csomagot, amelyet a Bizottság fog előterjeszteni, és ígérem, hogy együtt fogok velük működni.
Legyünk tehát bátrak és felelősségteljesek, és segítsünk azoknak, akiknek joguk van a biztonságosabb Európában élni! Ismétlem: segítsünk mindenkinek, legyen az akár férfi, akár nő vagy gyermek! Segítsünk azoknak, akik ma tőlünk várják, hogy jobb életük legyen, hogy olyan életük, amelyben visszakapják a szabadságukat, a biztonságukat és mindenekfelett a méltóságukat!
Carmen Romero López
Elnök asszony, biztos asszony! Tudjuk, hogy az áldozatok számára készített csomag nem tartalmaz jogi intézkedéseket. Ezt a kritikát épp az imént fogalmazta meg az európai nők lobbija a Parlamentben. Csak beszélünk a jó gyakorlatról és koordinációról, de a valóságban még nagyon messze vagyunk tőle.
Azt is szeretném elmondani, hogy a manapság tapasztalható erőszak nem egzotikus jelenség: ez a saját magunk által elkövetett erőszak. Mindazonáltal azt szeretném mondani a Tanácsnak és a tagállamoknak, hogy a más kultúrákból érkező erőszak kezeléséhez is szükség van jogi eszközökre. Ezek nélkül nem tudunk harcba szállni a nemi szervek csonkításával, a becsületbeli gyilkosságokkal és a más kultúrákból származó nők által elszenvedett zaklatással.
Ezért is olyan fontos, hogy ezeket is figyelembe vegyük. A Parlament pedig pontosan azért küzdött az árnyékelőadók által benyújtott módosítások segítségével, hogy az említett bűncselekmények áldozataira is kiterjedjen ez a jogi eszköz.
Ezért olyan fontos, hogy együttműködjünk ebben a témában, és ezért sajnáljuk, hogy a Parlament és a Bizottság nem tudott megállapodni a szövegben az eljárás folyamán. Ha a Parlament és a Bizottság megállapodott volna a szövegben, még akkor is lenne miről vitatkoznunk.
Biztos asszony! Az erőszak áldozatain vajmi keveset segít, ha azon gondolkodunk, hogy nem lenne-e jobb nekik, ha elhalasztanánk ezt a kezdeményezést két, három vagy négy évvel, mert ettől nem lenne jobb nekik.
Az előző felszólalásában ön azt mondta, hogy nem ismertük fel az Alapjogi Charta fontosságát. Igenis felismertük a fontosságát. A probléma az, hogy alkalmazni is kell; továbbá a probléma az, hogy intézkedéseket kell tennünk, és ezek néha jogi intézkedések, amelyeknek az útjában akadályok állnak. A legnagyobb akadály pedig a politikai akarat.
Ezért olyan fontos, hogy megállapodjunk egy ilyen kezdeményezésben, és most a Tanácson a sor. Most a tagállamokon a sor, hogy eldöntsék, hogy ez az eszköz valóban hatékony lesz-e az áldozatok számára, és hogy szükséges lesz-e. Mi úgy gondoljuk, hogy igen, ezért védtük meg, és ezért vagyunk itt. A sürgősségét is megvédjük.
Azért is akartuk, hogy a Parlament nagy többséggel szavazzon mellette, hogy azok az országok, amelyek még nem döntöttek, vagy úgy döntöttek, hogy ellenzik ezt a kezdeményezést, lássák, hogy ez az egyetlen eljárás, amit használni lehet most és a jövőben. Nehéz és összetett eszközről van szó, de megnyitja az utat, és megvédi az áldozatokat és a nők polgárjogait.
Viviane Reding
a Bizottság alelnöke. - Elnök asszony! Nem állt szándékomban újra felszólalni, de pontosítanom kell az elhangzottakat. Azok az intézkedések, amelyek részét képezik majd az áldozatokkal kapcsolatos csomagnak, magukban foglalnak átfogó kommunikációt is, az áldozatoknak a büntetőeljárásokban fennálló helyzetével kapcsolatos 2001-es kerethatározat "lisszabonizálását”, egy civil védelmi intézkedésekre vonatkozó javaslatot, és ha szükséges, egy bűnügyi védelmi intézkedésekre vonatkozó javaslatot is. Mindezt jövő májusban fogjuk a Parlament elé terjeszteni.
Az nem elég, hogy papírra vetjük az elképzeléseinket. Minden javaslatunkat alapos hatáselemzésnek kell kísérnie. Ezt nagyon komolyan kell vennünk, és valóban értelmes és hasznos tanulmányokat kell készítenünk. Jelenleg éppen ezen dolgozunk. Véglegesítjük a hatáselemzést, hogy pontosan meg tudjuk határozni azokat a jogalkotási és gyakorlati intézkedéseket, amelyekre szükség van a jogbiztonság, valamint a gyors és hatékony védelmi intézkedések megvalósításához.
Ezek után szeretném tájékoztatni a Parlamentet, hogy eddig négy véleményt kaptunk a nemzeti parlamentektől a védelmi határozattal kapcsolatban: pozitív véleményt kaptunk az olasz, a görög és a portugál parlamenttől, negatív véleményt pedig a német Bundesrattól, amely szerint ez a határozat túllépi a 82. cikk hatáskörét, mert nem büntetőjogi intézkedésekre és a bűncselekmények megelőzésére is kiterjed. A szubszidiaritás elve alapján tehát ők elutasították. Nagyon bonyolult problémával állunk szemben. A jogi és a nem jogi javaslatok előterjesztése előtt elvégzett komoly elemzés alapján olyan intézkedéseket fogok javasolni, amelyek a védelmi intézkedések végrehajtása közben nem teszik az áldozatokat még egyszer áldozatokká.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra ma 12 órakor kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Rovana Plumb
Romániában a becslések szerint minden évben 1 200 000 ember esik családon belüli erőszak áldozatául, de ezeknek az embereknek csak 1%-a elég bátor ahhoz, hogy feljelentést tegyen a hatóságoknál. A családokban kialakult feszültség, a gyakori veszekedések és verések következtében egyes családtagok olyan sértett áldozatokká válnak, akik kénytelenek beletörődni a helyzetükbe. Az erőszak befolyásolja a gyermekek normális és harmonikus fejlődését. A tanulmányok azt is kimutatták, hogy az erőszakos viselkedés mintája az esetek 75%-ában egyik generációról a másikra száll. A Stockholm-szindrómát kezelni kell, de nem olyan erőtlen reformokkal, mint amilyenekkel most Romániában próbálkoznak. A jelenség elleni harchoz proaktív intézkedések szükségesek, emellett módosítani kell a vonatkozó jogi kereteket, valamint dialógust és együttműködést kell kialakítani a témában jogosítványokkal rendelkező állami intézmények és a civil társadalom között. Ebben a vonatkozásban az európai védelmi határozatnak olyan erős eszköznek kell lennie, amely az uniós tagállamok határain keresztül is képes nagyobb biztonságot nyújtani az áldozatok számára. Ez magában foglalja a csoportok által elkövetett erőszak elleni védelmet is, és a bűncselekmények minden áldozatára ki fog terjedni, például az embercsempészet, a női nemi szervek csonkítása, a kényszerházasságok, a becsületbeli gyilkosságok, a vérfertőzés, a nemi alapú erőszak áldozataira, valamint a terrorizmus és a szervezett bűnözés tanúira és áldozataira is.
