Szabadkereskedelmi megállapodás az EU és a Koreai Köztársaság között (vita) 
Elnök
A következő pont Robert Sturdy ajánlása a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság részéről, az Európai Unió és tagállamai, valamint a Koreai Köztársaság közötti szabadkereskedelmi megállapodás megkötéséről [08505/2010 - C7-0320/2010 - 2010/0075(NLE)].
Robert Sturdy
előadó. - Elnök úr, ez a szabadkereskedelmi megállapodás (FTA) az első a 2007-ben, a "Global Europe” kezdeményezés részeként bevezetett kereskedelmi megállapodások új generációjában. A világgazdaság, az instabilitás és a stagnáló multilaterális rendszer megerősítette a fokozott bilaterális kapcsolatok iránti igényt és törekvést. Ez az első szabadkereskedelmi megállapodás, amely kapcsán a Parlament a Lisszaboni Szerződés által ráruházott megerősített hatalmát gyakorolja.
A megállapodás célja, hogy uniós vállalkozások számára gazdasági ágazatok széles körében kiterjedt és átfogó hozzáférést biztosítson a dél-koreai piachoz egy sor eddig példa nélküli vámliberalizációs intézkedés révén. WTO-plusz szabályokat biztosít például a földrajzi jelzések, a kormányzati közbeszerzések és az állami támogatások nagyobb átláthatóságára vonatkozó rendelkezésekre, valamint a szellemi tulajdonjogok hatékony érvényesítésére vonatkozóan, emellett tartalmaz egy kiemelkedő fontosságú fejezetet a fenntartható fejlődésről.
Míg a számos előny azonnali és jól érzékelhető, mindenekelőtt azt üdvözlöm, hogy a megállapodás magában foglal egy hatékony kétoldalú védelmi mechanizmust, egy biztosítékot, amely lehetővé teszi az EU számára, hogy visszaállítsa a legnagyobb kedvezményes vámtételeket, amennyiben bebizonyosodik, hogy az ebből a szabadkereskedelmi megállapodásból eredő liberalizáció súlyos károkat okozott vagy okozhat az EU iparának. Ez a biztosíték kifejezetten Európa érzékeny ágazatait célozza, többek között az autóipart, a fogyasztói elektronikát és a textilipart, és biztosítja az őket illető védelmet. Ezzel kapcsolatban szeretném megköszönni Pablo Zalba Bidegain munkáját, amit a megállapodás ezzel a konkrét részével kapcsolatban végzett.
A dél-koreai piac jelentős új lehetőségeket biztosít az EU termékei és szolgáltatásai számára. Ez egy olyan piac, amely mostanáig viszonylag elzárt volt a magas vámok és a költséges nem vámjellegű akadályok miatt. A megállapodás gyorsan eltávolítja az EU exportőreire évente kivetett 1,6 milliárd euró értékű kiviteli vámot. Előnyökhöz jutnak az ipari és mezőgazdasági termékek uniós exportőrei, azonnali megatakarításokat élvez a vegyipar - körülbelül 175 millió euró -, a gyógyszeripar, az autóalkatrész-ipar, az iparigépgyártás és így tovább. Érdemes azt is megjegyezni, hogy az említett számok még magasabbak lehetnek a kereskedelem bővülése miatt. Korea jelenleg globálisan az értékesebb exportpiacok közé tartozik az uniós mezőgazdasági termelők számára, rendszeresen évi több mint 1 milliárd eurót kitevő értékesítéssel. A szabadkereskedelmi megállapodás teljes mértékben liberalizálja csaknem az összes uniós mezőgazdasági exportot.
Az export tehát fontos forrása az EU növekedésének. Hozzájárul az európai vállalkozások és alkalmazottaik jólétéhez és foglalkoztatásához, és az EU gazdasági fellendülését ösztönző egyik legfontosabb tényező lesz. A Bizottság és az Európai Autógyártók Szövetsége szoros együttműködésben dolgozott a megállapodás létrejötte érdekében.
A világ Európát figyeli, ahogy utat tör a kereskedelmi és gazdasági kapcsolatok fejlesztésében, és a világ minden pontjáról partnerek szeme szegeződik rá. Mindig azt mondtam, hogy a kereskedelem a fejlődés valódi eszköze. A kereskedelem akadályainak eltávolításával és új hidak felépítésével új lehetőségeket teremtünk. Ez a szabadkereskedelmi megállapodás új megközelítést tesz lehetővé. Természetesen a dohai fejlesztési menetrendet kiegészítve Európa helyreállítását és növekedését fogja előremozdítani, és az Európai Parlament meghatározó lesz a jövőbeli globális kereskedelmi politika alakításában.
Most szeretnék köszönetet nyilvánítani Ignacionak a Bizottságtól. Az egyik közgazdász azt mondta, Ignacio, hogy valószínűleg ez a legjobb kereskedelmi megállapodás, amit valaha két fél kötött. Minden képviselőcsoportot arra buzdítok, hogy a protekcionizmust félretéve támogassák ezt a megállapodást.
Karel De Gucht
a Bizottság tagja. - Elnök úr, szeretném megköszönni a tiszteletreméltó képviselőknek az erőfeszítést, amelyet általánosságban a Parlament, és különösen a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság tett az EU-Korea szabadkereskedelmi megállapodás gyors értékelésének - és remélhetőleg ratifikálásának - biztosítása érdekében. Ez lehetővé fogja tenni hatálybalépését.
Ez a bonyolult feladat két fő folyamatot foglalt magába: a koreai védintézkedési rendelet tárgyalásainak lezárását, amely megteremtette az EU-Korea szabadkereskedelmi megállapodás bilaterális végzáradékát, valamint ennek a szerződésnek az előkészítéséhez való hozzájárulást.
Üdvözlöm a Tanács és a Parlament között első olvasatban létrejött megállapodást a védintézkedési rendelettel kapcsolatban. Az elvégzett munka nemcsak az EU iparának szükséges védelmére szolgáló jogszabályokat biztosította, hanem megerősítette a Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti kölcsönös kötelezettségvállalást a hatékony jogalkotás érdekében. Ez volt az első olyan kereskedelmi dokumentáció, amelyben a Parlament a Lisszaboni Szerződés szerint társjogalkotóként járt el. Részvételének végeredménye valóban lenyűgöző.
Nem ismétlem el az előnyök sorát, amit az EU-Korea szabadkereskedelmi megállapodástól várhatunk az EU gazdasága számára: alaposan megvitattuk már őket itt, és Sturdy úr most foglalta össze. Hadd jegyezzem meg zárójelben, hogy a Koreával való megállapodás milyen tágabb látókört nyit az EU kereskedelmi politikája számára, ahogy azt a Bizottság is felvázolta 2010. november 9-i közleményében politikai irányvonalunk alapjaira való emlékeztetőül.
Először is, továbbra is a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) multilaterális csatornáit támogatjuk, mint a legjobb módot a kereskedelem liberalizálására és a globális kereskedelem szabályainak lefektetésére. A kudarcok és a 2008 közepén tapasztalt holtpont ellenére továbbra is aktívan támogatjuk a dohai fejlesztési forduló lezárását, 10 évvel létrejötte után. Még mindig érdemes megkötni a megállapodást, a gazdasági haszon és a WTO előmozdítása érdekében egyaránt. Ezért kezdeményeztem a világ hét legfontosabb kereskedelmi országa kereskedelmi minisztereinek összehívását Davosban, hogy megvitassák, konkrétan hogyan lehet ma előre jutni és a végjátékba kerülni, a G20-ak szöuli lendületét követve. Azt hiszem, a találkozónk sikeres volt, és a magas rangú tisztviselők most megfeszített erővel azon dolgoznak, hogy politikai áttörést érjenek el ezen a nyáron.
Azonban, ahogy már novemberben is elmondtuk, a bilaterális és a multilaterális nem ellenfelek. Sőt, az is megeshet, hogy a liberalizáció liberalizációt szül. Bilaterális kereskedelmi megállapodásokat kötöttünk, amelyek valódi értéket képviselnek a WTO-ban elért eredményeinkkel összehasonlítva, és ezt folytatni is fogjuk, mert a multilaterális fejlődés üteme óhatatlanul lassú. Ez volt, és ez is maradt a Koreával kapcsolatos szabadkereskedelmi megállapodás alapvető motivációja.
Ma elismétlem a Bizottság kötelezettségvállalását az Európai Parlament előtt, amit a koreai védintézkedési rendelettel és az EU-Korea szabadkereskedelmi megállapodással kapcsolatban tett.
A védintézkedési rendeletben előírtak szerint, "a Bizottság éves jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az EU-Korea szabadkereskedelmi megállapodás végrehajtásáról, és készen áll megvitatni a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottsággal minden kérdést, amely a megállapodás végrehajtásával kapcsolatban felmerül.”
"A Bizottság szorosan nyomon követi Korea szabályozási kérdésekben való kötelezettségeinek végrehajtását, különös tekintettel az autóipari technikai szabályozásokra. A megfigyelés kiterjed a nem vámjellegű akadályok minden fajtájára, és eredményeit dokumentálni és jelenteni kell az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.”
"A Bizottság továbbá különös hangsúlyt fektet a szabadkereskedelmi megállapodás 13. fejezetében (A kereskedelem és a fenntartható fejlődés) szereplő munkaügyi és környezetvédelmi kötelezettségvállalások hatékony végrehajtására. Ezzel összefüggésben a Bizottság az üzleti szervezetek, szakszervezetek és nem kormányzati szervek képviselőiből álló Belföldi Tanácsadó Csoport tanácsát kéri majd. A szabadkereskedelmi megállapodás 13. fejezetének végrehajtását megfelelő módon dokumentálni kell, és arról jelentést kell tenni az Európai Parlament és a Tanács számára.”
"A Bizottság egyetért továbbá annak fontosságával is, hogy az érzékeny ágazatokban - a kisméretű autókét is beleértve - hirtelen felívelő behozatal esetén hatékony védelmet kell biztosítani. Az érzékeny ágazatok figyelemmel kísérésének ki kell terjednie a gépjárművekre, a textiltermékekre és az elektronikus fogyasztási cikkekre. Ezzel összefüggésben a Bizottság megjegyzi, hogy a kisméretű gépjárművek piaca védintézkedési vizsgálat tekintetében relevánsnak tekinthető.”
"A Bizottság megjegyzi, hogy a származási szabályokról szóló jegyzőkönyv 12. cikkével összhangban a Koreai-félsziget passzív feldolgozási övezeteinek kijelölése a felek közötti nemzetközi megállapodáshoz kötött, amelyet az Európai Parlamentnek is jóvá kell hagynia. A Bizottság teljes körűen tájékoztatja a Parlamentet a Koreai-félsziget passzív feldolgozási övezeteivel foglalkozó bizottság tanácskozásairól.”
"A Bizottság azt is megjegyzi, hogy amennyiben kivételes körülmények miatt úgy határoz, hogy a vizsgálatot a koreai védintézkedési rendelet 4. cikkének (3) bekezdése szerint meghosszabbítja, gondoskodik arról, hogy ez a meghosszabbított időtartam ne haladja meg az 5. cikk szerint bevezetett bármely ideiglenes intézkedés lejáratának időpontját.”
"A Bizottság és az Európai Parlament egyetért abban, hogy szoros együttműködésre van szükség az EU-Korea szabadkereskedelmi megállapodás és a védintézkedési rendelet végrehajtásának nyomon követése tekintetében.”
"Ezért, abban az esetben, ha az Európai Parlament védintézkedési vizsgálat kezdeményezésére irányuló ajánlást fogad el, a Bizottság alaposan megvizsgálja, hogy a hivatalból történő kezdeményezésről szóló rendelet feltételei teljesülnek-e. Amennyiben a Bizottság úgy véli, hogy e feltételek nem teljesülnek, jelentést tesz a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottságnak bizottságának, melyben magyarázatot ad az ilyen vizsgálat kezdeményezése szempontjából fontos valamennyi tényezőről.”
"A Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság kérésére a Bizottság minden olyan konkrét kérdésről jelentést tesz neki, amely a Koreai Köztársaság nem vámjellegű intézkedéseivel vagy a szabadkereskedelmi megállapodás 13. fejezetére vonatkozó kötelezettségvállalásaival kapcsolatos.” Ez az idézet vége.
Végül engedjék meg, hogy két olyan témát is megemlítsek, amely érdekli önöket: az autók CO2-kibocsátásával kapcsolatos koreai jogszabályokat, és a 2010 decemberében véglegesített Korea-USA szabadkereskedelmi megállapodás (KORUS) tervezetének kiegészítő megállapodását.
2011. január 24-én Korea megerősítette, hogy CO2-kibocsátásról szóló korábbi jogszabálytervezetében bizonyos változtatásokat eszközöl, amelyek kielégítő megoldásokat kínálnak az európai autógyártók több aggályára is, ugyanakkor megtartaná Korea ambiciózus kibocsátás-csökkentési céljait. A változtatások, amelyeket a Bizottság örömmel fogad, nem változtatják meg az összes kibocsátást, de biztosítják a koreai és uniós autógyártók terheinek méltányosabb megosztását.
Biztosak lehetnek benne, hogy az EU Korea CO2-kibocsátási szabályozásával kapcsolatos álláspontját minden szakaszban szorosan összehangoltuk a Bizottságban, és különösen kollegámmal, Connie Hedegaarddal és az Éghajlatpolitikai Főigazgatósággal, hogy elkerülhető legyen Korea környezetvédelmi erőfeszítéseinek veszélyeztetése.
A Korea-USA szabadkereskedelmi megállapodás tervezetének 2010 decemberében kötött kiegészítő megállapodásában a Bizottság nem talált olyan elemeket, amelyek negatív hatással lehetnek az EU-ra. Kapcsolatba lépek mindazonáltal koreai partneremmel annak biztosítására, hogy ne merüljön fel versenyhátrány a jövőben az EU autóipara számára, amennyiben a nem egységes autóipari biztonsági előírásokat nem olyan szigorúan alkalmazzák, mint a tárgyalások idején.
A Bizottság szorosan nyomon követi a rendelkezés végrehajtását. Különösen a szabadkereskedelmi megállapodás által létrehozott gépjárművekkel és gépjárműalkatrészekkel foglalkozó munkacsoport vizsgálja a végrehajtás gyakorlati kérdéseit, hogy biztosítsa a piaci hozzáférés problémáinak hatékony és gyors megoldását.
Befejezésül szeretném hangsúlyozni, hogy az EU-Korea szabadkereskedelmi megállapodás nem csak a koreai piacra exportáló európai exportőrök számára nyújt fontos előnyöket, hanem arra irányuló eltökéltségünk egyértelmű jele, hogy új lehetőségeket találjunk jelentős ázsiai gazdaságokban.
Egyes érdekeltek aggodalmait is kezeljük egy hatékony és eredményes védintézkedési rendelet segítségével. Mivel ez már rendes jogalkotási eljárás alá tartozik, mind a Tanácsnak, mind a tisztelt Háznak lehetősége volt mechanizmusokat bevezetni, arra az esetre, ha a felmerült kockázatok bármelyike megvalósulna.
Ezzel a szabadkereskedelmi megállapodással és védintézkedési rendelettel kiváló csomagot hoztunk létre, amit remélem holnap támogatni fognak.
Daniel Caspary
az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság véleményének előadója. - (DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, a nemzetközi kereskedelem és az export a növekedés és foglalkoztatás fontos forrásai Európában. A szabadkereskedelmi megállapodás, amelyről ma folytatunk vitát, megerősíti az Európai Unió versenyképességét és vállalataink számára jelentősen jobb hozzáférést biztosít egy kiemelkedően dinamikusan fejlődő régióhoz. Mind az európai, mind a koreai gazdaság jelentős előnyökhöz jut, a bruttó hazai termékünk növekszik. Ez új munkahelyek teremtéséhez vezethet. Exportunk Koreába minden előrejelzés szerint meg fog duplázódni az elkövetkezendő néhány évben, mert a vámok és nem vámjellegű kereskedelmi akadályok eltűnnek; csak a vámjellegű enyhítések évente 1,6 milliárd eurót tesznek ki. Az Európai Unió számára jelentős új piac nyílik meg mind a termékek, mind a szolgáltatások terén, akár 19 milliárd euró értékben.
Különösen örülök annak, hogy a tárgyalások során a Bizottság teljes mértékben figyelembe vette az Európai Parlament 2008. évi Martin-jelentésben kifejtett tárgyalási ajánlásait. Annak szintén rendkívül örülök, hogy az Európai Bizottság mind a Parlament, mind az ipar részéről felmerülő aggályokat is figyelembe vette, és még az elmúlt hetekben is sikerült néhány aggályt eloszlatnia. Soha nem tapasztalt dolog a külkereskedelem területén pozitív visszajelzést kapni egy olyan területről, mint a mezőgazdasági szektor, amely általában inkább problémát jelent a kereskedelmi tárgyalások során.
A mezőgazdaság területén a megállapodás meg fogja könnyíteni a Dél-Koreához való hozzáférést az európai mezőgazdasági termékek számára 2011 július 1-től. Eddig mezőgazdasági termékeink csupán 2%-a jutott el Dél-Koreába vámmentesen. A sertéshús esetében az évente fizetett vámok elérték a 240 millió eurót, a tej és tejtermékek esetében ez az arány körülbelül 100 millió euró. Mindezek az akadályok, amelyek a hazai mezőgazdasági termékek piacra jutását akadályozták, most eltűnnek. Örülnék, ha különösen e terület esetében az Európai Bizottság mérlegelné egy piaci hozzáférést biztosító program bevezetését, nemcsak kis- és középvállalatok, hanem olyan országok mezőgazdasága számára is, amelyek profitálnak a szabadkereskedelmi megállapodásból.
Mindenek előtt annak örülnék, ha abban is biztosak lehetnénk, hogy dél-koreai partnereink valóban végrehajtják a megállapodásban ígért kereskedelemkönnyítési intézkedéseket. Kérem, hogy rendszeresen ellenőrizzék, hogy nem kerülnek-e bevezetésre új kereskedelmi akadályok, és különösen szeretnék gratulálni a Bizottságnak.
Amit elért a Bizottság, és amit a Parlament előadói elértek, különösen a háromoldalú tárgyalások során, mindannyiunk számára példaértékűek. Remélem, holnap a tisztelt Házban átfogó többség fogja támogatni ezt a megállapodást.
Pablo Zalba Bidegain
Elnök úr, hölgyeim és uraim, De Gucht biztos úr, korábban e parlamenti ciklus alatt, amely számomra az első, az egyik első téma, amely megvitatásának tanúja lehettem, pontosan a Koreával kötött szabadkereskedelmi megállapodás volt. Az európai ipar bizonyos ágazatai, főleg az autóipar, egyöntetűen ellenezték ezt a megállapodást. A spanyolországi Navarre állampolgáraként, ahol az autóipar a gazdaság jelentős részét teszi ki, kötelességemnek éreztem a részvételt a fejlesztésben, még ha a megállapodásban már nem is lehetett, a védzáradékban, ahol a Parlament is eszközölhetett fejlesztéseket.
Így két cél elérését tűztük ki magunk elé. Először is, hogy megvédjük az ipart és munkahelyeit, és másodszor, hogy előnyösebb megállapodást hozzunk létre az érintett iparok számára, különös tekintettel az autóiparra. Célunk nem csak a nyílt elutasítás elkerülése volt, hanem a megállapodás támogatásának elérése. Azt hiszem, ma itt elmondhatjuk, "küldetés teljesítve”. Ez mind a Parlament munkájának és szakértelmének köszönhető.
Szeretném hálámat kifejezni az előadónak és az árnyékelőadóknak a két jelentéssel kapcsolatban elvégzett munkájukért. Köszönöm, Robert. És köszönöm az ön által mondottakat.
Említést érdemelnek még a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság tagjai, akiket Moreira elnök úr vezetett. ¡Muito obrigado!, Vital.
Emellett szeretném megköszönni az Európai Unió belga elnökségének kiváló munkáját. Munkájuk gyümölcsét a decemberben elért megállapodás testesíti meg.
Végül szeretném kiemelni az Európai Bizottság munkáját, különösképp Ignacio Bercero közreműködését, amiért rendkívül hálás vagyok. Holnap egy olyan záradékra fogunk szavazni, ami hatékonyabb és könnyebben alkalmazható lesz, és valóban védeni fogja Európa iparát. Ma a Koreával kötött szabadkereskedelmi megállapodással kapcsolatos aggodalmak jelentősen csökkentek, akár azt is mondhatjuk, hogy eltűntek. A megállapodás lehetőségei most egyértelműen meghaladják a bizonytalanságait. Az Európai Parlament büszke lehet a munkájára.
Bernd Lange
Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, a Lisszaboni Szerződés valóban új alapokra helyezte a kereskedelempolitikát. Az EU kizárólagosan felelős a kereskedelempolitikáért, és a Parlament megadhatja vagy megtagadhatja hozzájárulását. Ilyen tekintetben új felelősséget vállaltunk. Akkor vállalhatjuk magunkra ezt a felelősséget, ha együttműködünk. Ezt nagyon egyértelműen bizonyítottuk ebben az esetben. Ennek kapcsán szeretném megköszönni az előadók és az árnyékelőadók munkáját.
A kereskedelempolitika nem önmagáért való. Célja elsősorban a munkahelyek és az ipari fejlődés megerősítése az Európai Unióban, másodsorban pedig a világ más országaiban élő emberek körülményeinek javítása. A kereskedelempolitikának mindkettő elérését célul kell kitűznie. Ezért ebből a szempontból kell értékelnünk ezt a megállapodást. Összességében, ez egy lépés e két cél elérése irányában. Ugyanakkor van néhány kritikus pont, például a dél-koreai vámvisszatérítés kérdése, amely bizonyos dél-koreai iparágaknak egyoldalú versenyelőnyt jelent, főként olyan érzékeny területeken, mint az autóipar. Ezért helyesen tettük, hogy nagyon intenzíven tárgyaltunk a védzáradékról, és hogy közösen elértük a záradék bevezetését, amely biztosítja kifejezetten ezen pontok szoros figyelemmel kísérését, hogy biztosak lehessünk abban, hogy a dél-koreai vámvisszatérítés lehetősége nem vezet a verseny torzulásához Európában. A Parlament ebben az esetben helyesen hozott létre biztosítékokat.
Másodsorban, a megállapodás célja dél-koreai kollegáink helyzetének javítása. Dél-Koreának még fejlődést kell elérnie a 13. fejezet tekintetében, főleg a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) által megállapított alapvető munkaügyi normák terén. Két alapvető munkaügyi normát - a 87-es és 98-as számú, kollektív tárgyalásról szólókat - még nem hajtották végre és nem ratifikálták. A büntető törvénykönyv 314. paragrafusa az üzlet akadályozásával kapcsolatos. Ezek egyike sincs összhangban a jelen megállapodás rendelkezéseivel és természetével. Így hát, biztos úr, önre támaszkodom, és nyilatkozatára, amelyet a védzáradék támogatása érdekében tett, hogy megváltoztassa ezt a helyzetet Dél-Koreában, és hogy ez a megállapodás mintaként szolgáljon a jövőre nézve, lehetővé téve a globalizáció igazságosabb módon való előrehaladását.
Michael Theurer
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, történelmi pillanat szemtanúi vagyunk, mert a Dél-Koreával kötendő szabadkereskedelmi megállapodás, amelyről vitát folytatunk, és amelyet elfogadni készülünk, az első szabadkereskedelmi megállapodás, amelyet az új, lisszaboni rendszerben vitattunk meg, amely teljes együttdöntési jogkört biztosít a Parlament számára.
Ez a szakpolitikák egy fontos részét - a kereskedelempolitikát - teszi demokratikusabbá. A Parlament tagjaiként ezt fontosnak tartjuk. A Parlamentben lezajlott vita azt is megmutatta, a védzáradékot tekintve, hogy a munkavállalók, vállalatok és szervezetek által kifejtett fontos aggodalmakat is be tudunk építeni egy olyan továbbfejlesztett védzáradékba, amely az ipar érdekeit, valamint mindenekelőtt a jövőbeli munkahelyeket védi, egyenlő és tisztességes versenyfeltételek létrehozásával és az egyenlőtlenségek elkerülésével. Erre összpontosítottunk a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért képviselőcsoport tagjaiként.
Csoportunk árnyékelőadójakét örülök, hogy sikeresek voltunk ebben a tekintetben. A vámvisszatérítési rendszer, amely kezdetben aggodalomra adott okot, most egyértelműen szerepel a védzáradékban, és az iparnak, valamint a Parlamentnek lehetősége van a Bizottságot vizsgálat elvégzésére kérni. Terveznek egy nyomon követési eljárást, amelyet átlátható módon terveznek kialakítani egy internetes platformon keresztül, és nagyobb tere van az olyan tényezők vizsgálatának, amelyek meghatározzák, hogy érte-e jelentős károsodás Európa iparát. Vannak továbbá mechanizmusok a Bizottság általi nyomon követésre, különösen az érzékeny ágazatokban, megnövekedett behozatal esetén. Kezdhetjük ezzel, és a dél-koreai megállapodással kapcsolatos olyan előnyökre való összpontosítással, mint például a vámok jelentős csökkenése - a Bizottság várakozásai szerint európai vállalatok 1,6 milliárd eurót takaríthatnak meg.
Ezért szeretnék köszönetet nyilvánítani De Gucht biztos úrnak, aki személy szerint keményen dolgozott azon, hogy kompromisszumra juthassunk, a Tanáccsal együtt. Emellett szeretném megköszönni az előadók és árnyékelőadók, különösen Sturdy úr és Zalba Bidegain úr kiváló munkáját. Valami igazán jót értünk el.
Yannick Jadot
Elnök úr, biztos úr, ez valóban az első jelentősebb szabadkereskedelmi megállapodás, amelyet az utóbbi években elértünk, és ami a szabadkereskedelmi megállapodásokat illeti, el kell mondanunk, hogy nem vagyunk ambíció hiányában - Dél-Korea, India, Kanada, Mercosur. Nincs olyan ország vagy terület, amely ne tartozna az Európai Bizottság ambíciói közé, a szabadkereskedelmi megállapodásokat tekintve.
Ennek a megállapodásnak az esetében láthattunk, hogy csak nyertesek lesznek, de még mindig elgondolkozom azon, hogy kik lesznek a nyertesek, ha valaki azt mondja, hogy a mezőgazdasági ágazatban lesznek. Bretagne választott képviselőjeként elmondhatom, hogy abban a régióban, ahol Franciaország sertéshúsának több mint 60%-át állítják elő, az a néhány várható előny, amelyet az agrár-élelmiszeripari termékeket előállító cégek élveznek majd, nem kompenzálja a turizmus csökkenését, a környezet és a munkavállalók egészségének romlását, valamint a gazdák veszteségeit.
Csakugyan nagy számban vannak vesztesek is, és nekünk, itt, van elképzelésünk arról, milyen lesz gazdaságilag és szociálisan Európa, miután aláírtuk ezeket a szabadkereskedelmi megállapodásokat? Nem, nincs, és végső soron nem is tudjuk, hogy lesz-e egyáltalán olyan ipari vagy gazdasági ágazat, amely előnyökhöz jut a szabadkereskedelmi megállapodások által.
Ezen felül, és mindenekfelett, biztos úr, akárhogy is próbálja azt mondani, hogy nem kérdőjelezzük meg Dél-Korea környezetvédelmi- és éghajlat-politikáját, ez nem igaz. Hatalmas limuzinokat tudunk majd exportálni, olyan autókat, amelyek gyártóit, akik a legkevesebb erőfeszítést teszik az éghajlatváltozás elleni harcban, jutalmazza ez a megállapodás.
Először kérdőjelezi meg az Európai Unió egy kereskedelmi partnere éghajlat-politikáját. Vajon az Európai Bizottság elkezdte megváltoztatni Kanada nyomására az üzemanyagok minőségére vonatkozó irányelvét?
Úgy gondoljuk, hogy Európa ambícióit rossz sorrendbe állítjuk: a környezetvédelemnek és az éghajlatnak a kereskedelem előtt kellene állnia. Ezért fog csoportunk a megállapodás ellen szavazni.
Helmut Scholz
Elnök úr, biztos úr, a 2010 októberében aláírt EU-Korea szabadkereskedelmi megállapodással, amelyről a Bizottság és a Tanács azt állítja, hogy ez a legambiciózusabb megállapodás, amelyet az EU erősen iparosodott állammal valaha tárgyalt, a kétoldalú védelmi vámok 98%-kal fognak csökkenni az elkövetkezendő öt évben. A kereskedelem az EU és Korea között középtávon várhatóan megduplázódik, és ez - legalábbis ezt mondják - felgyorsítja a gazdasági növekedést, valamint a munkahelyteremtést és jólétet. Én és csoportom indokoltan kételkedünk ebben a jóslatban.
Annak mantrázásától eltekintve, hogy a szabadkereskedelem egyfajta megmentő szerepét tölti be a globális gazdaságban, amely mostanában rossz állapotban van, amit a szabadkereskedelmi megállapodás is mutat, nem világos a megállapodásból, hogy fog-e és tud-e segítséget nyújtani az éghajlatváltozásból és a szükséges alapvető gazdasági átalakításból eredő globális kihívások tekintetében. Mik a hatékonysági kritériumok, és mik a szabadkereskedelmi kritériumok? Ugyanakkor, biztos úr, a létrejött szabadkereskedelmi megállapodás alig tartalmaz a fenntartható jövőre, az irányított változásra, vagy a nemzetközi gazdasági együttműködésre vonatkozó hivatkozásokat. Egy olyan megállapodást kötünk, amelyben a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet alapvető előírásait még mindig megsértik.
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Anna Rosbach
Elnök úr, holnap a Koreával kötendő szabadkereskedelmi megállapodásról fogunk szavazni, és ezt már régóta várjuk. Legtöbbünk egyetért abban, hogy ez mindkét fél számára hasznos helyzet. Legfőképpen Európa mezőgazdasági termelőinek és gazdasági szereplőinek fog kedvezni. Nem szabad azonban figyelmen kívül hagynunk azt a tényt, hogy nem csak előnyökkel fog járni az európai vállalkozások és koreai gazdálkodók számára. Bizonyos ágazatoknak hasznára válik a megállapodás, míg néhány elkerülhetetlenül veszít rajta. Így a jövőben az európai polgárok olcsóbban juthatnak koreai technológiai termékekhez és autókhoz. Cserébe Korea hozzájuthat európai élelmiszerhez, melyre nagy szükség van, emellett gyógyszerekhez és luxustermékekhez is. A megállapodás jobb környezetvédelmi- és munkakörülményekhez is vezethet Koreában - amit érdemes megemlíteni, és amivel elégedettek lehetünk. Remélem, a megállapodás gyorsan hatályba léphet, főleg mivel Európa az elsőként érkezők előnyét szeretné élvezni az Amerikai Egyesült Államokkal szemben, amely ország szintén tárgyal Koreával egy hasonló megállapodásról. Végül, szeretném megköszönni minden érintett előadó fáradhatatlan és magas színvonalú munkáját.
Laurence J.A.J. Stassen
(NL) Elnök úr, holnap szavazunk a Dél-Koreával kötendő szabadkereskedelmi megállapodásról. El kell mondanom, hogy első ránézésre jónak tűnik. A holland Szabadságpárt (PVV) küldöttsége erősen támogatja a szabadkereskedelmet. Sajnos az Európai Unió nem tudta megállni egy védintézkedés hozzáadását a kereskedelmi megállapodáshoz. Ez azt jelenti, hogy a verseny előtt nem nyitott vállalatok védelmet fognak élvezni, ha a koreai termékekkel szemben nem tudják fenntartani a sajátjukat.
Más szóval, ha az európai fogyasztó úgy dönt, hogy az európai termékek helyett koreait vásárol, azon egyszerű okból kifolyólag, hogy az utóbbi jobb minőségű vagy olcsóbb, a kereskedelmi akadályokat újra felállítják. Nézzék, hogyan ütötte fel újra fejét a protekcionizmus és piaci beavatkozás felé hajló ördögi európai reflex.
Elnök úr, az hogy a szabadkereskedelem semmiféle hátrányt nem jelent az európai ipar számára, természetesen illúzió. Ezért az, hogy ezt egy védintézkedéssel akarjuk leküzdeni és kompenzációt ajánlunk a hátrányos helyzetű iparágaknak, teljesen téves megoldás.
Ez lehetővé teszi a kevésbé versenyképes iparágak számára, hogy folytassák, amit mindig is csináltak, ahelyett hogy a versenyhez alkalmazkodnának. Ami még rosszabb, ki fogja végső soron fizetni ezt a számlát? Pontosan: sajnos a mi polgáraink. Fogyasztókként nekik kell kifizetni a vásárlásaik különbségét és mindennek a tetejében, az adófizetőknek kell kiköhögniük a szükséges kompenzációt.
Hogyan fogom megmagyarázni a választópolgáraimnak azt, hogy nekik kell fizetniük a számlát, ha például a Fiat veszít a piaci részesedéséből a Kiával szemben? Ezeknek a szabályoknak nincs helyük egy szabadkereskedelmi megállapodásban. Gyakorlatilag ez nem más, mint a nem hatékony vállalatok támogatása az európai polgárok kárára. Szabadkereskedelem? Micsoda nagyszerű ötlet, de kérem, hagyjuk ezt a védintézkedést!
Elisabeth Jeggle
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, Dél-Korea valóban nagyon fontos piac az európai ipar termékei számára - ezt hangsúlyozták is, külön kiemelve a gépjárműveket -, ugyanakkor a gazdálkodók számára is. Szeretném hangsúlyozni, hogy ennek a helyzetnek mindkét fél számára hasznosnak kell lennie. Új generáció van feltörekvőben, ami jó dolog. A Dél-Koreával kapcsolatos megállapodás tartalmaz egy fejezetet a fenntartható fejlődésről, amely lefedi a munkaügyi előírásokat, a környezetvédelmi politikát, és tartalmaz egy megfigyelési rendszert, amely bevonja a civil társadalmat is. Ez is jó.
A szabadkereskedelmi megállapodás egy lépés a jó irányban, és szeretném megköszönni minden érintettnek, valamint szeretném hangsúlyozni, hogy kiváló munkát végeztek. Mindazonáltal én is egyértelmű szabályozásra szólítok fel az egész termelési láncot illetően, különös tekintettel az élelmiszerre. Nemcsak a végterméket kell figyelembe vennünk, és nemcsak a mezőgazdaságnak kellene előnyökhöz jutnia, hanem a gazdálkodóknak is javára kell váljon.
Az európai fogyasztók és termelőink érdekében a kereskedelmi forgalom liberalizálásakor teljesen biztosnak kell lennünk abban, hogy az Európai Unióba importált mezőgazdasági termékek megfelelnek magas elvárásainknak a környezet-, állat- és fogyasztóvédelmet illetően, a származási helytől kezdve a teljes termelési láncon keresztül.
Holnap támogatni fogom a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság álláspontját, de a további liberalizációs törekvéseket illetően, határozottan kérem az élelmiszerágazat és a gazdálkodók figyelembe vételét.
Vital Moreira
(PT) Elnök úr, a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság elnökeként, szeretném először és mindenekelőtt megelégedésemet kifejezni, hogy sikeresen zárjuk a Lisszaboni Szerződés által ránk ruházott együttdöntési jogkörünk gyakorlásának első fő próbáját a kereskedelmi megállapodások terén. Úgy érzem, nagy felelősséggel gyakoroltuk együttdöntési jogkörünket, és azt hiszem, köszönetet kell mondanom az előadóknak és árnyékelőadóknak, valamint hálámat kell kifejeznem az együttműködésért a Bizottság és a Tanács részéről a belga elnökség alatt, a védintézkedés tárgyalásai során.
Meg kell jegyeznünk, hogy a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottságban történt szavazás során elsöprő többség szavazott a kereskedelmi megállapodás elfogadásának ajánlására, valamint a védelmi mechanizmussal kapcsolatos szabályozás elfogadására. Ez azt mutatja, hogy a Parlament képes széleskörű politikai koalíció létrehozására a nemzetközi kereskedelem nagyobb nyitottsága érdekében, valójában a szabadkereskedelmi megállapodásban meghatározott egyik alapelv mentén.
Véleményem szerint a kereskedelmi megállapodás kölcsönösen előnyös. Mindkét piac kölcsönös megnyitásával mindegyik gazdaság profitál versenyelőnyéből. A kereskedelmi megállapodás nemcsak a vámjellegű és nem vámjellegű akadályokat távolítja el, hanem a közbeszerzési piac megnyitására, a szellemi tulajdonjogok védelmére és a munkavállalók jogainak és a környezetvédelmi normáknak a védelmére is kiterjed.
Amint a megállapodást ratifikálják, ami remélem, holnap fog megtörténni, határozottan kell megtennünk a következő lépést, ami a végrehajtás.
Niccolò Rinaldi
(IT) Elnök úr, biztos úr, ez a megállapodás tartalmaz egy olyan záradékot, amely nem győz meg, és soha nem is győzött meg minket. A vámvisszatérítésről beszélek, amelyet Korea kap a Kínából vagy más országokból importált termékek után. Ezt már megvitattuk, de liberális demokrataként úgy vélem, ez az intézkedés rendkívül szabálytalan. Ez egyfajta exporttámogatás, és amikor erre a megállapodásra szavazok, szeretném, ha lenne biztosítékunk arra, hogy ez a záradék nem teremt precedenst, és más megállapodásokba nem kerül be.
A holnapi szavazás az út egyik szakaszát zárja le, amelyen együtt indultunk el, de csak az egyik szakaszát, mert a Parlament és a Bizottság közti kapcsolatnak folytatódnia kell, nem utolsósorban a védintézkedés tényleges végrehajtása tekintetében. Az európai ipar és az európai munkavállalók érdekében nem hibázhatunk a végrehajtás során, különben hatalmas problémákkal kell szembenéznünk az elkövetkezendő megállapodások során.
Az idei a nyúl éve a Távol-Keleten, remélem tehát, hogy az európai ipar olyan gyorsan kihasználja a megállapodás előnyeit, mint ahogy a nyúl fut.
Gerald Häfner
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, még most is emlékszem arra - ahogy most Egyiptomban és Tunéziában -, hogy a koreai emberek, főleg a fiatalok, kimentek az utcára a rendőrök gumibotjaival és fegyvereivel szemben, és a szabadságért, demokráciáért és önrendelkezésért harcoltak. Ami azóta történt, hihetetlen. Hihetetlen, hogy mennyi mindent ért el Korea a demokrácia, önrendelkezés és szabadság terén, de a gazdaság és most már egyre inkább a környezetvédelem területén is. Ezzel Korea jó példát állított sok más ázsiai ország elé, emellett olyan ország, amivel egyre szorosabb együttműködésben állunk, aminek nagyon örülök, a vámkorlátok ledöntésével és a méltányosabb kereskedelem megalapozásával együtt.
Ennek ellenére ma elutasítjuk ezt a megállapodást, erre számos konkrét okunk van, melyek közül néhányat már megemlített kollégám, Jadot úr. Azon kívül, amit már elmondtak, szeretném megemlíteni a pénzügyi szektor területét érintő szabályozást, amit mi a rossz irányba való elmozdulásnak tekintünk. Ennek azonban szintén alapvető okai vannak. Egyre több és több szabadkereskedelmi megállapodást kötünk, és mindegyik okot ad egy másikra. Nem egy egyedi megállapodásokból álló fércműre van szükségünk, hanem igazságos és méltányos szabályokra a világkereskedelem egészére vonatkozóan.
William
Elnök úr, egy szabadkereskedelmi megállapodás nem szólhat csak a vámokról. A szellemi tulajdonjogról is szólnia kell.
A választókerületemben lévő egyik vállalat, az Avon Protection a világ egyik vezető gázálarcgyártója. Az Avon úgy véli, szabadalmait megsértette egy dél-koreai cég, amely egyszerűen másolatokat készít. Dél-Koreában is kellene szabadalmi oltalomnak lennie, de egy koreai bíróság vajon valóban egy brit cég javára döntene?
Ahhoz, hogy a szabadkereskedelem működhessen, egyenlő feltételeket kell biztosítani, és igen, egy olyan védintézkedés, mint Pablo Zalba Bidegainé, hasznos lehet, de a másik aláíró félnek is biztosítania kell, hogy a megállapodás valóban kétirányú, különben a szabadkereskedelmi megállapodás, amelynek mindkét fél számára előnyösnek kellene lennie, egyszerűen teljesen egyoldalúvá válik.
Gianluca Susta
(IT) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, azt hiszem rossz, hogy a Dél-Koreával kötendő szabadkereskedelmi megállapodásról szóló vita patthelyzetté alakult a neoprotekcionizmus feltételezett hívei és a megátalkodott szabadkereskedők között. Azt is helytelennek találom, hogy a Bizottság inkább gazdaságfejlesztési szolgáltató ügynökségként járt el, mint 500 millió európai politikai kormányaként, amelynek fenn kéne tartania az egyensúlyt egyrészt a növekedés, másrészt a foglalkoztatás és a javak felosztása terén.
Ami minket megkülönböztet az Amerikai Egyesült Államoktól, amely ország még nem írta alá a megállapodást - tudjuk miért -, és ez vonatkozik a Koreával való kapcsolatra is, az az, hogy egyetlen gazdasági világhatalom sem teszi ki minőségi - és itt hangsúlyozom, "minőségi” - feldolgozóiparát az elkerülhetetlen lebontásnak, feláldozva azt a pénzügyi érdekek oltárán, szembehelyezve a londoni belvárosi fehérgalléros munkavállalókat, az európai gyárak fehérköpenyes munkavállalóival. Ez az, amire Európának egyáltalán nincs szüksége a válság nyomán.
Mindennek, Sturdy úr, biztos úr, semmi köze nincs a neoprotekcionizmushoz. Különben ebbe a kategóriába tartoznának a francia, lengyel, német, olasz, spanyol és portugál iparügyi miniszter, akik a Le Monde február 10-i számában megerősítették annak szükségességét, hogy a közösségi érdekeket helyezzék az európai intézmények munkájának központjába, megállapítva, hogy ebben az esetben ezt nem védheti a védintézkedés, akármilyen értékes is.
Kiváló szakmai gyakorlatra került sor a nemzetközi kereskedelmi kapcsolatok terén, de nem sikerült Európa érdekében cselekednünk. Ezért...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Marielle De Sarnez
(FR) Elnök úr, ez az első szabadkereskedelmi megállapodás, amelyet a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése óta vizsgáltunk, és ezért gondoljuk mi, európai parlamenti képviselők, hogy addig nem léphet hatályba, amíg nem szerzünk szilárd garanciákat, garanciákat, amelyek ezentúl példaként szolgálnak a jövőbeli kereskedelmi megállapodások számára. Ezért a mi dolgunk - az önöké és a miénk is -, hogy biztosítsuk ezeknek a mechanizmusoknak a megfelelő végrehajtását, hogy megvédjük az európai gazdaságot a verseny torzulása esetén.
Ez azonban semmi esetben sem menthet fel minket a stratégiai gondolkodás alól két területen. Először is, ahhoz, hogy biztosítsuk a valóban igazságos versenyt, létfontosságú a szociális, egészségügyi és környezetvédelmi előírások figyelembe vétele a kereskedelmi megállapodásokban. Ez egy alapvető követelmény.
A másik fontos dolog az, hogy Európának végre meg kell teremtenie a szükséges eszközöket termelési kapacitásának fenntartásához vagy fellendítéséhez, például az ipari vagy mezőgazdasági termelési kapacitást, és fenntartani - és ez létfontosságú a jövő szempontjából - a technológiai fejlődést.
Claudio Morganti
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, csak remélni tudom, hogy amiről most vitázunk, végül nem fog újabb és talán halálos csapást mérni a gazdaságainkra. Már most elárasztanak minket az alacsony vagy nagyon alacsony áron előállított termékek főleg Kelet- és Délkelet-Ázsiából. Sok olasz cég, főleg kis- és középvállalkozások térdre kényszerültek a tisztességtelen verseny miatt. Ez azt jelenti, hogy nem tudnak versenyezni a piacon, ami tragikus következményekkel járhat a gazdaság, és főleg a foglalkoztatás tekintetében.
Ez a megállapodás különböző biztonsági- és védintézkedéseket tartalmaz, de ki biztosít minket arról, hogy ezeket a szabályokat tényleg alkalmazni fogják? Még mindig túl sok ismeretlen van, és a néhány nagy gyártó esetleges haszna nem csattanhat mindig csak a legkisebb termelőkön. Az én régiómban, Toszkánában textiliparunk - történelmi mozgatórugó - már most súlyos helyzetben van az ázsiai verseny miatt. Csak remélni tudom, hogy Európa maga nem mér halálos csapást erre az ágazatra, és valószínűleg másokra is ezzel a megállapodással.
Mi nem szavazunk erre a megállapodásra.
Peter Šťastný
(SK) Elnök úr, a tárgyalások 2007 májusi kezdete óta a szabadkereskedelmi megállapodás Dél-Koreával hosszú és nehéz úton ment keresztül. A mindkét oldal számára egyértelmű előnyök ellenére az európai ipar néhány kulcsfontosságú ágazata komoly kockázatnak van kitéve. Már kifejeztem fenntartásaimat itt, a Parlamentben, és tisztességes, kiegyensúlyozott szabályokat kértem ebben a játékban.
A megoldás a kétoldalú védzáradék volt. Szeretném megköszönni Robert Sturdy és Pablo Zalba Bidegain előadóként betöltött vezető szerepét, és mindenkinek köszönöm, aki részt vett a folyamatban. Hála az együttes erőfeszítésnek, az EU és Dél-Korea gazdaságai euró milliárdokkal lesznek gazdagabbak. 2011 júliusától a megállapodás valódi győztesei mindkét oldal fogyasztói és állampolgárai lesznek.
Mario Pirillo
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, mindenki azt mondta, hogy a Koreai Köztársasággal kötendő szabadkereskedelmi megállapodás intézményi és stratégiai innováció az Unió részéről. Ellenkezőleg, ez egy kiegyensúlyozatlan megállapodás, amely negatív hatással lesz az európai feldolgozóiparra.
A koreai termékek vámjának eltörlése a koreai környezetvédelmi és szociális normák növekedéséért cserébe nem nevezhető igazságosnak. A koreai hajógyártási ipar jelentős állami támogatást kap, ami lehetővé tette, hogy 30%-os részesedést érjen el a világpiacon. Ez azt jelenti, hogy az európai iparnak, akár autó-, textil-, vegyi- vagy más iparról van szó, meg kell védenie magát a versenytől, ami ha elvileg nem is igazságtalan, gyakorlatilag az.
A védzáradék bevezetése megfelelő intézkedés, de nem elegendő a megállapodás hiányainak befoltozására. Ezért kérem az Európai Bizottságot, hogy legyen körültekintőbb, ha tényleg meg akarja védeni az európai gazdasági érdekeket.
João Ferreira
(PT) Elnök úr, ez a csúcsa egy olyan kereskedelemmel kapcsolatos elgondolásnak, amely csak a versenynek enged utat a harmonizáció és kölcsönösség helyett; vagyis az országok, termelők és munkavállalók közötti versenynek.
A nagy gazdasági csoportok és transznacionális vállalatok, mint mindig, több millió eurós nagyságrendű profitot érhetnek el ezzel a szabadkereskedelmi megállapodással. Azonban, mint mindig, az érem másik oldalát nem látjuk: a milliónyi kistermelő, valamint kis- és középvállalkozó áldozatát, környezetvédelmi áldozatokat, a termelési kapacitás és munkahelyek tönkretételét, valamint a bérek és a munkavállalók jogainak megtámadását.
Ez a megállapodás elsősorban olyan országokra lesz hatással, mint Portugália és olyan régiókra, amelyek a legjobban függnek az érintett ágazatoktól: textil, autóalkatrészek, és elektronika. Figyelemre méltó, hogy már az előadó maga is megjósolta az elkerülhetetlen leépítéseket Európa-szerte, de azt is tudjuk, hogy a szakszervezetek és vidéki szervezetek a Koreai Köztársaságban ellenzik ezt a megállapodást.
Ezért tisztán látszik, hogy kik lesznek a győztesek és kik lesznek a vesztesek, amikor végül is megkötik a szerződést.
Bastiaan Belder
(NL) Elnök úr, ez a szabadkereskedelmi megállapodás Dél-Koreával ambiciózus és átfogó. Segít eltávolítani a fő kereskedelmi akadályokat, és ez az európai vállalatok számára hasznot jelent. A dél-koreai piachoz való fokozott hozzáférés javítja az európai vállalatok piaci helyzetét.
Tekintettel arra, hogy más jelentős szereplők, mint például az Egyesült Államok, Chile és az EFTA-országok, törekszenek rá, vagy már kötöttek is kereskedelmi megállapodást Dél-Koreával, ez egy fontos lépés. Ezzel a megállapodással az Európai Unió megmutatta, hogy nem zárkózik el a nyitott és fenntartható kereskedelemtől, amikor más országok protekcionista tendenciákat mutatnak. A kereskedelem kiutat kínál a gazdasági válságból. Azt azonban nem szabad hagynunk, hogy a szabadkereskedelem fosztogatáshoz vezessen.
Az acél- és autóipar aggódik emiatt, és nem teljesen alaptalanul. A megállapodás végrehajtásakor ezért szigorúan ellenőriznünk kell, hogy minden feltételt betartanak-e, és biztosítanunk kell, hogy szükség esetén gyorsan és hatásosan be tudjuk vetni a kétoldalú védzáradékot
Karel De Gucht
a Bizottság tagja. - Elnök úr, megpróbálok rendkívül rövid lenni.
Elsőként, Darthmouth grófjának kérdésével kapcsolatban, abban az esetben, ha a szellemi tulajdonjogok sérülnek, beleértve a harmadik országokban lévő szabadalmakat, az a helyénvaló, ha az érintett szereplők igénybe veszik a rendelkezésre álló végrehajtási eszközöket, bíróságot is, ha szükséges, ahogy ez történik két magáncég között is.
Az Avon Protection konkrét ügyében célszerű lenne, ha választója a szabadalom állítólagos megsértése miatt először a meglévő koreai jogi keretrendszerben folyamodna jogorvoslatért. Amennyiben a Koreában rendelkezésre álló végrehajtás nem tisztességes vagy nem elég gyors, a Bizottság megvizsgálhatja az ügyet.
Jadot úr megjegyzéseit tekintve, a koreai jogszabály eredeti tervezete arra kényszerítette volna az uniós autógyártókat, hogy kétszer annyival csökkentsék autóik CO2 kibocsátást, mint a koreai autógyártók. Ez főleg azért volt, mert a kibocsátáscsökkentés javasolt mértéke nem volt arányos, hanem nagyon változó volt az adott autók kibocsátási szintjétől függően. Következésképpen, annak ellenére, hogy a koreai gépkocsieladások nagyon kis részéért - 2009-ben 3% -, és így Koreában az összes autó által kibocsátott CO2 nagyon kis részéért felelősek csak, az uniós autógyártókat aránytalan hozzájárulásra kérték. Kibocsátásuk átlagos csökkentése 2009 és 2015 között 23% lett volna, míg koreai társaiké, akik a koreai autóeladások 95%-át teszik ki, mindössze 10%. A terhek ilyen megosztása nem lett volna igazságos, ezért tárgyaltunk erről koreai partnereinkkel.
Végül pedig szeretnék köszönetet mondani a jogalkotási folyamat minden részvevőjének - a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottságnak (INTA), a Bizottság előadóinak, az INTA bizottság elnökének, a Tanácsnak, és a saját kollégáimnak a Bizottságban - azért, ami mondhatnánk nagyon jó példa arra, hogy milyennek kell egy ratifikációs folyamatnak lennie a Lisszaboni Szerződés alapján.
Robert Sturdy
előadó. - Elnök úr, én is szeretnék köszönetet mondani a biztos úrnak. Az egész folyamat kiváló volt. Az évek során számos együttdöntési eljárásban vettem részt, és azt kell mondanom, hogy ez volt az egyik legjobb. Az árnyékelőadóim közti vita rendkívüli volt. Lényegében mindenki rendkívül jól működött közre.
Szeretném megragadni az alkalmat, hogy köszönetet mondhassak Moreira úrnak, az elnöknek. Az ő szakértelme nélkül nem hiszem, hogy kielégítő eredményre jutottunk volna a komitológia kérdésében - ami különösen nehéz holtpont volt a tárgyalások vége felé. Ma sok témát felvetettek. Jadot úrnak csak annyit szeretnék mondani: szerintem a sertéstenyésztői Bretagne-ban szintén jelentős előnyökhöz jutnak remélhetőleg, Yannick, mert a sertéstenyésztők egész Európában rossz helyzetben vannak. Azért emelem ezt ki, mert magam is a mezőgazdasággal foglalkozom.
Ahogy mondtam, a vita kiváló minőségű volt. Mindig két nézőpont lesz, és Susta úrnak igaza van: mindig törés van a protekcionisták és a szabadpiacot pártolók között.
Csak annyit mondanék, hogy nem dughatjuk homokba a fejünket, nem csukhatjuk be az ajtót és nem várhatjuk, hogy a világ megálljon nélkülünk, mert nélkülünk is megy tovább. Globális piacon élünk, akár tetszik, akár nem. Vannak vele problémák, de ez tény. Erősen hiszek abban, hogy ez hatalmas lehetőséget nyújt az Európai Uniónak a gazdasági válságból való kilábalásra. Példát állítottunk a jövőbeli megállapodások számára. Nem lesznek azonban olyan könnyűek, mint ez. Biztos vagyok benne, hogy sokkal bonyolultabbakra térünk rá, és várjuk, hogy együttműködhessünk a Bizottsággal ezen a téren.
Szeretném megköszönni mindenkinek a ma esti vitában való részvételt. Kiváló volt, és megmutatja, milyen mindenre kiterjedő tud lenni a tisztelt Ház.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra holnap délben kerül sor (2011. február 17., csütörtök).
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
George Sabin Cutaş
Úgy gondolom, az EU-Korea szabadkereskedelmi megállapodás hatálybalépése pozitív hatással lenne az Európai Unió gazdaságára. Először is, 1,6 milliárd euróra becsült vámmegtakarítások elérését teszi lehetővé. Emellett növekedhet a kereskedelem, főleg a szolgáltatási ágazatban, ahol a kereskedelem növekedését 70%-ra becsülik, és a mezőgazdasági ágazatban, ahol az Európai Unióból Koreába irányuló export éves értéke jelenleg 1 milliárd euró.
Ugyanakkor, ez egy ambiciózus és innovatív megállapodás. Az első a szabadkereskedelmi megállapodások új generációjában, ami fejezeteket tartalmaz a fenntartható fejlődésről, a munkaügyi előírásoknak való megfelelésről és egy olyan ellenőrzőmechanizmusról, amelyben a civil társadalom is részt vesz. A nehézségektől való félelmet, amit a koreai verseny okozhat az Unió érzékeny iparágai, például az autóipar számára, eloszlatja a védintézkedés felvétele a megállapodásba. Ezt arra fogjuk használni, hogy intézkedéseket vezessünk be az import és export ellenőrzésére, és felmérjük a megállapodás különböző ágazatokra tett hatását.
