A Gázai-övezet humanitárius helyzete
Elnök
A következő napirendi pont a Tanács és a Bizottság állásfoglalása a Gázai-övezet humanitárius helyzetről.
Manuel Lobo Antunes
Tisztelt elnök úr! Biztos asszony! Hölgyeim és uraim! Az előttünk fekvő rövid távú regionális és nemzetközi kitekintés lehetőséget ad arra, hogy békésen, dinamikusan megoldjuk az izraeli-palesztin konfliktust és létrehozzunk egy palsztin államot, ami a nemzetközi közösség számára kihagyhatatlan lehetőség.
Kritikus pillanatban vagyunk, ami nagyon jelentős előrelépést tehet lehetővé számunkra a közel-keleti békefolyamatok terén. Az Olmert miniszterelnök úr és Abbas elnök közt folyamatban levő bilaterális politikai párbeszéd, valamint a tárgyalási feltételek megszabása mindkét oldal részéről olyan bátor és biztató lépések, melyeket elfogadunk és támogatunk, és reméljük, ezek kézzelfogható eredményeket hoznak az Amerikai Egyesült Államok részéről kezdeményezett őszi nemzetközi ülésre.
Reméljük, hogy a jelenlegi dinamika, ami érzékelhetően magáénak mondhatja az arab államok részvételét, lehetővé teszi, hogy egy életképes, demokratikus és független palesztin állam megalakulása felé tehessünk lépéseket, ami békében és biztonságban él Izrael mellett.
Az Európai Unió mind a Négyesen belül, mind pedig azon kívül megmutatta, hogy megbízható, pártatlan partner, amely a felek közti párbeszéd sikeressége mellett kötelezte el magát. Így tehát továbbra is kiállunk a politikai folyamat, valamint egy palsztin állam alapjai megteremtésének küldetése, illetve a palesztin területek gazdasági fejlődésének támogatása mellett.
A Négyes és a miniszteri Ad Hoc Kapcsolttartó Bizottság New Yorkban szeptember 23-án, illetve 24-én megtartott ülései újból hangsúlyozták, hogy a nemzetközi közösség támogatja a folyamatban levő diplomáciai erőfeszítéseket. A Négyes üléseiről szóló végső közleményben az Európai Unió és a Négyesben található partnerei a Gázai-övezetben uralkodó helyzettel kapcsolatos aggodalmaiknak adtak hangot, és kihangsúlyozták a folyamatos humanitárius és sürgősségi segítség, valamint a palesztinoknak nyújtandó alapvető szolgáltatások fontosságát.
Továbbá a Négyes képviselője, Tony Blair, figyelmeztetett arra, hogy sürgető szükség van a palesztin gazdaság és a megfelelő intézmények fejlesztésére, a palesztin állam jövőbeli megfelelő működésének előfeltételeként. Kihangsúlyozták, hogy fontos, hogy a Négyes képviselői többéves gazdasági és intézményi tervet készítsenek a palesztin területek számára. Ezt, valamint a nemzetközi közösség nyújtotta pénzügyi és technikai segítség mobilizálásának szükségességét ezekhez a projektekhez az Ad Hoc Kapcsolttartó Bizottság megbeszélésén belül miniszteri szinten ülésező nemzetközi adományozó államok is kihangsúlyozták.
Számos nemzetközi jelentés említi azt, hogy ezen területeken romlanak a lakosság humanitárius feltételei; ami a szegénységnek és erőszaknak táptalajt nyújtó, a radikalizmust és szélsőségességet támogató helyzet - egy olyan körforgás, amit azonnal meg kell szakítani. Amennyiben alkalmazzák a szeptember 19-i izraeli döntést, ami ellenséges területnek nyilvánította a Gázai-övezetet, valamint lehetőséget látott a Gázai-övezetben alkalmazható szankciók körének bővítésére, akkor az potenciálisan elmérgesítheti a jelen helyzetet. Bár az Európai Unió elismeri Izrael legitim önvédelmi jogát, hangsúlyozza annak szükségességét, hogy az izraeli hatóságok figyelmesen mérlegeljék döntéseik következményeit és folyományait a Gázai-övezet lakosainak fényében.
Az Európai Unió következetesen megerősítette a Gázai-övezetben folytatott humanitárius segítséggel kapcsolatos teljes körű kötelezettségvállalását. Az Unió a legjelentősebb támogató. 2006-ban az Unió teljes támogatása a Bizottság és a tagállamok részéről elérte a 688 millió eurót. 2007-ben a Bizottság több, mint 425 millió eurót utalt ki, megosztva a humanitárius és a szociális támogatás között, ami stratégiai segítség az állam létrehozásához, valamint tanácsokat adott a gazdasági reformokhoz. Az év végéig három hónappal meghosszabbított Átmeneti Nemzetközi Mechanizmus a támogatói segítség eljuttatásának az egyik eszköze, a terület összetett helyzetének fényében. Továbbá a Bizottságnak szándékában áll újrastrukturálnia az Abbas/Fayad-kormánynak nyújtott támogatást, hogy az még hatékonyabb és gyümölcsözőbb legyen.
Úgy véljük azonban, hogy nem szabadna, hogy az Európai Unió egymagában viselje a pénzügyi terhet, és így kívánatos lenne, ha egyéb partnerek is, főleg az arab államok, hozzájárulnának ehhez a munkához, és vállalnák a palesztin állam megalakításának bizonyos költségeit. Az EU kihangsúlyozta a Gázai-övezet belépési és kilépési pontjai újbóli megnyitásának fontosságát azzal a céllal, hogy biztosítsák az emberek és javak mozgását a hozzáférésről és mozgásról szóló megállapodásnak megfelelően
Az európai támogatás támogatni kívánja a magánszektort, a gazdaság fejlődésének hosszú távú motorját is, főleg azzal, hogy támogatja a palesztin kormányt abban, hogy kiegyenlítse tartozásait a magánszektorral. Ezek olyan rövid távú megoldások, amiknek nem szabad szem elől téveszteniük a hosszú távú célt, a palesztin gazdaság és államháztartás gazdasági fejlődését. Valójában a hosszú távú célt kellene felmérni, hogy a jelenlegi sürgősségi segítség helyzetéből elindulva fokozatosan el lehessen jutni a gazdasági támogatás szakaszába - azaz átmenet a gyűlöletből a kereskedelembe.
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök úr! Két héttel ezelőtt New Yorkban voltam, ahol a nemzetközi közösség számos megbeszélést tartott a palesztin kérdés ügyében. Ez fontos ülése volt a Négyesnek, melynek én I állandó tagja vagyok az EU-s küldöttség és egy Ad Hoc Kapcsolttartó Bizottság részeként; ezek az ülésen Palesztina fő támogató vesznek részt, előkészítve egy megígért konferenciát, melyre valószínűleg December végén kerül sor a jelenleg tervezett nemzetközi találkozót követően.
Valamennyiünk számára az a legfontosabb eredmény, hogy - amint azt a hivatalban levő elnök már említette - valóban döntő lehetőség nyílik a regionális és nemzetközi partnereknek arra, hogy hatékonyan támogassák a békefolyamatot. Ismerve ennek nehézségét azt kell, hogy mondjam, hogy legalábbis megfontoltan optimista vagyok annak a komoly és jelentős megbeszélésnek kilátásairól, melynek az Egyesült Államok ad otthont idén novemberben. Szeretnék köszönetet mondani azoknak, akik említették közreműködésünket, de engedjék meg, hogy nagyon egyértelműen szóljak arab partnereinkhez, mivel ők azok a partnerek, akiknél még nem került sor olyan hozzájárulásokra, mint nálunk. Nyomatékosan felszólítom őket, hogy ugyanezt tegyék meg arab barátaikért. Készen állunk arra, hogy a jövőben is betöltsük szerepünket, és valóban reméljük, hogy ez a Közel-Keletről szóló nemzetközi megbeszélés jelenti a folyamatosabb, pozitívabb tárgyalások és remélhetőleg a helyes pillanatban egy olyan palesztin állam felé tett lépést, ami biztonságos határokkal él Izrael mellett.
Természetesen jól tudom, hogy sokkal nehezebbé vált a humanitárius segélyek szállítása a Gázai-övezetbe. Például fel kellett függesztenünk a Bizottság humanitárius irodája által finanszírozott két projektet a víz és higiénia területén. A műveleteket végrehajtó partnereknek nem sikerült bejuttatni a szükséges anyagokat, mivel megtiltották az olyan dolgok bevitelét, mint kórházi pótalkatrészek vagy vízpumpák.
Az Európai Unió nem késlekedett a helyzetre adott válasszal. Sőt, épp ellenkezőleg; a megszállt palesztin területnek, a Gázai-övezetet is beleértve, eddig példa nélkül álló mennyiségben nyújtott humanitárius és sürgősségi támogatást. Továbbra is támogatjuk a UNRWA értékes munkáját a Gázai-övezetben. Michel biztos úr mostanában vezetett be egy új támogatást a Világélelmezési Programon keresztül, hogy kielégítse a legrászorultabb palesztinok alapvető igényeit. Az alacsony jövedelműeknek és szociális nehézségekkel küzdőknek nyújtott közvetlen sürgősségi támogatásunk tovább folytatódik szociális segélyeink kifizetésével. Szeptemberben 35 000 szegény családnak adtunk támogatást a keleti parton és Gázában. Ez mutatja azt a hozzáadott értéket, amit az ideiglenes nemzetközi mechanizmusok képviselnek, melyek hatékonyan tudnak működni szerte a megszállt palesztin területeken. Szeptembertől a Gázai-övezetnek részünkről juttatott üzemanyag meghaladta a 90 millió litert. Ez az üzemanyag biztosítja a helyi lakosság áramszükségletének 25%-át, azaz egynegyedét.
Ezen okokból arra kértem a Négyest legutóbbi, New Yorkban megrendezett ülésünkön, hogy terjesszük ki ezt a pénzügyi mechanizmust decemberig. Ugyancsak New Yorkban számos ülésen és különböző partnerekkel folytatott megbeszélések során újfent többször kértem a hozzáférésről és mozgásról szóló tervezetben történő előrelépést. Nagyon örülünk annak, hogy Tony Blair komoly figyelmet fordít erre, mivel azt szeretné, ha meglenne ezen a területen a fejlődés gazdasági lehetősége. Ez természetesen a mozgás és a hozzáférés szabadsága nélkül nem lehetséges az izraeli kormány indokolt biztonsági aggályai dacára. Azt hiszem, hogy sokkal többet lehetne és kellene tenni, de ehhez több politikai akarat kellene, mint amit eddig tapasztaltunk.
Ugyancsak egyetértek a Parlamenttel abban, hogy a gázai átkelők bezárása borzalmas következményekkel jár az egyébként is elszegényedett lakosság megélhetése, valamint a szükséges humanitárius válasz szempontjából. A Karniban található átkelőhelyet már majdnem négy hónapja bezárták, így segélyünknek Karem Shalomon és Sufán kellett keresztül mennie. Ezt csak ideiglenes dolognak tekintjük, egyrészt, mivel nem megfelelők ezen átkelők adottságai, és így plusz kezelési költségek merülnek fel - akár a segélyszállítmányok költségeinek 40%-át is elérő mértékben -, másodszor pedig, mivel azon felszerelésekre kiszabott korlátozások, melyeket Gázába szeretnénk vinni, problémát jelentenek munkánkban.
Ezt állítva lépéseinknek a Gázai-övezet illegális átvételét is figyelembe kell vennie. Politikánk megfelel a Négyes iránymutatásának, valamint a Palesztin Hatóság legitim kormánya pozíciójának, és természetesen támogatjuk Mahmoud Abbas elnököt. Szeptember 23-án mi és a Négyes többi partnere elég egyértelművé tettük álláspontunkat. Komoly aggodalmunknak adtunk hangot a főbb átkelőhelyek folytatódó bezárása kapcsán. Egyetértettünk a folytatódó, akadálymentes sürgősségi és humanitárius segítség fontosságában, és kiálltunk az alapvető szolgáltatások biztosításának folytatásáért.
Végül engedjék meg, hogy a Ciszjordánia helyzetéről is szóljak, amiről nem szabad megfeledkezni. Az izraeli hatóságok ellenőrzési pontok csökkentésével kapcsolatos bejelentései ellenére az igazság sajnos pont ellentétes képet mutat: romlik a helyzet. Nem csupán a betelepítési politika és a biztonsági válaszfalak építése folyik, hanem 48 új ellenőrzőpontot is megnyitottak az OTCHA legfrissebb jelentése szerint.
Alapvető fontosságú, hogy előrelépést tapasztaljunk a hozzáférésről és mozgásról szóló terv tekintetében. Máskülönben romlanak a jövőbeli fenntartható palesztin állam esélyei. Engedjék meg, hogy hozzátegyem, hogy - tekintettel a Külügyi Tanács következő ülésére - már előkészületek történtek egy olyan tanácsi határozat megalkotására, mely nagyon határozottan kihangsúlyozza a borzasztó gázai helyzetet, és aláhúzza az akadályoztatásmentes, zavartalan sürgősségi és humanitárius segítség fontosságát.
Jana Hybášková
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! Újra itt állunk és ismételjük: döbbenetes a gázai helyzet. Újfent egyetértünk valamennyien: valamit tenni kel. Így az a megtiszteltetés ért, hogy a PPE-DE képviselőcsoport nevében előterjeszthetem ezt a határozatot, és üdvözölhetem a Marylandi Egyezményt támogató 5. cikket. Azonban - őszintén szólva - lehet pozitív, amikor tudom, hogy mi sürgettük és én hívtam ide Önöket még a nyár előtt, hogy készen álljunk a humanitárius válságkezelésre és készenléti tervezésre?
Sokan Önök közül azt gondolták, hogy külföldi beavatkozást kérek. Nem! Egyszerűen tudtam, hogy ha készen állunk a humanitárius fellépésre, akkor az segít bennünket abban, hogy szükség esetén gyorsan reagáljunk. Október van, és nem jutottunk sokkal messzebbre.
Természetesen a gázaiak megérdemlik segítségünket: azonnali és rövid távú, gyors intézkedésünket. De többéves, a Távol-Kelettel folytatott együttműködéssel a hátunk mögött jól tudjuk, hogy a gyors javítások nem számítanak. Amire itt valóban szükségünk van az, hogy megoldjuk a palesztinok szenvedését okozó problémákat.
Itt sokan azt gondolhatják - és én határozottan ellentétes állásponton vagyok - Izrael a szenvedés egyetlen oka. Először 1990-ben voltam a Gázai-övezetben. Láttam Hodeidát, Tantát, Benghazit, Ismailiát - csak hogy megnevezzek néhány egyéb helyet a Közel-Keleten, melyek nagyon hasonlónak tűnnek: nincs megszállás, nincs katonai beavatkozás. Rossz vezetés, korrupció, nepotizmus, politikai rezsimek - ezek jelentik a Pudelskernt. Meg kell neveznünk őket; koncentrálnunk kell arra, hogy miként segíthetünk azoknak, akik mindkettőtől szenvednek.
Türelmesnek kell lennünk ahhoz, hogy meglássuk az igazságot, hogy megfelelően és objektíven elemezzünk, hogy megtervezzük a segítséget, személyre szabott projekteket készítsünk el, hogy pénzt fektessünk be, tanuljunk, illetve vezessünk. És hogy engesztelhetetlenek legyünk. Kemények és megbízhatók.
Gázában a törökök, a britek, egyiptomiak, izraeliek, amerikaiak és európaiak mind-mind részei a problémának. Azonban legnagyobb részt maguk a palesztinok. Csak segíteni tudunk nekik. Fel kell hagyniuk mindennemű fenyegetés, visszaélés, erőszak, terrorizmus és gyilkosság használatával. Véget kell vetniük a korrupciónak. Meg kell állítaniuk a nepotizmust és a basáskodást.
(Az Elnök félbeszakítja a beszélőt.)
Thijs Berman
a PSE képviselőcsoport nevében. - (NL) Tisztelt elnök úr! Július közepe óta, amikor a Hamasz megszerezte a hatalmat Gázában, másfélmillió embert zártak be egy szarvasmarhafarmra, amit a lakosok maguk gettónak neveznek. Még a rákbetegeket sem engedik ki a régióból. Izrael azon a véleményen van, hogy ellenséges környezetben élnek. Az egyetlen dolog, ami beérkezik az étel, a gyógyszerek és néhány humanitárius dolog - de az emberek nem tudnak pusztán liszten, lencsén és gyógyszereken élni.
Izrael abszurdan szűk meghatározást használ a humanitárius javakra. A gyógyászati eszközök alkatrészeit nem lehet importálni, a vízellátó rendszert nem lehet javítani. Állandó az a fenyegetettség, hogy Izrael megszakítja az energiaellátást. Gáza gazdasága összeomlott, az emberek munkanélküliek és levertek, és nincs pénz. Elkezdi felütni a fejét az alultápláltság. A blokád csüggedést, dühöt és gyűlölködést szül, nem békét. Gáza elfogadhatatlan humanitárius válságot él meg.
Egyre nő a segélykérések száma, ráadásul a blokád miatt nő a segélyek költsége. Így a tagállamoknak több pénzügyi segítséget kell adniuk az UNRRA-nak, valamint a helyszínen levő többi szervezetnek. Az Európai Bizottság már megtette ezt a lépést, néhány tagállamhoz hasonlóan. Tegnap az Európai Parlament is a segélyek növelése mellett szavazott. Képviselőcsoportom arra buzdítja a Tanácsot, hogy támogassa ezt a döntést.
Azonban a segély önmagában nem elég. Az elnökség továbbra is félénk, óvatos a mai este témája kapcsán - de az Európai Unió tovább már nem vállalhatja magára a segélyek nyújtásának erkölcsi felelősségét úgy , hogy közben nem engedik, hogy politikai lépéseket tegyen a blokád ellen. Így tehát képviselőcsoportom nevében arra kérem az elnökséget, a Tanácsot és az Európai Bizottságot, hogy szólítsa fel Izraelt, hogy azonnal vessen véget a blokádnak. Gázában a teljes lakosságot büntetik - ami a Negyedik Genfi Egyezmény 33. cikke értelmében illegális. Ezenfelül ez a módszer nem felel meg Izraelnek, és az Európai Uniónak ezt meg kell mondania Izraelnek, ahelyett, hogy passzív maradna - pontosan azért, mert szövetségese. Ez értelmet adna az Izraellel kötött társulási megállapodásnak, mivel csak a blokád elleni lépéssel szolgáltathat az EU igazságot az emberi jogokról szóló kérdésben.
Chris Davies
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! Nem képviselőcsoportom nevében szólok, hanem olyan képviselőként, aki olyan dolgokat látott, amilyeneket nem akart.
Remélem, hogy a miniszter úr nem hisz annak az álszent hatásvadászatnak, amit ez a Ház mutat. Egyszerűen nevetséges akár pillanatig is azt a látszatot kelteni, hogy ezen Európai Unió politikái pártatlanok. Mindenki tudja, hogy a kettős mércével mérés politikáját folytatjuk. Azt várjuk és követeljük meg a parlamenti képviselőktől, hogy tartsanak tiszteletben minden követelményt. Az izraeliektől csupán azt kérjük, feleljenek meg kívánságainknak.
Bűzlik ez a kivételezés. Biztos asszony! Emlékszik arra, amikor néhány hónapja itt állt azt követően, hogy a palesztin küldöttség visszatért Haniyeh úrral Gázában folytatott találkozójáról a Palesztin Egységkormány bukása előtt, és azt mondta a Háznak, hogy mindent meg akar tenni a kormány támogatása érdekében? Két hét múlva természetesen elbukott! Részben azért történt ez, mert elutasítottuk, hogy beszéljünk választott képviselőikkel. Megtagadtuk, hogy beszéljünk Haniyeh úrral, és nem meglepő módon, az erőszakos erők aláaknázták a demokratikusakat.
Úgy tűnik, sosem tanulunk a történelemből. Abba kell hagynunk, hogy semmibe vesszük a palesztinok vágyait. El kell kezdenünk tiszteletet tanúsítani a demokratikus erőknek, és fel kell ismernünk, hogy nem lehet békét kötni anélkül, hogy beszélnénk az ellenséggel.
(Taps).
A közel-keleti béke előmozdításának elérését ellehetetleníti, hogy állandóan visszautasítják a Hamasz azon elemeivel folytatandó egyeztetést, akik lépést kívánnak tenni irányunkba.
Egy kérdés az előttünk levő határozati indítványról: miért is gondolunk egyáltalán arra, hogy pénzt adjunk Gázának? Mi köze az Európai Unióhoz? Gáza egy izraeli börtöntábor! Semmi köze hozzánk. Az izraeliek azok, akiknek felelniük kellene másfélmillió ember életben tartásáért. Ők azok, akik nyomorban tartják őket. Nem az a dolgunk, hogy adófizetőink pénzét az izraeli kötelezettségek teljesítésére fordítsuk.
Végezetül újfent a pártatlanság kérdéséről; az elmúlt hetek során hallottuk, hogy az izraeli védelmi erő több palesztin föld lefoglalását rendelte el, hogy utakat építsenek, hogy lehetővé tegyék az E1 település építését - a zsidó települések további bővítése Kelet-Jeruzsálemben - szemben minden kötelezettséggel, amit az izraeliek részéről elvártunk, illetve ellentétben minden azzal kapcsolatos reménnyel, hogy valódi eredménye lehet a közelgő béketárgyalásoknak.
Ha a palesztinok azt látják, hogy az életképes, független palesztin állam minden reménye szertefoszlik a szemük előtt, mit tesz az Európai Unió? Nagyon jól tudják, hogy semmit sem fog tenni azon kívül, hogy néhány szót szól - kézzelfogható dologra nem fog sort keríteni!
Ryszard Czarnecki
az UEN képviselőcsoport nevében. - (PL) Tisztelt elnök úr! Tagja voltam az Európai parlament azon öttagú küldöttségének, amely néhány fontos napot töltött a Palesztin Autonóm Övezetben. Kategorikusan állíthatom, hogy küldetésünk humanitárius jellegű volt, nem pedig politikai. Ezt azért mondom, mert nem szeretném, ha vitánk politikai vitába fordulna, ahol az Európai Parlament az ügyész szerepét tölti be valaki ellen. Szeretném, ha a politikai megosztottság fölött állnánk, és megfontolhatnánk, miként segíthetünk a civil Palesztinának.
Tisztázzuk azonban, hogy úgy tűnik, a Gázai-övezetben az életszínvonal emelése, a kórházak és iskolák normális működtetése, az ivóvízhez, élelmiszerhez és elektromos áramhoz történő teljes hozzáférés, valamint a normális munkalehetőség a mezőgazdasági ágazatban nagyobb valószínűséggel eredményezik a palesztin-izraeli kapcsolatokban jelentkező feszültség enyhülését, illetve biztosítják a háborúság csökkenését ott, ahol zsidó lakosok, izraeli lakosok, valamint maga Izrael állam érintett.
Néhány hónappal ezelőtt ebben a Házban néhány palesztin iskolában, palesztin tankönyvben kiadott ellentmondásos szövegekről beszéltem, de most az egyik szélsőségből a másikba esünk. Nem kritizálhatjuk továbbá a palesztin iskolarendszer egyes szempontjait, mivel az oktatási rendszer gyakorlatilag megszűnt.
Azonban az érmének van egy másik oldala is, egy belső-palesztin szempont. Folytatódik a Hamasz, a Fatah, valamint az Abu Mazen elnök-féle tábor közti politikai patthelyzet. Ez a zsákutca megnehezíti a palesztin intézmények működését, és így sérti az ott élő palesztinokat, és ez természetesen nem Izrael hibája. Sokat beszélünk az Izrael állam és Palesztina közti tartós békéről, de ez egy kissé olyan, mintha egy házról beszélnénk és a tetővel kezdenénk. Mindig az alapokkal kell kezdenünk, és itt az alapokat a palesztin hatalmi struktúrák, közintézmények működésének javítása, valamint a palesztinoknak nyújtott humanitárius segély jelenti.
Margrete Auken
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DA) Tisztelt elnök úr! Ciszjordánia és Gáza említett, néhány héttel ezelőtti meglátogatása döbbenetes volt - még azoknak is, akik többször jártak ott. Az izraeli határok lezárása és a számos útlezárás ellehetetleníti egy egészséges gazdaság kifejlődését, valamint az EU humanitárius támogatására vonatkozó szabályok betartását. A Tanácsnak és a Bizottságnak azonnal közbe kellene avatkoznia, hogy újra lábra állítsa a palesztin gazdaságot. Engedjék meg, hogy egyértelműen fejezzem ki magam: egy ilyen beavatkozás nélkül nem lehet sikeres egy békekonferencia. Amint az már többször elhangzott, a gazdasági dimenzió elválaszthatatlan a politikaitól. Másképp megfogalmazva: véget kell vetni az izraeli megszállásnak, máskülönben sosem lesz béke. A gazdasági kimerülés mellett jelenleg a palesztinok radikalizációja is folyamatban van. Egyre nő a szegények- amiben egyre nagyobb az izraeli blokád szerepe -, valamint a fiatalok körében. Az idősebb palesztin generációk többször figyelmeztettek arra, hogy a ma felnövekvő fiatalság sosem élt az izraeliek mellett, és amit tapasztaltak, az nem más, mint a ronda falak, a katonai megszállások és az apjukat megalázó gyermekkatonák. Ez nem a béke, hanem a kérlelhetetlen ellenségek megteremtésének módja.
A palesztin területek demokratikus választásait figyelmen kívül hagyó EU-ban semmiféle bizalom sincs, és a Hamasz elszigetelésével mind diplomáciai inkompetenciát, mind pedig - újfent - részrehajlást mutat. Hacsak nincs minden palesztin képviselve a folyó tárgyalásokban, nem lesz béke, amivel a kérdésben résztvevő valamennyi fél tisztában van. Amint azt Davies úr és mások is említették, a béke minden reménye szertefoszlik, amennyiben - amint arról beszámoltak - Izrael kormánya ki akarja sajátítani az E1-et. Mind az Egyesült Államok, mind pedig az EU félreérthetetlen módon megmondta, hogy erre nem kerülhet sor. A Tanácsnak és a Bizottságnak most azt a kérdést kell megválaszolniuk, hogy milyen lépést terveznek a palesztin Kelet-Jeruzsálem kisajátításának megakadályozása érdekében.
Luisa Morgantini
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (IT) Tisztelt elnök úr! Hölgyeim és uraim! Egy perc semmiség. Lobo Antunes úr bátor gesztusokról és lépésekről beszélt: Olmert úr! Azt a bátor lépést kellene megtenni, hogy bezárunk minden új települést, kiszabadítunk több ezer palesztint, megállítjuk a Ciszjordániába történő katonai benyomulást, megszűntetjük az ellenőrzési pontokat, valamint visszavonjuk Gáza blokádját! Konkrét lépésekkel kellene a tárgyalásokra jönnie; ehelyett tegnap új területfoglalást láthattunk Jeruzsálemen belül.
Itt, az Európai Unióban annak kellene lennie a mi bátor lépésünknek, hogy elutasítjuk az izraeli kormány által civil lakosságra kiszabott kollektív büntetés mindennemű formáját. Gázai terveinket megakadályozzák, mivel nincs cement, nincsenek csővezetékek, a költségek a négyszeresükre emelkedtek, valamint az UNRWA továbbra is szükségintézkedésekre sarkall.
A holnap elfogadásra váró határozatban a gázai blokád megszüntetésére, valamint az emberek és javak mindenütt érvényes szabad áramlására szólítunk fel, de tisztában vagyunk azzal, hogy a palesztin kérdés nem humanitárius. Felelősségünk politikai: az a felelősség, hogy véget vessünk a katonai megszállásnak és két népért, két államért emeljünk szót, melyek képesek békében egymás mellett élni kölcsönös biztonságban.
Bastiaan Belder
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - (NL) Tisztelt elnök úr! A múlt hét végén Parlamentünk egy küldöttsége megvitatta a Közel-Kelet súlyos helyzetét amerikai kollégáinkkal a Transzatlanti Jogalkotók Párbeszéde (TLD) részeként. Ennek során az amerikai békeközvetítő, Dennis Ross azt a nagyon gyakorlatias tanácsot adta nekünk, hogy ajánljunk fel támogatást a palesztin lakosságnak, annak kétes életminőségében. Megbízható, politikailag független civil szervezetek hálójára van szükség.
Tisztelt Tanács és Bizottság: mennyiben számítanak valódi lehetőségekre Ciszjordánia és Gáza számára? Most azon a véleményen vagyok, hogy a Hamasz viselkedése van a jelenlegi gázai belső és külső válság mögött. Csalhatatlanul illegitimmé teszi az izraeli államot, és legitimizálja az izraeli és palesztinai 'disszidensek' elleni erőszakot.
Tisztelt elnök úr! A csupán harminc esztendős palesztin-keresztény Rami Ayyad közelmúltban történt brutális meggyilkolása hangsúlyozza ezen kisebbség veszélyes helyzetét Gázában. Azt várom a Tanácstól és a Bizottságtól, hogy figyelmet és támogatást szentelnek a keresztény kisebbségnek valamennyi palesztin területen.
Edward McMillan-Scott
Tisztelt elnök úr! Davies úr azt kérdezte korábban, mi a szerepe az Európai Uniónak a Közel-Keleten. Természetesen tudom, hogy ez egy költői kérdés volt, mert nagyon elkötelezte magát egy megoldás mellett, de tény, hogy az Európai Uniónak közvetlen érdekeltsége van a közel-keleti békefolyamatok eredményében.
Egy yorkshire-i választókörzetből szólok, ahonnan a néhány hónappal ezelőtt Londont megtámadó terrorista érkezett. Motiválták őket a Közel-Keleten történtek. A madridi terroristák hasonlóképp. Így tehát Európa biztonsága közvetlenül kötődik a Közel-Kelethez.
Azt hiszem, hogy történelmi és humanitárius kötelezettségeink is vannak a békés eredmény felé. Mindent egybevetve a békefolyamat lassú és egyenetlen, és számos kezdeményezést, kormányközi konferenciát eredményezett - Madrid, Oslo és így tovább. És most elérkeztünk a lényeghez, 2007 októberéhez, ahol szinte kétségbeesett a megoldás keresésével és megtalálásával kapcsolatos elszántság.
Így tehát azt hiszem, hogy eljött az ideje valami valóban radikális új gondolkodásnak. Az általam tett egyik javaslat az, hogy az Olmert és Mahmoud Abbas urak közt mostanában folytatott tárgyalások a helyzet - valóban - végső megoldásáról tükrözzék azokat a tárgyalásokat, melyeket maga Olmert úr, egy fiatal parlamenti képviselő folytatott 1987-ben, amikor ő és a PFSZ bizalmasan megbeszélték, hogy tényleg beszéljenek a palesztin állam fővárosáról Kelet-Jeruzsálemben, az 1967-es határokról, és talán idén ősszel eljön annak az ideje, hogy ez a két vezető a nemzetközi közösség bátorítása hatására találkozik, hogy radikálisan alakítsák a jövőt a közel-keleti békefolyamat békés, kétállamos megoldása érdekében.
Triantaphyllides úr és küldöttsége, akik a minap Palesztinába mentek, két lényegi következtetéssel tértek vissza. Koncentráljunk a palesztin humanitárius helyzetre, de gondoljunk arra a szerepre is, amit a választott képviselők játszhatnak ebben a folyamatban itt és másutt is. Nem szabad megfeledkezni rólunk.
Véronique De Keyser
(FR) Tisztelt elnök úr! Ezen határozat elkészítése során azt mondtuk magunknak, 'semmi politika, csak emberségesség'. Tűrhetetlen, hogy ma egy hatalmas, szabadtéri gettóban lassan haldoklik egy nép a világ kameráinak kereszttüzében; emberek kivéreztetve, anélkül, hogy joguk lenne fejlődni, szabadon mozogni vagy oktatni gyermekeiket, de egy olyan nép, melynek életben maradásáért magas árat fizetünk, és melynek mindenek felett nem szabad meghalnia, mivel az beszennyezne bennünket, és demokráciáink nem tudnának megküzdeni vele.
Ebben az évben az Európai Unió több, mint 300 millió eurót fizetett ezen válság megelőzésére. Ez túl kevés a palesztinoknak ahhoz, hogy megéljenek belőle, de tízszer, százszor több a kelleténél, mivel ha tiszteletben tartanának valamennyi nemzetközi kötelezettséget és a negyedik Genfi Egyezményt, valamint az emberi jogokat, akkor nem lenne szükség erre.
Szégyen a gettóra! Szégyen ránk, európaiakra! Tudtuk támogatni Berlint, amikor az ottaniak ostrom alatt voltak! Szégyen ránk, akik örömkönnyekkel üdvözöltük a berlini fal leomlását, de akik most más falak és gettók börtönőrei, cinkostársai vagyunk! Vessünk véget a lezárásnak!
Azonban ma a humanizmus nem hagyja, hogy megfeledkezzünk a politikáról. Szeptember 24-én az izraeli kormány rendeletet adott ki 1 100 dunum földterület kisajátításáról négy, Jeruzsálem és Jerikó közti arab faluban, hogy utat építsen, ami gyakorlatilag kettévágja Ciszjordániát. Ez egy régi izraeli terv még 2004-ből, amit Európa és az Egyesült Államok is mindig ellenzett. Ma, a washingtoni nemzetközi megbeszélés előestéjén ez egy igazi időzített bomba. Gáza csapdába esésével és Ciszjordánia kettévágásával hogyan is álmodhatunk arról, hogy a két állam békésen él együtt.
2005. február 8-án Sharm el Sheikh-ben, Sharon kijelentette: "Lehetőségünk van arra, hogy új útra lépjünk. Hosszú idő óta először él az a remény régiónkban, hogy gyermekeinknek, unokáinknak már szebb lesz a jövő.” Ez egy nagyon törékeny lehetőség, amit a szélsőségesek romba akarnak dönteni. Ha ez az út és számos egyéb megvalósul, a szélsőségesen nyernek. Az építészek és földrajzi szakemberek most a bombáknál makacsabb fegyvereket használnak. Falakkal és utakkal veszik körbe Palesztinát, melyek porrá zúznak minden élhető állammal kapcsolatos álmot.
(Taps)
Elizabeth Lynne
Tisztelt elnök úr! Nincs annál demoralizálóbb, mint egy szegénységben eltöltött élet, a kilátások nélküli és a konfliktusok csúfította élet. Ahogy egy humanitárius katasztrófa üldözi a gázaiakat, egyértelmű, hogy az izraeli és palesztin vezetők részéről világossá tett egyetlen cél a fájdalom, a szegénység, a gyötrelem és a gyűlölet továbbadása a fiatal palesztinok új generációjának.
Az emberek és javak mozgásának izraeli blokádjának közvetlen eredményeképpen a gyerekeknek még alapvető oktatásra sincsenek lehetőségei. Mindenkitől megtagadják azokat az alapvető szolgáltatásokat, melyeket ebben a Házban mindenki magától értetődőnek vesz. A megélhetési lehetőségek megszűnnek, mivel a halak, gazdálkodók és mások nem tudnak kereskedni. Az emberek szükségtelen kínokat szenvednek el és halnak meg a korlátozott orvosi szolgáltatások és kezelések miatt. Mindezekhez az erőszak és az elnyomás szolgál háttérül.
A civil szervezetek becslése szerint közel 2 000 olyan ember van Gázában, akik újonnan lettek súlyosan fogyatékosak. Ők főleg olyan fiatalok, akiket tankok, orvlövészek lőttek le, ami gyakran végtagvesztéssel, agykárosodással vagy gerincsérüléssel járt - de a fogyatékkal élők támogatásán dolgozó szervezeteket gátolja az izraeli blokád, és nem tudnak hozzájutni a szükséges speciális felszerelésekhez! Az izraelieknek teljesíteniük kell a nemzetközi kötelezettségeket, így például a Genfi Egyezmény, hogy garantálják a humanitáris segítség, segély és az alapvető szolgáltatások folyamatát, valamint a határok megnyitását.
A Tanácsnak és a Bizottságnak meg kell őriznie a nyomást, de valamennyi oldallal beszélniük kell. Ez az egyetlen módja annak, hogy megoldásra jussunk. Értelmetlen azt mondani, hogy nem fogunk beszélni az egyik oldallal. Úgy kell megoldást találnunk, hogy minden oldallal beszélünk. Ha semmi sem történik, akkor az emberek továbbra is szükségtelenül halnak meg. Gázában 1,3 millió ember továbbra is meg lesz fosztva méltóságától, és folytatódni fog a fájdalom, a szegénység, a szenvedés és a gyűlölet továbbadása a palesztinok új generációjának.
Hélène Flautre
(FR) Tisztelt elnök úr! Egy olyan időben, amikor a Gázai-övezet átjárási pontjait az izraeli állam lezárja és felügyeli, amikor napi rendszerességgel történnek gyilkos behatolások, amikor tovább nő a lakosok száma a megszállt területeken, amikor a folytatódik a nemzetközi törvények megszegése, a fal építése és a biztonsági felügyelet, akkor még mindig vannak emberek az Európai Parlamentben ezen falak között, akik tagadják, hogy Izrael megszálló hatalom. Ez döbbenetes!
Izrael megszálló hatalom, és mint olyan, kötelezettségei vannak a Genfi Egyezmény értelmében, és különösképp kollektív büntetést nem használhatnak, semmilyen körülmények között. Tanácsos lenne biztosítanunk, hogy Izrael megfelel kötelezettségeinek ahelyett, hogy vészes jeleket küldene ki, mint amilyeneket mi is tettünk, például a gázai elektromos központ üzemanyag-ellátására adott finanszírozás felfüggesztésével. A palesztinok megosztottsága fölött elsírt krokodilkönnyek valóban nem helyénvalók azt követően, hogy az Európai Unió nem tudta támogatni Mahmoud Abbas azon erőfeszítéseit, melyek a Hamasz pragmatikus szárnyának beolvasztására irányultak.
El tud bármi rosszabbat képzelni? Ramallah-ot kijátszani Gáza ellen? Eldönteni azt, hogy kik a jó palesztinok és segíteni őket abban, hogy megszabaduljanak a rosszaktól? Ki hisz tartós megoldásban, ha nem garantált Palesztina politikai és területi egysége? Ki hihet abban, hogy a béke az izraeliek és a palesztinok számára egy olyan politikán keresztül fog kiépülni, ami gyakorlatilag az izraeliek és palesztinok radikalizálásához vezet?
A gázai humanitárius helyzet az emberi méltóság minden normáját megszegi. A Gázai-övezet blokádjának feloldását amint lehet, biztosítani kell. Megfelelő nyomást kell gyakorolni Izraelre. Ez a kérdés többé nem maradhat tabu, és kérdezem Önöket, a Tanácsot és a Bizottságot, hogy milyen intézkedéseket kívánnak tenni annak érdekében, hogy elősegítsék a blokád feloldását, valamint hogy arra kényszerítsük Izraelt, hogy feleljen meg kötelezettségeinek és vállalásainak. Azt kérdem Önöktől, mit kívánnak tenni a nemzetközi konferencia előtt egy hónappal azért, hogy elérjék, Izrael feladja Ciszjordánia kettévágásával kapcsolatos terveit, amit Jerikó és Kelet-Jeruzsálem összekapcsolásával érne el.
(Taps)
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Tisztelt elnök asszony! Palesztinában kivételesen gyors a helyzet alakulása, és ez szinte semmi időt sem hagy számunkra a reakcióra. Így most a gázai humanitárius helyzetet vitatjuk meg, mivel az izraeli hatóságok egyhangúan úgy döntöttek, hogy több ezer hektárnyi arab földterületet sajátítanak ki azért, hogy továbblépjenek E1 nevű tervükkel, egy olyan út építésével, ami gyakorlatilag ketté fogja vágni Ciszjordániát.
Tudják, hogy a nemzetközi közösség ellenezte ezt a tervet. Azt hiszem, hasznos lenne, ha a Parlament állást foglalna ebben az ügyben. Az eredmény egyszerű: megint tétlen szemlélők maradunk, míg a helyzet Palesztinában tovább romlik; a palesztinok tárgyalási pozíciója minden nappal romlik és kétségesek a sikerrel kapcsolatos meglévő kilátások a közelgő, palesztin kérdésben novemberben megrendezésre kerülő nemzetközi konferencián.
Charles Tannock
Tisztelt elnök úr! A múlt éjjel volt szerencsém részt venni az Izrael Európai Barátai brüsszeli irodájának megnyitóján, ami abból a hipotézisből indul ki, hogy támogatnunk kellene a demokratikus izraeli állam létezéshez és jóléthez való jogát. Ezzel szemben a Hamasz 1988 charta értelmében elkötelezte magát Izrael veszte mellett, valamint amellett, hogy továbbra is az EU által tiltott terrorszervezet marad.
Nem meglepő számomra, hogy ez a határozat a jelen gázai helyzet miatti felelősség többségét Izraelre akarja hárítani. Egyértelmű, hogy Izrael egyoldalú kivonulása Gázából, mint a terület őszinte, békét megcélzó gesztusa nagyon kis jelentőséggel bír Izrael kritikusainak szemében.
A határozat humanitárius válságra utal Gázában anélkül, hogy elmagyarázná, miért. A Hamasz azzal a kéréssel fordult a palesztin szavazók felé, hogy adja meg azt a számos szociális szolgáltatást, amit a korrupt Fatah adminisztráció mellőzött. Mégis, az iskolákban nincsenek gyerekek, mivel túlzottan félnek ahhoz, hogy elmenjenek otthonról. A kórházak azokat kezelik, akik a Hamasz erőszakos gázai hatalomátvételének és a szekuláris Fatah leverésének mindennapos erőszakos eseményei során sebesülnek meg.
Rami Ayyad, egy kiváló gázai keresztény múlt szombaton gyilkosság áldozatául esett, és vasárnap nyolc aknavetőt és katyusa rakétát lőtt ki a Hamasz vakon Izraelre. Groteszk módon a Hamasz még a Khaniban található határátkelőt is bombázza.
A határozat arra szólítja fel Izraelt, hogy tegyen lépéseket annak érdekében, hogy biztosítsa a humanitárius ellátmányok és az alapvető szolgáltatások szabad átvonulását. Valójában Izrael nem állította le az olyan javak mozgását Gázába, mint például az élelmiszer, az elektromosság vagy a víz, és tulajdonképpen megszorításokkal és mértékletességgel működik, noha a Hamasz katonailag támadja Izraelt.
Méltányolom, hogy Izrael arra jutott, hogy egyöntetű szidalomhullámra számít a Háztól, de Izraelnek tudnia kellene, hogy vannak itt és Európa-szerte barátai, akik elkötelezték magukat a régió békéje és biztonsága mellett. Erre sosem fog sor kerülni addig, amíg a Hamasz terveit annyira szívesen nézik el sokan ebben a Házban.
Richard Howitt
Tisztelt elnök úr! Egy humanitáris válság humanitárius választ követel, és a mai este elsőként annak kellene elsőbbséget élveznie, hogy az orvosi ellátást és az iskolai könyveket feltartóztatják a határ egyik oldalán, míg a diákok és a betegek a másik oldalon várnak ezekre. A nemzetközi humanitárius törvény az Európai Unióra a beavatkozás közvetlen kötelezettségét szabja ki, és négy hónappal Gáza elvágását követően a határt támogató misszióval kapcsolatos direkt vállalásunk egy olyan vállalás, amit nem tudunk teljesíteni.
Köszönöm biztos asszonynak a ma este, a békefolyamatok újjáéledésével és az időszakos nemzetközi mechanizmus működésével kapcsolatban kifejezett óvatos optimizmust. Mi természetesen arra buzdítjuk, hogy megtegyen mindent, amit csak tud. Egyetértek Tannock úrral abban, hogy helytelenítenünk kell a palesztin militánsok rakéta- és aknavető-támadásit, de kifogásai hitelesebbek lennének, ha elítélné azt is, hogy az izraeli védelmi erő a légi rakétacsapásokban civileket is megöl. Arra kérem Önt, biztos asszony, és Önt is, mint hivatalban levő elnököt, hogy, amint azt ma reggel a beszámolóból hallottuk, sürgősen ítélje el az E1 megszállási terv részét képező, Ciszjordánia területe további 3%-ának elfoglalását, mely Jeruzsálem és Jerikó között található.
(Az elnök félbeszakítja a beszélőt.)
Miroslav Mikolášik
(SK) A június 21-i, a MEDA-programról és a Palesztinának adott pénzügyi támogatásról szóló európai parlamenti határozat, a 2007. július 12-i Közel-Keletről szóló határozat és a Négyes 2007. szeptember 23-i állásfoglalása fényében alapvető fontosságú az Európai Parlament számára, hogy egyértelmű álláspontot fejezzen ki vis-à-vis a Palesztinában uralkodó helyzetről. A helyzetet azonban legalább két szempontból kell megfontolnunk: humanitárius és gazdasági, valamint politikai és biztonsági szempontból.
Humanitárius és gazdasági szempontból Európán áll, hogy a Palesztina támogatására adott hatalmas pénzügyi források felvállalását követően biztosítsa ezen támogatás és humanitáris segély eljuttatásának technikai kivitelezhetőségét. Elfogadhatatlan, hogy megtagadják a palesztin civilektől, hogy hozzáférjenek a gyógyszerekhez, illetve, hogy feldúlják az egészségügyi intézményeket, iskolákat, magánlakásokat. A dolgok jelenlegi állásánál az emberek és javak mozgásának korlátozása miatt gyakran megtagadják a megfelelő ivóvízhez és élelmiszerhez történő hozzáférést.
Ami a politikai és biztonsági szempontot illeti, egyértelművé kell tenni, hogy ugyanúgy, ahogy a nemzetközi közösség elismeri Palesztina automóniával kapcsolatos jogát, beleértve a kormányzást, a Hamasz-mozgalomnak is el kell ismernie az izraeli államot. A Hamasz mostanáig nem tett semmiféle olyan lépést, hogy elzárkózzon saját alapító dokumentumától, mely céljai közt tartalmazza Izrael állam elpusztítását. Itt rejlik a politikai probléma, ami fegyveres konfliktussá fokozódik: terrorizmussá az egyik oldalon és kemény defenzív intézkedésekké a másikon.
Proinsias De Rossa
Tisztelt elnök úr! Mindenekelőtt azt mondhatnám, hogy Tannock úr rossz szolgálatot tesz Izraelnek a palesztinok elleni izraeli illegális tevékenységek feltétlen támogatásával, főleg Gáza kapcsán. Támogatom a határozatot, beleértve az 5. szakaszt is. Nem új és nem is váratlan a Gázában jelentkező humanitárius válság. Azok közülünk, akik rendszeresen látogatták a régiót az utóbbi évek során, következetesen óva intettünk mindenkit az izraeli lépésektől, melyek kétségbeesésbe taszítják a lakosságot. A gazdaság jelenleg már szabadesésben van. A szociális szolgáltatások gyakorlatilag összeomlottak. Általános az alultápláltság és a krónikus betegségek, és nem lehet hozzáférni a gyógyszerekhez. Gáza most teljes mértékben a külső segélyektől függ, amit az izraeli embargók elakasztanak. Ez egy szigorú izraeli felügyelet alá tartozó börtön, és nem engedhetjük, hogy a gázaiak jóléte túszul essen a folyamatban levő politikai manővereknek. Remélhetőleg ezek a manőverek béketárgyalásokhoz vezetnek.
Helytelenítem Izrael azon egyoldalú döntését, miszerint földet tulajdonít el négy arab falutól, hogy azzal elvágja Kelet-Jeruzsálemet a Ciszjordániától. Fájlalom azt a tényt, hogy sem a Tanács, sem pedig a Bizottság nem tett utalást erre, és meg lennék lepve, ha nem tudnának róla. Ismert ebben a Házban és köztudomású. Izrael ezen lépésével teljes mértékben megszegi a menetrendet és azt a megállapodást, miszerint az 1967-es határok az izraeliek és a palesztinok közös megegyezése nélkül nem fognak változni.
Zbigniew Zaleski
(PL) Tisztelt elnök úr! Remélhetőleg elvárhatjuk, hogy idővel megoldódik a konfliktus. Ez a lehető legcsalókább remény. Új generációk nőnek fel, és a konfliktus folytatódik, sőt, rosszabbodik. Azt gondolnák, hogy két, egymáshoz annyira közeli nép, a héber és az arab képes a békés együttélésre - de nem egy hierarchikus rendszer feltételei mellett. Minden, a másikkal kapcsolatos alárendeltség, az egyenlőtlenség és mindenek fölött az arab szuverén államszervezet hiánya állandó negatív érzelmek, meggyőzőség és bosszú táptalajául szolgál.
Amennyiben Izrael állam nem keríthet sort területi megosztásra, akkor attól tartok, nehezen tudom elképzelni, hogy béke uralkodjék ezen a területen. Ugyanúgy, ahogy a zsidóknak joguk van saját országhoz, államhoz, az araboknak, a palesztinoknak is joguk van hozzá. Történelmileg létezett Palesztina még a második világháború előtt, és amint látjuk, nem könnyű kiradírozni az arabok emlékezetéből.
Minden nap olyan mértékben romlik a gázaiak helyzete, hogy elkerülhetetlenek a beépített agresszió kirobbanásai, és csupán annyit tehetünk, hogy zavartan és szomorúan nézzük. Részünkről az a legtöbb, amit tehetünk - amellett, hogy megpróbálunk a kölcsönös pusztítás lenyugtatására ösztönözni és közvetítő szerepet játszani -, hogy kibővítjük az embereknek juttatott humanitárius segélyek körét, hogy a lehetőség szerint legmegfelelőbb egészségügyi viszonyok közt éljenek, legyen mit enniük és járhassanak iskolába. De újból hangsúlyozom: ez egy helyettesítő megoldás, egy olyan megoldás, mely irányba - és ezt szégyelljük beismerni - nem tudunk az élen járni.
A Közép- és Kelet-Európában a tizenkilencedik században, illetve Európa és Afrika huszadik századi szörnyűségeiben szerzett tapasztalatok egyértelműen rámutatnak a függetlenségért sóvárgó népek erejére. Ez a sóvárgás az, amivel itt foglalkozunk.
Béatrice Patrie
(FR) Tisztelt elnök úr! Hölgyeim és uraim! Természetesen az Európai Uniónak minden tőle telhetőt meg kell tennie annak érdekében, hogy csökkentse a gázai lakosság eddig példátlan humanitárius válságban tapasztalt szorongatását.
Én személy szerint arra szeretnék rámutatni, hogy az, hogy az izraeli kormány Gázát ellenséges területté nyilvánította, számos drámai következménnyel járt. Izrael jóval nagyobb léptékű műveletekre keríthet sort ezen a területen, mint a múltban. Az izraeli elektromos társaság minimálisra csökkentheti Gáza 1,5 millió palesztin lakosának villamosenergia-ellátását, és a Mekorot vállalat fogja adagolni a kiosztott vizet, míg a Hamaszra marad, hogy kiossza azt a kerületek között.
Elfogadhatatlan ez az izraeli stratégia, melynek egyértelműen az a célja, hogy népfelkelést okozzon a Hamasz vezetői ellen, és csak az erőszak újbóli ellángolásához vezethet. Nem beszélve azokról az új településekről, melyek Palesztinából egy másik Bantusztánt csinálnak.
Én személy szerint, a Négyes tagjaként azt szeretném, ha az Európai Unió megbizonyosodna arról, hogy a novemberre tervezett békekonferenciának nem az az egyetlen célja, hogy kiutat biztosítson az Egyesült Államoknak az iraki-afganisztáni patthelyzetből, hanem az, hogy valódi béke csúcstalálkozóra kerüljön sor, ami összehoz minden arab szereplőt.
Nickolay Mladenov
Tisztelt elnök úr! Minden konfliktusban a civilek a néma áldozatok, és kötelességünk - valójában feladatunk -, hogy felálljunk és megvédjük őket, valamint megfeleljünk a Nobel-békedíjas Elie Wiesel vállalásának "sose légy csendes, ha bárhol, bármikor emberek szenvednek és aláztatnak meg”.
Így tehát üdvözlöm a Ház azon kezdeményezését, hogy vitassuk meg a gázai helyzetet, és ugyancsak üdvözlöm azt a határozati felhívást, hogy szólítsuk fel Izraelt kötelezettségeinek teljesítésére, valamint arra, hogy garantálja a humanitárius segélyek bejutását Gázába.
Azonban a mai napon egyéb kérdésekről is szólnunk kell. El kell kezdenünk feltenni magunknak a kérdést: miért van az, hogy valahányszor békemozgalomra kerül sor, fokozódik az erőszak? Miért van az, hogy valahányszor a ésszerű hangok megoldást keresnek Izraelben és a palesztin területeken, terrorista csoportok veszik fel a fegyvert a béke ellen? Miért félnek egyesek annyira a kétállamos megoldástól, attól, hogy Izrael és Palesztina békében él egymás mellett, hogy inkább fájdalmat és szenvedést mérnek saját népükre?
Ne hátráljunk meg attól, hogy beismerjük, Gázában élők borzasztó helyzetével kapcsolatos felelősség egyértelműen terheli a Hamaszt is, aki ellenzi a megoldást, az Egyesült Nemzetek egyik legitim államának elpusztítására szólít el, fél a békétől és az erőszakot támogatja.
2005-ben 400 rakétát lőttek ki Izraelre Gázából. 2006-ban 1 726 rakétát lőttek ki. 2007-ben közel ezer volt a rakéták száma. Sokan meghaltak, több százan megsebesültek és ezreket evakuáltak. Ezek között civilek is vannak: férfiak, nők és gyerekek.
Szeptember 26-án 54 aknavetőt lőttek ki Gázában a sufai határátkelőre. A követező napon azok az átkelők lettek a célpontok, melyekre a biztos asszony utalt - Erez és Karem Shalom. Valójában azért váltak céltáblává, mert a Hamasz úgy véli, ezen átkelők bezárása teljesíti a szenvedés és a Hamasz oldalára álló emberek növelésével kapcsolatos céljukat. Ez a hibás stratégia.
Ismerjük fel, hogy Gázában olyan terrorista erők és félelemkeltő erők vannak, akik saját népük szenvedéseiből akarnak hasznos húzni.
Jamila Madeira
(PT) Jimmy Carter azt mondta ezen a héten egy interjúban, ahogy Clinton elnök óta nem voltak jóhiszemű tárgyalások a Közel-Kelet témájában az Amerikai Egyesült Államok pártfogása alatt. Így tehát nagy várakozások előzik meg a novemberi nemzetközi konferenciát. Várhatóan olyan kézzelfogható fejlődésre kerül sor, hogy történetesen előre tudjuk majd látni az emberi drámák és konfliktusok megoldásának idejét.
Gázában jelenleg romlik a humanitárius helyzet. Bár néhány hónappal ezelőtt valódi nyílt börtönük volt, ami fokozatosan bezárul, azaz egyre nyilvánvalóbb lesz minden nappal, amikor a halottakat, az éhséget, a félelmet, a fegyverek erejét és a civilek életére gyakorolt hatásukat számoljuk a fal mindkét oldalán. Sürgősen humanitárius segélyre van szükség a Genfi Egyezmény fényében, és sürgető, hogy Izrael lehetővé tegye a segélyekről történő gondoskodást. A személyek és javak mozgásának tényleg valósággá kell válnia, hacsak nem akarunk igazi emberi tragédiát tapasztalni a partmenti övezetben.
A következő nemzetközi konferencián a következő fő célkitűzéseket kell elindítanunk: az erőszak megszűntetése, valamint megoldás keresése azon meglévő határozatok alapján, melyek lehetővé teszik az izraeliek és a palesztinok békés együttélését, mielőtt még túl késő lenne.
Christopher Beazley
Tisztelt elnök úr! 20 évvel ezelőtt három fontos színtere volt az erőszaknak, melyek világszerte szörnyülködést szültek: Dél-Afrika, Írország és a Közel-Kelet. Az első kettő esetében békülés és politikai átalakulás történt. A Közel-Keleten nem történt előrelépés. Érvelhetünk amellett, hogy romlott a helyzet.
A gázai humanitárius katasztrófa lépésre kötelez bennünket, annak tudatában, hogy lehetséges, szükséges és időszerű a kibékülés és politikai átalakulás. Azonban az is egyaránt egyértelmű, hogy a palesztinok és izraeliek nem tudják maguk megoldani ellentéteiket. Mindketten erőszakhoz folyamodnak, ami állandósítja a patthelyzetet.
A gázai humanitárius katasztrófa a közel-keleti folyamatos konfliktus utóbbi 60 évének egyik mélypontja. Békére szólítunk fel Izrael állam, és békére szólítunk fel a palesztin állam számára. Jelenleg egyik sincs meg. Új megoldásra van szükség.
Egyértelmű, hogy az Amerikai Államok kormányzata rendelkezik azzal a felelősséggel és képességgel, amivel határozott befolyást lehet gyakorolni Izraelre, például , hogy felszólítsák őket a gázai blokád feloldására.
Éppen úgy az Európai Uniónak is ugyanolyan útmutatást kell nyújtania a palesztinoknak az erőszak megszűntetése kapcsán, hogy mindketten elérjék a biztonságos államra vonatkozó célokat, melynek egyetlen lehetséges eszköze a békés eszköz.
Mivel ezt a határozatot továbbküldik Palesztina, Izrael, Egyiptom parlamenti képviselőinek és az Euromediterrán Közgyűlésnek, konstruktív hozzájárulás lenne tőlünk, ha támogatnánk és előmozdítanánk, hogy egy parlamenti párbeszéd helyettesítse a jelenlegi "kimerítő háborút”, aminek véget kell vetni, hogy többé ne csúfítsa el a Szentföldet.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Tisztelt elnök úr! Biztos asszony! Emberi szenvedés tapasztalható Gázában. Az utóbbi hónapok humanitárius válsága kétségtelenül katasztrófává nőtte ki magát.
Ez többé már nem csak az alapvető élelmiszer hiányáról szól. A palesztin gazdaság összeomlott, és egyre nehezebb vállalkozást folytatni. Darabokra tört az emberek mindennapi élete, és a segélyszervezetek nem működhetnek a régióban. Az itt élő emberek blokádba kerültek, és amint azt a biztos asszony is említette, a Ciszjordániában is ugyanezek a dolgok fenyegetnek.
A gázai lakosok áldozatul estek a válság mindkét résztvevője bukott politikájának. Egy dolog ellenségként és terrorszervezetként beszélni a Hamaszról; a teljes Gázai-övezetet ellenséges területnek nyilvánítani egy egészen más. Egy dolog Izraelről ellenségként beszélni; egészen más elutasítani az együttműködést az alapvető szolgáltatások biztosítóival és a nemzetközi szervezetekkel. Bár a válságban résztvevő felek holtpontra jutottak, mindketten felelősek az alapvető humanitárius jogokért.
A parlamenti képviselőcsoportok határozata kivételesen őszintén fogalmazza meg a Közel-Kelet válságával kapcsolatos véleményt. Mentes mindenféle rejtet politikai motivációtól. Ami maradt, az Európa mélységes aggodalma a gázaiak életével kapcsolatban.
Szeretnék mindenkit emlékeztetni arra, hogy ez teljesen ugyanaz az aggodalom, melynek az idei évben korábban már hangot adtunk. Nem foglalhatunk állást egyik oldal mellett sem, és nem mutogathatunk. Az ártatlan emberek szenvedése irrelevánssá teszi a gázai helyzet elnézését és mentségek keresését. Csak egyetlen dolgot követelünk: hogy a válságban résztvevő valamennyi fél tegye lehetővé számunkra, hogy segítsünk, és főleg, hogy maguk is segítsenek, mivel ez egy hatalmas emberi válság.
Biztos asszony! Remélem, Európa gázai helyzettel kapcsolatos ezen követelését eljutatja a válságban résztvevő felekhez, az Arab Ligához és a Négyeshez.
Manuel Lobo Antunes
Tisztelt elnök úr! Biztos asszony! Hölgyeim és uraim! Szeretnék köszönetet mondani hozzászólásaikhoz és beszédeikhez, melyeket figyelmesen hallgattam. Tudjuk, hogy a palesztin területek gazdasági fejlődésének folyamatos és lankadatlan támogatása a béke egyik alapja. Szoros kapcsolat van a biztonság, a politikai stabilitás és a gazdaság között. Így tehát nem érhetünk el békét, biztonságot szilárd és tartós gazdasági alapok lefektetése nélkül, melynek egy hitelt érdemlő békefolyamatnak kell lennie.
Ezen kezdeményezések mindegyike azon kötelezettségvállalásunkat tükrözi, hogy segítsünk a transzjordániai és gázai palesztin lakosság életkörülményeinek javításában. Ezek olyan feladatok, melyeken tovább szeretnénk dolgozni, és biztosak vagyunk abban, hogy a Párizsban decemberre tervezett Adományozó Nemzetek Konferenciája lehetőséget ad majd a nemzetközi közösségnek arra, hogy támogatását fejezze ki - reméljük, gyakorlati módon - a Palesztin Hatóság és általában véve a palesztinok számára. Alapvető fontosságú, hogy a nemzetközi közösség ne mellőzze a gázaiakat, hogy a nagyban bizonytalan helyzetük ne maradjon az instabilitás, feszültség és eltérő vélemények politikai tényezője.
Szeretném elmondani, hogy az Európai Unió rendelkezik szilárd alapokon és elveken nyugvó politikai stratégiával a Közel-Kelet békefolyamataihoz, és ezért szívesen látott partner az Európai Unió a politikai folyamatokban. Továbbá következetes segélypolitikánk van a palesztin területek legtöbbjén a szükséget szenvedők számára. Az adatok, melyeket jómagam is bemutattam, és melyekre a biztos asszony utalt, azt hiszem, kétségtelen bizonyítékai ennek. Remélem, hogy e tekintetben mindenki követi az Európai Unió mutatta példát.
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök úr! Valamennyien tudjuk, hogy a helyzet drámai Gázában. Azonban azt is tudjuk, hogy még akkor is, ha sok humanitárius segítséget nyújtunk, végül politikai megoldást kell találnunk. Korábban már említettem, és most a hivatalban levő elnök is mondta, hogy ez a nemzetközi megbeszélés nagyon fontos alkalom. Valamennyien egyértelműen kijelentettük, hogy ez nem lehet csupán fényképezkedési lehetőség. Valódi megbeszélést kell jelentenie, melyben reményeink szerint az Olmert miniszterelnök és Abbas elnök közti tárgyalások és személyes megbeszélések valóban fontos kiindulási dokumentumot eredményeznek a rendkívül nehéz kérdésekkel kapcsolatban, tudva, hogy onnantól kezdve a munkacsoportok továbbgondolják az elképzeléseket.
Valamennyien tudjuk, hogy sok lehetséges alternatív megoldás van az asztalon. Ugyanakkor mostanáig hosszú ideig nem volt lehetőség a két fél összehozására olyan nemzetközi gyűlésen, ami az Európai Unió támogatásával, az Egyesült Államok, Oroszország, és az Egyesült Nemzetek, valamint az Arab Liga támogatásával.
Nagyon fontos, hogy ezúttal az amerikaiak is azt mondták, hogy készek meghívni az Arab Liga úgynevezett 'follow-up group'-ját, mely magában foglalja Szíriát és Szaúd-Arábiát. Ez egy fajta nyitást mutat.
Ezt kimondva azt is nagyon világosan értjük, és ez a második megbeszélésünkből, az Ad Hoc Kapcsolattartó Bizottság megbeszéléséből is kitűnt, hogy nem lehet csak politikai tárgyalásokra sort keríteni. Az alapokon is módosítanunk kell. Ez valóban elengedhetetlen. Ez a gazdasági fejlődés elősegítéséről szól, és része Tony Blair megbízatásában, amiben mi is támogatni szeretnénk őt amennyire csak tudjuk, mivel ez egy olyan lehetőség, amit meg kell ragadnunk.
Természetesen tudjuk, amint azt ő is tudja - hosszas megbeszéléseket folytattam vele -, hogy a gazdasági talpraállás előfeltétele, amint azt a Világbank is egyértelműen említette, a mozgás és hozzáférés javítása és a magánszektor támogatása Gázában, aminek továbbra is a gazdaság részét kell képeznie, illetve természetesen olyan dolgokat is elő kellene segíteni, mint a jó kormányzás. Mi egy élhető palesztin államot szeretnénk létrehozni akkor, amikor arra - úgyszólván - megérett a politikai környezet.
Egyetértek azzal, hogy nem végezhetünk "gyors javítást”, hanem azzal egyidőben olyan tárgyalási folyamatra is szükségünk van, ami végre elindul, és gyorsan beindítja a projekteket Ez egy olyan terület, amin már dolgozunk, hogy a dolgok készen álljanak a nemzetközi megbeszélésre, és talán a kötelezettségvállaló konferencia pillanatára, vagy azt követően. Projekteket fontolunk meg - melyeket egyébként mi választottunk ki és támogatottunk Tony Blairrel együtt -, így például az iskolák újbóli berendezését, melynek segítségével láthatják az emberek, hogy az alapoknál is történik valami.
Jelenleg számos egyéb projektet tanulmányozunk, hogy megpróbáljuk megtalálni a helyes válaszokat, amihez természetesen Izrael támogatására is szükségünk van.
Egyértelmű, hogy Izrael biztonsági aggályait is figyelembe kell venni. De a nap végén politikai megoldást kell találnunk, és Abbas elnök minden palesztin választott elnöke. Így hitelt kell adnunk neki, dolgoznunk kell vele és támogatnunk kell.
Azt is meg szeretném köszönni, hogy oly nagylelkűen adták meg 2008-ra azt a lehetőséget a biztos asszonynak, hogy azonnal 10 000 euróval többet kaphat a palesztinokkal kapcsolatos költségvetésbe. Erre mindenképpen szükségünk lesz, és különösen fontos lesz kötelezettségvállaló konferenciánk számára.
Hadd mondjam el továbbá, hogy nem csak a keresztényeket támogatjuk - ezt Belder úr említette - , hanem a palesztin lakosság legveszélyeztetettebb részét is, melyek közül némelyek keresztények, de nem mindenki. Kritériumunk a szükség, nem a vallás - amint azt korábban is említettem.
Végezetül hadd mondjam el, hogy nagyon is jól tudjuk, amit sokuk említett. Elemeztük a helyzetet. Az egyetlen lehetséges út, ha megpróbálunk politikai megoldásra lelni, míg azzal egyidőben amennyire tudjuk, enyhíteni próbáljuk szenvedést.
Elnök
Határozati indítványt nyújtottak be az Eljárási Szabályzat 103(2) szabálya szerint.
A vitát lezárom.
A szavazásra holnap, 2007. október 11-én kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
David Martin  
írásban. - Másokhoz csatlakozva én is arra szólítom fel Izraelt, hogy teljesítse a Genfi Egyezmény szerinti kötelezettségeit, hogy garantálja a humanitárius segély, támogatás és az alapvető szolgáltatások, így például az elektromos áram és az üzemanyag bejutását a Gázai-övezetbe. Izraelnek fel kell oldania a Gázai-övezet blokádját, és Rafah-ban biztosítania kell a személyek és javak áramlását, összhangban a határforgalmi és határátlépési megállapodással és a Határtámogatási Misszióval, illetve a javak áramlását Karninál. Az Unió valamennyi intézményének, beleértve a Tanácsot, a közös kül- és biztonságpolitika legmagasabb szintű képviselőjét és a Bizottságot felelősségük teljes tudatában szembe kell nézniük ezen megállapodás végrehajtásával.
Végezetül megismétlem azt az Izraelnek szóló felszólítást, hogy garantálja a pénzügyi aktívák befolyását a Gázai-övezetbe, amit 2007. szeptember 25-e óta felfüggesztettek, tekintettel arra, hogy a pénzügyi aktívákhoz történő hozzáférés hiánya komoly negatív hatást gyakorol a gazdaságra, valamint a palesztinok társadalmi és mindennapi életére.
