Az Európai Unió 2013 utáni kohéziós és regionális politikája - Az Európai Szociális Alap jövője (vita) 
Elnök
Elnézést kérünk a forgalom okozta kisebb késésért. Mindenkinek szeretném ajánlani, hogy gyalog járjon a Parlamentbe, három okból is. Az először is, hogy időben érkezzen. Másodszor azért, mert a gyaloglás egészséges. Harmadrészről pedig azért, mert ez nem okoz környezetszennyezést. Tehát járjunk gyalogosan a Parlamentbe!
A következő napirendi pont a Regionális Fejlesztési Bizottság nevében, Danuta Maria Hübner által a Bizottsághoz intézett szóbeli választ igénylő kérdés az EU 2013 utáni kohéziós és regionális politikájáról - B7-0466/2010)
és a Bizottság nyilatkozata az Európai Szociális Alap jövőjéről.
Danuta Maria Hübner
szerző. - Elnök úr! Az elkövetkezendő években az európai növekedést a kínálat fogja meghatározni. A fenntartható és versenyképes beruházási minták alapvető szerepet fognak játszani. A kohéziós politika az európai állami beruházások fő forrása, amelynek a kutatásba és az innovációba, az erőforrás-hatékonyságba, az új és fenntartható munkahelyekbe, valamint az infrastruktúrába történő beruházások révén a strukturális változás katalizátoraként kell működnie.
Nem szabad, hogy az pusztán egy beruházásokra szolgáló pénzügyi eszköz legyen. Ez egy olyan politika, amely új erőforrásokat teremt, hozzájárulva a növekedési potenciálhoz. Teljes hatása kifejtéséhez megfelelő makrogazdasági és pénzügyi keretre van szükség. A kohéziós politika 2013 utáni reformjának kulcskérdése, hogy a növekedés, a munkahelyek és a versenyképesség fenntartható módon való megteremtése érdekében hogyan tegyük azt még hatékonyabbá az európai gazdaság számára.
A Szerződés értelmében a társadalmi, gazdasági és területi kohézió az európai integráció alapelve. Ezért valamennyi európai polgárra, és nem csupán a legszegényebb régiókra alkalmazható politikának kell lennie. Mégpedig azért, mert ez nem a múltra vonatkozó kompenzáció elvén alapuló támogatási politika, amely a nemzeti célkitűzések kiegészítéseként működik, hanem a jövőre vonatkozó európai politika.
Regionális szinten figyelembe kell vennie a válságot követően kialakult területi helyzetet, a különböző európai területek kihívásaira és lehetőségeire pedig meg kell keresnie a leghatékonyabb megoldást. E politikának az EU 2020 stratégia és kiemelt kezdeményezései végrehajtásának szerves részévé kell válnia. Határozottan tudatában vagyunk annak, hogy a kohéziós politikának és annak az Unió egész területén kifejtett halmozott hatásának az egyik olyan kulcsfontosságú eszköznek kell lennie, amely lehetővé teszi, hogy az Unió és tagjai megvalósítsák az EU 2020 célkitűzéseit.
A kohéziós politikának nem csak a válság által okozott termelékenységcsökkenés mérsékléséhez kell hozzájárulnia, hanem el kell indítania a termelékenységnövekedést is. A vezető régiók és a felzárkózó régiók közötti kapcsolatok javításába is be kell fektetnie. Jobban ki kell aknáznia a területi együttműködési lehetőségeket. Az Európai Parlament Regionális Fejlesztési Bizottsága megállapodott abban, hogy miként vélekedik a 2013 utáni kohéziós politikáról.
Az évek során számos parlamenti állásfoglalás hangsúlyozta az erős, átfogó kohéziós politika szükségességét, amely elegendő költségvetési eszközzel rendelkezik ahhoz, hogy lehetővé tegye a régiók és a városok fejlődési lehetőségeinek kiterjesztését. E rendkívüli időkben meggyőződésünk, hogy mindnyájukat az úttörő elképzelésekbe, az új technológiákba és az innovációba történő beruházásokra kell ösztönöznünk, és ebben támogatnunk kell őket. A rendkívüli nehézségek leküzdésében és gazdaságunk sikeres átalakításának megvalósításában a régiók és a városok jelentik Európa újraélesztésének a kulcsát.
Reméljük és hisszük, hogy az Európai Bizottság osztja azzal kapcsolatos eltökéltségünket, hogy a kohéziós politika maradjon az Unió fő "all-inclusive” (mindent felölelő) eszköze. Ezt a kérdést tehát azért terjesztettük elő, hogy a Bizottság kifejthesse a jövővel kapcsolatos nézetét.
Johannes Hahn
a Bizottság tagja. - (DE) Elnök úr, Andor biztos úr, hölgyeim és uraim! Azzal szeretném kezdeni, hogy megköszönjem a Parlamentnek, hogy ennek a témának ilyen előkelő helyet biztosított napirendjén egy olyan időszakban, amikor Brüsszelben a "nyílt napok” utolsó napja zajlik, amelynek több mint 6000 résztvevője van, és több mint 130 esemény és szeminárium foglalkozik intenzíven a regionális politika jelentőségének és jövőbeli kialakításának kérdésével.
Ahogy az már többször is elhangzott, a regionális politikát és a kohéziós politikát a jövőben, beleértve a következő támogatási időszakot is, nagyon szorosan össze kell kapcsolni az Európa 2020 stratégiával annak érdekében, hogy valóban elérjük azt az európai többletértéket, amely újra és újra szóba kerül, és amelyet most valóra kell váltanunk. Ezzel összefüggésben fontos, hogy jobban összehangoljuk az uniós politikákat annak érdekében, hogy valóban közös ajánlattal, integrált megközelítéssel lépjünk fel a tagállamokkal szemben is. A kulcsszavaknak a következőknek kell lenniük: összpontosítás és a rugalmasság. Az Európa 2020 stratégia néhány, számunkra fontos prioritására kell összpontosítanunk, a régiókban és a tagállamokban történő végrehajtás testre szabott megoldásai terén pedig rugalmasságra van szükségünk.
Fontosnak tartom továbbá, hogy kidolgozzunk egy olyan ösztönzési rendszert, amely a célokra vonatkozóan a régiókkal és a tagállamokkal kötött világos megállapodások alapján működik, és amely lehetővé teszi, hogy az eddigiekben és a jövőben is nagyon fontos, megfelelő pénzügyi irányítás mellett az eredményekre való összpontosítás elemei is ténylegesen jobban érvényesüljenek. Erre pedig azért van szükség, mert nagyon fontos, hogy már az időszak kezdetén megállapodjunk a régiókkal és a tagállamokkal arról is, hogy mik a célkitűzéseink, valamint hogy mérhető célokat fogadjunk el és határozzunk meg, majd törekedjünk arra, hogy ezeket a célokat a projekteken keresztül megfelelően megvalósítsuk.
Végül is, amit a jó kohéziós politika a különböző elemeivel előidézhet, és elő kell idéznie, azaz, hogy az Európai Unió növekedési motorja legyen. Van egy Stabilitási és Növekedési Paktumunk. Ez egy minden régióra vonatkozóan okosan összeállított kohéziós politika, amely végül is azért felel, hogy a Stabilitási és Növekedési Paktum növekedéssel kapcsolatos szakasza érvényre jusson annak érdekében, hogy Európa és annak nemzetgazdaságai összességében globálisan versenyképesek maradjanak és a nemzetközi környezetben javítani tudják helyzetüket.
Ehhez szükség van a támogatási keretrendszer megfelelő kiigazítására és továbbfejlesztésére. Más szóval szükség van mind a termékoldal, mind pedig a pénzügyi tervezés terén a finanszírozási volumen növelésére, tudva - és a tagállamok túlfeszített költségvetésével a háttérben -, hogy e tekintetben többet kell tennünk a magánszemélyeknek szóló termékek kifejlesztése terén annak érdekében, hogy részt vegyünk bizonyos regionális - különösen a jövedelmező - projektek beruházásaiban oly módon, hogy más eszközök rendelkezésére álljanak azokra a projektekre, amelyekre szükség van ugyan, de abban az értelemben nem garantálnak jövedelmet, mint például az oktatási és képzési ágazatba, az egyetemek és laboratóriumok korszerűsítésébe stb. irányuló beruházások.
Az elkövetkezendő néhány hétben együttesen elő fogjuk terjeszteni az 5. kohéziós jelentést és annak következtetéseit. A jelentés sok mindent tartalmaz abból, amit ebben a néhány percben felvázoltam és azon kívül még számos dolgot. A regionális politika, a kohéziós politika azonban olyan politika, amely a megosztott igazgatás égisze alatt is képes arra, hogy az európai politikát az európai polgárok körében láthatóvá és megfoghatóvá tegye.
A kétmillió projekt, a jelenlegi időszakhoz hasonlóan, csak abban az esetben valósítható meg, ha együttműködünk a tagállamokkal és a régiók polgáraival.
László Andor
a Bizottság tagja. - Elnök úr, az európai gazdasági és társadalmi helyzet továbbra is hatalmas kihívásokat állít elénk. A munkanélküliség rohamosan nőtt, az idei év végére a munkanélküliségi ráta eléri a 11%-ot. Ezenkívül a szegénység számos európai, köztük gyermekek számára napi valóság marad.
Miközben igaz, hogy lassan kilábalunk a gazdasági válságból, az is világos, hogy a fellendüléshez szilárd alapokra van szükségünk, és jelenleg nem lehetünk egészen biztosak ezekben az alapokban.
Nem veszíthetjük ugyanakkor szem elől a hosszú távú kihívásokat. Sürgősen foglalkozni kell az olyan kérdésekkel, mint például a népesség elöregedése, a gyorsan változó technológiák, az éghajlatváltozás és más környezeti kihívások.
Európai szinten az Európai Szociális Alap jelenti a humán erőforrásba és a társadalmi befogadásba való beruházás fő eszközét. Több mint fél évszázada ez az európai polgárok közötti szolidaritás konkrét bizonyítéka és ennek a jövőben is így kell lennie.
Az ESZA az Európa 2020 fő célkitűzéseinek, különösen a foglalkoztatással, az oktatással és a szegénység csökkentésével kapcsolatos célkitűzéseinek eléréséhez rendelkezésünkre álló kulcsfontosságú eszközök egyike.
Az ESZA és az Európa 2020 teljes mértékű összehangolására van szükségünk, mivel ez lesz az integrált iránymutatások végrehajtásának fő eszköze. Az új Európa 2020 stratégiánk az egész Unió számára közös célkitűzéseket határoz meg. A tagállamok azonban az ESZA támogatásával e célkitűzések eléréséhez saját utat választanak. Ennek megvalósulása érdekében az ESZA jövőbeli hatókörének elég szélesnek kell lennie ahhoz, hogy valamennyi tagállam, régió és helyi érdekelt ki tudja dolgozni a saját igényeinek megfelelő operatív programokat.
A széles hatókör azonban nem vezethet az eszközök felaprózódásához. A Bizottságnak és a tagállamoknak együtt kell működniük a főbb prioritások, különösen a foglalkoztatásra vonatkozó prioritások meghatározásában. Tovább kell dolgoznunk a Szociális Alap láthatóságának, hatékonyságának és rendelkezésre bocsátásának javításán.
A költségvetés közelgő felülvizsgálata meg fogja mutatni, hogy a Bizottság az Európa 2020 stratégiában meghatározott politikai célkitűzések elérése érdekében hogyan képzeli el az uniós költségvetés jövőbeli struktúráját. El fogja indítani továbbá a tagállamok és az Európai Parlament közötti vitát. Örömmel várom a Ház e vitához való hozzájárulását.
Az ESZA-nak más európai uniós alapok mellett hozzá kell járulnia mind a területi, mind pedig a társadalmi és gazdasági kohézióhoz. Ezt az alapok közötti könnyebb koordináció megteremtését célzó néhány közös szabály kialakításával kell elősegíteni.
A Bizottság az egyes közös szabályok meghatározására irányuló új költségvetési rendeletre vonatkozó javaslatot már benyújtotta, 2011 folyamán pedig néhány egyedi javaslatot fogunk előterjeszteni.
Az európai polgárok azt várják, hogy az európai uniós szintű alapok az eredményekre és a teljesítményre összpontosítsanak. Az ESZA által támogatott fellépések eredményeit nyomon követő rendszereket kell bevezetnünk és arra kell törekednünk, hogy olyan végrehajtási rendszerekre térjünk át, amelyek jobban támaszkodnak az eredményekre.
Az alapokhoz való hozzáférésnek ezenfelül egyszerűbbnek és még inkább felhasználóbarátnak kell lennie. Az ESZA jövőjéről folyó megbeszélések most döntő szakaszba értek. Az önöktől kapott üzenet nagyon világos és jelentősen hozzájárul az előttünk álló munkához.
A Bizottság az új ESZA-ra és a többi strukturális alapra vonatkozó javaslatát 2011 közepéig fogja benyújtani. Egyértelmű megbízásunk van az Európa 2020 stratégia támogatására, mégpedig politikai célkitűzéseink valóra váltásának támogatásához az ESZA-nak mint e stratégia pénzügyi emelőkarjának használatával.
Lambert van Nistelrooij
a PPE képviselőcsoport nevében. - (NL) Elnök úr, Hahn és Andor biztos úr, hölgyeim és uraim! Örülök, hogy együtt látom itt önöket. Ez azt bizonyítja, hogy a társadalmi, gazdasági és területi kohézió általános célkitűzése érdekében együtt kívánnak dolgozni. Olvastam továbbá a Barroso úrnak címzett, az egységes integrált struktúra részét képező kohézióról szóló levelüket, és bízom abban, hogy ennél az álláspontnál maradnak. Így hatékonyabbak lehetnek annál, mintha a kívül maradnának és lehetővé tennék, hogy a különböző alapok külön működjenek. Ezt nagyon köszönöm.
Ezek az új, nehéz idők új politikát kívánnak. Most az Európa 2020 stratégiával kapcsolatosan láthatjuk ennek bizonyítékát a Bizottságban. Ebben az összefüggésben a kohézió a végrehajtási folyamat középpontjában van. Az európai hozzáadott érték, amelyet annyira szeretnénk elérni a jövőnkről szóló vita során, többé-kevésbé nem más, mint a végrehajtás része, és rendkívül fontos a 2014-2020 közötti időszak tekintetében.
Mi ennek a lényege? Ne adjunk korlátozás nélküli felhatalmazást, ha az európai állami támogatási térképről van szó. A 2. célkitűzést fenn kell tartani, mert az nagyon világos. E célkitűzés kihagyása az európai együttműködés e szegmensének nemzeti hatáskörbe történő visszautalásához vezetne, ezt pedig nem akarjuk. A Regionális Fejlesztési Alapnak és a Szociális Alapnak továbbra is együtt kell működnie.
Második megjegyzésem, hogy az alapok horizontális, integrált jellege az Európa 2020 teljes spektrumát tekintve alapvető fontosságú. A források elkülönítése, amelyet a lisszaboni stratégia esetében Hübner asszony vezetett be, a várakozásnak megfelelően időben működött. A lisszaboni stratégia sikeres volt abban, hogy különösen a regionális és városi környezetben közelebb hozta Európát egymáshoz. A tagállamokon belüli és az azok közötti európai együttműködés egy lépéssel közelebb hozza a kiegyensúlyozott európai területfejlesztést és minden régió számára lehetőségeket teremt.
Végül engedjék meg, hogy a javításra váró dolgokat is megemlítsem. Nagyobb szinergiára van szükségünk a Vidékfejlesztési Alap, a Szociális Alap, a Regionális Alap, valamint a Kutatási és Fejlesztési Alapok között. Ez megvalósítható, és jobb eredményeket hozna. Egy utolsó kérdést szeretnék feltenni mindkét biztosnak: valóban be kívánják vezetni a területi paktumot a tavaszi csúcstalálkozó előkészületi szakaszában, ami lehetőséget teremtene a régiók és városok bevonásának növelésére? A Régiók Bizottsága erre vonatkozóan javaslatot terjesztett elő, és ha javasolhatom, fontolják meg ezt, csakúgy, mint állásfoglalásunk szövegezését is.
Constanze Angela Krehl
az S&D képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, biztos urak, hölgyeim és uraim! Az Európai Unióban a kohéziós politika azt jelenti, hogy támogatni akarjuk a gyengébb régiókat. Ez a nagymérvű európai szolidaritás kifejezése. A szolidaritás azonban soha nem egy egyirányú utca, ezért képviselőcsoportom azt az elvet támogatja, hogy az Európai Unió valamennyi régiója számára biztosítani kell a lehetőséget a kohéziós politikánkban való részvételre. Ez azt is jelenti, hogy a nemzeti hatáskörbe történő visszautalásra irányuló egyetlen intézkedést sem támogatunk, és nem akarjuk, hogy a kohéziós politika ágazati alapú politikai megközelítésekre töredezzen. Nincs szükségünk külön közlekedési alapokra vagy külön éghajlatvédelmi alapokra vagy külön energiahatékonysági alapokra, hanem azzal kell foglalkoznunk, hogy hogyan hozzuk összhangba az előttünk álló kihívásokat egy szilárd kohéziós politikával.
Ezért világos számunkra, hogy az erős, 1. célkitűzés alá tartozó területek mellett erős, 2. célkitűzés alá tartozó területekre és megfelelő átmeneti szabályokra is szükségünk van. Egy dolog biztos, mégpedig, hogy a régióknak szükségük van az európai szintű támogatásunkra. Az Európai Uniónak is erős régiókra szüksége van, ezért ez egy adok-kapok mindkét irányban. Természetesen felül kell vizsgálnunk prioritásainkat - egyértelműen nagyobb hatékonyságra van szükségünk. Képviselőcsoportom ezért teljes mértékben a javaslat mögött áll többek között annak érdekében is, hogy a kohéziós politika égisze alatt a korábbiaknál jobban lehessen koordinálni a vidékfejlesztést.
Természetesen támogatjuk az infrastruktúra javítását, a vállalkozások támogatását és a fenntartható gazdasági fejlődés támogatását is. A fenntartható gazdasági fejlődés azonban csak akkor lehetséges, ha a foglalkoztatottakat - az embereket - is bevonjuk. Más szóval foglalkoztatáspolitikai megközelítésekre van szükségünk, oktatásra van szükségünk, képzésre van szükségünk, az embereket integrálnunk kell a munkaerőpiacba. Ez viszont csak az Európai Szociális Alappal együttműködve, a kohéziós politika égisze alatt lehetséges. Ezt támogatjuk, de egyedi szabályokkal, amilyenek már korábban is voltak. Valóban törekednünk kell azonban ennek javítására és a kohéziós politika szociális oldalának jelentős erősítésére.
A közelgő viták és tárgyalások során képviselőcsoportom az alap alkalmazhatóságának javításáért és egyszerűsítéséért fog küzdeni. Egyszerűsítenünk kell a pályázati folyamatot mindenekelőtt a hibák csökkentése érdekében, másrészről pedig azért, hogy azok számára, akik valóban dolgozni akarnak, ezen az európai kohéziós politikán keresztül megkönnyítsük a hozzáférést. Arra fogunk törekedni, hogy e tárgyalásokon egy erősebb partnerségi elv érvényesüljön. Véleményem szerint a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése után megerősödött a Parlament szerepe. Képviselőcsoportom e partnerségi elv mellett fog kiállni.
Nadja Hirsch
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, úgy gondolom, hogy jó és helyes, hogy kiállunk az összehangolt kohéziós és regionális politika mellett. Ez rendkívül fontos a hatékonyság eléréséhez, valamint ahhoz, hogy a korlátozottan rendelkezésre álló pénzeszközöket megfelelően tudjuk felhasználni. Óva intek azonban attól, hogy ezt a hatékonyságot úgy érjük el, hogy mindenkire egy és ugyanaz a szabályrendszer vonatkozik. Az alapok nagyon változóak, igen eltérő célcsoportokhoz szólnak és tartalmuk is igen különböző. Ezt szem előtt tartva, nagyon fontos a koordináció, az egyforma szabályok azonban nem.
Pontosan ezt tapasztaljuk most az Európai Szociális Alap esetében is, hogy igen szívesen fogadnák éppen a kisebb közösségek, az önkormányzatok, ha - ahogy az előttem felszólaló mondta - e kis helyi szervezeteknek nem kellene rengeteg időt és erőfeszítést fordítaniuk arra, hogy ezek a pénzeszközöket valóban lehívhassák és felhasználhassák. Pontosan erre van azonban szükségünk, mivel a munkanélküliség, a szegénység és a társadalmi kirekesztésben élők minden európai uniós tagállamban megtalálhatók, nem csak bizonyos régiókban, hanem minden egyes tagállamban.
Ennyiben különösen fontosnak tartom, hogy az Európai Szociális Alap a jövőben a kisebbségek, esetenként éppen a fiatalok, másrészről az időskorúak és gyakran a bevándorlói háttérrel rendelkezők számára valóban továbbra is rendelkezésre álljon és tulajdonképpen még inkább hozzáférhető legyen annak érdekében, hogy ezek az emberek esélyt kapjanak a munkaerőpiacra való belépéshez, hiszen pontosan ezt akarjuk elérni. Az Európa 2020 stratégián keresztül arra törekszünk, hogy a különböző csoportokat jobban be tudjuk vonni a munkaerőpiacba. Remélem, hogy ez nem csak egy cél marad, hanem valóban meg kell hoznunk az ennek eléréséhez szükséges intézkedéseket és rendelkezésre kell bocsátanunk az eszközöket. Az Európai Szociális Alap e tekintetben egy igen hatékony eszköz, amelyet csak optimalizálnunk kell, és mindenekelőtt használhatóvá kell tennünk.
Elisabeth Schroedter
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, biztos urak, hölgyeim és uraim! Nagy örömömre szolgál ez a vita, mivel ez az első próbálkozás arra, hogy kompromisszumokat érjünk el egy igen nagy projekt esetében, amely a következő években lefoglal majd bennünket. Az Európai Parlament kompromisszumos állásfoglalásainak legfontosabb eleme a kohéziós politika önálló jellege és az amelletti elkötelezettség. A kohéziós politika az Európa 2020 stratégiában is szerepet fog játszani, de megvan a saját értéke is, mivel legbelül ez tartja össze az Európai Uniót. Az Európai Unió egyetlen régióját sem fogják félretaszítani. A társadalmi kohézió azt is jelenti, hogy a szegények legszegényebbjei közül senkit sem fognak félrelökni az Európai Unióban, hanem mindenki kap egy esélyt.
A jóllét azonban nem csak gazdasági növekedést jelent. Láttuk ugyanis a múltban, hogy számos régióban nőhet a GDP, ugyanakkor nőhetnek a társadalmi különbségek is. Ezért ebben az állásfoglalásban nagyon fontosnak tartom annak ösztönzését, hogy a GDP mellett más fontos kritériumokat is meghatározzunk, amelyek világossá teszik, hogy mit jelent a jólét és mit kell tenni egy adott régióban.
Mi, a Zöldek/az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportjának tagjai nagyon büszkék vagyunk arra, hogy elértük, hogy ez, még ha óvatosan is, de szerepel az állásfoglalásban. Javasoljuk, hogy egy olyan kritérium legyen, amely alapján azt is megvizsgálják, hogy egy adott régió támogatható-e vagy sem. Ez egy egész más képet eredményezne.
Az állásfoglalás így igen egyértelműen egy "GDP-n túlmutató” kritérium mellett áll ki, és reméljük, hogy a Bizottságnál visszhangra talál ez az ösztönzés. Ez azt is jelenti, hogy végre eltávolodunk az egyoldalú fejlődéstől. Egy további bizottsági tanulmány - nevezetesen a "Régiók 2020-ban” című bizottsági tanulmány - azt mutatja, hogy az éghajlatváltozás riasztóan negatív hatást gyakorol a regionális fejlődésre. Ezért azt meg kell állítanunk. A tanulmány szerint, ha nem állítjuk meg az éghajlatváltozást, az Európai Unió lakossága egyharmadának el kell hagynia otthonát, mivel lakóhelyén nem talál majd állást vagy nem tud tovább ott lakni. Ez világossá teszi, hogy a regionális fejlődésnek három oldala van. Mindhárom oldalnak egyenlő súlyt kell kapnia a strukturális alapok jövőbeli reformjában és ezeket a támogatásoknál is figyelembe kell venni. Központi jelentőséggel bír a gazdasági, szociális és területi kohézió. Ez azt jelenti, hogy az ökológiai kérdések és kritériumok is fontos elemei a régiók fellendülésének.
Engedjék meg, hogy röviden még egy gondolatot fűzzek ehhez arról, amiről a képviselők itt már régóta beszélnek, nevezetesen annak a megszövegezéséről, hogy hogyan kezeljék az ESZA-t a teljes csomagon belül. Véleményem szerint a szóbeli módosítás szövegezése megfelelő, és elég szabad teret enged, ezért kérem, hogy támogassák.
Oldřich Vlasák
az ECR képviselőcsoport nevében. - (CS) Biztos urak, hölgyeim és uraim! A jövőbeli kohéziós politikáról szóló vitában valamennyien elsősorban saját érdekeinket védjük. Ezért nagyon nehéz lesz egy olyan ésszerű és józan konszenzust találni, amely mellett a lehető legtöbb képviselő kiáll. Véleményem szerint az első kulcskérdés, hogy milyen pénzügyi forrásokat kell biztosítanunk a kohéziós politika számára. Nekem személy szerint meggyőződésem, hogy a meglévő források többé-kevésbé elegendőek. A kohéziós politikának azonban az európai költségvetés egyik fő kiadási prioritásává kell válnia. Mivel az európai költségvetés korlátozott, a tagállamok pedig komoly államháztartási nehézségekkel küzdenek és nem tudnak több pénzt Brüsszel rendelkezésére bocsátani, azt is világosan meg kell állapítani, hogy hol lehet csökkentéseket bevezetni. Véleményem szerint ide tartoznak például a mezőgazdasági termelőknek szóló közvetlen kifizetések, a globalizációs alapnak szánt összegek vagy az európai intézmények igazgatási költségei.
A második kulcskérdés, hogy mit kell finanszíroznunk az európai alapokból. Az Európai Szociális Alapról szóló állásfoglalás-tervezetben sok minden szerepel a szegénység elleni küzdelemről, a szociális modell támogatásáról stb. Ez mind nagyon jó, de mindenekelőtt gazdaságunknak kell fellendülnie, az embereknek dolgozniuk kell, a vállalatoknak pedig termelniük kell és szolgáltatásokat kell nyújtaniuk. Ezért az európai alapoknak a beruházásokra, nem pedig a fogyasztásra kell irányulniuk. Az alapoknak lehetővé kell tenniük a modernizálást, amelyet a szubszidiaritás elvével összhangban az állam, a régiók, az önkormányzatok vagy a családok nem vállalhatnak magukra. A régiók és a tagállamok közötti egyenlőtlenségek csökkentésének továbbra is a kohéziós politika fő céljának kell maradnia. Ezért az egyetlen ésszerű kritérium a GDP szintje.
Képviselőcsoportom nevében azt mondhatom, hogy átfogó, egyszerű, rugalmas, túlzott bürokráciától mentes, valamint a beruházásokra és az intelligens növekedésre összpontosító kohéziós politikában vagyunk érdekeltek.
Gabriele Zimmer
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, szeretném felhívni a figyelmet az Európai Szociális Alappal (ESZA) kapcsolatosan már most megjelenő alapvető ellentmondásra. A Lisszaboni Szerződés azt ajánlja, hogy az ESZA elsősorban az aktív munkaerő-piaci politikára koncentráljon. Mi az Egységes Európai Baloldal/az Északi Zöld Baloldal Képviselőcsoportjában úgy gondoljuk, hogy a jövőben az ESZA-t szélesebb körben kell alkalmazni az általános szociálpolitikában, és ami a legfontosabb, hatékonyabban kell alkalmazni a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelemben.
Az Európai Szociális Alapnak a jövőben is az Európai Unió egészében kell hatékony szerepet játszania és nem csupán bizonyos régiókra kell összpontosítania. Véleményünk szerint azonban nagyobb figyelmet kell fordítani a régiók konkrét problémáira, ami a társfinanszírozási rátákon keresztül hatékonyabban megvalósítható. Az Európai Szociális Alap finanszírozásának legalább a jelenlegi szinten kell maradnia, és el kell érnie az Európai Unió bruttó költségvetésének legalább 1%-át. Ezt teljes mértékben elengedhetetlennek tartjuk.
Egy másik problémát is szeretnék kiemelni. A tervek szerint az eredményekre való fokozottabb összpontosítás természetesen az ESZA esetében is felveti a kérdést, hogy mely mérőszámok és mely teljesítménymutatók képezik majd az eredmények értékelésének alapját, és ez az előkészületekben végül mit jelent az egyes projekttámogatók számára. Ezek a támogatók ugyanis nem rendelkeznek kiegészítő kifizetéseket vagy visszafizetéseket lehetővé tevő tartalékokkal. Amennyiben az ESZA fennmaradása és hatékony szerepvállalása a cél, e kérdést előre tisztázni kell.
John Bufton
az EFD képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Azt javasolták, hogy a Bizottság 2013-at követően a regionális versenyképességi és foglalkoztatási célkitűzés finanszírozásának törlésével az Unió gazdaságilag leggyengébb térségeinek kivételével mindenhonnan vonja vissza a regionális fejlesztési finanszírozást.
Bár a konvergencia-célkitűzés alapján Wales számos területe részesül támogatásban, ami az ország gazdasági hiányosságait tükrözi, akár hét walesi régió is elveszítheti az európai uniós támogatást.
A Wales-nek juttatott jelenleg 280 millió GBP összegű európai finanszírozást visszavonhatják. A regionális versenyképességi program égisze alatt létrehozott számos projekt pénzügyi támogatása megszűnhet, ami kapcsolódó munkahelyek ezreit veszélyezteti.
Végtére is, gondolt a Bizottság arra, hogy kidolgoz egy hatásvizsgálatot az alapok csökkentésével járó társadalmi és gazdasági következmények felmérésére? Milyen átmeneti intézkedéseket javasolnak? Az euróövezet eladósodott országaira, köztük a Görögországra fordított kiadásokat szinte tétovázás nélkül elfogadták, amelyek három év alatt elérik az egy trillió eurót.
Wales-ben szintén magas a munkanélküliségi ráta, amelyre nagy hatással lesz, hogy az Egyesült Királyság kormánya a közeljövőben megnyirbálja a közszolgálatokat. Wales esetében további veszélyt jelenthet a strukturális támogatás nemzeti hatáskörbe való visszahelyezése, amely Nagy-Britannia esetében a támogatásra való jogosultság leértékelődésével járhat.
Az Egyesült Királyságra nettó befizetőként valószínűleg a legsúlyosabb pénzügyi teher hárul. A regionális versenyképesség és foglalkoztatás finanszírozására költött 55 milliárd euró a teljes európai uniós költségvetés mindössze 6%-a. Az Egyesült Királyság továbbra is egyre több pénzt önt Brüsszelbe, míg az egyetlen terület, ahonnan ennek az összegnek egy része - bár igen kis része - visszakerül, az a terület, amelyet a Bizottság meg akar szüntetni.
Ezért véleményem szerint természetesen a walesiek jobban járnának, ha az Egyesült Királyság kilépne az EU-ból. Ily módon milliárdokat takaríthatnánk meg, és mi diktálnánk egyedül, hogy hová kerüljenek az oly szükséges pénzügyi támogatások.
Pascale Gruny
(FR) Elnök úr, biztos urak, hölgyeim és uraim! Döntő pillanathoz érkeztünk az Európai Szociális Alap (ESZA) jövőjéről folytatott vitában. Egy olyan időszakban, amikor a foglalkoztatás minden országban és minden európai régióban első számú kérdéssé vált, büszke vagyok az ESZA jövőjével kapcsolatban a Parlament által a mai napon javasolt állásfoglalásra. Ez egy felelős, konkrét szöveg, amely kitárja a jövő felé vezető ajtókat. Térségeinknek most minden korábbinál nagyobb szükségük van a kohéziós politikára és ezáltal az európai strukturális alapok támogatására. Az ESZA 1957 óta létezik. Az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződés, a Római Szerződés hozta létre. Legitimitása nem kétséges.
Az ESZA jövőjével kapcsolatos álláspontom egyszerű és világos, amely három pontban foglalható össze.
Először is, az Európai Szociális Alapnak természetesen továbbra is a foglalkoztatásra, a szegénység elleni küzdelemre kell összpontosítania, méghozzá az emberek munkaerő-piaci integrációjával, nem pedig más eszközökkel. Jelenleg minden figyelmünket a foglalkoztatásra kell összpontosítanunk, és annak prioritást kell biztosítanunk. Meggyőződésem, hogy a foglalkoztatásba visszatérő ember egyúttal emberi méltóságát is visszanyeri.
Másodszor, a hatékony Európai Szociális Alapnak egyértelmű, gyakorlati szabályokra van szüksége, amelyek nem kedvetlenítik el a szereplőket. Ezért támogatom képviselőcsoportomat, amely az ESZA-val kapcsolatosan nagyobb láthatóságra, főképpen kihasználtságának javítására szólít fel. Képzeljék csak el, hogy a költségvetési juttatások néha felhasználás nélkül visszakerülnek az Európai Unióhoz, miközben a munkanélküliségi ráták még soha nem voltak ilyen magasak.
Harmadszor és egyben végezetül, olyan alapra van szükségünk, amely egy erős európai kohéziós politika szélesebb keretrendszerének részét képezi. Az ESZA-val kapcsolatos döntéseket a helyszínhez a lehető legközelebb kell meghozni. Biztos urak! Biztosítani tudnak bennünket arról, hogy az ESZA meg fog felelni ezeknek az elvárásoknak?
Pervenche Berès
(FR) Elnök úr, biztos úr! Köszönöm, hogy lehetőségünk nyílt erre a vitára, még mielőtt a Bizottság megtárgyalja ezeket a javaslatokat. Az Európai Unióban a foglalkoztatási helyzet, a szegénység, a gazdasági, pénzügyi és társadalmi válság, valamint a tagállamok költségvetését érintő, ezt követő megszorító intézkedések arra köteleznek bennünket, hogy európai szinten minden intézkedést meghozzunk a foglalkoztatás és a szociálpolitikák kérdése tekintetében, és hogy az Európai Szociális Alapot (ESZA) egy európai uniós gazdaságpolitikai eszköznek, európai uniós költségvetési eszköznek tekintsük, nem csupán a gazdasági, társadalmi és területi kohézió Szerződésben meghatározott célkitűzéseinek, hanem azon stratégia célkitűzéseinek elérése érdekében is, amelynek tervezetét az állam- és kormányfők a közelmúltban fogadták el, és amely kitér a foglalkoztatási ráta növelésére és a szegénység elleni küzdelemre.
Ebben az összefüggésben az ESZA felülvizsgálatának időszakában szeretnék néhány jelzést küldeni Andor biztos úr felé. Véleményünk szerint a régiók az európai közkiadások hatékony engedélyező szervei. Ez azonban nem jelenti, hogy a gazdaságpolitikai eszközöket a sürgető területi kohézióra kell korlátozni. A kohézióba a gazdasági és társadalmi kohézió is beletartozik. Le lehet bontani régiókra, de meg kell felelnie az Európai Unió valamennyi részére kiterjedő gazdasági és társadalmi célkitűzéseknek. Biztos úr, amikor felülvizsgálják ezeket a szabályokat, arra kérem önöket, hogy vegyék figyelembe a Globalizációs Alkalmazkodási Alap végrehajtásánál szerzett tapasztalatokat, amely esetében minden érintett munkavállalónál fennáll az egyedi elbánás és az egyénre szabás lehetősége, ami az Európai Szociális Alap esetében is hasznos lehet. Arra ösztönözném továbbá, hogy az Európa 2020 stratégiánk egyes célkitűzéseit is vegye figyelembe: foglalkoztathatóság, foglalkoztatás, szegénység elleni küzdelem, valamint kutatás és fejlesztés. A kutatás és fejlesztés bizonyára nagyon fontos a Galileo és más programok számára. Biztos úr! A szociális innovációban óriási kiaknázatlan lehetőségek rejlenek, és arra bíztatom, hogy az ESZA felhasználásával tárja fel ezeket az - ebben az esetben kétségtelenül némileg különböző - társfinanszírozási lehetőségeket. Teljes mértékben támogatom, amit Zimmer asszony mondott: a foglalkoztathatóság nem lehet az ESZA egyetlen célkitűzése. Ott van még a társadalmi kirekesztés kérdése, valamint a lakosság legkiszolgáltatottabb rétegei - csak hogy néhányat említsek: a fiatalok, a nők, a fogyatékossággal élők és a romák - figyelembevételének kérdése.
Végezetül, biztos úr, szeretnék egy szót szólni az ESZA alkalmazásának feltételeiről. Tudjuk, mindenki mondja: "Kafka van otthon is, Kafka van Brüsszelben is”. Az ESZA alkalmazására vonatkoznak olyan szabályok, amelyeket nagyon nehéz végrehajtani. Ezért gondolkodjunk el egyfajta geometrián, amely a közkiadások felhasználásának minőségétől függően régiónként változik. Ahol a régiók nyugodtan vállalhatják az engedélyező szervek szerepét, enyhítsünk az ellenőrzésen. Ahol igazgatási támogatásra van szükség, találjunk ki új mechanizmusokat. Végül a tagállamok költségvetésében fel nem használt pénzeszközök visszatérítése tekintetében arra ösztönzöm önöket, hogy fontolják meg e szabály eltörlését, mivel ez nem a foglalkoztatást és a társadalmi befogadást szolgáló Európai Szociális Alapok felhasználásának megfelelő módja.
Ramona Nicole Mănescu
(RO) A társadalmi integráció különösen fontos téma, amely jól illeszkedik a regionális politikába. Ahogy mindannyian tudjuk, jóval többről van szó, mint csupán munkahelyteremtésről.
Az Európai Szociális Alapról szóló állásfoglalás hangsúlyozza annak az EU 2020 stratégia célkitűzéseinek elérésében játszott szerepét. A regionális politika eszközei nélkül ez a stratégia sem nemzeti, sem regionális, sem pedig helyi szinten nem hajtható végre sikeresen. Következésképpen mindaddig, amíg a regionális politika és a szociálpolitika szorosan összefüggő politikát alkotnak és együttesen sikeresen működnek, úgy vélem, hogy semmilyen körülmények között nem hagyhatjuk jóvá az Európai Szociális Alap strukturális alapoktól való elválasztását.
Egy ilyen döntés elősegítené, hogy az alapokat ágazati alapon osszák szét, nem kívánatos precedenst teremtve ezzel.
Az Európai Szociális Alapnak továbbra is a strukturális alapok részét kell képeznie, különösen azért, mert ennek hatékonysága minden európai régióban bebizonyosodott, tekintettel arra, hogy ez most az Európai Regionális Fejlesztési Alap mellett a gazdasági válság elleni harcban kulcsfontosságú fegyvernek számít.
A társadalmi, gazdasági és területi kohézió elérése érdekében erős, megfelelő finanszírozási háttérrel rendelkező európai uniós regionális politikára van szükségünk. Ezért úgy gondolom, hogy a regionális szempontnak mind a felülvizsgált európai uniós költségvetés, mind pedig a jövőbeli költségvetés részeként továbbra is megfelelő helyet kell kapnia.
Minden olyan törekvést vissza kell utasítanunk, amely annak ismételten nemzeti hatáskörbe való visszautalására irányul. A regionális politika nem jótékonysági politika, hanem egy minden régióra kiterjedő európai uniós politika, amely előidézi a gazdasági növekedést, az innovációt és a versenyképességet, egy olyan eszköz, amely minden tagállam számára elérhető. Ha olyan megoldásokat akarunk, amelyek a jövőben is felmerülő igényeknek és realitásoknak megfelelő megoldásokat nyújtanak, ugyanazt a keretrendszert kell fenntartanunk. Ez alatt mind az alapelveket, mind pedig a felosztott összegeket értem.
Jean-Paul Besset
(FR) Elnök úr! Szeretném felhívni a figyelmüket, tisztelt kollégák, ezen állásfoglalás egyik aspektusára, amely számomra nem másodlagos, hanem központi jelentőségű, egy olyan pontra, amely a regionális kohéziós politikáknak teljes értelmet adhat. Arról van szó, hogy meg kell határozni, hogy az európai régiók fejlettségi állapotának legpontosabb mérésére melyik eszköz a legalkalmasabb, és hogy a legjobb döntéshozatalt támogató eszközzel kell rendelkeznünk, különösen az európai alapokból történő támogathatóságról való döntéshozatal esetében. Egy olyan politikai iránytűre van szükségünk, amely elvezet bennünket, idézem, a "területfejlesztés célirányos megközelítéséhez”, az integrált megközelítéshez. Milyen iránymutatásra kell alapoznunk regionális kohéziós politikáinkat? Ma csak egyetlen mutatóval, a bruttó nemzeti termék mutatójával rendelkezünk, amely kiváló mutató és kiváló eszköz a gazdasági növekedés és a jólét mérésére. A regionális fejlődéssel kapcsolatos kérdések azonban nem korlátozódnak a bruttó hazai termék növekedésére. Az emberek jólétét nem lehet csupán egy mutatóval vagy görbével kifejezni. Ellenkező esetben az a veszély fenyegetne bennünket, hogy végül egy olyan mutatóval állnánk szemben, amely nem nyújt mást, csak egy torz, részleges és egyoldalú képet. A régiók fenntartható fejlődésére irányuló célkitűzés - amely hangsúlyozom, közös célkitűzésünk - szempontjából helytálló regionális kohéziós politikák folytatásához a bruttó hazai termék mutatót más mérési eszközökkel is ki kell egészíteni, különösen a szociális és a környezetvédelmi területen. Képesnek kell lennünk a munkanélküliség, a bizonytalan foglalkoztatás, az oktatás, az egészségügy, a környezetminőség, a levegő- és vízminőség, az erőforrások védelme, az alapvető szolgáltatásokhoz való hozzáférés stb. szintjének a mérésére. Következésképpen mindent meg kell tennünk annak érdekében, hogy a bruttó hazai termék mellett egy sor szociális és környezeti mutatót határozzunk meg, amelyek lehetővé teszik a regionális kohéziós politikák számára, hogy olyan fejlődési irányt vegyenek, amely a fenntartható fejlődés három pillérén, a gazdasági, a társadalmi és a környezeti pilléren nyugszik.
Elie Hoarau
(FR) (A felszólalás elején a mikrofon ki volt kapcsolva) ... 27 tagállamában több mint 250 régió van. E régiók nem mindegyike homogén. Jelentős különbségek vannak közöttük a jólét, a fejlettség és az életszínvonal tekintetében. E különbségek csökkentése és a régiók versenyképesebbé tétele érdekében az Európai Unió szolidaritáson alapuló regionális kohéziós és konvergencia-politikát vezetett be, amelyet a következő megfelelő pénzügyi forrásokkal támogat: Európai Regionális Fejlesztési Alap, Európai Szociális Alap és a kohéziós alapok. Ugyanakkor az elért fejlődés ellenére illúzió lenne azt hinni, hogy ezek a különbségek 2013-ban vagy akár 2020-ban el fognak tűnni. Következésképpen tanácsos lenne, ha 2013 után is fennmaradnának a kohéziós politika elvei és az ahhoz kapcsolódó pénzügyi erőforrások. Természetesen ezt a regionális kohéziós és konvergencia-politikát más stratégiákkal, például az EU 2020 stratégiával párhuzamosan, azonban attól függetlenül kell folytatni. Biztosítanunk kell ugyanakkor azt is, hogy az EU 2020 stratégia egy meghatározott célkitűzésének régiós célkitűzéssé alakításának ürügyén ne sajátítson ki vagy nyeljen el egyetlen, a kohéziós politikára elkülönített alapot sem. A Parlamentnek nagyon oda kell figyelnie erre a kérdésre, mivel ez valamennyi régió, de különösen a lemaradó, nevezetesen a legkülső régiók számára létfontosságú.
Giancarlo Scottà
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! A jövőbeli regionális és kohéziós politikának összhangban kell lennie az Európa 2020 stratégia prioritásaival, ezért a fenntartható fejlődéssel, a társadalmi integrációval és a foglalkoztatással kapcsolatos célkitűzésekre kell összpontosulnia. Támogatnia kell az európai régiók tényleges fejlődését a közöttük lévő különbségek kiegyenlítésével, valamint a továbbra is területfejlesztési gondokkal küzdő, hátrányosabb helyzetben lévő területek sajátosságainak értékelésével.
A projekteknek figyelembe kell venniük a kevésbé fejlett, a válság által leginkább sújtott régiókat. Az új kihívásokkal, például az egyes területeken jellemző fokozott népsűrűséggel, míg más területeken, különösen a hegyvidéki területeken az elnéptelenedéssel, valamint az éghajlatváltozással olyan egyedi intézkedéseken keresztül kell foglalkozni, amelyek a helyi és a regionális részvételt erősítik. A többszintű megközelítésnek a helyi és a regionális hatóságok, valamint a civil társadalom bevonásával kell ösztönöznie a hátrányos helyzetű területek integrált fejlődését.
Arra ösztönzöm a Bizottságot, hogy vegye figyelembe minden régió sajátosságait, azaz a különböző fejlettségi szintek regionális dimenzióit, valamint a finanszírozott projektek hatékony és pontos végrehajtása érdekében egyszerűsítse az azokra vonatkozó irányítási és ellenőrzési folyamatokat.
Dimitar Stoyanov
(BG) Ez a téma különösen fontos számomra, mivel a hat bolgár régióból öt az Európai Unió 10 legszegényebb régiója között szerepel. Ennek oka, hogy azok, akik Bulgáriát az Európai Unióba vezették, elhitették a nemzettel, hogy amint Bulgária csatlakozik, milliárdos támogatás özönlik az országba az európai alapokból. Mindannyian tudjuk, hogy nem így történt. Az a néhány ember azt remélte, hogy saját embereit kulcspozícióba helyezi, hogy az európai alapok előirányzataiból jutalékot szedjenek maguknak. Most, hogy a bolgárok leszavazták őket, nincs senki, aki előrelépjen és elfoglalja helyüket, hogy segítsen Bulgáriának abban, hogy hatékonyan használja fel az európai alapokat. Hölgyeim és uraim! Ez egy kikényszerített csatlakozás, és Bulgária egy új ország. Nem mérheti magát Franciaországhoz, Németországhoz és többi alapító taghoz. Szükségünk van az önök know-how-jára, hogy az ezekhez az alapokhoz kapcsolódó politikák elérjék a célszemélyeket, és hogy valóban konvergencia-politikaként működjenek.
Markus Pieper
(DE) Elnök úr! A Parlament ma valamennyi képviselőcsoportot felölelő teljes egyetértést mutat. Erős kohéziós politikát és strukturális politikát akarunk Európa minden régiójában. Nem számít, hogy egy nettó befizetőről vagy a legszegényebb tagállamok egyikéről beszélünk; a strukturális politika az európai szolidaritás legerősebb kifejeződése marad. Segítjük a legszegényebb régiókat a szomszédjaihoz való felzárkózásban, de segítünk az erősebb régióknak is abban, hogy versenyképesek maradjanak. Európa azokon a területeken, mint például a környezetvédelem, az ipar és az energiaellátás, csak akkor lesz képes fenntartható módon fejlődni és globális piacokat meghódítani, ha a legjobb technológiákat tovább tudja fejleszteni.
E célkitűzések eléréséhez egyértelmű és tisztességes szabályokra van szükségünk. Ez azt jelenti, hogy a kohéziós politikának elsősorban továbbra is a legszegényebb régiókra kell összpontosítania. Minél alacsonyabb egy régió bruttó hazai terméke (GDP-je), annál több segítséget kell kapnia tőlünk. Bárki, aki megkérdőjelezi a GDP mutatóként való alkalmazását, mint például a Zöldek és sajnos néhányan a Liberálisok és a Szocialisták közül, az európai szolidaritás gyökereit támadja. A GDP garantálja, hogy a szociális erőt, az oktatást és az álláslehetőségeket teljes mértékben figyelembe vegyék. A szegény régiók ezeket gyakran nem tudják megfelelő szinten nyújtani, és a környezetvédelem terén is inkább vesztesként kerülnek ki. Ezért a GDP-nek a regionális politika megbízható mutatójának kell maradnia.
A regionális politikában a helyi hatóságokra és a szövetségi államokra kell támaszkodnunk. Az Európa 2020 stratégiát a közös programkidolgozások, a közös ügyvitel és a regionális társfinanszírozás kipróbált elve alapján kívánjuk végrehajtani. Ezért nem szabad megengedni, hogy a foglalkoztatással, az éghajlatvédelemmel és az energiával kapcsolatos független európai uniós alapok iránti követelések valóvá váljanak. Ha a regionális politikát egy erősebb ágazati politikával váltjuk fel, azzal csak az új európai uniós ügynökségek fognak nyerni, helyi hatóságaink és szövetségi államaink pedig csupán nézők lesznek a regionális politikában és a kohéziós politikában.
Nagyon örülök, hogy az Európai Parlament egyértelműen a régiók mellett foglalt állást. Ennek az európai gondolat elfogadásához van köze. Ezt az elfogadást nem tudjuk kikényszeríteni. Az elfogadásnak a regionális politikában is alulról kell kiépülnie.
Alejandro Cercas
(ES) Elnök úr! Az elkövetkezendő néhány hónapban tárgyalnunk és határoznunk kell a strukturális alapok jövőbeli felépítéséről, mivel ezek az alapok elengedhetetlenek a válságból való kilábaláshoz és az Európa 2020 stratégia megvalósításához.
Véleményem szerint, ha eljön az ideje, tanulnunk kell a tapasztalatokból és két döntést kell támogatnunk: az Európai Szociális Alap (ESZA) Kohéziós Alapra és kohéziós politikára alkalmazandó alapvető szabályok keretén belüli fenntartására irányuló döntést, ugyanakkor az ESZA célkitűzéseinek, szabályainak és költségvetésének torzítás nélküli fenntartására irányuló döntést.
Miért? Azért, hölgyeim és uraim, mert az ESZA-nak továbbra is biztosítania kell a képzést, valamint fel kell készítenie a munkavállalókat a munkaerőpiacra való belépésre és a társadalmi kohézióra, mivel ezért hozták létre.
Szükségünk van rá most, és szükségünk lesz az elkövetkezendő néhány évben is rá, és nem csak az utak építéséhez. Azért, mert Európa legfőbb vagyona a lakossága, és ha az EU szerepet kíván játszani és fenn akarja tartani szociális modelljét, folytatnia kell a lakosság képzését. Erőforrásainkat nem tudjuk jobban kihasználni annál, mintha arra használjuk őket, amiért létrejöttek. Ezt azonban egy általános struktúrán belül kell megtenni, a területi kohéziós politikán belüli szinergiák kiegyensúlyozott kihasználásával.
Marian Harkin
Elnök úr, az EUMSz. 4. cikke felsorolja az Unió és a tagállamok között megosztott hatásköröket. A belső piac után a szociális politika következik a listán, majd azt követi a gazdasági, társadalmi és területi kohézió. Ez a Szerződés prioritásait jelöli.
Ebből következően a 9. cikk egyértelműen kimondja, hogy politikái és tevékenységei meghatározása és végrehajtása során az Unió figyelembe veszi a foglalkoztatás magas szintjének előmozdítására, a megfelelő szociális biztonság biztosítására, a társadalmi kirekesztés elleni küzdelemre, valamint az oktatás, a képzés és az emberi egészség védelmének magas szintjére vonatkozó követelményeket. Ezt a kérdést a Szociális Alap jövőjéről szóló állásfoglalásunk 10. cikke hangsúlyozza, és ez számomra alapvető fontosságú.
Ez biztosítja keretrendszerünket. Egyetértek azokkal a felszólalókkal, akik amellett érveltek, hogy az összes európai politika és a strukturális alapok közötti szinergiák létrehozása érdekében egy keretrendszerre van szükségünk. Ezeknek valójában hajtóerőként kell működniük, ami segít bennünket az EU 2020 célkitűzéseinek elérésében.
Egyetértek továbbá Andor biztos úrral, amikor azt mondja, hogy az európai uniós polgárok eredményeken alapuló végrehajtási rendszereket várnak. Erős érv szól amellett is, hogy ezen alapok esetében nagyobb láthatóságra és sürgős egyszerűsítésre van szükség.
Rendszeresen beszélgetek az ezen alapokhoz hozzáféréssel rendelkező önkéntes, közösségi és más csoportokkal. Komoly gondjaik vannak az igazgatási szintekkel és a túlzott bürokráciával, amivel szembesülnek. Ez azonban nem csupán a szokásos túlzott bürokrácia: a szabályok és az előírások értelmezése tekintetében is bizonytalanság uralkodik.
A bizottságban és a plenáris ülésen újra és újra megtárgyaltuk az egyszerűsítés kérdését, és eddig még semmilyen javulás nem történt. A szabályokkal és az előírásokkal kapcsolatban egyik képviselőtársam a közelmúltban azt kérdezte tőlem, hogy miért ragaszkodnak annyira ahhoz, hogy "minden mozgó alkatrészbe homokot öntsenek”. Ennek figyelembevételével valóban foglalkozni kell ezzel a kérdéssel. Talán ez alkalommal sikerrel járunk.
Végül szeretném ismét hangsúlyozni és leszögezni, hogy a 9. cikk, illetve a "szociális záradék” valamennyi politikai döntésünket áthatja, mert az valóban az EU kohéziójához vezet.
François Alfonsi
(FR) Elnök úr! Szeretném mindenekelőtt kifejezni a regionális fejlesztési politika melletti elkötelezettségünket. Véleményünk szerint a régió az európai gazdaságpolitikák strukturálásához megfelelő szint. Tulajdonképpen természetes képessége van arra, hogy ellenálljon a globalizációnak, következésképpen fenntartsa a foglalkoztatást és biztosítsa annak igazságos elosztását Európa-szerte. Másrészről úgy véljük, hogy a területi kohéziós politikának hosszú távon a jövő részét kell képeznie. A GDP 75%-ában meghatározott küszöbértéket természetesen megújítják 2014-ben. Azonban valóban úgy gondoljuk, hogy ha a legszegényebb régiók a jövőben átlépik a 75%-os küszöbértéket, az európai területi kohézió befejeződött? A legszegényebbek esetében a 75% és a leggazdagabbak esetében a 150% vagy afeletti érték közötti különbség - kétszer akkora - a területi kohézió szempontjából valóban az európai célkitűzések teljesítésének tekinthető? Ezért az európai kohéziós politika tekintetében hosszú távra kell terveznünk. A 90%-os küszöbérték tűnik számomra olyan célkitűzésnek, amelyet ma meghatározhatunk, miközben egyértelműen előnyben kell részesítenünk a még mindig 75% alatt állókat. Végezetül, ami e politika prioritásait illeti, sokan beszéltek a társadalmi kohézióról, különösen az Európai Szociális Alapon (ESZA) keresztül megvalósuló társadalmi kohézióról, a globális felmelegedés elleni küzdelemről és a határokon átnyúló területi együttműködésről, amely szintén a Bizottság egyik prioritása, úgyhogy nem beszélnék erről a kérdésről. Európa sokféleségének előmozdítására szeretnék inkább összpontosítani. Ez a sokféleség elsősorban a régiók és a kulturális örökségük szintjén fejeződik ki, ez pedig egy olyan vagyon, amelyet a regionális fejlesztési politika figyelembe fog venni és előtérbe fog helyezni.
Kay Swinburne
Elnök úr! A Parlament Pénzügyi, Gazdasági és Szociális Válsággal Foglalkozó Különbizottsága arra a következtetésre jutott, hogy a gazdasági fellendülést segítő kulcsfontosságú eszközök egyikének az EU valamennyi régiójában a kohéziós finanszírozásnak kell lennie.
Hazám, Wales jelenleg kohéziós finanszírozásban részesül. Tekintettel arra, hogy e régió magánszektorát milyen komolyan érintette a gazdasági recesszió, én és sokan mások is felismertük, hogy ezek az alapok milyen értéket képviselnek a gazdaság esetleges átalakításában.
Az alapokat természetesen fenntartható projektekben kell jó célra felhasználni, és remélhetőleg számos kkv részesedik azokból közvetlenül és közvetve annak érdekében, hogy a befektetés megtérülését ezekben a régiókban jövőbeni beruházási programokban hasznosítsák.
A kohéziós finanszírozás hivatott Európa-szerte a gazdasági növekedés ösztönzési mechanizmusaként szolgálni, amelynek határozott célja a gazdaságunk gerincét képező kkv-k és vállalkozók támogatása. A beruházást, nem pedig a kiadást kell célul kitűzni, legyen szó a 2013 előtti vagy utáni időszakról.
Charalampos Angourakis
(EL) Elnök úr! Az Európai Unió úgynevezett kohéziós politikájáról szóló vita nem hangsúlyozott olyan alapvető jellemzőket, mint például a következők: először is azt a tényt, hogy egyetlen európai uniós kohéziós politika sem tudja felszámolni a kizárólag a tőke utáni profitszerzés alapján működő kapitalista termelési mód által okozott növekedési egyenlőtlenségeket. Másodszor azt a tényt, hogy az Európai Unió által a régiók rendelkezésére bocsátott pénzt nem az alapvető szükségletek kielégítésére, hanem a tőke által igényelt projektekre szánják. Harmadszor azt a tényt, hogy az erőforrások megnyirbálásáról szóló vita kapitalista nagyvállalatok érdekeit szolgálja, és negyedszer azt a tényt, hogy a jövőbeli kohéziós politikára vonatkozó tőketervek a kapitalista átszervezések felgyorsítását és a nem alulról építkező EU 2020 stratégiát szolgálják, amit a Kapodistrias- és a Kallikratis-terv alapján Görögországban is alkalmaztak az állam megreformálására.
Így véleményem szerint e kérdésben úgy tűnik, hogy egyedül a termelési eszközök szocializációja képes a probléma megoldására és arra, hogy valódi kohéziót teremtsen kontinensünkön.
Juozas Imbrasas
(LT) Mindannyian jól tudjuk, hogy az Európai Unió kohéziós politikájának célja az EU tagállamai és régiói közötti fejlettségbeli egyenlőtlenségek csökkentése. Fel szeretném azonban hívni a figyelmüket, hogy a végrehajtás során e nagyléptékű regionális politikai programnak valamennyi európai régióra ki kell terjednie, és egyetértek azzal a véleménnyel, hogy ezt a politikát nem szabad nemzeti hatáskörbe vonni. Biztosítanunk kell a stabil és fenntartható gazdasági növekedést és a munkahelyteremtést. A társadalmi, gazdasági és területi kohézió alapja az erős és megfelelően finanszírozott regionális politika.
Ahogy mindig (miként korábban is), nagyobb figyelmet kell szentelni a lemaradó régióknak. Örvendetes, hogy a következő programozási időszakra már vannak tervek a városi és a külvárosi projektek végrehajtásához szükséges beruházások pénzügyi forrásainak elkülönítésére anélkül, hogy csökkenteni kellene a vidékfejlesztés finanszírozását, mert a városok pozitív hatást gyakorolnak a környezetükben fekvő vidéki területek gazdaságára.
Ebben az esetben a tárgyalások legfontosabb szempontjainak a következőknek kell lenniük: az EU kohéziós politikájának hatóköre, a célkitűzések érvényessége, a 2020-as stratégiával való kapcsolat, valamint az uniós kohéziós politika végrehajtásának és folyamatai egyszerűsítésének lehetőségei.
Angelika Werthmann
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim! A strukturális alapok és a Kohéziós Alap az EU regionális politikájának finanszírozási eszközei, amelyek célja, hogy áthidalják a régiók közötti fejlettségbeli különbségeket és előmozdítsák a regionális kohéziót.
A kohéziós politikánk előtt álló jövőbeli kihívások, például a globalizáció, a demográfiai változások, az éghajlatváltozás és az energiaellátás igen összetett kölcsönhatásban vannak egymással. Figyelembe véve, hogy erőforrásaink korlátozottak, kulcsfontosságú prioritásainkra kell összpontosítanunk, és erőteljesebben kell a különböző politikák közötti szinergiák után kutatnunk. A 2013 utáni kohéziós politika tekintetében támogatom az egyszerű, tisztességes és átlátható átmeneti rendszer iránti igényt. A politika átalakítása attól függ, hogy minden érdekelt fél - a régiók, a tagállamok és az EU - olyan helyzetben van-e, amelyben gyorsan reagálni tud ezekre az új kihívásokra.
Csaba Őry
(HU) Most, hogy a 2020-as stratégia kapcsán az egyes részpolitikák, az egyes eldöntött irányok egy-egy gyakorlatiasabb megvalósítás felé haladnak, konstatálnunk kell azt, hogy igazából ezeknek finanszírozásáról, pénzügyi hátteréről még semmit nem tudunk. Nem véletlen tehát, hogy most, amikor a kohéziós politika fontosságát és szükségességét hangsúlyozzuk, akkor bizonyos értelemben szeretnénk letenni a voksunkat majd a most kezdődő költségvetési vitákban is arról, hogy itt egy olyan közös európai politikáról van szó, amelynek a megerősítése és nem a szétszabdalása lenne a cél.
Abban nincs kérdés, és ezt sokak hangoztatták, hogy az egyik legfontosabb prioritás az új munkahelyek létrehozása, a foglalkoztatás növelése, ugyanakkor tudjuk azt is, hogy strukturális feszültségek jellemzik Európa munkaerőpiacait. Ahol van munkahely, ott sokszor nincs megfelelő tudással vagy megfelelő képességgel rendelkező ember, máshol pedig jól képzett emberek munkanélküliek azért, mert nincsenek megfelelő munkahelyek. Ebben a folyamatban nyilvánvalóan az Európai Szociális Alapnak kiemelkedő jelentősége van. Itt ezeket a különbözőségeket kiegyenlíteni, közelíteni egymáshoz éppen ezeknek a politikáknak a feladata.
Itt nem nagy projektekről van szó. Itt kisebb projektekről van szó, rugalmasabb alkalmazkodásról. Nyilvánvaló tehát, hogy miközben elfogadjuk és támogatjuk mi magunk is azt az elképzelést, hogy egységes politikára, a szinergiák hasznosítására van szükség a kohéziós politika területén, ugyanakkor szeretném hangsúlyozni, hogy a Szociális Alap tekintetében több rugalmasságra, kevesebb szabályra, több transzparenciára van szükség. Ilyen értelemben tehát külön szabályok kell hogy vonatkozzanak a Szociális Alapra, és külön üdvözlöm biztos úrnak azt a kijelentését, hogy eredménycentrikus értékelést akar bevezetni, hiszen a legnagyobb probléma nagyon gyakran éppen az - és az erodálja a tekintélyét ezeknek a politikáknak -, ha nem látjuk azt, hogy milyen eredményt érünk el azzal, hogy pénzeket költünk el bizonyos irányokba.
Georgios Stavrakakis
Elnök úr! Biztos vagyok abban, hogy Hahn biztos urat nem kell meggyőzni arról, hogy a kohéziós politika az EU egyik legsikeresebb politikája, amelynek eredményei polgárok millióinak életét befolyásolták, bárhol is éljenek Európában. Biztos vagyok abban, hogy Andor biztos urat nem kell meggyőzni a kohéziós politika szociálpolitikai oldalának sikeres végrehajtásáról, ami az Európai Szociális Alap és az Európai Regionális Fejlesztési Alap erős szinergiájának köszönhető. A vidékfejlesztési és a halászati európai uniós alapokkal foglalkozó két másik biztost sem kell meggyőzni arról, hogy ezek most más alapokkal együtt hatékonyabban működnek, mint korábban önmagukban.
Azok közé tartozom, akik azt várják, hogy a következő időszakban a határozott kohéziós politika és az összes többi alap közötti még erősebb szinergiákra irányuló javaslatokkal kell előállnunk annak alapján, hogy ezek együttesen jobb eredményeket hozhatnak, mint külön-külön. Számomra értehetetlen okból kifolyólag azonban a Bizottságon belül vannak olyan hangok, amelyek ágazati eszközökre irányuló megközelítésre szólítanak fel, figyelmen kívül hagyva (véleményem szerint) a valós körülményeket.
Összefoglalva, amit állásfoglalásunkban állítunk - amelyet nagyon remélem és hiszem, hogy még ma igen nagy többséggel elfogadnak -, nem csak e Ház, hanem a tagállamok, mind a 271 európai régió és a több ezer helyi hatóság többsége is támogat.
Véleményem szerint, ha a Bizottság az európai uniós források ágazativá tételének útját követi, egy olyan egyedi és ellentmondásos helyzet áll elő, amelyben a Bizottság lesz az egyik oldalon és mindenki más - a Parlament, a Tanács és a régiók - a másikon.
Az elkövetkezendő hetekben az az oldal, amely azt hiszi, hogy a jövőbeli európai uniós politikákat egy integrált tervezési, végrehajtási és megvalósítási megközelítés fedné le a legjobban, komoly harcba száll azzal az oldallal, amely azt képzeli, hogy az európai források ágazativá tétele a helyes út. Biztosak lehetnek abban, hogy ez utóbbi szemben fogja találni magát ezzel a képviselőcsoporttal, mivel Európa számára nem ez a helyes út.
Riikka Manner
(FI) Elnök úr, biztos urak! A kohéziós politika nem egyszerűen szolidaritás kérdése: részben eszközként szolgál ahhoz, hogy Európa egésze számára hozzáadott értéket teremtsünk.
Régiónkban például nagy szakértelem és természeti erőforrásokon alapuló igen komoly lehetőség áll rendelkezésre. Ezeket az Európa 2020 stratégiához is szorosan kapcsolódó célkitűzéseket csak hatékony, egész Európára kiterjedő és a 2014-ben kezdődő időszakra vonatkozó európai költségvetésben megfelelő pénzeszközökkel rendelkező kohéziós politika révén érhetjük el.
A következő pénzügyi időszakban fontos lesz, hogy továbbra is megpróbáljuk kiegyenlíteni a GDP vonatkozásában az országok között fennálló különbségeket. Ezenkívül teljes mértékben elengedhetetlen a jelenlegi 2. célkitűzés alá tartozó régiók és az előttük álló kihívások figyelembevétele. Ezenkívül a 174. cikkel kapcsolatosan a következőkre hívom fel a figyelmüket, biztos urak: a kohéziós politika következő időszakában finanszírozási szempontból a gyéren lakott régiókat, a hegyvidéki területeket és a szigeteket is figyelembe kell venni, ahogy ez eddig is sikeresen történt.
Végül szeretném kifejezni hálámat, hogy részt vehettem ebben az igen fontos vitában.
Konrad Szymański
(PL) Elnök úr! Úgy gondolom, hogy az ennyire stratégiai fontosságú változások tervezése során nagyon oda kell figyelnünk a múltbeli tapasztalatokra. Ezek a tapasztalatok azt mutatják, hogy ahol komoly infrastrukturális beruházásokra és elsősorban a GDP-re vonatkozó kritériummal összhangban költöttek el pénzt, a ráfordítás az egész Európai Unió számára, mind az európai alapokhoz nettó befizetőként hozzájáruló, mind pedig a nettó kedvezményezett tagállamok számára előnyös volt. Az infrastruktúra kiépítettségének szintjében tapasztalható egyenlőtlenségek csökkentésének felgyorsítása erősítette a közös piacot és megkönnyítette a beruházásokat, amelyek továbbra is főként a nettó befizetőktől a nettó kedvezményezettek felé áramlanak. Ez egyértelműen európai hozzáadott értéket jelentett, amelyről ma oly sok szó esett.
Ezért aggodalommal tekintek arra a helyzetre, amelyben a kohéziós politika reformját tervezzük és ezen alapok elosztási rendszerére vonatkozóan új kritériumokat - nagyon homályos társadalmi és ökológiai kritériumokat - határozunk meg. Ennek a pénznek továbbra is a mérhető kritériumok szerint meghatározott legszegényebb régiók javát kell szolgálnia, különösen a szigorú infrastrukturális célkitűzések elérése tekintetében.
Nikolaos Chountis
(EL) Elnök úr, biztos urak, hölgyeim és uraim! Mindannyian tudjuk, hogy az Európai Szociális Alap célja a jólét terén tapasztalható szakadék szűkítése, valamint a gazdasági és társadalmi kohézió előmozdítása. Ma, a szegénység elleni küzdelem évében azonban Európában recesszió van, munkanélküliséggel küzdünk, vállalkozások zárnak be, ezért e célkitűzés elérése függőben van.
Biztos urak! Véleményem szerint ezért azonnal felül kell vizsgálnunk az európai alapok, köztük az Európai Szociális Alap prioritásait. Szeretném azonban azt mondani önöknek, biztos urak, hogy látjuk gazdaságpolitikájuk abszurditásait és ellentmondásait. Más szóval önök - a Bizottság, az IMF és az Európai Központi Bank - siralmas memorandumot kényszerítettek Görögországra, amely csökkenti az állami kiadásokat, csökkenti a béreket, csökkenti a jövedelmeket; ugyanakkor a Bizottsághoz intézett kérdésemre, amely arról szólt, hogy Görögország esetében miért késik a közösségi pénzeszközök felhasználása, a következő volt a válasz: a költségvetés elégtelen likviditása; más szóval politikai memorandumának az összefoglalása.
Meg tudná magyarázni nekünk, biztos úr, Görögország hogyan növelhetné a felhasználást? Nincs abszurditás, ellentmondás az önök gazdaságpolitikájában?
Jaroslav Paška
(SK) A jelenlegi állás szerint a 2007 és 2013 közötti időszakban költségvetésünk közel egyharmadát az EU kohéziós politikájára költjük.
Néhány új javaslat szerint e költségvetés egy részét 2013 után az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek megvalósítására irányítanák át. A Régiók Bizottságában azonban a városok és a régiók képviselői óvnak bennünket attól, hogy a regionális politikához való hozzájárulásokat jelentős mértékben csökkentsük. Véleményem szerint tárgyilagos érveikre igen komolyan oda kell figyelnünk. Egyértelműnek tartjuk például, hogy továbbra is támogatnunk kell ezeket a régiókat, amelyek jelenleg a bruttó hazai termék tekintetében még az európai uniós átlag 75%-át sem érik el. A részükre felosztott pénzügyi forrásokat azonban elsősorban főként az alapvető infrastruktúra kiépítésére, az emberi erőforrások, illetve a foglalkoztatás támogatására, a tudomány, a kutatás és az innováció terén eszközölt beruházások növelésére és a környezetbarát növekedés céljára kell felhasználni. Törekednünk kell továbbá a regionális és a helyi struktúrák közötti kapcsolatok javítására és a bürokratikus terhek csökkentésére. Egy ilyenfajta jól átgondolt, kiegyensúlyozott regionális politika révén talán elősegíthetjük, hogy az új Európa 2020 stratégia valóban sikeres legyen.
Diane Dodds
Elnök úr! Egy olyan időszakban, amikor a tagállamok csökkentik a közkiadásokat, az Egyesült Királyságban kormányunk a munka kifizetődőbbé tétele érdekében az ellátórendszerek felülvizsgálatára törekszik.
Ebben az összefüggésben ezért úgy gondolom, hogy az olyan alapoknak, mint például az ESZA, alapvető szerepet kell játszaniuk a nehezen elérhető és alacsonyan képzett emberek foglalkoztatásának biztosításában.
Észak-Írország az ESZA részéről jelentős finanszírozásban részesül, amelyet a Munkaügyi és Képzési Minisztérium felügyel, és megjegyzem, hogy a Lordok Háza által az ESZA-val kapcsolatban folytatott közelmúltbeli vizsgálat során megállapították, hogy az ESZA továbbra is jelentősen hozzájárul az észak-írországi gazdasági növekedés támogatásához, amelynek célja egy magasan képzett és rugalmas munkaerővel rendelkező, tudásalapú gazdaság létrehozása.
Ezért alapvető fontosságú, hogy a jövőbeli ESZA-projektekkel és a számukra kiutalt pénzeszközökkel olyan hazai rendszerekkel összefüggésben lehessen számolni, amelyek közül sok hasonló célokat tűzött ki. Ez az egyesített és célzott gondolkozás csak előnyökkel járhat. A regionális rugalmasság az ESZA sikeres működéséhez rendkívül fontos.
Véleményem szerint 2013 után az ESZA korlátozott erőforrásait továbbra is a legnehezebben elérhető és a legkevésbé képzett emberek munkába vagy ismételt munkába állításának a képzéshez és a továbbképzéshez való hozzáférésen keresztül történő elősegítésére kell irányítani.
Erminia Mazzoni
(IT) Elnök úr! Ez az állásfoglalás alapvető fontosságú, mivel a szükséges innováció és a kohéziós politika alapelveinek tiszteletben tartása közötti egyensúly megteremtésével a 2020-as válságellenes politika kialakításával kapcsolatos megújítás iránti fontos igénnyel foglalkozik. Ez az európai integráció alappillére és annak is kell maradnia. A tagállamok közötti különbségek csökkentésének, ugyanakkor a regionális identitás erősítésének eszközeként továbbra is alapvető szerepet kell játszania.
Ezért a kohéziós politika szerkezetétől, valamint a többszintű irányítás, a partnerség és az integrált megközelítés mint alapvető elvek megerősített értékétől és fontosságától függetlenül ezen állásfoglalás megerősíti a GDP - amelynek továbbra is a támogathatóságot meghatározó egyetlen kritériumnak kell maradnia - új és ésszerűbb, csupán az elemzést és az értékelést szolgáló mutatókkal való kombinálásának előnyeit, annak szükségességét, hogy az Európai Szociális Alapra vonatkozóan új szabályokat kell megállapítani, amelyeknek azonban a kohéziós politikával kapcsolatos általános rendelkezésekre vonatkozó szabályozás alá kell tartozniuk, valamint annak szükségességét, hogy egyszerűsíteni kell az eljárásokat és a pénzügyi konstrukciók alkalmazását, ahogy Hahn biztos úr is említette.
Tulajdonképpen Hahn biztos úr felszólalására hivatkozom, különösen arra a pontra, amikor a kohéziós politikával összefüggésben a Stabilitási Paktum fenntartásának fontosságát említette. Ez mind szép és jó, de e cél eléréséhez el kell törölni vagy módosítani kell azt a szerencsétlen megállapodást, amely kiköti, hogy a beruházási kiadásokat a Stabilitási Paktum paramétereinek keretében kell kiszámítani, mivel ez azt jelenti, mintha egyrészt magasabb beruházási kiadásokat kérnénk, másrészt annak csökkentésével büntetnénk azt.
Az Európai Unió előtt komoly kihívások állnak: foglalkoztatás, növekedés, fejlődés és versenyképesség. Ezek az európai stratégia célkitűzései, amelyek intelligens, fenntartható és befogadó növekedést írnak elő. Ahogy többen említették, ezek csak akkor érhetők el, ha a jövőbeli európai pénzügyi keret figyelembe veszi a regionális politika fontosságát annak érdekében, hogy valódi gazdasági, társadalmi és területi kohézió jöjjön létre, és ha a korlátozott források ellenére képes megfelelő finanszírozást garantálni egy olyan politika folytatásával, amelynek céljait a prioritásoknak megfelelően határozzák meg, és amelyet az eredmények alapján értékelnek.
Victor Boştinaru
(RO) A kohéziós politika eddig sikeres eszköznek bizonyult a tagállamok közötti egyenlőtlenségek csökkentésében és a szolidaritás kinyilvánításában, amely Európai Uniónk számára alapvető érték. Az egyenlőtlenségeket azonban nem csak az Európai Unió miatt kell feltétlenül csökkenteni, hanem az egyes polgárok és régiók miatt is, amelyeknek nem csak humán erőforrásokra, hanem elegendő pénzügyi forrásokra is szükségük van.
A jelenlegi kohéziós politika tökéletesítésre szorul, anélkül, hogy jelentősebb módosításokra lenne szükség. Mindenekelőtt el kell utasítanunk a kohéziós politika nemzeti hatáskörbe való visszautalását és alulfinanszírozását. Ebben a helyzetben, amikor gazdag és kevésbé gazdag tagállamokat sújt a gazdasági válság, a kohéziós politikára elkülönített költségvetés csökkentése egyenértékű lenne az elmúlt évek sikereinek és az egyenlőtlenségek csökkentésének a veszélyeztetésével, amelyeknek leküzdésére eddig törekedtünk.
Ezért egyetértek José Manuel Durão Barroso elnök úr véleményével, hogy a kohéziós politikára elkülönített költségvetésnek a jövőben legalább a mostanival megegyezőnek kell lennie. Máskülönben ezek csak szép szavak maradnak, és magát az európai projektet ássuk alá.
Ivars Godmanis
Elnök úr! Az állásfoglalás stratégiailag nagyon jól megfogalmazott. Támogatnunk kell. Meg kell azonban találnunk, hogy most hol vannak problémák. Szeretném hangsúlyozni a biztos úr felé, hogy szeptember 1-jén a Szociális Alap felhasználási rátája mindössze 18%-os volt, amely a fele az előző évi időszakénak, azaz kétszer rosszabb annál.
17 tagállam nem éri el a 18%-ot. Némelyek a Szociális Alap tekintetében megakadtak a 10%-os vagy a 11%-os felhasználásnál. Erre vonatkozóan nincs kialakult minta: a legnagyobb deficittel rendelkező országok nem a legrosszabb felhasználási rátákat mutatják. Tény azonban, hogy egyes országok 2010-ben megrekedtek a 10%-nál.
A Bizottságnak tisztáznia kell a helyzetet. Ha megnézzük a többi alapot - a Regionális Alapot és a Kohéziós Alapot -, a helyzet ott sem jobb. Az általános felhasználási ráta 17,95%. A tagállamok 60%-ánál a felhasználás ennél alacsonyabb. Néhányuk esetében az adatok ennek még a harmadát sem érik el.
A Tanács a 2011-re vonatkozó költségvetési tervezet szerint a finanszírozást kevesebb, mint 1 000 millió euróra csökkentette, mivel a tagállamoknak nincs egyértelmű elképzelésük a kötelezettségeik teljesítéséről. Mi a Költségvetési Bizottságban támogattuk a Regionális Fejlesztési Bizottság kérését, hogy a költségvetési tervezetben helyre kell állítani a finanszírozást. Kérdés, hogy lesz-e lehetőség e pénzeszközök felhasználására. Ha nem, nincs értelme, hogy fényes jövőről beszéljünk.
Roberts Zīle
(LV) Köszönöm, elnök úr. Biztos úr! Úgy gondolom, hogy a regionális politikáért felelős korábbi biztos, Hübner asszony által elkészített tervezet is kiegyensúlyozott és tulajdonképpen megfelelő. Szerintem mindannyian tudjuk, hogy a válság számos, nettó befizető tagállamot kihívás elé állított, amelynek következtében a rendelkezésre álló pénzeszközök tekintetében nagy nyomás nehezedik a következő pénzügyi tervre. Ilyen körülmények között egy olyan jelentős tétel, mint a kohéziós politika, szintén rendkívül fontos. Mindannyiunk számára fontos, hogy ne zavarodjunk össze, hanem legyünk egy kicsit konzervatívabbak, és ne engedjünk a kohéziós politika két alapelvéből, nevezetesen abból, hogy ez egy független politika, amelynek fő célja most és a jövőben is a kevésbé fejlett régiók és az Európai Unió többi része közötti fejlettségi különbségek kiegyenlítése, és másodszor abból, hogy a vásárlóerő-paritáson számolt egy főre jutó bruttó hazai termék a fő kritérium. Ha figyelmen kívül hagyjuk ezeket az alapelveket, minden más vita (például, hogy hogyan lehet jobban összeegyeztetni a kohéziós politikát az Európai Unió 2020-as célkitűzéseinek elérésével) semmire sem vezet, még a kohéziós politikával összefüggésben az EU 2020 stratégiával sem. Köszönöm.
Thomas Mann
(DE) Elnök úr, nem kis dolgokról beszélünk itt. A 2007 és 2013 közötti időszakra 75 milliárd euró áll az Európai Szociális Alap (ESZA) rendelkezésére, és ez az összeg az európai uniós költségvetés közel 8%-a. Mivel Brüsszel az ESZA számára csak akkor biztosít pénzt, ha a tagállamok kötelezettséget vállalnak a társfinanszírozásra, ez azt jelenti, hogy több és jobb munkahely megteremtésére mintegy 150 milliárd euró fog rendelkezésre állni. Szerencsére az ESZA-ból származó pénzeszközöket nem szükségtelen tanulmányok finanszírozására fordítják, hanem közvetlenül azokhoz az emberekhez kerül, akiknek erre szükségük van. Ez teszi azt annyira értékessé, ez teszi azt hozzáférhetővé például a tartósan munkanélküliek számára, a bevándorlók számára, olyan fiatalok számára, akik a hiányzó iskolai végzettséget utólag meg tudják szerezni, gyakornokok és átképzésben részesülők tízezrei számára, munkavállalók számára, akik továbbképzésben szeretnének részt venni és a lehetséges vállalkozók számára. Azaz számos célcsoport számára.
Mi történik 2013 után? A tagállamoknak jóval hatékonyabban kell felhasználniuk a rendelkezésre álló alapokat, nekünk pedig figyelembe kell vennünk az egyes régiók sajátosságait. Testre szabott, alulról felfelé építkező megközelítést és például a Daphne vagy a PROGRESS programhoz hasonló programokkal való hatékony koordinációt szeretnék látni. A rugalmasabb, egyszerűbb ellenőrzéseket és az átláthatóbb előirányzatokat támogatom. Ellenzem azonban az ESZA esetében a külön jogi keretrendszert. Véleményem szerint annak a strukturális alapokra vonatkozó rendelet keretében kell maradnia, ami biztosítja, hogy a kiadások támogathatóságát tagállami szinten szabályozzák. Ezért nyújtottam be 45 képviselőtársammal az 1. számú módosítást, amelyet kérem, támogassanak a következő szavazásnál.
Evgeni Kirilov
Elnök úr! Mindannyian egyetértünk abban, hogy a kohéziós politikának eddig nagyon pozitív volt a hatása. Ez látható és felismerhető. A 2013 utáni kohéziós politikáról azonban eltérőek az elképzelések.
A kohéziós politikát eredményeire építve, nem pedig annak teljes átalakításával kell továbbfejlesztenünk és hozzáigazítanunk az új kihívásokhoz és a valós helyzethez. Ez mind az alapelvek, mind pedig a jövőbeli költségvetés tekintetében fontos. Intézkedésekre van szükségünk, amelyeket megfelelő európai uniós forrásokkal és nemzeti költségvetésből kell támogatnunk.
A Költségvetési Bizottság a közelmúltban hangsúlyozta, hogy erőfeszítéseket tesznek annak érdekében, hogy a strukturális alapokból származó jövőbeli támogatások tekintetében ne legyenek nagy vesztesek. Határozottan remélem, hogy az új tagállamok nem esnek a nagy vesztesek kategóriájába. Ezért a kohézióra szánt pénz csökkentésére semmiképp sem kerülhet sor. Ez nem csak pénzügyi kérdés, hanem negatívan érinti a szolidaritás elveit is.
Pat the Cope Gallagher
(GA) Köszönöm, elnök úr. Néhány szót szeretnék szólni a kohéziós politikáról.
A jövőbeli kohéziós politika keretét a növekvő munkanélküliség és szűkülő közkiadások határozzák meg szerte Európában.
Nem valószínű, hogy országom Border, Midlands és Western (BMW) régiója ismét a 75% és 100% közötti európai uniós GDP tartományba esik. 2013 után intézkedéseket kell hozni, amelyek elismerik Írország és különösen a BMW régió e megváltozott gazdasági helyzetét. A 2. célkitűzés alá tartozó programoknak a régiók ahhoz szükséges kapacitását kell kiépíteniük, hogy hatékonyan hozzá tudjanak járulni a környezetbarátabb, intelligensebb és fenntartható fejlődéshez Írországban és Európa többi részén.
A regionális repülőjáratokra a BMW régióban gazdasági és társadalmi szempontból is szükség van. Ezért meg kell őrizni a közszolgáltatási kötelezettség finanszírozását, mivel ezek a belső repülőjáratok egyébként gazdaságilag nem maradnának fenn.
Írország határokon átnyúló együttműködésének uniós támogatását fenn kell tartani. A határokon átnyúló együttműködéssel a határ menti régiókban kezelhető a munkaerőpiac, a kereskedelmi gyakorlat és az infrastruktúra széttöredezettsége.
Sophie Auconie
(FR) Elnök úr, biztos urak, hölgyeim és uraim! A mai nap az EU regionális politikája szempontjából egy rendkívül fontos nap. Ennek két oka van. Az első, hogy ma délelőtt európai parlamenti képviselőként egyesítjük erőinket, és kéréseinkkel az Európai Bizottsághoz és az európai miniszterekhez fordulunk. Ezzel az alapvető politikával sikereinkből kívánunk tőkét kovácsolni, és az igényeknek megfelelően hozzáférhetőbbé és láthatóbbá akarjuk tenni azt. Erős, megfelelő finanszírozási háttérrel rendelkező politikát szeretnénk, amely valóban gazdasági fejlődést hoz valamennyi régiónk számára. Egyszerű szabályokat szeretnénk, és nem csak hallani akarunk azokról; azok végrehajtását akarjuk, a projektvezetők és a lehetséges kedvezményezettek szempontjából is. Azt szeretnénk, ha a legkülső városokra és régiókra külön odafigyelnének. A munkacsoportban és a Parlament Regionális Fejlesztési Bizottságában dolgoztam ezen az állásfoglaláson. Támogattam a lehetséges kedvezményezettek igényeit, és sikerült elérnem, hogy azokat figyelembe vegyék és a régióink által meghatározott igényekhez igazítsák. Egységes és szociális Európát szeretnék, amely egy győzedelmes és nagyra törő Európán alapul.
A mai nap másik rendkívül fontos eseménye a ma délutáni esemény, amelyen 140 régió találkozik egymással, és az Európai Unió lakosságának 85%-át képviselő 140 regionális elnök az Európai Parlament képviselőivel együtt szimbolikus menetben vonul az Európai Bizottsághoz - később találkozunk, biztos úr - annak kifejezése céljából, hogy mindannyian - a régiók és a Parlament - tudatában vagyunk annak, hogy e kohéziós politika milyen fontos a vállalkozások, a polgárok, a szociális szféra és a gazdaság számára, és ma délután egységesen kell megmutatnunk, hogy ez az első határozott politikai kampány a polgárok kampánya, egy közvetlenül a régiókon keresztül küldött világos jelzés az Európai Bizottság számára.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Elnök úr, biztos úr! Azt szeretném, ha a kohéziós politika 2013-tól továbbra is az EU-n belüli szolidaritás elsődleges példája lenne. Szeretném, ha a kohéziós politika valódi válasz lenne a válságra és annak következményeire, és ennek érdekében elengedhetetlen, hogy azt beépítsük az Európa 2020 stratégiába, valamint különösen a munkahely-teremtési célkitűzésbe.
A kohéziós politikának egyre inkább részvételi alapúvá kell válnia, és a civil társadalomnak nagyobb szerepet kell kapnia a projektek kidolgozásában és irányításában. Fontos, hogy önök a Bizottságban a kohéziós politikát ne kiadásnak, hanem befektetésnek, valamint egy olyan lehetőségnek tekintsék, amely bizalmat és fenntartható fejlődést teremt.
Nem szeretném, ha a kohéziós politika elfeledkezne a legsúlyosabb nehézségekkel küzdő társadalmi csoportok sajátos igényeiről, mivel ez nem egyeztethető össze az integrált megközelítéssel vagy a jövő ágazataiba való befektetést jelentő, még inkább stratégiai szemléletű koncepcióval.
Röviden, ahogy már többször kifejtettük, szilárd, megfelelő finanszírozási háttérrel rendelkező és az Európai Unió valamennyi régiójában jelen lévő kohéziós politikára van szükségünk.
Edit Bauer
(HU) Kedves biztos urak, kedves kollégák! Több szó esett ma itt a regionális és a kohéziós politikáról, én azonban az Európai Szociális Alap szerepéről szeretnék beszélni, mert hiszen ennek rettenetesen nagy szerepe van, jelentősége van a kohéziós politikában is, mert ha nagy csoportok szakadnak le vagy vannak leszakadóban, akkor valóban a kohéziós politikával is gond van. De az Európai Szociális Alap szerepe fölértékelődik a 2020-as stratégia szempontjából is, hisz kulcskérdés a foglalkoztathatóság. Itt két témát szeretnék kiemelni.
Az egyik a második esély megteremtése. Azok számára, akik elveszítették a munkahelyüket a válság következtében, mely felgyorsította a globalizációs folyamatok némelyikét, például a tömeggyártás masszív távozását Európából. Azok számára, akik a megszerzett képességüket nem tudják érvényesíteni a munkaerőpiacon, mert erre nincs kereslet, ez az úgynevezett skill mismatch esete. Azok számára, akik foglalkoztathatatlanok, mert semmilyen képesítéssel nem rendelkeznek, például a korai iskolaelhagyók esetében.
Másodszor a 2020-as stratégia a nők foglalkoztatását a negyedével növelné, ez azonban csak úgy lehetséges, hogyha az Európai Szociális Alap segítségével a tagországok meg tudják teremteni azt a hátteret, amely ehhez elkerülhetetlen a szolgáltatások területén, elsősorban a gyermekgondozás és az idősellátás terén. Tekintettel arra, hogy sokszor kisméretű támogatásokról van szó, valószínűleg a kifizetési szabályoknak flexibilisebbnek kell lenniük, mint a nagy strukturális alapokból finanszírozott projekteknél. Ami elkerülhetetlen, az a felügyelet és az értékelés szigorítása, hogy a finanszírozás átláthatóbb és hatékonyabb legyen.
Kerstin Westphal
(DE) Elnök úr, Hahn úr, Andor úr, hölgyeim és uraim! Nem kell hangsúlyoznom, hogy az Európán belüli együttélés és együttes növekedés szempontjából milyen fontos a kohéziós és regionális politika. Az a véleményem azonban, hogy a jövőben a regionális és a kohéziós politikának jobban kell összpontosítania a városainkra. A városok az Európai fejlődés fontos hajtóerejét jelentik. Ugyanakkor most környezeti, gazdasági és társadalmi problémákkal küzdenek.
Ezért van egy konkrét kérdésem Hahn úrhoz. Milyen lehetőségeket lát a városi dimenzió hangsúlyozására? Egészen konkrétan, Hahn úr, ön egy közelmúltbeli, e Házban megrendezett esemény alkalmával utalt arra, hogy el tud képzelni egy meghatározott hányadot, amelyet a régiós alapokból a városi dimenzió hangsúlyozására el lehetne különíteni. Ez még mindig így van? Amennyiben igen, milyen hányadra gondol?
Jan Olbrycht
(PL) Elnök úr, biztos urak! Meglepő, hogy a következő pénzügyi keret elfogadása előtt gyakran bocsátkozunk vitába, amelynek célja a kohéziós politika megvédése, egy olyan politikáé, amely az Európai Unióban az egyik leghatékonyabbnak és legláthatóbbnak bizonyult.
Valójában a kohéziós politika megvitatása nagyrészt az Európai Unióról szóló vita - vita arról, hogy mit jelent az Unió, hogyan kellene működnie és hogyan kellene azt értelmeznie a polgároknak. Nem csak pénzről beszélünk; arról is beszélünk, hogy valóban hozunk-e gazdasági növekedést eredményező intézkedéseket.
Figyelembe kell vennünk, hogy a kohéziós politika egy igen különleges eszköz, mert összefogja egyrészt az egyenlőtlenségek csökkentését a nagyobb versenyképességet szolgáló intézkedések támogatásával. Ez a két célkitűzés nem összeegyeztethetetlen - a kohéziós politikát a fejlődés előmozdítására alkalmassá teszik. Érdemes beszélni erről, mert a politika nem jótékonysági intézmény, hanem valójában a fejlődést támogató intézkedések politikája. Ezért képezi az EU 2020 stratégia részét.
Érdemes továbbá megemlíteni, hogy ez az egyetlen politika, amely a hatálybaléptetés tekintetében rendkívül bonyolult, mert a tagállamokkal megosztott közös igazgatáson alapul. Ez egyrészt azt jelenti, hogy a vonatkozó eszközök rendkívül bonyolultak és az eljárások igen összetettek, másrészt azonban egyértelműen hozzájárul az Európai Unió, a tagállamok és a helyi hatóságok közötti együttműködéshez. Ennek figyelembevételével csak az új gazdasági feltételek összefüggésében védjük meg a kohéziós politikát. Gondolkodjuk át, hogy hogyan javíthatnánk és erősíthetnénk azt.
Salvatore Caronna
(IT) Elnök úr! Az elmúlt néhány napban nyílt napokat rendeztek itt Brüsszelben. Számos önkormányzati és regionális képviselő beszélt arról, hogy hogyan oldjuk meg városaink komoly problémáit és beszélt a munkavállalókat, a családokat, valamint a kisebb és a nagyobb termelővállalatokat egyaránt érintő régi és új szükségletekről.
A társadalmainkat sújtó gazdasági válság mindannyiunk számára nehezebbé tette az új és komoly társadalmi kérdésekre adandó válaszok megtalálását. Ebben az összefüggésben véleményem szerint mindenki kezdi megérteni, hogy számos esetben a kohéziós politika volt az egyetlen eszköz, amely a régiók rendelkezésére állt ahhoz, hogy megoldásokat keressenek. Következésképpen azt mondhatjuk, hogy az elmúlt néhány évben a kohéziós politika valamennyi régió számára alapvető ösztönzést adott az európai integrációs folyamathoz. Most újra meg kell határoznunk ezt a politikát a 2013 utáni időszakra vonatkozóan, ezért fordulóponthoz érkeztünk. Ebből kifolyólag elengedhetetlen bizonyos kockázatok elkerülése.
Az első alapvető kockázat a kohéziós politika nemzeti hatáskörbe történő visszautalása lenne: ez komoly visszalépést jelentene. A következő, hogy a finanszírozás költségvetésének elkészítésénél a gyengébb területekre vonatkozóan megfelelő követelményeket kell meghatároznunk, anélkül, hogy büntetnénk a versenyképesebb és fejlettebb régiókat. Végül elengedhetetlen az eljárások egyszerűsítése a hatékonyságot mutatók számára, és erősíteni kell a jogilag kötelező erejű szankcionálási hatáskört a hatékonyságot nem mutatók esetében. Elvárjuk, hogy a Bizottság ezen irányvonalakkal összhangban lépjen fel.
Regina Bastos
(PT) Elnök úr, biztos urak, hölgyeim és uraim! Négy egymást követő évben, 2004 és 2008 között, csökkent a munkanélküliségi ráta, majd ezt követően az elért fejlődés nagy részét megsemmisítette a jelenlegi gazdasági válság. Az Európai Unióban mindenütt felszökött a munkanélküliségi ráta. Portugáliában például sajnos 11%-os rekordszintet értünk el.
Az EU-ban tapasztalható másik negatív jelenség a fiatalokat érintő munkanélküliség. Európa tehát az átalakulás időszakát éli, és hatalmas kihívásokkal kell szembenéznie. A válság évek gazdasági és társadalmi fejlődését semmisítette meg, valamint felszínre hozta tagállamai gazdaságának és ennek megfelelően magának az EU gazdaságának a hiányosságait. Az Európa 2020 stratégia megmutatja, hogy milyen úton haladjunk. Az EU-nak nagyobb erőfeszítéseket kell tennie a gazdasági és társadalmi válság elleni küzdelemre irányuló stratégia szerves részét képező foglalkoztatás és társadalmi befogadás előmozdítása érdekében.
Ezért üdvözlöm az Európai Szociális Alap (ESZA) jövőjéről szóló, ma megvitatásra kerülő állásfoglalásra irányuló indítványt, mert ez az alap alapvető szerepet játszik az Európa 2020 céljainak elérésében. Valójában ez az alap jelenti a fő pénzügyi eszközt, amely az európaiak oktatási és képzési szintjének javításán keresztül lehetővé teszi az európai uniós foglalkoztatási politika stratégiai céljainak megvalósítását. Az ESZA-t az Európa 2020 fő hajtóerejeként kell megerősíteni és a tagállamoknak azt az átképzésbe, a foglalkoztatásba, a képzésbe és a szakmai átképzésbe történő beruházásra kell felhasználniuk.
Végül szeretném hangsúlyozni, hogy az ESZA reformjának, amelyet a többi strukturális alap reformjával együtt kell végrehajtani, nem csak az ESZA igazgatását kell megkönnyítenie és egyszerűsítenie, valamint az átláthatóságot javítania, hanem a támogatásokat az eredményekre és a teljesítményre kell irányítania, ami megváltoztathatja a lakosság mindennapi életét.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Elnök úr, biztos úr! Kétségtelen, hogy a strukturális alapok az európai politikák alakítását és mindenekelőtt az európai gazdaságban a szolidaritás biztosítását szolgáló leghatékonyabb eszközök egyikét jelentették. Ezért véleményem szerint nagyon fontos nem csak azok újbóli megerősítése, hanem az egyes alapok között némi rugalmasság bevezetésével azok hatékonyságának mérlegelése is. Elsősorban az Európai Szociális Alapra gondolok, amely ma a világ e részén a jövőbeli munkahelyek minőségének biztosítása szempontjából alapvető fontosságú.
Bizonyára fontos a fellendülés és a növekedés ösztönzése, de olyan versenyképes modellekre kell összpontosítanunk, amelyek mind az ismeretek alapján legyártott termék minőségét, mind pedig a gyártási mód minőségét magukban foglalják. A minőségi munkahelyek az emberek méltósága és profittermelő képességük tekintetében is nagyon fontos.
Úgy vélem, hogy az Európai Szociális Alapnak konkrét és egyszerű szabályokra van szüksége. Az egyszerűség nem a hatékonyság és a minőség ellensége, és ha vannak szigorú ellenőrzések, akkor csökken a valószínűsége, hogy olyan intézkedésekhez folyamodnak, amelyek megszegik a szabályokat. Véleményem szerint az egyszerűsítésnek és a nagyobb ellenőrzésnek szorosan kapcsolódnia kell egymáshoz. Ily módon az Európa 2020 stratégiát valóban olyan eszközökkel vértezhetjük fel, amelyek hatékonynak bizonyultak, de amelyekről kiderült, hogy átdolgozásra szorulnak.
Rosa Estaràs Ferragut
(ES) Elnök úr! Először is szeretnék köszönetet mondani a Regionális Fejlesztési Bizottság elnöke által vezetett munkacsoportnak, amely lehetővé tette számunkra ezt a mai vitát.
Valószínűleg mindannyian egyetértünk abban, hogy a kohéziós politika az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek eléréséhez, az európai integráció eléréséhez, valamint a Lisszaboni Szerződésben meghatározott, az emberek által annyira óhajtott gazdasági, társadalmi és területi kohézió eléréséhez szükséges elengedhetetlen elem.
Véleményem szerint azzal kell kezdenünk, hogy megnézzük, milyen hibákat követtünk el, és az eddig elkövetett hibákat ki kell javítanunk. Mindannyian egyetértünk abban, hogy a folyamatot sokkal rugalmasabbá kell tennünk, bürokratikus akadályokat kell megszüntetni és egyszerűsíteni kell az ellenőrzéseket. A sajátos nehézségekkel küzdő régiókat, például a szigeteket, a helyvidéki területeket, a határokon átnyúló régiókat és a legkülső régiókat különleges bánásmódban kell részesíteni. A bruttó hazai terméknek kell továbbra is a fő kritériumnak maradnia, bár más döntéshozatali folyamatokban használhatók más mutatók is, a régióknak és a helyi szerveknek pedig alapvető szerepet kell játszaniuk. Úgy tűnik, hogy ebben mindannyian egyetértünk.
Tehát ezen az úton fogunk elindulni, a Bizottságnak azonban világossá kell tennie számunkra, hogy valóban ezen az úton kell-e haladnunk vagy egy másikon. Tisztáznia kell, hogy ugyanazzal a költségvetéssel számolhatunk-e, ami teljes mértékben elengedhetetlen ahhoz, hogy senki se veszítsen, és minden régió előrehaladást érjen el az innováció, a versenyképesség, a fejlődés, a jövedelem és a haladás terén, különösen válság idején, amikor a tisztánlátásra minden korábbinál nagyobb szükség van.
Proinsias De Rossa
Elnök úr! A politikák összekapcsolása elengedhetetlen az eredmények eléréséhez. Így van ez a dinamikus változást hozó mechanizmus esetében is, amely véleményem szerint valamennyi érdekelt fél strukturált formában történő összefogásával érhető el leginkább.
Az általános érdekű szolgáltatások, köztük a szociális szolgáltatások által a gazdasági, társadalmi és területi kohézióban, a munkahelyteremtésben és az életminőség javításában játszott alapvető szerepet eddig e vitában figyelmen kívül hagyták.
Miközben arról vitázunk, hogy a kohézió megvalósításában hogyan tegyük hatékonyabbá az európai uniós alapokat, a költségvetési konszolidációra irányuló tanácsi és bizottsági politikák aláássák a kohézióhoz alapvetően szükséges általános érdekű szolgáltatásokat. Nélkülük minden pénz értelmetlen, amit Európa a tagállamokba pumpál.
A másik probléma abból fakad, hogy az uniós piaci szabályok kedvezőtlen hatást gyakorolnak a regionális és a helyi hatóságokra az általános érdekű szolgáltatások, köztük a szociális szolgáltatások fenntartása és létrehozása tekintetében. Igen, legyen több eredményorientált alapunk, de meg kell állítanunk azt a képtelenséget és ostobaságot, hogy a társadalmainkat megfosztjuk az alapvető közszolgáltatásoktól.
Tamás Deutsch
(HU) Tisztelt elnök úr, kedves kollégák! Erős és hatékony kohéziós politika megítélésem szerint elképzelhetetlen. Ennek kidolgozásához, végrehajtásához szükséges politikai egyetértés, ha tetszik, politikai kohézió nélkül Hübner elnök asszony kérdései és az ehhez kapcsolódó határozattervezet megítélésem szerint ezt, a célt a politikai frakciók, a politikai családok, de talán ezen túlmutatóan a különböző európai intézmények közötti politikai egyetértést szolgálja.
Ebből a szempontból elfogadhatatlannak tartom, elfogadhatatlannak ítélem azokat a szirénhangokat, amelyek itt ebben a mai vitában a GDP-vel mint a regionális fejlesztési támogatásokra való jogosultság első számú kizárólagos indikátorával, mérőszámával kapcsolatban elhangoztak. Ha tetszik a lehető leghatározottabban, a legegyértelműbben szeretném támogatni Olbrycht képviselő úr, illetve Mazzoni képviselő asszony markáns álláspontját. Azt a markáns álláspontot, aminek már korábbi parlamenti vitákban is hangot adtam, Hahn biztos úr osztotta ezt a véleményemet: lehet, hogy a GDP nem tükrözi a fejlettség összes dimenzióját, de a legmegbízhatóbb jelenleg ismert mutató. Esetleges hiányosságai pótlására a környezeti és társadalmi szempontok teljes megjelenítésére tagállami szinten az egyes országokon belül a döntéshozók természetesen fordulhatnak alternatív mutatókhoz, de az európai szolidaritás érvényesüléséhez, a tagállamok eredményes felzárkózásához nélkülözhetetlen, hogy a GDP maradjon az uniós szintű forráselosztás alapvető és kizárólagos mérőeszköze.
Sylvana Rapti
(EL) Elnök úr! az Európai Szociális Alap egy olyan eszköz, egy olyan alapvető eszköz, amellyel jobb Európát építhetünk, így előmozdíthatjuk az emberek és az államok közötti szolidaritást. Minden más eszközhöz hasonlóan azonban nagyon fontos, hogy átgondoljuk, hogy miként használjuk azt.
Biztos urak, hölgyeim és uraim! Képzeljük azt, hogy az Európai Szociális Alap egy kalapács, amelyet az európai építményt szilárdan tartó szögek beverésére használhatunk. Ha azonban figyelmetlenek vagyunk és ez a kalapács a lábunkra esik, akkor nem tudunk tovább járni. Ezt a metaforát annak illusztrálására használtam, hogy hiába hozzuk létre a legjobb építményt, a legjobb infrastruktúrát, mert ha elfelejtjük, hogy azt Európa polgárai számára építjük, akkor elbuktunk. Az európai építménynek szilárdnak kell lennie, ha abban embereknek kell élniük és boldogulniuk, elfogadható, valódi jövőbeli kilátásokat nyújtó munkahelyeken kell dolgozniuk.
Biztos urak! Kérem, soha ne felejtsék el, hogy az Európai Szociális Alap alapvető befektetése az ember.
Jan Kozłowski
(PL) Elnök úr, biztos urak! A kohéziós politikát az új pénzügyi keretben kell fenntartani és megerősíteni.
Az Unió alapelveit képező szolidaritás és szubszidiaritás elvével összhangban a kohéziós politikának azokat a régiókat kell támogatnia, amelyeknek az infrastruktúra, a gazdaság, a technológia, a foglalkoztatás vagy a társadalmi integráció terén a közeledéshez a legnagyobb távolságot kell megtenniük, amelyek saját erejükből nem képesek áthidalni ezt a szakadékot. Ezt a támogatást a regionális fejlesztés nemzeti és uniós szinten meghatározott célokat is tartalmazó integrált stratégiáinak folytatásához kell felhasználni. A kohéziós politikának túl kell mutatnia a térbeli fejlesztési politika keretein, és integrálnia kell az ágazati politikákat, például a közlekedést, az energetikát, az oktatást, a kutatást, a fejlesztést és a foglalkoztatást.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Tisztelt Andor és Hahn biztos urak! A kohéziós politika az Európai Unió legsikeresebb és leglátványosabb közpolitikája. Olyan eszköz, amelyre az Uniónak a jövőben is nagyon nagy szüksége lesz. A közép-európai és a balti új tagállamok felzárkózása még korántsem fejeződött be, de szüksége van ezekre a forrásokra bizonyos spanyol, portugál és görög régióknak egyaránt.
De tévedés lenne azt hinni, hogy a kohéziós politika csak a felzárkóztatást szolgálja, hiszen a kohéziós politika az a legátfogóbb integrált befektetési politika, amely a 2020-as stratégia célkitűzései megvalósítását elősegíti. Óriási hiba lenne ezt a kohéziós politikát szétdarabolni. Aki szétdarabolja a kohéziós politikát, szétdarabolja az Európai Uniót. És rendkívül fontosnak tartom, mint a mezőgazdasági bizottság tagja, hogy a jövőben a regionális politika és a vidékfejlesztési politika között sokkal nagyobb összhang és szinergia legyen.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Elnök úr! A kohéziós politikára szükség volt, és sikeres volt.
Véleményem szerint mernünk kell előre tekinteni és bátran meg kell kérdeznünk, hogy jelenleg a pénzeszközök jó helyre mennek-e, és elérik-e a kitűzött célt. Pénzt erre is, arra is elkülönítenek, de napjainkban már nem a legszegényebb régiók számára, ahol arra valójában szükség lenne. Úgy gondolom, hogy fel kell tennünk magunknak a kérdést, hogy nem kellene-e ismét nemzeti hatáskörbe vonni a kohéziós politikát, és európai uniós szinten a közös forrásokat csak oda irányítani, ahol valóban szükség van azokra.
Másodszor, azt szeretném mondani, hogy a bürokráciát kétségtelenül csökkenteni kell: jelenleg a rendelkezésre álló pénz 30-40%-át erre költik, és ez határozottan túl sok.
Petru Constantin Luhan
(RO) Vitathatatlanok az európai uniós kohéziós politika eredményei és az a hozzáadott érték, amellyel hozzájárulhat az EU 2020 stratégiához. E politikának a régiók versenyképességének növelésében és a nagyobb alkalmazkodóképesség elősegítésében játszott szerepét szintén hangsúlyozni kell.
Bár a kohéziós politika prioritásait összhangba kell hozni az EU 2020 célkitűzéseivel, úgy gondolom, hogy elegendő rugalmasságra van szükség ahhoz, hogy figyelembe lehessen venni a regionális sajátosságokat, és támogatni lehessen a leginkább rászoruló, gyengébb régiókat annak érdekében, hogy ez utóbbiak le tudják küzdeni a társadalmi-gazdasági nehézségeket és a természeti hátrányokat, ezáltal csökkentve az egyenlőtlenségeket.
Egy erős, megfelelő finanszírozási háttérrel rendelkező, az EU-ban minden régió javát szolgáló uniós regionális politika jövőbeli célkitűzéseink megvalósításának előfeltétele.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Elnök úr! Hálás vagyok a lehetőségért, hogy részt vehetek egy olyan vitában, amely mindig nagy érdeklődésre tarthat számot azon képviselők körében, akik szigeten élnek vagy onnan érkeznek, például az én esetemben a Kanári-szigetekről van szó. Így vagyok én az Európai Unió működéséről szóló szerződés 174. cikke szerinti regionális politikáról szóló, a közelmúltban lezajlott vitában való részvételemmel, és csupán három pontot szeretnék megemlíteni.
Először is, szeretném kiemelni, hogy a kohéziós politika gazdasági, társadalmi és területi szempontjairól szóló vitának összhangban kell lennie a 2014 és 2020 közötti időszakra meghatározott pénzügyi tervekkel. Nem a válság ellenére, hanem pontosan a válság miatt a kohézió célkitűzése fontosabb, mint valaha.
Másodszor, szeretném hangsúlyozni, hogy a kohéziós politika nem egy ágazati, hanem egy ágazatokon átívelő politika, ami azt jelenti, hogy a kohéziós politika regionális dimenziója nem tekinthető konkrét ágazati politikának, hanem ki kell terjednie az energetikai, a közlekedési, a hírközlési és az innovációs politikára is.
Harmadszor, szeretném kiemelni, hogy ez különösen fontos a szigetek számára, amelyek mindegyike az Európai Unió külső határain található, ezért az illegális kereskedelemmel és a globalizáció okozta fenyegetésekkel szembeni biztonság tekintetében is igen sebezhető.
Andreas Mölzer
(DE) Elnök úr! Mint tudjuk, a 27 uniós tagállam, amely nagyszámú régióval, várossal és közösséggel, valamint 500 milliós lakossággal rendelkezik, természetesen igen eltérő igényeket és problémákat mutat. Ezenfelül a brüsszeli szinten indított minden kezdeményezésnek regionális és helyi hatásai is vannak.
A gazdaság és a jólét földrajzi szempontból kiegyensúlyozott növekedésének biztosítása érdekében a hátrányos helyzetű régiók számára az 1970-es évek óta rendelkezésre áll a strukturális támogatás. A jelenlegi helyzet vizsgálata alapján azonban úgy tűnik, hogy e célok megvalósításához aligha kerültünk közelebb. Például az írországi és a görögországi régióknak fizetett milliárdos támogatások nem óvták meg őket attól, hogy most teljes erővel érezzék a pénzügyi és gazdasági válságot. Azok a régiók sincsenek sokkal jobb helyzetben, amelyek a 2004-es bővítéssel elveszítették az 1. célkitűzés alá tartozó területi besorolásukat. Helyzetük csak statisztikai szempontból javult, más szóval papíron, de jól ismert, hogy a papírt nem lehet megenni. Elképzelhető, hogy a nagy régiók erős növekedést mutatnak, ugyanakkor lehetnek olyan kis régióik, amelyek a túlélésért küzdenek.
Ezért a kohéziós politikát hatékonyabbá, az egyedi projekteket pedig fenntarthatóbbá kell tennünk.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Véleményem szerint az Európai Bizottságnak világosan és részletesen ki kell fejtenie, hogyan érhető el szinergia a kohéziós alapok és a közös agrárpolitikai alapok között, tekintettel arra, hogy ezen alapok működésének harmonizációja az uniós fellépések számára több hozzáadott értéket teremtene és célkitűzéseik elérésével kapcsolatos hatékonyságunkat is fokozná.
Végül, de nem utolsósorban támogatom azokat, akik ma itt mind az európai, mind pedig a tagállami szintű különféle alapokra irányadó szabályok egyszerűsítésére szólítottak fel. Támogatom továbbá azokat a képviselőtársaimat, akik kijelentették, hogy a támogatási jogosultság megállapításának fő kritériumának a GDP-nek kell maradnia.
Derek Vaughan
Elnök úr! Wales nagymértékben részesült a strukturális finanszírozásból. Ezért nem meglepő, hogy támogatom a kohéziós politika jelenlegi alapját.
Véleményem szerint a strukturális finanszírozást az EU valamennyi régiója számára rendelkezésre kell bocsátani, és megfelelő támogatást kell nyújtani azoknak a régióknak, amelyek már nem rendelkeznek konvergencia-státusszal. Megítélésem szerint fenn kell tartani a versenyképességet, ezért minden érdekelt kollégát arra kérek, hogy vegyen részt a Régiók Bizottsága által szervezett ma délutáni felvonulásban.
Végül meggyőződésem, hogy az Európai Szociális Alapnak a kohéziós politika részének kell maradnia, és nem szabad átlépnie az ágazati projektek körébe. Várom az ötödik kohéziós jelentés november 9. körüli megjelenését. Különösen várom a részletek, köztük a folyamatok, kiváltképpen a pályázókra vonatkozó folyamatok egyszerűsítésének megtárgyalását. Várom továbbá a városi térség fogalommeghatározásának megvitatását is. Nagyon fontos, hogy beszéljünk erről.
Természetesen biztosítanunk kell azt is, hogy a kohéziós politika és a strukturális alapok a jövőben megfelelő költségvetéssel rendelkezzenek.
José Manuel Fernandes
(PT) Elnök úr, biztos urak, hölgyeim és uraim! Ha megnézzük a kohéziós politika céljait, megállapíthatjuk, hogy ez a politika egyértelműen európai hozzáadott értékkel rendelkezik. A regionális egyenlőtlenségek csökkentésével, valamint a gazdasági, társadalmi és területi kohézióhoz való hozzájárulással európai szolidaritásról tesz tanúbizonyságot. Ennek megvalósításához ezért rendelkeznie kell a szükséges költségvetési előirányzattal. A kohéziós politikának kellően rugalmasnak kell lennie ahhoz, hogy kezelni tudja a regionális sajátosságokat, különösen a kevésbé fejlett régiók esetében, a fő támogathatósági kritériumnak pedig a bruttó hazai terméknek kell maradnia.
A hatékonyság növelése és az eredmények maximalizálása érdekében az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapot össze kell hangolni a kohéziós politikával. Támogatom továbbá a felhívást, és magam is arra szólítom fel a Bizottságot, hogy a kohéziós politikához kapcsolódó alapok felhasználási rátájának javítására irányuló intézkedések sürgős elfogadása érdekében végezze el ezen alapok felhasználásának értékelését.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Elnök úr! Az európai gazdaság történetében bekövetkező legsúlyosabb válság nyomán valószínűsítették, hogy az Európa 2020 új kezdetet jelent. Az azt követően sorra kerülő vitában azonban főként a költségvetési fegyelemről esett szó és alig valami az egyéb kérdésekről. Úgy tűnik, hogy azok kapják a leghangosabb tapsot, akik arról beszélnek, hogy további csökkentésekre van szükségünk. A Tanács csökkentéseket hajt végre, a tagállamok csökkentéseket hajtanak végre, és most itt a Parlamentben is úgy tűnik, hogy az az általános vélemény, hogy az európai uniós költségvetést is csökkenteni kell.
Nem ez a jövőépítés útja. Az Európai Uniónak hamarosan nem lesz kohéziós politikája, regionális politikája, foglalkoztatási politikája és gazdasági politikája sem: csak pénzügyi politikája lesz. Hahn biztos úr és Andor biztos úr, vannak aggályaik emiatt az általános csökkentési légkör miatt? Véleményem szerint a most itt folyó vita egy kissé naiv.
Andrzej Grzyb
(PL) Elnök úr! Az ön kijelentése, Hahn úr, hogy a kohéziós és regionális politika állapota jó és a polgárokhoz közel álló, különféle, megfelelően kidolgozott eszközöket magában foglaló politikának kell lennie, számomra jó válasznak tűnik a mai napon e Házban elhangzott kérdésre.
A mindannyiunk számára nehézséget jelentő válságból való kilábaláshoz és a 2020-as gazdasági stratégia célkitűzéseinek eléréséhez mind a tagállamok, mind pedig a régiók esetében szükség van kohéziós politikára és világos célokra. Ezt az évet a Szegénység és a Társadalmi Kirekesztés Elleni Küzdelem Európai Évévé nyilvánítottuk. 2020-ig is ezt a célt követjük. Ezt azonban nem fogjuk elérni, ha az Európai Szociális Alapot nem építjük be a kohéziós politikába. A helyi hatóságok is ezt várják, és ezt állítja az azokat képviselő Régiók Bizottsága is. E Házban ezért igen határozottan figyelembe kell vennünk a véleményüket.
Inés Ayala Sender
(ES) Elnök úr! Köztudott, hogy a területi kohézió - a tagállamok és a régióik gazdasági és társadalmi jólétével együtt - olyan kommunikációs hálózatokat kíván, amelyek megkönnyítik és lehetővé teszi az emberek, áruk és szolgáltatások határokon átnyúló, valódi szabad mozgását. Szükségük van ezekre a hálózatokra a mobilitási rendszerek közötti, illetve a gazdasági, társadalmi és területi kohézió célkitűzései közötti nagyobb összhang garantálásához, valamint a transzeurópai hálózatok tervezéséhez, amit gyakran figyelmen kívül hagynak vagy párhuzamosan hoznak létre, a szükséges alapértelmezések beállítása nélkül.
Eddig azonban a transzeurópai hálózatokra vonatkozó európai politika siralmas és visszhangot keltő finanszírozási hiányban szenvedett mind az Európai Unió, mind pedig a tagállamok részéről, különösen a határokon átnyúló szakaszokban, amelyeket mindenki a senki földjének tart.
Igaz, hogy azokban a tagállamokban, ahol sikerült összehangolni e két politikát, többirányú hatást értek el, amely gyorsan előrevitte a korábban elmaradott régiókat, városokat és azok polgárait, bevonva őket a kohézióba, amelyet mindannyian látni szeretnénk.
Ezért a jobb kommunikációs csatornáknak köszönhetően az egyenlőtlenségek csökkentésére, valamint a régióknak és polgáraiknak a jóléti térségünkhöz való közelebb hozatalára irányuló fő célkitűzés elérése érdekében a 2013 utáni helyzetről szóló vita kiegészítéseképpen komoly eszmecserét kell folytatnunk arról, hogy a transzeurópai hálózatok számára egyszer és mindenkorra sürgősen garantálni kell a megfelelő finanszírozást.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Elnök úr! A kohéziós politika különféle széles körű fejlesztési célkitűzést, valamint nem csak a régiók, hanem a különböző társadalmi csoportok elvárásait is magában foglalja és egyesíti. A kohéziós politika eredményei és az abból nyert tapasztalatok azt mutatják, hogy az olyan politika lehet, illetve olyan politikának kell lennie, amely megfelel az Európa 2020 stratégia új kihívásainak.
A felgyorsult gazdasági növekedés nem mindig jelenti a szegénység csökkenését. Az Európai Szociális Alap ezért játszik olyan fontos szerepet, és ezért kell összehangolnunk a különböző politikai stratégiákat. A munkahelyteremtés, valamint a célzott oktatási és képzési rendszer kivételes jelentőséggel bír. A kohéziós politika a városi agglomerációk és a vidéki térségek esetében, azok sajátosságainak és lehetőségeinek figyelembevételével a fenntartható fejlődés megvalósításának alapját képezi. A különböző politikai stratégiák megfelelő összehangolása lehetővé teszi, hogy a Vidékfejlesztési Alap és más alapok csökkentsék a fejlődési elmaradásokat és figyelembe vegyék a kevésbé fejlett térségek, köztük a vidéki térségek sajátosságait.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) A kohéziós politikák nem csupán az európai integráció egy újabb eszközét jelentik, hanem a társadalmi igazságosság és szolidaritás közös értékrendjét képviselő polgárok közösségét jelentő európai projekt valódi megtestesítőjének és dinamikus bizonyítékának tekinthetők.
Ebben az összefüggésben érthető az a követelés, hogy a kohéziós politikáknak igazságosabbá tételük érdekében minden régiót meg kell célozniuk, és a támogathatósági kritérium nem korlátozódhat az egy főre jutó bruttó hazai termékre. Soha nem téveszthetjük azonban szem elől a kohéziós politikák elsődleges és egyben végső célját, hogy valamennyi európai polgár számára egyenlő életszínvonalat biztosítsunk, és ez minden esetben azt jelenti, hogy különös figyelmet kell fordítani a legszegényebb régiókra, például a legkülső régiókra, amelyeknek valójában rájuk szabott intézkedésekre van szükségük.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Azt szeretném kérni az Európai Bizottságtól, hogy az Európai Unió jövőbeli gazdasági, társadalmi és területi kohéziós politikája jelentős összegeket különítsen el a közlekedési ágazat, különösen az intermodalitás, valamint a lakóépületek energiahatékonysága számára. Úgy gondolom, hogy ezek a beruházások egyrészt helyi és regionális szinten munkahelyeket teremtenek, ugyanakkor előmozdítják ezekben az ágazatokban a kis- és középvállalkozások gazdasági jólétét és fejlődését is.
Végül, de nem utolsósorban, Hahn biztos úr, remélem, hogy 2013 után az Európai Unió Duna-régió stratégiája külön finanszírozási kerettel fog rendelkezni. Meg kell említenem, hogy az Európai Unió Balti-régió stratégiája csupán 2011-re 20 millió euróval rendelkezik. Az Európai Unió Duna-régió stratégiája az Európai Unió egyik legsikeresebb projektje lehet.
Iosif Matula
(RO) A 2013 utáni kohéziós politikáról szóló mai vita időzítése éppen megfelelő, ha belegondolunk, hogy Brüsszelben nyílt napok vannak.
Az a tény, hogy a legtöbb európai régióból számos résztvevő érkezett ide, hogy bemutassa a különböző regionális fejlesztési térségek kezdeményezéseit, erőfeszítéseit és eredményeit, valamint elégedetlenségének adjon hangot, megerősíti véleményemet, hogy az EU kohéziós politikája konkrét eredményekkel jár.
A jelenlegi programozási időszak alatt megvizsgált egyik konkrét kérdés, hogy mennyire hatékony a meglévő alapok felhasználása. Az elkülönített alapok felhasználási szintjének növelésére irányuló végrehajtási intézkedésekre kell összpontosítanunk, különösen az e tekintetben nehézségekkel küzdő régiókban. Ezért európai, nemzeti és regionális szinten folytatnunk kell a kohéziós politika végrehajtásának egyszerűsítését célzó erőfeszítéseket. Az eljárások egyszerűsítése, valamint a hatékonyság és a megfelelő pénzügyi irányítás biztosítása közötti helyes egyensúlyt feltétlenül fenn kell tartani annak érdekében, hogy egy könnyen végrehajtható, növekvő profillal rendelkező politika jöjjön létre.
Seán Kelly
(GA) Nincs túl sok időm, elnök úr, ezért csupán néhány pontra térek ki.
Elnök úr! Először is nem lehet ismét nemzeti hatáskörbe vonni az ESZA-t, csakúgy, ahogy a KAP-ot sem lehet ismét nemzeti hatáskörbe vonni. Több, nem pedig kevesebb Európára van szükségünk.
Másodszor, rendkívül nagy szükség van a pályázati folyamat egyszerűsítésére. Találkoztam olyan csoportokkal, amelyek nem is foglalkoztak a pályázással, még akkor sem, ha jogosultak voltak a finanszírozásra, mert a pályázat annyira bonyolult volt. Voltak, akiknek valójában szakértőt kellett fogadniuk, hogy elkészítse számunkra a pályázatot. Ez nevetséges, és ennek véget kell vetni.
Harmadszor, úgy gondolom, hogy meg kell tartani mind az 1. célkitűzést, mind pedig a 2. célkitűzést. Képviselőcsoportomat Mannheimben én képviseltem, és láttam a 2. célkitűzés előnyeit. Véleményem szerint ez fontos.
Végezetül azt szeretném mondani, hogy - még akkor is, ha az Európai Néppártban néhány képviselőtársam nem ért velem egyet - meg kell vizsgálni, hogy a GDP ne legyen kizárólagos kritérium. Természetesen annak kell lenni a fő kritériumnak, de nem az egyetlennek. Úgy gondolom, hogy erről vitáznunk kell, amit örömmel várok.
Luís Paulo Alves
(PT) Az Európai Szociális Alap (ESZA) valószínűleg az az eszköz, amely a kohézió előmozdításáért a legtöbbet tesz. Ezért szorosan összhangban kell lennie a Regionális Fejlesztési Alappal. Elengedhetetlen, hogy a megoldásra váró problémák helyi megközelítést kapjanak: más szóval globális szemléletmódra van szükség a helyi fellépések esetében. A helyi és a regionális hatóságok azok, amelyek a leginkább ismerik, hogy milyen a terület helyzete, mekkora beruházásra van szükség a munkahelyteremtéshez, és régiójukban melyek a legmegfelelőbb intézkedések a foglalkozatás előmozdításához. Figyelembe kell vennünk a régiók pozitív tapasztalatait.
Az Azori-szigeteken, egy legkülső régióban, ahol a munkanélküliség általában rekordszinteket ér el, a munkanélküliségi ráta jelenleg 6,5%, a legalacsonyabb Portugáliában. Ez nagyrészt a foglalkoztatás esetében alkalmazott fejlett tervezési stratégiának köszönhető, amely meghatározza, hogy mely tényezőkkel kell foglalkozni, és hogyan kell elérni a kívánt célokat, valamint hogyan kell használni az ESZA-t mint e stratégia operatív eszközét, amely hatással van az oktatásra és a képzésre, valamint a foglalkoztatás előmozdítására.
A kohéziós politika általános alkalmazása az egyetlen mód az Európa 2020 stratégia sikerének biztosításához.
Piotr Borys
(PL) Elnök úr! A kohéziós politika, illetve a regionális politika az Európai Unió fejlődésének egyik kulcsfontosságú mozgatóereje lehet. Ez a politika a polgárok számára a legtöbb politikánál előnyösebb, hiszen gyakorlati célokra és gyakorlati, fontos problémák megoldására összpontosít. Ezért a területi kohézióval kapcsolatos kérdéseket a kohéziós politika keretén belül kell megoldanunk. Az utak építése, a nagy sebességű vasútvonalak és a teljes kohézió, amely egész Európában növelni fogja a mobilitást, kulcsfontosságú kérdés.
Ami az Európai Szociális Alapot illeti, úgy tűnik, hogy nem fogjuk tudni végrehajtani az Európa 2020 stratégia nagyra törő javaslatait. Ma az európaiak egyharmadának nincs szakmai képesítése. Úgy gondolom, hogy ennek az alapnak jelenleg nagyrészt éppen a szakmai képzésbe és az egész életen át tartó tanulásba kell befektetnie, és az európai társadalom képesítésének javítását kell szolgálnia. Ennek az alapnak továbbá nem csak a társadalmi befogadással kapcsolatos kérdéseket kell megcéloznia, hanem az európai polgárok nagyobb szakmai mobilitását is.
Miroslav Mikolášik
(SK) A regionális fejlesztési politika az Európai Unió gazdasági, társadalmi és területi fejlődésének kulcseleme, ezért az új tendenciáknak megfelelő rendszeres modernizálása különös figyelmet érdemel, és 2013 után is az Európai Unió prioritásai közé kell tartoznia.
A múltból szerzett tapasztalatoknak az ismétlődő hibák kiküszöbölését, nagyobb hatékonyságot, a kohéziós politika gyors és kiváló minőségű végrehajtását, valamint zökkenőmenetesen működő partnerséget és nagyobb átláthatóságot kell eredményeznie. Határozott meggyőződésem, hogy a kohéziós politika végrehajtását a jövőben az eredményekhez és az eredmények minőségéhez kell inkább hozzáigazítanunk, ami a regionális politikát és a kohéziós politikát végrehajtó programok hatékonyságának jobb nyomon követését és értékelését kívánja meg annak érdekében, hogy a források az infrastruktúra, a tudomány és kutatás, valamint a munkanélküliség elleni harc területére kerüljenek - a vállalatok és a polgárok javát szolgálva - annak érdekében, hogy a régiók fejlődhessenek és felzárkózhassanak a legjobbakhoz.
Silvia Costa
(IT) Elnök úr! Szeretném kifejezni, hogy támogatom az Európai Szociális Alap saját költségvetésének és szabályainak fenntartását, jóllehet azzal a céllal, hogy a jövőben jobban integrálódjon a többi strukturális alapba.
A szabályokat azonban legalább öt területen felül kell vizsgálni: fokozottabb egyszerűsítésre és az eredmények nagyobb mértékű nyomon követésére van szükségünk, és nem csak az eljárások esetében; valóban össze kell gyűjtenünk a legtöbb tapasztalatot, például az utóbbi két évben az olasz régiókban szerzett tapasztalatokhoz hasonlóra, annak érdekében, hogy az elbocsátott munkavállalók vagy a munkanélküliek kkv-kba történő bevonásának támogatásához iránymutatást, képzés, átképzést és segítségnyújtást tartalmazó integrált csomagokat kínálhassunk; az új készségek iránti igényeket számon tartó, folyamatos képzési lehetőségek biztosítása érdekében elő kell mozdítanunk az oktatási és képzési intézmények, egyetemek és vállalkozások közötti partnerséget; több nemzetközi projektre van szükségünk, amelyek eddig csak kísérleti jellegűek voltak, valamint több nemzeti és nemzetközi, fiataloknak szóló "munka és tanulás” kezdeményezésre van szükségünk.
Véleményem szerint többek között e pontok alapján kell újragondolnunk az Európai Szociális Alap új szabályainak jövőbeli bevezetését.
Mairead McGuinness
Elnök úr! Kohéziós és regionális politikáról beszélünk. Ahogy önök közül néhányan már tudják, létezik egy kiszivárogtatott dokumentum a "Közös agrárpolitika jövője 2020-ig” címmel, amely a jövőbeli területi kihívásokkal is foglalkozik. Politikáink között tehát vannak összefüggések. Mindegyikben megfelelően finanszírozott politikai keretrendszert szeretnénk.
Van néhány megjegyzésem az állásfoglalással kapcsolatban. A tagállamokban is összhangra van szükségünk. Láttuk, ahol a tagállamok politikái lerombolták a kohéziós és a regionális politika által végzett jó munkát. Ezen a héten regionális hatóságok tagjaival találkoztunk, akik arról beszéltek, hogy amikor megpróbálnak hozzáférni a finanszírozáshoz, gyakran sikertelenek. Hangjukat nem csak hallani kell, hanem oda is kell figyelni rájuk és válaszolni is kell arra.
Támogatom ezt a jelentést.
Csaba Sógor
(HU) Az Európai Unió kohéziós és regionális politikája nem csupán a gazdasági versenyképesség fokozása miatt bír rendkívüli fontossággal, hanem az európai egység eszméjének érvényesülése érdekében is feltétlenül szükséges. Azt hiszem, abban mindannyian egyetértünk, hogy egy valóban egységes Európa közép- és hosszú távon csak kiegyensúlyozott gazdasági fejlettségi szint mellett építhető fel. Az EU 2020 stratégia hatékony életbe ültetéséhez és céljai megvalósulásához éppen ezért elengedhetetlen, hogy a különböző fejlettségi szintű régiók egyaránt nyertesei legyenek a folyamatnak. Ezért kulcsfontosságú a gazdaságilag fejletlenebb régiók számára a kohéziós politikára szánt források jelenlegi szinten tartása. El kell kerülnünk, hogy a 2004 után csatlakozott tagállamok felzárkózásának belassulása miatt Európa két részre szakadjon.
Anna Záborská
(SK) E stratégiák és keretrendszerek mindegyike esetében figyelembe kell vennünk azt az alapvető tényt, hogy Európa nem egy szabadtéri múzeumépítési projekt. Nem egy kommunista utópia, ahol mindenki dolgozik és mindenki megkapja, amit akar. Az Európai Szociális Alap nem az ilyen elképzelések végrehajtási eszköze. Egy fejlődést segítő eszköz, de mindenekelőtt azoknak nyújt segítséget, akik nem tudnak magukon segíteni.
Ha az emberek a foglalkoztatás, a lakhatás, az élelem vagy az egészség terén gondokkal küzdenek, segítenünk kell nekik - ezt jelenti a szolidaritás. Nem mesterségesen létrehozott munkahelyeket jelent, amelyek torzítják a munkaerőpiacot, és nem jelenti a szociális és regionális különbségek kiegyenlítését, ami egyenlősdire emlékeztet. Hacsak nem akarunk osztozni Patyomkin herceg sorsában, a "felelős” szónál már csak a "szociális” szó használatát kell gyakrabban kerülnünk. A globális pénzügyi válság figyelmeztet bennünket az irreálisra és a felelőtlenre.
Jiří Havel
(CS) Elnök úr! Szeretném kifejezni köszönetemet a mai prezentációért és az azt követő gyümölcsöző vitáért. Óriási optimizmussal tölt el. A kohéziós politika szükségességében való egyetértés kétségtelenül mindenki számára jó hír, és hogy a Parlamenten belül egyetértés van, természetesen még jobb hír.
Szeretnék köszönetet mondani a Bizottságnak azért, hogy előkészítette az alapok lehívásának megkönnyítését. Lehetőségem nyílt javaslata áttekintésére, és ez minden bizonnyal a helyes irányba mutató lépés.
Végül szeretném megjegyezni, hogy a kohéziónak van egy abszolút és egy relatív dimenziója. Az abszolút dimenzió az, amit mindannyian a legszegényebb régióknak nyújtott támogatásként értelmezünk, de a relatív dimenzió, az egyes tagállamokon belül, egyaránt fontos. Arra törekszem, hogy ezt ne felejtsük el.
Paul Rübig
(DE) Elnök úr! Először is szeretném megköszönni Hahn úrnak, a tudományért és kutatásért felelős volt osztrák miniszternek, hogy új vitát kezdeményezett, amely nagymértékben hozzá fog járulni az európai növekedés előmozdításához. Ha minden európai kis- és középvállalkozás egyetlen plusz munkahelyet teremtene, Európában nem lenne munkanélküliség. Ezért át kell gondolnunk, hogyan tudjuk lehetővé tenni e kis- és középvállalkozások számára, hogy új munkavállalókat vegyenek fel, valamint hogy aktívabb szerepet játsszanak a nemzetközi exportpiacokon.
A kutatási és közlekedési infrastruktúra is fontos kérdés. A Bizottság előtt jelentős feladatok állnak, ha a kelet-nyugati - például a Párizs-Budapest - összeköttetés vagy az észak-déli összeköttetés szerkezetátalakításáról van szó. Ezeken a területeken új munkahelyeket teremthetünk, amelyekre Európában jelenleg sürgősen szükségünk van.
Nuno Teixeira
(PT) Elnök úr, biztos úr! A kohéziós politika az európai szolidaritás meghatározó pillére. A kohézión keresztül érhetjük el a regionális egyenlőtlenségek csökkentésének célját és ösztönözhetjük a harmonikus fejlődést az egész Európai Unióban. A közelgő 2014 és 2020 közötti időszakra olyan keretrendszert kell létrehoznunk, amely fokozni tudja a regionális politika hatékonyságát. A felelősségteljes kormányzást minden szinten a regionális és helyi szervek nagyobb mértékű bevonásával és részvételével kell ösztönözni, a szubszidiaritás elvének tiszteletben tartásával, miként az az új Lisszaboni Szerződésben is szerepel.
A legkülső régiók sajátos körülményeiről sem szabad megfeledkezni. A régiók e csoportja jelentős kihívások előtt áll, és az európai politikák végrehajtása tekintetében a jövőben továbbra is különös rendelkezések alá kell tartozniuk. A bruttó hazai terméknek kell a fő támogathatósági kritériumnak maradnia, de más mutatókat is figyelembe kell vennünk annak érdekében, hogy teljes képet kapjunk a regionális helyzetről.
Johannes Hahn
a Bizottság tagja. - (DE) Elnök úr! Egy nagyon élénk és elkötelezett vita hangzott el. Minden felszólalónak szeretnék köszönetet mondani. Szeretnék továbbá mindenkit emlékeztetni arra, valamint szeretném megismételni és megerősíteni, hogy a regionális politika egy beruházási politika, amely minden régióra kiterjed. Integrált politikának kell tekinteni, amely ezért határozottan a városokra összpontosít. Ez azért is így van, mert a városokban különböző politikai területek koncentrálódnak, beleértve az energiapazarlást, az energiafogyasztás csökkentését, az energiafelhasználást, a közlekedést és a szociális problémákat. Mindezeket a tényezőket összességükben kell vizsgálnunk.
Nagyon támogatjuk a szabályok egyszerűsítésére szóló felhívásokat. Szeretném azonban megértésüket kérni e területen, mivel az adófizetők igényeit is figyelembe kell vennünk. Ma számos felszólaló hivatkozott arra, hogy a dolgokat egyszerűsíteni kell, de ezt a különböző alapokra vonatkozó egységes szabályok bevezetésével kell megtennünk, amennyire ez megvalósítható és lehetséges.
Szeretnék köszönetet mondani a vitáért és a Parlament támogatásáért. Szeretném azonban felszólítani önöket arra, hogy nemzeti szinten is hallassák hangjukat annak érdekében, hogy támogatást szerezzenek azoknak az ügyeknek, amelyekről ma itt szóltak, hogy a regionális politika a jövőben is az európai politika középpontjában maradjon.
László Andor
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Én is rendkívül hasznosnak és segítséget nyújtónak tartom a kohéziós politika jövőjéről és ezen belül az Európai Szociális Alap jövőjéről elhangzott vitát.
Mindenkivel egyetértek, aki hangsúlyozta, hogy ez egy alapvető finanszírozási eszköz, amely támogatja az Európa 2020 stratégiát és annak három célkitűzését: ez pedig az intelligens, fenntartható és befogadó növekedés. A befogadó növekedésen belül mindkét célt támogatnunk kell: a foglalkoztatás növelését és a szegénység csökkentését is. A kettő összekapcsolódik, és képessé kell tennünk az ESZA-t arra, hogy a szociális menetrenden belül széles körű célokat tudjon kielégíteni.
Világos, hogy a vita azonosította a kohéziós politikát fenyegető főbb tényezőket, például az ágazativá válást vagy a nemzeti hatáskörbe való visszautalást, illetve a keret nagyságának csökkentésével a teljes kapacitás gyengítését. El kell kerülnünk ezeket az utakat, és meg kell határoznunk a további fellépést igénylő kérdéseket. Biztosítanunk kell, hogy újítást vezetünk be abban az értelemben, hogy mit finanszíroz az ESZA, és abban az értelemben, hogy miként finanszírozza az ESZA ezeket a célkitűzéseket.
Teljes mértékben nyitott vagyok arra, hogy képviselőkkel együtt dolgozzam olyan konkrét kérdéseken, mint az egyszerűsítés, az értékelés javítása, a feltételek erősítése, a pénzügyi tervezésben rejlő lehetőségek kihasználása és a más finanszírozási forrásokkal való együttműködés, mert a kihívások hatalmasak.
Tudatában vagyunk a felhasználási problémáknak, különösen a görögországi néhány év esetében, és keményen dolgozunk a szolgálatokkal és a tagállami hatóságokkal a gyorsabb kifizetések előtt álló akadályok elhárításán. A Bizottság és a tagállamok közös érdeke, hogy e téren előrelépés történjen. Nagyon világos azonban, és Hahn biztos úrral együtt úgy gondolom, ebben mindannyian egyetértünk, hogy biztosítanunk kell, hogy a jövőben erőteljes kohéziós politika álljon rendelkezésünkre, valamint annak biztosítása is célom, hogy erős és látható Európai Szociális Alap jöjjön létre.
Elnök
Két állásfoglalásra irányuló indítványt kaptam, amelyeket az eljárási szabályzat 115. cikkének (5) bekezdésével és 110. cikkének (2) bekezdésével összhangban nyújtottak be.
A vitát lezárom.
A szavazásra rövidesen sor kerül.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Dominique Baudis
írásban. - (FR) A mai, 2010. október 7-i, csütörtöki, állásfoglalásról szóló szavazással az Európai Parlament azt kéri, hogy a Bizottság mérlegelje a kohéziós politikai eszközök jelentős fejlesztését. A Lisszaboni Szerződésnek köszönhetően a kohézió már nem csupán gazdasági és társadalmi, hanem területi kohézió is. A regionális politika az európai integráció egyik zászlóshajója. Az Unió költségvetésében a közös agrárpolitika után a második tétel. Európának régiói fejlesztésére integrált stratégiát kell alkalmaznia. A határokon átnyúló közlekedési útvonalak fejlesztése e politika egyik legfőbb kihívása. E területen a prioritások közé tartozik a Franciaországot és Spanyolországot összekötő, a Pireneusokon áthaladó út, amely különösen érinti a délnyugat-európai választókerületet. Jelenleg a közúti hálózatok és a vasútvonalak nem felelnek meg az elvárásoknak. Egyes régiók, bár társadalmi-gazdasági szempontból össze vannak kapcsolva, napjainkban nem rendelkeznek megfelelő kommunikációs eszközökkel. A különböző projekteket, amelyeket a Bizottságnak e földrajzi térségekben folytatnia kell, közép- és hosszú távon fogják megvalósítani. Ezért a 2013 utáni kohéziós politikáról szóló vitában szót kell ejteni ezekről.
Vilija Blinkevičiūt
írásban. - (LT) A jelenlegi gazdasági és társadalmi válságban az Európai Szociális Alap (ESZA) az egyik fő pénzügyi eszköz a tömeges munkanélküliség, valamint a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelemben. Ez az alap jelentős szerepet játszik továbbá a munkavállalók oktatása, az élethosszig tartó szakmai képzés, a munkalehetőségek javítása és a munkavállalók munkaerőpiacba való bevonása terén. Egyetértek azzal, hogy az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek elérése érdekében, különösen a foglalkoztatás és a szociális ügyek terén erősítenünk kell az ESZA-t és növelnünk kell hatékonyságát, ugyanakkor javítanunk kell az alap finanszírozási eljárásait is. Jelenleg az alap finanszírozási rendszere túlságosan bonyolult, ezért nagyon fontos, hogy a Bizottság egyszerűsítse és rugalmasabbá tegye a strukturális alapokra vonatkozó finanszírozási eljárásokat, mert csak ez teszi lehetővé a tagállamok számára, hogy új és jobb munkahelyek teremtésére a lehető leghatékonyabban és legeredményesebben használják fel az ESZA-ból elkülönített pénzeszközöket. A strukturális alapokból történő finanszírozás tekintetében nem szabad megfeledkeznünk az átláthatóságról és a támogatásra elkülönített pénz ellenőrzésének fokozásáról sem. Felhívom továbbá a Bizottságot, hogy az ESZA-ból származó pénzeszközöket a jövőben még hatékonyabban és még célzottabban ossza el, és hozzon meg minden lehetséges intézkedést annak érdekében, hogy az európai uniós pénzeszközöket közvetlenül a szegénységben élők kapják, akik erre a segítségre a leginkább rászorulnak. A jövőben Európában csak egy hatékonyabb és erősebb alap járulhat hozzá a munkanélküliség és a szegénység csökkentéséhez.
Zuzana Brzobohatá
írásban. - (CS) Véleményem szerint a szóbeli választ igénylő kérdés alapján előterjesztett állásfoglalás sok szempontból fontos. Bizonyára érdemes megemlíteni, hogy az állásfoglalás-tervezetben szereplő álláspont a jelenlegi programozási időszakból nyert tapasztalat alapján azt a felhívást hangsúlyozza, hogy a 2013 utáni időszakra vonatkozó kohéziós politika felépítésének egyszerűnek, igazságosnak és átláthatónak kell lennie. Véleményem szerint a GDP-nek kell a regionális politika keretén belül a támogatásra való jogosultság megállapításának fő kritériumának lennie. Meg lehet azonban vitatni, hogy a regionális politika keretén belül a támogatásra való jogosultság megállapítására más mérhető mutatókat is alkalmazzanak, amennyiben fontosságuk igazolható. Fontosnak tartom ugyanakkor, hogy a kohéziós politika keretén belül az Európai Szociális Alap a pénzügyi forrásokkal kapcsolatos általános rendelkezésekre vonatkozó rendelet része maradjon. Hangsúlyoznunk kell, hogy ennek az alapnak saját szabályokra van szüksége. A 2013 utáni regionális politika és kohéziós politika kialakításában teljes mértékben szükségesnek tartom, hogy e politikákat a vidékfejlesztés terén összehangolják a közös agrárpolitika másik pillérével annak érdekében, hogy a két politika ne úgy működjön, hogy a célok keresztezik egymást és egymással ellentétes eredményeket szülnek.
Alain Cadec
írásban. - (FR) A strukturális alapok minden európai régióban gazdasági, társadalmi és kulturális projektek százaihoz járulnak hozzá, ahol az intézkedéseket a polgárokhoz a lehető legközelebb hozzák meg. Az EU 2020 stratégia sikerében játszott szerepük alapvető fontosságú. A Vidékfejlesztési Bizottságban helyet foglaló kollégáim nagy többségéhez hasonlóan elengedhetetlennek tartom a jövőre nézve erős és megfelelő finanszírozási háttérrel rendelkező, valamennyi európai régióra kiterjedő kohéziós politika biztosítását. Tavaly az a hír kapott szárnyra, hogy az Európai Bizottság azt tervezi, hogy a strukturális alapokat részben ismét nemzeti hatáskörbe utalja. Ez elfogadhatatlan. Harcolni fogok a kohéziós politika európai hozzáadott értékének regionális szinten való megőrzéséhez. Egyesek azt is szeretnék, hogy a strukturális alapok még inkább a legszegényebb régiókra összpontosítsanak. Ez őrültség: a kohéziós politika nem alamizsnaosztási politika; az úgynevezett gazdag régiók is sok társadalmi és gazdasági strukturális problémával küzdenek. A kohézió minden régióra kiterjedő szolidaritást kíván. Érdemes lenne megvizsgálni a strukturális alapokra való jogosultság megállapításához használt kritérium helytállóságát. Miközben a fő kritériumnak a GDP-nek kell maradnia, a Bizottságnak más mutatókat is meg kell vizsgálnia, amelyek esetleg jobban számolnak a regionális nehézségekkel.
Vasilica Viorica Dăncilă
írásban. - (RO) Mindannyian tudjuk, hogy az Európai Szociális Alap a tagállamok foglalkoztatási politikájának támogatására rendelkezésre álló fő európai uniós pénzügyi eszköz. Uniós szinten most válsághelyzetet élünk, a gazdasági és pénzügyi válság okozta helyzetek kezelésére pedig a tagállamok eltérő lehetőségekkel rendelkeznek. Üdvözlöm a "szegénység leküzdését célzó európai platform” mögötti szándékot, amely megfelelő pénzügyi támogatásban részesülő gazdasági, társadalmi és területi kohézió biztosítására törekszik. Véleményem szerint azonban az Európai Szociális Alapnak a szolidaritáson kell alapulnia. A jövőbeli Európai Szociális Alapnak támogatnia kell a humán erőforrás képzésére irányuló régiós erőfeszítéseket, amelyek célja, hogy a lehető legalacsonyabb munkaerőköltség mellett meg tudjanak felelni a fejlesztési iránymutatásaiknak.
Zita Gurmai
írásban. - Története során az ESZA mindig alkalmazkodott az EU aktuális gazdasági prioritásaihoz. Nyilvánvaló, hogy az ESZA-nak ismét alkalmazkodnia kell, mert a körülmények megváltoztak. Alkalmazkodnia kell az EU 2020 stratégiához, amelynél a foglalkoztatás növelése kulcsfontosságú cél. Alkalmazkodnia kell a válsághoz. Az ESZA önmagában nem válságkezelési eszköz, most azonban a válság idején kell működnie. Nem szabad elfelejtenünk, hogy még akkor is, ha túljutunk a makrogazdasági válságon, elképzelhető, hogy a foglalkoztatási szint alacsony marad. Európában emelkedett a munkanélküliség. Néhány európai ország arra kényszerül, hogy költségvetési szigorításokat vezessen be, ami veszélyezteti a munkahelyeket, különösen az állami szektorban. Az állami szektor munkavállalóinak nagy része nő. Ezért az állami szektorban végrehajtott leépítések elsősorban a nőket veszélyeztetik. A nők munkaerő-piaci részvételének előmozdítása az EU 2020 és minden ésszerűen gondolkozó politikai döntéshozó kulcsfontosságú célkitűzése - szociális modellünk védelme és átalakítása szempontjából a nők részvétele különösen fontos. Ezért segítenünk kell azoknak, akik a költségvetési szigorítások miatt elveszítik állásukat. Egyes országok támogatnák, ha a következő költségvetési időszakban az ESZA-t részben ismét nemzeti hatáskörbe utalnák. Határozott meggyőződésem azonban, hogy az Európai Szociális Alapnak az európai uniós politikák szerves részének kell maradnia.
Edit Herczog
írásban. - (HU) Amikor a kohéziós politika jövőjéről, különös tekintettel a kohéziós politika célkitűzéseiről, prioritásairól és felépítéséről beszélünk, feltétlenül említést kell, hogy tegyünk az egész Unióra kiterjedő, az uniós és regionális energiapiacok integrációját és a megújuló energiaforrások felhasználását előmozdító stratégiai infrastruktúrahálózatról is. Ugyanis az uniós energetikai befektetések egy nagyon fontos hányadát a strukturális alapokból finanszírozott városi és vidéki fejlesztési projektek teszik ki. Ide tartoznak többek között a távhőberuházások, az egyes energiahatékonysági projektek, a helyi és regionális energiahálózati fejlesztési projektek. A jövőben javítani kell a meglévő uniós alapok energiahatékonysági intézkedéseket szolgáló felhasználását; és elő kell segíteni a strukturális alapok és a Kohéziós Alapból származó források ezen célra történő nagyobb arányú felhasználását. Az energetika terén a kutatásra, fejlesztésre és demonstrációkra szánt forrásokat 2020-ra a jelenlegi szinthez képest meg kell kétszerezni, ideértve a jövőbeni uniós költségvetésben különösen a megújuló energiára, az intelligens hálózatokra és az energiahatékonyságra elkülönített források jelentős növelését; ennek egyik eszköze az Európai Unió 2013 utáni kohéziós és regionális politikája lehet.
Tunne Kelam
írásban. - A jövőbeli európai uniós kohéziós politika és az EU 2020 stratégia összekapcsolása és összeegyeztetése döntő jelentőségű lesz, mert csak ez a kapcsolat biztosíthat fenntartható gazdasági növekedést, versenyképességet, illetve gondoskodhat új munkahelyek megteremtéséről. Nem szabad ugyanakkor megengedni a kohéziós politika szétforgácsolódását. Az EU 2020 fontos eleme lesz a jövőbeli kohéziós politikának, azonban nem helyettesítheti azt. Az európai uniós alapok helyi szinten és a nem kormányzati szervezetek szintjén való hozzáférhetőségének javítása érdekében rendkívül nagy szükség van a finanszírozási szabályok radikális egyszerűsítésére. Az európai eszközök ésszerű és célzott felhasználásához ezek a szintek kínálják a legjobb lehetőségeket. Ezen a ponton a gyakran túlzott bürokratikus elszámolási kötelezettség több időt és energiát vesz igénybe, mint a projektek tényleges kidolgozása. Az ilyen kiegyensúlyozatlanság egyre komolyabb gyakorlati és morális akadályt képez a további fejlődés előtt. Fontos, hogy a következő pénzügyi időszak kereteinek kidolgozásánál időben bevonják a régiók és az üzleti szféra képviselőit. Tapasztalatukat és gyakorlati érzéküket úgy kell tekinteni, mint értékes hozzájárulást a jövőbeli regionális politika hatékony végrehajtásához és további források megszerzéséhez.
Ádám Kósa
írásban. - (HU) Az EMPL állásfoglalási indítványtervezet helyesen emeli ki a kkv-k támogatásának szükségességét és a strukturális alapok közötti szinergiák létrehozása kulcsfontosságát, hiszen az ESZA sikertörténet ugyan, de számos hibával és problémával küzd, különösen a pénzügyi-gazdasági válság idején. Ráadásul a European Economic Recovery Plan pozitív lehetőségei, hatásai is csökkenni fognak a jövőben, melynek keretében korábban átmenetileg a fogyatékossággal elő munkavállalók foglalkoztatására az általános csoportmentességi rendeletben (800/2008/EK) előírt szabályokkal lehetővé tették, hogy számos feltétel betartása mellett, további támogatásokat, kompenzációkat nyújtsanak a tagállamok.
Az ESZA-nál a javasolt egyszerűsítésnél azonban nem elsősorban az alapok irányításával kapcsolatos kérdésekre kellene koncentrálni, hanem arra, hogy a tagállamok általi tervezés, végrehajtás során ténylegesen jelenjen meg a szinergia (keresztfinanszírozás, elszámolhatóság). Ezen túlmenően vissza kellene azt is nyesni, hogy a komolyabb képzettség nélküli szakértők számának növekedése folytatódjon, mert a hátrányos helyzetű csoportokban lévő munkanélküliséget kellene csökkenteni. Ugyanakkor a szakértői hálózatokat, szakmai együttműködéseket erősíteni kellene, ennek kerete a határon átnyúló együttműködés fejlesztése lehet, tekintettel a belső regionális kapcsolatokra.
Végül, de nem utolsósorban Hahn és Andor biztos urak szavaira reagálva a nagyvárosiasodás és a fenntarthatóság kérdéseire is nagyobb mértékben kell koncentrálni: a családok terheinek, a gyermekvállalásra nehezedő társadalmi munkamegosztás aránytalanságainak a csökkentése, az akadálymentesség javítása elengedhetetlen egy aktívabb, egészségesebb időskor elérése és biztosítása érdekében.
Marian-Jean Marinescu
írásban. - (RO) A kohéziós politika elengedhetetlen az európai integrációs folyamathoz. Egységes uniós szintű regionális politikára van szükségünk, amely fenntartható növekedést, munkahelyteremtést és modernizációt eredményez az egész Európai Unióban. Célkitűzéseinket csak az összes európai politika közötti megvalósítható szinergia révén és megfelelő költségvetési eszközökkel fogjuk elérni. A regionális aspektust az uniós költségvetés javasolt felülvizsgálata során és a jövőbeli pénzügyi keretben teljes mértékben figyelembe kell venni. A 2013 utáni kohéziós politikának könnyű, átlátható átmenetet kell biztosítania, a múltbeli tapasztalatok megfelelő, számszerűsíthető értékelése és az érintett régiók sajátos gazdasági és szociális jellemzőinek megfelelő értékelése alapján, ezáltal is biztosítva tényleges fejlődésüket. Továbbra is a GDP-t kell használni a regionális politikai támogatásra való jogosultság megállapításának fő kritériumaként. Mindazonáltal további mutatókat is el kell fogadni, miután átfogóan értékelték azok alkalmasságát. A minőség, a teljesítmény és a pénzügyi ellenőrzés közötti ideális egyensúly elérése érdekében a szubszidiaritás, a többszintű kormányzás és a regionális politika egyszerűsített végrehajtásának elvét ténylegesen össze kell kapcsolni egymással.
Jiří Maštálka
írásban. - (CS) Néhány szót szeretnék szólni. Azok, akik jól tájékozottak, tudják, hogy az e politika jövőbeli formájáról szóló viták most kezdenek felerősödni. Néha még az a kérdés is felvetődik, hogy egyáltalán kell-e ez a politika. A kohéziós politikának vannak támogatói, de vannak bírálói is. Szeretném megemlíteni a kohéziós politika 1974-es létrehozása mögötti eredeti elképzelést - a gazdaságilag fejlettebb és a gazdaságilag gyengébb területek közötti szolidaritás elvét. Az EU-ban jelentős különbségek vannak ma is, és mindaddig, amíg azokat fel nem számolják, a szolgáltatások vagy a tőke szabad mozgásával kapcsolatos elképzelés problémamentes megvalósítása elképzelhetetlen. Számos szakértői tanulmány azt mutatja, hogy a kohéziós politika alapvetően működik és megteremti a kívánt hozzáadott értéket, ezért a kritikai hangokat inkább az eljárási hibákra való figyelmeztetésnek és a jövőbeli javításokra történő felhívásnak tekintem.
Tudjuk, hogy 1974 óta a helyzet megváltozott, és hogy a kohéziós politika most az európai régiók és városok fejlődésének fontos eszköze. Ez is egy erős érv e politika folytatása mellett és amellett, hogy az EU teljes területére ki kell terjednie. Vitát kell folytatni a különböző régiók támogatottsági szintjéről, amely majd a Tanács és a Parlament közötti tárgyalásokból fog kiderülni. Bízom abban, hogy a Bizottság jó javaslatokkal áll elő. Szeretnék hangot adni határozott meggyőződésemnek, hogy ha a kialakítás megfelelő lesz, a kritikusok elhallgatnak és meg fogják védeni a kohéziós politika létezését minden európai uniós polgár számára.
Alexander Mirsky
írásban. - (LV) Hálás vagyok Hübner asszony felelősségteljes munkájáért. Az állásfoglalásban szereplő minden kérdés aktuális probléma Lettország számára. Sajnos a kohéziós politikai programban Lettországot egyetlen régió képviseli. Ezzel ellentétben Lengyelország például 16 régióból áll. Ebben a vonatkozásban az európai uniós strukturális alapok kérelmezése terén durva jogsértések történnek Lettországban. Számos jelentést kaptam arról, hogy az uniós alapok igénylésének előmozdítása helyett a lett Gazdasági Minisztérium és a Regionális Fejlesztési Minisztérium akadályozza ezt a folyamatot azáltal, hogy Lettországban az emberektől jogtalan befizetéseket kérnek. Az alapok igénylését az sem segíti, hogy Lettország egy régiónak számít. Ez a politikai elkötelezettségű erőknek lehetőséget nyújt arra, hogy fékezzék a projekteket azoknál a helyi hatóságoknál, ahol saját politikai pártjaik nem képviseltetik magukat. Ugyanilyen okból zöld jelzést adnak azoknak, akik szűk korrupciós köreikbe tartoznak. A kohéziós politika végrehajtására elkülönített alapok teljes mértékű kihasználására mindez nem teremt lehetőséget olyan régiónak, mint például Latgale. Lettországban sürgősen el kell végezni az uniós alapok kérelmezésének és hatékonyságának általános felülvizsgálatát. Kész vagyok arra, hogy egy ilyen felülvizsgálatban aktív szerepet vállaljak.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
írásban. - (FR) A Bizottságtól és a Tanácstól kapott biztosítékok ellenére a kohéziós politika veszélyben van, mert költségvetésének mérete egyeseket iriggyé tesz. Ez az európai régiók kiegyensúlyozott fejlődését előmozdító politika 2007 és 2013 között a közösségi kiadások egyharmadát képviseli. A kohéziós politikának továbbra is közösségi politikának kell maradnia, jelentős finanszírozást kell képviselnie, biztosítania kell az alapok decentralizált kezelését és a többszintű kormányzást, valamint meg kell őriznie az általános és integrált megközelítést, hogy meg tudjon felelni az összetett kihívásoknak, amelyekkel valamennyi európai régiónak szembe kell néznie. Bár a GDP-t kell továbbra is használni a régiók európai támogatásokra való jogosultsága megállapításának fő kritériumaként, küzdeni kellett azért, hogy vegyenek fontolóra más kritériumokat is. Európának humanista hagyományai nyomán továbbra is az élen kell járnia abban a vitában, amely arról szól, hogy új módokat találjunk polgártársaink jólétének felmérésére. Végezetül, a területi együttműködés különös figyelmet érdemel a következő kohéziós politikában. Ez a célkitűzés Európa megvalósítása polgártársaink mindennapi életében, amely lehetővé teszi "az Európa népei közötti mind szorosabb egységet”.
Richard Seeber
írásban. - (DE) A 2013 utáni európai regionális politikának valamennyi régióra ki kell terjednie, és emellett a regionális és területi különbségek figyelembevétele érdekében kellően rugalmasnak kell lennie. A régiók növekedési potenciáljának teljes mértékű kihasználása, valamint az Európai Unióban a gazdasági, társadalmi és területi kohézió elérése érdekében elengedhetetlen, hogy a kohéziós cél mellett a versenyképességre is odafigyeljünk. Különösen szem előtt kell tartanunk a gazdag országok kisebb problémáit. A strukturális intézkedések tervezésénél és végrehajtásánál különös figyelmet kell fordítanunk továbbá a hegyvidéki térségek igényeire is. E térségek különleges földrajzi sajátosságai különös problémákat vetnek fel, amelyeknek tükröződniük kell az összehangolt stratégiákban és intézkedésekben. A városi dimenzió mellett a vidéki térségek regionális politika égisze alatti fejlődése különösen fontos. Az ágazati és területi intézkedések összehangolásával maximalizálhatjuk a szinergiákat és elkerülhetjük a lehetséges konfliktusokat.
