Kérdések órája (Bizottság) 
Elnök
A következő napirendi pont a kérdések órája (B6-0168/2008).
A következő kérdéseket nyújtották be a Bizottsághoz.

Tárgy: Az autóipar teljesítménye a széndioxid-kibocsátás tükrében
Elégedett-e a Bizottság az eddigiekben az európai autóipar teljesítményével a széndioxid-kibocsátás és az üzemanyag-fogyasztás csökkentésével kapcsolatban? Úgy ítéli-e meg, hogy a Tanács 1999/94/EK irányelve az új személygépkocsik forgalmazása alkalmával a tüzelőanyag-fogyasztásról [helyes fordításban: üzemanyag-fogyasztásról] és a CO2-kibocsátásról szóló vásárlói információk rendelkezésére állásáról felülvizsgálatának kezdeményezése annak elismerését jelenti-e, hogy az autóiparra vonatkozó jelenlegi közösségi szabályozási keret hatástalan?
Stavros Dimas
Elnök úr! Az a kérdés, hogy a Bizottság úgy ítéli-e meg, hogy az európai autóipar széndioxid-kibocsátásának csökkentése elégséges volt-e. A válasz "nem”, és ezért javasoltuk a kötelező csökkentést 2012-re.
A kérdés második része arra vonatkozik, hogy vajon az autók címkézéséről szóló irányelv felülvizsgálatára irányuló kezdeményezés az autóiparra vonatkozó meglévő közösségi szabályozási keret hatástalanságának beismerését jelenti-e. A válasz "igen”, és ezért javasoljuk a felülvizsgálatot.
Korlátozódhatnék erre a két egyszerű válaszra, de további magyarázatokkal is szeretnék szolgálni.
Javasoltuk, hogy a széndioxid-kibocsátás kötelező határértéke 120 g legyen 2012-re, a széndioxidra és a gépjárművekre vonatkozó stratégiában foglaltak alapján. A 130 g/km célkitűzés a motortechnológia fejlesztésével érhető el, és más technológiák bevonásával realizálható a 120 g/km célkitűzés.
Megemlíteném, hogy létezett egy önként vállalt megegyezés a gépjárműgyártók és az európai, csakúgy mint a japán és koreai gépjárműipar között arra vonatkozóan, hogy az autók kibocsátása ne haladja meg a 140 g/km-t 2008-ra. Sajnálatos módon ezt a célt nem sikerült elérni: 2006-ban a kibocsátás 160 g volt, 2007-ben 159 g volt a legutóbbi adatok szerint. Az egy grammos javulás természetesen messze van a kielégítőtől.
Reméljük, hogy a Parlament és a Tanács együttdöntési eljárásában el fogja fogadni a Bizottság javaslatát, melynek eredményeként kevesebb energiát, kevesebb üzemanyagot fogyasztó és kevesebb széndioxidot kibocsátó gépjárművek fognak rendelkezésünkre állni. A kevesebb energia- és üzemanyag-fogyasztás által a vásárlók rengeteget takaríthatnak meg, különösen a jelenlegi üzemanyagárak mellett.
Ami a címkézést és információszolgáltatást illeti, az év végére rendelkezésünkre fog állni egy javaslat arról, hogy hogyan kell a lényeges vásárlói adatokat megadni.
Meg kell említenem, hogy az Európai Parlament elfogadott egy határozatot a tárgyban. Ennek néhány pontja kifejezetten pozitív, másokkal azonban nem tudok egyetérteni: például azzal, hogy a dohányáruk reklámozását kell mintául venni a gépjárművek esetében is. Ez két különböző eset, és nem fogjuk követni azt a példát, hogy a hirdetésekben meghatározunk egy részt, amelyben megszabott információkat kell szolgáltatni.
Van más módja is a fogyasztók tájékoztatásának, mivel amikor autót vásárolnak, a kereskedőknél megtalálják a széndioxid-kibocsátásra és fogyasztásra vonatkozó adatokat a szórólapokon és hirdetményekben.
Georgios Papastamkos
(EL) Elnök úr, biztos úr! A G8 országok 50%-os széndioxidkibocsátás-csökkentést javasolnak 2050-re. Mindazonáltal a magas szinten álló, gyorsan fejlődő országok (nevezetesen Kína, India, Brazília, Mexikó és Dél-Afrika) úgy tűnik, nem reagálnak erre a javaslatra.
Úgy gondolják-e önök, hogy ez az álláspont befolyásolni fogja a Kiotó utáni időszak tárgyalásait? Mik a kilátásai a kulcsfontosságú tárgyalásoknak a Kiotó utáni időszakról a G8-javaslat tükrében?
Stavros Dimas
A Papastamkos úr által feltett kérdés természetesen teljesen független a gépjárművekkel kapcsolatos előbbi kérdéstől, mégis nagyon fontos és időszerű, tekintettel a tegnapi és mai G8-találkozón zajló vitára és döntésekre.
Pozitív lépés, hogy a világ nyolc legnagyobb gazdaságát tömörítő G8 egyetértett a széndioxid-kibocsátás 50%-os csökkentésében 2050-re. Természetesen, ahogy korábban említettem, ez csak fél siker, mivel nem született megegyezés 2020-as középtávú célokra, amire szükség lett volna egy olyan nemzetközi egyezményhez, amely hatékony lehet a klímaváltozás elleni küzdelemben.
Azt hiszem, hogy a többi nagy ország ügye, az olyan nagy fejlődő gazdaságok, mint Kína és India, szintén szóba került és vita tárgya volt. Egy hatékony megoldás a klímaváltozásra természetesen megköveteli ezen országok részvételét is, például olyan lépésekben, mint a széndioxid-kibocsátás növekedési ütemének csökkentése érdekében tett intézkedések - összhangban a közös, de differenciált felelősség ENSZ elvével.
Azt hiszem, megegyezésre fogunk jutni, mind a hosszú távú célokban, ahol általános konszenzus tapasztalható, mind a középtávú célokban, lévén, hogy ezek a megállapodások létfontosságúak ahhoz, hogy a kívánt eredményeket érjük el 2009-ben Koppenhágában.
Reinhard Rack
(DE) Biztos úr! Szeretnék visszatérni a gépjárművekhez. Amikor a 120 g-os célt kitűztük, több kérdés is felmerült, hogy vajon ez a 120 g valamilyen átlagot jelent, az egész iparágra vagy más mérési egységre vonatkozóan.
Vajon megoldották-e mindezeket a kérdéseket vagy számíthatunk-e megoldásra olyan rövid időn belül, hogy az iparág reagálhasson, ha szükséges, a hátralevő nagyon rövid időben?
Paul Rübig
(DE) Érdekelne, hogy érdemes-e ösztönzőket kidolgozni a régi autók kivonására a piacról, mivel a régi autóknak a legnagyobb a fogyasztása és CO2 kibocsátása. Tervezik-e ilyen ösztönzőrendszer felállítását?
Stavros Dimas
a Bizottság tagja. - Nagyon érdekes, hogy a pénzügyi ösztönzőket hangsúlyozták a G8 következtetéseiben. Az Európai Unióban a pénzügyi ösztönzőknek nagy a jelentősége a tisztább autók vásárlásának előmozdításában. Néhány országban bevezetnek ilyen intézkedéseket. Egyik újabb példa erre Franciaország, ahol az intézkedések a vártnál sikeresebbnek bizonyultak.
Bizakodva tekintünk a 120 g-os cél 2012-es elérésére az iparágban. Alá kell húzni, hogy ez a cél ismeretes volt az iparág előtt 1995 óta, és létezett egy önkéntes vállalás, hogy a 140 g/km-t elérik 2008-ra. Akárhogy is, az iparág által szolgáltatott hatástanulmány és költségbecslés szerint képesek lesznek időben elérni a célt.
A King-jelentés, ami az Egyesült Királyság Közlekedési Minisztériuma által készített érdekes és fontos tanulmány, világossá teszi, hogy műszakilag és gazdaságilag megvalósítható a cél elérése 2012-re. Természetesen figyelembe kell venni az iparág aggályait és az egyes gépjárműgyártók specifikus problémáit. Végül is önökön, az Európai Parlamenten és a Tanácson múlik, hogy sikerül-e olyan megoldást találnunk, amely megfelel mind környezetvédelmi céljainknak, mind az európai gépjárműgyártás versenyképességi szempontjainak. Úgy gondoljuk, hogy ez a javaslat ösztönözni fogja a gépjárműgyártást és biztosítja nekünk a lépéselőnyt, és emellett az európai fogyasztók megtakarításokat érnek el, különösen a mai rendkívül magas olajárak mellett.
Tárgy: A bioüzemanyagokkal kapcsolatos politika
A biztos úr már korábban kifejtette, hogy az Európai Uniónak felül kell vizsgálnia a bioüzemanyagokkal kapcsolatos prioritásait, amennyiben azok kedvezőtlen hatással vannak a szegény országok élelmiszerellátására. Kollégája, Mariann Fischer Boel szerint azonban a bioüzemanyagokkal kapcsolatos politika élelmiszerárakra gyakorolt hatása nem ilyen súlyos.
Jean Ziegler, az ENSZ különmegbízottja szerint azonban a bioüzemanyagok nagymértékű termelése emberiség ellen bűncselekmény, tekintettel annak a globális élelmiszerárakra gyakorolt hatására. A FAO szintén kijelentette, hogy a bioüzemanyagok gyors terjedése jelentősen megemelte számos növény árát, hozzájárulva ezzel a jelenlegi élelmezési válsághoz.
Az OECD szerint a mezőgazdasági árak a következő néhány év során tovább emelkednek. Mikor látja be a biztos asszony, hogy vannak káros hatások? Szándékában áll-e a Bizottságnak vizsgálatot folytatni ez ügyben, és ha igen, mikor tud a biztos asszony értékelést készíteni?
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Az Európai Unió célként tűzte ki, hogy a közlekedésben felhasznált üzemanyagok 10%-a megújuló üzemanyag legyen, és e 10% elérése 2020-ra történjen. Úgy vélem, fontos a "megújuló források” kifejezést használnunk, mert nem csupán bioüzemanyagokról - etanolról vagy biodízelről - van szó. Beszélhetünk elektromos gépkocsikról is, tehát itt különbségtételre van szükség.
Úgy gondolom, hogy el kell mondanunk, az ilyen hosszú időkeret valószínűtlenné teszi, hogy annak hatása lenne a napjainkban tapasztalható árszínvonalra. Számításaink szerint ez 2020-ra a gabona árának 3-6% közötti, a repcemagénak hozzávetőleg 8-10%-os, és a napraforgómagénak 15%-os emelkedését jelentheti a 2006-os árakhoz viszonyítva, feltételezve, hogy a kínálat 30%-a második generációs bioüzemanyagokból származik.
Úgy vélem, némi bizonytalanságot lehet tapasztalni néhány képviselő részéről. Egy tisztelt képviselő, úgy látom, nem ért egyet, de úgy gondolom, figyelembe kell vennie, hogy az élelmiszerárak jelenlegi növekedése nagymértékben a magas olajárak következménye. Sok számítást és hatásvizsgálatot láttunk már az OECD-től, és a legfrissebb világosan kimutatja, hogy az olaj hordónkénti 130 eurós árának megszabása a gabona árának 9-13% közötti emelkedését jelenti. Ez tehát az olajár növekedésével áll összefüggésben, és nem a megújuló energiákról szóló megbeszéléssel.
Úgy vélem egyértelmű, hogy e hatások mérséklődnek a második generációs bioüzemanyagok növekvő használata által, amelyet a szakpolitikáink is ösztönöznek.
A második generációs bioüzemanyagokat nem élelmiszernövény-alapanyagokból, és nem csak kifejezetten energiatermelési célú növénytermesztéssel állítják elő, hanem újrahasznosított növényi olajokból, állati zsiradékból, az erdőre alapozott iparágak melléktermékeiből, erdészeti maradékanyagokból, szilárd hulladékból és fűfélékből.
A megújuló forrásokból előállított energia támogatásáról szóló, ez év január 23-án előterjesztett bizottsági javaslatban a Bizottság közölte, hogy nyomon követi többek között a biomassza energiaelőállítási célú felhasználásával összefüggő árutőzsdei árváltozásokat és az élelmezésbiztonságra gyakorolt bármilyen kapcsolódó pozitív vagy negatív hatást.
Továbbá a Bizottság javasolja, hogy kétévente jelentést készít többek között arról, hogy milyen hatással van az EU bioüzemanyag-politikája az exportáló országokban az élelmiszerellátottságra, a fejlődő országok lakossága meg tudja-e fizetni az élelmiszereket, és más fejlődéssel kapcsolatos témákról.
A Bizottság ismertette álláspontját az élelmiszerárak növekedésének okáról a közelmúltban kiadott "Az emelkedő élelmiszerárak jelentette kihívás kezelése: Irányvonalak az uniós fellépés számára” című közleményben.
Tehát a jelenlegi ártendenciák ingadozására és összetett voltára való tekintettel a Bizottság alapos figyelemmel kíséri majd az árak Európai Unión belüli és világszintű alakulását egyaránt, és az év végére jelentést készít a helyzet alakulásáról.
Ahogyan azt a közleményben kifejtettük, annak ellenére, hogy a mezőgazdasági termékek iránti keresletre kihat a bioüzemanyag-piac is, a Bizottság elemzéseiből kitűnik, a világszintű élelmiszerárakra kevés hatással van a jelenlegi uniós bioüzemanyag-termelés.
Johan Van Hecke  , -
(NL) Köszönöm a biztos asszony válaszát. Másfél évvel ezelőtt a bioüzemanyag még csodaszerként szerepelt a globális felmelegedés elleni harcban. Most pedig egyre inkább szidják, és megjegyzem, hogy a Bizottság helyesli az energiaminiszterek múlt heti 180 fokos fordulatát - bár kétségtelenül tagadja majd e tényt.
A kérdésem az - a biztos asszony számadatokkal árasztott el bennünket -, hogy a Bizottság egyezik-e a Világbank tanulmányával, amely szerint a bioüzemanyagok 75%-a felelős a globális élelmiszerárak emelkedésének 75 százalékáért. A FAO hasonló következtetésre jutott, és Jean Ziegler, az ENSZ különmegbízottja a bioüzemanyagok nagyarányú termelését az emberiség elleni bűncselekményként jellemzi.
Fischer asszony osztja a Világbank, a FAO és az ENSZ nézőpontját?
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Először is, szerintem azt láthatjuk, hogy a megújuló forrásokból előállított energiát és a bioüzemanyagokat hibáztatják az utóbbi időben a mezőgazdasági termékek ágazatában felszökkenő árak miatt. Természetesen ezeknek az áremelkedéseknek különböző okai vannak. A kedvezőtlen időjárási viszonyok, melyeket világszerte tapasztaltunk, komoly hatással voltak - majdnem négyszer akkorával, mint a bioüzemanyagok.
Másodszor hatalmas keresletet tapasztaltunk Ázsia részéről. Kínában és Indiában most kezdenek húst fogyasztani, ami azt jelenti, hogy sokkal több gabonát kell importálniuk, mint azelőtt.
Harmadszor a spekuláció: a befektetők kivonják pénzüket a részvényekből, a kötvényekből és az ingatlanból, majd mezőgazdasági termékekbe, aranyba, ezüstbe fektetik. Ez nyilvánvaló.
Némely országok lezárták határaikat a mezőgazdasági termékek exportja előtt, és ez is éreztette a hatását. Az Egyesült Államokat szemlélve, az a tény, hogy az amerikaiak bevezették a kukorica széleskörű felhasználását a bioetanol előállításában, hatással volt a kukorica ágazatára. Természetesen ez kihat a kukorica világpiaci árára. De Európában a termőterület kevesebb mint 1%-át használjuk a megújuló energiák előállítására, és ennek nem lehet kihatása a tapasztalható árszínvonalra.
Az a lényeg, hogy fenntartható módon állítsuk elő ezeket a megújuló energiákat, és hogy bizonyos kritériumokat alkalmazzunk a különféle megújuló energiák esetében. Egyértelműen azt nyilatkoztuk, hogy a széndioxid-kibocsátás 35%-os csökkentése a minimum, és készen állunk tovább menni. Szóba jött például az 50%-os érték meghatározása is 2015-re.
A tisztelt képviselő úrnak a Világbank tanulmányára vonatkozó kérdése kapcsán először is el kell mondanom, hogy azt még nem hozták nyilvánosságra. Egy illegális másolata szivárgott ki. Ezért nehéz a Világbanknak olyasmiről nyilatkoznia, ami még nincs kihirdetve. Viszont megjegyezném, hogy személy szerint én szeretnék elkötelezettséget és megerősítést látni a Világbank részéről, hogy aláírja a 75%-ot. Nem hiszem, hogy a 75% olyan számjegy lenne, amely mellett ki lehet állni. Még csak nem is a gabonaárakra, hanem az élelmiszerárakra vonatkozik. Amikor tudjuk, hogy néha az élelmiszerek - például a kenyér - esetében a kenyér értékének legfeljebb 10%-a vonatkoztatható a búzára, egyszerűen nem tudom elképzelni, hogyan lehet ez a 75%-os számadat helytálló.
Örömmel térek vissza az Európai Parlamentbe ezt megvitatni a jelentés nyilvánosságra hozatala után, amikor szilárd alappal rendelkezünk a tárgyalásra, és nem csupán olyan híresztelések állnak az egész mögött, amelyek egyetlenegy újságban jelentek meg a kiszivárgást követően.
Jim Allister
Biztos asszony, csodálom a ragaszkodását a bioüzemanyagok élelmiszerárakra vonatkozó alacsony hatásának gondolatához, de azon gondolkodom, meddig tudja ezt fenntartani. Amint arra már rámutattak, Ön igencsak nem ért egyet a világ más szakembereivel. Hallott a FAO-ról, és úgy tűnik, a Világbankról is.
Ismételten megemlíti, hogy termelésünk csupán 1%-át fordítjuk bioüzemanyagra. Ez talán így van, de mi Európában jelentős mértékben függünk élelmiszereink Amerikából történő behozatalától - és innen ered az élelmiszerárakra gyakorolt hatás. Ez arra vonatkozó követelményt jelent, hogy szembeszálljunk ezzel, és amilyen gyorsan csak lehet, a második, sőt a harmadik generációval foglalkozzunk, amelyekre a Bizottságnak összpontosítania kellene.
Glyn Ford
Nekem úgy tűnik, hogy amennyiben az érv az időkeretre vonatkozik, akkor a bioüzemanyagok előbb kiváltói az árutőzsdei árfolyamok emelkedésének, mint az olajárak; de sürgeti-e majd a biztos asszony a Világbankot, hogy közzétegye az eredményt? Vajon ír-e neki és jelzi-e, hogy szeretnénk, ha közzétenné-e tanulmányt, hogy megvitathassuk érveléseit? Ilyen alapon nem gondolja-e a Bizottság, hogy addig is moratóriumot kellene sürgetnünk minden olyan új bioüzemanyaggal kapcsolatban, amely nem kizárólag az élelmiszerek és az élelmiszergyártás fogyasztásra nem alkalmas melléktermékein alapul?
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Mindenekelőtt, válaszolva Allister úr kérdésére, hogy függünk-e az élelmiszerektől az Európai Unión belül, Önnek igaza van, függünk, különösen a szójababimporttól. Ezért tárgyalunk folyamatosan arról, hogy megoldást tudunk-e találni a GMO kérdésre az import szójabab árának csökkentése érdekében. Ez a sertéságazatunk számára a legnagyobb és legfontosabb termény.
Reméltem, hogy sikerül meggyőznöm a tisztelt képviselőket arról, hogy mi valójában igen sokat teszünk azért, hogy támogassuk a második generációs bioüzemanyagokat, és befektessünk azokba, mivel mindannyiukkal egyetértek abban, hogy az első generációs bioüzemanyagok nem jelentenek hosszú távú megoldást. Ugyanakkor szükségünk van az első generációs bioüzemanyagokra, hogy ezek előkészítsék az utat a második generációs bioüzemanyagok előtt. Ha most egyértelmű üzenetet küldünk arról, hogy nem ragaszkodunk tovább a 10%-os célértékünkhöz, szavatolni tudom, hogy megszűnik minden befektetés az Európai Unióban, és átvándorol Dél-Amerikába, mi pedig a Brazíliából behozott, cukornádból előállított bioüzemanyagra leszünk utalva. Akkor a mi függetlenségünk - amilyennek látni szeretnénk - sokkal nehezebben lenne megvalósítható.
A még nem közzétett Világbank-tanulmánnyal kapcsolatban - úgy vélem, abban megegyezünk, hogy még nincs közzétéve, hanem kiszivárgott - azt tudom mondani, hogy aznap reggel, amikor megkaptuk a 75%-ról szóló sajtóközleményt, a Világbank főközgazdásza véletlenül épp az irodámban ült, és nem tudta ezt megerősíteni.
Ezért biztos vagyok abban, hogy visszatérünk még erre a kérdésre, és ahogy azt korábban is kijelentettem, örömmel tárgyalnám ezt a témát egy kellően megalapozott tanulmány alapján.
Tárgy: Az ENSZ ellen intézett támadás elkövetőjének kivégzése
A Hands off Cain elektronikus hírlevél június 6-án megjelent, 107. számában Leandro Despouy, az ENSZ bírák és ügyvédek függetlenségével foglalkozó különelőadója megerősítette az ENSZ álláspontját, mely szerint az iraki hatóságok Awraz Abdel Aziz Mahmoud Sa”eed kivégzése a 2003. évi augusztusi bagdadi ENSZ-központ ellen intézett merénylet elkövetéséért - amelyben többek közt Sérgio Vieira de Mello, az ENSZ-főtitkár iraki különmegbízottja is életét vesztette - megakadályozta a nemzetközi közösséget annak felderítésében, hogy kik voltak a bűncselekmény valódi elkövetői.
Milyen lépéseket tett a Bizottság, hogy hangot adjon az EU halálbüntetést ellenző egybehangzó véleményének?
Milyen intézkedéseket tervez a Bizottság tenni annak a gyorsaságnak alapul szolgáló okok tisztázása érdekében, amellyel Awraz Abdel Aziz Mahmoud Sa”eed-ot kivégezték az ENSZ azon kifejezett kérése ellenére, hogy a szervezet joggal kívánta kideríteni az elkövetett merénylet okát, és azonosítani annak szervezőit?
Vladimír Špidla
Elnök úr, hölgyeim és uraim, az Európai Bizottság a tagállamokkal karöltve világelső intézményi szereplő és segítségnyújtó a halálbüntetés elleni harcban. Külpolitikai tevékenységének homlokterében az emberi jogok támogatása áll. Az 1998-ban elfogadott, és 2008-ban felülvizsgált uniós politika halálbüntetéssel kapcsolatos általános alapelvei a harmadik országokkal szemben meghatározták a kritériumokat a fellépések felszólítására és az alkalmazandó normák meghatározására. A halálbüntetés eltörlése egyike a főbb kiemelt témáknak a demokrácia és az emberi jogok európai eszköze keretén belüli segítségnyújtás esetén. 1994 óta a Bizottság megközelítőleg 30 projektet támogatott világszerte, melyek össz monetáris értéke nagyjából 15 millió euro. Ferrero-Waldner biztos asszony 2007. október 10-én egy nyilvános nyilatkozatban, a Halálbüntetés Elleni Küzdelem Világnapján, és egyéb, azt követő alkalmakkal kategorikusan kijelentette, hogy ellenzi a halálbüntetésnek mind a tényleges gyakorlását, mind a törvényes engedélyezését.
Az incidens, amely az e Ház tagjai által írt levél tárgya, ismert a Bizottság számára. Irak egyike azoknak az országoknak, amelyeket az Európai Bizottság gyakran szólít fel lépések megtételére a halálbüntetés alkalmazása kapcsán. Erre az esetre vonatkozóan a felszólítást 2007 júniusában küldte. Az Európai Unió és a Bizottság is ismételten felkérte az iraki kormányt és a Legfelsőbb Bíróságot a halálbüntetés eltörlésére, valamint a már kiszabott, de még végre nem hajtott halálbüntetések mérséklésére. Továbbá felszólították az iraki kormányt, hogy haladéktalanul hirdessen moratóriumot minden kivégzés alkalmazására. Szükségtelen elmondani, hogy az ENSZ-központ elleni, 2003. augusztus 19-i bombatámadás esetében egy ilyen moratórium lehetővé tette volna minden olyan személy részletes kikérdezését, amely potenciális bizonyítékot szolgáltathatott volna annak biztosítására, hogy e támadás egyetlen résztvevője sem marad büntetlen. A Bizottság valóban riasztónak tartja a sebességet, amellyel ezt az ügyet kezelték. Fő célkitűzésünk azonban, hogy kiálljunk a halálbüntetés általános eltörléséért. A Bizottság továbbra is szorosan együttműködik az Európai Unió tagállamaival, és arra törekszünk, hogy kifejezzük álláspontunkat és elégedetlenségünket az iraki oldallal szemben.
Paulo Casaca
(PT) A felmerülő probléma azonban az, hogy az iraki kormány megakadályozta Sérgio Vieira de Melo gyilkosságának kivizsgálását ugyanúgy, ahogyan azt más esetekben is megtette. A kezemben tartom egy nemrégiben megjelent magazin másolatát, amelyben megjelenik Zenaib Ahmed. Meghívtam e személyt az Európai Parlamentbe, hogy beszéljen az iraki kórházakban elvégzett, tisztán etnikai alapú tömeges kivégzésekről.
A helyzet tükrében, amely sokkal rosszabb, mint a nyugat-balkáni országokban, szeretném tudni, hogy mikor követeli majd a nemzetközi közösség és az Európai Bizottság egy nemzetközi törvényszék felállítását tíz- vagy százezer iraki ember halála okának kivizsgálására és elítélésére.
Vladimír Špidla
(CS) Casaca úr, természetesen az Európai Bizottság és az Európai Unió általánosságban felderíti az összes rendelkezésünkre álló lehetőséget, hogy megerősíthessük képességünket a halálbüntetés alkalmazásának fokozatos korlátozására és eltörlésére, különösen azokon a területeken, ahol azt a leggyakrabban alkalmazzák, és ez természetesen Irakot is magában foglalja.
Tárgy: Megkülönböztetésellenes horizontális irányelv
Az Európai Bizottság bejelentette, hogy idén tavasszal elindítja az új, megkülönböztetést tiltó horizontális irányelvet.
Mik az irányelv hatáskörével kapcsolatos legújabb fejlemények? Létrejön-e egy átfogó, megkülönböztetésellenes irányelv, amely magában foglalja az Amszterdami Szerződés 13. cikkében felsorolt ÖSSZES kimaradt, az Európai Parlament többsége által is támogatott alapot - nevezetesen az életkor, a fogyatékosság, a vallási vagy világnézeti meggyőződés és a szexuális irányultság területét?
Ha nem, indokolni tudja-e az Európai Bizottság ennek okait, valamint ismertetni tudja-e a következő hónapokra vonatkozó, részletes cselekvési tervét?
Vladimír Špidla
Elnök úr, hölgyeim és uraim, a Bizottság a múlt héten elfogadott egy irányelvre irányuló javaslatot, amely védelmet nyújt az életkor, a fogyatékosság, a szexuális irányultság és a vallási vagy világnézeti meggyőződés alapján történő hátrányos megkülönböztetéssel szemben a munkahelyen kívül is. A munka és a foglalkozás területén az ilyen alapon történő megkülönböztetésre már kiterjed a 2000/78/EK irányelv. Ily módon az Önök előtt vállalt kötelezettségünket már a hivatali időnk kezdetén teljesítettük. Választ adtunk az Önök, legutóbb a májusi ülésszakon elhangzott ismételt kérésére, amely egy ilyen javaslat létrehozását sürgette. Ezen irányelvjavaslat olyan elveken alapul, amelyeket a tagállamok már hatályos irányelvek által elfogadtak. Olyan rendelkezéseket tartalmaz például, amelyek védelmet nyújtanak a hátrányos megkülönböztetés elszenvedői számára, és amelyek foglalkoznak a zaklatással és áldozattá válással, továbbá tartalmaz egyenlőséget biztosító hatóságok létrehozására vonatkozó rendelkezéseket. Ahogyan azt már korábban említettem, az irányelvre irányuló javaslat négy alapvető megkülönböztetési alapon biztosít védelmet, de mind a négy terület egyenlő jelentőséggel való felruházása nem jelenti azt, hogy az összes megkülönböztetésre vonatkozó rendelkezés egyenrangú.
Az irányelvre irányuló javaslat tehát szem előtt tartja mindegyik megkülönböztetési terület sajátosságát, hogy az irányelv a lehető leghatékonyabb legyen. Kifejezetten lehetővé teszi, helyzettől függően, hogy figyelembe vegyük az életkort, és megfontoljuk az életkor és a fogyatékosság kérdését a biztosítási és banki ágazatban, amennyiben az megfelelő és indokolt, és hangsúlyozom a "megfelelő” és "indokolt” szavakat. Ez vélhetőleg sohasem jelenti az idősebb vagy fogyatékos személyek szándékos kizárását ezekben az ágazatokban. Fogyatékosság esetén az egyenlő bánásmód elve pozitív irányú kötelezettségvállalás, amely általános hozzáférhetőséget, és bizonyos esetekben megfelelő módosítások elvégzését biztosítja a fogyatékkal élő személyek számára. Az ilyen intézkedések nem jelentenek aránytalan terhet. Az irányelvre irányuló javaslat egyértelműen megállapítja, hogy figyelembe kell venni az intézmény méretét, jellegét, forrásait, a becsült költségeket, az áruk és a szolgáltatások életciklusát, illetve a fogyatékkal élő személyek számára a jobb hozzáféréssel jelentkező lehetséges előnyöket. A javaslat fontos lépést jelent a megkülönböztetés-mentes jogalkotásban levő hatalmas joghézag megszüntetése felé.
Természetesen tudjuk, hogy a munkaerőpiacon kívüli, nemi alapon történő hátrányos megkülönböztetés elleni védelem még nem olyan erős, mint a faji alapon történő megkülönböztetés elleni védelem. Ennek oka, hogy a 2004/113/EK irányelv nem terjed ki az oktatás területére, ahogy az e javaslat rövid indoklásában látható. Úgy gondoljuk, hogy még túl korai lenne az említett irányelv módosítását javasolni, mivel végrehajtásának időszaka nemrég ért véget. Azonban amikor majd 2010-ben elkészítjük a végrehajtási jelentést, szükség esetén javasolhatunk módosításokat az irányelvre vonatkozóan.
Claude Moraes
Biztos úr, ez az egyik olyan kérdés a néhány héttel ezelőtt előterjesztettek közül, amely nagy örömünkre pozitív válaszra talált július 1-jén az Ön bejelentésével. Úgy gondolom, hogy az Ön személyes érdeme, hogy kiharcolta ezt a Bizottságon belül, és hallgatott az Európai Parlament szavazatára.
Hadd kérjem Önt és a Bizottságot arra, hogy olyan módon őrizzék meg elővigyázatosságukat, hogy az egyenlő bánásmód elvétől való eltérést és az elv semmibe vételét ne bármilyen alapon keressék: ezekre szükségességi alapon, valamint a szubszidiaritás valódi elveit alkalmazva kell törekedni, mert eddig azt tapasztaltuk, hogy a foglalkoztatási és a faji egyenlőségről szóló irányelvek átültetése nem teljes körű, és biztosítanunk kell, hogy ez a hasznos csomag tagállami jogszabállyá váljon.
Vladimír Špidla
(CS) Nyilvánvaló, hogy egy ilyen irányelvre, amely átfogó, és amely az Európai Unió alapvető értékeit védelmezi, gyakran tekintenek eltérően, és különböző okoknál fogva gyakran van kitéve nyomásnak hatékonyságának korlátozása céljából. Ennek teljes tudatában készítette el a Bizottság ezt az összetett javaslatot, amelyet természetesen készen állunk megvédeni bármilyen indokolatlan kihívással szemben az elkövetkező szakaszokban.
Syed Kamall
Megkérhetném a biztos urat, hogy kommentálja a brit hírlapok jelentéseit? Nyilvánvalóan, ahogyan a sajtóban írják, a hátrányos megkülönböztetés elleni jogszabályok jelenleg nem vonatkoznak a nyugdíjkorhatáron túli munkavállalókra, és a nyugdíjkorhatárt elért vagy annál idősebb személyeket törvényesen elbocsátják. Van a biztos úrnak terve a brit kormány részéről idősebb munkavállalókkal szemben elkövetett hátrányos megkülönböztetés kezelésére?
Vladimír Špidla
(CS) Általánosságban véve, a munkaerőpiachoz tartozó személyeket védelmező irányelv az életkor alapján történő hátrányos megkülönböztetéssel szemben is védelmezi őket. Nem tudom részletesen tolmácsolni a brit hírlap jelentését, mivel azt, ahogyan mindenkor, az adott eset konkrét körülményei jellemzik. Csak annyit mondhatok bizakodva, hogy ilyen tekintetben az irányelv nem tartalmaz kivételt, amely alapján a védelem már nem terjed ki bizonyos korhatáron túlra.
Tárgy: Kiegészítő nyugdíj és mobilitás az EU-ban
Manapság a munkahely vagy az ország megváltoztatása gyakran a foglalkoztatói nyugdíjszolgáltatások elvesztését jelenti bizonyos tagállamokban. A nyugdíjak hordozhatóságáról szóló irányelv (2005/0214 (COD)), amelyre 2005 októberében tettek javaslatot, és amelyet most módosítottak, nagyobb rugalmasságot hoz a nyugdíjjogosultság megszerzésének és megszolgálásának (mint például különböző várakozási idők, amelyek előtt a munkavállalók jogokat szereznek) feltételeibe és a nyugvó nyugdíjjogosultságok megtartásába (mint például az idővel értékét vesztő nyugdíjjogosultságok), valamint a munkavállalók arra vonatkozó jobb tájékoztatására, hogyan hathat ki a mobilitás a kiegészítő nyugdíjjogosultságra.
Tud-e a Bizottság tájékoztatni bennünket arról, hogy mikorra tervezi az irányelvről történő megállapodást és az alkalmazásra vonatkozó időpontot meghatározni annak érdekében, hogy az EU polgárai szabadon mozoghassanak az EU-n belül anélkül, hogy külön aggódniuk kellene a nyugdíjak miatt?
Vladimír Špidla
Azzal kezdeném, hogy örülök, hogy ez a fontos kérdés szóba került, és hálás vagyok az Európai Parlamentnek, amiért erőfeszítéseket tett az előrehaladás érdekében. Természetesen hálás vagyok a szlovén elnökség és más elnökségek által tett erőfeszítésekért is annak érdekében, hogy létrejöjjön a megállapodás. Ennek ellenére továbbra is elkeserítő, hogy megállapodás még nem született. Azért van ez így, mert a kiegészítő nyugdíjrendszerből fakadó, a munkavállalók szabad mozgásának akadálymentesítésére vonatkozó kérdés, amely e probléma középpontjában áll, még megválaszolatlan. A mai folyamatosan változó világban a munkahely könnyű megváltoztatásának lehetősége, vagy a szükséges képzettséggel rendelkező megfelelő személy alkalmazása fontosabb, mint valaha. Továbbá a munkaerő alkalmazkodóképességének, a munkaerőpiac rugalmasságának és a szociális védelmi rendszerek támogatása a lisszaboni stratégia alapelemeit képezik. Nyilvánvaló, ha elvárjuk, hogy az emberek rugalmasabbak legyenek, biztosítanunk kell, hogy emiatt ne legyenek hátrányban a szociális biztonsági háló elvesztésével.
A kiegészítő nyugdíjrendszerek esete tipikus példája a rugalmas biztonság stratégiájának, amelyre az Európai Bizottság törekszik. A Bizottság felettébb keményen a kiegészítő nyugdíjak kérdésének megoldásával, de bárhogy is igyekezett, kompromisszum sajnos nem született. Mindezek után figyelembe véve, hogy milyen fontos ez a kérdés általánosságban a munkavállalók szociális jogaira, a nyugdíjrendszerek fejlődésére nézve, valamint a megfelelő reagálásra a népesség elöregedésére való tekintettel, a Bizottság készen áll a folytatásra, és nem nyugszik addig, amíg nem talál olyan kompromisszumot, amely a globális megoldás alapját képezheti. Habár itt még nem tartunk (mivel e döntésnek egyhangúnak kell lennie és a Tanács még nem helyezkedett egyhangú álláspontot), a Bizottság tovább dolgozik a kiegészítő nyugdíjak helyzetének javítását szolgáló cél megvalósításán.
Brian Crowley
Szeretném megköszönni a biztos úr válaszát. Biztos úr két olyan észrevételt emelt ki, amelyek szerintem kulcsfontosságúak ebben az összetett kérdésben: először is a rugalmas biztonság gondolatát, másodszor pedig a lisszaboni menetrend egy újabb, az Európai Unió egységes piacán belül szabadság létrehozásáról szóló gondolatát - ez a munkavállalók mozgásszabadsága.
A nyugdíjak mobilitásának hiánya sok tekintetben megfoszt számos embert annak lehetőségétől, hogy jobban fizető állást vállaljon más térségben, mert nem vihetik magukkal vagy fagyaszthatják be nyugdíjjogosultságukat az otthont adó tagállamban.
Tehetne esetleg egy javaslatot az Ön által előterjesztésre kerülő szociális csomag részeként - melyet oly sokan joggal üdvözölnek - amelyet megvitatnánk annak biztosítására, hogy a tagállamok - amelyek ezt akadályozzák - csatlakozzanak az eszme megvalósításáért.
Vladimír Špidla
(CS) Annyit mondhatok csak néhány szóban, hogy Crowley úr szinte tökéletesen elemezte a problémát. Igen, valóban ez a helyzet. Csakugyan ez is oka annak, hogy aktívak maradunk. Ez nem egy olyan kérdés, amelyet a Bizottság lezártnak tekint.
Reinhard Rack
(DE) Biztos úr, Önnek igaza volt, hogy felhívta a figyelmet a problémára és arra a tényre, hogy a megoldatlanság fő oka az, hogy a tagállamok nem mozdulnak az egyhangúsági elv miatt. Néha a kemény ügyfelek kemény bánásmódot igényelnek. A belső piacokról szóló vita jelenlegi állása szerint nem jött még el annak ideje, hogy valóban nevesítsük és megszégyenítsük a szóban forgó tagállamokat annak biztosítására, hogy legalább néhány tagállam meggondolja, mennyire katasztrofális volt olykor a magatartása, és megváltoztassa hozzáállását?
Vladimír Špidla
(CS) Önnek igaza van: minden alapvető politikai véleményt a Tanácsban vitatunk meg, és ezek a viták nem zárt ajtók mögött zajlanak. Minden tagállam fokozatosan kinyilvánította véleményét, és csak a Németországi Szövetségi Köztársaság nem fejezte ki hozzájárulását. Ez a helyzet, de mint már mondtam, ez nem jelenti azt, hogy az út végére értünk. Más módot és lehetőségeket fogunk keresni az egyhangúság elérésére. Szeretném hangsúlyozni, hogy a rendszerek egyes tagállamokban természetesen eltérőek, és persze az ezekkel a rendszerekkel kapcsolatos döntések nem csupán apró technikai kérdések. Ennélfogva teljesen megértem, hogy az államok komolyan veszik ezt a kérdést, de mint már említettem, a helyzet jelenleg így áll.
Tárgy: Egészségügyi támogatás az EU-ban
Tájékoztatna-e a Bizottság arról, hogy az EU polgárai pontosan milyen egészségügyi támogatási jogosultsággal rendelkeznek, amikor egy másik tagállamba utaznak? Az Európai Egészségbiztosítási Kártya által nyújtott támogatás vonatkozik-e az összes korral járó betegségre?
Mivel az egészségügyi ellátás finanszírozásának módszerei tagállamonként változóak, milyen eljárások állnak rendelkezésre egy igazságos és méltányos rendszer biztosítására, amely megfelelő támogatást nyújt mindazok számára, akiknek szüksége van rá?
Milyen eljárások vonatkoznak azokra, akik olyan adóparadicsomokba utaznak, mint Andorra, a Csatorna-szigetek, Liechtenstein stb., melyeket körülvesz az EU, de amelyek önmagukban nem EU-s területek ?
Vladimír Špidla
Elnök úr, hölgyeim és uraim, az európai egészségbiztosítási kártya tulajdonosára úgy tekintenek az érkező tagállamban, mintha az adott tagállam jogszabálya szerint lenne biztosítva. Az 1408/71/EGK rendelet 22. cikkével összhangban ez a kártya érvényes ideiglenes tartózkodás esetén, bármilyen célú legyen is az: turizmus, munkavállalás vagy tanulás.
Amennyiben a kártya tulajdonosa látogatása során egészségügyi ellátásra szorul, a kártya feljogosítja, hogy az egészségügyi személyzettől megkapja ezt. Az európai egészségbiztosítási kártya fedezi tulajdonosai számára az "alapvető egészségügyi ellátást”.
Ezt a feltételt, amely függ a beteg egészségügyi állapotától és az előrelátott tartózkodás hosszától, a migráns munkavállalók szociális biztonságával foglalkozó igazgatási bizottság határozta meg 2004-ben. A szóban forgó egészségügyi ellátás olyan kezelés, amelyet egy másik ország területén ideiglenesen tartózkodó személynek kell nyújtani, hogy a személyt ne fenyegesse elhalálozás, és ne kényszerüljön arra, hogy idő előtt visszatérjen származási országába, hogy megkaphassa a szükséges egészségügyi ellátást.
Az egészségügyi személyzetnek eseti alapon kell alkalmaznia ezeket a szempontokat, figyelembe véve a beteg egészségügyi állapotát és a tartózkodási időtartama hosszát. A migráns munkavállalók szociális biztonságával foglalkozó igazgatási bizottság olyan intézkedéseket is elfogadott, amelyek célja biztosítani, hogy minden érdekelt fél (egészségügyi szolgáltatók, biztosított személyek és egészségbiztosítók) ugyanúgy értelmezi ezt az feltételt. Ezek az intézkedések elérhetőek az Európai Unió portálján.
A gyermekeivel három hónapot töltő nyugdíjas és az Erasmus program előnyeit élvező tanuló is hozzáfér majd ennélfogva nem csupán a szükséges egészségügyi ellátáshoz, hanem azokhoz a szolgáltatásokhoz is, amelyeket ugyanolyan helyzetben nyújtanának az adott tagállamban élő személyek számára.
Az 1408/71/EGK rendelet 22. cikkében előírt egészségügyi ellátás rendelkezéseinek rendszere meghatározza az egészségügyi ellátásra és annak kifizetésére alkalmazandó rendelkezéseket annak az országnak a jogszabályaival összhangban, amelyben a beteg ideiglenesen tartózkodik. Ez azt jelenti, hogy a beteg az államban, amelyben ideiglenesen tartózkodik, ugyanolyan feltételekkel tud hozzáférni az egészségügyi ellátáshoz, mint az adott állam egészségbiztosítási rendszerében résztvevő személyek.
Az 1408/71/EGK rendelet 22. cikke vonatkozik az Európai Gazdasági Térség területén levő államokra is, beleértve Liechtensteint és Svájcot. A tárgyalások Andorrával még nem zárultak le sikerrel.
Glyn Ford
a szerző helyett. - Elnök úr, Evans úrnak sajnos vissza kellett térnie az Egyesült Királyságba. A nevében megköszönöm a biztos úr kérdésére adott válaszát.
A határokon átnyúló házasságok számának rohamos növekedésével - majdnem minden ötödik pár két tagállamból érkezik - valamint az Unió-szerte utazó párok és nyugdíjkorhatár feletti egyének utazásainak növekvő százaléka mellett nem gondolja a Bizottság, hogy ha nem tesz sürgősen lépéseket ezekben a kérdésekben, az egyenlőtlen bánásmód az EU-ban egészségügyi menekülteket fog eredményezni a sokat emlegetett egészségturizmus helyett?
Vladimír Špidla
(CS) Feltett néhány kérdést, amelyek mindegyike összetett választ igényel. Hadd válaszoljak az elsőre egyszerűen: ma reggel vitattuk meg az 883/2004/EK rendeletet, amely jelentős mértékben módosítja majd az 1408/71/EGK rendeletet, és amely határozottan feljavítja számos, pontosan a határokon átnyúló kapcsolatban élő ember helyzetét. Az egészségturizmusra vonatkozó kérdését illetően úgy gondolom, hogy ez egy igen homályos fogalom; olyannyira homályos, hogy már veszélyes. Mivel fontos jelenséggé válhat, nagyon óvatosan kell meghatároznunk, hogy mit is jelent az egészségturizmus. Úgy gondolom azonban, hogy a valódi egészségturizmus nem terjedt el különösebben, mert a legtöbb esetben az igazán komoly egészségügyi problémákkal küszködő személyek igyekeznek a saját környezetükben maradni, és azért is, mert az egyes tagállamok rendszerei alapvetően nem térnek el egymástól nagymértékben. Nyilvánvalóan az 1408/71/EGK rendelet és a jövőbeni 883/2004/EK rendelet lefedik a turizmushoz kapcsolódó esetek túlnyomó részét, de az egészségturizmust nem. Elsősorban olyan embereket érintenek, akik útnak indultak és történt velük valami, amíg távol voltak otthonuktól. Több százezer, akár egymillió ilyen eset is akad évente. A megoldások megfelelőek, és nem befolyásolják kedvezőtlenül az egészségügyi rendszerek stabilitását. Tekintettel a Bizottság azon szándékára, hogy e területen fejleményeket hozzon létre, ez a szándék valódi, ahogyan azt például a kollégám, Androulla Vassiliou asszony által előterjesztett módosítások is mutatják. Úgy gondolom, hogy lehetőség nyílik majd a határokon átnyúló ellátás és az ehhez kapcsolódó kérdések részletes megvitatására, de ezen a szinten szeretnék ismét elhatárolódni az úgynevezett egészségturizmus fogalmától. Szerintem ez egy igen homályos fogalom, amely a helyzethez nem megfelelő reakciókat válthat ki.
Elnök
A Špidla biztos úrhoz intézett kérdések ideje lejárt. A 49-tól 54-ig terjedő kérdések írásban kerülnek megválaszolásra.
Tárgy: A kis- és középvállalkozások adatszolgáltatási kötelezettsége
Üdvözlöm a Bizottság nemrégi kezdeményezését a cégek, különös tekintettel a kis- és középvállalkozások statisztikai adatszolgáltatási kötelezettségének csökkentéséről. A kkv-k azonban továbbra is magas adatszolgáltatási terhekkel szembesülnek, mint például a hozzáadottérték-adóval kapcsolatos adatszolgáltatás, ami sok munkaórába kerül, és versenyhátrányba hozza a kisvállalkozásokat. Van-e a Bizottságnak készülőben levő javaslata, amely csökkenti majd a bürokráciát és a kkv-k adatszolgáltatási terhét?
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) Elnök úr, Ryan úr, hálás vagyok Önnek a feltett kérdésért, mert arra a problémára vonatkozik, amely már évek óta komolyan aggasztja a Bizottságot: hogyan csökkentsük a szükségtelen bürokráciát az európai kis- és középvállalkozásoknál. Örömömre szolgál, hogy elmondhatom Önöknek, valóban nagy előrelépést tettünk ezen a területen, és komoly meggyőződésem szerint igazi áttörést fogunk látni.
A bürokrácia költségeit az európai vállalkozások számára alapvetően az adatszolgáltatásból, a dokumentációból és a tájékoztatási kötelezettségből eredő költségként határoztuk meg. Jelenleg azzal foglalkozunk, hogy valójában felmérjük ezeket a költségeket, egy az egész történelemben legjelentősebbnek tekinthető ilyen típusú projektben. Ez azt jelenti, hogy mi valóban meghatározzuk, hogy ezek a szabályok igazából mekkora költségeket hoznak létre a vállalkozások számára, hogy láthassuk, honnan származnak a költségek, és ezek csökkenthetők-e.
A Bizottság számos javaslatára számíthatnak ez év szeptemberétől, amelyek az összes meglévő szabály felmérésének és átvizsgálásának eredményén alapulnak. Reméljük, hogy ez lehetővé teszi számunkra megfelelő számú javaslat előterjesztését 2009 végéig, hogy a bürokrácia költsége az európai vállalkozások számára 25%-kal csökkenjen 2012-ben. Úgy véljük, hogy ez 1,4-1,5%-os növekedést idéz elő Európa teljes GNP-jében. Tehát láthatják, hogy valóban jelentős nagyságrendű rendeleteket hozunk.
Ezután egy bizonyos problémát vetett fel, amely azonban igen távol áll a rendes bürokratikus költségek kérdésétől. Ez a kisvállalkozásokra kirótt teher, abból a célból, hogy eleget tegyenek az adókövetelményeknek - és tudja, hogy ilyen tekintetben az Európai Unió hatalma rendkívül korlátozott. Az összes vizsgálatunk alapján tudjuk, hogy maguk a vállalkozások úgy érzik, hogy a pénzügyi hatóságok követelményei messze a legkomolyabb és legnehezebb terhet jelentik, így ez egy olyan terület, amely kérdéseinek egyszerűsítése a tagállamokon áll.
Végül is, hatáskörünk csak a forgalmi adók területére terjed ki, és még ott is igen korlátozott. A Bizottság azonban előterjesztett egy igen fontos javaslatot, amely nagy segítséget nyújtana a kis- és középvállalkozások számára: ez lényegében azon küszöb felemelését jelentené, amely felett a forgalmi adót szükséges előre bejelenteni, azaz HÉA-ra regisztrálni. A jelenlegi küszöb 20 000 euro, ezt 100 000 euróra akarjuk emelni, ami felszabadítaná majdnem az összes kisvállalkozást, különösen a frissen alapított vállalkozásokat ez alól a nehéz teher alól.
Sajnos el kell mondanom, hogy eddig a tagállamok még nem készültek fel e javaslat elfogadására. Remélem, hogy a "kisvállalkozási akta”, amelyet a Bizottság néhány nappal ezelőtt tett közzé, és amelyben ismét foglalkozunk a kérdéssel nagyobb nyomást helyez azokra a tagállamokra, amelyek nehézséget okoznak, valamint rendkívül hálás vagyok az Európai Parlament nagymértékű támogatásáért e tekintetben.
Eoin Ryan
Szeretnék köszönetet mondani a biztos úrnak, és várom a szeptemberi bejelentéseket. Úgy gondolom, hogy némely adminisztratív terhek, különösen a kis- és középvállalkozások terhei hatalmasak, és gyakran nem áll rendelkezésre a kezelésükre szükséges munkaerő. Mesélne részletesebben a 100 000 eurós küszöbről? Ön most bejelenti azt, vagy megnevezi és megszégyeníti az államokat, amelyek elutasítják? Tudna több részlettel szolgálni arról a küszöbről?
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) Ryan úr, mint említettem, ez egy hivatalos javaslat, amelyről a Bizottság legelőször 2004 után egyezett meg. A Tanács még azóta sem fogadta el a javaslatot. Kiemeltem, hogy ismét előterjesztettük azt a "kisvállalkozási akta” keretében; ez lényegében azt jelenti, hogy ismét bemutatjuk. Ez nem egy bejelentés, hanem olyasmi, amit a Bizottság már előterjesztett. Szükségszerűnek tartja azt. Röviddel ezelőtt Špidla úr egy másik válasz keretében utalt bizonyos kérdések egyhangúságának szükségességére. Itt is egyhangúságra van szükségünk, és ezt sajnos nem sikerült elérni. Meggyőződésem szerint nem kell elmondanom Önnek, aki Írországot képviseli, hogy az Európai Unióban számos tagállam tabutémaként tekint az adó kérdésére.
Wiesław Stefan Kuc,   -
(PL) Biztos úr, a kérésem a következő. Ha ekkora kutatást végeznek, betekintenének-e a kis- vagy középvállalkozások fenntartásának közvetett költségeibe? Megtekintenék, kérem a Világbank két évvel ezelőtti jelentését, amely elemezte ezeket a költségeket? A jelentés szerint Lengyelországnak például nagyon alacsony jogi költségei vannak, de a gyakorlatban ez nem igaz. Van egy ehhez fűződő kérésem, ami valójában nem is kérdés. Annak megfigyelése helyett, hogy mit mondanak a hivatalnokok, megnéznék-e pontosan a valódi költségeket? Minden bélyeget, amiért fizetni kell, minden dokumentumot, amelyet szükséges benyújtani. Olyan sok efféle többletköltség létezik.
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) A mérések, amelyeket most végzünk, és amelyek már majdnem befejeződtek, pontos információval szolgálnak majd arról, hogy mely európai szabályok milyen költségeket eredményeznek. Ezután abban a helyzetben leszünk, hogy meghatározzuk, mely specifikus szabályok pontosan milyen költségeket hoznak létre a vállalatok számára.
Természetesen már most sokat tudunk. Például már tudjuk azt, hogy a költségek java igen kisszámú szabályhoz vezethető vissza. A szabályok nagy többsége nem több mint 42 irányelvből származik. Azt is tudjuk, hogy mely terület eredményezi a legmagasabb költségeket, nevezetesen az európai társasági jog, és ezért terjesztettük elő az első javaslatokat erre a területre vonatkozóan.
Továbbá tudjuk, hogy a költségek megoszlása nagymértékben eltérő, a vállalkozás méretétől függően. Tapasztalatból feltételezhetjük, hogy minél kisebb a vállalkozás, annál súlyosabbak az adminisztratív költségek relatív terhe. Ezek a költségek könnyedén jóval magasabbak lehetnek 5%-nál az igen kicsi vállalkozások esetében, míg jelentősen alacsonyabbak az igen nagyok számára. Mindezt már tudjuk, és figyelembe vesszük a javaslatokban.
Engedjék meg, hogy megragadjam az alkalmat és egy kérést intézzek a Parlamenthez. Az egész projekt sikere természetesen nagymértékben attól függ, hogy a Parlament sürgősen foglalkozik-e a Bizottság javaslataival. Hiszen van egy általános politikai egyetértésünk ezekkel kapcsolatban. Csupán azt szerettem volna kiemelni, hogy ez mindenképpen magával vonja a meglévő joganyag módosítását, amihez mindkét társjogalkotó beleegyezése szükséges.
Tárgy: Műtrágyaár
A műtrágya ára drámaian megnövekedett az elmúlt 12 hónapban. Az ammónium-foszfát tonnája például 181euróról 800 euróra növekedett a nagykereskedelmi piacokon.
Tervez-e a Bizottság intézkedéseket tenni az árak emelkedésének ellensúlyozására?
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) Burke úr, osztom az Ön aggodalmát a növekvő műtrágyaárak miatt. Valóban aránytalanul megemelkedtek. Ez érthetően nagy problémákat és komoly aggodalmat okoz az európai mezőgazdasági termelés területén.
A műtrágyaárak megemelkedtek az igény éles növekedésével, tetézve a magasabb szállítási és energiaköltségeket. Tehát három tényezőről van szó: a világ más részein végbemenő, gyors növekedés okozta emelkedő igény, a magasabb energiaárak és a magasabb szállítási költségek. Az igény világszerte megnőtt, mint tudják, és ez nem csupán a műtrágyára van kihatással, hanem egyéb termékek egész skálájára is, beleértve az árunövényeket és az élelmiszereket.
Ezt fontos megjegyezni, mert bár tény, hogy az európai gazdáknak több pénzt kell műtrágyára költeniük, amit meg is tesznek, ugyanakkor több bevételük származik a betakarításaikból. Egy összehasonlítási időszakban a FAO statisztikái kimutatták, hogy az élelmiszerárak 37%-kal növekedtek egy 12 hónapos időszak során. A legélesebb, 80-tól 200%-os növekedést a tejtermékeknél, és az 50-től 80%-os növekedést a gabonaféléknél tapasztaltuk.
A Bizottság úgy véli, hogy létfontosságú a versenyszabályok betartása. Amíg ez a helyzet, a Bizottság nem tart helyénvalónak egy olyan piacba történő beavatkozást, melynek legújabb fejleményei olyan tényezőkre vezethetők vissza, amelyekre a Bizottság hatásköre nem terjed ki. Hadd ismételjem meg: nincs befolyásunk a három döntő tényező felett, amelyek az áremelkedéseket eredményezték.
Ami a hosszútávú fejleményeket illeti, a Bizottság felhívná a figyelmüket a földgázpiaci verseny ösztönzésének fontosságára. Úgy vélem, valódi esély van a helyzet bizonyos fokú javításra. Ha elfogadásra kerülnek az intézkedések, melyeket a Bizottság a harmadik energiacsomag keretében előterjesztett, fejlődést foguk tapasztalni a földgázpiaci árak tekintetében. Ez az Európai Unióban előállított nitrogénműtrágya árának csökkenését eredményezheti. Azonban, amint tudják, mindez attól függ, hogy elfogadásra kerül-e a Bizottság által előterjesztett energiacsomag.
Colm Burke
Köszönöm a válaszát. Aggodalomra ad okot. Tudom, hogy utalt a tejtermékek és egyéb tételek árának emelkedésére, de sajnos a gazdák nem élvezik az emelkedések előnyeit: a köztes felek élvezik azokat.
A kérdésem igazából az EU-n kívüli ellátásra történő hagyatkozásról szól. Úgy tűnik, Oroszországra és Ukrajnára támaszkodunk a műtrágyánkhoz szükséges nyersanyag tekintetében. Azon gondolkodom, hogy milyen lépéseket teszünk annak érdekében, hogy biztosítsuk a megfelelő ellátást, és ne legyünk túlzottan rászorulva egy vagy két forrásra. Nem tudunk új forrásokat találni és mechanizmusokat életbe léptetni a más forrásokból történő behozatal fellendítéséhez?
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) Ami Oroszországot és Ukrajnát, mint a nagy ellátó államokat illeti, rá kell mutatnom arra, hogy a műtrágya behozatalára vonatkozó, kereskedelmet védő intézkedéseket alkalmazunk mindkét országgal szemben.
Egyszerűen fogalmazva: természetesen azért mindkét ország kínálhatja a műtrágyát alacsony áron, mert tudják, hogy a műtrágya előállításához szükséges energiaigény különösen magas, és különböző árat szabnak az exportált és a belföldön felhasznált energiának. Ez az árkülönbség dömpinghez vezet, ezért megtettük a megfelelő intézkedéseket Oroszországgal és Ukrajnával szemben.
Az ellátás diverzifikálását illetően a Bizottság kevés befolyással rendelkezik e területen. Elmondhatom azonban Önöknek, hogy amennyire tudom, a nagyobb gyártók és forgalmazók természetesen keresik, hogy diverzifikálhassák nyersanyagforrásaikat. Készen állok, hogy ismét részletesebben megvitassuk ezt a kérdést.
Mairead McGuinness,   -
Köszönöm a válaszát, biztos úr. Ez bizonyára újabb kérdéseket eredményez Fischer Boel asszony számára. Ön észrevételt tett a magasabb betakarítási árakkal kapcsolatban, de most úgy tűnik, hogy az élelmiszer előállításának költségei gyorsabban növekednek, mint ahogyan az árak emelkednek, és ez bizonyára egy olyan probléma, amellyel Európának foglalkoznia kell. Reagálna esetleg erre?
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) Fischer Boel asszony itt van, ezért óvatosan fogok válaszolni, mert ő ismeri igazán az árakat, amelyeket az európai gazdák szabhatnak. Annak alapján, amit a Bizottságnak eddig elmondott, feltételezem, hogy a termelői árak valóban növekednek minden jelentős EU termékre vonatkozóan. Azonban nem tagadom, hogy Önnek talán igaza van, amikor azt állítja, hogy a magasabb betakarítási árak nem ellensúlyozzák teljes mértékben az áremelkedéseket. Ez egy olyan szempont, amellyel a Bizottságnak mindenképpen foglalkoznia kell.
Ami az élelmiszer-ágazat általános fejleményeit illeti, - és itt nem csupán a termelői árakról beszélünk, hanem amiatt is aggódunk, hogy végül a vásárlónak mennyit kell fizetnie - néhány héttel ezelőtt elindítottunk egy kezdeményezést, és felállítottunk egy magas szintű munkacsoportot az európai élelmiszeripar jövőjének átgondolására, amely, és ezt nem mindenki tudja, a legnagyobb európai iparág. Sokan valójában úgy gondolják, hogy a legnagyobb európai iparág a gépjárműszektor, de ez nem igaz. Mind közül az élelmiszeripari ágazat a legnagyobb Európában.
A magas szintű munkacsoportban kifejezetten az ártendenciákat vizsgáljuk meg, az év végéig befejezzük a munkát, és akkor megfogalmazzuk a megfelelő javaslatokat.
Tárgy: A kisvállalkozások érdekeit szolgáló normák
Egy egységes, nyílt piac részeként, amely támogatja a kisvállalkozásokat, kijelenti-e a Bizottság, hogy javasolja annak biztosítását, hogy az új technológiák alkalmazása arra irányul, hogy a javukat szolgálja, és milyen gyakorlati előny származik az Európai Unió által támogatott kutatási kezdeményezésekből a 27 tagállam számára?
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) Panayotopoulos-Cassiotou asszony, ez egy igen időszerű kérdés, és a Bizottság csupán néhány nappal ezelőtt terjesztett elő egy széles alapokon nyugvó kezdeményezést ebben az ágazatban.
Hadd kezdjem azzal, hogy örülök, hogy az elmúlt évek során az Európai Unióban széles körben elismerték a kis- és középvállalkozások óriási jelentőségét gazdaságunkra és a foglalkoztatásra nézve. Különösen igyekeztem biztosítani, hogy az összes európai intézmény és a tagállamok kellő figyelmet fordítsanak a kis- és középvállalkozások szerepére. Amennyiben nem használjuk ki teljes mértékben a kkv-k növekedési lehetőségeit, ha nem használjuk ki teljes mértékben munkaerő-potenciáljukat, nem tudjuk majd kezelni a globalizáció következményeit Európában. Engedjék meg, hogy egy dolgot világossá tegyek: sikerrel fogjuk kezelni a globalizáció következményeit ha megerősítjük a kkv-ágazatot Európában. E célból szükséges, hogy a kkv-k még jobban kihasználják a belső piac és a világverseny által kínált lehetőségeket.
Egy kulcsfontosságú tényező itt - és elérkeztem az Ön kérdéséhez - a tudáshoz, kutatáshoz és az innovációhoz levő hozzáférés. Nem csupán nagyszabású európai vállalkozásról, hanem kis- és középvállalkozásokról is szó van, amennyiben mind aktívak a nemzetközi piacon, ennek átmenetet kell képeznie a tudásalapú gazdasághoz. Ez most az egyetlen esélyük. Árak tekintetében nem tudnak versenyezni; csak azáltal, ha jobb minőségű terméket vagy szolgáltatást nyújtanak, és ez a jobb minőség jobb technológiákból és az innovációból származik.
Egyike a legfőbb eszközöknek, amely a rendelkezésükre áll bizottsági szinten természetesen a 7. kutatási keretprogram, amely legalább 15%-os támogatást nyújt majd a kis- és középvállalkozásoknak, és a korai eredményekből úgy tűnik, mindenképpen elérjük ezt a célkitűzést.
A "kisvállalkozási akta”, amelyre az imént utaltam, egy sor egyéb javaslatot hoz magával, amelyeket úgy terveztek, hogy könnyebb hozzáférést biztosítsanak a kis- és középvállalkozásoknak az innovációhoz, a tudáshoz, a kutatáshoz és a technológiához. Hadd mondjak néhány példát. Először is ott van az állami támogatás szabályainak egyszerűsítésére irányuló javaslat, amely a kutatás, a fejlesztés és az innováció elősegítését célozza meg, különösen a csoportmentességi rendeleten által. A Bizottság erről a múlt héten döntött, és ez nagy lehetőséget jelent. Másodszor, ott az ösztönzés a kutatási és innovációs kapacitás támogatásával a nagy növekedési potenciállal rendelkező vállalatok megalapítására, ami elsősorban a nemzeti programok és kezdeményezések jobb koordinációján keresztül kerül megvalósításra. Emellett ott vannak bizonyos intézkedések, melyek révén a kis- és középvállalkozások ösztönzést kapnak a tudástranszferben való részvételre. Itt létrehozunk egy új kísérleti tervet, amely a szellemi tulajdon finanszírozásának megsegítésére irányul. Azt is megemlíthetném, hogy ösztönözzük a kkv-k aktív részvételét az Európai Innovációs és Technológiai Intézet által folytatott tevékenységekben, ezáltal lehetővé téve számukra azt, hogy élvezzék az Intézet által támogatott tudástranszfer előnyeit.
Amint látják, sok minden történik itt. Engedjék meg azonban, hogy világossá tegyem, hogy a végén természetesen magukon a vállalkozókon és a vállalatokon áll, hogy teljes mértékben kihasználják-e a felajánlott lehetőségeket. Ennélfogva igen fontos, hogy a piac résztvevőiben sokkal jobban tudatosítsuk a már létező lehetőségeket. Ez információ és kommunikáció kérdése, melyeket nagymértékben fejleszteni kell. Ezért hozta létre a Bizottság az év elején az európai e-business támogató hálózatot. Ez a legnagyobb ilyen típusú hálózat a világon, és célja, hogy minden európai vállalatot elérhető távolságba helyezzen, ahonnan megválaszolható minden innovációval kapcsolatos kérdés, és lehetőség nyílik az EU programokhoz és kutatási forrásokhoz történő hozzáférés.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Elnök úr, biztos úr, szeretném őszintén megköszönni a válaszát, mert valóban átfogó volt, és megválaszolta a kiegészítő kérdést is, amely a kommunikációra és a vállaltokkal kapcsolatos információkra vonatkozik.
Adna még nekem némi információt? A jelen állás szerint az Európai Unió keleti határán elhelyezkedő térségből jövök. Az információk nem jutnak el ebbe a térségbe, és a kisvállalkozások küszködnek, egyszerűen vegetálnak; kizárólag az árkülönbségekre támaszkodnak, mint említette, nem a minőségre, és a csőd felé tartanak.
Milyen tanácsot tudna adni?
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) Panayotopoulos-Cassiotou asszony, hálás vagyok a támogatásáért. Természetesen tudtam, hogy támaszkodhatom önre ez ügyben, ahogyan ön is támaszkodhat rám teljes mértékben.
A hálózat sűrűségével kapcsolatban be kell ismernem, hogy még nem sikerült a kívánt sűrűséget elérni Európa-szerte. Amikor befejezzük a projektet, ami a következő öt hónapban fog megtörténni, Európa minden térsége rendelkezik majd egy ilyen intézménnyel. Kapcsolattartók lesznek minden térségben, a vállalkozások közelében lesznek elhelyezve annak biztosítására, hogy mindenki számára könnyű legyen a hozzáférés.
Elnök
Az 58-as számú kérdés, melyet Heaton-Harris úr tett fel írásban kerül megválaszolásra.

Tárgy: A moduláció javasolt növekedése a KAP "egészségügyi ellenőrzés” keretében
Felvázolna-e a Bizottság egy olyan helyzetet a KAP "egészségügyi ellenőrzés” keretében, amelyben a moduláció javasolt növekedése önkéntes alapon történne?
Tárgy: KAP-kifizetések
Az évi 5000 eurónál kevesebb gazdaságnak történő kifizetéssel rendelkező gazdák, nem kapnak alacsonyabb kifizetést az előterjesztett KAP "egészségügyi ellenőrzés” szerint, ahogy azt Fischer Boel asszony felvázolta. Megfontolja a Bizottság e küszöb megemelését?
Tárgy: 'Egészségügyi ellenőrzés' a Közös Agrárpolitikáért
A dohánytermesztés 130 000 európai gazda kizárólagos bevételi forrása. Ennek ellenére a 1782/2003/EK rendelet alapján 2010-től az I. pillér forrásainak 50%-a (közvetlen támogatás) átcsoportosul a II. pillérbe (vidékfejlesztés), így jelentősen csökkentve e termelők bevételét. Továbbá a dohánytermesztés a mérsékelten száraz régiókban történik, ahol nincs egyéb munkavállalási lehetőség.
Ugyanakkor, a Közös Agrárpolitikát (KAP) jelenleg 'egészségügyileg ellenőrzik', és a 2003-as KAP reform alatt hozott számos döntést felülvizsgálnak.
A fentiek tükrében kijelenti-e a Bizottság, hogy szándékában áll a KAP "egészségügyi ellenőrzés” részeként újra kivizsgálni a dohánytámogatási rendszert, és megmaradni a fennálló megállapodásoknál 2009-en túl, 2013-ig? Elkészített egy tanulmányt annak meghatározására, hogy mely növények helyettesíthetnék a dohányt ezekben a régiókban, hogy az európai dohánygazdákat ne érje anyagi vagy társadalmi kár?
Tárgy: Közös Agrárpolitika: a kistermelők érdekeit szolgáló tervezések és alkalmazások
Nem szabad elfelejteni, hogy a mezőgazdaság képezi a foglalkoztatás alapvető formáját a vidéki Görögország lakosai, és különösen az olyan földrajzilag hátrányos helyzetű térségek számára, mint a szigetek és a hegyvidéki régiók. A költségtérítés és a közvetlen támogatás csökkentése a Közös Agrárpolitika által támogatott források első pillérből másodikba történő átcsoportosításával különösen megrémítette a görög termelőket, mivel ez hatással lesz a már így is alacsony bevételükre, és gazdasági stagnáláshoz vezet a kistermelők körében. Hogyan kezeli majd a Bizottság rövid és hosszú távon a gazdákat érintő komoly gazdasági problémákat (üzemanyagárak növekedése, magas termelői árak, termelői és fogyasztói árkülönbségek) és a kistermelők európai szinten történő fennmaradásának biztosítását?
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Örülök a lehetőségnek, hogy megválaszolhatom mind a négy kérdést, mivel már igencsak késésben vagyunk az eredeti napirendhez képest.
Az első három kérdéssel kapcsolatban elmondanám, hogy az Európai Unió mezőgazdasága a mai globális környezeti kihívások bevételi és kiadási oldalán is áll. Nem nézhetjük tétlenül, semmit téve. Az EU cselekvésére van szükség, és a vidékfejlesztésen keresztül megtehetjük a legcélirányosabb és leghatékonyabb fellépéseket. De amint azt mindannyian tudják, a vidékfejlesztési politikánk pénzforrásai korlátozottak. A legigazságosabb és lényegre törőbb módja a pénz megszerzésének a pénzeszközök további átcsoportosítása az első pillérből - a közvetlen kifizetésből - a második pillérben található vidékfejlesztési politikába azon keresztül, amit mi megnövelt modulációnak nevezünk, és ez természetesen kötelező alapon történne.
Még nem állok készen arra, hogy az önkéntes alapon történő megnövelt modulációról beszéljek. Nyilvánvaló, hogy a Bizottság figyelembe vette a tényt, hogy 2007 februárjában a Parlament elfogadott egy jelentést, melyben ellenzi a Bizottság javaslatát az önkéntes modulációról. El kell mondanom, örvendek, hogy e kérdés tekintetében mindig közös állásponton voltunk.
A küszöböt illetően, a Bizottság javaslata 5 milliárd euro átcsoportosítása az első pillérből a másodikba a 2009-től 2012-ig tartó időszakban. Ezt a számítást a jelenlegi 5000 eurós küszöb, vagy - ahogy általában nevezzük - franchise alapján végeztük el. E küszöb felemelése a források jelentős csökkenését vonná maga után. A Bizottság úgy véli, hogy az alacsonyabb rendelkezésre álló költségvetéssel nagymértékben gyengülni fog az éghajlatváltozással és vízhiánnyal kapcsolatos kihívások kezelésének hatékonysága.
Az "egészségügyi ellenőrzés” csomag keretében azok a kistermelők, akik kevesebb, mint 5000 eurós közvetlen támogatásban részesülnek továbbra is mentességet élveznek a moduláció alól. Ennélfogva a kisebb gazdaságok nem csupán védve lesznek az első pillérből a másodikba történő, átcsoportosítással kapcsolatos bármilyen negatív hatással szemben, hanem még profitálhatnak is a modulációból származó pénzből, ami a megfelelő vidékfejlesztési programok folytatásával keletkezik.
A modulációt illetően a gazdák néha azt mondják nekem: "Ön elveszi a pénzem” vagy "Ön csökkenti a mezőgazdasági ágazat, a gazdák számára történő kifizetéseket”. Ez valójában nem igaz, mert amikor pénzt modulálunk, akkor általánosságban több pénzt termelünk az ágazat számára, mert a modulált pénzt társfinanszírozniuk kell a tagállamoknak. Világos, hogy az új, modulált pénzzel sokkal konkrétabbak tudunk lenni. Egyszerűen elkészítünk egy lehetőségek választékát és határozottan megcélozzuk az új kihívásokat. Ez azt jelenti, hogy azoknak, akik azt állítják, hogy a vidékfejlesztési politikában a modulációt vagy a pénzt bármilyen okból kifolyólag használni lehet, megígérhetem, hogy ez nem történik meg a pénzzel, amit modulációra javasolunk az "egészségügyi ellenőrzésben”. Tehát ahelyett, hogy azt mondanánk, elvesszük a pénzt, valójában több pénzt termelünk, hogy azt visszacsoportosítsuk a mezőgazdasági ágazatba.
Nem tudom, hogy Arnaoutakis úr itt van-e ma este, így erre a kérdésre nem válaszolok.
Gklavakis úrnak, aki a dohányra vonatkozó területalapú támogatás fenntartásáról kérdezett, utalnom kell a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottságban adott, június 24-ei válaszomra. Valójában, ugyanolyan lehetőségem nyílt arra, hogy választ adjak itt a plenáris ülésen néhányszor, mégpedig olyat, hogy a Bizottságnak nem áll szándékában újra kivizsgálni a dohánypiaci reformot az "egészségügyi ellenőrzés” keretén belül. Csak megismétlem, hogy a dohánypiaci reformról minden dohánytermelő állam megállapodott 2004-ben, így nem látom annak okát, hogy újra megnyissuk ezt a vitát. Remélem, mindannyian megegyezhetünk abban, hogy a pénz, amelyet a vidékfejlesztési politikába csoportosítanak, és amelyet különösen azon térségek megsegítésére irányoznak elő, ahol dohánytermesztés folyik vagy folyt, nagyon fontos lesz. Beterjesztünk továbbá egy jelentést a Parlamentnek a dohánypiaci reform következményeiről, 2009 végén.
Liam Aylward
Meggyőződésem biztos asszony, hogy Önt - ahogy e Ház összes képviselőjét is ebben a Parlamentben - igencsak zavarja az a mód, ahogy a kérdések óráját kezelik itt. Erre már számos alkalommal utaltunk, de úgy tűnik, semmi se történt.
Szeretném megköszönni a biztos asszony válaszát, annak ellenére, hogy nem vagyok megelégedve az arra adott felelettel. Amennyiben bevezetésre kerül a kötelező moduláció, véleményem szerint szakadásokat és súrlódásokat hoz létre a különböző gazdálkodói csoportok között, a nagybani és a kistermelők között, és különösen azok között a gazdák között, akik különböző mezőgazdasági vállalatoknál dolgoznak. Nem szeretném azt látni, hogy ez megtörténik.
Például a juhágazatról szóló friss jelentésemben, amely nagy többséggel került elfogadásra a Parlamentben a múlt hónapban, javasoltam, hogy a modulációt és a 69. cikket (most 68. cikk) önkéntes alapon vezessék be a tagállamokban. A Bizottság nem fogadja el a határozat elképzelését, amelyet épp a múlt hónapban alkottak meg itt, e Parlament választott tagjai?
Seán Ó Neachtain
(GA) Elnök úr, az 5000 eurós fizetési szint alá eső kistermelők szembesülnek a legtöbb problémával, de ők kapják a legkevesebb pénzt. Elfogadja-e a biztos asszony, hogy amióta ez az 5000 eurós határ meghatározásra került néhány évvel ezelőtt - azt hiszem 2002-ben - inflációra és nagy változásokra került sor? És azzal nem egyezik biztos asszony, hogy egyfajta védelmet jelent a kistermelők számára többet kapni most, mint amikor a politika megszületett, és hogy a szintet növelni kell?
Ioannis Gklavakis
(EL) Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani a biztos asszonynak, annak ellenére, hogy válasza negatív volt, mert tudom, hogy szorgalmas, lelkiismeretes és becsületes ember, és szeretném feltenni neki a következő kérdést.
A dohány az egyetlen olyan mezőgazdasági termék, amely efféle eljárásmódban részesül, és ez az eljárásmód igazságtalan. Szeretném azonban a következőt hozzáfűzni: tudván, hogy a dohánytermesztők szegény kisgazdák, annak elkerülése céljából, hogy eltűnjenek, készítenének-e, kérem, legalább egy tanulmányt, hogy láthassuk, hogy mit tudnának ezek az emberek termelni, most hogy a dohányt gyakorlatilag eltörlik ezek az intézkedések?
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Amennyiben megtekinti az "egészségügyi ellenőrzésről” szóló javaslatot, az valójában számos, a juh- és kecskeágazat javát szolgáló intézkedést tartalmaz. Először is, világosan kijelentjük, hogy fenntartható lesz a területalapú támogatás a juhágazat számára, mert tudjuk, ez egy érzékeny terület. Rettentően fontos, hogy fenntartsunk valamilyen szintű termelést olyan régiókban, ahol, ha megszűnik a juhtenyésztés, jó eséllyel másra nincs lehetőség, így a területalapú támogatás megoldást kínálhat.
Az új, 68. cikkel kapcsolatban el kell mondanom, hogy az egy önkéntes alapú lehetőséget nyújt a tagállamok számára, hogy a közvetlen támogatásokból levágjanak és felhasználjanak akár 10%-ot, majd ezután, a tagállamok döntése alapján valamennyit átcsoportosítsanak abból a pénzből a juh- vagy kecske ágazatba. A támogatás területalapúvá történő alakításának lehetősége vonatkozik az anyatehenekre, a juhokra és a kecskékre is.
Nem vagyok biztos benne, hogy egészen jól értelmeztem-e a következő kérdést, de ha megnézik a költségvetést - a mezőgazdaság teljes költségvetését, amelyről az államfők állapodtak meg 2002-ben - ezt a költségvetést rögzítették, de csak 1%-os inflációval módosították. A tisztelt képviselőnek igaza van abban, hogy van egy inflációnk, ami magasabb 1%-nál, különösen ebben az időszakban, amikor magasak az olaj- és élelmiszerárak, tehát igen, elmondhatja, hogy a jogosultságok értéke nem követi teljes mértékben más termékek értékét. Viszont ezt a döntést az államfők hozták, ennélfogva a jelen helyzetben, különösen néhány olyan ágazatban, ahol az áremelkedések eltérnek attól, amit az elmúlt 30 éven át tapasztaltunk, nevezetesen azt, hogy az árak most kezdenek emelkedni, ez jó jelnek számít azoknak, akik ebből fognak megélni.
Azt mondanám Gklavakis úrnak, hogy sok vitánk volt már, és ezt mindig örömmel vitatom meg vele. Úgy gondolom, hogy visszamehet a saját választókerületébe, és elmondhatja, a területalapú támogatás megtartásáért úgy harcol, mint egy oroszlán.
A dohánytermesztés nem tartható fenn minden térségben, de úgy vélem, hogy a dohányágazatra előirányzott vidékfejlesztési pénzzel azt is meg lehet tenni, hogy azok, akik szeretnék fenntartani, vagy továbbra is ebben az üzletágban maradni, modernizálhatják dohánytermelésüket, és a nap végén még olyan dohánytermelésük is lehet, amely gazdaságilag elfogadható, mert a dohány minősége növekedni fog. Úgy gondolom, hogy szembe kell nézniük a valósággal - azzal a ténnyel, hogy ezt nem nyitjuk meg újra - és megpróbálni megtalálni a lehető legjobb megoldást.
Wiesław Stefan Kuc,   -
(PL) Biztos asszony, ön jól ismert arról, ahogyan állandóan azért harcol, hogy csökkenjen az előállítási költségek ára a mezőgazdaságban. Volna egy, e problémával kapcsolatos kérdésem. A mi országunkban, azaz Lengyelországban, a kormány a közelmúltban rótt ki további adót azokra a gazdákra, akik saját használatra termelnek repcemagolajat, és az üzemanyaghoz adják. Ez bizonyos módon kapcsolódik a biodízel-előállításhoz. Mivel ez ugyanaz, mintha adót fizetnénk a saját magunk által előállított tej megivásáért vagy a zöldségféléink vagy burgonyánk elfogyasztásáért, segítene-e ezeknek a gazdáknak, hogy folytathassák tevékenységüket anélkül, hogy további adókat rójanak ki rájuk, mintha máshonnan vásárolnák ezt az olajt?
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Az európai politikába történő bekapcsolódásom kezdetétől fogva folyamatosan a szubszidiaritásra törekedtem. Ez azt jelenti, hogy amikor adózásról beszélünk, nem egy közös politikát vitatunk meg, és ennélfogva a tagállamokon áll annak eldöntése, hogyan fogják adórendszerüket kezelni. Így, különböző okoknál fogva, jobbnak látom kimaradni a - nem mondanám, hogy nemzeti belviszályból - de annak nemzeti megvitatásából, ahogyan a repcemag adózását kezelik. Megértem az ön aggodalmait, de inkább kimaradnék ebből a vitából.
Elnök
Az idő hiányában megválaszolatlanul maradt kérdések írásban kerülnek megválaszolásra (lásd a mellékletet).
(Az ülést 8.45-kor berekesztik, és 9.00-kor folytatják)
