Mezőgazdaság és nemzetközi kereskedelem (rövid ismertetés) 
Elnök
A következő napirendi pont a Papastamkos úr által a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság nevében az EU mezőgazdaságáról és a nemzetközi kereskedelemről készített jelentés.
Georgios Papastamkos
Tisztelt elnök úr! Egy olyan időszakban, amikor az Európai Unió a közös agrárpolitika jövőjéről gondolkodik, az agrárpolitika és a nemzetközi kereskedelem közötti összhang biztosításának különösen nagy jelentősége van. Az európai mezőgazdasági ágazat egyre inkább szeretne hozzájárulni a közjavak biztosításához, szigorú biztonsági és minőségi, környezetvédelmi és állatjóléti szabályozás útján. Ennélfogva logikus, hogy az importált mezőgazdasági termékekre ugyanezeknek az előírásoknak kell vonatkozniuk. A WTO-val folytatott tárgyalások során a mezőgazdaságot érintő kérdésekben az EU már hosszú ideje - és bizonyos mértékben még ma is - defenzívába szorul. El kell oszlatni bizonyos tévképzeteket, amelyek nem veszik figyelembe azt, hogy a közös agrárpolitika mily drasztikus átalakításon esett át. Kulcsfontosságú kereskedelmi partnereivel ellentétben az EU jelentős mértékben csökkentette kereskedelemtorzító támogatásait. Egyoldalúan, drasztikusan csökkentette az export-visszatérítéseket, míg egyes kereskedelmi versenytársak továbbra is tekintélyes mértékben élnek egyéb exportösztönző eszközökkel. Az EU a fejlődő országokból származó mezőgazdasági termékek legnagyobb importőre. Az EU igen nagyvonalú ajánlatot tett a mezőgazdaság vonatkozásában, ám mindezidáig a fejlődő és magasabb fejletségi szintű fejlődő országok közül ezt senki sem viszonozta ugyanilyen mértékű kötelezettségvállalással. A Bizottság ugyanakkor számos kereskedelmi partnerrel folytat kétoldalú és interregionális tárgyalásokat. A folyamatban lévő tárgyalások mellett az egyedi kedvezmények európai mezőgazdaságra gyakorolt hatásai különös aggodalomra adnak okot. Biztos asszony, felszólítjuk a Bizottságot, hogy az adott keretrendszeren belül őrizze meg az EU mezőgazdaságának multifunkcionális szerepét és védje meg az európai agrár-élelmiszeripari modellt, amely az európai gazdaság stratégiai összetevője. Fel kell hívnunk a figyelmet arra, hogy a mezőgazdaság terhére vállalt engedmények semmi szín alatt sem szolgálhatnak cserealapul iparcikkek és szolgáltatások előnyösebb piacra jutásához. Hangsúlyozzuk, hogy minden esetben hatástanulmányok készítése szükséges a tárgyalások megkezdése és az ajánlatok megtétele előtt.
Felszólítjuk továbbá a Bizottságot, hogy határozottan képviselje az EU offenzív mezőgazdasági érdekeit, és érvényesítse kiváló minőségű agrár-élelmiszeripari termékeink kompetitív előnyeit, valamint - ami még fontosabb - biztosítsa partnereink körében a földrajzi árujelzők fokozottabb védelmét, mind a kétoldalú kereskedelmi megállapodások, mind a hamisítás elleni kereskedelmi megállapodás (ACTA), mind a WTO keretein belül.
A mezőgazdaság nem csupán gazdasági tevékenység. Olyan közjavakat állít elő az egész társadalom számára, amelyeket nem lehet a piacról biztosítani. Következésképp az elsődleges feladat a kereskedelmi és nem kereskedelmi érdekek összeegyeztetése. Ezért kiemelten szükséges a közös agrárpolitika gazdasági környezetéből eredően az EU közös agrárpolitikája és külkereskedelmi politikája közötti összhang biztosítása, vagy másként fogalmazva a külső és belső érdekek közötti egyensúly megteremtése, ami alatt az EU világkereskedelmi megjelenésének két vonatkozását, a kétoldalúságot és a többoldalúságot értem.
Mairead McGuinness
Tisztelt elnök úr! Miközben ezt az igen fontos jelentést vitatjuk meg - és ezért külön köszönet az előadónak - 30 ír gazda tart ülősztrájkot az Európai Bizottság dublini képviseletén, amelyet szándékaik szerint egész éjszaka folytatnak majd.
Igen súlyos problémával állunk szemben. Ez a jelentés a Mezőgazdasági Bizottság tagjainak, gazdáinknak és fogyasztóinknak frusztrációját tükrözi az európai agrár-élelmiszeripari politika és kereskedelmi politika közötti inkoherencia miatt. Ezért fogalmaz erősen ez a jelentés. Egyesek szerint túl erősen is, ám én úgy gondolom, hogy ezt a frusztrációt jól tükrözi.
Az ír marhatenyésztők szempontjából nézve Önök megtizedelik ezt az alacsony jövedelmezőségű ágazatot és szét fogják rombolni környezetünket.
Szólnék továbbá pár szót arról, hogy az új szabályozás mennyire nincs összhangban a klímavédelmi szempontokkal: a brazil marhahús előállításának szénlábnyoma négyszer nagyobb, mint az ír marhahúsé, ezért kérem, olvassa el a jelentést. Az illetékeseket a jelentés mielőbbi támogatására szólítom fel.
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Mario Pirillo
(IT) Tisztelt elnök úr! Hölgyeim és uraim! Európa számára alapvető fontosságú, hogy megfelelő egyensúlyt teremtsen egy létfontosságú ágazatnak, azaz a tagállamok mezőgazdaságának támogatása és az európai külkereskedelmi politika erősítésének szükségessége között.
A világpiac változásaira összpontosító üzleti stratégia végső soron az európai mezőgazdasági ágazat versenyképességének elvesztéséhez fog vezetni. Ez nem csak az ágazat gazdaságára nézve káros, beleértve például a súlyos foglalkoztatásügyi kihatásokat, hanem aláaknázza a vidéki területek fejlesztésének lehetőségét is. Harmadik országokkal kötendő kereskedelmi egyezményeink során védelemben kell részesíteni a minőségi mezőgazdasági termelést és egyenrangú minőségi követelményeket kell alkalmazni az élelmiszer-biztonság, az emberi és állati egészség és jólét, valamint az emberi jogok tekintetében.
João Ferreira
(PT) Tisztelt elnök úr! A jelentés számos példával világítja meg, milyen katasztrofális következményekkel jár a világkereskedelem liberalizációja a mezőgazdasági ágazatra. Világossá teszi, hogy a mezőgazdaságot egyéb érdekek kiszolgálása érdekében alkualapnak tekintették a WTO-val folyatatott tárgyalások során, az engedmények a nagy uniós ipari és szolgáltató csoportok érdekeit szolgálták. Az előadó azonban elmulasztja levonni a szükséges következtetéseket, többek között azt, hogy a nemzetközi kereskedelem vezérelve nem a termelő országok és a termelők közötti versengés, hanem a komplementaritás kellene, hogy legyen, valamint hogy szükség lenne egy minden tagállam élelmiszer-önellátásának és élelmiszer-biztonságának megteremtését célzó, tervezett mezőgazdaságra. A mezőgazdaság és a tervezés hivatott a termelésben uralkodó anarchikus viszonyokat ellensúlyozni egy liberalizált piacon. Erre lenne szükség, nem pedig nagyívű és következetlen állásfoglalásokra, és ez volt az, amire az előadó nem tudott vagy nem akart kitérni ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Diane Dodds
Tisztelt elnök úr! Sok kollégámhoz hasonlóan - és köszönettel tartozom az előadónak a jelentésért - a Mercosur tárgyalásokra szeretnék összpontosítani, mivel hátrányosan érinthetik Észak-Írországot, különösen pedig az állattenyésztő ágazatot.
Pénteken az északír feldolgozóipar képviselőivel találkoztam. Az agrár-élelmiszerpari ágazat 16%-át teszi ki Észak-Írország GDP-jének, több tízezer munkahelyet biztosít, szilárdan állt a lábán a válság idején is, még a legnehezebb gazdasági körülmények között is növekedést produkált, a jövőben pedig egy dinamikus gazdaság és a magánszektor bővülésének alapköve lehet. Ezt sodorja veszélybe a kereskedelmi liberalizáció és különösen a Mercosur-tárgyalások, az ágazat létével együtt pedig munkahelyek tízezreit és sok választópolgárom megélhetését kockáztatja.
Seán Kelly
Tisztelt elnök úr! Ír kollégáimhoz csatlakozva mélységes aggodalmamat kell kifejeznem afelett, hogy a mezőgazdasági ágazatot feláldozzák a nagyipar oltárán. Ezt mindenképpen meg kell akadályozni.
Nem kétséges, hogy a Mercosur-tárgyalások javaslatai elfogadhatatlanok. Túl gyorsan, a Parlamenttel folytatott megfelelő konzultáció nélkül születtek, és megtizedelhetik az agrárágazatot. Beszélhetünk persze kompenzációról, ám semmivel sem lehet kárpótolni egy társadalmat tagjainak elvesztéséért, különösen pedig mezőgazdaságának elvesztéséért, mivel ez a társadalom minden tagját érinti, főleg a vidéki közösségekben.
Ezt különösen aggodalomkeltőnek találjuk. Nem lehet figyelmen kívül hagyni az egységes előírásokat, sem a külföldi vagy európai termelés témakörét, ám végül mégis oda lyukadunk ki, hogy az EU legfőbb kötelessége, hogy megvédje azt, ami az övé, azaz az európai mezőgazdaságot.
Marc Tarabella
(FR) Tisztelt elnök úr! Először is szeretnék gratulálni Papastamkos úrnak a kiváló jelentésért, amelyben felhívja a figyelmet azokra az alapelvekre, amelyek mentén az EU tárgyalóinak dolgozniuk kell, s amelyben kiemeli, hogy a tárgyalások során nagyobb mozgásteret kell biztosítani a nem kereskedelmi szempontoknak.
Hasonlóképp, nem engedhetjük, hogy gazdáinkat , akiket - mint azt az előbb hallottuk - igen szigorú környezetvédelmi és egészségügyi előírások kötnek különösen az üzemi higiénia, a fenntartható fejlődés és az állatjólét területén, feláldozzák a nemzetközi kereskedelem oltárán, mint a harmadik országokkal szemben folytatott tisztességtelen versengés és torzított verseny áldozatait, miközben a harmadik országok olyan termékekkel jelenhetnek meg az európai piacokon, amelyek nem mindig felelnek meg az EU belső termelési előírásainak.
Felszólítom továbbá a Bizottságot és a Parlamentet, hogy tanúsítson különös éberséget, mindenekelőtt a Mercosur-megállapodások során, amelyek vitathatatlanul veszélybe sodorják az európai állattenyésztést, de valamennyi mezőgazdasági és az EU által előállított közjavak tekintetében is, amelyekért cserébe - ahogyan azt az előadó is említette - a piac természetesen semmiféle kompenzációt sem nyújt.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Tisztelt elnök úr! A globális versenykereskedelem minden résztvevő számára előnyökkel jár, ám korántsem egyenlő mértékben. A mezőgazdasági ágazat nagyon sérülékeny, mivel a termelési költségek a termelés helyétől és különösen az alkalmazott minőségi és gyártási színvonaltól függően rendkívül változók.
Ebből a szempontból az EU-ban igen magasra tettük a lécet, amelynek következtében termékeink kevésbé versenyképesek. Ez tudatos választásunk volt, amelyet fogyasztónk védelmében hoztunk. Így senkit sem érhet meglepetésként, hogy a más országokból importált termékekre ugyanezeket a követelményeket akarjuk alkalmazni. Túl sok engedményt adott már az EU, különösen a mezőgazdasági cikkek piacán és a gazdák terhére, ám ez a gyakorlat nem folytatódhat tovább ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Kedves Képviselőtársaim! Van bennünk egy frusztráltság, hiszen az Európai Unió nemcsak a világ legnagyobb élelmiszer-importőre, hanem a világ legnagyobb élelmiszer-exportőre is, vagyis mi ennek a liberalizált nemzetközi kereskedelemnek, ennek a globális versenynek nagyon komoly haszonélvezői is vagyunk. Teljesen egyetértek a kollégákkal, hogy az Európai Bizottság annak idején elrontotta, amikor megfogalmazta a mandátumot. Ezt a Bizottság főigazgatója be is vallotta nekem, hogy amikor a WTO-val folytatott tárgyalásokon nem kérte számon ugyanazokat a környezetvédelmi, növény és állat-egészségügyi kritériumokat, állatjóléti követelményeket a kereskedelmi partnereinktől, vagyis rosszul fogalmazták meg a mandátumot. De hogy ha egy mellényt egyszer rosszul gombolunk, akkor újra kell gombolni. Változtatni kell ezen a mandátumon, és a jövőben ugyanazt kell a partnereinktől megkövetelni.
Åsa Westlund
(SV) Tisztelt elnök úr! A nemzetközi kereskedelem világszerte igen fontos szerepet játszik a történésekben, és óriási hatással van mezőgazdasági ágazatunkra is. Talán az egyik legfontosabb előttünk álló kérdés az, milyen irányt vesznek az egyiptomi, tunéziai és líbiai események. Az egyik legfontosabb hozzájárulás, amit ebben a tekintetben az EU megtehet, az olajpiac megnyitása lehetne annak érdekében, hogy saját országuk területén valódi jövőképhez juttassa az ott élőket. Azoknak, akik az EU-ba özönlő menekültáradattól félnek, az említett országok tekintetében olyan módosításokat kellene eszközölniük az EU kereskedelmi politikájában, amelyek valódi jövőképet vázolnak fel az érintett országok állampolgárai számára, így utóbbiaknak nem kellene kivándorolniuk.
Hozzá kell még tennem, hogy olyan országból érkezvén, amelynek állatjóléti előírásai jóval szigorúbbak az EU-ban alkalmazottaknál, meglehetősen tragikomikus számomra azt hallani, hogy egyesek magas szintű állatjóléti előírásokról beszélnek. Hazámból nézve az EU állatjóléti előírásai igen alacsony színvonalúak, különösen a baromfifélék és a sertések esetében, ezért bőven van még teendő ezen a területen.
Maria Damanaki
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök úr! A Bizottság üdvözli a jelentést és köszönetét fejezi ki az előadónak, Papastamkos úrnak, valamint mindkét bizottság - a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság, valamint a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság - tagjainak a meglehetősen bonyolult téma érthető ismertetésére tett erőfeszítéseikért. A jelentés számos ajánlása összhangban van a Bizottság által is elérendőnek, követendőnek tartott politikai jövőképpel és prioritással, ahogyan azt számos korábbi közleményben részletesen ki is fejtettük.
El kell ismernem, hogy a kereskedelem liberalizációja az EU mezőgazdasága és az Európai Bizottság számára egyaránt óriási kihívást jelent. Mindazonáltal, ahogyan azt a Parlament is elismerte, számos olyan nemzetközi kereskedelmi tárgyalás említhető, amelyek lehetőségeket kínálnak mezőgazdaságunk számára. Meg kell vizsgálnunk a szélesebb értelemben vett, az európai gazdaság egészét érintő hasznokat is, amelyek csak a kereskedelem megnyitásával válnak elérhetővé.
Mindenekfelett fontos, hogy egységes üzenetet közvetítsünk. Ezt az üzenetet a jelenleg is folyó tárgyalásaink során képviselnünk kell mind Dohában, az ASEAN-tagállamokkal és afrikai országokkal szemben, mind a Mercosur-országokkal szemben.
Ezért nem lenne helyes, ha a kereskedelmi nyitást olyan forgatókönyvként vázolnánk fel, amelyen az EU mezőgazdasága csak veszíthet. Mivel a mezőgazdaság területén jelentős offenzív érdekekkel is rendelkezünk, a kereskedelmi megállapodások új lehetőségeket nyithatnak meg a partnereink által felajánlott engedményeken keresztül. Ezt szikár tények igazolják. A 2010. évre vonatkozó előzetes statisztikai adatok szerint 90 milliárd eurót meghaladó export és több mint 6 milliárd eurós pozitív szaldó mellett az EU nettó exportőr az agrár-élelmiszeripari termékek tekintetében. Ez a trend azzal magyarázható, hogy az EU stratégiája a magas minőségű - mint az már korábban említést nyert - és magas értéket képviselő termékekre összpontosít, amelyek iránt a világpiaci kereslet nyilvánvaló növekedést mutat.
Egyedülálló és sokszínű know-how-jának köszönhetően, az EU agrár-élelmiszeripari ágazata erős ütőkártyával rendelkezik a világpiacon. Egyetértek azzal, hogy érdemes ebbe fektetni, ezt a tudásbázist fejleszteni. Ebben az összefüggésben az utóbbi két évtized KAP-reformjainak következetes piaci orientációja a gazdák piaci viszonyokhoz történő alkalmazkodásának ösztönzésével sokat tett a mezőgazdasági ágazat versenyképességének növeléséért. Ugyanakkor az EU 27 tagállamának mezőgazdasági sokszínűségét teljes mértékben el kell fogadnunk. Ha az EU hosszú távon, területileg és környezetileg kiegyensúlyozott módon szeretné biztosítani mezőgazdasági területeinek jövőjét, ezt tiszteletben kell tartanunk.
Meg kell értenünk azonban azt is, hogy különösen érzékeny ágazatok esetében nem várható el, hogy képesek legyenek ellenállni az átlagos belföldi árakra és termelésre további nyomást helyező, nagy mennyiségben érkező importnak. Az EU mezőgazdaságára hatással lévő többoldalú vagy kétoldalú kereskedelmi megállapodások tárgyalása során az igazi kihívást az offenzív és defenzív mezőgazdasági érdekeink, illetve a kereskedelmi tárgyalásaink mezőgazdasági és egyéb területei közötti helyes egyensúly megteremtése jelenti.
A Bizottság igen tudatosan törekszik erre, és ezt a célt a Parlamenttel szorosan együttműködve igyekszik elérni a jövőben is. Ezért kérem a Parlamentet, legyen segítségünkre a helyes egyensúly megteremtésében, hogy a világ többi része felé is a helyes üzenetet közvetíthessük.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra március 8-án, kedden délben kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Liam Aylward
Tiltakozásuk kifejezéseképpen több mint 30 gazda folytat ülősztrájkot az Európai Bizottság dublini képviseletén, mivel álláspontjuk szerint az EU mezőgazdasági ágazatát feláldozzák a kereskedelem érdekében. Biztosítani kell, hogy a gazdák ne szenvedjenek kárt a kereskedelem ösztönzése fejében, illetve hogy a kereskedelmi tárgyalások során ne cserealapként használják fel őket.
Kifejezetten üdvözlöm ezt az erőteljes hangvételű, időszerű jelentést, valamint a benne megfogalmazott kritikát, amellyel a jelentés a Bizottságot az új piacokhoz történő jobb hozzáférés érdekében a mezőgazdasági ügyekben történő visszavonulása miatt illette. Az EU mezőgazdasági ágazatának versenyképessége és fenntarthatósága érdekében alapvető fontosságú, hogy új piacokat találjunk az EU kiváló minőségű termékei számára. Ezek a megállapodások azonban az EU mezőgazdasági ágazatának hasznára és nem kárára kell, hogy köttessenek, amint az a Mercosur kereskedelmi megállapodás esetében történhet.
Az ír mezőgazdasági termékek magas minőségűek, ennek következtében igen népszerűek is, ám az ír gazdák nem lesznek képesek a jelenlegi módon tovább működni, ha alacsonyabb minőségű, olcsóbb termékek forgalmazását engedélyezik az EU területén.
Spyros Danellis
A mai napon újból tanúi lehetünk egy olyan kísérletnek, amely az érzékeny, egyben nagy jelentőségű népegészségügyi témának számító dohánytermék-szabályozás arányos (kockázatbecsléssel alátámasztott) és tudományosan megalapozott megközelítésének megsértésére irányul. A brazil kormány olyan törvénytervezetet készül elfogadtatni, amely megtiltaná a különböző összetevőkből, azaz kevertdohányból készülő cigaretták gyártását és forgalmazását. Ezt a tervezetet oly módon készülnek átvinni, hogy semmiféle bizonyítékot nem mutatnak be azt illetően, hogy az ilyen típusú cigaretták sokkal vonzóbbak lennének a fiatalok számára, mint a virginiadohányból készülő cigaretták. Ezzel a lépéssel hátrányos helyzetbe hozzák az EU-ban gyártott orientális és Burley fajtákból készülő cigaretták gyártóit és exportőreit, egyidejűleg kisöpörnék a konkurenciáját a virginiadohányból készülő cigarettáknak, ill. dohánynak, amelynek világszinten Brazília a legfontosabb gyártója és exportőre. Ezért felszólítom az Európai Bizottságot, hogy a brazil szándékokkal kapcsolatosan vesse fel a témát a kereskedelem technikai akadályaival foglalkozó WTO-Bizottság következő ülésén, amelyre 2011. március 24-25-én kerül sor.
Alajos Mészáros
Az EU mezőgazdaságáról és a nemzetközi kereskedelemről. Mivel a mezőgazdaság nem csupán gazdasági tevékenység és a mezőgazdasági és élelmiszerpolitikának olyan alapvető célkitűzéseket kell szolgálnia, mint az élelmezés és élelmiszerbiztonság, a fő kihívást a kereskedelmi és nem kereskedelmi megfontolások hatékony összehangolása jelenti. Az EU a fejlődő országokból származó mezőgazdasági termékek legnagyobb importőre és többet importál, mint az USA, Japán, Kanada, Ausztrália és Új-Zéland együttvéve. Ha fokozott piaci hozzáférést biztosítunk ezen országok számára, az nemcsak az európai mezőgazdasági termelőkre lehet káros hatással, hanem a leginkább rászoruló fejlődő országokra is. Éppen ezért az EU-nak a kereskedelmi tárgyalások keretében kiegyensúlyozottabb megközelítést kell alkalmaznia a különböző ágazatok között és a defenzív és offenzív mezőgazdasági érdekeit egyaránt elő kell mozdítania. Az EU mezőgazdasági ágazata kiemelkedő szerepet tölt be az Európa 2020 stratégiában a különböző társadalmi-gazdasági kihívások tekintetében. Az EU kereskedelempolitikája fontos és meghatározó szerepet tölt be abban, hogy a mezőgazdaság továbbra is pozitívan járuljon hozzá a célkitűzések megvalósításához. Egyetértek azzal, hogy a kereskedelempolitikának az uniós mezőgazdasági ágazat dinamikáját nem szabad akadályoznia, ellenkezőleg: a kereskedelempolitikának és az agrárpolitikának egymást támogatnia kell.
