Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies. -
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Alyssandrakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, huomautukseni koskee eilistä menettelyä koskevaa puheenvuoroani, joka on kirjattu pöytäkirjaan virheellisesti. Siinä sanotaan: ?Jäsen Alysandrakis, joka protestoi Slovakian rikoslakiin äskettäin tehdyn muutoksen johdosta.? Tosiasiassa mitään muutosta rikoslakiin ei vielä ole tehty, vaan parlamentissa esitetyllä ehdotuksella vasta pyrittiin muuttamaan rikoslakia. Pyydän, että virhe korjataan.

Puhemies. -
Jäsen Alysandrakis, korjaus, johon viittasitte, tehdään.

Korakas (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, pyysin myös eilen puheenvuoroa, mutta aikapulan vuoksi minulle ei sitä myönnetty. Haluaisin mainita seuraavaa: Saatujen tietojen mukaan Israelin joukot saattavat - tuhoisista seurauksista piittaamatta - piakkoin hyökätä Gazan kaistaleelle. Israelin johtava Likud-puolue on asiasta äänestettyään asettunut avoimesti vastustamaan ajatusta Palestiinan valtion perustamisesta. Samaan aikaan 13 terroristiksi leimattua palestiinalaista taistelijaa on pääministeri Sharonin vaatimuksesta karkotettu kotimaastaan. Neuvosto ei ole vielä päättänyt asiasta. Emme vielä tiedä, mitkä maat lopulta ottavat vastaan nämä taistelijat.
Arvoisa puhemies, kysymykseni kuuluu: mikä on näiden 13 taistelijan asema jatkossa, minne he sitten päätyvätkin? Voitaisiinko heidät Israelin vaatimuksesta jatkossa palauttaa takaisin Israeliin, mikä tietenkin olisi ehdottoman väärin? Kysyisin myös, jatkaako Euroopan unioni Israelin hallituksen tukemista piittaamatta Euroopan parlamentin päätöksestä keskeyttää EU:n ja Israelin välinen yhteistyökumppanuus ja jatkaako Euroopan unioni tämän rikoksiin syyllistyneen hallituksen rahoittamista ja aseistamista?

Puhemies. -
Hyvä jäsen Korakas, kiitän teitä puheenvuorostanne, mutta kuten tiedätte, nyt keskustellaan pöytäkirjasta ja esityslistasta. Esityslistalla on kokonainen keskustelu Lähi-idän tilanteesta. Juuri esittämänne kysymykset liittyvät Lähi-idän tilanteesta käytävään keskusteluun, joka käydään huomenna.

Korakas (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, puheajan jakamista koskevien sääntöjen mukaan minä en käsittääkseni voisi saada puheenvuoroa. Olisin mielissäni, jos te voisitte puuttua tilanteeseen, jotta saisimme edes yhden minuutin puheaikaa esittääksemme nämä kysymykset uudestaan.

Puhemies. -
Hyvä jäsen Korakas, en haluaisi keskustella yksityiskohtaisesti puheajan jakamisesta. Kuten hyvin tiedätte, meillä on työjärjestys, jota noudatetaan. Korostaisin, että esittämänne kysymykset liittyvät esityslistalla olevaan keskusteluun Lähi-idän tilanteesta, eivät nyt käytävään keskusteluun esityslistasta tai pöytäkirjasta.
(Edellisen istunnon pöytäkirja hyväksyttiin.)

Puhemies. -
Siirrymme äänestykseen kiireellistä käsittelyä koskevasta pyynnöstä, joka koskee ehdotusta neuvoston asetukseksi syvänmeren kantojen kalastukseen sovellettavista erityisistä kalastusmahdollisuuksien saamista koskevista vaatimuksista ja niihin liittyvistä ehdoista (KOM(2002) 108 - C5-0135/2002 - 2002/0053(CNS))

Stevenson (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, sanoisin tästä neuvoston pyynnöstä, joka koskee ehdotusta neuvoston asetukseksi syvänmeren kantojen kalastukseen sovellettavista erityisistä kalastusmahdollisuuksien saamista koskevista vaatimuksista ja niihin liittyvistä edellytyksistä, että olen keskustellut esittelijän kanssa ja kehotan parlamenttia hylkäämään neuvoston pyynnön.
Syvänmeren kannat ovat kalakantoja, joita pyydetään mannerjalustojen pääasiallisten kalastusalueiden ulkopuolelta. Ne jakautuvat mannerjalustojen rinteille tai merenalaisten vuorten ympärille. Nämä lajit ovat hidaskasvuisia ja erityisen herkkiä liikakalastukselle. Koska näiden lajien kalastus on kehittynyt viime vuosina, on tarpeen luoda hallinnointijärjestelmä, jotta niiden hyödyntäminen olisi kestävää. Saamamme tieteelliset tiedot osoittavat, että parhaita näiden lajien säilyttämistoimenpiteitä ovat ne, jotka perustuvat pyyntiponnistuksen rajoittamiseen ja joissakin tapauksissa vähentämiseen.
Ehdotus sisältää osatekijöitä syvänmeren lajien pyyntiponnistuksen hallinnointijärjestelmäksi. Siinä on myös tieteellisen arvioinnin ja asianmukaisen hallinnoinnin tueksi tarvittavien tietojen keruuta koskevia tekijöitä. Ehdotuksen nojalla pyyntiponnistus rajoitetaan viimeaikaisille tasoille ja tieteellistä arviointia varten kerätään paremmat tiedot. Komissio aikoo tehdä myöhemmin ehdotuksen muista pyyntiponnistuksen hallinnointijärjestelmän osatekijöistä tieteellisten lausuntojen mukaisesti.
Ehdotusta täydentää erillinen komission ehdotus saaliiden rajoittamisesta kiintiöitä hallinnoimalla. Tämän on kiireellinen ja tärkeä asia, mutta sellainen asia, johon ei aikaisemmin ole kohdistunut yhteisön toimia. Kalatalousvaliokunnan on siis harkittava sitä erittäin huolellisesti. Neuvoston kiireellistä käsittelyä koskeva pyyntö vastaanotettiin 3. toukokuuta, ja ensimmäinen tätä koskeva keskustelu käydään vasta 22. toukokuuta. Kun tiedetään, ettei komissio ole toiminut asiassa tähänkään mennessä, ei minusta ole kohtuutonta antaa parlamentille muutamaa kuukautta asian parlamentaariseen tutkimiseen. Minusta on myös outoa, että neuvosto pyytää tälle asialle kiireellistä käsittelyä, kun käsittääksemme neuvoston puheenjohtaja on itse ollut mukana pyrkimyksissä viivästyttää yhteisen kalastuspolitiikan uudistusta koskevien ehdotusten julkaisemisaikataulua.
Siksi pyydän parlamenttia äänestämään tätä kiireellistä käsittelyä koskevaa pyyntöä vastaan.

Puhemies. -
Hyvä jäsen Stevenson, kiitos. Puheenvuoronne käsitti kohdan, jonka mukaan yksi pyyntöä vastustava puhuja saa puheenvuoron.
Nähdäkseni kukaan kollegoista ei halua argumentoida pyynnön puolesta.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön noudattaa kiireellistä käsittelyä.)
Rübig (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, itse asiassa halusin vain pöytäkirjaan merkittäväksi, että viime aikoina Brysselissä on ollut runsaasti sellaisia tapauksia, että käsilaukunryöstäjät iskevät autojen sivuikkunat rikki ja vahingoittavat samalla kuljettajiakin. Pyytäisin, että tästä kerrotaan ja että tutkitaan, onko asialle mahdollista tehdä jotain.

Puhemies. -
jäsen Rübig, kiitän teitä kommentistanne. Otamme sen huomioon, ja kertoisin teille, että näitä yleistä turvallisuutta koskevia kysymyksiä tutkitaan puhemiehistössä jo nyt perinpohjaisesti.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Randzio-Plathin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0146/2002) Lucas Papademosin nimittämisestä Euroopan keskuspankin varapuheenjohtajaksi.

Randzio-Plath (PSE)
Arvoisa puhemies, ehdotan, että Euroopan parlamentti hyväksyy Lucas Papademosin nimityksen Euroopan keskuspankin varapuheenjohtajaksi. Valiokunta äänesti yksimielisesti asian puolesta. Ehdokkaan nimityksen hyväksyminen ei ole mikään muodollisuus. Se on talous- ja raha-asioiden valiokunnan kuulemisen seurausta ja siten osa rahapolitiikan avoimuutta. Asiantuntijat tuntevat keskuspankin puheenjohtajan, mutta Euroopan kansalaiset eivät tunne häntä. Heidän on kuitenkin luotettava varapuheenjohtajaan. Euroopan keskuspankin johtokunnan tuleva jäsen on mukana päättämässä euroalueen rahapolitiikasta. Hänen päätöksensä liittyvät siten myös kasvuun ja työpaikkoihin ja niin ollen kansalaisten elämään. Loppujen lopuksi rahan täytyy palvella ihmisiä eikä ihmisten rahaa!
Rahapoliittiset päätökset ovat ihmisten tekemiä. Siksi henkilökohtainen nuhteettomuus ja omintakeisuus, asiantuntemus, laaja kokemus taloudesta ja rahataloudesta mutta myös valmius avoimuuteen ovat hyvin tärkeitä. Kuulemistilaisuudessa korostettiin näitä pätevyysvaatimuksia.
Tuleva varapuheenjohtaja on ensimmäinen seuraaja sille ensimmäiselle johtokunnalle, joka valmisteli ja toteutti niin menestyksekkäästi euron käyttöönoton. Johtokunnan jäsenten itsenäisyyttä korostetaan siten, että ketään ei saa valita uudestaan, ja näin on jälleen tullut osoitetuksi myös henkilökohtainen itsenäisyys. Euroopan keskuspankin itsenäisyys - ja tätä minun on tänään korostettava vielä kerran - on oikeutetusti perustava osa Euroopan rahaliittoa. Eiväthän raha- ja valuuttapolitiikka ole puolueettomia.
Demokratiassa ei ole toimielimiä, jotka olisivat erehtymättömiä tai voisivat olla piilovaikuttajia. Päätösten ja päätösten perusteiden avoimuus kuuluu päinvastoin demokraattisista ja yhdentymispoliittisista syistä erottamattomasti Euroopan keskuspankin toimintaan. Tämä avoimuus ei muuten ole vain Euroopan demokratian vaan myös Euroopan keskuspankin etujen mukaista, sillä näin se on saanut uskottavuutta, laillisuutta ja luotettavuutta, niin kuin viime vuosina on käynyt ilmi.
Haluamme vahvistaa tätä arvovaltaa ihmisten ja markkinoiden edun vuoksi. Loppujen lopuksi on niin, että kansan rahataloudessa heijastuu kaikki se, mitä kansa haluaa, mitä se kokee ja mitä se on, kuten kuuluisa taloustieteilijä Joseph Schumpeter on sanonut.
Euroopan parlamentin kanta on, että Euroopan keskuspankin avoimuus on lisääntynyt sangen selvästi Euroopan varhempiin kansallisiin keskuspankkeihin verrattuna ja että euroalueen maissa on tässä mielessä koettu jonkinlainen kulttuurivallankumous. Tätä on selvästi edistänyt Euroopan parlamentin rahapoliittinen vuoropuhelu Euroopan keskuspankin kanssa. Loppujen lopuksi ei ole kyse vain kertomusten julkaisemisesta kuukausittain, neljännesvuosittain tai vuosittain, vaan kyse on tosiasiassa myös rahapoliittisesta vuoropuhelusta, ei vain päätöksestä vaan myös rahapoliittisten päätösten taustojen selvittämisestä.
Meidän on Euroopan parlamentissa kuitenkin edelleen vaadittava, että näiden julkaisujen lisäksi myös yhteenvetopöytäkirjat ja äänestyskäyttäytyminen saadaan tuotua julki. Yhdysvaltain keskuspankki päätti juuri, että kaikki nimet ja jäsenten äänestyskäyttäytyminen julkistetaan siellä vielä rahapoliittisen päätöksen tekopäivänä, jotta jokainen tietää, kuka on äänestänyt minkäkin asian puolesta. Euroopan parlamentillekin riittäisi ilman muuta päätöksiä puoltavien ja vastustavien perustelujen julkistaminen yhteenvetopöytäkirjassa ja lisäksi äänestyskäyttäytymisen nimetön julkistaminen, sillä meidän on tärkeää tietää, että rahapolitiikan ensisijaisen tavoitteen, hintatason vakauden, lisäksi otetaan todella huomioon myös toissijaiset tavoitteet: Euroopan unionin tukema kasvu ja työllisyys.
On mielenkiintoista todeta, että Yhdysvalloissa äänestyskäyttäytymistä eivät määrää ainoastaan inflaatiovaaraongelmat vaan myös työttömyysongelmat, niin kuin tuoreessa yhdysvaltalaisessa selvityksessä korostetaan. Olisi rauhoittavaa saada tietää, että nämä näkökohdat vaikuttavat myös Euroopan keskuspankin jäseniin, etenkin, kun rahapolitiikan toissijaisena tehtävänä on, kuten sanottu, tukea kasvua ja työllisyyttä ja kun Euroopan parlamentille ei tähän mennessä ole selvinnyt, miten Euroopan keskuspankki määrittelee tämän toisen tavoitteen saavuttamisen. Juuri tänä vuonna on tärkeää saada selvyys tähän asiaan, sillä Euroopan hidastuvaa noususuhdannetta ei pitäisi pysäyttää rahapoliittisilla päätöksillä.
Varapuheenjohtajaehdokas Papademosin kuulemistilaisuudessa kävi varsin hyvin selväksi, miten tärkeä hänelle on näiden tavoitteiden tiivistelmä EY:n perustamissopimuksen 105 artiklassa. Siksi haluaisinkin vielä kerran korostaa, että kannatamme hänen nimittämistään. Vaikka sillä ei olekaan mitään oikeudellista merkitystä, on silti tärkeää, että laillistamista korostetaan tällä hyväksymismenettelyllä. Kaikkeen muuhun tarvittaisiin EY:n perustamissopimuksen uudistamista.
Karas (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, keskustelemme tänään Lucas Papademosin nimittämisestä, koska ranskalainen varapuheenjohtaja Noyer eroaa. Haluaisin kiittää eroavaa varapuheenjohtajaa ryhmäni puolesta - ja luullakseni koko parlamentin puolesta - hyvin sydämellisesti hänen erinomaisesta työstään, joka on ilmennyt myös jatkuvana vuoropuheluna parlamentin kanssa ja meidän perustelujemme ja ehdotustemme hyväksymisenä.
Valiokunta tukee Lucas Papademosin nimitystä yksimielisesti, kuten valiokunnan puheenjohtaja jo sanoi. Siihen on tietysti syynsä, sillä Lucas Papademos on kuin luotu tähän tehtävään ansioidensa, tiedemiehen ja opettajan uransa sekä Kreikan keskuspankin edustajan ja varapuheenjohtajan tehtäviensä ansiosta. Mainitakseni vain molemmat tehtävät Kreikassa Papademos on edistänyt merkittävästi pääomaliikkeiden täydellistä vapauttamista. Toisaalta hän on Kansainvälisen valuuttarahaston hallintoneuvoston edustajana tuonut Kreikan täysin osaksi euroaluetta.
Saanen kuitenkin myös sanoa, että kuulemistilaisuudessa yksiselitteisesti todettiin, että EKP:n uusi varapuheenjohtaja ei näe mitään ristiriitaa hintatason vakauden ja kasvun ja työllisyyden välillä, vaan hintatason vakaus on hänen mielestään kasvun ja työllisyyden aikaansaamisen edellytys. Hän ei siten näe myöskään mitään syytä muuttaa EKP-sopimusta. Hintatason vakaus on Euroopan keskuspankin politiikan tehtävä, syy ja tavoite.
Kiitän Lucas Papademosia hänen ehdotuksistaan, joiden avulla voidaan lisätä avoimuutta Euroopan keskuspankin päätöksiä selitettäessä ja näin vahvistaa kansalaisten luottamusta euroon, ja kiitän häntä hänen selkeästä kannanotostaan Euroopan keskuspankin itsenäisyyden puolesta ja poliittisia välihuutoja vastaan.
Neuvosto ja me olemme tehneet hyvän päätöksen. Toivotamme kaikkea hyvää!
Puhemies. -
Kiitän jäsen Karasia.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Caudronin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0153/2002) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista ja innovointia tukevasta Euroopan yhteisön kuudennesta tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelmasta (2002-2006).

Caudron (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, parlamentti hyväksyi viime marraskuun 14. päivänä hyvin suurella enemmistöllä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn kuudetta puiteohjelmaa koskevan mietintöni. Hyväksyimme tuolloin komission jäsen Busquinin esityksen rakenteen, periaatteet ja filosofian täydentämällä sitä tutkimusta edustavien kansalaisten panoksella, jotta se vastaisi paremmin eurooppalaisten odotuksiin.
"Tutkimusneuvosto" vastasi 10. joulukuuta 2001 hyvin ainutlaatuisella tavalla moniin vaatimuksiimme ja ehdotuksiimme. Olemme siitä lähtien jatkaneet yhteistyötä eräiden näkökohtien täsmentämiseksi ja puiteohjelman parantamiseksi entisestään tiiviissä yhteistyössä komission jäsen Busquinin ja hänen yksikköjensä sekä neuvoston puheenjohtaja Marimónin kanssa. Kukaan ei ole säästellyt voimiaan, kaikki ovat kuunnelleet muiden mielipiteitä, ja olemme pyrkineet ymmärtämään toisiamme, integroimaan muiden vaatimuksia ja löytämään kompromissin.
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokuntamme hyväksyi huhtikuun 23. päivänä 90 tarkistusta, joista 30 kelpuutettiin erityisohjelmiin. Vaadimme tuolloin lisätarkennuksia ohjelman täytäntöönpanovälineistä sekä pk-yrityksille ja mikroyrityksille myönnettävästä tuesta. Korostimme tutkimusta, kestävää kehitystä ja ulkoisten ympäristökustannusten vähentämistä. Muistutimme sitoumuksestamme perustutkimukseen. Muistutimme jälleen myös tutkimuksen merkityksestä terveyden sekä tärkeimpien sairauksien torjunnan aloilla unohtamatta kaikkea sitä, mikä koskee inhimillistä ja yhteiskunnallista tutkimusta.
Ennen äänestyksiä ja niiden jälkeen pidetyt monet epämuodolliset ja muodolliset kolmikantaneuvottelut ovat mahdollistaneet kantojen lähentymisen. Kolmen toimielimen hallinnolliset ja tekniset työryhmät, asianomaiset jäsenet sekä heidän avustajansa työskentelivät uutterasti. Näin ollen teimme 7. toukokuuta pitkään kestäneissä erityisen hedelmällisissä kolmikantaneuvotteluissa sopimuksia niiden 34 kompromissitarkistuksen muodossa, jotka teollisuusvaliokunta hyväksyi eilen illalla lähes yksimielisesti, jolloin sain esittelijänä valtuudet korvata 23. huhtikuuta hyväksytyt tarkistukset näillä 34 tarkistuksella.
Etiikkaa koskevasta hankalasta kysymyksestä on päästy laajaan yksimielisyyteen, jotta komissio vahvistaisi rajat, joita tässä kysymyksessä ei pidä ylittää, jotta neuvosto ottaisi ne huomioon ja jotta kaikki tämä näkyisi konkreettisesti erityisohjelmissa. Komission jäsen Busquinin on määrä vahvistaa tämä tuota pikaa. Lopullinen hyväksyminen tapahtuu muutaman tunnin kuluttua. Neuvosto on jo ilmoittanut meille kirjallisesti hyväksyneensä ne 34 kompromissitarkistusta, joista on ehdotettu, että niistä äänestettäisiin huomenna parlamentissa.
Haluaisin lopettaa puheenvuoroni kiittämällä vielä kerran entistä puheenjohtajavaltiota Belgiaa, joka mahdollisti hyvin myönteisen yhteisen kannan saavuttamisen jo 10. joulukuuta 2001. Kiitän vielä kerran komission jäsen Busquinia ja hänen yksiköitään, jotka ovat osoittaneet parlamentille huomiota, ymmärrystä ja kunnioitusta sekä luovuutta ratkaisuesityksissä. Kiitän puheenjohtaja Westendorpia ja teollisuusvaliokunnan koko sihteeristöä. Kiitän puolueryhmien hallinnollisia työntekijöitä sekä sihteeristöjä. Esitän kiitokset myös avustajalleni Gaëlle Le Bouler'lle. Lämmin kiitos kollegoilleni, jotka ovat uurastaneet kanssani tämän kysymyksen parissa puolitoista vuotta, varjoesittelijöille, koordinaattoreille sekä valiokuntien lausuntojen valmistelijoille, joista mainittakoon Win van Velzen, Yves Piétrasanta, Konstantinos Alyssandrakis, Plooij-van Gorsel sekä McNally. Erityiskiitokset puheenjohtajavaltio Espanjalle ja ministeri Marimónille, jotka ovat kuunnelleet meitä ja olleet käytettävissämme, mikä ansaitsee erityisen kiitoksen.
Arvoisat kollegat, olen lähes mietintöni loppuvaiheessa, mietintöni, joka on varmasti viimeinen mietintöni 13 vuotta kestäneen jäsenyyteni päätteeksi täällä parlamentissa. Välirikkoni Ranskan sosialistipuolueeseen (PS) on kestänyt nyt puolitoista vuotta, ja osallistun Ranskan parlamenttivaaleihin vasemmiston edustajana PS-puolueen ehdokasta vastaan. Minut joko valitaan, jolloin joudun jättämään teidät, tai sitten häviän, jolloin PS savustaa minut varmasti ulos PSE-puolueesta. Molemmissa tapauksissa tilanteeni muuttuu täysin, joten olen sen vuoksi iloinen, että olen voinut päättää tämän poliittisen urani vaiheen tuomalla panokseni erittäin hyvään eurooppalaiseen tutkimusohjelmaan, joka 17,5 miljardin euron budjetillaan edustaa kolmatta eurooppalaista politiikkaa. Tänään toukokuun 14. päivän aamuna halusin tuoda esiin oikeutetun ylpeyteni, kiittää eurooppalaista tiedemaailmaa, jonka kanssa olen ollut tiiviissä yhteistyössä, ja kiittää jälleen kaikkia kollegoitani ja heidän työtovereitaan, jotka ovat auttaneet ja tukeneet minua puolentoista vuoden ajan.
Van Velzen (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi esittää epätavallisen lausunnon. Haluaisin omasta puolestani toivottaa komission jäsenelle paljon voimia siinä vaikeassa yksityiselämän tilanteessa, johon hän on vaimonsa sairauden takia joutunut. Haluan sanoa hänelle, että tuemme häntä tässä asiassa vankasti.
Arvoisa puhemies, PPE-DE-ryhmä on lämpimästi ja täysin samaa mieltä tehdyistä kompromisseista. Jotkut kollegani esittävät silti omista syistään tarkistusta etiikkaa koskevaan kohtaan, niin kutsuttuun 32 allekirjoituksen menettelyyn. Minusta on hyvä, että kollegat käyttävät hyväkseen oikeuttaan tuoda näin ilmi, että etiikkaa koskevassa kohdassa ei heidän mielestään ole menty riittävän pitkälle. Arvoisa puhemies, suoraan sanottuna toivonkin, että neuvosto ja komissio ottavat tilaisuudesta vaarin ja pyrkivät tulevaisuudessa pääsemään lähemmäksi toisiaan ja parlamenttia ja käyvät keskenään keskustelua eettisistä kysymyksistä. Kuudennella puiteohjelmalla ei ole ratkaistu eettisiä kysymyksiä - tiedämme, että jäsenvaltioiden välillä on paljon eroja - mutta olen silti sitä mieltä, että tästä asiasta kannattaa vaihtaa ajatuksia toisten kanssa.
Tahtoisin kiittää kollega Caudronia hänen erinomaisesta ja avoimesta tavastaan tehdä yhteistyötä. Kiitän mielelläni myös puheenjohtajaamme Westendorpia hänen hienoista neuvoistaan ja tuestaan. Lisäksi haluaisin kiittää komission jäsentä, hänen kabinettiaan ja komission jäseniä heidän tavattoman myönteisestä asenteestaan, ja erityisesti haluaisin kiittää myös neuvostoa. Belgian puheenjohtajakausi oli erinomainen, mutta Espanjan puheenjohtajakausi on todellinen esimerkki siitä, miten neuvosto ja parlamentti voivat keskenään hoitaa asioita, ja minä luulen, että tähän on päästy neuvoston ansiosta.
On tietenkin totta, että talousarviota on hilattu varsin paljon haluamaamme suuntaan. Parlamentin jäsenet haluavat tietysti aina yhä enemmän, mutta jossakin vaiheessa kompromissi on hyväksyttävä. Olen itse hyvin iloinen, että olemme nyt voineet antaa syöpätutkimuksen yhteydessä esimerkin siitä, miten sekä kansallisia että eurooppalaisia varoja voidaan sijoittaa ja miten syöpätutkimuksen alalle pystytään saamaan paljon enemmän voimaa sovittamalla kaksi rahastoa toisiinsa. Olen siitä tavattoman iloinen. Lisäksi olen hyvin iloinen, että puiteohjelman ja erityisen ohjelman välisestä suhteesta on tullut paljon entistä lujempi ja johdonmukaisempi, ja kiitän neuvostoa myös sen ponnisteluista tällä alalla.
Arvoisa puhemies, kaiken kaikkiaan olen sitä mieltä, että on ollut hyvinkin vaivan arvoista, että olemme joutuneet kulkemaan näin pitkän tien, ennen kuin olemme lopulta päässeet tähän tulokseen. Voimme kuitenkin sanoa myös tiedemaailmalle, että parlamentti, neuvosto ja komissio ovat kaikki kolme työskennelleet päästäkseen parhaaseen tulokseen, jonka pystyimme tällä kertaa yhdessä saamaan aikaan, ja uskon, että tämä asia on nyt erittäin suuri menestys paitsi komission jäsenelle, myös ennen kaikkea meille kaikille.
McNally (PSE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella esittelijää, puheenjohtajavaltio Espanjaa ja komission jäsen Busquinia, joka on suhtautunut parlamentin mielipiteisiin esimerkillisen kärsivällisesti, ymmärtäväisesti ja kunnioittavasti.
Älykkäät ihmiset kaikkialla Euroopassa odottavat tällä viikolla tekemäämme päätöstä, koska ensi vuonna heillä on mahdollisuus käyttää älyään meidän puolestamme. Annamme heille rahaa, jonka avulla he voivat tehdä työtä, joka auttaa talouttamme ja yhteiskuntaamme. Tutkimusponnistusten ja taloudellisen onnistumisen välillä on vahva yhteys, ja Euroopan unioni ainakin on siitä esimerkkinä ja osoittaa ymmärtävänsä tuon yhteyden.
Olemme parlamentissa päässeet kuudennesta puiteohjelmasta erittäin laajaan yhteisymmärrykseen poliittisten ja kansallisten rajojen yli. Esitämme nyt ohjelmaa, jossa korostetaan tutkimuksen avainalueita mutta jossa samalla ilmaistaan Euroopan kansalaisten toiveet siitä, että sellaisia vitsauksia kuin syöpää ja muita sairauksia ja ympäristövaaroja torjuttaisiin älykkäästi.
Tämä on yksi osa Euroopan tutkimusaluetta. Jäsenvaltioiden on tehtävä loput. Se on niiden vastuulla. Euroopan unioni tekee oman osuutensa. Kiitos niille, joiden avulla on saatu enemmän rahaa käytettäväksi tieteen ja yhteiskunnan tärkeälle alalle, mihin kuuluu etiikan yksityiskohtainen tutkiminen. Me PSE-ryhmässä emme tue etiikkaa koskevia tarkistuksia, mutta arvostamme esitettyä julkilausumaa.
Pitkän prosessin lopuksi saanen kiittää uudestaan erinomaista esittelijäämme, joka on työskennellyt merkittävällä tavalla, varjoesittelijöitämme ja kaikki muita mukana olleita. Euroopan älykkäät ihmiset, rahaa on tulossa!
Plooij-van Gorsel (ELDR).
Yhdyn hyvin mielelläni kaikkiin kollegojeni sanoihin, ja haluan kiittää jokaista, joka on ollut mukana toteuttamassa tätä puiteohjelmaa.
Hyvät kollegat, nyt ei vielä voida puhua oikeasta eurooppalaisesta tutkimusalueesta. Yksi sen toteuttamisen tärkeimmistä edellytyksistä on hyvin toimiva, nopea viestintäinfrastruktuuri. Siksi liberaalien ryhmä on aina pannut niin paljon painoa Geant-hankkeen edistymiselle. Onhan hyvä ja nopea viestintä välttämätöntä tutkijoiden yhteistyölle. Olenkin iloinen, että parlamentin painostuksesta Geant-hankkeen rahoitusta on ensinnäkin lisätty ja että toiseksi on parannettu hallintorakennetta huomattavasti Euroopan komission sisällä tehtyjen hyvien sopimusten avulla.
Arvoisa puhemies, tutkijoiden liikkuvuus on yhteistyön ja tietojen siirron toinen tärkeä ehto. Pyydänkin vielä kerran kiinnittämään huomiota tähän asiaan. Monet huippututkijoistamme - olen kuullut samaa kaikkialta tutkimusmaailmasta - lähtevät joskus vähäksi aikaa Yhdysvaltoihin saadakseen tietoa uudesta kehityksestä. Euroopasta puuttuvat kuitenkin hyvät edellytykset näiden tutkijoiden paluulle, niin että joskus he jäävät mieluummin Yhdysvaltoihin. Näin syntyy aivovuotoa, ja me tarvitsemme aivojamme tehdäksemme Euroopasta maailman dynaamisimman ja kilpailukykyisimmän tietoon perustuvan talouden.
Arvoisa puhemies, viimeinen asiani koskee etiikkaa. Siitä on puhuttu viime kuukausina hyvin paljon, ja haluaisin sanoa pari sanaa joidenkuiden sellaisten kollegojen asenteesta, jotka yrittävät tukahduttaa biolääketieteelliset innovaatiot alkuunsa. Liberaalienkin ryhmässä ollaan hyvin tietoisia niistä eettisistä pulmista, joita yhä nopeammin kehittyviin teknisiin mahdollisuuksiin liittyy. Tarvitaan monivivahteista, harkittua lähestymistapaa. Mutta miten meistä voi ikinä tulla kilpailukykyinen talous, jos vastustamme moraalinormeihin vedoten jokaista - ja sanon jokaista - uudistusta ja yritämme jopa velvoittaa muut jäsenvaltiot kannattamaan mielipiteitämme? Arvoisa puhemies, hyvät kollegat ja arvoisa komission jäsen, voin sanoa teille, että me liberaaliryhmässä olemme tyytyväisiä nykyiseen etiikkaa koskevan yhteisen kannan mukaiseen muotoiluun.

Piétrasanta (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan ensinnäkin kiittää kollegaamme, esittelijä Caudronia, sekä varjoesittelijöitä. Esittelijä Caudron on tehnyt todella huomattavaa yhteistyötä, ja meillä on ollut ilo työskennellä hänen kanssaan tämän kuudennen puiteohjelman toteuttamiseksi.
Neuvoston osalta minun on kiitettävä myös neuvoston entistä, belgialaista puheenjohtajaa Donia, joka pyrki toteuttamaan juuri parlamentin toivomia ehdotuksia, sekä nykyistä puheenjohtajavaltiota Espanjaa. Todellisuudessa tätä kuudetta puiteohjelmaa koskevan kysymyksen "vetäjänä" on edelleen komission jäsen Busquin, jolle haluan osoittaa tunnustukseni ja kiitokseni, sillä hän on koko ajan ottanut ehdotuksistamme vaarin. Hän on kuunnellut niitä "asiantuntevasti", tällaista ilmausta käyttääkseni, mutta myös inhimillisyyttä osoittaen. Haluan osoittaa hänelle vilpittömät kiitokseni hänen panoksestaan kuudenteen puiteohjelmaan: hänen panoksenaan on ehdotus eurooppalaisesta tutkimusalueesta - joka oli hänen ideansa - ja uusista välineistä - joita ovat integroidut verkot, huippuosaamisen verkot ja integroidut ohjelmat - sekä huippuosaamisen asteikko. 
Aiomme luonnollisesti käsitellä näitä eri aihealueita. Meillä on hankala etiikkakysymys, jota en halua väistellä, koska olemme huolissamme. Vihreiden enemmistö vastustaa nähdäkseni etiikkaa koskevan tarkistuksen hyväksymistä. Katsomme, että tämä vakava aihe koskettaa meitä, ja meidän on tiedostettava, että kansalaiset ja eurooppalaiset tieteenharjoittajat seuraavat päätöksentekoamme tällä alalla. Myönnän, että alkioiden hyödyntämistä tutkimuksessa koskeva kysymys on hyvin henkilökohtainen ja että niiden hyödyntämiselle löytyy sekä vastustajia että kannattajia kaikissa ryhmissä, eikä varmastikaan ole mikään salaisuus, että näkökannat vaihtelevat myös omassa ryhmässämme. Meidän on kuitenkin muistettava, että parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä tarkistuksen, jonka tavoitteena oli rajata tutkimustoimintaa tällä äärimmäisen hankalalla alalla. Nyt näyttää todennäköiseltä, että parlamentti hyväksyy neuvoston ehdotuksen, jonka mukaan etiikkakysymystä ei käsitellä yksityiskohtaisesti puiteohjelmassa, ja jos hyväksymme neuvoston ehdotuksen, myönnämme todellisuudessa, että etiikkaa koskevat päätökset on jätettävä asiantuntijoille, tieteenharjoittajille ja komissiolle, mutta ei meille poliitikoille. Kompromissin hyväksymiselle saattaa olla hyvät syyt, ja kunkin meistä on päätettävä, onko parempi välttää sovittelua vai löytää tyydyttävä ratkaisu etiikkaa koskeviin kysymyksiin. Toistaiseksi voin vain sanoa, että tavatessamme ryhmiemme jäseniä keskustellaksemme heidän kanssaan etiikasta, meidän ei pidä unohtaa, että kansalaisten silmissä kyse on poliittisista kysymyksistä, joista me poliitikkoina olemme vastuussa: emme voi jakaa tätä vastuuta.
Meillä on myös muita syitä olla tyytyväisiä puiteohjelmaan: kestävän kehityksen teema on otettu siihen mukaan ensimmäistä kertaa, ja sille on osoitettu huomattavat määrärahat, yli 2,2 miljardia euroa; energia-alan tutkimus uusiutuvien energianlähteiden yhteydessä on saavuttamassa ydinenergian tutkimuksen tason; kestävä liikenne sekä kaupunki- ja maaseutuekosysteemien tutkimus etenkin ekoseutujen myötä ovat uusia hyväksyttyjä teemoja. Olemme iloisia myös tiedettä ja etenkin yhteiskuntaa koskeviin kansainvälisiin suhteisiin osoitetuista lisämäärärahoista.
Meidän on vielä optimoitava kuudes puiteohjelma niiden erityisohjelmien yhteydessä, joita aiotaan kehittää, kuten komissio on luvannut, ja joista laadimme mietinnön lähitulevaisuudessa.

Alyssandrakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aluksi kiittäisin esittelijä Caudronia hänen suurista ponnisteluistaan. Haluaisin myös kiittää jatkuvasta hyvästä yhteistyöstä komission jäsen Busquinia, neuvoston puheenjohtaja Marimónia, kaikkia poliittisissa ryhmissä näkymätöntä työtä tehneitä lausuntojen valmistelijoita, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puheenjohtajaa Westendorpia sekä kaikkia työhön osallistuneita pääsihteeristön virkamiehiä.
Kun tarkastellaan tekstiä, johon nyt on päädytty, on sanottava, että se on merkittävästi alkuperäistä tekstiä parempi, ja siksi poliittinen ryhmämme tukee sitä. Haluaisin kuitenkin huomauttaa eräistä seikoista, jotka liittyvät puiteohjelman soveltamiseen ja jatkossa laadittaviin hankkeisiin. Vaikka puiteohjelmassa kyetään ansiokkaasti paikantamaan useita nykytutkimukselle keskeisiä asioita, siinä käsitellään mielestäni varsin rajoitettuja tieteenaloja. Puiteohjelmassa ei tarjota riittäviä mahdollisuuksia kaikille tukea ansaitseville tutkimuksen aloille, jotta ne voisivat hyödyntää rahoitusta. Koska viime kädessä puiteohjelma toimii jäsenvaltioissa tutkimuksen suunnannäyttäjänä, epäilen sen lisäävän yleistä suuntautumista yksipuolisempaan tutkimukseen.
Toinen vaikea kysymys on, kuka rahoituksesta viime kädessä hyötyy. Epäilen, että tutkimushankkeiden laadusta riippumatta suuri osa rahoituksesta suunnataan teollisuuteen ja vain pieni osa yliopistoihin, tutkimuslaitoksiin tai pieniin tutkimusryhmiin.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tutkimuksen alalla Euroopan unionin jäsenvaltioiden voimavarat ovat valtavat. Kehittämällä tutkimusta, rahoittamalla tutkimushankkeita ja soveltamalla niiden tuloksia voimme kantaa kortemme kekoon tulevien sukupolvien hyväksi.

Ribeiro e Castro (UEN).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, ryhmämme tietysti yleensä ottaen tukee kuudetta puiteohjelmaa sekä täällä esille tuotua tavoitetta lisätä eurooppalaiselle tutkimuspolitiikalle myönnettäviä taloudellisia varoja. Olemme tietoisia tämän tieteellistä tutkimusta koskevan ohjelman merkityksestä unionissa ja tiedämme sen olevan ratkaiseva askel Euroopan tutkimusalueen perustamiseksi.
Haluan kuitenkin käyttää puheenvuoron ainoastaan minuutin pituisen kiinnittääkseni jälleen kerran huomiota eettisiin kysymyksiin, joita ei saa jättää huomiotta. Ryhmämme näkökulmasta 3 artiklan sanamuodot eivät ole tyydyttäviä. Pidämme siksi kiinni tarkistuksesta 89, jossa ehdotetaan mielestämme oikeaa ratkaisua, lainsäädännöllisen yksimielisyyden periaatetta. Eettiset kysymykset ovat äärimmäisen arkaluonteisia, ja meidän on luotettava niihin päätöksiin, joita eri jäsenvaltiot tekevät näistä asioista korkeimmalla tasolla. Siinä mielessä katsomme, että eurooppalaisia tutkimusvaroja pitää saada käyttää ainoastaan sellaisiin tarkoituksiin ja sellaisia menetelmiä ja keinoja käyttäen, joita ei pidetä laittomana missään jäsenvaltiossa.

Raschhofer (NI)
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kun äänestämme kuudetta tutkimuksen puiteohjelmaa koskevasta mietinnöstä, laskemme yhteensä peräti 17,5 miljardin euron arvoisten tukihankkeiden peruskiven. Se on huomattava summa. Jo ensimmäisessä käsittelyssä tarkistusten uskomattoman suuri määrä havainnollisti, miten erilaisia käsityksiä parlamentissa on puiteohjelman jäsentämisestä. Myös tässä toisessa käsittelyssä on esitetty harvinaisen vastakkaisia kantoja eettisten perusperiaatteiden määrittelystä. Kantasolututkimuksesta on vaikea saada aikaan kompromissia 15 jäsenvaltion yhteisössä, näkemykset ovat liian kaukana toisistaan.
Bioetiikkaan liittyvissä kysymyksissä lienee tulevaisuudessa meille paljon nykyistä enemmän pohdittavaa. Pidän ihmisalkioiden käyttöä tutkimuksessa ongelmallisena. Etenkään en voi hyväksyä, että eurooppalaisilla tutkimusrahoilla tuetaan toimintaa, joka on kielletty useassa 15 jäsenvaltiosta.

Liese (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minun näkökulmastani nyt päättymässä olevan, Caudronin mietintöä ja kuudetta tutkimuksen puiteohjelmaa koskevan lainsäädäntömenettelyn tuloksessa on sekä valoa että varjoa. Monet Euroopan parlamentin tekemistä ehdotuksista on otettu mukaan yhteiseen kantaan ja komission ehdotukseen, ja olemme saavuttaneet yhtä ja toista. Minun kannaltani erityisen myönteisenä asiana on mainittava, että lastentaudit ja niiden hoito ovat nyt osa Euroopan tutkimuspolitiikkaa. Asiaa vastustettiin valitettavasti aluksi, mutta vastustus on onnistuttu voittamaan.
Erityisen tärkeänä pidän myös sitä, että ensisijaiseen aihealueeseen 1 sisältyy geenitekniikan lisäksi - vaikka geenitekniikka tarjoaakin meille paljon mahdollisuuksia - myös lääketieteellinen tutkimus yleensä. Haluaisin kiittää kaikkia asianosaisia näistä saavutetuista parannuksista: komissiota, komission jäsen Busquinia, esittelijä Caudronia, varjoesittelijöitä, erityisesti jäsen van Velzeniä ja lisäksi puheenjohtajavaltio Espanjaa. Saavutetussa kompromississa on kuitenkin minun kannaltani yksi hyvin iso ja vakava puute: siinä ei ole annettu selviä sääntöjä, miten toimia eettisesti arkaluonteisten tutkimusaiheiden yhteydessä.
Euroopan parlamentillakin on tietysti asiassa vaikeuksia, mutta ensimmäisessä käsittelyssä hyväksyimme tarkistuksen, joka voisi olla ainakin jonkinlaisena ohjenuorana Euroopalle. Vaikka en kannatakaan sitä sataprosenttisesti, se on kompromissi, joka on tässä kiteytynyt. Valitettavasti neuvosto pakoili vastuuta eikä laatinut tälle alalle selviä säännöksiä.
Tilanne on nyt kaikille asianosaisille vaikea: vallalla on oikeudellinen epävarmuus. Komissiolla ei tule olemaan helppoa tämän tekstin kanssa, sillä se ei ole saanut valtuuksia esimerkiksi ihmisalkiotutkimuksen tukemiseen. Sitä ei kuitenkaan ole selvästi kiellettykään. Tämä johtaa riitoihin. Siksikin meidän Euroopassa pitäisi edelleen tehdä työtä kompromissin hyväksi. Minäkin olen valmis työskentelemään kompromissin parissa ja jättämään samalla syrjään oman vakaumukseni, jonka mukaan säännösten pitäisi olla hyvin tiukkoja. Niin kauan kuin meillä ei ole tällaista kompromissia, emme kuitenkaan voi myöskään rahoittaa tutkimusta yhdessä. Toissijaisuus ei voi tarkoittaa, että meillä ei ole mitään yhteisiä sääntöjä - jokainen tekee, mitä haluaa - mutta että kaikki maksavat yhdessä. Siksi asiasta on kuitenkin tehtävä vielä tarkistuksia, ja siitä on päätettävä.
Westendorp y Cabeza (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on hetkiä, jolloin voi tuntea itsensä erityisen onnelliseksi siitä, että kuuluu johonkin unionin toimielimeen, ja tämä on yksi niistä hetkistä. Unionin kolme toimielintä ovat toimineet hyvin, kuten Euroopan kansalaiset odottavatkin laillisesti perustetuilta toimielimiltä. Ne ovat toimineet tehokkaasti ja nopeasti, ja kiitos tästä kuuluu komission jäsen Busquinille ja myös puheenjohtajavaltio Belgialle, joka onnistui vaivoin pääsemään sopimukseen rahoituspaketista, joka - kuten kaikki muistanevat - oli kompastuskivi viisi vuotta sitten ja joka viivästytti viidennen puiteohjelman hyväksymistä. Tämä ei tule toistumaan.
Kiitos kuuluu myös puheenjohtajavaltio Espanjalle, joka on ottanut huomioon erityisesti Euroopan parlamentin näkemykset, ja kiitos kuuluu ennen muuta kaikille esittelijöille, niin esittelijä Caudronille kuin myös varjoesittelijöille, jotka ovat toimineet ammattitaitoisesti ja halunneet toimia Euroopan hyväksi. Tämä on siis yksi niistä hetkistä, jolloin voi tuntea itsensä todella onnelliseksi ja tyytyväiseksi siitä, että saa edustaa tätä toimielintä.
Työ ei ole vielä ohi, ja jäljellä on epäilemättä vielä useita epävarmuustekijöitä, joista yksi liittyy etiikkaan. Kunnioitamme suuresti kaikkia niitä, joiden näkemykset poikkeavat omista näkemyksistämme. Haluan kuitenkin sanoa heille, että saatatte vielä nähdä, että huolenne otetaan neuvoston yhteistä kantaa koskevan ehdotuksen ja komission julkilausuman myötä huomioon erityisohjelmissa. Emme todellakaan halua, että tämä aihe estäisi hyväksymästä puiteohjelmaa, jonka varaan Euroopan tiedeyhteisö on laskenut toivonsa.

Ahern (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Caudronia ja komission jäsen Busquinia heidän kovasta työstään vaikeissa oloissa. Erityisesti pidän kestävän kehityksen ja uusiutuvien energiamuotojen rahoitusta myönteisenä tässä ohjelmassa.
Meidän on otettava erittäin vakavasti huomioon biotekniikan eettiset ongelmat ja ponnistukset vastata eettisiin ongelmiin, kun rahoitamme tutkimusta EU:ssa. Nämä ongelmat liittyvät erityisesti ihmisen perimän patentointiin, ihmisen kloonaukseen eri muodoissaan, ihmisen ituradan manipulaatioon ja muokkaukseen - mikä on erityinen huolenaihe - ja ihmisen alkioiden luomiseen ja käyttöön tutkimuksessa. Kansalaisemme ovat erittäin huolissaan ja meidän politiikkamme ja rahoituksemme olisi oltava heidän huoliensa mukaisia.
Minulla on myös joitakin eläinten hyvinvointia koskevia huolia, jotka liittyvät erityisesti eläinkokeiden vaihtoehtoisten menetelmien validoinnin kehittämiseen ja eläinten käyttöön perustuvien toksisuuskokeiden korvaamisen kiirehtimiseen kemikaalipolitiikassa.
Terveyden edistämisen rahoituksessa pidän näitä muutoksia myönteisinä ja kiitän esittelijä Caudronia hänen kiinnostuksestaan, koska ihmisen geeniperimän tutkiminen ei voi olla ainoa terveyteen liittyvän tutkimuksen aihepiiri, jota EU rahoittaa. Asia näytti etenevän siihen suuntaan, joten pidän terveyden ja täydentävän lääketieteen rahoittamista myönteisenä.
Lopuksi sanoisin, että tiedän, että Euratom-ohjelma ei ole osa EY:n ohjelmaa eikä sitä koske yhteispäätösmenettely, mutta pitäisin myönteisenä komission jäsenen vakuutusta siitä, että komissio ottaa toiminnassaan huomioon Euroopan parlamentin huolet ja erityisesti meidän tarkistuksemme Euratom-ohjelmaan.

Dell'Alba (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Busquin, arvoisat kollegat, haluaisin antaa Italian radikaaliryhmän puolesta tunnustuksen esittelijä Caudronille siitä, että hän luotsasi tämän hyvin vaikeaa aihetta käsitelleen toisen käsittelyn turvallisesti satamaan: kuten puheenjohtaja Westendorp aivan syystä totesi, voimme olla ylpeitä siitä, että tämä asia jätettiin meille sellaisena kuin toimivaltainen valiokunta oli sen hyväksynyt.
Sen jälkeen, kun väliaikaisen tutkimusvaliokunnan yritykset raivata tietä olivat menneet myttyyn, parlamentti on nyt Caudronin mietinnön muodossa ottanut kantaa, joka merkitsee luonnollisesti kompromissia mutta jolla on mielestäni hyvin tärkeä merkitys maillemme, tutkimukselle ja niiden miljoonien ihmisten tulevaisuudelle, jotka näkevät nykyisin kantasolututkimuksessa mahdollisuuden todelliseen eikä kuvitteelliseen elämään; kantasolututkimuksesta on puhuttu paljon viime vuosina, siitä on puhuttu viime kuukausina paljon myös täällä parlamentissa. Kompromissi, jonka mukaan ylimääräisiä, enintään 14 päivän ikäisiä alkioita koskevaa tutkimusta voitaisiin rahoittaa puiteohjelmasta sellaisten kantasolujen löytämiseksi, joilla voitaisiin parantaa sairauksia, joihin ei ole vielä parannuskeinoa, on merkittävä askel, josta ei enää ole paluuta. Kehotan komissiota tekemään kaikkensa, jotta kompromissi, joka luonnollisesti estää kaikenlaisen geenimanipulaation, jonka tarkoituksena on lisääntymistarkoituksessa tapahtuva ihmisten kloonaaminen, antaisi toivon pilkahduksen miljoonille Euroopan kansalaisille. Emme saa tuottaa heille pettymystä. Meidän on hyväksyttävä Caudronin mietintö sellaisenaan.

Purvis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, viimevuotisen biotekniikka-alan mietinnön tekijänä voin vain pitää myönteisenä sitä suurta etusija-asemaa, joka biotieteille on annettu kuudennessa tutkimuksen puiteohjelmassa ja jota on vahvasti tuettu esittelijä Caudronin erinomaisessa mietinnössä.
Terveyspuolella on suuret mahdollisuudet läpimurtoon joissakin ihmiskunnan pelätyimmissä sairauksissa: syövässä, sydänsairauksissa, diabeteksessa ja kystisessä fibroosissa, kaikissa neurologisissa sairauksissa - kuten Alzheimerin taudissa, Parkinsonin taudissa, dementiassa, liikehermo-, selkäydin- ja aivovammoissa. Geneettiset toimenpiteet voisivat poistaa perinnölliset sairaudet kuten verenvuototaudin ja Huntingtonin taudin, jotka varjostavat traagisesti joidenkin perheiden elämää.
Kasvipuolellakin mahdollisuuden ovat yhtä jännittävät, vaikkakin siellä kärsitään tiettyjen häpeämättömien hyödyntavoittelijoiden kieltokampanjasta. Sadattuhannet ovat kuolleet ja yhä useammat kuolevat tupakoinnin ja maantieonnettomuuksien vuoksi, mutta kukaan ei ole koskaan kuollut syötyään geenimanipuloituja kasveja tai elintarvikkeita.
Niin paljon potentiaalista hyvää on meidän saatavillamme rikkaruohomyrkkyjen ja tuholaismyrkkyjen käytön vähentymisen, energian kulutuksen ja hiilidioksidipäästöjen vähentymisen ja paremman laadun ja suurempien satojen muodossa. Tämän lisäksi hyötyä tulee, kun kehitysmaissa on paremmat mahdollisuudet ruokkia nälkää näkeviä, kasvattaa satoa kuivuudesta kärsivässä ja suolaisessa maaperässä, korjata vitamiininpuutokset ja siten ehkäistä miljoonien ihmisten sairastuminen.
Kehotan komissiota ja jäsenvaltioiden hallituksia ryhdistäytymään ja puolustamaan rohkeasti sitä, minkä ne tietävät olevan ihmiskunnan parhaaksi. Meidän tieteellinen yhteisömme, meidän tutkijamme - erityisesti minun skotlantilaisen vaalipiirini tutkijat, jotka ovat johtoasemassa näillä tärkeillä aloilla - ansaitsevat täyden tukemme. Tuemme heitä sekä hyväksymällä Caudronin mietinnön suurella äänten enemmistöllä että kannattamalla yksinkertaistettua ja oikeudellisesti varmaa menettelyä biofarmaseuttisten tuotteiden hyväksymiseksi; geenimanipuloitujen kasvien ja elintarvikkeiden hyväksymiseksi kokeisiin ja tuotteiksi sekä henkisen omaisuuden oikeuksien ja taloudellisen ja tehokkaan yhteisön patentin suojaamiseksi.
Kuudennen tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelman hyväksyminen on vasta alkua. Meidän on edettävä niiden käytännön vaiheiden mukaan, joiden avulla voimme täysin toteuttaa biotekniikan mahdollisuudet.

Linkohr (PSE)
Arvoisa puhemies, tämä on suurtyö, ja haluaisinkin kiittää esittelijä Caudronia hyvin lämpimästi, mutta haluaisin kiittää myös komission jäsen Busquinia, joka on tässä ohjelmassa profiloitunut esittämällä uusia ajatuksia. Toivotan hänelle paljon menestystä ohjelman toteuttamisessa. Ei ole helppoa hallinnoida ja toteuttaa näin isoa ohjelmaa, kun 15 jäsenvaltion lisäksi ohjelmaan osallistuu vielä muitakin valtioita. Joka tapauksessa paljon onnea tällä tiellä!
Olen erittäin tyytyväinen, että mukaan on otettu kaksi aihetta, joiden puolesta olen itse aina puhunut, nimittäin ensinnäkin humanitaaristen miinanraivaustöiden parantamista koskeva tutkimus. Pyytäisin komissiolta, että nämä työt saatettaisiin mahdollisuuksien mukaan saman katon alle. Toinen aihe on aseistariisunta, tuki ABC-aseistariisuntaan, tekninen tuki näiden aseiden tuhoamiseen. Kun nykyisin avaa lehden, saa lukea, että molemmat entiset supervallat tuhoavat kylmän sodan perintöä, tahtovat toisin sanoen laajamittaista aseistariisuntaa. Euroopan unionille olisi jalo tehtävä olla siinä mukana.
Etiikasta: olemme päässeet asiassa kompromissiin. Komissio on antanut julkilausuman, joka vastaa olennaisilta osiltaan sitä, mitä Euroopan parlamentti päätti ensimmäisessä käsittelyssä. Pyytäisin, että edistämme Euroopassa keskustelua tieteen päämäärähakuisuudesta ja myös etiikasta. Varsinainen ongelma ei ole neuvosto, ei parlamentti eikä komissio vaan erilaiset yleiset mielipiteet. Olisi tärkeää olla mukana vaikuttamassa ja edistää Euroopassa mahdollisimman laajaa julkista keskustelua tieteen ja tekniikan tavoitteista, sisällöstä ja päämäärähakuisuudesta, ja tämä pitäisikin ottaa yhdeksi kuudennen puiteohjelman painopisteistä. Tässä yhteydessä haluaisin vakuuttaa teille, että Euroopan parlamentti on asiasta kiinnostunut. Itse olin mukana perustamassa STOAa, tiedän, miten tärkeä tehtävä tekniikan arvioinnilla on, ja toivon, että teemme komission kanssa hyvää yhteistyötä.

Fiori (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, voin vain onnitella esittelijä Caudronia ja pahoitella, jos tämä on viimeinen hänen Euroopan parlamentille laatimistaan hienoista mietinnöistä. Hänen mietinnön hyväksi tekemänsä työ on nimittäin ollut merkittävää, ja se valaa suurta uskoa lukuisille tutkimuksen aloille.
Minulla on edelleen hyvin tiukka kanta bioeettisiin kysymyksiin, joista voin todeta teille, arvoisa puhemies, sekä kollegoilleni, että minulla on niistä vain epäilyjä. Olen työskennellyt niiden parissa kaksi vuotta, ja minulla on niistä vain epäilyjä ja yksi varmuus, joka on se, että ihmisarvo on loukkaamaton.
Uskon kaiketi tulevaisuuden suuntaviivoja viitoittaviin toimielimiin, ja Euroopan parlamentti ei varmaankaan ole viitekohta yksistään Euroopalle. Meidän on tiedostettava, että tapahtumassa on jotakin odottamatonta, mikä muuttaa perusteellisesti pelin säännöt. Näin ollen arvioimme, mitä yhä nopeammin etenevät innovaatiot tuovat tullessaan, pohdimme, miten biotekniikat kehittyvät ja miten ne voivat vaikuttaa itse lajimme olemukseen.
Biokemia on vasta lasten kengissä: yhä lähempänä on tulevaisuus, jolloin joudumme ottamaan kantaa vanhempien mahdollisuuteen muuttaa syntyvien lastensa sikiön DNA:ta ja varmistaa siten jälkeläisilleen parhaat geenit. Joudumme tulevaisuudessa valitsemaan - geenien parantamiseksi - kymmenistä hyötytarkoituksessa tuotetusta alkiosta. Kloonaustekniikat antavat pian yksilöille mahdollisuuden itsensä "jäljentämiseen" ja monistautumiskykyisten geneettisesti identtisten kaksosten luomiseen, jolloin lajeista ja alkuperistä tulee geneettisesti kuolemattomia.
Taistelu kuolemaa, tuskaa ja kärsimyksiä vastaan on meille kaikille luontaista, ja tiede noudattaa täysin tätä vaistoa. Ulkonäön muokkaamismahdollisuudet ovat houkuttelevia, mutta olemmeko todella ymmärtäneet, miten perusteellisesti elämäntapamme saattaa muuttua? Lieneekö enää kaukana sellainen tulevaisuus, jolloin hallitsevat luokat voivat käyttää geenien parannustekniikoita varmistaakseen oman geneettisen "ylemmyytensä" vähäosaisempiin yhteiskuntaluokkiin nähden?
Olen seurannut tarkkaavaisesti tätä kuudetta puiteohjelmaa koskevaa pitkää ja tuskallista päätöksentekoprosessia. Olen ollut todistamassa jäsenvaltioiden eräänlaista alistumista ajatukseen, etteivät ne löydä yhteistä säveltä etiikkaa koskevassa kysymyksessä. Olen säilyttänyt tarkistukseni, jossa tiedostetaan kollegoideni esteet ja vaikeudet selkeän ja johdonmukaisen viestin välittämisessä. Kun huomaan, että Internetissä on vilisemällä yrityksiä, jotka ovat valmiita myymään suurella rahalla omia kloonejamme, tajuan, että pahimmassa tapauksessa tälle ei näy loppua, mutta minulla on myös voimakas halu jatkaa taistelua, josta monet ovat jo vetäytyneet pettyneinä, mikä on aivan ymmärrettävää.

Zrihen (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, yhdyn kaikkiin esittelijälle ja Euroopan komission jäsen Philippe Busquinille osoitettuihin kiitoksiin. Molempien tehokkuus antoi meille mahdollisuuden päästä tänään tähän ratkaisevaan vaiheeseen, joka todistaa, että demokraattinen mietintö on mahdollinen Euroopan parlamentin ja komission välillä ja joka on toivoakseni selkeä signaali tiedeyhteisölle siitä vastuusta, jonka Euroopan parlamentti kykenee ottamaan.
Täydennämme täällä parlamentissa säännöllisesti perusasiakirjoja Euroopan rakentamiseksi. Tämä tutkimuksen ja teknologian kehittämisen kuudes puiteohjelma tulee olemaan yksi Euroopan rakentamisen kulmakivistä. Mitä olisikaan yhteiskunta, jossa tieteellä ei olisi oikeutettua paikkaansa, mitä olisikaan sellainen alue, jolla tiedon ja tutkimuksen kehittyminen olisi pysähdyksissä? Nämä jälkeenjääneisyyden ja obskurantismin näkymät ovat juuri niitä, joita vastustamme tuodessamme esiin Euroopan halukkuutta luoda tutkimus- ja innovaatioalue.
Filosofisten näkökantojen ohella kuudes puiteohjelma on myös osoitus Euroopan selkeästä ja lujasta sitoutumisesta pysyä teknologian huipulla ja osoittaa innovatiivisuutta, kilpailukykyä ja dynaamisuutta tulevaisuuden rakentamisessa. Tästä ovat osoituksena monet puiteohjelman erityispanokset: inhimillinen ja yhteiskunnallinen tutkimus, ympäristönäkökohtien huomioon ottamisen ja kestävän kehityksen periaatteet, uudenlainen liikkuvuus, miesten ja naisten yhtäläiset mahdollisuudet, yliopistojen ja opetuksen asema sekä avautuminen muuhun maailmaan.
Huomattavaa on myös Euroopan unionin eri osa-alueiden välinen koordinointi molempien puheenjohtajavaltioiden, Belgian ja Espanjan, kaudella.
On myös syytä mainita jatkuva yhteydenpito tiedeyhteisöön, tutkimusverkoston luomisen näkymät sekä valvonta, jota Euroopan parlamentti ja komissio ovat kehittäneet ollakseen jatkuvasti kosketuksissa kansalaisten todellisiin tarpeisiin ja vaatimuksiin.
Kansalaistensa ja tutkijoidensa palvelukseen valjastettu Eurooppa on se Eurooppa, jollaiseksi toivomme sen kehittyvän jokapäiväisessä elämässä.

Matikainen-Kallström (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kiitän kollega Caudronia hänen työstään mietinnön valmistelussa. Hän on tehnyt hyvää työtä erittäin vaikeassa tilanteessa, kun ohjelmaa on palloteltu instituutioiden välillä.
Tutkimuksen etiikka on tärkeä ja kiistanalainen asia, ja kaikkien mielipiteitä on kuunneltava. Nyt on vihdoin ja viimein päätettävä kuudennesta puiteohjelmasta, suuresta rahoituskehyksestä ja raameista, joista yli- ja monikansallisia eurooppalaisia tutkimushankkeita rahoitetaan. Eurooppalaiseen tutkimukseen on panostettava, mutta jäsenvaltiot voivat tämän jälkeenkin päättää, minkälaista tutkimusetiikkaa ne rahoittavat omista budjeteistaan.
Kuudennen puiteohjelman valmistelu on malliesimerkki tehottomuudesta ja byrokraattisuudesta, joista puiteohjelmia on vuosikausia kritisoitu. Hankkeiden hakeminen, valmistelu ja erilaiset raportoinnit voivat viedä useita miestyövuosia. Kaikki edellä mainitun kaltainen byrokratia on pois varsinaisesta tutkimuksesta. Ohjelman rakenteen on oltava mahdollisimman kevyt, jotta saamme parhaat voimat tutkimukseen ja tulokset nopeasti elinkeinoelämän palvelukseen ja sitä kautta nostamaan Euroopan kilpailukykyä Lissabonin päätelmien mukaisesti. Kuilu USA:han kasvaa koko ajan.
Kiistanalaiset kysymykset kuten esimerkiksi kannabiksen hyödyntäminen lääketieteellisessä tarkoituksessa eivät kuulu tähän ohjelmaan. Kuudennen puiteohjelman tulee kohdistua ja painottua tutkimuksen kehittämiseen niillä aloilla, joilla on saavutettavissa todellista eurooppalaista lisäarvoa. Kaikista päätöksistä ja vaikutuksista huolimatta on tärkeää, että teemme nyt päätökset kuudennesta puiteohjelmasta ja ohjelma pääsee alkamaan ajallaan.

Busquin
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, Euroopan parlamentin toinen käsittely merkitsee ratkaisevaa vaihetta puiteohjelman hyväksymisessä sovittelumenettelyllä. Haluan korostaa, että kolmen toimielimen välinen yhteistyö tämän menettelyn aikana on ollut erityisen antoisaa. Kiitän parlamenttia ja neuvostoa niiden sitoutumisesta. Haluaisin kiittää lämpimästi paitsi esittelijä Caudronia myös varjoesittelijöitä van Velzeniä, Plooij-van Gorselia, Piétrasantaa ja Alyssandrakista sekä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puheenjohtaja Westendorpia sekä kaikkia valiokunnan jäseniä ja oman työpanoksensa antaneita kollegoja. Haluaisin antaa tunnustukseni myös puheenjohtajavaltio Espanjalle ja ministeri Marimónille siitä erittäin tehokkaasta tavasta, jolla ne ovat ohjanneet hyväksymisprosessin tärkeän ja arkaluonteisen vaiheen kulkua. Haluaisin myös muistuttaa puiteohjelman nopean hyväksymisen merkityksestä ja sen merkityksestä, että se saadaan käynnistettyä tammikuussa 2003 tutkijoiden ja tiedeyhteisön hyväksi Euroopassa. Voin komission puolesta ilmoittaa hyväksyväni kaikki teollisuus-, ulkomaankauppa- tutkimus- ja energiavaliokunnassa hyväksytyt kompromissitarkistukset. Esittelijä Gérard Caudron ilmoitti teille ne tärkeimmät kohdat, joista teollisuusvaliokunta esitti kompromissitarkistuksia, ja kertoi tavasta, jolla neuvosto katsoo voivansa ottaa ne huomioon epämuodollisten kolmikantaneuvottelujen päätteeksi.
Tyydyn lisäämään vain joitakin huomautuksia kuhunkin kohtaan toimittamalla teille tarvittaessa ne tiedot, joita ette ole vielä saaneet.
Ensimmäinen huomautukseni koskee teollisuusvaliokunnan yhtenä ryhmänä 23. huhtikuuta hyväksymiä teknisiä tarkistuksia, jotka on tarkoitus sisällyttää erityisohjelmiin. Komissio lupautuu sisällyttämään ne erityisohjelmiin seuraavassa, neuvoston pöytäkirjaan kirjatussa julkilausumassaan: "Komissio katsoo, että teollisuusvaliokunnan yhtenä ryhmänä kuudetta puiteohjelmaa koskevan toisen käsittelyn yhteydessä 23. huhtikuuta hyväksymät tekniset tarkistukset ovat suurelta osalta hyväksyttävissä ja että ne voidaan tyyliseikkoihin tehtyjen tarvittavien muutosten jälkeen ottaa huomioon erityisohjelmia koskevissa, kuudennen puiteohjelman toteuttamiseksi tehtävissä päätöksissä ja tarvittaessa säännöissä, jotka koskevat yritysten, tutkimuskeskusten ja yliopistojen osallistumista puiteohjelmaan." Neuvosto aikoo antaa samansuuntaisen julkilausuman.
Toinen huomautukseni koskee täytäntöönpanon välineitä ja pk-yritysten osallistumista. Menettelyssä, josta kaikki kolme toimielintä ovat päässeet yhteisymmärrykseen, korostetaan tarvetta varmistaa tasainen siirtyminen nykyisistä puiteohjelmista uusiin, jotta vastataan parlamentin huolenaiheisiin. On myös selkeästi tuotu esiin, että aiotaan toteuttaa erityistoimia, jotta voidaan edistää ja helpottaa pienten ja keskisuurten yritysten sekä ehdokasvaltioiden tutkimuslaitosten osallistumista ensisijaisilla aihealoilla toteutettaviin toimiin.
Seuraavaksi puhun terveydestä. Tutkimuksen terveydellisiä näkökohtia on vahvistettu, ja niiden määrittelyä on tarkennettu parlamentin toiveiden mukaisesti etenkin siinä, mikä koskee tutkimuksen eurooppalaista ulottuvuutta ja tutkimustulosten luovuttamista potilaille. Tämä koskee etenkin syöpätutkimusta, jossa toteutetaan parhaillaan - kuten teille on ilmoitettu - erityistoimia, joille on myönnetty huomattavat määrärahat.
Eräs toinen kysymys koskee tutkimuksen sähköisiä verkkoja. Parlamentti oli ilmoittanut toivovansa, että tämän alan toimia toteutettaisiin infrastruktuuria koskevien tukitoimien yhteydessä yhdenmukaisesti kyseisellä ensisijaisella aihealueella toteutettavien toimien kanssa. Kaiken epäselvyyden hälventämiseksi kolmikantaneuvotteluissa sovittiin, että komissio lisäisi neuvoston pöytäkirjaan seuraavan julkilausuman: "Komissio ilmoittaa hoitavansa integroidusti ne resurssit, joita on myönnetty suuren nopeuden sähköisiä verkkoja - etenkin Géant- ja GRID-hanketta - koskeviin toimiin ja joiden suuruus on yhteensä 300 miljoonan euroa, joihin sisältyy jopa 100 miljoonaa euroa ensisijaiseen aihealueeseen 2 (tietoyhteiskunnan tekniikat) ja 200 miljoonaan euroa tutkimusinfrastruktuureihin".
Sitten puhun talousarviosta. Se vastuuntunto, jolla kolme toimielintä ovat käsitelleet tätä aihetta, näkyy myös siinä, että on päästy nopeasti yhteisymmärrykseen määrärahojen kokonaismäärästä. Määrärahojen jaossa on kuitenkin tehty huomattavia myönnytyksiä parlamentin toivomaan suuntaan. Terveyskysymyksiä koskevaan tutkimukseen osoitettujen varojen lisäämisen ohella kansainvälisen yhteistyön erityisnäkökohtia sekä tiede ja yhteiskunta -teemaa koskeva tutkimus on mielestäni konkreettinen osoitus siitä, että toimielimenne on pitänyt näitä näkökohtia tärkeinä.
Seuraavaksi puhun kansainvälisestä yhteistyöstä. Tässä on parlamentin toiveiden mukaisesti korostettu kehitysmaiden, Välimeren alueen maiden, Venäjän ja uusien itsenäisten valtioiden väliseen kansainväliseen yhteistyöhön osoitettuja erityistukitoimia. Lisäksi puiteohjelmassa on selvennetty kansainvälisen yhteistyön eri tukimuotoja.
Sitten on etiikan vuoro: voi, se onkin hankala aihe! Kuten tiedätte, tässä on ollut suuria vaikeuksia löytää sellainen ratkaisu, jossa kaikkien kolmen toimielimen toiveet ja vaatimukset voisivat yhdistyä. Muistutan, ettei tarkoituksenani ole tietenkään millään muotoa vaatia etiikkaa koskevien sääntöjen yhdenmukaistamista Euroopassa. Komissio haluaa vain edistää eurooppalaista tutkimusta ottamalla huomioon kaikkien jäsenvaltioiden ja kansallisten parlamenttien etuoikeudet: tässä ei ole mitään ihmeellistä alalla, jota niin voimakkaasti leimaavat kulttuuriset ja filosofiset erot ja jolla sääntönä on aina ollut ja tulee aina olemaan mielipiteiden, arvojen ja ajatustapojen kunnioitus yhteisesti hyväksyttyjen periaatteiden sallimissa rajoissa.
On kuitenkin välttämätöntä täsmentää biotieteen ja biotekniikan alalla ja yhteisön eri ohjelmien yhteydessä harjoitettavan tutkimuksen edellytykset. Komissio on tässä tarkoituksessa - ja luulen, että tämä on tärkeä vaihe - sisällyttänyt neuvoston pöytäkirjaan seuraavan julkilausuman: "Komissio katsoo kuudetta puiteohjelmaa koskevasta ehdotuksesta annetun Euroopan parlamentin lausunnon mukaisesti sekä tieteiden ja uusien tekniikoiden etiikkaa käsittelevän eurooppalaisen työryhmän lausunnon huomioon ottaen, että seuraavien alojen tutkimusta ei pidä rahoittaa puiteohjelmasta: tutkimustoiminta lisääntymistarkoituksessa tapahtuvan ihmisten kloonauksen toteuttamiseksi, tutkimustoiminta, jolla pyritään muuttamaan sellaisten ihmisten geeniperimää, joiden kohdalla näistä muutoksista voisi tulla periytyviä, tutkimustoiminta, jonka tarkoituksena on tuottaa ihmisalkioita yksinomaan tutkimustarkoituksiin tai kantasolujen tuottamiseen etenkin somaattisten solujen tumansiirron avulla." Tähän on lisättävä tietenkin eläinkokeita koskeva kysymys, sillä eläinkokeet on korvattava korvaavin menetelmin aina kun mahdollista, ja eläinten kärsimyksiä on vähennettävä tai rajoitettava mahdollisimman paljon.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, olemme kulkeneet lyhyessä ajassa huomattavan matkan esimerkillisen yhteistyön ansiosta, ja kiitänkin vielä kerran koko sydämestäni kaikkia yhteistyöhön osallistuneita jäseniä. Emme kuitenkaan ole tien päässä vielä silloinkaan, kun äänestystulos on parlamentissa vahvistettu, kuten toivon, ja kun olemme saavuttaneet yhteisymmärryksen. Puiteohjelmaa koskeva päätös on vain ensimmäinen osa sitä kokonaisuutta, johon kuuluvat myös osallistumissäännöt, jotka nekin on hyväksytty yhteispäätösmenettelyssä, sekä erityisohjelmat. Kaikkien kolmen toimielimen on jatkettava menettelyn alusta asti menestyksellisesti harjoittamaansa tiivistä yhteistyötä, jotta parlamentti ja neuvosto voisivat hyväksyä kesäkuussa puiteohjelman ja sen täytäntöönpanovälineet asetettujen tavoitteiden mukaisesti. Olemme luoneet hyvin tiiviin ja antoisan yhteistyön osallistumissääntöjen esittelijän Quisthoudt-Rowohlin sekä erityisohjelmien esittelijöiden van Velzenin, Alyssandrakisin, Piétrasantan ja Schwaigerin sekä Zorban kanssa. Meidän ei pidä höllentää otetta näin alkaneesta yhteistyöstä. Komissio tekee edelleen kaiken voitavansa toimielinten välisen yhteistyön edistämiseksi.
Olemme yhteisön tutkimuksen historiassa nyt ensimmäistä kertaa tilanteessa, jossa puiteohjelmaa ollaan hyväksymässä viime hetkellä juuri niin otolliseen aikaan, että se voidaan panna käyntiin ja toteuttaa mahdollisimman suotuisissa oloissa. Tarttukaamme tilaisuuteen ja hankkikaamme keinot tämän mahdollisuuden perusteelliseksi hyödyntämiseksi. Sekä Euroopan tutkijat että kansalaiset tulevat kiittämään meitä siitä.
Marimón Suñol
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, tällä viikolla huipentuu kuudennen puiteohjelman hyväksymistä edeltävä keskusteluprosessi, joka alkoi Ruotsin puheenjohtajakaudella ja jatkui Belgian puheenjohtajakaudella ja jonka olemme ottaneet uudestaan esille Espanjan puheenjohtajakaudella. Parlamentilla on ollut prosessissa erittäin aktiivinen rooli Caudronin mietinnön kautta jo puiteohjelman ensimmäisessä käsittelyssä. Sisällytimme tuosta käsittelystä monia näkökohtia yhteiseen kantaamme. Tämä johtuu siitä, että nimenomaan parlamentissa esille tulleet aiheet ja ongelmakohdat ovat samoja aiheita ja ongelmakohtia, jotka tulivat esille neuvostossa ja jotka ovat tulleet esille muillakin keskustelufoorumeilla.
Minäkin haluan luonnollisesti lausua kiitokset teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puheenjohtajalle, esittelijä Caudronille ja varjoesittelijöille van Velzenille, Piétrasantalle ja Plooij-van Gorselille aivan erinomaisesta yhteistyöstä, jossa on ansiokkaasti pureuduttu ohjelman ytimeen.
Olen vakuuttunut siitä, että prosessin tuloksena syntyvä ohjelma - ja luotan täysin siihen, että saamme huomenna määriteltyä lopullisen ohjelman - on ratkaisevasti parempi kuin meille esitelty ensimmäinen ohjelma; tämä kertoo kypsyydestä ja eri toimielinten välisestä yhteistyöstä ensimmäiseen käsittelyyn liittyvässä yhteisessä kannassa mutta aivan erityisesti tässä puheenjohtajakaudellamme käydyssä innoittavassa prosessissa.
Olen sitä mieltä, että parlamentti ja neuvosto ovat selvästi lähentäneet kantojaan; olemme näin halunneet vastata paitsi tutkijoiden ja yritysten esittämään pyyntöön siitä, että ottaisimme jo käyttöön tämän tärkeän välineen, myös Barcelonan Eurooppa-neuvostossa meille annettuun kehotukseen siitä, että pyrkisimme kaikin mahdollisin keinoin hyväksymään kuudennen puiteohjelman puheenjohtajakaudellamme, ja lisäksi - kuten sanoin - ongelmakohdat ovat olleet yhteisiä.
Puiteohjelmassa on kehitetty lisää sisältöön liittyviä konkreettisia näkökohtia, kuten terveyteen liittyvää tutkimusta, GEANT-verkon rahoituksen lisäämistä, tiedettä ja yhteiskuntaa, tutkimusta, ympäristökysymysten tukemista ja niin edelleen. Tästä syystä sanon, että sisällön kannalta puiteohjelma on nyt paljon täsmällisempi kuin aikaisemmin ja että se muodostaa kulmakiven toiselle suurelle aloitteelle, joka menee puiteohjelmaakin pitemmälle: eurooppalaisen tutkimus- ja innovointialueen kehittämiselle.
Barcelonan Eurooppa-neuvostossa annettiin Lissabonin sitoumuksen pohjalta erittäin kunnianhimoinen sitoumus, jonka mukaan vuonna 2010 Eurooppa investoisi tutkimukseen ja kehittämiseen kolme prosenttia bruttokansantuotteesta; huomattava osa eli kaksi kolmasosaa rahoituksesta tulisi yksityisen sektorin yrityksiltä ja muulta yksityiseltä sektorilta. Kyse ei silti ole niinkään numeroista vaan sen tosiseikan tunnustamisesta, että Euroopan on muutettava kurssiaan ja otettava laadullinen ja määrällinen harppaus, jotta se voisi saavuttaa tavoitteensa ja olla erittäin kilpailukykyinen yhteiskunta osaamisyhteiskunnassa. Kuudennella puiteohjelmalla on tässä olennainen osa. Samalla, kun kehitämme kuudetta puiteohjelmaa, kehitämme kuitenkin myös muita aloitteita; parannamme esimerkiksi kansallisten ohjelmien yhteensovittamista, jota olemme edistäneet puheenjohtajakaudellamme.
Erityisesti tässä prosessissa mielestämme on olennaista, että vastaamme tehokkaasti tiedeyhteisön ja yritysten odotuksiin ja mahdollistamme - kuten on tehtykin - pienten ja keskisuurten yritysten aktiivisen osallistumisen. Kiitän teitä siis vielä kerran tehdystä työstä, ja olen varma, että muita näkökohtia - kuten erityisohjelmiin osallistumista koskevia sääntöjä - täsmennetään sitten, kun puiteohjelma on saatu määriteltyä.
Neuvosto on omasta puolestaan tukenut täysin puheenjohtajavaltion aloitteita - olemme tästä erittäin tyytyväisiä - käymässämme keskusteluprosessissa. Neuvosto panee erityisesti merkille komission näkemyksen ja tukee puheenjohtajavaltiota, jotta ehdotukseen voitaisiin sisällyttää kaikki ryhmänä esitetyt tarkistukset siinä määrin kuin se on mahdollista, kunhan niihin löydetään sopiva sanamuoto erityisohjelmissa.
Neuvosto tukee kaiken kaikkiaan tätä tuloksellista keskusteluprosessia.

Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana komission alustava esitys yleiseksi talousarvioksi - Varainhoitovuosi 2003.

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio vahvisti huhtikuun 30. päivänä alustavan esityksen vuoden 2003 talousarvioksi. Olen iloinen, että voin tänään esitellä teille pääpiirteissään tämän alustavan esityksen vuoden 2003 talousarvioksi.
Esittelen aluksi vuoden 2003 talousarvion tärkeimpiä yleisiä lukuja. Meillä oli jo eilen budjettivaliokunnassakin tilaisuus puhua niistä lyhyesti.
Komission alustavan talousarvioesityksen laajuus on 98,2 miljardia euroa. Nykyiseen talousarvioon verrattuna kasvua on 2,7 prosenttia. Kasvua on jäsenvaltioiden julkisen talouden ennustettuihin budjettilisäyksiin verrattuna vähemmän kuin jäsenvaltioissa keskimäärin. Ennen kaikkea haluaisinkin korostaa, että alustava talousarvioesitys jää nyt 4,7 miljardia euroa sen ylärajan alapuolelle, josta päätettiin Agenda 2000 -rahoitussuunnitelmassa. Uskoakseni onkin hyvä uutinen, jos alustava talousarvioesitys voidaan mukana olevista monista uusista vaatimuksista huolimatta laatia niin, että siihen jää vielä iso marginaali siltä varalta, että tapahtuu jotakin odottamatonta ja että sellaisesta yllätyksestä voidaan selviytyä rahoitussuunnitelman sallimissa rajoissa.
Talousarvio on 1,03 prosenttia bruttokansantulosta, julkisten menojen osuus Euroopassa on toisin sanoen ensi vuonna 1,03 prosenttia. Se on hyvin pieni osuus. Se on pienempi kuin edellisinä vuosina. Korostan tätä siksi, että se osoittaa, että budjettikuri otetaan myös Euroopan tasolla hyvin vakavasti. Korostan sitä myös siksi, että julkisessa keskustelussa sanotaan usein: niin, sitten on tällaista ja tällaista kehitystä, se räjäyttää vielä talousarvion. Ei, niin ei käy, vaan meillä on jälleen alustava talousarvioesitys, joka jää rahoitussuunnitelmassa vahvistettujen ylärajojen alapuolelle.
Meidän olisi tehtävä ennen kaikkea selväksi, mitä tällä julkisten menojen runsaalla prosentilla EU:n bruttokansantuotteesta rahoitetaan EU:n talousarviosta, mille toimintalohkoille nämä veronmaksajien rahat menevät.
Aluksi maatalous. Se on edelleen merkittävin ala. Jos kaikki maatalouspolitiikan menot lasketaan yhteen, summaksi saadaan 48,7 miljardia euroa; niin paljon tälle alalle on esitetty.
Tähän lukuun sisältyvät myös esimerkiksi ehdokasvaltioiden eli ehdokasvaltioiden maanviljelijöiden tuet, ja siihen sisältyy lisäksi asiasta vastaavan pääosaston henkilökunta. Toisin sanoen: jos muunnamme luvun jälleen prosenteiksi EU:n bruttokansantulosta, EU:n talousarviossa on tarkoitus käyttää maatalousmenoihin vajaat 0,5 prosenttia EU:n bruttokansantulosta.
Maatalouden alalta juuri esittämäni selvitys vastaa talousarvion uudenlaista toimintalohkojen mukaista jaottelua. Ennen oli hyvin usein niin, että kansalaiset pystyivät lukemaan talousarviota vain huonosti - jos se ylipäänsä oli saatavilla -, koska siinä esitettiin vain budjettikohdat, mutta ei oikeusperustoja, ei niin sanoakseni talousarvion poliittista sisältöä eikä sitä, mitä rahoilla oli tarkoitus saada aikaan. Nämä asiat ovat nyt talousarvion uuden jaottelun ansiosta mukana, ja yhdellä silmäyksellä näkee, kuinka paljon rahaa mihinkin toimintalohkoon on tarkoitus käyttää.
Mainitsen vielä muutamia lukuja, ennen kuin siirryn muihin asioihin: aluepolitiikkaan on esitetty 21,8 miljardia euroa, kalastuspolitiikkaan 940 miljoonaa euroa, ulkosuhteisiin 3,2 miljardia euroa, kehitysyhteistyöpolitiikkaan 1,1 miljardia euroa, työllisyys- ja sosiaalipolitiikkaan 9,8 miljardia euroa ja pelkästään tietoyhteiskunnan edistämiseen miljardi euroa. Tällainen jaottelu kertoo tosiaankin paljon enemmän kuin jaottelu pelkkien rahoitussuunnitelman menoluokkien mukaan. Siitä huolimatta aion nyt käsitellä näitä menoluokkia.
Mainitsin jo maatalouden. Komission ehdotuksen mukaan maatalousmenoihin jäisi 2,3 miljardin euron marginaali, komission alustava esitys jää toisin sanoen 2,3 miljardia euroa rahoitussuunnitelmassa maataloudelle määritellyn enimmäismäärän alle. Tämä myönteinen tulos on monien eri tekijöiden yhteisvaikutusta, joita ovat ensinnäkin ennuste, jonka mukaan maatalousmarkkinat kehittyvät verrattain suotuisasti, toiseksi suhteellisen pienet varastot ja pohjana vielä euro-dollaripariteetti, 1 euro = 0,88 dollaria. Minun on tässä yhteydessä vielä toistettava, että tämä ei ole komission ennuste euro-dollaripariteetista, vaan on olemassa säännös, jonka mukaan meidän on otettava alustavan talousarvioesityksen lähtökohdaksi edellisten kuukausien keskiarvo. Muistutan kuitenkin, että jos euro-dollaripariteetti muuttuu, jos euron kurssi toisin sanoen nousee, myös maatalousmenot kasvavat. Se ei kuitenkaan ole talousarvion kannalta riski, koska siitä selviydytään tämän suuren varausmarginaalin avulla.
Kesäkuussa komissiossa tuodaan käsiteltäväksi maatalouden niin kutsuttu puolivälin tarkastelu (mid-term review). Kollega Fischler tuo silloin käsiteltäväksi tiivistelmän maatalousmenojen arvioidusta tulevasta kehityksestä sekä uudistusehdotuksia. Se ei kuitenkaan koske suoraan varainhoitovuotta 2003.
Haluaisin kiinnittää huomiota siihen, että maatalouspolitiikassa on erilaisia korotuksia. Ensinnäkin maaseudun kehittämiseen on komission ehdotuksen mukaan tarkoitus käyttää samoin kuin edellisinä vuosina koko rahoitussuunnitelmassa tähän tarkoitukseen varattu summa, tällä välineellähän on myös tulevaisuudessa hyvin suuri merkitys, ja siihen kiinnitetään varmasti erityishuomiota maatalouden uudistamisen puolivälin tarkastelussa, sillä on välttämätöntä edistää tukitoimenpitein myös maaseudun vaihtoehtoisia elinkeinoja. Tähän menoluokkaan sisältyvät ennen kaikkea myös maatalouspoliittiset ympäristötoimet, minkä vuoksi sillä on suuri merkitys maatalouden kestävälle kehitykselle.
Markkinatoimista ja maatalouspolitiikan suorista tuista haluaisin muistuttaa, että vuosi 2003 on ensimmäinen vuosi, jolloin maatalouden uusi markkinajärjestely koskee vuohia ja lampaita. Siksi tässä toimintalohkossa on pientä nousua, koska tehtyjen päätösten mukaan esimerkiksi lampaista maksetaan tästä lähin eläintä kohden 21 euron suuruinen tuki vuodessa. Tässä on nousua aikaisempaan verrattuna.
Rakennetoimenpiteiden maksusitoumusmäärärahat - pääsen nyt rakennepolitiikkaan - vastaavat voimassa olevaa rahoitussuunnitelmaa. Talousarvioesityksen katto ylitetään tässä tosin hienoisesti, koska komissio on parlamentin ja Euroopan neuvoston päätösten mukaisesti aikeissa nyt esittää toista erää Espanjan ja Portugalin kalastuslaivastojen rakennesopeutukseen liittyviin erityistoimenpiteisiin varatuista 27 miljoonasta eurosta. Summa on komission ehdotuksen mukaan määrä rahoittaa joustovälineestä, ja olen sitä mieltä, että tämä vastaa myös sitä sopimusta, joka sisältyi viime vuoden päätöksentekoon.
Rakennepolitiikan maksumäärärahojen tarpeen arvioiminen oli kahtena viime vuotena kaiken kaikkiaan hyvin vaikeaa, koska ohjelmat olivat käynnistysvaiheessa. Vuosina 2000 ja 2001 niitä on pantu täytäntöön aiottua vähemmän. Varat saatiin osittain siirrettyä toisiin ohjelmiin. Koska täytäntöönpano on näin viivästynyt, odotettavissa olevat maksusitoumukset kasvavat tietenkin voimakkaasti, ja komissio onkin alustavassa talousarvioesityksessään arvellut maksumäärärahojen kasvavan 4,4 prosenttia. Niistä suuri osa on tarkoitettu erityisesti niiden vanhojen ohjelmien loppumaksuun, joita jäsenvaltiot ovat toteuttaneet vuosina 1994-1999. Kaikissa jäsenvaltioissa on ollut tässä yhteydessä viivästystä, joten myös loppumaksut ovat viivästyneet. Toivomme kuitenkin, että kaikki loppumaksut voidaan hoitaa vuonna 2003.
Nyt haluaisin siirtyä otsakkeeseen 3 eli sisäisten politiikkojen toimenpiteisiin, ja siellä kirjo onkin melkoinen. Varoja ehdotetaan käytettäväksi 6,7 miljardia euroa, jolloin yli jää 81 miljoonan euron varaus, joka puolestaan varmasti otetaan käyttöön talousarvioneuvotteluissa. Haluaisinkin muistuttaa, että mukaan on otettu hyvin paljon uusia toimia. Parlamentissa keskusteltiin juuri uudesta tutkimuksen kuudennesta puiteohjelmasta, ja olen kovin iloinen, että asiasta voidaan tehdä nyt päätös ja - niin kuulin - että huomenna seuraa äänestys tutkimuksen kuudennesta puiteohjelmasta. Yhteensähän tähän tarkoitukseen on osoitettu hyvin suuri summa, nimittäin 17,5 miljardia euroa vuoteen 2006 mennessä. Tätä pitäisikin aina korostaa, koska EU:n talousarviota syytetään usein siitä, että siinä ei edistetä mitään uutta kehitystä vaan keskitytään erityisesti maatalouspolitiikkaan. Uskon, että tutkimuksen puiteohjelma todistaa päinvastaista, nimittäin, että yhteisön tutkimustukiin sijoitetaan todella paljon rahaa ja että täytäntöönpanoa voidaan alkaa valmistella heti kun päätös on tehty. Ensi vuonna alustavassa talousarvioesityksessä onkin budjetoitu tähän uuteen tutkimusohjelmaan jo yli 4 miljardia euroa.
Haluaisin mainita myös toisen esimerkin uusista toimenpiteistä, esimerkiksi liikennealan. Liikenneturvallisuustoimenpiteiden jatkamiseen on esitetty 53 miljoonaa euroa. Varainhoitovuosi 2003 kuluu Euroopan lento- ja meriturvallisuusvirastojen perustamisen merkeissä. Tämä onkin asia, jota Euroopan unionissa odotetaan, nimittäin sitä, että ryhdytään toimenpiteisiin sellaisten onnettomuuksien estämiseksi, joita menneinä vuosina on koettu, ja että toiseksi pyritään siihen, että toimenpiteet vaikuttaisivat hyvin nopeasti. Tämä onkin tulevaisuudessa yksi meriturvallisuusviraston tehtävistä.
Lisäksi mukaan on otettu uuden niin kutsutun Marco Polo -ohjelman määrärahat. Siinä on kyse yhteisön rahoitustuesta tavaraliikennejärjestelmien ympäristöystävällisyyden parantamiseksi. Sallinette, että mainitsen lopuksi vielä esimerkkinä otsakkeesta 3, että eniten - 50 prosenttia - ovat kasvaneet älykkään energiapolitiikan määrärahat, nimittäin innovatiivisten energiamuotojen tukemiseen osoitetut määrärahat. Minusta se on jälleen esimerkki siitä, että kestävän kehityksen tukemisen painopistealueeseen osoitetaan myös vastaavasti rahoitusta.
Haluaisin nyt puuttua ulkopolitiikan toimintalohkoon, siis otsakkeeseen 4. Siihen on esitetty 4,9 miljardia euroa maksusitoumusmäärärahoja. Se vastaa 2,3 prosentin nousua kuluvaan varainhoitovuoteen verrattuna. Komissio pitää esityksessään kiinni niistä painopisteistä ja velvoitteista, joista ulkopolitiikan alalla on sovittu. Haluaisin mainita Balkanin lohkon. Sitä varten on ensi vuodeksi esitetty 685 miljoonaa euroa. Lisäksi Afganistanille myönnettävä apu vastaa niitä velvoitteita, joista komissio sopi Euroopan unionin puolesta Tokiossa joulukuussa 2001. Tässäkin kohdassa varat on budjetoitu sopimusten mukaisesti, vaikka hyvä varainhoidon valvonta onkin kaikkien näiden määrärahojen kohdalla tietysti tarpeen.
Edelleen haluaisin korostaa, että Välimeren alueen ohjelman rahoitusta on määrä lisätä 4,2 prosenttia. Tähän sisältyy ensinnäkin liittymistä valmisteleva tuki Turkille, Maltalle ja Kyprokselle, mutta myös uusia varoja sen Barcelonan prosessissa sovitun sitoumuksen hoitamiseen, jonka mukaan Euroopan investointipankin on osoitettava tähän tarkoitukseen lisävaroja, otettava siis käyttöön erityisjärjestely. Komissio ehdottaa, että tähän tarkoitukseen varattaisiin 25 miljoonaa euroa, jotta esimerkiksi riskipääomajärjestelmää voitaisiin tukea rahallisesti.
Komissio painottaa ulkopolitiikassa maailman vakavien tarttuvien sairauksien torjuntaa. Niinpä terveystoimenpiteiden määrärahoja nostetaan komission ehdotuksessa vuonna 2003 noin 55 miljoonaa, joista 35 miljoonaa on varattu maailmanlaajuiselle terveysrahastolle annettavaan lisätukeen.
Ulkopolitiikan toimintalohkon yhteydessä haluaisin mainita lisäksi ennen muuta sen, että komissio esittää 40 miljoonaa euroa varattavaksi yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan. Niistä 20 miljoonaa olisi varattu EU:n poliisioperaatioon Bosniassa ja Hertsegovinassa. Tästä käy ilmi, että tämäkin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan uusi muoto rahoitetaan osittain nimenomaan yhteisön talousarvion toimintamäärärahat sisältävästä osasta.
Lopuksi saanen vielä puhua hallintomenoista. Niihin osoitetaan määrärahoja melko erikoisessa tilanteessa. Toisaalta eläkemenot kasvavat hyvin paljon. Toisaalta rahoitussuunnitelmassa ei ole varauduttu siihen, että tietenkin myös Euroopan yhteisön toimielimissä - siis sekä parlamentissa että komissiossa, yhteisöjen tuomioistuimessa ja neuvostossa - on ryhdyttävä valmisteluihin laajentumista ajatellen. Tästä syystä komission alustava talousarvioesitys ylittää enimmäismäärän, mutta nimenomaan vain näiden valmistelutoimenpiteiden kohdalla. Komissio ehdottaa, että tähän tarkoitukseen tarvittavat varat osoitettaisiin joustovälineestä.
Olen varma, että tämä on myös yksi pääaiheista neuvoston kanssa käytävässä keskustelussa. Neuvosto on itsekin ennakoinut henkilöstömenojensa nousevan 11 prosenttia. Kasvu ei ole sama kuin komission esittämä. Uskon kuitenkin, että meidän on juuri tällä lohkolla käytävä keskenämme hyvin konkreettinen keskustelu siitä, miten välttämättömät valmistelutoimenpiteet voidaan hoitaa, jotta laajentumisesta tulee menestys myös toimielimissä.
Lähtökohtani on, että tästä tulee keskustelujen painopiste, samoin kuin tietysti ulkopolitiikan toimintalohkon mahdollisten uusien vaatimusten rahoituksesta. Mainitsisin ydinsanoina vain Palestiinan ja Kyproksen. Toivon, että onnistumme heinäkuun neuvotteluissa löytämään yhteisen linjan tässä asiassa. Komissio on päättänyt alustavasta talousarvioesityksestä yksimielisesti. Keskustelu keskittyi hyvin pitkälti asiakysymyksiin. Yksimielisyyteen päästiin myös siksi, että pääosaston virkamiehet ja etenkin pääjohtaja Mingasson olivat valmistelleet alustavan talousarvioesityksen erinomaisen hyvin. Koska tämä oli melkeinpä viimeinen esitys, jonka pääjohtaja Mingasson tuo käsiteltäväksi budjettipääosaston pääjohtajana, haluaisin tässä vaiheessa kiittää häntä tehdystä työstä erittäin lämpimästi.

Minua ilahduttaa suuresti, että pääjohtaja Mingassonille osoitetaan suosiota näin avoimesti. Suurkiitos!
Olemme keskustelleet painopisteistä, ja on ilmennyt, että parlamentin ja komission painopisteet ovat hyvin pitkälti samoja. Tämä näkyy myös alustavasta talousarvioesityksestä. Uskon, että tämä on onnistunut esitys, jossa varaudutaan uusien vaatimusten rahoittamiseen ja pidetään samaan aikaan ohjenuorana budjettikuria. Keskustelutkin ilahduttavat toki minua, ja olen hyvin toiveikas sen suhteen, että pääsemme tänäkin vuonna taas hyvään lopputulokseen.
(Suosionosoituksia)

Färm (PSE)
. (SV) Arvoisa puhemies, sallikaa minun aloittaa välittämällä anteeksipyyntö budjettivaliokunnan puheenjohtaja Terence Wynnin puolesta, jolle on tullut este. Hän pyysi minua puhumaan myös hänen puolestaan.
Haluamme molemmat kiittää komission jäsen Schreyeriä ja pääjohtaja Gazonia erittäin hyvästä yhteistyöstä. Luulen, että yhteistyöilmapiirimme hyödyttää meitä suuresti tämän vuoden aikana. Meillä on nimittäin jonkin verran ongelmia ratkaistavana.
Tämä on vasta ensimmäinen keskustelu alustavasta esityksestä unionin yleiseksi talousarvioksi. Me palaamme asiaan useita kertoja, muun muassa heinäkuun istuntojakson sekä useiden syksyn istuntojaksojen aikana.
On kuitenkin tärkeää tehdä joitakin alustavia huomautuksia. Ensiksi minusta on syytä ottaa esiin eräitä myönteisiä piirteitä.
Ensimmäinen kuluvan vuoden talousarvioesitykseen liittyvä asia on itse menettelyn parantuminen. Olemme nyt viimeinkin siirtymässä toimintoperusteisen budjetoinnin järjestelmään ja samalla myös entistä havainnollisempaan ja avoimempaan järjestelmään, joka helpottaa unionin talousarvion esittelemistä Euroopan kansalaisille, mikä on mielestäni äärettömän tärkeää Euroopan unionia kohtaan tunnetun luottamuksen kannalta.
Me otamme nyt ensimmäisen askeleen soveltamalla rinnan vanhaa menetelmää ja uutta toimintoperusteista menetelmää, mikä on suuri edistysaskel.
Toinen myönteinen piirre on se, että olemme onnistuneet luomaan entistä paremman poliittisen vuoropuhelun. Koska komissio luo vuosittain poliittisen strategian ja neuvosto ja parlamentti päättävät suunnilleen samanaikaisesti seuraavan vuoden talousarviota koskevista poliittisista suuntaviivoista, olemme saaneet aikaan entistä aikaisemmassa vaiheessa tapahtuvan poliittisen mielipiteenvaihdon, poliittisen vuoropuhelun. Se on todellista edistystä. Parlamentissa arvosteltiin tosin melko tavalla komission vuosittaisen poliittisen strategian asiasisällön puutetta, mutta minusta itse menetelmä merkitsee kuitenkin selkeää edistystä.
Toivon lisäksi, että mekin kykenemme uudistamaan parlamentin budjettikeskustelua käymällä laajan keskustelun heinäkuussa, jolloin emme keskity vain seuraavan vuoden talousarvioon vaan myös kuluvan vuoden talousarvion toteuttamiseen ja liitämme menettelyt yhteen, mikä on mielestäni erittäin tärkeää tulevaisuuden kannalta.
Sitä paitsi toivon, että voimme käydä syksyllä kunnollisen ja jännittävän budjettikeskustelun, toivottavasti syyskuun istuntojaksolla, jolloin me voimme liittää talousarvion paremmin poliittisiin lainsäädäntöaloitteisiin.
Tällainen on siis itse menettelytapa, ja se edustaa myönteistä kehitystä. Toinen myönteinen näkökohta on se, että tärkeistä poliittisista painopisteistä vallitsee laaja yhteisymmärrys. Jos verrataan komission tärkeitä painopisteitä parlamentin hyväksymiin suuntaviivoihin, huomataan, että olemme yksimielisiä useissa kohdissa.
Olemme yksimielisiä siitä, että meidän on nyt asetettava laajentuminen etusijalle. Se koskee hyvin todennäköisesti kymmentä maata vuoden 2004 alussa, ja se on suurin laajentuminen, jonka olemme koskaan toteuttaneet. Se on meidän tärkein tehtävämme, ja meidän on alettava valmistella sitä jo vuoden 2003 talousarviossa.
Olemme yksimielisiä myös siitä, että meidän on otettava asiaksemme turvallisuuskysymykset laajassa merkityksessä, osittain koko keskustelu siitä, miten huolehdimme Euroopan turvallisuudesta viime vuoden syyskuun terroristi-iskujen jälkeen, ja osittain laajempi perspektiivi turvallisuuskysymyksiin - elintarvikkeiden turvallisuus, kuljetusten turvallisuus jne. -, jotka vaativat suuria määrärahoja jo ensi vuoden talousarvioon.
Olemme yksimielisiä myös kolmannesta asiasta, nimittäin tarpeesta kiinnittää entistä enemmän huomiota kestävään kehitykseen taloudellisessa, sosiaalisessa ja ympäristöllisessä mielessä, mikä vaatii unionilta paljon työtä. Tässä suhteessa olemme olleet tähän asti suhteellisen heikkoja, varsinkin kun on ollut kyse parlamentin aloitteiden toteuttamisesta pienyrityksiä, eLearning-hanketta ja useita muita aloja koskevissa asioissa, joissa meidän on mielestäni reilusti lisättävä ponnistelujamme.
Kun ajattelemme niitä kaikkia, jotka kuvittelevat EU:n talousarvion olevan jatkuvasti kasvava jättiläinen, voidaan todeta, erityisesti kasvatuksellisessa mielessä, että nyt meillä on talousarvio, jonka osuus jäsenvaltioiden taloudesta pienenee.
Vaikka voimme siis havaita useita olennaisia myönteisiä merkkejä, on syytä panna merkille muutama epävarmuutta aiheuttava asia. Ensimmäinen sellainen on kaiken muun päälle varjon heittävä talousarvion täytäntöönpano-ongelma.
Meillä on viivästyneitä maksuja ja muita viivästyksiä, niin sanottuja reste à liquider eli kasaantuneita maksamattomia määriä, jotka vain lisääntyvät. Voin mainita muistutuksena edellisen istuntojakson keskustelun vuoden 2002 toisesta korjaavasta ja täydentävästä lisätalousarviosta ja sen tosiseikan, että jäsenvaltiot vaativat takaisin kymmentä miljardia euroa, koska unioni ei ole kyennyt toteuttamaan tehtäviään. Komissio ehdottaa sen vuoksi maksumäärärahoihin suurempaa korotusta kuin uusiin maksusitoumuksiin, mikä on tietysti askel oikeaan suuntaan.
Pelkäämme kuitenkin, että toimenpide on aivan riittämätön korjaamaan nykyisiä viivästyksiä. Erityisesti rakennerahastoissa, joiden maksumäärärahat on maksettava ennemmin tai myöhemmin, meille uhkaa kasaantua maksamattomista budjettieristä vuori, joka aiheuttaa suuria ongelmia lähivuosina, varsinkin jos maksumäärärahat on maksettava samanaikaisesti kuin meillä on suuria kustannuksia laajentumisesta. Tämä on ratkaiseva ongelma, ja siitä on keskusteltava.
Toinen myös huolestuttava ongelma, josta on keskusteltava, koskee laajentumisen hoitamista. Kiireellisimpiä toimia vaatii toimielinten valmistautuminen laajentumiseen. Itse laajentuminenhan ei aiheuta kustannuksia vuoden 2003 talousarvioon, mutta meidän on valmistauduttava jo nyt, varsinkin jos parlamentissa on edustettuna kymmenen uutta maata jo vuoden 2004 alussa.
Komissio ehdottaa tässä yhteydessä, että käyttäisimme lisääntyneiden hallintomenojen rahoittamiseen joustavuusvälinettä. Joudumme mahdollisesti tekemään sen, mutta minusta meidän on lisättävä pääsihteerien painostusta, jotta saisimme uusia, radikaaleja ehdotuksia esimerkiksi toimielinten yhteistyön lisäämisestä ja jotta saisimme alennettua kustannuksia ja voisimme niin välttää joustavuusvälineen käytön.
Mielestäni esimerkiksi kielisääntöjä voidaan soveltaa ja uuden henkilöstön rekrytointia unioniin voidaan hoitaa monilla uusilla tavoilla. Meidän pitäisi todella lisätä painostusta, ennen kuin me päätämme käyttää joustavuusvälinettä.
Turvallisuuskysymyksistä - mainitsin aiemmin elintarvikkeiden turvallisuuden ja kuljetusten turvallisuuden - olemme huolestuneita senkin vuoksi, että olemme perustamassa ennennäkemättömän paljon uusia viranomaisia, niin sanottuja laitoksia. Eurojust, Europol, elintarviketurvallisuusvirasto, rautatieturvallisuusvirasto, lentoturvallisuusvirasto jne.
Laitokset eivät sinällään muodosta ongelmaa, mutta ne aiheuttavat ongelmia, jotka koskevat budjetointia ja mahdollisuuksia luoda yleiskuvaa unionin kustannuksista. Ne aiheuttavat riskin, että kaksinkertaistamme kustannukset tekemällä samaa työtä sekä uusissa virastoissa että komissiossa. Ne aiheuttavat vastuuseen vaatimiseen ja valvonnan säilyttämiseen liittyviä ongelmia.
Meidän on tutkittava nämä näkökohdat perusteellisesti, ennen kuin jatkamme uusien virastojen perustamista, vaikka niiden tehtävät ovat sinänsä erittäin tärkeitä.
Kohta, josta meidän on lisäksi keskusteltava ja jonka komission jäsenkin mainitsi, on tietysti ulkopolitiikka. Komissio ehdottaa siihen 60 miljoonan euron marginaalia budjetissa.
Se voi kuulostaa suurelta, mutta oikeastaan se on liian pieni. Olemme erittäin epätietoisia tulevasta kehityksestä, muun muassa siitä, mitä Lähi-idässä tapahtuu jatkossa. Emme tiedä, mitä vaatimuksia unionille asetetaan Palestiinan toimien osalta. Emme ole täysin varmoja, mitä sellaisia vaatimuksia meille esitetään, jotka koskevat Afganistania tai sitä, miten köyhyyteen liittyviin sairauksiin panostetaan maailmanlaajuisesti ja niin edelleen. Emme tiedä myöskään sitä, onko hyväksyttävää vähentää Balkanin Cards-ohjelman määrärahoja niin nopeasti kuin komissio nyt ehdottaa. Mielestäni meidän on tälläkin alalla käytävä laajempaa keskustelua ja arvioitava unionin panosta, ennen kuin teemme päätöksiä.
Näihin epävarmoihin tekijöihin voimme lisätä otsakkeen 4 kalastussopimuksen, josta meidän on keskusteltava vuoden kuluessa.
Lopuksi haluan sanoa jotain tulevaisuudesta pitemmällä aikavälillä. Kaksi erittäin tärkeää budjettiongelmaa, joista meidän on keskusteltava, eivät tosin koske vuoden 2003 talousarviota, mutta ne on silti otettava esiin. Ne ovat maatalous- ja kalastuspolitiikan uudistaminen ja laajentumisen todelliset kustannukset. Budjettivaliokunta laatii asiasta myöhemmin mietinnön.
Meidän on aloitettava tämä keskustelu ajoissa. Meidän on myös pyrittävä pitämään yllä erittäin mielenkiintoista yhteistyötä ja yhteistä näkökulmaa laajentumiseen johtavaan jännittävään kehitykseen. Silloin meillä on mielestäni todella toivoa yhteisten ratkaisujen löytämisestä.

Puhemies. -
Keskustelu komission alustavasta esityksestä yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2003 on päättynyt.

Puhemies -
Esityslistalla on seuraavana Stenmarckin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0117/2002) ennakkoarvioista, jotka koskevat Euroopan parlamentin tuloja ja menoja varainhoitovuodeksi 2003.

Stenmarck (PPE-DE)
. (SV) Arvoisa puhemies, kun muutama kuukausi sitten laadimme suuntaviivat vuoden 2003 talousarviota varten, parlamentissa vallitsi laaja yksimielisyys otsakkeen 5 painopisteistä.
Ensinnäkin oli kysymys valmistautumisesta tulevaan laajentumiseen, toiseksi tarvittavista toimielinuudistuksista ja kolmanneksi siitä, miten se kaikki hoidetaan talousarvion puitteissa.
Nämä ovat painotuksia, jotka on nyt muutettava parlamentissa luvuiksi ja euroina ja sentteinä tapahtuviksi laskelmiksi. Jos Kööpenhaminan Eurooppa-neuvosto päättää joulukuussa toteuttaa big bangin eli päättää ottaa yhdellä kertaa kymmenen uutta jäsenvaltiota Euroopan parlamentin vuonna 2004 pidettäviin seuraaviin vaaleihin mennessä, se asettaa meille erittäin suuret vaatimukset.
Juuri tämä on Euroopan parlamentin suurin haaste. Jotta sellainen laajentuminen olisi mahdollista, enintään 147 tarkkailijan pitäisi pystyä olemaan läsnä parlamentissa vuoden 2003 alusta alkaen. Sen vuoksi nyt ehdotetaan 6 miljoonan euron laittamista varaukseen. Laajentumiseen liittyvien menojen lasketaan olevan vuonna 2003 yhteensä vajaat 32 miljoonaa euroa.
Parlamentti on pitkään ja tietoisesti pyrkinyt valmistautumaan tulevaan laajentumiseen ennakoivalla politiikalla. Työ jatkuu nyt vuoden 2003 talousarviossa. Tämä talousarvio tarjoaa valmiuden aikaistaa tiettyjä vuoden 2004 kustannuksia vuoden 2003 talousarvioon. Tällaisia menoja on 51 miljoonaa euroa. Yhteensä se tarkoittaa 89 miljoonan euron taloudellista panostusta yhden varainhoitovuoden aikana.
Jotta kaikesta tästä voitaisiin selviytyä, laajentumisen on oltava Euroopan parlamentin tärkein painopistealue, ja sen on myös tultava esiin budjettityössä.
Parlamentin oma uudistusprosessi on erittäin tärkeä, ja se on toinen painopistealue. Luulen, että lukuisat kaltaiseni parlamentin jäsenet ovat kuulleet vuosien aikana sen tapaisia kommentteja, että tämä ei ole mikään oikea parlamentti. Se on saattanut aiemmin olla monessa suhteessa oikea huomio siinä mielessä, ettei Euroopan parlamentilla ollut suurta todellista lainsäädäntövaltaa. Nykyään parlamentti on mukana yhteispäätösmenettelyssä yhä useammista asioista. Ei ole vaikea ennustaa yhteispäätösmenettelyn soveltamisen laajentuvan edelleen tulevaisuudessa.
Jotta se olisi mahdollista, parlamentin asemaa on vahvistettava sen tärkeimmissä tehtävissä. Tällöin on kyse jäsenten mahdollisuudesta käyttää sitä valtaa, joka on kaikilla parlamenteilla kaikissa demokratioissa: talousarviossa, lainsäädännössä, valvontatehtävässä.
Jos emme todella panosta näihin tehtäviin, tulevaisuudessakin on paljon sellaisia ihmisiä, jotka väittävät, ettei tämä ole oikea parlamentti.
Juuri sen tähden meidän on vahvistettava näitä osia, parannettava talousarvion seurantaa ja lisättävä jäsenten tukemista lainsäädäntötyössä.
Jotta tämä kaikki - laajentumisen kustannukset ja parlamentin tarvittavat uudistukset - sopisi kolmanteen painopistealueeseen eli siihen, että vahvistetuissa budjettiraameissa hoidetaan yhä suurempia menoja, tarvitaan kurinalaista budjettipolitiikkaa. Huolimatta kaikista maksusitoumuksista, joita EU:n historian suurin laajentuminen aiheuttaa, parlamentin talousarvio vuodelle 2003 pysyy kuitenkin alle 20 prosentissa unionin yhteisestä talousarviosta, mikä on pitkään ollut parlamentin osuus siitä.
Ensi vuonna parlamentin talousarvio kasvaa 1,6 prosenttia, mitä pitää verrata EU:n kaikkien toimielinten odotettuun keskimäärin 3,5 prosentin kasvuun.
Kun aloitimme vuoden 2003 talousarvion käsittelyn muutama kuukausi sitten, otsakkeessa 5 oli suuri laskettu alijäämä. Muutama kuukausi myöhemmin useimmat toimielimet ovat vastanneet myöntävästi parlamentin ja neuvoston kehotuksiin tärkeimpiin tehtäviin keskittymisestä ja laskettujen alijäämiensä pienentämisestä. Kun katsomme nyt muiden toimielinten budjettilukuja, on käytännössä edelleen aivan mahdollista, että pystymme hoitamaan asian nykyisissä puitteissa joustavuusvälinettä käyttämättä.
Sallikaa minun esittää lopuksi pieni tekninen korjaus. Päätöslauselman 22 kohdassa esitetään varaukseen 15,5 miljoonaa euroa kiinteistöjä varten. Jotta päivän päätökset heijastuisivat luvuissa oikein, summaa on hieman korjattava, niin että parlamentti pysyy 1 051 miljoonan euron katon alla.

Elles (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen iloinen saadessani olla ensimmäinen, joka onnittelee esittelijäämme vuoden 2003 talousarviopaketin kokoamisesta parlamenttia varten. Voimme ryhmänä tukea täysin monia mietintöön kuuluvista asioista, erityisesti laajentumista koskevia säännöksiä, varsinkin tarkkailijoita koskevien säännösten ja muiden säännösten lisäämistä.
Mietinnössä on kuitenkin kolme seikkaa, jotka aiheuttavat meille edelleen huolta. Ensimmäinen niistä liittyy varhaiseläkejärjestelmään, jota me haluaisimme sovellettavan tähän toimielimeen samalla tavalla kuin muihin. Haluaisimme neuvoston tekevän oikeanlaisia johtopäätöksiä, jotta ne voitaisiin sisällyttää vuotta 2003 koskevaan menettelyyn. Tämä auttaa muiden uudistusten ohella toimielintämme valmistautumaan laajentumiseen.
On olemassa kaksi muuta huolestuttavaa asiaa, jotka liittyvät hallinnon tapaan vastata parlamentin jäsenten vaatimuksiin ja kuulemisiin. Ensimmäinen tarkoittaa toimielinten välistä rekrytointitoimistoa, jota me parlamentissa ja itse asiassa budjettivaliokunnassa olemme vaatineet monia kuukausia. Nyt tilanne on se, että meillä on teksti, muttei mitään keinoja tarkistaa sitä tai keskustella siitä. Käsittääksemme jäsen Gargani oikeudellisten ja sisämarkkina- asioiden valiokunnan puheenjohtajana on tänä aamuna lähettänyt puhemiehelle kirjeen, jossa sanotaan, että valiokunta on huolissaan oikeudellis-hallinnollisista kysymyksistä. Ryhmäni on myös huolissaan samoista asioista, ja siksi tuemme sitä, mitä jäsen Stenmarckin mietintöön sisältyy, eli me haluamme, että asiasta vastaava valiokunta tutkii tätä ehdotettua rekrytointitoimistoa koskevaa asiaa, ennen kuin lopullinen päätös tehdään.
Lisäksi käsittääksemme neuvosto toivoo voivansa tarkistaa tätä asiakirjaa, ja siksi emme ymmärrä, miksi meillä parlamentin jäsenillä ei voisi myös olla tätä oikeutta.
Lopuksi puhuisin rakennuksista. Ryhmäni on keskustellut laajentumisen aiheuttamista tarpeista toimistoissa ja muissa sellaisissa, ja olemme esittäneet pyynnön. Ryhmässäni ei ole vielä tehty päätöstä siitä, mitä rakennuksia me tarvitsemme. Kuitenkin olemme käsittäneet, että parhaillaan käydään täyttä vauhtia neuvotteluja Brysseliin rakennettavista uusista rakennuksista, joilla ei ole poliittista lupaa eikä budjettivaliokunnan antamaa lupaa, koska meidän käytettävissämme ei ole mitään asiakirjoja. Tästä syystä olen jättänyt ryhmäni puolesta tarkistuksen, jossa vaaditaan tämän asian selvittämistä. Podestàn mietintö koskee kääntämistä ja tulkkausta, ja myös rakennuksista on laadittava mietintö, josta näkee mitä sitoumuksia tarvitaan, toisin kuin ennen, jolloin parlamentti joutui tapahtuneen tosiasian eteen, ja sen jälkeen parlamentin täytyi hyväksyä lasku.
Lopuksi sanoisin näistä kahdesta asiasta, että me haluaisimme että hallinto ja puhemiehistö ottaisivat paremmin parlamentaarikot huomioon, koska loppujen lopuksi parlamentti päättää asiasta itsenäisesti.

Gill (PSE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää esittelijä Stenmarckia hänen mietinnöstään. Olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että käsiteltävänämme olevat arviot ovat keskeisen tärkeitä parlamentin valmisteluissa laajentumista varten. Me kaikki tiedämme, että tämä on EU:n tähän mennessä suurin laajentuminen, joten on keskeisen tärkeää, että valmistelut on kunnolla suoritettu ajoissa ennen vuotta 2004. Tämä on erityisen tärkeää nykyisessä ilmastossa, jossa EU tuntuu olevan kaikista suunnista tulevien hyökkäysten kohteena. Uskottavuutemme riippuu enemmän kuin koskaan tämän hoitamisesta kunnolla. Tässä asiassa parempi tiedotus on ehdoton edellytys, ja siksi tuen sitä 15 prosentin lisäystä, jota sitä varten ehdotetaan mietinnössä. Euroopan parlamentin työn tuomisen lähemmäksi kansalaisia on oltava yksi meidän suurimmista prioriteeteistamme.
On yhä selvempää, että kaikki työ, mitä olemme tehneet tiedotuksessa, ei ole saavuttanut Euroopan kansalaisia. Sain äskettäin Irlannin Nizzan sopimusta koskevasta kansanäänestyksestä joitakin tietoja, jotka osoittavat, että kansalaiset, jotka hakivat parlamentin tai komission tiedotustoimistosta kirjallista tietoa, eivät olleet tarpeeksi vakuuttuneita tai motivoituneita äänestämään. Jos näin todellakin on asia, meidän täytyy perusteellisesti tarkastella, mitä me olemme julkaisseet ja kuinka viestimme ihmisten kanssa.
Mikä siis sai ihmiset äänestämään? Suurin yksittäinen tiedonlähde, joka sai ihmiset äänestämään puolesta tehokkaimmin, oli keskustelut ystävien ja perheen kanssa. Selvä viesti meille on, että sanomaa ei saa välitettyä tuottamalla kasoittain hienoja esitteitä. Minä ainakin tapaan jatkuvasti ihmisiä, jotka ovat täysin sekaisin eri toimielinten tehtävistä. Meidän täytyy siksi huomata, että tarvitsemme toimielinten välistä yhteistyötä tiedotuspolitiikassa, ja sellaisen yhteistyön kehittäminen on ollut melko hidasta.
Tiedän, että joitakin näistä asioista voidaan käsitellä valmistelukunnassa, ja tiedän, että neuvosto puhuu sen päätöksentekoprosessin avaamisesta nykyistä paremman avoimuuden saamiseksi. Meidän lähestymistapamme pitää kuitenkin olla nykyistä keskittyneempi ja tarkemmin kohdistettu, enkä ole täysin vakuuttunut siitä, että tässä mietinnössä oleva ehdotus parlamentin täysistuntojen lähettämisestä Internetissä olisi todellinen ratkaisu ongelmaan. Kuinka moni ihminen haluaisi istua tietokoneensa ääressä ja katsella näitä lähetyksiä? Ennen kuin etenemme tätä tietä, meidän olisi tehtävä pilottitutkimus ja tarkastella tämän toimen kustannusarvoa.
Olen erittäin huolissani siitä, kuinka toimielimet aikovat käsitellä ehdotuksia hallintomenojen rahoittamisesta. Komission jäsen Schreyer kertoi meille tänään, että vuoden 2003 alustavassa talousarvioesityksessä on hallinnollisissa kuluissa 66 miljoonan euron negatiivinen marginaali. Tämä ehdotetaan ratkaistavaksi joustovälineellä.
Suhtaudun tähän asiaan erittäin varauksellisesti, koska käsitykseni mukaan joustovälineen on tarkoitus on olla käytettävissä ennakoimattomien tapahtumien varalta. Kuinka voimme puolustella veronmaksajille sen käyttöä hallinnollisiin tarkoituksiin, jotka ovat tiedossa ja jotka ovat olleet ennakoitavissa jo pitkän ajan? Mitä jos tulevana vuonna tapahtuu toinen kriisi? Kuinka rahoitamme toimenpiteet siihen puuttumiseksi?
Komission jäsen Schreyer viittasi myös eläkkeisiin. Tiedän, että tämä on alue, jossa tarvittavien varojen määrä on kasvanut merkittävästi, kun tiedetään toimielinten henkilöstön demografinen profiili. Tarvitsemme tietenkin pitkän aikavälin ehdotuksia, joissa tarkastellaan sitä, kuinka me voimme hoitaa eläkkeet perustamalla rahasto tai vaihtoehtoisilla tavoilla.
Budjettikuriin viitataan kerta toisensa jälkeen. Haluamme entistä tiukempaa budjettikuria, mutta on kuitenkin kaksi tärkeää asiaa, joihin neuvoston on puututtava, jos haluamme päästä siihen, ja on vahinko, ettei neuvoston edustajaa ole täällä kuuntelemassa tätä: ensimmäinen asia koskee kielijärjestelmää. Se toimielimen alue, johon laajentuminen eniten vaikuttaa, on kieliin liittyvät henkilöstö- ja rakennuskulut. Vaikka tuenkin parlamentin jäsenten oikeutta puhua omaa kieltään, meidän on kuitenkin tunnustettava, että tätä on rationalisoitava, ja meidän on otettava huomioon se vaara, että kokouksemme eivät sitten olisi niin dynaamisia kuin nyt. Neuvoston on siksi tarkasteltava perustamissopimuksen ehtoja ja katsottava, kuinka voimme rationalisoida tätä aluetta.
Toiseksi Euroopan parlamentin sijaintia koskeva kysymys vaatii kiireistä huomiota. Tämä seikka jo yksin vaikuttaa suuresti kustannuksiin. On varmaankin jo aika parlamentin kokoontua vain yhdessä paikassa.

Virrankoski (ELDR).
Arvoisa puhemies, herra Stenmarck on laatinut erittäin järkevän ja tasapainoisen ennakkoarvion parlamentin tuloista ja menoista seuraavaksi varainhoitovuodeksi ja siitä parhaat kiitokset. Mietintö antaa myös hyvät lähtökohdat talousarvion myöhemmälle käsittelylle syksyllä.
Vuoden 2003 talousarvio on todennäköisesti viimeinen ennen EU:n laajentumista. Siksi esittelijä on varannut uusien jäsenvaltioiden vastaanottamiseen huomattavia summia. Esittelijä esittää 32 miljoonaa euroa laajentumisen tarpeisiin heti ja vielä 51 miljoonaa euroa erityiseen varauskohtaan. Kun otetaan huomioon myös tarkkailijoita varten varatut 6 miljoonaa euroa ja kiinteistöjen laajennusvaraus 15 miljoonaa euroa, on ryhmäni mielestä varattu riittävästi varoja laajenemisen valmisteluun.
Kielikysymys on yksi vaikeimmin hoidettavia asioita. Lähes jokainen uusi jäsenvaltio tuo myös oman kielensä mukanaan Euroopan unioniin. Toimivan demokratian kannalta on elintärkeää, että jokainen EU:n kansalainen voi olla ehdokkaana Euroopan parlamentin vaaleissa, ilman että häneltä vaaditaan sujuvaa vieraan kielen hallintaa. Tämä asettaa Euroopan parlamentille erityisiä vaatimuksia kielten tulkkaamisen suhteen. Jokaisen on voitava osallistua keskusteluun omalla äidinkielellään. Toisaalta on lähes mahdotonta järjestää pienten kielten tulkkausta siten, että tulkkaus tulisi vain yhden tulkin kautta. Esimerkiksi suomen kieli tulkataan ensin esimerkiksi englanniksi ja vasta siitä kreikkaan. Mielestäni suurille kielille, englannille, ranskalle ja saksalle, olisi asetettava erityinen tehtävä tulkata mahdollisimman monia, myös pieniä kieliä. Tällöin jäsenet voisivat kuunnella alkuperäistä puhetta näiden kielten kautta ainoastaan yhden tulkin tulkkaamana.
Toinen keskeinen ongelma on parlamentin ydintoimintojen tukeminen. On käsittämätöntä, että valiokunnilla on valmistelevasta henkilökunnasta pulaa, samaan aikaan kun lainsäädäntötyö on lisääntynyt. On tärkeää vahvistaa tätä perustyötä. Parlamentin on pystyttävä korkealaatuiseen asioiden käsittelyyn, koska komissio ja neuvosto ovat muuten ylivoimaisia ja koska ennen kaikkea lainsäädäntötyön laatu tulee muuten kärsimään.

Seppänen (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, komissio haluaa alustavan talousarvioesityksensä mukaan EU:n laajenemistarpeisiin 500 tilapäistä virkaa, jotka rahoitettaisiin joustomekanismilla. Rahoitustapa on väärä. Kyseessä eivät ole ennakoimattomat menot. Myös parlamentti haluaa valmistautua laajenemiseen palkkaamalla uutta henkilöstöä. Rahoitukseen halutaan käyttää muun muassa niin sanottuja negatiivisia prioriteetteja, eli halutaan karsia ja alasajaa nykyisiä toimintoja. Säästöt kohdistuisivat silloin ankarimmin parlamentin pluralistista moninaisuutta ja moni-ilmeisyyttä ylläpitäviin toimintoihin, ja siksi tämä rahoitustapa on väärä.
Sekä komission että parlamentin on perusteltua kirjata laajentumisen aiheuttamat hallintomenot näkyviin talousarvion pääluokkaan V. On perusteltua ylittää toimielinten väliseen sopimuksen kirjattu hallintomenojen yläraja muun muassa siksi, että sopimusta tehtäessä ei varauduttu kymmenen uuden jäsenvaltion ja yhdeksän uuden kielen mukaantuloon. Laajenemisesta aiheutuvat kulut on maksettava, ja kulut on näytettävä budjetissa avoimesti.

Ilgenfritz (NI)
Arvoisa puhemies, on selvää, että laajentumisen kustannuksia on tällä hetkellä vaikea arvioida. On kuitenkin oltava myös selvää, että laajentumisen kustannukset eivät saa tulevaisuudessa paisua yli äyräidensä.
Unionin talouskasvua ja työllisyyttä koskevat taloustiedot eivät ole erityisen hyviä. Lisäksi Euroopan kansalaisten verorasitus on noussut kaikkien aikojen huippulukemiin, 46 prosenttiin. Selkokielellä tämä tarkoittaa, että jäsenvaltioiden on vuosina 2003-2008 luovuttava verotuloista, koska nykyiset verot ovat liian korkeita ja niitä on ehdottomasti alennettava. Se on tunnustettu myös täällä parlamentissa.
Jäsenvaltioiden talousarviot eivät enää samaan aikaan kestä lisärasituksia, esimerkiksi entistä suurempia maksuosuuksia. Unionin kansalaiset eivät hyväksy veronkorotuksia. Jos siitä huolimatta päätämme niistä, unionin poliittinen kartta muuttunee tulevaisuudessa pysyvästi eikä varmaankaan Euroopalle edulliseen suuntaan. Kansalaiset antavat hyvin todennäköisesti meille seuraavissa vaaleissa vastauksensa tähän asiaan.

Garriga Polledo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ennakkoarvio Euroopan parlamentin tuloista ja menoista vuodeksi 2003 on hyvä saavutus esittelijältä, kollegaltamme Stenmarckilta, koska hän on paikantanut useita keskeisiä kohtia, joihin parlamentin on hyvä ottaa kantaa. Yksi näistä on laajentuminen ja toinen jäsenten avustaminen.
Laajentumisessa meidän on selvästikin löydettävä tasapaino poliittisen aikataulun ja tehokkuuden välillä, ilman että hallinnolliset menot ja kiinteistöihin liittyvät menot nousevat pilviin; tämä aihe on erittäin tärkeä parlamentin jäsenille ja parlamentille, koska usein parlamentin julkinen kuva tahraantuu, kun kiinteistöihin kulutetaan ylettömästi rahaa. Tämä on ryhmämme esittämän tarkistuksen tarkoitus: sillä pyritään lisäämään tiedottamista asiasta vastaavissa parlamentin yksiköissä, jotta voisimme tietää, millainen on kiinteistöjen todellinen tarve.
Toisaalta myös jäsenten avustamisessa tarvitaan tasapainoa ammatillisten vaatimusten ja parlamentin jäsenten työn välittömän läheisyyden takia; työllä on aivan erityinen luonne, ja se edellyttää täsmällistä ja välitöntä avustamista. Parlamentin poliittiset tehtävät ovat lisääntyneet, meillä on uusia toimivaltuuksia, ja meidän on otettava huomioon monenlaiset tekniset tarpeet, mutta silti avustamisen hallinnollinen puoli ei ole kehittynyt tarpeeksi.
Tästä syystä on välttämätöntä noudattaa Euroopan parlamentin operationaalista ammatti- ja toimipaikkahakemistoa koskevan (ROME-PE) tutkimuksen suosituksia. Mielestämme esittelijä on ottanut ne erittäin hyvin huomioon mietinnössään, ja tästä syystä - ellei puhemiehistön myöhemmissä neuvotteluissa toisin päätetä - esittelijän mielipiteen on vallittava tässä mietinnössä.

Cappato (NI).
Arvoisa puhemies, ensinnäkin onnittelen esittelijää hänen työstään. Haluaisin korostaa 20 kohdan merkitystä, sillä siinä vaaditaan parlamentin istuntojen audiovisuaalista lähettämistä myös Internetin kautta, sekä niiden arkistointia.
Toisin kuin kollegani Gill, minusta tärkeää on juuri julkisuusperiaate. Eräitä kokouksia seurataan aktiivisesti ja toisia taas vähemmän aktiivisesti, mutta minusta Internet mahdollistaisi kuitenkin hyvin alhaiset kustannukset, jolloin voisimme palauttaa demokratian perusperiaatteen eli kokousten julkisuuden, kun tiedämme, että kokoukset ovat julkisia vain teoriassa. Olemme todellakin tietoisia siitä, ettei Euroopan kansalaisilla ole pääsyä toimielimiimme: sillä, että tuhannet tai kymmenet ihmiset haluaisivat tutustua toimielimiin, ei ole merkitystä, sillä tosiasiassa he eivät pääse sisään ilman erillistä kutsua.
Kustannukset voivat olla paljon alhaisemmat kuin ne, joita nyt pitävät yllä kaikenlainen propaganda-aineisto ja mediatiedotus. Nyt sitä vastoin kyse olisi suorasta, ei tiedotusvälineiden kautta tapahtuvasta, tiedottamisesta, joka palauttaisi työmme julkisuusperiaatteen.

Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Trentinin laatima talous- ja rahavaliokunnan mietintö (A5-0161/2002) komission suosituksesta jäsenvaltioiden ja yhteisön vuoden 2002 talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi [KOM(2002) 191 - C5-0191/2002 - 2002/2075(COS)],
Marinosin laatima talous- ja rahavaliokunnan mietintö (A5-0145/2002) vakauttamis- ja lähentymisohjelmien toteuttamista koskevasta vuotuisesta arviosta (EY:n perustamissopimuksen 99 artiklan 4 kohta) [2002/2016(INI)].

Trentin (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, arvoisat kollegat, taloudellinen tilanteemme on edelleen hyvin epävakaa, minkä vuoksi Euroopan toimielimien on suhtauduttava tilanteeseen siten, ettei se laske pelkästään Yhdysvaltain talouden elpymisen varaan. Elpyminenkin on sitä paitsi Euroopassa vielä hidasta ja epätasaista aloista riippuen ja nivoutuu sellaisiin rakenneuudistusprosesseihin, joilla on merkittäviä vaikutuksia työllisyyteen ja jotka edellyttävät raskaita pääomainvestointeja.
Yhdysvaltain hallitus ei ole harkitsematta omaksunut hyvin vahvaa interventiopolitiikkaa, joka tulee varmasti vaikuttamaan Euroopan toimielimiin, joiden on ratkaistava investoinneissa edelleen vallitseva pysähdystila ainakin, jos ne eivät halua lisätä tällä jaksolla entisestään kuilua Euroopan ja Yhdysvaltojen välisessä kilpailukyvyssä.
Näin ollen vakaussopimuksen velvollisuuksien välttämätön noudattaminen etenkin jäsenvaltioiden budjettivajeiden ja yleistyvän velkaantumisen vähentämisen osalta ei voi, kuten jotkut kuitenkin väittävät, korvata talous- ja sosiaalipolitiikkojen voimakasta koordinointia ja sellaista politiikkojen yhdistelmää, joka voi vaikuttaa unionin jäsenvaltioiden ja etenkin euroryhmän talouspolitiikkoihin.
On noudatettava sääntöä, jonka mukaan jäsenvaltion budjettivaje saa olla enintään kolme prosenttia. Miten ihmeessä nyt ei sitten ymmärretä, että kunkin jäsenvaltion käytettävissä olevien sellaisten resurssien niukkuus, joiden avulla ympäristökysymyksissä voitaisiin harjoittaa taloutta ja työllisyyttä elvyttävää talous- ja sosiaalipolitiikkaa, edellyttää ehdottomasti uudenlaisen synergian luomista talous-, sosiaali- ja ympäristöpolitiikkojen entistä tiukemman koordinoinnin avulla etenkin euroalueella; sellaisen koordinoinnin, jonka olisi näyttävä myös muun muassa öljyn raaka-aineiden hankkimistavoissa hinnanvaihtelujen vähentämiseksi ja inflaatiouhan torjumiseksi?
Sen vuoksi kehotamme mietinnössämme komissiota ehdottamaan neuvostolle ja eräille valtioryhmittymille avoimen koordinoinnin kokeilua juuri niillä investointialoilla, joilla Euroopan unionin todettiin Lissabonin Eurooppa-neuvostossa olevan pahasti jäljessä tavoitteesta, jonka mukaan vuoteen 2010 mennessä Eurooppaan on määrä luoda tietopohjainen talous ja yhteiskunta, jossa vallitsee täystyöllisyys ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus. Tarkoitan etenkin investointeja tutkimuksen ja kehityksen aloilla ja todella toteutuessaan kalliita investointeja elinikäiseen koulutukseen, ja tämä politiikka on erottamaton osa joustavan työn hyödyntämistä. Tarkoitan myös investointeja, joilla voidaan lisätä aktiivista vanhuusikää ja tehdä mahdolliseksi sellainen aktiivinen vanhuusikä, joka perustuu vapaaehtoisuuteen ja iäkkäiden työntekijöiden uudelleenkoulutukseen, jotta voidaan säilyttää yleisluonteinen eläketurvajärjestelmä. Tarkoitan niin ikään investointeja sellaisiin integroituihin verkko- ja palveluinfrastruktuureihin, jotka mahdollistavat jäsenvaltioiden panoksen, yksityisten tahojen panoksen ja Euroopan investointipankin tuen avulla työllisyyden välittömän elpymisen.
Yhtä tärkeää ja kiireellistä minusta on kiinnittää huomiota yritysten sosiaalista vastuuta käsittelevän vihreän kirjan sisältöön fuusioiden ja rakenneuudistusten osalta, jotta voidaan myös vertailuanalyysin (benchmarking) avulla edistää työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevaa käytäntöä ja jotta löydettäisiin rakenteelliselle työttömyydelle vaihtoehtoisia ratkaisuja, jotka perustuvat työllistämiseen ja elinikäiseen koulutukseen.
Arvoisa puhemies, tätä linjaa Jacques Delors ehdotti eilen, ja sitä hän ehdottaa myös tämänaamuisessa Le Monde -lehden haastattelussa. Tämä voi olla taloudelle ja markkinoille voimakas ennusmerkki talouden elpymisestä myös niissä maissa, joissa kehitys on pysähdyksissä.
Arvoisa puhemies, lopuksi esittäisin toiveeni siitä, että otetaan vaarin talous- ja sosiaalivaliokunnan komissiolle ja neuvostolle tekemästä kehotuksesta ottaa parlamentti täysimääräisesti - ei pelkästään sitä kuulemalla - mukaan talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen määrittelyyn ja Euroopan toimielinten välisen yhteistyön edistämiseen siten, että myös tämä prosessi tapahtuisi avoimesti ja siten, että parlamentit voisivat osallistua siihen hyvin informoituina.

Marinos (PPE-DE)
. (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnassa yksimielisesti hyväksytyssä mietinnössä vakaus- ja lähentymisohjelmien toteuttamista koskevasta vuotuisesta arviosta, jonka nyt esittelen, todetaan lyhyesti sanottuna, että suurin osa jäsenvaltioiden vuoden 2001 vakaus- ja lähentymisohjelmista laadittiin ja pantiin täytäntöön vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten mukaisesti. Tämä siitäkin huolimatta, että talouden näkymät olivat synkät, mikä johtui kasvuvauhdin huomattavasta hidastumisesta, Yhdysvaltojen talouselämän tilapäisistä ongelmista sekä syyskuun 11. päivän terrori-iskun kaltaisista odottamattomista tapahtumista.
Saksa ja Portugali poikkesivat huomattavasti vakaus- ja kasvusopimuksen tiukasta täytäntöönpanosta. Siitäkin huolimatta tämä yleisesti ottaen myönteinen tilanne osoittaa, että vakaus- ja kasvusopimus ja sen mahdollisimman tiukka täytäntöönpano, johon myös Euroopan keskuspankin politiikka on osaltaan vaikuttanut, tukevat suuresti vakaan rahatalouden syntyä. Rahatalouden vakaus mahdollisti euron onnistuneen käyttöönoton, ja yleisen käsityksen mukaan se on perusedellytys Euroopan unionin vakaalle talouskehitykselle, jota ei vielä ole saavutettu.
Talouden kasvuvauhti on poikkeuksia lukuun ottamatta valitettavasti hidastunut, työttömyysluvut ovat pysyvästi korkeat, ja työttömyys on suuri ongelma alemmissa sosiaaliluokissa ja varsinkin nuorten piirissä. Myös inflaatiopaineet ovat pysyvä uhka. Euroopan komissiossa ja talous- ja raha-asiain neuvostossa (ECOFIN) uskotaan, että talouden kasvuvauhti kääntyy pian nousuun ja että tämä suuntaus havaitaan selkeämmin tämän vuoden kolmena viimeisenä kuukautena. Samanlainen kuva välittyy myös tuoreista, kolmen seuraavan vuoden vakausohjelmista. Jäämme odottamaan näiden ennusteiden toteutumista. Yhdysvaltojen talouden ja pörssitoiminnan elpymisestä huolimatta talousnäkymät ovat edelleenkin epävarmat ja varsinkin jäsenvaltioiden viimeisimmissä vaaleissa laajat kansanryhmät ovat osoittaneet toisinaan jopa äärimmäisin keinoin tyytymättömyytensä. Pelkät yksinkertaiset hallintotoimet eivät jäsenvaltioissa selvästikään riitä. Tarvitaan tehokasta talouspolitiikkaa, jolla tuetaan Euroopan talouden kilpailukykyä ja lähentymistä, kannustetaan tuottavia sijoituksia, varsinkin huipputekniikan alalla ja kasvatetaan työpaikkojen määrää. Näin voidaan vähentää kansalaisten huolta valitettavan hallitsemattomista muuttovirroista ja rikollisuuden kasvusta - jonka jotkin tahot ovat sälyttäneet maahanmuuttajien syyksi - sekä varsinkin nuorten jatkuvista korkeista työttömyysluvuista.
Vaikka jotkin tahot ovat esittäneet, että vakaussopimusta pitäisi tarkastella uudestaan ja sen täytäntöönpanoon sitoutua joustavammin, talous- ja raha-asioiden valiokunnassa pidetään sopimuksen järkkymätöntä noudattamista ehdottoman tarpeellisena. Siksi valiokunnassa kritisoidaan sitä, että Saksan ja Portugalin lipsumiseen vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanosta ei puututtu riittävän jämäkästi. Vaikka komissio suositteli, että näille maille - kuten Irlannillekin aiemmin - annettaisiin ennakkovaroitus, ei talous- ja raha-asioiden neuvostossa tätä ehdotusta hyväksytty. Syyt olivat aivan ilmeisesti poliittiset. Tämä ratkaisu oli virhe, joka voi horjuttaa luottamusta vakaussopimuksen välttämättömyyteen ja murentaa komission arvovaltaa. Virhe on sitäkin suurempi, kun tiedetään, että esimerkiksi Portugalissa uusi hallitus paljasti vaalien jälkeen, että edellinen hallitus oli salannut maan huomattavasti heikomman julkistalouden tilan. Maan budjettivaje ylittää reilusti kolmen prosentin rajan bruttokansantuotteesta. Tilastollisia tietoja salattiin myös Saksassa, ainakin työttömyyden osalta. Myös Ranskassa ja Kreikassa budjettivaje näyttäisi olevan paljon ilmoitettua suurempi.
Nämä kiistatta niin sanotun luovan kirjanpidon tuloksena syntyneet ilmiöt on saatava loppumaan. Komissiossa pyritään jo nyt vaikuttamaan asioiden kulkuun, jotta hallitusten ilmoittamat tilastolliset tiedot julkistettaisiin entistä avoimemmin ja rehellisemmin. Komissiosta korostetaan myös, että tarpeellisiin rakennemuutoksiin on kiireellisesti ryhdyttävä ja niitä on nopeutettava. Rakennemuutokset ovat tärkeitä varsinkin eläkesektorilla. Myös markkinoiden vapauttamista edistäviin uudistuksiin pitää ryhtyä, varsinkin työmarkkinoilla ja energia-alalla. Komissiosta painotetaan myös, että Lissabonin päätelmien mukaisten päämäärien saavuttamiseksi koulutuksen tasoa pitää kohentaa.
Euroopan unionissa on uskallettava enemmän ja otettava oppia Yhdysvaltojen talousmallin avulla saaduista hyvistä tuloksista. Tosin eilinen Yhdysvaltojen päätös nostaa maataloustukia 80 prosentilla oli huolestuttava. Unionissa pitää antaa tilaa paitsi sosiaaliset näkökohdat huomioon ottavalle markkinatalouden toiminnalle myös luoville yksityisen sektorin tekijöille, jotta ne voisivat toimia vapaasti, mutta kuitenkin vastuullisesti. Näin ehkäistään epävarmuuden tunnetta, jonka kielteiset vaikutukset eivät suinkaan ole vähäisiä. Talouden vakautta horjuttaa edelleenkin myös terrorismi. Samalla äärioikeiston ja -vasemmiston poliittiset liikkeet mahdollisine kielteisine seurauksineen nostavat päätään. Tilanne muistuttaa ensimmäisen ja toisen maailmansodan välistä aikaa.

Schmid, Herman (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Trentiniä erittäin hyvästä työstä erittäin vaikeissa oloissa. Mietinnön viimeinen versio saapui tänä aamuna, eikä meille kenellekään ole ollut helppoa tehdä yhteistyötä valiokuntien kesken näillä ehdoilla. Olemme kuitenkin yksimielisiä monista asioista, ja Trentin on erittäin hienosti omaksunut osan valiokuntamme esittämistä näkemyksistä.
Olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että meidän on lähdettävä siitä, että Euroopan talouksissa vallitsee juuri nyt stagnaatio ja että talouksia on vahvistettava ja että on investoitava sellaiseen, joka on välttämätöntä ja josta vallitsee suuri poliittinen yksimielisyys. Sekä Trentin että Marinos ovat maininneet koulutuksen. Haluan erityisesti korostaa peruskoulutusta ja perustavaa ammatillista koulutusta. Lisäksi on tärkeää sijoittaa varoja niiden ekologisten infrastruktuurien parantamiseen, jotka ovat hyviä tulevaisuuden kannalta, samoin kuin koulutukseen, millä on suuri työllistävä vaikutus.
On tärkeää, ettei tehdä vain niitä asioita, jotka on tehtävä välittömästi, vaan myös niitä, joita tarvitaan pitkällä aikavälillä ja joilla on suotuisia sosiaalisia seurauksia. Siksi on tärkeää kiinnittää entistä enemmän huomiota siihen, että vahvistetaan paikallisia työmarkkinoita, jotka ovat vähemmän alttiita suhdannevaihteluille.
Meidän on syytä palata tähän asiaan parlamentissa hieman myöhemmin, kun käsittelemme komission kertomusta paikallisten työllisyysstrategioiden kehittämisestä.
Lopuksi haluan sanoa ja valittaa siitä, ettei meillä ole ollut mahdollisuutta ottaa riittävästi huomioon Itä-Euroopan maita ja niiden talouksia, mikä olisi toivottavaa tässä yhteydessä. Meillä on tosin muita lyhyellä aikavälillä etusijalle asetettavia toimia, mutta kun asioita tarkastellaan hieman pitemmällä aikavälillä, taloudesta on keskusteltava yleiseurooppalaisesta näkökulmasta.

Karas (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, saanen esittää kolme alkuhuomautusta. Ensinnäkin: olen hyvin iloinen, että käsittelemme Trentinin ja Marinosin mietintöjä samassa keskustelussa, koska näin tuodaan vielä kerran hyvin selvästi ilmi, että talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen ja vakauttamis- ja lähentymisohjelmien välillä ei ole ristiriitaa, vaan ne jopa täydentävät toisiaan. Toiseksi: kun Lissabonin tavoitteita vertaa todellisuuteen, tietää, miten paljon on vielä tehtävää, ja näkee, että Lissabonin tavoitteiden saavuttaminen on viivästynyt huomattavasti.
Lissabonin tavoitteet, joiden mukaan EU:sta on tehtävä maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous, joka kykenee kestävään talouskasvuun ja luomaan enemmän ja parempia työpaikkoja ja jossa pyritään suurempaan sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen, ovat se ylin päämäärä, johon me kaikki - Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio - olemme sitoutuneet.
Kolmas alkuhuomautukseni on seuraava: arvoisa komission jäsen, ryhmäni puolesta tuen esittelemienne laajojen suuntaviivojen sisältöä täysin ja katson, että ne pääpiirteissään ansaitsevat tukemme ja ovat oikeita huolimatta joistakin tarkistuksista, joita myös kannatamme. Voimme saavuttaa tavoitteemme parhaiten ja varmimmin ekologisen ja sosiaalisen markkinatalouden mallin avulla. Minun on vielä kerran korostettava tätä, sillä ekologiseen ja sosiaaliseen markkinatalouteen sisältyvät yhtäältä toimivat, vapaat ja vapautetut markkinat ja toisaalta siinä katsotaan, että yrityksistä, työntekijöistä ja kuluttajista kannettu vastuu ja kestävyys ovat osa tulevaisuudesta kannettavaa vastuuta.
Haluaisin jo esittää osalle vasemmiston puhujista vetoomuksen: lopetetaan nyt vihdoinkin vastakkainasettelu sosiaalipolitiikan ja talouspolitiikan, työllisyyspolitiikan ja hintojen vakauden välillä. Hintojen vakaus on kasvun ja työllisyyden edellytys, ja kasvu ja työllisyys ovat yhteiskuntamme sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edellytyksiä. Jos vakaus- ja kasvusopimus kyseenalaistetaan, rasitetaan tulevaisuutta, toimitaan vastuuttomasti. Jos siinä pitäydytään, jää poliittisille aloitteille ja investoinneille riittävästi liikkumavaraa.
Vaadin, että sovitut asiat pannaan täytäntöön ja sopimuksia noudatetaan entistä johdonmukaisemmin. Lissabonin päämäärien, lähentymisperusteiden, vakaus- ja kasvusopimuksen, rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman ja vapauttamissuunnitelmien toteuttamiseen sisältyvät myös riittävät koordinointimahdollisuudet. Emme missään tapauksessa kannata koordinointia, joka toteutetaan vaikutusmahdollisuuksien kustannuksella. Kannatamme koordinointia yhteisten tavoitteidemme toteuttamiseksi. Sisämarkkinat vahvistavat kilpailukykyä Euroopassa ja maailmassa. Euroopan sisällä ei kuitenkaan ole mitään kilpailukieltoa. Tarvitsemme tuotteiden kilpailua ja järjestelmien kilpailua!
Goebbels (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, sosialistit kannattavat välttämätöntä vakauspolitiikkaa. Vakauden ei pidä olla tavoite sinänsä, vaan sen on palveltava kasvua. Eurooppa tarvitsee nykyistä aktiivisempaa kasvupolitiikkaa. Sen mahdollistamiseksi on investoitava nykyistä enemmän eurooppalaiseen infrastruktuuriin. Infrastruktuurien kokonaiskannattavuus on aina paljon suurempi kuin niiden suora taloudellinen kannattavuus. Monilla Euroopan alueilla kehitys on ollut voimakasta luotijunaverkon, uusien maanteiden, nykyaikaisen sataman tai lentokentän ansiosta.
Myös viestintäverkot ja energiankuljetusverkot vaikuttavat kehitykseen ja kasvuun. Nyt, kun Euroopan laajuisten verkkojen (TEN-verkkojen) käynnistämisestä on kulunut kymmenen vuotta, on pakko todeta, että vain osa tuolloin aloitetuista hankkeista on viety päätökseen. Pahinta on, että liikkuvuuden kasvu on tukkinut kaikki nykyiset infrastruktuuriverkot. Energiamarkkinoiden vapauttamisen puolestapuhujat eivät näytä tiedostavan, että nykyinen yhdysliikenne on selkeän riittämätön energiakuljetusten osalta. Myös rautatieliikenteen vapauttamista kannattavat näyttävät unohtaneen, että rautatieverkkojen nykykapasiteetti on jo käytetty loppuun. Sama koskee matkustaja- ja rahtiliikennettä.
On selvää, että Euroopan laajuisia verkkoja on laajennettava kaikilla aloilla. Tämä on tyypillistä yhteisön politiikkaa, sillä, arvoisa puhemies, Euroopan laajuiset verkot, kuten sanakin jo kertoo, eivät lopu jäsenvaltioiden rajoihin vaan hyödyttävät koko Euroopan taloutta. Näin ollen komissio tekisi viisaasti, jos se ryhtyisi parantamaan Euroopan laajuisia verkkoja ja vaatisi kaikkien verkkojen laajentamista.
Euroopan laajuiset verkot on rahoitettava eurooppalaisin varoin. Rahoitukseen on lisättävä unionin ja Euroopan investointipankin rahoitusosuudet. Julkinen ja yksityinen rahoitus on välttämätöntä. Eurooppalainen infrastruktuuripolitiikka hyödyttää kasvua ja välitöntä työllisyyttä mutta etenkin kasvua ja siten työllisyyttä keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.
Arvoisa puhemies, haluaisin lopettaa kiittämällä paitsi molempia esittelijöitä myös etenkin kollegaani Bruno Trentiniä heidän vuonna 2002 laatimistaan mietinnöistä.

Gasòliba i Böhm (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensiksi tuoda julki liberaaliryhmän tuen kollegoidemme Trentinin ja Marinosin mietinnöille, joissa käsitellään unionin talous- ja rahapolitiikan tämän - mielestämme turhan monimutkaisen - mekanismin kahta keskeistä aihetta: vakaussopimukset ja talouspolitiikan laajat suuntaviivat ovat keskeisiä seikkoja.
Haluaisin nostaa esille seuraavat näkökohdat: ensiksikin tuemme täysin kurinalaista budjettipolitiikkaa ja vakaussopimuksissa tehtyjen sitoumusten noudattamista. Mielestämme onkin erittäin valitettavaa, että jäsenvaltiot eivät tukeneet helmikuun Ecofin-neuvostossa - mikäli oikein muistan - komission ehdotusta, jossa ilmaistiin huoli talouden ja julkisen talouden rahoitusaseman kehityksestä Portugalissa ja Saksassa. Olemme niin ikään huolissamme Ranskan nykyisen hallituksen äskeisestä ilmoituksesta. Tästä syystä tuen kurinalaista politiikkaa, jonka on tarjottava sellainen luottamus ja vakaus, jonka piti toteutua koko Euroopan taloudessa yhteisen rahan eli euron kautta.
Totean lopuksi talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista, että olemme luonnollisesti samaa mieltä Trentinin mietinnön ehdotuksista ja aivan erityisesti niistä näkökohdista, joilla kehitetään Lissabonin sitoumuksia sen jälkeen, kun niitä tarkistettiin Barcelonan Eurooppa-neuvostossa. Olemme erityisesti samaa mieltä siitä vaikeasta sitoumuksesta, että meidän on parannettava kilpailukykyä ja samalla jatkettava taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden politiikkaa. Tämä voidaan selvästikin saavuttaa vain korostamalla - kuten Trentinin mietinnössä korostetaan ja kuten sosiaalivaliokunta ehdottaa - tietoyhteiskuntaa sekä tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen liittyvää toimintaa. Tällöin voimme luoda sellaisen tieto- ja osaamisyhteiskunnan, että voimme parantaa laatua ja olla entistä kilpailukykyisempiä, minkä olemme asettaneet tavoitteeksi tämän vuosikymmenen loppuun mennessä.

Jonckheer (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin vuorostani kiittää ryhmäni puolesta etevää kollegaamme Bruno Trentiniä ja onnitella häntä paitsi hänen henkilökohtaisista ominaisuuksistaan myös siksi, että talous- ja raha-asioiden valiokunnassa eilisiltana hyväksytty mietintö sisältää mielestäni vahvan poliittisen viestin.
Tuossa viestissä todetaan, että jos mietintö hyväksytään, parlamentti hylkää jäsenvaltioiden hallitusten harjoittaman, odotteluun perustuvan strategian ja ryhtyy kannattamaan entistä voimakkaampaa laadullista kasvua. Viesti näkyy siten, että nyt korostetaan, että ekonomistien hyvin tuntemassa "kolmiossa", jonka muodostaa julkisen velan, valtion tulojen sekä julkisten menojen volyymi - olipa kyse sitten juoksevista tai etenkin mietinnössä tarkoitetuista investointimenoista - on otettava huomioon myös julkisten menojen sellainen taso, jota vaaditaan Lissabonissa ja Göteborgissa asetettujen tavoitteiden toteuttamiseksi. Ei tarvitse olla mikään asiantuntija voidakseen nähdä, että tämä viesti on ristiriidassa yleisten käsitysten kanssa. Tämän vakuudeksi riittää, kun tarkastelee suurimpien puolueiden vaaliohjelmia, joissa korostetaan aina valtion tulojen vähentämistä ilman varsinaista täsmennystä siitä, mitä julkisten menojen osaa olisi vähennettävä vastaavasti.
Näin ollen katson, että jäsenvaltioiden välisessä kiristyvässä verokilpailussa tarkistus 7 on ehdottoman ratkaiseva, koska siinä varoitetaan julkisiin menoihin kohdistuvista paineista. Niiden verotusta koskevien osa-alueiden ohella, joita mietinnössä on käsitelty mielestämme liian vähän, tämä on yksi lisäsyy siihen, että tarkistus 8 on mielestämme ehdoton minimi yritysverotuksen sekä Primarolon mietinnön päätelmien toteuttamisen kannalta. Kuten komission jäsen vallan hyvin tietää, meidän on kuitenkin kehitettävä myös kaikkia niitä ympäristöverotusta ja pääomaverotusta koskevia näkökohtia, joista käytävä keskustelu on jäänyt polkemaan paikalleen.
Arvoisa komission jäsen, vakaussopimuksesta minun on lopuksi sanottava, ettei ryhmäni aio hyväksyä Marinosin mietintöä, koska toisin kuin muut puhujat ovat todenneet, Trentinin ja Marinosin mietintöjen välillä on yksi ristiriita. Marinosin mietinnössä kannatetaan vakaussopimusten ehdotonta noudattamista. Itse olen sitä mieltä, että kansalaisten kannalta ei ole mielekästä kieltäytyä aloittamasta keskustelua vakaussopimuksesta. Ei ole viisasta pitää hinnalla millä hyvänsä kiinni budjettitasapainosta noudattamalla ehdotonta aikataulua: jäsenvaltioiden julkisen velan taso merkitsee enemmän kuin pelkkä budjettijäännösten tiukka noudattaminen. Minusta äärioikeiston nousun kasvu Euroopassa voidaan liittää siihen tosiasiaan, että jäsenvaltiot eivät enää kykenee vastaamaan kansalaistensa perustarpeisiin, tai ainakin kyky tyydyttää niitä on heikentynyt. Valtiontalouden on kuitenkin oltava sellainen, että kyetään vastaamaan kansalaisten tarpeisiin.

Markov (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, meillä on Euroopan unionissa sisämarkkinat, meillä on 12 jäsenvaltiossa yhtenäisvaluutta, mutta meillä ei ole yhteisöllistettyä eurooppalaista talous- ja veropolitiikkaa eikä myöskään työllisyyspolitiikkaa. Tämä onkin suurin ongelmamme!
Laajoista suuntaviivoista voidaan hyvinkin olla eri mieltä. Voidaan keskustella esimerkiksi kasvuun panostamisesta: eikö kasvun edellytys ole korkea työllisyysaste, koska se vahvistaa ostovoimaa ja siten kotimaista kysyntää? Voidaan keskustella siitä, halutaanko tarjontapainotteista talouspolitiikkaa siirtää jonkin verran sivuun ja suosia enemmän kysyntäpainotteista talouspolitiikkaa. Mutta jos emme saa aikaan yhteisöllistettyjä politiikkoja, emme ratkaise ongelmaa!
Jäsenvaltiot kilpailevat keskenään yrityksistä. Se merkitsee, että ainakin talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa pitäisi vahvistaa jotkin yhteiset toimintaedellytykset. Miten suuret talousarvioiden investointimenot saavat tai niiden pitäisi olla? Onko tosiaan välttämätöntä - niin kuin tekstissä sanotaan - ensisijaisesti vähentää menoja, vai eikö voitaisi muuttaa myös tulopuolta oikeudenmukaisen verotuksen avulla? Miksi henkilöyhtiöitä ja pääomayhtiöitä ei kohdella vero-oikeudessa yhdenvertaisina? Miksi kaikki yritykset tai kaikki yksityishenkilöt, jotka tekevät voittoa, eivät maksa siitä veroa? Kai nämä nyt ovat sellaisia toimintaedellytyksiä, joista voidaan päättää, että eri valtioissa vallitsisivat yhdenvertaiset kilpailuedellytykset?
Kysymys ei ole siitä - mielestäni jäsen Karas muotoili asian väärin - että vasemmisto haluaisi sosiaalipolitiikkaa talouspolitiikan sijasta tai työllisyyspolitiikkaa vakauspolitiikan sijasta. Hyvä työllisyyspolitiikka ja vähäinen työttömyys ovat ylipäänsä vasta sen edellytyksiä, että tosiasiallista kasvua syntyy! Kasvua on vain, jos tuotettavat tuotteet saadaan myös myydyksi. Nämä asiat ovat toisin sanoen kytköksissä toisiinsa. Siksi meidän on mietittävä, miten talous- ja sosiaalipolitiikkaa voidaan sovittaa nykyistä selvästi paremmin toisiinsa sen sijasta, että ne asetettaisiin vastakkain.
Bigliardo (UEN).
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, minäkin yhdyn kollega Trentinille osoitettuun kiitokseen hänen erinomaisesta mietinnöstään ja hänen tekemästään työstä, jossa tuodaan melko selvästi ilmi talouspolitiikan kasvun hiipuminen yhteisössämme: tämä tieto on esitetty hyvin varmana tietona, ja hyvin varmana tietona on esitetty myös - ja tässä on hyödynnetty komission jäsenten läsnäoloa istuntosalissa - Euroopan unionin ja Euroopan parlamentin välisen taloudellisen yhteistyön niukkuus.
Näin ollen kyse ei ole yksistään siitä toiveesta, että parlamentti ja unioni ponnistelisivat tulevaisuudessa yhteistyön lisäämiseksi. Tämä on objektiivinen välttämättömyys, jos uskomme politiikan paremmuuteen suhteessa sellaiseen talouteen, jossa harjoitetaan käytäväpolitiikkaa ja joka ei toistaiseksi ole todellakaan tuottanut toivottua tulosta, kuten tiedot talouskasvun laskusta osoittavat.
Mitä tällaisesta tilanteesta sitten voidaan odottaa? Luulen, että tällaisten maailmaamme nykyisin koettelevien ajoittaisten ongelmien vuoksi - jotkut ovat ottaneet niitä täällä esiin ja käsitelleet niitä - meidän on ryhdyttävä pohtimaan asiaa ja pyrittävä liittämään Suur-Euroopastamme löytyvä yrittäjäkapasiteetti sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskeviin ongelmiin, joita myös kollega Marinosin mietinnössä on otettu esiin. On myös osattava tulkita nykyaikaisesti uuden talouden uudenlaista yhteyttä hyvinvointivaltioon, jota on nykyaikana tulkittava nykyaikaisesti. Italiassa yritämme näin toimia ja toimimme niin etenkin sen mittavan taistelun avulla, jota käymme uudistaaksemme pääomien ja työmaailman välistä yhteyttä, jotta voimme tehdä laajan yleisarvion näistä kahdesta ajanjaksosta tarkastelemalla myös sitä, mikä - tähän kehotan uudelleen kollega Trentiniä ja muita valiokuntani kollegoja - nyt jo lähestyvän laajentumisen tila on muutaman vuoden kuluttua.
Kollega Randzio-Plathin johtama talous- ja raha-asioiden valiokunta teki hiljattain matkan Bulgariaan, jossa meillä oli mahdollisuus luoda katsaus ehdokasvaltioiden talousarvioihin ja jossa koimme jonkinasteista objektiivista huolta niistä talousarvioista, jotka vaikuttavat omaan talouteemme. Näin ollen pohtikaamme asiaa aivan kuin laajentuminen olisi jo ovella ja olkaamme tyytyväisiä ponnisteluihimme. Kollega Trentin teki minusta oikein muistuttaessaan suosituksessaan niistä vanhoista ja ylevistä arvoista, joita eurooppalaiset perinteisesti edustavat. Talousvaliokunta on siis työskennellyt mallikkaasti tähän suuntaan, jossa pyritään tehokkaasti rakentamaan taloudellisesti voimakasta ja sisällöltään solidaarista Euroopan valtiota.

Blokland (EDD).
Saa sanoa mitä ajattelee, mutta on myös tehtävä mitä sanoo. Ja tekeminen jää aika lailla puolitiehen, kun on kyse sosiaalis-taloudellisella alalla tehtyjen sopimusten täytäntöönpanosta. Tukholman huippukokouksesta lähtien sosiaali- ja työllisyyspolitiikan ja ympäristöpolitiikan sisällyttäminen talouspolitiikkaan on ollut tavoite, jolla pyritään kestävään kehitykseen. Kaksi kuukautta sitten pidetty Barcelonan huippukokous antoi esittelijä Trentinille aihetta ottaa valmistelumietinnössä tarkistusten kautta esiin useita sosiaalisia tavoitteita ja työllisyystavoitteita. Näen, että monet niistä sosiaalisista tavoitteista ja työllisyystavoitteista ovat taas mukana esittelijä Trentinin mietinnössä, mutta siinä ei mielestäni ole kiinnitetty riittävästi huomiota ympäristönäkökohtiin. Talous- ja sosiaalipolitiikan yhdistäminen on tunnetusti helpompaa kuin ympäristöpolitiikan sisällyttäminen talouspolitiikkaan. Onko syynä joskus ollut se tosiseikka, että ympäristöpolitiikka maksaa eikä siitä saada suoraan mitattavia taloudellisia tuloksia? Kannatankin sitä, että talouspolitiikan suuntaviivoihin otetaan ympäristön tärkeyttä koskevien huomautusten lisäksi myös selviä ja konkreettisia ympäristötavoitteita. Tarkoitan tällä tavoitteita, jotka liittyvät energiankulutukseen ja hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen. Taloudellisen kasvun on kuljettava käsi kädessä luonnonvarojen vastuullisen hyödyntämisen kanssa. Lopuksi olen huomannut, että avoin koordinointimenetelmä ei toimi aivan toiveiden mukaisesti. Käytännössä on osoittautunut, että työskentely tämän menetelmän avulla jää usein liian irralliseksi. Sitä paitsi menetelmää ei ole määritelty selvästi. Avoimeen koordinointimenetelmään perustuva yhteistyö asettaa näin ollen jäsenvaltioille liian vähän velvoitteita. Siksi on toivottavaa, että selkeytetään sitä, millä tavoin jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä työllisyyden ja sosiaalipolitiikan alalla. Ja tässä on otettava huomioon jäsenvaltioiden vastuu.

Della Vedova (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin kiitän esittelijöitä heidän työstään. Täällä istuntosalissa saa jatkuvasti kuulla kahdesta lähes maagisesta toimintamallista, jotka ovat tyypillisiä tietynlaiselle eurooppalaisuudelle: näitä ovat Euroopan sosiaalinen malli sekä sosiaalinen markkinatalous. Usein jää sanomatta, että - vaikka tosiasiassa tämä sanotaan usein - tässä eurooppalainen ja yhdysvaltalainen malli eroavat toisistaan: eurooppalainen malli on epäitsekäs ja solidaarinen, kun taas yhdysvaltalainen malli on itsekäs ja kyyninen. Meidän olisi mielestäni hyvä pohtia, vastaavatko nämä mallit todella todellisuutta, voidaanko Euroopan sosiaalisella mallilla todella suojella heikoimpia väestönosia, syrjäytyneitä? Tuottaako talouslainsäädäntömme muka todella parempia tuloksia kuin yhdysvaltalainen? Neuvoston teeseistä, joista keskustelemme tänään, käy ilmi optimistinen ja Lissabonin tavoitteen kannalta lohdullinen hokema: Euroopasta on tarkoitus tehdä kymmenessä vuodessa maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin tietoon perustuva talous. Tavoite on toki loistava, mutta emme ole huomauttaneet, että vaikka kaksi vuotta on jo kulunut, Euroopan talous on edelleen lähtökuopissaan, välttämättömiä uudistuksia lykätään tai ne vesitetään huippukokouksesta toiseen ja eurooppalaisten työttömien toive löytää työtä riippuu edelleen talouden ja Yhdysvaltain talousveturin uudelleen käynnistämisestä. Tämä on vakio: ensin asetetaan mahtipontisia ja kunnianhimoisia tavoitteita, ja kun niiden toteutuminen epäonnistuu niiden epärealistisuuden takia, ryhdytään toppuuttelemaan.
Uudistuksia on nopeutettava. Italialle tänä vuonna tehdyt, talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja koskevat kehotukset ovat samoja, joita on tehty viiden viime vuoden ajan, mutta työmarkkinoita, sosiaalihuoltoa, vapaita ammatinharjoittajia tai markkinoiden vapauttamista koskevien vaatimusten hyväksi ei ole toteutettu asianmukaisia toimia.
Arvoisa puhemies, lopetan puheenvuoroni muistuttamalla, että vielä 10 vuotta sitten Japanin taloutta pidettiin voittamattomana ja sen sosiaalista mallia huomattavan suojelevana. Nyt pitkään kestänyt Japanin taantuma ja maan kykenemättömyys toteuttaa talouden liberaalisia uudistuksia näyttävät syösseen Japanin yhtä hitaaseen kuin odottamattomaankin kuolinkamppailuun. Euroopan ja Japanin tilanteet eroavat toki toisistaan eivätkä ole siten vertailukelpoisia keskenään, mutta Japanin tilanne on varoitus, joka meidän eurooppalaisten olisi hyvä pitää visusti mielessämme.

Puhemies. -
Olemme nyt siis käyneet läpi ryhmiensä puolesta puhuneiden jäsenten luettelon. Koska äänestykset alkavat tuota pikaa, keskeytän näitä kahta mietintöä koskevan yhteiskeskustelun, jota jatketaan tänä iltana klo 21.00.
(Istunto keskeytettiin klo 11.55 ja sitä jatkettiin klo 12.00.)

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, komissio voi hyväksyä tarkistukset 16, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 28, 29, 32, 33 ja 34. Lisäksi se voi periaatteessa hyväksyä tarkistukset 8, 14, 15 ja 18, jos niiden sanamuotoa muutetaan, ja se hylkää muut tarkistukset.

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, suosittelen yhteisen kannan hyväksymistä ilman tarkistuksia. Parlamentin eilisessä keskustelussa esitettiin kysymyksiä siitä, onko yhdenmukaistaminen täydellistä. Haluan sanoa parlamentille, että yhdenmukaistaminen on täydellistä, kun kyseessä on kuluttajille annettava tieto ennen esimerkiksi sellaisen sopimuksen tekemistä, joka koskee tarjoajia, rahoituspalveluja, etäsopimuksia ja riitojen ratkaisumekanismia.
Erityisesti oltiin huolissaan 3 artiklan 4 kohdasta, joka koskee kuluttajalle sopimusvelvoitteista ennen sopimuksen tekemistä annettavia tietoja. Huolta ilmaistiin erityisesti siitä, onko tämä sähköistä kauppaa koskevan direktiivin mukaista, ja haluan vakuuttaa, että mielestäni se on. Pyydän parlamenttia katsomaan erityisesti sähköisen kaupan direktiivin johdanto-osan kappaletta 56. Vakuutan parlamentille, että alkuperämaaperiaate koskee edelleen verkkosivustoja.
Sanoisin 42 artiklasta, että artikla on välttämätön, kun muistetaan, että yhdenmukaistamisen edistämistä koskeva lainsäädäntö on edelleen vasta tekeillä.
Kehotan parlamenttia hylkäämään tarkistuksen 49, koska artiklan sanamuoto on oikein, kun siinä sanotaan, että "lakeja lähennetään". Tämä on direktiivien normaali sananmuoto, ja sitä toista sanamuotoa käytetään asetuksissa.
Lopuksi: Tarkistus 50 pitää myöskin hylätä, koska siinä vaaditaan erityisen päivämäärän määräämistä vuodelle 2003, mikä ei ole asianmukaista. Asianmukainen lähestymistapa on säätää kaksi vuotta hyväksymisen jälkeen, kuten yleensä. Näissä oloissa komissio ehdottaa tämän hyväksymistä ilman tarkistuksia.

Berger (PSE)
Arvoisa puhemies, haluaisin esittelijänä sanoa komission jäsenen puheenvuorosta, että se oli sisällöltään täysin samanlainen kuin parlamentille antamani suositus. Jotta kollegat ymmärtäisivät asian kunnolla: ainakin saksaksi tulkkauksessa puhuttiin aina artikloista, vaikka komission jäsen puhui tarkistuksista. Komission jäsenen mainitsemat numerot liittyvät kuitenkin tarkistuksiin, eivät alkuperäisen tekstin artikloihin.
Pyysimme ryhmänä erillistä äänestystä. Voin peruuttaa tämän pyynnön. On tapahtunut erehdys. Se merkitsee, että voimme nyt kuitenkin äänestää yhtä aikaa tarkistuksista 13-23, joista oli tarkoitus äänestää erikseen.

Chichester (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, eikö teidän pitäisi kehottaa meitä äänestämään tekstin puolesta. Käänsitte äänestyksen toisinpäin ja päinvastaiseksi. Eikö kyllä-äänen pitäisi olla tekstin säilyttämisen puolesta ja ei-äänen tekstiä vastaan? Tämä oli äsken hiukan epäselvä.

Puhemies. -
Tarkoituksena on muuttaa yhteistä tekstiä ja se vaatii määräenemmistöä. Te äänestätte poistamisen puolesta tai sitä vastaan, koska yhteinen teksti on jo käsiteltävänä. Esitän asian poliittisesti oikein ja menettelytavaltaan oikein.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin tarkistettuna.)

Työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0143/2002) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 80/987/ETY muuttamisesta 14854/1/2001 - C5-0070/2002 - 2001/0006(COD)) (Esittelijä Bouwman) 
Ennen äänestystä:

Solbes
. (ES) Voin ilmoittaa teille, että komissio on valmis hyväksymään kaikki 18. helmikuuta 2002 vahvistettuun yhteiseen kantaan esitetyt tarkistukset, koska olemme sitä mieltä, että esitetyt tarkistukset paitsi parantavat myös selventävät monin kohdin yhteistä kantaa.

Torres Marques, (PSE)
. (EN) Arvoisa puhemies, kohdasta 7 pitää poistaa sanat "matkailualan neuvoa-antavaa komiteaa", minkä jälkeen kohtaa kuuluu: "kehottaa foorumia järjestämään julkisen kokouksen". Tämä on ainoa oikea ratkaisu. Pyydän kollegoita hyväksymään sen.

Puhemies. -
Äänestykset päättyvät tähän.
Äänestysselitykset
Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Tilastojen yhdenmukaistaminen koko unionissa olisi hyödyllinen teko, minkä vuoksi hyväksyimme mietinnön. On kuitenkin yleisesti tiedossa, että hallitusten kaikenlaiset kikkailut vääristävät tilastoja niinkin tavallisessa asiassa kuin työttömien määrässä.
Sitä suuremmallakin syyllä voidaan kysyä, kuinka saisimme luotettavia tilastoja tuloista, kun työntekijöiden ja heidän työnantajiensa palkkojen väliset erot ovat niin suuret? Työnantajat tietävät sentilleen yritystensä työntekijöiden palkan suuruuden, mutta mitä työntekijät tietävät työnantajiensa palkasta?
Pääomatulojen määrää ja yleisemmin pääoman käyttöä koskevat tiedot voidaan pimittää kuuluisan liikesalaisuuden taakse, sillä tuo liikesalaisuus on keksitty kaikenlaisen tuhlailun, keinottelun ja lahjonnan mahdollistamiseksi.
Avoimuuden puuttuessa rikkaiden tuloja koskevat Euroopan unionin tilastot tulevat aina sisältämään kuvitteellisia tietoja, on niitä sitten yhdenmukaistettu tai ei.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) On selvää, että suhtaudumme myönteisesti Euroopan ja Intian väliseen tiede- ja teknologiayhteistyöhön sekä tieteenharjoittajien ristikkäiseen yhteistyöhön ja osallistumiseen rinnakkaisten ohjelmien puitteissa. Emme siis äänestäneet mietintöä vastaan, mutta emme myöskään suostu tukemaan sitä.
"Yhteistyön" julkisivun takaa nimittäin paljastuu todellisuus, ensimmäisenä riistettyjen halveksunta, jonka paljastavat esimerkit, joita jopa esittelijä mainitsee. Hän toteaa, että köyhien maiden on vain tultava toimeen ilman rikkaiden maiden hyödyntämiä energialähteitä, jotka ovat niille liian kalliita. Mietinnössä ei sanota halaistua sanaa köyhyyden syistä: vuosisatoja kestänyt siirtomaavallan aikainen ja myöhemmin imperialistinen Intian riistäminen. Mietinnössä ei mainita sen koommin myöskään energian hinnannoususta hyötyviä, joihin lukeutuu maailmaan suurimpien öljy-, kaasu tai sähköyritysten joukkoon kuuluvia eurooppalaisia yhtiöitä.
Esittelijä pitää apuna sitä, että Euroopan unioni tuo Intian maaseudulle korvaavaa energiatekniikkaa, jonka patentin omistavat yleensä edellä mainitut energiajätit.
Mietinnössä suositellaan, että Euroopan unioni toimittaisi maaseudun asukkaille maataloustuotannon jalostustekniikkaa, jotta he voisivat?
(Puhemies keskeytti kirjallisen äänestysselityksen työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Parish (PPE-DE)
. (EN) Brittikonservatiivit äänestivät tätä mietintöä vastaan, koska huoli tällaisten sopimusten vaikutuksista ja toteuttamisesta on kasvamassa. Ensinnäkään emme ole vakuuttuneita sellaisten sopimusten hyödyistä, jotka ovat erittäin kalliita eurooppalaisille veronmaksajille ja näyttävät kuitenkin tuovan vain vähäistä hyötyä EU:n kalastajille yleensä. Toiseksi suhtaudumme epäilevästi tällaisten järjestelmien taloudelliseen asianmukaisuuteen ja siihen, kuinka sellaisia tuottoja käytetään. Jatkuvasti korostetaan vaikutuksia kotoperäisiin kalastajiin, ja kuitenkin se asenne on huolestuttava, että EU voi vain tulla ottamaan elannon pois toimeentulon rajoilla eläviltä kalastajilta. Olemmehan loppujen lopuksi nähneet sen vahingon, jonka yhteinen kalastuspolitiikka on aiheuttanut kalakannoille omilla rannikoillamme. Yhteinen kalastuspolitiikka on ollut täydellinen ympäristökatastrofi. Meidän mielestämme on aivan väärin ehdottaa, että ainoa ratkaisu tällaiseen kauheaan tilanteeseen kalakannoissamme on nostaa ankkuri ja lähteä toistamaan sama harjoitus jonkun muun vesissä.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Maij-Weggenin mietinnössä viitataan luetteloon yleisön saatavilla olevista asiakirjoista. Arvoisa puhemies, sanokaapa minulle, mikä niistä Euroopan parlamentilta tulevista asiakirjoista, jotka meidän on liitettävä kyseiseen rekisteriin, on totuudenmukaisin ja lähimpänä totuutta? Ette vastaa minulle, mutta arvaatte varmasti vastauksen: Euroopan parlamentin totuudenmukaisin asiakirja voi olla vain täysistuntojen rekisteröiminen videokasetille. Arvoisa puhemies, huomaatteko videoilla esitetyn totuudenmukaisuuden nähdessänne, että jäsen Fatuzzon antaessa äänestysselitystään kaikki muut jäsenet jutustelevat iloisesti, tosin minun suureksi ilokseni? Näin ollen kehotan teitä, että ette vaadi jäseniä palaamaan päiväjärjestykseen.

Puhemies. -
Hyvä kollega Fatuzzo, haluaisin ystävällisesti huomauttaa teille, että kun annatte äänestysselityksiä, niiden pitää jotenkin liittyä siihen, miten olette äänestänyt.

Berthu (NI)
. (FR) Euroopan parlamentti on juuri hyväksynyt nähtävästi hyvin ansiokkaan mietinnön yleisölle suoraan saatavilla olevien asiakirjojen luettelosta. Vaikka avoimuuden muotoseikat onkin otettu huomioon, parlamentin toiminnan eri vaiheissa esiintyy salakavalaa peittelyä.
Esimerkiksi kirjallisten äänestysselitysten pituus rajataan parlamentin työjärjestyksessä teoriassa 200 sanaan, mutta tuota rajaa on aina tulkittu sallivasti, jotta jäsenet saisivat mielipiteensä asianmukaisesti esitettyä. Tällainen suvaitsevaisuus ei kaikissa tilanteissa päde: vaikka Euroopan toimielimet tuhlailevat usein rahaa, parlamentti on päättänyt säästää musteen ja paperin kulutuksessa poistamalla jäsenten äänestysselityksistä 100 sanaa sieltä 50 sanaa täältä.
Olen maininnut minua koskevia tapauksia 25. huhtikuuta 2002 pidetyn istunnon selostuksessa.
Meidän ei pidä unohtaa, että unioni uhraa huomattavia summia sellaisten järjestöjen tukemiseen, jotka levittävät vain puhdasta propagandaa. Unioni ilmeisesti kuuntelee auliisti mieluummin nöyristeleviä järjestöjä kuin kansalaisten valitsemien jäsenten mielipiteitä. Tässä on syntymässä täysin "uudenlainen hallintotapa".
Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Kerran valta oli kuninkaan ja aatelin yksityisomaisuutta, kaikki päätökset olivat salaisia eikä ihmisillä ollut yhtäläisiä kansalaisoikeuksia. Siitä on kuljettu pitkä tie. Tuskin kukaan haluaisi enää palata vanhaan tilanteeseen, mutta sen jäänteitä ei ole vieläkään juurittu pois. Vallanpitäjien ja suuryritysten kannalta on hyvä, jos kansalaiset eivät saa tietoja tai saavat ne myöhässä, eivätkä siksi kykene ajoissa esittämään vastalausettaan sellaisia toimenpiteitä vastaan, joita etuoikeutetut ryhmät pitävät tärkeinä. Demokratian ja avoimuuden seurauksia jopa pelätään, sillä ne voivat olla ristiriidassa johtavien ryhmien perinteisten vakautta ja valtiollista turvallisuutta koskevien käsitysten kanssa. EU:n sisällä hallinnon avoimuuden aste vaihtelee jyrkästi pohjoisten ja eteläisten ja suurten ja pienten jäsenvaltioiden välillä. Sen vuoksi on mahdollista, että EU:n tasolle jää melko paljon salailua, kuten suljettujen ovien takana kokouksiaan pitävät ministerien neuvostot, jotka ovat ottaneet itselleen senaatin roolin. Ehdotus, jonka mukaan kaikki Euroopan parlamentin asiakirjat, kuten läsnäololistat, kirjalliset kysymykset, pöytäkirjat, äänestystulokset ja luettelot jäsenten avustajista julistetaan avoimiksi, on oikea, mutta se ei ole edistysaskel. Pidin selvänä, että nämä asiakirjat ovat aina olleet avoimia, mutta mikään ei tietenkään estä vahvistamasta avoimuutta vielä erikseen. Taistelu jatkuu.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Amsterdamin sopimuksessa vahvistettiin perustamissopimuksiin sisältyvä julkisuuden ja avoimuuden käsite, jonka ansiosta kaikilla unionin kansalaisilla sekä kaikilla luonnollisilla henkilöillä, jotka asuvat jossain jäsenvaltiossa, tai kaikilla oikeushenkilöillä, joilla on sääntömääräinen kotipaikka jossain jäsenvaltiossa, on oikeus tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin. Parlamentti toteaa tämän mukaisesti työjärjestyksessään, että "asiakirjatyypit, jotka ovat saatavilla suoraan (ja kokonaisuudessaan), mainitaan luettelossa, jonka parlamentti hyväksyy ja joka liitetään työjärjestykseen". Mietinnössä käsiteltiin nimenomaan tätä menettelyä ja tätä luetteloa. Se sai täyden tukemme, koska se on jälleen yksi myönteinen panos, jonka avulla voidaan panna Euroopan tasolla täytäntöön ne periaatteet, jotka koskevat avoimuutta ja yleisön oikeutta tutustua asiakirjoihin, nyt omassa parlamentissamme.

Schleicher (PPE-DE)
. (DE) Korostan edeltä käsin erikseen, että kannatan rajoituksetta Euroopan parlamentin avointa työskentelyä ja myös sitä, että kaikki EP:n viralliset asiakirjat annetaan nähtäviksi. Siitä huolimatta olen äänestänyt kollega Hanja Maij-Weggenin mietintöä vastaan.
Parlamentilla on poliittinen tehtävä, joka liittyy neuvoston ja parlamentin välisessä sovittelumenettelyssä puitaviin poliittisiin kysymyksiin - joskus hyvin arkaluonteisiinkin poliittisiin kysymyksiin - ja joka voi valtuuskuntien työssä koskea varsin visaisiakin poliittisia kysymyksiä. Siksi pidän vastuuttomana sitä, että nämä "työasiakirjat" annetaan yleisön tutustuttaviksi. Viralliset asiakirjat ja työasiakirjat ovat kaksi täysin eri asiaa! Erityisesti sovittelumenettelyssä on kyse toimielinten, parlamentin ja neuvoston, erilaisten näkemysten poliittisesta läpi viemisestä. Jos kaikki työasiakirjoihin kirjatut katsantokannat ovat ennakkoon julkisia, voimme lopettaa poliittisen toimintamme. Neuvosto kyllä ilahtuu, jos se saa tietää kaikista parlamentin aikeista etukäteen.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, äänestysselitysteni ja puoltavan tai kielteisen ääneni perustelun välillä on aina yhteys, vaikka se edellyttää hyvin tarkkaavaista kuuntelua.
Arvoisa puhemies, siviili-ilmailun turvaamista koskevalla Fosterin mietinnöllä ei esimerkiksi ensi näkemältä on mitään yhteyttä siihen tosiasiaan, että saapuessani lentokoneella tänne Strasbourgiin, ajattelin juuri lentoturvallisuutta ja tätä mietintöä, jossa jäsen Foster aivan oikeutetusti vaatii tiettyjen toimien toteuttamista lentoturvallisuuden takaamiseksi. Mietinpä vain, että turvallisuus, jota jäsen Foster meille valmistelee, on niin varma, etten haluaisikaan menettää sitä keinuvaa ja unettavaa liikettä, joka lentäessä antaa mahdollisuuden lepohetkeen jopa pilvien lomassa.

Speroni (NI).
Arvoisa puhemies, äänestin mietinnön puolesta myös siksi, että lentäjänä olen tyytyväinen lentoturvallisuuden parantamiseen. Turvallisuudesta puhuttaessa olen kuitenkin melko huolissani siitä, että ulkopoliittisista syistä joudumme - tai meidän on taivutettu - ottamaan maahamme Jeesuksen syntymäkirkkoa piirittäneet 13 vaarallista palestiinalaista. En nimenomaan toivoisi, että turvallisuutta jollakin alalla parannettaisiin vain tällaisen skitsofreenisen tilanteen vuoksi, jolloin altistumisemme huomattaville riskeille olisi varmaa, voin sen sanoa siksi, että nuo 13 palestiinalaista eivät varmastikaan ole kunnollisia ihmisiä, koska heitä ei ole vapautettu, joten he ovat riski ja vaaraksi maanmiehillemme.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Hyväksyimme kaikki tarkistukset, joilla pyritään vahvistamaan sekä lentoyhtiöiden, lentokenttien ja siellä työskentelevien yritysten henkilökunnan että lentomatkustajien turvallisuutta. Sitä vastoin emme hyväksyneet tarkistuksia, joissa alistutaan kilpailun vääristymisen ehkäisemisen varjolla painostusryhmien - kuten lentoyhtiöiden - painostukseen ja jotka voivat vain hidastaa välttämättömien toimien toteuttamista tai saamaan aikaan sen, että jo toteutetut toimet eivät vastaa asianomaisten kansalaisten ja henkilökunnan oikeutettuja odotuksia. On huomattava, että kun esittelijä suosittelee, että viranomaisten olisi vastattava näiden toimien rahoituksesta, hän tosiasiassa myöntää, että markkinat sekä kilpailun ja voittojen lait eli lyhyesti sanottuna Euroopan toimielinten hehkuttaman talouden kapitalistinen toiminta, ovat ristiriidassa matkustajien ja työntekijöiden turvallisuuden kanssa. Valitettavasti lentoliikenne ei tee tässä poikkeusta.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Lentokoneiden turvallisuus on toisin kuin junien tai linja-autojen turvallisuus täysin riippuvaista niiden moottorien häiriöttömästä toiminnasta. Jos moottorit menevät teknisten ongelmien tai tahallisen sabotaasin vuoksi rikki, lentokoneet syöksyvät maahan. Silloin uhreja eivät ole pelkästään lentokoneessa olijat vaan myös ne, jotka sattuvat osumaan hylynkappaleiden alle. Olemme voineet nähdä nämä seuraukset muun muassa Skotlannin Lockerbiessa ja huolimattomuuden ja salailun aiheuttamassa lento-onnettomuudessa Amsterdamin Bijlermeerin kaupunginosan yllä. Turvallisuus on riippuvaista siitä tavasta, jolla siviili-ilmailu on nykyisin organisoitu. Perustana on silloin yksityisten yritysten välinen kilpailu, ja ne haluavat saada mahdollisimman suuren osan matkustajamarkkinoista itselleen mahdollisimman pienin kustannuksin ja maksuin. Koska kerosiinia ei veroteta, ne ovat jo maakuljetuksiin verrattuna paremmassa asemassa. Turvallisuuskustannukset ne sälyttävät mieluiten julkisen talouden hoidettaviksi sen sijaan että laskuttaisivat ne lentolippujensa hinnoissa. Esittelijä Foster esiintyy täällä useimmiten lentoyhtiöiden äänitorvena ja haluaa ennen muuta, että ilmailumarkkinat voivat kasvaa esteettä. Minun on hyvin vaikea hyväksyä jatkuvia ehdotusten rykelmiä, joissa pidetään selvänä sellaisen organisaatiomallin säilymistä, joka johtaa lopulta hallitsemattomiin onnettomuuksiin.

Titley (PSE)
. (EN) EU:n on aika toimia eurooppalaisten lentoyhtiöiden edun mukaisesti, koska ilmailuala on yksi niistä aloista, jotka kärsivät kaikkein eniten syyskuun 11. päivän tapahtumista. Tuen siksi täysin tätä mietintöä, jonka tarkoituksena on poistaa lentoasemilta ja lentoyhtiöiltä niillä tällä hetkellä oleva lisääntyneiden turvatoimien aiheuttama taloudellinen taakka. Jos Euroopan lehtoyhtiöt haluavat pysyä kilpailukykyisinä suhteessa yhdysvaltalaisiin yhtiöihin, ne eivät voi kantaa syyskuun 11. päivän tapahtumien sälyttämää lisätaakkaa. Itse asiassa nykyisessä tilanteessa, jossa yhdysvaltalaiset lehtoyhtiöt saavat valtavia taloudellisia tukia, verohelpotuksia ja valtiontukia, on täysin epäoikeudenmukaista odottaa eurooppalaisten lentoyhtiöiden selviävän, saati kilpailevan, kun ne pakotetaan maksamaan uusista lisäturvatoimista. Pidän lisäksi myönteisenä esitystä tämän lainsäädännön voimaantulon lykkäämisestä joulukuun 31. päivään 2003, koska lentoyhtiöt tarvitsevat aikaa toteuttaakseen tarvittavan uudelleen koulutuksen ja ostaakseen lisävarusteita.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tämä rahoituspalveluja koskeva mietintö sai puoltavan ääneni, henkilökohtaisen ääneni ja ääneni eläkeläispuolueen edustajana. Miksi? Arvoisa puhemies, lähtiessäni lentokoneella Milanon Malpensan kentältä törmäsin omaan notaariini, notaari Barbatiin, sen eläkeläisryhmän sijasta, joka tulee aina tervehtimään minua. Kysyin häneltä: "Mitä ihmettä teet täällä, notaari, ethän sinä ole eläkeläinen?" Hän vastasi minulle: "Se on totta, jäsen Fatuzzo, mutta sivulla 16/22 tarkistuksessa 21 (asiakirjan 6 artiklan 3 kohdan B alakohdan I alakohta) kyseenalaistetaan notaarin mukanaolo sopimuksissa, joiden on kuuluttava direktiivin antaman suojan piiriin."
Koska kyseinen tarkistus oli hyväksytty, äänestin mietinnön puolesta myös notaarien työn turvaamiseksi.

Lulling (PPE-DE)
. (DE) Neuvosto on tehnyt meille uudella 3 artiklan 4 kohdalla hyvin merkillisen mutta vaarallisen tempun. Käytännössä tässä artiklassa sanotaan, että ennen sopimuksen tekoa - millä tarkoitetaan esimerkiksi sellaisia tietoja, mainoksia, tarjouksia ja niin edelleen, jotka ovat löydettävissä Internet-sivustolta - ei riitä, että palveluntarjoaja noudattaa sen jäsenvaltion oikeutta, johon hän on sijoittautunut, vaan hänen olisi tunnettava myös 14 muuta oikeusjärjestelmää kaikkine erityispiirteineen. Palveluntarjoajan pitäisi lisäksi perustaa ei vain yhtä vaan 15 Internet-sivustoa, jotka kaikki olisi sovitettu eri jäsenvaltioiden lainsäädäntöihin. Jos on tällaisia esteitä, voi tuskin enää puhua yhteisistä sisämarkkinoista!
Tämä artikla haittaa myös kuluttajaa, sillä näin syntyvän oikeudellisen epävarmuuden vuoksi useimmat yritykset lähinnä pelästyvät niin, etteivät tarjoakaan palvelujaan kuluttajille helposti Internetin kautta.
Samoin kuin 3 artiklan 4 kohdassa, myös yhteisen kannan 16 artiklassa säädetään alkuperämaaperiaatteen ja sähköistä kaupankäyntiä koskevan direktiivin poikkeuksesta, vaikka poikkeus onkin ajallisesti rajattu: 16 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat pakottaa jäsenvaltioon sijoittautuneen palveluntarjoajan noudattamaan kansallisia säännöksiä, jos palveluntarjoajan jäsenvaltio ei ole vielä pannut täytäntöön direktiiviä. Tästä täysin mielettömästä menettelytavasta voisi tulla vaarallinen ennakkotapaus, ja se pitäisi siis poistaa tekstistä.
(Työjärjestyksen 122 artiklan mukaan lyhennetty selitys.)

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, äänestin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan puheenjohtajan Bouwmanin ehdottaman toimenpiteen puolesta - ja miksen olisi niin tehnyt -, sillä hän on aivan oikeutetusti huolehtinut alaisten suojelusta työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa.
Arvoisa puhemies, milloin kiinnitämme huomiota jäsenvaltioiden kyvyttömyyteen maksaa eläkkeitä? Monet eläkeläiset saavat eläkkeensä myöhässä: kyse on tällöin valtion maksukyvyttömyydestä. Monet kansalaiset, jotka työskenneltyään vuosikausia saavat mitätöntä eläkettä, jolla he hädin tuskin pysyvät hengissä: kyse on valtion maksukyvyttömyydestä. Monet lesket saavat alle puolet kuolleen puolisonsa eläkkeestä: eikö tällainen maksukyvyttömyys, jonka jäsen Bouwman toivoakseni jonakin päivänä jollakin keinoin ratkaisee, ole yhtä vakavaa kuin työnantajan?

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Hyväksyimme nämä tarkistukset ainoastaan siksi, että velvollisuus ottaa käyttöön järjestelmä, joka takaa asianomaisille työntekijöille saatavat, joita heille ei ole maksettu, takaisi todennäköisesti koko Euroopan unionissa, että työnantajan konkurssin vuoksi irtisanotut työntekijät saavat vähintään yhden osan laillisista korvauksista.
Tämä suoja on kuitenkin hävyttömän rajallinen. Jopa Euroopan toimielinten teksteissä edellytetään, ettei suojaa sovelleta tiettyihin työntekijäluokkiin, kuten kotitalousapulaisiin ja provisiopalkalla työskenteleviin kalastajiin. Kaiken lisäksi tarkistusten joukossa on kuitenkin yksi, jossa täsmennetään, että "jäsenvaltiot voivat vahvistaa palkkaturvajärjestelmän vastuuta koskevia rajoituksia". Toisin sanoen jos yleinen velvollisuus on määritelty, valtiot voivat tehdä mitä huvittaa ja muun muassa asettaa ylärajan työntekijöille maksettaville korvauksille.
Palkkaturvajärjestelmien rahoituksesta puolestaan todetaan tekopyhästi tarkistuksessa 6, että "työnantajat osallistuvat rahoitukseen, jos viranomaiset eivät vastaa siitä kokonaan". Vaikka työntekijöiden suojelemiseksi onkin ehdottomasti parempi, että viranomaiset takaavat korvausten maksun työnantajan konkurssitilanteessa?
(Puhemies keskeytti kirjallisen äänestysselityksen työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Neuvosto ei ikävä kyllä hyväksynyt ensimmäisessä käsittelyssä joitakin esittämistämme ja parlamentissa hyväksytyistä ehdotuksista, joilla pyrittiin työntekijöiden parempaan suojaan työnantajien maksukyvyttömyystilanteessa ja joilla olisi muutettu vuoden 1980 direktiiviä soveltuvaksi Euroopan unionin moniin maksukyvyttömyystilanteisiin. 
Vaikka neuvoston kannassa parannettiinkin aiempaa tilannetta, oli tarpeen vaatia tarkistuksia, joissa ehdotettiin, että direktiivin soveltamisalaan sisällytettäisiin uudenlaiset työmuodot ja työsuhteet ja työsuhteiden päättymisestä maksettavat erokorvaukset Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksen 173 6 artiklan mukaisesti. Asiassa päätettiin korostaa kansallisessa lainsäädännössä määriteltyjä tapauksia. 
Vaikka äänestimme mietinnössä esitettyjen tarkistusten puolesta, voimme vain valittaa, ettei siinä menty pitemmälle ja ettei siinä pyritty erityisesti kompromissiratkaisuun komission kanssa. Se tutkii työntekijöiden tilannetta työn järjestelyn uudenlaisten muotojen osalta ja järjestää Euroopan parlamentin kanssa julkisen kuulemistilaisuuden vielä tänä vuonna.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, äänestin Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuotta 2004 koskevan jäsen Packin mietinnön puolesta. Kyllä vain, arvoisa puhemies, näin unta Doris Packista. Outoa kyllä, tuossa unessa jäsen Pack oli naimisissa kolmen urheilussa ansioituneen jäsenen eli Mennean, Messnerin ja Vatasen kanssa. Arvoisa puhemies, unessa jäsen Pack kuitenkin löi minua pampulla ja soimasi minua: "Mitä ihmettä aiot sanoa huomenna Euroopan parlamentissa selitykseksi sille, että äänestit mietinnön puolesta?" Arvoisa puhemies, oli kummallista, että herätessäni tänä aamuna joka jäsentäni kolotti. Vaikka pampulla lyöminen tapahtui unessa, paikat ovat vieläkin hellinä.

Andrews (UEN)
. (EN) Tämä on erinomainen aloite ja hyväksyn täysin tavoitteen korostaa urheilun kasvatuksellista merkitystä. Urheilujärjestöjen ja koulutuslaitosten välisistä kumppanuuksista voi olla paljon etua.
Irlantilaisena jäsenenä olen erityisen iloinen siitä, että tämän ehdotuksen tarkoituksena on tehdä vuodesta 2004 liikuntakasvatuksen teemavuosi. Samaan aikaan vuoden ensimmäisellä puoliskolla Irlanti on Euroopan unionin puheenjohtajavaltiona, ja voin vakuuttaa kollegoille, että Irlanti on erittäin näkyvä monissa tuoksi vuodeksi suunnitelluissa toiminnoissa. Irlannilla on pitkä urheiluperinne, erityisesti amatööri- ja vapaaehtoistoiminnassa.
Tiedämme kaikki, että vuonna 2004 pidetään lukuisia urheilutapahtumia. Silloin järjestetään jalkapallon Euroopan mestaruuskilpailut ja olympialaiset ja paraolympialaiset pidetään Ateenassa. Ehdotuksessa vuosi 2003 on valmisteluvuosi, jolloin jotakin toimintaa järjestetään akateemisena vuonna 2003-2004.
Irlanti on vuonna 2003 järjestettävien erityisolympialaisten isäntämaa ja EU:n panos tämän tapahtuman järjestämiseen on myös kiitettävä. Tästä tulee ainutlaatuinen urheilu- ja kulttuurikokemus kaikkialta maailmasta tulevan 160 kansainvälisen joukkueen osallistuville urheilijoille.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) On tärkeää edistää edelleen kaikin keinoin liikunnan kasvatuksellisten arvojen käyttöä kehitettäessä koulutusohjelmia etenkin koulun ulkopuolista oppimista ja pyrkiä siihen luomalla entistä tiiviimpää yhteistyötä koulutus- ja liikunta-alan organisaatioiden välille sekä laajentamalla sitä. Näin ilmennetään täydellisesti urheilun kasvatuksellisia arvoja ja suunnattomia kasvatusmahdollisuuksia. Niinpä tuemmekin komission aloitetta julistaa vuosi 2004, jolloin järjestetään myös Euro 2004 -jalkapalloturnaus sekä Ateenan olympialaiset ja vammaisten olympialaiset, Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuodeksi. Siksi äänestimme myös kollegamme Doris Packin arvokkaan mietinnön puolesta. Euroopan teemavuoden tavoitteet, joista korostamme yhteistyön tärkeyttä koskevaa tiedotusta koulutus- ja liikuntaorganisaatioille, vapaaehtoistoimien huomioon ottamista asianmukaisesti sekä liikunnan ja urheilun tukemista kouluissa, samoin kuin hankkeeseen käytettävät taloudelliset voimavarat 11,5 miljoonaa euroa puhuvat selvää kieltä tämän uuden tiedottamista painottavan toimintalinjan merkityksestä. Haluamme kuitenkin panna selkeästi etusijalle entistä tehokkaamman toiminnan paikan päällä ja siinä mielessä kannatamme tarkistuksia, joiden tarkoituksena on vahvistaa määrätietoisesti paikallisen, valtakunnallisen ja rajat ylittävän toiminnan sekä koulutus- ja urheilualoilla työskentelevien eurooppalaisten organisaatioiden aloitteiden rahoitusta. Totuuden nimissä Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuoden tavoitteet valuisivat suurelta osin hiekkaan, mikäli lopussa saisimme todeta, että suurin osa voimavaroista on jälleen kulutettu "selvityksiin ja tutkimuksiin".
Titley (PSE)
. (EN) Tuen täysin tätä mietintöä, jossa tunnustetaan urheilun monet edut sosiaalisten taitojen ja integraation parantamisesta työskentelyyn ja osallistumiseen vapaaehtoisjärjestöiden toimintaan. Täällä EU:ssa toistelemme koko ajan integraation edistämisen tarvetta: urheilu on ihanteellinen tapa päästä tähän. Liian kauan urheilutoiminta on ollut toissijaista niin sanottuun muodolliseen koulutukseen nähden. Urheilutoiminnan aliarvioiminen on urheilun tuomien lukuisien hyötyjen kieltämistä; urheilussa kaikki ihmiset voivat onnistua, luokasta ja rodusta huolimatta. Urheilun edistäminen tukee ja laajentaa siis muita yhteisön hankkeita, rasismin ja sosiaalisen syrjäytymisen vastaisesta taistelusta vammaisten osallistumiseen asti.
Koska niin monet EU:n tavoitteista voidaan osittain toteuttaa edistämällä urheilua, EU:n on edistettävä urheilua sekä johonkin tiettyyn päämäärän tähtäävänä toimintana että virkistysmuotona. Lopuksi: kun jäsenvaltiot alkavat tehdä enemmän yhteistyötä tällä alueella ja osoittavat, kuinka hyvin ne ovat valtavirtaistaneet urheilun koulutusjärjestelmiinsä, saamme lopulta käyttöön koko sen potentiaalin, mikä urheilulla on tarjottavanaan.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tämä mietintö, joka sai puoltavan ääneni, käsittelee Tempus III -ohjelman laajentamista. Mieleeni tuli latinalainen sananparsi tempus fugit (aika rientää). Mutta mitä tekemistä tällä sanonnalla on mietinnön kanssa? Se on kirjoitettu moniin kelloihin. Arvoisa puhemies, anteeksi nyt vain, mutta mieleeni tuli, että ajan myötä nuorista ja työntekijöistä tulee eläkeläisiä, jos heillä on onnea. Näin ollen kehotus, jonka osoitan paitsi itselleni myös jäsen Ojeda Sanzille ja hänen Tempus III -ohjelmalleen, on se, että on muistettava, että on tarpeen ajatella, työskennellä, tehdä ja sitoutua entistä enemmän, jotta myös nuoret, joista tulevaisuudessa tulee eläkeläistä, jos heitä onnistaa, voisivat elää hyvin tämän ajanjakson elämästään.

Raschhofer (NI)
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, äänestin mietinnön puolesta, koska uskon, että matkailun tulevaisuus on sellaisen kestävän matkailun kehittämisessä, jossa otetaan huomioon luonnonsuojelulliset näkökohdat ja edistetään niitä. Etenkin matkailumaa Itävallan matkailualalla tärkeimmällä sijalla on kestävän kehityksen periaate. Luonnon ja herkkien alueiden suojelu ja säilyttäminen ovat osoittautuneet tulevan kehityksen mukaisiksi, ja ne ovat ominaisia meillä harjoitettavalle niin kutsutulle pehmeälle matkailulle. Pidän siksi erittäin myönteisenä komission aloitetta laatia Agenda 21 -suunnitelma ja soveltaa sitä Euroopan matkailutoiminnan kestävän kehityksen edistämiseksi.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Pidämme erittäin tärkeänä tätä ehdotusta, jonka mukaan Tempus III -ohjelmaan on sisällytettävä tavoite kulttuurien välistä ymmärtämyksen ja lähentymisen edistämisestä sekä vapaiden ja kukoistavien kansalaisyhteiskuntien kehittymisestä, aivan kuten esitetään EuroVälimeri-kumppanuuden käynnistäneessä Barcelonan julistuksessa vuodelta 1995. Erityisesti meistä on tärkeää, että tämä tapahtuu nyt, kun pyrkimyksenä on laajentaa Tempus III -ohjelmaa ensi vuodesta lähtien myös Meda-asetuksen maihin ja alueisiin (Marokko, Algeria, Tunisia, Egypti, Israel, Jordania, palestiinalaisvaltio, Syyria ja Libanon) eikä pelkästään Keski- ja Itä-Euroopan maihin, jotka sisältyvät nykyään CARDS- ja TACIS-ohjelmiin. Tempus I ja II -ohjelmista saadut kokemukset Euroopan laajuisesta korkeakouluopetusta koskevasta yhteistyöstä ovat olleet selvästi myönteisiä, minkä takia suhtaudumme luottavaisesti sillä varauksella, että loppuarvioinnin on oltava huolellinen ja puolueeton nyt ehdotettuihin Tempus III -ohjelmaa koskeviin uusiin ajatuksiin. Luotamme Tempus-ohjelmaa koskeviin eri arvioihin, jotka osoittavat sen olevan käyttökelpoinen väline keskinäisen ymmärryksen edistämiseen, ja katsomme, että toiminta on suunniteltava juuri tässä hengessä.

Fatuzzo (PPE-DE).
Torres Marquesin mietintö käsittelee Euroopan matkailua. Arvoisa puhemies, saatoin vain äänestää puolesta ottaen huomioon mietinnön johdanto-osan O kappaleen, jossa todetaan, että eläkeläisiä on pidettävä matkailijoina, joita on tuettava. Arvoisa puhemies, minä kuitenkin ehdottaisin ikäihmisten matkailulle väliaikaista ohjelmaa, jolle haluaisin antaa nimeksi "Seniorien Odysseus-ohjelma". Miksi antaisin sille tällaisen nimen? Arvoisa puhemies, olette varmasti kaikkien meidän tavoin lukenut Jumalaisen näytelmän (Divina Commedian). Suuri Dante Alighieri kirjoittaa tuossa teoksessa, että Herkuleen pylväskäytävät ohitettuaan Odysseus nousee laivaan lähteäkseen uusiin seikkailuihin merelle. Odysseus oli varmasti eläkkeellä siinä vaiheessa, kun hän ohitti nuo Herkuleen pylväskäytävät: koko ikänsä Troiassa taisteltuaan ja palattuaan kotiin jo vanhana miehenä hän lähti uudelleen matkaan. Sen vuoksi minusta olisi laadittava ikäihmisten matkailua koskeva ohjelma, jonka nimeksi pitäisi laittaa "Seniorien Odysseus-ohjelma".
Puhemies. -
Ihanaa elämässä on se, että komediaa ei ole vain Danten teoksissa vaan joskus myös Euroopan parlamentissa.

Alavanos (GUE/NGL)
. (EL) Euroopan matkailustrategiaa käsittelevässä mietinnössä ja päätöslauselmaehdotuksessa on monta myönteistä näkökohtaa, ja siksi äänestän sen puolesta. Matkailu on Euroopan unionin taloudelle ja työllisyydelle erityisen tärkeä ala, jonka merkitystä ei ole täysin ymmärretty. Lisäisin vielä seuraavat näkökohdat:
Ensinnäkin : Euroopan unionissa pitää laatia uudestaan erityinen matkailualan ohjelma. Tällainen oli Philoxenia-ohjelma, joka kaatui muutamien jäsenvaltioiden vastustukseen.
Toiseksi : Sosiaalipolitiikassa pitää keskittyä erityisesti Euroopan unionin pienten ja keskisuurten matkailualan yritysten tukemiseen niillä alueilla, joilla niiden toimeentuloa uhkaavat hallitsevien matkatoimistojen rajut toimintatavat.
Kolmanneksi : Matkailupolitiikkaa on tarkasteltava laajemmin, jotta matkailualan kehittämisen ohella voitaisiin myös kunnioittaa matkailun varassa elävien alueiden historiallista perintöä ja niille ominaisia esteettisiä arvoja ja perinteitä. Nämä alueet ovat jo nyt kärsineet matkailuteollisuuden ja matkailun homogeenisuuden kielteisistä seurauksista.

Berthu (NI)
. (FR) Ranskan puolesta -liikkeen jäsenet äänestivät Torres Marquesin mietintöä vastaan; mietinnössä perätään eurooppalaista matkailupolitiikkaa. Me katsomme, että tämä asia kuuluu kansallisiin, jopa alueellisiin tai paikallisiin toimivaltuuksiin ja että yhteistyön on oltava vapaata.
Komissio ja Euroopan parlamentti ovat kuitenkin jo vuosikausia uurastaneet lakkaamatta antamalla tiedonantoja, laatimalla valkoisia kirjoja, järjestämällä epävirallisia kokouksia ja laatimalla oma-aloitteisia mietintöjä saadakseen toimivaltuudet itselleen tällä alalla. Komissio on jopa perustanut "matkailuyksikön" keskuuteensa. Parlamentti on luovuttanut matkailua koskevat toimivaltuudet yhdelle valiokunnistaan. Nämä ovat onnistuneet ujuttamaan maininnan "matkailua kaikille" Brüggessä hiljattain järjestetyn Eurooppa-neuvoston päätelmiin. Puheenjohtajavaltio Espanja on laatinut aiheesta "työasiakirjan", johon se on sisällyttänyt jopa matkailun "eettisen ulottuvuuden". Kaikki haluavat saada matkailua koskevat toimivaltuudet, saada sille eurooppalaisia varoja ja eurooppalaista henkilökuntaa.
Tänään käsiteltävänä olevassa Torres Marquesin mietinnössä kehotetaan lopuksi Euroopan unionin tulevaisuutta käsittelevää valmistelukuntaa ehdottamaan "matkailualaa varten selkeää oikeusperustaa yhteisön toimien vahvistamiseksi". Eikö tässä myönnetä, että kaikki matkailualalla tähän asti toteutetut toimet ovat olleet vailla minkäänlaista oikeusperustaa?

Crowley (UEN)
. (EN) Pidän myönteisenä komission aloitetta, jonka tarkoituksena on edistää matkailualaa, joka on sellainen teollisuudenala, joka voi antaa suuren panoksen paikalliseen, alueelliseen ja kansallisen talouteen.
Olen onnellinen saadessani asua yhdessä unionin kauneimmista paikoista eli Irlannin West Corkissa. Mainitsen tämän vain osoittaakseni, että tiedän, mitä hyötyä huolellisesti kehitetystä matkailusta voi olla alueelle. Meidän on saatava tasapaino oikein eli suojeltava luonnon kauneutta, perintöä ja ympäristöä, jotka antavat alueelle sen viehätyksen, samalla kun hyödynnämme täysin luonnonvarat paikallisen talouden parantamiseksi.
Huomaan, että puheenjohtajavaltio Espanja teki aloitteen matkailuministerien epävirallisen kokouksen järjestämisestä. Pidän erityisen myönteisenä päätöstä järjestää sen yhteydessä seminaari, johon osallistuisi matkailualan sidosryhmien edustajia.
Euroopan matkailuala kärsi raskaasti viime vuonna syyskuun 11. päivän tapahtumien vuoksi. Jotkin jäsenvaltiot, niiden joukossa Irlanti, kärsivät lisäksi suu- ja sorkkataudista. Kaikki apu, mitä Euroopan unioni voi tarjota antaakseen uutta potkua alalle, on tervetullutta. Odotan, että esitetään sellaisia erityisiä ohjelmia ja toimia, joihin matkailualan sidosryhmät voivat osallistua.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR)
Matkailuelinkeino on tärkeä taloudellisen toiminnan kehityksen moottori Euroopan monissa osissa. Me tuemme tietysti yhteistyön edistämistä matkailualalla niin, että se voi kehittyä sekä taloudellisesti että sosiaalisesti koko Euroopassa.
Me varjelemme toissijaisuusperiaatetta, ja tästä syystä emme äänestä tästä mietinnöstä, koska oikeusperustan ja yhteisten puitteiden käyttöönotto matkailua varten rajoittaisi liikaa toissijaisuusperiaatteen soveltamista.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Euroopassa ei ole yhtenäistä julkista mielipidettä. Joitakin aiheita pidetään yhdessä jäsenvaltiossa erityisen tärkeinä, mutta ne jättävät toisen jäsenvaltion asukkaat täysin välinpitämättömiksi. Jos mielipiteitä on, ne ovat täysin ristiriitaisia tai jakavat ryhmiä. Tärkeitä esimerkkejä tästä ovat tupakanviljely, alueellisten rahastojen rooli, yhteisen maatalouspolitiikan rahoitus, Brysselin tai Strasbourgin valitseminen Euroopan parlamentin kokouspaikaksi, veronhuojennukset syrjäisille saarille, valtamerikalastus ja myös matkailu. Kun Euroopan parlamentissa puhutaan matkailusta, kyse on ennen muuta tulonsiirrosta pohjoisten jäsenvaltioiden asukkailta Välimeren rannoille. Paljon vähäisemmässä määrin on kyse matkailun seurauksista ympäristölle, liikenteelle, turvallisuudelle ja kuluttajansuojalle, vaikka juuri näillä alueilla on paljon ongelmia. Juuri näiden ongelmien katsotaan kuuluvaan yksinomaan paikallisten ja alueellisten viranomaisten vastuualueeseen, kun taas "lypsettävää matkailijaa" pidetään EU:n vastuualueeseen kuuluvana. Käytännössä hyväksymme kerta kerralta asiakirjoja, joissa korostetaan sellaisten alueiden taloudellista etua, joiden tulot ovat suuresti riippuvaisia matkailusta. Niillä alueilla halutaan monesti vielä lisää matkailijoita ja mieluiten tasaisesti kaikkina vuodenaikoina. Ainoa syy siihen, että en äänestä näitä ehdotuksia vastaan, on taloudellisesti heikosti kehittyneiden alueiden asukkaita kohtaan tuntemani yhteisvastuu, mutta en usko, että ratkaisemme mitään tällaisilla paperinmakuisilla julistuksilla.

Raschhofer (NI)
. (DE) Matkailun tulevaisuus on sellaisen kestävän matkailun kehittämisessä, jossa otetaan huomioon luonnonsuojelulliset ja ympäristönsuojelulliset näkökohdat ja edistetään niitä. Etenkin matkailumaa Itävallan matkailualalla tärkeimmällä sijalla on kestävän kehityksen periaate - luonnon ja herkkien alueiden suojelu ja säilyttäminen ovat osoittautuneet tulevan kehityksen mukaisiksi, ja ne ovat ominaisia meillä harjoitettavalle niin kutsutulle pehmeälle matkailulle. Pidän siksi myönteisenä komission aloitetta laatia Agenda 21 -suunnitelma ja soveltaa sitä Euroopan matkailutoiminnan kestävän kehityksen edistämiseksi. Tästä toimenpidepaketista tulee toivottavasti taas uusi askel kohti ympäristöystävällisen ja resursseja säästävän eurooppalaisen matkailun toteuttamista.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) On tunnettua, että matkailuala on tärkeässä roolissa Euroopan taloudessa ja että se luo suuria kasvun ja työllisyyden kehityksen mahdollisuuksia. On myös tunnettua, että matkailua on käsitelty useaan otteeseen ministerikokouksissa sekä Eurooppa-neuvostojen päätelmissä, joissa on korostettu sen merkitystä unionin, erityisesti kehittymättömämpien alueiden, taloudellisen kasvun liikkeellepanevana voimana. Siksi me Portugalin Demokraattisessa ja sosialistisessa keskustapuolueessa - Kansanpuolueessa (CDS-PP) pidämme komission ehdotusta myönteisenä, vaikka olemme suurelta osin samaa mieltä esittelijä Torres Marquesin arvostelusta, jossa sitä pidettiin tehottomana ja kunnianhimottomana. Lisäksi uskomme todella, että yhteisvaluutan käyttöönotto on ihanteellinen ponnistusalusta, joka voi antaa uutta potkua eurooppalaisen matkailun kehitykselle, ja pidämme yhtä lailla myönteisenä ehdotusta järjestää vuosittain Euroopan matkailualan foorumi, jossa ovat mukana alan tärkeimmät edustajat. Tämä foorumi lisäisi matkailualan näkyvyyttä Euroopassa samoin kuin sen sisällyttämistä yhteisön eri politiikkoihin. Suhtauduimme kuitenkin varauksellisesti jo perustamissopimusten yksittäisiin tarkistuksiin, joiden seurauksena matkailuala siirretään Euroopan tasoisen toimivallan alaisuuteen. Niin monelta muulta alalta joilla toimivallan siirtäminen Euroopan tasolle on saanut aikaan säännösten liiallista yhdenmukaistamista, jatkuvaa puuttumista kansallisen ja jopa alueellisen tason päätöksentekoon sekä toissijaisuusperiaatteen alinomaista rikkomista kertyneet huonot kokemukset kehottavat meitä varovaisuuteen tällä saralla. Se pätee vähintäänkin siihen asti, että toimivallan jako Euroopan unionissa ratkaistaan asianmukaisesti yleisellä tasolla, parhaillaan käytävässä yhteisessä keskustelussa.

Sacrédeus (PPE-DE)
Matkailu on jo nykyään tärkeä taloudellinen ala Euroopassa, ja lisäksi sillä on erittäin suuret kehitysmahdollisuudet lähivuosina. Komission tiedonanto sisältää useita hyviä ehdotuksia siitä, kuinka alan työllisyyttä ja dynamiikkaa voidaan edelleen parantaa. Niihin kuuluvat tärkeinä osina avoin koordinointimenettely ja matkailualan neuvoa antavan komitean entistä tärkeämpi rooli. Kannatamme myös sitä, että matkailusta tehdään pitkällä aikavälillä kestävää matkailua koskevalla Agenda 21 -suunnitelmalla.
Meidän mielestämme itse mietinnössä ei kuitenkaan noudateta riittävän hyvin toissijaisuusperiaatetta. Matkailualan yhteisön tasoisen puiteohjelman luominen merkitsisi lisäkuormitusta EU:n talousarvioon, joka on jo nyt kovin rasitettu.
Perustamissopimuksessa ei myöskään tarvitse antaa matkailupolitiikalle oikeusperustaa. Vaikka yhteistyötarvetta onkin, matkailu, esimerkiksi siihen liittyvä myynninedistäminen, voidaan hoitaa kansallisella ja alueellisella tasolla. Mietinnöstä näyttää myös puuttuvan luottamusta alan omaan kehityskykyyn.

Titley (PSE)
kirjallinen . (EN) Matkailuala on erittäin tärkeä kaikkien Euroopan jäsenvaltioiden talouksien tulevaisuudelle, ja on välttämätöntä, että EU kiinnittää huomionsa matkailun tulevaisuuteen. Itse asiassa seuraavien 10 vuoden aikana työllisyyden on määrä kasvaa tällä alalla huikeat 15 prosenttia. Matkailuala on hyötynyt yhteisvaluutasta, ja sen jatkuva kasvu liittyy suoraan siihen seikkaan, että EU:n kansalaisilla on nyt enemmän käytettävissä olevia tuloja. Me emme kuitenkaan saa levätä laakereillamme vaan meidän on varmistettava, että turismi on edelleen dynaamista ja että kasvu ei pysähdy. Tästä syystä tuen täysin tätä mietintöä. Matkailusta pitää tulla perustuslakiin perustuvaa, ei siksi, että alan toimijat vaatisivat enemmän sääntelyä - itse asiassa alan kasvu riippuu sen kyvystä uudistua itsenäisesti - vaan siksi, että sitä pidettäisiin vakavasti otettavana eurooppalaisena asiana. Tämä loisi myös jonkinlaisen pitkäaikaisen ja sitovan EU:n matkailustrategian. Tämä takaa, että Euroopan matkailu pysyy tähtäimessään ja huolehtii Euroopan lomailijoiden tulevista tarpeista.

Vlasto (PPE-DE)
. (FR) Äänestin Torres Marquesin mietinnön puolesta ja onnittelen esittelijää hänen erinomaisesta työstään.
Matkailu on erittäin tärkeä toimiala Euroopan unionille, sillä Eurooppa on maailman tärkein matkailukohde. Matkailun merkitys taloudellemme ja yhteiskunnillemme on moninainen: matkailu tarjoaa työtä, ohjaa eurooppalaista maankäyttöä ja edistää unionin kansalaisten välistä kulttuurivaihtoa.
Komissio tunnustaa matkailun merkityksen ehdottaessaan toimintakehystä ja konkreettisia toimia matkailun edistämiseksi, ja se on tarttunut moniin ongelmiin, joita eurooppalainen matkailu tulee kohtaamaan etenkin kansainvälisen kilpailun lisääntymisen vuoksi.
Kilpailuun voidaan vastata mielestäni vain yhdellä tavalla: laadulla.
Olen vakuuttunut, että laadun vaatimus on juuri se, jonka on ohjattava komission toimia matkailualalla. Sen vuoksi olin tehnyt esimerkiksi koulutusta koskevia esityksiä matkailualan työllisyyden edistämiseksi, jotta voidaan hyödyntää ammattipätevyyttä tällä tärkeällä työllisyyden saralla.
Harmittelen kuitenkin, ettei komission ehdotus ole kunnianhimoisempi: odotan nimittäin lupauksia arvonlisäveron alentamisesta ravintola-alalla ja mahdollisesti muilla matkailun palvelualoilla?
(Puhemies keskeytti kirjallisen äänestysselityksen työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Fatuzzo (PPE-DE).
Dante kääntyisi varmaan haudassaan kuullessaan, että häntä verrataan jäsen Fatuzzoon, mutta kiitän teitä kuitenkin, arvoisa puhemies.
Minun on myönnettävä, että äänestin EU:n nuorisopolitiikan uudet tuulet -nimisen Grönerin mietinnön puolesta. Mietinnön sivulla 8 todetaan, että jäsen Gröner on sitä mieltä, että myös puolueiden tulisi osaltaan edistää nuorten osallistumista erityisesti kannustamalla nuoria asettumaan ehdokkaiksi poliittisiin tehtäviin paikallistasolla, kansallisella tasolla ja Euroopan tasolla. Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä, mutta minulla on yksi ongelma: miten saisin nuoret asettumaan ehdokkaiksi eläkeläisten puolueeseen? Tämä kysymys nousi ensin spontaanisti mieleeni. Arvoisa puhemies, tähän on kyllä vastaus, sillä eläkeläispuolueessa on jaosto nimeltä "Nuoret eläkeläisten puolesta", ja se kehuu sillä, että sen omilla listoilla ja edustajakokouksissa on todella paljon nuoria siellä, missä eläkeläispuolue on tullut valituksi. Sallinette minulle siis tämän huomautuksen, jota en voinut olla tässä yhteydessä tekemättä.

Alavanos (GUE/NGL)
. (EL) Kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan päätöslauselmaesityksellä on hyvät tarkoitusperät. Epäilen, voidaanko sen avulla kuitenkaan muuttaa sitä kielteistä ilmapiiriä, joka on muodostunut nuorison ympärille Euroopassa. Tätä ilmapiiriä heijastelee nuorten välinpitämättömyys Euroopan yhdentymiskehitystä kohtaan sekä valveutuneimpien nuorisoryhmien mielenilmaukset Eurooppa-neuvoston kokouksissa. Satunnaiset ja erityiset toimet eivät riitä, vaan tarvitaan muutoksia sosiaalipoliittisiin linjauksiin, joissa pitäisi painottaa enemmän työllisyyttä kuin julkistalouden kurinalaisuutta, valtion tarjoamaa koulutusta enemmän kuin yksityistämistä, huumeista ja alkoholista riippuvaisten nuorten tukirakenteiden kehittämistä enemmän kuin voimankäyttöön perustuvaa politiikkaa, Eurooppaa, johon maahanmuuttajien lapset voivat integroitua enemmän kuin suojamuurien taakse suojautuvaa Eurooppaa.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Esittelijän analyysi valkoisesta kirjasta on myönteinen, vaikka hän esittää joitakin kiistanalaisia ja tarpeettomia ehdotuksia. Prosessissa on kuitenkin useita tärkeitä näkökohtia, jotka osoitetaan mietinnössä, erityisesti, koska siinä sanotaan, että mietinnössä ei oteta kuulemisten tuloksia huomioon sen enempää määrällisesti kuin laadullisestikaan, sillä vaikka kuulemismenettelyyn osallistuneet organisaatiot osoittivat mieltään huomiotta jätetyistä ehdotuksista, myöskään huomioon otettuja, liitteessä 1 esitettyjä ehdotuksia, esimerkiksi koulutukseen ja työllisyyteen liittyviä kysymyksiä, ei sisällytetty kirjaan.
Toisaalta valkoisessa kirjassa käytetään nuorten mielipiteitä päinvastaisessa tarkoituksessa kuin ne on ilmaistu, mistä on esimerkkinä kohta, jossa puhutaan nuorten "kyvystä sopeutua" monimutkaiseen taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen tilanteeseen, joka käsitetään etuna, kun nuoret ovat tyytymättömiä vaikeuksissa, joita he joutuvat kohtaamaan. Tätä prosessia koskevissa odotuksissa jouduttiin pettymään myös siksi, että valkoisessa kirjassa esitetyt ehdotukset ovat hyvin rajallisia myös osallistumisen, tiedottamisen ja rahoituksen osalta, eikä Nuoriso-ohjelman pidä missään nimessä kattaa valkoisessa kirjassa ehdotetuista toimista aiheutuvia kuluja.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Arvostelemme komission esittelemää valkoista kirjaa "Euroopan unionin nuorisopolitiikan uudet tuulet" pitkälti samoista asioista kuin kollegamme kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnassa. Heidän mielestään komissiolla oli valmiit ajatukset sen lähtiessä osallistumismenettelyyn ja se toteutti menettelyn niin, että sai tuloksiksi omat ennakkoajatuksensa. Toisaalta meistä on myös välttämätöntä valvoa, että tulevaisuudessa nuorten tarpeisiin ja asioihin kiinnitetään enemmän huomiota unionin kaikissa eri politiikoissa. Lopuksi pahoittelemme, että tuossa valkoisen kirjan kappaleessa ei myöskään nimenomaisesti viitata yhteisön moniin ohjelmiin, joista on jo kauan sitten tullut yhteisön politiikan tärkeitä työkaluja. Näitä ovat esimerkiksi rakennerahastot, Urban- ja Equal-ohjelma sekä Meda-ohjelma. On siis erityisen tärkeää huolehtia siitä, että ohjelmilla edistetään riittävästi hankkeita, jotka hyödyttävät nuoria. Tämän takia tuemme halukkaasti kollegamme Lissy Grönerin mietintöä.

Titley (PSE)
. (EN) Tuen täysin tätä mietintöä, jossa vaaditaan Euroopan nuorisopolitiikan uudelleen elvyttämistä. Vaikka nuoret eivät olekaan kokonaan syrjässä Euroopan yhdentymishankkeesta, ei ole kuitenkaan keskitytty tarpeeksi pitkällä aikavälillä nuorison merkitykseen Euroopan tulevaisuudelle. Itse asiassa Euroopan yhdentymisen tulevaisuus riippuu seuraavan sukupolven kiinnostuksesta ja tuesta, ja koska sota ei ole etualalla nuorten mielissä - eikä siis enää toimi yhdentymisen katalysaattorina - on erittäin tärkeää ottaa heidät nyt mukaan.
Entistä vahvempi eurooppalainen nuorisopolitiikka voi auttaa tukemaan ja vahvistamaan kansallisen tason toimia sellaisten yleismaailmallisten ongelmien käsittelemiseksi kuin huumeet ja alkoholi. Lopuksi: koska kaikki jäsenvaltiot ovat siinä valitettavassa tilanteessa, jossa äänestäjien apatia on kasvamassa - erityisesti nuorten keskuudessa - on erittäin myönteistä, että on ilmaistu tarve lisätä nuorten poliittista sitoutumista. On hyödyllisempää etsiä yleiseurooppalaista ratkaisua tälle ongelmalle, kuin että kaikki jäsenvaltiot pyrkisivät itse löytämään ratkaisun.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minusta ei ole mitään pahaa muiden naurattamisessa siinä yhteydessä, kun perustelee omaa äänestyskäyttäytymistään. Äänestin sen mietinnön puolesta, jossa ehdotetaan Lucas Papademosia Euroopan keskuspankin varapääjohtajaksi. Arvoisa puhemies, miksi äänestin puolesta? No, näin viime yönä jälleen unta. Tuossa unessa sain kutsun lounaalle Lucas Papademosin kotiin, Ateenaan luonnollisesti. Hän tarjosi minulle kylvyn uima-altaassa, jossa hän itsekin kylpi ja joka ei ollut täytetty vedellä vaan euroilla. Hän kylpi euroissa Roope Ankan tavoin ja sanoi minulle: "Haaveenani on, että kaikki jäsenvaltiot ottaisivat euron välittömästi käyttöönsä, tai oikeastaan että koko maailma ottaisi euron käyttöönsä." Näin ollen eikö Lucas Papademos olisikin mitä parhain ehdokas pääjohtajan tehtävään? Hän olisi paras myös siksi, että herätessäni unesta taskuni olivat pullollaan euroja, koska olin kylpenyt täysissä pukeissa hävetessäni riisuutumista eurojen keskellä.

Puhemies. -
Hyvä kollega Fatuzzo, minäkin näin viime yönä unta. Uneksin, että hyväksymme vihdoinkin parlamentin työjärjestyksen muuttamisen.

Berthu (NI)
Äänestin tyhjää äänestyksessä, joka koski Papademosin nimittämistä Euroopan keskuspankin varapuheenjohtajaksi paitsi siksi, että haluan säilyttää etäisyyteni euron toimintaan, myös niiden tiettyjen julkilausumien vuoksi, joita Papademos esitti kuulemistilaisuudessaan.
Hän on useaan otteeseen maininnut kuin itsestään selvänä asiana "vastuuperiaatteen", jota EKP noudattaisi. Haluan korostaa, ettei tällaista periaatetta ole olemassakaan, sillä vastuuseen liitetään normaalisti sanktioita. Todellisuudessa kyse on vain ilmoitusvelvollisuudesta Euroopan parlamentille. Raportointi ei sitä paitsi ole edes avointa, sillä meillä ei ole tietoa siitä, miten johto on äänestänyt EKP:n neuvostossa.
Toiseksi Papademos on vahvistanut, että EKP on tutkinut neuvoston äänestyssääntöjen uudistamista, mitä jo Nizzan sopimusluonnoksessa uumoiltiin. Nyt ollaan näköjään luopumassa etenkin EKP:n neuvoston jäsenten yhtäläisten äänten säännöstä, josta alun perin ylpeiltiin mutta jolla on käytännössä näköjään kaikenlaisia sivuvaikutuksia etenkin korkotasoa koskevaan päätöksentekoon. Tässä on jälleen yksi katoava Maastrichtin illuusio!

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tulette näkemään, että jäsen Fatuzzon äänestysselitykset ovat saaneet matkijoita, jotka ilokseni ovat ryhtyneet noudattamaan ohjeitani, sillä he vaativat, että Euroopan parlamentilla olisi vain yksi toimipaikka: ei Bryssel, ei Strasbourg eikä Luxemburg, vaan yksi ja ainoa toimipaikka. Arvoisa puhemies, yhdyn tähän vaatimukseen ja kysynkin teiltä: kumpi maksaa enemmän, jäsen Fatuzzon muutaman minuutin pituiset äänestysselitykset vai Euroopan parlamentin kolme toimipaikkaa

kolmine rakennuksineen sekä kullekin jäsenelle ja virkamiehelle varattuine toimistoineen? Jos Euroopan parlamentilla olisi tulevaisuudessa vain yksi toimipaikka, olisin valmis luopumaan äänestysselityksistä ja iloitsemaan siten tehdyistä säästöistä. Tästä meidän olisi säästettävä eikä jäsen Fatuzzon minuutista!

Dell'Alba (NI).
Arvoisa puhemies, käsittääkseni emme ole täällä voidaksemme pitää hauskaa vaan puhuaksemme vakavista asioista. Olemme hyväksyneet parlamentin ennakkoarvion tuloista ja menoista aikana, jolloin parlamentti on vaatinut myös selontekoa kolmen työpaikan aiheuttamista kustannuksista mietinnössä, joka hyväksyttiin viime kuussa Euroopan tukevaisuutta käsittelevää valmistelukuntaa varten.
Äänestys on mielestämme tärkeä, ja Stenmarckin mietinnön hyväksyminen korostaa toimintatapamme "abracadabramaista" luonnetta, kuten presidentti Chirac sanoisi: toimipaikkoja on kolme, mikä merkitsee julkisten varojen ylenpalttista tuhlausta. Sen vuoksi yksi jäsenten ryhmä haluaa tänään lisätä äänestykseen selitykset toivoen, että heidän sanomansa saavuttaisi valmistelukunnan, jonka eteviä edustajia istuu myös täällä parlamentissa. Viestimme on seuraava: meillä on oltava vain yksi, Brysselissä sijaitseva toimipaikka.

Van Hulten (PSE).
Arvoisa puhemies, minäkin äänestin Stenmarckin mietinnön puolesta huolimatta siitä, että myös ensi vuonna suuri osa kustannuksista käytetään jälleen rakennuksiin Luxemburgissa, Brysselissä ja Strasbourgissa. Jos viime viikkojen kauhistuttavat tapahtumat Alankomaissa ovat meille jotain opettaneet, niin sen, että kansalaisten ja heidän edustajiensa välillä ammottaa valtava kuilu. Tämä pätee muuallakin kuin Alankomaissa, se pätee myös esimerkiksi Ranskassa. Euroopan parlamentin matkasirkus on yksi niistä tuhlailun ja valtapolitiikan symboleista, joita kansalaiset vastustavat. Antakaamme valmistelukunnan tosiaan puuttua asiaan, jotta tästä hölmöilystä tehdään loppu. Euroopan parlamentti voi organisoida työnsä halvemmin ja paremmin, jos se pitää kokouksensa yhdessä paikassa. Näin viestitämme Euroopan kansalaisille sen tärkeän asian, että suhtaudumme heidän huoleensa vakavasti. Tästä rakennuksesta voi silloin tulla eurooppalainen yliopisto. Ehdotan, että nimeämme sen Fatuzzo-yliopistoksi.

Duhamel (PSE).
Arvoisa puhemies, otitte esiin parlamentin sisäisen työjärjestyksen uudistuksen vastauksessanne jäsen Fatuzzolle. Muistuttaisin teille, että kuninkaiden hovinarreilla oli tärkeä tehtävä! Parlamentin "hovinarri" täyttää nyt kenties samaa tehtävää, ja on kenties tärkeämpää kuulla sen naurattavan kuin vaivaavan meitä toimipaikkakysymyksillä, jotka pitävät yllä populismia enemmän kuin uskottekaan.

Van der Laan (ELDR).
Arvoisa puhemies, minäkin äänestin Stenmarckin mietinnön puolesta. Tuleehan siinä sentään aika selvästi esiin, että yli kolmannes talousarvostamme hukkuu järjettömään muuttosirkukseen Euroopan parlamentin kolmen toimipaikan välillä. Kustannukset eivät kuitenkaan ole pelkästään rahallisia. Tämä on tietenkin tavattoman hankalaa myös organisoinnin kannalta. Ranskan hallitus on keksinyt, että Air Francella ei saa olla suoria lentoja Amsterdamin ja Strasbourgin välillä, joten tänne tuleminenkin on jo rikos. On ilmeisesti mahdollista rakentaa suurnopeusjunayhteys (TGV) Disneylandiin mutta ei Strasbourgiin. Suurin muuttosirkukseen liittyvä ongelma on kuitenkin poliittinen. Parlamentin ominaisuudessa meidän tulee valvoa komissiota ja neuvostoa, ja komission ja neuvoston toimipaikka on Brysselissä. Tämä on yksinkertaisesti meidän poliittisen uskottavuutemme heikentämistä, ja meidän on ehdottomasti tehtävä tästä asiasta painopistealue. Meidän on tietenkin yritettävä tehdä se ennen laajentumista, sillä silloin voimme vielä antaa ranskalaisille korvaukseksi jotakin muuta. Olen valmis tekemään tästä sangen hyvät kaupat, valmistelukunnan on tehtävä tästä painopistealue, jotta tämä järjetön muuttosirkus lopetetaan.

Malmström (ELDR).
Arvoisa puhemies, minäkin äänestin Stenmarckin mietinnön puolesta, jossa on paljon hyvää ja jossa tehdään selväksi, mitä muuttosirkus maksaa. Meidän on otettava tämä kysymys esiin, ja meidän on keskusteltava siitä valmistelukunnassa ja parlamentissa.
Vierailen kouluissa joka viikko ja joka kerta, poikkeuksetta, minulta kysytään: miksi te kuljette jatkuvasti Brysselin ja Strasbourgin väliä? Lapset eivät tiedä mitään EU:sta, luultavasti he eivät tiedä, kuka on puheenjohtaja Prodi, mutta he tietävät, että me kuljemme jatkuvasti Brysselin ja Strasbourgin väliä, ja he ovat sitä mieltä, että se on järjetöntä. Minä olen samaa mieltä.
Me teemme itsemme naurunalaiseksi. Olemme kuin matkustava teatteriseurue. Koska työskentelemme eri paikoissa, neuvosto ja muut voivat sanoa, että se on se matkusteleva parlamentti, sillä ei ole paljon vaikutusvaltaa. Kustannukset ovat valtavat, samoin kuin varojen tuhlaus meihin parlamentin jäseniin, ja tänne tuleminen on aina vaikeaa - peruutettuja ja myöhästyneitä vuoroja jne.
Meidän on tehtävä tästä kauniista rakennuksesta jotain pysyvää, Fatuzzo-yliopisto on erittäin hyvä ajatus. Tehtävän on kuitenkin oltava huomattavasti tärkeämpi kuin nyt, niin että voimme tulevaisuudessa keskittää voimamme tärkeisiin poliittisiin kysymyksiin eikä matkustamiseen parlamentin molempien kaupunkien välillä.

Dupuis (NI).
Arvoisa puhemies, uskon, että - kuten kollegani van der Laan ja Malmström asian hyvin ilmaisivat - kysymys on toki mitä suurimmassa määrin poliittinen. Olen vuosikausia kannattanut radikaalikollegoideni kanssa Strasbourgia, mutta nyt katson, että viestintämenetelmien ja eräiden palvelujen huononeminen ei enää mahdollista Strasbourgin tukemista. Kyse on poliittisesta arvokkuudesta. Uudistukset ovat toki välttämättömiä. Brysselin istuntosali olisi purettava, sillä se muistuttaa enemmän Neuvostoliiton aikaista istuntosalia kuin parlamenttia. On kuitenkin ryhdyttävä rukkaamaan parlamentin tulevaa työaikataulua. Brysselin istuntojen on saatava todellista arvostusta. On toimittava siten, että niillä olisi sama asema kuin Strasbourgin istunnoillamme on. Istuntojaksojen kesto on siis vähintäänkin kaksinkertaistettava. Pyrimmekin siihen seuraavassa istunnossa.

Costa, Raffaele (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, minusta selvennys olisi paikallaan riippumatta siitä, miten kukin meistä äänesti tätä mietintöä koskevassa äänestyksessä, sillä hyvin monet kollegat kokevat - en ole varma kaikista, mutta hyvin monta heitä on - kolmen toimipaikan järjestelmän hyvin raskaaksi, etenkin Brysselin ja Strasbourgin välillä vuorotellen pidettävät istunnot. Kyse on hyvin huomattavista hallinnollisista kustannuksista, kyse on henkilöstökustannuksista, joita ei pidä aliarvioida, kyse on organisaation epäonnistumisesta ja siten puutteellisesta organisaatiosta ja menettelyjen hoidon hitaudesta. On myös huoli siitä, että kansalaiset, jotka ovat perillä tästä tilanteesta, tuntevat toisinaan suuttumusta ja pettymystä. Nämä ovat siis erilaisen mutta yhtenäisen äänemme perustelut asiassa.

Ilgenfritz (NI)
Arvoisa puhemies, minäkin äänestin Stenmarkin mietinnön puolesta ja haluaisin vielä täydennykseksi sanoa, että me kaikki tiedämme, että laajentumisen kustannuksia on tällä hetkellä mahdotonta arvioida, mutta että meidän on varottava myös sitä, että kustannukset paisuvat yli äyräidensä, koska eurooppalaisilta ei heru sille ymmärtämystä. Meidän on toisin sanoen säästettävä. Keskustelemme hyvin usein ja myös varsin kiihkeästi hyvin suurista ja tulevaisuudessa kasvavista käännöskustannuksista. Sen sijasta meidän pitäisi ponnistella sen hyväksi, että saamme säästetyksi yhden parlamentin toimipaikan kustannukset. Kansalaiset eivät ymmärrä sitä, että julkeamme väittää voivamme ratkaista Euroopan ongelmat, vaikka emme samanaikaisesti pääse yksimielisyyteen yhdestä toimipaikasta.

Turco (NI).
Arvoisa puhemies, tämä on populismia eurooppalaisille jäsenille sekä kansalaisille, jotka voidakseen työskennellä tehokkaasti ja ilmaista mielipiteensä ottavat esiin Euroopan parlamenttia ja sitä tosiasiaa koskevan ongelman, että kolmannes talousarviosta menee tarpeettoman piirin ylläpitämiseen. Ne, jotka eivät halua reagoida tähän kritiikkiin, ovat juuri niitä, jotka eivät halua kyseenalaistaa reaalipolitiikan vuoksi vuosien saatossa maksettuja veroja, ja he ovat juuri niitä, jotka omassa maassaan ovat suostuneet epärehellisin keinoin tukemaan niitä, jotka ovat tehneet näistä taisteluista lippulaivan sen vaikenemisen edessä, joka heitä joka kertaa tulee vastaan, kun taas me uskomme, että tämä voi olla ja on sellainen konkreettinen poliittinen aloite, joka ansaitsee kaikkien kansalaisten huomion.

Della Vedova (NI).
Arvoisa puhemies, minäkin äänestin Stenmarckin mietinnön puolesta, sillä siinä korostetaan - kuten useat kollegat ovat jo todenneet - järjettömiä kustannuksia. Minusta juuri nyt on mahdotonta perustella yhdellekään Euroopan kansalaiselle kahden toimipaikan säilyttämistä, toisin kuin 20, 40 tai 50 vuotta sitten. Tilanne on järjenvastainen ja mieletön paitsi taloudelliselta myös parlamentin työskentelyn käytännön järjestelyn kannalta. Minusta parlamentin olisi annettava voimakas viesti ja vaadittava - tämä voidaan toteuttaa myös ryhtymällä tehostamaan Brysselin mini-istuntojen toimintaa, kuten jäsen Dupuis esitti - luopumista järjestelmästä, jossa ei ole nykyään enää mitään mieltä, jotta voidaan puhua sellaisesta Euroopan parlamentista, joka olisi ymmärrettävissä myös istuntosalin ulkopuolella, toisin sanoen parlamentista, jolla on vain yksi toimipaikka.

Raschhofer (NI)
Arvoisa puhemies, hyvä kollegat, on varmasti merkittävää, että Euroopan parlamentin toimi- ja kokouspaikka on täällä Strasbourgissa, historiallisella maaperällä. Olen kuitenkin sitä mieltä, että se historiallinen merkitys, jonka vuoksi monia kiistoja kokenut paikka alun perin valittiin, antaa meille myös jotakin muuta matkaevääksi tulevaisuutta varten: Euroopan merkitys on tehtävä ymmärrettäväksi Euroopan kansalaisille. Kun ihmiset nykyisin kysyvät erilaisissa tilaisuuksissa suoraan, miksi emme kykene sopimaan yhdestä kokouspaikasta, tämä historiallinen perustelu lienee sellainen, että se oli oikeutettu ennen mutta ei luullakseni voi olla pätevä enää tulevaisuudessa. Luullakseni tulevaisuudessa on paljon merkityksellisempää, että ihmisille selvitetään sitä tahtoa ja niitä päätöksiä, joita me täällä teemme tulevaisuuden hyväksi. Ei varmastikaan voida menetellä niin, että toisaalta päätetään säästöpaketista ja toisaalta käytetään kolmannes parlamentin kuluista matkustamiseen.
Cappato (NI).
Arvoisa puhemies, kollega Duhamel sekoittaa valitettavasti populistisena pidettävän siihen, mitä voidaan pitää kansanomaisena. Jos vain Euroopan kansalaiset voisivat tuntea alaa ja päättää Euroopan parlamentin talousarviota koskevasta ongelmasta, luulen, ettei edes Ranskasta löytyisi pientäkään vähemmistöä, joka tukisi vastaavanlaisten kustannusten ylläpitoa, joka vaikuttaisi parlamentin työhön, mistä kollegat ovat puhuneet. Kyse ei ole vain rahasta vaan myös parlamentin, sen työskentelyn, järjestäytymisen sekä yksittäisten jäsenten arvokkuudesta. Tämän vuoksi kiitän niitä kollegoja, jotka ovat malttaneet puhua hieman pitempään tästä ongelmasta. Uskon todella, että parlamentin on otettava vastuu näistä päätöksistä ja aloitettava mahdollisesti avoin poleeminen keskustelu neuvoston kanssa ja että sen on oltava valmis kääntymään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen puoleen tuoden siten konkreettisesti esiin haluttomuutensa liikkua tulevaisuudessa kolmen eri toimipaikan välillä.

Ford (PSE)
. (EN) Minusta on lähes mahdotonta antaa tukeni talousarviossa oleville varoille, jotka on tarkoitettu järjettömään edestakaiseen siirtymiseen Brysselin ja Strasbourgin välillä. Tällaiselle mielettömälle vaeltelulle ei ole mitään poliittista tai taloudellista, organisatorista tai maantieteellistä syytä. Se johtaa tehottomuuteen ja tuhlaukseen.
Valitettavasti liian moni kansalainen uskoo, että tämä järjettömyys on parlamentin päätös, eikä tiedä, että kyseessä on mahdollisimman huonoista syistä tehty lehmänkauppa, josta sovittiin Edinburghissa vuonna 1992 John Majorin ollessa neuvoston puheenjohtajana. Iso-Britannia sai toissijaisuutta koskevan julkilausuman, opt-out-mahdollisuuden sosiaalisesta pöytäkirjasta, jotka onneksi kumottiin, kun Labour-puolue voitti vuonna 1997. Saksa sai Kroatian ja entisen Jugoslavian tunnustamisen ja niiden seurauksena sarjan toisiinsa liittyviä kansalaissotia, joiden seuraukset värittävät Euroopan historiaa vielä tänäänkin, ja tästä johtuu tämän Strasbourgin mielettömyyden jatkuminen, jonka me jo toivoimme lopulta loppuvan.
Olemme nyt juuttuneet Strasbourgiin, kunnes parlamentti löytää poliittista tahtoa toimia omaksi hyödykseen ja siirtää itsensä Brysseliin, jolloin Strasbourgissa pidettäisiin silloin tällöin vain symbolisia istuntoja virallisissa yhteyksissä.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikassa saavutetusta edistyksestä ja tulevaisuudennäkymistä. Olen iloinen voidessani toivottaa tervetulleeksi neuvoston puheenjohtaja Rajoy Breyn alustamaan keskustelun neuvoston puolesta. Olen iloinen siitä, että hänellä on ollut aikaa tulla tänne tätä herkkää ja arkaluonteista kysymystä varten.

Rajoy Brey
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, haluaisin ensiksi kiittää teitä siitä, että Euroopan parlamentti antoi minulle tilaisuuden punnita tässä istunnossa niitä edistysaskeleita, joita olemme saaneet aikaan yhdellä mielestäni tärkeimmistä Euroopan unionin oikeus- ja sisäasioihin liittyvän politiikan osa-alueista eli maahanmuutto- ja turvapaikka-asioissa., kun Espanja on nyt ollut lähes neljä ja puoli kuukautta Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajana.

Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella, jonka me eurooppalaiset olemme halunneet rakentaa Amsterdamin sopimuksen edellytysten mukaisesti, on keskeisellä sijalla yhteisen maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan asteittainen kehittäminen.
Tällaisen maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan on perustuttava kokonaisvaltaiseen ja tasapainoiseen lähestymistapaan. Kokonaisvaltaisella kehyksellä on Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti neljä olennaista edellytystä: maahanmuuttovirtojen asianmukainen hallinta, pyrkimys kolmansien maiden kansalaisten oikeudenmukaiseen kohteluun, kumppanuussuhde lähtömaihin ja eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän käyttöönotto.
Edistyminen neljän edellä mainitun suuntaviivan kohdalla oli taustalla laadittaessa Espanjan tavoite- ja painopisteohjelmaa unionin neuvoston puheenjohtajuutta varten. Lisäksi otettiin huomioon uusi sysäys, joka annettiin 14. ja 15. joulukuuta 2001 pidetyssä Laekenin Eurooppa-neuvostossa, jossa korostettiin tarvetta saattaa tasapainoon pakolaisten suojelu vuoden 1951 Geneven yleissopimuksen periaatteiden mukaisesti, oikeutettu pyrkimys parempaan elämään sekä unionin ja sen jäsenvaltioiden vastaanottokyky. Olemme lisäksi pyrkineet asettamaan etusijalle ne välineet, joiden käyttöönottoa pidettiin Laekenin päätelmissä ratkaisevana, kuten laittoman maahanmuuton torjuntaa koskevan kokonaisvaltaisen toimintasuunnitelman.
Näiden ajatusten mukaisesti aion käsitellä puheenvuorossani järjestelmällisesti turvapaikka- ja maahanmuuttoasioissa viime kuukausina otettuja edistysaskeleita, kun otetaan huomioon ne kaksi asiaa, joiden on mielestäni oltava mainitun politiikan perusperiaatteita. Nämä asiat ovat siirtyminen eurooppalaiseen turvapaikkajärjestelmään ja maahanmuuttovirtojen asianmukainen hallinta seuraavien edellytysten mukaisesti: laillisuuden kunnioittaminen, kolmansien maiden kansalaisten oikeudenmukainen kohtelu, kumppanuussuhde lähtömaihin sekä laittoman maahanmuuton ja ihmiskaupan torjunta.
Yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän käyttöönoton kohdalla olemme ottaneet erittäin tärkeitä edistysaskeleita oikeus- ja sisäministerien neuvoston kahdessa viimeisessä virallisessa kokouksessa. Haluan nostaa esille direktiivin turvapaikanhakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vähimmäisvaatimuksista. Tällä ehdotuksella pyritään takaamaan, että unionin jäsenvaltioihin saapuvia turvapaikanhakijoita koskevat vähimmäisvaatimusten mukaiset olennaiset oikeudet, jotta he voivat elää ihmisarvoista elämää; näihin oikeuksiin kuuluvat asuminen ja vapaa liikkuvuus, perheen yhdistäminen, alaikäisten koulutus ja opiskelu, työhön pääsy ja ammatillinen koulutus.
Neuvosto on 25. huhtikuuta pitämänsä kokouksen jälkeen päässyt yleiseen poliittiseen sopimukseen direktiivin tekstistä, ja nyt meidän on tarkasteltava parlamentin lausuntoon sisältyviä ehdotuksia ja määriteltävä 15 jäsenvaltion kanta lausunnon sisältöön.
Niin ikään turvapaikka-asioiden alalla haluan mainita toisenkin säädöksen, jonka annoimme 28. helmikuuta ja joka on mielestäni erityisen kauaskantoinen: neuvoston asetuksen tietyistä säännöistä Eurodac-järjestelmän perustamisesta annetun asetuksen N:o 2725/2000 täytäntöön panemiseksi.
Kun Eurodac-järjestelmä oli perustettu joulukuussa 2000, oli tarpeen antaa soveltamissäännöksiä menettelyistä, joiden mukaisesti turvapaikanhakijat on mahdollista tunnistaa vertaamalla sähköisesti heidän sormenjälkiään. Tämä helpottaa Dublinin yleissopimuksen soveltamista; kuten parlamentin jäsenet hyvin tietävät, Dublinin yleissopimus koskee turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion ratkaisemista.
Puolivuotisen puheenjohtajakautemme aikana otettuja edistysaskeleita käsittelevän puheenvuoroni toisessa osassa aion puhua maahanmuuttopolitiikkamme haasteista. Maahanmuuttopolitiikkamme kantavana ajatuksena on maahanmuuttovirtojen asianmukainen hallinta, joka pitää sisällään sekä maahanmuuttovirtojen laillisen järjestämisen kolmansien maiden kansalaisten oikeudenmukaisen kohtelun puitteissa että laittoman maahanmuuton ja erityisesti ihmiskaupan torjunnan, ja kaiken tämän taustalla on kumppanuussuhde lähtömaihin.
Olemme näin pyrkineet edistymään viisumijärjestelmiemme asteittaisessa yhtenäistämisessä. Tätä varten 18. helmikuuta pidetyssä yleisten asioiden neuvoston kokouksessa hyväksyttiin asetukset, jotka koskevat yhtenäistä viisumin kaavaa ja sellaisen lomakkeen yhtenäistä kaavaa, johon kiinnitetään jäsenvaltioiden niille henkilöille myöntämät viisumit, joiden matkustusasiakirjaa lomakkeen laativa jäsenvaltio ei tunnusta. Oikeus- ja sisäasioiden neuvoston viimeisessä kokouksessa 24. huhtikuuta täydensimme näitä säädöksiä neuvoston päätöksellä, joka koskee viisumin hakemiseen käytettävää yhdenmukaista lomaketta.
Yhtenäistämisen lisäksi olemme päässeet yleiseen sopimukseen asetuksesta, joka koskee kolmansien maiden kansalaisten oleskeluluvan yhtenäistä kaavaa. Muun hyödyn lisäksi säädös helpottaa asiakirjojen tunnistamista poliisi- ja rajavalvontaviranomaisten kannalta, mikä hyödyttää asiakirjojen haltijoita ja helpottaa väärennösten havaitsemista.
Toiseksi: jotta voisimme tukea taloudellisesti tiettyjä jäsenvaltioiden ehdottamia toimia, joilla pyritään edistämään kansallisten hallintojen yhteistyötä ja yhteensovittamista sekä maahanmuutto-, turvapaikka- ja raja-asioita koskevan yhteisön lainsäädännön avointa soveltamista, huhtikuussa pidetyssä neuvoston kokouksessa kaikki jäsenvaltiot pääsivät yleiseen sopimukseen Argo-ohjelmasta, joka on voimassa viisi vuotta ja jonka määrärahat ovat 25 miljoonaa euroa.
Kolmanneksi: ei ole epäilystäkään, että maahanmuuttovirtojen asianmukainen hallinta edellyttää tehokkaita toimenpiteitä laittoman maahanmuuton ja erityisesti ihmiskaupan torjumiseksi. Niinpä Laekenin Eurooppa-neuvoston päätelmissä kehotettiin laatimaan asiasta kokonaisvaltainen suunnitelma, josta meillä oli tilaisuus keskustella Santiago de Compostelassa pidetyssä epävirallisessa ministerikokouksessa ja jonka hyväksyimme virallisesti 28. helmikuuta pidetyssä ministerikokouksessa.
Suunnitelma perustuu suurelta osin marraskuussa 2001 annettuun komission tiedonantoon, ja se toimii ohjelmatyön ohjenuorana ja helpottaa niiden toimien suunnittelua, joita toteuttamalla voidaan tehokkaasti torjua laitonta maahanmuuttoa koskevaa ilmiötä. Haluaisin lyhyesti käsitellä suunnitelmaan sisältyviä tärkeimpiä toimia ja toimenpiteitä.
Ensimmäisenä on viisumipolitiikka; toisena on laitonta maahanmuuttoa koskevaan ongelmaan liittyvien tietojen vaihtaminen ja analysointi; kolmanneksi suunnitelmassa on useita rajanylitystä edeltäviä toimenpiteitä; neljänneksi suunnitelmassa keskitytään parantamaan rajavalvonnan laatua ja tehokkuutta; viidentenä seikkana suunnitelmassa ovat takaisinotto- ja palauttamispolitiikat; kuudenneksi siinä vahvistetaan Europolin operatiivista tehtävää ihmiskaupan ja ihmisten salakuljetuksen torjunnassa; ja lopuksi suunnitelma sisältää edellä mainituista rikoksista määrättäviä seuraamuksia.
Nyt on edistyttävä uhrien tarvittavassa suojelussa ja avustamisessa, laittomia sopimuksia tekevien työnantajien vastaisessa taistelussa ja ihmiskaupasta saatavien voittojen ja siinä käytettyjen kulkuneuvojen takavarikoinnissa sekä sen velvollisuuden soveltamisessa, että kuljettajat vastaavat niiden ulkomaalaisten palauttamisesta aiheutuvista kuluista, jotka eivät täytä laillisen maahantulon edellytyksiä.
Hyvät parlamentin jäsenet, edellä mainittu suunnitelma on jo tuottanut tulosta. Niinpä otimme joitakin sen täytäntöönpanoon liittyviä toimenpiteitä käyttöön jo suunnitelman hyväksymistä seuranneessa oikeus- ja sisäministerien neuvoston kokouksessa. Neuvosto antoi tuolloin päätelmiä meritse tapahtuvasta laittomasta maahanmuutosta ja ihmiskaupasta. Päätelmissä tavoitellaan Euroopan unionin yhtenäistä vastausta meritse tapahtuvaan laajamittaiseen maahanmuuttoon, ja sen lähtökohtana on, että maahanmuuttokysymyksillä on oltava keskeinen asema EU:n ulkosuhteissa. Tämä on mielestäni olennainen aihe, johon meidän pitäisi keskittyä, ja meidän on ennen kaikkea toimittava johdonmukaisesti ja mahdollisimman nopeasti. Toistan, että maahanmuuttokysymyksillä on oltava keskeinen asema Euroopan unionin ulkosuhteissa.
Kun on kyse erityisesti oikeus- ja sisäasioista, asetamme etusijalle sellaisia toimenpiteitä kuin tutkimuksen toteuttamisen merirajojen valvonnan tehostamisessa, ennaltaehkäisemisen ja operatiivisten toimenpiteiden käyttöönoton, erityisesti tietojenvaihdon, josta on jo saatu erittäin hyviä tuloksia, ja kehotamme päättäväisesti lähtö- ja kauttakulkuvaltioita torjumaan ihmiskauppaa ja ottamaan takaisin niiden rannoilta lähtevät laittomat maahanmuuttajat.
Toiseksi, kuten Laekenissa kokoontuneet valtion- ja hallitusten päämiehet meiltä pyysivät, olemme ryhtyneet laatimaan luetteloa niistä kolmansista maista, joiden kanssa on neuvoteltava uusista takaisinottosopimuksista, hyväksymällä yleiset perusteet tällaisten maiden määrittämiseksi.
Lisäksi toteutimme huhtikuussa Euroopan unionin tärkeimmillä lentoasemilla riskinarviointioperaation nimeltä RIO-operaatio, jonka tuloksia minulla oli tilaisuus esitellä 25. huhtikuuta pidetyssä neuvoston kokouksessa; tulosten ansiosta voimme syventää yhteistyötä jäsenvaltioiden rajavalvontaviranomaisten ja Europolin välillä sekä tutustua menetelmiin, reitteihin ja muihin menettelyihin, joita käytetään laittomien maahanmuuttajien kuljetuksessa Euroopan unionin alueelle.
Niin ikään yhteistyön alalla maahanmuutto-, raja- ja turvapaikka-asioiden strateginen komitea (SCIFA) on kokoontunut tällä puolivuotiskaudella ensimmäistä kertaa ulkorajojen valvonnasta vastaavien yksiköiden päälliköiden kanssa. Kokouksia aiotaan pitää säännöllisesti kuuden kuukauden välein, ja tässä kokouksessa vahvistettiin strategia jäsenvaltioiden operatiivisen yhteistyön parantamiseksi kysymyksissä, jotka liittyvät ulkorajojen valvontaan, riskinarviointijärjestelmiin, merirajojemme tilanteeseen ja rajavalvonnasta vastaaville virkamiehille annettavaan erityiskoulutukseen.
Toisaalta olemme perehtyneet mekanismeihin niiden ulkomaalaisten tilanteen ratkaisemiseksi, jotka eivät täytä tai eivät enää täytä maahantulon tai oleskelun edellytyksiä, hyväksymällä päätelmiä matkustusasiakirjojen saamisesta kyseisten henkilöiden palauttamiseksi.
Lisäksi, kuten jo viittasin puheenvuoroni alussa, maahanmuuttovirtojen asianmukainen hallinta edellyttää yhteistyön lujittamista tällaisten ihmisvirtojen lähtö-, kauttakulku- ja määrämaiden välillä. Olemme viime kuukausina lähentäneet unionin ulkosuhteita tällä alalla. Haluaisin aivan lyhyesti käsitellä yhteydenpitoamme näissä asioissa.
Kun oikeus- ja sisäministerien neuvosto oli kokoontunut 28. helmikuuta, pidimme ehdokasvaltioiden kanssa kokouksen, jonka aikana käsittelimme muiden kysymysten ohella ulkorajojen valvontaa. Luovutimme ehdokasvaltioille tässä tapaamisessa luettelon suosituksista ja parhaista käytännöistä, jotka liittyvät ulkorajojen valvontaan ja takaisinottoa ja maasta poistamista koskeviin menettelyihin Schengenin alueella; olimme hyväksyneet luettelon tuona samana päivänä.
Vastaavasti - ensimmäistä kertaa unionissa - unionin 15 jäsenvaltiota piti Venäjän ulko- ja sisäministerien kanssa kokouksen, jonka aikana käsittelimme muiden asioiden ohella maahanmuuttoa, rajojen hallintaa ja takaisinottopolitiikkaa ja jossa luovutimme myös Venäjän edustajille aiemmin mainitsemani suositusluettelon.
Kolmanneksi Valenciassa 22. ja 23. huhtikuuta pidetyn Euro-Välimeri-ministerikonferenssin yhteydessä käynnistettiin yhteistyö maahanmuuttajien sosiaalisen integroinnin, maahanmuuton ja henkilöiden liikkuvuuden alalla, ja Valencian toimintasuunnitelmassa hyväksyttiin tähän liittyvä alueellinen ohjelma. Lisäksi samassa ohjelmassa osapuolet ilmaisevat halukkuutensa järjestää muuttovirtoja ja maahanmuuttajien sosiaalista integrointia käsittelevä Euro-Välimeri-ministerikonferenssi vuoden 2003 jälkipuoliskolla.
Haluan lopuksi käsitellä erityisesti maahanmuuttokonferenssia, joka järjestettiin ASEM-prosessin yhteydessä Lanzarotessa 4. ja 5. huhtikuuta. Tämä aloite sai alkunsa ASEM-valtioiden valtionpäämiesten huippukokouksessa Pekingissä lokakuussa 2000, ja sillä on luotu perusta Aasian ja Euroopan väliselle vuoropuhelulle ja yhteistyölle yleisen maahanmuuttotilanteen, maahanmuuttovirtojen hallinnan ja laittoman maahanmuuton torjunnan alalla. Tapaamisen päätteeksi hyväksyttiin julkilausuma, jossa korostetaan Euroopan ja Aasian välisen yhteistyön tarvetta maahanmuuttovirtojen kokonaisvaltaisessa järjestämisessä ja jossa muun muassa täsmennetään kansallisten yhteyspisteiden verkon perustamista, jotta voidaan jatkaa vuoropuhelua ja kehittää tulevia toimia.
Olen puheenvuorossani toistaiseksi keskittynyt viime kuukausina saatuihin konkreettisiin tuloksiin. Haluan lisäksi korostaa, että niin turvapaikkaa kuin maahanmuuttoakin koskevat erilaiset säädökset ovat antaneet merkittävän sysäyksen erilaisille työryhmille.
Voin todeta, että huomattavaa edistymistä on tapahtunut työssä, joka koskee ehdotusta neuvoston asetukseksi perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määräämiseksi - asetus tunnetaan nimellä Dublin II - tai ehdotusta direktiiviksi pakolaisasemaa koskevista vähimmäisvaatimuksista. Vastaavasti - ja komission 30. huhtikuuta esittelemien, pakolaisaseman myöntämistä tai peruuttamista koskevissa menettelyissä sovellettavia vähimmäisvaatimuksia ja perheenyhdistämistä koskevien muutettujen ehdotusten mukaisesti - kannustamme jatkamaan työtä, jotta näissä asioissa tapahtuisi edistystä.
Kuten jo tietänette, komissio on äskettäin esitellyt vihreän kirjan jäsenvaltioissa laittomasti oleskelevien henkilöiden palauttamista koskevasta yhteisön politiikasta ja ulkorajojen integroidun hallinnan suuntaviivoja koskevan tiedonannon, joten pyrimme edistämään asioiden tarkastelua neuvoston toimivaltaisissa yksiköissä.
Laillisen maahanmuuton alalla on edistytty merkittävästi keskusteluissa, jotka koskevat ehdotusta direktiiviksi pitkään oleskelleiden ulkomaalaisten asemasta ja ehdotusta direktiiviksi maahantulon ja oleskelun edellytyksistä palkkatyötä tai itsenäistä ammatinharjoittamista varten. Puheenjohtajakaudellamme on ryhdytty tarkastelemaan ehdotusta direktiiviksi ihmiskaupan uhreille myönnettävästä lyhytaikaisesta oleskeluluvasta, joka myönnettäisiin sellaisille ihmiskaupan uhreille, jotka tekevät yhteistyötä viranomaisten kanssa.
Lopuksi haluan saavutetun edistymisen yhteydessä viitata Euroopan unionin toimintasuunnitelmiin kolmansien maiden kanssa. Erityisesti Marokon kanssa käytävän vuoropuhelun osalta työ on viime aikoina edistynyt sosiaaliasioita ja maahanmuuttoa käsittelevässä ryhmässä, joka piti toisen kokouksensa 12. maaliskuuta tänä vuonna Rabatissa. Haluaisin myös korostaa, että turvapaikkaa ja maahanmuuttoa käsittelevä korkean tason ryhmä on sopinut Marokkoon lähetettävästä asiantuntijaryhmästä, jonka tehtävänä on arvioida rajavalvontaohjelmaa.
Haluaisin puheenvuoroni päätteeksi selvittää teille erittäin lyhyesti työnäkymistämme 30. kesäkuuta 2002 asti. Viimeinen ministerineuvoston kokous pidetään 13. ja 14. kesäkuuta, ja puheenjohtajavaltio Espanja käsittelee sitä varten viisumitietokannan perustamista koskevaa kysymystä, josta olemme jo pohtineet yhteisen viisumitietojen vaihtojärjestelmän suuntaviivoja. Aiomme esitellä kesäkuussa hyväksyttäväksi ehdotuksen neuvoston päätelmiksi, joissa komissiolle selvitetään, mitä näkökohtia toteutettavuustutkimuksessa on harkittava ja tarkasteltava. Tämä järjestelmä merkitsee uutta edistysaskelta laittoman maahanmuuton ja ihmiskaupan torjuntaa koskevan kokonaisvaltaisen suunnitelman toteutuksessa, ja sen avulla voidaan estää viisumin myöntäminen unionin maan konsulaatissa, jos viisumi on jo evätty toisen jäsenvaltion konsulaatissa.
Tämän kuun lopussa on määrä esitellä tulokset eurooppalaista rajapolitiikkaa koskevasta toteutettavuustutkimuksesta, jota valmistellaan parhaillaan Italian johdolla työryhmässä, jossa on mukana myös Saksan, Belgian, Ranskan ja Espanjan edustajia.
Aiomme lisäksi antaa neuvostolle ehdotuksen päätökseksi Hongkongin kanssa tehdyn takaisinottosopimuksen allekirjoittamisesta ja ehdotuksen komissiolle annettavista neuvotteluvaltuuksista tällaisen sopimuksen tekemiseksi Ukrainan kanssa.
Niin ikään jos lähikuukausina edistytään riittävästi asetusehdotuksessa, joka tunnetaan nimellä Dublin II, otamme sen käsiteltäväksi puheenjohtajakautemme viimeisessä neuvoston kokouksessa.
Haluan päättää puheenvuoroni kiittämällä vielä kerran komissiota ja komission jäsen Vitorinoa perusluonteisesta roolista näissä ponnisteluissa, jotka eivät olisi olleet mahdollisia ilman heidän apuaan. Haluan myös kiittää parlamenttia sen paneutumisesta ja yhteistyöstä, jonka ansiosta Euroopan unionin maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikalle on voitu antaa erittäin merkittävä sysäys, kun Espanja on ollut unionin neuvoston puheenjohtajavaltio miltei viiden kuukauden ajan.
Mielestäni tulokset ja näkymät ovat kaiken kaikkiaan myönteisiä, ja voin vakuuttaa, että saavutamme suurelta osin ne tavoitteet, jotka olivat osa työohjelmaamme ja joita minulla oli tilaisuus esitellä kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa 4. helmikuuta.
Paljon kiitoksia, hyvät parlamentin jäsenet, ja aivan erityisesti paljon kiitoksia teille, arvoisa puhemies.
Patten
. (EN) Arvoisa puhemies, minulla on aivan liian monta anteeksipyyntöä esitettävänä, ja yksi niistä on, että en ole komission jäsen Vitorino. Puhun hänen sijastaan tänään - mikäli se on yleensä mahdollista - koska hän osallistuu tärkeää kokoukseen Kanadassa.
Olen iloinen, että minulla on tilaisuus osallistua tähän keskusteluun, ensiksi siksi, että me politiikkoina tiedämme, kuinka tärkeitä ja herkkiä kaikki tällaiset asiat ovat ja kuinka rehellistä avointa ja rakentavaa keskustelua ne vaativat. Toiseksi olen iloinen siksi, että ulkopolitiikan ja maahanmuuton - sekä laillisen maahanmuuton että laittoman ihmiskaupan - ja niihin liittyvien kysymysten välillä on kiinteä yhteys, kuten neuvoston varapuheenjohtaja juuri sanoi. Näistä kysymyksistä onnistuimme puheenjohtajavaltio Espanjan voimakkaalla johdolla keskustelemaan Välimeren kumppaneiden äskeisessä kokouksessa Valenciassa, ja palaan näihin kysymyksiin myöhemmin. Minullakin oli tilaisuus keskustella näistä asioista äskeisellä vierailullani Kiinan kansantasavaltaan.
Komissio piti Laekenin Eurooppa-neuvoston päätelmiä erittäin myönteisinä, erityisesti sen sitoumuksen vahvistamista, joka kohdistuu Tampereella vuoden 1999 toisella puoliskolla sovittuihin politiikan suuntaviivoihin ja tavoitteisiin. Komissio tukee uutta dynamiikkaa ruuhkan vähentämiseksi maahanmuutto- ja turvapaikkalainsäädännössä, jotka määritettiin tulostaulussa, joka saatiin aikaan "vapauteen, turvallisuuteen ja oikeudenmukaisuuteen" perustuvan alueen luomisen edistymisen määrittämiseksi. Olemme iloisia siitä, että puheenjohtajavaltio Espanja on antanut tälle prosessille uutta vauhtia.
Kannattaa palauttaa mieliin, että tärkeimmät perustamissopimuksen 63 artiklan ja Tampereen päätelmien toteuttamiseen tarvittavat ehdotukset on jo käsiteltävänä. On siis pääasiassa neuvoston tehtävä nopeuttaa omaa työtään. Äskeisessä oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa saavutettu poliittinen sopimus ehdotuksesta vähimmäisstandardien luomisesta turvapaikanhakijoiden vastaanottoon jäsenvaltioissa merkitsi alkua välttämättömälle liikkeelle tähän suuntaan. Komissio on tässäkin asiassa kiitollinen puheenjohtajavaltio Espanjan ponnistuksista.
Parhaillaan käydään neuvotteluja, jotka koskevat kahta muuta lainsäädäntöehdotusta. Neuvotteluja käydään nimittäin neuvoston asetuksesta, jonka tarkoituksena on korvata Dublinin sopimus, perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määräämiseksi, sekä neuvoston direktiivistä, joka koskee henkilöiden määrittämistä pakolaisiksi ja asemaa pakolaisina tai toissijaisen suojan saajina. Komissio jatkaa myös Eurodac-järjestelmän toteuttamista mahdollisimman pian siinä toivossa, että jäsenvaltiot tekevät tarvittavat toimet osallistumisensa mahdollistamiseksi.
Muista keskusteltavina olevista aiheista sanoisin, että komissio seuraa edelleen kaikkia näitä keskusteluja ja osallistuu niiden tulokseen. Siksi me pidimmekin myönteisenä meidän tiedonantoomme perustuvan laittoman maahanmuuton ja ihmiskaupan torjuntaan tähtäävän toimintaohjelman nopeaa hyväksymistä. Kuten luvattiin, komissio tarttuu nopeasti toimiin varmistaakseen sen toteuttamisen. Ensimmäiset aloitteet on jo tehty, kun komissio on hyväksynyt vihreän kirjan jäsenvaltioissa laittomasti oleskelevien henkilöiden palauttamista koskevasta yhteisön politiikasta. Kun otetaan huomioon tämän ilmiön monimutkaisuus ja jyrkkä kasvu, vihreän kirjan ensisijainen tavoite on aloittaa keskustelu ja tunnustella kaikkien asianosaisten mielipidettä. Komissio on myös äskettäin antanut tiedonannon Euroopan unionin ulkorajojen integroidusta valvonnasta. Tätä asiaa käsitellään pikemminkin yhteisön laajuisena asiana kuin kansallisena järjestelmänä, ja se toivoakseni kartoittaa reitin kohti pitemmän aikavälin tavoitetta eurooppalaisen rajavartioston tai poliisin perustamisesta.
Lisäksi Laekenissa esitetyn kehotuksen jälkeen komissio jätti 2. toukokuuta uuden tarkistetun ehdotuksen perheiden yhdistämisestä, jotta yksimielisyyden löytäminen tässä erittäin herkässä asiassa helpottuisi. Kuten Laekenin huippukokouksessa myös kehotettiin, komissio esittää kohta tarkistetun ehdotuksen neuvoston direktiiviksi pakolaisaseman myöntämistä tai peruuttamista koskevissa menettelyissä sovellettavista vähimmäisvaatimuksista.
Lisäksi komissio tuki Laekenissa ilmaistua halukkuutta integroida maahanmuuttopolitiikka nykyistä paremmin unionin ulkopolitiikkaan. Komissio pitäisi siksi myönteisinä kaikkia sellaisia aloitteita, joiden tarkoituksena on antaa uutta perspektiiviä turvapaikkoja ja maahanmuuttoa käsittelevälle korkean tason työryhmälle, jonka neuvosto perusti vuonna 1999. Sen valtuuksia on päivitettävä niin, että se sopii tämänhetkiseen tilanteeseen. Komissio aikoo esittää ehdotuksen ohjelmayhteistyöstä kolmansien maiden kanssa ennen vuoden loppua. Se perustuu uuden parlamentin luoman budjettivälineen käytöstä kerättyyn kokemukseen.
Haluaisin sanoa, kuinka tärkeänä sekä António Vitorino että minä pidämme tätä erityistä asiaa: tänään keskusteltavina olevien aiheiden ja ulkopolitiikan välistä suhdetta. On selvästi olemassa läheinen yhteys meidän menestyksemme esimerkiksi kestävän kehityksen edistämisessä ja demografisten paineiden välillä. Meillä on selvästi paljon tärkeää tehtävää auttaessamme muita maita käsittelemään ihmiskauppaa, joka on aivan yhtä suuri ja joissakin tapauksissa suurempikin uhka niille kuin se on niille rikkaille maille, jotka ovat ihmiskaupan harjoittajien kohteita.
Pääsiäisenä olin Kiinassa, ja minulla oli mahdollisuus edistää aloittamiamme keskusteluja Zhu Rongjin tekemän aloitteen ansiosta. Aloite koski sitä, kuinka voimme auttaa sellaisten ohjelmien kehittämisessä Kiinassa, jotka tekisivät vähemmän todennäköiseksi sen, että ihmiset antautuvat niiden käsiin, jotka pyrkivät siirtämään muita ihmisiä ympäri maailman, joskus kohtalokkain seurauksin, kuten näimme muutama vuosi sitten Doverissa.
Meihin on tehnyt suuren vaikutuksen se myönteinen tapa, jolla Kiinan viranomaiset edellä mainitun Zhu Rongjin johdolla ovat vastanneet omiin ajatuksiimme, ja toivon, että meillä on piakkoin joitakin toteuttamiskelpoisia ohjelmia, joita voimme alkaa soveltaa esimerkiksi tiedotuksessa ja koulutuksessa ja joiden avulla voimme pystyä käsittelemään Kiinan ja meidän kannaltamme erittäin vakavaa ongelmaa. Tämä on tietenkin malli sille, mitä haluamme tehdä muualla.
Takaisinottamisen alueella komissio on juuri saamassa valmiiksi sopimuksen Sri Lankan kanssa henkilöiden takaisin ottamisesta. Tämä on toinen tämänkaltainen sopimus yhteisön tasolla, ja olen iloinen voidessani sanoa, että ensimmäinen on solmittu Hong Kongin kanssa. Komissio jatkaa ponnistuksiaan niiden muiden sopimusten aikaansaamiseksi, joiden tekemiseen sillä on neuvotteluvaltuudet, ja esittää tarvittavat ehdotukset tämän lähestymistavan laajentamiseksi mahdollisimman johdonmukaisesti.
Lopuksi tahdon sanoa, että niiden tiedonantojensa mukaisesti, jotka koskevat maahanmuuttoon ja turvapaikkoihin liittyvien avointen koordinaatiomenetelmien käyttöönottoa, komissio ehdottaa piakkoin eurooppalaisen maahanmuuttoa, turvapaikkoja ja alkuperämaata koskevan tiedonvaihtojärjestelmän käyttöönottoa Eurooppa-neuvoston kehotuksen mukaisesti. Neuvoston viime vuoden toukokuussa pyytämää uutta tilastoja koskevaa toimintasuunnitelmaa, eurooppalaisen maahanmuuton virtuaalisen seurantakeskuksen toimintaa ja komissiolle siirrettyä neuvoston tiedonvaihtotoiminnan komiteaa kehitetään.
Maahanmuuttajien integrointiin liittyvästä erittäin tärkeästä kysymyksestä sanoisin, että komissio haluaa täydentää tietyillä tämän alan uusilla aloitteilla niitä välineitä, joita on kehitetty syrjinnän ja rasismin vastaisessa taistelussa. Tämä on meille poikkeuksellisen tärkeä uusi alue, emmekä olisi tarvinneet äskeisiä vaaleihin liittyviä mielenilmauksia vakuuttamaan meidät tämän aiheen tärkeydestä.
Haluan taas kerran kiittää parlamenttia tilaisuudesta olla kollegani sijaisena. Sanon komission jäsenenä, että kaikki komission jäsenet ovat hyvin tietoisia tämän aiheen valtavasta poliittisesta merkityksestä, ja olen todellakin tietoinen sen valtavasta merkityksestä päätehtävissäni ulkosuhteiden hoidossa.
Galeote Quecedo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, maahanmuutto on epäilemättä kehittyneille maille yhteisvastuuseen liittyvä kiistaton velvollisuus. Se on myös olennainen väline maailmassa vallitsevan köyhyyden ja yhteiskunnallisen eriarvoisuuden torjunnassa, ja lisäksi - tämä on sanottava suoraan ja kiertelemättä - se on välttämätöntä kasvun ja hyvinvoinnin ylläpitämiseksi maissamme.
On kuitenkin totta, että Euroopan unioniin suuntautuvat maahanmuuttovirrat ovat viime aikoina lisääntyneet räjähdysmäisesti ja ettei vastaanottokyky ole rajaton. Mielestämme ei siis ole liioiteltua sanoa, kuten neuvosto on täällä todennut, että maahanmuuton asianmukainen hallinta on nykyisin Euroopan suurin haaste.
Meidän on varmistettava, että niitä maahanmuuttajia, jotka voimme ottaa vastaan, tuetaan ja suojellaan lainsäädännöllä, että heillä on tästä johtuvat oikeudet ja velvollisuudet ja että he integroituvat täysin heidät vastaanottavaan yhteiskuntaan ja jakavat muiden kansalaisten kanssa ne arvot, joihin yhteiskunta perustuu. On jo nähty, että laittomuus on syrjäytymisen kasvualusta. Meidän on näin ollen asetettava etusijalle laittoman ihmiskaupan torjunta, toisin sanoen mafian ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta, tiiviissä yhteistyössä unionin ulkopuolisten maahanmuuttovirtojen lähtö- ja kauttakulkumaiden kanssa, ja osalta näistä maista on vaadittava entistä suurempia sitoumuksia. Pyydän komissiota laatimaan ja esittämään parlamentille kertomuksen tästä asiasta, koska halukkuus takaisinottosopimusten allekirjoittamiseen on tällä alalla tärkeää.
Olen samaa mieltä komission jäsen Vitorinon kanssa, kun hän sanoi, että ulkopolitiikka ja maahanmuuttopolitiikka ovat yhteydessä toisiinsa. Sekä puheenjohtajavaltio Espanja että komissio edistävät yhteistyön lisäämistä poliisi- ja diplomaattitasolla myös viisumipolitiikassa, joka voidaan mielestäni - ja komission jäsen Patten lienee samaa mieltä kanssani - aivan hyvin sovittaa yhteistä eurooppalaista diplomatiaa koskevan työn yhteyteen.
Lisäksi on harkittava taloudellisia tukia erityistapauksissa, kuten esimerkiksi Kanariansaarilla, sillä siellä on pulaa vastaanottokeskuksista, joissa voitaisiin asianmukaisesti ottaa vastaan laillisuuden rajoilla olevien pakolaisten ja maahanmuuttajien vyöry.
Arvoisa puhemies, sanoisin lopuksi, että mielestäni on aika lopettaa lietsovat ja vastuuttomat julistukset. Nyt tarvitaan ryhmäni mielestä - ja ehdotan tätä - maahanmuuttoa koskevaa suurta eurooppalaista sopimusta, jossa asiaa tarkasteltaisiin ilman puoluepoliittista vastakkainasettelua.
Terrón i Cusí (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin todeta jäsen Galeoten sanoihin viitaten, että sain tänä aamuna tietää Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan väitteistä, joiden mukaan Euroopan sosialistit ovat omilla politiikoillaan aiheuttaneet radikaalien ääriliikkeiden nousun Euroopassa ja että Espanjan pääministeri ja neuvoston puheenjohtaja haluavat puolestaan tiukentaa ja pyrkii tiukentamaan maahanmuuttopolitiikkaa.
Kuvittelin hetken ajan tänä aamuna, että neuvoston puheenjohtaja Rajoy tulee tänne kertomaan meille ilouutisen tästä uudesta maahanmuuttopolitiikasta, joka - pääministeri Aznarin mukaan - korjaisi eurooppalaisen sosialismin virheet, jotka ovat johtaneet äärioikeiston esiinmarssiin. Olen iloinen, ettei näin käynytkään ja että pysyttelitte selvityksessänne Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmissä, joihin Eurooppa-neuvoston ehdotukset ovat enimmäkseen liittyneet viime kuukausina. Olen iloinen tästä ja käsittelen puheenvuorossani vain kyseistä alaa.
Luulen, että näkemyksemme poikkeavat tältäkin osin, arvoisa ministeri. Kuten komission jäsen Patten sanoi, käsiteltävänä on - muun muassa - lainsäädäntötyöohjelma, jonka komissio esitteli Tampereen päätelmien jälkeen. Tampereen Eurooppa-neuvostosta on kulunut jo kaksi ja puoli vuotta, mutta edistysaskeleet ovat olleet vähäisiä. Puhuitte joistakin edistysaskeleista, ja palaan asiaan tuonnempana.
Tämä vaikuttaa paitsi sisältöön myös toimielinten välisiin suhteisiin. Tarkoitan yhteistyötä parlamentin kanssa. Arvoisa ministeri, minun on sanottava teille, että olemme ymmällämme esimerkiksi siitä seikasta, että neuvostossa on hyväksytty ehdotus turvapaikanhakijoiden vastaanoton edellytyksistä. Olemme ymmällämme, koska sanotte meille, että aiotte selvittää, mitkä ovat parlamentin ehdotukset. Minun on sanottava teille, että kyse on erittäin alustavista ehdotuksista, joilla ei ole mitään tekemistä jo hyväksyttyjen asioiden kanssa, ja että voimme tuskin jatkaa tällä tavoin.
Sama koskee oleskeluluvan yhteisiä sääntöjä, kolmansien maiden kansalaisten oikeuksien kokoelmaa. Tähän kaikkeen liittyy mielestämme konkreettisia direktiiviehdotuksia, joista emme ole saaneet tulosta Tampereen jälkeisinä vuosina. Sanotte, että tuloksia on saatu aikaan. Haluaisin kysyä teiltä, mitä tuloksia.
Laittoman maahanmuuton torjunta on osa maahanmuuttopolitiikkaa, jota ei vielä ole olemassa yhteisenä eurooppalaisena politiikkana, mutta mielestäni se jää sellaisenaan paljon tehottomammaksi kuin jos siihen liittyisi todellinen maahanmuuttopolitiikkojen yhteinen rakenne. Kannatan sitä, mutta kannatan myös sellaista maahanmuuttopolitiikkaa, joka vastaisi entistä paremmin työmarkkinoiden tarpeita, sillä muuten, arvoisa ministeri, tällainen puute johtaa laittomiin sopimuksiin tai pikemminkin sopimusten puuttumiseen, ja tämä on mielestäni haittavaikutuksista pahin.
Lopuksi - ja sen työsuunnitelman mukaisesti, jota komissio meille ehdottaa ja joka neuvoston pitäisi hyväksyä - haluaisin esittää teille neljä konkreettista kysymystä. Mitä mieltä neuvosto on rajapolitiikkaan liittyvästä komission puheenjohtaja Prodin ehdotuksesta? Mitä mieltä neuvosto on palauttamista koskevasta vihreästä kirjasta? Voitteko antaa meille Tampereen ehdotusten kehittämistä koskevan aikataulun? Mitä mieltä neuvosto on komission esittelemien ehdotusten sisällöstä?

Watson (ELDR).
Arvoisa puhemies, tämän keskustelun oikea-aikaisuus on kiistaton. Viimeaikainen maahanmuuttajavastaisten tunteiden lisääntyminen Ranskassa ja Alankomaissa osoittaa, mitä tapahtuu, kun hallitukset eivät pysty vastaamaan maahanmuuton tuomaan haasteeseen. Tiedämme, että riippumatta maahanmuuttajien yhteiskuntiimme kulttuurisen monimuotoisuuden muodossa tuomasta arvosta on olemassa puhtaasti taloudellisia syitä hallitun maahanmuuton politiikalle, kuten työvoimapulaan vastaaminen ja liitoksissaan natisevan eläkejärjestelmän rahoittaminen. Itse asiassa menestyksemme riippuu maahanmuutosta. Kysymys kuuluu siksi: minkälaista politiikkaa meidän olisi noudatettava, jotta saisimme maahanmuuton poliittisesti hyväksyttäväksi?
Meidän ei pidä tehdä sitä, mitä liian monet sosialistihallitukset ovat tehneet, eli haudata päämme hiekkaan ja kieltäytyä vastaamasta haasteeseen. Suureksi osaksi Euroopan hallitusten epäonnistuminen rajojemme valvonnassa, syrjintään ja muukalaisvihaan puuttumisessa ja maahanmuuttajien sopusointuisessa integroimisessa yhteiskuntiimme on johtanut tähän umpikujaan. Ei ole mikään ihme, että kansalaiset ovat entistä enemmän huolissaan.
Liberaalidemokraattien lähestymistapana olisi etuoven avaaminen raolleen tarjoamalla laillisia teitä maahanmuutolle, jotta voitaisiin paremmin sulkea takaovi laittomalta maahanmuutolta. Kanadan hallitus on toiminut menestyksekkäästi uranuurtajana tässä lähestymistavassa, ja se heijastuu Euroopan komission ehdotuksiin yhteiseksi maahanmuuttopolitiikaksi. Sitä kannattaisi todella harkita.
Hallittu laillinen jäsenvaltioiden välillä koordinoitu maahanmuuttopolitiikka ei tarkoita, että kaikki voisivat vapaasti muuttaa mihin tahansa. Apua voitaisiin saada maahanmuuttajille tarjottavista kannustimista, joiden avulla he jakaantuisivat tasaisemmin isäntävaltioiden välillä. Myös sellaisesta politiikasta olisi hyötyä, jossa oikeudet ja velvollisuudet ovat tasapainossa niin, että maahantulijat ymmärtäisivät, että he voivat työskennellä isäntämaassa ja nauttia vapaasta liikkumisesta unionin alueella ja muista EU:n jäsenyyden eduista. Maahanmuuttajien on kuitenkin ymmärrettävä, että heidän on pyrittävä integroitumaan ja elämään sen yhteiskunnan sääntöjen mukaan, jossa he asuvat. On järjetöntä poliittista korrektiutta sivuuttaa kaikki vaatimukset siitä, että maahanmuuttajien on opittava isäntämaan kieltä. Lisäksi integraatiota on tuettava ja syrjintää ja rasismia on torjuttava kaikkialla, missä niitä esiintyy. Tässä suhteessa haluan kiittää Euroopan unionin rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskusta ja suosittelen poliittisille puolueille Euroopan poliittisten puolueiden peruskirjaa rasismittomasta yhteiskunnasta.
Meidän on myös investoitava enemmän oikeusjärjestelmiimme ja oikeudellisten päätösten noudattamisen valvontaan - vain silloin voimme odottaa maahanmuuttajien kunnioittavan ydinarvoja, kun myös me varmistamme, että olemassa oleva yhteiskuntakin kunnioittaa näitä arvoja.
Hallitun maahanmuuton politiikka vaatii tiukkaa toimintaa unionin ulkorajojen valvonnassa, ja siksi onnittelen komissiota sen yhteistä rajavartiostoa koskevasta aloitteesta. Kuten komission jäsen sanoi, meidän on myös autettava enemmän köyhiä ja kodittomia heidän kotimaissaan niin, ettei heidän tarvitse epätoivossaan turvautua rikollisiin ihmissalakuljetusryhmiin. Useimmat ihmiset eivät halua lähteä muualle, joten laittoman maahanmuuton paineen vähentäminen on taas yksi lisäperuste - jos sellaisia tarvitaan - maailmanlaajuisen vapaakaupan edistämiselle ja edistymiselle kohti YK:n tavoitetta antaa 0,7 prosenttia BKT:stä kehitysapuun.
Myös turvapaikkapolitiikassa ELDR-ryhmä tukee laajasti komission ehdotuksia ja suhtautuu usein epäilevästi neuvoston ehdottamiin toimiin.
Lopuksi sanoisin, että mielestämme hallitulle maahanmuutolle on sekä moraalisia että taloudellisia perusteita ja että turvapaikka-asiaa voi tarkastella humanitaarisen lähestymistavan mukaan. Me ELDR-ryhmässä aiomme tukea komissiota sen pyrkimyksissä siirtää unionia kohti Amsterdamin sopimuksessa ennakoituja yhteisiä politiikkoja. Lainaan suurta liberaalia J.K. Galbraithia: "Maastamuutto on vanhin keino köyhyyttä vastaan. Mikä kieroutuma ihmisen sielussa aiheuttaa sen, että ihmisen vastustavat niin ilmeistä hyvää?"
Lambert (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, olen pitkälti samaa mieltä kuin jäsen Watson, vaikka en olekaan hänen kanssaan samaa mieltä vapaakaupan mahdollisuuksista ratkaista näitä epäkohtia. Pidän myönteisenä joitakin tänään esitettyjä julkilausumia ja erityisesti komission jäsen Pattenin läsnäoloa. Aivan liian kauan olemme pitäneet näitä asioita pikemminkin lakiin ja järjestykseen kuin kansainvälisiin ja taloudellisiin suhteisiin liittyvinä kysymyksinä. Maahanmuutto on kehitysmaihin liittyvä asia, kuten Ruotsin hallitus on osoittanut tavassa, jolla se on järjestänyt ministeriönsä.
Minun ryhmälleni sopii ajatus yhteisestä turvapaikkapolitiikasta ja yhteisestä maahanmuuttopolitiikasta, jos siinä on nykyistä politiikkaa korkeammat standardit. En ole vielä täysin vakuuttunut siitä, että näin olisi asian laita.
Tänään iltapäivällä on puhuttu paljon tarpeesta valvoa rajoja, mutta ei ehkä kuitenkaan niin paljon siitä, miksi ihmiset ovat niin epätoivoisia, että he haluavat ylittää niitä. Joillekin se on vapaasti tehty päätös - niin kuin sen pitäisikin olla, ja osa sitä, mitä me pyrimme saamaan aikaan ajatuksella vapaasta liikkuvuudesta Euroopan unionissa. Muut maahanmuuttajat tulevat olosuhteiden pakosta, koska he eivät näe itsellään mitään tulevaisuutta eivätkä mitään taloudellisia mahdollisuuksia. Meidän on muistettava, että sellaisten maastamuuttajien rahalähetykset ovat usein enemmän kuin hallitustemme antama apu.
Mielestäni Euroopan unionilla on myös velvollisuus tarkastella omia politiikkojaan, jotta se näkisi, missä politiikat toimivat niin, että ne käytännössä rohkaisevat ihmisiä uskomaan, että heidän on pakko muuttaa maasta. Hyvä ajankohta tämän tarkastelemiseksi on Johannesburgin kestävän kehityksen huippukokous. Meidän on tarkasteltava kestävää kehitystä ja keinoja, joilla voisimme antaa kaikille taloudelliset mahdollisuudet.
Tapasin äskettäin Romanian lähetystöstä henkilön, joka hämmästyksekseni kertoi minulle, että hänen maansa ympäristön puhdistaminen on tärkeää, mutta se tehdään vasta kun rajojen turvallisuus on varmistettu, koska se oli heidän prioriteettinsa. Toinen asia, jota meidän on todellakin tarkasteltava, on sellaisen maahanmuuttopolitiikan luominen, joka mahdollistaa erilaisilla taitotasoilla olevien henkilöiden laillisten maahanmuuttoreittien tarkistamisen.

Frahm (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, useissa jäsenvaltioissamme voidaan tällä hetkellä havaita suuntausta oikealle ja muukalaisvihan kasvua. Ymmärtääkseni jäsen Watsonin mielestä tämä johtuu siitä, että ei ole haluttu kitkeä pahan syitä. Olen kuitenkin sitä mieltä, että meidän on toisaalta otettava huomioon asian toinenkin puoli, nimittäin, että muukalaisvihamielisten puolueiden kannatus - esimerkiksi omassa maassani - on suurin niillä alueilla, joilla asuu vähiten ulkomaalaisia, kun taas kyseisten puolueiden kannatus on pienin niillä alueilla, joilla ulkomaalaisia on eniten. Mielestäni meidän on pidettävä tätä ilmiötä oireena myös jostakin muusta, nimittäin siitä, että pelko itsessään usein peittää pelon syyn ja että voimattomuus aiheuttaa tämän kaiken. Kyse on voimattomuudesta, jonka lähtökohtana on sosiaalinen syrjäytyminen, jota lisääntyvä kilpailukin aiheuttaa.
Juuri ennen kuin aloitimme keskustelun tästä asiasta parlamentissa, kävin katsomassa UNHCR:n (YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun) kotisivuja tarkastellakseni, millainen tilanne on, mutta se ei ole valitettavasti parantunut. Pakolaisia, ja siten UNHCR:n vastuulla olevia ihmisiä, on edelleenkin yli 21 miljoonaa. Kotimaassaan omilta asuinseudultaan siirtymään joutuneita henkilöitä, siis ihmisiä, jotka ovat pakolaisia oman maansa rajojen sisällä, on saman verran, mikä osoittaa, että toimintaa tarvitaan kipeästi ja että me tarvitsemme yhteistä politiikkaa ja yhteisiä toimia. Olisi kuitenkin hyvä, jos me - ennen kuin ryhdymme toimiin - pääsisimme yksimielisyyteen tavoitteesta. Pitäisikö tavoitteena olla sellaisten asioiden vähentäminen, joista hyvin vähävarainen UNHCR vastaa? Vai pitäisikö tavoitteena olla sellaisten ihmisten määrän vähentäminen, jotka pääsevät EU:n rajoille tai EU:n rajojen yli?
Haluaisin kiittää puheenjohtajavaltio Espanjaa selonteosta, koska asioissahan mennään kuitenkin eteenpäin. Asioissa edetään hitaasti, joissakin asioissa mielestäni liiankin hitaasti. Työskentelyn tavoite ei siis kuitenkaan ole täysin selvillä. Minun on kuitenkin valitettavasti todettava, että kun Tanska kohta aloittaa puheenjohtajakautensa, tavoite on erittäin selkeä. Tanskan Eurooppa-ministeri toteaa aivan selvästi, että EU:n yhteisen politiikan tavoitteena on pysäyttää pakolaisvirta. Sehän on loogista. Se sopii yhteen sen kanssa, että halutaan tiukentaa valvontaa ja lisätä raja-valvontaa ja korostaa Dublinin yleissopimuksen asemaa ja Eurodac-järjestelmän kaltaisia järjestelmiä. Tavoite ei kuitenkaan ole looginen, jos vertaamme sitä pelkästään siihen toiseen hankkeeseen, jonka lähtökohtana on, että pakolaisten kokonaismäärää vähennetään maailmanlaajuisesti.
Kun kyse on "ihmisillä käytävästä kaupasta", kukaan ei voi kannattaa sitä, että mafia ansaitsee rahaa kyseisellä toiminnalla, eikä kukaan voi kannattaa sellaista toimintaa, joka johtaa syyttömien kiinalaisten kuolemaan Doverissa tai muualla, koska kysehän ei ollut mistään yksittäisestä tapauksesta. Mafian täysin häikäilemättömän toiminnan seurauksena Euroopan rannikoille ajautuu ruumiita päivittäin. Mutta me itse olemme mukana pitämällä rikollisina kaikkia niitä ihmisiä, jotka auttavat pakolaisia, ja sen vuoksi, että pidämme rikollisina niitä ihmisiä, jotka auttavat hyvää hyvyyttään tai kristillisistä, uskonnollisista tai humanistisista syistä, annamme mafialle välittömän tukemme tässä hankkeessa. Jos teemme niin, se johtaa väkisinkin siihen, että köyhien ihmisten rahat menevät suoraan mafian taskuihin. Jos vastauksemme 21 miljoonalle pakolaiselle on se, että korotamme meitä ympäröiviä muureja, siirrämme väkisin köyhien ihmisten rahat sellaisten ihmisten taskuihin, joilla pitäisi olla tarpeeksi rahaa jo muutenkin.
Yhteinen toimi on tärkeä, sillä emme voi kuitenkaan sulkea maailmaa ulkopuolellemme, vaikka rakentaisimme kuinka korkean muurin, ja sen vuoksi kyse on vastuun jakamisesta, kriisien ennaltaehkäisyn voimakkaammasta tukemisesta, kehitysavun parantamisesta - ja tässä yhteydessä kysynkin, tukevatko Tanskan liberaalit liberaaliryhmää tässä kysymyksessä, haluaisin todellakin tietää sen - suuremmasta UNHCR:lle myönnettävästä tuesta ja siitä, että eurooppalaiset poliitikot vastustaisivat rohkeammin populismia ja muukalaisvihaa.

Muscardini (UEN).
Arvoisa puhemies, on laadittava kiireesti sellainen operatiivinen eurooppalainen suunnitelma, jossa tehdään ero fyysistä sortoa pakenevien turvapaikkaoikeuden sekä paremman elintason perässä tulevien maahanmuuttajien välillä: tarvitaan eurooppalaista suunnitelmaa, jolla estetään maasta toiseen vaihtelevat ratkaisut.
Jeesuksen syntymäkirkosta vapautetut 13 palestiinalaista ja Italian hallituksen ehdotus ratkaista heidän Eurooppaan siirtoa koskeva kysymys "eurooppalaisittain" ovat vihdoin osoitus halusta antaa unionille rooli kysymyksissä, jotka toistaiseksi on jätetty Yhdysvaltain harteille.
Keneltäkään ei ole jäänyt huomaamatta, että "raamatullinen exodus" on suuntautumassa unionin maihin. Se, mikä vielä muutama vuosi sitten olisi näyttänyt otteilta draamaelokuvasta, näyttäytyykin nyt meille jokapäiväisinä kuvina, joita tiedotusvälineet meille välittävät: rähjäiset proomut, käytöstä poistetut veneet, Sandokanin aikakauden purjeveneet ja huonokuntoiset kumiveneet kuljettavat päivittäin satoja ja taas satoja epätoivoisia ihmisiä, jotka tänne Eurooppaan tullakseen ovat usein "maksaneet maltaita" ja jotka joutuvat kokemaan päivästä toiseen riistoa ja puutetta. Monet heistä, naisia, miehiä ja lapsia, kuolevat matkalla, tai heitä kuljettavat lautturit heittävät heidät mereen, kuten tapahtui Sisilian ja Puglian rannikolla. Me sitä vastoin pohdimme edelleen laittoman maahanmuuton estävän lainsäädännön tarpeellisuutta. Ilman sääntöjä ei ole vapautta, ilman vapautta ei ole kehitystä eikä ihmisarvoista elämää.
Eurooppa on myöhässä kolmannen pilarin täytäntöönpanossa, ja se on toistaiseksi ollut kyvytön ottamaan yhtenäistä poliittista ja lainsäädännöllistä kantaa, eikä se voi paeta valmistelukunnan taakse toivoen, että se voisi tuoda välittömiä vastauksia.
Ongelmia on, ja olemme täysin tietoisia puheenjohtajavaltio Espanjan ponnisteluista, joista olemme iloisia. On otettava mahdollisimman pian käyttöön sellainen eurooppalainen rajapoliisi, joka työskentelisi sekä merellä että maalla. On oikein pitää tietopankkia maahantuloviisumeista, mutta yhtä oikein on, että jokaisella maalla on oikeus tarkistaa myös sormenjäljistä kaikkien niiden henkilöllisyys, jotka ylittävät rajat laittomasti ja joilla ei ole pätevää henkilöllisyystodistusta.
Meidän on erotettava maissamme vuosikausia asuneet lailliset maahanmuuttajat niistä, jotka tulevat maahan laittomasti ja joilla ei hyvin usein ole objektiivista syytä maahantuloon vaan jotka joutuvat kenties tietämättään tietynlaisen rikollisuuden palvelukseen. Meidän on myös otettava tiukasti poliittisin toimin vastuu maista, joiden vastuulla on tällaisen maahanmuuton jatkuminen, sekä maista, joissa vallitsee sellainen poliittinen järjestelmä, joka uhkaa niiden omien kansalaisten elämää ja fyysistä koskemattomuutta.
Euroopan unionin on tarkistettava kauppasopimuksiaan niiden maiden kanssa, joissa ei kunnioiteta ihmisarvoa. Säälimätön taistelu sellaista suurrikollisuutta vastaan, joka vahvistuu taloudellisesti ihmiskaupan avulla, on yksi niistä ongelmista, joiden on annettava meille kaikille päivittäin syy poliittiseen taisteluun.
(Suosionosoituksia lehteriltä)

Puhemies. -
Haluan muistuttaa yleisölehtereillä oleville vierailijoillemme, ettei parlamentissa ole tapana reagoida tuolla tavoin puheisiin.

Krarup (EDD).
Arvoisa puhemies, mistä edistyksestä on kyse ja mistä neuvoston selonteon näkökulmista me keskustelemme? Jos tähän kysymykseen pitäisi vastata pelkästään puhtaasta humanitaarisesta näkökulmasta, voisi yksinkertaisesti olettaa, että poliittisten toimien pitäisi perustua turvapaikkaongelmien lähtökohtana olevan vainon ja poliittisen sorron estämiseen ja ehkäisemiseen sekä rikkauksien että poliittisen vaikutusvallan jakamiseen, lyhyesti sanottuna meidän olisi demokratisoitava maailman hyvinvointia, joka on nykyään kasautunut muutamiin, hallitseviin keskuksiin, kuten EU:hun, jotka ovat ikään kuin keitaita sosiaalisen, taloudellisen ja poliittisen kurjuuden maailmassa. Tämä ei kuitenkaan ole neuvoston näkökulma. Päinvastoin, koska EU:n poliittisen ja taloudellisen vallan laajentaminen - joka tapahtuu väistämättä ympäröivän maailman kustannuksella - on, ja on aina ollut ja tulee aina olemaankin Euroopan unionin politiikan yleinen poliittinen perusperiaate. Neuvoston esittämän näkökulman ja edistyksen lähtökohtana ei myöskään ole, että ryhtyisimme turvapaikanhakijoiden ja maahanmuuttajien kannalta parhaisiin toimiin. Emme tarkastele ensisijaisesti vierasperäisten maahanmuuttajien, mukaan luettuna hädänalaisten lähimmäisten etua. Edistysaskeleilla ja näkökulmien tarkastelulla on melko toisenlainen, suppeahko merkitys. Kyse on siitä, että meille olisi mahdollisimman paljon hyötyä maahanmuuttopolitiikasta. Kyse on siitä, että rajoitamme turvapaikkaoikeutta mahdollisimman paljon, kuten seuraavassa lainauksessa sanotaan: "pakolaisvirran patoamiseksi". Kyse on ehkäisevien järjestelmiemme käyttämisestä niin kutsutun laittoman maahanmuuton torjumiseksi. Sitä torjutaan hyvin pitkälle kehittyneen juridisen mielikuvituksen ja toimien, valvonnan, sormenjälkien, Eurodac-asetuksen, henkilötietojen vapaan vaihdon avulla - toimien, jotka alkavat muistuttaa jo poliisivaltiossa käytettäviä menetelmiä. Lyhyesti sanottuna, kyse on Eurooppa-linnakkeen rakentamisesta ja vahvistamisesta.
Keskeisenä ajatuksena on, että kaikkia näitä toimia nimitetään edistykseksi. Lisäksi toivotamme mustaa huumoria käyttäen nämä muukalaiset tervetulleeksi alueelle, jota nimitämme vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaksi alueeksi. Tanskan kansalaisena häpeän tunnustaa, että maani toimii edelläkävijänä, kun kyse on yleisestä lyhytnäköisestä, karkeasta, ulkomaalaisvastaisesta maahanmuuttopolitiikasta. Tanskan politiikka, joka tosiasiassa estää turvapaikanhakijoita harjoittamasta turvapaikkaoikeuttaan, on saanut kannatusta muissa jäsenvaltioissa. Lisäksi Tanskan kansankäräjät käsittelee parhaillaan lakiehdotusta, joka sisältää valtavia tiukennuksia, myös turvapaikkamenettelyn, jota voidaan parhaiten luonnehtia "hallinnolliseksi kiusanteoksi". On syytä panna merkille, että se toteutetaan yhteistyössä ulkomaalaisvastaisen Dansk Folkeparti -oikeistopuolueen kanssa. Minun on myönnettävä, että mahdollisuudet Tanskan puheenjohtajakauden aikana tapahtuviin uusiin niin kutsuttuihin edistysaskeliin ovat pelottavan hyvät.

Borghezio (NI).
Arvoisa puhemies, nykyisin vahvistuu käsitys siitä, että laiton maahanmuutto on otettava keskeiselle sijalle Euroopan unionin ja ulkomaailman välisessä yhteistyössä, ja olemme täällä istuntosalissa kuulleet monia puheenvuoroja, joissa on painokkaasti tuotu esiin tämän ilmiön vaarallisuus. Näin ollen voidaan kenties sanoa, ettei Pim Fortuyn kuollut turhaan. Haluaisin sanoa häntä mukaellen, että jos "Hollanti on täynnä", niin sitä ovat myös Italia, Padania ja Eurooppa.
Eteenpäin viedyistä ehdotuksista voisin todeta, että puheenjohtajavaltio Espanja on puhunut meille sellaisesta eurooppalaisesta rajapoliisista, jonka voimme vain hyväksyä, mutta sillä edellytyksellä, että sille annetaan riittävästi resursseja, välttämättömät normit ja välineet, jotta se voisi toimia tehokkaasti. Sormenjälkitekniikalla saatu tieto on vain yksi osa tietoa: on luonnollisesti oltava tarvittavat yhteydet ja tehtävä yhteistyötä.
Yhteistyöstä haluaisin vielä korostaa Turkin kaltaisen valtion vastuuta: ei ole hyväksyttävää, että Turkin satamista lähtee edelleen noita kuuluisia täällä mainittuja venepahasia, jotka kuljettavat satoja, ellei tuhansia asein ja huumein varustettuja laittomia maahanmuuttajia esimerkiksi Italian etelärannikolle jättäen heidät maan eteläosaan, josta he voivat sitten hivuttautua Padaniaa kohti. Olen nyt siis sitä mieltä, että Euroopan unioniin halajavan Turkin on vaadittava hyvin täsmällisiä toimia, joiden tarkoituksena on tosissaan estää ja lopettaa laittomien maahanmuuttajien kansainvälistä kauppaa ja kiristystä harjoittavien rikollisliigojen toiminta.
Pirker (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, maahanmuuttopaineet Euroopan unionissa kasvavat. Maahanmuuttajia auttavat verkostot ansaitsevat miljardeja laittomalla maahanmuutolla, ja kansalaiset osoittavat tyytymättömyytensä vaaleissa, tyytymättömyytensä unionin epätäydelliseen maahanmuuttopoliittiseen ratkaisuun. Tarvitsemme turvapaikka- ja maahanmuuttoasioihin koko Euroopan kattavia strategioita. Espanjan aloite ilahduttaa siksi minua ja tuen sitä painokkaasti.
Meidän on edellytettävä, että panemme päätöstemme mukaisesti nopean ja varman turvapaikkamenettelyn nopeasti täytäntöön, että hyväksymme strategiat sellaisten turvapaikanhakijoiden poistamiseksi maasta, joiden hakemus on hylätty, sekä laittomien maahanmuuttajien poistamiseksi maasta, että laadimme säännökset työvoiman laillista, elintasoperusteista maahanmuuttoa varten ja laadimme ne nimenomaan jäsenvaltioiden tarpeiden mukaan, jäsenvaltioiden mahdollisuuksien ja tarpeiden mukaan. Minusta on myönteistä, että ryhdytään päättäväisiin toimiin laittoman maahanmuuton torjumiseksi, olipa sitten kyse turvapaikanhakijoiden sormenjälkien vertailemista varten perustetun Eurodac-järjestelmän käyttöönotosta tai ulkorajojen yhteisestä valvonnasta Eurocorps- joukoin, joiden pitäisi tehdä hyvää työtä myös satelliittien ja tutkien avulla. Tarvitsemme kuitenkin lisäksi tietenkin paikallista apua, nimittäin vakautustoimenpiteitä ja avustustoimenpiteitä alkuperämaihin.
Meidän on kuitenkin ehdottomasti hylättävä ne ajatukset, joista Euroopan vasemmisto pauhaa. Kansallisella tasolla käytetään yksioikoisen muukalaisvihan leimaamissa kapakkakeskusteluissa perusteluja, joita emme halua emmekä tarvitse. Euroopan tasolla, parlamentissa, vasemmistolaiset asiakkaat tyytyvät vaatimuksiin, joita kukaan eurooppalainen ei ymmärrä eikä tue, kuten äskettäin, kun joka puolella Eurooppaa vaadittiin kaikkien turvapaikanhakijoiden pääsyä työmarkkinoille ensimmäisestä päivästä lähtien ja turvapaikanhakijoiden vapaata liikkumista, vaikka vain 10 prosenttia hakijoista voi saada pakolaisaseman.
Luojan kiitos, neuvosto ja komissio tukevat meitä, siis Euroopan kansanpuolueen ryhmää, meidän järkevässä maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikassamme. Vasemmiston politiikkaa ei hyväksytä. Kyse ei kuitenkaan ole pelkästä hyväksymättä olemisesta. Se politiikka provosoi esiin lisää Le Penejä, jos sitä jatketaan entiseen tapaan. Sitä me emme halua! Sitä me emme tarvitse! Siksi puheenjohtajavaltio Espanjan tässä asiassa osoittama innostus ilahduttaa minua, ja tuen komission jäsen Vitorinon aloitteita.
(Suosionosoituksia oikealta)

Ghilardotti (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, nyt kun on kulunut kolmisen vuotta Tampereen Eurooppa-neuvoston kokouksesta, jossa määriteltiin strategia vapauteen, turvallisuuteen ja oikeudenmukaisuuteen perustuvan alueen luomiseksi unioniin ja jossa luotiin pohja maahanmuutto- ja turvapaikkakysymyksiä koskevalle työohjelmalle ja yhteiselle politiikalle, voimme tehdä yhteenvedon saavutetusta tai saavuttamattomasta edistyksestä sekä nykytilanteesta. Minun on valitettavasti sanottava, ettei tulos ole myönteinen eikä rohkaiseva.
Komissio on Tampereen päätelmiä soveltaakseen ilmoittanut lainsäädäntöohjelmassa tarpeesta kehittää sellaista proaktiivista politiikkaa, jossa myönnetään, että siirtolaispaineet tulevat jatkumaan ja että laillisesta maahanmuutosta voi olla hyötyä Euroopalle, itse maahanmuuttajille sekä heidän kotimaalleen.
Komission esittämä lähestymistapa on osoitus kaikki ongelmat huomioon ottavasta kokonaisvaltaisesta politiikasta: siinä otetaan huomioon taloudelliset, sosiaaliset, poliittiset ja humanitaariset kysymykset ja edellytetään hallitusten ja työmarkkinaosapuolten sekä paikallisten ja alueellisten järjestöjen ja viranomaisten toimien voimakasta yhteensovittamista. Kaikki tämä edellyttää - kuten tiedämme ja kuten te, arvoisa puhemies, olette muistuttanut - rinnakkaista työskentelyä viidellä politiikan osa-alueella, joita ovat: maahanmuuton laillisten kanavien määrittäminen; laittoman maahanmuuton torjunta; yhteisön ulkopuolisten kansalaisten syrjimättömyysperiaatteen ja integraatiopolitiikkojen mukainen tasavertainen kohtelu; yhteistyökumppanuus alkuperämaiden kanssa sekä humanitaarinen tehtävä Euroopassa. Tästä komission myönteisestä ja parlamentin panoksen sisältävästä suunnitelmasta huolimatta tulos ei ole - korostan tätä - myönteinen eikä kannustava. Neuvostolla on mielestäni kaikessa tässä suuri vastuu, sillä yhtäältä neuvosto toimii tiennäyttäjänä - kuten se teki juuri Tampereella -, mutta toisaalta se on jatkuvasti laiminlyönyt tehtäviään eikä ole siten hoitanut vastuutaan.
Neuvosto ja monet hallitukset unohtavat, että työmarkkinoidemme pula työntekijöistä on juuri yksi maahanmuuton syistä. On pantava merkille epäonnistuminen työmarkkinoiden tarpeiden, pimeän työn sekä kaiken tämän ja oikeanlaisen maahanmuuttopolitiikan välisen yhteyden määrittelyssä. Nyt on korostettu vain turvallisuusongelmia, jotka ovat toki olemassa mutta joihin on tartuttava tasapainoisesti siten, että oma politiikkamme perustuu lain ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen.
Turvallisuudesta ja maahanmuutosta sitä vastoin on sanottava, että joillekin hallituksille Euroopassa, esimerkiksi Italiassa, on tyypillistä turvautua sekä pelotteluun että lupauksiin ihmeratkaisuista. Maahanmuuttoa pidetään yksinomaan vaarallisena ilmiönä, jolta on suojauduttava, pelkoja ruokitaan, uskotellaan ongelman taianomaiseen häviämiseen sekä käytetään demagogisia iskulauseita, jotka antavat ymmärtää, että järjestyksen takaamiseksi kaikki voidaan jättää valtion ja poliisivoimien varaan.
Päinvastoin vakavasti otettava turvallisuuspolitiikka perustuu kahteen toisiinsa liittyvään tukipilariin: pidetään ovet auki tarkkojen sääntöjen ja rajoitusten puitteissa lailliselle maahanmuuttovirralle. Toistan, ovet on pidettävä auki, mutta ei sepposen selällään. Toinen tukipilari on se, että torjutaan tehokkaasti laitonta maahanmuuttoa. Jos laillinen maahanmuutto epäonnistuu, laiton kasvaa, sillä kaikkein epätoivoisimmat ja lähtemiseen määrätietoisimmin suhtautuvat - tai siihen pakotetut - hyppäävät sellaisten rikollisten salakuljettajien aluksiin, jotka tarjoutuvat viemään heidät Eurooppaan kuolemanlaivoissaan.
Jos on totta, ettemme voi eikä meidän pidä sivuuttaa kansalaisten huolia, yhtä totta on, ettei noihin huolenaiheisiin voida puuttua eikä niitä voida ratkaista ainakaan pelottelun ja valheellisen hillitsemispolitiikan ilmapiirissä.

Varaut (NI).
Arvoisa puhemies, muuttoliike maahamme johtui alun perin työpaikan perässä tulevista maahanmuuttajista. Se oli maahanmuuttajan ja vastaanottavan valtion välinen suhde, jossa jokainen tiesi paikkansa. Myöhemmin sitä leimasivat maahanmuuttajien avustaminen sekä epävarmuus ja kompromissit. Viime vuosina siitä on tullut todellista "orjakauppaa": laittomia työntekijöitä, prostituoituja ja "orjia" voi nähdä sadoittain kaikkien pääkaupunkiemme kaduilla. Tilanne, jossa maahanmuuttajia ja heitä vastaanottavia valtioita pidetään holtittoman maahanmuuton kannattajien uhreina, on toki sietämätön. Se on 30 vuotta kestäneen eurooppalaisen vasemmiston sinisilmäisyyden tulos, sillä heidän hyvä tahtonsa on palkittu vain tuhoisin seurauksin.
Näistä asioista on toki hyvä puhua täällä, mutta haluan sanoa puheenvuoroni lopuksi, että kaikkea tätä on käsiteltävä hyvin varoen. Emme voi päättää ihmisten puolesta, kuka kantaa heidän sukunimeään tai kuka on heidän naapurinsa. Nämä ovat peruskysymyksiä, joten jos edetään liikaa ja otetaan riski kansojen hävittämisestä, otatte riskin myös - olette ehkä tämän suhteen tarkempia - Euroopan hävittämisestä.

Hernández Mollar (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tätä aihetta käsittelevien puheenvuorojen päätteeksi haluaisin esittää kaksi lyhyttä huomiota. Ensimmäinen huomio on, että on hämmentävää, että Euroopan sosialistiryhmä syytti äskeisessä kokouksessaan Sevillassa puheenjohtajavaltio Espanjaa ja Kansanpuoluetta kevytmielisestä suhtautumisesta maahanmuuttoon.
Sanoisin näin: kevytmielistä on, että sosialistiryhmä sanoo parlamentissa yhtä ja tekee neuvostossa toista sosialistihallitusten kautta; kevytmielistä on esimerkiksi, että Euroopan parlamentissa hyväksytään mietintöjä, joissa laillistetaan laiton maahanmuutto ja tarjotaan esimerkiksi turvapaikanhakijoille sellaisia oikeuksia, joita edes yhteisön kansalaisilla ei ole, kuten oikeus ja velvoite, joka koskee lastentarhojen takaamista heidän alaikäisille lapsilleen.
On siis hälyttävää, että sosialistiryhmä toimii epäjohdonmukaisesti ja että siltä puuttuvat tyystin ideat ja järkevät ehdotukset. Juuri tämä - vaikka ette haluakaan nyt kuulla tätä - johtaa Euroopassa ääriliikkeisiin, joista esimerkkinä on Jean-Marie Le Pen.
Toiseksi: kolmansien maiden kanssa tehdyillä assosiaatiosopimuksilla on tarkoituksensa, mutta osa maista näkee niissä pelkästään rahoituksen lähteen ja jättää soveltamatta yhteistyöhön ja vuoropuheluun liittyviä kohtia niinkin tärkeissä asioissa kuin niiden oma vastuu maahanmuuttovirtojen järjestämisestä lähtömaassa. Marokko on tästä selkeä esimerkki, kuten tapahtumat sen Espanjan-vastaisilla rajoilla ovat osoittaneet.
Emme saa pettää itseämme: elleivät maahanmuuton lähtömaat saa omia asioitaan kuntoon, ongelma on ja pysyy. Mielestäni meidän olisi vakavasti kehotettava ne ruotuun sopimusten yhteydessä tehtyjen sitoumusten mukaisesti.
Ulkorajamme eivät ole suljettuja niiltä, jotka järjestystä ja laillisuutta noudattaen haluavat osallistua kehitykseemme ja jotka haluavat elää kanssamme kunnioittaen vastavuoroisesti niiden tapoja, kulttuureja sekä turvallisuutta ja vapautta, jotka asuvat Euroopan unionin muodostamalla uudella maantieteellisellä ja poliittisella alueella.
(Suosionosoituksia oikealta)

Rajoy Brey
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät puheenvuoroja käyttäneet parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, haluaisin käyttää lyhyen puheenvuoron ja esittää ensin alustavia huomioita ja sitten joitakin huomioita täällä pidetyistä puheenvuoroista.
Vaikka täällä ei pitäisikään esittää henkilökohtaisia huomioita, ensimmäinen huomioni on henkilökohtainen; sanon sen kuitenkin siksi, että minusta vaikuttaa, että suuri osa neuvoston kollegoistani on kanssani samaa mieltä.
Maahanmuutto on aivan epäilemättä ollut ja on vielä lähivuosinakin Euroopan unionin merkittävin ilmiö. Tämä ilmiö johtaa todennäköisesti paljon suurempiin muutoksiin kuin EU:n perustaminen konsanaan ja sen yhteydessä otettavat edistysaskeleet. Kyseessä on siis asia, jossa on meneteltävä tarvittavan perusteellisesti, riittävän tasapainoisesti ja varovaisesti sekä sanoissa että ennen kaikkea - ja tämä on erittäin tärkeää - teoissa.
Meidän on mielestäni vähitellen pyrittävä lähentämään kaikkien unionin maiden kantoja tässä asiassa, koska alueellamme on jo toteutunut esimerkiksi henkilöiden ja tavaroiden vapaa liikkuvuus.
Olemme mielestäni työskennelleet viime aikoina seuraavien ajatusten pohjalta: ensiksikin Eurooppa voi olla - tosiasiallisesti se on, se on ollut ja se voi tulevaisuudessakin olla - vastaanottava valtio, koska on sellaisia henkilöitä, jotka epäilemättä voivat hankkia täällä elantonsa kunniallisesti, ja myös koska - emme saa pettää itseämme - monet ihmiset edistävät toiminnallaan maidemme talouskasvua. Silti - ja tämä on toinen ajatus, jonka halusin ilmaista täällä - maahanmuuton on tapahduttava laillisesti, ja on sanottava selvästi, ettei se voi olla rajatonta muun muassa siksi, että rajaton maahanmuutto synnyttää niin ikään rajatonta syrjäytymistä. Tässä mielessä meidän on pyrittävä toimimaan mahdollisimman vastuullisesti. Kolmanneksi meidän on pyrittävä integroimaan muualta tulevat ihmiset Euroopan unionissa asuviin ihmisiin. Tällaista integrointia epäilemättä toteutetaan ja täytyykin toteuttaa unionin maiden julkishallinnoissa ja myös niiden yhteiskunnissa, mutta lisäksi kaikkia muualta tulevia ihmisiä on vaadittava hyväksymään rinnakkaiseloa koskevat Euroopan unionin maiden perussäännöt, joihin kuuluvat perustuslakimme, periaatteemme ja arvomme, sillä tämä koskettaa meitä kaikkia. Maahanmuuttajilla on toki oikeuksia, mutta heillä on oltava myös velvollisuuksia, kuten myös meillä Euroopan unionin maiden kansalaisilla. Neljäs ajatus on, että meidän on tehokkaasti torjuttava laitonta maahanmuuttoa. Voimme tehdä näin parantamalla poliisijärjestelmiämme, viisumeja ja rajavalvontaa.
Olen sitä mieltä, että laittoman maahanmuuton torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma on hyvä ratkaisu ja että sen perusteella on otettava käyttöön joukko sääntöjä, joiden ansiosta voimme tulevaisuudessa toimia entistä tehokkaammin, mutta haluaisin myös todeta, kuten sanoin puheenvuoroni alussa, että - ja haluan erityisesti korostaa tätä seikkaa - meidän on tehtävä maahanmuuttopolitiikasta Euroopan unionin ulkopolitiikan olennainen osa; tämä on - mielestäni - terveen järjen mukaista, jos myönnämme, kuten luultavasti melkein kaikki meistä jo nykyisin myöntävät, että mahanmuutto on nykyajan merkittävin ilmiö.
Tässä olivat alustavat huomioni. Haluaisin nyt selventää myös joitakin niistä kysymyksistä, joita eri puhujat ovat ottaneet täällä esille: täällä on sanottu, että edistymistä on tapahtunut vähän, ja on jopa sanottu, ettei Espanjan puheenjohtajakaudella ole edistytty lainkaan. Mielestäni esitin ensimmäisessä puheenvuorossani yhteenvedon siitä, mitä puheenjohtajavaltio Espanja on tehnyt maahanmuuton alalla kuuden kuukauden aikana. On selvää, että itse kukin voi tulkita sen parhaaksi katsomallaan tavalla ja että subjektiivisissakin asioissa voi olla äärimmäisen epäobjektiivinen, mutta joka tapauksessa - jos siitä on jotakin hyötyä niille, jotka ajattelevat tällä tavoin - pyytäisin teitä käyttämään vertailukohtana viime aikojen tapahtumia: kannattaa muistaa, että vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue syntyi käytännössä Amsterdamissa, että se tuli voimaan vuonna 1999 ja että erittäin tärkeä osa unionia, taloudellinen osa, on ollut olemassa jo vuosia, mutta kesti lähes 50 vuotta, ennen kuin saimme euron, ja jäljellä on vielä monta jäsenvaltiota, joilla ei ole euroa, mihin niillä onkin täysi oikeus. Emme siis saa suhtautua pessimistisesti edistysaskeleisiin, emmekä saa tavoitella omaa oletettua etuamme, koska siitä ei ole mitään hyötyä eikä se tuo ääniä, ja luulenkin, ettei tässä ole kyse siitä.
Kolmanneksi haluaisin esittää huomion joistakin puheenvuoroista, joissa sanottiin, että olemme korostaneet vain laittoman maahanmuuton torjuntaa, emme muita kysymyksiä. On kyllä totta, että olemme korostaneet laittoman maahanmuuton torjuntaa, koska se on tärkeä aihe, koska siitä oli olemassa Laekenin selkeä valtuutus ja komission tiedonanto ja ennen kaikkea koska kaikki halusivat tätä, mutta olemme korostaneet myös aktiivisia politiikkoja, kuten integrointia koskevia ja laillisuutta edistäviä politiikkoja.
Olemme puhuneet neuvostossa yleisesti ehdotuksesta direktiiviksi turvapaikanhakijoiden vastaanotosta. Laittoman maahanmuuton torjuntaa koskevassa toimintasuunnitelmassa on erittäin tärkeitä ehkäiseviä toimenpiteitä. Olemme käynnistäneet monta vuoropuhelua lähtö- ja kauttakulkumaiden - muun muassa Aasian maiden - kanssa. Olemme saavuttaneet edistystä laitonta maahanmuuttoa koskevissa direktiiveissä, jotka sisältävät integrointitoimenpiteitä, ja olemme edistyneet unionin toimintasuunnitelmissa; tällaiset väitteet eivät siis ole minusta oikeudenmukaisia.
Sanoisin seuraavaa - ja tämä on puheenvuoroni neljäs osa - joistakin esille otetuista konkreettisista aiheista: turvapaikanhakijoiden edellytyksiä koskevan direktiivin osalta on totta, että neuvostossa tehtiin asiasta yleinen sopimus samana päivänä kun parlamentti antoi lausunnon, mutta aiomme nyt tehdä työtä 15 jäsenvaltion kesken ja ottaa huomioon parlamentin tekemät erilaiset ehdotukset, kuten olemme aina tehneet.
Esittelemme eurooppalaisten poliisivoimien alalla - tämä on yksi esille otetuista asioista - toteutettavuustutkimuksen 30. päivänä Roomassa. Tutkimus on tehty Italian hallituksen johdolla, ja sen tekemiseen on osallistunut kolme tai neljä muuta Euroopan unionin maata, joista yksi on Espanja.
Olen sitä mieltä, että vihreä kirja on asianmukainen ja että on välttämätöntä edistyä eurooppalaisissa palauttamispolitiikoissa. Tekisimme mielestäni suuren virheen, ellemme pyrkisi laittoman maahanmuuton torjunnassa yhteistyöhön niiden maiden kanssa, joista maahanmuuttajat ovat peräisin. On totta, että tällaisten pyrkimysten lisäksi tarvitaan yhteistyöpolitiikkoja. Tästä syystä sanoin, että on tärkeää, että maahanmuuttopolitiikkaa pidetään ulkopolitiikkamme keskeisenä osana. Kuinka voisimme olla kannattamatta komission esittämää vihreää kirjaa!
Lopuksi haluan sanoa joistakin rasismia ja muukalaisvihaa koskeneista huomioista, että oikeus- ja sisäasioiden neuvoston viime kokouksessa, joka pidettiin huhtikuussa, hyväksyimme Euroopan unionin eri maiden ja myös nykyisen puheenjohtajavaltion yhteydenpidon perusteella rasismin ja muukalaisvihan vastaisen julkilausuman. Asia on niin, että rasismin ja muukalaisvihan vastaisia julkilausumia voidaan hyväksyä - ja niitä täytyy hyväksyä, sillä elämme onneksi sivistyneellä alueella, jolla kunnioitetaan suuresti ihmisten oikeuksia ja vapauksia - mutta julkilausumien hyväksyminen on täysin sopusoinnussa lain noudattamisen ja sellaisen laittoman toiminnan torjunnan kanssa, jota näemme maahanmuuton alalla harva se päivä.
Tämä on mielestäni neuvoston kanta asiaan. Näiden asioiden parissa työskentelemme ja aiomme työskennellä loppuun saakka. Kiitän komissiota sen sanoista ja ponnisteluista, jotka aivan epäilemättä ohjaavat kaikkia neuvoston toimia, ja kiitän myös parlamentin jäseniä heidän täällä esittämistään ehdotuksista, huomioista, mielipiteistä ja moitteista, ja kiitän parlamentin puhemiestä hänen kärsivällisyydestään, sillä hän antoi minun puhua täällä sallittua pitempään.
Puhemies. -
Kiitos, arvoisa ministeri.
Keskustelu on päättynyt.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu:
julkilausumista Euroopan unionin ja Venäjän välisestä huippukokouksesta 28. toukokuuta 2002, ja
Hoffin laatimasta ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietinnöstä (A5-0156/2002) komission tiedonannosta neuvostolle: EU ja Kaliningrad (KOM(2001) 26 - C5-0099/2001 - 2001/2046(COS)).

De Miguel
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unioni on tietoinen Venäjän kansainvälisestä merkityksestä, ja se on antanut kyseiselle maalle näkyvän aseman ulkosuhteissaan. Tästä merkityksestä on lukuisien muiden seikkojen ohella osoituksena se, että tuon maan kanssa järjestetään huippukokous puolivuosittain kullakin unionin neuvoston puheenjohtajakaudella.
Euroopan unioni hyväksyi kesäkuussa 1999 Venäjää koskevan yhteisen strategian, jonka perimmäisenä tavoitteena oli strategisen kumppanuuden vahvistaminen osapuolten välillä. Näin pyritään lähinnä edistämään demokratian, oikeusvaltion ja markkinatalouden vakiinnuttamista Venäjällä sekä lisäämään vakautta Euroopassa edistämällä maailmanlaajuista turvallisuutta ja vastaamalla Euroopan mantereen yhteisiin haasteisiin tehostetun yhteistyön kautta.
Moskovassa pidetään 29. toukokuuta yhdeksäs EU:n ja Venäjän huippukokous; aiomme kokouksen aikana punnita suhteidemme eri osa-alueita alkaen niistä tuloksista, joita on saatu aikaan Brysselissä viime lokakuussa pidetyn edellisen huippukokouksen jälkeen. Kokouksessa tarkastellaan Brysselin jälkeen otettuja edistysaskeleita ja asetetaan suhteillemme uusia tavoitteita.
Euroopan unionin ja Venäjän välillä on järjestetty lukuisia tapaamisia Brysselin huippukokouksen jälkeen. Kumppanuus- ja yhteistyösopimus, joka on suhteidemme sopimusperusta, on osoittautunut erittäin tehokkaaksi välineeksi eri osa-alueilla käytävään joustavaan vuoropuheluun. Toisaalta Laekenin Eurooppa-neuvostossa vahvistetuissa suuntaviivoissa on täsmennetty unionin Venäjän-politiikkaa.
Huippukokouksen asialista lyödään lukkoon näinä päivinä, mutta Luxemburgissa 16. huhtikuuta pidetyllä EU:n ja Venäjän viidennellä yhteistyöneuvostolla on ollut merkittävä panos sen valmisteluissa. Huippukokouksen muodollinen valmistelu on aloitettu useissa työkokouksissa, joita puheenjohtajavaltio, komissio ja neuvoston pääsihteeri ovat käyneet Brysselissä Venäjän kanssa 29. huhtikuuta ja 13. toukokuuta. Lisäksi komission puheenjohtaja Prodi ja luonnollisesti myös ulkosuhteista vastaava komission jäsen Patten tapasivat Brysselissä 23. huhtikuuta Venäjän pääministeri Kasjanovin valmistellakseen huippukokousta.
Niin ikään Moskovassa 27. toukokuuta, eli mainitun tapaamisen aattona, Espanjan toinen varapääministeri Rato pitää yhdessä unionin talousasioista vastaavan komission jäsenen Solbesin kanssa euroa koskevan esitelmän Venäjän rahoitussektorin edustajille. Samana päivänä Moskovassa järjestetään Euroopan unionin ja Venäjän integraatiota 2000-luvulla käsittelevä konferenssi, johon osallistuu useita Venäjän hallituksen ja myös komission edustajia ja johon itsekin osallistun puheenjohtajavaltion edustajana.
On tärkeää mainita, että EU:n ja Venäjän huippukokous pidetään muutama päivä Venäjän ja Yhdysvaltain huippukokouksen jälkeen; presidentti Bush osallistuu viimeksi mainittuun huippukokoukseen Moskovassa. Venäjän ja Yhdysvaltain kokous pidetään 24.-26. toukokuuta. Unionin ja Venäjän huippukokous pidetään vain päivä Naton ja Venäjän huippukokouksen jälkeen, 29. toukokuuta. Aikataulu on siis sellainen, että 24.-26. toukokuuta Venäjällä on huippukokous Yhdysvaltain kanssa, sen jälkeen 28. toukokuuta Roomassa allekirjoitetaan sopimus Naton kanssa, ja sen jälkeen pidetään Moskovassa EU:n ja Venäjän huippukokous.
Huippukokousta varten Euroopan unioni ja Venäjä ovat tähän päivään mennessä sopineet esityslistaluonnoksesta, joka sisältää seuraavat kohdat: viimeaikaiset tapahtumat Venäjän federaatiossa ja Euroopan unionissa, turvallisuuskysymykset ja terrorismin vastainen yhteinen taistelu, EU:n ja Venäjän suhteet sekä maailman eri alueita koskevat kansainväliset asiat. Käsittelen nyt lähemmin joitakin näistä kohdista.
Ensiksi: kun on kyse viimeaikaisista tapahtumista Venäjän federaatiossa, huippukokouksessa käsitellään kaikkia meneillään olevia uudistuksia.
Toiseksi: Euroopan unionin viimeaikaisia tapahtumia koskevassa kohdassa yhteisö tiedottaa Venäjälle laajentumisneuvottelujen tilanteesta, keskustelujen etenemisestä Eurooppa-valmistelukunnassa sekä turvallisuus- ja puolustuspolitiikan kehityksestä.
Turvallisuuskysymyksissä ja terrorismin vastaisessa yhteisessä taistelussa Venäjä aikoo tiedottaa yhteisölle Venäjän ja Yhdysvaltain huippukokouksen sekä Venäjän ja Naton huippukokouksen tuloksista; näillä keskusteluilla on erityinen merkitys juuri nyt, kun on ilmoitettu ydinkärkien vähentämisestä. Lisäksi tarkastellaan terrorismin vastaiseen taisteluun liittyvän yhteistyön tilannetta. Kuten voitte hyvin ymmärtää, tämä on ensisijainen asia niin unionille kuin Venäjän federaatiollekin.
Euroopan unionin ja Venäjän suhteita käsitellään luonnollisesti monessa esityslistan kohdassa. Huippukokouksen päätteeksi annettavaan yhteiseen julistukseen kootaan osapuolten päätelmät Venäjän ja Euroopan unionin suhteisiin liittyvistä monista eri kohdista. Julistus on rakenteeltaan samanlainen kuin Brysselin huippukokouksessa hyväksytty lausuma, ja se koskee ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa, yhteistyötä oikeus- ja sisäasioissa, Kaliningradia, yhteistä eurooppalaista talousaluetta, kauppaa ja investointeja, energia-alan vuoropuhelua, ympäristöä ja ydinturvallisuutta sekä yhteistyötä tieteen, teknologian ja avaruuden alalla. Käsittelen tuonnempana lyhyesti kaikkia näitä kohtia.
Vastavuoroisesti kiinnostavista kansainvälisistä aiheista kumpikin osapuoli on asettanut etusijalle Lähi-idän, Afganistanin ja Balkanin alueen, jolla tietojenvaihto on erityisen hyödyllistä, sillä niin Euroopan unionilla kuin Venäjän federaatiollakin on siellä yhteisiä huolia ja velvollisuuksia. Samaten Euroopan unioni haluaa erityisesti tehdä yhteistyötä Venäjän federaation kanssa konfliktien ehkäisemiseksi yhteisen edun mukaisilla alueilla, kuten Moldovassa, etenkin Transdniestran konfliktin yhteydessä.
Ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikan kohdalla haluamme sopia seuraavassa EU:n ja Venäjän huippukokouksessa ad hoc -julistuksesta, joka koskee vuoropuhelun sekä poliittisen yhteistyön ja turvallisuusyhteistyön tiivistämistä. Julistuksessa on otettava esille ne edistysaskeleet, joita on otettu Brysselissä sovittujen uusien yhteistyömekanismien käyttöönotossa. Lisäksi julistuksessa on viitattava asiakirjaan, joka toivottavasti hyväksytään Sevillan Eurooppa-neuvostossa ja joka koskee Euroopan unionin ja Venäjän välisen kuulemisen ja yhteistyön yksityiskohtaisia sääntöjä kriisinhallinnan alalla. Tässä tärkeässä asiakirjassa kehitetään ja täsmennetään Euroopan unionin ja Venäjän yhteistyötä tällä alalla koskevia yleisiä periaatteita, jotka hyväksyttiin edellisissä huippukokouksissa Pariisissa, Moskovassa ja Brysselissä sekä Nizzan Eurooppa-neuvostossa.
Kun on kyse yhteistyöstä oikeus- ja sisäasioissa, on jo saatu aikaan tuloksia, jotka tunnustetaan huippukokouksessa; nimittäin unionin puheenjohtajavaltion aloitteesta järjestettiin Venäjän federaation ja unionin oikeus- ja sisäministerien ministerikokous 25. huhtikuuta. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun unionin ja Venäjän federaation ministerit kokoontuivat keskustelemaan yhteisistä aiheista ja erityisesti järjestäytyneeseen rikollisuuteen, maahanmuuttoon ja terrorismin vastaiseen taisteluun liittyvistä asioista. Ministerikokouksen tuloksista on mainittava erityisesti, että siellä hyväksyttiin yhteinen julistus keskusyhteysviranomaisten nimeämisestä järjestäytynyttä rikollisuutta koskevaa tietojenvaihtoa varten Venäjän järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman yhteydessä.
Ministerit käsittelivät myös Kaliningradin tilannetta, joka on Venäjän kannalta erityisen kiinnostava aihe. Viittaan siihen jäljempänä, koska Kaliningradin erillisalueen tilanne on erityisen tärkeä seikka Venäjän ja Euroopan unionin suhteissa. Lähitulevaisuudessa tuosta Liettuan ja Puolan ympäröimästä Venäjän erillisalueesta tulee näiden kahden maan liityttyä unioniin yhteisön alueen sisällä sijaitseva alue. Venäjän kannalta on siis ensisijaista, että se voi suhteissaan Euroopan unionin kanssa löytää tyydyttävän ratkaisun etenkin henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskeviin ongelmiin.
Tämä henkilöiden liikkuvuuteen ja kauttakulkuun liittyvä perusluonteinen ongelma koskee kauttakulkua erillisalueen ja Venäjän federaation alueen muiden osien välillä ehdokasvaltioiden liityttyä unioniin, ennen kuin ne soveltavat täysimääräisesti Schengenin säännöstöä.
Unionin 15 jäsenvaltiota ja Venäjä tarkastelivat aihetta jo mainitsemani oikeus- ja sisäministerien ministerikokouksen yhteydessä, ja Venäjän federaatio luovutti kysymystä käsittelevän muistion. Aihetta pohdittiin myös äskettäin pääministeri Kasjanovin käydessä Euroopan komissiossa. Venäjän kanta ei luonnollisesti täysin vastaa jäsenvaltioiden kesken sovittua kantaa, ja olemme puheenjohtajavaltiossa toteuttaneet merkittäviä ponnisteluja, joiden ansiosta on voitu sopia yhteisestä linjauksesta, jonka laatimisessa on ilman muuta otettu huomioon Puolan ja Liettuan edut; ne ovat nimittäin unionin tulevia kumppanuusmaita, ja niille on tiedotettu Venäjän kanssa tästä aiheesta käydyn näkemystenvaihdon etenemisestä. Coreper on vahvistanut yhteisen linjauksen, ja se on välitetty Venäjälle.
Sosioekonomisten ongelmien kohdalla erilaisiin suunnittelu- ja toteutusvaiheessa oleviin toimintoihin osoitetaan unionin Tacis-ohjelman varoista noin 40 miljoonaa euroa, jotka kohdistetaan toimenpidepakettiin monenlaisten toimintojen kehittämiseksi erillisalueella. Tähän summaan on lisättävä jäsenvaltioiden kahdenväliset rahoitusosuudet. Euroopan unioni on ilman muuta valmis tutkimaan Venäjän kanssa muita rahoitusmalleja, jotta Kaliningradin asukkaiden elintaso vastaisi yleistä taloudellista tasoa sitä ympäröivällä alueella, erityisesti ehdokasvaltioissa Puolassa ja Liettuassa, joista toivottavasti voi hyvin pian tulla unionin jäseniä.
Kun on kyse yhteisestä eurooppalaisesta talousalueesta, joka on yksi kahdenvälisten suhteiden suurista aiheista, 6. maaliskuuta 2002 perustettiin virallisesti korkean tason työryhmä, jonka tehtävänä on kehittää yhteisen eurooppalaisen talousalueen käsitettä ja joka kokoontui 26. maaliskuuta. Joulukuussa 2001 pidettiin ensimmäinen epävirallinen tapaaminen. Huippukokouksessa perehdytään tätä kysymystä käsittelevään väliaikaiseen kertomukseen, joka on perustana Venäjän ehdottamalle ad hoc -julistukselle. Unioni haluaisi saada Venäjältä julistuksen sen pyrkimyksistä omaksua eurooppalainen taso ja lähentää lainsäädäntöään yhteisön säännöstöön. Komission ja Venäjän pääministeri Kasjanovin tapaamisessa, johon aiemmin viittasin, pääministeri totesi olevansa tietoinen siitä, että päävastuu lainsäädännön lähentämisestä kuuluu Venäjälle, ja korkean tason työryhmän tulokset esitellään syksyllä 2003 pidettävässä huippukokouksessa.
Käsittelen nyt Venäjän liittymistä Maailman kauppajärjestöön. Liittymistä koskevia neuvotteluja on jatkettu sen jälkeen, kun niille annettiin viime syksynä merkittävä sysäys. Pääasialliset erot liittyvät tällä hetkellä maatalous-, palvelu- ja tietoliikennealaan. Kaupasta vastaava komission jäsen Lamy totesi pääministeri Kasjanovin kanssa järjestetyssä tapaamisessa, että myös Venäjän julistus energian hinnasta olisi edellytyksenä WTO-neuvottelujen edistymiselle. Asiassa siis tuskin tapahtuu huomattavaa edistymistä ennen huippukokousta. Huippukokouksessa annettaneen prosessille sysäys tiivistämällä kokoustahtia.
Tähän aiheeseen liittyy tietyllä tavalla Venäjän määrittäminen markkinataloudeksi. Tämä on yksi Venäjän tärkeimmistä painopistealueista sen suhteissa Euroopan unionin kanssa, ja äskettäin pidetyssä kokouksessa, jossa olivat mukana sekä täällä läsnä oleva komission jäsen Patten että komission jäsen Lamy, komissio ilmaisi pääministeri Kasjanoville olevansa valmis suhtautumaan myönteisesti markkinatalouden aseman myöntämiseen Venäjälle. On kuitenkin huomattava, että puheenjohtajavaltio on havainnut yhteydenpidossaan jäsenvaltioiden kanssa vielä joitakin vaikeuksia ja rajoittavia tekijöitä sekä unionin teollisuudenalojen sisäisissä näkemyksissä että Venäjän kanssa käytävissä neuvotteluissa, jotka - kuten sanoin - ovat parhaillaan käynnissä. Puheenjohtajavaltio toivoo, että ennen huippukokousta löydettäisiin ainakin periaateratkaisu, jonka kumpikin osapuoli voi hyväksyä.
Kahdessa viimeksi mainitussa seikassa - WTO ja Venäjän määrittäminen markkinataloudeksi - yksi tärkeimmistä asioista Euroopan unionin ja Venäjän suhteissa on energia-alan vuoropuhelu. Venäjän suurimpia huolenaiheita tällä alalla ovat laajentumisen mahdolliset kielteiset seuraukset sen energiaviennille uusiin jäsenvaltioihin sekä infrastruktuurien uudenaikaistamiseen tarvittavan pääoman saaminen Euroopan unionista. Unioni puolestaan korostaa, että ulkomaisille investoinneille on luotava nykyistä suotuisammat edellytykset.
Yhteisö on useaan otteeseen vaatinut Venäjää ratifioimaan jo monta vuotta sitten neuvottelemamme sopimuksen, niin sanotun energiaperuskirjan ja energian kauttakulkua koskevan pöytäkirjan. Huippukokouksessa on tarkoitus hyväksyä energia-alan vuoropuhelua koskeva julistus, kuten Venäjä on ehdottanut.
Energiakysymykseen liittyy niin ikään ydinturvallisuus, joka vuorostaan on yhteydessä ympäristönsuojeluun. Ympäristön ja ydinturvallisuuden kohdalla yhteisö on ilmaissut Venäjälle toivovansa huippukokoukselta muun muassa sellaista tulosta, että Venäjä sitoutuisi mahdollisimman pian ratifioimaan Kioton pöytäkirjan. Tätä varten neuvoston puheenjohtaja Aznar ja komission puheenjohtaja Prodi lähettivät ennen Barcelonan Eurooppa-neuvostoa kirjeen presidentti Putinille. Ydinturvallisuuden alalla tähtäämme siihen, että Venäjä allekirjoittaisi sopimuksen monenvälisestä ydinvoima- ja ympäristöohjelmasta Venäjän federaatiossa. EU:n ja Venäjän viidennessä yhteistyöneuvostossa 16. huhtikuuta Luxemburgissa Venäjän ulkoasiainministeri Ivanov ilmoitti, että sopimuksen allekirjoittamiseen liittyvät keskeneräiset kysymykset oli saatu ratkaistua, mutta viime hetkellä Venäjän taholla on ilmennyt esteitä, jotka saattavat viivästyttää sopimuksen allekirjoittamista.
Toisaalta on syytä korostaa, että ympäristönäkökohdat ovat tärkeitä pohjoista ulottuvuutta koskevan toimintasuunnitelman toteutuksessa.
Yhtenä aiheena on vielä tieteellinen ja teknologinen yhteistyö. Yhteistyösuhteissa on tapahtunut edistystä Venäjän kanssa tehdyn tiedettä ja teknologiaa koskevan yhteistyösopimuksen tultua voimaan viime toukokuussa. Tämä väline on ITER-hanketta koskevan kansainvälisen sopimuksen ohella tämänhetkisen yhteistyömme perusta. On mahdollista, että Venäjä ottaa esille ajatuksen yhteisen tutkimus- ja teknologiakeskuksen perustamisesta Arktikseen. Periaatteessa ajatus voi sopia tieteellisen ja teknologisen yhteistyömme yhteyteen, mutta meidän on vielä selvitettävä tarkkaan, millaisia Venäjän ehdotukset ovat.
Koska Arktis on Euroopan unionille tärkeä energiatoimitusten lähde, on arvioitava mahdollisuutta sisällyttää tuo keskus aikanaan energia-alan vuoropuheluun.
Toteaisin lopuksi, että yhdeksäs huippukokous tarjoaa tilaisuuden punnita unionin ja Venäjän suhteiden eri osa-alueita ja asettaa uusia yhteistyötavoitteita tulevaisuutta varten. On niin ikään syytä odottaa, että siellä tehostetaan jo ennestään merkittävää poliittista vuoropuhelua unionin ja Venäjän välillä sekä vaihdetaan näkemyksiä tärkeimmistä kansainvälisesti ajankohtaisista asioista. Näin lujitetaan unionin ja Venäjän strategista kumppanuutta, joka perustuu joukkoon kummallekin osapuolelle yhteisiä arvoja, joista keskeisiä ovat demokratia, oikeusvaltio ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen.

Patten
. (EN) Olen iloinen siitä, että voimme käydä tätä keskustelua, kun läsnä on jäsen Hoff, jonka erinomaiseen mietintöön palaan vähän myöhemmin. Olen varma, että kaikki ovat erityisen mielissään siitä, että hän on tänä iltapäivänä kanssamme.
Haluaisin keskittyä ensiksi laajaan EU:n ja Venäjän väliseen huippukokoukseen Moskovassa kuun lopulla. Kuten puheenjohtajavaltio on sanonut, tästä huippukokouksesta tulee Euroopan unionin ja Venäjän federaation välisten korkean tason tapaamisten tiiviin aikataulun huippukohta, ja se pidetään Venäjän ja lännen välisissä suhteissa historiallisella hetkellä, koska Venäjän ja Naton välinen huippukokous pidetään Roomassa kuun lopussa.
En halua toistaa kaikkia niitä tärkeitä kokouksia, joihin puheenjohtajavaltio viittasi, mutta pidimme erityisen myönteisenä pääministeri Kasjanovin vierailua komissiossa 24. huhtikuuta, ja Euroopan unionin oikeus- ja sisäasioiden ministereiden tapaaminen venäläisten kollegojensa kanssa oli poikkeuksellisen tärkeä.
Tällä viikolla kokoontuu Kaliningradissa erityinen yhteistyökomitea keskustellakseen nimenomaan kaikista Kaliningradiin liittyvistä asioista. Jatkamme lisäksi kriisinhallintaa ja konfliktinratkaisua koskevia keskusteluja kuukausittain Venäjän Euroopan unionin lähettilään kanssa.
Entä sisältö? Tapahtuuko tässä EU:n ja Venäjän välisten tiivistahtisten kokousten ohjelmassa mitään edistystä? Vastaukseni kuluu: tapahtuu, vaikkakin hitaasti. Vielä on tehtävä paljon, ennen kuin meistä ja Venäjästä tulee luotettavia strategisia kumppaneita. Voimme kuitenkin pitää myönteisinä monia muutoksia, joita Venäjällä tehdään oikeusjärjestelmän, talouden, sotilasvoimien ja hallinnon perinpohjaiseksi muuttamiseksi.
Saanen esittää lyhyen kommentin - en aio puhua kokonaan samoista asioista kuin puheenjohtajavaltio - huippukokouksessa keskusteltavista pääasioista.
Olemme tyytyväisiä tapaan, jolla suhteet ovat kehittymässä turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alalla, jossa Venäjä on luonnollisesti tärkeä kumppani. Viestimme Venäjälle on kuitenkin, että turvallisuus- ja puolustuspolitiikka on nähtävä osana laajempaa poliittista vuoropuhelua, joka käsittää myös jotkin nykyisistä Euroopan "jäissä olevista konflikteista", erityisesti Transdniestrian konfliktin, joka aiheuttaa valtavaa epävakautta Moldovalle, joka on tuleva Euroopan unionin naapurimaa.
Maailman kauppajärjestön osalta vahvistamme tukevamme poliittisesti Venäjän liittymistä. Puolustamme kuitenkin omia etujamme, kuten missä tahansa kauppaneuvotteluissa. Venäjän suurimpana kauppakumppanina Euroopan unioni on avainasemassa Geneven neuvottelujen aloitusstandardien määrittämisessä. Meidän kannaltamme kumppanuus- ja yhteistyösopimus on lähtökohta, ja Venäjän on ylitettävä siinä tekemänsä myönnytykset.
Puhun seuraavaksi tähän liittyvästä asiasta eli Venäjän vaatimuksesta tulla kohdelluksi markkinatalousmaana polkumyynnin vastaisissa menettelyissä. Komissio on jo jättänyt neuvostolle esityksen, joka parantaa venäläisten yritysten asemaa, ja tarkastelemme parhaillaan sitä, voimmeko tehdä enemmän vastataksemme heidän huoliinsa. Kuten puheenjohtajavaltio sanoi, tästä pääsimme keskustelemaan pääministeri Kasjanovin kanssa. Toivomme, että vastavuoroisesti Venäjä voi vastata meidän ehdotuksiimme, jotka koskevat erityisesti kaksinkertaista energian hinnoittelua ja sellaisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen mukaisen sovittelujärjestelmän hyväksymistä, jonka avulla voidaan varmistaa, että kauppariitoihin puututaan puolueettomasti, tehokkaasti ja epäpoliittisesti.
Huippukokouksessa tarkastellaan myös Euroopan talousaluetta käsittelevän korkean tason työryhmän edistysraporttia. Tämä pitkäaikainen aloite on tarkoitettu Venäjän käynnissä olevien talousuudistusten tukemiseen, ja sen on tarkoitus auttaa venäläisiä yrityksiä hyötymään Euroopan unionin laajentumisen tuomasta vauraudesta. Koska Venäjä haluaa liittyä Maailman kauppajärjestöön, yhteistyön Venäjän kanssa pitäisi edistää oikeudellisten standardiemme välistä yhtenäisyyttä Venäjän teollisuudelle todennäköisesti tulevia hyötyjä koskevien tutkimusten perusteella.
Huippukokouksessa tarkastellaan myös edistysraporttia energiavuoropuhelusta, joka siirtyi paljon konkreettisempaan vaiheeseen viime lokakuussa pidetyssä Brysselin huippukokouksessa.
Puheenjohtajavaltio viittasi ympäristön merkitykseen vuoropuhelullemme. Painostamme Venäjää muun muassa ratifioimaan Kioton sopimuksen, parhaimmassa tapauksessa ennen syyskuussa Johannesburgissa pidettävää YK:n kestävän kehityksen huippukokousta.
Saanen nyt siirtyä puhumaan Kaliningradin kysymyksestä, joka on oikeutetusti korkealla parlamentin tärkeysjärjestyksessä, mikä näkyy jäsen Hoffin erinomaisesta mietinnöstä ja siitä, että parlamentaarinen Venäjän valtuuskunta kävi paikalla viime vuoden huhtikuussa. Otamme myös tarkkaan huomioon jäsen Oostlanderin laatiman kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnon.
Olemme parlamentin kanssa samaa mieltä siitä, että koska Kaliningrad on osa Venäjää, se on Venäjän vastuulla. Uskomme myös, että Euroopan unionin laajentumisesta on Kaliningradille pikemminkin mahdollista hyötyä kuin uhkaa.
Komissio on ponnistellut valtavasti työskennelläkseen Venäjän kanssa Kaliningradia koskevissa kysymyksissä käsitellen sekä laajentumisen vaikutuksia että tulevaa kehityspolitiikkaa osana laajaa lähestymistapaa. Olemme tehneet selväksi halukkuutemme kasvattaa taloudellista ja teknistä apua Kaliningradin haasteiden käsittelemiseen, Venäjän, Liettuan ja Puolan tulli- ja maahanmuuttoviranomaisten välisen yhteistyön mahdollistamiseen sekä ihmisten liikkuvuus- ja kauttakulkuasioiden käsittelemiseen tutkimalla Schengenin säännöstössä olevaa joustoa.
Puheenjohtajavaltio Espanjan erinomaisessa johdossa jäsenvaltiot ovat äskettäin vahvistaneet, että emme voi tehdä poikkeusta Schengenin säännöstöön emmekä horjuttaa itse jäsenyysneuvotteluja. Ehdokasvaltiot eivät voi hyväksyä viisumivapaita kauttakulkukäytäviä. Toivon, että Venäjä voi hyväksyä tämän ja työskennellä meidän kanssamme tehdäkseen rajan ylittämisen - mikä on edistyksen todellinen este - nykyistä nopeammaksi ja helpommaksi. Tarvitaan ponnistuksia kummaltakin puolelta, koska meidän on sovittava joidenkin tärkeimpien asioiden edistämisestä, ennen kuin voidaan tarjota lisäapua. Tässä yhteydessä pyrimme edistämään henkilöiden palauttamista koskevaa sopimusta ja parantamaan yhteistyötä rajavalvonnassa. Toivomme myös, että Venäjä helpottaa konsulaattien perustamista Kaliningradiin ja Venäjälle, ja varmistaa, että Kaliningradissa asuvilla on kansainvälisten standardien mukaiset passit. Toivomme, että yhteistyökomitean huomisessa kokouksessa Kaliningradissa edistytään näissä asioissa Moskovan huippukokousta ajatellen.
Haluaisin myös sanoa muutaman sanan ihmisoikeuksista ja demokraattisista periaatteista, joista olemme edelleen huolissamme, kun on kyseessä oikeusvaltio ja tiedostusvälineiden vapaus. Huippukokous tarjoaa uuden tilaisuuden korostaa niitä hyötyjä, joita Venäjälle tulisi kuvansa kiillottamisesta näillä aloilla, ja meidän halukkuuttamme tukea demokraattisten instituutioiden kehittämistä Tacis-ohjelman kautta.
T?et?enian tilanne on edelleen erittäin huolestuttava, ja saamme koko ajan tietoja ihmisoikeuksien rikkomisista niin kutsuttujen "puhdistusoperaatioiden" yhteydessä. Kantamme on edelleen yksinkertainen ja selkeä. Tuomitsemme terrorismin kaikkialla maailmassa, myös T?et?eniassa. Vaatimuksemme poliittisesta ratkaisusta, joka tuottamatta haittaa Venäjän federaation yhtenäisyydelle, on useimpien t?et?eenien hyväksyttävissä, eikä heikennä tukeamme terrorismin torjunnalle kaikkialla maailmassa. Otamme myös jatkossakin Venäjän kanssa esiin humanitaarisen avun jakamisen edellytykset. Vaikka maassa onkin vaikeat turvallisuusolot, vaadimme konkreettisia parannuksia humanitaarisen toiminnan mahdollistamiseksi perusturvallisuus- ja tehokkuusstandardien mukaisesti. Vastaavasti vaadimme, että siirtymään joutuneiden t?et?eenien palauttaminen tapahtuisi vapaaehtoisesti ja ehdoitta.
Lopuksi, me aiomme myös edistyä kriisinhallinnassa ja konfliktien estämisessä. Olemme pyrkineet vakiinnuttamaan tiiviimmät poliittiset ja taloudelliset suhteet, ja Euroopan unioni on tehnyt Venäjälle selväksi, että se odottaa Venäjän toimivan täysin niiden arvojen mukaisesti, joihin se sitoutui liittyessään Euroopan neuvostoon ja Etykiin. Perusperiaatteet muodostavat olennaisen osan sitä strategista kumppanuutta, jota pyrimme yhdessä rakentamaan.
Tämä on ratkaisevaa aikaa Venäjän vakiinnuttamisessa demokraattisten kansakuntien yhteisöön. Venäjän liittymisen Maailman kauppajärjestöön ja uudenlaista yhteistyötä koskevan Venäjän ja Naton välisen sopimuksen johdosta suhtaudumme luottavaisesti siihen, että EU:n ja Venäjän välinen huippukokous Moskovassa vie meidän kahdenvälistä kumppanuuttamme yhden askeleen eteenpäin ja tekee yhteistyömme konkreettisemmaksi ja tehokkaammaksi. Komissio on valmis toimimaan edelleen aktiivisesti tässä prosessissa.
Haluan lopuksi ottaa esiin vielä yhden yksinkertaisen asian. Meillä on niin paljon yhteistä Venäjän kanssa: paljon yhteistä maantieteellisesti ja jossakin mielessä liian paljon historiallisesti. Ainoa järkevä vaihtoehto meille kummallekin on saada suhteemme toimimaan mahdollisimman menestyksekkäästi: taloudellisesti, yhteiskunnallisesti ja poliittisesti. Tämä on todella merkittävä strateginen kumppanuus - kumppanuus, joka paranee laajentumisen myötä. Ehkä meillä on edelleen joitakin menneisyyden aaveita, jotka on saatettava lepoon, ja vanhoja epäluuloja, jotka on haudattava lopullisesti. Komission kanta kuitenkin on, että meidän on tehtävä kaikkemme, jotta saamme tämän kumppanuuden toimimaan ja toimimaan hyvin. Ei ole muuta järkevää vaihtoehtoa. Kumppanuuteen kuitenkin liittyy liikennettä kumpaankin suuntaan: ottamista ja antamista ja toisen osapuolen kannan ymmärtämistä. Me ymmärrämme tämän, ja olen varma, että venäläiset kollegamme ymmärtävät tämän myös pian.
Puhemies. -
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Sallinette minun vuorostani kiittää kollegaamme Hoffia hänen läsnäolostaan; hän on komission neuvostolle laatimaa tiedonantoa "EU ja Kaliningrad" koskevan mietinnön esittelijä.

Esittelijä Hoff osoitti suurta ystävällisyyttä tullessaan tänne, ja kiitän häntä siitä meidän kaikkien puolesta.
Annan puheenvuoron nyt Erika Mannille, joka puhuu esittelijän sijaisena.

Mann, Erika (PSE)
Arvoisa puhemies, sydämellinen kiitos ystävällisistä sanoistanne. Tiedän, että kollegani Magdalene Hoff tahtoisi puheensa jälkeen - luen sen teille - lausua teille itse muutaman sanan, mutta sydämellinen kiitos jo etukäteen. Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kun Puola ja Liettua liittyvät Euroopan unioniin, Venäjän erillisalueesta Kaliningradista tulee myös Euroopan unionin erillisalue. Tilanteen vaikeus, ainutkertaisuus ja suoranainen paradoksaalisuus piilee siinä, että Kaliningrad kuuluu kyllä Venäjän alueena Moskovan kanssa tehdyn kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen soveltamisalaan, mutta tosiasiassa sitä koskee vielä suuremmassa määrin Euroopan unionin laajentuminen.
Euroopan parlamentti kiinnitti huomiota Kaliningradin kiperään tilanteeseen jo vuonna 1994 laaditussa mietinnössä. Mietinnössä todettiin, että Kaliningradin alueen tulevaisuudella on suora ja kiireellinen merkitys Venäjälle, alueen valtioille ja Euroopan unionille. Jo silloin päätettiin käytännön toimenpiteistä, joiden merkitys alueen kehitykselle on tällä välin pikemminkin vain kasvanut. Esimerkkejä ovat rajat ylittävän yhteistyön tukeminen sekä Kaliningradin alueen entistä vahvempi sitominen eurooppalaisiin liikenne- ja tietoliikennerakenteisiin. On valitettavaa, että aikaa ei sen jälkeen ole käytetty kunnolla hyväksi. Nyt on ilmaantunut uusia mahdollisuuksia, jotka liittyvät tavoiteltuun strategiseen kumppanuuteen, josta puhuitte, ja joihin naapurivaltiot Puola ja Liettua osallistuvat asianmukaisesti ja joiden avulla Kaliningradiin voidaan löytää ratkaisuja, joilla varmistetaan alueen elinkykyisyys ja joiden avulla siitä ehkä tehdään jopa kumppaneita aktiivisesti yhdistävä tekijä. Samalla haluaisin kuitenkin, niin kuin jo vuonna 1994, korostaa erityisesti seuraavaa: kaikissa Kaliningradin kehitystä koskevissa pohdiskeluissa on lähdettävä siitä edellytyksestä, että alue kuuluu myös tulevaisuudessa kansainvälisen oikeuden nojalla Venäjälle ja että sen valtio-oikeudellisesta asemasta säätävät yksinomaan Moskovan ja Kaliningradin viranomaiset.
On olemassa kaksi mahdollista skenaariota: kielteinen ja myönteinen. Kielteisessä skenaariossa jokin rasittaa Euroopan unionin ja Venäjän suhteita merkittävästi. Kumpikaan puoli ei ole selvinnyt yhteistyökyvyn ja kriisien ehkäisemisen kokeesta kumppanuussopimuksen yhteydessä. Myönteisessä skenaariossa Kaliningradin taloudellisella vyöhykkeellä voisi korostua sen rooli liikenneyhteyksien, kaupallisen toiminnan ja nykyaikaisten palvelujen solmukohtana dynaamisella Itämeren alueella. Jos Kaliningradin alue olisi ensisijainen taloudellisten rakenneuudistusten toteuttamisen alue, uudistukset voisivat säteillä sieltä Luoteis-Venäjälle ja liittää tämän suuren alueen tiiviimmin Eurooppaan. Lyhyesti sanottuna: yhteisestä Kaliningradia koskevasta ratkaisusta voisi tulla koko EU:n ja Venäjän käytännön eikä vain nimellisen kumppanuuden malli.
Koska toimenpiteiden tarve on polttava, molemmat osapuolet ovat viime aikoina osoittaneet uudenlaista aktiivisuutta. Pidän erittäin myönteisenä, että puheenjohtaja Prodi muistutti äskettäin tarpeesta löytää Kaliningradin kysymykseen ratkaisu jo ennen Puolan ja Liettuan liittymistä EU:hun; komissiohan kehitteli tällaisia mahdollisia ratkaisuja jo Kaliningradia koskevassa tiedonannossaan vuonna 2001.
Presidentti Putinin näkyvä osallistuminen rakentavan neuvotteluratkaisun aikaansaamiseen on samoin myönteinen asia. En aio seuraavassa puuttua yksityiskohtaisesti yhteisen järjestelytarpeen eri lohkoihin, vaan tahtoisin esittää aiheesta muutamia ennemminkin periaatteellisia huomautuksia. Viisumi- ja rajajärjestelyissä, joiden kohdalla ihmiset ovat ymmärrettävästi erityisen herkkätunteisia, on löydettävä tasapaino yhtäältä EU:n ulkorajan tiukan varmistamisen ja toisaalta helpotetun rajanylitysmenettelyn tarpeen välille.
Venäjän on myös suostuttava - ja lähtökohtamme on, että se hyväksyykin tämän - periaatteessa hyväksymään vastaavat yhteisön oikeuden säännökset. Unioni ei voi suostua tässä yhteydessä minkäänlaisiin poikkeuksiin, varsinkaan, koska näin luotaisiin ennakkotapaus muille raja-alueille. Euroopan unionin puolestaan olisi samaan aikaan harkittava, eikö Schengenin ja tiedonannossa mainittujen tapausten kautta löytyisi monia mahdollisuuksia helpottaa viisumijärjestelyjä. Olen mietinnössäni tehnyt tästä joitakin lisäehdotuksia. Ehdotusta, joka koskee Kaliningradin mukaantuloa osittain Itämeren alueeseen, ei saa herättää uudelleen henkiin sellaisten rajajärjestelyjen avulla, joilla suljetaan ihmiset ulkopuolelle.
Vaikka joustavat henkilö- ja tavaraliikenteen järjestelyt ovat Kaliningradin kehityksen tärkeitä edellytyksiä ja niillä on myös ihmisten kannalta suuri symboliarvo sisä- ja ulkopuolelle rajaamisen painovoimakentässä, ne eivät yksinään riitä kehityksen aikaansaamiseen, toisin kuin Moskovassa vieläkin usein oletetaan. Sen olemme nähneet Puolan ja Liettuan avoimilla rajoilla. Useimmat Kaliningradin talousindikaattorit osoittavat alaspäin eikä niissä ole vieläkään näkynyt nousukauden merkkejä. Raja-alueen elintaso on huomattavasti alhaisempi kuin koko Venäjän taso.
Itsepintaisen laskukauden tärkeimpiä syitä ovat varmasti vaikea maantieteellinen sijainti, tulli- ja verotusedut mutta tietysti myös se, että nykytilanteessa ollaan taipuvaisia sallimaan kaikenlainen rikollinen toiminta. Kaliningradin avautuminen ulkomaailmalle on siksi kytkettävä alueen talouden ja hallinnon perusteelliseen uudistamiseen. Jos näin ei tehdä, vaarana on, että kilpailukyvyltään heikko paikallinen teollisuus jää suureksi osaksi ulkomaisten kilpailijoiden jalkoihin ja ulkomaisten sijoittajien vähäinen kiinnostus Kaliningradia kohtaan pienenee entisestään.
Moskovan ja Kaliningradin johtajiin, jotka vastaavat alueesta, vedotaan siksi sen puolesta, että he loisivat alueelle hyvän hallintotavan edellytykset toimivien, avoimien ja luotettavien hallinnon, oikeuden ja politiikan rakenteiden muodossa. Samaan aikaan on tietysti olemassa paljon mahdollisuuksia näiden ponnistelujen tukemiseen. Aivan erityisen mielekästä olisi perustaa investointivirasto, joka voisi tarjota tätä varten rahoitusperustan. Tähän kuuluu tietysti myös tiiviin yhteistyön jatkaminen Tacis-ohjelman yhteydessä ja tietenkin myös se toivomus, että kansainväliset rahoituslaitokset - erityisesti haluaisin tässä yhteydessä mainita Euroopan investointipankin - tarjoavat varoja tähän tarkoitukseen.
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, lopuksi haluaisin antaa puheenvuoron kollegalleni Magdalene Hoffille.
Hoff (PSE)
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pyydän anteeksi, että jään istumaan. Terveyteni ei ole vielä niin ennallaan, että voisin puhua täällä seisaaltani. Älkää toki pitäkö sitä epäkohteliaana. En myöskään halua viedä liikaa aikaa vaan ainoastaan kiittää kaikkia niitä, jotka ovat auttaneet muotoilemaan mietintöä sellaiseksi ja viemään sen niin pitkälle, että komission jäsen Patten sanoo, ettei komissiokaan jätä sitä huomiotta Moskovan huippukokouksessa käytävissä neuvotteluissa. Arvoisa komission jäsen, lämpimät kiitokset!

Tätä mietintöä koskeva julkilausuma asetettiinkin jo oikeaan yhteyteensä, se on nimittäin yhteinen julkilausuma Venäjän federaatiosta, mikä tekee vielä kerran selväksi, että kantamme on edelleen, että on Venäjän hallituksen tehtävä huolehtia, että Kaliningradiin palautetaan järkevät olot. Mehän kävimme äskettäin vielä parlamentin valtuuskunnan kanssa Kaliningradissa, ja jos alueen tai kaupungin läpi kulkee avoimin silmin, voi vain kääntää katseensa kauhistuneena poispäin. Meillä oli tilaisuus keskustella Kaliningradin kaupunginjohtajan kanssa, joka harmitteli katkerasti, että Euroopan unionin edustajien edellisellä käynnillä herätettiin toiveita sairaalan uudisrakennuksesta. Tässä yhteydessä kyse on erityisesti siitä, että voidaan avustaa tuberkuloosipotilaita.
Kaikki edellisten puhujien mainitsemat asiat - ihmisoikeuskysymykset, kansanterveys ja ympäristöpolitiikka - ovat todellisia ongelmia, joihin on puututtava ja joissa on annettava asiantuntija-apua. Yksi asia on nimittäin varma, eikä meidän pitäisi unohtaa sitä, sillä se korostaa myös sitä, mitä komission jäsen Vitorino sanoi: Eurooppaan ei saada aikaan rauhanomaisia oloja, jos emme pysty puhaltamaan elämää kauppa- ja yhteistyösopimukseen. Toivon, että onnistumme siinä, mutta hirveän peloissani en ole, jos ne asiat, jotka puheenjohtajavaltion, komission ja parlamentinkin eri edustajat ovat täällä tuoneet julki, otetaan esille myös Moskovan huippukokouksessa.
Lämmin kiitos, että annoitte minulle pari minuuttia puheaikaa. Luulen, että ponnistelemme edelleen, myös yhdessä, arvoisa puhemies Lalumière, sen puolesta, että parlamentin tähän mennessä tekemät päätökset myös pannaan täytäntöön ja niistä tulee käytännön politiikkaa. Lämmin kiitos! Aivan erityisesti haluaisin kiittää Erika Mannia: kun kysyin häneltä, esittäisikö hän puheenvuoroni täällä, hän suostui heti epäröimättä ottamaan tehtävän hoitaakseen. Paljon kiitoksia, Erika!
(Suosionosoituksia)

Puhemies. -
Kiitos, arvoisa esittelijä.

Olemme kaikki tietoisia suurenmoisesta sitoutumisestanne kaikkiin Keski- ja Itä-Euroopan maihin ja etenkin Kaliningradiin. Voitte olla varmoja, että sanomanne liikutti meitä kovasti ja että kukin asemassaan pyrkii toteuttamaan tänään esittämänne toiveet.

Poettering (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin aluksi lausua joitakin lämpimiä kunnioituksen ja tunnustuksen sanoja ryhmäni puolesta mutta aivan omastakin puolestani Magdalene Hoffille hänen yleisesti suurenmoisesta työstään ja hänen erinomaisesta työstään Kaliningradin asiassa. Hyvä Magdalene - en ole vielä koskaan puhutellut virallisessa puheessa ketään etunimeltä, tämä on ensimmäinen kerta - hetken juhlallisuuden vuoksi lisään vielä, että haluaisin kiittää sinua hyvin, hyvin lämpimästi monien vuosien hyvästä yhteistyöstä sekä tietenkin täällä parlamentissa että myös toisella tasolla, nimittäin Saksan Eurooppa-liitossa (Europaunion Deutschland). Toivotan sinulle koko sydämestäni pikaista paranemista. Lämmin kiitos suurenmoisesta työstäsi!

Haluaisin ilmaista suruni niiden Dagestanin Kaspiiskin uhrien vuoksi, jotka murhattiin 9. toukokuuta. Yli 30 menehtyneen joukossa oli myös monta lasta. Niin kuin komission jäsen Patten sanoi, terrori ei koskaan ole oikeutettua. Toivomme, ettei tällainen enää toistu! Pyydämme Venäjän hallitukselta - tämänkin komission jäsen Patten ja neuvoston puheenjohtaja Miguel sanoivat, ja pyydänkin heitä ottamaan asian myös esiin huippukokouksessa - että jos nämä iskut, nämä väkivallanteot osoittautuvat t?et?eenien tekemiksi - Dagestanin tapauksessa tämä on oletus, josta ei kuitenkaan ole vielä mitään todisteita - näitä terroristeja, näitä väkivallantekijöitä ei samasteta T?et?enian kansaan vaan T?et?enian siviiliväestöä suojellaan...
(Suosionosoituksia)
... ja että varmistamme neuvotteluilla, että T?et?enialla on edessään hyvä tulevaisuus.
Kaiken kaikkiaan olemme sitä mieltä, että Venäjän-suhteemme ovat strategisia suhteita. Suhteillamme Amerikan yhdysvaltoihin on strategista merkitystä, suhteillamme Välimeren alueeseen on strategista merkitystä ja tietysti Euroopan unionin laajentumisellakin on strategista merkitystä, mutta niin on nimenomaan meidän suhteillamme Venäjäänkin. Suhteidemme on perustuttava demokraattisiin periaatteisiin, oikeusvaltion periaatteeseen, sosiaaliseen ja markkinataloudelliseen järjestykseen ja ennen kaikkea ihmisoikeuksiin ja ihmisarvoon. Tältä pohjalta haluamme tehdä Venäjän kanssa poliittista, taloudellista ja turvallisuuspoliittista yhteistyötä.
Korostamme myös sitä, mitä täällä äsken jo sanottiinkin - yhteinen eurooppalainen talousalue, mahdollisimman paljon yhteistyötä Venäjän kanssa. Koska asia tulee silloin tällöin puheeksi, lisään kuitenkin tähän vielä, että en voi kuvitella eikä ryhmäni suuri enemmistö - uskoakseni he ovat asiasta yksimielisiä - voi myöskään kuvitella, että suuresta Venäjästä tulisi Euroopan unionin jäsenvaltio. Sekin on joskus sanottava rehellisyyden nimissä.
Haluamme kuitenkin laajentaa taloudellisia suhteita, poistaa kaupan esteitä ja mahdollistaa Venäjän-investointien lisäämisen. Silloin meidän on poistettava rajoitukset. Haluamme tehdä yhteistyötä sisäisen turvallisuuden alalla. Olin äskettäin ryhmämme puheenjohtajan kanssa Suomessa, Venäjän rajanaapurissa, jonka rajoilla suoritetaan turvatarkastukset esimerkillisesti. Meidän on luotava jotakin niihin verrattavaa kaikille Venäjän vastaisille rajoillemme. Kehotan Venäjän hallitusta tekemään oman osuutensa, jotta myös Kaliningradiin saadaan turvallisuutta!
Koska puheaikani on jo lopussa, haluaisin enää vain lisätä, että aikomuksemme on ilman muuta tiivistää suhteita Venäjän federaatioon, koska maanosamme turvallisuus on 2000-luvulla pitkälti riippuvainen siitä, että Euroopan unioni on toimintakykyinen ja että Venäjäkin on toimintakykyinen ja toivottavasti demokraattinen, jolloin meidän yhteinen tulevaisuutemme maanosassamme Euroopassa on hyvä!
(Suosionosoituksia)

Paasilinna (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä Magdalene, ryhmäni puolesta haluan kiittää sinua arvokkaasta työstäsi, me olemme tästä mietinnöstä kovin innostuneita ja hyväksymme sen yksimielisesti. Samalla tietysti toivomme, rakas Magdalene, että voisit tulla takaisin työhömme ja voisimme käyttää muun muassa sinun suurta idäntietouttasi hyväksemme.
Kaliningradista, hyvät kollegat, tulee EU:n ja Venäjän suhteiden myönteinen tai kielteinen esimerkki joko yhteistyön tai ongelmien muodossa. Hyvässä skenaariossa siitä tulee Venäjän ja koko seuraavan laajentumisemme pilottihanke: siellä noudatetaan WTO:n säännöksiä, mikä johtaa Venäjän WTO:n jäsenyyteen. Laillisuus, vakaus ja kansalaisyhteiskunta kasvavat ja alkavat toteutua. Me autamme koko arsenaalilla: Tacis, Phare, Interreg ja niin edelleen. Kauppamme kasvaa ja ihmiset voivat liikkua vapaasti. Huono skenaario kertoo siitä, että elintasokuilu syvenee, mikä luo levottomuutta unionin sisällä, kun levottomuudet ovat nyt unionin ulkopuolella. Se on kehittymätön kansalaisyhteiskunta - rikollisuus on jo nyt kaksi prosenttia korkeammalla tasolla kuin muualla Venäjällä - ja väestön liikkuminen voi muuttua uudeksi Berliinin kriisiksi. Tämä on siis skenaario, jota me emme toivo, mutta täytyy pitää mielessä, että nyt meillä on mahdollisuuksien aika, jos Venäjän uusi hallinto sen ymmärtää. Joka tapauksessa Kaliningradista tulee suhteittemme ilmapuntari.
On totta - niin kuin komission jäsen Patten sanoi -- että EU-Venäjä-huippukokous lähiviikkoina on kulminaatiopiste. Venäjällä on paljon ongelmia, ja eräs ongelma on se, että Venäjän ja Yhdysvaltain suhteet ovat tuoneet hyvin vähän hyötyä Venäjän kansalle, joka ei sitä oikein ymmärrä. Tämän vuoksi meidän tulisi ehdottaa viisikohtaista ohjelmaa suhteittemme lähentämiseksi: talousalue, WTO:n jäsenyys, energiayhteistyö, pohjoinen ulottuvuus ja konkreettinen Kaliningrad-sopimus; siinä viisi kohtaa, hyvät kollegat!

Thors (ELDR).
Arvoisa puhemies, olen yrittänyt kuunnella tarkasti neuvoston puheenjohtajaa ja komission jäsentä, ja minun on sanottava, että komissio oli taas tavalliseen tapaan rehellisempi kuvatessaan sitä, miten kumppanuus voi nyt, ja korostaessaan sekä antamista että saamista. Minusta tuloksia ei nimittäin ole saatu. Näkyvissä on enemmän varjonyrkkeilyä ja kauniita puheita kuin todellisia tuloksia.
Mielestäni on olemassa pelottava uhka, että Yhdysvaltojen, Venäjän ja EU:n väliset suhteet kehittyvät tietyllä tavalla samanlaisiksi kuin Lähi-idän maiden väliset suhteet. Onko EU ainoa, jossa välitetään ihmisoikeuksista, sananvapaudesta, tiedotusvälineiden moniarvoisuudesta, ympäristöstä ja kenties kansalaisjärjestöjen asemastakin? Mitä Kaliningradissa oikeastaan tapahtuu? Mitä energiavuoropuhelussa oikeastaan tapahtuu? Odotamme tuloksia.
Miten on pohjoisen ulottuvuuden ympäristökumppanuuden laita? EU on useiden huippukokousten yhteydessä sanonut, että jotakin pitää tapahtua. EU on tehnyt päätöksiä rahoittaakseen tärkeitä ympäristöhankkeita Luoteis-Venäjällä, mutta Venäjän liittovaltio ei vastaa omasta osuudestaan. Lupaammeko me WTO:n jäsenyyden vai Naton jäsenyyden vai pitäisikö meidän kenties vaatia Venäjältä sen ehtona tuloksia?
Neuvoston puheenjohtaja ja komission jäsen käsittelivät ydinjätteisiin liittyvää vastuuta, Venäjän ydinaseita koskevaa monenvälistä ydinvoima- ja ympäristöohjelmaa (MNEPR-sopimusta). Kuinka monta kertaa meidän on kuultava puheenjohtajavaltion, esimerkiksi Ruotsin, peräävän tuloksia? Kysymystä lykätään puoli vuotta, sen jälkeen vuodesta toiseen, samanaikaisesti kun tiedämme, että kello tikittää käsittelemättömälle ydinjätteelle ja että Murmanskin sukellusveneet voivat alkaa vuotaa. Me tiedämme myös, että kotimaassani Suomessa on suuria ongelmia maantiekuljetuksissa Venäjälle, jossa ei noudateta sovittuja aikatauluja ja vaaditaan suomalaisilta lisämaksuja.
Pyydän teitä ottamaan Venäjän kanssa käytävissä neuvotteluissa esiin vaikeitakin asioita. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, lopuksi: muut huippukokoukset ja muut valtioiden päämiehet eivät ole aristelleet käsitellä siepattujen lasten tilannetta. Tämäkin kysymys on otettava esille vakavassa vuoropuhelussa. Tunnen itsekin useita lapsia, esimerkiksi Maria Sboevan ja Tommi Ylösen, jotka on siepattu Venäjälle.

Staes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, kollegamme vihreiden ryhmästä, Elisabeth Schroedter, puhuu hetken kuluttua Kaliningradista. Haluankin tässä yhteydessä kiittää kollegamme Magdalene Hoffia ryhmäni puolesta hyvin lämpimästi hänen suurista ponnistuksistaan, hänen Itä-Eurooppaa kohtaan tuntemastaan innostuneisuudesta. Minusta hän ansaitsee, että tämä tulee täällä sanotuksi.
Hyvät kollegat, olemme kaikki kuunnelleet tarkkaan neuvoston puheenjohtaja de Miguelin esitystä. Viisitoista minuuttia ja enemmänkin hän puhui Venäjästä, eikä sanaakaan T?et?eniasta. Miten se on mahdollista, neuvoston puheenjohtaja de Miguel? Minä en sitä tajua. Venäjän kanssahan on kuitenkin viime aikoina neuvoteltu hyvin runsaasti. On puhuttu pitkään, ja mikä on tulos? Jatketaan tavalliseen tapaan. Olemme puhuneet taloudesta. Kuulin tästä vielä omaltakin pääministeriltäni, kun hän tapasi pääministeri Kasjanovin. Hyvät kollegat, olemmehan kuitenkin oppineet Kosovon ja Bosnian ja Hertsegovinan selkkauksista, että konfliktien ehkäiseminen on hyvin tärkeää. Että se on kaiken rauhanpolitiikan a ja o. Annamme Venäjälle valtavasti taloudellista tukea: 65 miljoonaa euroa Echon kautta, 10 viimeisenä vuotena 2,5 miljardia Tacis-ohjelman kautta. No, saisimmeko nyt vihdoin käyttää rahat konfliktien ehkäisyyn? Arvoisa neuvoston puheenjohtaja de Miguel, älkää puhuko Moskovassa pelkästään taloudesta ja vapaakaupasta, vaan myös T?et?eniasta, myös ihmisoikeuksien kunnioittamisesta, myös ympäristöaktivistien vainoamisesta. Olkaa hyvä ja tehkää niin, silloin teette Euroopan unionista uskottavamman.

Modrow (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, maailma on viime vuosina muuttunut eikä valitettavasti aina niin, että rauha ja turvallisuus, kumppanuus ja rauhanomainen rinnakkaiselo olisivat lisääntyneet. Toisen maailmansodan jälkeen kansat ovat siirtäneet YK:n turvallisuusneuvostolle monia oikeuksia ja suuren vastuun turvallisuudesta ja rauhan säilyttämisestä. Vaikka Neuvostoliittoa, voittajavaltiota ja entistä toista supervaltaa Yhdysvaltojen lisäksi, ei enää ole olemassa, sen seuraaja Venäjä ei ole mikään merkityksetön valtio. Venäjällä on ydinaseita, sillä on mittaamattoman suuret luonnonvarat ja se on ollut osaltaan vaikuttamassa ratkaisevasti Euroopan ja maailman 1800- ja 1900-lukujen historiaan. Laajentunut Euroopan unioni voi kehittää lisää suorituskykyä kumppanuuteensa Venäjän kanssa, kun viimeiset kylmän sodan menneisyydestä muistuttavat elementit ja pelot voitetaan ja esimerkiksi taloudellista yhteistyötä Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasvaltioiden kanssa hyödynnetään eikä tarkoituksellisesti katkaista.
Jos koko Euroopassa halutaan eroon vastakkainasettelun politiikasta, uudella maantieteellisellä strategialla ei pidä luoda uusia vastakkainasetteluja, vaan Venäjälle on ojennettava käsi todellisen käytännön kumppanuuden luomiseksi. Tässä yhteydessä ei pitäisi pääasiassa laskea tapaamisten ja kokousten suurta määrää ja ottaa sitä mittatikuksi. Pitäisi laskea, mitä tuloksia tosiasiassa syntyy. Yhteisten etujen kenttä on niin suuri, että ajan mittaan ainoa järkevä vaihtoehto on molempia hyödyttävä, turvallisuutta edistävä ja sosiaalisia jännitteitä purkava yhteistyö ja taloudellinen kumppanuus Venäjän kanssa.

Dupuis (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, kenraali Lebed, jolla oli ratkaiseva rooli T?et?enian kanssa käytävissä rauhanneuvotteluissa, menehtyi muutama päivä sitten täydessä hiljaisuudessa ilman, että te tai monet muut kollegat olisitte maininneet siitä mitään. Virallisten tietojen mukaan hänet tapettiin kenties vahingossa salaperäisessä helikopterionnettomuudessa, joita tuossa maailmankolkassa on nähty usein tapahtuvan.
Kenraali Lebedin käsitys alueellisesta koskemattomuudesta ei vastannut täysin omaanne eikä se rajoittunut vain rajoihin, jotka pitäisi säilyttää, vaan hänen mielestään alueellinen koskemattomuus tarkoitti ihmisten, ihmiselämien ja tietyllä alueella elävien henkilöiden koskemattomuutta.
Teitä, neuvostoa ja komissiota tänään kuunneltuaan ei oikein jää sellaista mielikuvaa, että T?et?enian kysymys olisi todella keskeisellä sijalla teidän ja Venäjän viranomaisten välisissä kokouksissa, joita pidetään viikko toisensa perään, kuten kollega, puheenjohtaja Staes totesi.

Oostlander (PPE-DE).
Esittelijä Hoff on laatinut Kaliningradista tapansa mukaan hyvin tasapainoisen ja asiantuntevan mietinnön. Minun on sanottava, että arvostan hyvin suuresti sitä tapaa, jolla hän on tämän tehnyt ja sitä tahdikkuutta, jolla hän jatkuvasti korostaa myös Venäjän etuja, jotta emme Kaliningradista huolehtiessamme joudu kenties vastakkain Moskovan epäluulon kanssa. Esittelijä Hoff on tällä alalla erittäin pätevä, Kaliningrad on itse asiassa yksi hänen erikoisaloistaan, ja olenkin aina kuunnellut hänen mietintöjään ja etenkin hänen arvioitaan hyvin kunnioittavasti, ja olemme ennenkin mielellämme taittaneet peistä.
Kaliningrad ei enää ole mikään Koningsbergen. Ne jotka ovat joskus asuneet siellä, tunnistavat hyvin vähän eivätkä tunne oloaan kotoisaksi. Olisimme tuskin kiinnittäneet huomiota alueeseen, jos siitä ei tulisi saareketta Euroopan unionin keskellä. Läheisyys tuo mukanaan vastuun, ja uskon, että tämä on ollut myös tärkeä motiivi esittelijälle. Siellä elävien ihmisten tulevaisuuden täytyy kiinnostaa meitä. Siksi on oikein, että esittelijä ei ole tarkastellut pelkästään makrotason näkökohtia vaan myös Kaliningradin kansalaisten käytännöllisiä, jokapäiväisiä tarpeita. Tässä on kyse erityisesti siitä, että kansalaisia ei saa jättää eristyksiin.
Yhteyksien Venäjän federaation muihin osiin on oltava helppokäyttöisiä, mutta myös yhteyksien Euroopan unionin tuleviin jäsenvaltioihin. Viimeksi mainittuja yhteyksiä pidetään jos mahdollista vieläkin tärkeämpinä kuin ensiksi mainittuja. Etusijalla on mielestäni vapaa matkustaminen Euroopan unioniin. Tästä johtuu painostus viisumikysymyksessä, tosin Schengenin puitteissa - pysykäämme tyyninä, ratkaiskaamme asia joustavasti. Monet esteistä ovat muuten ihmisten tekoa. Rajaongelmat aiheuttaa aivan liian usein henkilökunnan hitaus, tarpeettomat byrokraattiset tavat ja muu sellainen. Siksi on hyvin tärkeää, että viljellään oikeusvaltioon, demokratiaan ja sosiaaliseen markkinatalouteen sopivaa ajattelutapaa. Tässä yhteydessä voisi olla myös hyvin tärkeää kehittää Euroopan unionin ja Kaliningradin ja toki myös muun Venäjän kansalaisjärjestöjen suhteita, koska ne ovat tekemisissä erityisesti päivittäisten toimintatapojen kanssa.
Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Hoffia siitä, että hän on hyväksynyt kansalaisvapauksien valiokunnan puolesta esittämäni tarkistukset, ja etenkin siitä huumorista, jolla hän on vastannut tässä yhteydessä käyttämiini temppuihin. Sydämellinen kiitos, ja toivotan hänelle kaikkea hyvää.

Schroedter (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää esittelijä Hoffia hyvästä mietinnöstä. Minusta se on paljon parempi kuin ensimmäinen mietintö, se on olennaisesti parempi kuin komission asiakirja, ja toivonkin hartaasti, että tämä mietintö jää todellakin parlamentin historiaan, sillä siinä mennään paljon pitemmälle, ja yhteistyökin on ollut loistavaa. Kiitän esittelijää siitä, että hän on pääosin hyväksynyt tarkistukseni.
On nimittäin olemassa vaara, että tyydytään aina vain kauniisiin juhlapuheisiin siitä, miten tärkeää yhteistyö on ja miten erikoinen Kaliningradin tilanne on, mutta sikäläisten mielissä vallitsee pelko, jota todellisuus ruokkii, pelko siitä, että kauttakulku vaikeutuu, liikkumisvapaus vähenee ja kansalaisjärjestöjen yhteistyö hankaloituu ja että alueella on köyhyyttä ja yhä vain enemmän työttömyyttä.
Siksi tarvitsemme uusia keinoja nykyisiin välineisiin, uusia keinoja pienimuotoiseen rajaliikenteeseen, uusia keinoja taloudelliseen yhteistyöhön, uusia keinoja ylikansalliseen yhteistyöhön ja ennen kaikkea - arvoisa komission jäsen, tässä haluaisin vedota teihin vielä kerran - uusia keinoja rahoitusvälineiden käyttöön. Yhteisessä toimintasuunnitelmassa tarvitaan myös yhteistä rahastoa.

Kronberger (NI)
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin ja Venäjän huippukokous on epäilemättä suuri tilaisuus saada aikaan historiallinen kumppanuus. Kumppanuus, joka on solmittava sekä talouden että politiikan alalla, on yksi 2000-luvun rauhan- ja vakauspolitiikan tärkeimpiä edellytyksiä. Eurooppa ja Venäjä ovat merkittävästi riippuvaisempia toisistaan kuin ensi näkemältä saattaa näyttää. Aina kun Euroopan tai yksittäisten eurooppalaisten valtioiden ja Venäjän välille on auennut kuilu, siitä on seurannut maailmanpoliittinen järistys. Hetki edellyttäisi sellaisen perustan luomista, joka estäisi ajan mittaan moiset yhteenotot. Tähän tarvitaan molemminpuolista kunnioittamista ja luottamuksen pohjan rakentamista.
T?et?enian selkkaus on tietenkin suuri ongelma. On kuitenkin syytä varoittaa tuomitsemasta yksipuolisesti Venäjää käsittelemättä tämän selkkauksen taustoja, kuten esimerkiksi rahoittajia, aseiden toimittajia ja ennen muuta myös raaka-aineisiin liittyviä pyyteitä.

De Miguel
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan yhtyä kaikkiin niihin puhujiin, jotka ovat täällä kiittäneet ja arvostaneet esittelijä Hoffia siksi, että hän on laatinut mietinnön ja että hän on täällä läsnä kärsittyään erittäin vakavasta sairaudesta.
Olen todellakin sitä mieltä, että Hoffin mietintö on Euroopan parlamentilta olennainen panos toimielinten työhön. Komission jäsen Patten oli oikeassa sanoessaan, että mietinnön asiasisältö ohjaa ja innoittaa meitä Venäjän-suhteissamme. Puheenjohtajavaltio on samaa mieltä. Haluankin lausua kiitokseni tästä tärkeästä työstä, joka usein tehdään hiljaisuudessa ja nimettömästi, sillä on hyvä, että se pääsee joskus - kuten nyt - esille ja saa julkista tunnustusta.
Haluaisin sanoa, että olen samaa mieltä melkeinpä kaikista näkemyksistä, joita täällä on esitetty Venäjän-suhteidemme myönteisistä ja kielteisistä näkökohdista. Suhteet ovat sellaiset kuin ne ovat, eivät sellaiset kuin haluaisimme niiden olevan. Venäjä kaikkine etuineen ja kaikkine haittoineen on suuri maa, jonka kanssa jaamme yhteisen alueen, nimittäin laajalle ulottuvat Euroopan tasangot. Venäjä on myös maa, jonka kanssa unionin on nyt elettävä, ja tämä johtuu tietyistä historiallisista olosuhteista, kuten kylmän sodan päättymisestä, Berliinin muurin murtumisesta ja laajentumisesta Itä-Euroopan maihin, jotka olivat Venäjän satelliittivaltioita, toisesta maailmansodasta ja meistä itsestämme, sillä jätimme monet näistä maista - ja tiedostamme tämän - Venäjän vaikutusvallan piiriin.
Meidän on nyt voitettava takaisin kyseinen alue. Voitamme sitä takaisin laajentumisessa, jossa suureen eurooppalaiseen perheeseen otetaan taas kaikki ne maat, jotka niin julmasti joutuivat siitä eroon. Samalla kuitenkin Venäjä on olemassa, eikä Venäjä ole enää kaksinapaisen maailman etäinen vihollinen idässä. Venäjä on nyt naapurimme. Meillä on laajentumisen jälkeen oltava yhteinen raja, mutta lisäksi - kuten Kaliningradin tapauksessa - meillä on oltava yhteinen vastuu, koska kansalaisuudestaan huolimatta Kaliningradin asukkaat ovat ihmisiä, joista meidän on kannettava huolta; olemme nimittäin sitoutuneet siihen, ettei Kaliningrad olisi köyhyyden saareke unionin sisällä vaan vaurauden saareke. Ei ole Euroopan unionin arvojen mukaista, että luodaan vaurauden alue ja jätetään esimerkiksi Kaliningradiin köyhyyden saareke.
Toivomme myös, että Venäjä kehittyisi kaikilla saroilla, niin taloudellisella ja kaupallisella tasolla kuin myös oikeudellisella ja institutionaalisella tasolla, ja myös suurten humanististen periaatteiden, ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion kunnioittamisessa, sillä nämä arvot ovat osa identiteettiämme. Tästä syystä meidän on työskenneltävä kaikilla osa-alueilla ja lisättävä mahdollisimman paljon taloudellista ja kaupallista yhteistyötämme Venäjän kanssa. Lisäksi - kuten sanoin - olemme jo ottaneet merkittäviä edistysaskeleita kolmannessa pilarissa, kun olemme järjestäneet Venäjän ja Euroopan unionin oikeus- ja sisäministerien kokouksia, ja ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevassa kysymyksessä.
En puhunut T?et?eniasta, sillä viime kuussa tästä aiheesta käytiin erillinen keskustelu, ja haluaisin huomauttaa jäsen Staesille, että jos hän haluaa tietää puheenjohtajavaltion kannan T?et?eniasta, hän voi tulla tänne tai lukea parlamentin pöytäkirjat, koska se ei käy päinsä, että keskustelemme täällä tuntikaupalla T?et?eniasta ja puheenjohtajavaltio ja komissio kertovat kantansa, mutta jäsen Staes sanoo seuraavassa kuussa, ettemme sano mitään. Hänellä oli tilaisuus olla paikalla ja osallistua halutessaan keskusteluun. Jos hän ei ollut paikalla, se ei ole minun syyni eikä puheenjohtajavaltion syy vaan hänen oma syynsä.
Sanon samaa jäsen Thorsille, joka moittii puheenjohtajavaltiota. Haluan muistuttaa hänelle, että hänen kotimaansa Suomi oli äskettäin unionin puheenjohtajavaltio, ja haluan myös muistuttaa hänelle, että nimenomaan Espanja oli ensimmäisenä maana puheenjohtajatasolla läsnä Kaliningradissa. Muistutan hänelle myös, että olemme hyvin kaukana Kaliningradista, toisin kuin Suomi, jolle Kaliningrad on lähellä. Moitteet tässä asiassa eivät siis ole aiheellisia. Olemme tehneet kaiken, minkä voimme tehdä, erinomaisessa yhteistyössä komission kanssa; komissio on tehnyt ihailtavaa työtä, ja välillämme on aina vallinnut täydellinen yhteisymmärrys. Pyrimme mielestäni erittäin aktiivisesti ottamaan edistysaskeleita Venäjän kanssa, olivatpa ne sitten pieniä tai suuria edistysaskeleita, mutta etenemme askel kerrallaan, enkä suoraan sanottuna usko, että ketään olisi juuri nyt aihetta moittia.

Staes (Verts/ALE).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja de Miguel, suhtaudutte asiaan vähän liian kevyesti. En mitenkään voi hyväksyä toimintaanne. T?et?eniasta käytiin tosiaan keskustelu 10. huhtikuuta. Neuvosto antoi silloin tosiaan julkilausuman. Osallistuin siihen keskusteluun, tehtäköön se selväksi. Huhtikuun 10. päivän jälkeen ministeritasolla on kuitenkin pidetty useita kokouksia. Käsittääkseni yhteistyöneuvosto kokoontui Luxemburgissa 16. huhtikuuta. Oikeus- ja sisäasioiden neuvosto on kokoontunut. Venäjän pääministeri Kasjanov on käynyt Brysselissä. Hän tapasi useita korkea-arvoisia henkilöitä ja oman parlamentin puhemiehemme. Hän tapasi pääministeri Verhofstadtin, hän tapasi Euroopan investointipankin pääjohtaja Maystadtin, hän tapasi komission puheenjohtaja Prodin. Ja kaikki tietolähteeni sanovat, että neuvosto ei oikeastaan ota huomioon parlamentin kantaa. Että ette tee mitään saadakseni T?et?enian ongelman oikeasti poliittiselle asialistalle. Jos nyt luulette, että teidän ei tarvitse lukea tänään käsiteltävänä olevaa kompromissipäätöslauselmaa eikä kallistaa korvaanne parlamentin viimeiselle pyynnölle - joka toivottavasti hyväksytään huomenna - nimittäin sille, joka koskee T?et?enian ottamista erillisenä asialistalle, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, siinä tapauksessa olen sitä mieltä, että suhtaudutte asiaan tällä kertaa hyvin, hyvin, hyvin huonosti.

De Miguel
. (ES) Vastaan työjärjestyspuheenvuoroon, koska haluan sanoa, että T?et?eniaa koskeva kysymys on ja on aina ollut esillä kaikessa yhteydenpidossamme Venäjän federaation jäseniin kaikilla tasoilla ja aivan erityisesti yhteistyöneuvoston kokouksessa Luxemburgissa, ja ulkoasiainministeri Ivanovin kunniaksi järjestetyillä päivällisillä puhuttiin pitkään T?et?enian kysymyksestä, ja niin Euroopan komissio kuin neuvoston puheenjohtajavaltiokin välittivät Venäjän federaatiolle täsmällisen mielipiteemme, joka luonnollisestikin vastaa täysin parlamentin mielipidettä. Euroopan komissiolla on kuitenkin ollut myös tilaisuus sanoa tämä Venäjän pääministeri Kasjanoville, joka kävi kaksi viikkoa sitten Brysselissä virallisella vierailulla.
Olemme sanoneet tämän Venäjän edustajille aina, jokaisessa kokouksessa ja jokaisella - myös poliittisella - tasolla, emmekä ole koskaan sallineet T?et?enian kysymyksen jättämistä kahdenvälisten keskustelujemme ulkopuolelle, mutta sanomme tämän luonnollisestikin kunnioittavasti, kuten suvereenin maan kohdalla kuuluukin. Mieleemme ei suinkaan juolahtaisi sotkea T?et?enian kysymystä salamurhasyytöksiin, joita olemme täällä tänään kuulleet ja joiden mukaan Venäjän hallitus olisi murhannut kenraali Lebedin tämän tiettyjen T?et?eniaa koskevien näkemysten takia. Tämä ei suinkaan ole meidän kieltämme, arvoisa puhemies.

Thors (ELDR).
Arvoisa puhemies, en ymmärrä, miksi Espanjan ministeri tuntee joutuneensa syytetyksi. Arvostan Kaliningradin hyväksi tehtävää työtä, mutta minusta meillä on syytä komission tapaan kysyä itseltämme, saavutammeko niitä tuloksia, joita haluamme saavuttaa.
Joskus vaikuttaa siltä, kuin suhteemme Venäjään olisi meidän kannaltamme pelkkä antamissuhde ja heidän kannaltaan pelkkä saamissuhde. Siitä on valitettavan paljon esimerkkejä. Yksi niistä on pohjoinen ulottuvuus, jossa meillä on, kuten komissiokin on todennut toisessa yhteydessä, pelkkä suunnitelma toimista, muttei toimintasuunnitelmaa.
Ongelmana on, että olemme kerta toisensa jälkeen toistaneet haluavamme tuloksia. Nämä huippukokoukset muistuttavat kenties EU:n omia huippukokouksia: päätökset perustuvat siihen, että myöhemmin aiotaan saada aikaan jotain. Sellaisia todellisia tuloksia, jotka olisivat elintärkeitä ympäristölle, jossa elän, ei kuitenkaan näy. Vetoan neuvoston puheenjohtajaan ja komissioon: jotta toiminta olisi aktiivista ja voimakasta, siihen tarvitaan koko EU:ta.

Schulz (PSE)
Arvoisa puhemies, kiitän teitä siitä, että annatte minulle esityslistasta poiketen tilaisuuden osoittaa pari sanaa kollegalleni Magdalene Hoffille. Meidän tämän parlamentin sosiaalidemokraattien ja erityisesti meidän saksalaisten sosiaalidemokraattien on lausuttava kollega Hoffille kiitoksen sana siksi, että hän on tänään tullut paikalle. Vaikka hän on vaikeasti sairas ja pyörätuolissa - hän on ollut tämän parlamentin jäsen vuodesta 1979 lähtien - hän ei silti ole antanut tämän estää itseään, vaan on esittänyt ja puolustanut omaa mietintöään parlamentissa kollegani Erika Mannin avustuksella. Me sosiaalidemokraatit, joilla on saksalaisina Euroopan parlamentin jäseninä ollut monta vuotta ilo tehdä hänen kanssaan yhteistyötä, voimme sanoa tässä yhteydessä vain yhden asian: olemme ylpeitä kollegastamme! Arvoisa puhemies, kun ojennan hänelle luvallanne kukkakimpun - sillä työjärjestyksessä ei sanota myöskään, että sellainen on sallittua -, teen sen siinä toivossa, että teen sen paitsi sosiaalidemokraattien, myös kaikkien parlamentin jäsenten puolesta, sillä hekin saavat samalla olla ylpeitä tietäessään, että heidän joukossaan on tällainen kollega.
Puhemies. -
Paljon kiitoksia, hyvä jäsen Schulz.
Hyvä jäsen Magdalene Hoff, haluaisin sanoa, että me kaikki yhdymme kollegamme sanoihin, joissa hän kiitti teitä työstänne Euroopan parlamentin hyväksi. Paljon kiitoksia.


Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaista päätöslauselmaesitystä.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma julkistaloudesta talous- ja rahaliitossa.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, minulla on ilo esitellä parlamentille julkistaloutta talous- ja rahaliitossa vuonna 2002 käsittelevä kolmas kertomus, joka koostuu talouden ja rahoituksen pääosaston laatimasta analyyttisesta kertomuksesta ja komission tiedonannosta, johon on koottu talouspolitiikkaa koskevat tärkeimmät päätelmät.
Yhtenä kertomuksen tavoitteista on osaltaan taata, että komissiolla on edelleen ratkaiseva rooli unionin budjettipolitiikkaa koskevassa keskustelussa.
Kertomuksessa esitetään yksityiskohtainen kuvaus julkisen talouden kehityksestä ja näkymistä jäsenvaltioissa ja koko euroalueella. Lisäksi siinä täsmennetään oleellisesti unionin julkisen talouden seurantaprosessin ulottuvuutta ja menetelmiä, jolloin voidaan parantaa arviointimme avoimuutta kunkin jäsenvaltion julkisen talouden rahoitusaseman kohdalla. Lopuksi siinä käännetään katse kohti tulevaisuutta ja analysoidaan joitakin julkiseen talouteen liittyviä suurimpia haasteita, jotka unionin on ratkaistava tulevaisuudessa.
Haluaisin esittää muutamia lyhyitä huomioita viimeaikaisesta julkisen talouden kehityksestä ja näkymistä, ja viittaan tässä kertomuksen tärkeimpiin päätelmiin. Otan aluksi esille joitakin viimeaikaisen kehityksen pääpiirteitä: vuosi 2001 oli finanssipolitiikan kannalta vaikein ajanjakso talous- ja rahapolitiikan historiassa. Euroalueen budjettivaje nousi 1,3 prosenttiin bruttokansantuotteesta, ja nousu oli ensimmäinen vuoden 1993 jälkeen. Noususta huolimatta finanssipolitiikkaa voidaan pitää tyydyttävänä, kun otetaan huomioon, että talouden toimeliaisuus hidastui tänä aikana.
Ensiksikin jäsenvaltiot - erityisesti ne jäsenvaltiot, jotka olivat jo saavuttaneet tasapainoisen tai ylijäämäisen julkisen talouden rahoitusaseman - saattoivat sallia automaattisten vakauttajien toiminnan lieventääkseen kielteisiä vaikutuksia.
Toiseksi - päinvastoin kuin aikaisemmin talouden toimeliaisuuden hidastuttua - yhdessäkään maassa, jonka julkinen talous oli alijäämäinen, ei turvauduttu perusteettomaan kasvuhakuiseen politiikkaan.
Kolmanneksi jäsenvaltiot ovat voineet jatkaa suunnittelemiaan verouudistuksia poistaakseen tarjonnassa olevan jäykkyyden, vaikka eri tahoilla onkin valitettu, että vakaussopimuksen mielivaltaiset tai joustamattomat säännöt eivät jätä viranomaisille liikkumavaraa.
Kaiken kaikkiaan sanoisin, että finanssipolitiikka on säilynyt varsin neutraalina sekä suosinut kasvua ja hintavakautta edistävää tasapainoista talouspolitiikkaa. Tätä yleisesti ottaen myönteistä arviota on kuitenkin täsmennettävä neljän maan kohdalla: Saksassa, Ranskassa, Italiassa ja Portugalissa julkinen talous on alijäämäinen, eivätkä ne täytä vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.
Erityisesti Portugalissa ja Saksassa alijäämä on kohonnut lähelle kolmen prosentin viitearvoa, ja tästä syystä komissio aktivoi ennakkovaroitusmekanismin. On tärkeää tunnustaa, ettei talouden toimeliaisuuden hidastuminen ole ollut kovin jyrkkää eikä pysyvää, mutta elleivät kaikki jäsenvaltiot saavuta niiden vakausohjelmissa asetettuja keskipitkän aikavälin tavoitteita, toimeliaisuuden hidastuminen tulevaisuudessa voi koetella entistä enemmän unionin julkisen talouden seurantaa.
Keskittyminen viime kuukausien suosikkiaiheeseen - ennakkovaroitusmekanismiin - on jättänyt taka-alalle monia tärkeitä toimenpiteitä, jotka mielestäni parantavat julkisen talouden seurannan laatua ja ulottuvuutta. Haluaisin nostaa esille kolme toimenpidettä: ensiksikin vuonna 2001 hyväksyttiin vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja esittelyä koskevat tarkistetut toimintaohjeet, joita on jo sovellettu nykyisiin ohjelmiin; tämän ansiosta ohjelmia on voitu kehittää neuvostossa ja olemme myös voineet havaita julkisen talouden tavoitteiden kokonaisvaikutuksen koko Euroopan unionin alueella.
Toiseksi komissio ja neuvosto ovat kehittäneet yhteisen menetelmän suhdannetasoitetun julkisen talouden rahoitusaseman laskemiseen. Talouden toimeliaisuuden viimeaikainen hidastuminen ja ennakkovaroitusmekanismista saadut kokemukset ovat osoittaneet, että on tärkeää ottaa huomioon taustalla oleva julkisen talouden rahoitusasema, kun arvioidaan eri jäsenvaltioiden julkisen talouden rahoitusasemaa.
Kolmanneksi olemme analysoineet julkistalouden kestävyyttä ottamalla huomioon väestön ikääntymisen ja sisällyttäneet mainitun arvioinnin vakaus- ja lähentymisohjelmiin. Pitkän aikavälin kestävyys on Barcelonan Eurooppa-neuvoston mukaisesti pysyvä tavoite julkisen talouden seurannassa.
Esitän nyt muutamia huomioita niistä kokemuksista, joita viime aikoina on saatu sopimuksen mukaisesti sovelletusta ennakkovaroituksesta: olen aiemmin jo useaan otteeseen selvittänyt, miksi kyseinen sopimus tehtiin, joten en aio tänään käsitellä tätä asiaa, vaan esitän ainoastaan muutamia huomioita myöhemmästä kehityksestä. Kuten tiedätte, neuvosto teki päätöksen ennakkovaroitusmenettelyn päättämisestä, koska kyseiset kaksi maata toistivat haluavansa soveltaa täysimääräisesti vakausohjelmiaan, jotta kolmen prosentin viitearvo suhteessa bruttokansantuotteeseen ei ylittyisi, ja jatkaa julkisen talouden tervehdyttämistä, jotta ne saavuttaisivat keskipitkän aikavälin tavoitteensa vuonna 2004.
Voimme nähdä, että viranomaiset suhtautuvat sitoumuksiin vakavasti, ja olen tyytyväinen siihen, että Saksassa on edistytty osavaltioiden ja keskushallituksen välisessä sopimuksessa, joka koskee julkistalouden valvontaa; voimme näin korostaa sitä tosiseikkaa, että julkistalouden tervehdyttäminen ei ole pelkästään keskushallitukselle kuuluva asia, vaan se koskee kaikkia hallintotasoja.
Olen ennakkovaroitusjärjestelmästä saaduista kokemuksista sitä mieltä, että on välttämätöntä erottaa toisistaan menettely, joka - kuten tiedätte - osoittautui vaikeaksi, ja tähän asti saadut tulokset, joita voidaan pitää myönteisinä. Komission, neuvoston ja parlamentin olisi pantava merkille nämä ensimmäiset kokemukset ja opittava siitä muutamia mielestäni tärkeitä asioita.
Ensiksikin olemme talouden elpymisen käynnistyttyä sitä mieltä, että on välttämätöntä korostaa jälleen tarvetta jatkaa julkisen talouden tervehdyttämistä, jotta voitaisiin saavuttaa vaadittava lähes tasapainoinen tai ylijäämäinen rahoitusasema, niin että voisimme varautua mahdollisiin samankaltaisiin tilanteisiin kuin viime aikoina.
Toiseksi meidän on muistettava, että julkisen talouden ongelmat, jotka ovat koskettaneet lähinnä euroalueen suuria maita vuosina 2001 ja 2002, ovat seurausta siitä, että voimakkaan kasvun jakson tarjoama tilaisuus vuosina 1998-2000 jätettiin käyttämättä.
Kolmanneksi - kuten mainitsemassani kertomuksessa todettiin - automaattisten vakauttajien on oltava tavanomainen menetelmä talouden vakauttamiseksi, kun taas harkinnanvaraisten toimenpiteiden on edelleen oltava poikkeus. Kuitenkin unionin talouspolitiikan vastuuhenkilöiden välinen selkeä sopimus harkinnanvaraisten finanssipolitiikkojen arviointiperusteista lisäisi finanssipolitiikan avoimuutta ja ennustettavuutta.
Lopuksi jäsenvaltioiden on parannettava sisäisten finanssipoliittisten määräystensä ja unionissa tehtyjen talousarviositoumusten välistä yhteensopivuutta.
Nyt on aika luonnehtia julkistalouden laatua ja kestävyyttä Lissabonin strategian perusteella. Julkistalouden kestävyys on parantunut merkittävästi. Komissio ja neuvosto ovat arvioineet julkistalouden kestävyyttä vakaus- ja lähentymisohjelmissa asetettujen keskipitkän aikavälin tavoitteiden pohjalta. Analyysi osoittaa selvästi, että nykyisiin politiikkoihin liittyy joissakin jäsenvaltioissa julkisen talouden rahoitusaseman epätasapainon riski ja että riskit ovat moninkertaisia niissä maissa, jotka eivät saavuta vakaus- ja lähentymisohjelmissa asetettuja keskipitkän aikavälin tavoitteita.
Tämänvuotisessa kertomuksessa tarkastellaan myös julkisten menojen laatua, mutta aiheesta unionin tasolla käytävää keskustelua on vaikeuttanut se, että julkisten menojen laadulta puuttuu selkeä määritelmä. Keskustelua rajoittaa sekin, että joissakin tapauksissa ei ole olemassa vertailukelpoisia tietoja julkisten varojen käyttökohteesta.
Kertomuksessa siis yksinkertaisesti pyritään käynnistämään keskustelu julkisten menojen laadusta keskittymällä niiden koostumukseen, ja laatu liittyy itsessään Lissabonin strategian tavoitteiden saavuttamiseen eli kasvun ja työllisyyden lisäämiseen. Analyysin mukaan suurin osa maista kykeni parantamaan julkisten menojensa koostumusta 1990-luvulla ja säilyttämään samalla julkisen sektorin koon. Ennen kuin julkisten menojen laadusta voidaan tehdä lopullisia päätelmiä, on kuitenkin tehtävä täydentäviä analyyseja, joissa otetaan huomioon meno-ohjelmien erityistavoitteet sekä niiden suunnittelu ja yhteydet muihin talouspolitiikan välineisiin, ja aiommekin tehdä näin lähivuosina.
Lopuksi asiakirjassa viitataan myös ehdokasvaltioiden julkiseen talouteen liittyviin haasteisiin: kun nämä maat ovat liittyneet Euroopan unioniin, niihin sovelletaan täysimääräisesti budjettipolitiikkaa koskevaa yhteisön säännöstöä, ja niiden on esitettävä lähentymisohjelmansa.
Ehdokasvaltioiden julkisen talouden rahoitusaseman tarkastelussa on kiinnitettävä asiaankuuluvaa huomiota niiden erityistarpeisiin ja erityisoloihin. Myös julkisen talouden seurannassa on otettava huomioon, että ehdokasvaltioissa on meneillään valtavia rakenteellisia ja institutionaalisia muutoksia. On siis tarkasteltava rajoituksia, jotka johtuvat siitä, että tuotantotason epävakaus on näissä maissa yleisesti ottaen suurempaa kuin unionin maissa ja että ne ovat pieniä ja avoimia talouksia, jotka ovat elvyttämisen rahoittamisessa huomattavan riippuvaisia ulkomaisesta pääomasta.
Ehdokasvaltioita ei vaadita liittymisvalmisteluissa täyttämään nimellislähentymistä koskevia kriteerejä vaan Kööpenhaminan kriteerit. Pääasiallisena huolena ennen liittymistä on makrotalouden vakaus keskipitkällä aikavälillä, ei niinkään julkiseen talouteen liittyvien erityistavoitteiden saavuttaminen. Keskipitkän aikavälin budjettipolitiikassa on niin ikään pyrittävä saamaan aikaan talouskasvua suosiva tulo- ja menorakenne. Sanoisin lopuksi, että vaikka painotammekin rakenteellista ja institutionaalista uudistusta, emme saa unohtaa vakaan finanssipolitiikan merkitystä. Ehdokasvaltioiden haavoittuvuus talouden häiriöille ja niihin vaikuttavat ulkopuoliset rajoitukset merkitsevät, että niissä on sovellettava varovaista politiikkaa.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Pedro Solbes Mira.
Esityslistalla on seuraavana kyselytunti. Olisin kiitollinen, mikäli kaikki ne jäsenet, jotka aikovat käyttää puheenvuoron, viestittäisivät siitä puhemiehistölle, jotta meidän olisi helpompi jakaa puheenvuorot, sillä ne saavat kestää enintään minuutin. Puhemiehistö pitää tiukasti kiinni tästä ajasta.

Rübig (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ensimmäiseksi haluaisin kehua komission finanssipolitiikkaa suureksi saavutukseksi ja tuoda esiin myös sen asiantuntemuksen, jolla politiikkaa toteutetaan. Minulle Basel II on kuitenkin yksi tulevaisuuden suurimmista ongelmista, viime kädessä suurin keskisuuriin yrityksiin kohdistuva vaara sitten toisen maailmansodan, jos valmisteluja ei hoideta kunnolla. Miten luulette Basel II:n vaikuttavan siihen 40 prosenttiin Euroopan yrityksistä, joilla ei ole omaa pääomaa, miten se vaikuttaa verotuloihin ja miten se vaikuttaa ehdokasvaltioihin?
Toiseksi: nykyisin olemme finanssipolitiikassa tekemisissä sellaisten valtioiden kanssa, joilla on velkaa ja lisäksi vielä korkea työttömyys. Minkä ohjelmien luulette pystyvän auttamaan asiaa, jotta nämä ongelmat saataisiin jälleen hallintaan?

Solbes
. (ES) Esille ottamanne aihe ei täysin liity tämänpäiväiseen keskusteluun, joka on luonteeltaan yleinen, mutta on kyllä totta, että velkaantuminen - niin yksityinen kuin julkinenkin velkaantuminen - on ongelma, joka täytyy korjata.
Olemme tietoisia siitä, että yksityinen velkaantuminen on erityinen ongelma monessa unionin maassa. Julkisesta velkaantumisesta olemme pohjimmiltamme samaa mieltä kuin ennenkin: julkista velkaa on vähennettävä nopeasti etenkin niissä maissa, joissa se lähenee bruttokansantuotetta vastaavaa tasoa; otamme tätä varten käyttöön ylijäämää koskevia erityisohjelmia, joiden ansiosta julkista velkaa voidaan supistaa nopeasti.

Torres Marques (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin esittää kolme hyvin lyhyttä kysymystä. Oletteko sitä mieltä, kuten sanoitte, että vakaus- ja kasvusopimusta on pidettävä neutraalina riippumatta siitä, osoittavatko taloudelliset suhdanteet kiihtyvää vai vähäistä kasvua?
Toinen kysymys: oletteko sitä mieltä, että ei ole väliä, tehdäänkö julkisista menoista juoksevia vai investointikustannuksia ja että investointikustannuksia ei saa pitää välineenä, jolla torjutaan taloudellista taantumaa?
Kolmas kysymys: mihin kasvu on jäänyt vakaussopimuksesta?

Solbes
. (ES) Kuten totesin puheenvuorossani, katson, että automaattiset vakauttajat ovat riittäviä lähes kaikissa tapauksissa, mutta on välttämätöntä saavuttaa sitä ennen tasapainoinen tai ylijäämäinen rahoitusasema, jotta ne olisivat mahdollisimman tehokkaita.
Kertomuksessa, johon viittasin, on oma lukunsa niistä tapauksista, joissa voitaisiin soveltaa harkinnanvaraista budjettipolitiikkaa, ja voitte itsekin lukea kertomuksesta, että sitä on mielestämme sovellettava ainoastaan yksittäisissä tapauksissa, jotka koskevat yhtä ainoaa maata, ja tietyin edellytyksin.
Investoinnit toki edistävät kasvua, ja olemme tältä osin aina pitäneet investointimenoja myönteisempinä kuin tiettyjä juoksevia menoja. Tämä ei kuitenkaan oikeuta vakaussopimuksessa asetettujen tavoitteiden täyttämättä jättämistä.
Puollamme siis investointeja, mutta niissä on noudatettava vakaussopimusta.

Della Vedova (NI).
Arvoisa komission jäsen, viittasitte väestön ikääntymiskysymykseen ja siten sosiaalihuoltoon. Sosiaalihuollon uudistusten laiminlyönti Euroopan suurimmissa maissa syö talouskehityksen tuomia säästöjä, uhkaa julkista taloutta ja luo epätasa-arvoa eri sukupolvien välille.
Ettekö katso, että tuona aikana, jolloin sosiaalihuollon uudistuksia vaaditaan vuodesta ja kuukaudesta toiseen ilman, että eri maissa tapahtuisi yhtään mitään, komission olisi ehdottomasti otettava ongelmaan entistä selkeämmin kantaa entistä selkeimmin luvuin ja entistä selkeämmin esitetyin vaatimuksin myös siksi, että kansalaisille voitaisiin tiedottaa asian etenemisestä, sosiaalihuoltoon liittyvistä riskeistä sekä uusille sukupolville edelleen siirtämistämme riskeistä? Tämä sen välttämiseksi, ettei meidän tarvitsisi jälleen vuoden, kahden tai viiden vuoden kuluttua palata tänne toistamaan samoja asioita, kun mitään ei ole tapahtunut.

Solbes
. (ES) En ole samaa mieltä siitä näkemyksestä, että mitään ei tapahdu. Mielestäni tässä asiassa on edistytty erittäin paljon. Kun on kyse ensiksikin tilastoista, parlamentin jäsen tietää, että on julkaistu kaksi kertomusta, joista toisen on laatinut työllisyyskomitea ja toisen talouspoliittinen komitea; kertomuksissa analysoidaan menojen kasvuennusteita unionissa pitkällä aikavälillä väestön ikääntyessä ja otetaan huomioon paitsi eläkemenot myös terveydenhoitomenot.
Ecofin-neuvostossa ja Eurooppa-neuvostossa sovittiin nimenomaan tästä aiheesta, kun otetaan huomioon edellä mainitut seikat julkistalouden pitkän aikavälin kestävyyttä koskevien vakaussopimuksen velvoitteiden mukaisesti, että tarkistetuissa vakausohjelmissa viitattaisiin nimenomaisesti tuleviin velvoitteisiin, jotka koskevat maidemme väestön ikääntymiseen liittyviä ongelmia. Näin tehdään riippumatta niistä keskusteluista, joita vastuuhenkilöt parhaillaan käyvät eri maiden eläkejärjestelmistä Lissabonissa käyttöön otetun avoimen koordinointimenetelmän mukaisesti.

Randzio-Plath (PSE)
Arvoisa komission jäsen, viittasitte tänään kertomuksessanne jäsenvaltioiden ongelmalliseen tulotilanteeseen, joka on osittain johtunut myös komission alkuun panemista rakenneuudistuksista. Eikö oikeastaan olisi jo aika viitata ehkä pikemminkin rakenteellisiin alijäämiin vakaus- ja kasvusopimuksen alijäämien tarkastelussa ja vakaus- ja lähentymisohjelmissa, vai onko julkisesta taloudesta puhuttaessa arvioitava pelkästään menoja, niin kuin Yhdysvalloissa?

Solbes
. (ES) Mikäli oikein ymmärsin, kysyitte, miten tärkeänä pidämme rakenteellisia alijäämiä koskevaa ongelmaa ja julkisten menojen tehostettua valvontaa.
On totta, että vakaussopimuksessa asetetaan nimellistavoitteita rakenteellisille alijäämille. Siinä kuitenkin vaaditaan komissiota arvioimaan, toteutuvatko vakaussopimuksen tavoitteet vai eivät. Olemme ottaneet käyttöön rakenteellisen alijäämän käsitteen, jotta voisimme toteuttaa tällaisen arvioinnin ja selvittää, missä määrin poikkeamat johtuvat suhdannevaihteluista. Vaikeus liittyy lähinnä siihen, miten rakenteellisen alijäämän käsitteen tarkasteluun löydetään kaikkien kannalta hyväksyttävä menetelmä, ja tarkastelemme tätä parhaillaan yhteistyössä neuvoston kanssa.
Sanoisin menojen supistamista koskevasta ongelmasta, että on totta, että vakaussopimuksessa asetetaan yksinomaan alijäämää koskevia velvoitteita. Tulo- ja menokehitys on puhtaasti kansallinen asia, josta kunkin jäsenvaltion on päätettävä itse. Uudessa kertomuksessa ainoastaan arvioidaan, millaisilla menoilla on suurin vaikutus Lissabonin sitoumusten kannalta. Tulevaisuudessa tällainen arvio on luonnollisesti tehtävä myös tulojen kohdalla.

Ribeiro e Castro (UEN).
Arvoisa komission jäsen, haluaisin esittää yhden lyhyen kysymyksen. Puheenvuoronne lopussa, kun puhuitte joidenkin jäsenvaltioiden kriittisestä talousarviokehityksestä ja mahdollisuudesta antaa niille ennakkovaroitus, puhuitte yksityiskohtaisesti Saksan tilanteesta ja osoititte, että taannoin käydystä keskustelusta tähän hetkeen asti on havaittu jo joitakin myönteisen kehityksen merkkejä. Koska tuolloin puhuttiin myös Portugalista ja sen talousarviotilanteesta, haluaisin tietää, mitä ajattelette Portugalin kehityksestä ja sen hallituksen ponnisteluista tilanteen korjaamiseksi?

Solbes
. (ES) Täydentävään talousarvioon liittyvät päätökset ovat asianmukaisia ja oikeansuuntaisia. Tällä hetkellä ongelma - ja olen sanonut tämän julkisesti - piilee siinä, että vuoden 2002 lukukin tuottaisi tulokseksi ilmeisesti 2,8 prosentin alijäämän, joka on liian lähellä kolmea prosenttia, ja tällaiseen tilanteeseen voi liittyä riskejä, varsinkin kun tiedämme, että Portugalin hallitus on nimennyt toimikunnan tekemään laskelman julkisen talouden reaalitilanteesta; työn tulokset eivät vielä ole tiedossa.

Goebbels (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, valtioiden ja hallitusten päämiehet lupautuivat hiljattain pidetyssä Barcelonan huippukokouksessa taistelemaan vakaussopimuksen mukaisesti julkista alijäämää vastaan ja valtiontalouden tervehdyttämisen puolesta. Nyt kuitenkin näyttää siltä, että Ranskan hallitus olisi saanut presidentti Chiracilta - joka on kuitenkin yksi Barcelonan sopimusten allekirjoittajista - valtuudet olla vastedes noudattamatta tuota tavoitetta saavuttaa budjettitasapaino vuoteen 2004 mennessä. Voisiko komissio kommentoida näitä Ranskan hallituksen aikomuksia, niin sanottua Raffarinin tehtävää?

Solbes
. (ES) Komissiolla ei ole mitään lisättävää aiemmin esittämiinsä huomioihin.
Vuosi 2004 on Ecofin-neuvostossa hyväksytty ja Barcelonan Eurooppa-neuvostossa vahvistettu sitoumus. Komissio ei kannata määräajan muuttamista, vaikka vakausohjelmassa esitetäänkin tasapainoisen rahoitusaseman saavuttamista keskipitkällä aikavälillä; tällä tarkoitettiin alun perin vuotta 2002, mutta määräaikaa on jo siirretty vuoteen 2004. Määräajan jatkuva siirtäminen ei mielestämme edistä talouskehityksestä johtuvien tulevien epätasapainotilanteiden ratkaisemista.
Toinen tärkeä seikka analyysissamme on, että kaikkia jäsenvaltioita on kohdeltava samoin.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Pedro Solbes Mira.
Keskustelu on päättynyt.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana kyselytunti. Käsittelemme komissiolle osoitettuja kysymyksiä (B5-0017/2002).
Ensimmäinen osa
Puhemies. -
Seuraavana on Struan Stevensonin kysymys nro 27 (H-0337/02):

Aihe: Yhteisen kalatalouspolitiikan uudistamista koskevien ehdotusten viivästyminen
Voiko komissio kertoa, miksi yhteisen kalatalouspolitiikan uudistamista koskevat ehdotukset, jotka on määrä toimittaa parlamentille, ovat viivästyneet huomattavasti?
Voiko komissio taata parlamentille, ettei viivästyminen estä hyväksymästä tärkeimpiä ehdotuksia vuoden 2002 aikana?

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, me komissiossa olemme vihreän kirjamme ilmestymisen jälkeen käyneet kaikkien eturyhmien kanssa laajaa keskustelua yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuudesta. Olemmekin ottaneet monia keskustelun aikana esitettyjä ajatuksia mukaan ehdotuksiimme. Kun ehdotuksia käsiteltiin kabineteissa, heitettiin ilmaan myös joitakin uusia kysymyksiä, joihin on annettava perusteelliset vastaukset, jotka osaksi edellyttävät vielä lisäanalyyseja.
Minusta on olennaista, että kyetään suorittamaan todellinen uudistus. Siihen kuuluu sekin, että paneudumme kaikkiin kysymyksiin yksityiskohtaisesti. Eihän lopultakaan ole kyse vain minun ehdotusteni hyväksymisestä komissiossa vaan myös niiden huolellisesta perustelemisesta nimenomaan ja ennen muuta tuulen viemiseksi uudistuksen mahdollisten vastustajien purjeista. Haluamme varmistaa, että uudistuspaketti on laaja ja kestävä.
Olemme edistyneet työssämme tähän mennessä hyvin. Luotan siihen, että tuon ehdotukset komission käsiteltäväksi tämän kuun lopussa. Tavanomaisissa oloissa luonnosta olisi lykätty vain viikolla, mutta tämä aika on eri syistä jonkin verran pidentynyt, osittain myös siksi, että tiettyinä aikoina en ole ollut käytettävissä.
Minulla oli ja on edelleenkin aikomus tuoda luonnos komission käsiteltäväksi muuttamatta ehdotusten ydinsisältöä. Sitten on tietenkin komission asia neuvotella tästä ja päästä yksimielisyyteen kannasta, jonka komission jäsenten enemmistö voi hyväksyä.
Viimeinen huomautus: pääjohtajien kiertomenettelystä voin vakuuttaa teille, ettei sillä ole mitään yhteyttä yhteisen kalastuspolitiikan uudistusta koskeviin ehdotuksiin. Laajamittaista kiertoa on valmisteltu jo pitkään, ja on pelkkää sattumaa, että kierto ja uudistuspaketti ovat osuneet samaan aikaan. Kaikki muut väitteet ovat vääriä.

Puhemies. -
Ilmoitan teille, että useat jäsenet ovat pyytäneet saada esittää lisäkysymyksiä, ja annamme luonnollisesti puheenvuoron paitsi kysymyksen esittäjälle myös kahdelle ensimmäiselle jäsenelle, joiden nimet ovat istuntopalveluilta saamassani luettelossa. Vain kaksi lisäkysymystä voidaan esittää; älkää pyytäkö menettelyä koskevaa puheenvuoroa, koska työjärjestys sanoo näin: vain kaksi kysymystä voidaan esittää. Ei yhtään enempää.

Stevenson (PPE-DE).
Haluaisin kysyä lisäkysymyksen. Kiitän komission jäsentä vastauksesta ja kuulin hänen sanovan, että hän toivoo, että hänellä olisi aikaa tuottaa lisäanalyyseja ja ottaa tuuli pois kaikkien mahdollisten vastustajien purjeista. Hyväksyn kaikki sellaiset ponnistukset. Valitettavasti näyttää siltä, että koko uudistuksen purjeista on otettu tuuli pois eikä mitään tapahdu.
Tässä tilanteessa toivomme, että emme lipsuisi aikataulusta niin, että huomaamme, että on vuosi 2003, jolloin joidenkin tärkeiden poikkeuslupien määräajat menevät umpeen ja kalastusalueemme voivat mahdollisesti olla kaikkien käytettävissä kaikkialla EU:ssa. Se ei hyödytä ketään meistä eikä ole hyödyksi kalakannoille, jotka ovat häviämässä kokonaan.
Olemme odottaneet tätä uudistuspakettia vuosia. Kalastajamme kärsivät. Voimmeko saada takeet siitä, että - ja olen varma, että komissio voi ne antaa - se säilyttää ehdottoman itsenäisyytensä tässä asiassa eikä anna minkään yksittäisen jäsenvaltion tai kenenkään muun pelotella itseään?

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvä parlamentin jäsen, vastaan kysymykseenne, jossa on nähdäkseni kaksi osaa. Ensinnäkin: mikä on aikataulusuunnitelmien todellinen tämänhetkinen tilanne? Vielä kerran ja selvin sanoin: jätän ehdotuksen komission käsiteltäväksi tämän kuun lopussa, tarkemmin sanoen tämän kuun viimeisenä keskiviikkona, ja sitä käsitellään komissiossa. Se on selvää. Tällä ei sitä paitsi ole mitään vaikutusta päätöksenteon viivästymiseen, sillä vaikka olisimme päättäneet ehdotuksesta komissiossa kolme viikkoa sitten, ensimmäisen käsittelyn ajankohta olisi ollut sama sekä maatalousministerien neuvostossa että parlamentissa.
Toisesta kysymyksestänne: haluaisin vielä kerran toistaa ja vakuuttaa, että en tosiaankaan aio antaa minkään osapuolen puhua itseäni ympäri vihreää kirjaa koskevassa keskustelussa ja komission tekemissä ehdotuksissa! Ehdotan, niin kuin olen aikonutkin, sisällöllistä uudistusta, eikä kukaan pysty ulkoisesti vaikuttamaan kantaani tässä asiassa eikä varsinkaan luvattomalla tavalla!

Puhemies. -
Myönnän menettelyä koskevia puheenvuoroja mutta vasta sitten, kun kaksi lisäkysymystä on esitetty. Vasta sen jälkeen tulee menettelyä koskeva puheenvuoro, koska siihen ei nyt ole mitään aihetta.

Miguélez Ramos (PSE).
Haluaisin vain kiittää komission jäsentä hänen vastauksistaan ja sanoistaan ja sanoa hänelle, etten kuvitellut hetkeäkään, että pääjohtaja Smidtin luopuminen tehtävästään liittyisi mitenkään uudistusehdotusten viivästymiseen. Kuvittelin viattomasti viivästymisen johtuvan siitä, että ehdotusta haluttiin parantaa, ja tästä syystä olin jopa tyytyväinen viivästymisestä. Sanoistanne - ja ennen kaikkea tiedotusvälineille viime päivinä antamistanne lausunnoista - voidaan kuitenkin ilmeisesti päätellä, ettette aio muuttaa ehdotuksessanne pilkkuakaan.
Olen edelleen sitä mieltä, että kalastuspolitiikan kaltaisen keskeisen politiikan uudistus edellyttää vähintään kolmea perusasiaa: se on toteutettava vähitellen, sillä on oltava riittävä rahoitus, ja siitä on vallittava mahdollisimman suuri yksimielisyys.
Tästä syystä kysyn teiltä seuraavaa: uskotteko, että ehdotus, jonka aiotte esittää meille ensi viikolla tai lähipäivinä, täyttää kolme äsken mainitsemaani edellytystä?

Fischler
Hyvä parlamentin jäsen, haluaisin muistuttaa, että jo johdannossani totesin selkeästi, että esittelimme vuosi sitten aluksi yhden vihreän kirjan, ja se oli laaja-alaisen keskustelun pohjana. Niissä ehdotuksissa, jotka aion jättää käsiteltäviksi, otetaan huomioon ne erilaiset huomautukset, puheenvuorot ja keskustelut, joita viime kuukausina on esitetty ja käyty, mahdollisimman pitkälti ja siltä osin kuin ne ovat yhteensopivia uudistuksen tavoitteiden kanssa. Ei kuitenkaan ole niin, että näin voitaisiin antaa komissiolle ohjeita. Komissio toimii tässä asiassa täysin itsenäisesti ja omalla vastuullaan ja jättää samoin ehdotukset käsiteltäväksi omalla vastuullaan.

Hudghton (Verts/ALE).
Mahtaakohan meillä olla oikea komission jäsen vastaamassa kysymyksiin tästä aiheesta, kun tiedetään paketin viivästyminen. Ymmärrän, että komission jäsen Fischler on edelleen sitoutunut yhteisen kalastuspolitiikan mielekkääseen uudistamiseen, mutta mahtaakohan hän kommentoida lisää vihjauksia siitä, että muihin komission jäseniin on kohdistunut epäasiallista painostusta. Ehkäpä komission puheenjohtajaa voitaisiin pyytää antamaan lausunto tästä asiasta. Voisiko hän myös vahvistaa siirrettiinkö kalastuksen pääjohtaja osana rutiinipakettia? Olivatko asiat niin, että joka toiselle tuon paketin mukaan siirretylle ihmiselle tiedotettiin asiasta vain muutamaa tuntia ennen siirtoa?
Onko asia niin, että erityiset vaikeudet sopimuksen aikaansaamisessa liittyvät tuon paketin tiettyyn osaan, ja jos näin on asia, miksi koko uudistuspaketin lykkääminen koetaan tarpeelliseksi?

Fischler
Arvoisa puhemies, kalastusuudistus on pidettävä täysin erillään kiertoperiaatteen soveltamisesta komissiossa. Olen muun muassa aina puhunut sen puolesta - olenhan komission niin kutsutun uudistusryhmän jäsen -, että tämän kiertoperiaatteen pitää koskea myös A1- ja A2-virkamiehiä ja että näiden huippuvirkamiesten on säännöllisesti osallistuttava kiertoon komissiossa.
Jo aikaisemmin käytiin keskustelua pääjohtaja Smidtin mahdollisesta erosta vuoden 2003 aikana, ja tässä yhteydessä tein jo silloin selväksi, että jokainen valitsemani kalastuksen pääjohtaja, jonka kanssa muuten teen erittäin hyvää yhteistyötä, voidaan vaihtaa joko uudistuksen alussa tai sen loppuun saattamisen jälkeen, mihin sisältyy myös toteutuksen ensimmäinen vaihe. Pidän vastuuttomana, että vaihdamme huippuvirkamiestä nyt kesken kaiken, kun yhteydet jäsenvaltioiden välillä neuvostossa, yhteydet parlamenttiin ja ennen kaikkea yhteydet sidosryhmiin (stake holders) alkavat muotoutua. Kollegio on minun suostumuksellani päättänyt, että tämä muutos tehdään nyt aluksi ja että pääjohtaja Smidt otetaan mukaan tähän hyväksyttyyn pakettiin.
Pahoittelen syvästi, että viestintäongelmia on ollut ja että pääjohtaja Smidtille tiedotettiin asiasta vasta vähän ennen komission päätöstä. Pidän kuitenkin kiinni siitä, että asialla ei ole mitään yhteyttä kalastuspolitiikan uudistukseen.

Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, pyydän, että tekisitte poikkeuksen seuraavista syistä: en tiennyt, enkä vieläkään tiedä, miten voin esittää lisäkysymyksen kuulematta ensin komission jäsenen vastausta ja kysymyksen esittäjän vastausta. En todellakaan tiennyt, että kysymys pitäisi esittää, ennen kuin tiedän, mistä täällä keskustellaan.
Toiseksi olen sitä mieltä, että tämä kysymys, jonka muuten on esittänyt kalatalousvaliokunnan puheenjohtaja, ei ole mikä tahansa kysymys, vaan se antaa aihetta merkittävään keskusteluun.
Pyydän siis, että tekisitte poikkeuksen ja antaisitte minun esittää kysymykseni.

Puhemies. -
Haluan sanoa parlamentin jäsenille, että tämä ei ole yleinen keskustelu ja että olette erehtyneet kokouksesta. Tämä on kyselytunti, ja niiden suositusten mukaisesti, jotka me itse olemme parlamentissa hyväksyneet, voidaan esittää enintään kaksi lisäkysymystä ja näiden kahden parlamentin jäsenen olisi hyvä edustaa eri poliittisia ryhmiä ja eri jäsenvaltioita.
Annoin puheenvuoron aikajärjestyksessä sosialistiryhmää edustavalle espanjalaisjäsenelle ja vihreiden ryhmää edustavalle brittijäsenelle, ja neljä tai viisi muuta jäsentä haluaa käyttää puheenvuoron, mutta se ei työjärjestyksen mukaan ole mahdollista. Olen kovin pahoillani, mutta tilanne on tällainen. Mitä enemmän pyydämme menettelyä koskevia puheenvuoroja, sitä enemmän estämme muita kollegoja esittämästä kysymyksiään. Teidän on otettava tämä huomioon ja oltava yhteisvastuullisia. Kalastuspolitiikasta voidaan keskustella muussa yhteydessä. Komission jäsen menee 21. ja 22. päivänä - tai muuna hänelle sopivana ajankohtana - kalatalousvaliokuntaan, joten voitte tuolloin keskustella kaikesta haluamastanne.

Fischler
Arvoisa puhemies, haluaisin osallistua tähän keskusteluun vain yhdellä lauseella, ja se voi ehkä olla suotuisa parlamentissa vallitsevalle rauhalle. Kalatalousvaliokunta paneutuu tähän aiheeseen ensi viikolla perusteellisesti, ja olen luvannut tulla paikalle. Vastaan silloin kaikkiin siellä esitettäviin kysymyksiin.

Puhemies. -
Minulla ei ole pienintäkään epäilystä, että komission jäsen Fischler on todellakin käytettävissänne valiokunnassa ja täysistunnossa, kun käsittelette tätä aihetta, joka tosiaankin - kuten jäsen Nogueira sanoo - on erittäin tärkeä ja syvälle ulottuva, jos asian haluaa ilmaista kalastukseenkin sopivia sanoja käyttäen.

Puhemies. -
Seuraavana on Myrsini Zorban kysymys nro 28 (H-0342/02):

Aihe: Alaikäiset urheilijat
Viime vuosina yhä nuoremmat urheilijat ovat osallistuneet suuriin urheilutapahtumiin. Näiden alaikäisten harjoittelu ja valmentautuminen huippu-urheilu-uraa varten alkaa usein jo esikouluiässä. Nämä lapset eivät kuitenkaan kykene itse päättämään tulevaisuudestaan, ja he hyvin usein muuttuvat puoliammattilaisiksi tai joutuvat jopa hyväksikäytön uhreiksi. Lisäksi heidät määrätään nauttimaan erityisiä "ravinnonlisiä". Seuraavat olympiakisat järjestetään Euroopassa.
Voiko komissio ilmoittaa minulle, aikooko se ryhtyä toimiin tämän ilmiön johdosta, esimerkiksi osana jo käynnistettyä dopingin vastaista kampanjaa, viitaten YK:n kansainväliseen yleissopimukseen lapsen oikeuksista?

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, jäsen Zorba ottaa esiin kysymyksen alaikäisten suojelusta urheilussa. Hän viittaa erityisesti niihin riskeihin, joita ilmenee silloin, kun alaikäiset, usein ammattilaiset tai puoliammattilaiset, osallistuvat suuriin urheilukilpailuihin. Nuorten urheilijoiden suojelu otettiin ensimmäisen kerran esiin Nizzan Eurooppa-neuvostossa hyväksytyssä julkilausumassa yhteisten politiikkojen täytäntöönpanossa huomioon otettavista eurooppalaisen urheilun erityispiirteistä ja sen yhteiskunnallisesta merkityksestä. Komissio on käsitellyt tätä asiaa urheilua koskevassa selvityksessä Helsingin Eurooppa-neuvostolle sekä Lillessä 26.-27. lokakuuta 2000 pidetyssä Euroopan urheilufoorumissa - erityisesti nuorison suojelua koskevassa työpajassa -, ja alle 18-vuotiaiden nuorten erityisasemaa tutkittiin myös tarkoin niiden keskustelujen yhteydessä, joita käytiin komission ja FIFA:n (Kansainvälisen jalkapalloliiton) jalkapalloilijoiden kansainvälisten siirtojen säännöistä ja jotka saatettiin päätökseen maaliskuussa 2001.
Yhtä asiaa emme kuitenkaan saa unohtaa: nuorten urheilijoiden varsinainen suojelu kuuluu suurimmaksi osaksi jäsenvaltioiden toimivaltaan. Komissio on silti aloitteillaan mittavasti edistänyt tätä ongelmaa koskevaa vuoropuhelua valtioiden välillä. Yhteisön tasollakin on lisäksi ryhdytty toimiin toissijaisuusperiaatetta kunnioittaen. Niinpä esimerkiksi neuvosto antoi 22. kesäkuuta 1994 direktiivin nuorten työntekijöiden suojelusta. Tässä direktiivissä kielletään lasten työnteko, nuorten työntekoa säännellään, ja lisäksi säädetään, että on yleisesti huolehdittava siitä, että työnantaja takaa nuorille heidän ikäänsä mukautetut olosuhteet. Direktiivin keskeisenä tavoitteena on siis edistää nuorten työskentelyolosuhteiden parantamista määräämättä ehdotonta kieltoa. Lisäksi komissio on esitellyt lukuisia toimia dopingin - erityisten nuorten dopingin - torjumiseksi. Vuonna 1999 hyväksyttiin yhteisön tukisuunnitelma dopingin torjumiseksi urheilussa. Lisäksi edellisvuonna rahoitettiin useita selvityksiä, joiden joukossa oli myös nuoria urheilijoita koskeva selvitys. Lopuksi mainitsen, että komissiossa harkitaan parhaillaan sellaisen uuden yhteisön dopingintorjuntasuunnitelman täytäntöönpanoa, jossa on tarkoitus ottaa vielä entistäkin selvemmin huomioon dopingin torjunnan ongelmat nuorten yhteydessä.

Zorba (PSE).
Tiedän toki, mitä asian hyväksi on jo tehty, mutta koska olympiakisat lähestyvät, on mielestäni tärkeää varmistaa, että kaikki nämä erilaiset toimet ja tutkimukset todellakin johtavat joko yhteisön toimintasuunnitelman tai - jos komissiosta kannustetaan jäsenvaltioita ja asiasta päätetään - kansallisten toimintasuunnitelmien kehittämiseen. Tämä on tärkeää, koska ravintolisien käyttö ja ammattiurheilu ovat jo nyt lisääntyneet valtavasti jopa esikouluikäisten lasten piirissä. Nämä ilmiöt ovat mielestäni todellinen uhka lasten terveydelle. Ne ovat myös ristiriidassa koko kansan liikuntaharrastuksen ja vapaaehtoisuuteen perustuvan urheilun periaatteiden kanssa.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvä parlamentin jäsen, hyvät kuulijat, voin vain vakuuttaa teille vielä kerran, ja varmistin asian myös asiasta vastaavista yksiköistä: tällainen toimintasuunnitelma on tulossa. Myönnän toki, että huolenne on nimenomaan tulevien olympialaisten yhteydessä oikeutettu. Siksi tarvitsemme tällaista toimintasuunnitelmaa, ja sen painopisteitä tulevat olemaan tarkastukset ja toimenpiteet dopingin torjumiseksi.

Puhemies. -
Kysymys nro 29 ja kysymys nro 85 käsitellään yhdessä, koska niiden aiheet ovat samankaltaiset.
Seuraavana on Margrietus J. van den Bergin kysymys nro 29 (H-0348/02):

Aihe: Palveluiden vapauttamista kehitysmaissa koskevien Euroopan komission tavoitteiden luettelon vuotaminen julkisuuteen
Komission 133 artiklan erityiskomiteassa valmistellaan parhaillaan GATS-neuvotteluja (WTO) silmällä pitäen kehitysmaiden palveluiden vapauttamista koskevaa Euroopan unionin "toiveiden luetteloa". Komissio katsoo, että kyseiset luettelot eivät ole julkisia. Eräs kansalaisjärjestö on julkistanut verkkosivuillaan 16. huhtikuuta luetteloiden luonnokset 29 valtion osalta. Näistä tiedoista käy ilmi, että kehitysmaita pyydetään vapauttamaan myös tiettyjä Euroopan unionissa herkkinä pidettyjä palvelualoja. Onko komissio käsitellyt yritystoimintaa muita suosiollisemmin? Mikä oli tässä European Services Network -järjestön rooli? Pitääkö paikkansa, että komissio kannattaa vesialan vapauttamista kehitysmaissa, vaikka jäsenvaltiot eivät ole tähän suostuneet omissa maissaan? Eikö tämä ole ristiriitaista? Mikä on GATS-neuvottelujen ja IMF:n kehitysmaille laatimien rakennemuutosohjelmien (SAP) välinen suhde vapauttamista koskevan kysymyksen osalta?
Seuraavana on  Anne E.M. Van Lanckerin kysymys nro 85 (H-0350/02):

Aihe: GATS-neuvottelujen valmistelut
Komissio valmistelee parhaillaan yhdessä 133-komitean kanssa GATS-neuvotteluja koskevia valtuuksia. Tällä hetkellä käsitellään kuuleman mukaan luetteloa niistä aloista, jotka EU haluaisi sisällyttää vapauttamista koskeviin rajoituksiin. Voiko komissio ilmoittaa, miten näitä tärkeitä neuvotteluja valmistellaan ja mitkä alat on otettu jäsenvaltioiden "vaatimuslistoihin"? Onko komission valmis antamaan tämän vaatimuslistan Euroopan parlamentille? Toistuvasti on vahvistettu, että yleisiä hyödykkeitä, kuten koulutusta, terveydenhuoltoa ja vettä, ei tulla vapauttamaan minkään määräyksen nojalla. Voiko komissio vahvistaa, että tämä kanta pysyy jatkossakin? Hyväksytetäänkö vaatimuslista yleisten asioiden neuvostossa vai sisältyykö se suoraan komission neuvotteluvaltuuksiin?

Lamy
Molemmissa kysymyksissä viitataan eräiden kansalaisjärjestöjen ja lehtien julkistamaan tietoon Euroopan unionin alustavista pyynnöistä, jotka koskevat WTO:ssa käytäviä neuvotteluja palveluiden vapauttamisesta. Tällainen tietovuoto - sillä siitä tässä on kyse - on valitettavaa, sillä se vaikeuttaa komission sisäistä valmistautumista noihin neuvotteluihin. Yhteisön kuulemismenettelyt eivät ole vielä päättyneet: hankkeita koskeva neuvottelu on vasta aluillaan, emmekä ole vielä lyöneet lukkoon lopullista kantaa unionissa. Näin ollen parhaillaan on käynnissä menettelyjen mukainen jäsenvaltioiden kuuleminen, jotta ne voisivat tutkia näitä alustavia vaatimuksia pannakseen alulle kuulemismenettelyn omassa maassaan ja esittääkseen meille huomautuksensa. Tämän prosessin päätteeksi nämä alustavat pyynnöt toimitetaan Geneveen tietyssä vaiheessa, johon emme ole vielä päässeet.
Tietovuoto on sitäkin valitettavampaa siksi, ettei se helpota omaa neuvotteluasemaamme. Tällaisten neuvotteluaikeiden julkistaminen on selvä osoitus niiden kolmansien maiden painostuksesta, joita nuo neuvottelut koskevat ja joiden on itse pitänyt kohdata eräitä kysymyksiä siinä, mikä meidän osaltamme oli vielä vasta luonnosasteella: mitkään näistä näkökohdista eivät luonnollisestikaan helpota neuvotteluja.
Tämä on valitettavaa myös siksi, että Euroopan parlamentille ei tiedotettu ennen muita tai ainakaan heti neuvoston jälkeen, mikä on ristiriidassa yhdessä laatimiemme sääntöjen kanssa. Muistuttaisin, että olemme EY:n perustamissopimuksen sallimissa rajoissa - sopimus antaa neuvostolle selkeän etusijan - ottaneet käyttöömme epämuodolliset tiedotus- ja kuulemismenettelyt, jotka ovat toistaiseksi toimineet hyvin ja joiden moitteetonta toimintaa myös jatkossa minulla ei ole mitään syytä epäillä.
Viimeinen syy tämän tietovuodon valitettavuuteen on, että siitä saa omituisen kuvan, aivan kuin kyse olisi jymyuutisesta, joka olisi johtanut mielenkiintoisiin paljastuksiin, kuten salapoliisiromaaneista voidaan lukea. Tästä ei kuitenkaan ole kyse, sillä näitä ehdotuksia koskevat yleiset linjat ovat julkisia, sillä ne ovat olleet nähtävillä verkkosivuillamme vuoden 2000 lopusta asti eivätkä ne sisällä mitään uutta suhteessa siihen, mitä olimme tuoneet poliittisissa periaatteissa esiin.
Kaikissa neuvotteluissa on eri vaiheita, ensin keskustellaan, sitten on piirtoheitinesitysten vuoro, sitten neuvotellaan, kaukana piirtoheittimistä. Nyt olemme tuossa keskusteluvaiheessa. Olemme kuulleet toisiamme harkiten ennen alustavien esitystemme toimittamista jäsenvaltioille. Voin vakuuttaa teille parlamentin asemasta palveluiden vapauttamista koskevissa neuvotteluissa, joissa se on korostanut voimakkaasti tarvetta varmistaa julkisten palvelujen huomioon ottaminen, joka on sitä paitsi myös komission tavoite, jonka olemme sisällyttäneet esityksiimme, etteivät nämä esitykset poikkea mitenkään siitä, mitä olimme ilmoittaneet. Olemme todellakin kuulleet eräiden ammattilaistahojen ja eräiden kansalaisjärjestöjen näkemyksiä ja ottaneet ne huomioon: emme ole sallineet erityiskohtelua yhdenkään kansalaisjärjestön kohdalla.
Tiivistetysti toteaisin, että tietovuoto on siis todella valitettavaa, mutta siinä on kuitenkin yksi myönteinen puoli: koska nämä salaiset asiakirjat nyt kerran on julkistettu, kaikki ne, jotka ovat niistä todella kiinnostuneita ja joilla on nyt mahdollisuus tutustua niihin lähemmin, huomaavat, että nämä salaisiksi kutsutut ehdotukset ovat täysin niiden tavoitteiden linjan mukaisia, joista ilmoitimme julkisesti, ja ettei ole olemassa mitään salaista ohjelmaa, kuten monesti on kirjoitettu. He huomaavat myös, ettei meillä ole pienintäkään aikomusta edistää eikä vaatia julkisten palvelujen yksityistämistä tai niiden purkamista yhdelläkään alalla eikä yhdessäkään maassa.
Julkistaminen on itse asiassa toistaiseksi saanut aikaan vain yhden uhrin, ja tämä uhri on salaisen ohjelman myytti. Uhri on niin huonossa kunnossa, että olen nyt toisinaan jopa epäillyt järjestäneeni itse tuon vuodon osoittaakseni, missä määrin salainen toimintamme sopii yhteen julkisten ilmoitustemme kanssa. Kiistän luonnollisesti kaikki tällaiset väitteet.
Itse asiasisällöstä on syytä muistuttaa lyhyesti, että WTO:n "palvelusopimus" on äärimmäisen joustava, ja siinä edellytetään, että kukin maa laatii luettelon toimista, joita varten se on valmis ehdottamaan pääsyä markkinoillensa ja tarjoamaan kansallista kohtelua ulkomaisille palveluntarjoajille, ja että kaikki maat voivat jättää sitoumustensa ulkopuolelle poliittisesti arkaluonteisiksi aiheiksi katsomansa toimet ja että osallistujamaiden taloudellisten ja sosiaalisten tilanteiden eroa koskeva ongelma otetaan näin ollen huomioon.
Lisäksi WTO:n jäsenillä on edelleen täysi oikeus säädellä julkisten erityistavoitteiden mukaisesti alueellaan harjoitettavaa kaupallista ja ei-kaupallista toimintaa. Tämä on yleinen periaate. Kyseisistä alustavista vaatimuksista on sanottava, että aiemmin jättämiemme neuvotteluesitysten ja jo ilmoittamiemme tavoitteiden linjauksen mukaisesti ne koskevat tiettyjä aloja, jotka mainitsen nyt nopeasti: vapaat ammatit, yrityspalvelut, sanomaliikenne, postipalvelut, televiestintä, rakennusala ja insinööripalvelut, jakelu, ympäristöalan palvelut, rahoituspalvelut, matkailu, liikenne- sekä energia-ala. Kuten varmasti huomasitte tätä luetteloa kuunnellessanne, kyse ei ole terveys- eikä koulutusalasta, emmekä ole esittäneet yhtäkään vaatimusta kolmansille maille tai terveys- ja koulutusalan edustajille, ja minun on korostettava, ettemme ainakaan tässä vaiheessa aio tehdä tähän alaan liittyviä tarjouksia.
Jäljellä on yksi kysymys, johon van den Berg kiinnitti huomiomme: se koskee kehitysmaiden vesialan vapauttamista, joka onkin hankala aihe. Me komissiossa olemme vakuuttuneita, että meillä on tässä vesiasiassa hyvä syy esittää veden jakelua koskevia vaatimuksia kolmansille maille. Tarkoitan siis todella "veden jakelua" tehdäkseni eron vesivaroihin pääsyä koskevan ongelman kanssa, mikä ei kuulu palveluja koskevan WTO:n sopimuksen soveltamisalaan. Olemme eräiden kansainvälisten toimien perusteella sitä mieltä, että tarvitaan yksityistä rahoitusta, jos niille miljardille tai puolelletoista miljardille ihmiselle maailmassa, jotka ovat nykyään ilman vettä, halutaan varmistaa vedensaanti 10 vuoden kuluessa. Tämäntyyppiseen infrastruktuuriin investoitavan pääoman nykyvolyymi on noin 200 miljardia dollaria. Nyt tuo taso on noin 70-80 miljardia dollaria. Eroa ei voida kuroa umpeen vain julkisin varoin. Näin ollen katsomme, että oikein kohdennettuina GATS-neuvottelut saattaisivat tuoda hyödyllisen panoksen niihin kansainvälisiin ponnisteluihin, jotka on aloitettu vesialaa koskevien YK:n vuosituhannen tavoitteiden toteuttamiseksi.
Viimeinen jäsen van den Bergin esille ottama kohta koskee IMF:n vähiten kehittyneille maille laatimien vaatimusten - tai ehtojen - sekä WTO:n neuvottelujen välistä suhdetta. Vastaus tähän kysymykseen on seuraava: palvelujen vapauttamista koskevat neuvottelut ja IMF:n rakennemuutosohjelmat eivät liity toisiinsa. Näin ollen niillä kehitysmailla, jotka tekevät tai ovat tehneet rakennemuutosohjelmia koskevia sitoumuksia, on syytä viedä ne kansainvälisissä neuvotteluissa "omaan piikkinsä" niin sanoakseni.
Niin kauan kuin näitä ehtoja ei ole vahvistettu WTO:ssa, WTO ei pidä niitä pakollisina, ja näin ollen ne maat, jotka ovat syystä tai toisesta joutuneet hyväksymään tai ovat hyväksyneet tällaisia IMF:n ehtoja, voivat hyödyntää tätä luottamusta WTO:n neuvotteluissa. Me puolestamme olemme joka tapauksessa valmiita suhtautumaan tähän hyvin suopeasti.

Van den Berg (PSE).
Arvostamme komission jäsentä hyvin paljon, mutta emme sentään luulleet, että hän oli kehittänyt tällaisen salaisen strategian, että salassa pidetty luettelo oli hänen oma ratkaisunsa. Kun luettelo kuitenkin nyt on käsiteltävänä, totean komission jäsenen sanoneen, että jos pyydämme, mitään maata ei pakoteta suostumaan sellaiseen, mitä se ei halua. Ne määrittelevät itse, mitä julkinen sektori tarkoittaa.
Olen nyt ymmärtänyt, että komission jäsen työskentelee sitoumuksen perusteella, ja haluaisinkin kysyä häneltä, voiko hän vielä kerran vahvistaa, että tämä sitoumus merkitsee hänen kohdallaan - ja tässä on kysymys myös komission ja parlamentin suhteesta - periaatteessa, että ei velvoiteta muita siihen, mitä emme niin sanoakseni halua tehdä itsellemme tai vaatia itseltämme, esimerkiksi veteen, koulutukseen, terveyden huoltoon tai muihin aloihin liittyvissä kysymyksissä. Ja jos tästä periaatteesta poiketaan, keskustelemme asiasta ensin hyvin ja erityisen perusteellisesti keskenämme.
Minusta meidän on hyvin tärkeää tuntea hyvin tämä poliittinen sitoumus, selkeä linjaus. Lisäksi olen sitä mieltä, että Johannesburg on todennäköisesti hyvä paikka huolehtia vesikysymyksen yhteydessä siitä, että veden saatavuus pysyy julkisyhteisön hallinnassa mutta rahoitus voi jatkossa syntyä yksityisiä kanavia pitkin.

Puhemies. -
Arvoisa komission jäsen ja hyvät parlamentin jäsenet, pyydän teitä olemaan erittäin lyhytsanaisia, koska olemme tässä kysymyksessä ylittäneet kaikki kuviteltavissa olevat aikarajat.

Lamy
Toivoisin, että teemme heti selvän eron palveluja koskevien yhteisön järjestelmien sekä WTO:n järjestelmien välillä. Meillä on yhteisön järjestelmiä, joita otamme käyttöömme omista syistämme, ja WTO:ssa omaksumme toisinaan eriäviä kantoja. Meidän ei toki tarvitse mennä pitemmälle kuin mitä olemme komission sisällä tehneet, ja voimme päättää edetä vaatimattomammin, mikä riippuu täysin politiikastamme.
Toisesta nimenomaisesta kysymyksestänne kysyisin: vaadimmeko me muilta vapauttamiseen pyrkiviä ponnisteluja aloilla, joilla emme itse ole valmiita tekemään sitoumuksia? Tämä ei ole politiikkamme mukaista, ja olen julkisesti ilmoittanut ja todennut, että jos näin teemme, teemme sen vain poikkeuksellisesti ja siten, että tuolloin varmistetaan tarvittavat kuulemiset ja yhteistyö.

Van Lancker (PSE).
Haluan kiittää komission jäsentä selkeästä vastauksesta. Minun on sanottava suoraan, että olin itse iloinen kansalaisjärjestöjen kertomuksista. Olisin vain halunnut selvyyden vuoksi kysyä komission jäseneltä, palaako hän neuvottelujen päätyttyä yleisten asioiden neuvostoon saadakseen viralliset valtuudet vai onko komissiolla jo nyt periaatteessa valtuudet taskussaan?
Nimenomaan vedestä on tosiaan syntynyt paljon kiistaa, myös Euroopassa.

Lamy
Valtuudet, jotka minulla komission jäsenenä on, ovat ne, jotka neuvosto - ja parlamentti myös - hyväksyi Seattlen kokousta varten vuonna 1999. Näin ollen valtuuksien laajentaminen ja varaukseni ilmenevät tässä asiakirjassa, joka on julkinen.
Palveluista muistuttaisin, että GATS-neuvottelut käydään vaiheittain: ensin on pyyntöjen vuoro - kaikki esittävät toisilleen pyyntöjä -, sitten on tarjousten vuoro, jolloin kaikki tekevät kaikille muille tarjouksia. Pyyntöjen jättämisen määräaika on vahvistettu tämän vuoden kesäkuuksi, ja tarjousten jättämisen määräaika ensi vuoden maaliskuuksi, ja kukin määrittelee kantansa vasta pyyntöjen ja tarjousten käsittelyn jälkeen. Näin ollen tuolloin eli todennäköisesti vuoden 2004 alussa tai puolessavälissä tiedämme tarkalleen, mitä olemme valmiita tarjoamaan, ja teen sen, kuten olen tähänkin asti tehnyt, yhteistyössä neuvoston, parlamentin ja sellaisten muiden kansalaisyhteiskunnan edustajien - ammattilaisten tai ei - kanssa, joita nämä kysymykset kiinnostavat.

Sjöstedt (GUE/NGL).
Kiitän komission jäsentä vastauksesta ja esitän lisäkysymyksen. Useissa sanomalehtiartikkeleissa on väitetty, että komissio aikoo kytkeä vaatimuksen palvelun vapauttamisesta muissa maissa yhteen EU:n maatalousalan vientitukien vähentämisen tai poistamisen kanssa.
Tarkoitan, että jokainen sellainen kytkentä muiden maiden vapauttamisvaatimusten ja EU:n itsestään selvän maatalousalan vientitukien vähentämisen välillä on tuomittava ja vastuuton.
Voiko komission jäsen vakuuttaa, ettei tämä ole totta, ettei EU:n maataloustuotteiden vientitukia koskevaa kysymystä ja vaatimuksia julkisten palvelujen vapauttamisesta muissa maissa liitetä yhteen?

Lamy
Suoraan sanottuna en usko tuollaiseen yhteyteen. Kollegani Fischlerin johdolla pääosin käytyjen maatalousneuvottelujen - itse osallistuin niihin vain toissijaisesti - ehdot asetettiin Dohassa, ja kaikki me neuvottelupöydässä olemme sitoutuneet parantamaan markkinoille pääsyämme, vähentämään kansallista tukea ja myös vientitukea. Tämän yleislinjauksen kaikki hyväksyivät Dohassa. Sitten tulee tuen määriä koskeva kysymys: kuinka paljon tukea? Juuri tästä neuvotellaan parhaillaan, ja minun tietääkseni vapauttamista koskevan vaatimuksen ja tuen vähentämisen välillä ei ole mainitsemaanne yhteyttä.

Rübig (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Lamy, tiedämme, että GATS-neuvotteluilla on tarkoitus saada lisää hyvinvointia kehitysmaihin, jolloin kaupan vapauttamisen päämääränä on, että saadaan aikaan kuluttajia hyödyttävää etua, ja vapauttaminen kohdistuu yleensä asianosaisia yrityksiä vastaan. Siksi minua kiinnostaisikin, mitä palvelualoja komissio oikeastaan pitää neuvotteluissa ensisijaisina.

Lamy
Jäsen Rübig, olen ilmoittanut ensisijaiset alat. Ne vastaavat pääpiirteissään niitä, joilla Euroopan unionilla on selkeä kilpailuetu. Rahoituspalvelut, televiestintä, jakelu ja rakennuspalvelut ovat aloja, joista keskustellaan eniten neuvotteluissa tai kahdenvälisissä tapaamisissa. Nämä alat edustavat karkeasti arvioiden noin 70 prosenttia Euroopan unionin bruttokansantuotteesta, ja niiden osuus viennistä vielä nykyäänkin on vain 25 prosenttia, mikä osoittaa, että meillä on tässä vielä huomattava potentiaali, jota on syytä hyödyntää.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia yhteistyöstänne, komission jäsen Lamy.
Toinen osa
Komission jäsen Schreyerille osoitetut kysymykset
Puhemies. -
Kysymys nro 30 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.
Seuraavana on Göran Färmin kysymys nro 31 (H-0343/02):

Aihe: Talousarvion toteuttaminen
EU:n talousarvio on useita vuosia ollut merkittävästi ylijäämäinen. Tämä on kielteistä kehitystä, koska se merkitsee sitä, että luvatut rahat eivät päädy kohteisiinsa. Jatkuessaan tämä johtaa siihen, että EU:n uskottavuus joutuu kyseenalaiseksi.
Miten komissio aikoo toimia ratkaistakseen tämän vakavan ongelman?
Onko komissio ollut yhteydessä Euroopan unionin neuvostoon ja jäsenvaltioihin parantaakseen EU:n talousarvion toteuttamista?

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vastaan jäsen Färmin kysymykseen seuraavasti: varainhoitovuonna 2001 maksusitoumusmäärärahoista käytettiin yhteensä 97 prosenttia. Se oli selvä parannus verrattuna edellisvuoteen, jolloin maksusitoumusmäärärahojen käyttöaste oli 82 prosenttia. Maksumäärärahojen tilanne näytti kuitenkin toisenlaiselta. Käytettävissä olevista varoista hyödynnettiin vuonna 2001 vain 82 prosenttia, ja siten jäätiin edellisvuodenkin, siis vuoden 2000, alhaisen käyttöasteen alle; käyttöaste oli tuolloin 88 prosenttia.
Varainhoitovuoden 2001 ylijäämät johtuvat pääosin varojen vaillinaisesta hyödyntämisestä rakennerahastoissa - 9,4 miljardia - koheesiorahastoissa sekä liittymistä edeltävissä välineissä Ispassa (liittymistä valmisteleva rakennepolitiikan väline), Sapardissa (maatalouden ja maaseudun kehittämisen erityinen liittymisohjelma) ja Pharessa (yhteisön tukiohjelma Keski- ja Itä-Euroopan maiden hyväksi). Vuoden 2001 talousarvion ylijäämän kannalta merkityksettömiä eivät kuitenkaan olleet myöskään maatalouden 1,9 miljardin euron säästöt. Rakennerahastoissa alihyödyntämisen syy on ennen kaikkea uuden ohjelmakauden 2000-2006 aloituksen viivästyminen. Sapardin ja Ispan kohdalla tämä johtuu kahden tekijän yhteisvaikutuksesta, ensinnäkin uuden toiminnan käynnistysvaikeuksista ja toiseksi tarvittavien hallintorakenteiden perustamisesta ehdokasvaltioihin.
Komissio on tästä kehityksestä hyvin huolissaan ja on jo ryhtynyt moniin toimenpiteisiin edistääkseen niiden toimenpiteiden toteuttamista, joihin ryhdyttiin vuonna 2001. Jäsenvaltioita, jotka ovat vastuussa ohjelmien suorituksista, on muun muassa kehotettu ehdottoman tarkasti noudattamaan vuosien 2000-2006 toteutusaikataulua sekä asetuksen 1260/1999/EY 31 artiklaan perustuvaa n+2-sääntöä. Yksittäisissä ohjelmissa sääntö on voimassa jo 31. joulukuuta 2002 lähtien, muissa 31. joulukuuta 2003 alkaen.
Kollegani Barnier pyysi nimenomaan kiinnittämään huomiota tähän asiaan 21. marraskuuta 2001 päivätyssä kirjeessään. Komission yksiköt tiedottavat jäsenvaltioille säännöllisesti kaikkien niiden sitoumusten suoritustilanteesta, joiden kohdalla on olemassa vaara, että tätä sääntöä voitaisiin soveltaa. Viimeksi tällainen tiedotus on annettu huhtikuussa 2002. Viimeisen ohjelmakauden, siis ohjelmakauden 1994-1999, ohjelmien loppumaksuja koskevien hakemusten jättämiseen on myönnetty jäsenvaltioille aikaa maaliskuun 31. päivään vuonna 2003 asti.
Koheesiorahastossa vahvistetaan jokaisessa rahoituspäätöksessä sitova määräaika näiden maksuhakemusten esittämiselle. Komissio on saattanut jäsenvaltioiden tietoon, että näiden määräaikojen pidentämistä koskevat hakemukset hylätään pääsääntöisesti. Rakennerahastotoimenpiteiden toteuttamista on määrä valvoa tulevaisuudessa nykyistä tarkemmin koko vuoden ajan, erityisesti niiden uusien maksujen ennakkoarvioiden avulla, jotka jäsenvaltioiden on laadittava.
Nämä ennakkoarviot saatetaan nykyisin talousarviomenettelyn yhteydessä myös budjettivallan käyttäjän tietoon. Lisäksi komissio muistuttaa asianomaisia jäsenvaltioita asiaankuuluvasti liian pitkään keskeneräiseksi jätettyjen sitoumusten automaattisen kumoamisen vaarasta. Jäsenvaltioiden tarvearvio varainhoitovuonna 2001 rakennerahastoista suoritettavista maksuista - lukuun ottamatta ennakkomaksuja - oli varainhoitovuoden 2001 osalta 15 miljardia korkeampi kuin määrä, jonka jäsenvaltiot tosiasiassa pyysivät maksuvaatimuksina.
Muissa budjettikohdissa komissio on pyrkinyt parantamaan tarve-ennusteitaan ja täydentämään edelleen varainhoitovuoden 2002 toteutussuunnitelmaa, jotta tällaisen ennakkovaroitustoiminnan avulla voitaisiin tuoda ajoissa esiin mahdolliset epäsuhdat toteutustarpeen ja käytettävissä olevien varojen välillä. Tämän suunnitelman perusteella on määrä valvoa talousarvion toteuttamista koko vuoden ajan, ja syyskuussa ja marraskuussa 2002 tästä kerrotaan budjettivallan käyttäjälle, niin kuin olemme teille luvanneet.

Färm (PSE).
Kiitän komission jäsen Schreyeriä rakentavasta vastauksesta kysymykseeni. Talousarviota käsittelevän mietinnön esittelijänä olisin tietysti voinut keskustella asiasta Schreyerin kanssa vuoden 2003 talousarviosta käydyn keskustelun yhteydessä, mutta halusin esittää asian mieluummin kysymyksen muodossa. On nimittäin kyse paljon suuremmasta ja paljon periaatteellisemmasta ongelmasta.
Talousarviota käsittelevät viranomaiset tekevät päätöksiä aluepolitiikasta ja tukipolitiikasta, koska me haluamme saada aikaan jotain köyhien alueiden työllisyyden hyväksi ja maailman köyhien maiden tukemiseksi.
Jos havaitsemme, että suurta osaa niistä asioista, joista olemme tehneet päätöksen, ei toteuteta, se on suuri demokratiaan liittyvä ongelma, joka voi johtaa ihmisten unionia kohtaan tunteman luottamuksen vähenemiseen. Siksi meidän on mielestäni saatava jäsenvaltiot, neuvosto, komissio ja parlamentti yhdessä toteuttamaan toimintasuunnitelma asianlaidan muuttamiseksi.
Minulla on vielä yksi kysymys komission jäsen Schreyerille. Ovatko jäsenvaltiot komission mielestä riittävän valmiita todella tekemään jotain ongelmalle? Minulla on joskus sellainen tunne, että jäsenvaltioiden valtiovarainministerit ovat tyytyväisimpiä silloin, kun jäsenvaltiot saavat takaisin rahojaan.
Onko jäsenvaltioilla todellista tahtoa tehdä ongelmalle jotain yhdessä komission ja parlamentin kanssa?

Schreyer
Hyvä parlamentin jäsen, saanen ensinnäkin muistuttaa, että toimeenpano on mainitsemanne ulkopuolelle osoitettavan tuen alalla parantunut huomattavasti kahden viime vuoden aikana. Viime vuonna, vuonna 2001, melkein kaikki käytettävissä olevat varat myös kulutettiin. Se on todellakin merkittävä muutos edellisiin vuosiin verrattuna. Tässä asiassa uudistus ja ennen kaikkea kollegani Chris Pattenin ja kollegani Poul Nielsonin toteuttamat toimenpiteet vaikuttavat kirjanpitoon todella myönteisesti.
Kysymyksenne toiseen osaan voin vastata, että jäsenvaltiot ovat nyt kiinnostuneita siitä, että varat myös käytetään rakennerahastoihin. Olette siis oikeassa, toisaalta valtiovarainministerit tietenkin ilahtuvat, jos varainhoitovuoden varoja saadaan takaisin, toisaalta kuitenkin juuri valtiovarainministerit laativat ennakkoarviot siitä, mitä rakennerahastoista pyydetään. On toisaalta ennakkoarvio ja valtava epäsuhta toteutettuihin hankkeisiin verrattuna ja toisaalta tietenkin se tosiasia, että palautuksiin ollaan tyytyväisiä.
Harkitsemme parhaillaan, miten välineitä voidaan soveltaa niin, että näistä ennakkoarvioista, joihin meidän ehdotuksemme sitten perustuu, saataisiin entistä konkreettisempia ja ehkä myös sitovampia.
Saanen muistuttaa, että toimenpiteissä maaseudun kehittämisen tukemiseksi on voimassa sääntö, jonka mukaan jäsenvaltiota ikään kuin rangaistaan seuraavana vuonna negatiivisesti vähennyksen muodossa, jos jäsenvaltion ennakolta esittämä tarvearvio poikkeaa toteutetusta tietyn prosenttiosuuden verran. Se on hyvin pitkälle menevä säännös, mutta se on silti osoittautunut toimivaksi.
Myös kollegani Barnier työskentelee sen hyväksi, että saataisiin parannusta tähän epäsuhtaan, joka rakennerahastoissa nykyisin on.

Redondo Jiménez (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, en aio puhua teille niistä suurista luvuista, joita olette pyöritellyt.
Me kaikki tiedämme, että 1,27 prosentista sidotaan 1,14 prosenttia ja käytetään suurin piirtein prosentti. Laskemme kuitenkin tämän aina jäsenvaltioiden syyksi ja sanomme, että ne sitovat rahoja enemmän kuin ne pystyvät myöhemmin käyttämään.
Esitän teille hyvin konkreettisen kysymyksen ohjelmasta, joka riippuu ainoastaan ja yksinomaan komissiosta: Life-ohjelmasta.
Life-ohjelman määrärahat olivat viime vuonna noin 100 miljoonaa euroa, mutta niistä jätettiin sitomatta 20 miljoonaa euroa, vaikka hankkeita oli enemmän kuin riittävästi ja ne oli arvioitu ja luokiteltu hyvin, joten 100 miljoonaa euroa olisi voitu sitoa. Ohjelman määrärahoja ollaan juuri osoittamassa - ellei niitä ole jo osoitettu, koska ne oli tarkoitus osoittaa näinä päivinä - joten aikooko komissio tehdä samoin tänä vuonna? Miten aiotte valvoa, että komissio todellakin osoittaa 100 prosenttia ohjelman määrärahoista ja että se jättää lisäksi muutamia hankkeita varaukseen, sillä näissä ohjelmissa saavutettiin mainitsemanne tavanomainen toteuttamisaste eli 70 tai 80 prosenttia ja rahat käytetään myöhemmin komissiossa?
Arvoisa komission jäsen, tämä riippuu ainoastaan komissiosta, ei jäsenvaltioista.

Schreyer
Hyvä parlamentin jäsen, olette oikeassa siinä, että rakennerahastojen kohdalla on niin, että hyvitämme lähes kokonaan ne varat, jotka jäsenvaltiot ovat käyttäneet. Jos laskuja ei esitetä, maksuja ei näin ollen voida myöskään suorittaa, kun taas Life-ohjelmassa (ympäristön rahoitusväline) on kyse suorasta täytäntöönpanosta. Viime vuonna tietyissä tarjouspyynnöissä oli viivytyksiä. En voi nyt valitettavasti antaa teille tietoja siitä, mikä pyyntöjen tilanne on tällä hetkellä. Antaisin tiedot teille mielelläni kirjallisina, jolloin ne ovat konkreettisia ja hyvin tarkkoja ja yksityiskohtaisia.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia, komission jäsen Schreyer.
Komission jäsen Busquinille osoitetut kysymykset
Puhemies. -
Seuraavana on Bart Staesin kysymys nro 32 (H-0266/02):

Aihe: Yhteisön talousarvio ja tuki aseteollisuudelle
Institute for Security Studiesin mukaan EU käytti vuonna 1999 1,5-2 miljardia euroa menoihin, jotka liittyivät jollain tavalla aseteollisuuteen. Suurin osa näistä varoista jaettiin rakennerahastojen ja tutkimuksen ja teknologisen kehityksen puiteohjelman tutkimus- ja teknologiamäärärahoista.
Voiko komissio vahvistaa nämä tiedot ja ilmoittaa, missä määrin EU-varoja käytetään joko suoraan tai välillisesti aseteollisuuden tukemiseen? Voiko komissio lisäksi kertoa, kuinka paljon määrärahoja on käytetty aseteollisuuden konvertointiin?

Busquin
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, komissio haluaa tehdä seuraavat selvennykset jäsen Staesin mainitsemaan kahteen yhteisön budjettilukuun, joista aseteollisuuden tuet rahoitetaan.
Komissio muistuttaa tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmasta, että viidettä puiteohjelmaa - joka on parhaillaan käynnissä sen jälkeen, kun se ensin hyväksyttiin parlamentin ja neuvoston yhteispäätösmenettelyssä - koskevassa päätöksessä määrätään, että puiteohjelmasta on myönnettävä rahoitusta hankkeisiin, joiden tavoitteet ovat ei-sotilaalliset. Käytännössä tämä tarkoittaa, että aseteollisuuteen ei voida myöntää erityistukea tutkimuksen puiteohjelmasta.
Rakennerahastojen osalta komissio käynnisti vuonna 1993 puolustusteollisuuden kriisin yhteydessä "Konver"nimisen avustusohjelman, jolla tuetaan aseteollisuuden vähentämisestä tai sotilaallisten alueiden sulkemisesta eniten kärsivien työssäkäyntialueiden konvertointia.
Yhteisöaloitteiden tavoitteena oli tukea puolustusteollisuudesta voimakkaasti riippuvaisten alueiden monipuolistumista suuntaamalla uudelleen tähän alaan liittyviä toimia ja kehittämällä toimintaa ei-sotilaallisilla teollisuusaloilla. Monivuotisesta (1994-1999) Konver-aloitteesta on rahoitettu mm. seuraavia toimia: henkilöstön ei-sotilaallisen pätevyyden parantamista, yritysten taloudellisen rakenteen monipuolistamista, pienten ja keskisuurten yritysten kehittämisen tukemista, sotilaallisten alueiden uudelleenkäyttöä uusien ei-sotilaallisten toimialojen hyväksi sekä ympäristön kunnostamista.
Näille rakennerahastoille myönnetyn budjettirahoituksen määrä on ollut jopa 739 miljoonaa euroa vuoden 1996 arvon mukaan eli keskimäärin 125 miljoonaa euroa vuodessa. Konver-ohjelma poistettiin erillisten aloitteiden joukosta ohjelmakaudella 2000-2006, mutta Konverista on mahdollista rahoittaa toimia tavoitealueisiin 1 ja 2 kuuluvien ohjelmien puitteissa.

Staes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, kiitos, arvoisa komission jäsen Busquin, kiitos vastauksesta. Pyytäisin tarkennnusta. Sanoitte aivan selvästi, että puiteohjelmaa voidaan käyttää vain siviilitarkoituksiin, ei puolustuksellisiin eikä sotilastarkoituksiin. Näin olen ainakin ymmärtänyt. On tietenkin myös joukko kahteen eri tarkoitukseen käytettäviä tuotteita (dual use), joita käytetään sekä siviili- että sotilaspuolella. Voiko komission jäsen vahvistaa tai vakuuttaa meille, että puiteohjelman rahoja ei käytetä myöskään dual use -tuotteisiin. Toiseksi: komission jäsen sanoi, että Konver-ohjelmaa ei enää sinänsä ole olemassa vuosina 2000-2006, mutta että toimet ovat kuitenkin vielä mahdollisia ja että niistä voidaan jättää hakemuksia. Voisiko hän kertoa meille, onko tällä hetkellä meneillään entisen Konver-ohjelman hengessä toteutettavia hankkeita? Kiitän häntä vastauksesta.

Busquin
Haluan siis vastata kahteen jäsen Staesin esille ottamaan kohtaan. Tutkimusohjelmasta sanoisin ensinnäkin, että Euroopan unionista tehty sopimus ja viidettä puiteohjelmaa koskevat tekstit ovat selväsanaisia: komissiolla ei ole oikeudellisia toimivaltuuksia sotilaallisessa erityistutkimuksessa, koska se kuuluu hallitustenvälisen yhteistyön ja WEU:n piiriin. Tarkoitan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17 artiklaa. Viidettä puiteohjelmaa koskevassa päätöksessä määrätään, että yhteisön myöntämä rahoitusapu puiteohjelmaan kuuluviin tutkimushankkeisiin on käytettävä yksinomaan siviilitarkoituksiin. Päätös ei siis oikeuta selkeää tukea samalla sekä sotilaalliseen että ei-sotilaalliseen tutkimukseen. Kuudetta puiteohjelmaa koskeva ehdotus on samansuuntainen. Täysin selvää on myös se, ettei ole aina helppoa arvioida sellaisen ei-sotilaallisen tutkimuksen osuutta, jota sovelletaan kenties sotilaallisella alalla. On olemassa esimerkiksi sellaisia tietotekniikkaa koskevia tutkimusohjelmia, joita voidaan toisinaan soveltaa sotilaallisesti, vaikka ne onkin laadittu siviilitarkoituksiin. Me kuitenkin laadimme tutkimusohjelmia ainoastaan siviilitarkoituksiin. Tämä siis tutkimusohjelmasta.
Konverista totesin teille jo aiemmin, että siitä voidaan edelleen rahoittaa toimia kollegani Barnier'n toimivaltuuksiin kuuluvien, tavoitealueisiin 1 ja 2 kuuluvien ohjelmien puitteissa. Minulla ei ole muita tietoja, joilla voisin täsmentää Konverista tavoitealueiden 1 ja 2 puitteissa rahoitettavien toimien nykyistä osuutta. Ilmoitan teille kuitenkin, että Konver-ohjelmien tavoitteena on aseteollisuuden vähentämisestä tai sotilaallisten alueiden sulkemisesta eniten kärsivien työssäkäyntialueiden konvertointi. Näiden ohjelmien tavoite on siis sosioekonominen, ja se on nähdäkseni toivomanne mukainen.

Puhemies. -
Seuraavana on Bernd Posseltin kysymys nro 33 (H-0326/02):

Aihe: Jäsenvaltioiden perustuslait ja kuudes puiteohjelma
Komissio antoi kirjalliseen kysymykseeni (H-0167/02

Busquin
Komissio on tietoinen, että alkiotutkimuksessa on kyse eettisestä valinnasta ja maittain vaihtelevasta lainsäädännöstä. Kuudennen puiteohjelman eettisistä puitteista sanoisin, että komission ehdottamat säännöt ovat saman linjan mukaisia kuin tarkistus, jonka parlamentti hyväksyi kuudetta puiteohjelmaa koskevassa ensimmäisessä käsittelyssä, sekä etiikkaa käsittelevän eurooppalaisen työryhmän lausunto. Lisäksi säännöt perustuvat viidettä tutkimuksen puiteohjelmaa koskeviin sääntöihin.
Komission ehdotus toistuu julkilausumassa, joka annettiin siinä vaiheessa, kun neuvosto hyväksyi tutkimuksen kuudetta puiteohjelmaa koskevan yhteisen kannan. Sen mukaan yhteisön tutkimusohjelmiin osallistuvien on noudatettava ehdottomasti kansallisia lakeja ja eettisiä koodeja. Etiikkaa käsitteleviä paikallisia komiteoita tai jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia on kuultava, ja niiden on annettava myönteinen lausunto tai suostumuksensa ennen tutkimustoiminnan aloittamista.
Kuten jo edellisessä vastauksessamme on täsmennetty, kansallisen lainsäädännön ei pidä estää neuvoston ja parlamentin yhteispäätösmenettelyssä todennäköisesti hyväksytty varsinaista yhteisön toimintaa aloilla, joilla yhteisöllä on muodollinen toimivalta, kuten tutkimuksessa. Komissio katsoo tältä osin, että kuudennen puiteohjelman kattamaan tutkimustoimintaan tarkoitettuja varoja on käytettävä noudattamalla ehdottomasti neuvoston ja parlamentin yhteispäätösmenettelyssä tehtyjä päätöksiä. Komissio on täysin tietoinen, ettei leväperäistä asennoitumista voida perustella myöskään kulttuurien moninaisuuden ja eettisten lähestymistapojen huomioon ottamisella. Komissio aikoo antaa kaikki eettisiä kysymyksiä koskevat ehdotukset ulkopuolisten asiantuntijoiden arvioitavaksi, kuten se on tehnyt aina ennenkin.

Posselt (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, kyse ei toki ole pelkästään eettisestä kysymyksestä. Kysehän on inhimillisen elävän olennon tappamisesta tutkimustarkoituksessa. Siksi haluaisin kysyä komission jäseneltä aivan konkreettisesti: voitteko taata, että eurooppalaiset veronmaksajat eivät kustanna verorahoillaan tutkimusta, joka olisi rangaistavaa heidän omassa jäsenvaltiossaan?

Busquin
On aivan selvää, että kaikissa jäsenvaltioissa on noudatettava luonnollisesti tuon jäsenvaltion lainsäädäntöä. Tämä on aivan välttämätöntä. Olemme todenneet, että tutkimuksen puiteohjelma edustaa sellaista yhteisön ehdotusta, joka on hyväksytty neuvoston ja parlamentin yhteispäätösmenettelyssä. Näin ollen on selvää, että aiomme pitää huolen, että kutakin ehdotusta arvioivat eettiset komiteat ottavat huomioon tiedeyhteisön kaikki näkökannat sekä paikalliset lait.

Purvis (PPE-DE).
Voinko kysyä komission jäseneltä: jos tämänaamuisesta keskustelusta voidaan päätellä jotakin, parlamentti hyväksynee yhteisen kannan yhtenä kokonaisuutena hyväksytyillä tarkistuksilla. En kuitenkaan aivan ymmärrä, mitä se tarkoittaa juuri tällä alueella. Ehkäpä siis komission jäsen voisi selventää esimerkiksi seuraavat asiat: jos Yhdistyneestä kuningaskunnasta, Italiasta tai Saksasta tulisi alkioiden kantasolututkimukseen tarkoitettu sovellus, saisiko kaikissa näissä tapauksissa EU:n rahoitusta?

Busquin
Haluaisin toistaa teille tämänaamuisessa keskustelussa antamani seuraavan julkilausuman, jonka komissio sisällytti neuvoston pöytäkirjaan: "Kuudetta puiteohjelmaa koskevasta ehdotuksesta annetun Euroopan parlamentin lausunnon mukaisesti ja ottamalla huomioon tieteen ja uusien tekniikoiden etiikkaa käsittelevän eurooppalaisen työryhmän lausunnon komissio katsoo, että seuraavien alojen tutkimusta ei pidä rahoittaa puiteohjelmasta: lisääntymistarkoituksessa tapahtuva ihmisten kloonaaminen, tutkimustoiminta, jolla pyritään muuttamaan sellaisten ihmisten geeniperimää, joiden kohdalla näistä muutoksista voisi tulla periytyviä, tutkimustoiminta, jonka tarkoituksena on tuottaa ihmisalkioita yksinomaan tutkimustarkoituksiin tai kantasolujen tuottamiseen etenkin somaattisten solujen tumansiirron avulla". Puiteohjelmasta ei pidä rahoittaa luonnollisesti myöskään eläinkokeita, jotka on korvattava muilla keinoin. Tämä on siis valitsemamme toimintalinja.
Kuten jo totesin, kukin näitä aloja koskeva ohjelma ja hanke voidaan kuitenkin tutkia ja on jopa tutkittava etiikkaa käsittelevässä väliaikaisessa valiokunnassa. Ohjelmassa ei siis voida nykyisin käsitellä ennenaikaisesti tämäntyyppisiä, Euroopassa mahdollisesti tehtäviä ehdotuksia. On selvää, että tutkimusta voidaan harjoittaa kaikissa jäsenvaltioissa niiden oman lainsäädännön rajoissa. Euroopassa tämä toimintamalli näyttää kuitenkin saaneen koko parlamentin tai ainakin sen enemmistön ja varmasti neuvoston enemmistön kannatuksen.

Purvis (PPE-DE).
Tämä on erittäin tärkeää. Tulkkauksessa kuulosti siltä, että komission jäsen sanoi, että kantasolututkimus ei saa ollenkaan rahoitusta. Minun käsitykseni tilanteesta on toisenlainen.

Busquin
Voin lukea teille uudelleen tekstin, joka on tarkka teksti alkioita koskevista kysymyksistä: "On mainittava tutkimustoiminta, jonka tarkoituksena on tuottaa ihmisalkioita yksinomaan tutkimustarkoituksiin tai kantasolujen tuottamiseen etenkin somaattisten solujen tumansiirron avulla." On siis selvää, että tämä ei kuulu rahoituksen piiriin.

Sacrédeus (PPE-DE).
Haluan esittää seuraavan lisäkysymyksen komission jäsen Busquinille: kuinka komission jäsen arvioi tämän vaikuttavan eri jäsenvaltioiden kansalaisten Euroopan unionia ja EU:n tutkimuksen puiteohjelmaa kohtaan tuntemaan luottamukseen, varsinkin niissä neljässä maassa, jotka ovat lailla kieltäneet alkioiden kantasolut?
Eikö ole tärkeä luottamuskysymys EU:lle ja sen yhteiselle tutkimuspolitiikalle, jos Euroopan unioni toteuttaa tutkimusohjelman alalla, joka on pyritty kieltämään näissä maissa poliittisin keinoin? Eikö EU:n tutkimuksen pitäisi etsiä yhteistä kiistakysymysten sijasta?

Busquin
On selvää, että yhteisön tutkimukselle asetetaan mahdollisuuksien rajoissa yhteisiä tavoitteita. Tästä aiheesta on kuitenkin jo keskusteltu tarpeeksi. Jäsenvaltioiden sekä jäsenvaltioiden parlamenttien käsitykset eroavat huomattavasti toisistaan. Haluamme siis näin ollen ottaa huomioon kunkin kansallisen parlamentin ja kunkin jäsenvaltion roolin, mutta jäsenvaltioiden kantoja ei voida enää pitää koko Euroopan kantana, koska ne eroavat toisistaan.

Puhemies. -
Kuten tiedätte, nämä keskustelut ovat erittäin mielenkiintoisia, mutta ainoastaan kaksi lisäkysymystä voidaan esittää. Työjärjestyksessä sanotaan näin.

Puhemies. -
Seuraavana on Phillip Whiteheadin kysymys nro 34 (H-0330/02):

Aihe: Etiikkaa käsittelevän eurooppalaisen työryhmän toiminta
Voiko komissio taata, että biotieteitä koskevassa uudessa toimintasuunnitelmassa käsitellään biotekniikan ja geenitutkimuksen eettisiä vaikutuksia viivyttämättä kuitenkaan mahdollisesti hyödyllisiä tekniikoita, kuten geenitestejä ja farmakogenomiikkaa, ja jos komissio voi taata sen, niin miten?

Busquin
Arvoisa puhemies, arvoisa jäsen, komissio on myöntänyt 23. tammikuuta 2002 julkistetussa, biotieteitä ja biotekniikkaa koskevassa toimintasuunnitelmassa, että tällä alalla on otettava huomioon sekä eettiset että taloudelliset ja jopa teolliset näkökohdat. Komissio on vakuuttunut, että on mahdollista ja välttämätöntä yhdistää nämä kaksi näkökohtaa myös geeniteisteissä ja farmakogenomiikkaa koskevissa testeissä.
Käytännössä tämä edellyttää ensinnäkin, että eettisten, oikeudellisten ja sosiaalisten seurausten määrittely ja arvio toteutetaan mahdollisimman varhain kehittämisvaiheita ja ennen tekniikoiden yleistä soveltamista. On tärkeää kannustaa eettisten kysymysten asiantuntijoita, juristeja ja sosiologeja tiiviiseen yhteistyöhön tiedemiesten ja teollisuuden edustajien kanssa, jotta voidaan edistää heidän keskinäistä koulutustaan ja vuoropuhelua, jossa ovat osallisina tärkeimmät osapuolet, myös potilaat, poliittiset päättäjät sekä laaja yleisö. Nämä näkökannat ovat osa tutkimuksen kuudennen puiteohjelman tavoitteita ja etenkin ensisijaisen aihealueen "Genomitutkimus ja terveysalan biotekniikka" tavoitteita.
Toiseksi haluamme edistää edelleen etiikan tutkimusta, jotta voidaan nopeuttaa tiedonsaantia ja ymmärtää nykyistä paremmin Euroopan eriäviä kantoja.
Kolmanneksi haluamme, että biotekniikkaa ja etenkin geenitestejä varten kehitetään sellainen lainsäädäntö- ja sääntelykehys, joka perustuisi laajaan sosiaaliseen konsensukseen, joka voidaan saavuttaa vain avoimessa ja keskinäisessä yhteistyössä.

Whitehead (PSE).
Haluaisin kysyä komission jäseneltä, onko hän henkilökohtaisesti mukana sen toimintasuunnitelman laatimisessa ja toteuttamisessa, jota eurooppalainen etiikkaa käsittelevä työryhmä parhaillaan laatii? Jos hän on, ottaako hän huomioon sen tosiseikan, että näihin keskusteluihin liittyy kiireellisiä asioita sekä perustavia periaatteita?

Puhemies. -
Hyvä parlamentin jäsen, pyydän teitä toistamaan kysymyksenne loppuosan, sillä se jäi hieman epäselväksi.

Whitehead (PSE).
Myöntääkö komission jäsen, että joihinkin asiaan liittyviin tutkimusaloihin liittyy kiireellisiä kysymyksiä sekä periaatteista käytävää perustavaa keskustelua ja että tällä alalla ei saisi olla mitään minkään eettisen työryhmän tai ryhmän tuomaa tarpeetonta jarrutusta?

Busquin
Toivomme luonnollisesti, että näistä kysymyksistä keskustellaan laajamittaisesti. Kyse on yhteiskunnallisista ongelmista. Keskustelun ei kuitenkaan pidä mielestäni johtaa hyvin laaja-alaisen tutkimuksen kuudennen puiteohjelman hyväksymisen lykkäämiseen. Ongelmien käsittelyssä ei pidä keskittyä vain tähän yhteen näkökohtaan.

Bowe (PSE).
Kahdesta edellisestä kysymyksestä käytävän keskustelun perusteella ja sen perusteella, että me hyväksymme tutkimusohjelman - toivottavasti - huomenna, kysyisin komission jäseneltä suoran kysymyksen. On täysin selvää, että etiikkaa käsittelevästä työryhmästä tulee koko ajan yhä tärkeämpi, joten ettekö ole hiukan huolissanne siitä, ettei sille ole olemassa mitään selvää työsuunnitelmaa? Ettekö ole huolissanne siitä, ettei sillä ole tällä hetkellä puheenjohtajaa? Voitteko lisäksi henkilökohtaisesti taata meille varmistavanne, että niihin tämän työryhmän työtä ja uuden puheenjohtajan nimittämistä koskeviin kysymyksiin, joita minä ja muut kollegat halusimme tänään kysyä teiltä, vastataan nopeasti ja asianmukaisesti sekä avoimesti?
Toivon, että voitte antaa meille nopeita ja selkeitä lupauksia tästä asiasta, koska todellakin haluaisimme, että tämä tapahtuisi nopeasti.

Busquin
Arvoisa jäsen, haluan sanoa uuteen puiteohjelmaan sisältyvästä tieteen ja yhteiskunnan näkökohdasta, johon parlamentti kiinnittää suurta huomiota esimerkiksi myöntämällä huomattavat määrärahat tiedettä ja yhteiskuntaa koskeviin ongelmiin, että olemme laatineet toimintaohjelman, jonka tarkoituksena on luoda yhteyksiä kansalaisiin ja kehittää näistä aiheista käytävää kansalaiskeskustelua. Eettisillä kysymyksillä on keskeinen sija tiedettä ja yhteiskuntaa koskevassa toimintaohjelmassa. On selvää, että eurooppalaista rahoitusta nostetaan seuraavassa puiteohjelmassa mahdollisimman antoisan vuoropuhelun aloittamiseksi näistä kysymyksistä.

McNally (PSE).
Arvoisa komission jäsen, koska te ilmeisesti aiotte käyttää eurooppalaista etiikkaa käsittelevää työryhmää välineenä tutkimuksen puiteohjelman toteuttamiseksi, voitteko sanoa meille, kuinka paljon aiotte kertoa parlamentille tuon ryhmän teille antamista neuvoista, ryhmän koostumuksesta ja ryhmän ja sen puheenjohtajan - sitten kun sellainen saadaan - kanssa käymistänne keskusteluista?

Busquin
Arvoisa jäsen, kuten tiedätte, etiikkaa käsittelevä eurooppalainen työryhmä perustettiin jo muutama vuosi sitten. Sen puheenjohtajana toimi Lenoir, ja se on saavuttanut käsittääkseni jonkinasteista kuuluisuutta lausunnoillaan, jotka ovat harkittuja, yleisesti hyväksyttyjä ja jotka on toimitettu luonnollisesti tänne parlamenttiin.
Olette käsittääkseni kutsunut Lenoirin puhumaan tänne parlamenttiin. Olen nyt saanut tietää, että hän on eronnut puheenjohtajan tehtävästään henkilökohtaisista syistä, joten tuon hiljattain perustetun työryhmän on valittava uusi mies- tai naispuolinen puheenjohtaja todennäköisesti lähiviikkoina. Oli miten oli, komission puheenjohtaja Prodi pitää tätä tärkeänä asiana.
Tähän mennessä tuo etiikkaa käsittelevä työryhmä on käsittääkseni antanut lausuntoja - jotka ovat siis vain lausuntoja -, korostan siis lausuntoja, jotka on laadittu ottamalla huomioon monien eri tahojen, niin tieteenharjoittajien, juristien kuin sosiologienkin näkökannat. Tämä onkin tärkeää avoimen keskustelun käymiseksi näistä kysymyksistä, jotka ovat paitsi tärkeitä myös hyvin pulmallisia. Etiikkaa käsittelevä eurooppalainen työryhmä on tehnyt toistaiseksi arvostettua työtä, ja toivon, että se kykenee siihen jatkossakin.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia, komission jäsen Busquin.
Komission jäsen Verheugenille osoitetut kysymykset
Puhemies. -
Seuraavana on Mihail Papayannakisin kysymys nro 35 (H-0264/02):

Aihe: Romanien suojelu rotusyrjintää vastaan Euroopassa
Euroopan neuvoston raportin "Extremist threats to democracy" mukaan monissa Itä- ja Keski-Euroopan ehdokasvaltioissa on todettu romaneihin kohdistuvien rasististen hyökkäysten lisääntyneen. Samassa raportissa tuodaan julki pelko, että romanit ovat syrjinnän kohteina myös sellaisissa EU:n jäsenvaltioissa, joissa on havaittavissa selvä muukalaisvihan ja rasismin suuntaus, josta ovat osittain vastuussa muun muassa näiden maiden hallituksissa mukana olevat poliittiset voimat.
Kun otetaan huomioon, että mainitussa raportissa päädytään erilaisiin johtopäätöksiin kuin EU:n tarkkailijoiden ehdokasvaltioiden liittymisvalmisteluista laatimissa optimistisissa raporteissa, voiko komissio kertoa, mitä toimia ehdokasvaltiot toteuttavat turvatakseen romanien suojelun korkean tason rodun tai etnisen alkuperän perusteella tapahtuvaa syrjintää vastaan? Voisiko komissio myös kertoa, minkälainen tilanne jäsenvaltioissa vallitsee?

Verheugen
Arvoisa puhemies, hyvä parlamentin jäsen, romaneja syrjitään epäilemättä useissa ehdokasvaltioissa edelleen laajalti, ja he elävät yhä erittäin vaikeissa oloissa. Komissio on toistuvasti maininnut tämän ja muita puutteita säännöllisissä kertomuksissaan. Tarvitaan lisäponnistuksia ja myös vastaavaa taloudellista tukea, jotta varmistetaan, että eri ohjelmat pannaan ehdokasvaltioissa kestävästi täytäntöön. En siten voi olla samaa mieltä parlamentin jäsenen kanssa siitä, että komission päätelmät olisivat tässä yhteydessä olleet liian toiveikkaita. Luovutan mielelläni teille vielä kerran kyseiset kohdat komission lausunnoista ja kertomuksista.
Komissio otti tämän asian jatkuvasti puheeksi liittymistä edeltävän strategian yhteydessä. Komissio valvoo lisäksi kehitystä jatkuvasti. Romanien syrjintää koskeva kysymys on kuitenkin hyvin vanha kysymys, se on luonteeltaan monitahoinen, ja meidän tulisi olla selvillä siitä, että laaja-alaisia parannuksia voidaan saada aikaan vain pitkällä ja keskipitkällä aikavälillä.
Komissio on vaatinut, että kaikissa niissä ehdokasvaltioissa, joissa on huomattava romanivähemmistö, on pantava toimeen kansalliset toimintasuunnitelmat syrjinnän purkamiseksi. Niin on tapahtunutkin. EU:n eri ohjelmat ovat osaltaan huomattavasti edistäneet tätä. Minun on kuitenkin todettava selvin sanoin, että meidän poliittinen sanomamme ehdokasvaltioille on, että niiden on itse kannettava vastuu romanien tilanteen parantamisesta. Emme saa vapauttaa näitä valtioita niiden tätä ongelmaa koskevasta vastuusta.
Heinäkuussa vuonna 2000 Euroopan unionissa hyväksyttiin sitovat oikeussäännöt rasistisen ja etnisen syrjinnän kieltämiseksi työpaikoilla, koulutusjärjestelmissä, sosiaalialalla ja niin edelleen. Eräällä toisella direktiivillä kielletään työpaikkasyrjintä uskonnon, vammaisuuden, iän ja sukupuolisen suuntautumisen perusteella. Jäsenvaltioiden on saatettava nämä direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä vuoteen 2003 mennessä, mikä tarkoittaa, että myös tulevien uusien jäsenvaltioiden on saatettava nämä direktiivit osaksi lainsäädäntöään ennen kuin ne liittyvät Euroopan unionin jäseniksi.
Oikeussääntöjä täydentää toimintaohjelma, jolle on myönnetty varoja 100 miljoonaa euroa ja jonka on määrä parantaa mahdollisuuksiamme torjua rasismia ja kaikkia muita syrjinnän muotoja. Lisäksi komissio esitteli marraskuussa 2001 ehdotuksen neuvoston puitepäätökseksi oikeudellisen välineen luomisesta rikosoikeuden alalle. Tämän oikeudellisen välineen avulla on määrä varmistaa, että kaikissa jäsenvaltioissa määrätään rasistisesta ja muukalaisvihamielisestä käyttäytymisestä samat rangaistukset, jos on kyse samoista rikkomuksista. Toiseksi on määrä saada parannettua ja edistettyä tämän alan oikeudellista yhteistyötä.

Papayannakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, esittäisin yhden kommentin ja yhden kysymyksen. Tarkoitukseni ei ollut syyttää komissiota liiallisesta optimismista. Muodostin näkemykseni vertaamalla komission kantoja Euroopan neuvoston raporttiin "Extremist threat to democracy".
Arvoisa komission jäsen, kysymykseni on seuraava: esitämme muille valtioille monia erilaisia vaatimuksia. Mitä me itse teemme? Tällä en viittaa ohjelmiin tai rahoitukseen vaan aivan johonkin muuhun. Koska 7-8-miljoonaisella romaniväestöllä ei ole omaa valtiota, joka huolehtisi heidän asioistaan, heidän on saatava äänensä kuuluviin jollakin muulla tavalla. He ovat panneet alulle konferenssin ja vaatineet muun muassa yleiseurooppalaisen foorumin perustamista sekä erityisten yhteyksien luomista romanien ja Euroopan unionin toimielinten välillä. He vaativat, että heidät tunnustettaisiin etnisenä ryhmänä, sillä heillä ei ole omaa valtiota, joka tekisi sen ja nostaisi esiin merkittäviä historiallisia tosiasioita romaniväestön etnisistä vainoista. Puoli vuosisataa sitten myös romanit joutuivat etnisten vainojen uhreiksi. Jonkin tahon pitää siis toimia heidän äänitorvenaan. Me emme voi sitä tehdä. Aikooko komissio tehdä ehdotuksen siitä, että romanit olisivat jollakin tavalla edustettuina Euroopan unionin toimielimissä?

Verheugen
Hyvä parlamentin jäsen, ei, komissiolla ei ole sellaisia ehdotuksia, ja minun on sitä paitsi sanottava suoraan, että minua epäilyttää suuresti yhtyä siihen käsitykseen, että romanikysymys pitäisi eurooppalaistaa, että romanien ylikansallista eurooppalaista vähemmistöä varten laadittaisiin erikseen oma eurooppalainen vähemmistösäännöstö. Uskon pikemminkin, että emme voi tehdä muuta kuin ohjata jäsenvaltioita ja tulevia jäsenvaltioita kaikin käytettävissä olevin keinoin torjumaan syrjintäongelmaa, ja yhteisön ohjelmien avulla voimme osaltamme tukea tuota kamppailua, ja sen me teemmekin.

Puhemies. -
Seuraavana on Sarah Ludfordin kysymys nro 36 (H-0280/02):

Aihe: Kypros
Mitä ehdotuksia komissiolla on Pohjois-Kyproksen kauppa- ja taloussaarron purkamiseksi tai lieventämiseksi yhteisön lainsäädännön ja kansainvälisen oikeuden sallimissa rajoissa, jotta Kyproksen turkkilaisväestön nykyisen eristäytymisen avautumista voitaisiin tukea ja jotta kehitystä kohti poliittista sopimusta saarella voitaisiin edistää EU:n jäseneksi liittymistä silmällä pitäen?

Verheugen
. (DE) Hyvä parlamentin jäsen, yhteisöjen tuomioistuimen 5. heinäkuuta 1994 asiassa Anastasiou antaman tuomion mukaan kyproslaisilla tavaroilla on etuoikeutettu pääsy EU:n markkinoille, jos niihin on liitetty Kyproksen tasavallan toimivaltaisten viranomaisten antama alkuperätodistus. Kyproksen pohjoisosiin sijoittautuneet Kyproksen turkkilaiset vientiyritykset ovat velvollisia käyttämään Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan leimaa. Mikään maailman valtio Turkkia lukuun ottamatta ei ole tunnustanut tätä Pohjois-Kyproksen turkkilaista tasavaltaa kansainvälisessä oikeudessa tarkoitetulla tavalla. Siksi tällä leimalla ei voida asianmukaisesti osoittaa tavaroiden kyproslaista alkuperää.
Kyproksen presidentti Kleridis antoi 5. elokuuta 1994 Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerille kirjallisesti tiedoksi seuraavaa - esitän suoran lainauksen: "Jos kansallisen, eurooppalaisen ja kansainvälisen oikeuden mukaan säädettyä menettelyä noudatetaan, Kyproksen turkkilaiset voivat viedä tavaroitaan maasta samoin ehdoin kuin Kyproksen muukin väestö." Tähän kirjeeseen sisältyy siis Kyproksen tasavallan selvä poliittinen suostumus antaa alkuperätodistuksia Kyproksen turkkilaisten vientiyritysten pyynnöstä. On näin ollen kyproslaisten tehtävä sopia siitä, miten Kyproksen turkkilaiset voivat käytännössä saada Kyproksen tasavallan antamat alkuperätodistukset.
Hyvä parlamentin jäsen, olemme molemmat varmasti kaikkien parlamentin jäsenten kanssa samaa mieltä siitä, että tämä huomattavan vaikea kysymys voidaan todennäköisesti ratkaista ja ratkaistaan vasta samalla, kun koko Kyproksen kysymykseen saadaan ratkaisu. Siksi kuuluu meidän päämääriimme korjata tämä Kyproksen turkkilaisten kannalta toki hyvin surullinen asiaintila ja järjestää suunnitelmien mukaisesti Kyproksen kysymys tänä vuonna ennen liittymistä koskevien päätösten tekemistä.

Duff (ELDR).
Arvoisa komission jäsen, eikö kauppa olekin hieno tapa poistaa poliittisia ristiriitoja? Ei varmastikaan tarvitse tunnustaa Pohjois-Kyproksen turkkilaista tasavaltaa, jotta vihreän linjan toisella puolella voitaisiin myydä pohjoisessa kasvatettu tomaattikilo. En todellakaan ymmärrä, että olisi jotain yhteyttä sen välillä, että me kieltäydymme käymästä kauppaa pohjoiskyproslaisten kanssa, ja sen välillä, että olemme ilmaisseet halumme nähdä koko saaren - pohjoisen ja etelän - täysin integroituna Euroopan unioniin.

Verheugen
Hyvä parlamentin jäsen, emme me kieltäydy kaupankäynnistä Kyproksen turkkilaisten kanssa. Olen ehdottomasti kanssanne samaa mieltä, että komission kannalta Kyproksen pohjoisosan saaminen entistä vahvemmin mukaan kauppaan on jopa erittäin toivottavaa, sillä onhan valitettavaa, että saaren kreikkalainen osa kehittyy myönteiseen suuntaan ja nopeasti, kun taas turkkilainen osa vajoaa yhä syvemmälle köyhyyteen. Emme me kieltäydy kaupankäynnistä. Ongelma piilee siinä, että Kyproksen turkkilaisten omat viranomaiset - viranomaiset lainausmerkeissä - estävät heitä täyttämästä tarvittavia edellytyksiä, ja niitä ovat alkuperätodistukset, joita nimenomaan ei ole antanut Pohjois-Kyproksen turkkilainen tasavalta vaan kansainvälisessä oikeudessa tunnustettu Kyproksen tasavalta. Komissio ei voi mitenkään muuttaa tätä täysin selvää oikeudellista asemaa. Rikkoisimme yksiselitteisesti lakia, jos toimisimme tässä asiassa toisin.

Puhemies. -
Seuraavana on Konstantinos Hatzidakisin kysymys nro 37 (H-0324/02):

Aihe: Kyproksen ongelman ratkaisumahdollisuudet ja liittymisneuvottelut
Miten komissio arvioi mahdollisuuksia löytää ratkaisu Kyproksen ongelmaan kesäkuuhun 2002 mennessä? Minkä verran kyproksenturkkilainen osapuoli voi komission mielestä osallistua liittymisneuvotteluihin? Aikooko komissio lähettää Rauf Denktashille viestin, jonka mukaan vuoropuhelun jarruttaminen ja mahdolliset pyrkimykset antaa vaikutelma siitä, että Kyproksen kysymys voidaan ratkaista juuri ennen ehdokasvaltioiden liittymisneuvottelujen päättämistä tai kyseisen ajankohdan jälkeen, ei estä Kyproksen tasavallan liittymistä EU:hun, mutta päin vastoin vahingoittaa kyproksenturkkilaisten ratkaisevan tärkeitä etuja?

Verheugen
Hyvä parlamentin jäsen, minun laitani on samoin kuin teidänkin: tällä hetkellä en vielä osaa sanoa, päästäänkö Kyproksen suorissa konfliktin ratkaisua koskevissa neuvotteluissa toivottuun tulokseen. Komissio tukee täysin suoria neuvotteluja molempien yhteisöjen johtajien välillä ja heidän julkilausuttua pyrkimystään löytää ratkaisu tämän vuoden kesäkuun loppuun mennessä.
Kyproksen turkkilaiset on kutsuttu osallistumaan jäsenyysneuvotteluihin Kyproksen valtuuskunnan mukana. Kutsu on ollut olemassa vuodesta 1998. Kyproksen turkkilaiset eivät valitettavasti ole tähän mennessä ottaneet vastaan tätä kutsua. Kyproksen nykyinen tilanne ei muuta suunniteltua laajentumisaikataulua. Helsingin strategia on voimassa muuttumattomana. Konfliktin ratkaisu on toivottu vaihtoehto, mutta ei Kyproksen liittymisen ehto. Lopullisen päätöksen tekee neuvosto, ja se ottaa huomioon kaikki asiaan liittyvät tekijät.
Komissio ei aio lähettää noottia Kyproksen turkkilaisten johtajalle, Rauf Denktaschille. Komissio on kuitenkin valmis jatkamaan neuvotteluja Rauf Denktaschin kanssa. Itse olen toimikaudellani neuvotellut hänen kanssaan perusteellisesti kolmeen otteeseen. Näissä neuvottelukosketuksissa on käsitelty kaikkia niitä tärkeitä poliittisia kysymyksiä, jotka liittyvät Kyproksen EU-jäsenyyteen ja konfliktin ratkaisuun.

Hatzidakis (PPE-DE).
Arvoisa komission jäsen, olette epäilemättä perehtynyt Kyproksen kysymykseen sangen hyvin. Ette kuitenkaan vastannut kysymykseeni riittävän täsmällisesti. Toistitte Helsingissä tehdyt päätökset, joita arvostan toki suuresti, mutta kysymykseni koski osapuolien välisten neuvottelujen kulkua. Nämä neuvottelut saattavat päättyä kesäkuussa, tai sitten eivät. Aikooko komissio tehdä selväksi kyproksenturkkilaiselle osapuolelle, että Kypros liittyy Euroopan unioniin - riippumatta siitä, jarruttaako kyproksenturkkilainen osapuoli jostakin syystä neuvotteluja vai antaako se ymmärtää, että se saattaisi hyväksyä ratkaisun ensi vuonna? Kuten tiedätte, tästä mahdollisuudesta puhutaan. Kyproksenturkkilaisen osapuolen viivytystaktiikka voisi estää Kyproksen liittymisen Euroopan unioniin. Kyproksenturkkilainen osapuoli saattaisi antaa toivoa siitä, että se hyväksyisi ratkaisun jonakin myöhempänä ajankohtana. Unionissa taas tästä voitaisiin päätellä, että Kyproksen liittymistä Euroopan unioniin kannattaisi siirtää myöhemmäksi. Kysymykseni oli täsmällisesti muotoiltu.

Verheugen
Hyvä parlamentin jäsen, olen vastannut kysymykseeni ja toistan sen, mitä olen jo sanonut. Jokainen sana on nyt tärkeä. Kyproksen nykyinen tilanne ei muuta suunniteltua laajentumisaikataulua. Jäsenyyspäätökset tehdään toisin sanoen suunnitellusti tämän vuoden lopussa Kööpenhaminassa. Koska olen erittäin vakuuttunut, että neuvottelut Kyproksen kanssa on siihen mennessä saatettu päätökseen ja koska neuvottelut Kyproksen kanssa sujuvat erittäin hyvin, kuten tiedätte, tämän vuoden lopussa päätetään ilman muuta myös Kyproksesta.
Tuoreella Kyproksen-vierailullani ja myös äskettäisillä Turkin- ja Kreikan-vierailullani yksi tärkeimmistä poliittisista sanomistani oli muistuttaa, että laajentumisen aikataulua noudatetaan Kyproksen tilanteesta riippumatta.

Puhemies. -
Seuraavana on Michl Ebnerin kysymys nro 38 (H-0295/02). Kysymyksen laatijan sijaisena on Posselt.

Aihe: Benesin 19. toukokuuta 1945 antama julistus
T?ekkoslovakian tasavallan presidentti julisti 19. toukokuuta 1945 eräät epävapauden ajalla tehdyt omistusoikeutta koskevat oikeustoimet mitättömiksi ja määräsi saksalaisten, unkarilaisten, pettureiden ja kätyreiden sekä eräiden järjestöjen ja laitosten omaisuuden kuuluvaksi valtiolle (Benesin julistus). Pyydän Euroopan komissiota selvittämään, onko tämä julistus vielä voimassa ja onko T?ekin tasavallassa järjestetty "tietynlaista" väestönlaskentaa 8. toukokuuta 1946 jälkeen.

Verheugen
Hyvä parlamentin jäsen, komission tietämän mukaan 19. toukokuuta 1945 annettua julistusta nro 5 ei ole muodollisesti kumottu. Tämä julistus kuuluu niihin julistuksiin, jotka eivät enää pitkään aikaan ole vaikuttaneet uusiin toimiin. Komission käsityksen mukaan se on vanhentunut. Toukokuun 8. päivän jälkeen vuonna 1946 T?ekkoslovakiassa suoritettiin väestönlaskenta seuraavina ajankohtina: 1.3.1950, 1.3.1961, 1.12.1970, 1.11.1980 ja 3.3.1991. Vuonna 1993 perustetussa T?ekin tasavallassa on suoritettu yksi väestönlaskenta 1.3.2001.

Posselt (PPE-DE)
Arvoisa komission jäsen, minusta tämä julistus tuntuu erityisen tärkeältä, koska siinä kosketellaan myös immateriaalista, mutta olennaista kysymystä, nimittäin niin sanottua kansallista luotettavuutta, joka evätään kollektiivisesti kokonaisilta kansanryhmiltä, jotka ovat vuoden 1929 jälkeen tehneet laillisen teon, nimittäin tunnustautuneet tietyn kieliryhmän edustajiksi. T?ekkiläisen ODS-puolueen edustaja kiisti vain muutamia kuukausia sitten Berliinin saksalais-t?ekkiläisessä koordinointineuvostossa, että neuvostossa läsnä olleet saksalaisen vähemmistön edustajat olisivat lojaaleja T?ekin valtiolle. Asia on näin ollen ajankohtainen, ja haluaisinkin kysyä teiltä aivan suoraan: onko T?ekin tasavalta antanut teille virallisesti tiedoksi, että tämä julistus ei enää ole voimassa?

Verheugen
Hyvä parlamentin jäsen, tiedätte yhtä hyvin kuin minäkin, että sekä T?ekin perustuslakituomioistuin että T?ekin parlamentti ovat antaneet pakkolunastukseen ja kansalaisuuskysymyksiin liittyvistä julistuksista runsaasti julistuksia ja päätöksiä, joissa kaikissa todetaan, että nämä julistukset eivät enää vaikuta uusiin toimiin. T?ekin parlamentti on valinnut ilmaisun, joka voidaan kääntää englanniksi sanalla extinct - saksaksi sanottaisiin erloschen, mitätöity -, komissio pitää tässä yhteydessä parempana sanaa vanhentunut.

Puhemies. -
Komissiolle osoitetuille kysymyksille varattu aika on lopussa. Näin ollen kysymyksiin 39-88 vastataan kirjallisesti.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelun jatkaminen Trentinin ja Marinosin laatimista talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnöistä.

García-Margallo y Marfil (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, jotta voisimme ymmärtää keskustelua, jota parhaillaan käymme Trentinin ja Marinosin suurenmoisista mietinnöistä, olisi syytä muistaa, että Maastricht ei ollut vain yksi Eurooppa-neuvosto muiden joukossa; se oli käytännössä kirkolliskokous, jossa pyhitettiin kaksi uskonkappaletta: hintavakaus ja tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema.
Lissabonissa ja Barcelonassa otettiin käyttöön uusi uskonkappale, doktriinin täsmennys, ja pidettiin uudistusta ainoana tienä pelastukseen, jolloin pelastuksella tarkoitetaan meitä ja Yhdysvaltoja erottavan kuilun kuromista umpeen. Uskonkappaleen puolustaminen annettiin tehtäväksi Euroopan keskuspankille - joka valvoo uskoa rahapolitiikkaan - vaikka budjetti- ja makrotalouspolitiikassa, jossa hajaantumisen riski on suurin, on vaikea tietää, kenelle tämä tehtävä kuuluu.
Olemme viime aikoina joutuneet todistamaan poikkeavien ja kieroutuneiden käytäntöjen ylösnousemusta ja - mikä pahinta - sellaisten doktriinien esiinnousua, joilla pyritään oikeuttamaan tällaiset kieroutumat; niitä on vähän rahapolitiikassa ja enemmän budjetti- ja makrotalouspolitiikassa. Asiakirjoissa toistellaan uskonkappaleita yhä uudestaan ja uudestaan, mutta koordinaatio ja voima puuttuvat.
Nyt, kun käsittelemme perussopimusten uudistusta ja valmistelukunta on aloittanut työnsä, haluaisin sanoa talouspolitiikan suuntaviivoista samaa kuin työllisyyden suuntaviivoista: niissä olisi tehtävä yhteisiä ennusteita ja otettava käyttöön selkeitä toimintatapoja ja selkeitä seuraamus- tai ehkäisymekanismeja poikkeavien käytäntöjen varalta.
Haluaisin myös, että - jäsen Randzio-Plath luultavasti selvittää tätä - komissio olisi edelleen liikkeellepaneva voima, että sen yksinomainen aloiteoikeus säilyisi ja että määräenemmistöperiaatetta laajennettaisiin rinnakkain yhteispäätösperiaatteen kanssa useimmissa makrotalouspolitiikan asioissa. Komission jäsen Solbes ei ole pelkkä apupappi; hän on kirkkoruhtinas, ja hänellä on keskeinen tehtävä - niin kuin aikanaan pyhimys Vicente Ferrerillä - tässä uudistusprosessissa.

Randzio-Plath (PSE)
Arvoisa puhemies, makropolitiikan ja täystyöllisyyden välinen yhteys on ilmiselvä. Täystyöllisyyden saavuttamiseen ja työllisyysasteen nostamiseen muiden maailman alueiden tasolle tarvitaan kasvua, joka ylittää tuottavuuden kasvun. Täystyöllisyyttä tarvitaan sivumennen sanoen kotimaisen kysynnän vauhdittamiseen ja myös verotulojen saamiseen EU-valtioille. Tämä on kestävän, korkeatasoisen ja pitkäaikaisen kasvun edellytys, jota olisi selvennettävä entistä enemmän talouspolitiikan suuntaviivoissa selkokielellä ja jäsenvaltioiden tehtäväksi annettavilla tavoitteilla.
Nykyisessä esityksessä panostetaan yhä liian vahvasti rakenneuudistuksiin. Ne voivat kuitenkin toimia kasvun ja työllisyyden moottoreina vain rajoitetusti. Panemalla täytäntöön rahoituksen toimintasuunnitelma kavennetaan epäilemättä osittain Euroopan unionin ja Yhdysvaltain välistä tuottavuuseroa, mutta vain osittain. Siksi on panostettava investointien lisäämiseen. Yhdysvalloissa oli 1990-luvulla mahdollista lisätä investointeja 4 prosenttia, millä oli suuri vaikutus kasvuun ja työllisyyteen. Miksi tätä ei voida tehdä EU:ssa? Talouspolitiikan suuntaviivoissa investoinneista tehdään vain riittämättömiä esityksiä. En tahdo kieltää, että edistystä on, jos kaikkien EU:n jäsenvaltioiden täytyy ja jos ne haluavat investoida 3 prosenttia bruttokansantuotteesta tutkimukseen ja kehitykseen ja että myös inhimillisiin voimavaroihin investoidaan entistä enemmän. Ovathan inhimilliset voimavarat loppujen lopuksi Euroopan raaka-ainetta.
Koulutukseen ja ammatilliseen kouluttautumiseen on kuitenkin investoitava vielä nykyistä enemmän, jos tietoon perustuvasta taloudesta on tarkoitus tehdä eurooppalaista todellisuutta. Investointien on noustava 21 prosentista 25 prosenttiin. Tämä koskee ensisijaisesti yksityisiä investointeja, joka luovat sen tuotantokapasiteetin ja ne työpaikat, jotka mahdollistavat kestävän ja pitkäaikaisen kasvun, mutta investoinnit voisivat myös saada aikaan teknistä edistystä ja siten jälleen edistää kysynnän kasvua. Julkisiakin investointeja on kuitenkin lisättävä. Investointeja tarvitaan ennen muuta perusrakenteisiin liittyvissä toimenpiteissä, jotka ovat kärsineet erityisen paljon konsolidointiprosesseista vuonna 2001; investointien määrä oli 2,3 prosenttia bruttokansantuotteesta, koska prosessit kohdistuivat niihin erityisen selvästi. Vakausohjelmille olisi otettava käyttöön 3 prosentin tavoite. Minusta asia on harkitsemisen arvoinen.
Loppuhuomautuksena sanottakoon, että komission mainitsee perustellusti verotuksen koordinoinnin tarpeen. Tiedämme, että yritykset ovat jo arvostelleet sitä, että EU:ssa ei voi suunnitella verotusta eikä ennen kaikkea rajat ylittävää taloudellista toimintaa, jota haluaisimme saada aikaan. Siksi talouspolitiikan suuntaviivoissa olisi tehtävä kaikki mahdollinen koordinoinnin lisäämiseksi silloin, kun sisämarkkinoiden toiminnassa ilmenee häiriöitä.

Mayol i Raynal (Verts/ALE).
"Ennustajatohtori" Duisenberg on ennustanut meille jo useita kuukausia talouden elpyvän. Niin ovat tehneet myös "ennustaja" Couén kannattajat. He näkevät merkkejä talouden elpymisestä vähän kaikkialla samaan tapaan kuin ennustajaeukko näkee onnen kahvinporoista. Onkin syytä kysyä, olemmeko tulleet laskusuhdanteeseen.
Tässä tilanteessa Euroopan unionin talouspolitiikkaa hallitsevat liberalistiset käsitykset ovat tietyssä mielessä vahingollisia. Niin sanottu kasvu- ja vakaussopimus sekä Euroopan keskuspankin riippumattomuus estävät viranomaisia tarttumasta kriisiin. Tässä tilanteessa Lissabonin kuuluisa julkilausuma on enemmän taikuutta kuin politiikkaa, ja jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikkojen vuoden 2002 laajoja suuntaviivoja koskeva komission suositus on niin ikään epärealistinen.
Kun markkinoiden näkymätön käsi saa otteen, kaikki tapahtuu "sinne päin". Kaikki tapahtuu "sinne päin", sillä kaikesta huolimatta rikkaiden ja köyhien välinen kuilu syvenee väistämättä. Tämä tapahtuu meidän maailmassamme, mikä on traagista, ja Ranskan tasavallan esimerkki kertoo, että demagogit väijyvät nurkan takana hyötyäkseen tilanteesta.
Haluan näin ohimennen onnitella niitä muutamia kollegoja, jotka hiljattain olivat järjestämässä Neljäs maailma (Quart monde) -nimisen kansalaisjärjestön kanssa huippukokousta nimeltä Köyhien Eurooppa. Euroopassa köyhiä on 17 prosenttia väestöstä, eli 60 miljoonaa ihmistä elää tuloilla, jotka jäävät alle 60 prosenttiin keskitasosta.
Sallinette minun palata tuohon näkymättömään käteen. Kun sitä pistelee ja kirvelee ja vaivaa reumatismi, kuten nyt näyttää vaivaavan, mikä ei enää suju. Jäsenvaltioiden on entistä vaikeampi noudattaa liberaaleja kieltoja, kuten kuuluisaa 3 prosentin budjettivajekynnystä. Ja mitä vuoden 2004 budjettitasapainosta sitten pitäisi sanoa! Monilla jäsenvaltioilla on vaikeuksia: Saksa esimerkiksi on nyt tällaisessa tilanteessa, vaikka kyse on sentään jäsenvaltioiden yhdestä vahvimmista talouksista, kuten tiedätte. Kun Berliini aivastaa, koko Eurooppa vilustuu. Esimerkkimme tulee Atlantin toiselta puolen: Pohjois-Amerikan kaltainen liberalismin tyyssija totunnaisine käytänteineen on jälleen kerran osoittanut, että toisinaan on turvauduttava liberalismin vastaisiin toimiin. Voisimme ottaa oppia Atlantin tuolta puolen.
Arvoisa puhemies, sanoisin lopuksi, että esittelijä tekee varovaisia, liian varovaisia homeopaattisia tarkistuksia komission liberalistisiin näkemyksiin. Vaikka arvostankin kovasti esittelijä Bruno Trentiniä...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Bordes (GUE/NGL).
Euroopan parlamentin on määrä toimia koko kansan demokraattisena äänitorvena neuvoston ja hallituksia edustavan komission vastapainoksi. Trentinin mietintö kuitenkin osoittaa, että vaikka parlamentti on koko kansan valitsema edustuslaitos, se edustaa samoja intressejä kuin ne ainoat työnantajapiirit, jotka ovat napit vastakkain unionin työväenluokkien edustajien kanssa.
Parlamentin esittelijän vaatimat muutokset ovat kaikki samansuuntaisia: ne huonontavat palkansaajien asemaa. Mietinnössä toivotaan työn joustavuutta. Siinä suositellaan aktiivista vanhenemisesta, kuten tuo hävytön termi kuluu, toisin sanoen työntekijät pannaan työskentelemään pitempään ja eläkeikää nostetaan. Mietinnössä mainitaan sosiaalipolitiikka vain sen hyvin kyynisen väitteen yhteydessä, että sosiaalipolitiikan on oltava yksi tuottavista tekijöistä. Esimerkiksi jatkuvaa ammatillista koulutusta harkitaan vain, jotta työnantajille saataisiin liikkuvaa ja ammattitaitoista työvoimaa työnantajien tarpeiden mukaisesti.
Mitä tulee niin sanottuihin rakenneuudistusprosesseihin, kuten mietinnön termi kuuluu - käytännössä kyse on joukkoirtisanomisista -, mietinnössä tyydytään suosittelemaan työntekijöiden kuulemista ennakolta. Mietinnön ainoana sosiaalisena toimena siis esitetään, että työntekijöitä on varotettava, jos heidät aiotaan erottaa.
Aiomme äänestää tätä työnantajille suunnattua tekstiä vastaan.

Andria (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, viittaan erityisesti jäsen Marinosin mietintöön, joka on todella arvonantonsa ansainnut, sillä hän on onnistunut käsittelemään siinä kaikkia taloudellisesti hyvin merkittäviä ja kehittyneissä nyky-yhteiskunnissa ajankohtaisia aiheita. Pääomien liikkumista, siirtolaisvirtoja, työmarkkinoita ja eläkejärjestelmiä on analysoitu kokonaisratkaisuehdotusten avulla.
Euroopan talouden tukipilarina on kuitenkin edelleen kasvu- ja vakaussopimus, joka on selvinnyt voittajana viime kuukausien taloudellisesta myrskystä. Syyskuun 11. päivän jälkeen todella harva meistä uskoi mahdollisuuteen noudattaa kasvu- ja vakaussopimuksessa asetettuja parametreja. Nyt sitä vastoin skeptikot - tai ainakin moni heistä - ovat tunnustaneet erehdyksensä ja muuttaneet mielipidettään. Sellaiset valtiot, kuten erityisesti Saksa ja Portugali, joilla on ollut eräitä ongelmia, jotka niiden on sovitettava, ovat ryhtyneet innokkaasti korjaamaan epävarmuutta ja selventämään joitakin parametreja, joihin alettiin vähitellen kiinnittää huomiota.
Esittelijä liikkuu taitavasti kaikilla talouden osa-alueilla ja suurissa kysymyksissä aina Lissabonista Barcelonan huippukokouksiin ja käsittelee mietinnössään ongelmia, jotka koskevat jatkuvasti kasvavaa vanhusten määrää sekä talouspakolaisia, jotka perheineen aiheuttavat heidät vastaanottaville valtioille epävarmuutta, joka johtuu heidän osuudestaan pimeän työn markkinoilla.
Mietinnön 20 kohdassa viitataan selkeästi työmarkkinoihin, mutta ongelma vaatii nykyistä perusteellisempaa ja tiukempaa syventymistä. Voitonjakojärjestelmä (profit sharing) eli osakkeenomistajien yhteisomistus sekä tulospalkkausjärjestelmä (profit related pay) - palkkojen vapauttaminen verosta, joka koskee Yhdistyneessä kuningaskunnassa 20 prosenttia työllistetystä työvoimasta - ovat malleja, joita on parannettava ja sovellettava hyödyllisesti.
Velvollisuuteen löytää entistä parempia ja tuottoisampia työn muotoja on liitettävä työn laadun parantamiseksi tehtävät ponnistelut. Työtä on kehitettävä ottamalla huomioon sen luovuus, miten se vastaa sosiaalisiin tarpeisiin ja miten se tukee persoonallisuutta. Ammatillisen tason nousu on yhtäältä tuottavan järjestelmän uudistamisen edellytys ja toisaalta sen tulos. Sivistystaso nousee ja työntekijöiden luovaa panosta arvostetaan. Työn tarjoaminen kaikille on perustuslaillinen ja moraalinen velvollisuus.

Berès (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, haluaisin keskittyä puheenvuorossani esittelijä Bruno Trentinin mietintöön kiittääkseni häntä ensinnäkin lämpimästi siitä ansiokkaasta panoksesta, jonka Euroopan parlamentti tuo täten talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen laatimiseen. Puhun nyt kahdesta näkökohdasta.
Ensimmäinen näkökohta: Euroopan parlamentti kiinnittää komission ja neuvoston ohella talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen laatimiseen suurta huomiota. Jos tämä jää vain muodollisuudeksi, tuhlaamme aikaamme. Talouspolitiikan laajoilla suuntaviivoilla on merkitystä vain, jos ne loppuvaiheessa mahdollistavat jäsenvaltioiden niiden parlamenttien yhdistämisen, jotka jäsenvaltioiden talousarvioita laatiessaan ottavat nuo laajat suuntaviivat huomioon. Niillä on merkitystä vain, jos hallitukset - etenkin euroalueen valtioiden hallitukset - suostuvat lopulta koordinoimaan talouspolitiikkojaan nykyistä enemmän, olipa kyse sitten talousarvioista, verotuksesta tai rakennepolitiikoista. Muutoin täällä tekemästämme työstä ei ole mitään hyötyä. Yleensä herätään, kun on jo lähes liian myöhäistä ja kun komission on otettava hälytysjärjestelmät käyttöön. Meillä on hyödyllinen väline, jota meidän on syytä käyttää koordinoinnin parantamiseksi.
Saman logiikan mukaisesti toinen näkökohtani koskee panosta, jonka Euroopan parlamentti voi tuoda talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen laatimiseen. Toivomme, että parlamentin tekemät tarkistukset otetaan entistä laajemmin huomioon kenties valmistelukunnassa, mutta myös tietynlaisen käytännön ansiosta näiden suuntaviivojen lopullisen muotoilun yhteydessä: Tältä osin haluankin korostaa kolmea niistä tarkistuksista, jotka valiokuntanne on teille esittänyt.
Ensimmäinen tarkistus, tarkistus 6, koskee työmarkkinajärjestöjen roolia ja makrotaloudellista vuoropuhelua työllisyyspolitiikan edistämiseksi. Tämä on mielestäni todella tärkeää. Toinen kolmesta tarkistuksesta on tarkistus 7, ja kehotan eräitä jäsenvaltioita tutkimaan sitä tarkoin, kun on kyse verojen alentamisesta, jota voidaan harkita vain, jos velkojen aleneminen ja julkisten investointien jatkaminen ovat sopusuhtaisessa tasapainossa keskenään.
Kolmas tarkistus tuskin ihmetyttää teitä: kyse on itse asiassa kahdesta tarkistuksesta, tarkistuksista 16 ja 18, joissa täysin oikeutetusti korostetaan, että meidän on kiinnitettävä huomiota yleishyödyllisiin palveluihin unionin sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden sekä työllisyyden edistäjinä.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, aion antaa vastauksen ja esittää muutamia huomioita kummastakin mietinnöstä ja puheenvuoroista, joita olemme päivän mittaan voineet kuulla parlamentissa.
Luonnehdin ensiksi Trentinin mietintöä. Haluaisin nostaa esille ennen kaikkea mietinnön innovatiivisen otteen. Ensimmäistä kertaa mietintö ei ole yleisluonteinen, vaan siinä on käytetty sellaista tekniikkaa, että komission suositukseen on esitetty tarkistuksia. Sanoisin, että se on samansuuntainen kuin jäsen Berèsin ehdotus. Pitää paikkansa, että tällainen toimenpide ei vielä vastaa nykyisin voimassa olevaa lainsäädäntöä, mutta siitä voi epäilemättä olla paljon hyötyä asioiden käsittelyn tulevan kehityksen kannalta.
Haluaisin nostaa mietinnöstä esille useita seikkoja, jotka olivat mielestäni erityisen tärkeitä. Luonnehtisin asiaa siten, että puollan ehdotusta kattavasta näkemyksestä, joka sisältää muun muassa taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristönäkökohdat; viittaisin tältä osin myös jäsen Bloklandin puheenvuoroon, jonka mukaan ympäristöasioihin on kiinnitettävä entistä enemmän huomiota, vaikka tosiasiassa ne on mainittu varsin selkeästi päätelmissä, jotka aikanaan hyväksyttiin näistä seikoista.
Trentinin mietinnössä on kaksi kohtaa, jotka haluaisin nostaa esille: viittaukset investointeihin sekä taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen. Investointeihin on viitattu useaan otteeseen päivän mittaan, ja haluaisinkin käsitellä niitä.
Olemme sitä mieltä, että investointien tehokkuuden kannalta ensimmäinen perusedellytys, joka sisältyy myös laajoihin suuntaviivoihin, on terve makrotalouspolitiikka. Tällä tarkoitetaan hintavakautta, riskipreemioiden vähentämistä, korkojen alentamista, täysin toimivia automaattisia vakauttajia ja lopuksi entistä luotettavampia investointimahdollisuuksia. Talouspolitiikan laajoihin suuntaviivoihin kuitenkin sisältyy joitakin täsmällisiä seikkoja, jotka voivat olla tältä osin merkityksellisiä: niihin kuuluu julkisen talouden laadun parantaminen kartuttamalla fyysistä ja inhimillistä pääomaa (tämä viite löytyy asiakirjasta). Puhumme niin ikään integroitujen verkkojen kehittämisestä edelleen ja niiden tehokkaasta käytöstä, ja esitän myöhemmin joitakin huomioita näkemyksistä, joita jäsen Goebbels esitti energiasta, liikenteestä ja viestinnästä.
Edistämme myös osaamiseen tehtäviä investointeja Lissabonissa ja Barcelonassa sovittujen tavoitteiden mukaisesti, ja katsomme, että meidän ei ole ainoastaan investoitava ihmisiin, koulutukseen, ammatilliseen koulutukseen ja oppimiseen, vaan ehdotamme myös tutkimukseen ja kehittämiseen erityistavoitetta eli kolmea prosenttia BKT:stä, joka olisi saavutettava vuonna 2010. Lisäksi kun analysoimme talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, voimme nähdä joitakin täsmällisiä viitteitä esimerkiksi suuriin verkkoihin tehtäviin investointeihin ja niiden toimivuuden mahdolliseen tehostamiseen. Minun on muistutettava tältä osin, että komissio ehdotti energia- ja infrastruktuuriverkkojen kohdalla joulukuussa yhteisrahoitusjärjestelmien parantamista Euroopan investointipankin osalta ja myös mahdollisuutta poistaa joitakin pullonkauloja niin sähkö- kuin kaasupalvelujenkin siirroista maasta toiseen; voisimme tällöin parantaa yhteenliittymistä ja lopulta saavuttaa tavoitteemme, jonka mukaan pyrimme parantamaan energia-alamme kilpailukykyä vuoteen 2005 mennessä. Pyrimme vastaavaan tavoitteeseen rautatiejärjestelmien yhteentoimivuuden kohdalla, ja kaiken taustalla oleva tavoite - kuten aiemmin sanoin - on järjestelmämme tehostaminen. On toki olennaista, että - jäsen Goebbels viittasi tähän - investoinnit ovat terveitä ja että julkisia varoja ei käytetä väärin.
Myös jäsen Randzio-Plath viittasi investointeihin ja otti esille mielestäni kunnianhimoisen ajatuksen siitä, että pyrkisimme saavuttamaan Euroopan unionin julkisissa investoinneissa kolmen prosentin tason - hänen mukaansa - Yhdysvaltain mallin mukaan. Tämä on kuitenkin sellainen seikka, jota emme komissiossa tarkastele määrällisesti vaan laadullisesti, ja korostamme näiden aiheiden merkitystä riittävästi laajoissa suuntaviivoissa.
Esittelijä Marinos perehtyy mietinnössään lähemmin vakaus- ja kasvusopimukseen, ja tänään aamulla ja päivällä käydyssä keskustelussa on tuotu esille muutamia seikkoja, jotka ovat mielestäni erityisen tärkeitä.
Esittelijä Marinos korostaa, että - ja voin vain kiittää häntä tästä - on tärkeää säilyttää vakaus- ja kasvusopimus nykyisessä muodossaan. Hän viittasi siihen, ettei varsinkaan suurille maille saa tehdä poliittisia myönnytyksiä. Komissio ei ole koskaan ollutkaan tätä mieltä. Komission mielestä kaikkia jäsenvaltioita on kohdeltava tasavertaisesti, ja olemme toimineet sen mukaisesti. Olemme lisäksi käyttäneet joitakin sellaisia välineitä, jotka ovat aiheuttaneet jonkin verran julkista keskustelua, ja tarkoitan tässä luonnollisestikin ennakkovaroitusmekanismia, jota sovellettiin Saksan ja Portugalin tapauksissa; olen tältä osin sitä mieltä, että vaikka emme ole tyytyväisiä - olen sanonut tämän komission jäsenenä useammin kuin kerran - menettelyyn, olemme loppujen lopuksi tyytyväisiä tavoitteeseen.
Toinen seikka, jonka esittelijä Marinos otti puheeksi ja joka nostettiin esille myös muissa puheenvuoroissa, koskee sitä, ovatko talouspolitiikan laajat suuntaviivat ja vakaus- ja kasvusopimus täydentäviä vai jossakin määrin vastakkaisia välineitä. Komission näkökulmasta talouspolitiikan laajat suuntaviivat ovat yleinen kehys, ja vakaus- ja kasvusopimus on käytettävissämme oleva väline, jonka avulla voimme harjoittaa yhteensovittamista julkisen talouden vajeen alalla. Tämä on olennainen seikka, jotta voimme saavuttaa talouspolitiikan yhteensovittamisen kaksi tavoitetta: pyrimme siihen, ettei finanssipolitiikka rajoittaisi rahapolitiikkaa ja ettei muihin maihin kohdistuisi ulkois- tai heijastusvaikutuksia, joista on kielteisiä seurauksia.
Mielestämme on tärkeää säilyttää vakaus- ja kasvusopimus nykyisessä muodossaan, ja katsomme, että alijäämät ovat kasvun pahin vihollinen, kuten viime vuosien kokemukset ovat osoittaneet. Terve makrotaloudellinen tilanne on siis välttämätön kasvun ja vastaavasti myös työllisyyden lisäämiseksi. Tämä tarkoittaa, että vakaussopimus ei ole niin jäykkä, etteikö sitä voitaisi mukauttaa todellisuuteen.
Kahden viime vuoden aikana saadut kokemukset - ja tämä näkyy selvästi ehdotuksissamme - osoittavat mielestämme selvästi, että vakaussopimus voi toimia myös tilanteissa, joissa talouden toimeliaisuus on hidastunut. Jäsen Jonckheer otti aamulla esille tämän huolen. Sanoisin, että vakaussopimus on toiminut hyvin ja että olemme automaattisten vakauttajien ansiosta voineet harjoittaa kasvuhakuista finanssipolitiikkaa. Pitää paikkansa, ettei politiikka ole ollut harkinnanvaraista, mutta sopimus on mielestämme ollut Euroopassa - suhteellisesti ja automaattisten vakauttajien merkityksen takia - yhtä tärkeä kuin tietyt harkinnanvaraiset toimenpiteet ovat saattaneet olla Yhdysvalloissa. Uskomme, että ehdottamamme järjestelmän etuna on paitsi sen automaattisuus myös tulevien ongelmien välttäminen etenkin silloin, kun meidän on jälleen elvytettävä taloutta tilanteessa, jossa julkisen talouden rahoitusaseman tasapaino on suhteellisen tyydyttävä.
Tänä aamuna ja iltana on otettu puheeksi muitakin aiheita. Jäsen García-Margallo y Marfil viittasi tänä iltana - mahdollisesti sellaisin sanakääntein, joita itsekin olisin voinut käyttää - uskonkappaleisiin ja uskonkappaleen valvojan kirkollisiin määritelmiin. Kukaan ei toki pyri olemaan minkään uskonkappaleen valvoja, mutta on selvää, että komission tehtävänä on valvoa perussopimuksia, mikä tarkoittaa, että meidän on sovellettava tehtyjä sitoumuksia. Tältä osin pidämme olennaisena, että vakaussopimusta sovelletaan edelleen kaikkiin maihin siten kuin sitä on tähänkin asti sovellettu.
Esitän vielä kaksi huomiota tänä aamuna käsitellyistä asioista. Kuten jotkut teistä ovat todenneet, laajentumista koskeva ongelma ei ole talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen tavoite. Tätä aihetta käsitellään muissa asiakirjoissa, ja työstämme parhaillaan sellaista järjestelmää, että voisimme vähitellen lähentyä laajoja suuntaviivoja ja soveltaa niitä aikanaan laajentumisen jälkeen. Toinen huomio on suunnattu jäsen Berèsille: panin kiinnostuneena merkille erityistä tarkistusta koskevat ehdotukset, ja välitämme ne erittäin mielellämme neuvostolle, jonka on tässä vaiheessa päätettävä talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista, sillä ne eivät enää ole komission käsissä.

Puhemies. -
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Trentinin mietintöä koskeva äänestys toimitetaan torstaina ja Marinosin mietintöä koskeva äänestys huomenna klo 11.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu kolmesta mietinnöstä:
Schnellhardtin laatimasta ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietinnöstä (A5-0129/2002) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi elintarvikehygieniasta (KOM(2000) 438 - C5-0376/2000 - 2000/0178(COD));
Schnellhardtin laatimasta ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietinnöstä (A5-0131/2002) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä (KOM(2000) 438 - C5-0377/2000 - 2000/0179(COD));
Kindermannin laatimasta maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnöstä (A5-0452/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden tuotantoon, markkinoille saattamiseen ja tuontiin liittyvistä eläinten terveyttä koskevista säännöistä (KOM(2000) 438 - C5-0382/2000 - 2000/0181(CNS)).

Schnellhardt (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, puheenvuoroni aluksi haluaisin kiittää oikein lämpimästi komission työntekijöitä sekä rakkaita kollegojani täällä parlamentissa hyvin rakentavasta ja ammattimaisen perusteellisesta yhteistyöstä. Käsiteltävänä olevat mietinnöt ovat tämän yhteistyön ilmausta. Niillä luodaan osa sitä kehystä, joka on välttämätön turvallisten, terveydelle vaarattomien elintarvikkeiden valmistukselle.
Vaikka me tänään ja nyt istumme täällä ja keskustelemme toimenpiteistä elintarviketurvallisuuden lisäämiseksi, Euroopan unionin kansalaiset istuvat ravintoloissa tai kotonaan ja nauttivat elintarvikkeita, eikä juuri kukaan kysy itseltään: "Ovatko nämä turvallisia?" Elintarvikkeemme ovat tosiaan turvallisia, turvallisempia kuin monissa muissa maailman paikoissa. Viimeaikaiset kriisit - ja viime vuosina olemmekin kokeneet niitä sangen monia - ovat saaneet komission jäsenen kehittämään uuden strategian. Minustakin se on oikein, mutta nämä kriisit eivät saa olla uuden elintarvikelainsäädännön ainoa syy, sillä ne ovat ohi eikä niistä enää juuri kirjoiteta. Paljon tärkeämpää on, että elintarviketuotannon muutokset ja lisäksi kuluttajakäyttäytymisen muutokset pakottavat meidän miettimään, miten elintarviketuotannon turvallisuutta voidaan lisätä, sillä kansalaiset asettavat toisenlaisia vaatimuksia ja yhä vahvemmin vaaditaan myös lisää turvallisuutta.
Monista tähänastisista säännöksistä huolimatta on myönnettävä, että elintarvikealaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä on edelleen vakavia heikkouksia. Yksittäiset sääntelymuodot rajoittuvat tietylle alalle, eikä niissä ole siten yhtenäistä kaavaa. Erityisesti johdonmukaisuudessa ja laadussa ilmenevät puutteet ovat tyypillisiä elintarvikkeita koskevalle yhteisön lainsäädännölle. Nämä puutteet eivät näy pelkästään tekstitasolla, vaan niillä on myös konkreettisia seurauksia: ne vaarantavat elintarvikealan säännösten tehokkaan täytäntöönpanon.
Sitäkin suuremmalla syyllä on pidettävä myönteisenä radikaalia uutta lähestymistapaa, jota komissio ehdottaa valkoisessa kirjassa ja joka lähemmin tarkasteltuna ei merkitse niinkään uutta lähestymistapaa turvallisuuteen vaan pikemminkin uutta lähestymistapaa lainsäädäntöön. Ensimmäisen kerran koko yhteisöön ehdotetaan ilman mitään muttia tai jossittelematta yleistä elintarvikelainsäädäntöä yhtenäisine määritelmineen ja periaatteineen. Tämä elintarvikelainsäädäntö perustuu kattavaan ja yhtenäiseen lähestymistapaan - tuottajalta kuluttajalle - ja elintarvikelainsäädännön säännökset yhdistetään näin johdonmukaiseksi ja avoimeksi kokonaisuudeksi. Konsolidointiprosessia on samalla hyödynnetty lukuisten säännösten oikeusvarmuuden parantamiseksi perusteellisesti. Katson, että nykyisellään epäjohdonmukaisten säännöstöjen konsolidointi yhdenmukaiseksi elintarvikelainsäädännöksi on tosiaan välttämätöntä.
Elintarvikehygieniaan tarvitaan oikeusperustoja, joita elintarvikealan toimijat voivat ensinnäkin helposti soveltaa, joiden avulla mahdollistetaan toiseksi tietojen vaihto eri tuotantovaiheissa, jotka kolmanneksi vastaavat sisämarkkinoiden ehtoja eli ovat voimassa kaikissa jäsenvaltioissa, joilla neljänneksi lisätään elintarvikealan toimijoiden vastuuta ja joilla viidenneksi helpotetaan virallisia tarkastuksia ja joilla taataan hallinnollisten toimenpiteiden täytäntöönpano. On välttämätöntä, että säädöksen muoto on asetus. Parlamentti ei salli, että tähän tehdään muutos. Nykyisten 17 direktiivin kokoaminen neljään asetukseen johtaa entistä selkeämpään rajauksen elintarvikehygienian, eläintautien ja elintarvikkeiden virallisten tarkastusten välille ja siten käyttäjien kannalta entistä parempaan oikeusperustaan.
Tämä vastaa myös asianomaisten talouden alojen selvän enemmistön käsitystä asiasta. Useimmat tuottajat toimivat nykyisin kansainvälisesti. Asetuksen avulla luodaan yhdenmukaiset toimintaedellytykset ja samanlaiset ohjeet kaikkiin EU:n jäsenvaltioihin ja vahvistetaan siten suuremmassa määrin kuin yhdellä direktiivillä oikeudenmukaiset toimintaehdot koko EU:n sisämarkkinoille. Kansalliset ja alueelliset erityispiirteet voidaan ottaa uudessa elintarvikelainsäädännössä huomioon vain poikkeustapauksissa - haluaisin erityisesti korostaa tätä seikkaa.
Elintarvikehygieniaa koskevaa asetusta muutettiin valiokunnassa melkein 200 tarkistuksella olennaisesti, ja uskon, että asetus muodostaa nyt entistä paremman perustan toiminnalle. Monet muutoksista perustuvat jo hyväksytyn yleistä elintarvikehygieniaa koskevan asetuksen tekstiin. Ne ovat siten pääosin tekstin kannalta välttämättömiä muutoksia. Kaikkia asetusehdotuksia yhdistävä punainen lanka on, että korostetaan elintarvikkeiden tuottajan ensisijaista vastuuta markkinoille saatetuista elintarvikkeista. Etenkin BSE-kriisihän osoitti selvästi, että emme ole siirtäneet maatalouden alkutuotannolle samanlaista vastuuta kuin tuotantoketjun muilla elintarvikealan toimijoilla on jo kauan ollut.
Tähän kuuluu minusta myös HACCP-periaate (vaarojen analysointi ja kriittiset kohdat niiden hallitsemiseksi). Olen tietenkin selvillä siitä, että HACCP-periaatetta voidaan soveltaa vain harvoilla alkutuotannon aloilla. Sellaisissa yrityksissä, joiden eläinkannat ovat suurehkoja, voidaan kuitenkin selvittää nämä niin kutsutut kriittiset kohdat (critical points), jotka vaativat jatkuvaa valvontaa. Jos yhtäältä noudatamme tilalta ruokapöytään -periaatetta (from farm to table), meidän olisi myös toisaalta alkutuotannossakin otettava käyttöön kaikki omavalvontamahdollisuudet. Komission ehdotusten mukaanhan HACCP-periaatetta ei sovellettaisi alkutuotantoon, vaikka yleiset hygieniasäännökset koskevat toisaalta käsiteltävänä olevien asetusten mukaan alkutuotantoa.
Tässä on kyse aivan uudesta luvusta elintarvikehygieniaan liittyvän lainsäädännön historiassa. Jos maanviljelijän on esimerkiksi pidettävä kirjaa toimenpiteistä, joihin ryhdytään riskien torjumiseksi, tämä on monilla aloilla ensimmäinen askel kohti HACCP-periaatteen soveltamista. Tuotantovirheitä ei voida kokonaan välttää hyvästä turvallisuudesta ja aukottomasta valvonnasta huolimatta. Tuotteiden jäljitettävyys on varmistettava syiden selvittämiseksi.
Valiokunta katsoo, että ei tarvita ylimääräistä tunnusta, jota komission ehdotuksessa esitetään. EU-valtioissa on tosin erilaisia jäljitettävyyttä edistäviä tuotetunnuksia, mutta ne takaavat kaikki tuotantoketjun aukottoman selvittämisen. Koska kuulin tämän viikon maanantaina komission jäsen Byrnen sanovan, että tuotetunnuksia on tarkoitus yksinkertaistaa, tällä valiokunnan ehdotuksella lienee myös kannatusta.
Asetuksessa säädetään tuotantoprosessien tukemiseksi hyvän käytännön ohjeistoista. Kyse on enimmäkseen alakohtaisista ja kansallisista ohjeistoista, jotka monet eri eturyhmät ja toimijat laativat. Niiden soveltaminen on luonnollisesti - ja tätä tukee myös parlamentti - vapaaehtoista. Jos jollekin tietylle alalle tai tuotantosuunnalle kuitenkin laaditaan eurooppalainen ohjeisto, ne perustuvat yleiseen konsensukseen ja sisältävät tietoa parhaasta Euroopasta sovellettavasta käytännöstä. Siksi eurooppalaisten ohjeistojen olisi kumottava alakohtaiset, kansalliset tai alueelliset ohjeistot myös siitä syystä, että pakotamme tällöin elintarvikkeiden tuottajat soveltamaan juuri tätä parasta käytäntöä ja ottamaan käyttöön nämä menetelmät.
Euroopan elintarviketuotanto on hyvin monipuolista. On välttämätöntä, että asetukset mahdollistavat jonkinasteisen joustavuuden. Siksi näiden asetusten säännöksistä pitäisi voida tehdä poikkeuksia. Parlamentti haluaisi rajata poikkeukset maantieteellisesti haitoista kärsiviin alueisiin ja alueisiin, joilla on toimitusvaikeuksia sekä perinteisiin tuotantomenetelmiin ja tuotantoon paikallisille markkinoille.
Poikkeusten myöntämismenettelyn tulisi olla yksinkertainen. Parlamentti ei kuitenkaan voi hyväksyä, että komissiolle annetaan yleisesti valta muuttaa komitologiamenettelyn avulla elintarvikehygieniaa koskevan asetuksen liitteitä, jotka viitoittavat hygieniasäännösten periaatteellisen kehyksen. Silloin olisi teoriassa mahdollista, että kaikkia liitteitä muutettaisiin jälleen heti asetusten hyväksymistä seuraavana päivänä. Tällainen säännös ei ole parlamentin ja komission hyvän yhteistyön hengen mukainen.
Erityisiä hygieniasääntöjä koskevan asetuksen kohdalla menettelyn tulisi kuitenkin olla toisenlainen. Näissä liitteissä käsitellään hygienian yksityiskohtia, ja tekninen kehitys on otettava niissä nopeasti huomioon tekemällä muutokset komitologiamenettelyn avulla. Siksi olemmekin siirtäneet tietyt asiakokonaisuudet - määritelmät, yritysten hyväksynnän, tuotetunnukset ja niin edelleen - liitteistä artikloihin, joita voidaan muuttaa vain lainsäädäntömenettelyllä, jos muutoksia tarvitaan. Muihin säännöksiin - siitä olen samaa mieltä - pitäisi kuitenkin soveltaa komitologiamenettelyä.
Yhdeksi erityispainopisteeksi on hygieniasääntöjä koskevan asetuksen käsittelyssä muodostunut metsästystä koskeva luku. Siitä käytiin parlamentissa hyvin kiivasta keskustelua. Olemme nyt tuoneet käsiteltäväksi ehdotuksen, jonka komissiokin hyväksyy. Meidän on tietenkin hyväksyttävä se, että on olemassa kansallisia erikoisuuksia, että metsästykseen on kehittynyt perinteitä, ja ne on nyt otettu mukaan ehdotuksiin, jolloin voimme oikeastaan pitää lähtökohtana, että pystymme sittenkin takaamaan riistan lihan turvallisuuden. Olemassa olevat perinteet pitäisi näin myös voida säilyttää.
Uskon, että olemme näillä ehdotuksilla ja ehdotuksilla ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden tuotantoon, markkinoille saattamiseen ja tuontiin liittyvistä eläinten terveyttä koskevista säännöistä luoneet tärkeän perustan elintarvikelainsäädännön parantamiselle. Haluaisin kiittää erityisesti esittelijä Kindermannia, joka on laatinut mietintönsä erinomaisesti. Elintarvikkeiden tuontia koskeva säännös on siinä esitetty niin hyvin, että en selittele sitä sen enempää. Käsiteltävänä olevat asetukset ovat minusta hyvä perusta elintarvikkeiden virallisia tarkastuksia koskevalle asetukselle. Kaipaan sitä kipeästi, sillä haluamme käsitellä sen hyvin nopeasti.

Kindermann (PSE)
Arvoisa puhemies, käsiteltävänä olevaan asetusehdotuspakettiin sisältyy koko EU:n elintarvikelainsäädännön uudistaminen ja yksinkertaistaminen. Siinä asetusluonnoksessa, jonka esittelijä olen, on kyse ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden tuotantoon, markkinoille saattamiseen ja tuontiin liittyvistä eläinten terveyttä koskevista säännöistä, ja sillä pyritään eläintautien leviämisen ehkäisemiseen saatettaessa tuotteita markkinoille. Nykyisin tästä säädetään seitsemällä eri direktiivillä. Käsiteltävänä olevalla asetusehdotuksella pyritään selkeyttämään eläintauteja koskevia oikeudellisia säännöksiä ja yhdistämään nykyiset direktiivit yhdeksi ainoaksi tekstiksi. Tässä pidän erityisen myönteisenä, että komissio on valinnut oikeudelliseksi välineeksi juuri asetuksen, jotta säännöksiä sovellettaisiin yhtenäisesti sekä koko EU:ssa että kolmansissa maissa.
Kaiken kaikkiaan tuen ehdotusta, vaikka arvostelenkin sitä periaatteellisista syistä. Komissio on monessa kohdin tukeutunut 11 artiklan mukaiseen menettelyyn eli komitologiaan liittyvään sääntelymenettelyyn. Se ei ole harvinaista eikä siinä ole sinänsä mitään erikoista. Juuri eläintautien torjunnan alalla on oikein ja tärkeää, että komissio voi reagoida uusiin tieteellisiin havaintoihin ja ennakoimattomiin tilanteisiin nopeammin ja paremmin ilman, että sen tarvitsisi aina käynnistää pitkällinen lainsäädäntömenettely. Esillä olevassa tapauksessa komitologiamenettelyn - johon parlamentti osallistuu vain vajanaisesti - soveltaminen menee kuitenkin minusta hiukan liian pitkälle. Siksi olen paikoin täydentänyt tai ehkä myös tarkentanut asetuksen tekstiä siten, että määritellään tietyt perusteet.
Ensinnäkin poikkeuksia voidaan myöntää vain, jos se on eläinten terveystilanne huomioon ottaen mahdollista ja jos poikkeukset eivät missään tapauksessa haittaa eläintaudeilta suojaamista. Toiseksi tarkastukset on tehtävä ennakkovaroituksetta ja epäsäännöllisesti. Kolmanneksi kolmansien maiden luetteloita laadittaessa on otettava huomioon kaikki lisätekijät, myös valvontaviranomaisten käytettävissä oleva henkilöstö ja kolmansien maiden viranomaisten välittämien tietojen luotettavuus.
Tämän lisäksi olen ottanut mietintööni mukaan kaksi uutta ehdotusta. Ensinnäkin sekä jäsenvaltioiden että kolmansien maiden viranomaisten on komission pyynnöstä laadittava tehtyjä tarkastuksia koskeva selvitys, josta käy erityisesti ilmi tarkastusten tiheys, havaittujen puutteiden ja rikkomusten luonne sekä toimivaltaisten viranomaisten määräämät seuraamukset. Oikeudellisen kehyksen tehokkuus riippuu - sen tiedämme kaikki - pitkälti valvonnan toteuttamisesta, ja tällaiset perusteelliset valvontaselvitykset ovat välttämättömiä sen varmistamiseksi, että valvontaa sovelletaan jäsenvaltioissa tehokkaasti. Ne auttavat myös komissiota reagoimaan mahdollisiin heikkouksiin välittömästi. Toiseksi komission olisi laadittava mahdollisista rikkomuksista, täytäntöönpanoa koskevista säännöistä ja niistä johtuvista suojatoimenpiteistä luokitusluettelo, jossa arvioidaan, onko kansallisten viranomaisten määrättävä kustakin luokasta hallinnollisia vai rikosoikeudellisia seuraamuksia. Säännösten rikkomisesta määrättävien seuraamusten on oltava mahdollisimman yhtenäisiä kaikissa jäsenvaltioissa. Ei voida hyväksyä tilannetta, jossa tietystä menettelystä on yhdessä jäsenvaltiossa määrätty eri seuraamus kuin toisessa. Jossakin vaiheessa on paneuduttava perusteellisesti tähän ongelmaan, joka on varmasti muilla aloilla vielä polttavampi kuin esillä olevassa tapauksessa.
Olen halunnut ehdotuksellani tehdä päänavauksen, vaikka komissio viestittikin valiokunnalle, että tämä menettelytapa ei oikeudelliselta kannalta katsoen ehkä ole juuri nyt käytännöllinen. Olen kuitenkin vakuuttunut sen välttämättömyydestä, ja kollegani valiokunnassa ovat olleet tästä samaa mieltä. Lopuksi haluaisin kiittää komissiota rakentavasta yhteistyöstä, ja toivon, että tilanne pysyy samana.

Lucas (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, haluaisin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puolesta onnitella sekä esittelijä Schnellhardtia että esittelijä Kindermannia heidän työstään. Laatimassani teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaltiokunnan lausunnossa keskitytään erityisesti johdonmukaisuuden tarpeeseen elintarviketurvallisuuskäytännöissä, joita pidetään olennaisina elintarvikkeiden kotimaan myynnissä sekä noiden tavaroiden kansainvälisessä myynnissä. Valiokunnassa on siksi pyritty tekemään selväksi, että kaikkia asetuksia on sovellettava samalla tavoin vientiin sekä kotimaan myyntiin ja kulutukseen.
Halusimme myös laajentaa ehdotetun pysyvän elintarvikekomitean jäsenyyttä niin, että siihen kuuluisi julkisia viranomaisia ja kuluttajaryhmiä edustavia asiantuntijoita. On aivan väärin, että komission 18. toukokuuta 2000 tekemässä päätöksessä, jossa määritetään pysyvien komiteoiden kokoonpano, selvästi jätetään pois kuluttajajärjestöjen edustus näistä komiteoista. On tietenkin erittäin tärkeää, että tällaiset komiteat saavat kuluttajien luottamuksen ja ovat aidosti sidosryhmien komiteoita. Siksi näyttäisi olevan aivan välttämätöntä, että kuluttajaryhmät olisivat niissä edustettuina.
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta halusi sisällyttää ihmisravinnoksi tarkoitettuja eläinperäisiä tuotteita koskeviin erityisiin hygieniasääntöihin enemmän joustoa, erityisesti teurastamoja koskeviin sääntöihin. Siksi ehdotimme, että olisi otettava käyttöön toimia, joiden avulla voitaisiin joustaa niin sanotun HACCP-järjestelmän soveltamisessa alueellisiin teurastamoihin, jotka sijaitsevat reuna-alueilla tai syrjäisillä alueilla. Aiemmin sovelletut tiukat säännöt ovat aiheuttaneet turhia vaikeuksia EU:n syrjäisimmillä alueilla, usein siksi, että maantieteelliset rajoitukset voivat johtaa epäoikeudenmukaisiin kilpailuoloihin, jotka yleensä suosivat suuria yrityksiä.
Kun alamme oppia esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan suu- ja sorkkatautiepidemiasta, on aivan selvää, että yksi syy siihen, että tauti levisi niin laajalle ja niin nopeasti, oli juuri se, että paikallisia teurastamoja oli lopetettu. Meidän ei pidä enää, edes tahattomasti, aiheuttaa lisää teurastamojen sulkemisia tällä elintärkeällä alalla.
Lopuksi sanoisin, että olen henkilökohtaisesti huolissani siitä, että tämä asetus ei ole tarpeeksi joustava erityisesti pienille yrityksille. Meidän on otettava huomioon pienille yrityksille mahdollisesti sälytettävä ylimääräinen taakka ja varmistettava, että emme hyväksy mitään sellaista asetusta, joka uhkaisi niiden säilymistä.

MacCormick (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, minun tehtäväni on se yleensä melko ikävystyttävä tehtävä eli kertoa, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta on käsitellyt tämän mietinnön ja todennut sen hyväksi. Itse asiassa tässä on 37 artiklan mukainen ehdotus, joka on täysin sopiva maatalouspolitiikan alan asiaksi, ja siksi menettelyt ovat asiamukaisia. Tietenkin on tärkeää, että me tarkistamme oikeusperustan riittävyyden. Keskustelemme nyt valmistelukunnassa ja muualla kysymyksestä yhteisön elinten pitämisestä omissa toimivaltuuksissaan, ja olen iloinen siitä, että tämä asetus kestää sen kokeen.
Kuten jäsen Kindermann sanoi, on myös hyvä sisällyttää tämä monimutkainen lakiasia yhteen asetukseen, joka yhdentää lähestymistavan koko yhteisössä. En ole varma, olisinko voinut oikeutetusti käyttää parlamentin aikaa, jos tämä olisi ollut koko asiani, mutta haluan kuitenkin kommentoida tänään keskusteltavaa asiaa. Kuten jäsen Lucas juuri sanoi, eläinperäisten tuotteiden tuonti liittyy läheisesti siihen katastrofaaliseen suu- ja sorkkatautiepidemiaan, josta me Yhdistyneessä kuningaskunnassa kärsimme. Tästä kärsittiin erityisesti omassa vaalipiirissäni Dumfriesissa ja Gallowayssä, kuten tiedätte.
Kuten jäsen Lucas juuri hetki sitten sanoi, jos siirrymme yhä enemmän käyttämään paikallista tuotantoa paikalliseen kulutukseen, voisimme välttää jotkin näistä vaaroista. Kun alamme toteuttaa näitä erittäin tarpeellisia uusia lakeja, on erittäin tärkeää, että varmistamme huolellisesti, ettemme luo sellaisia olosuhteita, jotka itsessään lisäävät painetta eläinten liialliseen kuljettamiseen.
Jos olenkin puhunut muista kuin oikeudellisten ja sisä-asioiden valiokunnan alaan liittyvistä aiheista, olen sentään pysynyt minulle varatussa ajassa.

Piétrasanta (Verts/ALE)
Olemme Kindermannin mietinnöstä sitä mieltä, että se on äärimmäisen tärkeä ja että on valitettavaa, ettei kyseinen asetus kuulu neljän muun komission ehdotuksen tavoin yhteispäätöksen piiriin.
Asetusehdotus perustuu nimittäin yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevaan EY:n perustamissopimuksen 37 artiklaan. Tarkoituksena on ottaa käyttöön nykyistä järkevämpiä sääntöjä, joilla estetään, etteivät kasvatettavat eläimet saisi tartuntaa taudinaiheuttajia sisältävistä eläinperäisistä tuotteista. Muistamme kaikki Eurooppaa taannoin ravistelleen suu- ja sorkkatautiepidemian sekä sen seurauksena lähinnä Isossa-Britanniassa puhjenneen maatalouskriisin. Alustavat tutkimukset osoittavat, että tartunta johtuu kolmansista maista peräisin olevista eläinperäisistä elintarvikkeista, joita on käytetty sikojen ruokinnassa.
Yhteisön tuotteiden tuotannossa ja kaupan pitämisessä sovellettavista, eläinten terveyttä koskevista edellytyksistä on sanottava, että tuotantoalueiden terveydentila on syytä toteuttaa tarkka ja säännöllisin väliajoin suoritettava seuranta. Jäsenvaltioiden valvonta ja yhteisön tarkastukset on suoritettava varoittamatta siitä ennakolta. Kuten esittelijä Kindermann on todennut, meidän on sopivien keinojen hankkimiseksi pohdittava, miten paljon jäsenvaltioissa ja Dublinin elintarvike- ja eläinlääkintätoimistolla on oltava eläinlääkäreitä. Oikeusjärjestelmässämme on otettava myös ehdokasvaltiot huomioon. Seuraamusta yhtenäistäminen on välttämätöntä.
Kolmansista maista tulevaan tuontiin on sovellettava samoja säännöksiä kuin yhteisön jäsenvaltioiden tuotteisiin. Liian tiukkoja hygieniaan liittyviä toimia ei kuitenkaan pidä käyttää kaupan esteinä. Jos näin tehdään, on voitava toteuttaa mukautuksia asetuksen alkuperäistä tavoitetta kuitenkaan unohtamatta.
Annamme tukemme Kindermannin mietinnölle, sillä hän on tehnyt välttämättömiä tarkennuksia komission ehdotukseen.

Ayuso González (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, mielestäni olisi väärin olla kiittämättä komissiota sen työstä, jossa se pyrkii täyttämään lainsäädännön yksinkertaistamista ja selkiyttämistä koskevan valkoisen kirjan tavoitteen ja poistamaan kaikki ne hankaluudet, joita lainsäädännön pirstaloituminen 17 direktiiviin on aiheuttanut. Sitä paitsi komission meille esittelemät ehdotukset ovat kohtuullisen hyviä ja erittäin viimeisteltyjä, ja uskon, että kaikki asianomaiset alat ovat samaa mieltä.
Haluan myös ottaa esille esittelijöiden tekemän työn, sillä elintarvikeketju on pitkä ja aineistoa oli paljon, joten he ovat joutuneet tutkimaan ja sovittamaan yhteen lukuisia tarkistuksia, jotka - olen tästä varma - parantavat ehdotusta.
Säädökset perustuvat elintarvikkeiden turvallisuuden valvontaan tilalta ruokapöytään siten, että kuluttaja saa mahdollisimman suuret takeet. Tuen kaikkea, mitä esittelijät ovat sanoneet. Yksi tulevan lainsäädännön avainkohdista on HACCP-järjestelmän pakollinen soveltaminen kaikissa elintarvikealan yrityksissä, myös alkutuotannossa.
HACCP-järjestelmä eli vaarojen analysointi ja kriittiset kohdat niiden hallitsemiseksi kehitettiin alun perin elintarviketeollisuutta varten, ja se onkin epäilemättä merkinnyt suurta edistysaskelta elintarvikehygieniassa. Todellisuudessa kuitenkin monet pienyritykset eivät ole vieläkään kyenneet ottamaan sitä käyttöön. Nimenomaan siksi, että sitä ei vielä sovelleta koko jalostusalalla ja että järjestelmä on kehitetty yksinomaan teollisuuden käyttöön, sitä ei tällä erää pitäisi laajentaa alkutuotantoon.
Alkutuotannossa on jo noudatettava niin sanottua hyvän käytännön ohjeistoa, jonka päämäärä on sama kuin HACCP-järjestelmän ja joka on mukautettu kyseisen elinkeinoelämän alan erityispiirteisiin. Jos ongelmia onkin ollut, se ei ole johtunut sääntöjen puuttumisesta vaan niiden noudattamatta jättämisestä. En sano, että alkutuotannossa olisi tulevaisuudessa edellytettävä HACCP-sääntöjen noudattamista, mutta ne on mukautettava maatalouden ja karjankasvatuksen vaihteleviin oloihin. Sääntöjen soveltamista on pidettävä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvänä olennaisena toimenpiteenä, mutta ne eivät saa koskaan korvata tarkastuksia. Olen sitä mieltä, että tarkastuksia on korostettava ja että niistä on tehtävä järjestelmällisesti samanlaisia kaikissa maissa.
Elintarvikealan toimijoiden on otettava vastuu elintarvikkeiden turvallisuudesta, varmistettava elintarvikkeiden ja niiden ainesosien jäljitettävyys sekä otettava käyttöön menettelyjä, joilla tuotteet vedetään pois markkinoilta hätätapauksissa.
Lopuksi haluan todeta, että viennissä ja ennen kaikkea tuonnissa on noudatettava hygieniasääntöjä, koska muuten alueellemme voidaan tuoda vaarallisia elintarvikkeita muualta ja yritystemme kilpailukyky heikkenee sellaisten yritysten takia, jotka eivät noudata samoja vaatimuksia.

Corbey (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, elintarvikkeet ovat tänään jälleen näkyvästi esityslistallamme. Kahden viime vuoden aikana olemme edistyneet huomattavasti. Elintarvikkeiden on oltava turvallisia, ja luottamus on tässä asiassa olennaista. Sisämarkkinoiden on perustuttava yhteisiin sääntöihin. Kuluttajien on voitava luottaa siihen, että muissa jäsenvaltioissa tuotetut elintarvikkeet ovat turvallisia ja täyttävät hygieniaa koskevat edellytykset. Siksi tuen lämpimästi komission ehdotuksia. On hyvä, että elintarvikehygienialle ja eläinlääketieteen alan hygienialle luodaan laajat kehykset. On hyvä, että koko lainsäädäntö saadaan yhteen pakettiin. Lämpimät onnitteluni myös esittelijä Schnellhardtille. Tämä mietintö on vaatinut monen tunnin työn ja monen tunnin neuvottelut.
Teen siitä huolimatta seitsemän huomautusta.
Ensinnäkin on päädytty korostamaan hyvin paljon hygieniaan liittyviä menetelmiä. Tavoitteet ovat samalla hiukan hävinneet näkyvistä, ja se on vahinko. Minusta niiden tulosten, johon lainsäädännöllä pyritään, on oltava selviä.
Menetelmissä ja työtavoissa jonkinasteinen joustavuus on mielestäni sallittua. Roomaan vie monta tietä.
Toinen huomautus. Meidän on käsitettävä, mitä olemme tekemässä. Tiedämme, että elintarvikkeet herättävät voimakkaita tunteita. Vastustetaan globalisaatiota, vastustetaan massatuotantoa, kannatetaan paikallista tuotantoa ja perinnettä. Nämä tunteet ovat usein oikeutettuja. Politiikassa ei voi eikä saa kieltää näitä tunteita. Meidän on ymmärrettävä, että monesti vain suuryritykset voivat noudattaa entistä tiukempia ja ankarampia sääntöjä. Ankarat säännöt ovat kannustin teollisuustuotannolle, mutta kuluttajilta puuttuu luottamusta nimenomaan teollisuustuotantoon. Tässä mielessä pilkunviilaussäännöt vaikuttavat siis vastakkaiseen suuntaan. Meidän on lisäksi annettava tilaa kansallisille kulttuureille. Joustavuus on siksi toivottavaa hyvien käytäntöjen ohjeistojen soveltamisessa. Meidän mielestämme ei ole mitään syytä pitää eurooppalaisia ohjeistoja jo etukäteen parempina kuin kansallisia ohjeistoja. Täytyy olla valinnanvaraa. Meidän on ennen kaikkea muistettava, että nämä ohjeistot ovat lopultakin vain apuväline. Tähän liittyy kysymys siitä, onko HACCP-järjestelmää sovellettava maatalouteen. HACCP:tä ei ole suunniteltu maatalousyrityksiä varten. HACCP-periaatteiden tiukka soveltaminen veisi yhden miehen yritykset ja perheyritykset perikatoon. Tähänkin pätee, että HACCP on apuväline, tapa valmistaa elintarvikkeita vastuullisesti. Se ei ole sinänsä mikään tavoite.
Kolmas huomautus koskee metsästystä. Se on epäilemättä kohta, joka on saanut osakseen tavattoman paljon poliittista huomiota. Meidän mielestämme pienimuotoinen metsästys voidaan hoitaa kansallisella lainsäädännöllä. Rajoja kuitenkin tarvitaan. Emme kannata sitä, että koko II jaksossa tehdään poikkeus yksityisen ja paikallisen käytön osalta. Jos tarkistuksen jälkeen ei ole näkyvissä huolestuttavia merkkejä, pieniä toimituksia paikallisille markkinoille voidaan meidän puolestamme kohdella samoin kuin yksityiskäyttöä.
Neljänneksi pari sanaa kolmansista maista. Meidän on taattava, että tuodut elintarvikkeet ovat aivan yhtä hygienisiä kuin täällä tuotetut elintarvikkeet. Ja se edellyttää rehellisiä ja hyviä tarkastuksia. Elintarvikkeiden turvallisuus ei kuitenkaan saa olla protektionismin kaapu. Elintarvikkeiden turvallisuus on koko maailman tehtävä. Meidän on tuettava kehitysmaita, jotta turvallisuudesta tulisi ensisijainen asia.
Viidenneksi on oltava selvää, kenen on vastuu. Sen on oltava selvää kansalaisille ja poliitikoille, mutta toki myös yrityksille ja niiden työntekijöille. Pidän tärkeänä työntekijöiden kouluttamista. Vuosittainen täydennyskoulutus voi olla hyödyllistä. Tätä tarkistusta voidaan vielä sormeilla päätöksentekoprosessin aikana. Sellaiset työntekijät, jotka tuovat ilmi hygieniaan liittyviä puutteita, eivät saa itse joutua kärsimään siitä. Tämä on ilmoituksen tekeviä työntekijöitä koskeva tarkistus.
Kuudes huomautus koskee lainsäädännön yksityiskohtaisuutta. Meidän on pidettävä elintarvikehygienian tavoite mielessämme. Elintarviketuotantoa organisoivat ja valvovat henkilöt ovat ammattitaitoisia. Eurooppalaisessa politiikassa ei tarvitse ottaa kantaa siihen, montako tiiltä lähilihamestarin seinässä on. Meillä on nyt jo mielipide simpukoiden pakkaamisestakin. Tiedämme, miten simpukat säilyttävät elinvoimaisuutensa. Mutta suoraan sanottuna, en minä tätä varten poliitikoksi ruvennut.
Näin pääsen viimeiseen poliittiseen perusteluuni. Meidän on kysyttävä itseltämme: viekö tämä tie eteenpäin? Onko meidän parlamentissa mietittävä jatkossakin tällaisia yksityiskohtia? Tuemme esittelijä Schnellhardtin komitologiatarkistuksia, mutta haluan nyt jo sanoa, että ei parlamentin pidä huolehtia kaikista teknisistä yksityiskohdista. Se meidän on jätettävä komissiolle, joka saa apua elintarvikeviranomaisen asiantuntijoilta. Ehdotan, että harkitsemme tätä kohtaa vielä uudelleen ennen toista käsittelyä.
Vielä kerran kiitos esittelijä Schnellhardtille ja kiitos tarkkaavaisuudestanne.

Paulsen (ELDR).
Arvoisa puhemies, kumarran esittelijöille, jotka ovat tehneet erittäin hyvää työtä: kunnollista, asiantuntevaa ja hyvin harkittua. Olen erittäin iloinen, että alkutuotanto on otettu mukaan ja että katamme nyt viimeinkin koko elintarvikeketjun. Olen erittäin iloinen myös siitä, että yksittäisten tuottajien vastuu on määritelty entistä tarkemmin elintarvikelainsäädännössä. Emme edisty pelkällä poliisivallalla, jos ihmiset eivät ota itse vastuuta yrityksistään, työstään ja omasta toiminnastaan.
Olen äärettömän iloinen Schnellhardtin kompromissivalmiudesta, joka johti siihen, että saimme läpi 4 artiklan 4 kohdan (tarkistus 31), jonka ansiosta Euroopan erittäin moninaiset perinteiset ruoat voivat säilyä markkinoilla tarjoamatta samalla jäsenvaltioille mahdollisuuksia kiertää määräyksiä ja leimata kaikki tuotteensa perinteisiksi.
Tällä sanamuodolla vältimme myös sen, että olisi ollut kyse vain pienimuotoisesta tuotannosta; osa Euroopan tärkeimmästä elintarvikeviennistä muodostuu perinteisistä juustoista ja kinkuista ja muista vastaavista tuotteista, jotka vaativat erityisiä tuotantomenetelmiä olematta silti vaarallisia.
Olen erittäin iloinen, että saimme läpi tämän kohdan, koska olisi kauheaa, jos Eurooppaan luotaisiin elintarvikelainsäädäntö, joka sopisi vain Nestlélle ja McDonald'sille.
Lopuksi haluan korostaa olevani erittäin iloinen myös siitä, että päädyimme metsästyksen osalta asiallisiin ja kestäviin kompromisseihin. Asun Ruotsissa keskellä metsää ja uskaltaisin tuskin edes palata kotiin, jos joku hirvenmetsästäjä saisi päähänsä, että kielsin hirvenmetsästyksen. Asiaan liittyy erittäin suuri arvolataus, ja mielestäni pääsimme kunnolliseen kompromissiin, jonka sekä fasaanin- että hirvenmetsästäjät voivat hyväksyä.

Sjöstedt (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijä Schnellhardtia hänen työstään erittäin laajalla ja monitahoisella alalla. Tarkistusten suuri määrä osoittaa senkin, että lopputulos näyttää toisenlaiselta kuin komission alkuperäinen ehdotus.
Komission ehdotus olisi toteutuessaan johtanut suuriin ongelmiin yhdellä alalla, nimittäin riistan lihan käsittelyssä. Komission ehdotus olisi saattanut vaikuttaa erittäin kielteisesti metsästykseen ja riistan lihan myyntiin kaupoissa. Mielestäni olemme välttäneet uhan toteutumisen tarkistuksilla, jotka valiokunta nyt on hyväksynyt.
On tärkeä ymmärtää sekin, että jäsenvaltioissa voidaan soveltaa yhteisen tavoitteen - hyvän elintarvikehygienian saavuttamiseksi erilaisia valvontamalleja. Siksi olen erityisen kiitollinen, että mietinnössä on otettu huomioon, että riistan lihaa voidaan valvoa eri tavoin, että ilmasto-olot vaihtelevat, että siksi tarvitaan erilaisia jäähdytysaikoja ja että koulutuskin voidaan järjestää eri tavoin.

Esclopé (EDD).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, jotta voidaan uudistaa elintarvikehygieniaa koskevista säännöistä annettua yhteisön lainsäädäntöä - uudistus koskee 17 direktiiviä -, komissio soveltaa periaatetta, jonka mukaan vastuu elintarvikkeiden turvallisuudesta on elintarvikealan toimijalla.
Kannatan täysin sitä, että tuota periaatetta sovellettaisiin maatalouden elintarviketeollisuuteen, josta miljoonat kuluttajat saavat ruokansa. Direktiivissä käydään kuitenkin käsiksi koko alkutuotantoon - maanpinnan kasvutuotteisiin, karjankasvatuksesta, metsästyksestä ja kalastuksesta saataviin tuotteisiin -, jolle halutaan nyt vaatia sitovaa jäljitettävyysjärjestelmää. Miten kukin voisi kantaa vastuuta metsästä poimitusta sienestä tai joesta pyydetystä kalasta? Tämä tuntuu kovin epärealistiselta.
Asetuksen 1 artiklassa, joka koskee soveltamisalaa, täsmennetään, ettei kyseisiä säännöksiä sovelleta yksityiskäyttöön tarkoitettujen elintarvikkeiden alkutuotantoon eikä yksityiskulutukseen tarkoitettujen elintarvikkeiden kotona tapahtuvaan valmistukseen. Tätä toimea on laajennettava paikallismarkkinoiden toimituksiin ja alkutuotannosta peräisin olevien luonnontuotteiden kaupan pitämiseen.
Nämä maaperätuotteet, kuten marjat ja sienet, vaikuttavat mielikuvaan alueiden tavaramerkeistä, vahvistavat niiden identiteettiä ja niiden gastronomista kuuluisuutta sekä edistävät ekomatkailua, joka on välttämätöntä maaseudun taloudelle. Kyse on työllisyydestä ja perinteisistä käytännöistä.
Metsästäjältä suoraan kuluttajalle tai vähittäiskauppiaalle toimitettavan riistan ja riistalihan on katsottava kuuluvaksi perinteiseen elintarviketuotantoon, johon on sovellettava erityisiä kaupan pitämisen menetelmiä. Tarkistus 92 on meistä kohtuuton trikiinin osalta, sillä jäädyttäminen tai kypsentäminen yli 65 celsiusasteessa hävittää loiset.
Kunkin jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat parhaita arvioimaan tilannetta ja antamaan määräyksiä, joilla varmistetaan kuluttajien asianmukainen suojelu. Ottakaamme järki käteen ja suosikaamme joustavuutta ottamalla huomioon maantieteelliset ja ilmastolliset erot sen sijasta, että valitsemme jäykän lainsäädännön, joka johtaa vain umpikujaan ja saa aikaan suurta tyytymättömyyttä.

Grossetête (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, elintarvikeskandaalit ovat tuoneet vahvasti viime vuosina esiin kohdennetun vastuunoton puutteet. Sen vuoksi elintarvikealalla on tärkeää laatia selkeitä, täsmennettyjä sääntöjä yksinkertaistamalla jatkuvasti tekstejä, mikä ei tarkoita vaatimustason madaltamista, päinvastoin.
Näin ollen on määriteltävä valmistajien vastuu: sääntöjen noudattaminen, tuotteiden jäljitettävyys, riskien ennakkoarviointi. Valmistajat ovat laadukkaiden ja turvallisten elintarvikkeiden tae. Vaatimukset ovat toki tärkeitä, mutta ne voivat vain edistää tuotteiden imagon kehittämistä.
Vastuu on myös kuluttajalla, jolla on oltava valinnan vapaus, ja on otettava huomioon tiedottamisen ja kuluttajajärjestöjen rooli tässä yhteydessä.
Meille ehdotettujen tekstien ohella toivoisin todella, että Euroopan unioni päättäisi käynnistää tiedotus- ja valistuskampanjan kotioloissa harkittavista elintarvikehygieniaa koskevista välttämättömistä toimista. Kyse on arkielämän pienistä asioista, joilla riskejä voidaan ehkäistä: esimerkiksi jääkaapin puhdistaminen, tuotteiden oikeanlainen säilyttäminen, säilyttämislämpötilojen seuranta jne. ovat tärkeitä toimenpiteitä.
Vastuu kuuluu myös viranomaisille, jotka valvovat tiukasti tuotteiden valmistusta, tuotantoa ja kaupan pitämistä ja langettavat tehokkaita seuraamuksia laiminlyöntien varalle paitsi asianomaisille osapuolille myös niille jäsenvaltioille, jotka eivät mahdollisesti noudata yhteisön lainsäädäntöä: toisin sanoen on osoitettava ehdottomuutta.
Riistalihasta on käyty vilkasta keskustelua. On luonnollisesti varmistettava riistatuotteiden laatu, ja tiedämme, että menetelmät vaihtelevat jäsenvaltioiden välillä. Meidän on luotettava alan ammattilaisiin eli metsästäjiin, jotka kykenevät arvioimaan riistalihan laatua.
Arvoisa puhemies, lopetan puheenvuoroni muistuttamalla, että eurooppalainen elintarvikeketju on yksi maailman turvallisimmista ja että meidän on vain kyettävä vastaamaan kansalaisten tarpeisiin.

Whitehead (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan käsitellä lyhyesti joitakin niistä tarkistuksista, jotka ovat aiheuttaneet huolta.
Tarkistus 31 käsittelee elintarvikealan yrityksiä, joissa käytetään perinteisiä tuotantomenetelmiä tai jotka sijaitsevat syrjäisillä seuduilla. Kaikilla meillä on tämäntyyppisiä esimerkkejä. Olen nähnyt tämän Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa on yritetty toimia naudanlihan varmistusjärjestelmän mukaan. Meidän pitää puolustaa tätä tarkistusta, koska siinä selväsi sanotaan, että sellaisilla tuotteilla ei todistetusti ole haittavaikutuksia elintarvikkeiden hygieniaan. Vastaavasti viittaukset HACCP-järjestelmään tarkistuksessa 9 ovat sallivia eivätkä pakollisia, ja pienyritykset voivat noudattaa niitä.
Kuten jäsen Goodwill varmaankin odottaa, puhun nyt Goodwillin ja Bernierin jättämästä tarkistuksesta 18, jossa metsästäjille myönnetään poikkeus näihin sääntöihin. Hyväksymme tämän sellaisen yksittäisen metsästäjän osalta, joka käyttää itse ampumansa tai pyydystämänsä riistan tai antaa sen eteenpäin. On kuitenkin ero uljaan pohjoismaisen metsästäjän, joka kiipeää korkealle huipulle tietyn hirven perässä - tätä kuvausta jäsen Sjöstedt varmaan ylistäisi -, ja niiden vetelien liikemiesten muodostaminen ryhmien välillä, jotka ilmaantuvat englantilaisten kartanoiden maille ja tuovat markkinoille suuren määrän taitamattomasti ammuttuja lintuja ja eläimiä.
Näissä oloissa uskon, että on eroa sillä, menevätkö sellaiset tuotteet vähittäismyymälään tai ravintolaan. Suuri sanataituri Oscar Wilde kuvaili englantilaista metsästysseuran toimintaa sanoin "sanoinkuvaamattomat ajavat syötäväksi kelpaamattomia". En välitä siitä, mutta kun sanoinkuvaamattomat alkavat kaupustella syötäviä, heitä pitää koskea tämän asetuksen hygieniasäännöt.
En näe mitään syytä, miksi meidän pitäisi myöntää poikkeus sellaisille tapauksille, jotka alkavat pienenä pari linnun harmittomana myyntinä siellä täällä ja jotka päätyvät toiseksi toimitusketjuksi. Meidän on suojeltava metsästäjän oikeutta metsästää, mutta meidän ei pidä taata hänelle suojaamatonta reittiä vähittäismyymälöihin.

Pesälä (ELDR).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan myös lyhykäisesti puuttua metsästykseen. Nimittäin minun näkökulmani on se, että eräissä jäsenvaltioissa metsästys tuo merkittävän lisän ruokapöytään. Esimerkiksi minun maassani metsästetään kaksi miljoonaa pienriistaeläintä ja 100 000 suurriistaeläintä ja metsästäjiä on 300 000; se on siis merkittävää. Riistaeläimiä luonnollisesti myydään myös kaupan hyllyllä tai niitä annetaan tai myydään naapureille ja sukulaisille.
Nyt on kyse siitä, onko järkevää, että EU alkaa säädellä tällaista toimintaa, joka monesti perustuu luottamus- ja tuttavuussuhteeseen. Sosiaalinen kontrolli on ikään kuin laadun tae, silloin kun lähikauppias ostaa metsästäjältä lihaa myytäväksi. Näissä asioissa tulisi säilyä kohtuus. Kannatankin lämpimästi tarkistuksen 82 hyväksymistä tässä herra Schnellhardtin mietinnössä.

Fiebiger (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, mielestäni käsiteltävänä oleva ehdotus neuvoston asetukseksi, jolla pyritään selkeyttämään eläintauteja koskevia oikeudellisia säännöksiä ja yhdistämään nykyiset direktiivit yhdeksi ainoaksi tekstiksi, merkitsee edistysaskelta tämän alan maatalouspolitiikan yksinkertaistamisen ja ennen muuta erilaisen toiminnan valvonnan oikeudellisten perustelujen kannalta. Toivon ainakin, että niin käy. Erityisesti haluaisin kuitenkin tuoda ilmi, että kannatan tieteellisen tutkimuksen jatkamista eläinperäisten tuotteiden, esimerkiksi elävien eläinten BSE:n ja suu- ja sorkkataudin selvittämiseksi, sekä kohtuuhintaisten sovellusten kehittämistä. Tiukkojen uusien teknisten ja järjestelyihin liittyvien normien on oltava toteuttamiskelpoisia, toisin sanoen kohtuuhintaisia. Katson, että tämä koskee erityisesti elintarvikkeiden tuontia kolmansista maista. Samalla - ja näin pääsen loppuponteen - on tuettava lukuisia kuluttajansuojajärjestöjä riittävän tosissaan.

Farage (EDD).
Arvoisa puhemies, vaikka olenkin vetelä liituraitapukuun pukeutunut liikemies, joka nauttii ajetun riistan ampumisesta, haluan keskittyä siihen, että kumoamme tässä 17 hygieniadirektiiviä ja sisällytämme niiden sisällön yhdeksi. Tämä asetus menee paljon pidemmälle kuin ne direktiivit, jotka se korvaa. Erityisesti se laajentaa direktiivin 93/43(ETY) 3 artiklaa, jossa esitellään periaatteet, jotka me tunnemme HACCP-periaatteina. Vaara-analyysin ja kriittisten valvontapisteiden (HACCP) järjestelmä kehitettiin 1960-luvulla NASAa varten takaamaan puhtaus astronautteja varten. Hallitsemattomat ruumiintoiminnot avaruuspuvussa voivat olla melko epämiellyttäviä. HACCP on elintarviketurvallisuuden hallintajärjestelmä, joka on suunniteltu erittäin pitkälle kehitettyjä elintarvikkeiden käsittelyvaiheita varten.
Tämä avaruusajan järjestelmä on määrä tehdä pakolliseksi kaikkialla EU:ssa. Pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa se vaikuttaa 300 000 yritykseen ja maksaa pelkästään pk-yrityksille 2 miljardia vuodessa.
Järjestelmä, joka on kehitetty pitkälle kehitettyä tekniikkaa käyttävälle organisaatiolle, ei sovi Joe's Café -kahvilalle Lewishamin High Streetillä tai Marseillen rue de la Révolutionilla sijaitsevalle Jean Dupontin bistrolle.
Aiemmin tänä vuonna, juuri tämän rakennuksen varjossa, kiersin paikallisia ruokakauppoja elintarviketurvallisuusasiantuntijan kanssa. Löysin kymmeniä perusvirheitä elintarvikehygieniassa. Niissä kaupoissa ja kaikkialla muualla ei ole vielä alettu noudattaa direktiivin 93/43(ETY) perusvaatimuksia. Miksi siis komissio on luomassa vielä lisää lakeja? Nämä teknokraatit ovat kokonaan etääntyneet todellisuudesta. He ovat menneet kiertoradalle ja laskeutuneet toiselle planeetalle, kuten ne astronautit, joita varten HACCP-järjestelmä suunniteltiin. Pelkästään tästä syystä komission ei tulisi esittää lisää lakeja. Emme tarvitse lisää lakeja. Jos parlamentti hyväksyy tämän lain, se todistaa, että sekin elää toisella planeetalla.

Lisi (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kannatan ilman muuta komission pyrkimyksiä selkeyttää lainsäädännöllistä kehystä siten, että 17 direktiivin sijasta olisi vain yksi asetus. Arvoisa komission jäsen, te tiedätte minua paremmin, että juuri siksi, että on kyse asetuksesta, kysymystä on käsiteltävä varoen, koska asetusta sovelletaan välittömästi ja koska se luonteensa vuoksi yhdenmukaistaa - sanoisin jopa lähes täysin - kaikki menettelyt unionin kokoisella laajalla alueella sekä elintarvikkeiden ja gastronomian kaltaisilla aloilla, jotka edustavat - tämä meidän on aina muistettava - suurta osaa myös mantereemme kulttuurista ja sivistyksestä. Näin ollen olen samaa mieltä yhdenmukaistamisen tarpeesta, mutta muistakaamme käsitellä kysymystä varoen.
Haluaisin ottaa esiin etenkin kolme seuraavaa kysymystä: ensinnäkin sen, jota esittelijä on jo laajasti käsitellyt mietinnössään ja joka koskee tyypillisiä tuotteita, joilla on oma historiansa paitsi tuotteina myös tuotantomenetelmien osalta. Tuotteiden rajaaminen maantieteellisiin alueisiin tai paikallismarkkinoihin ei riitä: kyse on todellisista ja omintakeisista tuotteista, joita on käsiteltävä erityisen tarkoin.
Toinen kysymys koskee primaarialaa, jota asetus ei todellakaan täysin kata mutta jota on jossain määrin säädelty. Primaarialan tilanne on toinen etenkin alalla toimivien pienten ja suurten yritysten kohdalla. Olen ehdottanut tarkistusta, jolle pyydän tukeanne ja jonka tarkoituksena on edes vähentää asiakirjojen säilyttämisen byrokraattista ja hallinnollista vaikutusta, sillä en ymmärrä, miksi esim. kasveja koskevia asiakirjoja on säilytettävä viisi vuotta.
Kolmanneksi meillä on myös riistaa koskeva kysymys, jonka mainitsen nopeasti ja jolle on käsittääkseni jo löytynyt tasapainoinen ratkaisu koulutuksesta. On oikein toimia siten, että elintarvikeketjun toimijat saavat aina koulutusta. Myös tältä osin pyrimme kuitenkin välttämään kysymyksen laajentamista laatuun, joka on asia erikseen: kyse on elintarvikehygieniasta, ei laadusta.

Patakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, on vähintäänkin naiivia väittää, että elintarvikealan surkea tilanne johtuisi uudistettujen direktiivien puutteesta, rikotaanhan jo nyt voimassa olevia direktiivejä räikeästi.
Ennen kuin ryhdymme minkäänlaisiin lainsäädäntötoimiin tai teknisiin muutoksiin, on aiheellista osoittaa elintarvikkeissa ja koko ravintoketjussa havaittavien heikkouksien ja vääristymien syyt.
Elintarvikkeiden laadun heikentyminen johtuu pääasiassa siitä, että ravintoketjuja ohjaillaan markkinatalouden voittoa tavoittelevien periaatteiden mukaan. Niin kauan kuin tuotantoa tehostetaan ja suuret monikansalliset yritykset, jotka päättävät tuotantotavoista ja elintarvikkeiden laadusta, ohjailevat myös ravintoketjuja ja valvovat niitä, emme voi antaa varmoja takuita kuluttajien terveydestä.
Ongelma on ennen kaikkea poliittinen. Vasta kun kapitalistinen voitontavoittelu lakkaa olemasta tuotantoprosessin ensisijainen tavoite, voidaan elintarvikealalla päästä eroon laittomista ja vaarallisista tuotantotavoista, jalostusmenetelmistä ja markkinoinnista. Muussa tapauksessa kansanterveys joutuu kärsimään siitä, että olennaista ei eroteta epäolennaisesta.

Müller, Emilia Franziska (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, esittelijä Schnellhardt on tuonut käsiteltäväksi kaksi ammattimaisen perusteellista mietintöä, joilla parannetaan komission elintarvikehygieniaa koskevia ehdotuksia selvästi. Tulevaisuudessa elintarvikkeiden tuotannon ja jatkojalostuksen toimijoiden on todistettava kaikki tuotannon ja jalostuksen vaiheet. Tämän velvoitteen piiriin kuuluvat käytetyt rehut ja eläinten terveydentila. EU:n kuluttajille annetaan siten tulevaisuudessa mahdollisuus jäljittää elintarvikkeet ja niiden ainesosat kaupan tiskiltä tuottajaan asti. Tuotantoketjun avoimuus taataan näin ollen sekä suuryrityksissä että pienissä ja keskisuurissa yrityksissä.
Saanen tässä kohdin ottaa esiin erityisesti pienet ja keskisuuret lihanjalostusalan yritykset. Euroopan unionissa on noin 150 000 lihamestariyritystä, jotka työllistävät yhteensä yli miljoona henkilöä ja joiden vuosittainen liikevaihto on noin 60 miljardia euroa. Juuri nämä pienet yritykset ovat niitä, jotka varmistavat paikalliset lähitoimitukset ja pitävät yllä maaseudun tuotevalikoiman monipuolisuutta. Niissä valmistetaan paikallisia erikoisuuksia käsityöläismestarien ammattitaidolla ja edistetään näin merkittävästi Euroopan herkkupuodin mainetta. Tiivis suhde kuluttajiin saa luottamaan tuotteiden laatuun ja turvallisuuteen. Siksi meidän on kiinnitettävä erityishuomiota pienten yritysten rakenteisiin ja luotava sopivia, käytännöllisiä säännöksiä näitä yrityksiä varten, jotka tarjoavat koulutus- ja työpaikkoja monille ihmisille Euroopassa.
Olen yhdessä esittelijän kanssa esittänyt tarkistusta, jossa otetaan huomioon teurastamoissa suoritettava niin kutsuttu yhdellä paikalla tapahtuva teurastus, sillä suurien teurastamojen teurastuslinjojen lisäksi on otettava huomioon myös pienten käsityöläisyritysten todellisuus. Yhdellä paikalla tapahtuva teurastus voidaan suorittaa hygienian kannalta moitteettomasti, jos teurastaja on huolellinen ja ammattitaitoinen. Siksi pyydän teitä tukemaan tarkistusta 133.

Arvidsson (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen hirvenmetsästäjä Ruotsin Lapista. Jos emme metsästä hirviä joka vuosi, hirvikanta kasvaa nopeasti, liikenneonnettomuuksissa kuolleiden määrä nousee ja metsätuhot kasvavat selvästi.
Kun aloitamme metsästyksen syyskuisena aamuna, on usein pakkasta ja vuodenajan lämpötila vastaa jääkaapin lämpötilaa. Joskus se vastaa jopa pakastimen lämpötilaa. Kotiseudullani ei ole metsästäjille ympäristön kannalta parempaa jääkaappia kuin luonnon oma kylmiö.
Mitä isommaksi EU kasvaa, sitä vaikeammaksi muuttuu yksityiskohtainen sääntely EU:n määräyksillä. EU:n direktiivien on oltava hyviä unionin kaikissa osissa. Niiden on annettava tilaa määräysten mukauttamiseen erilaisiin oloihin. Niiden jäsenvaltioiden, joilla on toimivat riistan lihan markkinoille pääsyä edeltävät tarkastuskäytännöt, pitäisi voida säilyttää määräyksensä.
Kotimaassani poliitikot, jotka haluavat levittää eurooppalaisen yhteistyön vastaista mielipidettä, ovat käyttäneet tätä direktiiviehdotusta saattaakseen EU:n epäilyksenalaiseksi perinteisen metsästyksen uhkaamisesta. On tärkeää korostaa heidän olevan väärässä. Unionilta puuttuu nimittäin toimivalta säädellä kotitarpeiksi tapahtuvaa metsästystä ja riistan lihan käsittelyä yksityiseen käyttöön.
Tämä korostaa edelleen tarvetta päättää metsästysmääräyksistä yleisesti toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Schnellhardtin ansiosta direktiivin riistan lihaa koskevasta kohdasta tuli oikein hyvä.

Redondo Jiménez (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, parlamentti ottaa huomenna kantaa lainsäädäntöpakettiin, jonka tarkoituksena on yleisesti ottaen taata elintarvikehygienia ja erityisesti ottaa käyttöön sääntöjä eläinperäisiä tuotteita varten. Uusi lainsäädäntö perustuu vaatimukseen, jonka mukaan elintarvikkeiden turvallisuus on varmistettava tilalta ruokapöytään, ja viime kuukausina tehtyihin aloitteisiin, joissa kuluttajalle pyritään antamaan mahdollisimman suuret takeet.
Haluan onnitella esittelijää, joka on ponnistellut päästäkseen yksimielisyyteen kaikkien ryhmien kanssa ja joka on mielestäni saanut aikaan hienon mietinnön, ja haluan onnitella komissiota, koska sekin on tehnyt kohtuullisen tasapainoisen ehdotuksen.
Yksi tulevan lainsäädännön avainkohdista on kuitenkin HACCP-järjestelmän pakollinen soveltaminen kaikissa elintarvikealan yrityksissä. HACCP-sääntöjen soveltamista on silti pidettävä täydentävänä turvallisuustoimenpiteenä, joka ei voi korvata virallisia tarkastuksia. HACCP-järjestelmää ei toistaiseksi pidä laajentaa alkutuotantoon, koska järjestelmä on kehitetty yksinomaan teollisuutta varten. Alkutuotannossa on jo noudatettava niin sanottua hyvän käytännön ohjeistoa, jonka päämäärä on sama kuin HACCP-järjestelmän, joka on mukautettu kyseisen elinkeinoelämän alan erityispiirteisiin ja jota meidän ei pidä toistaa.
Elintarvikekriisit edellyttävät hygienialainsäädännön vahvistamista, jotta kuluttajien luottamus saataisiin palautettua; Euroopan komissio on asiaankuuluvasti maininnut tämän tavoitteen ehdotuksessaan, jota Euroopan parlamentti epäilemättä vielä parantaa hyväksymällä tarkistuksia, jotka koskevat esimerkiksi perinteisiä elintarvikkeita ja metsästystä ja joita minua ennen puhuneet parlamentin jäsenet ovat jo luetelleet.
Elintarvikealan toimijoiden on edelleen otettava vastuu elintarvikkeiden turvallisuudesta sekä varmistettava elintarvikkeiden ja niiden ainesosien jäljitettävyys ja otettava käyttöön menettelyjä, joilla tuotteet vedetään pois markkinoilta hätätapauksissa. Kaikkien alojen on laadittava hyvän käytännön ohjeistoja, joilla elintarvikealan toimijoita opastetaan elintarviketurvallisuudessa. Toisaalta sekä tuonnissa että viennissä on noudatettava samoja sääntöjä.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, olen iloinen voidessani puhua tänä iltana keskustelussa ja esittää johtopäätökseni niistä kolmesta mietinnöstä, jotka koskevat elintarvikehygieniapakettia.
Tähän pisteeseen pääseminen on vaatinut parlamentin jäseniltä valtavasti ponnistuksia. Saanen ensiksi esittää vilpittömät kiitokseni kaikille niille jäsenille, jotka ovat niin väsymättömästi tehneet työtä tämän asian edistämiseksi - erityisesti jäsen Schnellhardtille ja jäsen Kindermannille sekä ympäristöasioiden ja muiden valiokuntien jäsenille, jotka ovat antaneet arvokkaan panoksen.
On kulunut melkein kaksi vuotta siitä, kun nämä ehdotukset hyväksyttiin. Jotkut voivat sanoa, että on edistytty hitaasti. Silloin kuitenkin sivuutettaisiin sekä tämän asiakokonaisuuden tärkeys että se työ, mitä parlamentti on samaan aikaan tehnyt muiden asiaan liittyvien ehdotusten parissa - erityisesti ehdotuksen parissa yleisestä elintarvikelaista ja Euroopan elintarvikeviranomaisen perustamisesta, joka on nyt säädetty asetuksella (EY) N:o 178/2002.
Ympäristöasioiden valiokunnassa ja muissa valiokunnissa on keskusteltu valtavasta määrästä tarkistuksia. En kuitenkaan ole kiitollinen pelkästään teidän tekemänne työn määrästä, vaan myös ja erityisesti tulosten laadusta, joka on mielestäni erinomainen.
Useimmissa ehdotetuista tarkistuksista pyritään parantamaan ehdotuksia kielellisesti ja teknisesti. On myös suuri määrä tarkistuksia, joissa ehdotuksemme asetetaan samaan riviin äskettäin hyväksytyn asetuksen (EY) N:o 178/2002 kanssa. Pidän myönteisinä näitä tarkistuksia, jotka edustavat tärkeitä ja järkeviä ehdotuksia tekstiemme parantamiseksi.
Saanen aloittaa jäsen Schnellhardtin ensimmäisellä mietinnöllä, joka koskee koko elintarvikesektorin kattavia horisontaalisia toimia.
Minun täytyy ensiksi mainita usein toistuva kysymys komitologiasta. Pidän myönteisenä sen hyväksymistä, että komissio voi toteuttaa täytäntöönpanotoimenpiteitä komitologiamenettelyn mukaisesti. Olen kuitenkin pettynyt siihen, että tarkistuksessa 30 pyritään poistamaan komissiolta valtuudet myöntää poikkeuksia asetuksen liitteisiin. Sellaiset toimivaltuudet ovat jo olemassa, enkä näe mitään syytä, miksei niin voisi jatkua, enkä siten voi hyväksyä tarkistusta 30. Ehkäpä parlamentin jäsenet ovat tietoisia minun kannastani komitologiaan, mikä on tärkeä toissijaisena lainsäädäntömuotona toimien saamiseksi laeiksi lyhyessä ajassa, ja parlamentilla on aina valvontaoikeus, jota se voi käyttää. Jos se käyttäisi sitä minkä tahansa sellaisen lain yhteydessä, josta minä olen vastuussa, ottaisin sen täysin huomioon. Tässä suhteessa olen usein pettynyt parlamentin näkökantaan komitologiamenettelystä, vaikka se todellakin tarvitsisi tarkistamista, uudistusta ja nykyaikaistamista.
Asetuksen liitteet ovat teknisiä ja niiden pitäisi siksi olla mukautettavissa komitologiamenettelyn avulla. En siksi voi hyväksyä tarkistuksia 28, 29, 58 ja 59.
HACCP-järjestelmä on jo herättänyt vahvoja tunteita. Lukuisissa tarkistuksissa tähdätään tämän järjestelmän käyttämiseen maatilatasolla. Se on liian kunnianhimoista, ja siksi minun on hylättävä tarkistus 8, tarkistuksen 9 ensimmäinen osa sekä tarkistukset 35, 37, 38 ja 67.
Tarkistuksen 36 toisessa osassa ja tarkistuksessa 104 vaaditaan, että elintarvikeyritykset säilyttävät HACCP-järjestelmää koskevaa aineistoa pitkän ajan. Tätä ei voida hyväksyä, koska ehdottamiemme pienten yritysten aineistoa koskevien toimien on oltava realistisia.
Sanoisin vielä HACCP-järjestelmästä, että tämä järjestelmä on kokonaan elintarvikealan toimijoiden vastuulla. Siksi ei voida hyväksyä tarkistusta 108.
Olen erittäin kiinnostunut joustoa koskevasta kysymyksestä elintarvikehygienian yhteydessä. Kaikkialla Euroopan unionissa on pitkäaikaisia kulttuuriperinteitä, jotka liittyvät ruokaan ja ruoan valmistukseen, ja olen erittäin innokas suojelemaan ja kannustamaan tätä ja olen pyrkinyt varmistamaan, että tämä säännös sisällytetään tähän lainsäädäntöön.
Siksi komission ehdotuksessa on menettely, jolla varmistetaan tarvittava jousto näiden perinteiden säilyttämiseksi. Pidän myönteisenä sitä, että tämä on yleisesti hyväksytty. Yritän ottaa huomioon mahdollisimman pitkälti tarkistusten 31 ja 32 ehdotukset, joihin tehdään tarvittavat sanamuotojen muutokset.
Ehdotuksessamme mahdollistetaan hyvien käytänteitä koskevien ohjeistojen laatiminen elintarvikeyritysten käyttöön tavoitteena erittäin korkean elintarvikehygienian saavuttaminen. Pidän myönteisinä niitä tarkistuksia, jotka tähtäävät näiden ohjeistojen laatimismenettelyjen selventämiseen, ja niitä tarkistuksia, jotka korostavat sitä, että sellaisten ohjeistojen on oltava vapaaehtoisia välineitä. Minun on kuitenkin hylättävä tarkistukset 47 ja 48, koska nämä sälyttäisivät tarpeettomia velvoitteita elintarvikeyrityksille tai komissiolle.
Elintarvikeyritysten rekisteröinnistä sanoisin, että olen iloinen voidessani ottaa huomioon joustoa koskevat, rekisteröintiin liittyvät ehdotukset. Siihen liittyvästä jäljitettävyyttä koskevasta kysymyksestä olen kuitenkin sitä mieltä, että se on kokonaan katettu asetuksella (EY) N:o 178/2002. Siksi tarkistus 53 täytyy hylätä.
Pidän kehitysmaiden tukemista koskevaa tarkistusta 13 erittäin mielenkiintoisena. Tämä on tärkeä asia, joka vaatii perusteellista harkintaa. Vaikka minun on hylättävä tarkistus, pankaa kuitenkin merkille, että aion palata tähän asiaan.
Minun on myös hylättävä tarkistukset 69, 71, 76, 77, 83, 89, 92, 93, 95, 101 ja 105, koska niillä voi olla kielteisiä vaikutuksia pieniin yrityksiin. Vastaavasti hylkään myös tarkistukset 5 ja 14, tarkistuksen 16 toisen osan, tarkistukset 53, 55 ja 107, koska muut yhteisön lakien osat kattavat jo nämä asiat, sekä tarkistuksen 39, koska asia on jo käsitelty tarkistuksessa 6.
Olen myös innokas säilyttämään eron elintarvikealan toimijoiden ja viranomaisten välillä. Tarkistus 55 ei ole sen tavoitteen mukainen, ja siksi se on hylättävä.
Muut tarkistukset ovat joko kokonaan tai osittain hyväksyttävissä sanamuodon muokkauksen jälkeen.
Haluaisin nyt siirtyä puhumaan jäsen Schnellhardtin eläinperäisiä elintarvikkeita koskevia erityisiä hygieniasääntöjä koskevasta mietinnöstä.
Yksi seikka, joka nousee ylitse muiden, on riistaa koskeva asia. Näyttää siltä, että meidän ehdotuksemme on saanut joiltakin niskakarvat pystyyn! Voin vakuuttaa parlamentille, että meidän tavoitteemme tehdessämme tämän ehdotuksen oli laatia käytännölliset säännöt ja säilyttää jäsenvaltioiden perinteet, kuten sen, että metsästäjä voi toimittaa pieniä määriä riistaa kuluttajalle tai paikalliseen vähittäismyyntiin.
Ei ollut todellakaan meidän tavoitteemme puuttua yksityiseen kulutukseen. Olen kiitollinen ponnistuksista oikean tasapainon saavuttamiseksi, ja uskon, että te olette siinä pitkälti onnistuneet.
Lyhyesti sanottuna, olen valmis hyväksymään seuraavat riistaa koskevat tarkistukset: tarkistuksen 90, 92, 94-97, 129, 13 ja tarkistuksen 130 ensimmäisen osan.
Tarkistus 91 on kuitenkin päällekkäinen asetuksen (EY) N:o 178/2002 kanssa, ja siksi se on hylättävä. Minun on myös hylättävä tarkistus 85 osittain ja tarkistus 132, koska ne eivät ole yhteensopivia muiden tarkistusten kanssa, jotka voin hyväksyä.
Minun on lisäksi hylättävä seuraavat tarkistukset, joko siksi, että niillä on mahdollisesti negatiivisia vaikutuksia pienyrityksiin tai siksi, että ne ovat päällekkäisiä muiden yhteisön lakien kanssa. Ne ovat tarkistukset 17, 33, tarkistuksen 35 ensimmäinen osa, tarkistus 38, tarkistus 44, tarkistuksen 45 ensimmäinen osa, tarkistukset 55, 58, 65, 69, 91, 101 ja116.
Minun on myös hylättävä tarkistus 8, koska siinä sekoitetaan viranomaisten velvoitteisiin sellaisia velvoitteita, joita elintarvikealan toimijoiden odotetaan noudattavan; tarkistus 10 osittain, koska se laajentaa ehdotuksen sovellusalaa liikaa lihassa olevan salmonellan lisätakuiden suhteen, sekä tarkistuksen 13 viimeinen osa, koska tämä voisi vaarantaa komission aloiteoikeuden.
Muut tarkistukset ovat joko kokonaan tai osittain hyväksyttävissä sanamuodon muokkauksen jälkeen.
Lopuksi puhun jäsen Kindermannin mietinnöstä, joka koskee ehdotusta ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden tuotantoon, markkinoille saattamiseen ja tuontiin liittyvistä eläinten terveyttä koskevista säännöistä.
Olen iloinen huomatessani, että ehdotuksella on vahva tuki, koska tarkistuksia on vähän. On kuitenkin kuusi tarkistusta, joita en voi tukea: tarkistus 4, joka liittyy BSE:hen, koska tällä alueella on jo laajasti lainsäädäntöä, joka kattaa tämän BSE:tä koskevan vaatimuksen, eikä tämän toistaminen ole välttämätöntä eikä myöskään hyvää lainkäyttöä.
Lisäksi en voi tukea jäljitettävyyttä koskevaa tarkistusta 5, koska 3 artiklan 2 kohta käsittää sen jo, ja se sisältyy eläinten terveyttä koskevaan lainsäädäntöön. Voisin hyväksyä tarkistuksen, jos sanat "ihmisen terveys" korvattaisiin sanoilla "eläinten terveys", koska suu- ja sorkkatauti ei ole riski ihmisille.
Tarkistukset 8 ja 9 koskevat rikkomista ja tulosten julkistamista. Tämä on toissijaisuusperiaatteen alaan kuuluva asia, ja siksi sen tulee kuulua kullekin yksittäiselle jäsenvaltiolle. Lisäksi siihen ei liity mitään kansanterveydellisiä huolenaiheita, eikä ole mahdollista laatia kattavaa luetteloa eläinten terveyttä koskevista rikkomuksista. Sellaisen laatimiseen pyrkiminen johtaisi väistämättä poisjättöihin. Jos tämä katsotaan tarpeelliseksi, se olisi tehtävä horisontaalisesti. Kannustaisin kuitenkin jäsenvaltioita tähtäämään näissä tarkistuksissa korostettuun avoimuuden tasoon kansallisissa täytäntöönpanosäännöksissä.
Minulla on suuria huolia, jotka liittyvät kehitysmaille myönnettäviä poikkeuksia koskevaan tarkistukseen 12. Jos nämä säännökset ovat tiukemmat kuin kansainvälisen eläintautiviraston (OIE) vahvistamat säännöt, silloin näiden sääntöjen on varmistettava, että yhteisön eläinten terveystilanne ei vaarannu. Olisi itsensä pettämistä sallia kehitysmaille lievemmät säännöt. Siksi en voi hyväksyä tarkistusta 12.
Sanoisin tarkistuksesta 16, että nopea hälytysjärjestelmä perustettiin tiettyjä kansanterveysnäkökohtia varten, eikä tässä tarkistuksessa ennakoitua tavoitetta varten. Sellaisissa tapauksissa komissio yleensä ehdottaa päätösluonnosta jäsenvaltioille kyseisten eläinperäisten tuotteiden tuonnin keskeyttämiseksi. Lisäksi komissio varoittaa jäsenvaltioiden eläinlääkintäpalveluja antamalla yksityiskohtaista tietoa kaikista riskilähetyksistä, ja siksi nopean hälytysjärjestelmän sisällyttäminen on tarpeetonta.
Näiden kuuden tarkistuksen lisäksi on vielä kaksi sellaista tarkistusta, jotka voin hyväksyä vain osittain. Ensinnäkin tarkistus 7, joka koskee ennakkovaroituksetta tehtäviä tarkastuksia ja seuraamuksia. Olen samaa mieltä siitä, että olisi oltava säännös ennakkovaroituksetta tehtävistä tarkastuksista, mutta ehdotettu tarkistus näyttää rajoittavan nämä tarkastukset pelkästään ennakkovaroituksetta tehtäviin tarkastuksiin. Sanamuodon muuttaminen sellaiseksi, jossa sallittaisiin osan olla ennakkovaroituksetta tehtäviä tarkastuksia, olisi riittävä.
Toiseksi tarkistuksen 11, joka koskee avustamista ja tulosten ilmoittamisesta, ensimmäinen lause toistaa tämän artiklan ensimmäisen kohdan, ja siksi se pitäisi poistaa. Muut tarkistukset ovat joko kokonaan tai osittain hyväksyttävissä sanamuodon muokkauksen jälkeen.
Saanen kommentoida yksityiskohtaisesti näiden kahden mietinnön tarkistuksia. Komissio voi hyväksyä sanamuotojen muutoksen jälkeen kokonaan tai osittain seuraavat Schnellhardtin elintarvikkeiden hygieniaa koskevan mietinnön tarkistukset: tarkistukset 1-4, 6, 7, 9-12, 15-27, 31-34, 36, 40-46, 49-52, 54, 56, 57, 60-66, 68, 70, 72-75, 78-82, 84-88, 90, 91, 94, 96-100, 102, 103 ja 106. Komissio ei voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia: tarkistukset 5, 8, 13, 14, 28-30, 35, 37-39, 47, 48, 53, 55, 58, 59, 67, 69, 71, 76, 77, 83, 89, 92, 93, 95, 101, 104, 105, 107 ja 108.
Komission voi sanamuodon muokkauksen jälkeen hyväksyä kokonaan tai osittain Schnellhardtin eläinperäisiä elintarvikkeita koskevia erityisiä hygieniasääntöjä koskevan mietinnön seuraavat tarkistukset: tarkistukset 1-7, 9-16, 18-32, 34-37, 39-43, 45-54, 56, 57, 59-64, 66-68, 70-90, 92-100, 102-115, 117-131, 133-134. Komissio ei kuitenkaan voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia: tarkistukset 8, 17, 33, 38, 44, 55, 58, 65, 69, 91, 101, 116 ja 132.
Mitä tulee Kindermannin mietintöön, komissio voi kokonaan tai osittain hyväksyä seuraavat tarkistukset sanamuodon muokkauksen jälkeen: tarkistukset 1-3, 6, 7, 10, 11, 13-15 ja 17. Komissio ei voi kuitenkaan hyväksyä seuraavia tarkistuksia: tarkistukset 4, 5, 8, 9, 12 ja 16.
Toivonkin jäsenten ymmärtävän syyt valiokuntien esittämien tarkistusten hylkäämiseen tai korjaamiseen.
Saanen lopuksi toistaa vilpittömät kiitokseni kaikille niille, jotka ovat osallistuneet tähän Herkuleen urotyöhön. Elintarvikehygieniapaketti merkitsee toista tärkeää askelta elintarvikelainsäädännön huollossa, kun pyrimme päämääräämme eli varmistamaan, että eurooppalaisilla kuluttajilla on saatavilla mahdollisimman turvalliset elintarvikkeet.

Puhemies. -
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista kahdesta mietinnöstä:
Paulsenin laatimasta mietinnöstä (A5-0119/2002) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tiettyjen zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 92/117/ETY kumoamisesta (KOM(2001) 452 - C5-0372/2001 - 2001/0176(COD))
Paulsenin laatimasta mietinnöstä (A5-0120/2002) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi salmonellan ja muiden elintarvikkeiden kautta tarttuvien zoonoosien aiheuttajien valvonnasta sekä neuvoston direktiivien 64/432/ETY, 72/462/ETY ja 90/539/ETY muuttamisesta (KOM(2001) 452 - C5-0373/2001 - 2001/0177(COD))

Paulsen (ELDR)
. (SV) Arvoisa puhemies, haluan ennen kaikkea kiittää varjoesittelijöitä ja ympäristövaliokunnan epävirallisen elintarviketurvallisuusryhmän muita jäseniä hyvästä yhteistyöstä. Molempiin mietintöihin liittyi tietysti myös komission aloite.
Käsittelen aluksi seurantadirektiiviä. Euroopan zoonoositilanteesta on saatava selvä kuva. Me puhumme toki meitä kohtaavista elintarvikeskandaaleista, viimeksi oli kyse Ruotsin akryyliamidihälytyksestä. Meidän on kuitenkin muistettava, että vaikka nämä hälyttävät raportit ovat sinänsä vakavia, ne ovat vakavampia psykologiselta kannalta kuin fysikaalisen kansanterveyden kannalta.
Kaikkien muiden uhkien ylitse kohoava suuri uhka on se sama vanha tavallinen, jonka kanssa ihmiset ovat eläneet miljoonia vuosia ja jonka kanssa kolmas maailma edelleen jatkuvasti elää. Imeväisten yleisimpiä kuolinsyitä ovat yhä edelleen todella infektiotaudit ja ripulit.
Meille rikkaiden maiden ihmisille suurimman ongelman muodostaa vastustuskyky antibiootteja vastaan. Yhä useampi yksinkertainen infektio pyrkii muuttumaan vakavaksi. Uhkana on se, että jos emme pysty ja meidän olisi pitänyt painaa jarrua jo 20 vuotta sitten, nyt olemme siis jo myöhässä, kenties liian myöhässä - perinpohjaisesti ja nopeasti vähentämään infektioiden määrää ja antibioottikuureja, olemme pian palanneet isoisoäitiemme aikaan, jolloin lähes jokaisen naisen piti synnyttää neljä lasta saadakseen kasvatettua kaksi aikuisiksi. Ongelma koskettaa pahiten lapsia ja nuoria. Siksi olen erittäin kiitollinen, että kartoitamme nyt antibioottiresistenssin löytämistämme zoonooseista Euroopasta.
Nykyään tilastotiedot osoittavat, että salmonellatartunnat ja muut eläinperäisistä elintarvikkeista saadut tartunnat näyttävät hitaasti vähenevän, kun taas kasviperäisistä elintarvikkeista tartunnan saaneiden määrä itse asiassa kasvaa. Siksi olen hyvin tarkka siitä, että esimerkiksi taudin puhkeamista koskeviin tutkimuksiin otetaan mukaan kasviperäiset elintarvikkeet.
Seurantadirektiivissä on tärkeintä, että luomme yhteiset normit, niin että eri maissa kerättäviä tietoja voidaan verrata. Näytteenotto, raportointi ja toimintatavat on standardoitava. Haluaisin muistuttaa myös siitä, että uuden tekniikan pitäisi todella helpottaa ja nopeuttaa hyvää raportointia niin, että meidän ei tarvitse enää odottaa kahta ja puolta vuotta tilanteemme selvittämiseksi. Nopeutta tarvitaan usein lisää, jotta viranomaisille, tuottajille ja kansalaisille voitaisiin tiedottaa asioista suhteellisen aikaisessa vaiheessa. Tämä on varmasti seurantadirektiivin tärkein asia.
Valvontadirektiivi on kenties ristiriitaisempi. Komission ehdotus oli erittäin vaisu ja varovainen, ja siinä tunnuttiin ottavan huomioon, että eräät jäsenvaltiot katsovat, että salmonella vastaa suunnilleen lievää vilustumista. Sellaista asennetta tapaa. Sen lisäksi löytyy jäsenvaltioita, jotka ovat joutuneet kotimaassani tavattavan salmonellapaniikin kaltaiseen tilaan.
Paniikissa ei ole mitään ihmeellistä. Meitä kohtasi noin 50 vuotta sitten maailman tähän asti pahin, tai ainakin pahin tilastoitu, salmonellakatastrofi. Sen jälkeen Ruotsi on pyrkinyt hoitamaan tätä ongelmaa, mikä on katastrofien luonnollinen seuraus.
Kesti 25-30 vuotta, ennen kuin saimme aikaan toimivan järjestelmän. Norjalta ja Suomelta se onnistui nopeammin, koska ne ovat voineet kopioida Ruotsin mallin. Ruotsin malli on antanut meille kokemusta, mutta se ei luultavasti yksin riitä eikä sovellu kaikkialle. Ruotsi on pieni, harvaan asuttu ja avara maa, minkä vuoksi meidän oli kenties helpompi hoitaa ongelma.
Ehdotus on mielestäni erittäin varovainen, aivan kuin ongelmaa kierreltäisiin. Olisin odottanut, että komission terveyden ja kuluttajansuojelun pääosasto olisi ollut tässä tapauksessa jyrkempi. Ensinnäkään kaikkia kansanterveydellisesti merkityksellisiä salmonelloja ei sisällytetä ehdotukseen. On kummallista, että joissakin tilanteissa niihin sisällytetään vain kaksi lajia, vaikka juuri ne kattavatkin nykyään 80 prosenttia ihmisten sairastumisista. Tarkemmin sanoen kattoivat. Mitä tapahtuu muille 20 prosentille? Jos kuitenkin tarkoituksena on valvoa salmonellaa, miksei oteta mukaan kaikkia niitä muotoja, jotka tarttuvat tai ovat vaarallisia kansanterveyden kannalta? Mistä komissio tietää, minkätyyppinen salmonella huomenna leviää? Onko se St. Paul, Hadar vai jokin muu?
Meillä on lukuisia invasiivisia salmonelloja, joilla on kansanterveydellistä merkitystä. Siksi olen tarkka siitä, että kohdan "joilla on kansanterveydellistä merkitystä" on oltava mukana, että kaikki lajit on otettava mukaan.
Komission ehdotuksesta puuttuu eläinlajejakin. Tiedän, että otin varmuuden vuoksi mukaan kaikenlaisen karjan, mutta aion jatkaa tiukasti tehokasvatettavien sikojen ja vasikoiden puolustamista, koska me kaikki tiedämme, että käytettävä antibioottimäärä on erittäin vaarallinen. Me tiedämme senkin, että kasvatuksessa esiintyy sekä zoonoottisia että muita bakteereja, jotka ovat täysin vastustuskykyisiä antibiooteille.
Lisäksi asiaan vaikuttavat sellaiset yksinkertaiset ja käytännölliset seikat kuin se, että vaikka voimme huolehtia kantojen ja tallien puhtaana pitämisestä, se ei auta hiukkaakaan, jos rehu ei ole puhdasta. Me tiedämme esimerkiksi, että brasilialainen soija on salmonella aruban yleinen tartuntalähde. Me tiedämme, että salmonella kuolee yleensä 67 asteen lämmössä. Aruba sen sijaan on kymmenen vuoden aikana kehittynyt niin, että se jää eloon 68 asteessa. Meidän ei pidä luulla, että pääsisimme joskus kokonaan eroon salmonellasta tai että voittaisimme tämän taistelun joskus lopullisesti. Kyse on itse asiassa elämästä. Elämästä, joka on ajoittain yhtä älykästä kuin me, vaikka älykkyys ei kenties olekaan samassa paikassa eikä ilmene samalla tavalla kuin meillä.
Sen tähden pyydän parlamenttia tukemaan kahta mietintöäni sellaisina kuin ympäristövaliokunnan laaja enemmistö ne hyväksyi.

Redondo Jiménez (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi onnitella komissiota tasapainoisista ehdotuksista direktiiviksi ja asetukseksi, jotka koskevat zoonoosien valvontaa ja seurantaa ja joista äänestetään huomenna parlamentissa. Nämä ovat erittäin tärkeitä asioita kaikille Euroopan unionin maille. Joillekin Euroopan unionin maille ne eivät ole erittäin tärkeitä vaan äärimmäisen tärkeitä asioita.
Haluan todeta, että olen erittäin huolissani mietintöä koskeneen äänestyksen tuloksesta ympäristöasioiden valiokunnassa, sillä mielestäni pyrkimykseemme taata kuluttajien terveys liittyy eräs irrationaalinen piirre. Me kaikki olemme huolissamme salmonellan terveysvaikutuksista - kuten esittelijämme äsken sanoi - ja aivan erityisesti Espanjan, Kreikan, Italian, Portugalin ja Ranskan kaltaiset maat, joita tämä vaara uhkaa siksi, että suuri määrä karjaa on altis tartunnalle taudille suotuisten keskilämpötilojen ja tiettyjen muiden seikkojen takia.
En kuitenkaan ymmärrä, että tietyt Euroopan unionin maat kannattavat kuluttajien etujen puolustamisen varjolla valvonta- ja seurantatoimenpiteiden laajentamista muihin kuin ihmisiin tarttuviin zoonoosien aiheuttajiin, jotka eivät kuulu näiden säädösten soveltamisalaan. Ainoat ihmisiin vaikuttavat salmonellan muodot ovat Salmonella enteritidis ja Salmonella typhimurium, joten yhteisön sääntelyn laajentamisella muihin muotoihin - joita on jopa yli tusina - voi mielestäni olla ainoastaan kielteisiä kaupallisia seurauksia kyseisille Euroopan unionin maille ja pienille tuottajille. Se ei vaikuttaisi pohjoisen tuotantoon, jossa salmonellaa ei esiinny juuri lainkaan pohjoisen ilmasto-olojen takia.
Pyydän siis, että kaikki jäsenet tukisivat Euroopan kansanpuolueen ryhmän esittämää tarkistusta, jossa tuodaan esille niiden monien maiden näkemys, jotka ovat esittäneet tämänsuuntaisia mielipiteitä kaikissa keskusteluissa niin ministerineuvoston kuin myös komission työryhmissä. Tarkistuksella taataan kuluttajien turvallisuus, koska se sisältää kaikki Euroopan komission ehdottamat edistysaskeleet, eikä sillä rangaista ketään. Olen pahoillani, ettei ympäristöasioiden valiokunnan hyväksymässä mietinnössä otettu lainkaan huomioon maita, joita asia eniten koskettaa, ja toivon, että tilanne korjataan joko huomisen täysistunnossa tai ainakin seuraavan neuvoston neuvotteluissa, jotka on aloitettava yhteispäätösprosessissa, sillä toimenpiteitä on vaikea toteuttaa.
Olen niin ikään pahoillani, että ehdotuksessa on useita aukkoja, joita ei ole riittävästi analysoitu parlamentissa, kuten asetuksen 9 artikla, jossa säädetään kaupankäynnin keskeyttämisestä niissä maissa, joiden kansallisia valvontaohjelmia ei hyväksytä. Tämä aloite voi johtaa selvään kaupalliseen syrjintään. Ympäristöasioiden valiokunnan hyväksymää mietintöä ei mielestäni ole pohdittu riittävästi kaikkien maiden kannalta, ja kaiken kukkuraksi siinä sorrutaan tällaiseen virheeseen.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Patrie (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kääntyä esittelijämme puoleen kiittääkseni ja onnitellakseni häntä hänen työnsä merkityksestä ja laadusta.
Molempiin ehdotuksiin sisältyy osa elintarviketurvallisuutta koskevassa valkoisessa kirjassa mainituista sitoumuksista. Ehdotuksilla pyritään parantamaan eurooppalaisten kuluttajien suojelua elintarvikkeiden sisältämien mikrobien aiheuttamilta riskeiltä. Emme nimittäin voi jättää pohtimatta, miten paljon perättäiset elintarvikekriisit, kuten esim. salmonellakriisi, ovat murentaneet kuluttajien luottamusta elintarvikkeiden turvallisuuteen. Voimme siis vain kannattaa molempien meille tänään jätettyjen tekstien hyväksymistä. On todellakin vahvistettava eläinperäisten zoonoosien seuranta- ja valvontajärjestelmää niiden vähentämiseksi korostamalla samalla, että nykyisin voimassa olevien tekstien tehokkuutta on syönyt se, että eräät jäsenvaltiot soveltavat niitä vain tietyiltä osin.
Komission ehdotukset ovat pääosin tasapainoisia. Joissakin kohdissa on kuitenkin kenties mentävä nykyistä pitemmälle. Näin ollen minusta olisi esittelijän tavoin mielekästä harkita valvontajärjestelmiä kaikkia niitä salmonellan serotyyppejä varten, jotka ovat riski kansanterveydelle. Haluan korostaa myös tarvetta varmistaa Euroopan elintarvikeviranomaisen toiminnan ja jäsenvaltioiden viranomaisten toiminnan välinen tiivis yhteensovittaminen juuri nopean hälytyksen järjestelmän tehokkaan toiminnan varmistamiseksi.
Toteaisin kyvystä vastustaa antibiootteja, että minusta olisi esittelijän tavoin mielekästä kiinnittää tähän huolestuttavaan ilmiöön asiaankuuluvaa huomiota. On edistettävä antibioottien kohtuukäyttöä, ja kyvystä vastustaa antibiootteja on tehtävä tarvittavia tutkimuksia.
Ryhmäni tukee myös sitä tarkistusta, jolla on tarkoitus antaa korkean suojelun tason saavuttaneille jäsenvaltioille lupa niistä jäsenvaltioista maahantuotujen tuotteiden kaupan pitäminen tiettynä ajanjaksona, joissa ei ole vielä käytössä säädetyssä määräajassa hyväksyttyä valvontajärjestelmää. Tämä nimittäin kannustaisi merkittävästi sisämarkkinoiden suojelun tason yhdenmukaistamista.
Olen iloinen, että sovellettavat valvontatoimet perustuvat joka kolmas vuosi toteutettaviin tavoitteisiin. Siten on mahdollista asettaa kunnianhimoisia mutta realistisia rajoitteita. Tässä meidän on varottava sortumasta ylilyönteihin vaatimalla jäsenvaltioilta aikataulua, jota ne eivät pysty noudattamaan. Komissio on pyrkinyt tässä tasapainoiseen ratkaisuun. Minusta on esittelijän tavoin tärkeää, että zoonoosien ja niiden sisältämien aineiden valvonta olisi tehokasta koko elintarvikeketjussa, eläinten rehut mukaan luettuina. Ryhmäni tukee myös periaatetta, jonka mukaan kasvituotteet sisällytetään direktiivin soveltamisalaan.
Meidän on pyrittävä hyväksymään ja panemaan ripeästi täytäntöön nämä säännökset, jotka auttavat - olen varma siitä - palauttamaan eurooppalaisten kuluttajien luottamuksen elintarvikkeisiin.

Goodwill (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Ison-Britannian terveysministeri Edwina Currie sanoi vuonna 1988, että suurin osa Yhdistyneen kuningaskunnan munatuotannosta on salmonellan saastuttamaa. Hänen kuolemansa jälkeen vain rohkeat brittipoliitikot ovat pitäneet puheita tästä asiasta.
Tuon uutispommin jälkeen munien kulutus laski Isossa-Britanniassa 60 prosenttia, ja hallitus ryhtyi toimintaan, jota ei voi mielestäni sanoa muuksi kuin polvirefleksireaktioksi, ja teurasti 2 miljoonaa kanaa. Vaikka salmonellan torjunnassa on Isossa-Britanniassa jonkin verran edistytty, on vielä paljon tehtävää. Edelleen Isossa-Britanniassa on 15 000-16 000 salmonellan aiheuttamaa ruokamyrkytystä vuodessa, mikä on puolet aiemmasta tasosta.
Tämä ei tietenkään ole ongelma pelkästään Euroopassa. Yhdysvalloissa oli vuonna 1994 tapaus, jossa neljännesmiljoona ihmistä sairastui saastuneesta jäätelöstä. Kuten jäsen Paulsen sanoi, Ruotsi on näyttänyt tietä, mutta siellä on tarkasteltu rehujen käsittelyä eikä vain teurastettu karjaa. Tietenkin me kuulemme nyt kertomuksia ruotsalaisista, jotka menevät lomalle Espanjaan ja kärsivät salmonellan aiheuttaman ruokamyrkytyksen kourissa, koska he eivät ole tottuneet jatkuvaan altistukseen.
On varmasti totta, että jäsenvaltioiden on edistyttävä tehokkaamman kansallisen valvontaohjelman vakiinnuttamisessa, ja samaan aikaan meidän on varmistettava, että maahantuodut tuotteet ovat meidän korkeiden standardiemme mukaisia. Meidän on keskityttävä siihen, missä ongelma on, eli siipikarjaan, ja erityisesti muniin, jotka syödään raakana.
Sianliha on pienempi ongelma, ja oli miten oli, isoäitini sanoisi, että sen, joka syö raakaa sianlihaa, sietääkin tulla kipeäksi. Karjan ja lampaiden tartuntataudeilla ei ole mitään väliä, kunhan vain voimme edelleen syödä pihvimme raakana.
Antibioottien vastustuskyvystä sanoisin, että vastustuskyky on kasvamassa. Me emme saa kuitenkaan suin päin kieltää antibioottien ennalta ehkäisevää käyttöä, koska silloin tautitapaukset kasvaisivat räjähdysmäisesti, minkä seurauksena antibiootteja täytyisi käyttää taudin hoitoon, mikä pahentaisi tilannetta.
Viimeiseksi sanoisin kasvipohjaisista tartunnoista, että ehkä ne liittyvät lisääntyneeseen luomuruoan kulutukseen. Luomuruoasta voi käsittääkseni saada 30 kertaa todennäköisemmin E.coli-tartunnan.

Whitehead (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella kollegaani Paulsenia monista elintarviketurvallisuutta koskevista ajatuksista ja hänen näiden monimutkaisten asetusten parissa tekemästään työstä.
On ehdottoman tärkeää, että yksityiskohtia käsitellään tehokkaasti ja tarkasti, nyt kun Euroopan elintarvikelain ja sellaisten ehdotusten yleisenä valvojana toimivan elintarvikeviranomaisen laajat periaatteet on määritetty. Ne zoonooseja koskevat asetukset, joihin jäsen Paulsen on käyttänyt niin paljon aikaa, ovat tavallaan palikoita, joilla rakennetaan tehokas ja ennalta varautuva elintarvikelaki tulevaisuutta varten. Voi näyttää hieman liian mutkikkaalta puhua näistä asetuksista rakennuspalikoina, mutta ne ovat asianmukainen tapa viedä asiaa eteenpäin.
Jotkut meistä suhtautuvat ehkäpä varauksellisesti näiden säännösten ulottamiseen sellaisina kuin ne nyt ovat, kasviperäisiin tuotteisiin. Asianmukainen tapa käsitellä niitä olisi sinänsä hygienia-asetukset eivätkä nämä lisäseurantasäännökset. Ne poikkeavat vain hieman siitä, mitä jäsen Patrie sanoi. Muuten pidän hänenkin huomioitaan erinomaisina.
Yleensä salmonellan havaitsemisesta ja ehkäisemisestä sanoisin, että esittelijä on oikeassa johdatellessaan meitä tähän suuntaan niin pitkälle, kuin siihen suuntaan voidaan edetä kaikkialla Euroopan unionissa. Se on yhtä tärkeää elintarvikkeiden tuottajille kuin kansalaisillekin. Jos kansalaisten luottamusta ei palauteta, ei elintarvikkeiden tuottajilla ole turvallista tulevaisuutta. Meidän täytyy kartoittaa tarkasti se lisääntynyt antibioottien vastustuskyky, joka näkyy tällä hetkellä zoonoottisissa organismeissa. En ole jäsen Goodwillin kanssa samaa mieltä siitä, että tästä olisi enemmän haittaa kuin hyötyä. Siinä ei ole kyseessä ehkäisevä lääketiede, vaan ne muut tarkoitukset, joihin antibiootteja käytetään mielestäni väärin.

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, olen ilahtunut voidessani vastata tässä keskustelussa, jota käydään kahdesta zoonooseja koskevasta mietinnöstä. Tämä on esimerkki maatilalta ruokapöytään -lähestymistavasta, jota korostettiin elintarviketurvallisuutta koskevassa vihreässä kirjassa. Ehdotuksemme ovat paljon kunnianhimoisempia kuin voimassa oleva direktiivi. Jotta voisimme varmistaa niiden menestyksekkään toteuttamisen, meidän on annettava jäsenvaltioille riittävästi aikaa näihin tavoitteisiin vastaamiseksi.
Tässä asiakokonaisuudessa on edistytty nopeasti. Ensinnäkin saanen kiittää niitä jäseniä, jotka ovat edistäneet tämän asian käsittelyä, erityisesti esittelijä Paulsenia ja ympäristövaliokunnan jäseniä, joiden panos on ollut niin arvokas.
Kansalaisten kiinnostus elintarviketurvallisuusasioihin on valtava, kuten tiedämme. Zoonoseilta suojautuminen, sairauksien siirtyminen elimistä ihmisiin ovat kasvavia huolenaiheita Euroopan unionin lisäksi kaikkialla maailmassa.
Ensimmäinen ehdotus, zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, on perusta tiedon lisäämiseen näiden patogeenien lähteistä ja suuntauksesta, mikrobiologisten riskien arvioinnin tukemisesta ja riskienhallintatoimien käyttöönotosta. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen on tietenkin avainasemassa tässä toiminnassa.
Toinen ehdotus, salmonellan ja muiden elintarvikkeiden kautta tarttuvien zoonoosien aiheuttajien valvonnasta, tähtää tämän aiheuttajan kansanterveydelle tuoman taakan vähentämiseen. Euroopan unionissa raportoidaan yli 150 000 salmonellatapausta ihmisissä. Asetus koskee alkutuotantoa, joka on tartunnan pääasiallisin riski.
Vaikka joissakin jäsenvaltioissa on ihmisten salmonellatapaukset vähentyneetkin tiukkojen valvontatoimien ansiosta, tilanne vaihtelee merkittävästi. Siksi komissio suositteleekin vaiheittaista lähestymistapaa salmonellatapausten vähentämiseksi. Strategia on kuitenkin selvä: korkeiden elintarviketurvallisuusstandardien varmistamiseksi eurooppalaisille kuluttajille on näiden patogeenien esiintyvyyttä vähennettävä.
Ensisijainen kohde on salmonella, joka on tärkeä patogeeni, josta tiedämme, että sitä vastaan voidaan tarttua tehokkaisiin valvontatoimiin, alkutuotannosta lähtien. Muita patogeeneja voidaan tulevaisuudessa lisätä, jos eläinpopulaatioissa tehtävien toimien voidaan osoittaa olevan tehokkaita ihmisissä esiintyvien tapausten vähentämiseksi.
Ympäristövaliokunnassa keskusteltiin monista tarkistuksista, ja olen tyytyväinen tulosten erinomaiseen laatuun. Suurin osa tarkistuksista on teknisiä, ja ne parantavat ehdotuksia. Pidän myönteisinä näitä tarkistuksia, jotka edustavat tärkeitä ja järkeviä ehdotuksia.
Arvoisa puhemies, sen sijaan että puhuisin pitkästi kaikista tarkistuksista, jotka voin hyväksyä, saanen keskittyä niihin, jotka aiheuttivat komissiolle joitakin vaikeuksia.
Saanen aloittaa jäsen Paulsenin ensimmäisestä mietinnöstä, joka käsittelee direktiiviä zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta. Voin hyväksyä suurimman osan tätä ehdotusta koskevista tarkistuksista. Aloitan komitologiasta. Pidän myönteisenä sitä, että meidän ehdotuksemme täytäntöönpanotoimiin tarttumisesta hyväksyttiin. Voin hyväksyä sen, että elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän komitean lisäksi tartuntatautiverkostoa käsittelevä komitea voi auttaa komissiota siinä, missä se on mahdollista. Tämä voi kuitenkin johtaa joihinkin viipeisiin täytäntöönpanopäätösten hyväksymisessä.
Voin myös hyväksyä, että joitakin perusvaatimuksia siirretään liitteistä artikloihin. En kuitenkaan hyväksy sitä, että Euroopan elintarvikeviranomaista on kuultava systemaattisesti ennen kaikkia siirtymävaiheen toimia tai ennen liitteiden tarkistamista. Tietyt toimet ovat hallinnollisia eivätkä vaadi tieteellistä asiantuntemusta. En voi siksi hyväksyä tarkistusta 22.
Jäsenvaltioiden seurantatoimista raportoimisen määräajan lyhentäminen viidestä kuukaudesta kolmeen kuukauteen on liian kunnianhimoinen, kun otetaan huomioon aika, jota vaaditaan datan keräämiseen ja kokoamiseen. Kokemukset nykyisistä raportointijärjestelmistä osoittavat, että viisikin kuukautta on jo optimistinen määräaika. Hylkään siis tätä koskevan osan tarkistuksesta 20.
Systemaattiset mikrobiologiset tutkimukset elintarvikeperäisten tautitapauksien tutkimisen aikana eivät aina ole mahdollisia, jos epäiltyä ruokaa ei enää ole saatavilla. Siksi en voi hyväksy tarkistusta 18.
Voin tukea tarkistuksia 28-33, jotka laajentavat mikrobilääkeresistenssin seurantaa ja korvaavat tarkistukset 15 ja 21. Muut tarkistukset ovat joko kokonaan tai osittain hyväksyttävissä sanamuodon muokkausten jälkeen.
Siirryn nyt puhumaan salmonellan ja muiden zoonoottisten aiheuttajien valvonnasta. Samasta syystä kuin ehdotetun direktiivin kohdalla hylkään tarkistuksen 10, jossa lyhennetään jäsenvaltioiden määräaikaa raportoida valvontaohjelmiensa täytäntöönpanosta. Hylkään myös tarkistuksen 27, jossa vaaditaan systemaattista Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen kuulemista ennen siirtymävaiheen tai täytäntöönpanovaiheen toimien toteuttamista tai liitteiden tarkistamista.
Kaiken ylittävä tavoite välttää kokonaan zoonoosien aiheuttajien esiintyminen ravinnossa ja ruokaketjussa on epärealistinen. Kaikki kohtuulliset keinot on käytettävä, jotta voitaisiin vähentää zoonoottisten aiheuttajien riski erittäin alhaiselle tasolle. En voi siksi hyväksyä tarkistusta 7.
Tarkistuksilla 1 ja 16 sisällytetään kasviperäiset elintarvikkeet tämän valvonta-asetuksen piiriin, mutta sitä on käsiteltävä elintarvikehygieniapaketissa, kuten jäsen Whitehead sanoi. Hylkään siksi tarkistukset 1 ja 16.
Huomautan siitä, että koska voin hyväksyä ehdotettua zoonoosien direktiiviä koskevat tarkistukset 1, 6 ja 12, katetaan niillä myös kasviperäisissä tuotteissa esiintyvät zoonoosit. Tarkistukset 2 ja 22 tarjoavat lisätakuita salmonellan lisäksi mahdollisesti muiden zoonoosien aiheuttajia varten. Vaikka lisätakeet voivatkin muodostaa kannustimen jäsenvaltioille, niiden ulottaminen koskemaan muitakin zoonoottisia aiheuttajia kuin salmonellaa loisi lisäesteen kaupalle. Lisäksi elintarvikkeita koskevia lisätakuita olisi käsiteltävä elintarvikehygieniapaketissa. Hylkään siksi tarkistukset 2 ja 22.
Puhun nyt tarkistuksesta 24 ja jäsenvaltioihin kohdistuvista seuraamuksista. Seuraamukset ovat horisontaalinen asia, eikä pelkästään zoonoosien osalta. Komissio viimeistelee parhaillaan asetusluonnosta virallisista rehujen ja ruokien valvonnasta, jossa käsitellään seuraamuksia koskevaa asiaa. En tästä syystä voi hyväksyä tarkistusta 24.
Antibioottien käytön ehkäiseviin tai kasvua edistäviin tarkoituksiin kieltämistä koskeva 8 artikla hylättiin ympäristövaliokunnassa, mutta siellä ei hylätty samansuuntaista johdanto-osan kappaletta. Tarkistuksessa 37 rajoitettaisiin antibioottien käyttö ainoastaan hoitotarkoituksiin. Komissio on jo ilmoittanut, että mikrobilääkkeiden käytöstä kasvun edistämiseen luovutaan vaiheittain kokonaan. Komissio pyytää tieteellistä lausuntoa antibioottien käytön hyödyistä ja haitoista salmonellan valvonnassa. Näistä syistä ja johdonmukaisuuden vuoksi hylkään tarkistukset 3 ja 37.
Munivia kanoja ja teurassikoja koskevia tavoitteita ja toimia koskevien tarkistusten 36 ja 38 ja tarkistusten 29 ja 32 asiaan liittyvät osat voidaan hyväksyä, kun on tarkasteltu sikojen näytteenottoa ja mahdollisesti erilaisen aikataulun määrittämistä siitossioille ja teurassioille. Tarvitsemme tieteellisen lausunnon, ennen kuin asetamme lisätavoitteita vasikoille, muulle karjalle ja lampaille. Lisäksi tavoitteiden lisäämistä on harkittava uuden asetuksen täytäntöönpanosta saatujen kokemusten perusteella. Hylkään siksi tarkistusten 29 ja 32 asianosaiset osat.
Tavoitteita koskevasta tarkistuksesta 35 sanoisin, että on ilmeistä, että näitä tarvitaan niitä zoonoottisia serotyyppejä varten, joilla on merkitystä kansanterveyden kannalta. Tässä tarkistuksessa mennään kuitenkin paljon pidemmälle eikä se ole tarkoituksenmukaista. Hylkään siksi tarkistuksen 35 asianosaisen osan.
Tarkistus 33 edellyttää kaikkien kansanterveyden kannalta merkittävien salmonellan serotyyppien hävittämistä jalostusparven linnuista vain kahden serotyypin hävittämisen sijasta. Kun muistetaan ne vaikeat kokemukset, joita meillä oli voimassa olevan zoonoosidirektiivin kanssa, tämä tavoite on liian kunnianhimoinen. Se olisi myös ristiriidassa sen joustavuusperiaatteen kanssa, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat määrätä tarvittavat valvontatoimet. En voi siksi hyväksy tarkistusta 33.
Laboratorioiden määräajan lyhentäminen niin, että niissä sovellettaisiin kansainväliset vaatimukset täyttävää laadunvalvontajärjestelmää, näyttää epärealistiselta. Hylkään siksi sen osan tarkistuksesta 26.
Tarkistuksessa 25 vaaditaan, että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen ja elintarvike- ja eläinlääkintävirasto ovat tiiviisti mukana valvomassa, että vastaavat valvontaohjelmat ovat olemassa myös kolmansissa maissa. Valvontaohjelmat ovat olennaisesti hallintoasia eivätkä kuuluu elintarvike- ja eläinlääkintäviraston toimialaan. Hylkään siksi tuon osan tarkistuksesta 25. Muut tarkistukset ovat joko kokonaan tai osittain hyväksyttäviä, sanamuotojen muokkauksen jälkeen.
Toivon, että parlamentti ymmärtää joidenkin tarkistusten osittaista hylkäämistä tai hyväksymistä koskevien päätösten syyt. Parlamentti saa käyttöönsä täydellisen luettelon, jossa on komission kutakin tarkistusta koskevat kannat. Käsittääkseni se sisältyy tämän istunnon pöytäkirjaan.
Saanen lopuksi toistaa vilpittömät kiitokseni kaikille niille, jotka ovat osallistuneet tähän valtavaan ponnistukseen. Elintarvikehygieniapaketin lisäksi zoonooseja koskevat ehdotukset ovat toinen tärkeä elintarvikelainsäädännön tarkistuksen vaihe, kun tavoitteenamme on varmistaa, että eurooppalaisten kuluttajien käytössä on maailman turvallisimmat elintarvikkeet.

Puhemies. -
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana de Roon laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0121/2002) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ympäristömelun arvioinnista ja hallinnasta (PE-CONS 3611/2002 - C5-0098/2002 - 2000/0194(COD))

De Roo (Verts/ALE)
. (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, no jaa, kollegoja täällä ei enää ole, se on harmi, sillä tämä on sentään tärkeä aihe. Haluaisin joka tapauksessa kiittää niitä muihin ryhmiin kuuluvia kollegojani, jotka ovat saatelleet tätä asiakirjaa kuluneiden kahden vuoden aikana: kristillisdemokraattien jäsentä Oomen-Ruijtenia, liberaalien jäsentä Maatenia ja sosialistien jäsentä Scheeleä. Haluan kiittää myös jäsen Provania, joka toimi sovittelukomiteavaltuuskunnan puheenjohtajana. Lisäksi haluan kiittää komissiota hyvästä yhteistyöstä, hyvästä yhteistyöstä ensimmäisessä käsittelyssä, toisessa käsittelyssä ja enimmäkseen sovitteluvaiheessa. Lopuksi myös kiitoksen sana puheenjohtajavaltio Espanjalle. Sen edustajat ovat olleet hyvin rakentavia ja hoitaneet sen, mikä Belgian puheenjohtajakaudelta jäi jäljelle.
Sovitteluvaiheessa asialistalla oli oikeastaan kolme tärkeää asiaa. Käyn ne läpi.
Parlamentti pyysi, että mitattaisiin myös suhteellisen vaimeaa melua. Se on tärkeää, koska kokemus on kotimaassani opettanut, että jos mitataan vain korkeita ja hyvin korkeita arvoja, jää huomaamatta, että pienempi melu on levinnyt paljon laajemmalle alueelle. parlamentti saavutti suunnilleen puolet siitä, mitä halusi: silkkaa menestystä.
Kohta kaksi: tavoite. Tavoitetta on tiukennettu huomattavasti. Ministerineuvosto puhuu vain kielteisten vaikutusten torjunnasta. Selvällä kielellä se tarkoittaa meluesteiden rakentamista teiden varsille. Kokemus on kuitenkin opettanut, että asiaa on lähestyttävä paljon enemmän rakenteiden kannalta. On puututtava itse meluun esimerkiksi vähemmän meluisten renkaiden tai asvaltin avulla. Tässä asiassa on todellakin otettava vielä monia edistysaskeleita. Olen iloinen, että neuvosto on lopulta suostunut siihen, että tavoitteena on oltava melun vähentäminen eikä vain kielteisten vaikutusten torjuminen ja vähentäminen.
Lopuksi tärkein ja kiistellyin asia: velvoite, jonka mukaan suurista melulähteistä on annettava tulevaisuudessa direktiivejä. Kyse on silloin erityisesti tieliikenteestä, joka on joka tapauksessa tärkein melunlähde, lentomelusta, junien melusta mutta myös koneiden melusta ulkona, ja sellaisista tehdaskoneista, joiden melu tunkeutuu tehdashallin ulkopuolelle. Parlamentti - ja tosiaankin koko parlamentti - pyysi direktiivejä, joilla voidaan puuttua melun lähteisiin eikä vain mitata melua. Tämä ei ollut mikään järjetön tavoite. Jo vuoden 1992 viidennessä ympäristön toimintaohjelmassa, jonka kirjoitti Laurens Jan Brinkhorst silloisena ympäristöalan korkeimpana virkamiehenä, todettiin, että komissio tekisi vuonna 1994 ehdotuksen mittaamisesta - ehdotus saatiin siis loppujen lopuksi vasta vuonna 2000 - ja että komissio toisi vuonna 1995 käsiteltäväksi nämä direktiivit. Komissio ei ole syystä tai toisesta kaivanut direktiivejä pöytälaatikosta. Nyt parlamentti on sanonut ainoastaan, että - ja onneksi neuvosto on ollut samaa mieltä - komission on tehtävä ehdotus tästä johdannaisdirektiivistä vuonna 2006, siis 11 vuotta myöhemmin kuin se itse ilmoitti. Otan huomioon melun tärkeyden aiheena, sen kanssahan joutuu tekemisiin kolmannes eurooppalaisista ja Euroopan unionin kansalaisista ja nimenomaan kielteisessä mielessä, enkä siksi rupea hankalaksi, ja toivon, että komissio esittelee sopimuksemme mukaisesti jo puolentoista vuoden kuluttua jonkinlaisen vihreän kirjan siitä, miten johdannaisdirektiivien asiassa on edettävä. Toivon joka tapauksessa, että meidän ei joillakin aloilla, esimerkiksi renkaiden osalta, tarvitse odottaa neljää vuotta, ennen kuin komissio tuo käsiteltäväksi uusia ehdotuksia. Koska on jo myöhä, haluaisin päättää puheenvuoroni tähän.

Wallström
. (EN) Arvoisa puhemies, olen erittäin mielissäni siitä, että komission heinäkuussa 2000 ehdottama ympäristömeludirektiivi, on nyt saapumassa hyväksymisensä viimeiseen vaiheeseen. Melu on tärkeä ympäristöongelma, jonka tiedämme koskettavan miljoonia EU-kansalaisia. Siksi komissio on iloinen, että tämä uusi lainsäädäntö tulee voimaan ja mahdollistaa paremman suojan melulle altistuville ihmisille Euroopassa. On jo olemassa EU-lainsäädäntöä, joka koskee sellaisia melulähteitä kuin moottoriajoneuvot, lentokoneet ja ulkona käytettävät laitteet.
Haluaisin ilmaista kiitollisuuteni esittelijä de Roolle sekä kaikille parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan ja sovittelukomitean jäsenille. Arvostan jäsen de Roon tässä asiassa osoittamaa sitoumusta. Erityisesti komissio on asianmukaisesti pannut merkille toimielimenne vahvan mielenkiinnon melulähteitä koskevaan lainsäädäntöön.
Vaikka komissio pitääkin myönteisenä yhteisestä tekstistä saatua sopimusta, johon päästiin sovittelukomiteassa 8. huhtikuuta 2002, meillä on kuitenkin vakavia huolia, jotka koskevat tämän direktiivin muutetun 1 artiklan säännöksiä. Tästä syystä komissio on päättänyt tehdä seuraavan julkilausuman:
Komissio ottaa huomioon ympäristömeludirektiivin 1 artiklan tekstin, josta parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunta ja neuvosto ovat päässeet sopimukseen. Komissio katsoo, että melupäästöjen vähentämiseen kaikista suurimmista melulähteistä tähtäävät lainsäädäntöehdotukset olisi tehtävä sellaisen vankan todistusaineiston perusteella, joka tukee tällaisia ehdotuksia. Tämä on yhdenmukaista kuudennessa ympäristötoimintasuunnitelmassa ehdotetun ja Euroopan parlamentin ja neuvoston hyväksymän tietoon perustuvan lähestymistavan kanssa. Tässä suhteessa jäsenvaltioilta direktiivin mukaisesti vaadittavat raportit ovat olennainen osa. Sellaisen tiedon tarjoaminen kaikkialla yhteisössä mahdollistaisi sen, että mahdollisten toimien vaikutukset arvioitaisiin asianmukaisesti, ennen kuin esitettäisiin yhteisön lainsäädäntöehdotuksia.
Näistä syistä ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti komissio haluaa arvioida uusien lainsäädäntöehdotusten esittämistarpeen pidättäen itsellään oikeuden päättää, milloin sellaisten ehdotusten esittäminen olisi asianmukaista. Tämä on komission aloiteoikeuden mukaista, kuten perustamissopimuksessa määrätään, kun taas 1 artiklan 2 kohdan vaatimukset, jotka liittyvät uusien ehdotusten esittämiseen tietyn ajan kuluessa näyttävät haittaavan tätä oikeutta.
Tämä on lausunto, jonka komissio haluaa antaa.

Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
(Istunto päättyi klo 11.20.)

