Neoporečnost spletnih iger na srečo (kratka predstavitev) 
Predsednica
Naslednja točka je kratka predstavitev poročila gospe Schaldemose v imenu Odbora za notranji trg in zaščito potrošnikov o neoporečnosti spletnih iger na srečo.
Christel Schaldemose
poročevalka. - (DA) Gospa predsednica, ponosna in zadovoljna sem , da vam lahko nocoj predstavim poročilo na lastno pobudo o neoporečnosti spletnih iger na srečo. Kakor veste, je bilo vprašanje iger na srečo v Evropskem parlamentu vedno izredno sporno. Igre na srečo so bile odstranjene iz področja veljavnosti Direktive o storitvah kot tudi Direktive o elektronskem poslovanju, prav tako pa so bile izločene iz Direktive o televiziji brez meja. Zakaj bi moralo biti tako? Mislim, da se večina med nami strinja, da so igre na srečo vsekakor finančne storitve - Sodišče Evropskih skupnosti je to določilo -, a to je popolnoma ločena finančna storitev. Ne moremo primerjati iger na srečo na internetu z nakupom električnega kotlička ali z najemom tesarja, da nam položi tla, in zato bi jih bilo treba obravnavati ločeno. Države članice so to do sedaj počele. Določile so stroge predpise, da bi zavarovale potrošnike pred zasvojenostjo z igrami na srečo in pred goljufijami in dogovarjanjem o rezultatih, prav tako pa tudi, da bi preprečile pranje denarja. Poleg tega je bil njihov cilj tudi ohranjanje javnega reda in miru. Vendar pa niso vse igre na srečo enake. Dejansko igre na srečo na internetu predstavljajo številne posebne izzive, ki jih igre na srečo, ki se izvajajo v resničnem svetu, ne predstavljajo, delno zaradi njihove čezmejne narave in tudi zato, ker so tako z lahkoto dosegljive.
Pogajanja glede poročila so bila včasih bolj strastna, kot bi želela. Zelo razdeljeni smo bili glede vprašanja, ali igre na srečo na internetu predstavljajo večje tveganje, da na primer nekdo postane zasvojen z igrami na srečo. To me malo preseneča, ker številke govorijo jasno in glasno. Študija iz Švedske in drugih držav kaže, da je tveganje, da nekdo postane zasvojen z igrami na srečo, petkrat do sedemkrat večje, če nekdo igra poker na internetu kot pa če ga igra v resničnem svetu. Vendar pa bi bila prva, ki bi priznala, da ne poznamo vseh posledic igranja iger na srečo na internetu za potrošnike. To je eno od področij, kjer smo se dejansko glede nečesa strinjali, in to je, da potrebujemo več informacij o tem, kako lahko najbolje zaščitimo potrošnike.
Vendar pa bi nocoj tu rada izpostavila predvsem šest točk iz poročila:
1. v Odboru za notranji trg in zaščito potrošnikov velika večina verjame, da bi morali ponudniki spletnih iger na srečo ne le ravnati v skladu z zakonodajo o igrah na srečo v državah članicah, kjer nudijo storitve, ampak tudi tam, kjer živi potrošnik;
2. pred obrazložitvijo sodišča bi bilo treba zagotoviti obrazložitev na politični ravni glede načina, kako bi morali odpraviti izzive in probleme, ki jih povzroča trg evropskih spletnih iger na srečo;
3. bistveno bi bilo treba okrepiti sodelovanje med državami članicami;
4. razviti moramo standarde za zaščito potrošnikov pred prevarami, odvisnostjo od iger na srečo in drugimi vključenimi nevarnostmi;
5. na tem področju potrebujemo več raziskav; in nazadnje
6. Evropski parlament v celoti podpira pobude in postopek, ki ga je začel Svet, in Komisijo pozivamo, da to podpre tudi ona.
V celoti verjamem, da bo poročilo pomagalo področje iger na srečo vrniti v področje politike, kamor sodi. Poročilo je uravnoteženo in je dejansko dobilo pomembno podporo v odboru kljub temu, da gre za občutljivo vprašanje. Izglasovano je bilo z 32 glasovi za in 10 proti. Manjšina v Odboru za notranji trg in zaščito potrošnikov je predlagala alternativno resolucijo. V poročilo sem poskusila vključiti čim več njihovih stališč, a politične razlike so tako temeljne, da ni bilo mogoče vključiti vseh. Rada bi se zahvalila svojim kolegom za njihovo podporo in upam, da bo moje poročilo jutri dobilo podporo velike večine.
Jacques Barrot
podpredsednik Komisije. - (FR) Gospa predsednica, gospa Schaldemose, Komisija pozdravlja to poročilo Evropskega parlamenta na lastno pobudo. Pohvalila je delo, ki sta ga opravila Odbor za notranji trg in zaščito potrošnikov in vi, gospa Schaldemose, kot njegova poročevalka, in pozdravlja predvsem raziskave na področju vprašanj o neoporečnosti.
Kakor je v svojih preteklih govorih poudaril moj kolega, gospod McCreevy, se pristopi, ki jih trenutno uporabljajo države članice, preveč razlikujejo, da bi omogočili zakonodajno pobudo. Zadnje razprave v Svetu o konkurenčnosti so jasno pokazale, da države članice o takšni pobudi ne bi dosegle sporazuma.
Nadalje Pogodba nudi nekatera vodilna načela. Sodba Sodišča, razsodba v zadevi Placanica, izrečena marca 2007, je zelo pred kratkim potrdila, da dejavnosti športnih stav tvorijo storitve v smislu člena 49 Pogodbe. Države članice imajo pravico pripravljati zakonodajo o igrah na srečo na nacionalni ravni. Če želijo omejiti dejavnosti iger na srečo, morajo same izvesti raziskave, da bi upravičile te omejitve, na primer v povezavi z zasvojenostjo in goljufijami.
Ko je dokazano, da so ti ukrepi nujni, Pogodba zahteva, da se sprejmejo na način, ki ne razlikuje med nacionalnimi ponudniki in ponudniki iz drugih držav članic.
Komisija namerava svojo dolžnost izpolniti tako, da bo raziskala vsako pritožbo, ki ji bo predložena, in bo uvedla vse potrebne postopke, če se izkaže, da je bila Pogodba kršena.
Spodbudno je pripomniti, da so se po uporabi postopkov za ugotavljanje kršitev nekatere države članice, med njimi Francija, Madžarska in Italija, približale Komisiji in se zavezale, da bodo spremenile svojo zakonodajo. Komisija seveda dela, da bi pomagala državam članicam najti rešitve v odgovor na postopke za ugotavljanje kršitev.
Komisija je objavila raziskavo pravnih in gospodarskih vidikov trga iger na srečo v letu 2006. V teh pogojih Komisija meni, da trenutno ni potrebe po igranju večje vloge pri izvajanju raziskav nacionalne zakonodaje ali širših vprašanj, kot so zasvojenost, goljufije ali druge kaznive dejavnosti. Vendar pa to poročilo nudi nekatera zelo uporabna pojasnila.
Predsednica
S tem se ta točka zaključi. Glasovanje bo potekalo jutri.
Pisne izjave (člen 142)
Lasse Lehtinen   
v pisni obliki. - (FI) Jutri bomo videli, koliko delov Evrope ima še vedno politično voljo za ohranjanje svojega bistvenega monopola nad igrami na srečo, in to velja tudi za Finsko. Podpora Evropskega parlamenta za Finsko nacionalno loterijo, Finsko združenje za igralne avtomate in finskega ponudnika iger na srečo, Fintoto, je pomembna, ker so postopki za ugotavljanje kršitev, ki jih je sprožila Komisija, še vedno sporno vprašanje. Za Evropsko športno gibanje in dejavnosti na ravni navadnih ljudi je pomembno, da lahko države članice ohranijo svoje nacionalne sisteme iger na srečo.
Prav tako so temeljni element v posebni značilnosti športnega življenja na Finskem, kjer je prostovoljno delo, ki ga podpira družba, prav tako osnovna podpora za športe na visoki ravni. Prav tako je enostavneje kljubovati stranskim učinkom iger na srečo v državah, kjer ima monopol država. Spletne igre na srečo predstavljajo približno 5 % vseh izkupičkov od iger na srečo, a ta sektor raste z neverjetno stopnjo. Zato je pomembno, da pravice držav članic tudi v dobi interneta ostanejo enake kot prej. Ne smemo pozabiti, da bo imela EU tudi po sprejetju Lizbonske pogodbe pristojnost na določenih področjih športa. To bo pomagalo v boju proti stranskim učinkom poklicnega športa, kot so rasizem, doping in huliganstvo.
Zita Pleštinská  
v pisni obliki. - (SK) Bruto prihodki od iger na srečo na internetu so v letu 2004 znašali 2-3 milijarde EUR. Po prej omenjeni študiji SICL sedaj znaša skoraj 5 % celotnega trga iger na srečo v EU. V prihodnosti je neizogibna hitra rast teh storitev in zato potrebujemo jasna in pregledna pravila.
V poročilu gospe Schaldemose je upoštevan drugačen pristop k industriji iger na srečo v Evropi in ga zato ne morem podpreti. Prav tako ne razlikuje med ponudniki iger na srečo, ki imajo licence in delujejo v skladu z zakonom, in med tistimi, ki delujejo brez licence in nezakonito.
Nujno je, da začnemo z dejstvom, da ima večina evropskih držav industrijo iger na srečo. Strinjam se, da bi morale posamezne države članice še naprej določati pravila za spletne igre na srečo. Dokler ni uporabnih dokazov za nevarnosti za igralce, pranje denarja ali korupcijo v športu, ne bi smeli vseh podjetij obravnavati kot zločincev. Obstajajo tudi resna podjetja, ki uporabljajo najboljšo tehnologijo in delujejo v skladu z zakoni.
Sama internetnim igram na srečo bolj nasprotujem kot pa jih podpiram. Vendar pa bi po mojem mnenju splošna prepoved vodila k rasti in nezakonitosti teh dejavnosti in k popolni odsotnosti pravil. Verjamem, da stališče, ki smo ga oblikovali s kolegi, predstavlja bolj pošteno in jasnejšo dodatno možnost za poročilo poročevalke.
