Kako Parlament uporablja simbole Unije (novi člen 202a) (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je poročilo Carlosa Carnero Gonzáleza v imenu Odbora za ustavne zadeve glede vključitve novega člena 202a o tem, kako Parlament uporablja simbole Unije, v poslovnik Parlamenta.
Carlos Carnero González
poročevalec. - (ES) Gospod predsednik, odločitev, ki jo moje poročilo predlaga temu Parlamentu, je predvsem politična, v najožjem pomenu besede. Formalni sklep, ki ga bomo sprejeli, pa je, čeprav nadvse pomemben, vse prej kot to.
Spremenili bomo poslovnik, da bomo uradno sprejeli, kar je že resničnost, kar različne institucije Unije delajo že leta. Na to bi želel spomniti poslance.
Predlagamo, da ta Parlament uporablja zastavo Unije na vseh svojih mestih zasedanj in ob nadvse formalnih priložnostih, na primer na ustanovnih zasedanjih ali ob sprejemu voditeljev držav. Prav tako predlagamo, da se ob takih priložnostih igra himno, da se geslo "Združena v raznolikosti" vključi v vse naše pisne dokumente in da se praznuje Dan Evrope.
Gospod predsednik, čeprav ste bili za zamisel, ne predlagamo, da se mora kot simbol uporabiti evro. Vendar pa je evro po našem mnenju izvrstno orodje, odločen instrument, ki nam nedvomno pomaga pri obvladovanju mednarodne finančne krize. Kje bi bili brez evra? Vrnili bi se v mučno situacijo konkurenčne devalvacije, ki bi naše realno gospodarstvo spravila na kolena pred mednarodnimi finančnimi špekulacijami.
Najpomembnejši vidik mojega poročila je politično sporočilo državljanom. To sporočilo je zelo jasno: simboli Unije so živi in močni v instituciji, ki bolj neposredno kot katera koli druga predstavlja 500 milijonov prebivalcev naših 27 držav članic. To pomeni, da ustavni proces, ki je bil sprožen leta 2002 z Evropsko konvencijo, kljub pogostim in znatnim oviram in zastojem živi naprej.
Konvencija, katere član sem imel čast biti, skupaj z drugimi spoštovanimi poslanci, ki so danes prisotni, ni dvomila o tem, da prvič vključi simbole EU v primarno pravo Unije. Tako je srečno končala nenavadno situacijo, v kateri najpomembnejše pravo ni priznalo tistega, kar je javnost že davno sprejela: simbolov.
Odločitev o tem je bila soglasna in je med postopkom ratifikacije ni nihče spodbijal; prav nasprotno je bil ena od določb, ki so jo podporniki Evrope nadvse pozdravili. Reči moram, da je bilo zato veliko presenečenje, ko je medvladna konferenca, ki je sprejela Lizbonsko pogodbo, odločila iz tega dokumenta umakniti vsakršno omembo evropskih simbolov.
Dejstvo je, da lahko z našo današnjo odločitvijo popravimo to napako. Seveda ne spreminjamo primarnega prava, vendar lahko opravimo našo nalogo in se premaknemo korak bliže k formalizaciji simbolov Unije v institucionalnem okviru.
Simboli izražajo skupni cilj in skupne vrednote. V primeru Evrope je to želja po izgradnji Unije državljanov in za vse državljane, ki želijo enotnost, svobodo, demokracijo, pravico, enakost in solidarnost, kar so evropske vrednote za katere menimo, da so tudi univerzalne.
S simboli lahko prav tako utrdimo, kaj smo in kdo želimo biti v odnosu do preostalega sveta, ki nas po njih prepoznava. Kdo na primer ni bil ponosen, da predstavlja Unijo, ko je nosil telovnik opazovalca volitev?
Poleg tega nam simboli pomagajo, da se spomnimo, od kod smo prišli, d se spomnimo dneva, ko se je začela pisati naša zgodba enotnosti, rasti in svobode.
Kar je predsednik Parlamenta pred nekaj dnevi o mladih in zgodovini povedal v Madridu, ima vsekakor še kako opraviti s simboli. Mlade moramo spomniti, od kod smo prišli, kdo smo in kam gremo. Simboli to sporočilo prenesejo hitro in jasno. Ti simboli nas združujejo, ne ločujejo. To ni samo velika odlika, temveč predvsem ogromna prednost.
Gospod predsednik, čudoviti pisatelj Aldous Huxley je rekel, da najpomembnejša stvar ni izkušnja, ampak kaj s to izkušnjo storiš. Enako velja za simbole. Zastava naj ne bi bila ikona, temveč naj bi se jo uporabljalo v našem vsakodnevnem življenju za krepitev enotnosti, po kateri smo znani.
József Szájer
v imenu skupine PPE-DE. - (HU) Gospod predsednik, pred kratkim sem obiskal Kiev in stavbo ukrajinskega ministrstva za zunanje zadeve je bilo komajda moč videti, ker jo je krasila evropska zastava, ki je visela čez tri nadstropja. Če se temu simbolu lahko izkazuje toliko spoštovanja in časti zunaj Evropske unije, sem prepričan, da lahko Evropska unija tudi tu s simboli ravna spoštljivo. Glede tega bi želel popraviti svojega kolega, ki je pripravil odlično poročilo. Pravilo simbolov Evropske unije je trenutno del acquis communautaire, evropske zakonodaje: zastava z dvanajstimi zvezdami na modri podlagi, himna, ki temelji na Odi radosti, dolgotrajna srečanja voditeljev držav in vlad in celo sedež Evropskega parlamenta, Strasbourg, in seveda imamo v Strasbourgu naša zasedanja. In ta trenutek tako rekoč ni ureditvene praznine, saj ta trenutek pravila glede simbolov Evropske unije obstajajo, pa če so v Lizbonski pogodbi ali ne.
Sočasno je pomemben cilj tega poročila ureditev, kako naša lastna institucija, Evropski parlament, spoštuje naša pravila. Prepričan sem, da je občutek identitete, pripadnosti, zelo pomemben. Pogosto govorimo o tem, kako naši državljani ne razumejo naše zapletene Evrope. Simboli so eden od pristopov, zaradi katerega se bodo počutili bližje Evropski uniji. Mnogi ljudje imajo radi te simbole, jim izkazujejo čast in jih spoštujejo, in menim, da je tudi tu v Parlamentu, za nas kot zavezane Evropejce zelo pomembno, da sprejmemo pravilo, kako simbole Evropske unije uporabljamo v naši lastni instituciji. Hvala za pozornost.
Costas Botopoulos
Gospod predsednik, zakaj je tako zelo pomembno, da bi si morali prizadevati in še zlasti zdaj voditi to razpravo o simbolih Evropske unije? Menim, da sta za to dva razloga. Prvič, mi kot Evropski parlament moramo skozi naše običajno delo pokazati, da gre pri EU za več kot zgolj pravna besedila. Naj vas spomnim, da simboli izvirajo iz Ustavne pogodbe, kot je povedal poročevalec. Poskušalo se jih je institucionalizirati, toda zelo pomembno je, da danes nadaljujemo ta prizadevanja, da bi jih ohranili žive. Zakaj? Ker slučajno kažejo, da Evropa ni zgrajena na pomanjkljivih pravnih besedilih, ki so potrebna, vendar jih različni narodi težko razumejo. Simbolizirajo tudi nekaj drugega, in tu je še kako prikladen ta grški glagol: politični projekt, idejo Evrope. Kot takšnega ga je potrebno ohraniti, še posebno danes.
Drugi razlog je v tem, kar skrivajo simboli - simboli za simboli: z drugimi besedami, idejo skupnega ukrepanja EU, ki temelji na njenih vrednotah. To so simboli: skupno ukrepanje, ki temelji na vrednotah, ki jih zdaj potrebujemo bolj kot kdaj koli.
Če potemtakem rečemo, da je kriza, ki jo vsi doživljamo - in ne mislim samo gospodarske krize, temveč tudi trenutno institucionalno in moralno krizo Evrope -, simbol teh težkih časov, menim, da mora biti odziv EU skupno ukrepanje. To pomeni, da bi se lahko morebiti vsi skupaj premaknili naprej.
Menim, da ne bi mogel obstajati bolj primeren in hkrati bolj grenak primer, kot je danes primer Islandije. Ta država ni članica EU, toda gospodarski vihar jo je tako prizadel, da njeni prebivalci razmišljajo, ali bi vseeno bili del te "Evrope idej".
Anneli Jäätteenmäki
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, simboli Evropske unije so slavljenje enotnosti, ki smo jo dosegli in ki jo želimo okrepiti. Simbole, kot so zastava EU, himna in geslo, se že široko uporablja na uradnih dogodkih in v vseh državah članicah.
Evropska zastava in himna, ki sta danes tako znani, sta bili prvič sprejeti na Evropskem svetu v Milanu leta 1985. Do takrat je zastava obstajala že 30 let. Zastava naj bi predstavljala popolnost, komplementarnost in solidarnost ter simbolizirala enotnost Evrope. Geslo "Združena v raznolikosti" je najnovejši izmed simbolov. Izvira iz pobude Evropskega parlamenta in ga je zdaj mogoče videti kot opredelitev evropskega projekta.
Med včerajšnjim plenarnim zasedanjem je Ingrid Betancourt o Latinski Ameriki in Franciji rekla, da sanja o Latinski Ameriki, ki bi lahko sodelovala in bila tako združena kot Evropska unija. Jasno je, da naši simboli služijo kot identiteta in znak preostalemu svetu, da smo skupaj dosegli pomembne stvari.
Čeprav verjamem v to enotnost in upam, da se bo nadaljevala, sem bila razočarana, da pogosto nismo bili soglasni. Prejšnji teden je na primer predsednik Evropske unije, gospod Sarkozy, samo štiri države članice povabil k razpravi o finančni krizi. Zelo zanimivo je, da predsednik Evropske unije ne upošteva solidarnosti in enotnosti Evropske unije. To dejanje - kot vsa dejanja takšne vrste - služi samo ločevanju in ne našemu združevanju. Ironično je, da smo tako ponosni na našo enotnost in solidarnost, vendar se sočasno zdi, da predsednik Unije izbira favorite glede na najpomembnejše trenutno vprašanje.
Upam, da bomo s pogostejšo uporabo zastave, himne in gesla večkrat opozorjeni na vrednote, ki so ključne za obstoj Evropske unije, toda hkrati se moramo spomniti, da je naše obnašanje najpomembnejše od vsega.
Bogdan Pęk
v imenu skupine UEN. - (PL) Gospod predsednik, kot je navedel poročevalec, je ta razprava po naravi povsem politična in se odvija v zelo specifičnem političnem kontekstu. Strinjam se s predhodnimi govorniki, da Evropa trenutno doživlja krizo vrednot in da so vrednote življenjska sila Evrope. Uvedba simbolov s kršenjem trenutno veljavne zakonodaje v Evropi ni nadomestilo za te vrednote. Zadevni simboli so bili zavrnjeni na medvladni konferenci, ki je potrdila Lizbonsko pogodbo. Kljub temu si danes Parlament prizadeva za njihovo uvedbo. S tem Parlament ravna v nasprotju z jasnimi načeli, v skladu s katerimi se lahko ukrepe, ki se jih neposredno izvaja in so zavezujoči za vse države članice, uvede samo s pogodbo.
Takšen način uvedbe ukrepov, ki naj bi bili zavezujoči, je nesprejemljiv. Krši temeljno načelo, na katerem temelji Evropska unija in ki vključuje brezpogojno ravnanje v skladu z mednarodnim pravom in sporazumi. To je izogibanje določbi, ki je bila zavrnjena v evropski pogodbi, in uvajanje ukrepov, namenjenih vzpostavljanju nepristne države, imenovane Evropa, skozi stranska vrata.
Sylvia-Yvonne Kaufmann
v imenu skupine GUE/NGL. - (DE) Gospod predsednik, povsem podpiram parlamentarno pobudo o zastavi in himni. Evropska enotnost potrebuje te simbole, ker Evropo približajo ljudem in ustvarjajo identiteto, in zato jih je treba uradno priznati. Glede na to našo odločitev danes vidim kot majhen, vendar pomemben korak, ki nas bo čim prej pripeljal nazaj v normalnost.
Odstranitev himne in zastave iz pogodbe - ozadja česar se seveda povsem zavedam - je in ostaja glavno barbarsko dejanje proti evropski enotnosti, za katerega so navsezadnje odgovorni tisti, ki so zahtevali ta korak. Dejstvo je, da smo pomagali vsem Ganleyjem, Klausom in Haiderjem: njihovi nacionalistični slogani o evropski "naddržavi", ki so bili naravnani proti evropskemu povezovanju, so s tem dobili pridih verodostojnosti.
Toda to je samo ena plat medalje. Rada bi načela še eno vprašanje, ki me nič manj ne skrbi. Državljani Evropske unije nočejo in ne potrebujejo prepira o zastavah in himnah v Bruslju. Kar hočejo, je socialna in demokratična Evropa, Evropska unija, ki jim zagotavlja učinkovito zaščito pred negativnimi posledicami globalizacije. Hočejo jasen odgovor glede tega, kaj ali koga ščiti Unija, ljudi ali trge. Hočejo resno ukrepanje proti plačnemu, socialnemu in davčnemu dampingu in enkrat za vselej konec naglo se razvijajočega igralniškega kapitalizma, ki ga spodbujajo finančni žonglerji. Za to potrebujemo politično Evropsko unijo.
Hanne Dahl
v imenu skupine IND/DEM. - (DA) Gospod predsednik, sprašujem se, če je v tej dvorani kdo, ki se še vedno spominja spremembe ustave v Lizbonsko pogodbo po njeni zavrnitvi na Nizozemskem in v Franciji. Odstranjeni so bili simboli EU, saj se je menilo, da so državljani EU zlasti skeptični glede cilja ustave o spremembi EU v državo. Zdaj je Evropski parlament - ki je seveda edini organ EU, za katerega državljani lahko volijo - v postopku njihove ponovne uvedbe. To nadvse spominja na parodijo demokracije, ki jo izvajajo institucije brez spoštovanja do tistih, za katere obstajajo. EU je tu za državljane; državljani niso tu za EU. Iz tega razloga je neprimerno najprej nekaj odstraniti, da bi izpolnili želje državljanov, samo da bi to ponovno uvedli nekaj mesecev kasneje.
Glede te zadeve moram reči, da me je preprosto sram, da sedim v Evropskem parlamentu. Ne moremo si dovoliti, da postanemo razvpiti zaradi vlečenja državljanov za nos na takšen način. Želela bi pozvati vse, ki imajo vsaj še trohico spoštovanja do volivcev, ki so jih izvolili, da danes glasujejo proti temu predlogu.
Jim Allister
Gospod predsednik, ta Parlament hoče te simbole samo iz enega razloga - da bi napihnil svoj ego in EU določil simbole suverenosti.
Najlepša hvala, imam veliko boljšo himno in zastavo in ju ne nameravam zamenjati za cenene igračke evrofederalizma. Lahko, da je Oda radosti, ki jo nameravamo ukrasti, povsem prijetna pesem, toda prav tako je pesem Jingle Bells, in prav tako kot Jingle Bells sporoča fantazijo, da je EU dobra za vas. Toda za razliko od Jingle Bells bo škodovala vaši državni suverenosti in pravici, da nadzirate svojo usodo. Bolj "koda za uničenje" kot Oda radosti!
Glede zastave, ki smo jo ukradli Svetu Evrope, niti njeni zagovorniki ne vedo, kaj pomeni. Glede tega, kaj pomenijo zvezde, imamo v Odboru AFCO toliko razlag, kolikor je zvezd na zastavi.
Zdi se mi, da ta predlog razkriva nenasitni fanatizem evrofilov. Črnilo Lizbonske pogodbe, ki namerno izključuje te simbole, se še ni posušilo, ko se je že vztrajalo, da jim Parlament kljub temu podeli uradni status.
Moji volivci nočejo zastave EU in himne EU. Hočejo pravico, da rečejo "da" ali "ne" Lizbonski pogodbi, najlepša hvala!
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Gospod predsednik, omeniti bi želel vašega rojaka, ki ga je med francosko revolucijo na ulici oštel sanskilot, ki je dejal: "Zakaj ne nosiš Tricolore, simbola revolucije?". Ta rojak je rekel, da ni treba navzven kazati, kaj čutiš v srcu.
Sem bolj eden od tistih, ki nedvomno iz spodobnosti, kot dober Španec, ne razkrivajo svojih občutkov. Vendar pa to ne pomeni, da nisem ganjen, ko vidim evropsko zastavo viseti z ljubljanske mestne hiše ali ko sem na srečanju z našim kolegom Pierrom Lequillerjem v Yvelinesu slišal evropsko himno slediti Marseillaise ali ko sem včeraj v časopisu prebral, da je dobitnik nagrade princa Asturije, Bolgar Cvetan Todorov, rekel, da je "združena v raznolikosti" tisto, kar Evropa pomeni danes. To je naše geslo.
Nisem eden izmed tistih z ozko, omejevalno miselnostjo ali omejenim pogledom na življenje, ki mislijo, da evropska zastava tekmuje z državno zastavo ali da namerava evropska himna nadomestiti njihovo državno himno. To, gospod predsednik, je prav smešno.
Simboli kažejo, da pripadamo skupnosti, na noben način pa ne predstavljajo poskusa izbrisa naših posameznih matičnih držav. Nakazujejo dodano vrednost, da ne kaj delimo z drugimi Evropejci.
Zato menim, da je pobuda, ki jo izvajata gospod Carnero, ki mu čestitam, in Odbor za ustavne zadeve, prava. To je pobuda, ki v času, ko "šivamo skupaj obe Evropi", če uporabim besede spoštovanega kolega Bronisława Geremeka, kaže našim kolegom Evropejcem, da imamo enake vrednote. Ti simboli so izraženi tudi navzven vključno prek simbolov, toda ne samo prek njih.
Skupina Evropske ljudske stranke in Evropskih demokratov bo zato glasovala za ta predlog, da se spremeni Poslovnik, in veselim se, da bom ganjen, ko bom naslednjič v tem Parlamentu slišal "Odo radosti".
Pierre Pribetich
(FR) Simboli so za čustva tisto, kar so prispodobe za misel. Kakor je slikovit, je ta navedek filozofa Alaina jasna ilustracija tega, kar ti simboli danes predstavljajo za Evropsko unijo. Poslušanje Beethovnove simfonije ali skupno praznovanje Evrope 9. maja sta natančno tista elementa, ki ju bomo odslej uporabljali, da zagotovimo, da bo Evropa ostala živa. Sta trden izraz vrednot, na katerih temelji Unija, znamenji, ki se postopno vcepljata v spomin 500 milijonov Evropejcev.
Z vključitvijo tega člena v Poslovnik Parlamenta, delo našega kolega Carlosa Carnera Gonzáleza, ki mu čestitam, Parlament državljanom pošilja politično sporočilo, ki temelji na teh vrednotah, kot je dokazala opozicija evroskeptikov. Nobene politike brez simbolov! Identiteta Evrope, dana s himno, zastavo in geslom, nudi državljanom, ki živijo in delajo v Evropi, priložnost, da se vidijo kot del enega subjekta, združenega v raznolikosti. Kazanje teh simbolov na vseh ravneh in v vseh institucionalnih področjih bo zagotovilo nenehno opominjanje na vrednote, ki navdihujejo Evropo.
Kljub temu bi rad danes poudaril, da Evropa doživlja resno krizo zaupanja in da moramo celo preseči te simbolične elemente ter načrtovati in ponovno skupaj zgraditi močan občutek pripadnosti.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Gospod predsednik, simboli, kot so zastava, himna, skupna valuta in prazniki, so bistvene značilnosti suverenosti. To je bil razlog, da je bilo odločeno, da se jih ne sprejme med pogajanji o Lizbonski pogodbi. Zmotno je trditi, da lahko odločitev o njihovi ponovni veljavi interno sprejme ena od evropskih institucij. Evropski parlament je zakonodajno telo. Ne sme pošiljati sporočila, da je sprejemljivo najti način, da se zaobide predhodne medvladne sporazume. Parlament mora delovati kot varuh demokracije in pravne države. Če bo Evropski parlament poskušal ponovno uvesti predhodno zavrnjene simbole, bo postal anahronizem. Vsekakor lahko razumemo, da bi si morala vsaka institucija želeti uporabljati specifične simbole. V tem primeru pa je treba razumeti, da je zajeta širša politična razsežnost, kot je poudaril poročevalec. Temu dejanju bi torej bilo treba nasprotovati.
Søren Bo Søndergaard
(DA) Gospod predsednik, kot je bilo že povedano, so bili skupni simboli - himna, zastava, geslo - odstranjeni iz Ustavne pogodbe, ko je bila spremenjena v Lizbonsko pogodbo. Nekateri zagovorniki Lizbonske pogodbe so celo trdili, da smo bili pozorni do splošnega nasprotovanja. V nekaterih državah se je odstranitev kvazi ustavnih simbolov dejansko uporabila za dokazovanje, da ni razloga za referendum o Lizbonski pogodbi. Danska vlada je na primer v dokumentu, naslovljenem na Dance, navedla, da bo Lizbonska pogodba, navajam, "očiščena simbolnih določb o himni, geslu in zastavi EU".
"Očiščena"! Na tej točki moramo vprašati, kakšno razliko je to dejansko povzročilo. Odgovor je "nobene". V odgovoru na moje vprašanje je Komisija sama zapisala, da dejstvo, da simboli niso omenjeni v pogodbi, na nikakršen način ne spremeni njihovega statusa. "Ne spremeni njihovega statusa"! In zdaj namerava Parlament narediti korak naprej. Morda je kdo prepričan, da bo intenzivnejša uporaba simbolov prebudila navdušenje za EU. Morda je kdo prepričan, da lahko simboli prikrijejo pomanjkanje ugodnosti za ljudi. Osebno nisem prepričan. Mnogi državljani bi to videli samo kot dodaten primer, da elita EU dela natančno tako, kot se ji zdi. To bi poslalo povsem napačen signal, in menim, da tega predloga ne smemo sprejeti.
Philip Claeys
(NL) Gospod predsednik, sprašujem se, kaj je resnični smisel tega poročila in spremembe Poslovnika, ki je namen poročila. V skladu z obrazložitvijo dejstvo, da niso vključeni v Lizbonsko pogodbo, institucijam ne preprečuje, da jih še naprej uporabljajo, zakaj morajo torej biti navedeni v Poslovniku Parlamenta?
Kontekst, v katerega bi morali umestiti to razpravo, je kontekst evropske ustave in referendumov, ki so razveljavili ustavo. Simboli namerno niso bili vključeni v Pogodbo, ker na primer Nizozemci nočejo imeti nič z evropsko naddržavo in zunanjimi simboli evropske naddržave. Medtem je Nizozemska ratificirala Lizbonsko pogodbo. Kaj bomo storili zdaj? Zdaj bomo kljub vsemu evropske simbole vključili v Poslovnik skozi zadnja vrata.
Ta sprememba Poslovnika je nepotrebna. To je dejansko svojevoljna provokacija in nizozemskim volivcem, prav tako pa vsem evropskim volivcem, ki nočejo imeti nič z evropsko naddržavo, kaže dva prsta. Dobro opravljeno, gospe in gospodje!
Maria da Assunção Esteves
(PT) Včeraj bi tu na plenarnem zasedanju evropska himna lahko tvorila ozadje solzam Ingrid Betancourt. Himna bi dosegla vrhunec v pozivu k skupnemu obujanju spominov in želja. Vsak človekov projekt potrebuje simbolno razsežnost, od moči besed, s katerimi vodimo ljudi Evrope, do ritualov političnega zastopanja, ki nas v dialektiki parlamentarnih razprav posede na levo in na desno. Brez simbolov ne more biti zgodovine.
Potrebujemo besede, zastavo, himno ali geslo. Univerzalni projekt Evrope ne more napredovati v kolektivno vizijo brez kemije simbolov, saj simboli ne opisujejo samo sveta, ki ga imamo, temveč tudi svet, ki ga želimo imeti. Povezujejo najgloblji motiv in čustvo v nas. Njihova vrednost je posledica procesa identitete, ki ga sprožijo. Kako naj veliki projekt Evrope, ki temelji na abstraktni vrednoti človekovega dostojanstva, ki nas vodi v smislu pravic, uspe brez simbolične razsežnosti? Evropska misel nam je pustila dolg seznam pomena simbolov. Politika tega ne more prezreti, ker politika nosi s seboj vse dimenzije človeškega bitja v smislu ideala in veličastnosti.
Richard Corbett
Gospod predsednik, nekoliko sem presenečen nad viharjem v kozarcu vode, ki ga je ta sprememba Poslovnika izzvala v nekaterih krogih. Vemo, da so se države članice že pred časom odločile, da se evropske zastave in himne ne povzdigne na položaj Pogodbe. Odločile so, da se jim ne da takšnega visokega statusa, temveč se jih pusti s trenutnim statusom.
Kakšen je njihov trenutni status? Priznavajo jih samo institucije. Evropski svet je to storil že leta 1985. Mimogrede, takrat je bila članica Evropskega sveta gospa Thatcher. Vidim, da zdaj nekateri njeni občudovalci zavračajo njeno odločitev. Reči moram, da sem imel nekaj pomislekov glede sprejetja simbola, ki ga je gospa Thatcher izbrala kot zastavo Evropske unije. Vendar sem to v duhu kompromisa in soglasja vseh strank pripravljen sprejeti.
To je status, ki sta ga dobila zastava in himna - priznanje s strani institucij. Vendar pa je tu nepravilnost. Mi, Evropski parlament, jih nikoli nismo dejansko priznali v našem Poslovniku. Povsem logično je, da odpravimo to nepravilnost in sklicevanje na zastavo vključimo v naš Poslovnik.
Ne razumem, kako se lahko ljudje tako razburjajo zaradi tako očitne stvari, ki jo moramo storiti - zaradi tako običajnega postopka, ki spoštuje odločitev držav članic, da se je ne povzdigne na status Pogodbe. Toda način delovanja evroskeptikov - nenazadnje v moji državi - je bil vedno nekoliko skrivnosten. Ko vidite, da je bila zastava prisotna mnogo let, če ste videli evropske navijače na Ryder Cupu, ko je Evropa pred nekaj meseci v golfu igrala proti Ameriki - kjer so ljudje, med katerimi so verjetno bili konzervativni evroskeptiki, mahali z evropsko zastavo -, resnično zgleda nekoliko smešno, da se zdaj tako razburjajo zaradi te razumne spremembe našega Poslovnika.
Panayotis Demetriou
(EL) Gospod predsednik, kot so dejali predhodni govorniki, so simboli Evropske unije obstajali mnogo let. Kaj nameravamo mi tu v Evropskem parlamentu doseči s spremembo Poslovnika? Poudariti želimo tisto, kar se imenuje pravilna uporaba simbolov, kot to delajo vse institucije.
Žal je prišlo do neupravičenih reakcij držav članic in državljanov. So reakcije držav članic, ki mislijo, da bo sprejetje in spodbujanje simbolov EU vodilo k oblikovanju naddržave. Za božjo voljo, bodo simboli resnično izoblikovali naddržavo, o kateri so govorili nekateri poslanci?
Nekateri pravijo, da bo prizadeta nacionalna zavest ljudi in držav. Če je nacionalna zavest kogar koli tako nizka, da jo lahko zasenči simbol enotnosti vseh držav, potem pomilujem tisto, kar nekateri imenujejo "nacionalni ponos". Takšne argumente smo slišali v Parlamentu.
Je še drugo vprašanje. Če se nekateri državljani in države članice tako slabo odzovejo na te simbole, kako naj bodo še naprej člani EU, če ne morejo niti videti njenih simbolov? To je protislovje.
Evropski parlament ima prav, da kot običajno nadaljuje s formalnim sprejetjem teh simbolov. Sporoča naslednje: EU mora napredovati združena pod svojimi simboli, da bi postala popolna in dosegla točko, kjer lahko igra svojo vlogo. Njena vloga je spodbujanje načel in vrednot po vsem svetu.
György Schöpflin
Gospod predsednik, pogosto slišimo mnenje, da je so simboli izguba časa in da se Evropska unija ne bi smela ukvarjati s tako nepomembnimi vprašanji. Ta argument pomeni, da se naloga Evropske unije osredotočanje na vsakdanja vprašanja, kot sta zaposlovanje ali trgovina.
Ta pristop je docela zgrešen in povsem napačno razume, za kaj gre pri simbolih. Če natančno pogledate, kako delujejo institucije, potem bo hitro postalo jasno, da ima vsaka institucija vrsto simbolov. Ti simboli nosijo sporočilo, ki ga bodo ljudje prepoznali kot skrajšano različico te institucije in ravnali v skladu s tem. Brez institucij ne more obstajati demokratična politika.
Tako so simboli potreben del demokracije, za katero EU meni, da je osnovni del njene identitete. Poleg tega, če bi bili simboli tako postranskega pomena, kot pravijo njihovi nasprotniki, zakaj se potem truditi in jim nasprotovati? Evropski parlament kot osrednje demokratično telo Evropske unije ima resnično dober razlog, da spodbuja simbole Evrope kot orodje povezovanja z evropskimi volivci. Tisti, ki so proti evropskim simbolom, v bistvu postavljajo pod vprašaj samo evropsko demokracijo.
Lahko bi trdili tudi, da je to preveč spremenljiv čas, ki ga pestijo krize, da bi mislili na simbole Evrope, in zato ni pravi čas, da Parlament zapravlja čas s simboli. Morda res, toda pravi čas je nekaj, o čemer je vedno mogoče razpravljati in se vedno bo. Dolgoročno ne bo pomembno, ali se o simbolih Parlamenta in Evropske unije razpravlja zdaj ali kdaj koli kasneje. Zato povsem podpiram to pomembno in tehtno poročilo.
Geoffrey Van Orden
Gospod predsednik, naši federalistični prijatelji se ne bi smeli truditi in za svojo stvar novačiti gospe Thatcher. Bila bi zgrožena nad dogodki v Evropski uniji.
Slišali smo, da so simboli pomembni, vendar pa se nam nenehno zagotavlja, da Evropska unija nima želje postati država ne glede na to, da nas vsaka resolucija in del zakonodaje tega Parlamenta vodi naprej v tej smeri. Seveda je bil odličen primer tega ustava. Bila je zavrnjena in se je ponovno pojavila kot Lizbonska pogodba.
Da bi poskusili speljati Lizbonsko pogodbo, so se nacionalni pogajalci odločili, da je treba odstraniti dele ustave, ki bi se jih lahko razlagalo kot kršenje suverenosti, kot sta zastava in himna.
Res so ministri britanske vlade, ko so našim ljudem poskušali prodati Lizbonsko pogodbo, kot argument navedli, da je nekako drugačna od ustave.
Moji volivci na jugu Anglije nočejo ustave, nočejo Lizbonske pogodbe in zagotovo nočejo države z imenom Evropa. Menim, da je žaljivo do njih, da poskušamo uvesti ali dati uraden značaj tem simbolom.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Simboli Evropske unije zagotavljajo, da se lahko brani identiteto, in so lahko odločilni elementi v komuniciranju z javnostjo in njeno čustveno povezanostjo z evropskimi institucijami.
Parlament je priznal in sprejel naslednje simbole Unije: zastavo, ki je sestavljena iz kroga z dvanajstimi zlatimi zvezdami na modri podlagi, himno, ki je odlomek "Ode radosti" iz Devete simfonije Ludwiga van Beethovna, in geslo "Združena v raznolikosti". Zastava je izobešena v vseh prostorih Parlamenta in v primeru uradnih dogodkov. Z vključitvijo predpisov o uporabi simbolov Evropske unije s strani Evropskega parlamenta v Poslovnik Parlamenta ta pošilja močno politično sporočilo.
Parlament 9. maja praznuje Dan Evrope. Predlagam, naj Evropski parlament vsako leto organizira natečaj za Dan Evrope, posvečen mladi generaciji, ki naj pokaže, kako vidi prihodnost Evrope in predvsem kako želi prispevati, da bi se ta prihodnost uresničila.
Marios Matsakis
Gospod predsednik, na severnem delu evropskega Cipra, na gorovju Kirenija, je videti velikansko, kilometer dolgo turško zastavo, ne zastave EU. Dejansko je na celotnem severnem delu Cipra videti obilo turških zastav, ne zastav EU. To ne simbolizira enotnosti Evrope, temveč delitev, ki jo turška vojska izvaja v majhni državi članici EU.
Glede na potek pristopnih pogajanj EU-Turčija in mirovnih pogajanj na Cipru mora EU izvajati močen pritisk na turško vlado, naj odstrani svoje enote in spremljevalne simbole s Cipra in omogoči, da bo naša ponosna zastava EU svobodno plapolala v tem kotičku EU. Zastava EU na Cipru simbolizira enotnost. Turška zastava simbolizira ločevanje.
Pomagajmo čim prej dvigniti zastavo EU na celotnem Cipru.
Andrew Duff
Gospod predsednik, zdi se mi posebno čudno, celo tragično, da simbole napadajo nekdanji ljudje komunističnih držav srednje in vzhodne Evrope. Spominjamo se plapolajočih zastav v množicah v Talinu, Vzhodnem Berlinu in Budimpešti. Spominjamo se himne, ki je igrala pri Brandenburških vratih. Teh stvari ni naložil ali predpisal poslovnik parlamenta, temveč so jih navdahnila srca in čustva državljanov. Ti simboli so simboli naših veličastnih vrednot miru in solidarnosti.
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Gospod predsednik, želel bi zastaviti naslednje vprašanje tistim, ki so rekli, da simboli in himne sodijo k državi.
Mesto, v katerem živim, ima zastavo, zastavo Madrida, in občina, v kateri živim, občina Madrid, ima svojo zastavo in himno. Zato, ker sta državi? Si morda želita postati državi? Hočejo tisti, ki pravijo, da so zastave in himne državni simboli, ukiniti lokalne in regionalne zastave?
Rad bi odgovor mojih kolegov poslancev.
Predsednik
Doma imam zastavo mojega ragbi kluba!
Richard Corbett
Gospod predsednik, naj dodam k mnenju gospoda Méndez de Viga, Mednarodni olimpijski komite ima zastavo in himno. Glede na to, kar so pravkar povedali britanski konservativci, lahko samo zaključim, da je po njihovi opredelitvi Mednarodni olimpijski komite država.
Carlos Carnero González
poročevalec. - (ES) Gospod predsednik, za začetek bi se zahvalil vsem, ki so govorili v tej razpravi, čeprav je jasno, da se z nekaterimi izmed njih odkrito ne strinjam.
Simboli ne predstavljajo samo držav. Na tej stopnji našega razvoja simboli ne poosebljajo soočenja, boja ali bitk; so sredstvo za prenos idej in združevanja ljudi okoli vrednot. To predstavljajo naša zastava, naša himna, naše geslo in Dan Evrope.
Medvladno konferenco so nekateri prisilili, da je proti volji velike večine iz Pogodbe odstranila simbole. Ta velika večina je rajši nadaljevala z bistvenimi stvarmi ustave, namesto da bi se ujela v pasti, ki so jih nastavili tisti, ki so izpodbijali ne samo simbole, temveč tudi potrebo po nadaljnjem napredku v politični uniji. Iz tega razloga je 16 držav, vključno z mojo, podalo izjavo s svojim mnenjem, da je uporaba simbolov življenjsko dejstvo, uradno in celo nekaj, kar bi bilo treba pozdraviti.
Simboli Evropske unije za nikogar niso bili vprašljivi med referendumskimi kampanjami, katerih posledica je bila neratifikacija ustave. Bodimo resni: se kdo spominja, da je velik del francoskega in nizozemskega prebivalstva ustavo zavrnil zato, ker je navajala simbole Unije? Jaz se ne, pa sem v Franciji aktivno sodeloval v kampanji. Obstajali bi lahko drugi razlogi, ki so skupni številnim ljudem ali pa tudi ne, vendar simboli niso bili eden izmed njih.
Seveda se počutim Španca, ker sem Evropejec, in Evropejca, ker sem Španec. To pomeni, da se, ko vidim zastavo svoje države ob tisti z 12 zvezdami, okrepi prepričanje, da sta obe del mojega življenja. Ponosen sem tudi, ko vidim predsednika Sveta s francosko zastavo in zastavo Evropske unije.
Predvsem pa sem ponosen, da so mi vzklikali, kot mnogim izmed vas, ko je je kdo prejel človekoljubno pomoč, ali pa ko kdo ploska, ko opazi našo skupino za spremljanje volitev in nas prepozna po zastavi. Nespametni bi bili, če bi si odrekli nekaj, kar drugi priznavajo z naklonjenostjo in veseljem.
Predsednik
Razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo danes ob 11.00.
Pisne izjave (člen 142)
Cristian Silviu Buşoi  
v pisni obliki. - Evropska unija je nedvomno na križišču svojega razvoja, kjer je najpomembneje priznati potrebo po premiku naprej, in sicer s spopadom z vsemi trenutnimi zapletenimi vprašanji, ki bi morebiti lahko ustavila dinamiko evropskega procesa vključevanja. V tem procesu so evropski simboli bistveni vezni element za razvoj pozitivne identitete na evropski ravni, ki dopolnjuje uveljavljene nacionalne identitete, vendar jih ne nadomešča.
Odsotnost evropskih simbolov v zavrnjeni Lizbonski pogodbi je bila nadvse obžalovanja vredna s stališča pomanjkanja demokracije, s katerim se trenutno sooča Evropska unija. Trditev, da bi bila njihova vključitev v Lizbonsko pogodbo neprimerna, se je izkazala za nadvse nesmiselno, saj ni dvoma, da ne bi predstavljali nevarnosti za načela, na katerih je bila zgrajena EU.
Da bi v naslednjih letih povečali podporo in zavezanost Evropski uniji, je zato nujno ohraniti in prilagoditi te simbolične elemente, da bi povezali evropske institucije in postopke odločanja s priznanjem dejavnika "demos".
Glyn Ford
v pisni obliki. - Podpiram vključitev uradnega priznanja naše evropske zastave, evropske himne Oda radosti, Dneva Evrope 9. maja in gesla "Združena v raznolikosti" v Poslovnik. Ta podpora ne zmanjšuje moje zavezanosti in zvestobe moji državi, Angliji, kjer sem bil rojen, vzgojen, kjer sem se izobraževal in kjer zdaj živim.
Zavračam stališče, da se mora posameznik odločiti za izključno zvestobo eni regiji. Ponosen sem, da sem iz regije Forest of Dean, da sem Anglež in Evropejec.
Genowefa Grabowska  
v pisni obliki. - (PL) Simboli dejansko povzročijo čustveno povezanost z organizacijo ali državo, ki nam je pri srcu. Ko vidimo zastave ali gesla, poslušamo himne in celo, ko uporabljamo kovance, se neposredno istovetimo z določeno državo ali organizacijo. Evropska unija ima seveda tudi tovrstne simbole, ki pospešujejo poistovetenje in čustveno povezanost.
Modra zastava z 12 zlatimi zvezdami, "Oda radosti" iz Beethovnove Devete simfonije, praznovanje Dneva Evrope 9. maja in evro, ki je uradna valuta 15 držav članic, so uveljavljeni, znani in splošno priznani simboli. Sprva so bili simboli Skupnosti, zdaj pa so postali simboli Evropske unije. Skupaj z geslom ali motom Unije, namreč "Združena v raznolikosti", ti simboli povzemajo bistvo evropskega projekta.
Kot članica Konvencije zelo obžalujem, da se simboli Unije, opisani v evropski ustavi, nikoli niso uresničili. Dojemalo se jih je kot elemente psevdo države in so bili zato izbrisani iz besedila Lizbonske pogodbe. Kljub temu menim, da niso izgubili nič svojega značaja ali privlačnosti za evropske državljane. Ti simboli so še naprej nosilci vrednot, na katerih temelji Evropska unija. So izraz občutka skupnosti, ki ga imajo njeni državljani.
Zato je prav, da je do napredka glede uporabe evropskih simbolov prišlo ravno v Evropskem parlamentu.
