Režim nične tolerance za nedovoljene gensko spremenjene organizme in njegove gospodarske posledice
Predsednica
Naslednja točka je razprava v zvezi z vprašanjem Komisiji za ustni odgovor, ki ga je postavil Neil Parish v imenu odbora za mednarodno trgovino, o režimu nične tolerance za nedovoljene gensko spremenjene organizme in njegove gospodarske posledice - B6-0151/2008).
Struan Stevenson
nadomešča avtorja. - Gospa predsednica, najprej se dejansko zahvaljujem svojemu kolegu, predsedniku odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja gospodu Parishu, da mi je omogočil govoriti ob tej pozni uri in zastaviti to ustno vprašanje. Na žalost se je pred več meseci dogovoril, da bo odpotoval na Dansko s komisarko Fischer Boel, zato je moral to popoldne odpotovati v København. Za svojo odsotnost se opravičuje in prav tako izkazuje spoštovanje gospe Vassiliou ter ji izraža dobrodošlico v Komisiji.
To je pregled stanja v resničnosti. V EU imamo zelo konkurenčno in uspešno perutninsko industrijo in industrijo na področju prašičereje. V celoti sta brez podpore. Ne dobita niti ene same kmetijske subvencije niti nobenih drugih subvencij, pri čemer morata preživeti na tržišču samostojno.
Pri perutnini in prašičereji je največji strošek proizvodnja krme. Prašiči in piščanci se ne pasejo na poljih, zato temelji vsa njihova prehrana na žitih. Če se industrija ne podpira, je treba poskrbeti, da ima dostop do konkurenčne krme iz drugih regij v svetu.
V Evropi potrebujemo povprečno več kot dve leti, da izdamo licenco za popolnoma varen gensko spremenjen proizvod. Za enega od redkih odobrenih gensko spremenjenih semen Herculexa je bilo potrebnih 33 mesecev, da ga je EU odobrila. V Združenih državah je povprečni čas za odobritev takšnega semena za polovico krajši, tj. 15 mesecev.
Za tako dolgotrajno izdajanje licenc ni izgovora. Ker so cene hrane in stroški perutninske industrije in industrije na področju prašičereje vedno večje, si ne moremo privoščiti takšne časovne zamude pri izdajanju licenc za krmo. Zadeve moramo pospešiti.
V Združenih državah je veliko od teh gensko spremenjenih proizvodov stranski proizvod industrije bioetanola in so znatno cenejši kot krma, do katere lahko dostopajo naši rejci perutnine in prašičev tukaj v EU. Tako si samo onemogočamo dostop do cenejše krme na svetovnem trgu in dejansko onemogočamo, da so naši rejci konkurenčni, zato smo v resni nevarnosti zaradi hitrega izgubljanja delovnih mest in izvoza svoje industrije iz EU.
Tisti, ki pretirano zahtevajo, da se perutnina in prašičje meso ne smeta pridelovati z gensko spremenjeno krmo, ne bodo na noben način zmagali, če to krmo prepovemo. Končni rezultat bo izguba naše industrije zaradi naših tekmecev, ki niso iz EU, medtem ko bomo še naprej uvažali perutnino in prašičje meso živali, ki so bile hranjene z natančno enako gensko spremenjeno krmo, katere dostop smo našim rejcem prepovedali. Takšna politika je nesmiselna.
Prav tako potrebujemo jasno označevanje in proizvode, zato da se lahko potrošniki odločajo ozaveščeno. Vedeti morajo, ali se je meso, ki ga jejo, pridelalo z gensko spremenjeno krmo. Zaradi vedno večjih cen hrane je večina mesa, pridelanega z gensko spremenjeno krmo, cenejša, zato omogoča to potrošnikom izbiro in dostop do poceni mesa, če si to želijo.
Druga pomembna zadeva v zvezi s krmo je nična toleranca za gensko nespremenjeno krmo, ki se uvozi v EU. Odločni zagovorniki gensko nespremenjene krme se lahko hvalijo in trdijo, da zagotavljamo, da v gensko spremenjeni krmi, uvoženi v EU, ni sledov gensko spremenjenih proizvodov. Vendar je vprašanje, kakšne so posledice nične tolerance pri ladijskem tovoru gensko nespremenjene soje, ki jo naložijo v Braziliji zato, da se pripelje v EU? Obstaja možnost, da se z opremo za nakladanje v pristanišču v Braziliji naloži tudi zelo mala količina ostankov gensko spremenjene soje. Ko ta ladja pripluje v pristanišče v EU, se mora, čeprav se najde samo mala sled gensko spremenjene soje in čeprav ima ta soja licenco v EU, zavrniti tovor v celoti.
Zato je zaradi režima nične tolerance znatno manjša količina uvoza gensko nespremenjene krme v EU. Tako imajo celo tisti rejci perutnine in prašičev, ki želijo uporabljati gensko nespremenjeno krmo, zelo težek dostop do količin, ki jih potrebujejo in ko jih potrebujejo. Še enkrat ponavljam, da zato veliko težje pravično konkurirajo na odprtih svetovnih trgih.
Če dejansko želimo izvoziti svojo perutninsko industrijo in industrijo na področju prašičereje iz EU ter svoje državljane hraniti z brazilskimi piščanci in prašiči ali celo piščanci s Tajske, ki so bili vsi krmljeni z gensko spremenjeno krmo, potem so sedanje politike nične tolerance za gensko nespremenjeno hrano in zelo počasno izdajanje licenc za gensko spremenjeno krmo v EU pravi način za doseganje tega.
Gospa komisarka, veseli smo, da ste imeli tako odmevno podporo kot komisarka generalnega direktorata za zdravje in varstvo potrošnikov. Želimo vam najboljše, vendar upamo, da se boste prvi uprli strašljivim tabloidnim mitom o hrani in uvedli nekatere politike, ki bodo našim kmetom omogočile, da so mednarodno konkurenčni z enakimi konkurenčnimi pogoji.
Androula Vassiliou
komisarka. - Gospa predsednica, Komisija priznava tveganje, da lahko uvoz krme postane težavnejši in dražji zaradi nesočasne odobritve gensko spremenjenih organizmov v držav izvoznicah in EU. Poznam raziskavo generalnega direktorata za kmetijstvo in razvoj podeželja o vprašanju pomanjkanja krme. Poudariti moram, da je učinek politike nične tolerance za nedovoljene gensko spremenjene organizme pri uvozu krme sporen samo v primeru tako imenovanih nesočasnih odobritev gensko spremenjenih organizmov. Eden od ključnih dejavnikov je razlika v trajanju postopkov odobritve gensko spremenjenih organizmov ločevanja v tretjih državah in EU skupaj s pomanjkanjem ustreznih mehanizmov ločevanja v državah izvoznicah in tržnimi strategijami industrije na področju semen v teh državah. Prav tako ima pomemben vpliv večja uporaba gensko spremenjenih organizmov v proizvodih glavnih trgovskih partnerjev.
Zato si Komisija prizadeva obravnavati te ključne dejavnike. Razprave z Evropsko agencijo za varnost hrane so se začele, da se doseže večja učinkovitost trajanja postopka za odobritev brez ogrožanja kakovosti znanstvene presoje Evropske agencije za varnost hrane. V zvezi s tem ponavljam, da je sodelovanje držav članic v stalnem odboru in Svetu pomembno.
Prav tako želim opozoriti, da je Komisija nedavno sprejela odobritev koruze GA 21, kar bo spodbudilo uvoz iz Argentine zaradi te prednostne odobritve gensko spremenjenega proizvoda. Komisija se zdaj ukvarja tudi s postopkom predložitve predloga za odobritev gensko spremenjene soje Svetu, potem ko stalnemu odboru ni uspelo doseči kvalificirane večine. Ta odobritev soje bo omogočila večji uvoz hrane in tako prispevala k začasnemu izboljšanju težav v zvezi s pomanjkanjem krme, ki jo je navedel spoštovani poslanec.
Cilj zakonodajnega okvira EU o gensko spremenjeni hrani in krmi je zagotoviti varnost proizvodov, ki so dani na trg. Zato je za gensko spremenjeno hrano in krmo potrebna odobritev pred dajanjem na trg. Pristop nične tolerance za neodobrene gensko spremenjene organizme, ki zdaj velja v EU, je določen v zakonodaji EU in sta ga odobrila Evropski parlament in Svet kot najboljši način za varovanje zdravja ljudi in živali ter okolja. Podoben je pristopu, ki ga uporablja večina tretjih držav, vključno z večjimi proizvajalci gensko spremenjenih organizmov.
Na mednarodni ravni podpira v zvezi s to zadevo Komisija v tesnem sodelovanju z državami članicami razvoj smernic standarda Codex še naprej. Vendar Komisija priznava, da obstaja možnost takšnih izrednih dogodkov, ki so bili navedeni med razlogi v vašem vprašanju, in da je takšne pojave vedno lažje preprečiti zaradi stalnega izboljševanja tehnik merjenja. Komisija bo proučila, ali je mogoče v skladu z obstoječo zakonodajo poiskati ustrezno in izvedljivo posamezno rešitev za zadevno težavo.
V zadevi, povezani s tožbo Svetovne trgovinske organizacije proti Evropski skupnosti leta 2003, se v poročilu ustreznega odbora, končanim leta 2006, ni spodbijala zakonodaja EU, ampak način njenega izvajanja v preteklosti. Komisiji je do zdaj uspelo ta spor ohraniti v okviru rednih pogovorov o biotehnoloških zadevah s tožniki. Tožnikom smo jasno pokazali, da zdaj ni odlogov ali neupravičenih zamud v sistemu Skupnosti za odobritev biotehnoloških proizvodov.
Od ustanovitve odbora Svetovne trgovinske organizacije je bilo odobrenih šestnajst proizvodov, od česar jih je bilo sedem odobreno samo v letu 2007. Ne moremo izključiti, da bodo tožniki, predvsem Združene države, upoštevali posledice za trgovino v zvezi s prednostjo njihove odločitve, ali nadaljevati z reševanjem spora. Evropska skupnost bi bila v dobrem položaju, da se zagovarja, vendar je zaradi sedanjega dialoga ta možnost malo verjetna.
Esther De Lange
v imenu skupine PPE-DE. - (NL) Gospa predsednica, gospa komisarka, včeraj smo v tem parlamentu razpravljali o večjih cenah hrane in učinkih tega v Evropski uniji in državah v razvoju. Nocoj spet razpravljamo o gensko spremenjeni živalski krmi. Morda bi bila dobra zamisel združiti obe razpravi. Nenazadnje ta nekoliko tehnična tema živalske krme dejansko sovpada s širšo razpravo o varnosti hrane in večjimi cenami hrane. Kako smiselno je dejansko uničiti ali zavrniti ladijski tovor živalske krme v celoti, ker nenamerno vsebuje sledi, tj. zelo majhne količine gensko spremenjenih proizvodov To se mi z navedenega stališča varnosti hrane ali vidika večjih cen ne zdi smiselno.
Vendar so cene hrane v zadnjem času dejansko znatno večje in bodo še večje, če bomo s takim pristopom nadaljevali. Veliko proizvajalcev ima zato večje stroške, pri čemer menim, da ne more škoditi, če še enkrat poudarim, da vedno večje cene, o katerih vedno govorimo, ne pomenijo nujno, da zaslužijo več tudi kmetje. Dejansko je že bilo povedano, da so na primer stroški krme v sektorju prašičereje vedno večji, presežki pa so dejansko samo manjši.
Kako se lahko zdaj rešimo iz sedanjega statičnega položaja? Gotovo ne tako, da se nenadoma nepremišljeno ukvarjamo s postopki odobritve. To zagotovo ni način reševanja težav, ker menim, da je težava na dveh področjih, za kateri moramo poiskati rešitev. Najprej je pomembno, kot je že navedel gospod Stevenson, da traja odobritev gensko spremenjenih organizmov v Evropski uniji veliko dlje: dve leti in pol pri nas, v Združenih državah pa le leto. Upoštevam, kar meni Komisija v zvezi z večjo učinkovitostjo Evropske agencije za varnost hrane, vendar to ni edina težava. Težava je tudi obotavljanje odborov Sveta, ki potem ne morejo doseči kvalificirane večine za odobritev ali kvalificirane večine proti odobritvi, pri čemer je potem po dolgem prepiru odločitev končno naloga Komisije. Tako je del težave tudi to ter, da mora biti postopek hitrejši. To zagotovo ni argument za takojšnjo odobritev proizvodov, vendar menim, da imajo ljudje pravico hitreje izvedeti, ali se lahko proizvod za evropski trg odobri.
Prav tako je treba najti rešitev za nenamerno prisotnost gensko spremenjenih sledi v živalski hrani na primer z mejno vrednostjo, kar zagotovo velja za primere gensko spremenjenih organizmov, ki jih je Evropska agencija za varnost hrane že odobrila, ter kadar so zrezki prašičev, ki so jih hranili zunaj Evropske unije, redno na voljo v naših trgovinah. Govorite o nepravični konkurenci. Po mojem mnenju je škoda, da od Komisije nisem slišala ničesar o mejnih vrednostih. To zadeva obstoječo zakonodajo. Menim, da je to mogoče, saj z označevanjem uporabljamo mejne vrednosti, če smo iskreni.
To pomeni, da proizvajalci in potrošniki ne smejo biti žrtve neodločnosti odborov Sveta. Čas je, da postanemo jasni in hitri.
Bernadette Bourzai
v imenu skupine PSE. - (FR) Gospa predsednica, gospa komisarka, gospe in gospodje, kot je razvidno iz naslova, obravnava to vprašanje gospodarske posledice postopka odobritve gensko spremenjenih organizmov.
Zato sprašujem gospo komisarko, ali je Komisija zahtevala kakršne koli študije o vzrokih za večje cene živalske krme ter kakšen delež krme, uvožen v zadnjih letih, je vseboval sledi gensko spremenjenih organizmov, ki v Evropi niso bili odobreni in od kod so ti proizvodi prišli. To bi bilo koristno za ocenjevanje obsega teh izrednih dogodkov.
V nasprotju z gospo De Lange, ki je pravkar govorila, zavračam vzročno povezavo med načelom nične tolerance gensko spremenjenih organizmov in znatno večjimi cenami krme. Ti dve zadevi ne bi smeli biti povezani, ker je jasno, da je do povišanja prišlo zaradi združitve več dejavnikov, katerih ne bom navajala, vendar je glavni dejavnik špekulacija o prihodnjih kmetijskih trgih na svetovnih borzah. Poleg tega zadevajo te večje cene vse države, vključno z državami, ki imajo zelo prilagodljivo zakonodajo v zvezi z gensko spremenjenimi organizmi.
Vendar je res, da so evropski živinorejci v velikih težavah, pri čemer je glavni razlog za to dejstvo, da je EU zelo odvisna od uvoza krme. Moje vprašanje je tako: zakaj smo tako odvisni in kako se moramo odzvati? Komisijo sprašujem, ali je izvedla analizo gospodarskih posledic sporazuma, sklenjenega v ameriškem Blair House, zaradi katerega je Evropska unija opustila pridelovanje živalske krme.
Za zmanjšanje te odvisnosti sta po mojem mnenju dve možnosti. Prva je narediti vse, kar je mogoče za rešitev, pri čemer mislim dejansko rešitev krme in beljakovinskih pridelkov, pridelane v EU zadnje leto, ter spodbujanje prestrukturiranja in izogibanja na primer nevezanosti pomoči med pregledom stanja skupne kmetijske politike v celoti, ker se s temi pridelki doseže nesporna kakovost okolja za kolobarjenje in zato tudi za zemljo.
Vendar mora Komisija poskrbeti za raznolikost virov nabave. Decembra leta 2007 sem se udeležila konference, ki jo organizirala mreža proti gensko spremenjenim organizmom in na kateri se je ugotovilo, da viri nabave gensko nespremenjene krme obstajajo ter da je treba vzpostaviti stike med pridelovalci in uvozniki.
Upam, da se vsi zavedate, da imajo potrošniki pravico izbire ...
(Predsednica je prekinila govornico.)
Jan Mulder
v imenu skupine ALDE. - (NL) Gospa predsednica, najprej se zahvaljujem odboru za kmetijstvo in razvoj podeželja ter vodstvu tega plenarnega zasedanja, ker danes tukaj obravnavamo mojo pobudo za razpravo o tej temi.
Presenetljivo je, da je gojenje gensko spremenjenih organizmov vedno večje v vseh regijah sveta, vendar smo zaradi tega zelo prestrašeni samo mi v Evropi. Pomembno vprašanje je, zakaj smo prestrašeni. Gospa komisarka brezpogojno zatrjuje, da je razlog obstoječa zakonodaja, ki jo je treba upoštevati. Če je treba zakonodajo zaradi spremenjenih razmer spremeniti, bo Komisija to morala storiti. Menim, da je treba to storiti zdaj. O tem sem spraševal še nedavno, vendar en gensko spremenjen pridelek ni enak drugemu. Obstaja velika razlika med transgenezo in cisgenezo. Cisgeneza je prenos genov iste vrste, medtem ko za transgenezo ta omejitev ne velja. Za obe velja enaka zakonodaja, pri čemer mora Komisija preučiti zadevo sama, da bo lahko v tem smislu popravila zakonodajo.
Menim, da je bistvo te problematike v celoti nična toleranca. V svetu je zelo malo primerov, v katerih se lahko zahteva popolnoma nična toleranca. Vedno je treba dopustiti možnost neke tolerančne meje. Če vozite prehitro na cesti, na kateri je omejitev 50 km/h, obstaja v večini držav tolerančna meja približno 3 km/h, ki se upošteva, preden se izreče kazen. Zakaj to ni mogoče za uvoženo blago? Zakaj tolerančna meja na primer 0,8 % ali 0,9 % ni mogoča? Ali lahko Komisija odgovori jasno?
Strinjam se z dejstvom, da potekajo pogovori z Evropsko agencijo za varnost hrane o skrajšanju postopkov brez ogrožanja kakovosti, vendar me zanima, ali je Evropska agencija za varnost hrane navedla, ali je to mogoče? Samo pogovori niso dovolj, ker je časa malo.
Še nekaj bi izpostavil. Morda lahko Komisija lahko razloži, kako naj jaz kot politik javnosti pojasnim, da lahko tukaj zaužijemo veliko več proizvodov, kot jih je dovoljeno proizvajati. Brez omejitev lahko iz vsega sveta uvažamo proizvode živali, krmljene s proizvodi, ki so tukaj prepovedani. Kakšen smisel ima to? Kakšna je razlaga? Morda bom lahko iz odgovora Komisije oblikoval zamisel za naslednjo volilno kampanjo?
Končno sprašujem, kakšne so posledice odnosa Komisije glede Svetovne trgovinske organizacije? Ali si lahko to dejansko privoščimo?
Janusz Wojciechowski
v imenu skupine UEN. - (PL) Gospa predsednica, obstajajo tri področja, na katerih se lahko dokaže, da so gensko spremenjeni organizmi škodljivi.
Prvo od teh področij je javno zdravje. Vedno več je kazalnikov, da so gensko spremenjeni organizmi potencialno nevarni zdravju ljudi, vendar se ti indikatorji ne upoštevajo. Jasni dokazi škodljivih učinkov gensko spremenjenih organizmov se bodo morda pridobili kmalu. Nekoč ni bilo dokazov o škodljivosti azbesta, vendar je bila njegova škodljivost pozneje dokazana, pri čemer je bila škoda zaradi poznih dokazov že zelo velika. Za odstranjevanje azbesta je bilo porabljenih več milijard. Težava v zvezi z gensko spremenjenimi organizmi je, da se jih bo nemogoče znebiti, če bi njihova raba postala splošno razširjena.
Drugo področje je okolje. Veliko znanstvenikov meni, da imajo gensko spremenjeni organizmi katastrofalne posledice za okolje. To je eden od razlogov, da je bilo zgrajeno skladišče tradicionalnih semen globoko v ledu na norveškem otoku Spitsbergen, če bi se tradicionalna semena poškodovala zaradi večje rabe gensko spremenjenih organizmov.
Tretja nevarnost je povezana z gospodarstvom. Z večjo rabo gensko spremenjenih organizmov bodo kmetje postali finančno odvisni od velikih biotehniških koncernov. Kmetje bodo gojili proizvode z gensko spremenjenimi organizmi pod pogoji, ki jih bodo uvedli močni koncerni s patenti za semena.
Zdaj v Evropi ni lakote. Hrana postaja dražja, vendar je za kmetijsko politiko še vedno značilno uvajanje upravnih omejitev za kmetijsko proizvodnjo. Evropi ni treba iskati zelo intenzivnih tehnologij za proizvodnjo hrane. Namesto tega mora izbrati proizvodnjo zdrave hrane z uporabo tradicionalnih metod.
Dejansko obstaja tudi problem konkurence. V zvezi s tem se strinjam z gospodom Stevensonom in drugimi predhodnimi govorniki v celoti. Naši kmetje ne bi smeli biti edini kmetje, ki jih zadeva prepoved gojenja gensko spremenjenih pridelkov in uporaba gensko spremenjene krme. Takšna prepoved bi morala veljati skupaj s prepovedjo uvoza rastlinskih in živalskih proizvodov, ki vsebujejo gensko spremenjene organizme. Veljati mora jasno načelo, da za proizvajalce, ki izvažajo svoje proizvode na evropski trg veljajo iste zahteve kot za naše proizvajalce.
Caroline Lucas
v imenu skupine Verts/ALE. - Gospa predsednica, začenjam z odločnim izpodbijanjem predpostavke, na kateri temelji ustno vprašanje. Poskus povezovanja večjih cen živalske krme v Evropi in zadevne krize v živinorejski industriji z zakonodajo EU v zvezi z gensko spremenjenimi organizmi na splošno in zlasti politiko nične tolerance je v celoti napačen in varljiv.
Zagotovo je res, da so živinorejci zdaj v težkem položaju, vendar trdim, da to ni povezano z evropskimi politikami v zvezi z gensko spremenjenimi organizmi, ampak s kombinacijo dejavnikov, vključno s slabimi vremenskimi razmerami, zaradi katerih je žetev slaba, z deregulacijo trgov, večjim povpraševanjem držav, kot je Kitajska, hitrim in neustreznim povečanjem proizvodnje biogoriva in večjimi finančnimi špekulacijami.
K temu je veliko pripomoglo tudi poročilo industrije za gensko spreminjanje v okviru generalnega direktorata za kmetijstvo o potencialnem vplivu režima za gensko spreminjanje na dostopnost in ceno živalske krme. V poročilu je naveden najslabši možen potek dogodkov, ki temelji na predpostavki, da bo Brazilija hitro povečala prodajo vrste gensko spremenjene soje, ki ni odobrena v EU. Vendar niso predloženi nobeni dokazi, da Brazilija sploh premišljuje o gojenju gensko spremenjene soje.
V poročilu je ugotovljeno, da politika EU ne bo vplivala na odobritve v Združenih državah ter da bosta Brazilija in Argentina dejansko bolj previdni v zvezi z odobritvami novih gensko spremenjenih pridelkov, ki bi lahko morda škodile njihovemu izvozu v EU. Argentina je na primer uvedla sistem izdajanja potrdil za izvoz koruze v EU, da bi se izognila neodobrenim potezam.
Poleg tega ni dokazov za večje izkrivljanje konkurence zaradi uvoza mesa živali, ki so bile morda krmljene z gensko spremenjenimi organizmi, nedovoljenimi v EU.
Zato so odkrito povedano vsa ta vprašanja neutemeljena in pristranska. Vendar imam nekaj svojih vprašanj v zvezi s predlagano mejno vrednostjo za prepovedane gensko spremenjene organizme. Zakaj je Komisija prepričana, da so neodobreni gensko spremenjeni organizmi varni?
Katera institucija ali podjetje bo moralo v primeru škode izplačati nadomestilo? Ali bo to EU, ki dovoljuje takšno kontaminacijo? Ali bo to podjetje, ki je razvilo gensko spremenjene organizme, vendar nima veljavnega tržnega dovoljenja? Ali bo to morda podjetje, ki je odgovorno za uvoz?
Ali morajo takšne mejne vrednosti veljati za gensko pridelane rastline, iz katerih se proizvajajo snovi, kot so farmacevtski izdelki? Katere ocene v zvezi s kontaminacijo vsakodnevne hrane z aktivnimi farmacevtskimi snovmi so bile izvedene?
Čakam na natančne odgovore na ta pomembna vprašanja, na katera se bo odgovarjalo na koncu te razprave.
Kartika Tamara Liotard
v imenu skupine GUE/NGL. - (NL) Gospa predsednica, gospa komisarka, vi in jaz dejansko vemo premalo o tveganjih gensko spremenjenih organizmov za zdravje ljudi. Ali bomo zato dovolili takšne gensko spremenjene organizme, ki jih jaz imenujem tvegana hrana, zgolj zato, ker zadovolji gospodarske potrebe? Po mojem mnenju tega ne bomo dovolili. Zame so dejanske prednostne naloge javno zdravje, okolje in biotska raznovrstnost. Bruselj že zahteva od držav, da odobrijo nekatere gensko spremenjene organizme, čeprav tega ne želijo. To je v nasprotju s Kartagenskim protokolom, v skladu s katerim lahko države zavrnejo gensko spremenjene proizvode, če dvomijo o njihovi varnosti. Naj se države članice odločijo same, katere tvegane proizvode bodo dovolile.
Nisem edina, ki ugovarjam. Veliko državljanov je zaskrbljenih zaradi gensko spremenjenih organizmov. To smo videli na Poljskem, v Romuniji, Avstriji in na Cipru. Upor proti poskusnim poljem podjetja Monsanto je vedno večji v krajih, kot sta Raalte in Gemert-Bakel na Nizozemskem. Obstaja dejanska nevarnost, da veter odnese spremenjena semena z Monsanta na bližnje tradicionalne in organske kmetije, čeprav kmetje ne želijo teh semen. Zaskrbljen sem tudi zaradi načrtov podjetja Monsanto o prevzemu nizozemskega semenarskega podjetja De Ruiter, ki je med desetimi najboljšimi podjetji na svetu. Zelo jasno je, da se poskuša podjetje Monsanto v Evropi bolj uveljaviti. Razlog je, ker pričakuje prilagodljivejša pravila ali da bi lahko od politikov dejansko zahteval hitro popuščanje v zvezi s pravili. Temu se moramo odločno upreti. Javno zdravje, okolje in biotska raznovrstnost so za nas pomembnejši kot trgovski dobiček.
Jim Allister
Gospa predsednica, tekmeci se posmehujejo EU. S svetohlinsko gorečnostjo prepovedujemo gensko spremenjenje organizme v živalski krmi celo do nesmiselne točke nične tolerance za vsako neodobreno gensko spremenjeno sled, vendar istočasno v vseh 27 državah članicah neomejeno uvažamo meso, ki izvira iz živali, vzrejenih zunaj EU in krmljenih z natančno tistimi gensko spremenjenimi organizmi, ki jih nočemo odobriti.
Menim, da ima zadeva nični smisel. EU se ukvarja z malenkostmi in zanemarja pomembnejše zadeve, pri čemer se sprašujem, komu to škoduje. To so naši proizvajalci, ki plačujejo zelo visoke cene za krmo brez gensko spremenjenih organizmov. V EU se zdi, da smo srečni, če izpolnimo vsa merila politične korektnosti in se ne oziramo na zmedo, ki jo pri tem ustvarimo.
Rosa Miguélez Ramos
(ES) Gospa predsednica, čeprav evropska živinoreja ustvari več kot 40 % dodane vrednosti v naši kmetijski proizvodnji, je prav tako res, da nam zdaj primanjkujejo zadostne količine surovin za krmljenje svojih živali. V moji državi Španiji je položaj govedoreje, ki je bolj odvisna od krme kot v drugih državah članicah, katastrofalen. V primeru prašičjega mesa in perutnine je položaj zelo slab, podobno kot drugje v Evropi.
Kot je bilo že navedeno, dovoljuje zakonodaja Skupnosti prodajo krme, ki vsebuje gensko spremenjene organizme, če je odobrena v EU, vendar ne določa najnižjih ravni za neodobrene gensko spremenjene organizme. Zaradi tega obstajajo v trgovini težave z izvozniki tretjih držav in tudi samim evropskim živinorejskim sektorjem kot takim, v katerem je pomanjkanje krme.
Ni prvič, da se strinjam z gospodom Mulderjem; ob tej priložnosti sem ga poslušala, pri čemer menim, da se strinjava tudi o tej zadevi, ker bi lahko bila možna rešitev, da odobrimo naključne vsebnosti sledi gensko spremenjenih organizmov do neke mejne vrednosti, če jih je Evropska agencija za varnost hrane pozitivno ocenila in če je tretja država izdala dovoljenje v skladu z načeli standarda Codex ter če izvajamo jasno politiko označevanja.
Druga rešitev bi lahko bila, da se na evropskem ozemlju proizvede več, vendar se zdi, da je Komisija to možnost s svojim pregledom predlogov izključila. Primer suhe krme, ki je bistvena sestavina živalske krme, je paradigmatičen. Čeprav Komisija priznava tveganja, povezana z opuščanjem proizvodnje, vztraja pri veljavnosti nevezanih plačil.
Zato poudarjam, da se soočamo z resno težavo pomanjkanja živalske krme, pri čemer je Evropska komisija odgovorna za reševanje težkega položaja.
Kyösti Virrankoski
(FI) Gospa predsednica, vrsta gensko spremenjenega pridelka je vzgojena s spremembo njenega genotipa, ki je izvedena z natančno znanstveno tehnologijo. Ta tehnologija temelji na razvoju genetike, ki poteka že več kot polovico stoletja. To je omogočilo gojenje vrst na način, za katerega je potrebno manj napora in manj uporabe pesticidov ter ki je omogočil večjo proizvodnjo pridelka. Zato je bila proizvodnja hitro večja.
Evropska unija v tem razvoju ni mogla sodelovati, ker izvaja sistem strogega birokratskega spremljanja. Čeprav so postopki in raziskave, ki jih je izvedla Evropska agencija za varnost hrane, pokazali, da vrsta ni škodljiva in koristi potrošniku, se mora izvesti še dolg postopek, preden jo odobrijo. Predlog Komisije se najprej predloži stalnemu odboru, ki predlog sprejme ali zavrne s kvalificirano večino. Če se stalni odbor ne more odločiti, se predlog pošlje Svetu; če se tudi tukaj ne sprejme odločitev, se predlog pošlje nazaj h Komisiji, ki se dokončno odloči. Vendar je to dolgotrajen postopek.
V Evropsko unijo se uvaža veliko gensko spremenjene živalske krme. Države, ki poskušajo omejiti gojenje gensko spremenjenih vrst, jih z veseljem uporabljajo. Ker EU nima časa, da odobri vse vrste, ki se zdaj uporabljajo, je mogoče, da krma vsebuje majhne količine sledi teh vrst. V takšnih primerih se zavrne celotna pošiljka. Zaradi tega ima industrija veliko nepotrebnih stroškov, kar vpliva na konkurenčnost evropske proizvodnje hrane. Zato moramo to področje obravnavati racionalno. Zelo majhne količine sledi vrst, odobrenih v drugih državah, ne bi smele imeti tako nerazumljivih posledic, zlasti ker evropsko kmetijstvo že tekmuje proti globalni konkurenci.
Dimitar Stoyanov
(BG) V skladu z latinskim pregovorom so naravne stvari dobre. To dejansko ne pomeni, da so gensko spremenjeni organizmi, ki so umetni, slabi, vendar še nimamo zadostnih znanstvenih podatkov, ki nedvomno dokazujejo, da so dobri za nas. Nasprotno imamo primer Združenih držav, v katerih je najvišja toleranca v zvezi z gensko spremenjenimi organizmi povezana z zelo razširjeno debelostjo. Genetika in biotehnologija sta še vedno nenatančni znanosti. Veliko obljubljata, vendar istočasno z njuno uporabo tvegamo, da bomo izgubili veliko, morda celo več, kot si lahko privoščimo.
Sedanja politika previdnosti EU do gensko spremenjenih organizmov je zaenkrat dobra politika, če upoštevamo razpoložljive znanstvene dosežke. Vendar menim, da kljub temu ne smemo pozabiti na evropske proizvajalce. Sedanje razmere so na neki način izredne, zato bi morala Komisija doseči ravnotežje, da evropski proizvajalci ne bi bili zapostavljeni, ter vzpostaviti razmere, da bodo lahko evropski potrošniki dejansko izbirali med uporabo pridelkov z gensko spremenjenimi organizmi ali pridelkov brez gensko spremenjenih organizmov. Veseli me, da sem mlad prebivalec Evropske unije, zato želim imeti možnost, da se odločam ozaveščeno.
Avril Doyle
Gospa predsednica, ob upoštevanju velike odvisnosti EU od uvoza proteinsko bogate krme, kot sta sojina moka in koruzni gluten, me zanima, kako lahko Komisija pojasni sedanje razmere, v katerih je krma, ki vsebuje majhne količine sledi nedovoljenih genskih organizmov, prepovedana ali v uničena v naših pristaniščih, medtem ko lahko meso živali, ki so bile krmljene s temi enakimi gensko spremenjenimi organizmi, prosto vstopa v prehranjevalno verigo v EU in ga naši potrošniki zaužijejo, pri čemer zaradi tega večje izkrivljanje konkurence, ki škoduje zlasti evropskim kmetom.
Mejna vrednost bi se morala uporabljati za naključno prisotnost sledi nedovoljenih gensko spremenjenih organizmov, ki so že dobili pozitivno oceno Evropske agencije za varnost hrane ali za katero je že bila izvedena ocena tveganja v zvezi z varnostjo krme in živil v skladu s smernicami standarda Codex o gensko spremenjenih rastlinah, kot se že uporablja za naključno prisotnost sledi nedovoljenih gensko spremenjenih organizmov pri označevanju proizvodov kot proizvodov brez gensko spremenjenih organizmov. Ali Komisija načrtuje vložiti dejanske predloge v zvezi s tem in kdaj bo to storila?
Našemu dolgemu postopku odobritve manjka znanstvena natančnost in celovitost, kar je razlog za resne spore v svetovni trgovini; sramotno je, da je razlog za tak postopek mednarodno izmikanje v zvezi s tem vprašanjem. Noben drugi trgovinski blok se ne upira spremembam na ta način.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Čas je za resno in ustrezno razpravo o genski tehnologiji v Evropi, ker smo do zdaj poslušali samo verske polemike in v veliko primerih povzročali razburjanje. Znanost se ne more in ne sme ovirati. Zaradi velikega povečanja prebivalstva in večjih cen hrane ne smemo zavrniti priložnosti, ki nam jih ponujata biotehnologija in gensko inženirstvo. Brez njiju ne moremo imeti zelene revolucije.
Iz mojega poročila o bioplinu, sprejetega marca, je razvidno, da je Evropski parlament dal soglasje o dodelitvi licence za gojenje gensko spremenjenih rastlin za ekološko energijo. Čeprav so parlamentarne stranke na Madžarskem soglašale o ohranitvi kmetijstva brez genskega spreminjanja organizmov, moramo razumeti, da je to utvara. Petinosemdeset odstotkov soje, uvožene za živalsko krmo, je zdaj gensko spremenjenih.
Jasno je, da gensko spreminjanje ni igra, ker je tveganje zelo veliko. Nujno je treba ustanoviti verodostojno, znanstveno utemeljeno, posebno nadzorno agencijo na ravni Unije, ki je neodvisna od velikih podjetij in bo pregledovala gensko spremenjene proizvode, zagotavljala varnost pred nevarnostmi in odpravljala neutemeljene bojazni. Večnacionalna podjetja, ki se ukvarjajo z gensko spremenjenimi organizmi, so dejansko nenaklonjena izdajanju natančne dokumentacije o svojih proizvodih in ne sodelujejo v znanstvenih postopkih, čeprav bi bila to za varstvo potrošnikov bistvena zahteva. Vendar obstaja veliko zavajajočih informacij in neznanstvenih strašilnih zgodb, ki jih širijo nasprotniki genskega spreminjanja. Zato je ta razprava tako pomembna. Hvala, ker ste me poslušali.
Paulo Casaca
(PT) Zelo sem zaskrbljen zaradi kmetijskega sektorja na Azorih, tj. v svoji regiji, v zvezi s sedanjimi razmerami. Menim, da je bilo v tej razpravi pokazano, da ne more nič opravičiti obstoja politike, ki prepoveduje uporabo gensko spremenjenih organizmov v živalski krmi in istočasno dovoljuje uživanje mesa, ki je bilo proizvedeno z uporabo gensko spremenjenih organizmov.
Po mojem mnenju je jasno, da se tudi v politiki nične tolerance delno pretirava. Končno trdim, da nihče, ki pozna industrijo živalske krme, ne more dvomiti o jasnem učinku, ki ga bodo ti dejavniki imeli na cene hrane. Učinek je zelo jasen, zlasti za krmo s koruznim glutenom in odpadke, ki nastanejo iz koruze pri proizvodnji alkohola. Evropsko komisijo sem že pozval, da upošteva položaj kmetov po Evropi.
Paul Rübig
(DE) Gospa predsednica, gospe in gospodje, v razpravi o kmetijstvu se zdaj soočamo z izzivi zaradi pregleda stanja. Zanimivo bi bilo izvedeti, ali je razprava o gensko spremenjenih organizmih vključena v to razpravo in v kakšnem obsegu se o njej v tem smislu razpravlja.
Vsi vemo, da po svetu zdaj poteka živahna razprava o vprašanjih hrane in energetske varnosti. Preveriti moramo, kakšne posledice ima ta razprava za nas.
Sam pri označevanju vedno podpiram nično toleranco. Potrošnik mora vedeti, kaj kupuje. Iz tega vidika moramo zagotoviti, da imajo priložnost odločati o tej zadevi tudi zakonodajni organi na regionalni ravni.
Marios Matsakis
Gospa predsednica, tudi ob tako poznem času razprave menim, da moram povedati tri stvari.
Res je, da ni znanstvenih dokazov, da predstavljajo gensko spremenjeni organizmi tveganje za zdravje ljudi in živali. Vendar se tudi za azbest ni vedelo, da je nevaren, čeprav danes vemo, da povzroča mezoteliom, tj. pljučni rak, kot je navedel prejšnji govornik, ki je že odšel. Dejansko se tudi za kajenje do pred nekaj leti ni vedelo, da je za koga nevarno, vendar zdaj vemo, da povzroča pljučnega raka, pljučno bolezen in zoženost koronarne arterije. Zato je boljše, da smo varni, kot da potem obžalujemo.
Gospod Allister in gospod Casaca sta govorila o razliki med gensko spremenjenimi organizmi v krmi in živalih, krmljenih s krmo, ki vsebuje gensko spremenjene organizme. Med obema je zelo velika razlika. Razlika je, ker so gensko spremenjeni organizmi v krmi v popolnoma drugačni obliki od gensko spremenjenih organizmov, ki jih je žival zaužila, prebavila in presnovila ter so verjetno samo ostali prisotni, vendar so v mesu živali v popolnoma drugačni obliki kot v krmi.
Jean-Pierre Audy
(FR) Gospa predsednica, jasno je, da je ta tema o gensko spremenjenih organizmih demokratična nujnost, gospodarska potreba in pravna obveza. Našemu odboru čestitam za reševanje te teme.
V zvezi z našo razpravo je jasno, da je Evropska unija zelo odvisna od uvoza proteinsko bogate krme.
To se povezuje z znanstvenimi razpravami, pri čemer se zaradi uvoza živali, krmljenih s krmo, ki ni v skladu z evropskimi pravili, sprašujemo, ali je Evropska unija zmožna zaščititi svoje potrošnike.
Zamisel o režim zaščite ni protekcionizem, ampak je samo vprašanje, ali je tak režim smiseln, zato sprašujem Komisijo, ali meni, da se lahko z našim carinskim sistemom, za katerega menim, da je znatno slabši, odzovemo na vse pripombe, ki so se izpostavili v tej odlični razpravi.
Jan Mulder
Gospa predsednica, ali lahko gospa komisarka v odgovoru pove, ali je možno povečati vrednost tolerančne meje z nič na večji delež na primer na 0,7 % ali 0,9 % ali kateri koli drugi delež? Menim, da je iz poslušanja razprave razvidno, da je to bistvo tistega, kar je bilo povedano. Nična toleranca je v sedanjih razmerah malo preveč stroga.
Androula Vassiliou
komisarka. - Gospa predsednica, pozorno sem poslušala različne pripombe, ki so jih navedli poslanci.
V Komisiji se zavedamo, da obstajajo zaradi nesočasnih odobritev gensko spremenjenih organizmov predstavljajo težave v zvezi z dostopnostjo in stroški uvoza krme. Čeprav so stroški v tem sektorju večji zaradi drugačnih, zapletenih in včasih veliko bolj splošnih dejavnikov, so bili vsi ti dejavniki upoštevani v študiji, ki jo je izvedel generalni direktorat za kmetijstvo.
Cilj prizadevanj Komisije je preučevanje ključnih dejavnikov tega vprašanja na notranji ravni z odobritvijo novih gensko spremenjenih organizmov v skladu z zakonodajnim okvirom EU in na mednarodni ravni z razpravami z našimi najpomembnejšimi trgovinskimi partnerji.
Več govornikov je postavilo vprašanje, ali je Komisija pripravljena povečati nično toleranco na višjo vrednost. Opozoriti vas moram, da potrebujemo za tako povečanje soodločanje Parlamenta in Sveta ter podporo držav članic. Poznate stališče držav članic v različnih stalnih odborih, v katerih smo uspeli redko doseči kvalificirano večino oziroma, kolikor vem, je nismo dosegli nikoli.
Uvedba omejitev za uvožene živalske proizvode, ki so proizvod živali, hranjenih z gensko spremenjenimi organizmi, verjetno ne bi bila v skladu z našimi mednarodnimi obveznostmi.
Končno bom govorila tudi o zamudah v postopkih odobritve, kar so omenili številni govorci. Med Komisijo in Evropsko agencijo za varnost hrane poteka razprava o preverjanju možnosti za večjo učinkovitost v postopku odobritve, pri čemer kakovost znanstvene presoje ne bi bila slabša.
Ena od poudarjenih točk je potreba po boljšem komuniciranju z vlagatelji o zahtevah za odobritev, da se zagotovi boljša kakovost njihovih dokumentov že od začetka.
Poleg tega in tudi kot rezultat te razprave je Agencija sprejela obveznost, da bo izvedla predhodni pregled veljavnosti v šestih mesecih od predložitve vloge, s čimer bo zagotovila, da je čas postopka za odobritev krajši.
Prav tako je pomembno opozoriti, da bi lahko bil postopek odobritve znatno krajši, če bi imela Komisija večjo podporo držav članic v postopkih komitologije za odobritev gensko spremenjenih organizmov.
Končno odgovarjam na pripombo, ki jo je navedel govornik, ki je trdil, da upoštevamo pri obvladovanju tveganja samo gospodarske razloge. Za nas je temeljni dejavnik varnost zdravja ljudi in živali ter okolja.
Poleg tega je Komisija pripravljena razpravljati o možnih predlogih v zvezi s tem področjem, vendar samo pod pogojem, da se s predlagano rešitvijo spoštuje temeljni cilj, ki jamči varnost proizvodov, danih na trg EU.
Predsednica
Hvala, gospa komisarka.
Ta razprava je končana.
Pisne izjave (člen 142)
Diamanto Manolakou  
v pisni obliki. - (EL) Politika EU v zvezi z gensko spremenjenimi organizmi podpira multinacionalke, kar škoduje potrošnikom. Kmetje postajajo še boj odvisni od monopolizacije, multinacionalke pa nadzorujejo tudi kmetijstvo.
Gensko spremenjeni organizmi so škodljivi za javno zdravje. Za nekatere od njih se je znanstveno dokazalo, da so povezani z alergijami in da slabijo imunski sistem.
Zaradi nepopravljivih učinkov na okolje je nevarnost gensko spremenjenih organizmov še večja. Biotska raznovrstnost je omejena, pri čemer omejitev kontaminiranosti zagotovo ni zajamčena.
Ta politika je gospodarsko škodljiva. Gensko spremenjeni organizmi so eden od dejavnikov, zaradi katerih so cene hrane večje in zaradi katerih je v svetu lakota, kot zdaj odkrito priznavajo mednarodne gospodarske organizacije.
Predlog o sprejetju nične tolerance je lažen in neučinkovit ter je rezultat popuščanja interesom multinacionalk. Dovoljuje gojenje nekaterih gensko spremenjenih organizmov in uporabo proizvodov, pridobljenih iz gensko spremenjene krme, kot je meso iz držav, ki niso članice EU.
Ta politika ima določen cilj, tj. omejevanje odločnih protestov delavcev v državah članicah EU, ki zahtevajo varno, gensko nespremenjeno hrano po dostopnih cenah.
Menimo, da bi morali biti gensko spremenjeni pridelki v državah članicah in uvoz proizvodov, ki kažejo sledi gensko spremenjenih organizmov, prepovedani v celoti. Vendar bi morali istočasno sprejeti ukrepe za zaščito proizvodnje Skupnosti in potrošnikov.
