Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Poettering
Arvoisa puhemies, pyysin parlamentin hallintoa varmistamaan, että peruskirjan valmistelusta vastaavan parlamentin valtuuskunnan jäsenten nimet ilmoitetaan parlamentille julkisesti. Tämä myös luvattiin minulle hallinnossa. Vastoin parlamentin hallinnolta saamiani tietoja istuva puhemies ei antanutkaan eilen aamulla täällä täysistunnossa - te ette ollut silloin puhemiehenä - valtuuskunnan kokoonpanoa koskevaa suullista ilmoitusta. Pyysin silloin istuvaa puhemiestä mainitsemaan näiden jäsenten nimet. Istunnon myöhemmässä vaiheessa hän sitten julkisti parlamentin valtuuskunnan varsinaisten jäsenten nimet. Minulle oli kuitenkin erittäin tärkeää, että varsinaisten jäsenten nimien lisäksi julkistetaan ja eiliseen pöytäkirjaan lisätään myös varajäsenten nimet, jotta koko parlamentti ja julkisuus ovat tietoisia sekä varsinaisista jäsenistä että varajäsenistä. Löydän nyt eilisestä pöytäkirjasta kuitenkin vain varsinaisten jäsenten nimet siinä muodossa, kuin ne ilmoitettiin täällä. Pyydänkin siksi hartaasti: myös varajäsenten nimet tulisi ilmoittaa parlamentille ja julkisuudelle tämänpäiväisen istunnon pöytäkirjassa, joka jaetaan huomenna - tätä ilmoitustahan ei voida kaiketi enää lisätä eiliseen pöytäkirjaan.

Puhemies
Parlamentin jäsen Poettering, totean teidän laillanne, että pöytäkirjassa on julkaistu vain valtuuskunnan jäsenten nimet. Ehdotan teille, että varajäsenten nimet ilmoitetaan klo 15.00. Ne julkaistaan siten huomisessa pöytäkirjassa.

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa sihteeristölle erehdyksestä, joka koskee tämän istumapaikan haltijaa. Meille jaetun istumajärjestyksen mukaan tällä paikalla istuvat sekä kollegani Luís Queiró että minä, Ribeiro e Castro. Sen vuoksi sekä pöytäkirjassa että sanatarkoissa istuntoselostuksissa puhuttaessa Macaon interventiosta, ja myös sanatarkoissa istuntoselostuksissa puhuttaessa Tsetsenian päätöslauselmaa koskevasta kysymyksestä puhemiehistölle, minut samaistetaan virheellisesti Luís Queiróksi, kollegaksi, joka istuu paikalla 571, eikä minua kutsuta omalla nimelläni, joka on Ribeiro e Castro, sillä minä istun paikalla 662. Olisin kiitollinen siitä, että nämä korjaukset tehtäisiin ja että myös istumajärjestystä korjattaisiin, koska siinä kaksi parlamentin jäsentä on merkitty istuvaksi samalla paikalla, mikä ei selvästi vastaa totuutta.

Puhemies
Hyvä kollega, korjaamme asian. Joka tapauksessa äänestysten osalta todisteena on tietenkin äänestyskorttinne.

Martínez Martínez
Arvoisa puhemies, panin merkille, että pöytäkirjan kohdassa 38, joka koskee neuvoston kyselytuntia, ainakin espanjan- ja saksankielisissä versioissa on virhe, eli niistä puuttuu kysymys nro 9. Kysymys nro 9 on jäänyt painovaiheessa pois. Sitä vastoin pöytäkirjassa mainitaan kyllä, ketkä esittivät sitä koskevia lisäkysymyksiä, mutta on kuitenkin korjattava, että kysymyksestä nro 8 ei siirrytä kysymykseen nro 10 mainitsematta kysymystä nro 9, jonka esitin eilen neuvostolle, ja tietenkin on korjattava myös se, että parlamentin jäsen Martínez Martínezin puheenvuoro ei liity kysymykseen 8, kuten tämän tekstin perusteella näyttäisi olevan, vaan se liittyy kysymykseen nro 9, jota ei ole mainittu.

Puhemies
Parlamentin jäsen Martínez Martínez, voin sanoa teille, ettei samaa virhettä ole vain espanjankielisessä versiossa vaan myös ranskankielisessä versiossa. Korjaamme tietenkin asian ja sisällytämme kysymyksen nro 9 uudestaan pöytäkirjaan.

Johan Van Hecke
Arvoisa puhemies, olen havainnut, että joissakin mietinnöissä minun nimeni sekoitetaan järjestelmällisesti kollegani Frank Vanhecken nimeen. Haluaisin mainita teille, että kollegani, kuten minäkin, on flaami, mutta että muuten emme ole lainkaan sukulaisia. Pitäisin arvossa sitä, että tulevaisuudessa asiakirjoissa ilmoitettaisiin oikea etunimi sukunimen jälkeen.

Puhemies
Kiinnitämme tähän asiaan hyvin suurta huomiota.
Onko muuta huomautettavaa pöytäkirjasta?

Cappato
Arvoisa puhemies, olen yhdessä muiden kollegojen kanssa kiinnittänyt eilen huomionne siihen, että tietojärjestelmään pääsy jäsenten toimistoista on aiottu keskeyttää 13 päiväksi.
Sitten saimme eilen ilmoituksen myös siitä, että parlamentin rakennukseen Brysselissä ei pääse ollenkaan 27.12.-2.1. välisenä aikana. Näin pitkä tietopalvelujen keskeyttäminen tuntuu minusta nyt todellakin liialliselta. Siksi haluaisin pyytää, eikö tähän tilanteeseen voitaisi etsiä ratkaisua osa-alueittain, ja tehdä siten jäsenille mahdolliseksi päästä parlamenttiin myös joululoman aikana.

Puhemies
Hyvä kollega, voin nyt vastata teille vain sen, että jos on olemassa tiettyjä erityistarpeita ja jos tietyt jäsenet haluavat päästä rakennukseen tänä aikana, he ilmoittavat asiasta, ja kaikki tarpeellinen tehdään, jotta he pääsisivät rakennukseen ja jotta he voisivat käyttää toimistolaitteitaan. Tarkistan, voidaanko tätä mahdollisesti laajentaa. Mutta joka tapauksessa tällä hetkellä tiedätte, että jos haluatte tulla tänne erikseen ja jos teillä on tähän hyvä syy, asia voidaan järjestää.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

ÄÄNESTYKSET
Puhemies
Toimitamme nyt muutamia äänestyksiä ja siirrämme hieman budjettiäänestyksiä, koska, kuten tiedätte, odotamme millä hetkellä tahansa neuvoston vahvistavan parlamentin kanssa tekemänsä sopimuksen, sillä neuvosto pitää parhaillaan viimeistä kokousta. Toivomme sen saattavan pian työnsä päätökseen ja käsittelemme vasta tämän harkinnan jälkeen budjettiäänestyksiämme, jotta voimme määrittää kantamme neuvoston vastauksen perusteella.
Theaton laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0090/1999) kahdeksan tilintarkastustuomioistuimen jäsenen nimittämisestä (C5-0231/1999, C5-0232/1999, C5-0233/1999, C5-0234/1999, C5-0235/1999, C5-0236/1999, C5-0237/1999, C5-0238/1999 - 1999/0820(CNS))

Fabra Vallés
Arvoisa puhemies, haluan pyytää, että pöytäkirjaan merkittäisiin, että koska olen asianosainen, pidätyn äänestyksestä täysin ymmärrettävistä syistä. Lisäksi haluan ilmoittaa, että en ainoastaan pidäty äänestyksestä, vaan myös poistun istuntosalista.

Puhemies
Hyvä on, kiitos, parlamentin jäsen Fabra Vallés. Toivotamme teille onnea.
(Parlamentti hyväksyi peräkkäisillä äänestyksillä kahdeksan päätöslauselmaa.)
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0099/1999) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta (8790/1999 - C5-0125/1999 - 1998/0099(COD)) (Esittelijä: Murphy)

Poettering
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluaisin sanoa perusteellisen harkinnan jälkeen tästä mietinnöstä seuraavaa: Tämä Murphyn laatima erittäin tärkeä mietintö hyväksyttiin lopullisesti teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa maanantai-iltana täällä Strasbourgissa. Se tarkoittaa, että me äänestämme tästä mietinnöstä täällä täysistunnossa vielä saman viikon aikana, kuten kaikki tietävät. Minun on sanottava teille, että tämä on ajallinen yhteensattuma, jonka vuoksi poliittiset ryhmät eivät voi neuvotella asianmukaisesti valiokunnan äänestyksen tuloksista.
Haluaisin havainnollistaa tätä asiaa teille konkreettisesti: jos valiokunta esittää tarkistuksia esimerkiksi kohtiin 18-22, me voimme neuvotella siitä ryhmässämme - ja oletan, että tilanne on sama myös muissa ryhmissä - vasta tänään, ja jos haluaisimme erillisen äänestyksen eri tarkistuksista, se ei ole enää menettelyteknisesti mahdollista, eli erillistä äänestystä ei voida enää pyytää. Siksi ryhmämme on aivan ehdottomasti sitä mieltä - esitän tämän asian tässä muodossa myös puheenjohtajakokouksessa -, että meidän tulisi jatkossa hyväksyä täällä Strasbourgissa enää vain mietintöjä, jotka on käsitelty jo aiemmin valiokuntien normaalin istuntoviikon aikana Brysselissä, jotta poliittisilla ryhmillä on riittävästi aikaa myös keskustella mietinnöistä.

Tämä on kaikkien ryhmien etujen mukaista. Esitän tämän asian täällä näin, koska en halua tuoda sitä esille pelkästään suljettujen ovien takana käytävässä puheenjohtajakokouksessa.
En halua nyt arvostella teollisuusvaliokuntaa enkä myöskään sen puheenjohtajaa, se ei ole tarkoitukseni. Varsinaisesta asiasta sanomme kuitenkin seuraavaa: pienten ja keskisuurten yritysten etujen nimissä ryhmämme myös hyväksyy yhtenä ryhmänä ne tarkistukset, joista meidän on äänestettävä yhtenä ryhmänä, jotta pääsemme tämän asian osalta tulokseen sovittelumenettelyä varten. Pyydän, arvoisa puhemies, että käsittelemme tätä asiaa vielä kerran puheenjohtajakokouksessa tänään iltapäivällä, jotta meillä on täällä Euroopan parlamentissa menettely, jonka ansiosta jokainen yksittäinen ryhmiemme jäsen voi vaikuttaa Euroopan parlamentin päätöksentekoprosessiin.
(Suosionosoituksia)

Puhemies
Kiitos, parlamentin jäsen Poettering, mielestäni puheenvuoronne on täysin perusteltu, ja otan asian erittäin mielelläni tänään iltapäivällä pidettävän puheenjohtajakokouksen esityslistalle.

Murphy
Arvoisa puhemies, minulla ei ole mitään lisättävää. Kyse oli menettelyjä koskevasta asiasta, joka ei oikeastaan liittynyt varsinaisesti mietintöön. Meidän pitäisi äänestää.

Puhemies
Aivan niin. Sitä paitsi jäsen Poettering ei mitenkään vastustanut tätä mietintöä koskevaa äänestystä, mutta koska halusitte käyttää puheenvuoron, annoin teille tähän tilaisuuden.

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, viitaten parlamentin jäsen Poetteringin puheenvuoroon haluaisin kiinnittää arvoisan puhemiehen huomion siihen, että eilen, puhuttaessa Tsetseniaa koskevasta päätöslauselmasta, minä otin esille juuri samanlaisen ongelman ja kiinnitin huomiota siihen, että työjärjestystä on tarkasteltava huolellisesti. Pahoittelen, että parlamentin jäsen Poettering ei sillä kertaa ollut yhtä täsmällinen...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Parlamentin jäsen Ribeiro e Castro, käsittelemme kaikkia näitä asioita puheenjohtajakokouksessa.

Swoboda
Arvoisa puhemies, kommentoin vain aivan lyhyesti sitä, mitä jäsen Poettering sanoi. Olemme periaatteessa asiasta täysin samaa mieltä. Haluaisin vain kiinnittää huomiota siihen, että jos noudatamme tiukasti tätä periaatetta, meille tulee suuria ongelmia tammikuun täysistunnossa, koska monien asioiden käsittelyä ei ole vielä saatu päätökseen valiokunnissa. Pyydän jäsen Poetteringia ponnistelemaan ryhmässään sen hyväksi, että mietinnöistä voidaan äänestää valiokunnissa ajoissa. Tulevaisuuden ohjenuorana jäsen Poetteringin pyyntö on kuitenkin täysin perusteltavissa.

Puhemies
 Käsittelemme kaikkia näitä kysymyksiä tänään iltapäivällä pidettävässä puheenjohtajakokouksessa.
Arvoisa komission jäsen, haluaisin tietää työjärjestyksemme 80 artiklan 5 kohdan nojalla, mikä on komission kanta Euroopan parlamentin Murphyn mietintöön ehdottamiin tarkistuksiin.

Schreyer
 - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kuten kollegani Liikanen kertoi eilen keskustelun aikana, komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset: 1, 3, 4, 5, 7-17, 19, 21, 22, 24 ja 26. Komissio voi hyväksyä periaatteessa tarkistukset 6, 20 ja 25. Komissio ei kuitenkaan yhdy tarkistuksiin 2, 18 ja 23.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen. Siirrymme siis äänestykseen.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Papayannakisin laatima ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintö (A5-0101/1999) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi nautaeläinten tunnistamis- ja rekisteröintijärjestelmän sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkitsemisen käyttöönottamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 muuttamisesta (KOM(1999) 487 - C5-0241/1999 - 1999/0205(COD))

Papayannakis
Arvoisa puhemies, saanko hyödyntää joidenkin ministerineuvoston jäsenten läsnäoloa, koska ministerineuvosto ei ollut eilen edustettuna keskustelun aikana? Neuvoston läsnäoloa oli kuitenkin pyydetty.
Saanko siten pyytää heitä täsmentämään heidän eilen, tai jopa toissapäivänä, tekemiensä päätösten sisältöä eli ennen kuin Euroopan parlamentti oli pystynyt antamaan lausuntoaan nyt äänestämästämme, naudanlihan merkitsemistä koskevasta mietinnöstä? Saamieni tietojen mukaan neuvosto itse asiassa päätti ensin lykätä vuodella pakollista merkitsemistä, vaikka meidän mielestämme kyse on pikemminkin kuukausista. Sen jälkeen neuvosto päätti, ettei se työskentele Euroopan parlamentin kanssa yhteispäätösmenettelyssä tämän asian osalta.
Saammeko hyödyntää neuvoston läsnäoloa pyytääksemme näitä tietoja, koska ymmärtänette, arvoisa puhemies, että näyttää siltä, että nyt toimittamallamme äänestyksellä ei ole enää paljonkaan merkitystä?

Puhemies
Aivan niin, parlamentin jäsen Papayannakis. Mielestäni tämä on erinomainen ehdotus ja annan heti puheenvuoron puheenjohtaja Siimekselle.

Siimes
Arvoisa puhemies, voin vahvistaa, että eilen neuvosto omasta puolestaan muodollisesti ja lopullisesti hyväksyi budjettivaliokunnassa esitetyn kompromissin.

Puhemies
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Siimes, meille juuri sanomanne asia on hyvin rohkaiseva, mutta tätä asiaa käsitellään hetken kuluttua.
Papayannakisin kysymys koski toista asiaa, hänen mietintöään. Kyse on nautaeläinten rekisteröinnistä ja naudanlihan merkitsemisestä.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, sallinette minun kaikkien kollegojemme hyväksi tiedottaa itse neuvostolle ja kollegoille heidän eilen tekemiensä päätöstensä kahdesta kohdasta.
Neuvosto päätti määräenemmistöpäätöksellä sellaisesta asiasta, josta komission jäsen Byrne ei meille kertonut ainakaan virallisesti, eli pakollisen merkitsemisen lykkäämisestä vuodella, ennen kuin parlamentti oli antanut asiasta lausuntoaan. Toinen asia, arvoisa puhemies, joka on kerrassaan ennenkuulumaton, on se, että neuvosto toteaa tekstissään: "Tietääksemme komissiolla on kolmas ehdotus." Se on kolmas ehdotus verrattuna siihen ehdotukseen, josta täällä keskustelemme ja joka koskee tämän asetuksen soveltamista pyytämättä lausuntoa Euroopan parlamentilta. Tämä ehdotus perustuu toiseen artiklaan, jossa sallitaan se, että neuvosto tekee päätöksen suoraan komission kanssa Euroopan parlamenttia kuulematta. Nämä ovat ne kaksi päätöstä, jotka tehtiin eilen.
Komission jäsen Byrne sanoi meille hyvin selvästi eilen, että kyse oli vain niin sanotusti suuntaviivoista. Lukemani teksti, arvoisa puhemies, ei salli tällaisia vivahteita, vaan se on hyvin selväsanainen.

Puhemies
Haluaako komissio selventää asiaa?
(Läsnä oleva komission jäsen ei halunnut käyttää puheenvuoroa.)

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, jos neuvosto ja komissio eivät kerran ole valmiita ilmoittamaan kantaansa, yritän antaa oman panokseni asiaan. Neuvosto ei ole siis päättänyt lykätä merkintäjärjestelmää vuodella, vaan se on hyväksynyt johtopäätöksen, joka kuuluu seuraavasti: jos parlamentti hyväksyy tässä naudanlihan merkitsemistä käsittelevässä mietinnössä tarkistuksen eikä päästä komission ehdotusta läpi ilman tarkistusta, neuvosto ei tule hyväksymään tätä tarkistusta eikä toimimaan yksinkertaistetun menettelyn mukaisesti.
Jos me siis rohkenemme hyväksyä tarkistuksen, neuvosto puoltaa komission ehdotusta, joka on jo käsitelty neuvostossa. Jos tämä ehdotus esitetään sitten meidän menettelymme jälkeen komission virallisena ehdotuksena, neuvosto tulee hyväksymään sen. Tässä ehdotuksessa sanotaan todellakin asetuksen (EY) N:o 820/97 menettelyn mukaisesti, että siinä tapauksessa pakollista merkintäjärjestelmää ei tosin lykätä, mutta sen toteuttamisessa sallitaan vapaaehtoisen tunnistusjärjestelmän soveltaminen vielä vuoden ajan.
Se tarkoittaa, että parlamentti on jätetty käytännössä koko asian ulkopuolelle, vaikka tämän johtopäätöksen perusteella ei voidakaan sanoa, että neuvosto ja komissio olisivat jo tehneet päätöksensä. Ne ovat käyttäneet alhaista temppua pitääkseen meidät yhteispäätösmenettelyn ulkopuolella. Tämä on jo toinen kerta, sillä näin tapahtui jo vuonna 1997, kun neuvosto syrjäytti meidät yhteispäätösmenettelystä yksimielisellä päätöksellä. Veimme asian silloin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen. Tällä kertaa, jolloin pätee aivan itsestään selvästi Amsterdamin sopimuksen 152 artiklan mukainen yhteispäätösmenettely, neuvosto on syrjäyttänyt meidät toisen kerran tämän menettelyn avulla. Me tulemme kuitenkin vielä mitä todennäköisimmin keskustelemaan tämän asian viemisestä uudelleen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen esittääksemme vastalauseen tämän neuvoston laittoman menettelyn johdosta.

Puhemies
Kiitän teitä, parlamentin jäsen Graefe zu Baringdorf, tästä hyvin selkeästä selvityksestä, joka on kuitenkin hyvin huolestuttava.
Parlamentin jäsen Papayannakis, voimmeko teidän mielestänne kuitenkin äänestää, vai pyydättekö mietinnön palauttamista valiokuntaan? Mikä on teidän kantanne?

Papayannakis
Arvoisa puhemies, emme voi sallia mietinnön palauttamista valiokuntaan, koska päätös on tehtävä ennen 31. joulukuuta. Jos mitään ei päätetä ennen 1. tammikuuta, syntyy juridinen tyhjiö, ja markkinat ajautuvat kaaokseen.
Siten on tehtävä päätös. Se tehdään todennäköisesti ilman meitä, mutta mielestämme on oikein ja poliittisesti korrektia - jos sallitte tämän ilmauksen - että parlamentti tekee päätöksen. Neuvosto tekee sillä sitten mitä haluaa, mutta me äänestämme.

Puhemies
Olen täysin samaa mieltä.

Whitehead
Arvoisa puhemies, oman ryhmäni puolesta haluaisin sanoa, että meidän olisi pitänyt ilmaista äänestyksessä protesti. Meidän on äänestettävä tästä, meidät on ajettu mahdottomaan asemaan, mutta asiassa ei saisi tyytyä vain parlamentin tavanomaiseen äänestykseen. Kyseessä on protestiksi pidettävä äänestys ja protestin ilmaiseminen.

Jackson
Olen pahoillani, että viivytän asioita, arvoisa puhemies, mutta on yksi toinenkin mahdollisuus. Ymmärtääkseni kalastusasiain neuvosto kokoontuu huomenna ja Papayannakisin päätöslauselmasta antamamme lausunto viedään kalastusasiain neuvostoon. Nyt on mahdollista, että kalastusasiain neuvosto osoittamalla omasta puolestaan hyvää tahtoa ottaa tarkistuksemme huomioon ja hyväksyy laillisen tekstin sekä meidän siihen tekemät tarkistukset. Ehdotan, että äänestämme Papayannakisin mietinnöstä, ja sitten valitsette käytössänne olevista sävyistä kaikkein purevimman ja kirjoitatte neuvostolle parlamentin puolesta, että odotamme ettei kalastusasiain neuvosto ainoastaan nyökytä päätään sille, mistä eilen sovittiin, vaan ottaa tarkistuksemme huomioon.

Puhemies
Voitte luottaa minuun, parlamentin jäsen Jackson. Otan asiaan hyvin tiukan kannan teidän kaikkien puolestanne.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Keppelhoff-Wiechertin laatima maatalous- sekä maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0098/1999) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi naudan somatotropiinin (BST) markkinoille saattamisesta ja antamisesta sekä neuvoston päätöksen 90/218/ETY kumoamisesta (KOM(1999)544 - C5-0250/1999 - 1999/0219(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys Helsingin Eurooppa-neuvostosta
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys Macaon tilanteesta
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Ennen budjettiäänestystäPuhemies. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Siimes, kehotan teitä nyt antamaan julkilausumanne. Tämä on oikea hetki, koska siirrymme budjettiäänestykseen.

Siimes
. (EN) Vielä kerran, voin vahvistaa, että eilen neuvosto omasta puolestaan hyväksyi muodollisesti ja lopullisesti budjettivaliokunnassa esitetyn kompromissin.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Puhemies
Kiitän arvoisaa neuvoston puheenjohtajaa ja annan heti puheenvuoron esittelijällemme Bourlangesille.

Bourlanges
Haluaisin kiittää neuvoston puheenjohtajaa tästä erittäin selkeästä julkilausumasta ja haluaisin kiinnittää huomiota tässä suhteessa siihen, että koska neuvosto antoi sen etukäteen, niin se on ollut koko tämän talousarviomenettelyn aikana ainoa hetki, jolloin neuvosto on onnistunut olemaan ei vain aikataulussa vaan jopa aikataulua edellä. Tosiasiassa minun on sanottava, että olen harvoin nähnyt tällaista talousarviomenettelyä, jossa meidän oli tähän mennessä - ja tähän myönteiseen julkilausumaan asti, jonka ansiosta voidaan tehdä sopimus - vielä valittava kahdesta mahdollisesta äänestyslistasta: neuvoston kanssa yhteisymmärryksessä tehdystä listasta ja listasta, joka oli laadittu ilman neuvoston kanssa saavutettua yhteisymmärrystä.
Tällä hetkellä, hyvät kollegat, heti kun olemme äänestäneet Colom i Navalin mietinnöstä, jossa käsitellään joustovälineen perustamista, voimme äänestää listasta yhteisymmärryksessä neuvoston kanssa, ja tietäkää, ettei kukaan iloitse tästä yhtä paljon kuin minä.

Puhemies
Kiitos, parlamentin jäsen Bourlanges.
Colom i Navalin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0103/1999) Euroopan parlamentin ja neuvoston ehdotuksesta päätökseksi talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn toimielinten sopimuksen liitteessä olevasta rahoitusnäkymien tarkistamisesta (SEC(1999)1647 - C5-0322/1999) ja ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi joustovälineen varojen irrottamisesta (talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6 toukokuuta 1999 tehdyn toimielinten sopimuksen 24 kohta) (SEC(1999)1647 - C5-0314/1999)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Neuvoston muuttama yleinen talousarvio varainhoitovuodeksi 2000
Bourlangesin ja Virrankosken laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0095/1999) neuvoston muuttamasta esityksestä Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2000 (kaikki pääluokat) (C5-0600/1999) ja oikaisukirjelmistä nro 1/2000 (11568/1999 - C5-0313/1999) ja 2/2000 (13482/1999 - C5-0311/1999) vuoden 2000 talousarvioesitykseen

Buitenweg
Arvoisa puhemies, koska nyt on päästy sopimukseen neuvoston kanssa, Verts/ALE-ryhmä vetää takaisin kolme tarkistustaan. Ne ovat tarkistukset 7, 8 ja 9.

Puhemies
Kiitän teitä, merkitsemme asian huolellisesti muistiin.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Wynn
. (EN) En olettanut puhuvani, mutta koska pyysitte minua, teen niin. Aivan ensiksi, olen valtavan helpottunut siitä, että äänestys on saatu toimitettua. Nimenomaan tänä vuonna prosessi on ollut mutkikas kaikkien asianosaisten ja varsinkin esittelijöiden Jean-Louis Bourlangesin, Kyösti Virrankosken ja Joan Colom i Navalin kannalta neuvoston kanssa tehtyjen sopimusten vuoksi. Joskus se on ollut, kuten esittelijä Bourlanges aiemmin kertoi, melko hermoille käyvää. Nyt kun olemme saaneet asian päätökseen, haluan kiittää neuvostoa siitä päätöksestä, jonka se on tehnyt, ja kiittää komissiota avusta.
Tiedoksi jäsenille: nyt pitämämme äänestyksen mukaisesti kokonaismaksut ovat 1,11 prosenttia Euroopan BKTL:stä, mikä on varainhoitovuodelle 2000 asetetun ylärajan 1,13 prosentin sekä omille varoille asetetun ylärajan 1,27 prosentin sisällä.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa vain kolme asiaa.
Ensiksikin olette johtanut erittäin hienosti tätä äänestystä. Sitä paitsi sallinette minun kiittävän teitä, arvoisa puhemies, siitä, että olette halunnut toimia puhemiehenä, vaikka teidän olisi terveydentilanne takia pitänyt pysytellä sängyssä. Tulitte kuitenkin johtamaan tätä äänestystä ja allekirjoittamaan talousarvion, ja kiitän teitä, näin uskon, koko parlamentin puolesta.

Äänestyksemme kuvaa usein toteen näytettyä mietelausetta: vaikea menettely, helppo äänestys. Mitä vaikeampi menettely on, sitä helpommin ongelmat ratkaistaan äänestysvaiheessa. Näin tapahtui, ja minun on sanottava, että kaikki tähän menettelyyn osallistuneet ovat kokeneet tämän äänestyksen ihmeellisen helpoksi sovittelussa esiintyneiden vaikeuksien jälkeen.
Pääasian osalta Euroopan parlamentti on mielestäni saavuttanut lähes 75 prosenttia siitä, mitä se toivoi. Koska edustamme 50:tä prosenttia budjettivallan käyttäjästä, minusta tämä tuntuu järkevältä prosenttiosuudelta!
Haluaisin sanoa neuvoston puheenjohtajalle sekä komission jäsenelle, miten syvästi, menettelyn hankaluuksista ja vaikeuksista huolimatta, kiitän heidän edustamaansa kahta toimielintä niiden tekemistä ponnisteluista ja myös hieman meidän omista ponnisteluistamme tämän tuloksen saavuttamiseksi. Tämä tulos on tärkeä, ja voimme olla tyytyväisiä siihen, että olemme päässeet sopimukseen.
Lopuksi haluaisin toistaa sen, mitä sanoin ensimmäisen käsittelyn päätyttyä, eli miten syvästi arvostamme kaikkia budjettivaliokunnan yksiköitä, jotka ovat ponnistelleet voimiaan säästämättä - ja tämä on oikea ilmaus -, voimiaan säästämättä tämän kaksinkertaisen menettelyn aikana, ensimmäisen ja toisen käsittelyn aikana, ja joille parlamenttimme on mielestäni oltava syvästi kiitollinen.

Puhemies
Kiitos, parlamentin jäsen Bourlanges.

Virrankoski
 Arvoisa puhemies, tämä talousarviomenettely kokonaisuudessaan on osoittanut, että Euroopan parlamentti yhdessä neuvoston kanssa pystyy työskentelemään rakentavasti ja noudattamaan hyvää budjettikuria. Erityisesti viime päivät ja viime tunnit osoittavat, että meillä on vastuuntuntoa, kun hoidamme yhteisiä eurooppalaisia asioitamme. Haluan kiittää erityisesti budjettivaliokunnan puheenjohtajaa Wynniä ja pääesittelijää Bourlangesia erittäin hyvästä, rakentavasta ja kärsivällisestä yhteistyöstä yhteiseen päämäärään pääsemiseksi. Samoin haluan kiittää arvoisaa neuvoston puheenjohtajaa Siimestä ja asiasta vastaavaa komission jäsentä Schreyeriä hyvästä yhteistyöstä parlamentin kanssa. Lopuksi haluan vielä lausua kiitokseni myös budjettivaliokunnan kaikille viranhaltijoille, jotka ovat joutuneet tekemään todella pitkiä päiviä, ja samalla kiitän koko parlamenttia ja erityisesti omaa ryhmääni voimakkaasta ja vankkumattomasta tuesta asian kaikissa vaiheissa.

Puhemies
Kiitos, parlamentin jäsen Virrankoski.
Komission jäsen haluaa sanoa meille muutaman sanan. Annan hänelle erittäin mielelläni puheenvuoron.

Schreyer
 - (DE) Kiitoksia, arvoisa puhemies, haluaisin kiittää erittäin sydämellisesti tästä poikkeuksellisesta sinnikkyydestä. Oikeastaan vielä maanantai-iltana näytti siltä, että monet toiveet jäisivät toteutumatta. Parlamentin erittäin tärkeä julkilausuma oli vaakalaudalla, Kosovon jälleenrakennustoimien rahoitus oli epävarmalla pohjalla, ja neuvosto olisi joutunut maksamaan talousarvioon vielä hyvin paljon enemmän. Nyt tilanne on se, että Kosovon jälleenrakentamisesta aiheutuvien kustannusten rahoitus on turvattu, parlamentti saavutti erittäin monia tärkeitä tavoitteitaan ja koko talousarvio tuli maksamaan jäsenvaltioille myös ennakoitua vähemmän. Meillä on siis tilanne, jossa häviäjä muuttui erittäin nopeasti voittajaksi. Uskonkin tämän olevan erinomainen asia näin joulun alla.

Colom i Naval
Arvoisa puhemies, tämä on ensimmäinen kerta 14 vuoden aikana, kun olen esittelijänä talousarviomenettelyssä. Esitän asiani lyhyesti. Haluan vain yhtyä edellisiin esittelijöihin ja muistuttaa eräästä poliittisesta ohjenuorasta: että varovaisuus ei tee meistä koskaan pettureita, ja sen vuoksi arvostan suuresti budjettivaliokunnan solidaarisuutta ja peräänantamattomuutta, joiden ansiosta meillä oli mahdollisuus suojella parlamentin etuja toimielimenä.

Siimes
. (EN) Arvoisa puhemies, olette juuri saattanut päätökseen varainhoitovuoden 2000 talousarvioesityksen toisen käsittelyn. Toimielinten näkemyksissä on edelleen muutamia eroavaisuuksia menojen luokittelun osalta. Neuvosto voi kuitenkin hyväksyä oikaisukirjelmään nro 2/2000 esittämänne tarkistukset sekä parlamentin toisesta käsittelystä peräisin olevan kokonaismäärän korotuksen.

Puhemies
Kiitos, arvoisa neuvoston puheenjohtaja.
Sallinette minun vuorostani onnitella todella lämpimästi budjettivaliokuntaa ja esittelijöitämme erinomaisesti tehdystä työstä.
Haluaisin sanoa teille, että minulle tämä on ensimmäinen talousarvio, jonka allekirjoitan Euroopan parlamentin puhemiehenä, ja minun on sanottava, että olen todella tyytyväinen saavutettuun erinomaiseen tulokseen. Vielä kerran, onnittelen hyvin lämpimästi kaikkia niitä, jotka ovat myötävaikuttaneet menettelyn onnistumiseen, ja kiitän heitä.

Gröner
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, en tiedä, ovatko kollegat tietoisia siitä, mutta tämä on käännekohta Euroopan unionin talousarviomenettelyssä. Ensimmäistä kertaa jokaista kolmea toimielintä edustaa täällä näet nainen.

Puhemies
En huomannut tätä asiaa, mutta se on totta.
Vuosituhat päättyy hyvin.
(Heti tämän jälkeen allekirjoitettiin yleinen talousarvio varainhoitovuodeksi 2000.)
(Suosionosoituksia)
Fatuzzo
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, äänestin jäsen Colom i Navalin mietinnön sekä talousarviota käsitelleen mietinnön puolesta. Komission edustaja sanoi lopuksi: "Tämä on joululahja." Niinpä haluaisin ja toivoisin, että myös ensi vuonna äänestettäisiin talousarviosta vuodelle 2001 muutama päivä ennen joulua, ja niin, että korotus olisi vähintään yhtä suuri kuin tämänvuotisessa talousarviossa. Toivokaamme siis, että tällaisesta joululahjasta tulee pysyvä perinne.
Talousarvio 2000

Lulling
Arvoisa puhemies, talousarvion allekirjoitustilanne oli tyytyväisyyden, suitsutuksen sekä rikkumattoman sopusoinnun näyttämö. En ole täysin tyytyväinen tähän talousarvioon yhden pienen varojen leikkauksen vuoksi, jonka haluan tuomita. Äänestin viime vaalikaudella toistuvasti talousarviota vastaan, koska komissio ei ollut yksinkertaisesti valmis myöntämään lainoja vaatimiimme toimiin mehiläistenhoidon säilyttämiseksi huolimatta niistä yksimielisesti hyväksytyistä mietinnöistä, jotka koskivat eurooppalaisten mehiläishoitajien huolestuttavaa tilannetta. Vuodesta 1998 lähtien talousarviossa on ollut 15 miljoonan euron minisitoumus, jolla rahoitetaan 50 prosenttia kansallisista hunajan tuotannon ja markkinoinnin parantamiseen tähtäävistä ohjelmista. Tämä perustuu asetukseen, jota olemme arvostelleet riittämättömäksi. Nyt jouduimme toteamaan, että tätä 15:tä valtiota koskevaa 15 miljoonan euron minisitoumusta leikattiin kolmanneksella 10 miljoonaan. Minusta on käsittämätöntä, miten tämä leikkaus saattoi tapahtua, kun komissio itsekin on ilmoittanut asetuksen perusteluissa vuosittaiseksi rahoitustarpeeksi 15 miljoonaa euroa.
Olen kiitollinen maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan esittelijälle, jäsen Görlachille, siitä, että myös hän tuomitsi tämän leikkauksen budjettivaliokunnan puheenjohtajalle osoittamassaan kirjeessä. Haluaisin täten esittää ponnekkaan vastalauseeni sille, että budjettivaliokunta ei ole ottanut tätä huomioon. Toivon, että ministerineuvostossa voidaan nyt löytää keino näiden budjettikohtien kasvattamiseksi jälleen 15 miljoonaan euroon vuosien 1998 ja 1999 tapaan. Henkilökohtaisesti tulen tietenkin ajamaan edelleen minulle ominaisella itsepintaisuudella sitä, että komissio ehdottaa viimeinkin tämän parlamentin eri yhteyksissä yksimielisesti vaatimia toimia mehiläistenhoidon säilyttämiseksi Euroopassa - pölytyspalkkiot, mehiläistenhoidon sisällyttäminen rakenneohjelmiin...
(Puhemiehen keskeytys)
...maksavat 65 miljoonaa euroa. Ne ovat murusia 90 miljardin talousarviossa. Niiden osuus koko talousarviosta olisi 0,072 prosenttia.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Carlsson
Arvoisa puhemies, jään paikalle, koska olen saanut selville, että jos haluaa jättää äänestysselityksen, on oltava paikalla istuntosalissa. Siksi vaadin, että niiden, jotka eivät ole paikalla, äänestysselityksiä ei oteta huomioon.

Puhemies
 Tarkasti ottaen se on totta. Yleensä me varmistamme, että ne jäsenet, jotka pyytävät saada esittää kirjallisen äänestysselityksen ovat äänestysaikana läsnä. Jos jäsenet ovat olleet läsnä äänestyksessä, olemme tavallisesti suurpiirteisiä sääntöä tulkitessamme. Mutta tarkasti ottaen heidän pitäisi olla täällä, kun heidän nimensä luetaan ääneen.

Färm
Arvoisa puhemies, esitän kirjallisen äänestysselityksen seitsemän ruotsalaisen ja tanskalaisen jäsenen puolesta. Kukaan ei ole koskaan kertonut meille, että jokaisen olisi oltava läsnä täällä, kun annamme äänestysselityksen, niinpä ehdotan, että tätä esitystä pidetään pätevänä kaikkien näiden seitsemän jäsenen puolesta.

Puhemies
 Tällä kertaa hyväksyn sen mielelläni. Minun pitäisi kuitenkin muistuttaa jäseniä siitä, että teknisessä mielessä heidän olisi oltava istuntosalissa kuulemassa, kun heidän nimensä luetaan ääneen. Meillä on äänestysten lopussa tällainen menettely, että luen ääneen kaikkien niiden nimet, jotka ovat pyytäneet saada esittää kirjallisia äänestysselityksiä. Jäsenten ei tarvitse olla läsnä koko prosessin ajan, mutta heidän olisi oltava täällä läsnä, kunnes heidän nimensä luetaan ääneen.

Martinez
Arvoisa puhemies, puhemiehemme allekirjoitti hetki sitten tämän yli 90 miljardin euron suuruisen talousarvion. Haluaisin, että puhemies voisi allekirjoittaa, vaikka tämä onkin vaatimatonta, maksumääräykset niille taksinkuljettajille, jotka ovat tuoneet parlamentin jäsenet tänne parlamenttiin.
Muistutan teitä siitä, että meidät tänne tuova taksinkuljettaja ansaitsee noin 10 000 Ranskan frangia istuntoa kohti eli noin 1 500 euroa. Mutta hänelle maksetaan palkka vasta kolme tai neljä kuukautta myöhemmin! Ja tänä aikana hän maksaa 20,6 prosenttia arvonlisäveroa, eli hän maksaa siten tämän summan parlamentin kassaan etumaksuna. Kuitenkin kolmen tai neljän kuukauden etumaksu noin 5 000 eurosta merkitsee sitä, että jos hän olisi sijoittanut tämän rahan pankkiin, ja kun otetaan huomioon pääomien vapaa liikkuvuus, jonka olemme sallineet, hän menettää 1 500 Ranskan frangia kuukaudessa. Olen iloinen siitä, että kaikki onnittelevat toisiaan, jäsen Colom i Naval, puhemies Fontaine, mutta taksinkuljettajillamme ja autonkuljettajillamme ei ole mahdollisuutta onnitella toisiaan. Muistutan niitä, jotka taksinkuljettajat ja autonkuljettajat ovat tuoneet tänne marraskuussa, että heidän kuljettajansa saavat palkkansa vasta maaliskuussa.
Siten, arvoisa puhemies, mielestäni tämä asia koskee teitä yhtä paljon kuin meitä kaikkia muitakin. Haluaisin, että taksinkuljettajat voisivat mehiläishoitajien tavoin osallistua myös puhemies Fontainen ja parlamentin iloon, joka on saanut, näin sanotaan, voiton neuvostosta.

Andersson, Blak, Färm, Hedkvist Petersen, Lund, Schori ja Theorin
. (SV) Tuemme parlamentin hyväksymää vuoden 2000 talousarviota, toimielinten välistä sopimusta sekä Berliinissä hyväksyttyä pitkän aikavälin talousarvioita koskevaa sopimusta. EU:n vuoden 2000 talousarvio on Euroopan parlamentin tänään tekemän päätöksen mukaan olennainen askel oikeaan suuntaan, siihen suuntaan, että EU ottaa kansalaisistaan suuremman vastuun. Talousarvio sisältää merkittäviä panostuksia meille tärkeille aloille.
Toteamme iloisina, että ehdotuksemme erityisen budjettikohdan perustamisesta Itämeren ja Barentsinmeren paikallisia ja alueellisia toimia varten on hyväksytty parlamentin äänestyksessä.
Tuemme niitä tavoitteita, joihin parlamentin naisten oikeuksien valiokunta on pyrkinyt talousarvion käsittelyn aikana EU:n tasa-arvo-ohjelmien rahoituksen osalta. On muun muassa tärkeää, että kansalaisjärjestöjen, kuten European Women´s Lobby -järjestön, toimintamahdollisuuksia Euroopan tasolla ei huononneta.
Olemme iloisia sosiaalisen vuoropuhelun saamista lisäresursseista, ei ainoastaan sen vuoksi, että on tärkeää aloittaa ehdokasvaltioissa sellaisten hyvin toimivien työmarkkinoiden rakentaminen, joihin liittyvät vahvat ammattijärjestöt ja hyvät yhteiskunnalliset olot.
Talousarvion pyrkimykset yhteisen maatalouspolitiikan uudistamiseksi ja sen kustannusten vähentämiseksi ovat askel oikeaan suuntaan. Suosittelemme kuitenkin lisäpanostuksia, jotta maatalouspolitiikasta tehtäisiin kuluttaja- ja ympäristöystävällisempää sekä paremmin markkinoiden mukaan sopeutuvaa. Suosittelemme pitkälle menevää uudistusta, eikä pelkästään tulevan laajentumisen vuoksi. EU:n maatalous- ja kuluttajapolitiikan on oltava entistä yhdenmukaisempaa, erityisesti eläinlääkintäalan toimien ja kasvinsuojatoimien osalta. Elintarviketurvallisuus on voitava taata koko Euroopassa.
Vastustamme myös voimakkaasti sitä tukea, jota annetaan tupakanviljelylle. Tupakanviljelyn tuki on poistettava vaiheittain ja korvattava vaihtoehtoisten viljojen kasvatukselle tarkoitetuilla tuilla.
Euroopan parlamentin jäsenten matkakorvausten osalta olemme edelleen sitä mieltä, että korvauksen tulisi perustua ainoastaan todellisiin kuluihin, joita on koitunut työmatkoista.
Suhtaudumme erityisen myönteisesti niihin varoihin, joita nyt osoitetaan jälleenrakentamiseen Kosovossa, Turkissa ja Itä-Timorissa. Olemme työskennelleet kovasti, jotta näitä varoja saataisiin koko ensi vuotta varten. Jotta voisimme rahoittaa tämän tärkeän osuuden, olemme ensisijaisesti pyrkineet tarkistamaan talousarvioesitystä varsinkin siitä syystä, että Kosovon jälleenrakentaminen tulevina vuosina vaatii suurta ja monivuotista tukea EU:n taholta.
Budjettiprosessi on toki ollut erittäin monimutkainen, ja se on aiheuttanut monia hankauksia yhteistyössä ministerineuvoston kanssa. Ennen tulevan vuoden talousarvion käsittelyä on tärkeää vahvistaa yhteistyötä parlamentin ja neuvoston välillä tässä neuvotteluprosessissa. Parempi yhteistyö on edellytys sille, että unionin työ olisi mahdollisimman tehokasta.

Arvidsson, Carlsson, Cederschiöld ja Stenmarck
. (SV) Tänään tekemällään päätöksellä Euroopan parlamentti hyväksyy EU:n vuoden 2000 talousarvion. Tämä tapahtuu siinä budjettikehyksessä, josta sovittiin Berliinin huippukokouksessa tämän vuoden toukokuussa. Tämä on ollut meidän maltillinen tavoitteemme koko talousarvion käsittelyn ajan. Toisenlainen päätös olisi voinut aiheuttaa kielteisiä seuraamuksia EU:lle. Se olisi vahingoittanut EU:n mainetta. Päätös uudesta taloudellisesta kehyksestä olisi myös voinut tulla kalliiksi jäsenvaltioille.
Talousarviossa pysytään vuonna 2000 Kosovon jälleenrakentamisen osalta budjettikehyksessä. Komissio esittää viimeistään huhtikuussa ehdotuksensa pitkän aikavälin jälleenrakentamistyön rahoittamiseksi Kosovossa ja Länsi-Balkanin alueella.
Vuoden 2000 talousarvion ensimmäisessä käsittelyssä ministerineuvosto oli ehdottanut otsakkeeseen 4 lineaarista 10 prosentin vähennystä. Tämä mahdollisti sen, että rahoitetaan Kosovoon, Turkkiin ja Itä-Timoriin liittyviä menoja, joita ei voitu ennakoida. Tietyissä tapauksissa seuraukset olivat kuitenkin kielteisiä niille budjettikohdille, joihin leikkaukset kohdistuivat. Osassa tapauksia näitä vähennyksiä on hieman hiottu toisessa käsittelyssä. Se on seuraus siitä, että budjettivallan käyttäjät ovat yhdessä tehneet välttämättömiä muutoksia tärkeysjärjestykseen. Tämä on meidän mielestämme myönteistä.
Olemme kauhuissamme siitä, että samalla kun Kosovo tarvitsee uhrauksia ja määrätietoista toimintaa, monet haluavat kasvattaa EU:n talousarviota ja luoda uusia budjettikohtia.

Sacrédeus ja Wijkman
. (SV) Se kompromissi EU:n vuoden 2000 menoista, johon unionin toimielimet ovat päässeet, on verrattain tasapainoinen ja siksi myönteinen. Edistystä on ennen muuta se, että on löydetty ratkaisu kysymykseen Kosovon jälleenrakentamisen rahoittamisesta. Aikaisemmin sovitusta budjettikehyksestä pidettiin kiinni; sama koskee myös toimielinten välistä sopimusta. Leikkaukset otsakkeeseen 4, Ulkoiset toimet, (ensisijaisesti tuki) ovat nyt merkittävästi pienempiä kuin neuvoston alkuperäisessä ehdotuksessa.
On kuitenkin valitettavaa, että talousarvion käsittelyyn liittyy sellainen sisäänrakennettu joustamattomuus, joka tekee mahdottomaksi jakaa varoja tässä vaiheessa uudelleen eri budjettiotsakkeiden välillä; tämä joustamattomuus koskee myös ennalta arvaamattomia ja poikkeuksellisia tapahtumia ympäristössämme. Olisi tietenkin ollut kohtuullisempaa rahoittaa Kosovon jälleenrakentaminen leikkauksilla muissa otsakkeissa kuin ulkoisissa toimissa. Meidän on kysyttävä itseltämme, miten on yhteisvastuullisuuden laita muuta maailmaa kohtaan, kun lisätään tukea naapurille vähentämällä apua muilta tarvitsevilta mailta.
Jos olisi suuremmassa mittakaavassa seurattu alustavaa budjettiesitystä, olisi ollut mahdollista päästä merkittäviin säästöihin sekä maatalousalalla, rakenne- ja aluepolitiikassa että muilla aloilla, jotka liittyvät sisämarkkinoihin.
Tästä huolimatta pidämme tätä kompromissia ratkaisuna, jonka kanssa kaikki osapuolet voivat elää. Hyväksymme sen, että pitkän aikavälin budjettikehyksen tarkistaminen voi tulla tarpeelliseksi vuoden 2000 keväällä, jolloin on saatavilla perusteellinen ja kiinteä laskelma Kosovon ja Balkanin jälleenrakentamisesta. On tärkeää yhdistää talousarviota koskeva kurinalaisuus joustavuuteen, joka sallii unionin toimia yhteisvastuullisesti, kun muualla maailmassa sattuu ennalta arvaamattomia tapahtumia.
Bourlangesin ja Virrankosken mietintö (A5-0095/1999)

Coûteaux
. (FR) Jo toisen kerran tänä vuonna EU:n määrärahat näyttelevät osaa Balkanin tilanteessa. Kosovon jälleenrakentamiseen varatut varat olivat pääasiallisena vaikeutena toisen budjettikäsittelyn aikana.
Emme saa kuitenkaan unohtaa muutamia olennaisia kysymyksiä sen parlamentin ja neuvoston välisen ristiriidan takia, jota on käsitelty laajasti viime viikkoina. Kosovon maakunnalle myönnetyn tuen osalta voidaan ihmetellä, ettei sen ehdoksi ole asetettu lopullista paluuta rauhaan. Näin ei valitettavasti ole asian laita, kuten ETYJ:n äskettäisessä raportissa muistutetaan. Myönnettyjen summien osalta budjettivaliokunnan jäsenet ovat osallistuneet valiokunnissa todelliseen tinkimiseen toimielinten leikitellessä miljoonien eurojen kanssa ilman, että kukaan on todella vaivautunut arvioimaan alueen tarpeita, vaan kaikki ovat olleet sitä mieltä, ettei Kosovo pysty nykyisin vastaanottamaan tällaisia summia, jotka vastaavat puolta sen BKT:sta.
Tässä suhteessa on valiteltava talousarviosta vastaavan komission jäsenen tiukkuuden puutetta. Kun budjettivaliokunta tiedusteli häneltä asiaa, hän ei pystynyt antamaan arviota tarvittavista summista euroina vaan ainoastaan dollareina.
Kaikki tämä ei anna asiasta kovin vakaata kuvaa, ja se olisi melkein huvittavaa, elleivät unionin budjettipolitiikka ja rahoitusnäkymien tarkistamista koskeva riski olisi niin vastakkaisia kansallisten etujen kanssa. Näin on asian laita jäsenvaltioille määrätyn talousarviota koskevan tiukan kurinalaisuuden kanssa, vaikka unioni ei itse noudata yhtä tiukkaa kurinalaisuutta. Varainhoitovuotta 2000 koskeva talousarvio tuleekin jäsenvaltioille hyvin kalliiksi, koska maataloutta koskeva budjettikohta nostaa jälleen kerran ulkoisten toimien kustannuksia.
On siten ymmärrettävää, että eurooppalaiset maanviljelijät ovat huolissaan kaikkien toimielinten asettamista uusista ensisijaisista tavoitteista. Kenen puoleen oikein kääntyä? Epäilemättä ei ainakaan komission puoleen, kuten se osoitti Seattlessa, eikä myöskään neuvoston puoleen, sillä se leikkasi huolestuttavasti toisessa käsittelyssä 450 miljoonaa euroa pakollisista menoista, eikä valitettavasti myöskään tämän parlamentin puoleen, joka aikoo esittelijänsä välityksellä asettaa kyseenalaiseksi pakollisten menojen olemassaolon.
Talousarvion käsittely on perusluonteinen toimi, jolla osoitetaan poliittiset valinnat. Hylkäämällä nämä valinnat äänestämme vuoden 2000 talousarviota vastaan.

Kauppi
. Pidän järkevänä sitä, että ensi vuonna Kosovon kriisin rahoitustarpeet hoidetaan käyttämällä toistaiseksi joustoja ja otsakkeen 4 osalta ei vielä ryhdytä rahoitusnäkymien tarkistukseen. Otsakkeen 4 enimmäismäärää ei ole tarpeen pysyvästi tarkistaa muutoin kuin joustolausekkeen täysimittaisen käytön avulla. Toisaalta tänään vahvistettu parlamentin kanta tarkoittaa Portugalille suuria haasteita, sillä lopulliset päätökset ulkoisen toiminnan rahoituksesta jäävät ensi keväälle.
Theaton mietintö (A5-0090/1999)

Malmström, Paulsen ja Schmidt
. (SV) Tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen tarkastelun yhteydessä kävi ilmi, että tilintarkastustuomioistuimen nykyinen presidentti Jan O. Karlsson on aloittanut toimet sitä henkilöä vastaan, joka antoi tiedotusvälineille tietoa vuosikertomuksen sisällöstä.
Meillä ruotsalaisilla on paljon opittavaa eurooppalaisesta yhteistyöstä. EU:lla on kuitenkin paljon opittavaa siitä, miten me Ruotsissa hoidamme asioita. Avoimuus ja julkisuus ovat sellaisia asioita. Ikävä kyllä Jan O. Karlsson sen sijasta, että olisi pitänyt kiinni meidän perinteistämme, onkin sopeutunut siihen käytäntöön, joka valitettavasti on vallalla Brysselissä.
Voidaan olla montaa mieltä siitä, oliko oikein vai väärin, että EU:n tilintarkastustuomioistuimen virkamies etukäteen paljasti vuosikertomuksen sisällön. Erittäin tärkeää kuitenkin on, että taistelemme yhdessä sen oikeuden puolesta, että niin saa tehdä. On kyse samasta sananvapaudesta, josta hallitus niin usein sanoo, että siitä on pidettävä kiinni EU-yhteyksissä.
Tuntuu vähintäänkin huolestuttavalta, että EU:n tilintarkastustuomioistuimen ruotsalainen presidentti sopeutuu sellaiseen, mikä on pahinta EU:n hallintokulttuurissa, nimittäin sulkeutuneisuuteen ja kostonhimoon niitä virkamiehiä kohtaan, jotka lausuvat mielipiteensä.
Ruotsin perustuslaissa ja Ruotsissa käytävässä keskustelussa ylistetään sananvapautta korvaamattomana osana demokraattisen ja julkisen järjestelmän tehokasta valvontaa. Uskomme, että tämä on tärkeää demokratian kannalta. Mielestämme tarvitaan lisää sellaisia EU-virkamiehiä, jotka uskaltavat paljastaa väärinkäytökset ja kavallukset. Aina kun EU:n virkamies erotetaan avoimuutensa vuoksi, se merkitsee häviötä työssämme avoimen EU:n puolesta.
Edellä mainituista syistä emme ole voineet tukea niiden jäsenten uudelleenvalintaa, jotka nyt ovat tilintarkastustuomioistuimen jäseniä ja jotka ilmeisesti katsovat, että on oikein toimia tällä tavalla. Pidättäydymme siksi mieluummin äänestämästä, kun äänestetään Giorgio Clementen, Jørgen Mohrin, Aunus Salmen ja Jan O. Karlssonin nimittämisestä.
Murphyn suositus toiseen käsittelyyn (A5-0099/1999)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Murphyn mietinnön puolesta. Katson, että Euroopan parlamentti on varsin oikeassa yrittäessään välttää maksuviivästyksiä kaupallisten toimien yhteydessä. Eläkeläisten puolueen edustajana toivoisin kuitenkin, että parlamentti jonakin päivänä kiinnostuisi myös julkishallinnosta, jonka kuuluu maksaa eläkkeet niille, jotka 15 jäsenvaltiossa ovat eläkkeeseen oikeutettuja. Esimerkiksi Italiassa kuluu jopa 10, 15 tai 20 vuotta ennen kuin iäkkäät ihmiset, jopa 90-vuotiaat, saavat sen, mikä heille kuuluu. En panisi ollenkaan pahakseni, jos 15 jäsenvaltion julkishallinto saisi osakseen yhtä paljon huomiota kuin yksityinen puoli.

Ferrer
Pienten ja keskisuurten yritysten toiminnan kehittäminen ja sellaisten toimien tukeminen, jotka lisäävät niiden kilpailukykyä, ovat olleet parlamentin tavoitteita, koska niillä on keskeinen merkitys työpaikkojen luomisessa ja koska olemme sitä mieltä, että kaikki toimet, joilla tuetaan pieniä ja keskisuuria taloudellisia toimijoita, edistävät yleisesti yhteisön talouskasvua, ja ne osoittavat varman suunnan kohti yhteisön taloudellista ja yhteiskunnallista yhteenkuuluvuutta.
Direktiiviehdotus kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumiseksi on tässä mielessä hyödyllinen väline, jolla voidaan tehdä loppu erityisen pitkistä ja monesti petollisista maksuajoista, joita sovelletaan määrätyillä perusaloilla ja jotka ovat suurin syy niihin konkursseihin ja sekä taloudellisiin että sijoitusvaikeuksiin, joita pk-yritykset joutuvat kohtaamaan.
Tämän vuoksi pidän Murphyn mietintöä erittäin myönteisenä, ja äänestin sen puolesta, koska tämä mietintö tuo uudelleen esiin sellaisia näkökohtia, jotka neuvosto oli hylännyt yhteistä kantaa laatiessaan, mutta jotka merkitsevät kiistämätöntä etua pk-yrityksille. Näihin näkökohtiin kuuluu erityisesti velvollisuus vahvistaa lailla yhtäläiset maksuajat kaupallisissa toimissa ja se, että tämä velvollisuus sitoo myös julkisviranomaisia. Toivomme, että neuvosto kuuntelee parlamenttia ja että vihdoin voidaan vahvistaa sellaiset sopimuksia koskevat pelisäännöt, jotka on yhdenmukaistettu yhteisön tasolla ja joiden ansiosta maksujen viivästymisistä ja joidenkin velkojien hallitsevasta asemasta maksuaikoihin liittyvissä asioissa voidaan tehdä loppu ja parantaa näin pk-yritysten kilpailukykyä.

Titley
. (EN) Arvoisa puhemies, kannatan painokkaasti tätä Labour-kollegani Simon Murphyn erinomaista mietintöä. Se antaa lisätodisteita Labourin sitoutumisesta sellaisen ympäristön luomiseen kaikkialle Eurooppaan, jossa yrittäjät ja liikeyritykset voivat kukoistaa.
Maksuviivästykset ajavat usein ahtaalle kannattavia yrityksiä, varsinkin pienyrityksiä. Sen seurauksena monet niistä joutuvat traagisesti ja ilman omaa syytään yhteiskunnan saaviksi osapuoliksi. Yrittäjiä ajetaan turhaan vararikkoon, työpaikkoja menetetään aivan turhaan ja taloudellista virettä heikennetään turhaan.
Tämä toiminta auttaa kuitenkin siinä, että pienyritykset voisivat pitää puolensa. Velkojilla on oikeus veloittaa lakisääteistä korkoa saamisistaan, ja näin he kannustavat velallisia maksamaan velkansa nopeasti. Kaiken lisäksi, jos velkoja ei makseta takaisin, velkojat voivat myös vaatia luottotappioiden perinnästä aiheutuvien kustannusten korvaamista.
Koska näin annetaan lisää varmuutta kaupallisiin toimiin koko Euroopassa, pienyritykset tuntevat olevansa varmemmalla pohjalla käydessään kauppaa kaikkialla Euroopan yhtenäismarkkinoilla, eikä ainoastaan Britanniassa.
Maailman suurimman kauppa-alueen, Euroopan yhtenäismarkkinoiden, jäsenyys on ratkaisevan tärkeää työllisyyden kannalta Euroopan luoteisosassa. Lähes 40 prosentilla alueen pienistä ja keskisuurista yrityksistä on kauppayhteyksiä muiden EU:n jäsenvaltioiden kanssa. Osana EU:n yhtenäismarkkinoita niillä on mahdollisuus tavoittaa yli 370 miljoonaa asiakasta, mikä on kuusi kertaa niin paljon kuin Britanniassa yksinään. Muutaman vuoden sisällä niillä on Euroopan unionin laajentumisen myötä mahdollisuus tavoittaa 500 miljoonaa asiakasta, mikä on yhtä paljon kuin Amerikan ja Japanin markkinat yhteensä.
Labour-hallitus on päättänyt lujasti saada yhtenäismarkkinat toimiviksi Britannian liikeyritysten kannalta. Antamalla Ison-Britannian liikeyrityksille uskoa näille markkinoille pääsystä tämä toimi auttaa tässä pyrkimyksessä ja lisää kauppaa, kasvua ja työllisyyttä sekä Euroopan luoteisosassa että koko Britanniassa.
Papayannakisin mietintö (A5-0101/1999)

Berthu
Arvoisa puhemies, jos komissio halusi antaa todisteen siitä, että Ranska on oikeassa jatkaessaan brittiläistä naudanlihaa koskevaa kauppasaartoa, ei se olisi voinut toimia paremmin kuin esittämällä meille tänään tämän merkitsemistä koskevan asiakirjan.
Itse asiassa meille sanotaan toisinaan, ettei kauppasaarto todella ole välttämätön ja että naudanlihan kunnollinen merkitseminen riittää, jotta järkevä kuluttaja ei osta Isosta-Britanniasta peräisin olevaa naudanlihaa. Tämä on vähän kummallista järkeilyä, koska tämä tarkoittaisi sen hyväksymistä, että ajetaan kuolemaan kuluttajat, jotka lukevat merkinnät huonosti. Tämä merkitsisi luonnollisesti valtion asiasta luopumista, mitä ei voida hyväksyä. Mutta joka tapauksessa tämä tekosyy on nykyisen asiakirjan takia mitätön, koska olemme saaneet tietää, että pakollista naudanlihan merkitsemistä lykätään vielä entisestään.
Mistä on oikein kyse? Vuoden 1997 alussa, kun hullun lehmän tautia koskeva kriisi oli huipussaan, neuvosto päätti ottaa käyttöön nautojen tunnistusjärjestelmän tuotantopaikalta alkaen sekä lihan merkitsemisen, joka oli valinnaista ensimmäisessä vaiheessa, mutta josta piti tulla pakollista 1. tammikuuta 2000 alkaen. Kun määräpäivä nyt lähestyy, komissio tunnustaa meille, ettei mikään ole valmista eikä pakollista merkitsemistä voida soveltaa ilman ylimääräistä vuoden lisäaikaa.
Tämä merkitsee nykyisin sitä, että emme vuosia kestäneiden laiminlyöntien jälkeen vieläkään pysty takaamaan Euroopan unionissa naudanlihan todellista jäljitettävyyttä. Ranskalainen kuluttaja, joka tuo raviolia Italiasta, ei voi mitenkään tietää, sisältääkö se brittiläistä hullusta lehmästä peräisin olevaa naudanlihaa.
Olemme tyrmistyneitä, että kaiken tällaisen huolimattomuden jälkeen komissio uskaltaa haastaa Ranskan tuomioistuimeen, koska se on jatkanut kauppasaartoaan. Emme koskaan aikaisemmin ole todenneet näin selvästi kuin tänään, miten tavaroiden vapaa liikkuvuus asetetaan yhtenäismarkkinoilla kaikkien muiden näkökohtien edelle.
On totta, että Ranskan hallitus on joutunut juridiseen ansaan hyväksymällä Amsterdamin sopimuksen, jossa pyritään ottamaan siltä pois suojautumisoikeus. Mutta tämä oikeus on pyhä. Ei ole koskaan liian myöhäistä ryhtyä toimenpiteisiin ja käsitellä asiaa uudestaan komissiossa.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, olen varsin iloinen, että tämä naudanlihan tunnistusta ja merkitsemistä koskeva toimi hyväksyttiin, mutta toivoisin, että myös kansalaiset, kristityt, ja varsinkin eläkeläiset, merkittäisiin. Haluaisin, että tiedettäisiin, milloin he ovat syntyneet ja millaisia he ovat, sillä huomaan sen usein heitä kohdellaan numeroina. Kyllä hallinto kohtelee eläkkeitä pyytäviä iäkkäitä kansalaisia numeroina muistutan siitä, että olen eläkeläisten puolueen edustaja, ja olen nähnyt asian monta kertaa , ja tästä syystä toivoisinkin, että käytännössä nämä kansalaiset valokuvattaisiin ja että heidät merkittäisiin ja heitä kohdeltaisiin ainakin samanveroisesti nautojen kanssa.

Martinez
. (FR) Käsittelemme täällä naudanlihan merkitsemistä, kuten käsittelimme GMO:iden merkitsemistä. Tosiasiassa merkitsemisestä on tullut väline, jota sovelletaan kaikkeen. Merkitsemisen ansiosta lisättäisiin elintarvikkeiden turvallisuutta, suojeltaisiin kuluttajaa ja vihreiden ryhmän kollegamme olisivat tyytyväisiä taattuaan ihmiskunnan elintarviketurvallisuuden...
Todellisuudessa merkitseminen on yksi niistä valheista, joihin eurooppalaiset johtajat mielellään turvautuvat rauhoittaakseen maanmiehiämme ratkaisematta kuitenkaan perusteellisesti mitään ongelmaa.
Jo GMO:iden merkitsemisen olisi pitänyt toimia meille hälytysmerkkinä. Itse asiassa ei oikein tiedetä, mitä merkintään laitettaisiin. Esimerkiksi, onko siihen merkittävä "bioteknologiasta peräisin oleva tuote" ? Tässä tapauksessa, jos tuote on "biologinen" ja kaiken lisäksi vielä tuotettu "teknologian" avulla, kuluttaja kiirehtii ostamaan tuotteen.
Euroopan komissio näyttää kuitenkin naudanlihan merkitsemisen tapauksessa, että sillä on yhtä pitkä nenä kuin "yhteisöllisellä Pinokkiolla". Brysselin toimielin loi vuonna 1997 naudanlihan merkinnän, ja nyt se sitten selittää meille, ettei se teknisten syiden takia pysty määrittämään nautojen alkuperää.
Mutta jos emme voi määrittää nautojen alkuperää, miten voimme sitten varmistua siitä, ettei brittiläinen naudanliha edusta mitään riskiä? Koska tässähän yhdistyy kaksi asiaa: joko nautojen alkuperä tiedetään, ja voidaan taata brittiläisen naudanlihan kauppasaarron purku ja samalla kertaa myös merkitä nämä naudat, tai sitten näitä nautoja ei voida merkitä, koska lihan alkuperää ei tiedetä, mutta miten tässä tapauksessa voidaan purkaa kauppasaarto? Toisin sanoen tällä samalla viikolla ei voida pakottaa Ranskaa samalla kertaa purkamaan kauppasaartoaan tietyn lihan jäljitettävyyden nimissä ja toisaalta hylätä merkitsemistä siksi, ettei nautojen alkuperää voida jäljittää teknisten syiden takia.
Ketä voidaan tosiasiassa oikein uskoa, kun vuodesta 1997 alkaen, vielä kolmen vuoden kuluttuakaan, ei ole vieläkään pystytty vieläkään merkitsemään lihaa siten, että se osoittaisi naudan alkuperän? Samalla tavoin kuin pystytään ilmoittamaan teurastamon sijaintipaikka, kuten nyt jo tehdään, voidaan kyllä ilmoittaa, mistä teurastettu nauta on peräisin.
Todellisuudessa Euroopan komissio vähät välittää kuluttajista tai kansalaisista. Bryssel haluaa vain yhtä asiaa: taata tavaroiden, pääomien, ihmisten ja nykyisin saastuneen brittiläisen naudanlihan vapaan liikkuvuuden. Millä hinnalla tahansa ja ilman esteitä. Merkintähän johtaisi meidät luonnollisesti jo tiedettyyn tulokseen: kuluttajat boikotoisivat brittiläistä naudanlihaa, koska he eivät televisiouutiset katsottuaan halua vaarantaa sitä, mitä heidän aivoistaan on vielä jäljellä.
Euroopan komission ja koko käynnissä olevan rakentamisen pohjimmaisena iskulauseena on ollut "hyöty ennen elämää" siitä asti, kun nämä aivottomat Euroopan isät ovat olleet vallassa. Niin suuressa määrin ja niin hyvin, että ainoa turvallisuutta lisäävä merkintä olisi seuraava: "Brysselistä peräisin oleva virkamies".

Schnellhardt
 - (DE) Komission ehdotuksesta muutettavaa asetusta nimitettiin kaksi vuotta sitten BSE-kriisin valossa eurooppalaisen kuluttajansuojan keskeiseksi aiheeksi tai tärkeäksi päätökseksi.
Asetuksen tavoitteena tulisi olla varmistaa eläinten ja ihmisten terveyden suojelu sekä vahvistaa tai palauttaa kuluttajien luottamus naudanlihan ja naudanlihatuotteiden laatuun.
Mikä sai neuvoston tuolloin hyväksymään tämän asetuksen? Oliko se ehkä yritys kertoa kansalaisille, että katsokaapa, me teemme kaikkemme BSE-kriisin saamiseksi päätökseen. Siinä yhteydessä neuvoston vakavana tarkoituksena ei ollut silloin eikä ole tälläkään hetkellä - se on valitettavasti varmaa - panna kyseistä asetusta myös todella täytäntöön. Tämä on kuitenkin, hyvät naiset ja herrat, kansalaisten pettämistä ja sitä paitsi karhunpalvelus eurooppalaiselle kuluttajansuojalle. Joissakin parlamentin ensimmäisen ja toisen käsittelyn yhteydessä esitetyissä puheenvuoroissa ilmaistiin varmasti jo huoli siitä, että asetuksen lakiteksti on mahdollisesti liian jyrkkä ja aiheuttaa vaikeuksia asetuksen täytäntöönpanossa. Viitteitä siitä oli siis olemassa. Jos tämä on syy täytäntöönpanon viivästymiseen, meillä olisi ollut mahdollisuus muuttaa asiaa. Tätä mahdollisuutta ei kuitenkaan valitettavasti käytetty hyväksi. Yksittäisten jäsenvaltioiden kieltäytyminen - minua kiinnostaisi muun muassa erityisesti, mitä jäsenvaltioita ne ovat - on kolikon toinen puoli; sen toinen puoli on komission vastuuton toiminta. Sallikaa minun muistuttaa komissiolle tässä yhteydessä mieliin muutamia sovittuja päivämääriä: jo 31.12.1999 - siis 16 päivän kuluttua - komission on määrä hoitaa sähköistä tietopankkia. Onko tämä tietopankki nyt toimintavalmis? Samaa voidaan kysyä jäsenvaltioiden naudanlihan merkintäjärjestelmän täytäntöönpanoa koskevien kertomusten osalta. Nämä kertomukset oli määrä toimittaa komissiolle toukokuun 1. päivään 1999 mennessä - ovatko nämä kertomukset jo komissiolla?
On selvää, että kaikissa näissä toimissa ilmennyt täytäntöönpanon viivästyminen ei ole tapahtunut yhden yön aikana. Komissio saattoi ennakoida jo vuoden alussa, ettei asetettuja määräaikoja pystytä noudattamaan. Esitänkin siksi itselleni myös kysymyksen, miksi parlamentille ei kerrottu tästä kehityksestä jo varhaisemmassa vaiheessa - se olisi ollut mahdollista jo heinäkuussa.
Puhumme tänään asetuksen voimaantulon siirtymisestä ilman, että olemme todella tietoisia asetuksen täytäntöönpanon tilasta yksittäisissä jäsenvaltioissa, sekä tietämättä, miten paljon aikaa tähän täytäntöönpanoon vielä tarvitaan ja, ennen kaikkea, mitkä toimet sitten oikeastaan vielä puuttuvat.
Asetuksen alkuperäinen tarkoitus eli luottamuksen luominen eurooppalaiseen kuluttajansuojaan muuttui tämän toiminnan johdosta aivan päinvastaiseksi. Nyt käsiteltävänä oleva komission ehdotus on mielestäni sekava eikä anna tietoa asian todellisista taustoista. Tästä syystä en voi hyväksyä komission ehdotuksia.

Titley
. (EN) Arvoisa puhemies, olen täysin naudanlihan merkitsemisen kannalla. Niiden naudanlihan tuotantoa koskevien uudistusten ansiosta, jotka on otettu käyttöön Britanniassa naudanlihakriisin seurauksena, brittiläinen naudanliha on tällä hetkellä maailman korkealaatuisimman ja turvallisimman naudanlihan joukossa. Luotan siihen, että ajan myötä kuluttajat kaikkialla Euroopan unionissa, eivätkä ainoastaan Britanniassa, huomaavat tämän seikan ja aktiivisesti etsivät brittiläistä naudanlihaa. Täysimääräiset merkinnät toimivat näin ollen Britannian naudanlihan tuottajien eduksi.
Jos tällainen luottamuksen rakentamiseen tähtäävä toimi myös jouduttaa ranskalaisten brittiläiseen naudanlihaan kohdistaman laittoman tuontikiellon päättymistä, aina parempi.
EU:n kansalaiset tunnistavat hyvän naudanlihan sen nähdessään. He tunnistavat myös lainrikkomukset ja tekopyhyyden, kun he sellaista näkevät. Ranskan naudanlihan tuontikielto, kuten jokainen Ranskan hallitusta lukuun ottamatta myöntää, on laiton ja täysin perusteeton. Ranskan naudanlihan tuontikielto on myös tekopyhyyttä, eikä se ole kunniaksi Ranskan hallitukselle, joka väittää olevansa sydän-Eurooppaa. Tästä johtui parlamentin Labour-jäsenten arvokas ulosmarssi uuden parlamenttirakennuksen tiistaisen virallisen avajaisjuhlan aikana. Euroopan parlamentin jäsenten ei pitäisi osallistua EU:n lainsäädännön tekemiseen maassa, joka rikkoo EU:n lakeja.
Sen sijaan voin ainoastaan ylistää Euroopan luoteisosan ja koko Britannian naudanlihan tuottajien koko tämän kriisin ajan osoittamaa malttia ja lainkuuliaisuutta. Kannustaisinkin heitä lujasti jatkamaan tällaisen vastuullisuuden osoittamista.
Vaadin myös komissiota aloittamaan nopean menettelyn Ranskan hallitusta vastaan niin pian kuin mahdollista. Lisäksi vaadin komissiota tutkimaan, olisiko mahdollista maksaa korvauksia tiukoille joutuneille Britannian naudanlihan tuottajille, joista monet on naudanlihan tuontikiellon vuoksi ajettu lähes selkä seinää vasten. Tässä yhteydessä suhtaudun myönteisesti sosiaalidemokraattien ryhmässä olevien kollegojeni uusiin ehdotuksiin Euroopan vähäisiä korvauksia käsittelevän tuomioistuimen (Small Claims Court) perustamisesta, joka auttaisi niitä, joita vararikko tulevaisuudessa uhkaa EU:n kiistojen vuoksi.
Me emme kuitenkaan saisi koskaan unohtaa, minne varsinainen vastuu kriisistä lankeaa. Nimenomaan konservatiivit aiheuttivat kriisin liian löyhällä säännöstelyllä. Nimenomaan konservatiivit aiheuttivat kriisin kärjistymisen naurettavalla naudanlihasodalla. Ja juuri konservatiivit yrittävät nyt laajentaa kriisiä oman puolueensa eduksi vastuuttomilla vaatimuksilla laittomista kostoboikoteista. Sillä aikaa kun konservatiivit jatkavat politikointia, Labour jatkaa kuitenkin työskentelyä NFU:n (National Farmer's Union) tuella tuontikiellon poistamiseksi.
Helsingin Eurooppa-neuvosto

Maes
Arvoisa puhemies, Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsenet ovat myös hyväksyneet Helsingin huippukokousta koskevan tekstin. Haluan kuitenkin esittää tässä yhteydessä pari huomautusta äänestysselityksen muodossa. Parlamentti ottaa huomioon päätöksen pitää Turkkia Euroopan unionin jäsenyyttä hakevana valtiona. Tämä ilmaus osoittaa hyvin selvästi, että tästä asiasta esiintyy paljon kriittisiä mielipiteitä parlamentissa. Haluan Euroopan vapaa allianssi -ryhmän nimissä yhtyä painokkaasti näihin kriittisiin mielipiteisiin. Meidän mielestämme tämä ei ollut lainkaan oikea hetki, kun ajatellaan, että kurdikysymyksessä ei olla pääsemässä lainkaan ratkaisuun kurdien itsemääräämisoikeuden osalta ja että ihmisoikeuksien loukkaamisesta ei ole lainkaan tulossa loppua. Se, että Saharov-palkinnon saanut Leyla Zana istuu itse vielä vankilassa, osoittaa hyvin selvästi, että Turkissa suhtaudutaan ikävästi ihmisoikeuksiin sekä oikeuteen ilmaista vapaasti mielipiteitä. Siksi tämä ei ollut oikea hetki. On vieläkin kyseenalaista, voiko oikeaa hetkeä ylipäänsä tulla.
Toinen huomautukseni koskee pettymystämme institutionaalisiin uudistuksiin. Mielestämme alueilla, joilla on perustuslaillinen oikeus itsemääräämisoikeuteen, täytyy myös voida käyttää sitä Euroopan puitteissa. Eurooppa ei koostu pelkästään jäsenvaltioista. Demokratiaa täytyy syventää Euroopassa.

Berthu
Arvoisa puhemies, äskettäin Helsingissä pidetyn Eurooppa-neuvoston kaikkein tärkein erityispiirre on mielestämme valtioiden ja hallitusten päämiesten pitkän aikavälin kaikenlaisen poliittisen vision puute. He ovat päättäneet ennenkuulumattoman laajasta laajentumisesta, jossa unioniin saattaa liittyä 13 uutta jäsenvaltiota, vaikka he eivät missään vaiheessa ole luoneet käsitteellisiä välineitä, joiden avulla voitaisiin hahmotella laajentumisesta mahdollisesti vastaavia toimielinrakenteita.
Tällä kertaa ristiriitaisuus on huipussaan, koska Turkki on lisätty virallisten ehdokkaiden luetteloon. Vaikka Turkin pääministeri julistikin huippukokousta seuraavana päivänä, että Euroopan unioniin kuuluminen on Turkille, lainaan "syntymäoikeus" - mikä antaa myös muiden asioiden kohdalla käsityksen siitä vaatimattomuudesta, millä se on valmis työntämään auki Euroopan unionin ovea -, kaikille edelleen vapaasti ajatteleville tarkkailijoille on selvää, että tämä liittyminen muuttaisi perusteellisesti unionin luonnetta.
Voidaanko esimerkiksi kuvitella ihmisten vapaata liikkuvuutta Turkin ja Länsi-Euroopan maiden välillä käytännöllisesti katsoen ilman valvontaa, kuten käytäntönä on nykyisin unionin sisällä? Täytyy todella olla niin, että niin sanotut vastuulliset valtioiden ja hallitusten päämiehet elävät erittäin kaukana todellisuudesta, jos he voivat kuvitella tällaista edes hetkeäkään.
He jatkavat kuitenkin muka ainoan ratkaisun saarnaamista, määräenemmistöpäätösten laajentamista. Ranskan presidentti Jacques Chirac toisti tämän sitä paitsi vielä toissapäivänä parlamentissamme. Koko konfederalismi toistaa perinteisiä reseptejään loitsujen lailla ja ilman mitään mielikuvitusta.
Meillä on tunne tuuliajolla olevasta toimielinjärjestelmästä, joka ei pysty kuvittelemaan tulevaisuuttaan - jollei neuvosto sitten kuvittele sitä ilman, että se uskaltaa meille sitä sanoa - ja joka näyttää joutuneen sellaisen laajentumispäätöksen seurausten vangiksi, jota se ei pysty hallitsemaan.
Turkin pääministeri on kerskunut, että Washington tuki sitä sen pyrkimyksissä Euroopan unionin ehdokasvaltioksi, ja on totta, että tämä toiminta on ollut tehokasta. Hän jopa lisäsi, että tarvittaisiin, lainaan: "vähemmän aikaa kuin ajateltiin, ennen kuin Turkista tulee unionin täysjäsen". Tällä vauhdilla tarvitaan myös vähemmän aikaa kuin ajateltiin, ennen kuin unioni tuhoaa itse itsensä.
(Joitakin suosionosoituksia)

Nassauer
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, CDU/CSU-ryhmä voi vastaanottaa tiedon päätöksestä myöntää Turkille ehdokasvaltion asema vain suuresti pahoitellen. Pidämme tätä neuvoston päätöstä kohtalokkaana virheenä, koska se tulee pitkällä aikavälillä pikemminkin rasittamaan kuin edistämään suhteitamme tähän tärkeään ja luotettavaan liittolaiseen. Myös neuvosto tietää, ettei jäsenyyskriteerejä ole täytetty eikä tulla lähiaikoina täyttämäänkään, koska Turkki ei ole edes halukas muuttamaan perustuslakinsa keskeisiä määräyksiä esimerkiksi armeijan vaikutusvallan osalta. Siksi Helsingissä herätetyt odotukset johtavat pakostakin pettymykseen.
Haluamme siksi, ettei suhdetta tähän tärkeään kumppaniin perusteta kuvitteelliselle jäsenyystoiveelle vaan mahdollisimman tiiviissä taloudellisissa puitteissa toimivalle kumppanuuteen perustuvalle suhteelle siten, että molemmat osapuolet täyttävät tulliliittosopimuksen velvoitteet.
Suhteet Turkkiin ovat liian tärkeät perustettaviksi Helsingin tekopyhään päätökseen!

Blak ja Lund
. (DA) Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Helsingissä 10. ja 11. joulukuuta pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen tuloksia koskevan päätöslauselman puolesta.
Huippukokouksen tärkein tulos oli se, että EU vahvisti EU:n laajentumista koskevat kunnianhimoiset suunnitelmat, mikä merkitsee muun muassa sitä, että nyt kutsutaan koolle hallitustenvälinen konferenssi, joka mahdollistaa uusien jäsenvaltioiden mukaan ottamisen. Olemme sekä koko huippukokouksen valmistelujen ajan että tulevan hallitustenvälisen konferenssin osalta korostaneet, että esityslistan on oltava realistinen, jotta tuloksiin voitaisiin päästä jo ennen vuoden 2000 loppua. Olemme sen vuoksi erittäin tyytyväisiä Helsingissä tehtyihin tätä asiaa koskeviin päätelmiin. On tärkeää, että hallitustenvälisessä konferenssissa ei nouse esiin useampia uusia asioita, jotka estäisivät erittäin tiukan aikataulun toteuttamisen. Paras esimerkki siitä, miten vaikeaa uusien asioiden mukaan ottaminen voi olla, on varmaan niin kutsuttuun veropakettiin liittyvä kysymys. On harmillista, ettei tätä asiaa saatu ratkaistua jo Helsingissä, mutta toivottavasti se saadaan ratkaistua viimeistään seuraavassa huippukokouksessa, joka pidetään Lissabonissa ensi kesänä.
Ennen huippukokousta varoitimme useaan otteeseen, ettei EU:sta saa tehdä varsinaista puolustusliittoa. Olemme sen vuoksi voineet tyytyväisinä todeta, että Eurooppa-neuvosto on selkeästi päättänyt, että eurooppalaista armeijaa ei perusteta ja että keskitymme sen sijaan konfliktien ennaltaehkäisyyn ja ei-sotilaalliseen kriisinhallintaan.

Figueiredo
. (PT) Otamme esille neljä Helsingin Eurooppa-neuvoston 10. ja 11. joulukuuta tekemää päätelmää, jotka ansaitsevat, riippumatta Eurooppa-neuvoston jälkeisistä näkemyksistä, seuraavat kommentit:
toteamme huolestuneina, että seuraavan hallitustenvälisen konferenssin kehysten määrittely voi avata ovia "direktoraattien" toteutumiselle ja EU:n liittovaltiokehityksen vahvistumiselle;
pidämme valitettavana sitä, että neuvosto on päättänyt hyväksyä Turkin jäsenyyttä hakevaksi maaksi ja toivomme, että asiassa ei edettäisi ainakaan niin kauan kuin Turkin hallitus ei ole ryhtynyt tarvittaviin toimiin ihmisoikeuksien, kansainvälisen rajojen määrittämistä koskevan oikeuden, Kyprosta koskevien YK:n päätöslauselmien toimeenpanon ja kurdikysymyksen poliittisen ratkaisun osalta;
kritisoimme päätöstä kehittää Euroopan unionin sotilaallisen kriisinhallinnan välineitä Euroopan yleisen puolustus- ja turvallisuuspolitiikan alalla, johon kuuluu NATOn eurooppalaisen pilarin kehittäminen ja lujittaminen. Samoin vastustamme militaristista näkemystä sodan käyttämisestä kansainvälisten konfliktien ratkaisuvälineenä. Päätös teki välttämättömäksi uusien aloitteiden tekemisen aseidenriisunnasta ja ydinkokeiden kieltämisestä;
lopuksi, mielestämme on olennaista, että kiinnitetään enemmän huomiota työn laatuun, työajan lyhentämiseen ja työntekijän arvostukseen sekä siihen, että ei jatketa työn jouston ja palkkojen kohtuullistamisen vaatimista.

Queiró ja Ribeiro e Castro
. (PT) Äänestämme Helsingin Eurooppa-neuvostoa koskevaa päätöslauselmaehdotusta vastaan, koska siinä hylättiin tarkistukset - nimittäin UEN-ryhmän esittämät - jotka parantaisivat sitä otsikoiden "Laajentuminen ", "Hallitustenvälinen konferenssi " ja "Ulkosuhteet " osalta.
Olemme kuitenkin erityisen selvästi yksimielisiä 19-27 kohdista (kilpailukykyinen talous ja työllisyys) ja 29-34 (ympäristö, kansanterveys, järjestäytyneen rikollisuuden ja huumausaineiden vastaiset toimet)kohdista.
Omasta puolestamme olemme iloisia siitä, että Eurooppa-neuvosto on säilyttänyt ja näyttää haluavan säilyttää hallitustenvälisyyden unionin institutionaalisen järjestelmän keskipisteessä; vierastamme myös sitä kiihkeyttä, joka saa monet vaatimaan kaikkea Euroopan parlamentille sekä väheksymään ja heikentämään kansallisten parlamenttien roolia Euroopan unionin kehittämisessä - virhe, jota ei voi hyväksyä.
Olemme myös eri mieltä Turkkia koskevasta kiirehtimisestä.
Ja ulkosuhteiden alalla pahoittelemme erityisesti sitä, että Angolan hyvin vakavasta tilanteesta ei ole minkäänlaista mainintaa, samoin kuin sitä, että Meksikon kanssa tehdylle erillissopimukselle ei ole asetettu ehtoja, sillä sopimus voi suosia maailmanlaajuisesti NAFTAn jäsenvaltioita, syventää epätasa-arvoa vastavuoroisessa markkinoillepääsyssä ja vahingoittaa vakavasti Euroopan unionin teollisuuden etuja. Pahoittelemme lisäksi sitä, että Venäjästä ei ole mainittu sanaakaan, mikä oikaisisi eräitä Tsetseniaa koskevassa päätöslauselmassa olevia ilmeisiä ylilyöntejä.

Puhemies
Äänestysselitykset päättyvät tähän.

Kirjojen hinnat Saksassa ja Itävallassa
Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana Rothleyn ja muiden suullinen kysymys (B5-0038/99) kirjojen kiinteistä hinnoista Saksassa ja Itävallassa.

Rothley
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, te olitte hieman tyytymätön siihen, että parlamentti käsittelee tätä asiaa. Onko se kuitenkin todella vain hallinnollinen päätös? Onko kyse tosiaankin vain voimassa olevan lainsäädännön soveltamisesta? En usko. Teillä olisi ollut mahdollisuus tehdä poikkeus, jota te ette kuitenkaan tehnyt! Se on poliittinen päätös. Lainsäätäjät ovat esimerkiksi Ranskassa päättäneet karvaiden kokemusten jälkeen ottaa kirjojen kiinteät hinnat käyttöön lainsäädännön kautta. Se on poliittinen päätös. Kun puhumme kulttuurisesta moninaisuudesta ja siitä, että meidän on tuettava kirjallista ja tieteellistä tuotantoa, puhumme silloin politiikasta. Kun vaistoamme - en tarkoita teitä vaan muita komission jäseniä -, että jotkut ovat korvanneet Isä meidän -rukouksen "Shareholder value" -rukouksella, puhumme silloin politiikasta.
Olemme tällä välin lähentyneet toisiamme tässä asiassa. Olen sanonut, että päätöstä poikkeuksen epäämisestä voidaan perustella. Se, mitä me kuitenkin siinä tapauksessa tarvitsemme, on kansallinen kirjojen kiinteä hintajärjestelmä, joka myös toimii. Olen hyvin kiitollinen, että te hyväksytte sen, että vientiä ja jälleentuontia varten tarvitaan säännöt. On oikeastaan yleinen oikeusperiaate, ettei lakiperusteista tilannetta saa kiertää. Me tarvitsemme kuitenkin myös tuontia koskevia sääntöjä. Tämä on ratkaiseva asia, josta meidän on vielä keskusteltava.
Millaisia tuontia koskevien määräysten tulisi sitten olla, jotta kansallista kirjojen kiinteää hintajärjestelmää ei kierretä? Kun pääsemme yhteisymmärrykseen tästä asiasta, olemme uskoakseni ratkaisseet tämän ongelman.
Ehdotukseni kuuluu seuraavasti: meidän tulisi pyrkiä ratkaisuun Ranskan lainsäädännön pohjalta. Siinä ei ole mitään järkeä, että meillä Euroopan unionissa on kirjava joukko erilaisia oikeudellisia määräyksiä! Siksi pyydän komissiolta seuraavaa: Ranskassa on lainsäädännöllinen järjestely, joka toimii. Antakaa muille, myös saksalaisille ja itävaltalaisille, joko lainsäädännölliseltä tai sopimusperusteiselta pohjalta mahdollisuus löytää järjestely, joka toimii samalla tavalla!

Monti
. (IT) Kiitän jäsen Rothleytä hänen kysymyksestään ja puheenvuorostaan ja muistutan, että minulla on ollut tilaisuus käsitellä tätä aihetta hänen kanssaan syvemminkin.
Haluaisin ennen kaikkea tähdentää sitä, että komissio on juuri ottanut käsittelyyn asian, joka koskee kirjojen rajojen yli sovellettavia kiinteitä hintoja, jotka ovat olleet Saksassa ja Itävallassa voimassa jo kauan ennen itävaltalaisen Libro-yrityksen vuonna 1996 nostamaa kannetta. Nämä menettelyt alkoivat tosiaankin vuonna 1993, kun saksalaiset ja itävaltalaiset kustantamot tekivät komissiolle ilmoituksen rajojen yli sovellettavista sopimuksista. Sitä seurasivat vuosina 1994, 1995 ja 1996 kahden saksalaisen kirjanmyyjän ja Itävallan liittovaltion ammattiyhdistyselimen, jonka tehtävänä on myös suojella kuluttajien oikeuksia, nostamat kanteet. Komissio ei ole vielä saattanut päätökseen näiden tapausten tutkintaa, eikä näin ollen voi olettaa etukäteen, millainen päätös tällä hetkellä vireillä oleviin menettelyihin mahdollisesti saadaan. Komission velvollisuus on olla keskustelematta vireillä olevasta kauppaoikeudellisesta yksittäistapauksesta muiden kuin asianomaisten kanssa, mutta komissio voi vastata suullisesti esitettyihin kysymyksiin yleisluonteisesti, ja olen hyvin iloinen voidessani toimia näin täällä parlamentissa teidän kanssanne.
Kansalliset kirjojen koskevat kiinteät hinnat voivat perustua kansalliseen lainsäädäntöön tai yritysten välisiin sopimuksiin, tässä erityistapauksessa kustantamoiden ja kirjanmyyjien tekemiin sopimuksiin. Ei ole mahdollista verrata tarkasti tällaista lainsäädäntöä ja yritysten välisiä sopimuksia: niissähän sovelletaan perustamissopimuksen eri määräyksiä. Lainsäädännölliset järjestelmät käsitellään perustamissopimuksen 28 artiklan pohjalta, kun taas yritysten väliset sopimukset on voitava sovittaa yhteen perustamissopimuksen 81 artiklan kanssa; molemmissa tapauksissa on tietenkin noudatettava yhteisön tuomioistuimen oikeuskäytäntöä. Komissio on sitä mieltä, että kansallisesti sovitut kirjojen kiinteät hinnat, jotka perustuvat yritysten välisiin sopimuksiin, ovat yhteisten kilpailusääntöjen mukaisia, jos ne eivät muuta merkittävällä tavalla jäsenvaltioiden välistä kauppaa. Näissä tapauksissa ei sovelleta 81 artiklaa. Lainsäädännöllisten järjestelmien osalta jokainen jäsenvaltio voi vapaasti ottaa käyttöön millaisen lainsäädännön tahansa, kunhan se on perustamissopimuksessa määrätyn tavaroiden vapaan liikkumisen periaatteen mukainen. Tämän valinnan tekeminen kuuluu kansallisille viranomaisille.
Ottaisin ranskalaisen lainsäädännön osalta erityisesti esiin tapauksen 229/83 Leclerc vastaan "Au blé vert" johon jäsen Rothley viittasikin ja kerron, mitä 10. tammikuuta 1995 annettuun päätökseen silloin kirjattiin. Tuomioistuin päätti, että kansallisessa lainsäädännössä, johon on sisällytetty kirjojen kiinteiden hintojen järjestelmä, perustamissopimuksen 28 artiklan (entisen 30 artiklan) vastaisia maahantuontia tosiasiallisesti rajoittavia toimia ovat sellaiset säännökset, jotka määräävät, että myytäessä kirjoja, jotka on toimitettu asianosaisessa jäsenvaltiossa tai jotka tuodaan sinne uudelleen sen jälkeen, kun ne on sieltä viety toiseen jäsenvaltioon, on noudatettava kustantajan asettamaa kiinteää hintaa, jos ei ole perusteltuja syitä olettaa, että kyseiset kirjat on viety toiseen maahan ainoastaan, jotta ne voidaan tuoda takaisin ja kiertää näin tätä lakia.
Haluaisin lopuksi huomauttaa, että tällainen Saksassa ja Itävallassa vallitseva lainsäädäntö ei edesauta yhteisön oikeuden yhdenmukaistamista. Monissa jäsenvaltioissa ei itse asiassa ole koskaan sovellettukaan kiinteitä kirjojen hintoja, ja joissakin jäsenvaltioissa sellainen järjestelmä on ollut, mutta se on lopetettu, näin kävi mm. Belgiassa, Irlannissa ja Isossa-Britanniassa, jotka tunnetusti kuuluvat samaan kielialueeseen toisen jäsenvaltion kanssa.

Ebner
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, kirjojen kiinteiden hintojen kysymys on huomattava kulttuuripoliittinen kysymys. Jo se seikka, arvoisa puhemies ja komission jäsen, että puhuttelen teitä tässä ja nyt saksaksi, osoittaa, ettei kirjojen kiinteä hintajärjestelmä voi olla vain kansallinen vaan rajat ylittävä ongelma, joka koskee lukuisia kielisaarekkeita myös Saksan ja Itävallan ulkopuolella.
Kirja on kulttuurituote, ja kirjoitus on ensimmäinen kielen ja kielellisen identifikaation ilmenemismuoto. Uskon, että kulttuurinäkökohtaa on tarkasteltava yhtä tärkeänä ja tasavertaisena kysymyksenä huolimatta kilpailusääntöjen noudattamisen tärkeydestä. Jos tätä alaa koskevat rajat ylittävät lainsäädännölliset määräykset eivät ole vielä mahdollisia Euroopan unionin nykyisten lainsäädännöllisten mahdollisuuksien rajoissa, toivon, että sellaisia määräyksiä voidaan antaa tulevaisuudessa, varsinkin, kun myös Itävallan ja Saksan kulttuuriministerit määrittelivät kuluvan vuoden helmikuussa tämän aiheen sinänsä rajat ylittäväksi välttämättömyydeksi ja dokumentoivat sen kirjallisesti.
Uskon, että kirjailijoiden ja kustantamojen suojelemiseksi on löydettävä järjestely, jos ei enää nykyisinä rajat ylittävinä toimina niin sitten kansallisina järjestelyinä. Tuontiin liittyvät ongelmat, olivatpa ne sitten sopimuspohjaisia tai lainsäädännöllisiä, ovat tässä suhteessa avainasemassa. Toivon, että tähänastinen lähentyminen komission ja Euroopan parlamentin välillä, parlamentin, joka käsitteli tätä aihetta jo edellisellä vaalikaudella useaan otteeseen niin kulttuurivaliokunnassa kuin täysistunnossakin, jatkuu myös tästä eteenpäin. Ja kuten jäsen Rothley jo sanoi: ei käy päinsä, että meillä Euroopassa on tulevaisuudessa kirjava joukko erilaisia määräyksiä, vaan me tarvitsemme mielekkään järjestelyn, joka ei varmaankaan ole paras mahdollinen mutta vastaa asianomaisten ammattijärjestöjen toiveita. Ranskan malli voisi olla sopiva ja elinkelpoinen ratkaisu lähitulevaisuutta varten.
Tässä mielessä me toivomme, arvoisa komission jäsen, että te ja komissio voitte toteuttaa tämän parlamentin toiveen, jonka se on ilmaissut täällä täysistunnossa ja tällä vaalikaudella laadituissa asiakirjoissa.

Prets
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin keskittyä käsittelemään kolmea asiaa. Tästä aiheesta olisi paljonkin sanottavaa, mutta kollegani ovat jo käsitelleet tätä kirjojen kiinteiden hintojen kysymystä erittäin laajasti. Ensinnäkin minulle on tärkeää, että korostamme tietokirjojen kaupan tärkeyttä ja panostamme laatuun määrän sijaan, ja me tarvitsemme ehdottomasti ammattimaista kirjakauppaa, kirjallisuuden erityistarjontaa tieteiden ja tietokirjojen osalta sekä myös yksilöllistä palvelua ja neuvontaa. Uskon myös, että tämä vastaa tavoitettamme tukea pieniä ja keskisuuria yrityksiä, joiden säilyttäminenhän on erittäin tärkeä tekijä Euroopan unionissa, ja että sitä sovelletaan tämän tietokirjojen kaupan myötä erittäin hyvin ja havainnollisesti.
Toiseksi minulle on hyvin tärkeää viitata rajat ylittävään kielialueeseen. Me puhumme aina Euroopan kulttuurien sekä kielten moninaisuudesta, kulttuurien jotka kasvavat yhdessä ja joiden on kuitenkin samalla määrä säilyttää oma identiteettinsä. Siksi on välttämätöntä, että näitä kirjoja voidaan myydä ongelmitta myös kansallisten rajojen yli.
Kaikkein tärkein asia minulle on kirjan kulttuuritehtävä ja yhteiskunnan velvoite kirjallisuutta ja taidetta kohtaan. Juuri uusien medioiden aikakaudella kirjaa on edistettävä ja tuettava erityisesti. Taide ja kulttuuri ovat, kuten tiedämme, erittäin merkittävä taloudellinen tekijä, ja tämä pätee myös siis kirjaan. Kun tarkastelemme painajia, kustantamoja, kääntäjiä, kauppaa ja monia muita osatekijöitä, tiedämme, miten tärkeitä kirjakauppa ja taide ovat myös työllisyydelle. Se ei saa kuitenkaan tarkoittaa sitä, että tarkastelemme taidetta ja kulttuuria puhtaasti taloudellisina toimijoina. Taide ja kulttuuri tarvitsevat yhteiskunnan tukea. Ne ovat välttämättömyys, meillä on velvoitteita niitä kohtaan emmekä voi käsitellä niitä joka suhteessa tavallisten kilpailusääntöjen perusteella.
Haluaisinkin siksi vaatia teitä, arvoisa komission jäsen, asettamaan kulttuurin, kulttuurisen moninaisuuden mutta myös erikoiskaupan edut suuryritysten etujen edelle sekä tekemään päätöksenne Libro-yrityksen tapauksessa Ranskan lainsäädännön periaatteiden pohjalta. Vaadin teitä myös antamaan saksalaiselle ja itävaltalaiselle kirjakaupalle riittävästi aikaa, jotta ne voivat sopeuttaa kirjojen kiinteät hinnat näihin periaatteisiin. Uskon, että näin toteutetaan yksi erittäin tärkeä kulttuurinen tehtävä, jonka yhteydessä talous kärsii ehkä vain näennäisesti tappiota. Uskon, että se on myös voitto.

Sanders-ten Holte
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, olen erityisen iloinen siitä, että olette saapunut parlamenttiin keskustellaksenne kanssamme tästä asiasta. Minun ja uskoakseni kaikkien täällä läsnä olevien mielestä tiedon saatavuus on oleellista demokratiamme kannalta ja, kuten aiemmin jo sanottiin, myös kulttuurimme säilymisen kannalta. Haluaisin painottaa erityisesti kulttuurista näkökohtaa, siis kirjan tärkeyttä kulttuurin kannalta. Tämä on myös juuri se syy, miksi kirjoilla täytyy olla poikkeusasema kulttuuripolitiikassa.
Suurimmassa osassa maita kirjat eivät saa mitään tukea, päinvastoin kuin muut kulttuurimuodot, mutta sitä ei myöskään tarvita. Mielestäni viranomaisten täytyy ottaa ennen kaikkea kannustava rooli. Siksi monissa Euroopan maissa, kuten myös Alankomaissa, jota täällä edustan, kirjoilla on käytössä kiinteät hinnat. Sillä tavoin vältetään, että keskinäinen kilpailu olisi niin epäreilua, että laaja ja eriytynyt tarjonta heikkenisi ja että helppo pääsy tiedon lähteille menetettäisiin.
Mainitsitte juuri myös itse, että jäsenvaltioiden täytyy itse ilmoittaa, millaisia toimenpiteitä ne käyttävät - tekevätkö ne sopimuksia vai hyväksyvät lainsäädäntöä -, mutta, arvoisa komission jäsen, kieli ei piittaa rajoista. Siksi haluan vielä esittää teille kolme kysymystä rajat ylittävistä kirjojen kiinteistä hinnoista. Tämä on monille Euroopan maille kiireellinen asia. Saksasta ja Itävallasta on tullut juuri esiin yhtä ja toista, mutta myös Alankomaissa seurataan tarkasti toimenpiteitä tällä alueella. Se on tärkeää hollanninkielisen alueen kannalta ja luonnollisesti myös muiden kielialueiden kannalta.
Ensimmäinen kysymykseni koskee ihmisten suurta liikkuvuutta ja sähköisen kaupankäynnin uutta kehitystä, joiden molempien seurauksena rajat ovat madaltumassa. Ettekö ole kanssani samaa mieltä siitä, että rajat ylittävien hintasopimusten puuttuminen tai niiden poistaminen saattaa erityisesti pienyritykset sellaiseen vaaraan - palaan tässä yhteydessä jälleen työllisyyteen -, että laajamittainen tuonti romuttaa kansalliset järjestelmät? Vaarana on, että pienet kirjakaupat katoavat erityisesti maaseudulta sekä pikkukaupungeista ja että sen myötä saatavuus huononee.
Toinen kysymys, jonka haluan esittää teille, koskee kulttuurisen integraation - tämä on myös osana suullisen kysymyksen johdantoa - suurta merkitystä. Mielestäni tätä näkökohtaa ei ole painotettu tarpeeksi. Kansalliset rajat ylittävää kulttuurista integraatiota estettäisiin, jos kirjojen kiinteät hinnat poistettaisiin, ja tätä integraatiota on nyt juuri tärkeää edistää niissä maissa, jotka kuuluvat samaan kielialueeseen. Mielestäni juuri kirjojen kiinteät hinnat ovat tätä varten hyvä väline. Olen aivan samaa mieltä kollegojeni kanssa. Nyt laadittavat säännöt eivät saa olla mikään tilkkutäkki. Jokainen maa tekee itse jotakin, mutta on parempi löytää sitä varten parempia ratkaisuja. Haluan myös vaatia teiltä, että asialle tehdään nyt jotakin pikaisesti. Tämä on hyvin pitkällinen asia. Olen ollut tämän asian kanssa tekemisissä jo vuosia oman erikoisalani kautta. Mielestäni on aika ottaa ratkaisevia askelia.
Kolmas kysymykseni koskee huolestuneisuuttani kiertoteistä, sillä ettekö olekin sitä mieltä, että saman kielialueen muiden jäsenvaltioiden kautta kulkevien kiertoteiden avulla kirjojen kiinteitä hintoja voidaan helposti horjuttaa ja ettei ole tehokasta suojella kirjan erityistä arvoa kulttuurituotteena ja kirjamarkkinoiden erityistä merkitystä kulttuurin kannalta?
Nämä ovat ne kolme asiaa, joihin pyydän vielä kiinnittämään lisää huomiota. Uskoakseni kuluttajat eivät ole lainkaan kiinnostuneita halvemmista hinnoista. Kuluttajat ovat kiinnostuneita laadusta. Sen täytyy olla korkeatasoista ja laajasti saatavilla.

Echerer
. (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, parlamentin vihreän ryhmän jäsenelle seitsemän ja puolen minuutin puheaika on kuin isku vasten kasvoja - niin paljon aikaa meillä ei ole uskoakseni ollut vielä koskaan aiemmin. Te ymmärrätte tämän aiheen tärkeyden. En toista kaikkia niitä asioita, jotka on jo mainittu, ja siksi en käytä ehkä koko seitsemän ja puolen minuutin puheaikaani. Pidätte sitä ehkä jopa myönteisenä asiana.
Minulle itselleni rajat ylittävä kirjojen kiinteä hintajärjestelmä olisi ollut yksi mahdollinen vastaus seuraavaan mahdolliseen kysymykseen: "Mitä eurooppalainen kulttuuripolitiikka oikeastaan on? Mitä se tarkoittaa ja mihin se pystyisi?" Markkinoiden ja kilpailun lisäksi on olemassa myös Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 151 artikla. Tämä artikla on luonnollisesti tunnetusti ristiriidassa 81 artiklan kanssa. Kuten jäsen Rothley jo mainitsi, poikkeus olisi ollut mahdollinen. Siirtymäkausi oli olemassa, mutta mitään poikkeusta ei tehty. Kysynkin siksi: Oliko se poliittinen vai puhtaasti oikeudellinen päätös? Ovatko tämä alueiden Eurooppa sekä iskulauseet "Kulttuurien moninaisuus" ja "Yhteisten kielialueiden Eurooppa" vain vaalilupauksia? Eikö sen eteen tehdäkään todella vakavissaan töitä? Puhtaasti oikeudellisesti tarkasteltuna, arvoisa komission jäsen, teidän on puututtava tähän tapaukseen eli rajat ylittävään kirjojen kiinteään hintajärjestelmään. En kuitenkaan ymmärrä, miksi 81 artikla koskee kulttuuria, mutta 151 artikla ei koske kilpailua. Eri artikloiden lain voimalla on erilainen painoarvo, oikeudellisia tekstejä tulkitaan, ja tietysti sillä puolella, jolla on enemmän painoarvoa, on myös enemmän oikeutta. Sellaista on elämä.
Pidän politiikkaa kuitenkin yrityksenä sopia asioista ja pyrkimyksenä luoda tasapainoa. En ole markkinoita enkä kilpailua vastaan, vaikka siltä saattaa näyttääkin. Juuri taiteilijana olin päivittäin alttiina kilpailulle ja olen sitä edelleenkin, ja joskus kyse on puhtaasti olemassaolosta. Ehkä juuri siksi kannatan myös kilpailua. Kannatan kuitenkin myös eurooppalaista kulttuuripolitiikkaa.
Nyt minulla on kuitenkin ongelma, arvoisa komission jäsen: me emme puhu aina samoista asioista, sillä meillä on käytössämme erilaisia tutkimuksia. Te sanoitte juuri äsken muistuttavanne meitä siitä, ettei Englannissa ole samanlaista kirjojen kiinteää hintajärjestelmää kuin Irlannissa, vaikka ne kuuluvat samaan kielialueeseen. Siinä yhteydessä te unohdatte, että on olemassa myös suuret amerikkalaiset markkinat, jotka hallitsevat myös huomattavasti näitä molempia maita. Te unohdatte myös kirjan erilaiset kulttuuriset arvostukset, eli että jokaisessa jäsenvaltiossa on olemassa omat tavat arvostaa kirjaa. Torjun tämän käsityksenne perusteluilla, jotka pohjautuvat ranskalaiseen tutkimukseen, jonka komissio hyväksyy vain osittain tai ei lainkaan. Te olitte niin ystävällinen ja lupasitte eilen toimittaa minulle listan tutkimuksista, joiden pohjalta hankitte tietonne ja teette päätöksenne. Sillä niin kauan kuin meillä ei ole käytössämme samoja tutkimuksia, puhumme kahdesta eri asiasta emmekä pysty tekemään päätöstä.
Minun mielestäni ei neuvosto sen enempää kuin komissiokaan ole ottanut kokonaisuudessaan hoitaakseen kulttuuritehtävää Euroopan unionissa. Tällä en halua missään nimessä halventaa tukiohjelmia. Ne ovat erinomaisia ja erittäin suuri askel oikeaan suuntaan. Tämä on sanonta, jota käytetään hyvin usein, mutta minä myös tarkoitan sitä. Se ei kuitenkaan riitä, sillä minä kaipaan eurooppalaista kulttuuripolitiikkaa. Tukemisen arvoisten kulttuuriohjelmien eurooppalainen ulottuvuus sisältyy kaiketi mitä suurimmassa määrin kirjaan, eikä se sitä paitsi merkitse ylimääräisiä kustannuksia unionille vaan pelkästään kuluttajille. Sallikaa minun nimittää kuluttajia tässä yhteydessä "rakkaiksi lukijoiksi".
Kirja ei ole siis pelkästään tavara vaan sillä on kulttuuriarvoa, siitä me kaikki olemme samaa mieltä. Mutta mitä komissiossa tehdään tämän asian hyväksi? Myöskään minä en saa, arvoisa kilpailuasioista vastaava komission jäsen, vapauttaa teitä kulttuuripolitiikkaan liittyvästä vastuustanne. Asiahan ei voi kaiketi olla niin, että me kaikki katsomme vain tiukasti päätöksen suuntaan emmekä lainkaan oikealle ja vasemmalle, missä me sitten voimme yhdistää nämä eri asiat! Olen ymmärtänyt, että kirja ei ole mikään auto, ja ajattelin, että meillä olisi siihen oikeusperusta. Asia ei kuitenkaan näytä olevan niin.
Pyydänkin siksi teitä, arvoisa komission jäsen, pohtimaan yhdessä päätöslauselmaesitystämme. Me kaikki olemme samaa mieltä, että se voi olla myös viesti siitä, että kilpailu ei ole pelkästään kulttuurin vastustaja vaan sen kumppani ja että kilpailu voi toimia myös kulttuuripolitiikan puolesta. Tämä päätöslauselmaesitys voi olla myös viesti siitä, että tämä - nimittäkäämme sitä Ranskan lainsäädäntöön nojautuen "eurooppalaiseksi" - kirjojen kiinteä hintajärjestelmä on myös hyvin selvä vihje kansallisvaltioille siitä, että niiden tulee ottaa hoitaakseen tähän liittyvä vastuu eikä reagoida tavalliseen tapaan sanomalla: "Siitähän päätetään Brysselissä." Siten myös te voisitte ottaa merkittävän askeleen oikeaan suuntaan!

Boudjenah
Arvoisa puhemies, Euroopan komissio on vuoden 1998 aikana käynnistänyt menettelyn, jonka tavoitteena on saada aikaan Saksan ja Itävallan välillä kirjojen hintoja koskeva rajat ylittävä sopimus.
Tämän menettelyn avulla, joka perustui eurooppalaisten kilpailusääntöjen noudattamiseen, komissio pyrki tosiasiassa asettamaan kyseenalaiseksi kirjojen kiinteän hintajärjestelmän. Järjestelmän ansiosta voidaan muun muassa tukea kirjallista luovuutta ja taata pienten kustantamoiden ja kirjakauppojen säilyminen. Euroopan parlamentti reagoi silloin voimakkaasti hyväksymällä lähes yksimielisesti 20. marraskuuta 1998 päätöslauselman, jossa puolustettiin kirjojen kiinteää hintaa ja jossa pyydettiin komissiota mukauttamaan kirjojen hintasopimusta koskeva yhteisön politiikka kulttuurin alan vaatimuksiin.
Neuvosto tuki Ranskan ja Saksan hallitusten aloitteesta Euroopan parlamentin kantaa hyväksyäkseen 8. helmikuuta 1999 päätöslauselman, jossa pyydetään muun muassa kirjojen nykyisten hintajärjestelmien säilyttämistä. Neuvoston ja parlamentin tiukkuuden ansiosta komissio on myöntänyt, ettei kilpailusääntöjä voida mekaanisesti soveltaa kirjojen alaan. Se vahvisti siten, ettei sen tarkoituksena ollut asettaa kyseenalaiseksi joissakin jäsenvaltioissa tehtyjä sopimuksia eikä myöskään kansallisia lainsäädäntömääräyksiä, kuten Ranskan Lange-lakia. Kuitenkin muutama kuukausi myöhemmin, uuden komission perustamisen jälkeen, kilpailusta vastaava pääosasto painosti uudestaan komissiota vastustamaan rajat ylittäviä sopimuksia ja kirjojen kiinteää hintajärjestelmää.
Oli tärkeää, että tähän komission joka ei voi estää säännösten purkamisintoaan uuteen hyökkäykseen reagoitiin hyvin nopeasti. Olen siten tyytyväinen tähän keskusteluun ja Euroopan parlamentin tätä kysymystä koskevaan uuteen kannanottoon. Ryhmäni on painottanut päätöslauselmaesityksessään, että kirjat ovat ensisijaisesti kulttuurituotteita eikä niihin pidä soveltaa kilpailusääntöjä samalla tavoin kuin kaikkiin kauppatavaroihin. Niiden erityislaatu on tunnustettava täysin Euroopan unionin kulttuuripolitiikassa, jota haluamme kehittää. Siksi toivomme, että Euroopan parlamentti vahvistaa vuoden 1998 marraskuussa esittämänsä kannan rajat ylittävien sopimusten ja kirjojen kiinteän hinnan puolustamisesta. Miksi komissio ei ottaisi esille ehdotustamme kirjojen kiinteän hintajärjestelmän mahdollisuuden laajentamisesta kaikkiin jäsenvaltioihin? Teknologisen kehityksen huomioon ottamiseksi olisi myös aiheellista, että sähköistä kaupankäyntiä koskevaan direktiiviin sisällytettäisiin eri kansallisissa lainsäädännöissä ilmaistuja, kirjojen kiinteää hintaa koskevia vaatimuksia kiinteän hinnan kiertämisen estämiseksi.
Lopuksi toivon, että neuvosto osoittaa samanlaista tiukkuutta kuin Euroopan parlamentti säilyttääkseen kirjojen kiinteän hintajärjestelmän ja edistääkseen sitä, sillä se, kuten päätöslauselmassamme huomautetaan, parantaa kaikkia muita järjestelmiä tehokkaammin kirjallisten teosten tuotantoa ja jakelua, ilman että poistettaisiin kilpailua.

Blokland
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, alankomaalainen runoilija Lucebert on kirjoittanut, että "kaikki arvokas on suojatonta". Nämä sanat ovat hyvin arvokkaat keskustelussa kirjojen kiinteistä hinnoista.
Kirjojen kiinteissä hinnoissa ei ole missään tapauksessa kysymys bibliofiilien pyhästä lehmästä. Entinen komission jäsen Van Miert puhui vastaavin sanoin hyvin kriittisesti niistä, jotka puhuivat kirjojen kiinteiden hintojen säilyttämisen puolesta. Selkeyden vuoksi hän sanoi myös piittaamattomasti, että kirjojen kiinteiden hintojen vastustajat ovat hyvin todennäköisesti valinneet markkinamekanismin ikään kuin kultaiseksi vasikaksi.
Kirjojen kiinteät hinnat ja niihin liittyvä rajoitus rinnakkaistuonnin mahdollisuuksien hyödyntämisessä vähentävät kilpailua. Silloin esiintyy hyvin ja huonosti kaupaksi menevien julkaisujen ristikkäistä tukemista. Kirjojen kiinteiden hintojen poistaminen johtaa kovempaan kilpailuun ja alhaisempiin hintoihin. Siitä olisi hyötyä kuluttajille.
Tämä perustelu vaikuttaa pitävältä, mutta se ontuu kahdessa tärkeässä kohdassa. Ensinnäkin viranomaisia on pyydetty ohjailemaan yhteiskuntaa kokonaisuutena. Kun viranomaiset hoitavat tätä tehtäväänsä, on kokonaisuutena ottaen mahdotonta hyväksyä, että he kunnioittavat yksipuolisesti tiettyjä etuja ja jättävät muut vaille huomiota. Tässä keskustelussa viranomaiset eivät voi pelkästään ottaa huomioon kuluttajien etuja.
Toiseksi, tässä perustelussa nojataan vaiettuun olettamukseen, että kuluttajat ovat kiinnostuneet ainoastaan hinnasta. Se on kyllä hyvin yksipuolista. En ole vielä koskaan tavannut niin kehittymätöntä kuluttajaa. Sellaisia on olemassa vain teoriassa. Todellista kuluttajaa kiinnostaa nimittäin laatu, moninaisuus, saatavuus sekä kirjojen kokonaistarjonnan asianmukainen jakelu. Se, että kirjojen kiinteistä hinnoista on hyötyä vain kustantajille ja kirjakauppiaille, on satua. Kaikki, jotka ovat joskus lukeneet lastenkirjoja, tietävät, että sadut eivät ole totta.
Niiden, jotka vaativat kirjojen kiinteiden hintojen poistamista, täytyy myös ymmärtää sen seuraukset. Kirjakauppojen tarjonnan moninaisuus hyvin todennäköisesti vähenisi. Massakulttuuria edistettäisiin. Se olisi ajan mittaan tuhoisaa kansalaisten kulttuurisen kehityksen kannalta. Minun kotimaassani Alankomaissa sellainen näkemys on tärkeä, että kirjojen kiinteät hinnat suojelevat suhteellisen pientä kielialuettamme.
Nyt joku saattaa esittää vastapainoksi, että viranomaisten ei pidä holhota tai kannustaa kansalaisia kulttuurisen kehityksen tapauksessa ja että niillä ei siten ole vastuuta kirjatarjonnan rikkaudesta. Viranomaisten tulee pidättyä vaikuttamisesta, ja markkinamekanismi huolehtii kysynnän ja tarjonnan välisestä tasapainosta. Tämä kuulostaa puolueettomalta, mutta se ei ole sitä. Tämä kanta julistaa epäsuorasti markkinoiden toiminnan tuloksen ainoaksi oikeaksi ratkaisuksi. Markkinoiden toiminnan sisällyttäminen lähes kaikkiin politiikan osa-alueisiin vaikuttaa olevan yhteiskunnassamme tärkein tavoite. Tämä näkemys on suoranaista seurausta keinon vaihtamisesta tavoitteeksi. Vapaan, tiukasti markkinoihin suuntautuvan politiikan tulokset eivät ole varmasti arvovapaita. Viranomaiset myös ilmaisevat tällaisella politiikalla, mitä ne pitävät oikeana ja mitä vääränä. Juuri kulttuurin alalla on tärkeää, että muut kuin taloudelliset tekijät ovat määrääviä, koska arvokkaat asiat ovat yksinkertaisesti hyvin haavoittuvia.
Jos vapaat markkinavoimat saavat vallan, joudumme muuttamaan runoilija Lucebertin sanat muotoon "kaikki on jälleen arvotonta". Sitä tilannetta meidän täytyy välttää mihin hintaan hyvänsä.

Inglewood
Arvoisa puhemies, kotimaassani Isossa-Britanniassa kävimme kauan poliittista keskustelua kirjoihin sovellettavan jälleenmyyntihintojen säännöstelyn tärkeydestä. Tämä keskustelu päättyi kirjojen kiinteistä hinnoista tehdyn sopimuksen kumoamiseen. Isossa-Britanniassa ei ole havaittavissa valikoiman vähentymistä, hintojen nousua tai minkäänlaista erikoistuneiden kirjakauppojen vähentymistä. Itse asiassa myytyjen kirjojen määrä ja niitä tuottavien kustantamojen määrä näyttää olevan kasvussa. Tämä on varmasti hyvä asia. Ainakin minusta tuntuu siltä, sillä mielestäni kirjat ovat lukemista varten, tai ainakin siihen lopputulokseen päädyin opiskellessani englannin kirjallisuutta yliopistossa.
Tietystikin jos jokin jäsenvaltio haluaa toissijaisuusperiaatteen nojalla säännöstellä kirjojen jälleenmyyntihintoja, olkoon niin. Lisäksi jos kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio haluaa perustaa kirjojen kiinteiden hintojen yhteisen alueen, onnea yritykselle. Tämän olisi kuitenkin oltava sovitettavissa yhteen yhtenäismarkkinoiden kanssa.
Millään tällaisella lakisääteisellä järjestelmällä ei saa olla vaikutuksia jäsenvaltioiden lainkäyttöalueen ulkopuolella myytäviin kirjoihin. Sen ei pitäisi myöskään vaikuttaa kirjojen tuontiin tai jälleentuontiin alueen sisälle eikä siihen nopeasti leviävään ja suosittuun kirjojen myyntikeinoon, joka on kehittymässä yhdessä sähköisen kaupankäynnin kanssa ja joka on täysin yhtenäismarkkinoiden periaatteiden mukainen ja tarjoaa valtavia mahdollisuuksia kapean sektorin liikeyrityksille.
Kaikki vihjaukset siihen, että näin olisi tehtävä, ovat epäliberaaleja. Se on yhtenäismarkkinoiden periaatteiden vastaista, ja mielestäni se on tosiasiallinen sensuurin muoto ja säännöstelee keinotekoisesti kirjojen tarjontaa hyvin toimeentulevien hyväksi. Lisäksi uskon, että sillä vahingoitetaan Euroopan sisäisen kaupan ominta ja laillista puolta ja että se uhkaa supistaa kirjallisuuden liikkumisen Euroopassa huomaamattomissa ruskeissa voimapaperikuorissa postitse lähetetyn pornografian tasolle - niin minulle on luotettavalta taholta kerrottu - ja että se alentaa vapaassa maailmassa laillisen kirjakaupan samanlaisen salakuljetuksen asteelle, jolla Itä-Eurooppaan vietiin salaa sisään ja sieltä ulos ns. kumouksellista kirjallisuutta. Minä en ainakaan omasta puolestani kannata tällaista, sillä uskon, että se on vanhanaikaista, epäliberaalia, taantumuksellista ja pitkän aikavälin vaikutuksiltaan poroporvarillista.

Junker
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, voitte uskoa, että tiedän, mistä puhun, sillä olen kirjakauppiaan tytär. Vanhemmillani oli pieni kirjakauppa pienessä kaupungissa. Kaupan tuotto ei juuri riittänyt muuhun kuin elämiseen, mutta kuitenkin. Voin taata teille, että kauppamme ei olisi voinut toimia ilman kirjojen kiinteitä hintoja. Siksi, arvoisa komission jäsen, puheitanne voidaan pitää pelkästään pettymyksenä, ja esityksestänne kävi selväksi, että rajat ylittävästä kirjojen kiinteästä hintajärjestelmästä uhkaa ilmeisesti tulla ikuisuuskysymys.
Siksi on kaiketi itsestäänselvyys, että kirjat eivät ole samanlaisia kauppatavaroita kuin voi, munat ja juusto vaan kulttuurituote, ja siksi kirjoja ei voida myöskään tarkastella kilpailuoikeudellisesti voin, munien ja juuston tapaan. Sitä ei muuta mitenkään myöskään se tosiasia, että on olemassa painotuotteita, jotka eivät täytä tätä vaatimusta. Tämä poikkeussäännös ei saa kuitenkaan saada normin asemaa juuri tässä asiassa. Yhtä vähän kriteeriksi voidaan ottaa se, että on olemassa kirjoja, joilla ansaitaan todella hyvin rahaa. Bestsellerit ovat nimittäin myös vain poikkeus säännöstä.
Ei ole laillista pitää kirjoja pelkästään taloushyödykkeinä. Onneksi edeltäjänne komissiossa ei ilmeisesti saanut ajettua läpi tätä edustamaansa käsitystä. Se antaa meille edelleen toivoa. Vaara ei ole kuitenkaan ilmeisesti missään tapauksessa ohi. Esitämme siksi kiireellisen pyyntömme, johon odotamme teiltä, arvoisa komission jäsen, selkeää, kirjaa kulttuurituotteena korostavaa lausuntoa. Koska kansalliset kirjojen kiinteät hintajärjestelmät ovat kiistatta kiitettäviä, myös rajat ylittäville yhtenäisille kielialueille on annettava johdonmukaisesti mahdollisuus järjestelyihin niiden nykyisessä muodossa. Sitä, mikä on osoittautunut hyväksi sadan vuoden aikana Itävallan, Saksan ja Sveitsin muodostamalla saksalaisella kielialueella, on mahdollistanut ja turvannut nimikkeiden suuren lukumäärän eikä missään tapauksessa sulje pois kilpailua, mutta turvaa sen sijaan suurten ja pienten maalla ja kaupungeissa sijaitsevien kirjakauppojen muodostaman kattavan verkoston säilymisen, ei saa jättää markkinoiden valtaapitävien häpeilemättömän kiristyspainostuksen armoille, ei kirjakaupassa, postimyynnissä eikä sähköisessä kaupankäynnissä.
Kirjalla on kulttuurituotteena oikeus tasa-arvoon eri tavoilla, myös jakeluteiden osalta. Ulospääsyn tarjoaa ranskalainen järjestely, joka sisältää kansallisen kiinteän hintajärjestelmän lisäksi myös tuontia, vientiä ja jälleentuontia koskevia säännöksiä, on EU:n lainsäädännön mukainen ja osoittautunut hyväksi myös käytännössä. Siksi, arvoisa komission jäsen, kaikki Euroopan parlamentin poliittiset ryhmät odottavat, kuten te voitte varsin helposti todeta, että vertailukelpoiselle lainsäädännölliselle tai sopimusperusteiselle Saksaa ja Itävaltaa koskevalle järjestelylle näytetään vihreää valoa, jotta tämä ikuisuuskysymys saadaan vihdoinkin hyvään päätökseen. Vai haluatteko te tulla syytetyksi siitä, että komissio on kulttuurin tappajien elin? Tältä surulliselta nimitykseltä teidän tulisi säästää itsenne. Teidän on tehtävä päätös kulttuurin ja kaupan välillä. Antakaa etusija kulttuurille!

Langen
Arvoisa komission jäsen, olemme keskustelleet tästä kysymyksestä jo useita kertoja talous- ja raha-asioiden valiokunnassa. Kun seuraan parlamentin tämänpäiväistä keskustelua, minun on todettava, että sitä, mistä sovittiin itävaltalaisten ja saksalaisten kirjakauppiaiden sekä komission kesken, ei ole käsitelty tässä keskustelussa vielä lainkaan. Totean - myös tämän viikon aikana esitettyjen puheenvuorojen pohjalta -, että tässä asiassa on ilmeisesti tapahtunut lähentymistä. Kansallisten kirjojen kiinteiden hintajärjestelmien ja Ranskan lainsäädäntöön pohjautuvan järjestelyn tunnustamisen perusteella tästä lähentymisestä voidaan ehdottomasti havaita, arvoisa komission jäsen Monti, että te olette valmis punnitsemaan niitä kulttuurisia näkökohtia, jotka ovat olleet Maastrichtin sopimuksesta lähtien osa EY:n perustamissopimusta, suhteessa EY:n perustamissopimuksen 85 artiklaan. Tämä 85 artikla määrää teidät kilpailuasioista vastaavana komission jäsenenä huolehtimaan, että kaikilla on samanlaiset kilpailuedellytykset, ja edesauttamaan sitä, ettei kuluttajia petkuteta näissä kilpailukysymyksissä.
Kysymys kuuluukin: miten se onnistuu? Olen vakuuttunut siitä, että olemme nyt oikealla tiellä. Meidän ei tarvitse syyttää komission jäsentä kulttuurisesta poroporvarillisuudesta, sillä hän hoitaa vain velvollisuuksiaan sopimusten suojelijana. Uskon, että jos on olemassa taloudellisesti järkevä ratkaisu, jonka kustantamot hyväksyvät, jolla hyväksytään kulttuuriset kielialueet ja joka ei sisällä myöskään 85 artiklan mukaista suurinta mahdollista kilpailun rajoitusta, se on oikea tie järkevän järjestelyn löytämiseksi.
Haluaisin siksi tukea periaatteellisesti päätöslauselmaesitystä siinä muodossa kuin kollega Rothley sen täällä esitti. Kaipaan kuitenkin viittauksia komission velvollisuuteen kilpailumääräysten noudattamisesta. Se on lisättävä tähän, sillä muutoin teemme itsestämme epäuskottavan ja ajamme komission jäsen Montin nurkkaan, johon hän ei varmasti kuulu, sillä minä luotan hänen asiantuntevaan arvioonsa!

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, mehän olemme puhuneet ja vaihtaneet ajatuksia tästä aiheesta jo useita kertoja. Myös asiassa tapahtunut viimeisin kehitys on otettu huomioon. Haluaisin siksi korostaa vain lyhyesti muutamia seikkoja.
Ensinnäkin politiikka tarkoittaa muodostamista ja nimenomaan elintilojen ja ihmisten yhteiselon muodostamista. Toiseksi kirjakauppa on meille enemmän kuin pelkkä kirjojen myyntiverkosto. Se luo identiteettejä, ja kirja luo identiteettiä. Kolmanneksi minulle tässä asiassa ei ole kyse vain - vaikka se onkin lähtökohta - Itävallan ja Saksan välisestä rajat ylittävästä kaupasta, vaan kyse on kielialueiden ja kulttuurialueiden roolista. Me emme voi rajata kirjaa koskevia merkittäviä markkinoita kansallisten rajojen mukaisesti. Ne muodostuvat tässä yhteydessä kieli- ja kulttuurialueesta, ja siitä johtuu myös rajat ylittävän kirjojen kiinteän hintajärjestelmän merkitys. Meille itävaltalaisille on myös selvää, ettei kansallinen sääntelymahdollisuus yksin riitä, vaan tarvitaan myös tuonti- ja vientilauseke sekä tukeutumista Ranskan malliin, koska kieli- ja kulttuurialue on enemmän.
Arvoisa komission jäsen, te olette sanonut, että te ette ole koskaan nähnyt syytä kulttuurin ja markkinoiden väliseen konfliktiin. Olen samaa mieltä, kun sanomme selvästi, mitä me tarkoitamme markkinoilla ja mitä kilpailupolitiikan tehtävällä. Te sanoitte kuulemistilaisuudessanne parlamentissa, että pyritte kehittämään kilpailupolitiikkaa ja markkinoita edelleen sosiaalisen markkinatalouden suuntaan. Sosiaaliseen ja ekologiseen markkinatalouteen sisältyy kulttuurituotteen suojeleminen, ja se viestittää markkinoiden rajoista. Ja juuri keskellä tätä keskustelua me olemme. Vetoankin siksi teihin, että määritätte merkitykselliset markkinat tässä yhteydessä selkeästi kieli- ja kulttuurialueeksi, selvitätte kansallisten järjestelymahdollisuuksien ohella tuontilauseketta ja sovellatte päätökseenne ja pohdintoihinne ranskalaista lainsäädäntöä.

Posselt
Arvoisa puhemies, minä kuulun täällä salissa nähtävästi niihin harvoihin, jotka tunsivat vielä henkilökohtaisesti Louise Weissin, jonka mukaan tämä erinomainen rakennus on nimetty. Louise Weiss puhui suurenmoisessa avajaispuheessaan ensimmäisillä suorilla vaaleilla valitussa Euroopan parlamentissa siitä, että Euroopan ei pitäisi olla pelkästään eurooppalaisia sikoja ja nautoja - naudat ovat tänään erityisen ajankohtaisia - vaan eurooppalaisia ihmisiä. Eurooppalainen ihminen ei ole mikään homogeeninen ihmisryhmä, vaan eurooppalainen kulttuuri elää moninaisuudestaan. Tästä moninaisuudesta on nyt kyse aivan olennaisesti. Politiikalle on aina vaarallista, jos se ei ota huomioon tosiasioita.
Kirjakaupan alalla ei vallitse vain sisämarkkinoiden ja kansallisvaltioiden vaan kielialueiden todellisuus. Olisi rikollista jättää tämä kielialueiden todellisuus ottamatta huomioon. Arvoisa komission jäsen, minä edustan täällä parlamentissa Baijeria. Baijerilla on kulttuurisesti huomattavasti enemmän yhteistä jäsen Karasin edustaman Itävallan ja jäsen Ebnerin edustaman Etelä-Tirolin kuin esimerkiksi jonkin Pohjois-Saksan alueen kanssa. Kuitenkin on olemassa yhtenäinen saksalainen kielialue. Tämä yhtenäinen saksalainen kielialue ei voi rajoittua koskemaan puhtaasti kansallisia tai EU:n markkinoita, vaan todellisuus on jotakin siltä väliltä.
Tämän tosiasian tunnustaminen tarkoittaa Euroopan tunnustamista sellaisena kuin se on. Tämä on edellytys yhdentymisen onnistumiselle. Se, että me parlamenttina olemme käsitelleet tätä kysymystä niin intohimoisesti suurella enemmistöllä jo vuosia, ei ole mikään villitys vaan osoittaa, miten voimakkaasti tämä keskustelu huolestuttaa maidemme kansalaisia. Varoitan komissiota siitä, että sen oikeutettu huoli markkinalakien noudattamisesta antaa sen ikään kuin unohtaa, että kansalaisemme odottavat Euroopalta enemmän, että he odottavat kulttuurista Eurooppaa. Siksi kannatan intohimoisesti sitä, että tässä asiassa tehdään kompromissi ja että Itävallan ja Saksan kirjakauppiaille annetaan aikaa myös toteuttaa kehittymässä oleva ratkaisu. Me tarvitsemme aikaa. Se on aivan olennaista. Olen sitä mieltä, että tässä asiassa on todellakin kyse laillistamisesta ja eurooppalaisen yhdentymisen tulevaisuudesta. Kyse on yksinkertaisesti siitä, voivatko ihmiset sanoa tulevaisuudessa latinaksi - joka myös on uhanalainen vähemmistökieli - Civis europaeus sum (Olen Euroopan kansalainen).

Monti
Arvoisa puhemies, kiitän kaikkia, jotka osallistuivat tähän mielestäni politiikan ja kulttuurin näkökulmasta mielenkiintoiseen keskusteluun. Haluan vakuuttaa keskusteluun osallistuneille, että sekä komissio että minä itse annamme teidän tavoin paljon painoa kulttuurille ja kirjoille, tunnustamme kirjojen kulttuurisen merkityksen ja olemme valmiita ottamaan nämä erityiset seikat huomioon. Jäsen Karas huomautti, että olen jo ilmoittanut haluavani kehittää kilpailupolitiikkaa sosiaalisen markkinatalouden suuntaan (soziale Marktwirtschaft): pysyn siinä lujasti ja pyydän teiltä kaikilta, ettette pitäisi kilpailua jonakin abstraktina asiana ja kansalaisen vihollisena.
Kilpailu on yksittäisen kansalaisen pääliittolainen. Kilpailun olennainen tarkoitus on suojella kuluttajan etua sekä hintojen että laadun näkökulmasta ja suojella monessa tapauksessa pieniä ja keskisuuria yrityksiä suurten ylivaltaa vastaan. Näin ollen samoin kuin olen itse valmis antamaan kulttuurille mahdollisimman suuren merkityksen, pyydän, ettette älyllisesti jäisi sellaisen näkemyksen vangeiksi, jonka mukaan kilpailu ei ole kansalaisen suuri liittolainen. Kilpailupolitiikassa on tehtävä työtä kartellien, määräävään markkina-asemaan liittyvien väärinkäytösten ja keskittymien torjumiseksi sekä suuremman taloudellisen vapauden antamiseksi, mutta tiedämme, että usein taloudelliseen vapauteen liittyy kansalaisvapaus, kuten niiden maiden, joilla ei ollut taloudellisia vapauksia, menneet kokemukset osoittavat. Niinpä uskon, että tilaa on riittävästi sille, että kulttuuri- ja kilpailupolitiikkaa voidaan tehdä sopusoinnussa kummankin kanssa ilman, että luodaan hedelmättömiä ja keinotekoisia vastakkainasetteluja.
Lordi Inglewoodin esiintuomat seikat, joiden voidaan havaita esiintyvän myös muissa maissa, osoittavat että kiinteän hintajärjestelmän lakkauttamisella ei välttämättä ole tuhoisia seurauksia kirjojen hintoihin ja laatuun. Kuitenkin haluan, että on hyvin selvää, ettei komissio pyri kiinteän hintajärjestelmän lakkauttamiseen itsessään. Rehellisesti sanottuna, ihmettelen, jäsen Junker, olimmeko todellakin samassa salissa, kun minulla oli puheenvuoro, sillä olen hyvin yllättynyt, että sanotte komission haluavan poistaa hintojen säännöstelyjärjestelmän. Voinen toistaa kirjaimellisesti sen, mitä sanoin italiaksi:
(IT) "Komissio on sitä mieltä, että kansallisesti sovitut kirjojen kiinteät hinnat, jotka perustuvat yritysten välisiin sopimuksiin, ovat yhteisten kilpailusääntöjen mukaisia consistent, compatible , jos ne eivät muuta merkittävällä tavalla jäsenvaltioiden välistä kauppaa." Sanoin myös: "Lainsäädännöllisten järjestelmien osalta" eli kyseessä on toinen mahdollisuus, eivät yritysten väliset sopimukset vaan laki "jokainen jäsenvaltio voi vapaasti ottaa käyttöön millaisen lainsäädännön tahansa, kunhan se on perustamissopimuksessa määrätyn tavaroiden vapaan liikkumisen periaatteen mukainen." Näin ollen pyydän teitä uskomaan, ettemme komissiona edusta sellaista toimielintä, joka esittää tekevänsä sellaisia asioita, joita se ei aiokaan tehdä. Olen toistanut jo monta kertaa, ettemme vastusta, emmekä edes voi vastustaa, kansallisesti sovittuja kirjojen kiinteitä hintajärjestelmiä. Meidän on ainoastaan pyrittävä välttämään rajat ylittävästä luonteesta johtuvia tiettyjä vääristymiä.
Olen jo sanonut, että tämän saksalais-itävaltalaisen erityistapauksen osalta, josta on menettely vireillä, emme valitettavasti tässä vaiheessa voi antaa yksityiskohtaisia tietoja; voin kuitenkin vakuuttaa, että toimikauteni ensimmäisten kolmen kuukauden aikana olen erittäin suuresti ponnistellut tavatakseni osapuolia ja etsiäkseni mahdollista myönteistä ratkaisua. Ja asiasta puheen ollen pidinkin jäsen Langenin puheenvuoroa tästä näkökulmasta rakentavana puheenvuorona, sillä hän näyttää tunnustavan tämän olevan mahdollista.
(EN) Lopuksi sanoisin, että jäsen Echerer muistutti meitä kaikkia istuntosalissa läsnä olevia siitä, että meillä on erilaiset taustat. Hän on oikeassa. Valitettavasti minulla ei ole näyttelijän taustaa. En uskaltautuisi määrittelemään itseäni kulttuuri-ihmiseksi, kaikkea muuta. Lopetin kuitenkin vasta viisi vuotta sitten urani yliopiston professorina, ja elämäni on kulunut kirjojen parissa, niin että ne ovat olleet työvälineeni, ja kunnioitan ja rakastan niitä syvästi. Uskon olevani yhtä kykenevä kuin kaikki muutkin täällä tunnistamaan kirjojen ja kulttuurin tärkeyden. Minun tehtäväni on sen kaikessa yksinkertaisuudessa yrittää säilyttää kaikki ne positiiviset arvot, joita kirjoihin sisältyy välttäen samalla joitakin ylilyöntejä, jotka saattaisivat olla lukijalle vahingoksi.
Paljon kiitoksia minulle suomastanne huomiosta.

Puhemies
Keskustelu päättyy tähän.
Äänestys toimitetaan tänään.
(Istunto keskeytettiin klo 12.35, ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Tärkeät, ajankohtaiset ja kiireelliset aiheet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Indonesia
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0339/1999 Titley PSE-ryhmän puolesta Indonesian ja Itä-Timorin tilanteesta,
B5-0350/1999 Lynne ELDR-ryhmän puolesta Indonesiasta,
B5-0366/1999 Nassauer ja muut Indonesiasta ja Itä-Timorista,
B5-0377/1999 Hautala ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta Indonesian ja Itä-Timorin tilanteesta,
B5-0382/1999 Miranda ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Indonesiasta.

Titley
Haluaisin aloittaa myönteisellä huomiolla. Käsittääkseni meidän olisi huomattava, että Indonesiassa on nyt uusi demokraattisesti valittu hallitus ja että ensimmäisen kerran 40 vuoteen puolustusministeri on tällä hetkellä siviilihenkilö. Siksi meidän olisi kansainvälisenä yhteisönä pyrittävä tukemaan Indonesian demokraattista hallitusta. Samalla viikolla, kun annoimme Saharov-palkinnon Xanana Gusmãolle, meidän on kuitenkin huolehdittava siitä, ettemme jätä valvontaa liian vähälle. Meidän on otettava huomioon, että puolustusministeriö on yhä raskaasti militarisoitu, vaikka Indonesian puolustusministeri onkin siviilihenkilö. On selvää, että me haluaisimme nähdä Indonesian puolustusministeriössä merkittävämpää demokratisoitumista.
Meidän on myös huomattava, että sotilaalliset joukot syyllistyvät edelleen merkittäviin väärinkäytöksiin niitä vastaan, jotka pyrkivät osoittamaan haluavansa autonomiaa Indonesian joihinkin osiin. On selvää, että niin kauan kuin Indonesian sotilasjoukkojen harjoittama vaino jatkuu, emme myöskään halua tukea tällaista vainoamista emmekä lähettää minkäänlaisia sitä tukevia viestejä.
Tiedämme myös, että Länsi-Timorissa Indonesian armeija ei ole vielä riisunut puolisotilaallisia joukkoja aseista tai hajottanut niitä. Ne terrorisoivat yhä Länsi-Timoriin loukkuun jäänyttä noin 200 000:ta itätimorilaista pakolaista. Ne estävät YK:n ponnistelut näiden ihmisten palauttamiseksi Itä-Timoriin. Haluamme nähdä, että nämä puolisotilaalliset joukot riisutaan aseista ja hajotetaan niin pian kuin mahdollista. Me tiedämme myös, että Indonesian armeija on kieltäytynyt yhteistyöstä sen YK:n kansainvälisen tutkintakomission kanssa, joka asetettiin tutkimaan Itä-Timorilla tapahtuneita rikoksia ihmiskuntaa vastaan. Haluamme nähdä, että Indonesian armeija tekee täysimittaista yhteistyötä YK:n tutkintakomission kanssa. Siitä syystä EU:n olisi laajennettava neljä kuukautta voimassa ollutta aseiden myyntiä Indonesiaan koskevaa EU:n aseidenvientikieltoa, sillä jos poistaisimme tämän aseidenvientikiellon, välittäisimme sotilaallisille joukoille varsin selvän viestin siitä, että niiden toiminta voidaan hyväksyä ja että niiden maine on palautettu, kun taas näinhän asia ei alkuunkaan ole, kuten äsken kerroin.
Myönnän, että on vahvoja perusteita sanoa, että jos me emme vie aseita Indonesiaan, Indonesia lähtee ostamaan niitä muualta, esimerkiksi Kiinasta tai Venäjältä. Kuitenkin on tärkeää, että annamme selväsanaisen lausunnon siitä, että haluamme Indonesian sotavoimissa tapahtuvan uudistuksia. Haluamme nähdä, että siviilivalta ja demokraattinen valvonta vahvistuu ja että Indonesiassa kunnioitetaan enemmän ihmisoikeuksia. Näin ei ole vielä tapahtunut, eikä nyt ole vielä oikea aika poistaa aseidenvientikieltoa.

Lynne
Esittelen tämän päätöslauselmaesityksen ELDR-ryhmän puolesta, sillä mielestäni EU:n aseidenvientikieltoa ei pitäisi poistaa 17. tammikuuta. Meidän olisi sen sijasta jatkettava tätä aseidenvientikieltoa. Sen poistamista olisi aivan mahdotonta hyväksyä. Armeija on epäonnistunut surkeasti riisuessaan puolisotilaallisia joukkoja aseista ja hajottaessaan niitä. Ne ovat terrorisoineet 100 000-200 000:ta pakolaista Länsi-Timorissa. Joukot eivät salli avustustyöntekijöiden pääsyä leireille. Yhdellä leirillä on kuollut 160 ihmistä. Heistä 90 prosenttia oli alle viisivuotiaita lapsia. Kuten on jo aiemmin sanottu, Indonesian armeija ei tee yhteistyötä sen YK:n kansainvälisen tutkintakomission kanssa, joka tutkii rikoksia yhteiskuntaa vastaan, ja se myös syyllistyy rikoksiin ja julmuuksiin Acehissa ja Länsi-Papuassa. Eräässä äskettäin kuulemassani tapauksessa poliisi ja armeija hakkasivat yhdessä nuoren miehen. Hän oli menossa etsimään äitiään. Häntä hakattiin ja kuulusteltiin, ja hänet potkittiin maahan. Sen jälkeen hänen päälleen heitettiin bensiiniä ja hänet poltettiin elävältä. Näin tapahtui Acehin pohjoisosassa. Tällaista tapahtuu yhä. Indonesian armeija, puolisotilaalliset joukot ja poliisi syyllistyvät yhä näihin julmuuksiin. Aseidenvientikiellon poistaminen merkitsisi täysin väärien viestien lähettämistä.
Äskettäin kuulin myös australialaisesta salaisen puolustustiedustelun raportista. Jotkin EU:n jäsenvaltiot eivät ensiksi halunneet hyväksyä aseidenvientikieltoa. Jotkin EU:n jäsenvaltiot asettivat taloudellisen hyödyn ihmisoikeuksien edelle, eikä mielestäni tällaista voida hyväksyä. Niin kauan kuin Indonesian armeija yhä syyllistyy sortotoimiin, aseidenvientikiellon on jatkuttava.

Nassauer
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, ydinkysymys on se, onko neuvoston tämän vuoden syyskuussa asettaman aseidenvientikiellon, josta sovittiin Indonesian tasavaltaa vastaan asetettujen rajoitusten yhteydessä, tarkoitus jatkua tulevan vuoden tammikuun jälkeenkin. Kaikkien näkökohtien punnitsemisen jälkeen oikea päätös on mielestäni tämän vientikiellon voimassa pitäminen. Me haluamme lähettää sen myötä kaksi erilaista viestiä. Haluamme ensinnäkin vahvistaa Indonesian kehitystä kohti demokratiaa. Tämä kehitys on saanut kiistatta lisäpontta Indonesiassa tapahtuneen demokraattisen vallanvaihdoksen myötä, ja me haluamme rohkaista ja meidän on rohkaistava Indonesian demokraattisia voimia. Meidän on nähtävä myös selvästi, että armeijan rooli Indonesiassa on edelleenkin lievästi sanottuna erittäin ongelmallinen. Julmuuksia ei ole tapahtunut vain Itä-Timorissa, josta tulee nyt itsenäinen, vaan myös esimerkiksi Acehissa ja muissa Indonesian maakunnissa.
Koko kehitys on siis sen varassa, että Indonesian armeijalle tehdään selväksi, että suuri yleisö koko maailmassa, ja erityisesti EU, tarkkailee sitä edelleenkin huolellisesti ja että otamme vapauden tehdä sen toimista myös omat johtopäätöksemme. Nämä johtopäätökset voivat olla tällä hetkellä vain sellaisia, että me emme ole valmiita toimittamaan tälle armeijalle lisää aseita riippumatta siitä, onko se pelko, että Indonesian armeija saa nämä aseet nyt Kiinalta, perusteltu vai ei. Me emme saa kuitenkaan syyllistyä aseiden toimittamiseen Indonesian armeijalle. Kannatan siksi huolellisen harkinnan jälkeen päättäväisesti sitä, että tämä vientikielto pidetään edelleen voimassa, sillä myös se on viesti Indonesian armeijalle. Me toivomme, että se on myös viesti Indonesian demokraattisille voimille, joiden asemaa oletamme tämän kannan vahvistavan.

McKenna
Haluaisin muiden puhujien tavoin tukea vaatimusta aseidenvientikiellon säilyttämisestä. Kuten on jo aiemmin kerrottu, aseidenvientikiellon poistamista olisi täysin mahdotonta hyväksyä varsinkaan sen tosiseikan valossa, että Indonesian armeija on epäonnistunut aseistariisunnassa.
Meidän olisi lähetettävä viesti siitä, että armeijan toimia ei voida hyväksyä. Ainoa peruste aseidenvientikiellon poistamiselle olisi taloudellinen hyöty. Monilla Euroopan unionin jäsenvaltioilla on paljon vastuullaan, jos otetaan huomioon niiden menneinä vuosina Indonesian viranomaisille antama tuki viranomaisten Itä-Timorin asukkaisiin kohdistamasta sorrosta huolimatta, ja myös jos otetaan huomioon, että nämä maat ja niiden aseita valmistavat yritykset ovat tehneet huikeita voittoja viattomien ihmishenkien, ihmisten hyvinvoinnin ja sen kustannuksella, että ihmisillä on oikeus elää vapaasti kokematta sortoa ja heihin kohdistuneita ihmisoikeusrikkomuksia.
Ei voida hyväksyä sitäkään, mitä Itä-Timorissa tapahtuu avustustyöntekijöille. On vastustettava sitä, mihin Indonesian viranomaiset siellä syyllistyvät. Kuten jäsen Lynne jo kertoi, ei ole hyväksyttävää, että avustustyöntekijöitä ei päästetä leireille, joissa ihmisiä kuolee. Me olimme kansanäänestyksen jälkeen liian kauan toimettomia. Meidän olisi pitänyt tehdä jotakin paljon aikaisemmin. Viesti oli jo silloin näkyvissä. Huolimatta siitä, että menneisyydessä epäonnistuimme sen varmistamisessa, ettei ihmisiä tapettaisi, meidän vastuullamme on nyt varmistaa, ettei tulevaisuudessa Indonesian viranomaisille välitetä tukea osoittavia viestejä niin kauan kuin ne pysyvät vallassa. Ne ovat osoittaneet halveksivansa kansainvälisen yhteisön pyrkimyksiä ja tahtoa, joka koskee ihmisten oikeutta elää rauhassa, oikeutta elää ilman sortoa ja oikeutta siihen, ettei ihmisiä tapeta länsimaiden valmistamilla aseilla. Jos Kiina aikoo toimittaa Indonesialle aseita, se ei oikeuta Euroopan unionia poistamaan sen omaa aseidenvientikieltoa. Vääryyttä ei voi paikata toisella vääryydellä.
Meidän olisi myös vastustettava sitä, että Kiina saattaa todella toimittaa aseita. Tätäkään ei voida hyväksyä. Kiinalle annetaan anteeksi valtava määrä vääryyksiä, ja on jo aika, että puutumme myös Kiinan toimiin. Indonesian viranomaisille on lähetettävä selvä merkki siitä, ettemme enää aio hyväksyä sitä halveksuntaa, jota ne osoittavat kansainvälisen yhteisön ajamaa ihmisoikeuksien ja rauhan asiaa kohtaan.

Costa Neves
- (PT) Arvoisa puhemies, kuten jo aiemmin puhuneet kollegat sanoivat, muutoksen merkit Indonesiassa ovat ilmeisiä. Se, että Wahidin hallitus etsii uusia, oikeusvaltioille ominaisilla universaaleilla arvoilla viitoitettuja teitä, oikeuttaa sen saamaan kansainvälisen yhteisön arvostuksen.
Ja siitä huolimatta olen samaa mieltä siitä, että hallituksen pyrkimysten vaikutuksia on vielä arvioitava. Olennaisia kysymyksiä on edelleen ilman vastauksia. Kuinka Indonesia aikoo hoitaa Acehin, Molukkien saarten ja Papuan kysymykset? Kuinka se aikoo ratkaista kysymyksen timorilaisista pakolaisista, jotka ovat nykyään vaihtorahaa Indonesian hallitusta tukevien puolisotilaallisten joukkojen käsissä? Kuinka se suhtautuu rikoksiin, joihin indonesialaiset sotilaat ovat syyllistyneet Itä-Timorissa, jota ne miehittivät, samoin kuin muutamissa Indonesian maakunnissa? Mikä rooli Indonesian puolustusvoimilla tulee olemaan? Ovatko ne oikeusvaltiolle sopivat joukot vai jatkavatko ne armeijana armeijan sisällä?
Euroopan unionin ja sen jäsenmaiden suhtautumisessa Indonesian tasavaltaan on tällä hetkellä järkevää pitäytyä ainoastaan neuvoston 16. syyskuuta ja 11. lokakuuta tekemissä päätöksissä, joissa asetetut rajoitukset sisältävät aseidenvientikiellon.

Belder
Arvoisa puhemies, presidentti Wahid on virkaan astuttuaan reilut puolitoista kuukautta sitten tehnyt jo 15 vierailua ulkomaille. Indonesian päämies vieraili sitä vastoin vasta tämän viikon alussa yhdessä kotimaansa monista pahoista kriisipesäkkeistä. Ambonissa maan poliittisen johdon piti lisäksi käyttää kiertotietä päästäkseen sota-aluksella provinssin kuvernöörin virka-asunnolle. Ilmeisesti presidentti Wahid matkustaa turvallisemmin ulkomailla kuin omassa saaristossaan. Se on paha enne!
Näin kestämätön tilanne vaatii poliittista päättäväisyyttä. Tunnemme nimittäin seuraukset. Pelkästään jo tänä vuonna Molukeilla on arvioiden mukaan kuollut 700 ihmistä. Lisätään tähän vielä Itä-Timorin yli 1 000 kuolonuhria. Silloin jätämme vielä tarkastelun ulkopuolelle pahat levottomuudet ja verenvuodatukset Acehissa, Sulawesissa ja Länsi-Irianissa.
Indonesian uudelta hallitukselta voidaan kohtuudella odottaa kolmea oleellista tehtävää: yleisen järjestyksen palauttamista, niiden syyttämistä ja rankaisemista, jotka ovat osallistuneet veritekoihin, sekä poliittista vuoropuhelua vastustajien kanssa. Opposition suoranainen sotilaallinen tukahduttaminen johtaa vain lähes toivottomaan väkivallan kierteeseen.
Siksi käsiteltävässä päätöslauselmaesityksessä vedotaan voimakkaasti Indonesian viranomaisiin. Sen vuoksi kannatamme sitä mielellämme.
Nyt samalla saamme viestejä, joiden mukaan eräs pääsyyllisistä Itä-Timorin murhenäytelmään, miliisijohtaja Tavares, yhtäkkiä valitsee murhaajajoukkioiden hajottamisen ja haluaa kulkea sovinnon tietä. Tämän täyskäännöksen ajankohta vaikuttaa erityisen epäilyttävältä. Tänään nimittäin Japanissa alkaa Itä-Timorin avustamista käsittelevä kansainvälinen konferenssi. Eihän toki saa olla niin, että eilisen rikolliset voivat olla huomenna hyväntekijöitä!

Verheugen
 - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, komissio pitää tätä keskustelua ja myös sen aikana aiemmin esitettyjä puheenvuoroja erittäin myönteisinä, koska ne osoittavat, että Euroopan unioni on tietoinen vastuustaan Indonesian kehityksessä ja että unioni pyrkii varmistamaan myös jatkossa vakaan ja demokraattisen järjestyksen kehittymisen Indonesiassa. Tämä on politiikkamme periaate, eikä se tule muuttumaan mitenkään.
Olen samaa mieltä niiden parlamentin jäsenten kanssa, jotka viittasivat siihen, että Indonesiassa on kaikkien huolenaiheiden lisäksi havaittavissa myös ehdottoman myönteisiä pyrkimyksiä, joita tulisi tukea. Uusi hallitus valittiin demokraattisesti. Meillä on se vaikutelma, että uusi hallitus panostaa pakottavien ongelmien ratkaisemiseen. Se pyrkii ratkaisemaan Acehin maakunnassa ja Länsi-Irianissa puhjenneet alueelliset levottomuudet, jotka täällä jo mainittiin, sekä Molukkien saarilla ilmenneet etniset jännitteet rauhanomaisen vuoropuhelun ja perustuslakiuudistusten kautta. Pidän myös erittäin tärkeänä sitä, että Indonesiassa on ihmisoikeuskysymyksiä käsittelevä kansallinen ihmisoikeuskomissio.
Komission mielestä alueelliset jännitteet ja vaatimukset suuremmasta itsemääräämisoikeudesta tai itsenäisyydestä voidaan ratkaista vain, jos Indonesiassa otetaan käyttöön sellainen hallinto ja järjestelmä, joka takaa todellakin selkeän poliittisen vastuun ja valtiojohdon avoimuuden sekä vastaa kansalaisten suuren, demokratiahenkisen enemmistön odotuksia.
Komissio tietää, että Indonesialla on vielä edessään valtavia haasteita. Mainitsen tässä yhteydessä ensinnäkin armeijan välttämättömän uudistamisen ja lisäksi oikeusvaltion järjestykseen perustuvan vakaan järjestelmän käyttöön ottamisen. Siihen kuuluu myös korruption tukahduttaminen, Aasian talouskriisistä aiheutuneiden yhteiskunnallisten ongelmien ratkaiseminen sekä tarve elvyttää talouskriisistä voimakkaasti kärsinyt talous.
Sallikaa minun tehdä tässä yhteydessä vielä pari Itä-Timoria koskevaa huomautusta, minkä jälkeen haluan sanoa vielä jotakin aseidenvientikiellosta. Itä-Timorin jälleenrakentaminen asettaa kansainvälisen yhteisön uskoakseni aivan erityisen haasteen eteen. Timorin tunnusmerkkejä ovat vahinkojen ja väkivallan laajuus sekä erityislaatuinen poliittinen tilanne. Me haluamme sitä ja meidän on siksi edesautettava Yhdistyneiden Kansakuntien sisällä kattavan ratkaisun löytämistä tähän kysymykseen. Siihen kuuluu myös ongelma, miten tämä valtio tulisi rakentaa ja miten tässä valtiossa taataan ihmisoikeudet.
Komissio on jo ponnistellut voimakkaasti tässä asiassa, ja se tekee niin myös jatkossa. Itä-Timorin tukeminen on meille äärimmäisen tärkeä tehtävä. Se kävi ilmi kollegani Nielsonin muutamia viikkoja sitten tekemän Itä- ja Länsi-Timorin vierailun myötä. Komissio on myöntänyt tähän asti yhteensä 33,5 miljoonaa euroa humanitaariseen apuun ja jälleenrakennustoimiin. Komissio osallistuu myös täällä jo mainittuun, huomenna Tokiossa alkavaan jälleenrakennuksen rahoittamista käsittelevään kokoukseen. Siellä on määrä sopia konkreettisesta ohjelmasta. Komissio haluaa huolehtia teknisen alan virkamiesten läsnäolosta Dilissä taatakseen ohjelmien tehokkaan toteuttamisen.
Kaikkein kiireellisin tehtävä Itä-Timorissa on uskoakseni tarvittavien humanitaaristen toimien tehokas toteuttaminen. Pakolaisten kotiinpaluu on alkanut. Indonesian hallitus on vakuuttanut, että vapaaehtoisen palaamisen prosessi saadaan pian päätökseen. Tulemme tarkkailemaan tätä prosessia erittäin huolellisesti ja, jos havaitsemme siinä viivytyksiä, pyrimme vaikuttamaan Indonesian hallitukseen.
Meidän nähdäksemme Yhdistyneillä Kansakunnilla on johtava rooli kaikkien jälleenrakennuksen rahoittamiseen osallistuvien tahojen pyrkimysten yhteensovittamisessa. Siksi kaikkien rahoitukseen osallistuvien tulisi komission mielestä tehdä tiivistä yhteistyötä YK:n Itä-Timorin väliaikaisen hallinnon UNTAETin kanssa. Itä-Timorin asukkaiden tulisi osallistua kaikkiin jälleenrakentamisen ja kehitysprosessin osa-alueisiin. Komission mielestä neuvoa-antavalla neuvostolla, jossa on edustettuina myös eri poliittisia ryhmittymiä, on tässä yhteydessä tärkeä rooli. Kaiken kaikkiaan Indonesiassa ja Itä-Timorissa on siis toisaalta havaittavissa myönteisiä merkkejä, toisaalta siellä taas edelleenkin on syytä levottomuuteen ja huoleen. Tämähän on myös se syy, miksi Euroopan parlamentti pitää tätä keskustelua tarpeellisena, ja tämä vastaa täysin komission aikeita ja pohdintoja.
Te tiedätte, että täällä moneen otteeseen mainittu aseidenvientikielto kuuluu neuvoston yksinomaiseen toimivaltaan. Voin siksi liikkua vain niillä rajoilla, mitä voin tehdä. Uskon kuitenkin voivani sanoa tämän verran: komissio toivoo, että täällä esitettyjä perusteita ei anneta vain tiedoksi neuvoston jäsenille, vaan että neuvoston jäsenet myös ottavat ne huomioon.

Puhemies
Kiitokset teille, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään iltapäivällä klo 17.30.

Sierra Leonen rauhanprosessi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0333/1999 Lucas ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta Sierra Leonesta,
B5-0340/1999 Kinnock ja Howitt PSE-ryhmän puolesta Sierra Leonesta,
B5-0352/1999 Thors ja muut ELDR-ryhmän puolesta Sierra Leonen rauhanprosessista,
B5-0367/1999 Ferrer ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta Sierra Leonen tilanteesta.

Maes
Arvoisa puhemies, kahdeksan vuotta jatkuneen kauhean sisällissodan jälkeen Sierra Leonella ei mene lainkaan hyvin. Heinäkuussa tosin allekirjoitettiin rauhansopimus Loméssa, mutta meidän on todettava, että Yhdistyneiden Kansakuntien tutkintakomissio havaitsi 22. marraskuuta tilanteen jälleen oleellisesti huonontuneen. Siviiliväestöön kohdistuva terrori jatkuu tietyin osin, murhia ja raiskauksia esiintyy, ja lapsia on vankiloissa ja aseistettuina. Tulen seuraavaksi kahteen tarkkuutta vaativaan kysymykseen, arvoisa puhemies, jotka meidän täytyy täysin vilpittömästi esittää itsellemme, komissiona, arvoisa komission jäsen, ja unionina. Voimmeko sallia, että tämä asekauppa jatkuu yhä? Tiedämme, että timanteilla, tarkemmin ottaen salakuljetetuilla timanteilla, on tässä asiassa hyvin suuri merkitys. Voimmeko edelleen sulkea silmämme tältä?
Toiseksi, ennen rauhansopimuksen toteuttamista luvattiin, että paikalle lähetettäisiin YK:n rauhanturvajoukkoja. Ovatko näiden joukkojen valtuudet riittävän vahvat, vai pitäisikö meidän pikaisesti selvittää, tapahtuuko siellä käytännössä yhtään enempää kuin että maksetaan muutamille palkkasotilaille, jotka pysyttelevät turvallisilla alueilla?

Nicholson of Winterbourne
Sierra Leonen tilanne on edelleen äärimmäisen epävakaa. Rauhansopimus paransi tilannetta vain hyvin harvojen vallankumouksellisen yhtenäisyysrintaman (RUF) johtohenkilöiden osalta. Koska sadekausi on Sierra Leonessa päättynyt, siviileihin kohdistettu väkivalta- ja terrorikampanja on alkanut uudelleen.
Asiaintilan parantamiseksi meidän on muutettava hallitusta. Maan asukkaat ovat olleet varsin korkeasti koulutettuja ja hyvin lainkuuliaisia. Kansainvälinen rahanpesu on tuhoamassa sen: timantteja on helpompi vaihtaa kansainvälisesti kuin rahaa. Kuitenkin köyhät kunnioittavat sekä koulutusta että humanitaarisia arvoja, ja he kunnioittavat myös demokratiaa. Kohta ovat edessä uudet parlamenttivaalit. Meidän olisi tuettava tätä pyrkimystä kohti demokratiaa. Köyhät ovat ansainneet mahdollisuutensa äänestää. Vaadin Euroopan parlamenttia ja Euroopan komissiota antamaan välittömästi rahoitusta koulutukseen sekä perusoikeuksien ja demokratian edistämistä varten.

Ferrer
Arvoisa puhemies, kahdeksan vuotta kestäneen kuten meitä muistutettiin verisen sisällissodan jälkeen allekirjoitettiin 7. heinäkuuta rauhansopimus, joka merkitsi mahdollisuutta päättää tämä murheellinen aikakausi ja ratkaista rauhanomaisesti ja pysyvästi konflikti, joka on aiheuttanut kansalle valtavaa kärsimystä. Siitä huolimatta tämän sopimuksen herättämät odotukset eivät ole täyttyneet, ja tänään, viisi kuukautta myöhemmin, meidän on todettava hyvin huolestuneina ja murheissamme, että siviileihin kohdistuvien kapinallisten hyökkäysten, murhien ja raiskausten määrä ei ole ainoastaan pysynyt ennallaan, vaan se on kasvanut.
Näin ollen me kristillisdemokraatit, jotka olemme aina kannattaneet vuoropuhelun ja sovittelun tietä, haluamme esittää jälleen kerran erittäin vahvan vastalauseemme näitä väkivallantekoja ja ihmisoikeuksien loukkauksia kohtaan, jotka jatkuvat edelleen, ja pahoitella viivästymistä rauhanprosessin etenemisessä. Ennen kaikkea haluamme kuitenkin kehottaa konfliktin osapuolia laskemaan lopullisesti kaikki aseensa ja noudattamaan sopimuksen sitoumuksia. Koska sanat eivät kuitenkaan riitä, ja koska tarvitaan myös tekoja, pyydämme hartaasti, että toteutettaisiin sellaisia toimia ja tarjottaisiin sellaisia keinoja, joilla tämän sopimuksen noudattaminen voidaan varmistaa. On erityisen tärkeää, että Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto tekee päätöksen kansainvälisten rauhanturvajoukkojen lähettämisestä alueelle. Myös se on tärkeää, että myönnetään riittävästi varoja, jotta tämä sopimus voidaan toteuttaa; etenkin kuten jo sanottiin kehityksen, koulutuksen sekä kaikkien sellaisten toimien edistämisen osalta, jotka mahdollistavat sen, että Sierra Leonen kansalaiset voivat jälleen kohdata toisensa ja elää rauhan, vapauden ja demokratian maassa.

Van Hecke, Johan
Arvoisa puhemies, Sierra Leonesta on kehittynyt nyt mielestäni vaarallinen ennakkotapaus, eikä pelkästään Afrikalle vaan koko maailmalle. Heinäkuussa tehtiin rauhansopimus hallituksen ja RUFin kapinallisten välillä. Se olisi hienoa, jos tässä tapauksessa ei olisi kysymys kapinallisjoukosta, joka on yksi maailman raaimmista ja jolla ei ole mitään muuta poliittista pyrkimystä kuin saavuttaa timanttikaupan hallinta. Rauhansopimukseen sisältyy muun muassa yleinen armahdus myös kansalaisiin kohdistuneista rikoksista. Se tarjoaa kapinallisille eri ministerinsalkkuja ja tärkeän puheenjohtajuuden komiteassa, joka vastaa mineraalien hyödyntämisestä ja viennistä. Tämä on huolestuttava merkki. Tämä on merkki siitä, että terrori toimii ja ettei kansalaisten silpominen ja murhaaminen jää pelkästään rankaisematta vaan siitä jopa hyötyy. Kuka tahansa sotapäällikkö voi kääntää aseet demokraattisesti valittua hallitusta vastaan, ja hänet lisäksi palkitaan siitä. Rauhansopimus on hallitukselle käytännöllinen ratkaisu. Presidentti Kabbahilla ei nimittäin ole enää omaa armeijaa. Hän on täysin riippuvainen länsiafrikkalaisista rauhanturvajoukoista, ECOMOGista, ja ennen kaikkea Nigeriasta. Ne ovat kuitenkin nyt ilmoittaneet haluavansa vetäytyä tästä verisestä sodasta. Tämä tarkoittaa, että presidentti seisoo nyt selkä seinää vasten. Siksi Euroopan unionin täytyy vaatia YK:lta rauhanturvajoukkojen pikaista laajentamista, jotta terrori saataisiin päättymään. Siksi tarvitaan lisää varoja ohjelmaan, jolla pyritään riisumaan kapinalliset aseista.
Lopuksi, meidän täytyy edelleen vaatia oikeutta tämän terroristiliikkeen tuhansille uhreille. Jos niin ei tehdä, uhkana on sama tilanne kuin naapurimaassa Liberiassa, jossa ihmiset äänestävät sotapäällikköä, koska pelkäävät hänen muuten tarttuvan uudelleen aseisiin. Sellaista on mielestäni täysin mahdotonta hyväksyä.

Van den Bos
Arvoisa puhemies, se, joka nimittää Sierra Leonen jatkuvia julmuuksia eläimellisiksi, loukkaa eläimiä. Kahdeksan vuotta kestäneen sisällissodan jälkeen tie rauhaan näytti lopultakin löytyneen, mutta inhottavat raakuudet erityisesti naisia ja lapsia kohtaan vain jatkuvat. Lapsisotilaita käytetään runsain mitoin väärin aikuisten pahoihin tarkoituksiin. On mahdotonta vakauttaa maan tilanne ja rakentaa sitä niin kauan kuin kansalaisten lahtaaminen jatkuu. Euroopan täytyy osallistua aseistariisunta-, kotiuttamis- ja uudelleenintegrointiohjelman eli DDR-ohjelman toteuttamisen rahoitukseen. Timanttien salakuljetukseen täytyy puuttua tehokkaasti. Myös Euroopan tuki jälleenrakennusohjelmalle on oleellista. Uhrien hyvä henkinen ja ruumiillinen tuki on nimittäin hyvin toivottavaa. Kestävän rauhan kannalta on edelleen täysin välttämätöntä, että syyllisiä rangaistaan, eikä suinkaan nimitetä ministereiksi. Milloin eläimet palaavat häkkeihinsä?

Thors
Arvoisa puhemies, kuten monet aikaisemmat puhujat ovat sanoneet, on Sierra Leone ehdottomasti pahin esimerkki siitä, mitä tapahtuu, kun maa käyttää lapsisotilaita. Muutama viikko sitten saimme lukea suomalaisista lehdistä 18-vuotiaasta tytöstä, joka oli värvätty pakolla, sitten amputoitu ja raiskattu. Hän ei nähnyt itsellään olevan mitään tulevaisuutta eikä mitään toivoa. Minulle hän on esimerkki kaikista tapahtuneista kauheuksista, esimerkki, joka pakottaa meidät ajattelemaan, mitä me voisimme tehdä. Sitä paitsi meidän on huomattava, että kolmasosa Sierra Leonessa värvätyistä lapsisotilaista on juuri tyttöjä.
Meidän on vaadittava - toivottavasti myös komissio vaatii -, että presidentti kunnioittaa sitä sopimusta, joka kerran tehtiin Unicefin kanssa. Se tarkoittaa sitä, että Unicefin on saatava työskennellä maassa, jotta se voisi kuntouttaa lapsia, joilla on psyykkisiä vammoja. Uskon, että Unicef on järjestö, jolla on selvästi eniten kokemusta tästä työstä. Uskon siksi, että jatkossa meidän on tuettava kaikilla tavoin juuri tätä järjestöä. Lapset kärsivät nimittäin eniten juuri psyykkisistä vammoista, ja juuri psyykkiset vammat aiheuttavat sen, että monet heistä haluavat palata takaisin armeijaan. Tämä on yksi vakavimmista tulevaisuuden uhista.

Verheugen
 - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, myös Sierra Leonen rauhanprosessin osalta pidän komission nimissä erittäin myönteisenä sitä, että Euroopan parlamentti käsittelee tätä aihetta tänään iltapäivällä. Uskoakseni on hyvin tärkeää, että teemme selväksi, että sellaiset kauhistuttavat ihmisoikeusloukkaukset, joita on tapahtunut ja tapahtuu parhaillaan Sierra Leonessa, ovat jotakin sellaista, joka koskettaa meitä eurooppalaisina. Ne koskettavat meitä siksi, että ihmisoikeudet ja ihmisarvo ovat meidän käsityksemme mukaan jakamattomia koko maailmassa emmekä me halua sietää näiden arvojen valikoivaa huomioonottamista. Tämä valikoiva asenne johtaa siihen, että reagoimme lähellä tapahtuviin väkivallan tekoihin nopeammin kuin sellaisiin väkivallan purkauksiin, joita olemme tienneet Sierra Leonessa tapahtuvan nyt jo useiden vuosien ajan.
Olen samaa mieltä niiden kanssa, jotka ovat sanoneet, että maailmassa on vain harvoja konflikteja, jotka ovat yhtä barbaarisia, verisiä ja valitettavasti myös yhtä vähän toivoa antavia - mitä tulee konfliktin poliittiseen ratkaisuun - kuin tämä Sierra Leonen konflikti.
Euroopan unioni piti aikanaan myönteisenä heinäkuussa solmittua Togon rauhansopimusta. Me vaadimme kaikkia osapuolia osallistumaan sopimuksen täytäntöönpanoon ja ilmoitimme myös olevamme siihen itse valmiita. Tiesimme silloin, että sopimuksen täytäntöön paneminen tulisi olemaan erittäin vaikeaa. Me tiesimme, että Sierra Leonessa olisi periaatteessa luotava uudelleen kaikki edellytykset toimivalle, vakaalle demokraattiselle ja oikeusvaltioperiaatteeseen perustuvalle järjestykselle ja että yhteistyöhalukkuus on vain rajallista. Me olemme siksi - aivan kuten parlamenttikin on - erittäin huolestuneita viimeisimmistä aseleporikkomuksista sekä siitä, että rauhansopimusta toteutetaan, jos ylipäätään ollenkaan, vain erittäin hitaasti.
Meidän on siitä huolimatta kysyttävä itseltämme, mitä tämän konfliktin piinattujen uhrien auttamiseksi voidaan tehdä. Pelkkä sen toteaminen, että maassa vallitsee hirvittävät olot, ei auta meitä eteenpäin. Siksi me annamme ensiksi konkreettista apua entisten taistelijoiden uudelleenintegroimisessa aseistariisunta-, kotiuttamis- ja uudelleenintegrointiohjelman yhteydessä.
Vuodesta 1997 lähtien komissio on rahoittanut kunnostusohjelmallaan sodan tuhoaman yhteiskunnallisen ja taloudellisen infrastruktuurin jälleenrakentamista. Tämän ohjelman avulla asumaan asettuvat perheet sekä entiset taistelijat saavat työpaikkoja ja tuloja. Tällä hetkellä yhden suurehkon ohjelman puitteissa annetaan noin 20 miljoonaa euroa jälleenrakentamisen ja uudelleenintegroinnin tukemiseen. Tämän ohjelman on määrä lakkauttaa nykyinen ohjelma, joka jatkuu ensi vuoden puoliväliin saakka.
Muuna apuna maaseutuyhteisöjen uudelleenasuttamiseen annetaan maatalouden tuotantovälineitä, ja apu rahoitetaan elintarviketurvallisuuden budjettikohdan varoista.
Myös Euroopan humanitaarisen avun toimisto ECHO antaa edelleen humanitaarista apua. Vuonna 1999 kansalaisjärjestöt ja YK:n järjestöt saivat 14 miljoonaa euroa sodasta kärsineen väestön hyväksi. Siihen sisältyy erilaista apua Sierra Leonelle - apua naapurimaissa Liberiassa ja Guineassa oleskeleville pakolaisille, kuten täällä mainittiin, sekä apua kansalaisjärjestöille, jotka antavat psykososiaalista apua keskitysleireillä, ovat aloittaneet tukiohjelmia kotiutetuille lapsisotilaille ja hoitavat tätä erityisen järkyttävää silvottujen lasten ongelmaa antaakseen näille lapsille kuitenkin mahdollisuuden elämään. Arvoisa jäsen sanoi äsken, ettei näillä lapsilla ole tulevaisuutta. En usko, että meidän tulisi pelkästään tyytyä tähän, vaan meidän tulisi tehdä kaikki mahdollinen, jotta näille lapsille annetaan kuitenkin vielä mahdollisuus ihmisarvoiseen elämään.
Haluaisin muistuttaa siitä, että humanitaarisen avun laajuus Sierra Leonessa ei riipu käytettävissä olevista varoista vaan itse maan turvallisuustilanteesta.
Tällä hetkellä avustusjärjestöjen työtä rajoittaa huomattavasti maan pohjoisissa ja itäisissä maakunnissa vallitseva turvattomuus. UNAMASIL-joukkojen, jotka hoitavat YK:n tehtävää Sierra Leonessa, saapumisesta riippuu tässä kuussa, tuleeko aseistariisuntaprosessiin lisävauhtia ja paraneeko maan turvallisuustilanne sitä kautta.
Komissio valmistelee parhaillaan muita avustustoimia vuodeksi 2000. Me käymme toden teolla keskusteluja Yhdistyneiden Kansakuntien lastenavun järjestö UNICEFin sekä Sierra Leonen sosiaaliministeriön samoin kuin eri kansalaisyhteiskunnan ryhmien kanssa sodasta kärsiviä lapsia koskevan tuen laajentamisesta. Haluaisin korostaa tässä yhteydessä painokkaasti, että komissio tulee aina olemaan valmis harkitsemaan näiden ryhmien ehdotuksia, jossa käsitellään ihmisoikeuksia koskevia toimia. Komissio on myös valmis harkitsemaan jälleenrakentamiseen liittyvän totuus- ja sovintokomission rahoittamista ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan budjettikohtansa varoista

Puhemies
Kiitokset teille, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään iltapäivällä klo 17.30.

Ihmisoikeudet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
Kuolemanrangaistus (Virginia, Jemen)
B5-0335/1999 Frassoni Verts/ALE­ryhmän puolesta Italian kansalaisen Derek Rocco Barnabein Virginiassa (Yhdysvallat) saamasta kuolemantuomiosta;
B5-0341/1999 Díez González ja muut PSE­ryhmän puolesta Euroopan kansalaisten Nabil Nanaklin Jemenin tasavallassa ja Derek Rocco Barnabein Virginiassa (Yhdysvallat) saamista kuolemantuomioista;
B5-0347/1999 Malmström ELDR­ryhmän puolesta kahden Euroopan kansalaisen, Rocco Barnabein ja Nabil Nanaklin saamista kuolemantuomioista;
B5-0368/1999 Gemelli ja Grossetête PPE/DE­ryhmän puolesta Italian kansalaisen Derek Rocco Barnabein Virginiassa (Yhdysvallat) saamasta kuolemantuomiosta;
B5-0369/1999 García Orcoyen Tormo ja Salafranca Sánchez-Neyra PPE/DE-ryhmän puolesta Espanjan kansalaisen Nabil Nanaklin Jemenin tasavallassa saamasta kuolemantuomiosta;
1. Kuwaitin naisten äänioikeus - B5-0342/1999 Gröner ja muut PSE­ryhmän puolesta Kuwaitin naisten äänioikeudesta;
B5-0351/1999 Thors ELDR­ryhmän puolesta Kuwaitin parlamentin hylkäämästä naisten äänioikeutta koskevasta lakiesityksestä;
B5-0370/1999 Maij-Weggen ja muut PPE/DE­ryhmän puolesta Kuwaitin naisten äänioikeudesta;
B5-0379/1999 Evans ja muut Verts/ALE­ryhmän puolesta Kuwaitin naisten äänioikeudesta;
B5-0383/1999 Eriksson GUE/NGL­ryhmän puolesta Kuwaitin naisten äänioikeudesta;
2. Naisten tilanne Afganistanissa- B5-0343/1999 Díez González ja muut PSE­ryhmän puolesta naisten tilanteesta Afganistanissa;
B5-0346/1999 Malmström ELDR-ryhmän puolesta Afganistanin tilanteesta;
B5-0371/1999 Ferrer ja muut PPE/DE­ryhmän puolesta naisten tilanteesta Afganistanissa;
B5-0378/1999 Jillian Evans ja muut Verts/ALE­ryhmän puolesta naisten tilanteesta Afganistanissa;
B5-0384/1999 Morgantini ja muut GUE/NGL­ryhmän puolesta naisten tilanteesta Afganistanissa;
Poliittisten vankien olot Djiboutissa
B5-0348/1999 Haarder ELDR­ryhmän puolesta poliittisten vankien oloista Djiboutissa;
B5-0372/1999 Bushill-Matthews ja muut PPE/DE-ryhmän puolesta vankiloiden tilanteesta Djiboutissa;
B5-0385/1999 Sylla ja muut GUE/NGL­ryhmän puolesta Djiboutin tilanteesta;
3. Valtiontalouden tarkastusviraston johtajan vangitseminen Nicaraguassa
B5-0375/1999 Liese ja muut PPE/DE­ryhmän puolesta Nicaraguan valtiontalouden tarkastusviraston johtajan Agustín Jarquínin vangitsemisesta.
Kuolemanrangaistus (Virginia, Jemen)

Messner
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että me Euroopassa voimme sanoa, että kuolemanrangaistus on poistettu täällä. Se kuuluu ikään kuin kulttuuriimme. Kuolemanrangaistuksen poistamisesta ei voitu kuitenkaan valitettavasti päättää YK:ssa vuonna 1999. Me kaikki tiedämme, että kuolemanrangaistus on edelleen aivan tavallinen Iranissa, Turkissa, Kiinassa ja Jemenissä. Erityisen traagisena pidän sitä tosiasiaa, että Amerikassa, maassa, joka on ottanut tavoitteekseen vapauden ja ihmisoikeudet, ylläpidetään edelleen kuolemanrangaistusta. Tällä hetkellä kaksi EU:n kansalaista odottaa kuolemanrangaistusta, nimittäin Espanjan kansalainen Jemenissä ja Italian kansalainen USA:ssa. Tämä jälkimmäinen, eli Derek Barnabei, on määrä teloittaa vuoden 2000 alussa. Barnabeita, joka on aiemmin ollut nuhteeton mies, syytetään nuoren naisen murhasta. Tämä on minulle sikäli tärkeä asia, että hän on Italian kansalainen kuten minäkin.
Pyydän komissiota ja tietenkin myös tätä parlamenttia tekemään kaikkensa sen hyväksi, että tämä kuolemanrangaistus muutetaan ehkä elinkautiseksi vankeusrangaistukseksi tai että sitä ainakin toistaiseksi lykättäisiin ei vain sen tosiasian vuoksi, että johtavien amerikkalaisten oikeustieteilijöiden mukaan tässä tapauksessa voisi olla kyse oikeusvirheestä, kuten usein on asian laita, vaan myös siksi, että kyseessä on EU:n kansalainen.

Díez González
Arvoisa puhemies, jälleen kerran Euroopan parlamentin täytyy ilmoittaa vastustavansa kuolemanrangaistusta, vakavinta ihmisoikeuksien loukkausta, jota maailmassa edelleen toteutetaan monesti meidän yhteiseksi häpeäksemme sellaisten lakien turvin, joita ovat laatineet kansanvaltaa puolustavat ihmiset.
Tänään puhumme itse asiassa kahden Euroopan kansalaisen, espanjalaisen ja italialaisen, tuomiosta. Kuten on jo sanottu, molemmat heistä on tuomittu kuolemaan, toinen Jemenin tasavallassa ja toinen Yhdysvalloissa.
Konkreettisesti Espanjan kansalaisen Nabil Nanaklin tapauksessa tilanne on lisäksi se, että oikeudenkäynnistä, pidätyksestä ja syytetyn tämänhetkisestä tilasta ei ole saatu riittävästi tietoa, mikä on saanut liikkeelle myös koko islamilaisen yhteisön.
Olemme todenneet täällä istuntosalissa, ettei ole olemassa yhtään oikeutettua kuolemantuomiota, että kukaan ihminen ei voi tuomita kuolemaan ja teloittaa toista ihmistä ja ettei voida vedota minkäänlaiseen lakiin, ei minkäänlaiseen suvereniteettiin eikä minkäänlaiseen valtioiden riippumattomuuteen, joka voisi oikeuttaa tällaisen murhan. Ihmisoikeuksien puolustamisella on unionissamme keskeinen merkitys. Ihmisoikeuksien kunnioittamisen maailmanlaajuistamisen on oltava meidän tärkein tavoitteemme. Tämä, mitä nyt teen minkä parlamentti tekee jälleen kerran ei ole vain humanitaarinen julistus. Tämä on poliittista sitoutumista, tämä on politiikkaa isoilla kirjaimilla, tämä on Euroopan unionin ulkopolitiikkaa.
Tämän vuoksi haluan kiinnittää huomiota päätöslauselmamme 5 kohtaan, jossa sanotaan, että toistamme vetoomuksemme neuvostolle, jotta se sisällyttäisi kuolemanrangaistuksen poistamisen osaksi kolmansien maiden kanssa kaikkien niistä tehtäviin sopimuksiin sisältyvää ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevaa lauseketta. Odotamme neuvostolta tämänsuuntaista vastausta. Sekä vastausta että myös poliittista sitoumusta.
Sain kirjan, joka on kirjoitettu Euroopan neuvoston 50-vuotisjuhlan kunniaksi, ja sen kannessa lukee "Eurooppa, kaikki saman katon alla". Olkaamme kunnianhimoisia, laajentakaamme Euroopan kattoa, levittäkäämme sivistystämme, soveltakaamme käytäntöön sitä lausetta, joka onneksi on myös poimittu tähän kirjaan. Albert Camus´n sanoin; rauha ei saa asuinsijaa ihmisten sydämissä eikä yhteiskunnan eri osissa ennen kuin kuolemanrangaistus on julistettu laittomaksi.

Gemelli
Arvoisa puhemies, ei ole ainoastaan kristityn velvollisuus tai asiaankuuluva teko vaatia kuolemantuomion täytäntöönpanon keskeyttämistä ja lakkauttamista, vaan se on eettinen kunnioitusta osoittava valinta sellaista ihmistä kohtaan, joka on tehnyt erehdyksen ja joka voi tehdä parannuksen ja jonka täytyy se tehdä. Vastustamme samoin kaikkia ihmiskäden aiheuttamia kuolemia, kuten aborttia ja eutanasiaa.
Vaatimus ei riipu siitä, todetaanko syytetty syylliseksi vai ei. Vaatisimme kuolemantuomion täytäntöönpanon keskeyttämistä myös silloin, kun tuomittu olisi tunnustanut syyllisyytensä, ja vielä suuremmalla syyllä vaadimme sitä silloin, kun on järkeviä syitä epäillä tuomitun syyllisyyttä. Jos vaadimme kansalaisoikeuksia koskevien virallisten asiakirjojen pohjalta vankiloihin inhimillisiä oloja, vielä suuremmalla syyllä vastustamme kuolemanrangaistusta, emmekä näin ollen voi ymmärtää, kuinka sivistysvaltioina pidetyt maat voivat pitää kiinni raakalaismaisista ja sivistymättömyyttä osoittavista laeista.
Lopuksi haluaisin korostaa, että rikostuomion seurauksia käsitteleviin tutkimuksiin perustuvan uudenaikaisen näkemyksen mukaan rangaistuksella on oltava kasvattava vaikutus, ja sen on tehtävä mahdolliseksi virheen tehneen kansalaisen palauttaminen yhteiskuntakelpoiseksi jäseneksi omalle paikalleen kansalaisyhteiskunnassa. Koska tiedämme näistä käsityksistä, painotamme voimakkaasti sitä, että vaadimme kuolemantuomion täytäntöönpanon keskeyttämistä kahden Virginiassa ja yhden Jemenissä tuomitun kansalaisen puolesta.

Sacconi
Arvoisa puhemies, tänään emme puhu abstraktin periaatteen puolesta, vaan puhumme erään nuoren, 33-vuotiaan amerikanitalialaisen, Rocco Derek Barnabein puolesta, joka on jo kuuden vuoden ajan elänyt eräässä virginialaisessa vankilassa kuolemaa odottaen ja jonka jokapäiväinen painajainen on se, että hän saattaa menettää henkensä sellaisen rikoksen vuoksi, johon hän ei, suurella todennäköisyydellä, ole syyllistynyt. Kuinka monet muut ihmiset ovat hänen kanssaan samassa tilanteessa? Kuinka monilla muilla ei hänen laillaan ole riittävästi rahaa maksaa asianajajille tai maksaa kalliita tutkimuksia, jotka ehkä saattaisivat vapauttaa heidät täysin syytteistä?
Velvollisuutemme on lakkaamatta taistella kuolemanrangaistusta vastaan ja jatkaa ponnekkaasti sen vaatimista, että kuten paavikin teki viime sunnuntaina Italian ehdottamaa kuolemantuomion täytäntöönpanon keskeyttämistä sovellettaisiin ainakin niihin kansakuntiin, jotka kuuluvat YK:hon. Toivokaamme lujasti, että kolmas vuosituhat alkaa tämän ehdotuksen hyväksymisellä.
Tällä välin jatkamme työskentelyä konkreettiselta pohjalta ja tuemme sellaisia aloitteita, joista yksi esimerkki on Toscanan alueen aloite, jonka tarkoituksena on kerätä rahaa, jotta Rocco Barnabei voi teettää DNA-tutkimuksen osoittaakseen syyttömyytensä. Ja kehotamme teitä, arvoisa puhemies, käyttämään kaikkia käytössänne olevia keinoja, jotta Euroopan parlamentin ja toimielinten ääni kantautuisi Yhdysvaltain viranomaisten korviin.
Kuwaitin naisten äänioikeus

Karamanou
. (EL) Arvoisa puhemies, on todella surullista, että 1900-luvun iltahämärässä, vuosisadan, jolle naisten rauhanomainen vallankumous on antanut myönteisen leiman, on vielä olemassa sellaisia maita kuin Kuwait ja Afganistan, joissa puolelta väestöstä, naisilta, on vieläkin riistetty jopa perusihmisoikeudet.
Se, mitä Kuwaitissa tapahtui marraskuun lopulla, eli että parlamentti hylkäsi 32 äänellä 30:tä vastaan ehdotuksen tunnustaa naisten äänioikeus ja ehdolle asettumisen oikeus, ei ole pelkkä loukkaus naisten ihmisoikeuksia vastaan ja vastenmielinen poliittinen teko, vaan paradoksaalista kyllä, vastoin Kuwaitin omaa perustuslakia, jonka 29 pykälän mukaan kaikki kansalaiset ovat lain edessä tasavertaisia sukupuoleen, uskontoon, rotuun tai kansalaisuuteen katsomatta. Lisäksi Kuwait on allekirjoittanut naisiin kohdistuvan syrjinnän poistamista koskevan YK:n kansainvälisen sopimuksen. Näyttää siltä, että kaikkia lakiasäätävän kansalliskokouksen jäseniä - kaikki miehiä tietenkin - eivät sido maan perustuslaki eivätkä muut lait, eivät kansainväliset velvoitteet eikä myöskään maan poliittinen johto, joka jätti hyväksyttäväksi asiaa koskevan lakiesityksen. Kuitenkin tämä päätös on henkimänsä keskiaikaisen naisvihan ja jyrkän epädemokraattisen luonteen lisäksi selvä viesti vastareaktiosta mihin tahansa yritykseen maan ajanmukaistamiseksi ja demokratisoimiseksi.
Tästä syystä Euroopan parlamentin pitää tänään lähettää vahva myötätunnon ja solidaarisuuden viesti Kuwaitin naisille, jotka taistelevat saavuttaakseen perusoikeutensa. Lisäksi kehotamme kansalliskokouksen edustajaa tekemään kaikkensa, jotta asia otettaisiin uudelleen esille ja jotta naisia kohdeltaisiin oikeudenmukaisesti ja jotta seuraaviin vuoden 2003 vaaleihin mennessä Kuwaitin naisilla olisi täydet poliittiset oikeudet: oikeus äänestää ja oikeus asettua ehdolle.

Nicholson of Winterbourne
Arvoisa puhemies, Kuwaitin valtio tarjoaa tällä hetkellä runsaasti mahdollisuuksia kyvykkäille naisille. Rasha Al-Sabahin, kauan palvelleen korkeakoulutuksesta vastaavan alivaltiosihteerin lisäksi Fayezah Al-Khorafi, Kuwaitin yliopiston rehtori, on nainen; hänen ylhäisyytensä Nabila Al-Mulla on Kuwaitin valtion Itävallan suurlähettiläs; Siham Ruzuqi on öljyministeriön apulaisalivaltiosihteeri; toinen apulaisalivaltiosihteeri on Sarah Duwaisan suunnitteluministeriöstä; ja siviiliyhteiskunnan puolelta Shaikha Hussah Al-Salim Al-Mubarek Al-Sabah on Kuwaitin islamilaisen museon Dar Al-Athar Al-Islamiyan johtaja.
Ei ole hämmästyttävää näiden erittäin kyvykkäiden Kuwaitin naisten saavutusten valossa, että hänen korkeutensa Kuwaitin valtion emiiri antoi 16. toukokuuta 1999 virallisen asetuksen, jolla Kuwaitin naisille myönnettiin oikeus äänestää ja oikeus asettua ehdokkaaksi parlamenttiin. Parlamentti kuitenkin kaatoi esityksen. Tästä huolimatta Kuwaitin parlamentti eroaa muista Arabianlahden parlamenteista. Parlamentin 50 jäsentä valitaan suorilla vaaleilla eikä heitä nimetä tai nimitetä, kuten muissa Arabianlahden valtioissa on tapana.
Parlamentin jäsenet voivat esittää parlamentissa kysymyksiä ministereille koska tahansa. Kuulustelut voivat olla niin rajuja, että se voi jopa johtaa ministereiden eroon. Parlamentti myös valvoo hallituksen vuosittaista talousarviota.
Käsittääkseni kohta pidetään toinen äänestys, ehkä kahden tai kolmen kuukauden sisällä, sillä kyseessä on demokraattisesti valittu parlamentti. On mahdoton ajatus, ettei demokratiassa lopulta saavutettaisi yleistä äänioikeutta. Niinpä parlamentin jäsenenä vetoan kollegoihini täällä sekä myös kansallisissa parlamenteissa , että he vaatisivat Kuwaitin parlamentin jäseniä antamaan naisille oikeuden äänestää ja asettua ehdokkaiksi. Tämä on historiallinen askel eteenpäin, ja uskon, että he eivät tule sitä katumaan.

Martens
Arvoisa puhemies, puhun nyt päätöslauselmasta, joka koskee Kuwaitin naisten äänioikeutta, siis hyvin ikävää tilannetta. Tämä koskettaa ihmisen perusoikeuksia. Tämä oikeus on myös vahvistettu Kuwaitin perustuslaissa, kuten myös päätöslauselmassa mainitaan, ja on luonnollisesti hienoa, että Kuwaitin hallitus ja parlamentti ovat siirtyneet täytäntöönpanoon. Se on vain tapahtunut erityisen epäonnisella tavalla. Lakiesitys ei mennyt läpi kahdesta syystä. Sitä ei ole esitetty oikealla tavalla. Emiiri teki esityksen loma-aikana. Toisena syynä on se, että kannattajat eivät hyväksyneet sitä, eli siis myös kannattajat olivat ongelma. Emiiri siis teki lakiesityksen loma-aikana. Siksi sen sisällön hyväksyneet parlamentin jäsenet äänestivät vastaan protestoidakseen menettelyä vastaan. Tämä koski myös niitä 15:tä ministeriä, joilla on parlamentissa äänioikeus.
Toinen ongelma, joka liittyy tähän asiaan, on erityisesti paikallishallinnon johtajat. He kaikki ovat miehiä, eivätkä he pidä ollenkaan siitä, että naiset tulisivat mukaan paikallishallintoon. Siksi parlamentin jäsenet ovat äänestäneet vastaan, koska he pelkäävät kannattajiaan - maassa ei ole puoluejärjestelmää, vaan ihmiset valitaan suorilla vaaleilla - ja myös oman asemansa menettämistä.
Siksi teen tämän vetoomuksen, arvoisa puhemies. Jos päätöslauselman 4 kohtaan lisätään, että Kuwaitiin lähtee valtuuskunta, silloin pitää käsitellä myös paikallishallinnon ongelmia sekä menettelytavan ongelmaa, koska on hyvin kömpelöä, jos tällaista tärkeää lakiesitystä ei saada läpi menettelyvirheen vuoksi. Olen iloinen, jos tämän päätöslauselma hyväksytään.

Evans, Jillian
Arvoisa puhemies, aina, kun kuulemme täällä parlamentissa siitä, että on evätty perusihmisoikeuksia, kuten äänioikeus tai ehdokkaaksi asettumisoikeus, sen olisi lujitettava sitä, miten päättäväisesti pyrimme edistämään ja parantamaan demokratiaa kaikkialla maailmassa. Eli huolimatta siitä, että Kuwaitin kansalliskokouksessa 30. marraskuuta pidetty äänestys, jolla Kuwaitin naisilta evättiin nämä tärkeät oikeudet, oli syvä pettymys, se tarjoaa toivoa tulevaisuudelle. Lähestyvä marraskuun äänestys on lujittanut tämän lainmuutoksen puolesta työtä tekevien naisten ja miesten päättäväisyyttä. He ovat lupautuneet pitämään tiukasti kiinni kampanjastaan. He ovat asettaneet tavoitteekseen, että vuoden 2003 parlamentti- ja kunnallisvaaleissa naiset pääsevät ensimmäistä kertaa Kuwaitissa äänestämään. Heidän aikomuksenaan on ottaa joka vuosi kansalliskokouksessa esille naisten oikeuksia koskeva lakialoite niin kauan, että se menee läpi.
On tärkeää, että tuomitsemme Kuwaitin kansalliskokouksen 30. marraskuuta tekemän päätöksen, mutta tärkeää on myös, että käytämme asemaamme parlamenttiin valittuina jäseninä siihen, että kannustamme ja tuemme niitä, jotka haluavat saada muutoksen aikaan. Loppujen lopuksi ei ole kovin pitkä aika siitä, kun naisilla monissa Euroopan unionin maissa oli vielä se vuosien mittainen tiivis kampanja- ja protestityö kesken, jonka tavoitteena oli saada oikeus äänestää ja oikeus asettua ehdokkaiksi. Tämä työ sai muutoksen aikaan.
Esimerkiksi Isossa-Britanniassa äänioikeusliike alkoi 1860. Kuitenkin vasta 1918 jotkut naiset eivätkä suinkaan kaikki saivat äänioikeuden. Vasta 1928 kaikki Ison-Britannian naiset saivat oikeuden äänestää. Niinpä muissa maissa on jo aikaisemmin saatettu läpi tällaisia kampanjoita. Jos katsomme asiaa kansainvälisestä näkökulmasta, vuoteen 1990 mennessä naisilla oli oikeus äänestää lähes kaikissa niissä maissa, joissa miehetkin voivat äänestää. Ainoastaan Kuwaitissa äänestäminen oli ulotettu koskemaan vain miehiä eikä naisia.
Vaikka useimpien meistä on suorastaan vaikea ymmärtää tällaista järjestelmää, velvollisuutemme on tukea siellä tämän asian puolesta työtä tekeviä henkilöitä niin hyvin kuin voimme.
Naisten tilanne Afganistanissa

Sornosa Martínez
Arvoisa puhemies, haluan kiittää muita parlamentin ryhmiä siitä, että ne ovat tukeneet tätä naisten tilannetta Afganistanissa koskevaa aloitetta. Uskoakseni kaikki tietävät heidän tilanteensa ja ovat siksi kannattaneet tätä aloitetta. Kun puolustamme näiden naisten oikeuksia, puolustamme samalla myös omia oikeuksiamme.
Tänään keskustelun aiheena olevan päätöslauselman on oltava uusi ponnistus naisten tilanteen helpottamiseksi Afganistanissa, jossa Talebanin hallinto kylvää autoritaarisesti kauhua kansalaisten keskuudessa ja levottomuutta kansainvälisellä tasolla. Zaarmeenan julkinen teloitus, burka-kaavun käyttöpakko, terveydenhoitopalvelujen käyttöoikeuden sekä opiskeluoikeuden kieltäminen naisilta; nämä ovat vain muutamia niistä räikeistä ihmisoikeuksien loukkauksista, joita tuossa maassa tapahtuu. Nämä ovat vakavia naisten oikeuksien loukkauksia, joita tehdään päivittäin hallinnon suoman rankaisemattomuuden turvin, hallinnon, joka tukee ja kannustaa naisiin kohdistuvaa sortoa ja kidutusta.
Tällä parlamentilla, Euroopan parlamentilla, on moraalinen velvollisuus ilmaista solidaarisuutensa Afganistanin naisia kohtaan, pyytää YK:ta puuttumaan tilanteeseen aktiivisemmin, pyytää jäsenvaltioita olemaan jatkossakin tunnustamatta Talebanin hallintoa, ennen kuin se on alkanut kunnioittaa ihmisoikeuksia ja lopettanut naisten syrjinnän. Tämän päätöslauselman hyväksyminen voi edistää edes vähän tämänsuuntaista kehitystä.
Meitä naisia on tällä hetkellä 52 prosenttia maapallon väestöstä, ja siitä huolimatta olemme yksi niistä ryhmistä, jotka joutuvat kokemaan eniten marginalisointia ja syrjintää. Afganistanin naisten tapaus on havainnollinen esimerkki niistä ihmisoikeuksien loukkauksista, joita tapahtuu päivittäin kaikissa maailmankolkissa ja myös täällä Euroopassa. Tiedämme naiskaupasta, murhista, pahoinpitelyistä ja niin edelleen. Kenties emme voi tehdä paljoakaan täältä parlamentista käsin, mutta meidän velvollisuutemme on kuitenkin painostaa YK:ta ja jäsenvaltioita.

Nicholson of Winterbourne
Pidän puheenvuoron Afganistanin naisista. Näin joulun lähestyessä lukuisten maailmanlaajuisten ihmisoikeusrikkomusten joukossa tämä on yksi niistä, jotka tarjoavat muslimeille ja kristityille mahdollisuuden yhdistää voimansa pahuutta vastaan. Sekä islamissa että kristinuskossa vaalitaan naisten oikeuksia, ja ne naisten oikeuksiin kohdistuvat rikkomukset, joita tapahtuu Afganistanissa ja joita on nyt jatkunut niin kauan, ovat vastoin islamin etiikkaa. Kukaan kunnon muslimi maailmassa ei kannata sitä, että naisia kohdellaan niin kuin raa'at afgaanisadistit ja -kiduttajat ovat tehneet. Tilannetta on mahdoton käsittää, mutta tässä tapauksessa me voimme liittyä yhteen ja yhdistää voimamme yrittääksemme vaikuttaa Taleban-yhteiskuntaan ja vapauttaaksemme nämä naisparat.
Miksi emme ole tehneet mitään? Häpeän sitä. Vetoan meihin kaikkiin, jotta muslimien, kristittyjen, juutalaisten ja koko maailman voimalla puuttuisimme asiaan. Emme voi vuosituhannen vaihteessa olla tekemättä mitään: vapauttakaa nämä naisparat nyt!

Ferrer
Arvoisa puhemies, tämä aikakausi on täynnä vastakohtaisuuksia ja ristiriitaisuuksia. Kun Euroopan unionissa naiset voivat käyttää kaikkia heille kuuluvia oikeuksia, joissakin maissa heiltä kielletään jopa oikeus olla olemassa. Kun eräs kollegamme korosti tänä aamuna sitä, että kaikkien niiden kolmen Euroopan unionin toimelimen, jotka hyväksyvät talousarvion, johdossa on nainen, ja sanoi tämän kuvastavan sitä, mikä merkitys kolmannella vuosituhannella voi olla miesten ja naisten tasa-arvoisten oikeuksien ja mahdollisuuksien vahvistamisen kannalta, niin Afganistanissa Talebanin hallinto ei ainoastaan kiellä naisia miljoonia naisia käyttämästä tärkeimpiä perusoikeuksiaan, vaan se kieltää myös oikeuden opiskeluun, terveydenhoitoon ja työntekoon tämä hallinto ei harjoita väkivaltaa heitä kohtaan ainoastaan sen vuoksi, että he ovat naisia, vaan kieltämällä nämä oikeudet se kieltää naisilta myös oikeuden elää omaa elämäänsä, se kieltää naisilta oikeuden olla yksilöitä.
Euroopan parlamentti, joka on aina pitänyt ihmisoikeusasioita erittäin tärkeinä, ei voi suhtautua välinpitämättömästi näiden oikeuksien vakavimpiin rikkomuksiin: siihen järjestelmälliseen syrjintään ja väkivaltaan, jonka kohteiksi naiset nykyisin joutuvat Afganistanissa ja josta Zaarmeenan julkinen teloitus on vain murheellinen esimerkki.
Tämän vuoksi haluamme vielä kerran tuomita erittäin voimakkaasti Talebanin hallinnon. Haluamme vaatia kansainvälistä yhteisöä, erityisesti Yhdistyneitä Kansakuntia, mutta myös Euroopan unionia ja sen jäsenvaltioita, puuttumaan asiaan kaikin mahdollisin keinoin, jotta tämä äärimmäisen vakavalaatuinen syrjintä, jota naiset joutuvat kokemaan Afganistanissa, saadaan loppumaan. Haluamme myös ennen kaikkea osoittaa solidaarisuuttamme Afganistanin naisille, kertoa heille sitoutuvamme työskentelemään heidän hyväkseen, jotta he voivat saada takaisin korkeimman ihmiselle kuuluvan kunnioituksen.

Evans, Jillian
Arvoisa puhemies, yhdyn kahden edellisen puhujan ajatuksiin ja kannatan täydestä sydämestäni tätä ehdotusta, jossa yksiselitteisesti tuomitaan Afganistanin Taleban-hallinnon hirvittävät ihmisoikeusrikkomukset ja erityisesti sen uskonnon ja kulttuurin nimissä afgaaninaisiin kohdistama vaino.
Naiset ovat kantaneet Afganistanissa sotavuosien aikana murhenäytelmän raskaimman osan. He ovat joutuneet kärsimään lukuisista ihmisoikeusrikkomuksista, raiskauksista, seksuaalisesta väkivallasta, pakkoavioliitoista ja prostituoiduiksi joutumisesta. Naisten vainoamista on käytetty keinona häpäistä kokonaisia yhteisöitä ja viedä niiltä ihmisarvo.
Sen jälkeen, kun Talebanit ottivat vallan 1996, afgaaninaisten piina on jatkunut. Talebanit ovat ottaneet käyttöön barbaarisen sosiaalisen säännöstön, joka perustuu naispuoliseen väestöön kohdistuvaan uhkailuun, nöyryyttämiseen ja pakottamiseen, jonka tuloksena naisilta on viety kaikki heidän perusluonteisetkin ihmisoikeutensa. Afgaaninaisille ei yksinkertaisesti ole olemassa sananvapautta, vapautta valita työpaikkaansa, vapautta osallistua terveydenhoidon ja perhesuunnittelun kursseille eikä oikeutta koulutukseen sellaisina oikeuksina kuin me ne ymmärrämme. Kuitenkin vasta 15. lokakuuta tänä vuonna Eurooppa-neuvosto julisti lentokiellon ja jäädytti rahat Talebaneilta. Tämä ei johtunut Taleban-hallinnon naisiin kohdistamasta apartheid-tyylisestä politiikasta, vaan siitä, että Talebanit suojelivat Osama bin Ladenia. Kuitenkin olen sitä mieltä, että näitä toimia olisi jatkettava niin kauan kuin tämä naisiin Afganistanissa kohdistuva syrjintä, jota ei voida mitenkään hyväksyä, ei ole loppunut.
Ensimmäinen puhuja ilmaisi asian hienosti sanoessaan, että tällä päätöslauselmalla voi olla merkitystä tässä prosessissa. Se voi olla vähäistä, mutta meillä on varmasti parlamenttina velvollisuus osallistua jollakin tavalla tämän hallinnon ja sen epäinhimillisen politiikan lopettamiseen.

Morgantini
Arvoisa puhemies, eräs poikkeuksellinen 21-vuotias afgaanityttö, joka pelastui kuin ihmeen kaupalla Talebanin epäinhimillisyyksiltä ja joka elää tällä hetkellä Islamabadissa pakolaisena useiden satojen tuhansien muiden naisten kanssa, sanoi minulle: "Nyt olet Euroopan parlamentissa, kerro meistä! Tässä on sinulle minun burkani. Näytä se, näytä maailmalle tämä symboli ja se todellisuus, miten meiltä on viety oikeus päättää elämästämme, miten meidät on vangittu, miten meidän ruumiitamme raiskataan, miten ne tapetaan ja miten niitä kivitetään." Ja siksi puhuessani tänään parlamentissa ja vain tämän hetken ajan pidän burka-kaapua ylläni. Tämä on ele kaikkien Afganistanin naisten ja koko maailman tapettujen, raiskattujen ja kaltoin kohdeltujen naisten puolesta.

Afganistanissa rikotaan päivittäin naisten oikeuksia. Afganistanin naiset ja heidän vastarintaliikkeensä tarvitsevat meidän solidaarisuuttamme ja meidän panostamme. Siksi pyydämme parlamentilta, neuvostolta, komissiolta ja Yhdistyneiltä Kansakunnilta, etteivät ne tunnustaisi Taleban-hallintoa ja että ne edistäisivät toimintasuunnitelmaa, joka on tarkoitettu afgaaninaisten perusoikeuksien ja heidän taloudellisen ja sosiaalisen vapauttamisensa puolesta Afganistanissa toimivien kansalaisjärjestöjen hyväksi sekä niiden kansalaisjärjestöjen hyväksi, jotka auttavat paenneita afgaaninaisia. Mutta yksi asia meidän on tehtävä yhdessä: meidän on myönnettävä yhdessä oikeus turvapaikkaan ja tukeen niille naisille, joiden on ollut pakko paeta Afganistanista.
(Suosionosoituksia)

Boudjenah
Arvoisa puhemies, miksi olemme ottaneet esille tärkeitä, ajankohtaisia ja kiireellisiä aiheita koskevassa keskustelussa naisten tilanteen Afganistanissa? Koska, kuten eräs niistä rohkeista naisista, jotka vastustavat ja kertovat maailmalle naisten julmasta kohtelusta, toteaa seuraavaa, lainaan: "Naisiin kohdistuvasta syrjinnästä on tullut tavanomainen ongelma nykymaailmassa, mutta Afganistanissa elävien naisten tilanne on ainutlaatuinen ja ennenkuulumaton."
Vastaus on siis myönteinen, asia on enemmän kuin kiireellinen! Asia on ollut kiireellinen jo vuodesta 1996 lähtien. Maa on joutunut kärsimään hirmuvallasta ja fanatismista Talebanin hallinnon valtaantulosta alkaen. Sen viha kohdistuu etenkin naisiin, ja Talebanin hallinnon naisia kohtaan tuntema viha on epäinhimillistä väkivaltaa. Naiset joutuvat ensimmäisinä kärsimään erottelujärjestelmästä, pikkutytöt mukaan luettuina. Heillä ei ole puheoikeutta, oikeutta terveydenhoitoon tai oikeutta työntekoon. Heidän on pakko peittää itsensä päästä varpaisiin, eli heidän on elettävä liikkuvassa vankilassa. Heitä pahoinpidellään kaduilla vain siksi, etteivät he peitä kunnolla kasvojaan tai hiuksiaan. Fyysisen väkivallan lisäksi kaikki osoittaa siihen suuntaan, että lähes kaikkia Afganistanissa eläviä naisia painostetaan psykologisesti, ja tämä johtaa heidät masennukseen tai itsemurhaan. Ja tilanne vain pahentuu, koska pikkutytöt eivät voi käydä koulua yhdeksän ikävuoden jälkeen. Suorat seuraukset sorrosta ovat kaikille lapsille dramaattisia: yksi lapsi viidestä kuolee ennen viiden vuoden ikää.
Nämä olosuhteet ovat sitäkin kestämättömimpiä, koska afgaaninaiset osallistuivat aiemmin julkiseen elämään opiskelijoina, vapaiden ammattien harjoittajina, virkamiehinä tai jopa parlamentin jäseninä. Tämä kohtelu, jota ei voida edes käsittää ihmisen kohteluksi, ei ole uskonnollinen ongelma eikä myöskään kulttuuriperintöön liittyvä kysymys, kuten jotkut haluaisivat uskotella. Se on barbaarinen järjestelmä, joka alistaa naiset ali-ihmisten asemaan. Meidän on reagoitava tähän sukupuoleen perustuvaan syrjintään. On pysäytettävä nämä kiihkouskovaiset, jotka havittelevat vain valtaa ja joita Pakistanin hallitus ja koraanikoulut, ja valitettavasti myös amerikkalaiset yksiköt, salaa tukevat.
Useat naisten oikeuksia puolustavat järjestöt ovat kehottaneet jo kauan aikaa kaikkia valtioita painostamaan voimakkaammin Talebanin hallintoa. YK ja Euroopan unioni ovat asettaneet oikeutetusti tukensa ehdoksi ihmisoikeuksien kunnioittamisen. Pyydänkin siten yhdessä jäsen Morgantinin kanssa päätöslauselmassamme teitä kaikkia äänestämään, pyydän neuvostolta, ettei se tunnusta yhtäkään Afganistanin hallitusta niin kauan, kuin siellä vallitsee sukupuoleen kohdistuva syrjintä, ja pyydän reagoimaan voimakkaammin, ainakin yhtä voimakkaasti kuin bin Ladenin tapauksessa. Lisäksi kansalaisjärjestöt ovat läsnä alueen yhdessä osassa. Niitä on autettava, ja on luotava todellinen toimintasuunnitelma niiden työn tekemiseksi. Tämän lisäksi on myös autettava Euroopassa järjestäytyviä afgaaninaisia: meidän on tuettava ja autettava heitä.

Poliittisten vankien olot Djiboutissa:

Khanbhai
Arvoisa puhemies, Djiboutin väkiluku on puoli miljoonaa, ja se koostuu kahdesta muslimiheimosta, issoista ja afareista. Djiboutin kansallinen varallisuus perustuu sen satamaan ja strategiseen asemaan Afrikan sarvessa. Länsivallat, Ranska mukaan luettuna, käyttävät hyväksi sen strategista asemaa. Etiopia käyttää sen satamaa. Jos otetaan huomioon se, että Djibouti on ajautunut afarien ja issojen väliseen konfliktiin, sekä naapurimaiden ongelmat ja Djiboutin strategista asemaa hallitsevien maiden pyrkimykset ja strategiapolitiikka, Djibouti on joutunut tilanteeseen, jota leimaa toivoton köyhyys ja tietenkin epädemokraattisuus.
Djiboutin johtaja tekee tällä hetkellä sellaisia asioita, jotka hirvittävät meitä. Afarien johtaja on vankilassa ilman oikeudenkäyntiä, ja hänen kannattajansa ovat kauhistuttavissa oloissa. Afarien johtaja on sokeutumassa. Olot ovat tällä hetkellä Djiboutissa sellaiset, että meidän on todella ryhdyttävä arvioimaan politiikkaamme, sillä Djibouti kuuluu Lomén sopimuksen maihin, se saa tukea EU:lta ja yksi jäsenvaltioistamme, Ranska, on hyvin strategisessa asemassa Djiboutissa, ja sillä on paljon vaikutusvaltaa siellä.
Tällainen diktatuuri, siviilien pelottelu ja resurssien väärinkäyttö hankkimalla tarpeettomasti aseita tämän kokoiseen maahan on täysin anteeksiantamatonta. Djiboutin olisi oltava pikemminkin Afrikan Singapore tai Hongkong. Sen täytyisi olla todella kukoistava paikka. Niinpä toivon, että te kaikki kannatatte tätä päätöslauselmaa, jossa tuomitaan Djiboutin vankien ja siviilien kauhistuttavat olot.

Sylla
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, annoimme eilen kaikki yhdessä hyvin liikuttuneina Saharovin palkinnon Gusmãolle, jonka Djakartan autoritaarinen hallitus on vanginnut. Hänen kauttaan tällä Saharovin palkinnolla kunnioitetaan kaikkien niiden taistelua, jotka kaikkialla maailmassa taistelevat oikeuden, demokratian ja vapauden puolesta.
Siksi olisin teille kiitollinen, jos kiinnittäisitte erityistä huomiota Djiboutissa tapahtuviin ihmisoikeusloukkauksiin ja etenkin poliittisten vankien tilanteeseen. Etenkin siksi, kuten jo muistutettiin, että monet unionin jäsenvaltiot ylläpitävät hyvin tiiviitä suhteita Djiboutiin. Monet yhdistykset osoittivat eilen voimakkaasti mieltään Ranskassa hetkellä, jolloin Ranska aikoi jälleen myöntää tukea tälle valtiolle.
On tiedettävä, että yhdeksän vuoden ajan suurin osa maan budjettivaroista on käytetty sisällissodan rahoittamiseen. Palkkoja ja eläkkeitä ei ole maksettu seitsemään kuukauteen. Parlamentin aikaisemmista päätöslauselmista ja Kansainvälisen ihmisoikeusjärjestön (IFHRL) kertomuksesta huolimatta, jossa vahvistetaan, että poliittisten vankien pidätysolojen epävakaisuus, mielivaltaisuudet, nöyryytykset ja yksilöiden fyysisen koskemattomuuden loukkaukset ovat hyvin yleisiä Djiboutin vankiloissa, etenkin Gaboden vankilassa. Tässä vankilassa oli viime toukokuussa 45 nälkälakossa olevaa vankia, jotka eivät saaneet terveydenhoitoa. Sen takia jotkut heistä ovat kuolleet. Vankien perheitä painostetaan ja uhkaillaan jatkuvasti, naisia raiskataan ja kidutetaan. Armeija, poliisi ja santarmit johtavat sotilasoperaatioita Tadjouran ja Obockin hallintoalueilla ja alistavat kansan tuhoisaan elintarvikesaartoon maan pohjoisosissa.
Muistutan, että Djibouti on allekirjoittanut Lomén yleissopimuksen, jonka 5 artiklan mukaan kehitysavun ehtona on ihmisoikeuksien kunnioittaminen. Ja tämä tarkoittaa mielestäni erittäin selvästi mielipiteen- ja sananvapautta, oikeudenmukaisia oikeudenkäyntejä, perusterveydenhoidon takaamista vangeille sekä vaatimusta sellaisten henkilöiden palaamisesta kotiseuduilleen, jotka ovat paenneet tai joutuneet siirtymään sieltä.
Mielestäni neuvoston ja komission on tehtävä kaikkensa, jotta Djibouti noudattaisi allekirjoittamiaan yleissopimuksia. Uskon myös, että asiaan on löydettävä mahdollisimman pian poliittinen ja rauhanomainen ratkaisu.
Päätän puheenvuoroni yksinkertaisesti toteamalla, että on tärkeää, että puhemiehemme välittää tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja AKT:n ja EU:n yhteiselle edustajakokoukselle. Hyvät kollegat, tämä vuosisata alkoi ensimmäisellä maailmansodalla ja päättyy etnistä puhdistusta koskeviin kauhistuttaviin kuviin entisessä Jugoslaviassa ja Ruandassa. Toivon syvästi, että suhtautuisimme nykyisin jyrkemmin kaikkiin ihmisoikeuksien päivittäisiin loukkauksiin, koska nämä pienet raukkamaiset teot johtavat kansanmurhiin.

Boumediene-Thiery
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme erityisen huolestuneita Djiboutin ihmisoikeustilanteesta. Poliittisten vankien olot ovat hyvin huolestuttavat: heitä pidetään vangittuina pienissä ja ahtaissa selleissä, hygieniaolot ovat puutteelliset, eivätkä he saa terveydenhoitoa. Useaan otteeseen on ilmoitettu tuberkuloosiepidemiasta. Kaksi vankia on jo kuollut hoidon puutteeseen. Poliittiset vangit ovat aloittaneet nälkälakon protestoidakseen vankilaoloja vastaan, saadakseen terveydenhoitoa ja päästäkseen vapauteen, koska heidän tapauksiaan ei ole käsitelty oikeudenmukaisella tavalla tuomioistuimissa.
Muistutettakoon, että suurin osa vangeista on tutkintavankeudessa ilman oikeudenkäyntiä. Sairaiden vankien joukossa on Mohammed Kaadami Youssuf joka edustaa yhtenäisyyden ja demokratian palauttamista ajavaa rintamaa (FRUD) Euroopassa; hänet karkotettiin laittomasti Etiopiasta vuonna 1997, ja häntä uhkaa hoidon puutteen takia tällä hetkellä sokeus. Koska ihmisoikeuksien kunnioittaminen on olennainen aines Euroopan unionin ja Djiboutin tasavallan välisessä yhteistyössä ja kehityksessä, pyydämme näiden periaatteiden noudattamiseksi kaikkien poliittisten vankien vapauttamista ja sitä, että kaikki vangit saisivat terveydenhoitoa - ja etenkin Mohammed Kaadami Youssufin kiireellistä hoitoa, sillä hän on vaarassa tulla sokeaksi -, lisäksi pyydämme mielipiteenvapauden ja poliittisen moniarvoisuuden takaamista, joka on välttämätöntä kaikissa demokratioissa, sekä opposition sortamisen lopettamista. Pyydämme lopuksi komissiota käyttämään toimivaltansa rajoissa kaikkia mahdollisia keinoja, jotta ihmisoikeuksia kunnioitettaisiin Djiboutissa.

Bordes
Arvoisa puhemies, olen närkästynyt poliittisten vankien pidätysoloista Djiboutissa, mutta olen yhtä närkästynyt myös Ranskan valtion johtajien tekopyhyydestä, sillä he voisivat halutessaan lopettaa välittömästi Djiboutin hallinnon autoritaarisuuden ja mielivaltaisuudet. Loppujen lopuksihan kaikki tietävät, että Ranskan hallitus ohjaa Djiboutin hallitusta haluamaansa suuntaan. Ilman Pariisin rahoituksellista tukea ja ilman ranskalaista tukikohtaa - joka on yksi sen tärkeimmistä tukikohdista ulkomailla - maan hallitus ei kestäisi kuukauttakaan.
Ranskan valtion johtajat, oli heidän poliittinen vakaumuksensa mikä tahansa, paasaavat Pariisissa ihmisoikeuksista, mutta tukevat todellisuudessa Afrikassa tai Aasiassa hallituksia, jotka polkevat jalkoihinsa ihmisoikeuksia ja perusvapauksia.
Jos sitten hyökkäämme vain Djiboutin hallitusta vastaan, on tämä parhaimmillaankin Ranskan hallituksen vastuun peittelemistä, mutta todellisuudessa se on autoritaarisen ja sortavan hallituksen tukipolitiikan takaamista.
Voimme yhtyä Djiboutin vankien pidätysoloja vastustaviin vain ilmaisemalla selvästi, että vaikka vanginvartijat ovatkin siellä, todelliset vastuuhenkilöt ovat jossain Ranskan tasavallan virallisista palatseista.
Valtiontalouden tarkastusviraston johtajan vangitseminen Nicaraguassa:

Liese
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Verheugen, hyvät naiset ja herrat, Nicaraguan valtiontalouden tarkastusviraston johtajan Agustín Jarquínin pidättäminen ja ne institutionaaliset muutokset, jotka on tulkittava tarkastusviraston aseman heikentämiseksi, huolestuttavat meitä suuresti. Olemme tältä osin samaa mieltä neuvoston jäsenvaltioiden edustajien kanssa, ja jos olen oikeassa, arvoisa komission jäsen Verheugen, myös yhtä mieltä Euroopan komission kanssa. Vasta äsken saimme tietää, että Nicaraguan Brysselin suurlähettiläs on eronnut virastaan, koska hän ei halua edustaa enää Nicaraguan hallitusta viime viikkojen tapahtumien vuoksi. Agustín Jarquín on vilpitön demokraatti, ja hän on hoitanut työtään valtiontalouden tarkastusviraston johtajana hyvin tehokkaasti ja itsenäisesti. Tätä mieltä eivät ole vain ne parlamentin jäsenet, jotka tuntevat hänet henkilökohtaisesti, vaan myös ne hänen kollegansa Keski-Amerikan ja Karibian valtioiden tarkastusvirastoissa, jotka valitsivat hänet OCCEFin puheenjohtajaksi. Myös Kansainvälisen valuuttarahaston ja Latinalaisen Amerikan kehityspankin edustajat ovat antaneet samansuuntaisia lausuntoja.
Viraston työ oli ilmeisesti niin tehokasta, ettei se miellyttänyt joitakin Nicaraguan nykyisen ja aiemman hallituksen jäseniä. Hallitus on heikentänyt tarkastusviraston asemaa järjestelmällisesti viime kuukausien aikana. Tämä heikentäminen huipentui sopimukseen, jonka hallitus teki yhden aiemman hallituspuolueen kanssa. Tämän sopimuksen seurauksena tarkastusviraston johtajan virka lakkautetaan ja maahan perustetaan puoluepolitiikan hallitsema elin. Tämän vuoden marraskuun 10. päivänä tähänastinen tarkastusviraston johtaja Agustín Jarquín sitten pidätettiin sellaisten tapahtumien perusteella, jotka eivät meidän mielestämme oikeuta missään tapauksessa pidätykseen.
Euroopan unioni ei voi, eikä etenkään Euroopan parlamentti, hyväksyä tarkastusviraston aseman järjestelmällistä heikentämistä. Me Euroopan parlamenttina pakotimme Euroopan komission eroamaan, koska se ei kyennyt kumoamaan tilintarkastustuomioistuimen ja muiden eurooppalaisten tahojen esittämiä syytteitä siitä, että komissio olisi hallinnoinut varoja tehottomasti. Kuvitelkaa, hyvät naiset ja herrat, mitä olisi tapahtunut, jos tilintarkastustuomioistuimen puheenjohtaja tai valvontaviraston näkyvä edustaja olisi heitetty vankilaan hatarien perusteiden nojalla! Uskon, että vastalauseet olisivat olleet valtavia.
Kuten kuulemme, meidän ei tarvitse olla tällä hetkellä huolissamme Jarquínin terveydestä, mutta me tulemme tarkkailemaan huolellisesti, että häntä kohdellaan asianmukaisesti. Meitä huolestuttavat erityisesti kertomukset, joiden mukaan hänen perhettään - erityisesti hänen tytärtään - kohtaan olisi käytetty ruumiillista väkivaltaa. Pyydän komissiota tarkkailemaan myös tätä tilannetta erittäin huolellisesti.
Käännyn nyt espanjaksi Nicaraguan presidentin, Arnoldo Alemánin puoleen.
Arvoisa Nicaraguan presidentti, haluaisimme auttaa kansaanne. Koska Nicaraguan kansa on kokenut niin monta luonnonkatastrofia, se tarvitsee kiireellisesti apua, mutta yhteistyö Euroopan unionin ja Nicaraguan hallituksen välillä on mahdollista vain, jos demokratian ja ihmisoikeuksien peruskäsitteitä kunnioitetaan ja jos voidaan taata, että varojen jakamisessa noudatetaan lakia. Tätä varten tarvitaan voimakasta ja riippumatonta valtiontalouden tarkastusvirastoa tai "Contraloría Generalia", kuten te sitä nimitätte.
Arvoisa presidentti, jos olette huolissanne kansanne hyvinvoinnista, lopettakaa valtiontalouden tarkastusviraston ja sen virkamiesten aseman järjestelmällinen heikentäminen ja kumotkaa valtiontalouden tarkastajan viran lakkauttamista koskeva päätös, eli tämä edellä mainittu sopimus.
(DE) Monet kiitokset, hyvät naiset ja herrat!
(Suosionosoituksia)

Casaca
Arvoisa puhemies, ihmisoikeudet, vapaus ja demokraattisen valtion toimivuus ovat olennaisia ja kiistämättömiä arvoja. Sen vuoksi emme hyväksy minkäänlaisia rajoituksia näihin arvoihin kansallisen itsemääräämisoikeuden tai geostrategisen tasapainon kunnioittamisen perusteella. Kansainvälisten rikostuomioistuinten perustaminen ja se, että ihmiskuntaa kohtaan tehdyt rikokset eivät vanhene eikä ihmisoikeuspolitiikkaa alisteta valtion kaupallisten etujen alle, ovat periaatteita ja tavoitteita, joita pidämme olennaisesti arvossa.
Mahdollisuus siihen, että oikeudellista menettelyä käytetään poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi, ansaitsee meidän huolestumisemme ja oikeuttaa erityishuomion Nicaraguan tilannetta kohtaan. Sen vuoksi olemme sitä mieltä, että Euroopan parlamentin pitää jatkaa tämän prosessin seuraamista, ja mikäli tämä epäilys vahvistuu joko meidän tai arvostettujen ja luotettavien ihmisoikeusjärjestöjen taholla, meidän täytyy käyttää kaikki voimamme, jotta tästä tilanteesta tulee loppu.
Tämän vuoksi ja niiden periaatteiden mukaisesti, joiden puolesta taistelemme, meidän täytyy olla huolellisia ja varovaisia ennen kuin asetamme kyseenalaiseksi itsenäisen valtion oikeudellisen päätöksen. Toisaalta ei ole oikeutettua, että puutumme siihen tapaan, jolla poliittisiin virkoihin liittyvän epäpätevyyden ja henkilökohtaisten etujen kyllästämä hallinto on toteutettu Nicaraguassa.
Emme voi puuttua asioihin eri presidenttiehdokkaita koskevien mielipidekyselyjen perusteella ja viittaamalla tärkeimpiin itsenäisen valtion vaalikeskustelun teemoihin, joista Nicaraguan äänestäjät pian ilmaisevat mielipiteensä ja joista he, ja vain he, pystyvät esittämään mielipiteitä. Tämän vuoksi haluaisimme tietää, mikä olisi teidän reaktionne, jos ehdottaisimme päätöslauselmaa, jossa vaadittaisiin selvitettäviksi jonkun jäsenvaltion entisen pääministerin tuloja, jotka olisivat välityspalkkioita asekaupoista ja jos perustelisimme päätöslauselmaa mielipidemittauksin ja ohittaisimme kyseisen maan instituutiot.
Tällainen päätöslauselma Euroopan unionin jäsenvaltiosta olisi järkevämpi kuin kolmannesta maasta, mutta jopa tässä tapauksessa se olisi hyökkäys valtion instituutioiden toimintaa vastaan ja sitä vastaan, että kansalaisilla on kyky ratkaista tämä ongelma sisäisesti. Näistä syistä vetoamme täällä PPE-ryhmään, jotta tämä äänestys siirrettäisiin seuraavaan istuntoon ja jotta toimisimme silloin yhdenmukaisesti, mikäli Agustín Jarquínin vangitsemisen poliittinen luonne varmistuu siihen mennessä.

Maaten
Arvoisa puhemies, ELDR-ryhmä suhtautui hyvin epäröiden tämän päätöslauselmaesityksen julistamiseen kiireelliseksi. Se, kuinka Nicaraguan hallitus on kohdellut Nicaraguan valtiontalouden tarkastusviraston johtajaa Agustin Jarquínia, on nimittäin jo yli vuoden vanha asia. Tämä on luonnollisesti vakava asia, joka vaatii vakavaa keskustelua, mutta meidän osaltamme sen pitää tapahtua mieluummin asiasta vastaavassa valiokunnassa, eikä tällaisella kiireellä.
Tämä on poliittinen kysymys, sillä voidaan kysyä, oliko tarkastusvirastolla poliittisia motiiveja, kun se syytti demokraattisesti valittua hallitusta korruptiosta. Niin saattaisi olla, sillä nyt pidätettynä oleva Agustin Jarquín on mahdollinen presidenttiehdokas.
Sitten toinen kysymys. Onko Nicaraguan hallituksessa korruptiota, kuten Jarquín sanoo? Se voi olla mahdollista, koska monet sanovat, että Jarquín on henkilönä lahjomaton. Meidän tehtävämme ei ole tehdä puoluepoliittisia valintoja Nicaraguassa.
Arvoisa puhemies, asia on nyt siellä, minne se kuuluu, nimittäin nicaragualaisessa tuomioistuimessa, ja siksi sitä ei pidä käsitellä siellä, minne se ei kuulu, siis tässä parlamentissa.

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsenenä ja baskien edustajana minun on sanottava ensinnäkin, että Euroopan unioni oli jo 18. marraskuuta diplomaattiteitse yhteydessä Nicaraguan hallitukseen, jotta tähän tänään käsittelemäämme ongelmaan voitaisiin löytää nopea ratkaisu ja jotta Nicaraguan tasavallan valtiontalouden tarkastusviraston toimintaa haitanneet esteet voitaisiin poistaa ja jotta voimme sanoa tälle hallitukselle myös erittäin selvästi, että jos se ei toimi avoimesti, se voi menettää Euroopan unionin myöntämät avustukset.
Tietenkin voidaan asettaa kyseenalaiseksi ne keinot, joilla pääjohtaja Jarquín pyrki täysin lailliseen päämäärään, joka on Nicaraguassa rehottavan korruption tutkimus, korruption, joka ulottuu kaikkien korkeimpiin virkamiehiin ja joka on esimerkiksi kasvattanut tasavallan presidentin omaisuuden tuhatkertaiseksi. Se on kuitenkin täysin selvää kaikkien puolueettomien tarkkailijoiden mielestä, että tässä on nimenomaan pyritty välttämään sandinistien salaliittoon liittyvän korruption tutkimista ja raivaamaan pois tieltä henkilö, josta oli tulossa oppositiojohtaja Nicaraguan tasavallassa.
Odotan, että Euroopan unioni ryhtyy tämän osalta toimiin, kuten olisi toivottavaa.

Verheugen
 - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, tämä ihmisoikeuksia koskeva keskustelu osoittaa vielä kerran, miten välttämätöntä on, että me Euroopan unionina pysymme valppaana näissä asioissa. Kaikki ne yksittäistapaukset, joista keskusteltiin tämän iltapäivän aikana täällä parlamentissa, osoittavat perusluonteisia ihmisoikeusloukkauksia tapahtuneen. USA:ssa ja Jemenissä langetettujen kuolemanrangaistusten tapauksessa kyse on perusoikeudesta elämään. Kuwaitissa ja Afganistanissa harjoitettavassa naisten syrjinnässä kyse on kansalaisten oikeudesta tasa-arvoon. Djiboutin tapauksessa taas kysymys on oikeudesta mielipiteenvapauteen ja poliittiseen toimintavapauteen. Nicaraguassa - siltä osin olen kuitenkin eri mieltä kuin muutamat täällä asiasta puheenvuoron käyttäneet parlamentin jäsenet - kyse on aivan yksiselitteisesti oikeusvaltiosta sinänsä sekä siitä, että oikeusvaltiossa kansalaista on suojeltava ylimmän valtiovallan mielivaltaisilta toimilta.
Haluaisin tehdä näihin yksittäisiin kohtiin vielä muutamia huomautuksia komission näkökulmasta ja siten, että otan ajan rajallisuuden huomioon. Kuolemanrangaistuksen osalta me kaikki olemme samaa mieltä siitä, ettei kuolemanrangaistus vastaa meidän eurooppalaisia standardejamme. Se on tuomittava erittäin jyrkästi. Kuolemanrangaistuksen täytäntöön paneminen on epäinhimillinen teko, jolla ei saa olla paikkaa sivistyneessä yhteiskunnassa.
Me tiedämme siis, miten meidän on arvioitava sitä, jos yksittäisissä maissa annetaan tai jopa pannaan täytäntöön kuolemantuomioita. Meidän on harkittava silloin jokaisessa yksittäistapauksessa, mitä me voimme tehdä estääksemme mahdollisuuksien mukaan sen, että kuolemanrangaistus todellakin langetetaan tai pannaan täytäntöön. Näin toimimme myös tapauksissa, joista on keskusteltu täällä parlamentissa. Euroopan unioni on asettanut selvät säännöt sille, miten se toimii, jos edes vähimmäisnormeja ei noudateta. Euroopan unionin on puututtava tilanteeseen sellaisissa tapauksissa.
Haluan viitata kahteen näistä vähimmäisnormeista, nimittäin siihen, kun kuolemanrangaistus langetetaan henkilöille, jotka eivät olleet teon aikana täyttäneet 18:aa vuotta, tai henkilöille, jotka ovat henkisesti vajaakykyisiä.
Sallikaa minun sanoa lyhyesti Kuwaitin naisten osalta, että komissio on Euroopan parlamentin jäsenten tavoin erittäin pettynyt Kuwaitissa 30. marraskuuta järjestetyn äänestyksen tulokseen. Silti on sanottava, kuten täällä myös todettiin, että Kuwait, jolla on suorilla vaaleilla valittu parlamentti, on edelleenkin yksi Persianlahden alueen demokraattisimmista maista. Se ei muuta kuitenkaan mitenkään sitä, että tämä äänestystulos on ristiriidassa Yhdistyneiden Kansakuntien naisiin kohdistuvan kaikenlaisen syrjinnän poistamista koskevan kansainvälisen yleissopimuksen sekä kansainvälisen kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan yleissopimuksen kanssa. Kuwait on allekirjoittanut molemmat edellä mainitut sopimukset. Komissio on hyvin huolissaan siitä, että Kuwait ei noudata tätä kansainvälisesti ratifioitua sopimusta.
On todettava, että tämä kehitys on erityisen tyrmistyttävää, kun otetaan huomioon se tosiasia, että Kuwaitin emiiri eli valtionpäämies esitti aktiivisen ja passiivisen äänioikeuden myöntämistä naisille rohkeassa asetuksessaan, jota EU piti myös myönteisenä. Meillä on siis Kuwaitin kohdalla sellainen epätavallinen tilanne, että hallitseva valtionpäämies on edistyksellisempi kuin vaaleilla valittu kansanedustuslaitos. Euroopan unioni tulee käyttämään mahdollisuuksiaan edistääkseen äänioikeuden toteutumista Kuwaitissa.
Afganistanin osalta kantamme on ollut selvä jo pitkään. Euroopan unioni määritteli kantansa Afganistanin kysymykseen 25. tammikuuta 1999 yhteisessä kannassa ja sanoi siten aivan yksiselitteisesti ja selvästi, että me vaadimme ihmisoikeuksien kunnioittamista Afganistanissa ja puolustamme erityisesti afganistanilaisten naisten oikeuksia. Tämä yhteinen kanta toimitettiin kaikille Afganistanin poliittisille ryhmittymille. Euroopan unioni on johdonmukaisesti todennut toistuvasti hylkäävänsä Taleban-liikkeen harjoittaman sukupuolipolitiikan.
On todellakin sanottava, että Talebanin hallinnon valitettavin ulottuvuus on se, kuinka se kohtelee naisia. Koko naispuoliselta väestöltä ei ole kielletty vain koulutusta vaan myös oikeus itsenäisen työn harjoittamiseen. Missään yhteyksissä, joita olemme pystyneet solmimaan Talebanien kanssa - nehän ovat, kuten tiedätte, hyvin rajallisia -, olemme tehneet aina erittäin selväksi, että tuomitsemme tällaisen toiminnan. Näin tapahtuu myös jatkossa.
Komissio seuraa Djiboutin ihmisoikeustilannetta erittäin tarkkaavaisesti ja huolestuneena. Sen on todettava, että Djiboutin nykyisen hallinnon vastustajien perusoikeuksia loukataan jatkuvasti. Komissio tulee vaatimaan jatkossakin mahdollisuuksien mukaan Djiboutin viranomaisilta vankien perusoikeuksien kunnioittamista. Olemme toistuvasti ilmaisseet maan viranomaisille yhteydenotoissamme ihmisen perusoikeuksien kunnioittamista koskevan kantamme. Ihmisoikeuksien kunnioittaminen on yksi Djiboutin kanssa Lomén yleissopimuksen pohjalta tehtävän yhteistyömme kulmakiviä.
Djiboutin hallituksen on tiedettävä, että jos se ei Lomén yleissopimuksen osanottajana kunnioita ihmisoikeuksia, sillä on omat seurauksensa. Se ei voi olla vaikuttamatta Euroopan unionin ja Djiboutin yhteistyöhön. Tuemme siksi kaikkia aloitteita, joiden tavoitteena on saada Djiboutin hallitus omaksumaan kanta, joka on sopusoinnussa ihmis- ja perusoikeuksien kunnioittamisen kanssa.
Viimeinen kohtani koskee Nicaraguaa. Komissio on seurannut Nicaraguan osalta erittäin huolestuneena niitä tapahtumia, jotka johtivat valtiontalouden tarkastusviraston johtajan Jarquínin pidätykseen ja vangitsemiseen. Yhdyimme Euroopan unionin troikan 18. marraskuuta tekemään tätä koskevaan aloitteeseen. Haluaisin sanoa kuitenkin selvästi siitä keskustelusta, jota on käyty täällä parlamentissa ja jonka poliittisen taustan tietysti ymmärrän, että jopa siinä tapauksessa, että tarkastusviraston johtajan toimilla olisi ollut poliittinen tarkoitusperä, se ei voi olla missään tapauksessa oikeutus hänen vangitsemiselleen. Tästä asiasta kaikkien tulisi olla tällä hetkellä kaiketi samaa mieltä. Huolestuneisuushan liittyy tässä tapauksessa kaiketi siihen, että poliittiseen yhteenottoon - onko se oikeutettu vai ei, siihen en halua puuttua lainkaan tässä yhteydessä - reagoidaan siten, että maan ylin valtiovalta heittää maan ylimmän valvontaviranomaisen vankilaan. Euroopan parlamentin tulisi komission mielestä ottaa kantaa tähän asiaan.
Haluan muistuttaa, että Euroopan unioni on myöntänyt Keski-Amerikalle yleensä ja erityisesti Nicaragualle ei-takaisinmaksettavaa tukea vuosien ajan. Kun otetaan huomioon EU:n ja Keski-Amerikan välisen yhteistyön uudelleenmuotoileminen, josta sovittiin Firenzen San José -kokouksessa vuonna 1996, sekä vuonna 1999 hyväksytty EU:n ja Nicaraguan yhteistyötä koskeva strategiapaperi, minun on muistutettava siitä, että erityisesti Euroopan unioni keskittyy Nicaraguan kanssa tehtävässä kehitysyhteistyössä etupäässä oikeusvaltion vahvistamiseen ja oikeudenmukaisen yhteiskuntapolitiikan tukemiseen.
Jotta tämä yhteistyö voi toimia täydellä teholla ja jotta sen tavoitteet saavutetaan, demokraattisten pelisääntöjen noudattamisessa on sovittava yhteisistä arvoista, joihin kuuluu ensinnäkin riippumattomien instituutioiden kunnioittaminen niiden perustuslakiin kirjatussa muodossa. Komissio suhtautuu luottavaisesti siihen, että Nicaraguan viranomaiset ottavat nämä Euroopan unionin samoin kuin kansainvälisen yhteisön muiden jäsenten esittämät pohdinnat huomioon ja että valtiontalouden tarkastusvirastoon ja sen johtajaan kohdistetut toimet peruutetaan.

Puhemies
 Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen. Ihmisoikeuksia koskeva keskustelu päättyy tähän.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Kansainvälinen rikostuomioistuin
Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0337/1999 Wuori ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamiseen liittyvää perussääntöä koskevan Rooman sopimuksen ratifioinnista;
B5-0344/1999 Sauquillo Pérez del Arco PSE-ryhmän puolesta pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta tehdyn Rooman sopimuksen ratifioinnista;
B5-0349/1999 Malmström ja muut ELDR-ryhmän puolesta pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta tehdyn Rooman sopimuksen ratifioinnista;
B5-0373/1999 Oostlander ja Grossetête PPE/DE-ryhmän puolesta pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta tehdyn Rooman sopimuksen ratifioinnista;
B5-0381/1999 Muscardini UEN-ryhmän puolesta pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta tehdyn Rooman sopimuksen ratifioinnista;
B5-0386/99 Puerta ja Di Lello Finuoli GUE/NGL-ryhmän puolesta pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta tehdyn Rooman sopimuksen ratifioinnista;

Schörling
Arvoisa puhemies, oli historiallinen tapahtuma, että kansainvälisen rikostuomioistuimen perussääntö voitiin hyväksyä vuoden 1998 heinäkuussa Roomassa pidetyssä kokouksessa. Se on perussääntö, jonka tarkoituksena on mahdollistaa se, että riippumaton tuomioistuin voisi tuomita sotarikoksiin, kansanmurhaan ja rikoksiin ihmisyyttä vastaa syyllistyneet henkilöt. Tiedämme valitettavasti, että sellaiselle rikostuomioistuimelle on olemassa suuri tarve. 90 valtiota on allekirjoittanut Roomassa annetun perussäännön, mutta tähän mennessä vain kuusi valtiota on ratifioinut sen. Tämä juuri on varsinainen ongelma. Jotta voisimme edetä asiassa ja jotta tuomioistuin todellakin voisi aloittaa työnsä, vähintään 60 valtion on ratifioitava perussääntö ja luovutettava ratifiointiasiakirjat YK:lle.
Meidän kaikkien on tehtävä työtä, jotta pääsisimme siihen tavoitteeseen, että meillä on toimiva tuomioistuin muutaman vuoden kuluessa. Ryhmäni kehottaa neuvostoa ja komissiota tekemään parhaansa poliittisesti ja diplomaattisesti tämän saavuttamiseksi. Ei voida myöskään unohtaa hakijavaltioita, jotka uskoakseni tarvitsevat paljon tukea voidakseen olla mukana tässä. Päätöslauselman 5 kohta on erittäin tärkeä, koska siinä sanotaan, että kehitysmaille on annettava taloudellista tukea, jotta ne voisivat olla mukana rikostuomioistuimen perustamisprosessissa.

Martínez Martínez
Arvoisa puhemies, kansanmurha, sotarikokset, rikokset ihmisyyttä vastaan ja valloitussotatoimina pidettävät hyökkäykset ovat ne neljä rikostyyppiä, joista kansainvälinen rikostuomioistuin voi antaa tuomion.
Neljä Genevessä 1949 solmittua yleissopimusta aseellisten konfliktien uhrien suojelemiseksi velvoittavat jo jäsenvaltioita ottamaan kiinni ja tuomitsemaan tällaisten rikosten tekijät. Kansainvälistä rikostuomioistuinta koskeva hanke on jälleen yksi edistysaskel kansainvälisen humanitaarisen oikeuden alalla.
Muistan, kuinka pitkä ja rankka kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön valmisteluprosessi oli. Minulla oli kunnia osallistua tähän prosessiin kansainvälisen parlamentaarisen yhteisön edustajana, sillä olin silloin parlamenttien välisen konferenssin puheenjohtajana. Tämän vuoksi voin todistaa, että noissa erittäin vaikeissa neuvotteluissa jouduttiin tekemään useita myönnytyksiä, jotta saataisiin aikaan teksti, jonka osalta, huolimatta siitä, että meidän oli tingittävä alkuperäisistä pyrkimyksistämme, olisi mahdollista saavuttaa riittävä yksimielisyys ja joka voitaisiin lopultakin ottaa käyttöön riittävän tehokkaana välineenä.
Olisi vastuutonta olla myöntämättä nyt julkisesti sitä pettymystä, jonka meissä aiheuttaa se, että puolentoista vuoden jälkeen 91 valtiota on allekirjoittanut ja vain viisi tai kuusi valtiota on ratifioinut perussäännön, kun kuten jäsen Schörling sanoi tuomioistuimen toiminta voidaan käynnistää vasta kun 60 valtiota on ratifioinut perussäännön.
Tämän vuoksi Euroopan parlamentti jatkaa pian hyväksyttävällä päätöslauselmalla johdonmukaisesti sitä tukea, jota se on aina osoittanut tätä aloitetta kohtaan. Lopuksi, näissä vuoden ja vuosisadan viimeisissä keskusteluissa aiomme kuitenkin tunnustaa julkisesti ja virallisesti sen, että tämä on tehtävä, jossa riittää vielä työtä, mikä merkitsee myös sitä, että meidän on sitouduttava jatkamaan ponnistelujamme siksi kunnes olemme saavuttaneet sen päämäärän, jonka asetamme itsellemme hyväksymällä kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön ja painostamalla myös neuvostoa ja komissiota toimimaan tämän asian puolesta.
Kaikessa tässä toiminnassa meitä sosialisteja ohjaa tietoisuus siitä, että maailmanlaajuistuvassa maailmassa on välttämätöntä ottaa käsiteltäväksi myös oikeusvaltion maailmanlaajuistuminen, ja sen eteen meidän on tehtävä töitä.

Thors
Arvoisa puhemies, EU viivyttää itse asiassa monissa yhteyksissä ratifiointia aika monessa valtiossa. Olen erityisen iloinen siitä, että komission jäsen Verheugen on täällä tänään, ja toivon, että hän voisi käyttää vaikutusvaltaansa, jotta saisimme mukaan ehdokasvaltiot ja muut valtiot, jotka haluavat tehdä yhteistyötä, ja saisimme siten aikaiseksi merkittävän määrän ratifiointeja. On myös häpeä, että meidän on pakko todeta, että vain kuusi jäsenvaltiota on ratifioinut tämän perussäännön. Jos saamme useampia jäsenvaltioita, ehdokasvaltioita ja yhteistyövaltioita mukaan tähän työhön, etenemme hiukan tässä asiassa, vaikka se onkin vain kompromissi, mutta jostainhan meidän on aloitettava.
Toiseksi toivon, että voisimme vaikuttaa niihin resursseihin, joita tarvitaan siihen, että perussääntö voisi toimia. Tämä on mielestäni etusijalla meille täällä parlamentissa tulevaisuudessa, ja toivon myös, että parlamentin jäsenet saavat jatkossakin olla mukana työryhmissä, kuten olimme aikaisemmassa vaiheessa.

Oostlander
Arvoisa puhemies, tässä on kysymys sovinnosta kansojen välillä. Tämä on samalla oikeusväline myös sovinnon takaamiseksi. Tiedämme, että sovinto ei ole mahdollista, jos ei tehdä oikeutta. Tämä näkemys myös luo pohjan entisen Jugoslavian asioita käsittelevälle kansainväliselle tuomioistuimelle. Oikeutta siis tehdään, mutta ei voittajana vaan ylikansallisista lähtökohdista ja pitäen silmällä tulevaa yhteiselämää. Siksi ryhmämme on hyvin iloinen siitä, että saadaan aikaan kansainvälinen tuomioistuin, jolla on maailmanlaajuinen toimivalta ja joka täydentää kansallisia tuomioistuimia, jos niissä on puutteita. Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja jäsenehdokasvaltioiden täytyy luonnollisesti kulkea kärjessä, samoin myös 13:nnen jäsenehdokasvaltion, Turkin, arvoisa puhemies. Teidän voi olla vaikea peittää hymyänne, kun tämä mainitaan tässä yhteydessä.
Muita maita täytyy painostaa ratifioimaan Rooman sopimus, ja uskon, että se asia on toivottavasti myös komissiolla ja neuvostolla hyvissä käsissä. Tarvitaan rahoitustukea, jotta voidaan mahdollistaa, että myös köyhät maat voivat osallistua tuomioistuimen toimintaan. Tuomioistuimella on tärkeä ennalta ehkäisevä rooli ilman luonteeltaan epämoraalisia poliittisia vakaumuksia, ja se on immuuni poliittiselle kiristykselle. Suurrikolliset eivät voi nyt enää odottaa, että heidän rikoksensa jäävät rankaisematta. Miloseviæ, Karadziæ ja Mladiæ ja muut heidän kaltaisensa tulevat tietämään sen. Kansainvälinen rikostuomioistuin merkitsee läpimurtoa politiikassa. Tämä vahvistaa sen, ettei politiikassa ole kysymys vallasta, jonka yhteydessä
oikeus otetaan käyttöön vain hämäykseksi, vaan päinvastoin politiikan tärkeimpänä tehtävänä on luoda oikeutta, jota valta palvelee.
Arvoisa puhemies, tämän parlamentin täytyy ymmärtää tämä kaikessa selkeydessään. Myös viimeisessä Nicaraguaa koskevassa keskustelussa. Onhan toki hyvin vakavaa, jos puoluepoliittisten vakaumusten vuoksi piilotellaan asioita, jotka eivät sovi ihmisoikeuksien alueelle. Arvoisa puhemies, toivon, että tämä parlamentti ja poliittiset ryhmät, jotka voivat oman näkemyksensä pohjalta kannustaa itseään parempaan kantaan, ilmaisisivat tällä alueella mielipiteensä myös selkeämmin.

Posselt
Arvoisa puhemies, uskon tämän rikostuomioistuimen olevan valtavan tärkeä, minkä yhteydessä haluaisin sanoa kollega Thorsille, että ensin Euroopan unionin omien jäsenvaltioiden tulisi tehdä kotitehtävänsä, ennen kuin vaadimme muilta samaa. Tämä ei tarkoita sitä, että muiden ei pitäisi tehdä sitä. Mielestäni on kuitenkin ehdottoman välttämätöntä huolehtia siitä, että tämä rikostuomioistuin on pian toiminnassa.
Se on tärkeää kahdesta syystä. Ensimmäinen on ennaltaehkäisy. Olin muutamia päiviä sitten Banja Lukassa ryhmämme kokouksessa. Siellä oli nähtävissä rohkaisevaa kehitystä, nimittäin serbioppositiossa, jossa on tapahtumassa todellakin ilahduttavaa henkistä heräämistä. Tapasin kuitenkin myös miehen, joka istui pelosta vapisten ja kertasi, mitä kaikkia rikoksia hän oli tehnyt tänä aikana Bosnian serbitasavallassa (Republika Srpska). Tämä keskustelu oli minusta erittäin mielenkiintoinen, koska sen kuluessa kävi noin suurin piirtein ilmi, että jos hän olisi tiennyt voivansa joutua joskus kansainvälisen tuomioistuimen eteen, hän olisi ehkä toiminut toisin.
Tämä ennaltaehkäisy on mielestäni valtavan tärkeää. Eikä suinkaan vallan huipulla olevan rikollisen vuoksi! Heillä on rikollista energiaa, joka voittaa kaikki vastukset. Ennaltaehkäisy on kuitenkin tärkeää toisen tai kolmannen rivin rikoksentekijöiden vuoksi, joiden on tiedettävä, etteivät he voi viime kädessä välttää rangaistustaan, vaikka tuntevatkin itsensä tilapäisesti yhden erittäin vaikutusvaltaisen henkilön täydennysjoukoiksi.
Siksi tämä rikostuomioistuin on tärkeä ennaltaehkäisyn kannalta. Se on kuitenkin hyvin oleellinen vielä toisestakin syystä. Oikeuden on oltava oikeutta ja vääryyden vääryyttä riippumatta siitä, kuka siitä on vastuussa. Erityisillä rikostuomioistuimilla on aina se ongelma, että ne tuntuvat hiukan voittajien oikeudelta. Siksi on valtavan tärkeää, että maailmanlaajuisesti on olemassa yhtenäinen rikosoikeus, joka koskee kansanmurhia ja ihmisyyttä vastaan tehtyjä rikoksia, sekä myös yhtenäiset rangaistustoimet ja yhteinen rikostuomioistuin, jossa jokaisen on mistä tahansa esittämästään verukkeesta, edustamastaan ideologiasta tai kansallisuudesta huolimatta tiedettävä: vääryys pysyy vääryytenä, ja vääryydestä on rangaistava. Näin voidaan välttää yksisilmäisyys ja auttaa Euroopan unionin perustana olevan oikeuden periaatteen yhä laajempaa toteutumista myös maailmanlaajuisesti. Siksi tämän rikostuomioistuimen perustaminen on yksi tärkeimmistä tehtävistä, joita Euroopan unionilla on edessään seuraavina vuosina.

Verheugen
 - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, komissio tukee täysin täällä parlamentissa käsiteltävänä olevan päätöslauselmaesityksen tavoitteenasettelua ja pitää Euroopan parlamentin aloitetta hyödyllisenä ja suotuisana. Myös me olemme nimittäin sitä mieltä, että jos kansainvälisestä rikostuomioistuimesta on vihdoinkin määrä tulla totta, tarvitaan uusia merkittäviä askeleita. Komissio pitää myönteisenä sitä, että nyt yhä useammat sopimusosapuolet kuitenkin allekirjoittavat Roomassa hyväksytyn perussäännön, ja ainakin muutamat ovat jo ratifioineet sen. Oikeudenmukaisuuden nimissä joidenkin allekirjoittaneiden valtioiden osalta, joiden joukossa on myös unionin jäsenvaltioita, on muistutettava siitä, että useissa tapauksissa maiden perustuslait kieltävät omien kansalaisten luovuttamisen, ja siksi ennen tämän sopimuksen ratifioimista tarvitaan perustuslakimuutoksia - näin on esimerkiksi Saksassa - , mikä on myös syy ratifioinnin viivästymiseen.
Olen kernaasti valmis, arvoisa jäsen Thors, korostamaan hakijavaltioille tämän sopimuksen allekirjoittamisen ja ratifioimisen välttämättömyyttä. Uskon kuitenkin, että jäsen Posselt oli aivan oikeassa sanoessaan, että minun asemastani tulee tässä kysymyksessä uskottavampi, jos kaikki 15 jäsenvaltiota ovat jo ratifioineet sopimuksen. Tämä ratifioiminen ja Rooman perussäännön asianmukainen täytäntöönpano valtion sisäisessä lainsäädännössä on tärkeä tehtävä. EU on tietoinen tähän liittyvistä monitahoisista ongelmista. Viittasin jo aiemmin perustuslaista aiheutuviin ongelmiin, ja me olemme valmiita jakamaan ratifiointimenettelystä saamamme kokemuksen ja vastaavan asiantuntemuksen siitä kiinnostuneiden valtioiden kanssa.
EU:n jäsenvaltiot ovat tarjonneet muille valtioille jo taloudellista ja teknistä apua perussäännön ratifioimiseen, ja ne pitävät tarjouksensa edelleen voimassa. Sen lisäksi unionin jäsenvaltiot ja Euroopan komissio ovat tehneet tai tukeneet useita muita perussäännön ratifioinnin edistämistä koskevia aloitteita. Me osaamme myös arvostaa sitä tärkeää panosta, jonka kansalaisjärjestöt, jotka omistautuvat työssään luomaan myönteistä ilmapiiriä Rooman perussäännölle ja sen pikaiselle ratifioimiselle, antavat tälle alalle.
Euroopan unionin jäsenvaltiot ja Euroopan komissio ovat osoittaneet ajavansa kansainvälisen rikosoikeuden edistämistä myös siten, että ne tekevät tiivistä yhteistyötä ja tukevat voimakkaasti Ruandan ja entisen Jugoslavian sotarikostuomioistuimia. Me lujitamme valmiuttamme harkita, miten me voimme antaa oman panoksemme pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen tulevaan työhön kaikilla sen osa-alueilla yhteistyön, avun ja tuen kautta. Komissio yhtyy täällä keskustelussa esitettyyn näkemykseen, että tämän rikostuomioistuimen merkitys ei tule missään tapauksessa olemaan puhtaasti vertauskuvallinen, vaan että sillä voi olla todellakin suoranaista ennalta ehkäisevää vaikutusta ja se voi edesauttaa sitä, että hirveimpiä rikoksia ei ehkä tapahdu enää tulevaisuudessa.

Puhemies
 Kiitos tästä julkilausumasta, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Luonnonmullistukset
Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Ranska - B5-0334/1999 Piétrasanta Verts/ALE-ryhmän puolesta Etelä-Ranskassa 12. ja 13. marraskuuta 1999 sattuneista tulvista;
B5-0338/1999 Pasqua ja muut UEN-ryhmän puolesta tuhoisista Etelä-Ranskan tulvista;
B5-0345/1999 Berès PSE-ryhmän puolesta Etelä-Ranskassa marraskuussa 1999 sattuneista tulvista;
B5-0374/1999 De Veyrac PPE/DE-ryhmän puolesta Lounais-Ranskan tulvista;
B5-0387/1999 Ainardi GUE/NGL-ryhmän puolesta Lounais-Ranskan vakavista tulvista;
Tanska, Saksa, Iso-Britannia ja Ruotsi- B5-0376/1999 Rovsing ja muut PPE/DE-ryhmän puolesta hirmumyrskyistä Tanskassa, Saksassa, Isossa-Britanniassa ja Ruotsissa;
Vietnam- B5-0336/1999 McKenna Verts/ALE-ryhmän puolesta Vietnamin tulvista.

Savary
- (FR) Arvoisa puhemies, puhun Etelä-Ranskaa 12. ja 13. marraskuuta 1999 välisenä yönä kohdanneista luonnonmullistuksista, jotka olivat siinä suhteessa aivan poikkeuksellisia, että ne olivat harvinaisen voimakkaita ja aiheuttivat paljon tuhoa: 35 kuolonuhria ja noin 3-4 miljardin vahingot.
Tiedän, ettei Euroopan unionin talousarviossa ole luottojärjestelyä unionin alueella tapahtuville luonnonkatastrofeille. Minun on sitä paitsi sanottava tietäväni varsin hyvin, että parlamentti itse halusi poistaa tämän luottojärjestelyn. Haluaisin kuitenkin pyytää teitä ryhtymään toimiin siten, että Euroopan unioni olisi kaikesta huolimatta läsnä, koska sillä on tähän mahdollisuus.
Se voi tehdä tämän kahdella tavalla. Toisaalta sallimalla Ranskan varata tähän yli jääneitä rakennerahastovaroja, joita ei ole osoitettu käytettäväksi kaudella 1994-1999. Tiedämme, että määrärahoja on vielä paljon jäljellä: 54 prosenttia käyttämättömiä määrärahoja Leader-ohjelmassa, 38 prosenttia Interreg-ohjelmassa, 49 prosenttia Urban-ohjelmassa ja 88 prosenttia Retex-ohjelmassa. Nykyisin riittäisi se, että komissio sallisi Ranskan käyttävän osan näistä määrärahoista, jotta se voisi hyvin nopeasti ryhtyä toimiin. Toisaalta komissio voi tehdä näin varmistamalla sen, että rakennerahastojen uudessa ohjelmoinnissa kaudeksi 2000-2006 jälleenrakentamiseen oikeutettujen alueiden määritykset on asetettu oikein ja että katastrofeista kaikkein eniten kärsineet alueet kuuluvat tavoitteen 2 alaan.
Haluaisin lopuksi sanoa teille, että on hieman paradoksaalista, että Euroopan unionimme voi ryhtyä toimiin, mikä on täysin oikeutettua, unionin ulkopuolisissa maissa, mutta että sillä ei ole keinoja tai mahdollisuutta tehdä sitä unionin sisällä. Hetkellä, jolloin kaikki ja erityisesti puhemies Fontaine, haluavat korostaa tällä vaalikaudella tapahtunutta kansalaisten ja unionin välistä lähentymistä, minusta on tärkeää, että unioni voisi ilmaista olemassaolonsa konkreettisesti, kun maanmiehemme ovat vaikeuksissa.

De Veyrac
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jos haluamme, että Euroopan kansalaiset tuntevat kuuluvansa Euroopan unioniin, Euroopan unionin on osoitettava heille solidaarisuutensa kansalaisten hädän hetkellä, kuten nyt Etelä-Ranskassa. Tämä alue kärsi 12. ja 13. marraskuuta välisenä yönä rankkasateista ja tulvista, jotka vaativat kuolonuhreja ja jotka aiheuttivat vahinkoa alueen jokapäiväiselle elämälle, taloudelle ja maataloudelle.
Heti näiden tapahtumien jälkeen toivoin, että Euroopan parlamenttimme olisi osoittanut solidaarisuutensa uhreille jättämällä 15. marraskuuta kiireellisen päätöslauselman. Koska menettelytapasäännöt viivästyttivät sitä turhaan, liitin oman esitykseni muiden ryhmien tällä istuntojaksolla jättämiin, samaa aihetta koskeviin esityksiin. Toivon, että tämä päätöslauselma johtaa konkreettisiin toimiin, ja käännyn komission puoleen pyytääkseni sitä harkitsemaan toimenpiteitä, jotka voisivat helpottaa Tarnin, Auden, Itä-Pyreneiden ja Hérault' n asukkaiden tilannetta. Ajattelen erityisesti, että Euroopan unionin tukialueiden määrittämisessä olisi otettava tämä tilanne huomioon.
Luonnollisesti äänestän tulevaisuudessa, kun tapahtuu samanlaisia murhenäytelmiä, kollegojeni esittämien kiireellisten päätöslauselmien puolesta. Toivon tietenkin, että näitä murhenäytelmiä olisi vähän, mutta kaikissa tapauksissa minusta näyttää välttämättömältä, että me Euroopan kansojen valittuina edustajina ilmaisemme solidaarisuutemme ja myötätuntomme.

Stenmarck
Arvoisa puhemies, mielestäni suhteellisuudentaju olisi säilytettävä. Kaikkialla maailmassa tapahtuu luonnonmullistuksia. Niitä on tapahtunut viime vuosina paljon. Tuhannet ihmiset ovat saaneet surmansa ja jääneet kodittomiksi hirmumyrskyjen, tulivuoren purkausten ja maanjäristysten seurauksena - ne ovat luonnonmullistuksia! EU:n on syytä yrittää auttaa kaikissa näissä tapauksissa.
Olin Etelä-Ruotsissa sinä päivänä, josta nyt puhumme täällä. On totta, että silloin tuuli, jopa myrskysi. Sellaista sattuu joskus Etelä-Ruotsissa. Ei Euroopan parlamentti sille mitään voi. Jotkut ihmiset joutuivat sen kohteeksi, ja arvokasta luontoa tuhoutui, mutta kyseessä ei ollut mikään luonnonmullistus. Asia kuuluu Ruotsin ja ruotsalaisten vakuutusyhtiöiden hoidettavaksi, Euroopan parlamentin ei tarvitse siihen käyttää aikaansa.

Piétrasanta
 Arvoisa puhemies, hyvät läsnäolijat, puheenvuoroni on samansuuntainen kuin jäsen De Veyracin puheenvuoro, koska Etelä-Ranskan katastrofaaliset tulvat ovat aiheuttaneet hyvin raskaita ihmishenkien menetyksiä: 39 kuollutta. Tämän alueen hätä on valtava. Tulvista 12. ja 13. marraskuuta kärsineissä neljässä departementissa, Auden, Hérault' n, Itä-Pyreneiden ja Tarnin departementeissa, on koettu raskaita menetyksiä. Niiden hinta ylittää 0,7 miljardia euroa, ja yksityisille maksettavat korvaukset ovat 0,5 miljardia euroa. Julkisen omaisuuden kärsimät vahingot nousevat yli miljardiin frangiin. Tiet ja rautatiet, sähkö- ja puhelinlinjat, rakennukset ja julkiset laitokset ovat kärsineet paljon vahinkoja. Katastrofi koskee kaikkia aloja, se on aiheuttanut vahinkoja yli 200 käsityöläiselle, 260 yritystä on kärsinyt raskaista vahingoista ja 1518 työntekijää on menettänyt työpaikkansa.
Kiinnitän parlamentin huomion siihen tosiasiaan, että kyse on todellakin luonnonkatastrofista, ja että nämä tulvat ja rankkasateet olivat 20 kertaa tavallista rajumpia. Siten katastrofi ei ole tulosta, kuten jotkut haluavat uskotella, paikallisessa aluesuunnittelussa tapahtuneista huolimattomuuksista. Kyse on tosiaankin luonnonkatastrofista. Siksi kiinnitän parlamentin huomion tarpeeseen ryhtyä toimiin näillä alueilla.

McKenna
Haluaisin parlamentin kiinnittävän huomiota Vietnamin kansan tilanteeseen, joka on seurausta tulvista. Kansainvälinen Punainen Risti on kertonut, että sadattuhannet ihmiset joutuvat todennäköisesti seuraavien yhdeksän kuukauden aikana kärsimään elintarvikepulasta. On myös raportoitu, että Thai Binhin alueella on ilmennyt rajua talonpoikien protestointia.
Tämä näyttää liittyvän hyvin läheisesti siihen, että vietnamilaiset ovat yrittäneet nykyaikaistaa järjestelmäänsä, ja pääasiassa talonpojat ovat joutuneet maksamaan tästä nykyaikaistamisesta aiheutuvat kustannukset. Tähän tilanteeseen on puututtava, sillä talonpoikien verotus on viime aikoina tiukentunut voimakkaasti nykyaikaistamistarpeiden vuoksi. Talonpojat ovat itse varsin kriittisessä tilanteessa, sillä myös he kärsivät elintarvikepulasta, ja heitä rasittavat kohtuuttomat verot tekevät tilanteesta vielä katastrofaalisemman. Meidän olisi kuunneltava Kansainvälisen Punaisen Ristin vetoomuksia ja kiinnitettävä huomiota näiden ihmisten ahdinkoon, joita menneinä vuosina tuhottiin sellaisilla välineillä kuten USA:n maahan kylvämällä Agent Orange -vesakkomyrkyllä. Tällä hetkellä luonnonmullistukset aiheuttavat heille vieläkin suurempia ongelmia.

Esclopé
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, liityn tietenkin kollegojeni esittämään yhteiseen päätöslauselmaesitykseen ja haluaisin kiinnittää huomionne toistamiseen omaa aluettani, laajaa Etelä-Ranskaa, kohdanneisiin tulviin. Luonnonkatastrofi, josta tietenkin on kyse, on aiheuttanut lähes 40 ihmisen kuoleman, ja sen seuraukset vaikeuttavat edelleen huomattavasti joidenkin maanmiestemme elämää nykyhetkellä.
Tulvan vetäytyminen kuukausi tämän jälkeen paljasti lohduttoman maiseman, joka vahvisti tuhon laajuuden, vielä sen lisäksi, että ihmishenkiä menetettiin, mikä tietenkin edellyttää ehkäisevien toimenpiteiden suunnittelemista. Tarpeet ovat valtavat sekä yksityisellä että julkisella sektorilla rakennusten ja raskaiden infrastruktuurien samoin kuin taloudellisen välineen osalta - tästä jo muistutettiinkin -, yhteensä kuusi miljardia Ranskan frangia.
Valtio, paikalliset yhteisöt ja yhdistykset ovat ryhtyneet koko Ranskassa toimiin vastatakseen kiireellisesti ihmisten tarpeisiin. Esimerkiksi, niin monien muiden joukossa, Itä-Pyreneiden yleisneuvosto on äänestänyt 42 miljoonan Ranskan frangin tuesta, Languedoc-Roussillon 50 miljoonan Ranskan frangin tuesta, senaatti 400 000 Ranskan frangin tuesta ja lopuksi Ranskan hallitus on ilmoittanut 1,2 miljardin Ranskan frangin tuesta.
Tunnette epäilemättä komission jäsen Byrnen rakennepolitiikan alaa koskevat ehdotukset. Ne edistävät parhaiten pitkällä aikavälillä riskien ennaltaehkäisyä, mutta käytän uuden puheenvuoron tänään pyytääkseni komissiota osoittamaan solidaarisuutensa hädän hetkellä. Kyse on toimielimemme legitiimiydestä Euroopan kansalaisten keskuudessa, legitiimiydestä, johon te, arvoisa puhemies, olette meidän laillamme hyvin kiintynyt.
Haluan lopuksi pyytää teitä kiinnittämään huomiota Bretagnen rannikkoa jälleen kerran uhkaavaan saasteeseen, joka edellyttää eurooppalaisilta toimielimiltä, jälleen kerran hätätilanteessa, lisärahoitusponnisteluja.

Verheugen
 - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kollegani Michel Barnier kertoi täällä parlamentissa jo 16. marraskuuta, että komissio seuraa erittäin tarkasti neljän Etelä-Ranskan departementin tulviin liittyviä ongelmia, on syvästi pahoillaan ihmishenkien menetyksistä ja tekee parhaansa antaakseen sopivaa tukea vahinkoa kärsineille alueille toimivaltansa ja mahdollisuuksiensa rajoissa. Ainakaan solidaarisuutta ei tule varmasti puuttumaan. Meidän on kuitenkin saatava ja voitava osoittaa sitä.
Päätöslauselmaesityksissä komissiota vaaditaan puuttumaan tilanteeseen eri muodoissa huomattavien aineellisten vahinkojen korjaamiseksi. Se vastaa myös niitä toiveita, joita alueen vastuulliset poliitikot esittivät äskettäin sekä komission puheenjohtaja Prodille että myös komission jäsen Michel Barnierille.
Minun on sanottava teille, että kiireelliset ja poikkeukselliset avustustoimet vahinkoa kärsineiden alueiden perheille eivät ole mahdollisia. Sitähän ei tarvitse perustella mitenkään erityisesti täällä parlamentissa, sillä vain parlamentinhan on puolustettava budjettioikeuttaan. Te tiedätte, että Euroopan yhteisön talousarviossa ei ole ollut enää vuosiin erityisiä budjettikohtia, jotka olisi tarkoitettu unionin jäsenvaltioissa tapahtuvia luonnonkatastrofeja varten. Uskon, ettemme voi toimia myöskään parlamentin oikeuksien kunnioittamisen vuoksi aivan kuin tätä tilannetta ei olisi olemassakaan.
Pyyntöjä maanviljelijöiden tukemisesta katastrofiavulla voidaan kuitenkin harkita 17. toukokuuta 1999 annetun asetuksen (EY) N:o 1257/99, joka koskee maaseudun kehittämisen tukemista eurooppalaisen maatalouden ohjaus- ja tukirahaston kautta, 33 artiklan perusteella. Rakennerahastoista ohjelmakaudella 1994-1999 ylijääneiden varojen käyttämistä voidaan sitä vastoin tuskin harkita, koska käytettävissä olevat varat on jo osoitettu tiettyihin toimiin, nimittäin konkreettisessa tapauksessa tiiviissä yhteistyössä asiasta vastaavien Ranskan viranomaisten kanssa. Heidän pyynnöstään ohjelmia on ryhdytty muokkaamaan. Se johtaa komission asiasta vastaavien yksikköjen ja Ranskan viranomaisten mukaan siihen, että kaikkia osoitettuja yhteisövaroja joudutaan käyttämään.
Uutta, tammikuussa 2000 alkavaa ohjelmakautta varten neljän kyseessä olevan departementin vahinkoa kärsineet alueet, joita voidaan tällä hetkellä tukea tavoitteen 2 tai tavoitteen 5 alueina ohjelmakaudella 1994-1999 tai jotka kuuluvat uusiin tavoitteen 2 alueisiin, voisivat kuitenkin saada varoja rakennerahastoista.
Sen vuoksi komissio voi myöntää tulevan vuosien 2000-2006 ohjelmakauden puitteissa, josta keskustellaan seuraavaksi ranskalaisten viranomaisten kanssa, taloudellista apua infrastruktuurien ja tukikelpoisten laitosten kunnostamiseen sekä tukia maatalousrakenteille. Tässä yhteydessä on otettava huomioon, että tukia asuntojen rakentamiseen tai kunnostamiseen ei oteta huomioon rakennerahastoihin puuttumisen yhteydessä.
Lisäksi on otettava huomioon, että kaikki asetuksen määräysten pohjalta tapahtuvat rakennerahastoihin puuttumisen muodot on alistettava näiden toimien ympäristövaikutuksien etukäteisarvioinnille. Myöskään tältä osin parlamentti, joka korostaa erityisesti ympäristönäkökohtia, ei varmastikaan ymmärtäisi, jos luopuisimme tästä arvioinnista.
Puhuisin vielä jotakin riskialueiden ongelmista. Kun ranskalaiset viranomaiset ovat saaneet vahinkojen arvioimisen päätökseen, komissio voi antaa uuden vuosien 2000-2006 ohjelmakauden puitteissa myös erityistukea suojautumiseen luonnon vaaroja vastaan investointien yhteisrahoittamisen kautta. Tämä koskee erityisesti maaperän suojelua, vesiväylien sääntelemistä ja paikallisia vesijärjestelmiä.
Puhuisin lopuksi vielä lyhyesti Vietnamista, koska uskon, että siinä on eroa, joutuuko luonnonkatastrofin kohteeksi johtava teollisuusmaa vai yksi maailman köyhimmistä kehitysmaista. Euroopan komissio on selvillä siitä dramaattisesta tilanteesta, jossa Vietnamin tulvien uhrit ovat. Nämä tulvat ovat pahimpia viimeksi kuluneiden 40 vuoden aikana. Euroopan unioni on antanut Vietnamille hätäapuvaroja. Euroopan humanitaarisen avun toimisto ECHO analysoi parhaillaan tilannetta asianomaisilla alueilla voidakseen arvioida lisävahinkojen laajuutta ja asianomaisten maakuntien tarpeita. Sen jälkeen vastataan kysymykseen, pitääkö Vietnamille annettavan eurooppalaisen avun määrää korottaa. Euroopan unioni tekee yhteistyötä kaikkien kansainvälisten järjestöjen kanssa, jotka käsittelevät Vietnamin tilannetta, yhteistyön hengessä ja luottavaisesti. Me yritämme täällä koordinoida katastrofiapua mahdollisimman järkevästi.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, en haluaisi pitkittää kauan tätä istuntoa. Haluaisin yksinkertaisesti vain sanoa täällä olevalle vierailijaryhmälle, jotka ovat vierailulla olevia ystäviämme, että emme tahallamme keskeyttäneet istuntoa varttitunniksi juuri sillä hetkellä, kun he saapuivat paikalle.

Puhemies
 Yhteiskeskustelu päättyy tähän.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.
(Istunto keskeytettiin klo 17.10, ja sitä jatkettiin klo 17.30.)

Liese
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää, että me, jos kollegat ovat kanssani samaa mieltä, äänestämme Nicaraguaa koskevan päätöslauselmaesityksen osalta kaikista tarkistuksista yhtenä ryhmänä, koska ne kaikki ovat samansuuntaisia. Haluaisin sanoa pari sanaa siitä, miksi Nicaraguan osalta ei ole olemassa yhteistä päätöslauselmaesitystä, vaan PPE-ryhmä on esittänyt tarkistusehdotuksia omaan päätöslauselmaesitykseensä. Se johtuu siitä, että meillä oli tiistaina kokous, jonka tavoitteena oli löytää yhteinen päätöslauselma, ja että meille viestitettiin muista, erityisesti liberaalien ja sosiaalidemokraattien ryhmistä, että ne eivät voisi yhtyä joihinkin PPE-ryhmän päätöslauselman lauseisiin. Siksi me sanoimme poistavamme päätöslauselmasta nämä kiistanalaiset kohdat ja sisällyttävämme siihen vain olennaiset asiat. Päätöslauselmamme sisältää todellakin vain asioita, jotka tämä parlamentti hyväksyy yksiselitteisesti. Komission jäsen Verheugen sanoi myös erittäin selvästi, että parlamentin on otettava kantaa tähän asiaan.
Koska liberaalit ja sosiaalidemokraatit eivät kuitenkaan katsoneet voivansa allekirjoittaa yhteistä päätöslauselmaa, josta olimme sopineet, olemme sanoneet tekevämme tarkistusehdotuksia, jotka hieman heikentävät omaa päätöslauselmaamme, antaaksemme kollegoille kuitenkin lopulta mahdollisuuden hyväksyä tämä päätöslauselma.

Puhemies
Kiitoksia, jäsen Liese! Vastustetaanko ehdotusta äänestää näistä tarkistuksista yhtenä ryhmänä?

Markov
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi. Meidän ryhmämme vastustaa sitä, että näistä tarkistuksista äänestetään yhtenä ryhmänä.

Puhemies
Olen ottanut tämän huomioon, ja äänestämmekin sitten jokaisesta tarkistuksesta erikseen.
Kansainvälistä rikostuomioistuinta käsitteleviä päätöslauselmaesityksiä koskeneen äänestyksen jälkeen:

Haarder
Arvoisa puhemies, haluan vain sanoa, että me liberaalit emme osallistu näihin luonnonkatastrofeja koskeviin äänestyksiin, koska niiden käsitteleminen ei mielestämme kuulu tälle parlamentille, ja luulimme, että olimme päässeet yhteisymmärrykseen siitä, että emme enää käsittelisi tällaisia päätöksiä.

Puhemies
Jäsen Haarder, merkitsen huomautuksenne muistiin. Pyydän teitä keskustelemaan tästä asiasta ryhmien puheenjohtajien kesken, koska se kuuluu puheenjohtajakokouksen toimivaltaan.
Ranskan luonnonkatastrofeja käsitteleviä päätöslauselmaesityksiä koskeneen äänestyksen jälkeen:

Souchet
Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa, ennen kuin siirrymme äänestykseen sanoakseni, että ryhmäni jätti Ranskan luonnonkatastrofeja koskevan erityisen päätöslauselmaesityksen ja että allekirjoitamme luonnollisesti yhteisen päätöslauselman. Ette maininnut tätä asiaa. Haluaisin, että asia korjattaisiin vastaavasti.

Puhemies
Arvoisa kollega, tämä asia korjataan. Pyydän anteeksi, että en nähnyt teitä, tämä oli minun erehdykseni.

