Frem mod en ny energistrategi for Europa 2011-2020 (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Kolarska-Bobińska for Udvalget om Industri, Forskning og Energi om "Frem mod en ny energistrategi for Europa 2011-2020".
Lena Kolarska-Bobińska
ordfører. - (PL) Hr. formand, hr. kommissær! Vi har på det seneste talt meget om de institutionelle ændringer, som Lissabontraktaten har medført. De omfatter Tjenesten for EU's Optræden Udadtil og procedurerne i forbindelse med budgetarbejdet, men Lissabontraktaten henviser også til EU's strategier. I dag drøfter vi den første energistrategi efter Lissabon, som Kommissionen har udarbejdet for 2011-2020.
Det skal understreges, at både Kommissionens strategi og Parlamentets betænkning afspejler ånden i Lissabontraktaten - det, den siger om energisolidaritet, og dens bekymringer om energisikkerhed og energiforsyning. Kommissionens strategi og Parlamentets betænkning lægger ligeledes vægt på at styrke energipolitikken og gøre den mere europæisk. Det kan vi opnå ved at iværksætte visse foranstaltninger.
For det første skal vi omgående gennemføre den nuværende europæiske energilovgivning i medlemsstaterne. Vi støtter derfor Kommissionen fuldt ud i dens iværksættelse af skrappe tiltag mod de regeringer og virksomheder, der undlader at handle inden for dette område. For det andet skal det fælles energimarked fungere godt, hvis vi skal nå vores fælles mål. Det gælder også behovet for at etablere et marked for vedvarende energi i Europa. For at nå vores mål er det derfor vigtigt at udvide og modernisere den europæiske samt den grænseoverskridende energiinfrastruktur. Dette modarbejdes ofte af monopoler og de regeringer, der beskytter dem. Med et rent europæisk net vil EU's centrale målsætninger imidlertid ikke blive nået.
Der er to væsentlige hindringer, der skal overkommes her, nemlig administration og finansiering. For så vidt angår administrationsspørgsmålene, skal vi frem for alt have opstillet klare prioriteringer og regler for udvælgelsen af nøgleprojekter. Uden disse kriterier og uden klare regler vil projektudvælgelsen medføre store konflikter og stor uenighed og skabe mistanke i stedet for håb. På nationalt plan er reguleringstiltagene imidlertid afgørende, navnlig i forbindelse med grænseoverskridende projekter.
Lad os gå videre til det største problem - finansiering af infrastrukturen. Vi er bekendt med de spændinger, der for øjeblikket er forbundet med godkendelsen af næste års budget, men det er endnu større spændinger, der kommer til at påvirke den finansielle ramme efter 2013. Men de udgifter, vi planlægger, skal afspejle EU's politiske målsætninger, og dermed mener jeg borgernes energisikkerhed. Vi bliver også nødt til at finde nye måder at tiltrække investeringer på fra virksomheder og banker. Det taler vi om i betænkningen.
Energipolitikken hænger i dag i stigende grad sammen med EU's udenrigspolitik. Vores forbindelser med eksterne energipartnere bør formgives efter det europæiske indre markeds principper. Udenlandske virksomheder, der trænger ind på det europæiske marked, skal handle på en gennemsigtig måde og i henhold til loven og skal forvaltes i henhold til gennemsigtige aftaler. Det gælder både rørledninger, der opføres i fremtiden, og dem, der er under opførelse for øjeblikket.
Jeg værdsætter den hjælp, De har ydet Polen i vores forhandlinger med Rusland om Yamal-rørledningen, hr. kommissær. Jeg så dog gerne lignende tiltag i forbindelse med andre rørledninger, herunder Nord Stream. Jeg vil gerne understrege, at gennemsigtigheden skal gælde for alle nuværende og fremtidige projekter og ikke kun for nogle af dem.
Unionen har kort sagt brug for en langsigtet vision for energipolitikken. Vi har brug for et europæisk energifællesskab. Hvis Kommissionen vil fremskynde tiltag fra virksomhedernes og medlemsstaternes side, skal også den være troværdig og iværksætte denne rigtig gode strategi - samt en infrastrukturpakke. Europa-Parlamentet vil i fremtiden overvåge strategiens gennemførelse, da den skal have reel indflydelse på situationen og ikke blot være et udtryk for vores ønsketænkning.
Endelig er medlemsstaternes attitude over for de mål, der opstilles i Kommissionens strategi og i min betænkning, meget vigtig. Er de klar til at lægge en dæmper på de nationale interesser til fordel for det fælles europæiske gode? Vil de gå imod store interessegruppers aktiviteter og tage hensyn til forbrugernes sikkerhed og deres velbefindende? Det insisterer vi på som medlemmer af Europa-Parlamentet. Tak for denne energistrategi for de kommende 10 år.
Günther Oettinger
medlem af Kommissionen. - (DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne lægge ud med at sige, at jeg er imponeret over antallet og kvaliteten af Deres idéer, kritiske kommentarer og konstruktive bidrag vedrørende det, Kommissionen forelagde som et udkast til en energistrategi for 2011 til 2020. Jeg vil gerne takke fru Kolarska-Bobińska for hendes betænkning, for, at hun har samlet bidragene fra hendes kolleger på en intelligent måde, og for, at hun har opstillet en række prioriteringer, hvilket er noget, som jeg personligt finder meget vigtigt. Det vil glæde os at indlemme Deres betænkning i vores arbejde i de kommende uger, da de næste par uger bliver meget travle ud fra et energipolitisk synspunkt. Mødet i Rådet (energi) den 3. december, efterfulgt af den unikke mulighed for stats- og regeringscheferne til at tage fat på energispørgsmålet den 4. februar, vil give vores fælles mål og energipolitikkens europæisering nyt liv. For mig er Parlamentet en ekstremt vigtig partner i dette arbejde.
Vores udgangspunkt kunne beskrives som værende ekstremt vanskeligt. Vi har et indre marked, der endnu ikke er helt færdiggjort. I 12 år har det været lov på elektricitets- og gasområdet, men det er endnu ikke blevet gennemført. Vi har flere undermarkeder og regionale grænser, og vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at sikre, at det indre marked inden for de kommende fem år også bliver gennemført for industri og forbrugere med henblik på at opnå større konkurrenceevne og gennemsigtighed.
For det andet har vi en åbenlys mangel på infrastruktur. Hvis De kigger på det indre markeds fundamenter for andre produkter, varer og tjenesteydelser - veje, jernbaner, luftruter, lufthavne, den digitale verden, vandveje - kan De se, at vi stadig er langt fra det, vi har brug for, når det gælder infrastruktur til transport af energi, navnlig gas og elektricitet, med henblik på at opfylde vores europæiske energipolitiske målsætninger, nemlig at forbedre forsyningssikkerheden, solidariteten, konkurrenceevnen og tilgodese forbrugernes interesser. Vi skal gøre en del fremskridt i de næste to årtier, for så vidt angår det, der er blevet udviklet i de seneste to århundreder på vej- og jernbaneområdet og i de seneste 10 år på det digitale område. Dette skal gøres med folkets accept og gennemsigtighed. Vi har brug for gennemsigtighed med henblik på at opnå større accept af udviklingen af infrastruktur til elektricitet og gas, og vi har brug for passende finansielle ressourcer, som primært skal komme fra forbrugerne via energipriser, men som, når de europæiske interesser står på spil, også er et offentligt ansvar, der skal opfyldes via det europæiske budget.
For det tredje har vi et i vid udstrækning uudnyttet potentiale inden for området energieffektivitet. Enhver, der ligesom os er afhængig af import og på samme tid ønsker at gøre fremskridt med hensyn til bæredygtighed, klima- og miljøbeskyttelse, skal gå imod energispild og vise vejen frem med målrettede energiinitiativer, energibesparelser og øget energieffektivitet i den offentlige, industrielle og private sektor. Energieffektiviteten vil derfor blive det næste punkt på dagsordenen for os begge. Jeg ser med stor interesse frem til Parlamentets initiativbetænkning, som er tæt på at være færdig, med udgangspunkt i hvilken vi vil forelægge vores strategi for energieffektivitet for offentligheden, Parlamentet og Rådet næste forår.
En anden del af vores strategi vedrører spørgsmålet om energi til rimelige priser. Det belgiske formandskab påpeger med rette, at især elektriciteten risikerer at splitte samfundet, da energi bliver dyrere og derfor ikke længere er tilgængelig for alle. Det betyder, at vi skal udvide forsyningssikkerheden i vores strategi til også at omfatte spørgsmålet om energi til rimelige priser til industrien, erhvervslivet og de private husholdninger. Forskning er et andet vigtigt aspekt. Europa kan ikke tage sig af alting, men energiforskning kan være et fokuseringspunkt for det europæiske budget over de næste par år og for et partnerskab mellem de offentlige myndigheder og industrien, der forestår forskningen.
Dernæst er der spørgsmålet om de eksterne forbindelser, den eksterne dimension. Fru Kolarska-Bobińska har allerede henledt vores opmærksomhed på dette. Vi har brug for en fælles samordnet europæisk strategi i vores eksterne energipolitik, som tilgodeser Europas væsentligste interesser. Vi er fortsat det største marked for energi ud fra et forbrugsmæssigt synspunkt, større end Kina og USA. Hvis vi sætter fokus på vores købekraft og vores infrastrukturstrategier, får vi gennemslagskraft. Hvis vi benytter det gamle del og hersk-princip, vil andre have nemt ved at gå imod os. Det ønsker vi ikke. På baggrund heraf vil jeg gerne sige Dem tak for Deres alsidige og intelligente bidrag og for Deres betænkning. Den vil vejlede mig i mit fortsatte arbejde med vores strategi, som vi efterfølgende vil forelægge Det Europæiske Råd.
(Bifald)
Pilar del Castillo Vera
for PPE-Gruppen. - (ES) Hr. formand, hr. kommissær! Jeg vil gerne starte med at takke ordføreren, som har gjort et fremragende stykke arbejde. Hendes betænkning er lige så ambitiøs, som den er omfattende, og jeg må sige, at den er et resultat af hårde, vellykkede forhandlinger, der gjorde, at Udvalget om Industri, Forskning og Energi vedtog den praktisk taget enstemmigt.
Med hensyn til dette emne vil jeg gerne påpege noget, som vi alle er klar over, men som det ikke skader at sige en gang til. Energisituationen i Europa er ikke ligefrem optimal. Ikke blot bliver vi i stigende grad afhængige af energiimport fra lande uden for Europa, men vi skal også håndtere de enorme investeringer, der er nødvendige i vores energiinfrastrukturer, på et tidspunkt, hvor Europa stadig lider under følgerne af den økonomiske krise. Og vi har undladt at gennemføre vores egen energilovgivning.
I denne valgperiode har vi et instrument, som vi ikke havde adgang til i den foregående periode. Lissabontraktaten indeholder ikke blot en række klare mål, såsom det indre energimarked, forsyningssikkerhed, energieffektivitet og fremme af energinet, men giver også EU en juridisk ramme og et fornuftigt retsgrundlag - artikel 194 - for at handle på det energipolitiske område.
I denne nye kontekst, inden for hvilken denne forhandling finder sted, anmoder jeg mine kolleger om at støtte denne betænkning, som indeholder forslag til en række foranstaltninger, der har til formål at sikre energiforsyningen og den fuldstændige gennemførelse af eksisterende lovgivning og eksisterende programmer. Den understreger endvidere behovet for at investere i forskning, fremmer udviklingen af paneuropæiske energinet og prioriterer oprettelsen af det indre energimarked lige så højt, som det fortjener.
Jeg anmoder alle om at støtte denne betænkning i morgen.
Marita Ulvskog
for S&D-Gruppen. - (SV) Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren, fru Kolarska-Bobińska, for hendes fremragende og åbne samarbejde. For mig som socialdemokrat var det vigtigt at arbejde for at opnå en energipolitik og en energiforsyningsstrategi, der har et klart forbrugerperspektiv, og som endvidere skaber markedsgennemsigtighed i energihandelen og sikrer, at klimakrisen har betydning for vores beslutninger om overgangen til vedvarende, bæredygtige og sikre energikilder og energisystemer. I denne henseende har vi haft en vis form for succes, som jeg glæder mig over. Formuleringen vedrørende forbrugernes rettigheder er blevet bedre og gjort mere klar, og det samme gælder, som kommissæren netop sagde, retten til at købe energi til rimelige priser, så husholdningerne kan få råd til det. Der skal gøres et eller andet for at tackle energifattigdommen. Formuleringen vedrørende klimaspørgsmålet er også blevet gjort mere klar, selv om der stadig er lang vej igen i denne forbindelse.
Jeg mener endvidere, det er vigtigt, at medlemsstaternes ansvar for f.eks. energimixet fremgår klart af strategien. Den største skuffelse er, at betænkningen ikke indeholder nogen bindende mål for energibesparelser og øget effektivitet. Det er en skam. Medlemsstaterne vil sandsynligvis ikke nå målet på 20 %, hvilket er en meget stor fiasko efter vores målestok, for energibesparelser er en af de bedste måder at mindske vores afhængighed af import på, styrke vores konkurrenceevne og skabe arbejdspladser. Vi vil vende tilbage til dette emne i Parlamentet i en anden sammenhæng, og så håber vi, vi får kraftig støtte fra hele Parlamentet og fra Kommissionen.
Jens Rohde
for ALDE-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Allerførst vil jeg gerne takke fru Kolarska-Bobińska for en fremragende betænkning, og lad mig så lægge ud med en lille historie fra den virkelige verden. For 10 år siden producerede Kina ikke en eneste vindmølle. I dag huser Kina et af verdens 10 største vindenergiselskaber. Om to år regner de med at have to selskaber blandt top fem. For 10 år siden var der intet. I dag står Kina for 50 % af den globale vindmølleproduktion. Kina bevæger sig, og de bevæger sig hurtigt.
I lyset heraf er jeg ked af at måtte sige, at Kommissionens nye energistrategi er nedslående i sin mangel på ambitioner for en grønnere fremtid. Vi har brug for en ambitiøs energistrategi for Europa, ikke blot i en COP-16-resolution, som der alligevel ikke er nogen, der læser. Vi har brug for at gennemføre ambitiøse, konkrete politikmål i Europa. Rådets og Kommissionens strategi synes at være, at vi kan blive ambitiøse, når den tid kommer. Men tiden er kommet, og vi kan ikke læne os tilbage og slappe af, mens vi venter på en stor international bindende aftale, inden vi griber ind.
For at en energistrategi skal kunne påvirke klima, vækst og beskæftigelse, har vi brug for en langt mere ambitiøs og markedsbaseret tilgang, så vi kan bruge markedsmekanismen til vores fordel. Det er op til os selv at få sat gang i markedet, at vise pionererne, hvor vi vil hen, så de kan følge os på vej. Derfor opfordrer ALDE EU til at bevæge sig i retning af et CO2-reduktionsmål på 30 %. Kulstofmarkedet, den væsentligste mekanisme for vores CO2-reduktioner og grønne investeringer, virker ikke. Det oversvømmes med kvoter, og priserne er for lave, så der er ingen incitamenter til at investere i grønne teknologier. Vi mener, at EU skal tage dette skridt til fordel for vores økonomiske vækst, vores klima og vores energisikkerhed. Kom så, Europa, kom så Kommission. Lad os omsætte ordene til handling.
(Bifald)
Claude Turmes
for Verts/ALE-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Først vil jeg og min gruppe gerne takke for det arbejde, som Lena Kolarska-Bobińska og alle skyggeordførerne har udført. Det var sikkert ikke let at få os samlet alle sammen - som når man passer får - men det lykkedes.
Mit første budskab er "gennemførelse, gennemførelse, gennemførelse". Vi har ikke brug for en ny energipolitik. Vi skal gennemføre klimapakken, den tredje pakke vedrørende det indre marked og gasforsyningssikkerheden. Dernæst skal vi tilføje målrettede politikker. De nævnte energieffektivitet. Det er ekstremt vigtigt, og vi ser frem til hr. Bendtsens betænkning, som går mere i detaljer med dette emne.
Det andet vedrører det indre marked. Jeg synes, De har gjort et glimrende stykke arbejde med infrastrukturpakken, hr. kommissær, men jeg håber ikke, der kommer en vis afslapning, om jeg så må sige, med hensyn til konkurrencepolitikken. Vi har opnået gode resultater gennem de seneste fem år, hvor vi er gået imod markedsdominering, og dette skal være et centralt holdepunkt for vores europæiske energipolitik.
Hvad angår vedvarende energikilder, er vores betænkning langt mere åbenhjertig, og Deres EU-strategi og Energi 2020-strategien er meget vage. Jens Rohde har ret. Over de kommende 10 år vil 70 % af alle energiinvesteringer i Europa være investeringer i vedvarende energi. De vedvarende teknologier er vores største eksportmarked inden for alle energiteknologier. Jeg mener ikke, det er det rigtige budskab at udvande vedvarende energikilder i EU 2020-strategien. Vi kunne godt bruge et særligt kapitel om det, der vil udgøre de største investeringer i de kommende 10 år.
I vores betænkning er vi også langt mere forsigtige med hensyn til at genåbne drøftelserne om nationale tilpassede systemer og andre systemer. Regeringerne vil have nationale støtteordninger, og vi må ikke forvirre denne debat ved at genåbne den tidligere.
Gas bliver ligesom olie vigtig i fremtiden. Jeg har to konkrete spørgsmål til Dem. Hvordan ser De gasmarkedet inden for energisektoren i det kommende årti? På Deres pressekonference var De helt klar omkring peak-olie samt risikoen for at nå op på 200 USD pr. tønde. Hvordan passer dette sammen med transportpolitikken på kommissionsplan?
Konrad Szymański
for ECR-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Jeg vil naturligvis gerne tilslutte mig dem, der har takket ordføreren for hendes rigtig gode samarbejde i forbindelse med udarbejdelsen af denne meget vanskelige betænkning. Betænkningen understreger alle de største udfordringer, som den europæiske energipolitik står over for. Jeg mener, at Unionen frem for alt skal tage fat på antimarkedsklausulerne i aftaler med tredjelande. Det er en af de største hindringer.
Rusland begrænser adgangen til gasrørledninger og forbyder genudførsel, hvorved landet begrænser de europæiske virksomheders ejendomsrettigheder med hensyn til den gas, der allerede er købt. Det var dét, der skete i forbindelse med den polske kontrakt, som kommissæren er bekendt med. Formålet med den russiske politik er at bevare et monopol på gasmarkedet så længe som muligt. Gazprom-monopolet i Centraleuropa opretholdes på bekostning af fællesmarkedet, på bekostning af konkurrencen og i sidste ende på bekostning af forbrugernes rettigheder. I sådanne tilfælde skal EU reagere meget beslutsomt, og det må ikke se bort fra den diplomatiske faktor og den højtstående repræsentant for udenrigsanliggenders rolle. Ellers vil vores reaktion være uafbalanceret.
EU-diplomatiet bør generelt udvise større opmærksomhed omkring spørgsmål vedrørende råmaterialer. Det er et emne, der bliver mere og mere vigtigt, og det er en væsentlig udfordring for vores tjenester i betragtning af kompetencerne inden for EU's handelspolitik. I vores energipolitik bør vi helt bestemt støtte de moderne teknologier fuldt ud, herunder anlæg til flydende naturgas, geotermisk energi og skifergas. Før vi har garanteret gasforsyningssikkerheden og -mangfoldigheden kan vi ikke tillade os at gå for pludseligt væk fra kul. Ellers vil vi blot øge vores afhængighed af gas, især i Centraleuropa, hvor kul fortsat spiller en ekstremt vigtig rolle.
Lige én ting til. Jeg mener, at der bør gøres opmærksom på et vist institutionelt problem. Alle de spørgsmål, som fru Kolarska-Bobińska tog op i sin betænkning, blev behandlet meget upassende i Kommissionens meddelelse, som helt klart er blevet udarbejdet uden hensyntagen til Parlamentets holdning. Det er rigtig uheldigt, og det er gået rigtig skidt med denne proces. Jeg mener ikke, vi bør handle sådan.
Niki Tzavela
for EFD-Gruppen. - (EL) Hr. formand! Jeg vil gerne takke fru Kolarska-Bobińska for hendes fremragende og meget ihærdige arbejde. Da vi har hørt en masse ambitiøse mål her - og min kære ven, hr. Turmes, talte gentagne gange om gennemførelse - mener jeg, vi alle bør takke Kommissionen for dens seneste meddelelse om energistrategiske spørgsmål, som den offentliggjorde i november. Det er den første realistiske strategi, vi har fået forelagt. Kommissionen henviser specifikt og klart til vanskelighederne. Den definerer dem og fastslår, hvilke vanskeligheder der er, og hvor der er plads til, at vi kan nå de mål, vi har opstillet.
Eftersom De har forelagt os en realistisk energipolitisk strategi, hr. kommissær, og det glæder jeg mig virkelig over, vil jeg gerne foreslå Dem en praktisk og realistisk løsning på South Stream. Vi har to små rørledninger, ITGI og TAP. De er klar, de er oppe i omdrejninger. De kan gå videre med dem. Nabucco er stor og derfor kompliceret, og der kan opstå forsinkelser. Så gå videre med de to små rørledninger.
Dimitar Stoyanov
- (BG) Hr. formand! Jeg vil gerne give udtryk for min støtte til den betænkning, der er blevet udarbejdet, især til den sidste del af den, hvor der opfordres til, at borgernes interesser får forrang over politiske argumenter.
Grunden hertil er, at der findes et meget enkelt eksempel på dette. To store projekter er for øjeblikket under udvikling, nemlig South Stream og Nabucco. Nogle radikale fraktioner i Bulgarien siger, at disse to projekter er uforenelige med hinanden. Det handler nærmest om at få enten South Stream eller Nabucco. Jeg mener, at konkurrencen mellem disse to projekter er den eneste måde, hvorpå man kan sikre de europæiske borgere sikker, billig energi.
Et andet ekstremt vigtigt emne, som vi ikke på nogen måde må glemme, er kerneenergien og dens udvikling i forhold til politiseringen af dette emne. Grunden til, at jeg nævner dette, er, at beslutningen om at lukke reaktorerne på Kozloduy-kraftværket i Bulgarien var en politisk beslutning. I stedet for at tjene flere milliarder euro på dem, hvoraf en del endda kunne være gået til EU's budget, skal medlemsstaterne nu betale erstatning som følge af den politiske beslutning om at lukke disse reaktorer.
Derudover har vi i den seneste tid været vidne til et vist hysteri omkring spørgsmålet om kernekraftværker. Jeg vil gerne opfordre Dem til på vores vegne at gå imod de aktivistorganisationer, der iværksætter upartiske foranstaltninger imod dette emne. Mest af alt fordi de ikke tilbyder noget alternativ. Kerneenergi er rent faktisk også en løsningsmulighed, der kan garantere sikker, billig energi.
Herbert Reul
(DE) Hr. formand, hr. Oettinger, mine damer og herrer! Også jeg vil gerne takke fru Kolarska-Bobińska for hendes yderst konstruktive og intensive arbejde. Det, at jeg siger tak, betyder også, at jeg støtter betænkningen, i modsætning til nogle af mine kolleger, der roser betænkningen, men som ved hjælp af en række centrale ændringsforslag i morgen vil forsøge at foretage radikale ændringer af flere af dens passager. Jeg vil derfor gerne tage fat på det krav, der er blevet stillet så mange gange, om, at vi skal være mere ambitiøse. Jeg er ikke sikker på, om det, der er blevet sagt i denne henseende, er ambitiøst, eller om det er overdrevet.
Jeg er meget glad for, at fru Kolarska-Bobińska har forelagt en realistisk strategi, for det er dét, der er brug for i en tid med økonomisk og finansiel krise. Det er ikke nødvendigt at afsløre nye drømme, men at forelægge noget, der giver os mulighed for inden for et, to, tre eller fire år at påvise, at vi har klaret det.
Jeg glæder mig meget over, at hun nævner energimixets betydning og medlemsstaternes ansvar, så de selv bestemmer, hvad de vil. Vi vil ikke fremture med, at der kun er ét fremtidsperspektiv, og at det er vedvarende energi. Perspektivet omfatter vedvarende energi, kul, olie, gas og kerneenergi samt kernefusion. Det ville glæde mig meget, hvis alt det, som fru Kolarska-Bobińska har skrevet, og som har opnået tilslutning fra et stort flertal, rent faktisk blev vedtaget.
Hun nævnte spørgsmålet om finansiel ansvarlighed, behovet for at udvikle og opføre infrastruktur og ikke blot stille krav herom og sige, at pengene skal komme et eller andet sted fra. Hun påpegede også virksomhedernes ansvar.
Det bringer os videre til det indre marked. I denne henseende er det ikke nødvendigt at kræve en ny pakke og ny lovgivning. I stedet skal vi kræve gennemførelse og revision og være realistiske, så de standarder, vi har opstillet, også bliver anvendt i praksis. Sidst, men ikke mindst, må vi ikke blot klaske nye ting oven på og så i sidste ende blive overraskede, når energipriserne bliver så høje, at borgerne ikke længere har råd til at betale dem. Er det ambitiøst, eller er det uansvarligt bare at fylde nye ting på, øge omkostningerne, og så klage over energifattigdommen blandt borgerne?
Nogle gange handler forhandlingerne kun om industrien, men de vil ramme borgerne med fuld styrke i de kommende måneder og år. Under nogle forhandlinger kunne jeg godt tænke mig, at vi fra starten af tænkte på, hvordan slutresultatet vil blive.
Teresa Riera Madurell
(ES) Hr. formand, hr. kommissær! Allerførst vil jeg gerne takke fru Kolarska-Bobińska og skyggeordføreren fra min gruppe, fru Ulvskog, samt de øvrige skyggeordførere for deres fremragende arbejde.
Da der er tale om en strategisk betænkning, er den meget omfattende, og den beskæftiger sig på detaljeret vis med de forskellige aspekter af EU's energipolitik, idet den bygger strategien op på den store mængde lovgivning, vi har vedtaget i de senere år. På den korte tid, jeg har, vil jeg gerne fremhæve to meget vigtige aspekter af denne betænkning, nemlig sammenkoblinger og beskatning.
Lige nu er der et presserende behov for fuldt ud at anvende de lovgivningsmæssige og finansielle mekanismer, vi har til rådighed, til i tide at styrke de svage led i de transeuropæiske energinet, hvilket er meget vigtigt.
Hvad angår beskatning, mener jeg, at der ikke blot er brug for særlige beskatningsforanstaltninger med henblik på at udvikle effektiviteten, energibesparelserne og de vedvarende energikilder, så de passer til markedsniveauerne, men også for skatteincitamenter i form af passende fradrag eller fritagelser.
Lena Ek
- (EN) Hr. formand! Vi har enorme problemer med energimarkedet og nettet i Europa, og derudover er energiproduktionen primært baseret på fossile energikilder. Hvis nogen siger "gennemførelse, gennemførelse, gennemførelse", siger jeg "fokus, fokus, fokus", og jeg skal nævne et par eksempler.
Vi mangler stadig 50 % af finansieringen til SET-planen. Vi har budgetforhandlinger, der går i en helt anden retning end denne energistrategi. Vi måtte kæmpe - undskyld, jeg vil ikke føres ud af salen - som ind i helvede for EERP, energieffektivitet og alternative brændstoffer, og inden for forskningsområdet har vi det samme problem.
I den uge, hvor vi drøfter det, som jeg må indrømme til dels er en god strategi, stemmer vi også om en betænkning om støtte til kul, i hvilken det hedder, at Spanien støtter kul på et ikkekonkurrencedygtigt kulmarked, med ikke mindre end 50 000 EUR pr. job, mens gennemsnittet er 17 000 EUR pr. job. Hvordan skal vi kunne være konkurrencedygtige og moderne, hvis vi træffer sådanne beslutninger? Det underminerer hele strategien.
Jaroslav Paška
- (SK) Hr. formand! Erfaringerne fra tidligere år, hvor afbrydelsen af gasforsyningen fra Ukraine og de udbredte strømsvigt i en række EU-lande viste, at vores energisystem mangler de reserver, der er nødvendige for at håndtere krisesituationer, har lært os, at alle løsninger kræver omfattende investeringer. Når vi træffer beslutninger om de nødvendige ændringer, skal vi derfor handle koordineret og forsigtigt med henblik på at anvende de investerede ressourcer så effektivt som muligt.
Den indgivne betænkning er en meget omfattende reaktion på denne tingenes tilstand, idet den tager stort set alle de spørgsmål op, der skal besvares med henblik på at løse vores energiproblemer. Dette vedrører alt fra retsgrundlag og fordeling af beføjelser til handelsregler, netmodernisering og finansiering.
Betænkningen vil garantere energisikkerhed og støtte til forskning og udvikling og glemmer ikke behovet for større energieffektivitet og anvendelsen af vedvarende energikilder. Med sin omfattende og afbalancerede tilgang er betænkningen efter min opfattelse et godt udgangspunkt for yderligere arbejde med at forbedre det europæiske energisystem.
Bendt Bendtsen
(DA) Hr. formand! Først tak til ordføreren for et flot stykke arbejde og en velafbalanceret betænkning. At der er et kraftigt stigende behov for en ny energistrategi for Europa, er der ingen tvivl om, heller ikke hos europæiske virksomheder. Vi bliver mere og mere afhængige af gas fra Rusland og olie fra Mellemøsten. Energistrategien er både blevet en del af Europas udenrigspolitik og sikkerhedspolitik og et spørgsmål om forsyningssikkerhed. Vores beslutninger i Europa er af afgørende betydning for vores konkurrenceevne. Der er behov for massive investeringer i fremtiden, så vi får et fuldt og også sammenhængende indre marked - ligesom der er behov for massive investeringer i energieffektivitet. Hvad der er sparet er også tjent. Og energieffektivitet er den billigste måde at nedbringe CO2-emissionerne på.
Jeg vil gerne sige tak til kommissær Oettinger i dag for hans bemærkninger omkring energieffektivitet. For så vidt angår energieffektivitet - uanset om målene er bindende eller ej - er jeg tilfreds med Kommissionens meddelelse, hvori der opremses en hel del områder, hvor vi kan gøre mere. Endvidere er jeg åben over for at give Kommissionen mere magt til at afvise de nationale handlingsplaner, hvis de ikke er tilstrækkelige til at nå vores 20 % målsætning i 2020.
Hertil kommer, at USA og Kina investerer massivt i områderne for energieffektivitet. Alle er klar over, at prisen på energi vil stige i fremtiden, og Europa lider i øjeblikket af manglende konkurrencekraft i en global verden. Derfor er der behov for, at vi ved hjælp af gode investeringer i energieffektivitet, infrastruktur, smarte net med mere giver vores virksomheder mulighed for at opnå større konkurrencekraft. Sidegevinsten bliver nye job, innovative virksomheder i et Europa, som i øjeblikket taber tusindvis af arbejdspladser.
Ivari Padar
- (ET) Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren og hans kolleger for denne vellykkede betænkning. Oprettelsen af et paneuropæisk energimarked er i alle europæeres interesse. Ved at åbne vores energimarkeder har vi dog glemt spørgsmålet om markedets gennemsigtighed og alsidighed.
Jeg er bekymret over, at mens elektricitet, gas og CO2-emissionskvoter til en værdi af flere hundrede milliarder EUR skifter hænder på markederne, er der et klart hul i tilsynet og lovgivningen. Jeg glæder mig derfor over Kommissionens initiativ til at udfylde dette hul. Jeg håber, at Kommissionens meddelelse, der vil blive vedtaget om kort tid, vil fokusere på forbrugerbeskyttelse og opstille en klar paneuropæisk lovgivningsramme, som fastsætter utvetydige regler og definitioner med henblik på at undgå insiderhandel og markedsmanipulation og øge markedets likviditet.
Jeg mener, at ACER, EU's energireguleringsmyndighed, der blev indført ved den tredje pakke vedrørende det indre marked, på et tidspunkt bliver nødt til at overvåge handelen med elektricitet, gas og emissioner, og jeg foreslår, at overvågningen af disse tre markeder sker under ledelse af én enkelt reguleringsmyndighed i medlemsstaterne.
Fiona Hall
- (EN) Hr. formand! Det glæder mig, at Kommissionens 2020-energistrategi henviser til den igangværende revision vedrørende indirekte ændringer af arealanvendelsen. Det er afgørende, at Kommissionen opfylder sin forpligtelse til at stille et forslag herom inden årets udgang, både for at dæmme op for udbredt bekymring i offentligheden om, at nogle af de biobrændstoffer, der for øjeblikket findes på markedet, muligvis ikke giver nogen nettoreduktion af drivhusgasemissionerne, og for at hjælpe industrien, der udvikler innovative processer, hvis merværdi fortjener anerkendelse.
For så vidt angår spørgsmålet om energisikkerhed, vil jeg gerne opfordre Kommissionen til at tage dens bemærkninger om harmoniseringen af nationale støtteordninger for vedvarende energikilder op til fornyet overvejelse. Jeg går helhjertet ind for handling på europæisk plan, når det giver merværdi, men medlemsstaterne har først for nylig forelagt deres nationale handlingsplaner for vedvarende energi og arbejder med at få dem gennemført, så en sådan harmonisering ville være at gå for vidt.
Maria Da Graça Carvalho
- (PT) Hr. formand, hr. kommissær! Jeg vil gerne lægge ud med at takke ordføreren for hendes fremragende arbejde med denne betænkning. Energisektoren er drivkraften bag økonomisk vækst. Europa har haft en strategi for energi og bekæmpelse af klimaændringer siden 2008. Det er afgørende, at denne strategi bliver gennemført, men med Lissabontraktaten kan vi gå et skridt videre og bane vejen for et egentligt energifællesskab i Europa.
Vi skal uddybe det indre energimarked, oprette og skabe forbindelser mellem nettene, sikre energisolidariteten og sætte forbrugeren i centrum for vores aktiviteter. Der er behov for at øge den offentlige finansiering og udviklingen af instrumenter og programmer til fremme af energieffektiviteten. Videnskabelig forskning og teknologi spiller en afgørende rolle for opfyldelsen af disse målsætninger.
Jeg glæder mig derfor over, at der er blevet indledt forskellige europæiske industriinitiativer i henhold til den europæiske strategiske energiteknologiplan, og jeg opfordrer Kommissionen til at iværksætte resten af planens foranstaltninger. Det ottende rammeprogram bør endvidere prioritere forskning og udvikling af innovative teknologier på energiområdet. Det er derfor afgørende, at der er tilstrækkelige midler til at støtte rene og bæredygtige teknologier. Det er den eneste måde, hvorpå vi kan bevare vores industris konkurrenceevne, fremme den økonomiske vækst og skabe arbejdspladser.
Kathleen Van Brempt
- (NL) Hr. formand! Det ord, vi har hørt flest gange i dag, er med rette "strategi". Vi glæder os således over Kommissionens strategi. Vi synes dog, den er en lille smule skuffende, da en god strategi indebærer udførelse af en fornuftig vurdering - en vurdering af forsyningsproblemerne og især af de miljømæssige problemer og de sociale problemer - og det er med udgangspunkt i denne strategi, at vi opstiller vores prioriteringer. Jeg tillægger ordet "prioritering" meget stor betydning, da det betyder at stille noget op i rækkefølge. Energieffektivitet står øverst i rækkefølgen. Det har De nævnt. Men hvis vi mener, at energieffektiviteten er så vigtig, hvorfor er det så så svært at opstille målsætninger, som vi kan håndhæve i vores medlemsstater? Det er så vigtigt. Vi ved, det virker, og det er en måde at nå det, vi skal, på. Derfor vil jeg gerne opfordre kommissæren til at tage denne prioritering op og rent faktisk forelægge den i Deres forberedelser til det vigtige topmøde i februar.
Romana Jordan Cizelj
- (SL) Hr. formand! I dag træffer vi beslutning om energiudviklingen frem til 2020, men denne periode er alt for kort. Det tager mange år at få energifaciliteter op at køre. Og det tager også ganske lang tid at få opført net og elværker. Levetiden for sådanne anlæg er flere årtier. Derfor har investorerne brug for rimeligt stabile politiske retningslinjer for en langt længere periode. Hvis vi vil nå vores mål for klimaændringer og bæredygtighed på energiområdet, skal vi opstille en politikramme, der går meget længere ind i fremtiden. Vi har brug for et strategidokument vedrørende energiudvikling, der mindst strækker sig til 2050.
Kerneenergi bliver mere og mere en af fremtidens energikilder, og jeg vil derfor gerne fremhæve tre opgaver, som vi står over for på europæisk plan i den henseende. For det første skal vi træffe lovgivningsmæssige foranstaltninger for at garantere sikker nedlæggelse af kernekraftværker og bortskaffelse af radioaktivt affald i overensstemmelse med princippet om, at forureneren betaler.
For det andet skal vi gennem effektive og gennemsigtige procedurer sikre, at de nye elværker opføres i henhold til de højeste sikkerhedsstandarder. Det kan vi gøre ved at indføre minimumsstandarder for designgodkendelse og -certificering for nye kernekraftværker. Derudover skal vi overveje licenser til nye typer kernekraftværker på europæisk plan. Det ville hjælpe os med at drage fordel af vores kombinerede viden og hjælpe de lande, der først nu indfører kerneenergi, samt landene med relativt små administrative organer.
For det tredje skal vi gøre beslutningsprocessen på kerneområdet mere demokratisk. Kerneenergi er blot en af mange potentielle energikilder, og derfor skal beslutningsprocedurerne være de samme som for kul, vedvarende energikilder, gas og olie. Europa-Parlamentet skal have medbestemmelsesret. Det er ikke nødvendigt at revidere Euratomtraktaten, da dette kan gøres via en interinstitutionel aftale.
Adam Gierek
- (PL) Hr. formand! Energien står for omkring 40 % af produktionsomkostningerne, mens arbejdskraften kun står for 15 %, men fremskaffelsen af råmaterialer til energiproduktion kræver også selv energi. Derfor afhænger den økonomiske konkurrenceevne af energien. Dogmet vedrørende indvirkningen på det globale klima og fremme af det, der går under betegnelsen "kulstoffattig økonomi", er meningsløst. Når vi kører fast i bindende mål for CO2-emissioner, er det et eksempel på forslag, der er socialt og økonomisk uansvarlige, nøjagtig ligesom den CCS-teknologi, der er blevet obligatorisk for kulfyrede kraftværker - men hvorfor ikke for andre brændstoffer? Hvorfor er drivkraften bag fremskridt ikke effektivitet?
Jeg må advare om social utilfredshed i forhold til skabelsen af energifattigdom. I de nye medlemsstater går omkring 40 % af husholdningernes udgifter til energi. Jeg må også advare om tabet af energisikkerhed som følge af den lovgivning, der er blevet gennemtvunget, navnlig klima- og energipakken. En sidste ting. Hvorfor kan medlemsstaterne ikke selv bestemme, hvordan de vil mindske deres CO2-emissioner, ligesom de kan træffe bestemmelse om deres energimix?
Lambert van Nistelrooij
- (NL) Hr. formand! Den nye Lissabontraktat har gjort energi til EU's og medlemsstaternes fælles ansvar. Den anden energipakke, der danner udgangspunkt for denne strategi, fortjener klart en række tilføjelser, og betænkningen indeholder en god analyse i denne henseende. Men medlemsstaterne og deres private og offentlige parter skal også være med. De operationelle programmer mellem og internt i medlemsstaterne bliver mere og mere vigtige. Der er blevet opstillet tilstrækkeligt høje procentmål for både klima og energi. Der er ikke behov for nye supplerende bindende mål. Som det allerede er blevet sagt, er det gennemførelsen, der tæller, idet vi husker på borgerne - forbrugerne. Det er også muligt, at Kommissionen skal forbedre sin vurdering af disse nationale programmer, og at vores ressourcer, evt. euroobligationer, skal gøres afhængige heraf. Der er stadig langt fra ord til handling. Det første af to holdepunkter er energieffektiviteten, som er en enorm mulighed. Den er med til at øge vores virksomheders konkurrenceevne og beskæftigelsen - f.eks. i bygge- og anlægssektoren. Tag et kig på Deres eget land. Energieffektiviteten har skabt titusindvis af arbejdspladser i Tyskland. Det andet holdepunkt er - ja, det sagde De også - infrastrukturen, der forbinder landene internt og med hinanden, og de intelligente net. Det er her, euroobligationerne er nødvendige. Jeg har et spørgsmål til kommissæren. Vil der blive gjort fremskridt i retning af disse euroobligationer i december? Vi taler om nye ressourcer - vi har brug for penge - og jeg vil gerne have Dem til at fortælle, om De vil rejse midler ad denne vej? Handling - det er dét, der er brug for.
Silvia-Adriana Ţicău
- (RO) Hr. formand! EU's energistrategi skal fokusere på energieffektivitet, sænkelse af det primære energiforbrug og energifattigdommen samt fremme af energi fra vedvarende energikilder og EU's energisikkerhed. Det er imidlertid absolut afgørende, at EU's energistrategi også hænger sammen med industripolitikken, transportpolitikken, forsknings- og innovationspolitikken og politikken for bekæmpelse af klimaændringer.
Vi opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at udarbejde de finansielle og skattemæssige instrumenter, der er nødvendige for at forbedre energieffektiviteten, navnlig inden for byggesektoren, og at betragte energieffektivitet og intelligent energiinfrastruktur som en prioritet i den fremtidige flerårige finansielle ramme.
EU skal lægge større vægt på det østlige partnerskab, især på området omkring Sortehavet, som er af særlig geopolitisk betydning for energisikkerhed og diversificering af EU's energiforsyningsveje.
Vi opfordrer endvidere Kommissionen og medlemsstaterne til at gå videre med gennemførelsen af EU's sydlige gaskorridor, navnlig rørledningsprojektet Nabucco, som i væsentlig grad kan øge gasforsyningssikkerheden.
Alajos Mészáros
- (HU) Hr. formand! Både fru Kolarska-Bobińska og kommissær Oettinger fortjener ros for deres arbejde, for de har bestemt ydet en stor indsats. I henhold til Lissabontraktaten skal EU's energistrategi opbygges på fire nye søjler, nemlig det indre energimarked, forsyningssikkerhed, energieffektivitet og sammenkobling af europæiske energinet.
Ved kortlægningen af vores nye energistrategi skal vi huske på et par udfordringer. Mens vores fossile brændstoflagre gradvist mindskes, kan vi øge de tilgængelige lagre ved at finde nye områder til udvinding af råmateriale og ved at gøre en indsats inden for forskning og udvikling. Europas energiafhængighed øges proportionalt med befolkningsstigningen. I 2030 vil Europa være tvunget til at sikre 65 % af sin energiimport fra lande uden for EU. Hvad angår naturgasforsyninger, kan dette tal nå helt op på 80 %. Vi skal sigte mod i højere grad at diversificere transportveje og indkøbskilder. Restaurering af eksisterende kraftværker kan også få stor betydning.
Det er ikke nok at afsætte store summer til nedlukning af forældede kraftværker - vi skal også tænke på at vedligeholde dem. Medlemsstaterne skal generelt revidere deres holdning til kerneenergi. Vi skal fortsætte vores indsats inden for området kerneenergiudvikling, ellers vil vi ikke være i stand til at nå vores mål vedrørende klimaændringer. Jeg anbefaler, at vi udviser forsigtighed på dette område, så vores ambitiøse planer ikke bliver en trussel mod vores industrielle og handelsmæssige konkurrenceevne. I denne henseende har vi fået forelagt en afbalanceret betænkning, som indeholder forpligtelser, der realistisk set kan overholdes, og derfor støtter jeg den kraftigt.
Mario Pirillo
- (IT) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! At garantere bæredygtig, sikker og tilgængelig energi er helt sikkert en af de største udfordringer, som Europa står over for i de kommende år.
EU's politiske målsætninger kræver en række tiltag, der ikke må ses igennem fingre med. Den fuldstændige færdiggørelse af det indre energimarked er et mål, der kun kan nås, hvis den eksisterende lovgivning vedrørende energipakken gennemføres af samtlige medlemsstater.
Jeg mener, at hvis vi skal opfylde strategiens målsætninger fuldt ud, må vi ikke vige tilbage for at investere i moderne og intelligent infrastruktur, navnlig inden for forskning i og anvendelse af vedvarende energikilder. Disse investeringer udgør ikke blot den økonomisk mest fordelagtige løsning for nedbringelsen af EU's energiafhængighed, men vil også være med til at bekæmpe klimaændringerne.
Hannes Swoboda
- (DE) Hr. formand! Jeg vil gerne sende en stor tak til ordføreren og skyggeordførerne samt til Dem, hr. Oettinger, for det, De har gjort i de seneste dage og uger, er afgørende for EU's udvikling. Ligesom fru Van Brempt, hr. Turmes og flere andre mener jeg dog, at vi er nødt til at gå et skridt videre, for en fornuftig, miljøvenlig energipolitik er - om jeg så må sige - nærmest en affyringsrampe for grøn vækst og grønne arbejdspladser.
Vi drøftede endnu en gang dette med Kommissionens formand i går. Der er desværre kun blevet sagt meget lidt om det i dag. Ikke desto mindre er vi nødt til at tage disse ekstra skridt. Meget af det, der har at gøre med miljøorienteret energipolitik, er naturligvis stadig mere omkostningskrævende. Men hvis vi ser på de miljømæssige fordele og på, hvad det betyder for europæisk industri at spille en fremtrædende rolle, ser vi, at det også er meget vigtigt for beskæftigelsen.
Hr. Reul har ret. Vi har brug for mange energikilder. Måske ikke dem alle sammen - i den henseende er vores holdninger forskellige på mange punkter. Men vi er nødt til at vide, i hvilken retning energieffektivitet, energibesparelser og vedvarende energikilder går. Det er dem, der er drivkraften bag en fremtidsorienteret europæisk økonomi.
Petru Constantin Luhan
- (RO) Hr. formand! Energispørgsmålet er en væsentlig prioritet, som vi ikke kan tillade os at udskyde. Det er vigtigt, at den fremtidige handlingsplan for 2011-2020 yder et væsentligt bidrag til styrkelsen af EU's fælles politik.
Vi kræver tæt samarbejde, navnlig inden for området energiinfrastruktur, samt passende EU-finansiering. Jeg mener, at vi ud over at opnå offentlig og EU-finansiering bør lægge større vægt på den private sektor og investeringer derfra med henblik på at udvikle en europæisk strategisk infrastruktur, som omfatter udvidelse og integration af alle lokale, regionale og europæiske energimarkeder.
Jeg mener, at en god måde at gøre dette på er at fremme offentlig-private partnerskaber ved at tilbyde den nødvendige politiske og administrative støtte, en vis grad af finansiering og nogle offentlige garantier. Det vil hjælpe os med at opnå den finansiering, der er så vigtig for enhver energipolitiks fremtid.
Arturs Krišjānis Kariņš
- (LV) Hr. formand, hr. kommissær! I dag vil jeg gerne tale kort om vores borgeres velfærd og om øer. Normalt har vi rare tanker om øer, vi kan godt lide at rejse derud - solen, varmen. De sydlige øers isolation fremmer endda øboernes velfærd, da den tiltrækker turister, men når det handler om energi, er isolation og østatus særdeles skadeligt for befolkningen. Det er lige nøjagtigt det, der ikke er brug for. Hvorfor? Isolation på energiområdet betyder normalt, at et monopol dominerer det pågældende marked, og for indbyggerne er det ensbetydende med både usikker forsyning og høje priser. Denne betænkning har løsningen. Infrastruktur, infrastruktur, infrastruktur. Lad os koble EU sammen, bringe os alle sammen tættere på hinanden, så vores borgere kan få rimelige priser og forsyningssikkerhed.
Francesco De Angelis
- (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne give udtryk for min værdsættelse af denne beslutning, som er et fremragende stykke arbejde i fire henseender.
For det første fastslår den, at energieffektivitet og energibesparelser er økonomisk fordelagtige prioriteringer med henblik på at mindske Europas energiafhængighed og bekæmpe klimaændringer. For det andet lægger den vægt på intelligent infrastruktur. For det tredje opfordrer den os til at gennemføre eksisterende europæisk lovgivning fuldt ud. For det fjerde stræber den efter at skabe en energipolitik med en stærk og sammenhængende international dimension.
Til slut vil jeg gerne understrege betydningen af energisikkerhed og investering i forskning, udvikling og innovation for at beskytte forbrugernes, virksomhedernes og borgernes interesser bedst muligt.
Zigmantas Balčytis
- (LT) Hr. formand! Jeg tror virkelig, at samtlige EU's medlemsstater for øjeblikket er voldsomt bekymrede over deres energi, og jeg vil gerne allerførst takke ordføreren og skyggeordførerne for, at vi stort set alle, alle medlemsstaternes repræsentanter, har haft mulighed for at stille vores egne forslag, og takket være en række intelligente kompromiser har et rigtig godt dokument set dagens lys. Derudover mener jeg ikke, det er så vigtigt at have ambitiøse planer, som det er at have reelle planer, dvs. reelle infrastrukturer, sammenkoblinger, en reel mulighed for folk for at vælge den energileverandør, de ønsker at købe deres energi af, og selvfølgelig en reel markedspris. Jeg mener, at hvis vi kan opnå dette, har vi allerede gjort en hel del. Jeg mener, at vi i fremtiden bør få bedre styr på medlemsstaternes ønsker og interesser, for hvis vi opretter et fælles energimarked, skal disse interesser forenes. Jeg vil endvidere gerne takke Dem, hr. kommissær, for, at De reagerede omgående på undertegnelsen af visse aftaler, og jeg er taknemmelig for, at solidaritetsprincippet har dybe rødder på EU-plan.
Sonia Alfano
- (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg har læst betænkningen omhyggeligt, og jeg er generelt for den. Jeg blev dog noget forundret over flere henvisninger til kullets fremtid i den europæiske strategi, navnlig i punkt 52, hvor Kommissionen opfordres til at udarbejde retsregler, der muliggør opførelse af kulfyrede kraftværker.
For flere år siden blev der i USA startet en politisk borgerbevægelse, som faktisk medførte en slags moratorium vedrørende opførelsen af kulfyrede kraftværker. Ligesom CO2-emissionerne er denne beslutning baseret på problemet med at håndtere asken, som indeholder mange giftige stoffer. Derfor vil jeg absolut ikke forsvare de kulfyrede kraftværker, og jeg skal bemærke, at det såkaldt rene kul i mange tilfælde er mere et slogan end en realitet.
Jeg har desuden hørt flere kolleger forsvare kerneenergien indædt, både ud fra et omkostnings- og et sikkerhedssynspunkt. Dem, der siger det, viser desværre, at de ikke aner, hvad de snakker om. Der findes alternativer, de er vedvarende, de er rene, og EU skal udstikke sin rute for det kommende årti i den retning.
Oreste Rossi
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Denne betænkning indeholder nogle meget interessante punkter derved, at den med udgangspunkt i den grundlæggende idé om, at Europa skal give sig selv fælles energipolitikker, omhyggeligt analyserer både metoder og tidshorisonter.
Da jeg talte på Det Europæiske Energiforum, som formand Buzek afholdt, blandt repræsentanter for de 27 EU-medlemsstater og Europa-Parlamentet, talte jeg til fordel for en fælles energiplan, der vil give private og virksomheder lige muligheder for adgang til energi, og som således fjerner den nogle gange store prisforskel.
Jeg beklager, at de nu uundgåelige henvisninger til EU's ansvar i bekæmpelsen af klimaændringer er kommet med i en så god betænkning. Der findes specifikke dokumenter vedrørende dette emne, og jeg synes, det er unødvendigt, at vi bliver ved med at tilføje henvisninger til det for at tilfredsstille visse miljøekstremister.
Efter vores opfattelse kan en ny forpligtelsesperiode til Kyotoprotokollen kun ske i en global kontekst med deltagelse af alle de største økonomier gennem en juridisk bindende aftale.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
- (LT) Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren og kommissæren, som ser så positivt på energistrategi og -politik. Vi har ambitiøse mål om at mindske klimaændringsprocessen. For så vidt angår miljøbeskyttelsen, kan energien være en allieret, men den kan også være en fjende. I EU er vi afhængige af fossile brændstoffer, som anvendes til at udvinde energi. Med de svindende europæiske ressourcer er vi i stigende grad afhængige af tredjelande, så det er ikke blot vigtigt at udvikle vedvarende energi, men også at investere i forskning i øget energieffektivitet. På det foregående møde drøftede vi tildelingen af supplerende midler til energi under den europæiske økonomiske genopretningsplan. Det ville måske også være passende at tildele midler fra andre europæiske finansielle mekanismer, som er øremærket til overordnet energieffektivitet. Vedvarende energi er vigtig for os, ikke blot på grund af klimaændringerne, men også af hensyn til energisikkerheden. Nogle medlemsstaters bilaterale aftaler om gennemførelse af projekter såsom Nord Stream skaber mistillid, ikke blot i forbindelse med miljøspørgsmål, men også til solidaritetsprincipperne, og derfor skal der være gennemsigtighed på dette område.
Elena Băsescu
- (RO) Hr. formand! Efter min mening er den bedre udnyttelse af EU's potentiale med hensyn til vedvarende energi en af betænkningens centrale elementer. Derfor vil jeg gerne minde om, at Dobrogeaområdet i det sydøstlige Rumænien om få år bliver Europas største vindmøllepark. Opførelsen af de 522 vindmøller afsluttes i 2011. Dermed kan Dobrogea dække 50 % af det nationale energiforbrug.
Infrastruktur er et andet centralt element for et effektivt energimarked. EU skal vælge blandt de projekter, der dokumenterer deres effektivitet og økonomiske rentabilitet. AGRI-sammenkoblingen, som er et af Rumæniens væsentligste bidrag til udviklingen af energiinfrastruktur, er forbundet med lave omkostninger og giver et alternativ.
Diversificering af energiforsyningskilderne er også et must i oliesektoren. Det er P8-rørledningen et godt eksempel på. Rumænien og Serbien har for nylig genoptaget feasibility-undersøgelserne vedrørende opførelsen af det første afsnit af rørledningen mellem Constanţa og Pancevo.
Ioan Enciu
- (RO) Hr. formand! Diversificering af kilder, ny energiinfrastruktur og forøgelse af de vedvarende energikilders andel er vigtige kriterier for EU's energimæssige fremtid. På samme tid skal vi imidlertid ikke holde op med at anvende gamle energikilder, som uden tvivl kan forbedres ved anvendelse af innovative teknologier, alt efter de enkelte medlemsstaters muligheder og behov.
Det vigtigste for mig og de borgere, jeg repræsenterer, er imidlertid, at vi skal fastholde en rimelig pris for alle forbrugere samt bevare og skabe nye job inden for dette område.
Vi må ikke ende i en situation, hvor der bliver overskudsenergi til rådighed på det europæiske energimarked, for den vil ikke blive købt på grund af de høje priser.
Kyriakos Mavronikolas
- (EL) Hr. formand! Jeg mener, at det i henhold til Lissabontraktaten siger sig selv, at Europa-Parlamentet vil kunne bidrage langt mere til energipolitikken.
Jeg er enig i alt, hvad ordføreren siger, og jeg vil gerne understrege, at energipolitikken nu til dags - både direkte og indirekte - i langt højere grad hænger sammen med udenrigspolitikken generelt, både i medlemsstaterne og i EU. Jeg er enig i, at der i dag er brug for det nødvendige arbejde, infrastrukturarbejdet, og at vi derudover har brug for regler for, hvordan aftalerne skal gennemføres.
I dag vil vi have klare kontrakter, gennemsigtighed og specifikke henvisninger til vedvarende energikilder. Det, vi ser foran os, er imidlertid behovet for et fælles energimarked. Det ville især hjælpe EU's små østater, så vi på et stort marked kunne tackle de store energimæssige problemer på gennemsigtig vis.
Nick Griffin
- (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne sige til kommissæren, at betænkningen om den nye energistrategi har overset elefanten i stuen, nemlig peak-olie. Men i det mindste er Kommissionen endelig vågnet op over for denne gigantiske, umiddelbare trussel. Når man anerkender peak-olie, bliver størstedelen af denne i vid udstrækning velmenende betænkning desværre til brændstof til et forbrændingsanlæg.
Den enorme energikløft, der åbner sig, kan umuligt afhjælpes blot med vedvarende energikilder eller skiferkulstoffer. Kul, kernefusion - og på længere sigt kernefusion plus -fission - er de eneste energikilder, der er kompakte nok til at redde os, når oliealderen slutter.
Hr. kommissær! Nu, hvor dette er blevet anerkendt, kan vi så se frem til en ny seriøs tilgang til energi? Vi skal droppe al den sludder om vindkraftnet og global opvarmning og koncentrere os om de virkelige videnskabelige løsninger på peak-oliekrisen.
Günther Oettinger
medlem af Kommissionen. - (DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Vi er nu på vej ind i forhandlingen, og hvis jeg tager de punkter, som Deres taler har fokuseret på, har vi et bredt energimix i EU, i medlemsstaterne - og i Parlamentet. Jeg har hørt om alt lige fra 100 % vedvarende energikilder til kernefusion, kernekraft og kul. Det varme spørgsmål er så, om vi kan enes om en langsigtet strategi? Vil vi opnå konsensus i Europa? Og hvis vi gør, hvordan kommer denne konsensus så til at se ud?
Vi arbejder for øjeblikket med strategien, som omfatter de tre mål om 20 % vedvarende energikilder, 20 % CO2-reduktion og 20 % effektivitetsforbedring. Det er strategien for det nye årti. Det er rigtigt, at vi har brug for en langsigtet strategi. Den er indeholdt i den køreplan, som vi forelægger Dem et groft udkast til næste forår. Med denne køreplan agter vi inden for det kommende år at se på de næste 40 år sammen med Dem og medlemsstaterne og at indsende prognoser for energikrav, energimix, miljømål og forsyningssikkerhed i de næste fire årtier. Det er ikke noget simpelt forehavende. Forestil Dem et kort øjeblik, at vi står i 1970 inden oliekrisen, før murens fald og med kun et par medlemsstater, og at vi skal bruge den ekspertise, vi havde i 1970, til at kaste lys over 2010 og den nuværende situation på energiområdet. Vores skøn ville have været fuldstændig forkerte. Ved vi, hvilke tekniske egenskaber der vil se dagens lys i de kommende 40 år? Hvilke nye politiske interesser vil medlemsstaterne få? Ikke desto mindre er jeg for forsøget på at udarbejde køreplanen for 2050.
Dernæst blev spørgsmålet om, hvorfor vi har brug for bindende CO2-reduktionsmål, rejst, og hvorfor medlemsstaterne ikke kan stå for dette. Det er ganske enkelt fordi, det er dét, der er blevet besluttet. Jeg accepterer 20 % CO2 og 30 %, hvis vi finder andre partnere på verdensplan. Dette er en beslutning truffet af Parlamentet, som De er medlem af, og af Rådet, og jeg gennemfører den. Hvis noget skal være anderledes, så lad mig det vide. Jeg tror, at hvis ikke der var nogen bindende mål, ville medlemsstaterne ganske enkelt ikke overholde dem. Hvis vi går væk fra bindende mål, vil medlemsstaterne gøre mindre eller slet ingenting, især i svære økonomiske tider.
Emnet energieffektivitet blev nævnt. I vores strategi vil vi kun udarbejde overskrifterne for dette. De nærmere oplysninger om, hvordan energieffektiviteten skal gennemføres i praksis, og instrumenterne, foranstaltningerne og den finansielle korridor følger til foråret, når vi skal forelægge den energieffektivitetsstrategi, som De drøfter for øjeblikket.
Der er blevet stillet spørgsmål om det indre marked. Tro mig, hr. Almunia. Vi vil sikre fuld overensstemmelse med den anden og tredje pakke om det indre marked, vi vil tage os af traktatbrudssøgsmål og gøre, hvad vi kan, for at sikre, at gas og elektricitet inden for de kommende fem år får et indre marked med konkurrence og gennemsigtighed. I de seneste par uger har vi rådgivet medlemsstaterne - den polske regering i Yamal-sagen, den bulgarske regering i South Stream-sagen og med hensyn til den bulgarske gasforsyning. Medlemsstaterne er nemlig ikke altid villige eller i stand til selv at sikre overensstemmelse med interne markedsregler i deres bilaterale aftaler. Når man spørger os til råds, rådgiver vi, men det kræver også, at medlemsstaterne medvirker. Der er også store medlemsstater, hvor det indre marked ikke virker. Et af landene ligger ikke langt herfra og er måske endda det, vi befinder os i netop nu. Jeg vil derfor stille de franske medlemmer følgende spørgsmål: Er De klar til at arbejde sammen med mig om at oprette et indre marked i Frankrig og i andre lande? Jeg har brug for Deres støtte - ikke på nationalt plan, men på europæisk plan.
I forbindelse med den sydlige korridor tror jeg, at beslutningen om Nabucco, TAP eller ITGI vil blive truffet i det første kvartal af det nye år. En gasinfrastruktur kræver imidlertid, at vi drøfter spørgsmålet om, hvor meget gas der vil være brug for til opvarmning og elektricitetsomstilling i de kommende årtier? For øjeblikket ligger behovet på 500 mia. m3 om året. Vil det være mere eller mindre? Dette vil vi også se på i køreplanen for 2050.
Hr. Rohde nævnte eksemplet med Kina. Kina er altid et godt eksempel at bruge til sammenligninger, men ikke et foregangseksempel. De har ret i, at der er blevet investeret kraftigt i vindenergi i Kina. Det er rigtigt, men De glemte at sige, at Kina for øjeblikket opkøber verdens kullagre og investerer meget mere i kul. I det seneste år har Kina investeret mere i vedvarende energikilder end Tyskland, det er rigtigt. Ikke desto mindre er andelen af den vedvarende energi, der produceres i Kina, faldende, da der investeres meget mere i kernekraft og kul. Derudover opfatter Kina kernekraft som en form for vedvarende energi. Det er jeg ikke enig i. Det er altså vigtigt at sammenligne med Kina, men jeg skal på det kraftigste fraråde, at man fører Kina frem som et foregangseksempel for vores europæiske arbejde.
Jeg har også brug for Dem, når det gælder det europæiske budget. Der er blevet opfordret til, at der skal gøres mere, og til, at der skal stilles flere ressourcer til rådighed til forskning og infrastruktur. Den er jeg med på. Jeg tager imod hver eneste euro, De giver mig, men det er Rådet og Parlamentet, der træffer beslutning om budgettet. På baggrund af vores gode erfaringer med SET-planen, med finansieringen af energiforskning og med den økonomiske genopretningsplan håber jeg, at vi får udarbejdet et godt forslag om infrastruktur, og at De vil støtte det, så der i det kommende tiår kan stilles tilstrækkelig europæisk finansiering med merværdi til rådighed for hensigtsmæssige europæiske foranstaltninger inden for områderne infrastruktur og forskning. I lyset heraf har vi bestemt tilstrækkelige muligheder for et konstruktivt samarbejde.
Lena Kolarska-Bobińska
ordfører. - (PL) Hr. formand! Som man kan se, er forhandlingsemnerne og de holdninger, der gives udtryk for i Europa-Parlamentet, meget varierede og forskellige. Denne betænkning er derfor et resultat af det kompromis, vi har søgt at opnå. Jeg synes, det er en rigtig god betænkning, for vi har skabt konsensus.
Jeg vil gerne takke skyggeordførerne - fru Ulvskog, hr. Rohde, hr. Turmes, hr. Szymański med flere - for, at vi har skabt denne konsensus på så god en måde. Jeg vil også gerne takke fru Castillo Vera for hendes samarbejde, hjælp og støtte, fru Toth fra Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) for hendes hjælp, hr. Hillman og kommissæren samt Kommissionens tjenestegrene, som har besvaret mine mange spørgsmål og reageret på mine forskellige idéer.
I Bruxelles udkæmpes der i dag en kamp mellem tilhængerne af det mellemstatslige samarbejde og dem, der ønsker at handle ud fra solidaritetskonceptet. Både Europa-Parlamentet og Kommissionen står imidlertid over for nødvendigheden af at garantere, at solidariteten sejrer over de individuelle nationale interesser på Det Europæiske Råds kommende møder. Vi er nået frem til en vis konsensus. Vi har en strategi, og som hr. Turmes sagde, skal vi gennemføre den, gennemføre den og endnu en gang gennemføre den, samtidig med at vi forsvarer os mod forskellige særinteresser.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen torsdag den 25. november kl. 12.00.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Luís Paulo Alves
skriftlig. - (PT) Jeg mener, at denne nye energistrategi er afgørende for indførelsen af en konkurrencedygtig, bæredygtig og sikker strategi. På et tidspunkt, hvor Europa bliver mere og mere afhængigt af energiimport, mener jeg, at det er vigtigt, at det bliver ved med at spille en dominerende hovedrolle i energianliggender ved at fokusere på innovation og teknologi. At gøre vores energistrategi mere bæredygtig vil kræve, at der løbende fokuseres på vedvarende energi ved indførelse af øget konkurrence i sektoren, så vi på effektiv vis kan få gennemført det indre energimarked. Det vil få omkostningerne til at falde og økonomiens konkurrenceevne til at stige samt skabe velstand og arbejdspladser, hvilket er vigtigt for en sund handelsbalance. Jeg kommer fra en region i den yderste periferi, som for øjeblikket har en grad af energiselvforsyning på ca. 27 %, og som sigter mod at nå op på 75 % i 2012. Azorerne har opstillet mere ambitiøse specifikke mål end EU med resultater, der allerede anerkendes på europæisk plan, navnlig med hensyn til geotermisk energi, gennem en ambitiøs energipolitik baseret på partnerskaber mellem regionen og de bedste nationale og internationale forskningscentre. EU bør kaste et blik på disse eksempler og øge sin støtte inden for områderne forskning, innovation og projektudvikling.
George Sabin Cutaş
skriftlig. - (RO) Tiden er inde til at tale om en egentlig europæisk energistrategi. Der er for øjeblikket huller i gennemførelsen af EU's energilovgivning. Lissabontraktatens bestemmelser giver EU en solidt retsgrundlag for at udvikle et effektivt indre marked, som garanterer forsyningssikkerhed, bæredygtighed, sammenkobling af netværk samt solidaritet. I denne forbindelse har de nye medlemsstater, som er langt mere sårbare over for eksterne forstyrrelser af deres energiforsyning, behov for EU's støtte til at tackle disse udfordringer.
Derudover vil jeg gerne indtrængende opfordre Dem til at fastholde muligheden for, at medlemsstaterne kan støtte kulminer, mindst frem til 2018. I en kapitalistverden er termen "ukonkurrencedygtig" synonymt med "social straf". Vi skal tage hensyn til den menneskelige faktor og tænke på de negative socioøkonomiske konsekvenser af lukningen af kulminer, som er en væsentlig kilde til beskæftigelse, før vi kategoriserer en mine som ukonkurrencedygtig.
Ilda Figueiredo
skriftlig. - (PT) Denne betænkning forsøger at bidrage til en ny energihandlingsplan inden for rammerne af Europa 2020-strategien. I princippet kan en ny plan vise sig at være et vigtigt initiativ, hvis man har taget ved lære af tidligere planers fejl og mangler. Det er meningsløst at køre frem med de selvsamme tiltag og forslag, der har gjort, at vi nu befinder os langt fra det sted, hvor vi burde være.
Den europæiske energipolitiks strategiske mangler, som bør tages i betragtning, omfatter følgende punkter.
Energipolitikken har fremstået som et tillæg til en "miljøpolitik", hvis ultimative mål er at åbne op for nye områder til finansiel spekulation ved at gøre drivhusgasemissionstilladelser profitable. Energispørgsmålet fortjener imidlertid en skræddersyet tilgang baseret på forbedring af specifikke indikatorer såsom energiintensitet og energiunderskud.
På energiområdet har man endvidere den opfattelse, at hvis man gennemfører fungerende markeder der, hvor de private investorer opererer, så vil alle problemer blive løst som ved et trylleslag. Der er allerede blevet udarbejdet tre på hinanden følgende lovgivningspakker, der er blevet brugt offentlige midler, og alligevel har vi endnu ikke konkurrencedygtige markeder, infrastrukturinvesteringer og energi, der er tilgængelig for forbrugerne. Dette er en fiasko ud fra alle aspekter af de fastsatte målsætninger.
Argumentet om, at biobrændstoffer udelukkende er forbundet med miljømæssige fordele og i høj grad vil udvikle landbruget og industrien i de europæiske lande, er faldet til jorden.
András Gyürk
skriftlig. - (HU) Det glæder mig at se, at der er et voksende engagement i Europa med hensyn til oprettelsen af et indre energimarked. Dette kan man helt klart udlede deraf, at både fru Kolarska-Bobińskas betænkning og Kommissionens seneste prioriteringer inden for energistrategi og infrastruktur kræver strukturelle ændringer. Endelig er vi alle sammen begyndt at forstå, at mærkbar fremgang kræver omfattende investeringer, konkrete handlingsplaner og lempelse af de administrative byrder. Det er den eneste mulighed, hvis alle medlemsstater skal nå de væsentligste målsætninger i Lissabontraktaten, som handler om det indre marked, forsyningssikkerhed, energieffektivitet og udvikling af vedvarende energikilder.
Det er efter min mening et afgørende skridt fremad, at de tidligere nævnte dokumenter behandler energiudviklingsindsatsen i Central- og Østeuropa som en presserende prioritet. Sidste års gaskrise gjorde det endvidere klart for de vestlige lande, at medlemsstaterne i vores område er alvorligt afhængige af én enkelt gaskilde, og at det indre marked ikke fungerer her. Europa har indset, at adgangen til alternative gaskilder, oprettelsen af nord-syd-gaskorridoren og afskaffelsen af isolerede markeder øger den regionale forsyningssikkerhed og samtidig er et stort skridt i retning af færdiggørelsen af et indre marked.
På samme tid øger styrkelsen af elnettene og den regionale sammenkobling af olierørledninger også fleksibiliteten i vores område. Engagementet må dog ikke stoppe med oprettelsen af en strategi. Jeg tror på, at der snart vil blive gennemført strukturelle ændringer, som støtter den effektive færdiggørelse af et indre marked, og at vi vil få en hurtig og gennemsigtig godkendelsesprocedure, skabe regionale initiativer og give adgang til nye finansieringsinstrumenter.
Tunne Kelam
skriftlig. - (EN) Efter flere dramatiske oplevelser med energiforsyninger er det blevet klart, at energi er en central faktor for EU's sikkerhed. Behovet for en langsigtet strategisk vision for energi er åbenlyst. Den nye foreslåede energistrategi har til formål at efterkomme dette behov. For det første har Europa brug for et sammenhængende og harmoniseret indre energimarked, som omfatter forskellige energinet og forbinder dem med hinanden. Dette er en absolut prioritet for EU's stabilitet og sikkerhed. I dag er der fortsat isolerede regioner i EU, der er stort set 100 % afhængige af eksterne energiforsyninger. I forbindelse med importeret gas gælder dette for de tre baltiske medlemsstater. De er afhængige af gaseksport fra Rusland, som Moskva bruger som et udenrigspolitisk værktøj. Resultatet er, at de baltiske stater, som er umiddelbare naboer til Rusland, betaler 30 % mere end Tyskland for den samme russiske gas. Den nye Østersøstrategi bør sigte mod at udvikle integrerede net omkring Østersøen. Jeg støtter tildelingen af en større del af budgettet til den fælles energipolitik. Udviklingen af moderne og effektive energiinfrastrukturer vil kræve prioriterede investeringer. Forbedringen af energieffektiviteten er ensbetydende med større investeringer i forskning og udvikling og i nye energiteknologier.
Marian-Jean Marinescu
skriftlig. - (RO) Den foreslåede energistrategi skal på lang sigt fremme en diversificeret kombination af energikilder, som ikke blot omfatter vedvarende energikilder, men også kerneenergi. Strategien vil dog ikke være levedygtig, så længe transmissionsnettet ikke styrkes, så det kan støtte markedsintegrationen og udviklingen af storstilet bæredygtig energiproduktion.
Derudover er konsolideringen af sammenkoblinger med og forbindelser til tredjelande af altafgørende betydning. Der er et presserende behov for at udvide og modernisere distributionsnettene med henblik på at integrere de voksende mængder decentral produktion. Det siger sig selv, at markedsintegrationen også kræver bedre anvendelse af de eksisterende operationelle net baseret på grænseoverskridende harmonisering af markedsstrukturen og udvikling af fælles europæiske modeller for forvaltning af sammenkoblingerne. Sidst, men ikke mindst, er det endvidere uhyre vigtigt, at der oprettes et europæisk intelligent net, som er i stand til at forvalte, distribuere og måle alle de forskellige produktions- og forbrugsmodeller i realtid med henblik på at garantere sikker og effektiv drift af det fremtidige elektricitetssystem.
Rareş-Lucian Niculescu
skriftlig. - (RO) Jeg vil gerne takke for denne betænkning, navnlig henvisningerne til udnyttelsen af bioenergisektorens fulde potentiale. Denne sektor har et stort uudnyttet potentiale i Europa. En relevant faktor i denne forbindelse er, at nogle medlemsstater oplever en situation, hvor enorme landbrugsarealer hvert år står udyrkede hen. Disse arealer kunne også anvendes til vedvarende energiformål. Det er situationen i Rumænien, som jeg kender bedst, et klart eksempel på. Omkring 3 mio. ha land står uudnyttet, mens den energi, der mistes på tværs af dette område, er på ca. 187 terawatt i timen. Jeg mener, at dette spørgsmål bør tages op under forhandlingerne om den fælles landbrugspolitiks fremtid. Kommissionen opfordres med rette til at foreslå politiske rammer og støtte yderligere foranstaltninger til fremme af anvendelsen af bæredygtige andengenerationsbiobrændstoffer i Europa, og jeg håber, at EU vedtager dette.
Wojciech Michał Olejniczak
skriftlig. - (PL) Energiproduktion er en af de største udfordringer, som verden står over for i dag. For lang tid siden støttede EU en politik for energiproduktion ved anvendelse af teknologier, der sikrer lave CO2-emissioner. Ordførerens anerkendelse af denne idé som et strategisk mål kommer ikke som nogen overraskelse og har min fulde opbakning. Det andet strategiske mål - at garantere energisikkerhed for alle medlemsstater - har også min fulde støtte. Ordføreren knytter dette mål til oprettelsen af en kulstoffattig økonomi. Dette er særdeles vigtigt for Polen. Det er ingen hemmelighed, at Polens energisikkerhed er baseret på kul. For at nå dette mål er det derfor afgørende at modtage kraftig finansiel støtte fra EU. Polen - og mange andre medlemsstater - anerkender behovet for at opbygge en kulstoffattig økonomi, men landet er ikke i stand til at nå dette mål uden europæisk støtte. Endelig vil jeg gerne give udtryk for min tilfredshed med ordførerens anerkendelse af behovet for at sikre energi til borgerne til rimelige priser som et af de strategiske mål for den nye energistrategi for Europa. Jeg støtter de tre primære strategiske mål i den nye energistrategi for Europa, og jeg vil gerne give udtryk for min uforbeholdne støtte til forslaget til beslutning om "Frem mod en ny energistrategi for Europa 2011-2020".
Indrek Tarand
skriftlig. - (SV) Det glæder mig meget, at vi igen i dag har lejlighed til aktivt at drøfte spørgsmål vedrørende energisikkerhed i Europa-Parlamentet. Vi må endelig ikke tage fejl. Dette emne er lige så følsomt som gasspørgsmålet. I de senere år har EU som helhed øget sin afhængighed af energiforsyninger fra bestemte tredjelande. Markedet er forbundet med en iboende risiko, ikke blot med hensyn til det økonomiske aspekt, men også som følge af de manglende demokratiske rettigheder og menneskerettigheder og indblandingen af virksomheder uden sunde forretningskoncepter. Vi er desværre nødt til at erkende, at fru Kolarska-Bobińskas betænkning, som er et fremragende stykke arbejde, bliver drøftet og stemt om en smule for sent. Kommissionen offentliggjorde allerede sin energistrategi for Europa 2011-2020 den 10. november, så det er formentlig for sent at få indflydelse på den. Men bedre sent end aldrig. Jeg skal derfor føje til dagens udtalelser, at Frankrig har besluttet sig for at sælge et krigsskib af Mistral-klassen til Rusland. Vi går ud fra, at landet alvorligt beklager denne beslutning.
Zbigniew Ziobro
skriftlig. - (PL) Det forelagte beslutningsforslag mangler fortsat udtrykkelige henvisninger til to vigtige emner. Det første er den finansielle støtte fra EU-budgettet til forskning i alternative brændstofkilder såsom skifergas. Takket være anvendelsen af skifergas har USA nu gjort sig uafhængig på energiforsyningsområdet. Forskere og geologer rapporterer, at der er begyndt at vise sig lignende muligheder for energiuafhængighed for EU. Jeg mener, det er vigtigt at ændre EU's politik på dette område, så den støtter udvindingen og anvendelsen af skifergas. Det er endvidere vigtigt at sikre finansiel støtte til institutioner, der er involveret i udviklingen af teknologier til udvinding og transport af skifergas - herunder anvendelsen af CO2 i forbindelse med fraktureringen af skifer. Det andet emne er den manglende udtrykkelige henvisning til specifikke investeringer i brændstoftransmissionsprojekter. Dette er et andet dokument, som ikke har nogen tilknytning til strategien. Europa-Parlamentet skal langt om længe udpege energiprojekter, der er vigtige for den europæiske sikkerhed, og de måder, de vil blive finansieret på. Trods de erklæringer, der er blevet fremsat i forbindelse med både det østlige partnerskab og Sortehavssynergien, bliver man ved med at udsætte opførelsen af Nabucco-gasrørledningen, som skal forbinde lagre i Asien med brugere i Europa. Strategien mangler ligeledes en henvisning til den mulige anvendelse af lagre i Afrika og det arktiske område. Det sidste, der er blevet udeladt, er en entydig forklaring af begrebet "EU's energisikkerhed". Hvad betyder det egentlig? Henviser det til EU som helhed eller til en tilstand med forsyningssikkerhed for de enkelte medlemsstater, der i dag udgør EU?
