Spørgetid (spørgsmål til Kommissionen) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er spørgetid (B6-0006/09).
Vi behandler en række spørgsmål til Kommissionen.
Første del

Om: Tildeling af entreprisekontrakter vedrørende offentlige anlægsarbejder, indkøbskontrakter og offentlige tjenesteydelsesaftaler i forbindelse med forsvars- og sikkerhedspolitikken
De europæiske markeder for forsvarsmateriel er kendetegnet ved at være ekstremt opsplittede. Dette har siden 1990'erne haft negative økonomiske konsekvenser. I løbet af de seneste 20 år er forsvarsudgifterne i Europa blevet halveret. Det har medført et fald i salget, antallet af arbejdspladser og i investeringerne i forskning og teknologi. Selv for de store medlemsstater er det vanskeligt at bære de økonomiske byrder ved udviklingen af nye våbensystemer. Nye strukturer inden for de væbnede styrker efter Den Kolde Krigs afslutning har afstedkommet et fald i omfanget af traditionelt forsvarsmateriel, men til gengæld nye kvalitetskrav.
Mener Kommissionen ikke, at det forhold, at forslaget ikke garanterer en kompensationsordning, som gør det muligt for medlemsstaterne at opnå modkøb af civil eller militær karakter ved anskaffelse af forsvarsmateriel, er til skade for de lande, der hovedsagelig er aftagere som f.eks. Portugal? Er Kommissionen indstillet på at indføre en kompensationsordning?
Charlie McCreevy
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! For en måned siden vedtog Parlamentet en beslutning om forslag til direktiv om indkøb af forsvars- og sikkerhedsudstyr. Det betyder, at forslaget er kommet igennem førstebehandlingen og snart vil blive vedtaget i Rådet.
Det nye direktiv er et stort skridt i retning af indførelsen af et fælles europæisk forsvarsmarked. Det vil betyde retfærdige og gennemsigtige indkøbsregler, der gælder over hele Unionen. Dette vil styrke åbenheden på forsvarsmarkederne mellem medlemsstaterne til gavn for alle. De europæiske virksomheder får et langt større hjemmemarked og bliver mere konkurrencedygtige; vores væbnede styrker får mere for pengene, og det vil bidrage til at forbedre Europas forsvarsevne, og sidst, men ikke mindst vil skatteyderne får gavn af større effektivitet for de offentlige udgifter.
Et af de kontroversielle spørgsmål under forhandlingerne om direktivet var de såkaldte "offsets" - dvs. økonomisk kompensation for forsvarsindkøb fra udenlandske leverandører. Nogle medlemsstater foreslog, at direktivet skulle omfatte et kompensationssystem, der vil give dem mulighed for at sikre sig ordrer til deres virksomheder til gengæld for investeringer.
Denne kompensation sigter mod at gavne erhvervslivet i den medlemsstat, der indkøber forsvarsudstyr i udlandet. De kan derfor føre til forvridning af det indre marked og føre til forskelsbehandling over for virksomheder fra andre medlemsstater på grundlag af leverandørens nationalitet. I EF-traktaten forbydes forskelsbehandling på grund af nationalitet, og som sekundær lovgivning skal et direktiv overholde traktaten.
Rådets juridiske tjeneste bekræftede i sin udtalelse fra 28. oktober 2008, at, og jeg citerer, "restriktive indkøbsforanstaltninger med det formål at fremme det hjemlige erhvervsliv ikke er i overensstemmelse med de generelle principper i EF-traktaten". Derfor kan kompensation ved forsvarsindkøb kun tillades, hvis de er nødvendige for at beskytte væsentlige sikkerhedsinteresser eller kan begrundes med et overordnet krav af almen interesse. Økonomiske interesser er derimod ikke tilstrækkelige. Det store flertal af medlemsstater og Parlamentet var enige i denne vurdering.
Så der var ikke bare en juridisk forpligtelse, men også politisk enighed om ikke at acceptere kompensationer i direktivet, der havde til formål at fremme de nationale virksomheder. Derfor medtog hverken Kommissionen i sit forslag eller de to dele af den lovgivende myndighed, Rådet og Europa-Parlamentet, specifikke regler om kompensation i teksten til forsvarsdirektivet.
I forsvarsdirektivet nævnes der imidlertid ikke nogen alternativer til kompensation. Medlemsstaterne, som er de største indkøbere af forsvarsudstyr, forsøger normalt at begrunde deres ønske om kompensation med enten forsyningssikkerhed eller med behovet for at åbne forsvarsmarkederne for deres SMV'er. Direktivet om forsvarsindkøb vil imødekomme disse ønsker. På den ene side giver det de ordregivende myndigheder mulighed for at bede de bydende opfylde specifikke krav for at garantere deres krav til leveringssikkerhed. På den anden side indeholder det bestemmelser om underleverancer, der gør det muligt at kræve, at de bydende åbner deres forsyningskæder for konkurrence i hele EU og letter adgangen for SMV'erne, idet dette vil bidrage til at kombinere medlemsstaternes legitime sikkerhedsmæssige og økonomiske interesser som købere og undgå behovet for at skulle ty til kompensation.
Armando França
- (PT) Fru formand! Jeg er taknemmelig over for kommissæren for det meget fuldstændige svar, jeg netop har fået. Jeg vil imidlertid gerne understrege min bekymring, som både hænger sammen med den krisesituation, vi jo befinder os i i dag, og det forhold at det er valgår, hvilket i høj grad kan føre til en vis afkøling af interessen og manglende entusiasme på dette område.
Ikke desto mindre må jeg fortælle Dem, hr. kommissær, at vi ikke må tabe det centrale i vores synspunkt af syne, nemlig at vi skal forhindre, at køberlandene, som Portugal m.fl., bliver stillet ringere.
Charlie McCreevy
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg kan bestemt se de politiske konsekvenser, og jeg anerkender også, at vi befinder os i et valgår. Men som spørgeren ved, har vi overvejet disse spørgsmål i dette direktiv, som er blevet behandlet i systemet, og blandt medlemsstaterne og Europa-Parlamentet var der enighed om ikke at vælge denne vej.
Det blev drøftet grundigt i de forskellige arbejdsgrupper, men af de årsager, jeg var inde på i mit formelle svar, besluttede man ikke at vælge den løsning, som spørgeren foreslår. Af de årsager, jeg tidligere har skitseret, er jeg meget positiv over for det, vi har opnået i disse kompromiser, og de er i alle de europæiske økonomiers interesse.
Mairead McGuinness
- (EN) Fru formand! Jeg benytter muligheden for at følge op på den første del af spørgsmålet og rejse spørgsmålet om offentlige kontrakter i almindelighed og spørgsmålet om begrænsede udbud, som efter manges opfattelse resulterer i, at man ikke får ret meget for sine penge. Måske kan Kommissionen på et eller andet tidspunkt - måske ikke nu - tage dette spørgsmål op, især i lyset af de økonomiske begrænsninger, som mange af vores medlemsstater står over for, og kaste et nyt blik på spørgsmålet om kontrakter og udbud og især begrænsede udbud.
Charlie McCreevy
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Som fru McGuinness vil være klar over, aftalte de europæiske stats- og regeringschefer på Det Europæiske Råds møde i december, at der kan anvendes en kortere periode til at indhente tilbud i 2009 og 2010. Dette er rent faktisk i overensstemmelse med den fleksibilitet, der ligger i de eksisterende direktiver, for i den vanskelige økonomiske situation, som alle Europas økonomier befinder sig i, mente stats- og regeringscheferne, at dette var den rette løsning, og det er tilladt i henhold til de eksisterende direktiver.
Jeg er opmærksom på de problemer, som medlemmerne har taget op vedrørende begrænsede udbud, men vi reviderer vores direktiver om offentlige indkøb regelmæssigt, og jeg skal sørge for, at fru McGuinness' bemærkninger kommer med i betragtning.
Om: Handelsforbindelser mellem EU og Israel
På hvilken måde agter Kommissionen at genoverveje sine handelsforbindelser med Israel i betragtning af den igangværende militære operation i Gaza, Israels overdrevne og uforholdsmæssige anvendelse af magt og i betragtning af de tusindvis af civile ofre og drab på uskyldige palæstinensiske borgere?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Kommissionen har på det kraftigste fordømt volden i Gaza. Denne krise beviser endnu en gang, at konflikten mellem israelere og palæstinensere ikke kan løses ad militær vej. Kun forhandlinger, hvor parterne engagerer sig fuldt ud, kan føre til en varig løsning.
Kommissionen glæder sig over, at krigshandlingerne i Gaza er ophørt. Det er vigtigt, at alle parter gør den nuværende våbenhvile permanent gennem en fuldstændig gennemførelse af FN's Sikkerhedsråds resolution 1860. Der findes en række spørgsmål, der skal løses straks, navnlig genåbningen af alle grænseovergange ind og ud af Gaza, raketangrebene på Israel skal indstilles og våbensmuglingen til Gaza skal forhindres effektivt.
Nu, hvor krigshandlingerne tilsyneladende er indstillet, er det vigtigt at genoptage samtalerne om en omfattende fred hurtigst mulig. EU har opfordret sine partnere til at hjælpe med til at drive fredsprocessen fremad. Kommissionens øjeblikkelige prioritering går ud på at lette de humanitære lidelser for Gazas befolkning. Handelsforbindelserne mellem EU og Israel vil fortsætte. Isolation, sanktioner eller andre former for boykot vil skade samtaler og forhandlinger, der har til formål at skabe en varig løsning på konflikten. Hvis de rettes mod israelske interesser, ville de desuden også skade De Besatte Palæstinensiske Områder, der er økonomisk afhængige af Israel, som er det vigtigste land med hensyn til eksport og beskæftigelse af arbejdsstyrken.
David Martin
- (EN) Fru formand! Jeg vil gerne takke kommissæren for hans svar og glæde mig over, at han gentog Kommissionens fordømmelse af Israels handlinger. Men hr. kommissær, alle vores handelsaftaler har en menneskerettighedsklausul. Som mange af mine vælgere kan jeg ikke forstå, hvorfor vi, når et land indrømmer, at det anvender uforholdsmæssig militær magt mod en civilbefolkning - at det bevidst angriber skoler og bevidst angriber bygninger tilhørende fredelige og neutrale internationale organisationer - stadig ikke tror, at det har overtrådt menneskerettighedsklausulerne. Hvornår kan der være tale om overtrædelse af menneskerettighederne, hvis ikke under disse omstændigheder?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg må sige, at hele vores politik over for denne konflikt mellem Israel og Palæstina går ud på, at Kommissionen nu fokuserer på humanitær nødhjælp og på at hjælpe menneskene i Gaza, mens alle andre spørgsmål vil blive behandlet senere. Der vil ikke ske nogen ændring af vores handelspolitik, og den videre udvikling afhænger af omstændighederne.
Jeg ved naturligvis, at De kan få detaljerede oplysninger om de undersøgelser, der er iværksat af de mulige krænkelser af menneskerettighederne og forbrydelser begået under denne konflikt. Kommissionen følger disse undersøgelser nøje, og når de er afsluttet, vil den tage en afgørelse og følge op på udviklingen og træffe de næste beslutninger.
Formanden
- En hel del personer har bedt om at måtte stille yderligere tillægsspørgsmål til dette spørgsmål. Jeg kan kun tage to i henhold til forretningsordenen, og derfor vil jeg huske på, hvem der har stillet dem, og på den politiske balance. Jeg vil derfor tage tillægsspørgsmål fra hr. Allister og hr. Rack.
Jim Allister
- (EN) Hr. formand! Hr. kommissær, jeg glæder mig over Deres forsikring om, at handelsforbindelserne vil blive videreført, og jeg vil gerne tilskynde Dem til ikke at lade Dem skræmme af lavinen af antiisraelsk propaganda og bede Kommissionen huske på, at eftersom Israel er et de meget få demokratier i denne region, er det vigtigt ikke at lukke landet ude eller fremmedgøre det, for det vil på ingen måde fremme freden. En sådan handling vil også stå i grel kontrast til den tolerance, som EU har udvist over for mange despotiske regimer rundt om i verden.
Reinhard Rack
- (DE) Fru formand! Jeg glæder mig over, at EU har påtaget sig en humanitær forpligtelse til at hjælpe de mennesker, der lider i Gazastriben. Jeg glæder mig også over, at vi har fordømt det, der formentlig er en uforholdsmæssig reaktion fra Israels side og helt korrekt har sagt, at dette ikke er en metode til sikring af freden, fordi den tværtimod bringer freden i fare. Vi bør imidlertid også tage os tid til at forklare for Den Europæiske Union, at folk i Gazastriben har begået ulovlige voldshandlinger, der har en direkte og dødbringende indvirkning på Israels indbyggere. Det ville glæde mig, hvis EU kunne fremkomme med et afbalanceret svar i den forbindelse.
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg kan forsikre Dem for, at Kommissionen altid forsøger at handle afbalanceret. Eftersom mine kolleger, hr. Michel og fru Ferrero-Waldner, også har fordømt angrebene på Israel, har de fordømt begge parter for at anvende voldelige metoder og vold. Vi forsøger at være afbalancerede og overveje alle aspekter af denne meget komplicerede konflikt.
Om: Programmet "Safer Internet Plus"
I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1351/2008/EFaf 16. december 2008 om etablering af et flerårigt fællesskabsprogram til beskyttelse af børn, der bruger internet og andre kommunikationsteknologier, skal Kommissionen hvert år udarbejde en række arbejdsplaner i forbindelse med programmet "Safer Internet Plus". Formålet med dette program er at gøre brugen af internettet og nye kommunikationsteknologier mere sikker. Med henblik på den trussel, som ubegrænset adgang til alle teknologier og informationer fører med sig, bør især børn og unge beskyttes. Den planlagte finansieringsramme til gennemførelse af programmet i perioden 1. januar 2009 til 31. december 2013 beløber sig til 55 000 000 euro.
Hvordan ser handlingsplanen, inklusive opdelingen af udgifterne til gennemførelsen af programmet "Safer Internet Plus" ud for de kommende år? Hvem kan søge om at deltage i programmet? På hvilken måde og til hvilke formål fordeles midlerne i forbindelse med programmet "Safer Internet Plus"?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Programmet "Safer Internet", forløberen for det program, der iværksættes nu, blev anset for at være en stor succes. Kommissionen er overbevist om, at det næste program også bliver en succes.
Programmet "Safer Internet" er et enestående paneuropæisk initiativ, hvor EU bidrager til at bekæmpe ulovligt indhold og skadelig adfærd online og øge bevidstheden om børns onlinesikkerhed i den europæiske offentlighed. Det letter nationale foranstaltninger og initiativer på en koordineret måde.
Som spørgeren påpeger, har det nye program "Safer Internet Plus", der skal løbe i fem år fra 2009 til 2013, et samlet budget på 55 mio. EUR og vil blive gennemført gennem årlige arbejdsprogrammer. Arbejdsprogrammet for 2009 er i øjeblikket til høring internt mellem Kommissionens tjenestegrene. Kommissionen vil derefter søge at få en positiv udtalelse fra Det Rådgivende Udvalg for Programforvaltning. Derefter vil dette dokument blive lagt ind i komitologiregistret, således at Europa-Parlamentet kan udøve sin 30 dages undersøgelsesret, hvilket bør finde sted mellem slutningen af marts og begyndelsen af april. I arbejdsprogrammet defineres de indholdsmæssige kriterier og det vejledende budget for forslagsindkaldelsen, der vil blive gennemført i 2009.
Forslagsindkaldelsen bliver åben for alle juridiske enheder, der er etableret i medlemsstaterne. Den er også åben for juridisk enheder, der er etableret i EFTA-lande, der er med i EØS-aftalen - Norge, Island og Liechtenstein. Den er desuden åben for juridiske enheder, der er etableret i andre lande, hvis der er underskrevet en bilateral aftale.
2009-arbejdsprogrammet er det første ud af fem og vil derfor udgøre et fundament for de aktiviteter, der skal gennemføres i hele programmets levetid. I henhold til det nuværende udkast prioriterer man at styrke og beskytte børn ved at indføre nye foranstaltninger og videreføre foranstaltninger, der er påbegyndt under det foregående program "Safer Internet Plus", idet man sikrer dækningen af bevidstgørelsesaktiviteter, hjælpelinjer og "hotlines" rundt om i medlemsstaterne, styrker koordineringen på europæisk plan og ligeledes sikrer, at man får noget for pengene ved at opnå den størst mulige virkning med de til rådighed værende økonomiske ressourcer, nemlig 11 mio. EUR pr. år.
Bogusław Sonik
- (PL) Fru formand, hr. kommissær! Jeg glæder mig over dette vigtige initiativ. Jeg vil gerne stille et enkelt spørgsmål. I programmet henviser man til muligheden for at oprette særlige kontaktpunkter i de enkelte lande, der skal varetage koordineringen af programmet. Har kommissæren yderligere oplysninger om dette, og hvad man rent faktisk forestiller sig?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg har desværre ingen nærmere oplysninger om kontaktpunkterne, men jeg ved overordnet set, at dette besluttes i medlemsstaterne og i høj grad afhænger af den administrative struktur og forvaltningsstrukturen.
Jeg ved, hvor dette kontaktpunkt skal oprettes i mit eget land, men i øjeblikket har jeg ikke overblik over, hvor kontaktpunkterne skal være i andre lande.
Jeg kan naturligvis fremskaffe de nødvendige oplysninger, hvis De er interesseret.
Jörg Leichtfried
- (DE) Fru formand! De farer, som internettet udgør, ændrer sig konstant, og vi har set internettet så at sige udvikle sig fra version 1.0 til version 2.0. Dette betyder grundlæggende, at alt er blevet langt mere interaktivt. Der har været tilfælde, hvor unge mennesker er blevet drevet til selvmord på webplatforme og websamfund af denne art.
Spørgsmålet er nu: Mener De, at denne udvikling generelt er god eller dårlig? Bliver situationen mere eller mindre farlig? Hvis den bliver mere farlig, hvilke planer har Kommissionen da med hensyn til denne ændring af internettet?
Paul Rübig
- (DE) Fru formand! Det drejer sig om at bruge 55 mio. EUR korrekt. Kan De forestille Dem, at man giver små og mellemstore virksomheder små beløb til bare at lave bedre programmer, udarbejde programvurderinger for unge, så de kan afgøre, hvorvidt de er interesserede i programmet eller ej, på samme måde som med film, så man angiver en aldersgrænse, der viser, om indholdet er passende, og at der findes en specifik aldersgrænse? Kan De forestille Dem at tildele programfinansiering på samme måde som med Eurostars-programmet?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Farerne på internettet og udviklingen på internettet er et omfattende spørgsmål. Vi ved alle, hvor nyt internettet er i vores verden, og hvordan det har udviklet sig eksponentielt i løbet af det seneste par år. Dermed er både de positive og farlige sider meget nye for samfundet og myndighederne.
Naturligvis skal myndighederne, også de europæiske institutioner, vurdere alle mulige trusler korrekt, og det er jeg også sikker på, at de gør. Programmet "Safer Internet" er en reaktion på allerede identificerede trusler. En anden trussel, som man allerede har identificeret, er cyber-angreb og forskellige forsøg på at angribe og blokere via internettet. Forbrydere bruger også internettet, og de retshåndhævende myndigheder arbejder aktivt på at kunne håndtere disse mulige trusler.
Så jeg mener, at en af de vigtigste prioriteringer for regeringerne - og også de europæiske institutioner - er at reagere hensigtsmæssigt; og i denne forbindelse betyder "hensigtsmæssigt", at vi ikke skal indskrænke de kolossale fordele, som internettet giver alle brugere.
Men selv om alle de forskellige aspekter af nye trusler og muligheder - og passende reaktioner på disse - bestemt i højere grad er et spørgsmål for specialisterne på dette område, er de også af interesse for alle brugere af internettet. Jeg kan forsikre Dem for, at Kommissionen og dens relevante tjenestegrene overvåger situation intenst.
Med hensyn til deltagelsen i dette program er det Kommissionens holdning, at ansøgningerne kan komme fra en lang række mulige ansøgere, herunder små og mellemstore virksomheder, og at disse virksomheder oftest leverer denne slags tjenester. Derfor mener jeg, at det også vil være godt for disse virksomheder.
Hvis jeg har forstået det rigtigt med de yngre generationers mulighed for at deltage i programmet, kan jeg ikke give Dem et konkret svar i øjeblikket, men Kommissionen er klart indstillet på at inddrage så mange deltagere som muligt i arbejdet med dette program. Jeg kan imidlertid ikke give Dem noget konkret svar i dag på spørgsmålet om unge menneskers deltagelse.
Om: Kommissionens særlige rådgiver, Richard Boomer, og Heysel-arealet
Siden 1. april 2006 har den belgiske ejendomsmægler, Richard Boomer, fungeret som kommissær Kallas' særlige rådgiver i bygningsspørgsmål. Hans rådgivningsaftale er blevet forlænget.
Hvad har fået kommissæren til at forlænge aftalen? Hvilke af de afgørelser, kommissæren har truffet, har Richard Boomer haft indflydelse på? Hvilke interne møder i Kommissionen har Richard Boomer deltaget i siden forlængelsen?
I mellemtiden ser det ud til, at en anden belgisk ejendomsmægler forsøger at opnå, at nogle af Kommissionens kontorer placeres på Heysel-arealet i Bruxelles. Vil Kommissionen oplyse, hvad den mener om denne placering? Hvordan er tidsplanen for de afgørelser, der skal træffes? Hvornår foreligger resultaterne af arkitektkonkurrencen for Rue de la Loi?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg kender en del til dette spørgsmål, og det er allerede blevet behandlet mange gange. Først må jeg sige, at hr. Richard Boomer ikke er ejendomsmægler, som det fremgår af spørgsmålet. Alle oplysninger om ham ligger på webstedet. Han har været min særlige rådgiver siden den 1. april 2006, og hans mandat blev fornyet i 2008 for perioden fra den 1. april 2008 til den 31. marts 2009.
Hans mandat som særlig rådgiver er følgende: at rådgive næstformanden med ansvar for administration, revision og forebyggelse af svig om ejendomspolitik; forbedre relationerne med de kompetente myndigheder i Bruxelles og Luxembourg; optimere effektiviteten af de investeringer, Kommissionen foretager.
Jeg må sige, at han virkelig har leveret værdifuld ekspertviden til os, han ved, hvad der foregår inden for fast ejendom i Bruxelles eller især i Belgien, måske ikke så meget i Luxembourg. Hans råd har været værdifulde, og jeg må sige, at kommandolinjerne inden for Kommissionens ejendomspolitik er meget klare. Definitionen af ejendomspolitik hører under GD for Personale og Administrations kompetenceområde under den næstformand, der har ansvaret for administration. Politikken gennemføres af Kontoret for Infrastruktur og Logistik Bruxelles (for Bruxelles) og Kontoret for Infrastruktur og Logistik Bruxelles (for Luxembourg). I sin egenskab af særlig rådgiver kommer hr. Boomer, som alle særlige rådgivere inden for Kommissionen, med råd om politik og langsigtede perspektiver vedrørende de spørgsmål, som hans mandat omfatter. Han har ikke nogen rolle inden for beslutningsprocessen eller i de underliggende forvaltningsprocedurer som f.eks. køb af bygninger eller suspendering af et langvarigt lejemål.
Med hensyn til det tredje spørgsmål om en unavngiven belgisk ejendomsmægler har Kommissionen ikke noget kendskab til det pres, som spørgeren omtaler.
Med hensyn til det sidste spørgsmål - det store - er jeg meget glad for at kunne meddele spørgeren, at Kommissionen i en meddelelse om sin ejendomspolitik fra 5. september gav udtryk for, at den vil opretholde en stærk symbolsk tilstedeværelse i centrum af EU-kvarteret med en sideløbende tilstedeværelse på op til tre andre placeringer uden for dette kvarter. Denne politik gør det muligt at sikre den bedste merværdi ved brugen af offentlige midler og kan presse det høje prisniveau i EU-kvarteret nedad. I henhold til denne politik offentliggjorde Kommissionen i juni 2008 en indkaldelse af oplysninger rettet mod markedet for at skaffe sig en bedre viden om de foreliggende muligheder for ejendomme uden for EU-kvarteret fra 2014. Denne indkaldelse skete i fuld åbenhed og blev offentliggjort i EUT. Kommissionen modtog ni tilbud og er i øjeblikket i færd med en teknisk gennemgang af disse.
Kommissionen kan forsikre de ærede medlemmer om, at valget af placering, der skal træffes i 2009, vil ske på grundlag af en nøje undersøgelse af de enkelte tilbud, i henhold til klare procedurer og under hensyntagen til Kommissionens interesser og skatteydernes penge. Indtil denne beslutning er taget, vil Kommissionen ikke kommentere nogen af de tilbud, den har gennemgået.
Med hensyn til spørgsmålet om, hvornår resultaterne af arkitektkonkurrencen om Rue de la Loi vil blive offentliggjort, kan Kommissionen kun sige, at dette spørgsmål ikke hører under Kommissionens kompetenceområde, men skal rettes til regionen Bruxelles Capitale, som har udskrevet denne byplanlægningskonkurrence. Ifølge de oplysninger, som Kommissionen har adgang til, forventes det endelige resultat at foreligge i foråret 2009.
Jeg beklager det lange svar, men der var mange oplysninger, der skulle med.
Ingeborg Gräßle
- (DE) Fru formand! Det er altid en fornøjelse at lytte til, hvad kommissæren har at sige, og drøfte disse spørgsmål med Dem. Jeg har udarbejdet et diagram, der viser karriereforløbet for Deres særlige rådgiver. Jeg vil gerne bede Dem sørge for, at der ikke opstår nogen interessekonflikter. En af de personer, der spiller en rolle i Deres nye tilbud, optræder på dette diagram. Det er en person, der har været forretningsforbindelse med Deres særlige rådgiver i lang tid. Så hvordan sikrer De, at der ikke opstår nogen interessekonflikt?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Som sagt må han kende en masse mennesker. Jeg er helt sikker på, at der ikke foreligger nogen interessekonflikt her. Han har ikke fremsat nogen forslag om vores fremtidige politiske beslutninger.
Jeg er helt sikker på, at De vil få det at høre, når beslutningen træffes. Der er stillet forslag om ni placeringer, men jeg ved ikke, hvor de ligger. Jeg har læst nogle forslag i aviserne. De kan kontrollere det bagefter, og så vil De få det fulde billede af, hvorfor man har truffet den ene eller den anden beslutning. Indtil videre er ingenting afgjort, og derfor er jeg meget interesseret i at se alle disse forslag.
Min rådgiver har undersøgt sagen fra alle vinkler, og jeg er helt sikker på, at der ikke findes nogen interessekonflikt, og naturligvis især at han ikke har nogen rolle i denne form for beslutningstagning.
Markus Pieper
- (DE) Fru formand! Jeg vil gerne stille endnu et spørgsmål. Vi har forstået, at man søger efter en ejendom uden for det europæiske kvarter. Jeg mener imidlertid, at man bruger europæiske skattepenge, og at Europa-Parlamentet bør inddrages i en gennemsigtig proces.
Mit spørgsmål er følgende. Som De selv har sagt, hr. kommissær, har ni parter allerede udvist interesse for denne indkaldelse af oplysninger, og det er man ved at behandle i øjeblikket. Men der er foretaget specifikke ændringer af anvendelsen for én placering, nemlig Heysel. Hvordan stemmer de oplysninger, De lige har givet os, sammen med det, der tydeligvis allerede er under forberedelse på denne placering? Vi vil gerne have nogle mere specifikke oplysninger, navnlig om, hvornår vi vil blive informeret om den overordnede status og om proceduren.
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! De vil helt klart blive informeret om hele proceduren og få mulighed for at undersøge den. Det bliver en meget klar og gennemsigtig beslutning. Årsagen bag ønsket om at have såkaldte "andre placeringer" uden for det europæiske kvarter er netop, at vi ønsker en mere effektiv udnyttelse af pengene.
Hvis vi koncentrerer alle vores tjenestegrene i det europæiske kvarter, giver det ejendomsmæglerne fantastiske muligheder for at kræve meget høje priser, hvilket vi har set i mange tilfælde. Så det er en nødvendighed med andre placeringer, navnlig for at begrænse omkostningerne. Det er hovedtanken.
Vi har allerede nogle bygninger og nogle placeringer uden for det europæiske kvarter. Vi har bygninger i Beaulieu, vi har bygninger i Rue de Genève og ligeledes nogle andre steder. Vi er interesserede i at søge. Vi har anmodet om forslag til 70 000 m2, og vi vil så undersøge alle muligheder.
De nævnte Heysel. Jeg læste om det i aviserne. Jeg ved ikke noget om Heysel. Ja, siden jeg læste dette, har adskillige belgiske politikere henvendt sig til mig og talt både for og imod den placering, men det er aldrig blevet behandlet som en præference. Intet er afgjort. Det er en proces, der er i gang.
Det er meget interessant for politikere i Belgien og i Bruxelles, disse placeringer, og regionen Bruxelles er også interesseret i, at vi får placeringer uden for det europæiske kvarter, så vi vil træffe denne beslutning. Vi har nedsat et vurderingsudvalg, der er i færd med at gennemgå forslaget, og det vil så blive forelagt OIB og så senere Kommissionen. Det vil blive en gennemsigtig proces. Jeg vil dog foreslå, at vi holder os ude af interne belgiske diskussioner og interesser.
Om: Forfalskninger af eurosedler og -mønter
Kunne Kommissionen orientere om den nuværende situation med hensyn til forfalskning af eurosedler og -mønter samt give en analyse af EU's igangværende tiltag til bekæmpelse af denne form for falskneri?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Det Europæiske Fællesskab har udviklet en række foranstaltninger for at beskytte euroen mod forfalskning, men som svar på Deres spørgsmål med hensyn til status i kampen mod forfalskninger vil jeg sige følgende:
I 2008 viser tallene fra Den Europæiske Centralbank, at i alt 666 000 falske eurosedler blev taget ud af omløb - så lidt over 600 000 sammenlignet med 20 mia. ægte eurosedler: Det tal er ikke alt for alarmerende. Historisk set er det 50-eurosedlen, der oftest forfalskes, men i andet halvår af 2008 var den mest forfalskede seddel for første gang 20-eurosedlen.
Med hensyn til euromønter blev der i 2008 taget i alt 100 095 falske mønter ud af omløb, hvilket udgør et fald på 7 % sammenlignet med 2007, og to-euromønten har altid været langt den mest forfalskede euromønt.
Så den overvåger vi nøje. Rollerne er forskellige. Den Europæiske Centralbank er ansvarlig for koordinering af kampen mod forfalskning af eurosedler. Kommissionen, navnlig OLAF, tager sig af forfalskning af mønter.
Den egentlige retshåndhævelse foregår på medlemsstatsplan, men det er Den Europæiske Centralbank, der står for koordineringen. Vi har et teknisk og videnskabeligt center, der foretager analyser og klassificering af nyslåede falske mønter.
Det er vigtigt at nævne, at Europol spiller en vigtig rolle i kampen mod forfalskninger. Så dette er situationen vedrørende forfalskning af eurosedler og -mønter.
Liam Aylward
- (EN) Fru formand, hr. kommissær! Selv om De måske i Deres svar giver udtryk for, at dette er et meget lille problem i den store sammenhæng, modtager jeg temmelig mange klager fra mindre virksomheder over, at det bliver stadig vanskeligere for dem, og at de støder på flere problemer.
For at løse problemet med forfalskninger mener jeg, at det er meget vigtigt med et så udstrakt samarbejde mellem politiet, Den Europæiske Centralbank, som De allerede har omtalt, og Kommissionen.
Kan De redegøre for den aktuelle situation vedrørende graden af samarbejde, og navnlig om De mener, at samarbejdet er godt nok og stærkt nok?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg er direkte ansvarlig for OLAF, og OLAF tager sig som nævnt af falske mønter. Jeg får ingen meldinger om, at samarbejdet mellem medlemsstaterne og mellem de europæiske institutioner er dårligt, herunder Europol, som jeg har besøgt og set teknologien til opsporing af falske sedler og mønter.
Derfor mener jeg, at situationen er mere eller mindre tilfredsstillende sammenlignet med adskillige andre områder, hvor samarbejdet ikke er så godt. Men på området forfalskninger har Kommissionen ingen angivelse af, at der er problemer med samarbejdet mellem Europol og de nationale retshåndhævende myndigheder. Tværtimod har Europol specialister fra de nationale retshåndhævende myndigheder hos sig, og de arbejder koncentreret i kampen mod forfalskninger.
Manolis Mavrommatis
- (EL) Fru formand, hr. kommissær! Nu hvor euroen fejrer sit 10-års jubilæum i denne periode med global økonomisk krise, vil jeg gerne spørge Kommissionen, om den har til hensigt at bede Den Europæiske Centralbank om at godkende udstedelsen af en- og to-eurosedler, for det er især disse mønter, der forfalskes. Den seneste sag drejer sig om det tyrkiske pund, der som De ved minder om to-euromønten, og derfor bliver forfalsket igen og igen.
Gay Mitchell
- (EN) Fru formand! Jeg vil gerne takke kommissæren for hans svar og spørge ham: Hvis der nu var tre falskmøntnere - "A", der opererer i Tyskland, "B", der opererer i Irland, og "C", der opererer i Slovakiet - ville de så få samme dom, hvis de blev kendt skyldig i falskmøntneri.
Sagt på anden vis: Hvis man nu er falskmøntner, findes der så et incitament til at drive sit erhverv i én stat frem for en anden, fordi straffen der er mindre streng? I USA er det en alvorlig forbrydelse at forfalske penge. Har vi den samme holdning i EU?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Først vil jeg sige, at jeg udmærket kender det tyrkiske pund. Dette er ikke et anliggende for Den Europæisk Centralbank, men jeg har selv under et besøg i Tyrkiet drøftet dette problem med medlemmer af den tyrkiske regering, og de lovede, at de gradvist ville udfase denne mønt og ændre den, så den ikke ligner europæiske mønter så meget. Så det har i det mindste været lovende. Det var allerede for et par år siden, og det er ikke blevet taget op igen, så processen er formentlig i gang.
Med hensyn til samarbejde var der først i 2009 tale om en omfattende operation mod falskmøntnere sammen med de italienske myndigheder, så samarbejdet fungerer.
Med hensyn til domfældelser er det naturligvis et anliggende for de nationale domstole og mere et spørgsmål for min kollega, hr. Barrot, men jeg har aldrig hørt om, at EU skulle iværksætte initiativer for at harmonisere disse domme. Jeg har imidlertid hørt fra det land, jeg kender bedst, og fra andre lande, at falskmøntneri er en alvorlig forbrydelse overalt.
Som sagt foregår der en hel del samarbejde mellem de retshåndhævende myndigheder for at bekæmpe de personer, der giver sig af med disse aktiviteter, men så vidt jeg ved, findes der ingen initiativer for harmonisering af den type lovgivning i hele Europa.
Om: Effektiv anvendelse af EU's budget
Nu hvor EU-budgettet for 2009 træder i kraft, hvordan sikrer Kommissionen da fortsat, at EU-skatteydernes penge bruges på mest effektiv måde og spild holdes på et absolut minimum?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg kunne naturligvis tale mindst en time om disse spørgsmål. Vores handlinger på dette område afspejles i den igangværende dechargeprocedure og i mange meddelelser fra Kommissionen, i mange dechargeafgørelser og i mange taler i Budgetkontroludvalget. Så for det første kan jeg forsikre Dem om, at vi tager disse spørgsmål meget alvorligt, og situationen er i bedring.
Systemet er som følger. Budgetmyndigheden, dvs. Parlamentet, bemyndiger Kommissionen til at bruge penge og bestemmer, hvilke penge der kan bruges til at gennemføre Fællesskabets politikker. Der findes et særligt udgiftsprogram, der har sit eget retsgrundlag. Parlamentet udformer også dette retsgrundlag, så reglerne besluttes af budgetmyndigheden i henhold til budgettet.
Derefter kommer gennemførelsen, som består af forskellige lag. Et af disse er naturligvis Kommissionen, som er den vigtigste aktør i gennemførelsen af budgettet. Vores aktiviteter med henblik på at forbedre den økonomiske forvaltning afspejles i vores årlige aktivitetsrapporter, og Revisionsretten har vurderet, at de bliver bedre og bedre og afspejler situationen mere realistisk.
Det er den interne del. En anden er kontrol- og revisionssystemerne, som også er blevet styrket i de senere år, f.eks. inden for de interne politikker på forskningsområdet, hvor vi har øget antallet af medarbejdere til kontrol og revision. En anden vigtig ting i netop denne del er den fælles forvaltning. Meget afhænger også af bidraget fra og indsatsen af medlemsstaterne for at reducere deres fejl og undgå misbrug af penge. Der er også forbedringer på dette område. Der er indført et helt nyt instrument - den såkaldte årlige sammenfatning af alle rapporter fra de udbetalende organer. Disse blev analyseret grundigt for første gang sidste år, og det sker nu igen.
Så situationen er i bedring. I Revisionsrettens beretning, som også har ændret sig meget siden starten af vores mandatperiode, sættes der nu tal på ændringerne. Denne talsætning af ændringerne viser også, at der er sket forbedringer. Så de europæiske midler forvaltes temmelig stramt - også for stramt på nogle områder. Vi kan vise, hvad der er sket. Men vi kan også klart sige, at det langt fra er perfekt. Det er et kolossalt maskineri, der skal fungere gnidningsløst. I henhold til Revisionsrettens skøn gennemføres 98 % af alle transaktioner på de fleste områder uden fejl. Inden for strukturfondene er tallet næsten 90 %, så det store flertal af transaktioner er ikke behæftet med fejl, og alle fejl vil blive rettet. Antallet af korrektionsbeslutninger vedrørende strukturfondene er steget kolossalt i denne periode. Jeg kan naturligvis give Dem en masse tal, hvis det skulle være nødvendigt. Dette var nogle indikationer, men det er naturligvis klart, at det ikke dækker hele svaret på det enkle spørgsmål: "Hvordan forvalter De EU-budgettet?"
Gay Mitchell
- (EN) Fru formand! Er kommissæren klar over, at Revisionsretten har sagt, at der var uacceptable udgiftsfejl inden for alle politikområder i det 140 mia. EUR store budget på nær to? Og ja, der er sket forbedringer: Revisorerne skønnede, at mindst 12 % af Samhørighedsfonden ikke skulle have været udbetalt sidste år, og det tal var nede på 11 % i år - det er en forbedring. Men 11 % udgjorde 462 mio. EUR. Mener kommissæren, at det er acceptabelt?
Inden for andre politikområder - landbrug, miljø, ekstern bistand, udvikling og udvidelsen, forskning, energi og transport, uddannelse og borgerskab - var fejlprocenten (jeg bruger ordet "fejl") på mellem 2 % og 5 %, og revisorerne bemærkede, at det var en "uforholdsmæssigt" (det er deres betegnelse) stor fejlprocent for udvikling af landdistrikter, som nu udgør 20 % af landbrugsudgifterne og er stigende.
Det er noget rod, hr. kommissær! Kan vi forvente, at det vil blive forbedret?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Naturligvis skal det forbedres, men De skal også forstå, at vi taler om fejl. Tallet på 12 % for sidste år er baseret på stikprøver udtaget af Revisionsretten ved hjælp af en helt korrekt metodologi. Disse stikprøver udgør 63 mio. EUR. Alle disse stikprøver er blevet korrigeret, geninddrevet og de nødvendige dokumenter forelagt. Derfor er problemet med 12 % fra 2006 blevet løst.
Fejl er ikke penge, der er spildt: Fejl er fejl, der bliver rettet. Alle tallene er til rådighed fra Budgetkontroludvalget om, hvad der gøres for at geninddrive uberettiget udbetalte midler.
I år har man f.eks. inden for Regionaludviklingsfonden truffet beslutninger om at geninddrive næsten 2,3 mia. EUR fra medlemsstaterne - hvis der ikke skal foretages andre korrigeringer, men dette er en proces, hvor vi har været langt skrappere end tidligere; De må stadig forstå, at vi taler om fejl her.
I mellemtiden har Revisionsretten forelagt denne decharge, denne beretning. På grundlag af denne beretning har de indbragt to sager for OLAF til videre undersøgelse - en sag er lukket, og den anden er ved at blive undersøgt. Der er tale om mulige tilfælde af svig. Jeg må sige, at situationen ikke er så dårlig, selv om vi naturligvis skal sikre os, at pengene bruges korrekt overalt.
Justas Vincas Paleckis
- (EN) Fru formand, hr. kommissær! Som følge er finanskrisen har man i nogle EU-lande som et tegn på solidaritet beskåret lønningerne til ministre, parlamentsmedlemmer og ligeledes for medlemmer af Europa-Parlamentet med 10 %, 15 % eller 20 %.
Vil De støtte en sådan idé? Jeg ved, at det er kompliceret at gennemføre, men i det mindste teoretisk at gennemføre en sådan idé inden for Kommissionen?
Silvia-Adriana Ţicău
- (RO) Fru formand! Eftersom energieffektivitet er et af de prioriterede områder for EU's økonomiske genopretning og for bekæmpelse af klimaændringer, mener jeg, at det er nødvendigt at oprette en europæisk fond for energieffektivitet og vedvarende energi for at rejse de offentlige og private midler til gennemførelse af specifikke projekter rundt om i EU. Dette vil være et skoleeksempel på effektivitet i brugen af offentlige europæiske midler. Jeg vil gerne høre Kommissionen, hvad man mener om dette.
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg kender ikke Parlamentets holdning til spørgsmålet om lønninger. Det er et spørgsmål om at åbne personalevedtægten, og det er en meget kompliceret sag. Kommissionen besluttede indledningsvis ikke at åbne personalevedtægten, men at få dette maskineri til at fungere smidigt. Ingen har foreslået at åbne den igen, fordi det netop er meget kompliceret.
Hvis vi kommer med et sådant forslag, skal vi naturligvis forhandle med arbejdsmarkedets parter, fagforeningerne. Vi kan forhandle om det eller stille dem disse spørgsmål i en uendelighed, men der er kun en meget lille chance for at åbne personalevedtægten, inden Parlamentets og Kommissions mandatperioder udløber.
Med hensyn til fonden forstod jeg ikke spørgsmålet. Foreslog De, at alle midlerne skulle lægges sammen? Kan De ikke gentage spørgsmålet?
Silvia-Adriana Ţicău
(EN) Fru formand! Jeg foreslår, at man opretter en europæisk fond for energieffektivitet, men til projekter, der gennemføres inden for EU. Jeg mener, at det kunne være meget nyttigt for en bæredygtig økonomisk udvikling i EU.
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Det er et stort spørgsmål. Jeg kan kun sende det videre til mine kolleger.
Vi spørger sammen med Parlamentet medlemsstaterne, om beløb i denne størrelsesorden - disse 5 mia. EUR - kan stilles til rådighed udelukkende for energieffektivitet. Hidtil har der været en meget ophedet debat i Rådet.
Der findes nogle muligheder for at støtte energieffektivitet gennem samhørighedsfondene. Men at oprette en form for ny fond vil formentlig føre til nogle meget langvarige diskussioner: Jeg ved ikke, om det er nogen god idé, for energi falder stadig ikke inden for Fællesskabets kompetenceområde - det er udelukkende et nationalt anliggende.
Når man ser, hvad der sker med de 5 mia. EUR, er jeg ikke så entusiastisk med hensyn til samarbejdet mellem medlemsstaterne om oprettelse af forskellige finansieringsinstrumenter. Jeg kan naturligvis kun støtte tanken.
Om: Aftaler med landene i Det Andinske Fællesskab
På baggrund af de institutionelle problemer, som Det Andinske Fællesskab står over for i dag, anser Kommissionen det da stadig for muligt, at der indgås en samlet aftale med dette fællesskab eller finder den det mere sandsynligt, at der indgås særskilte aftaler med et eller flere af fællesskabets medlemmer?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Tak for denne mulighed for at behandle det meget interessante spørgsmål om vores udenrigspolitik over for Det Andinske Fællesskab.
Region til region-forhandlingerne med Det Andinske Fællesskab havnede i en blindgyde sidste sommer, fordi Det Andinske Fællesskab ikke kunne nå til enighed om fælles forhandlingspositioner inden for visse handelsrelaterede områder. Disse meningsforskelle afspejler til dels de forskellige tilgange, som de forskellige lande i regionen har til økonomisk politik og handelspolitikker.
Trods bestræbelser fra nogle medlemmer af Det Andinske Fællesskab på at komme ud af denne blindgyde måtte Kommissionen blot notere, at der ikke længere var enighed om at gå videre med forhandlingerne. Under disse omstændigheder og uden at opgive målet om at opbygge en forbindelse mellem Det Andinske Fællesskab og EU på mellemlangt sigt, foreslog Kommissionen Rådet et nyt tosporet forhandlingsformat, som blev godkendt af Rådet den 19. januar.
Først og fremmest og med henblik på at bevare og styrke relationerne mellem EU og Det Andinske Fællesskab foreslår Kommissionen at udbygge og ajourføre aftalen fra 2003 om politisk dialog og samarbejde.
For det andet foreslår Kommissionen, at man forhandler om flerpartshandelsaftalen uden for rammerne af Det Andinske Fællesskab med de lande, der er klar til og i stand til at indgå i ambitiøse, omfattende og WTO-kompatible handelsforhandlinger. De er naturligvis alle inviteret.
Under hensyntagen til uenigheden inden for Det Andinske Fællesskab vedrørende handelsdelen af associeringsaftalerne mener Kommissionen, at den foreslåede fremgangsmåde er bedst egnet til at give os mulighed for at komme fremad på en pragmatisk og konstruktiv måde, mens vi samtidig fortsat støtter Det Andinske Fællesskab og den andinske integration.
Manuel Medina Ortega
(ES) Fru formand! Jeg er enig i Deres bemærkninger om, at dette er den mest hensigtsmæssige fremgangsmåde. Jeg har tilbragt de seneste par dage i Republikken Bolivia, og jeg har fulgt begivenhederne på nærmeste hold.
Jeg vil gerne stille Dem følgende specifikke spørgsmål: Da jeg var der, fremførte man den indsigelse, at disse aftaler kunne stride mod Cartagenaaftalen - den aftale, som Det Andinske Fællesskab er baseret på - og at denne aftale måske måtte ændres.
Kan Kommissionen nu fortælle mig, hvorvidt aftalerne kan indgås uden at foretage ændringer af den grundlæggende tekst for Det Andinske Fællesskab?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg mener, at netop dette spørgsmål er ret vanskeligt. Ud fra det, jeg har læst i denne briefing, mener jeg, at det på grundlag af denne aftale om Det Andinske Fællesskab er muligt at gå videre med dette, men jeg vil meget gerne fremlægge mere detaljerede oplysninger gennem vores tjenestegrene.
Reinhard Rack
- (DE) Fru formand! Europa-Parlamentet har ført sit forhold med Latinamerika op på et nyt niveau, fordi vi nu har gensidige forbindelser mellem Europa-Parlamentet og næsten alle parlamenter i Latinamerika, herunder Det Andinske Parlament, via EuroLat. Er denne tvungne, pragmatiske tilbagevenden til bilateralisme virkelig den rette fremgangsmåde, eller skal vi forsøge at føre en intensiv dialog med Latinamerika som et samlet fællesskab og kun tage hensyn til specifikke krav i forbindelse med særlige ordninger?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Ja, jeg kan klart sige, at dette er Kommissionens fremgangsmåde. Vi har altid været tilhængere af aftaler mellem multilaterale organisationer, og vi ser altid farerne ved bilaterale forbindelser, som let kan ende i forvirring.
Jeg er meget glad for, at jeg skulle rejse til Barbados for at underskrive en frihandelsaftale mellem EU og 14 lande i Vestindien. Det var et virkelig godt resultat. Det har tilskyndet til og fremmet samhandelen mellem disse lande kolossalt og er blevet hilst velkommen som et meget positivt skridt. Så vi vil naturligvis forsøge at benytte denne multilaterale fremgangsmåde.
Om: Fjernelse af PMOI fra EU's terrorliste
Den 4. december 2008 annullerede Retten i Første Instans Rådets afgørelse af 15. juli 2008, hvorefter People's Mojahedin (PMOI) fortsat skulle stå opført på EU's terrorliste.
I dommen lægger Retten vægt på, at PMOI's ret til høring og til en effektiv retsbeskyttelse var blevet tilsidesat af Rådet, som desuden ikke havde godtgjort, at PMOI var engageret i terrorisme. Af dommen fremgår det endvidere, at sagsakterne, der var fremlagt af den franske regering, ikke var baseret på "vægtige og pålidelige beviser", og at de angik enkeltpersoner, der var formodede medlemmer af PMOI, og ikke selve PMOI.
Denne dom er den sidste af seks domme afsagt af henholdsvis den britiske High Court og Court of Appeal samt af Retten i Første Instans angående PMOI, som alle understreger, at PMOI ikke er involveret i terrorvirksomhed og ikke planlægger at engagere sig i terrorisme.
Hvad er Kommissionens holdning hertil, når henses til at Kommissionen bør sikre overholdelsen af retsstatsprincippet?
Hvad er Kommissionens rolle ved sikringen af, at retten til en retfærdig rettergang og det naturretlige princip iagttages overfor enhver organisation, der befinder sig i en sådan situation?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Som De alle ved, fordømmer EU terror i alle dens former og tror fuldt og fast på, at man i kampen mod terror skal respektere menneskerettighederne for at kunne handle effektivt og troværdigt.
Sanktioner over for terrorister besluttes inden for rammerne af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, og Kommissionen er involveret i afgørelser, som medlemsstaterne træffer med enstemmighed i Rådet. Så Kommissionen har bemærket, at Retten i Første Instans i sin kendelse af 4. december 2008 annullerede Rådets afgørelse af 15. juli 2008, hvor the People's Mujahedin Organisation of Iran (PMOI) blev opført på terrorlisten.
Retten fremført, at PMOI's ret til et forsvar og retten til effektiv juridisk beskyttelse ikke var blevet respekteret. Navnlig var årsagerne til medtagelsen på listen ikke blevet meddelt forud for afgørelsen. Organisationen kunne derfor ikke gøre sine synspunkter gældende, inden afgørelsen blev truffet. I medfør af denne dom vedtog Rådet den 26. januar 2009 en ny liste med personer og organisationer, der er omfattet af restriktive foranstaltninger over for terrororganisationer, og People's Mujahedin Organisation of Iran var ikke med på denne liste.
I den henseende er det også vigtigt at bemærke, at De Europæiske Fællesskabers Domstol i et tillæg af 23. oktober 2008 bekræftede, at man ved den nuværende procedure for optagelse af terrororganisationer på terrorlisten, som Rådet anvender ved sanktioner, der ikke er baseret på FN-sanktioner, respekterer menneskerettighederne for de pågældende personer og organisationer. Dette omfatter en procedure, hvor begge parter høres, årsagerne for optagelsen på listen anføres på forhånd, og den pågældende person eller organisation kan fremføre sine synspunkter.
Avril Doyle
- (EN) Fru formand! Jeg vil gerne takke kommissæren. Da jeg indgav denne forespørgsel den 17. december 2008, kendte jeg ikke til de gode nyheder, der kom fra udenrigsministrenes møde den 26. december.
Jeg vil gerne slå fast, at jeg fordømmer terror i alle dens former. Men samtidig må jeg spørge Dem, om det er acceptabelt, at Ministerrådet uanset sammensætning konsekvent kan nægte at respektere retsstatsprincippet og kan se stort på dommene fra Retten i Første Instans.
Endelig vil jeg gerne vide, om Kommissionen har fået nogen reaktion - officiel eller af anden art - fra det siddende iranske styre siden de europæiske udenrigsministres beslutning den 26. januar 2009.
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Som sagt var det en afgørelse fra Rådet, og nu har Domstolen vist, hvilke fejl denne afgørelse var behæftet med. Jeg går ud fra, at Rådet og de øvrige europæiske institutioner vil følge Domstolens beslutninger.
Domstolen har sagt, at denne afgørelse ikke opfyldte de indholdsmæssige og proceduremæssige krav, og Rådet fulgte denne kendelse. Dette blev drøftet i GAERC, og Rådet besluttede at fjerne denne organisation fra den nye terrorliste, der blev vedtaget den 26. januar 2009.
Men jeg har ikke hørt, at vi skulle have fået nogen reaktion fra den iranske regering. Tværtimod siger kollegerne, at der ikke er kommet nogen reaktion fra den iranske regering.
Jeg mener, at disse procedurer også vil bidrage til at kunne håndtere alle nuancerne ved at opføre organisationer eller mennesker som terrororganisationer på terrorlisten og give mulighed for at fremføre modargumenter. Det virker for mig at se som en god udvikling.
Andreas Mölzer
(DE) Fru formand! Terrorlisten er tilsyneladende blevet udarbejdet på grundlag af oplysninger, der ikke altid er troværdige. Har man, efter at People's Mujahedin of Iran (PMOI) er blevet fjernet fra terrorlisten, nogen planer om at revidere og ajourføre EU's terrorliste?
Siim Kallas
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Denne liste revideres naturligvis løbende. Hvis en medlemsstat foreslår en anden fremgangsmåde, at fjerne eller tilføje noget, er det bestemt en begrundelse for at revidere listen. Så der er tale om en dynamisk proces: Den er ikke mejslet i sten. Der skal være en god begrundelse for en ny fremgangsmåde, men den kan revideres, hvis der fremkommer nye oplysninger.
Om: De fremtidige forbindelser mellem EU og Island
Island er medlem af EFTA, de fleste økonomiske forbindelser mellem EU og Island henhører under EØS, Island er associeret til Schengenaftalen, og det har inden for de handelsmæssige, økonomiske og sociale områder mange andre former for tilknytning til EU. Konsekvenserne af den finansielle krise har ført til overvejelser om Islands optagelse i Eurozonen, samtidig med at landet står uden for EU. Hvilken indflydelse ville et sådant tiltag have på forbindelserne mellem EU og Island - navnlig med hensyn til samarbejdet på miljøområdet og på det maritime område/fiskeriområdet - og findes der bestemmelser, som sætter Europa-Kommissionen i stand til at håndtere en sådan udvikling? Kunne et sådant tiltag - hvis det skulle finde sted - efterfølges af lignende aftaler med andre lande, der ikke er medlemmer af EU?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Dette er helt klart blevet en sag, der giver anledning til meget intense diskussioner, som vi ikke kunne forestille os for et år siden. Vi kunne ikke have forestillet os, at vi skulle drøfte mulige radikale ændringer i forbindelserne mellem EU og Island. Spørgsmålet er, hvilken indvirkning Islands indførelse af euroen - uden at Island kommer med i EU - ville få på forbindelserne mellem EU og Island.
Først vil jeg gerne understrege, at der i dette øjeblik foregår en intens debat i Island om landets forhold til EU, herunder spørgsmålet om EU-medlemskab. Kommissionen følger diskussionen nøje.
Spørgsmålet om Islands ansøgning om EU-medlemskab er udelukkende et anliggende for den islandske befolkning, og skulle der komme en ansøgning fra Island, vil Kommissionen og medlemsstaterne handle i henhold til de etablerede procedurer i traktaten. Jeg kan forsikre Dem for, at vi vil behandle ansøgningen så hurtigt som muligt.
Med hensyn til spørgsmålet om Islands indførelse af euroen uden at blive medlem af EU kan Island naturligvis ensidigt træffe en sådan beslutning, men det skal slås fast, at det er Kommissionens faste overbevisning, og det samme gælder Den Europæiske Centralbank, at ensidig "euro-isering" ikke er et ønskværdigt politisk valg for Island. Et sådant træk ville ikke have nogen positiv indvirkning på forholdet mellem EU og Island.
Island er en potential ansøger om EU-medlemskab, og derfor bør Island kun forfølge en langsigtet monetær integration med euroområdet med henblik på EU-medlemskab. Dette betyder, at Island først bør indføre euroen, når landet er blevet medlem af EU og efter at have opfyldt betingelserne i traktaten.
Seán Ó Neachtain
- (GA) Fru formand, fru kommissær! Med hensyn til Deres bemærkninger om en ansøgning om EU-medlemskab fra Island - hvis der kommer en sådan ansøgning, har EU da i lyset af den nuværende økonomiske situation et hurtigt system eller en hasteprocedure for behandling af en sådan ansøgning? Hvordan kan Unionen behandle en sådan anmodning hurtigt, hvis den skulle komme?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg mener ikke, at der kan blive tale om særbehandling af Island. Tidligere forhandlede vi med lande, som nu er medlemmer af EU, og nu forhandler vi med lande, som gerne vil med i EU: Fremgangsmåden skal være den samme - den skal være helt den samme for alle. Forhandlingerne vil være de samme som for alle andre kandidatlande. Jeg kan ikke se, at der findes nogen mulighed for en hasteprocedure ved disse forhandlinger.
Om Island måske er godt forberedt på medlemskab, er så et andet spørgsmål. Jeg ved ikke, hvorvidt landet allerede har indført lovgivning, der svarer til EU-lovgivningen, fordi dette er et vigtigt spørgsmål.
Under alle omstændigheder er jeg sikker på, at medlemsstaterne vil indtage den holdning, at fremgangsmåden skal være helt retfærdig og den samme for alle mulige ansøgere. Det er min holdning. I Kommissionen har der aldrig været tale om nogen særbehandling eller hasteprocedure.
Andreas Mölzer
- (DE) Fru formand! Hvis Island kommer med i EU eller euroområdet, hvordan vil Kommissionen da forhindre, at den forslåede islandske økonomi og det finansielle system bringer euroens stabilitet i fare eller endda rokker ved hele grundlaget for euroen?
Avril Doyle
- (EN) Fru formand! Som næstformand for Fiskeriudvalget vil jeg gerne bede kommissæren uddybe sine tanker om, hvordan et EU-medlemskab kan påvirke fiskerisamarbejdsaftalen mellem Island og EU.
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Det var to helt specifikke spørgsmål. Igen må jeg understrege grundholdningen, at disse forhandlinger skal foregå på samme måde som med andre medlemsstater.
Men naturligvis har Island en befolkning på lige under 300 000, så det er et lille land, der ikke vil udgøre nogen større byrde for den europæiske økonomi. Jeg tror, at den grundlæggende holdning er, at landet vil kunne bidrage med noget, så det er en økonomi, der kan klare de aktuelle problemer.
Jeg tror, at medlemsstaterne vil holde meget nøje øje med landet og bede det om at få orden på økonomien. Det er det første krav, og så kan der være spørgsmålet om, hvilket bidrag Island kan yde til Unionens økonomi.
Med hensyn til fiskeriaftalen er det også et meget specifikt spørgsmål. Jeg mener imidlertid at kunne huske, at dette spørgsmål blev nævnt flere gange ved de tidligere udvidelsesforhandlinger.
Jeg mener, at fiskerispørgsmålet bliver det mest komplicerede i forhandlingerne med Island, fordi det har ret store privilegier, som uden tvivl vil blive anfægtet af visse medlemsstater. Jeg tror, at dette bliver det centrale i de fremtidige forhandlinger.
Jeg ved ikke, hvorvidt den eksisterende aftale er anvendelig eller passende for de fremtidige forbindelser mellem Island og de andre EU-medlemsstater. Når De sidder i udvalget, vil De imidlertid være klar over, at dette var et meget varmt emne i forhandlingerne mellem Norge og nogle af medlemsstaterne. Jeg mener imidlertid, at ingen i det mindste på nuværende tidspunkt præcis kan sige, hvilke løfter eller bekymringer der vil være på dette område.
Formanden
Tak, hr. kommissær, og tak, fordi De hjælper os med så mange spørgsmål i aften.

Om: Demografirapporten
I november 2008 offentliggjorde Kommissionen sin demografirapport, hvori den gjorde rede for de udfordringer, Europa i de kommende tiår vil møde som resultat af en aldrende befolkning. I rapporten erkendte man, at disse udfordringer ville kræve en bred vifte af politiske tiltag, herunder større solidaritet mellem generationerne, for så vidt angik langtidspleje, øget anerkendelse af plejepersonale og, vigtigst af alt, mere støtte til personer, som passer familiemedlemmer.
I december 2008 offentliggjorde Kommissionen sin rapport om omstrukturering i Europa, hvori den også fremhævede disse demografiske udfordringer og påpegede, at der kunne ske et fald i Europas potentielle vækstrate på et tidspunkt, hvor der krævedes betydeligt flere midler til at opfylde det stigende antal ældres behov for tilstrækkelige pensioner og sundheds- og langtidspleje.
Kan Kommissionen under henvisning til, at personer, der passer familiemedlemmer, er og fortsat vil være en fast og uundværlig bestanddel af social- og sundhedssystemet, gøre rede for, hvilke specifikke politiske tiltag den har udformet til imødegåelse af disse udfordringer, særlig hvad angår øget støtte til personer, der passer familiemedlemmer?
Vladimír Špidla
medlem af Kommissionen. - (CS) Fru formand, mine damer og herrer! I den nye sociale dagsorden, som blev vedtaget i juli 2008, lovede Kommissionen at tage sig af behovene hos en aldrende befolkning. Spørgsmålet om et aldrende europæisk samfund kræver en række strategiske foranstaltninger begyndende med en vurdering af de nødvendige reformer af sundheds- og pensionssystemet for at tage højde for behovet hos en aldrende befolkning og under hensyntagen til adgangen til offentlige midler til forskning i, hvordan informationsteknologien kan bidrage til at forbedre sundheds- og leveforholdene for ældre.
Kommissionen er i færd med at færdiggøre udkastet til en fælles rapport om social sikring og social integration 2009, der vil sende et klart signal om behovet for at sikre, at indtægterne er tilstrækkelige på langt sigt, for at gøre sundhedsydelserne mere effektive og nedbringe ulighederne på sundhedsområdet. Den vil også se på de udfordringer, som nogle medlemsstater skal løse inden for pensioner, sundhedsvæsen og langsigtet pleje. Disse beskrives i de vedlagte undersøgelser af de enkelte lande.
Beslutningstagningen ligger inden for medlemsstaternes beføjelser, når der er tale om politik for støtte til dem, der yder uformel pleje til familiemedlemmer. Imidlertid kan Kommissionen fungere som en katalysator for forandring for at støtte medlemsstaternes indsats. Inden for rammerne af den åbne koordinationsmetode på området social sikring og social integration bestræber Kommissionen sig på at tilskynde medlemsstaterne til at udforme politikker, der støtter familiemedlemmerne.
I den fælles rapport for 2008 understreger Kommissionen og medlemsstaterne betydningen af politikker for uformel pleje, herunder en række foranstaltninger vedrørende mulighed for uddannelse og rådgivning, aflastning, plejeorlov og en passende social beskyttelse for personer, der udfører uformel pleje. Desuden støtter Kommissionen indførelsen af disse politikker på nationalt plan gennem sit bidrag i form at undersøgelser og konferencer om dette spørgsmål.
Marian Harkin
- (EN) Fru formand! Tak for svaret, hr. kommissær. De taler om en aldrende befolknings behov. Pleje er helt sikkert et sådant behov. De nævnte reformer af pensionsordninger, og det glæder mig at høre det, fordi mennesker, der holder op med at arbejde, meget ofte for at passe børn eller ældre, betaler ikke tilstrækkelige socialsikringsbidrag, og det er ofte dem, der har plejet andre, der ikke har tilstrækkelige pensioner.
De nævnte, at familiepleje hører under medlemsstaternes beføjelser, og det er jeg enig i. I svaret til os nævnte De også, at Den Europæiske Socialfond kan bruges til uddannelse. Jeg vil gerne bede Dem uddybe dette.
Og de folk, der passer andre, arbejder: De er ubetalt arbejdskraft. Jeg er interesseret i Deres holdninger til, hvordan De opfatter personer, der passer andre, ud fra det perspektiv inden for beskæftigelse og sociale anliggender, som er Deres eget GD.
Vladimír Špidla
medlem af Kommissionen. - (CS) Fru formand! I alle tilfælde arbejder vi i alle Kommissionens dokumenter ud fra en bevidsthed om, at med en aldrende befolkning vil stadig flere mennesker blive beskæftiget med at passe andre. På samme måde opretholder vi en helt klar ligestillingspolitik, fordi en af risiciene ved en ikke planlagt udvikling er, at det er kvinder, der tager ansvaret i langt højere grad for syge familiemedlemmer, som i mange tilfælde er meget gamle mennesker. Spørgsmålet om finansiering til disse mennesker er et anliggende for medlemsstaterne. Medlemsstaterne kan udvikle meget varierede ordninger for støtte til personer, der passer andre, og de fleste medlemsstater har en sådan ordning.
Siden De har nævnt Den Europæiske Socialfund, vil jeg gerne sige, at det er klart, at Den Europæiske Socialfond ikke kan påtage sig at finansiere pasning af personer, der har behov for det, men den kan udvikle og bidrage til at udvikle en hel række vigtige programmer for personer, der passer andre. Uddannelse er som nævnt især fokuseret på det forhold, at hvis vi ønsker at passe nogen, der måske står os nær, og som vi har et følelsesmæssigt bånd til, så er pleje af et andet menneske på trods af alle vores bestræbelser og gode vilje på en måde et specialiseret område. Det er derfor udmærket, at disse mennesker opnår en grundlæggende viden og en grundlæggende erfaring, fordi resultaterne også gavner dem: Ikke blot bliver plejestandarden forbedret kraftigt, men deres opgave bliver også betydeligt lettere. Det er en af grundene til, at vi ønsker at gå i denne retning.
Jeg vil også gerne understrege noget, som ikke er blevet nævnt, men som vi også lægger vægt på, og det er misbrug eller dårlig behandling af ældre mennesker. I det fleste tilfælde viser det sig, at den dårlige behandling ikke skyldes en generel karakterbrist hos de ansvarlige personer, men meget ofte skyldes et svigt i en given situation. Opgaven er simpelthen for vanskelig, og de kan ikke magte den. Vi ønsker også at handle på dette område gennem Den Europæiske Socialfond.
Formanden
Da spørgeren ikke er til stede, bortfalder spørgsmål nr. 51.
Vi går videre til det næste spørgsmål, som er stillet af hr. Crowley, men hr. Ryan træder i stedet for ham.

Om: Fattigdom i Den Europæiske Union
Solidaritet er et kendetegn for Den Europæiske Union, hvori de fælles værdier omfatter investering i mennesker, fremme af lige muligheder og bekæmpelse af fattigdom. Med henblik herpå kan Kommissionen redegøre for, hvordan man i fremtiden kan sikre, at foranstaltninger på europæiske plan om at bekæmpe fattigdom kan integreres i medlemslandenes politikker?
Vladimír Špidla
medlem af Kommissionen. - (CS) Fru formand, mine damer og herrer! Med indførelsen af Lissabonstrategien har EU sat sig et ambitiøst mål: at mindske fattigdommen betydeligt i 2010. Siden da har Unionen oprettet instrumenter for at nå dette mål. Den åbne koordinationsmetode inden for social sikring og social integration har bidraget til at styrke kampen mod fattigdom og social udstødelse og har underbygget medlemsstaternes indsats.
Dette samarbejde mellem medlemsstaterne har givet meget gode resultater. Jeg vil nævne tre eksempler: Der er nu 22 medlemsstater, der har sat sig et mål for bekæmpelse af fattigdom hos børn; borgerne og virksomhederne er nu meget tæt involveret i de nationale strategier for bekæmpelse af fattigdom; og strategier for social integration er indarbejdet i mange politikområder: beskæftigelse, uddannelse og faglig uddannelse, sundhed og boliger. Alle de relevante politikker er derfor taget i brug i kampen mod social udstødelse.
Den fornyede sociale dagsorden, som Kommissionen vedtog den 2. juli 2008, indeholder syv prioriterede aktivitetsområder, herunder kampen mod fattigdom og social udstødelse. I den fornyede sociale dagsorden foreslår man også en styrkelse af den åbne koordinationsmetode. Den europæiske plan for stimulering af vækst og beskæftigelse, der blev forelagt stats- og regeringscheferne på det europæiske topmøde i december 2008, sigter mod at afhjælpe virkningerne af den finansielle og økonomiske krise og ligeledes at styrke de reformer, som allerede er undervejs inden for rammerne af Lissabonstrategien for vækst og beskæftigelse.
Kommissionen har også påtaget sig regelmæssigt at overvåge de sociale virkninger af den finansielle og økonomiske krise i medlemsstaterne og de foranstaltninger, der træffes på nationalt plan. Dette værktøj til overvågning af krisens sociale virkninger skal offentliggøres kvartalsvis, og her vil man forståeligt nok fokusere på de mest udsatte grupper.
Kommissionen vil også fortsætte samarbejdet med medlemsstaterne for at sikre en effektiv gennemførelse af de henstillinger, der blev vedtaget i oktober 2008 om en aktiv integration af de mennesker, der befinder sig længst væk fra arbejdsmarkedet. Målet med denne henstilling er især at øge effektiviteten af mindstelønsordninger, som stadig er underudviklede i mange medlemsstater. Det er med andre ord vigtigt at give alle borgere mulighed for at opnå en rimelig levestandard, navnlig under den nuværende krise.
Jeg vil også gerne minde Dem om, at 2010 bliver det europæiske år for bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse. Her vil man fokusere på følgende: støtte til overholdelse af socialt udstødtes rettigheder og muligheder for aktivt at reintegrere sig i samfundet; fokus på de enkelte medlemmer af samfundets ansvar i kampen mod fattigdom; udbredelse af de afprøvede metoder inden for social integration; styrkelse af de vigtigste politiske aktørers engagement.
Jeg tror, at de foranstaltninger, jeg har nævnt, vidner om, at Europa hele tiden helt konkret forsøger at opfylde behovene hos de mest sårbare grupper, navnlig i den nuværende økonomiske situation. Jeg håber, at medlemsstaterne vil reagere positivt på Kommissionens opfordring til at løse krisens sociale følger. Med henblik herpå kan de gøre brug af de fællesskabsinstrumenter, de har til rådighed, navnlig Den Europæiske Socialfond og Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen.
Eoin Ryan
spørger. - (EN) Fru formand! Jeg vil gerne takke kommissæren for hans meget omfattende svar. Når man taler om de sårbare grupper, er en af disse helt klart de unge i lyset af den økonomiske situation, vi befinder os i, og den stigende arbejdsløshed.
Meget ofte ryger unge i økonomisk svære tider desværre ud i narkotikamisbrug. Er det muligt, at Den Europæiske Socialfond kan anvendes på en målrettet måde til at hjælpe de unge i lyset af de problemer, som dette medfører for dem selv som enkeltpersoner, men også for deres familier og for deres samfund og i lyset af de alvorlige virkninger, det kan have på samfundet i form af større fattigdom og flere problemer?
Spørgsmålet er, om der er mulighed for at målrette bistand til denne udsatte gruppe under denne fond.
Vladimír Špidla
medlem af Kommissionen. - (CS) Fru formand! Kommissionens strategi, selv i denne vanskelige økonomiske situation, går ud på at afhjælpe enhver forskelsbehandling, enhver overtrædelse af princippet om lige muligheder. De ved naturligvis, at den europæiske lovgivning giver mulighed for positiv særbehandling, hvilket betyder foranstaltninger over for grupper, der befinder sig i en meget vanskelig situation. Generelt letter Kommissionen med forslaget til Parlamentet, eller - hvis forslaget vedtages - ønsker vi at lette anvendelsen af Den Europæiske Socialfond og Globaliseringsfonden. Jeg kan grundlæggende sige, at med hensyn til bestemmelser og struktur er der ikke noget til hinder for at målrette en betydelig andel af disse ressourcer mod unge mennesker. Det afhænger af de beslutninger, der træffes af individuelle projektsponsorer, lokalsamfundene og beslutninger på nationalt plan. Det er stadig et åbent spørgsmål, men i princippet er der intet til hinder for at anvende disse ressourcer effektivt til gavn for unge mennesker eller andre grupper, der befinder sig i en særligt vanskelig situation.
Formanden
Spørgetiden er afsluttet.
Spørgsmål, der på grund af tidnød ikke var blevet besvaret, ville blive besvaret skriftligt (se bilag).
(Mødet udsat kl. 19.30 og genoptaget kl. 21.00)
