G20-arbejds- og beskæftigelsesministrenes møde (20.-21. april 2010 i Washington) (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelse fra Kommissionen om G20-arbejds- og beskæftigelsesministrenes møde (20.-21. april 2010 i Washington).
László Andor
Fru formand! I henhold til de seneste tal fra ILO og OECD stiger arbejdsløsheden i industrilandene stadig og vil først toppe i 2011.
Mere end 200 mio. arbejdstagere i udviklings- og vækstlandene risikerer at blive skubbet ud i ekstrem fattigdom. Dette vil resultere i næsten 1,5 mia. arbejdende fattige i verden. Disse tal taler for sig selv. Den nuværende krise har uden tvivl fremhævet de smerteligste svagheder ved vores stadig mere forbundne globale økonomi. Der er nu klar enighed om behovet for en global indsats for at løse de globale problemer.
Sidste år i Pittsburgh forpligtede G20-lederne sig til at sikre, at arbejdspladser vil vende tilbage samtidig med væksten. I overensstemmelse hermed aftalte G20-lederne at skabe en beskæftigelsesorienteret ramme for den fremtidige økonomiske vækst.
Det er særdeles velkomment. Kommissionen støtter fuldt ud enhver ramme for foranstaltninger, der sætter kvalitetsbeskæftigelse i centrum for genopretningen og hjælper mennesker i hele verden tilbage i arbejde. Denne tilgang afspejler den umiskendelige sandhed, at beskæftigelse er bundlinjen i den nuværende globale økonomiske krise, og at genopretning uden beskæftigelse ikke er en mulighed.
I Pittsburgh opfordrede lederne den amerikanske arbejds- og beskæftigelsesminister til at indkalde G20-arbejds- og beskæftigelsesministrene til et møde. De skal vurdere den globale beskæftigelsessituation og drøfte indvirkningen af de politiske reaktioner på krisen samt den eventuelle nødvendighed af yderligere foranstaltninger. Ministrene skal endvidere overveje de mellemlangsigtede politikker for beskæftigelse og kompetenceudvikling, sociale beskyttelsesprogrammer og bedste praksis med henblik på at sikre, at arbejdstagerne vil få gavn af videnskabelige og teknologiske fremskridt. Dette enestående møde afholdes i Washington DC den 20. og 21. april. Kommissionen og det spanske formandskab deltager også.
Kommissionen arbejder tæt sammen med ILO om forberedelserne af mødet, som navnlig vil give os mulighed for at fremme anstændige arbejdsvilkår i hele verden på EU's vegne. Anvendelsen af ILO's internationalt anerkendte grundlæggende arbejdsstandarder og indsatsen for at nå målet om grundlæggende sociale sikringsordninger er afgørende i denne forbindelse. G20-mandatet omfatter endvidere udviklingen af en mellemlangsigtet global uddannelsesstrategi, som varetages af ILO og andre internationale organisationer.
Kommissionen yder et væsentligt bidrag til denne indsats gennem initiativet "Nye kvalifikationer til nye job". Dette er en del af EU 2020-flagskibsinitiativet vedrørende en dagsorden for nye kvalifikationer og job. Den centrale udfordring her er at gennemføre en strategi for omskoling og opgradering af den globale arbejdsstyrke og fremme overgangen mellem job og fra uddannelse til arbejde for unge.
Inddragelse af arbejdsmarkedsparterne kan sikre værdifuld merværdi. Vi ved alle, hvor effektiv den europæiske sociale dialog kan være, når det drejer sig om at forbedre udformningen af forskellige foranstaltninger på beskæftigelsesområdet. Kommissionen er parat til at dele sine erfaringer med EU's internationale partnere. Kommissionen vil holde Parlamentet underrettet om det fremskridt, der opnås på mødet i Washington DC.
G20-arbejds- og beskæftigelsesministrenes møde vil give os mulighed for at udvikle nye foranstaltninger, der kan forme den politiske ramme efter krisen. Disse nye foranstaltninger og politikker kan bidrage til en afbalanceret afslutning af krisen ved at sætte job i centrum for genopretningen og kan overvinde arven fra krisen. Målet er at give det nødvendige input og de nødvendige oplysninger til G20-ledernes topmøder i Canada og Korea senere på året.
Elisabeth Morin-Chartier
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! På baggrund af den aktuelle økonomiske og finansielle krise tvinger dette G20-topmøde os til at konkludere, at den første målsætning, vi skal opfylde, er at forbedre beskæftigelsesmulighederne for arbejdstagerne.
Det er en nødvendighed. Vi kan nemlig ikke opnå social integration uden integration via arbejdspladsen. Når vi i dag forbereder dette G20-møde, er det eneste motto og den eneste målsætning, vi kan dele, derfor målsætningen om bekæmpelse af arbejdsløsheden.
Som kommissæren lige sagde, er arbejdsløsheden steget betydeligt i EU og resten af verden, men det er tydeligt, at uligheden stiger, og at den stiger skarpere blandt unge, midlertidigt ansatte, indvandrere og kvinder.
Når vi i dag konstaterer, at 21,4 % af de unge er arbejdsløse sammenlignet med 14,7 % - allerede en betydelig procentdel - for to år siden, vækker hastigheden af stigningen dyb bekymring.
Vi skal derfor i Europa og globalt - for indsatsen kan kun være global - opbygge konvergens- og integrationsstrategier, der udtrykkeligt anerkender den kendsgerning, at dynamiske social- og samhørighedspolitikker er grundlaget for udviklingen af vores samfund.
Jeg vil også minde Dem om Verdenshandelsorganisationens globale jobpagt, som rummer en række effektive strategiske muligheder, der kan sætte os til stand til at komme ud af krisen.
Hvor står vi med hensyn til Kommissionens forslag om at basere rammen for strategien efter 2010 på den sociale markedsøkonomi, integration og gennemsigtighed?
Jeg håber, at vores europæiske arbejds- og beskæftigelsesministre ikke under topmødet glemmer, at de skal stå til ansvar for stigningen i arbejdsløsheden over for de millioner af mennesker, som én efter én har mistet deres arbejde i de seneste måneder.
EU forventer derfor, at kommissæren handler, så vi kan berolige vores medborgere og få dem tilbage i arbejde.
Alejandro Cercas
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Det glæder også mig meget, at vi kan gennemføre denne forhandling i eftermiddag som forberedelse til det topmøde, der vil samle Dem alle i Washington den 20. og 21. april.
Vores møde i dag kan i høj grad tilskrives formanden for Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, fru Berès. En uforudset begivenhed har forhindret hende i at deltage i dag.
Jeg vil tale på vegne af os begge. Jeg vil tale på hendes modersmål, fransk, ud fra de dokumenter, hun havde forberedt, fordi jeg er sikker på, De vil gerne høre hendes egne ord:
(FR) På et tidspunkt, hvor arbejdsløsheden vil overstige 10 %-mærket, hvor der er mere end 1,5 mia. arbejdende fattige i verden, og hvor krisen rammer endnu 200 mio. arbejdende fattige, er det derfor på tide, at lederne fokuserer på de sociale konsekvenser af krisen og prioriterer beskæftigelsen, hr. kommissær!
Vi sætter pris på det arbejde, De har udført i tæt samarbejde og dialog med arbejdsmarkedsparterne.
Det møde, som stats- og regeringscheferne efterspurgte i Pittsburgh, vil endelig forene makroøkonomiske spørgsmål med den sociale dimension. For at undgå en gentagelse af de fejl, der førte til krisen, skal vi sikre, at krisen ikke yderligere forværrer de sociale uligheder i vores lande, mellem EU's medlemsstater og på internationalt plan.
Vi skal sikre, at en forhastet strategi for at afslutte krisen ikke resulterer i en nedbrydning af vores sociale model, fordi oprindelsen til denne krise - som vi har gennemgået i tre år nu - er helt igennem social. Det er ikke nok at regulere finansielle produkter. Vi skal tage fat om ondets rod.
Vi frygter desværre, at der stadig mangler politisk vilje, hvad angår den sociale dimension, trods adskillige rapporter fra Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) og Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), som har fremhævet de stadig værre sociale uligheder. Dette dokumenteres af den meget ringe synlighed af sociale spørgsmål, som ikke en gang nævnes på G20's officielle websted. På samme måde er Økofin-Rådets nylige beslutning om at indstille særforanstaltningerne til støtte for beskæftigelsen, som havde til formål hurtigt at genoprette de offentlige finanser, helt uacceptabel.
Der spilles et farligt spil mellem finansministrene og ministrene for beskæftigelsen og sociale anliggender.
Vi regner med, at kommissæren og det spanske formandskab vil gå imod denne kortsigtede tilgang og sætte sociale spørgsmål i centrum for den europæiske og internationale indsats.
Marian Harkin
Fru formand! Det er absolut afgørende, at G20-arbejds- og beskæftigelsesministrene sætter kvalitetsbeskæftigelse i centrum for deres genopretningsplaner.
For mange arbejdstagere tegner der sig - som De er bekendt med, hr. kommissær - et dystert billede med stigende arbejdsløshed, færre arbejdstimer, betydelige lønnedskæringer, de arbejdende fattige, De talte om, og utilstrækkelige eller ikke-eksisterende uddannelsesmuligheder. Samtidig oplever arbejdstagerne, at bankerne rekapitaliseres, mens de små og mellemstore virksomheder - drivkraften bag den økonomiske vækst - udsultes økonomisk, og arbejdspladser går tabt.
Budgetdisciplin og -besparelser må ikke træde i stedet for en plan for vækst i beskæftigelsen, men det er alligevel, hvad der sker i mange lande, herunder i mit eget land, Irland. Kommissionen roser vores budgetdisciplin, men vi lader beskæftigelsen forbløde. Vi skaber balance i regnskabet, men vores arbejdstagere betaler prisen. G20-ministrene skal håndfast forpligte sig til at støtte anstændig beskæftigelse og prioritere vækst i beskæftigelsen parallelt med minimumsindkomster, socialsikring og uddannelse eller omskoling for de arbejdsløse.
Endelig er jeg enig med Dem i, at de skal forpligte sig til at gennemføre politikker, der er i overensstemmelse med ILO's grundlæggende principper og rettigheder, og de må ikke tillade, at den aktuelle økonomiske krise bruges som en undskyldning til at svække eller tilsidesætte internationalt anerkendte arbejdsstandarder.
Ilda Figueiredo
Fru formand! Det er på høje tid, at EU's ledere anerkender den rolle, de også spillede i den alvorlige krise, der nu udspiller sig over hele EU. Dette er en konsekvens af den finansielle og økonomiske krise, som de har fremmet ved at deregulere de finansielle og kommercielle markeder og ved at forcere frihandelsaftaler med tredjelande uden at tænke på arbejdstagernes eller offentlighedens interesser.
Stigningen i arbejdsløsheden og omfanget af usikker og underbetalt beskæftigelse forøger fattigdommen og er en direkte konsekvens af neoliberale politikker og kapitalismens krise. ILO og OECD mener, at arbejdsløsheden endnu ikke er toppet i industrilandene, og at mere end 200 mio. arbejdstagere snart kan blive kastet ud i ekstrem fattigdom. Det betyder, at antallet af arbejdende fattige kan nå op på 1,5 mia., hvor kvinder og unge er de værst ramte.
Det er på tide, at vi sætter en stopper for den udhuling af sociale rettigheder og arbejdsmarkedsrettigheder, som vi oplever i øjeblikket. Kvalitetsbeskæftigelse med rettigheder skal gøres til en prioritet og skal som minimum overholde ILO-konventionerne. Hvis der ikke skabes arbejdspladser med rettigheder, kan vi ikke komme ud af krisen.
Kinga Göncz
- (HU) Fru formand! Jeg tror, vi alle glæder os over, at ministrene for beskæftigelse og sociale anliggender nu mødes i G20-forsamlingen, og at de dermed har fået samme status som finansministrene, hvilket ikke har været tilfældet hidtil. Det krævede tilsyneladende en økonomisk krise, inden det blev muligt at tale om globale økonomiske foranstaltninger - ikke kun med hensyn til økonomi- og finanspolitiske spørgsmål, men også med hensyn til sociale og beskæftigelsesmæssige spørgsmål. Dette er især vigtigt nu, hvor det økonomiske pres fra krisen er ved at lette, mens arbejdsløsheden og fattigdommen fortsætter med at stige. Vi ved, at dette vil have langsigtede sociale og politiske konsekvenser. I hele verden går dette hånd i hånd med ekstremisme, som også udgør en langsigtet trussel.
Det er vigtigt, at ministrene for beskæftigelse og sociale anliggender udvikler sektorpolitikker, der kan forbedre beskæftigelsessituationen og mindske fattigdommen. Jeg vil komme med et konkret eksempel, der blev nævnt på G20-topmødet, nemlig mikrofinansinstrumentet, som ikke kun øger den sociale samhørighed, men også selvforsyningsgraden og derfor også kan være vigtigt af denne grund. Det er dog beklageligt, at Parlamentet ikke kan vedtage en holdning og fremsende den til G20-mødet, men kun kan sende vores verbale meddelelser. Jeg mener dog, at selv dette er mere end andet, vi tidligere har gjort.
Elizabeth Lynne
- (EN) Fru formand! Som vi alle siger, har finanskrisen ramt den almindelige befolkning særdeles hårdt.
Derfor skal vi sikre, at der skabes positive resultater på G20-beskæftigelsesministrenes møde, det første af sin art, som det lige er blevet nævnt. Jeg håber, at vi opnår sådanne positive resultater. Det glæder mig, at de ikke kun skal koncentrere sig om den finansielle sektor, men også skal se på den sociale indvirkning på befolkningerne.
Vi ved, at arbejdsløsheden er rekordhøj i mange lande i hele verden. Vi skal undersøge, hvordan vi reelt får folk i arbejde - i rigtige job. Uddannelsesprogrammer skal f.eks. kunne dække de faktiske behov i øjeblikket. Vi burde undersøge, hvordan vi kortlægger bedste praksis fra lande, der allerede har indført forskellige foranstaltninger, og forsøge at overføre det til andre lande med det formål at hjælpe de mest marginaliserede i samfundet. Arbejdet er blevet gjort i disse andre lande, så hvorfor lærer vi ikke af dem?
Vi skal sikre, at ILO's kernekonventioner faktisk gennemføres. Vi skal sikre, at FN's konvention om handicappedes rettigheder gennemføres. Vi skal sikre, at alle, der ikke er beskyttede i øjeblikket, beskyttes i fremtiden.
Thomas Händel
- (DE) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! G20-topmødet i Pittsburgh tilvejebragte en god model. Det krævede økonomiske genopretningsplaner med henblik på at fremme anstændigt arbejde, som vil bidrage til sikkerhed og skabelse af arbejdspladser, og det gjorde vækst i beskæftigelse til en prioritet.
Jeg opfordrer derfor Europas arbejdsministre til at lægge pres på G20-medlemmerne for at sikre, at de for det første ikke går på kompromis med deres økonomiske genopretningsplaner, men arbejder hårdere og i videre omfang for at skabe arbejdspladser, at de for det andet arbejder for at tilvejebringe økonomisk sikret deltidsbeskæftigelse med henblik på at forhindre tab af arbejdspladser, at de for det tredje fremmer offentlige investeringer med henblik på at skabe arbejdspladser og bæredygtig økologisk vækst, og at de for det fjerde styrker og udvider de sociale sikringsordninger, så disse foranstaltninger bliver tilgængelige. Dette vil også sikre købekraften på det indre marked og beskæftigelsen, hvilket vil hjælpe med at bekæmpe fattigdom. Samarbejdet med arbejdsmarkedets parter er øjensynligt meget vigtigt for Europas arbejdsministre, så de kan styrke den sociale dialog i et endnu større omfang, end kommissæren ønsker.
Sylvana Rapti
- (EL) Fru formand, hr. kommissær! En premiere vil finde sted i Washington den 20. april: Beskæftigelsesministrene fra de 20 rigeste områder i verden vil afholde en konference. Europas stemme skal kunne høres højt og klart der. 4,5 mio. arbejdspladser risikerer at gå tabt i Europa i løbet af de næste tre år, og det vil påvirke væksten, skade den sociale samhørighed og skabe social uro.
Skabelse af arbejdspladser skal være en prioritet for Europa. Realistiske, specifikke og målbare mål, både langsigtede og umiddelbare, skal omgående fastlægges. Vi skal omgående sikre anstændigt arbejde til borgerne i Europa. Vi skal omgående sikre arbejdstagernes beskæftigelse og pensionsrettigheder.
Vi glemmer næsten det indlysende, nemlig at arbejde er løftestangen for vækst. Når alt kommer til alt, må vi nødvendigvis indse, at vi ikke kan tale om økonomisk politik uden altid at tænke på beskæftigelsesparameteren.
Jeg vil afslutte med at sige, at vi i stedet for at tale om Rådet for Beskæftigelse, Social- og Arbejdsmarkedspoliti ellers vil ende med at skulle tale om Rådet for Arbejdsløshed.
Patrick Le Hyaric
. - (FR) Fru formand! Efter min mening kan vi ikke finde en varig løsning på problemet med arbejdsløshed og underbeskæftigelse, medmindre vi ændrer den nuværende tilgang, som prioriterer kapital frem for beskæftigelse, og medmindre vi indfører en ny form for fordeling af velstanden, der omfatter en stigning i lønningerne, i de sociale sikringsniveauer og i minimumsydelserne. Dette vil skabe forudsætningerne for bæredygtig genopretning, som sikrer et væld af arbejdspladser. Socialt fremskridt er en forudsætning for at komme ud af den økonomiske krise, ikke omvendt.
G20 skal fungere som et incitament til at mobilisere den internationale banksektor til fordel for selektiv kredit, der kan styrke både beskæftigelse, investeringer i jobskabelse og initiativtagere til en ny miljøvenlig økonomi.
Samtidig skal spekulative kapitalstrømme beskattes, så de kan omdirigeres til kampen mod fattigdom.
Jeg foreslår, at vi undersøger og afprøver en socialsikringsordning baseret på erhvervsuddannelse og uddannelse for fremtidens arbejdspladser, samtidig med at vi udvikler offentlig forskning, der er afgørende for en ny holdbar og bæredygtig økonomi.
Silvia-Adriana Ţicău
- (RO) Hr. formand! G20-lederne fastlagde i Pittsburgh i september 2009, at hovedprioriteten for de økonomiske genopretningsplaner skulle være at bevare eksisterende arbejdspladser og skabe nye.
Trods Den Internationale Valutafonds prognoser om 3 % økonomisk vækst viser prognoser fra OECD og ILO, at arbejdsløsheden vil fortsætte med at stige drastisk indtil første halvdel af 2011.
Den økonomiske og finansielle krise har ramt de europæiske virksomheder hårdt - for slet ikke at nævne medlemsstaternes budgetter.
G20-arbejds- og beskæftigelsesministrene bør opfordre til en forlængelse af den støtte, der er ydet til virksomheder i vanskeligheder på grund af den økonomiske krise, indtil arbejdsløsheden igen begynder at falde.
Disse ministre skal endvidere tilvejebringe foranstaltninger, der kan støtte både embedsmænd og andre offentlige ansatte, f.eks. lærere og læger, der mister deres job som følge af nedskæringer i bevillingerne til offentlige institutioner.
Zigmantas Balčytis
- (LT) Hr. formand! Vi skal glæde os over, at arbejds- og beskæftigelsesministrene for første gang mødes i G20. På G20-ledernes 2009-topmøde i Pittsburgh aftalte landenes ledere, at vægten i de nationale økonomiske genopretningsplaner skulle lægges på fastholdelse og skabelse af arbejdspladser. Siden topmødet er situationen dog blevet værre, både i EU og globalt. I nogle medlemsstater har antallet af arbejdsløse, som stiger hver dag, nået et kritisk niveau, og nogle nationale regeringers kriseplaner forværrer borgernes situation endnu mere, da de beskærer pensioner og andre vigtige sociale garantier. Små og mellemstore virksomheder lukkes i hobetal. Hovedvægten på G20-topmødet bør efter min mening lægges på en aftale om konkrete foranstaltninger, der kan stabilisere arbejdsløsheden, da desillusionering og frygt i befolkningen ikke vil bidrage til en hurtig økonomisk genopretning i vores lande.
Vilija Blinkevičiūt
- (LT) Hr. formand! Først og fremmest glæder det mig virkelig, at arbejds- og beskæftigelsesministrene fra verdens mest magtfulde lande, G20-landene, mødes for at drøfte de vigtigste problemer, dvs. hvordan vi bekæmper arbejdsløsheden og styrker beskæftigelsen. Dette møde vil i realiteten finde sted under meget vanskelige omstændigheder, idet ca. 5,5 mio. unge i Europa er uden arbejde. Antallet af langtidsledige stiger også konstant. I denne uge blev mere end 300 000 mennesker meldt arbejdsløse i mit land, Litauen. Det har mit land ikke tidligere oplevet i løbet af de 20 år, der er gået, siden det blev uafhængigt. Det er derfor meget vigtigt, at ministrene fra de mest magtfulde lande på deres møde fastlægger konkrete foranstaltninger, som skal gennemføres, så befolkningerne i EU-landene ikke blot har arbejde, men har anstændigt arbejde, kvalitetsarbejde, og en anstændig løn, som de kan leve af, så de ikke skal leve i fattigdom. Jeg håber derfor, at der vil blive truffet anstændige beslutninger på dette møde.
László Andor
Hr. formand! Det glæder mig, at denne forhandling om arbejds- og beskæftigelsesministrenes møde i Washington DC har fundet sted i dag, fordi det ikke bliver det eneste topmøde, hvor Parlamentets stemme høres om et så vigtigt emne. Der kommer snart et andet topmøde, som også vil høre det, De har sagt i dag. Jeg tænker her på topmødet i morgen i Bruxelles, som vil være en lejlighed til at støtte EU 2020-dagsordenen med en stærk vidtfavnende søjle og flagskibsinitiativer, der kan fremme beskæftigelsen og mindske fattigdommen, og som omfatter seriøse strategiske mål.
Vi skal erkende alvoren af den krise, som verdensøkonomien har gennemgået de sidste to år, og det handler ikke kun om tal, der bliver værre og værre. Jeg er helt enig med fru Göncz i, at vi også skal erkende den politiske risiko, som denne krise udgør for den europæiske civilisation.
Jeg håber, at lederne, som mødes i morgen, forstår dette og udformer meget ansvarlige konklusioner på baggrund af denne situation. Hvis det ikke sker, vil det være vanskeligt at repræsentere de europæiske værdier i verden. Det vil være vanskeligt, at repræsentere forpligtelsen til at tage fat om arbejdsløshed og fattigdom i G20-regi på en troværdig måde.
Det er et vigtigt skridt fremad, at arbejdsministrene mødes i G20-regi. Vi ved endnu ikke, om vi vil få mulighed for at inddrage finansministrene, men det er alligevel meget vigtigt, at dette skridt er taget, og at der vil blive lejlighed til at udveksle erfaringer og synspunkter.
Der er korrekt, at regeringerne først har taget fat om den finansielle krise, og at de statslige midler er blevet brugt til at stabilisere banksektorerne. Bankerne er blevet rekapitaliseret, og den finansielle stabilitet er blevet prioriteret.
Nu skal vi prioritere jobskabelse. Vi skal prioritere en exitstrategi, der ikke skader den eksisterende beskæftigelse, og som ikke underminerer kapaciteten til at investere. Vi skal derfor træffe en beslutning om at skabe finansiel orden, gendanne stabiliteten og eliminere presset på medlemsstaternes regeringer, som får dem til at indføre urimelige nedskæringer, der påvirker den sociale sektor og beskæftigelsen.
Jeg er helt enig i, at ILO er hjørnestenen i udformningen i ILO-standarder, og at det er af central betydning, at vi henviser til dem i internationale drøftelser. Det er en sund standard for os i det videre arbejde med beskæftigelsesmæssige og sociale relationer.
G20-sammehængen er en fantastisk mulighed for at indgå i drøftelser med verden udenfor, og de er relevante for os ikke kun ved drøftelser om arbejdsforhold, men også ved drøftelser om finansiel regulering og spørgsmål, som f.eks. skat på transaktioner, som drøftes mere direkte i andre dele af verden og i nogle tilfælde fortjener seriøs opmærksomhed i EU.
Jeg er taknemmelig for de bemærkninger, jeg har hørt, og for de budskaber, jeg kan viderebringe til de øvrige partnere i G20-gruppen.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Ádám Kósa  
Efter min mening er det afgørende, at vi erkender, at de nuværende beslutningstagere ikke kan følge med udviklingen i verden, økonomien og teknologien. Snart vil selv et energiselskab kunne planlægge længere ud i fremtiden end internationale politiske aktører. Den manglende erkendelse af denne realitet fremgår dog tydeligt af den nuværende EU 2020-strategi. EU skal se længere fremad og skal også være indstillet på at yde ofre af hensyn til et mere bæredygtigt samfund. Vi skal i stigende grad koncentrere os om infrastruktur og jobskabelse i stedet for voksende forbrug, der er afhængigt af import. Betingelsesløs frihandel medfører vanærende tab af arbejdspladser, ødelægger miljøet, bringer forbrugernes sundhed i fare og forringer adgangsmulighederne alene for at garantere prisen på et produkt eller en tjeneste. Vi må ikke gå tilbage til tiden med uhæmmet kapitalisme - Oliver Twists verden! Så vil EU 2020-strategien ligesom Lissabonstrategien ende som en fiasko.
