Handelsforbindelserne med Kina (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er mundtlig forespørgsel af Helmuth Markov for Udvalget om International Handel til Kommissionen om den seneste udvikling i de tosidede handelsforbindelser med Kina - B6-0129/2007)
Helmuth Markov 
spørger. - (DE) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Det glæder mig, at jeg må præsentere denne forespørgsel på vegne af Udvalget om International Handel. Først vil jeg gerne takke kommissær Mandelson og hans tjenester, fordi informationsstrømmen til vores udvalg med hensyn til de forskellige bilaterale og interregionale udenrigshandelsforbindelser er blevet meget bedre. Udvalget håber, at vi også fremover vil kunne finde en sådan samarbejdsform, når det som her i Kinas tilfælde handler om internationale forhandlinger om partnerskabs- og samarbejdsaftaler, hvor handel er et vigtigt delaspekt.
Vores handelsforbindelser med Folkerepublikken Kina er meget vigtige for begge parter. Sidste år overhalede Kina USA og er nu den største eksportør til EU. Samtidig sted EU's handelsunderskud i forhold til Kina steget til 128 milliarder euro. Handelsudvalget har længe beskæftiget sig med Kinas voksende rolle i det internationale handelssystem. Allerede i 2005 valgte vores udvalg dette som tema for en initiativbetænkning, den første betænkning overhovedet, som handlede om en enkelt handelspartner. Endnu en betænkning behandlede konsekvenserne af udløbet af kvoteordningen for Kinas tekstil- og beklædningsindustri. Hvis man ser to år tilbage i tiden, må man ønske de daværende ordførere Caroline Lucas og Tokia Saïfi tillykke med deres fremsynethed.
Hverken i EU eller i udviklingslandene er tekstil- og beklædningsindustriens usikkerhed med hensyn til konsekvenserne af markedsåbningen over for Kina faldet til ro.
Faktisk vokser denne usikkerhed med det forestående udløb af den fælles hensigtserklæring fra 2005. Det er et område, hvor det er vigtigt med et entydigt svar på spørgsmålet om den markedsøkonomiske status med henblik på at undersøge klager over dumping.
I Lucas-betænkningen stillede man spørgsmålet om Europas strategi i forbindelse med optimeringen af værdiskabelseskæderne og den voksende produktion af hightechvarer. I betragtning af det enormt store antal højtkvalificerede dimittender fra kinesiske universiteter er der grund til at sætte spørgsmålstegn ved troen på, at EU på lang sigt og varigt vil kunne tilbyde mere intelligente løsninger og bestemme det videnskabelige og tekniske fremskridt. Naturligvis ser vi og glæder vi os over den reduktion af fattigdommen, som Kinas hurtige opstigning i de sidste 20 år har ført med sig. Samtidig har vi imidlertid en berettiget forventning om, at Kina som WTO-medlem vil overholde de regler, som det har anerkendt med sin tiltrædelse. Hertil hører også bestemmelserne om intellektuel ejendomsret samt princippet om ikkediskriminering af importvarer. Vi kan heller ikke under nogen omstændigheder se bort fra de økologiske og sociale konsekvenser, som Kinas vækst fører med sig. Vi bør være rede til at støtte de mennesker, som lokalt arbejder med denne problematik.
Kommissær Mandelson, hvis jeg har læst det rigtigt, sagde De i sidste måned på en fagforeningskonference i Storbritannien: Uanset om der er tale om multilaterale eller bilaterale handelsdrøftelser, så stræber vi efter fair miljøstandarder og sociale standarder. Jeg kan kun håbe, at dette også gælder for store handelspartnere og ikke kun for de små. Derfor forventer vi også, at den partnerskabs- og samarbejdsaftale, som De i øjeblikket forhandler med Kina, vil blive omfattende i denne henseende, at den tager højde for alle berørtes interesser og ikke kun sigter på markedsadgangen. Hr. kommissær, måske kunne De fortælle os, dels om dette kommer til udtryk i EU's holdning i forhandlingerne om partnerskabs- og samarbejdstaler med Kina, og dels hvordan det bliver modtaget fra kinesisk side.
Et andet spørgsmål er mere generelt forholdet mellem multilaterale og bilaterale forhandlinger. EU's handelsstrategi beskriver bilaterale og interregionale handelsrelationer som et supplement til de multilaterale bestræbelser inden for WTO, som er specifikt rettet mod de enkelte lande. Disse forhandlinger inden for WTO er jo nu gået i stå. Kunne De, hr. kommissær, fortælle, på hvilket grundlag der overhovedet kan føres bilaterale forhandlinger på et tidspunkt, hvor det ikke engang er afklaret, hvordan den fremtidige overordnede ramme kommer til at se ud, som sådanne aftaler i sidste ende skal passe til.
Endelig vil jeg gerne spørge Dem, om det virkelig er nødvendigt at forhandle videregående WTO plus-enkeltaftaler med indhold, der som bekendt ikke deles af et stort antal udviklingslande, længe før der er udsigt til enighed inden for de multilaterale rammer. Ville denne fremgangsmåde ikke bidrage til, at det bliver endnu sværere at indgå en multilateral aftale - som udvalget klart foretrækker - end det allerede er i forvejen?
Peter Mandelson
Hr. formand! Lad mig straks sige som svar til hr. Markov, at jeg er ham taknemmelig for at erkende, at der nu kommer flere informationer fra Kommissionen til hans udvalg, og at han har oplevet et stærkere samarbejde. Hvad angår Kina, har man fra EU's side det mål for den kommende partnerskabs- og samarbejdsaftale at lægge grunden til et udvidet samarbejde, herunder forstærkning og om muligt opgradering af miljømæssige standarder - herunder begrænsning af klimaændringer - samt sociale, arbejds- og sikkerhedsmæssige standarder, så vi er på bølgelængde i den henseende.
Jeg er glad for at få lejlighed til at give Parlamentet noget feedback om den seneste udvikling i de bilaterale handelsforbindelser med Kina. Kina har haft topprioritet, siden jeg tiltrådte. Vi har meget at vinde, men også noget at tabe, afhængigt af hvordan vi agerer i dette væsentlige forhold.
Jeg valgte Europa-Parlamentet i oktober sidste år til sammen med kommissær Ferrero-Waldner at præsentere Kommissionens strategidokument for Kina - "Closer Partners, Growing Responsibilities" (Tættere partnerskab, større ansvar) - og, med særligt henblik på handel og investeringer, dokumentet om retningslinjerne med titlen "Competition and Partnership" (Konkurrence og partnerskab). Jeg gjorde i det sidstnævnte dokument gældende, at Europa har fordel af et åbent og afbalanceret, økonomisk forhold med Kina, der er baseret på rimelig gensidighed.
Dette grundlæggende argument gælder stadigvæk. Vores økonomier kompletterer hinanden: Kina har store konkurrencemæssige fordele på mange områder. Vi har en vedvarende, konkurrencemæssig fordel, hvad angår avancerede tjenesteydelser og varer med stor værditilvækst, især sådanne, hvor der kræves stærk beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder (IPR).
Vi har dog endnu ikke nået en sådan balance i vores forhold, at det kan garanteres, at den kan opretholdes til vores gensidige fordel. Europas handelsunderskud over for Kina er reelt stigende. Jeg erkender, at en del af dette underskud kan være et naturligt resultat af markedskræfterne, men vi ved også, at vores eksportpotentiale generes af barrierer på det kinesiske marked, og at en væsentlig del af den nuværende handelsbalance derfor er kunstig. Den er et politisk resultat, ikke et økonomisk, og den kan tackles politisk. I en undersøgelse for nylig er der endog blevet sat tal på omkostningen ved Kinas barrierer for vores handel: omkring 20 milliarder euro årligt i mistede eksportindtægter, dvs. 30 % af vores eksport til Kina. Der skal træffes praktiske foranstaltninger i Kina for at tackle dette problem.
Så hvad ønsker EU at opnå? Jo, vi ønsker forbedret adgang til Kinas marked for varer og tjenesteydelser og, for investorer fra EU, et hav af forandringer med hensyn til beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder og copyrights, især i form af en udrensning på de kæmpestore gademarkeder, hvor der sælges forfalskede varer, og en sikring af, at kinesiske virksomheder betaler skyldige patentafgifter til EU-virksomheder, når de benytter sig af deres teknologi.
Vi ønsker en ambitiøs tilgang til forhandlingerne for at opdatere aftalen fra 1985 om handel og økonomisk samarbejde mellem EU og Kina. Det skal være en aftale af virkelig høj standard, hvori anliggender af langsigtet karakter behandles, og vi ønsker forsikringer om, at vækstinitiativer og mangel på indenlandske markedssignaler i Kina ikke vil medføre overproduktion og dumping, især ikke af nøgleprodukter som stål.
Det grundlæggende argument for positive handelsforbindelser med Kina holder stadig, men vi står på noget af en skillevej i vores handelsforbindelser med Kina. Dialogens vej til tackling af de problemer, vi har, er kun troværdig, hvis der med den skabes andet og mere end de alternative metoder, hvor man forsøger at gennemtvinge forandringer.
Dialogens vej kan udfordres. Den vil blive udfordret, hvis tingene ikke forbedres mellem os, og hvis folk ikke kan se håndgribelige og praktiske forbedringer og fordele som et resultat af denne dialogens vej.
Så lad mig gentage: Åbenhed over for Kina er i Europas interesse, men den kan kun opretholdes, hvis vi kan vise, at produkter og tjenesteydelser fra EU er lige så velkomne i Kina, som kinesiske varer er det i Europa. Derfor er Kina nødt til at gøre en gentjeneste ved at styrke sine forpligtelser med hensyn til økonomisk åbenhed og markedsreformer bag sine egne grænser.
Dette har jeg fremlagt åbent og ærligt over for de kinesiske myndigheder, senest over for handelsminister Bo Xilai på mødet i Bruxelles den 12. juni 2007 i det fælles samarbejdsudvalg mellem EU og Kina. På dette møde erkendte de kinesiske ledere for første gang, at den nuværende tendens i det handelsmæssige misforhold mellem Kina og EU ganske enkelt ikke er bæredygtig. Det lykkedes mig at blive enig med Bo Xilai om at nedsætte en gruppe på højt plan, der skal undersøge, hvordan dette spørgsmål kan tackles. Jeg ser frem til denne gruppes første rapport på det næste topmøde mellem EU og Kina i november, og jeg forventer, at der deri peges på nogle indledende, håndgribelige og praktiske skridt til at tackle denne fælles udfordring, især hvad angår sikring af øget import til Kina fra EU.
Jeg blev enig med minister Bo Xilai om 12 specifikke punkter, der vedrører EU-virksomheders bekymringer med hensyn til deres adgang til det kinesiske marked. Et af disse var en aftale om kommissoriet for opgraderingen af vores handelsaftale fra 1985. Dette var et vigtigt skridt fremad, da jeg havde holdt igen på vores engagement, indtil jeg følte, at kommissoriet var, som det skulle være, set fra vores synspunkt.
Det er vigtigt at understrege, at partnerskabs- og samarbejdsaftalen, som vores handelsdrøftelser er en del af, vil omfatte det bilaterale forhold mellem EU og Kina i dets fulde udstrækning, herunder udvidet samarbejde på det politiske område. Partnerskabs- og samarbejdsaftalen vil indeholde en standardparagraf om menneskerettigheder. Paragraffen vil dække alle emner i relation til demokratiske principper og grundlæggende menneskerettigheder. Som jeg allerede har fortalt, er et af vores mål i partnerskabs- og samarbejdsaftalen at lægge grunden til et udvidet samarbejde om emner i forbindelse med miljømæssige, sociale og arbejds- og sikkerhedsmæssige standarder.
Handelsmæssigt vil aftalen dække væsentlige spørgsmål for begge sider, som f.eks. intellektuelle ejendomsrettigheder, investeringer, ikketoldmæssige handelshindringer, kapitalbevægelser, bæredygtig handel, naturressourcer og konkurrence. Disse forhandlinger er et vigtigt redskab i forsøget på at retablere balancen i vores handelsforbindelser og skabe muligheder for virksomheder i EU. Der er dog ikke tale om nogen præferenceaftale, og toldsatser vil derfor ikke blive drøftet.
Sideløbende hermed vil Kommissionen fortsat overvåge tæt, at Kina overholder sine forpligtelser i henhold til sin optagelse i WTO. Det vil forblive en central prioritering for Kommissionen i de kommende år. At Kina ikke er med i WTO's aftale om offentlige indkøb bevirker, at væsentlige markeder i Kina er lukket, og Kina er nødt til at honorere sine forpligtelser til at åbne forhandlinger om tiltrædelse af denne aftale i 2008.
Kommissionen vil også igangsætte en omfattende undersøgelse af åbenheden på det kinesiske marked og Kinas overholdelse af landets WTO-forpligtelser senere i år. Intellektuelle ejendomsrettigheder var et andet fokusemne under mine drøftelser med minister Bo Xilai i sidste måned. Samarbejde og dialog om intellektuelle ejendomsrettigheder er ikke målet i sig selv. Det skal føre til reelle forandringer. Det er ikke nok at tale om det. Derfor har Kommissionen gjort det klart over for Kina, at den samarbejdsvillige holdning, vi i øjeblikket nyder godt af, skal føre til håndgribelige resultater.
Det næste møde i arbejdsgruppen mellem EU og Kina om intellektuel ejendom skal efter planen holdes i næste måned. Hvis der ikke sker betydelige fremskridt på kort sigt i spørgsmål, der er af væsentlig betydning for EU, som f.eks. falske markeder og betaling af royalties, vil vi være nødt til at genoverveje vores holdning til Kina på området for intellektuelle ejendomsrettigheder. Kommissionen udelukker ikke anvendelse af WTO's mekanisme til bilæggelse af tvister. Desuden arbejder Kommissionen aktivt på at hindre den kinesiske eksport af forfalskninger i at komme ind i EU, særligt ved hjælp af en styrket toldkontrol ved EU's grænser. Jeg tror, det bliver et område, der skal prioriteres højere i EU som helhed.
Europa kan klare hård konkurrence, men det skal være fair konkurrence. Det betyder, at vi må sikre os, at vi har ens konkurrencevilkår, idet vi forkaster konkurrenceforvridende handelspraksis og står klar til at anvende vores defensive handelsinstrumenter mod dumping og ulovlige statstilskud, såvel som til at optrappe kampen mod piratkopiering.
Jeg vil også gerne fortælle Dem om nogle nøgleelementer i vores opdaterede vurdering af Kinas anmodning om markedsøkonomistatus. Dette spørgsmål er vigtigt i forbindelse med EU's anvendelse af defensive handelsinstrumenter, når Unionen står over for beskyldninger om unfair dumping i forbindelse med kinesisk eksport til Europa. Den opdaterede vurdering afspejler de betydningsfulde og velkomne skridt, Kina har taget i retning af at blive en markedsorienteret økonomi. Der blev konstateret fremskridt over hele linjen, og det har bragt Kina nærmere en opfyldelse af de fire manglende kriterier for opnåelse af markedsøkonomistatus (MES). Vi synes, at især vedtagelsen af en række vigtige love fortjener anerkendelse - konkursloven, den nye lov om ejendomsret og de nye regnskabsstandarder. I den opdaterede vurdering gøres det imidlertid også klart, at der stadig er behov for yderligere fremskridt. Ingen af de fire manglende kriterier er blevet opfyldt fuldt ud. En ordentlig iværksættelse af de nye stykker lovgivning vil være særligt afgørende. Det er ikke nok at vedtage nye love. De skal også bruges og respekteres, og det tror jeg, at de statslige myndigheder i Kina forstår. Vi vil se på situationen igen om 12 måneder og fortsætte de tekniske drøftelser i mellemtiden.
Jeg sætter meget stor pris på Parlamentets synspunkter, og jeg er forpligtet til at informere Dem klart og i god tid. Når det har været muligt og hensigtsmæssigt, er dette sket skriftligt, f.eks. er MES-vurderingen blevet formidlet til Udvalget om International Handel. I andre tilfælde kan det være mere hensigtsmæssigt at give informationerne mundtligt på grund af deres følsomhed. Dette er helt i overensstemmelse med artikel 19 i rammeaftalen. Det afgørende er, at jeg fortsat vil holde Parlamentet fuldt orienteret.
For at opsummere min holdning tror jeg på et afbalanceret partnerskab mellem EU og Kina, der er baseret på rimelig gensidighed, et partnerskab, hvor hovedopgaven ligger i at åbne markederne for fair handel til gavn for Europa, Kina og verden udenom. Jeg mener, at EU har udfyldt sin rolle med hensyn til at virkeliggøre dette partnerskab. Det er rimeligt, at vi insisterer på, at Kina også udfylder sin rolle fuldt ud.
Georgios Papastamkos
for PPE-DE-Gruppen. - (EL) Hr. formand! Kommissær Mandelson er ikke kun en engageret taler, han er også en utrættelig forhandler.
Seks år efter Kinas optagelse i WTO venter vi stadig på balance i den bilaterale handel mellem EU og Kina. Kina nyder fuld gavn af de åbne markeder uden selv at leve helt op til sine forpligtelser i henhold til bilaterale regler og bilateral disciplin.
De kinesiske markeder er stadig i høj grad lukkede og uigennemsigtige. Der er høje importbegrænsninger, som man skønner medfører en tabt fortjeneste på 20 milliarder euro om året i de europæiske virksomheder.
Beskyttelsen af intellektuelle ophavsrettigheder er utilstrækkelig. Jeg kan blot nævne, at 80 % af de kopiprodukter, som blev beslaglagt ved EU's grænser i 2006, var af kinesisk oprindelse. Kommissionen valgte at fortsætte den bilaterale dialog med Kina om intellektuelle ophavsrettighedsspørgsmål i stedet for en samordnet indsats fra EU's og USA's side, som iværksatte den WTO-mekanisme, der skal løse uoverensstemmelser med Kina.
Dialog er vejen frem. Vi forventer imidlertid praktiske resultater af den konkrete dialog. Under alle omstændigheder udelukker dialog ikke brug af andre lovlige midler.
I tekstil- og beklædningssektoren bør man med alle midler sikre en normal udvikling i handelsstrømmen, når Shanghai-aftalen udløber i 2008. Hvad angår kinesisk producerede sko, opfordres Kommissionen til at overvåge importen meget nøje for at undgå, at Kina omgår de i forvejen utilstrækkelige handelsforsvarsforanstaltninger, som EU har indført.
Som handelspolitisk magt er Kina både en trussel og en mulighed. Men det, vi bør bekæmpe, er de konkurrencefordele, Kina får fra importforbud og -restriktioner, illoyal konkurrence og økonomisk, økologisk og social dumping.
Liberaliseringen af handelen, som vi går stærkt ind for, bør være baseret på gensidighed og ledsages af tilsvarende institutionelle modvægte.
Francisco Assis
Hr. formand! Med udgangspunkt i den grundlæggende forudsætning, at forholdet mellem EU og Kina ud fra et politisk synspunkt er af afgørende strategisk betydning, må vi overføre dette forhold til det handelsmæssige plan, idet vi gør de principper gældende, som De, hr. kommissær så udmærket at opstillet, nemlig på den ene side at satse på samarbejde og på den anden altid at indtage en holdning, der stiller store krav til vores forhold til Kina.
Vores handelsforbindelser med Kina er ekstremt asymmetriske. Det er ikke kun vores mest direkte interesser, der står på spil, men også vores grundlæggende værdier, hvad angår miljøbeskyttelse, respekt for arbejdsmarkedsmæssige rettigheder og sikkerhed for beskyttelse af visse grundlæggende sociale forhold.
Der bør derfor i dette perspektiv være et konstant dialektisk forhold i vores samarbejde med denne store opstigende magt, der er helt afgørende for det internationale systems ligevægt, Vi kan derfor ikke tillade os at indtage en afvisende holdning over for Kina, ligesom vi heller ikke kan tillade os at være afvisende over for et marked, der er i vækst, og som tilbyder os nye muligheder, som vi selvfølgelig må udnytte. Også på det punkt skal vi dog stille krav, hvad angår åbning af markederne, og hvad angår respekt for intellektuel ejendomsret med videre. Samtidig må EU's holdning indebære, at vi stiller store krav med hensyn til grundlæggende spørgsmål, der angår helt centrale principper i vores økonomiske, sociale og politiske model.
Vi er derfor nødt til såvel at indtage en afbalanceret holdning som at stille store krav i det forhold, der på dette plan skal opretholdes med Kina. Jeg tror her, at det netop er det, som Kommissionen har bestræbt sig på, når den har vedtaget instrumenter til beskyttelse af handelen, som vi så har til rådighed, hvis vi konstaterer, at der er reel risiko for, at den kinesiske eksport kan bringe europæiske industrierhverv i fare som f.eks. skotøj, beklædning og tekstiler.
Jeg mener, at det er den vej, vi skal følge, og at den netop må tage udgangspunkt i den grundholdning, at vi skal bestræbe os på at få et stadig tættere forhold til Kina, idet vi samtidig søger at fremme nogle af vores egne værdier.
Jeg vil slutte af med at sige, at vi europæere står i en meget speciel situation i den internationale sammenhæng, fordi vores interesser i vid udstrækning falder sammen med vores værdier. At beskytte vores interesser forudsætter beskyttelse af mange af vores værdier, og hvis vi evner at udbrede dem, vil vi helt givet forsvare vores interesser.
Jorgo Chatzimarkakis
for ALDE-Gruppen. - (DE) Hr. formand! Først vil jeg gerne udtrykke europæernes solidaritet med ofrene for oversvømmelserne i Kina - det synes jeg er passende på dette sted.
Det spørgsmål, som hr. Markov stillede - og det vil jeg gerne takke ham for på vegne af Udvalget om International Handel - er et yderst vigtigt spørgsmål. EU på den ene side og Kina på den anden side - det er to af verdens ældste kulturer. Det drejer sig på den ene side om den største handelsblok og på den anden side om den hurtigst voksende samfundsøkonomi i verdenshistorien. Derfor er det bestemt et spørgsmål, som også falder uden for WTO. Det er et spørgsmål, som kræver en bilateral tilgang og en bilateral aftale.
På begge sider står meget store interesser på spil. Her bør vi ikke lade os presse af USA. Jeg vil gerne gratulere kommissær Mandelson med, at han ikke har indladt sig på en fælles strategi mod Kina om spørgsmålet om produktpirateri inden for WTO. Begge parter - Kina og EU - har både interesser og instrumenter - antidumping, antisubsidy - til beskyttelse, men også til misbrug af intellektuelle ejendomsrettigheder. Det kommer an på, hvordan vi behandler hinanden, hvordan vi bruger disse instrumenter. Kommissæren har sagt, at gensidigheden er afgørende, og det er jeg enig i.
Det kommer os europæere til gode, at kineserne har overtaget vores kontinentale EU-patentret. Det er godt. Men det er ikke nok at have denne ret, den skal også kunne gøres gældende, den skal anvendes. Det er også i kinesernes interesse, og det ved de også godt. Den kinesiske virksomhed Heier vil f.eks. meget snart selv have en interesse i at beskytte sine patenter. Alene det viser jo, at Kina har brug for denne strategi.
Men hvad stiller vi op i overgangstiden? Der er bestemt risiko for den aggressive variant, at kineserne udtager patenter, der ligner vores, og lukker deres marked. Det har de allerede bevist, at de kan. Ifølge den tidligere direktør for det europæiske patentkontor, Pompidou, vil Kina om ca. fire år sågar have overhalet os, når det gælder antallet af patenter.
Jeg synes, vi skal koble patentspørgsmålet sammen med EU's klimamål. Ja, med klimamålene! Lad mig forklare hvorfor. Kina er en win-win-kultur, en kultur, som stræber efter harmoni. Derfor har vi efter min mening en chance, hvis vi tilbyder dem noget. Kina lider i øjeblikket under enorme miljøproblemer. Den sociale sikkerhed er i fare, og regeringen er under pres på grund af enorme miljøproblemer. Kina antydede på IPPC-konferencen og på G8-topmødet, at det ville følge klimamålene. Men Kina mangler på mange områder teknologien. Her kan vores tilbud være, at vi støtter CO2-frie kulkraftværker med vores teknologi, at vi klart kommer kineserne i møde, men til gengæld kræver, at vores patentrettigheder bliver overholdt.
Hr. kommissær, De er på rette vej! Mange tak for de informationer, De her har givet os!
Cristiana Muscardini
Hr. formand, mine damer og herrer! Nu, hvor Kommissionen har indledt forhandlingerne med Kina om en ny partnerskabs- og samarbejdsaftale, betragter Parlamentets Udvalg om International Handel det som sin pligt at henlede Kommissionens opmærksomhed på nogle velkendte spørgsmål, der kendetegner forbindelserne med den asiatiske gigant.
Kina har ret til økonomisk vækst og udvikling, som er ensbetydende med de kinesiske borgeres velfærd, hvilket også er en mulighed for verdensøkonomien. Men dette må ikke ske på bekostning af de internationale handelsregler, de regler, som man har aftalt i legitime fora, og de regler, som Kina accepterede ved tiltrædelsen af WTO, for ellers kan det få katastrofale konsekvenser for både Kinas økonomiske partnere - først og fremmest Europa - og de kinesiske borgere selv.
Forhandlingerne med Kina er den rette lejlighed til at tage disse spørgsmål op på bilateralt plan. Vi er nødt til at finde en måde at tage spørgsmålet op på om manglen på en tilstrækkelig beskyttelse af menneskerettighederne og om manglen på tilstrækkelige miljøbestemmelser, sociale bestemmelser og sikkerhedsbestemmelser. Der er ingen, som forventer et niveau magen til vores, men vi forventer, at der gradvist indføres nogle mere acceptable standarder. Vi er nødt til at være "eksportører", så vi kan forbedre adgangen til EU's marked ved gradvist at fjerne de ikke toldmæssige barrierer og mere generelt de forskellige administrative og bureaukratiske hindringer, der meget ofte afholder virksomhederne og navnlig de små virksomheder fra at investere i Kina. Vi er ligeledes nødt til at indtage en fastere holdning, når det gælder bekæmpelse af forfalskning.
Den kinesiske regering skal gøre sin del, nemlig udvise politisk vilje og gøre en effektiv indsats for at bekæmpe et fænomen, der bekymrer mange virksomheder og ikke mindst mange forbrugere i hele verden. Navnlig fødevareforfalskning, der i disse dage er så aktuel som aldrig før, fortjener den størst mulige opmærksomhed, eftersom den går ud over uvidende og forsvarsløse borgere, der stoler på etikettens angivelser. Både de europæiske myndigheder og den kinesiske regering skal deltage i denne bekæmpelse af forfalskning og kopiprodukter.
På disse tre punkter forventer vi, at Kommissionen under forhandlingerne - som Parlamentet vil følge meget nøje - indtager en fast holdning, der fører til klare og utvetydige resultater for de europæiske virksomheder og de europæiske forbrugere, men også for de kinesiske borgere, for velfærd er ikke bare Europas velfærd, men også de kinesiske borgeres velfærd.
Bastiaan Belder
Hr. kommissær! Det er endnu ikke inden for rækkevidde at opnå status som markedsøkonomi for Kinas vedkommende. Dertil forekommer der for mange uregelmæssigheder i de bilaterale handelsforbindelser. Jeg tænker eksempelvis på de hyppige krænkelser af intellektuelle ejendomsrettigheder.
Jeg forstod i øvrigt af Deres glimrende redegørelse, hr. kommissær, at dialogen om intellektuelle ejendomsrettigheder er genoptaget efter Deres møde med den kinesiske minister Bo Xilai den 12. juni. Det glæder mig. Jeg mener i øvrigt - i modsætning til min liberale kollega - at EU i sådanne anliggender inden for WTO utvetydigt bør følge USA. USA er trods alt stadigvæk vores vigtigste strategiske forbundsfælle.
Først og fremmest ønsker jeg i virkeligheden at henlede Deres opmærksomhed på et andet væsentligt aspekt af vores handelsforbindelser med Kina, hr. kommissær, nemlig europæisk eksport af sekundære råvarer såsom papiraffald. Det er et varmt emne i øjeblikket. Sidste weekend kunne man i den nederlandske presse læse en stort opslået artikel herom. Som De ved, træder de nye europæiske forskrifter for eksport af sådanne råvarer i kraft om to dage. Der er endnu ikke indgået aftaler med vigtige lande som Kina og Indien, og ansvaret herfor må tilskrives Kommissionen. Det indebærer, at papiraffald og andet genanvendeligt materiale fra den 12. juli betragtes som den farligste form for affald. De vil forstå, at det har betydelige konsekvenser for eksporten af disse produkter.
Jeg anmoder indtrængende kommissær Mandelson om over for Europa-Parlamentet at give tilsagn om en overgangsordning til den 1. januar 2008. I den mellemliggende periode kan De indgå aftaler med de lande, vi endnu ikke har nogen aftale med. Dermed undgår De, at eksporten går i stå, og de pågældende varer hober sig op i de europæiske havne, eksempelvis i Rotterdam. Det er mit håb, hr. kommissær, at De virkelig vil tage et initiativ på dette område, for det er et spørgsmål, som virker stærkt negativt i den nederlandske offentlighed, hvad angår Europa.
Georg Jarzembowski
(DE) Hr. formand, hr. kommissær! Vi er enige med Dem i, at EU netop i betragtning af EU's store handelsunderskud over for Kina skal have markant bedre chancer for at komme ind på markedet, at forvridningerne på grund af kinesisk statsstøtte skal fjernes, og at den kinesiske regering også i provinserne skal gennemføre beskyttelsen af de intellektuelle ejendomsrettigheder i overensstemmelse med WTO's bestemmelser.
Men vi mangler stadig at overbevise kineserne om, at det ikke kun er krav, som vi stiller til Kina, men at chancerne for fair adgang til markedet også er i Kinas interesse. Vi må gøre det klart over for Kina, at det virkelig må åbne sit marked for offentlige indkøb for vores produkter, hvis det vil have sine miljøforhold i orden, hvis det vil organisere en effektiv energiforsyning - penge er der jo nok af hos kineserne, det er ikke det, der er problemet. Så kan vi i en fornuftig vareudveksling sælge vores produkter til dem, og Kina kan købe moderne kulkraftværker og rensningsanlæg af os og anvende vores teknologi.
Kina behøver ikke få noget foræret, det har kapital nok, det er det land i verden, der har de største valutareserver. Kina er netop ved at oprette en fond for at investere sine midler over alt. Vi skal sige til den kinesiske regering: Invester jeres penge i jeres eget land! Gør noget for miljøbeskyttelse og energisikkerhed, for sikkerheden i kulminerne! Hvis det lykkes, kan vi også forbedre handelsforbindelserne på lang sigt.
Naturligvis indeholder disse aftaler en menneskerettighedsklausul, som De nævnte, og vi har i årevis ført en menneskerettighedsdialog med Kina - det skal vi også insistere på. Som et medlem sagde tidligere, er der ingen, der forlanger, at Kina skal opfylde alle menneskerettigheder fuldt ud fra den ene dag til den anden. Men vi skal se klare fremskridt! Folkerepublikken Kina har for længst underskrevet den internationale pagt om civile og politiske rettigheder, men den har ikke ratificeret den og gennemfører den ikke. Så må vi tage fat i dem og sige: I har selv skrevet under på, at I vil overholde menneskerettighederne, så gør det dog!
Joan Calabuig Rull
(ES) Hr. kommissær! Jeg ønsker at takke Dem for de oplysninger, som De har givet os, og for den indsats, De har ydet til fordel for opnåelsen af afbalancerede handelsforbindelser til gavn for begge parter.
Jeg er enig i, at Kina ikke blot skal betragtes som en trussel for visse sektorer, men også som en stor mulighed. Men vi er også enige i, at Kina fortsat skal yde en indsats for at overholde aftalerne, åbne markederne og etablere et åbent klima for investeringer.
Som De har pointeret, klager den europæiske industri stadig over mange barrierer og hindringer, som skaber konkurrencemæssige ulemper. Vi taler i denne sammenhæng stadig om toldmæssige barrierer og ikketoldmæssige barrierer, som f.eks. piratkopiering, forfalskning af penge, diskrimination i forhold til nationale og importerede produkter osv.
Vi mener derfor, at indledningen af forhandlinger om en ny partnerskabs- og samarbejdsaftale med Kina er et godt initiativ, som vil give EU mulighed for at styrke sin bilaterale handelspolitik på grundlag af gensidighedsprincippet, som De selv har nævnt.
Vi kan helt klart tilslutte os forslaget om, at spørgsmålet om menneskerettigheder skal behandles under forhandlingerne om rammerne for aftalen - naturligvis. Vi skal helt specifikt understrege, at den kinesiske regering har gjort fremskridt på dette område. Der skal endvidere tages højde for de rettigheder, som Den Internationale Arbejdsorganisation har anerkendt, da de er uhyre vigtige aspekter af menneskerettighederne.
Aftalen skal også tjene til at fremme de kinesiske myndigheders forpligtelse til i praksis - ikke blot i teorien - at beskytte de intellektuelle ejendomsrettigheder gennem vedtagelsen af relevante tiltag på de administrative og retlige områder samt i forbindelse med grænsekontrol.
Jeg ønsker at henvise til den fælles hensigtserklæring mellem EU og Kina om handel i forbindelse med tekstil- og beklædningssektoren, som udløber i år. I tekstilindustrien er der bekymring om aftalens udløb og den omstændighed, at betingelserne i aftalen mellem USA og Kina vil blive forlænget til udgangen af 2008. I lyset af denne ulighed ønsker jeg derfor at spørge om, hvilke foranstaltninger der kan træffes for at forhindre anspændte situationer som situationen i 2005.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Hr. formand! Vi drøfter endnu en gang handelsforbindelserne med Kina, som i de sidste 10 år har udviklet sig til en økonomisk og politisk verdensmagt.
I oktober sidste år godkendte Kommissionen et program for forbindelserne mellem EU og Kina, som omfattede en forøgelse af gensidige forpligtelser. I denne situation vil det være fornuftigt at støtte ændringer i retning af større åbenhed og pluralisme i Kina og et samarbejde om energispørgsmål og klimaændringer, idet vi ved, at Kinas industri er et af de lande i verden, der producerer mest drivhusgas. Vi skal dog ikke glemme opstandelsen, da de spanske myndigheder afslørede tusindvis af varemærkeforfalskede tuber tandpasta - hvoraf nogle var fremstillet i Kina - som indeholdt langt mere af det giftige stof diethylenglycol, end det er tilladt i henhold til europæiske standarder.
Kina betyder billigere varer i de europæiske butikker og større konkurrence, men er det altid sundt? Jeg er tilhænger af at få det bedste ud af den dynamiske udvikling af handelsforbindelserne med Kina, især efter mit besøg i Kina, hvor jeg selv var vidne til denne verdensmagts hastige udvikling.
Kommissionen har slået fast, at en stærk kinesisk økonomi vil være i Europas økonomiske interesse, og det er korrekt. Vi skal imidlertid sørge for at prioritere EU-medlemsstaternes interesser og vurdere de muligheder, men også de hindringer, som et samarbejde med de asiatiske tigre medfører i relation til disse interesser.
Christofer Fjellner
(SV) Hr. formand! Jeg er overbevist om, at frygten for Kinas økonomiske vækst faktisk er overdrevet. Jeg tror, at de, der har et tilstrækkeligt langt historisk perspektiv, hvad angår handelspolitikken, kan genkende en stor del af bekymringen og argumenterne fra debatten om Japans og andre asiatiske tigres, f.eks. Koreas og Taiwans, indlemmelse i verdensøkonomien. Vist er det let at lade sig skræmme af deres relative størrelse. Men som kommissæren påpegede, kompletterer deres økonomier Europas, og deres størrelse udgør nok snarere en stor mulighed for Europa. Jeg er overbevist om, at den lange og stærke vækst og højkonjunktur, som verden oplever netop nu, for en stor dels vedkommende skyldes, at Kina, Indien og andre store lande i verden er ved at blive indlemmet i verdensøkonomien.
Dette betyder dog ikke, at vi mangler problemer, hvad angår handelsforbindelserne. Vi har efter min mening mange og store problemer at tage hånd om, f.eks. krænkelse af ophavsretten, spørgsmål om immaterielle rettigheder og lukkede kinesiske markeder for alt lige fra finansielle tjenesteydelser til bildele.
Men jeg er næsten mere bekymret over de protektionistiske tendenser, Kinas vækst skaber i Europa. Det er ikke, fordi jeg tror, kommissærerne står bag, men der er mange stemmer, der nu kræver flere handelshindringer for at stoppe importen fra Kina. Vi har hørt folk tale om at stoppe den kinesiske tekstileksport og andre ting her til aften. Jeg er overbevist om, at de europæiske handelsrestriktioner over for Kina koster europæiske forbrugere og europæiske virksomheder flere penge, end importen af kinesiske varer gør. Derfor burde vi fortsætte med at bekæmpe europæiske handelsrestriktioner snarere end at bekæmpe Kinas eksport.
Det er et faktum, at den velstand, som vokser frem i Kina, og handelen med dette land ikke bare giver tusinder, millioner, hundredmillioner kinesere et værdigere og rigere liv. Europa bliver også rigere. Vi må ikke glemme, at handel aldrig er et nulsumsspil. Vi er begge vindere.
Carlos Carnero González
(ES) Hr. formand! Jeg vil starte med at sige noget, der er sagt mange gange på disse aftenmøder, og det er, at vi drøfter så vigtigt et emne blandt så få udvalgte, at der tilsyneladende ikke engang er en repræsentant fra den kinesiske ambassade til stede på mødet.
Jeg er dog helt sikker på, at det fuldstændige forhandlingsreferat, som Parlamentets tjenestegrene udarbejder så effektivt, vil gøre det muligt for repræsentanterne at læse vores indlæg.
Hvis jeg skal følge op på den tidligere talers indlæg, må jeg drage en konklusion. Den globalisering, som vi oplever i øjeblikket, vil være umulig at forestille sig uden Kinas eksplosive udvikling. Kinas position på verdensmarkedet har ganske enkelt været en afgørende og ubestridelig realitet, men lad os ikke glemme, at det er en ny realitet.
Den eksplosive udvikling i Kina, der har været direkte og enorm i forbindelse med produktion, vil være endnu større i forbindelse med forbrug og distribution på globalt plan og en af de mest afgørende faktorer i begge sammenhænge.
Men vi må heller ikke glemme, at kvantiteten og kvaliteten af kinesiske produkter, som i høj grad er defineret af arbejdskraftens profil, det interne marked, der er begrænset i forhold til indtægt, men usammenligneligt i kvantitet - og for nylig også investeringskapaciteten - får Kina til at fremstå som en vigtig faktor i forhold til udbud og efterspørgsel.
Kina er imidlertid som beskrevet i en vidunderlig artikel i dag fra vores kollega, hr. Martin, en vigtig faktor i opnåelsen af resultater - gode og dårlige - i de mange internationale forhandlinger, herunder G4-topmødet for nylig.
Kan vores tilgang til handelsforbindelserne med Kina helt enkelt være at sige, at alt er frit, og at alle døre er åbne for import og eksport? Det mener jeg ikke. Det er vigtigt at regulere, og derudover skal vi kræve tydelig gensidighed, fjernelse af handelshindringer for adgangen til europæiske produkter, tilstrækkelig beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder og patenter, overholdelse af de standarder, der er påkrævet i social sammenhæng - og som efter min opfattelse er meget vigtige - og overholdelse af miljø- og sikkerhedskriterier for varer, der er fremstillet i Kina.
Vi skal naturligvis heller ikke glemme menneskerettighederne. Det handler ikke blot om metafysiske værdier. Det handler om rettigheder for mennesker, borgere som os. Det handler om værdier, der ikke kan diskuteres, og som ikke kan behandles forholdsmæssigt. Netop i dag har der været flere henrettelser i Kina, og det er den alvorligste krænkelse af menneskerettighederne.
Tunne Kelam
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke kommissæren for en meget klar og overbevisende besked, og jeg forstår, at vi deler de samme bekymringer.
For 10 måneder siden besluttede Parlamentet, at der i handelsforbindelserne med Kina kræves gensidig markedsadgang, der skal være baseret på WTO's regler, fair konkurrence og rimeligt afbalancerede interesser. Situationen i "runden" svarer desværre ikke i dag til disse forventninger. Vi er bekymrede over det voksende handelsunderskud over for Kina. Vi er bekymrede over, at 70 % af alle forfalskede produkter på det europæiske marked stammer fra Kina, og at virksomheder i EU lider omfattende tab på grund af unfair konkurrence og social dumping. Samtidig er mange EU-eksportører handicappede, når de forsøger at komme ind på de kinesiske markeder. EU-repræsentanterne bør derfor først og fremmest insistere på at skaffe juridisk sikkerhed for udenlandske virksomheder i Kina.
Jeg er enig med kommissæren i, at ubalancen i forholdet hovedsagelig skyldes politik og ikke økonomi. Den udbredte brug af slavearbejdere, herunder børn, er et ekstremt alarmerende problem, der bør behandles på det højest mulige plan. De nyligt afslørede tilfælde er kun toppen af isbjerget.
Kina har nu været medlem af WTO i seks år, men har ikke iværksat væsentlige WTO-forpligtelser, herunder beskyttelse af intellektuel ejendomsret, national behandling og gennemsigtighed. Jeg ser det stadig som en mulighed, at der kan skabes en fair og gensidig balance i forbindelserne ved ubetinget at sammenkæde Kinas anmodning om markedsøkonomistatus med Pekings fuldstændige overholdelse af sine WTO-forpligtelser.
Endelig giver Kinas eksempel stof til eftertanke, når man betænker Ruslands snarlige medlemskab af WTO. Med hensyn til at vi ville tøve med at insistere på gensidighed og overholdelse af forpligtelser, ville det være urealistisk at håbe på, at en opbakning fra EU's side til Ruslands medlemskab vil få hr. Putins stat til at opføre sig i overensstemmelse med WTO's regler.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) For to uger siden besøgte 20 medlemmer af Europa-Parlamentet Kina, og det blev bekræftet, at forholdene er langt mere komplicerede og nuancerede end præsenteret her. Jeg er helt enig med hr. Fjellner i, at det 21. århundrede meget vel kan være Kinas århundrede, og at det er en meget stor udfordring og mulighed for EU.
Der er meget stor uligevægt, ikke blot i relation til handel, men også fordi kineserne er langt mere fortrolige med EU, end vi er i forhold til Kina. Situationen er langt mere nuanceret, både hvad angår menneskerettigheder og andre spørgsmål. Det er en meget stor konkurrencemæssig ulempe for EU. Problemet er ikke blot, at vi ikke kender det kinesiske sprog, mandarin, men at kineserne forstår de europæiske sprog langt bedre - det skaber meget stor uligevægt. Det er et problem, som skal løses. Hvis denne situation ikke forbedres, vil der ikke ske fremskridt.
Peter Mandelson
Hr. formand! Med tanke for, at De sikkert ønsker, at Parlamentet hæver mødet før midnat, vil jeg blot gerne sige, at bidragene i denne forhandling i overvældende grad har været meget afbalancerede og meget realistiske. Jeg synes, at f.eks. hr. Calabuig Rull og hr. Carnero González gjorde nogle relevante iagttagelser ved at understrege, at Kina er en mulighed for Europa såvel som en trussel. En anden relevant iagttagelse kom fra hr. Fjellner, som sagde, at vi skal betragte vores forbindelser med Kina i et langsigtet, politisk perspektiv, men han refererede også til den stigende protektionisme, en slags kinesisk nationalisme, som er ved at blive mere fremtrædende i Kinas handelspraksis. Mit synspunkt er, at Kinas nationalisme ikke passer særlig godt med de enorme fordele, landet får ud af det internationale handelssystem, der er baseret på gensidighed. Uden gensidighed kan Kina ikke fremover forvente at blive mødt med den samme goodwill og afbalancerede holdning fra Europas side.
Det er en kendsgerning, at Kina ikke lever op til vores forventninger. Det er ikke, fordi landet ikke overholder eller iværksætter alle sine WTO-forpligtelser, for det gør det i mange henseender. Men på visse andre økonomiske nøgleaktivitetsområder i Kina, inden for finansielle og andre tjenesteydelser, opfylder landet ikke fuldt ud de forpligtelser, som det indgik ved sin optagelse i WTO.
Der har været udtrykt bekymring en gang eller to vedrørende tekstiler. Man vil sikkert huske her i salen, at jeg i 2005 forhandlede en frivillig aftale med Kina, der bevirkede, at den europæiske industri fik en ekstra periode på toogethalvt år til at omstrukturere og tilpasse sig de nye globale forhold for tekstilsektoren. Det var en bilateralt afsluttet og definitiv aftale, og Kommissionen har derfor ikke mulighed for simpelthen at gå efter en forlængelse af de aftalte niveauer, der har været gældende, til efter begyndelsen af 2008. Jeg vil imidlertid sørge for midler til overvågning og observation af evt. pludselige og massive ændringer i importen af kinesiske tekstiler, som truer med at skabe alvorlige problemer for vores marked i Europa. Jeg vil også overveje, om og i givet fald hvilke foranstaltninger jeg kan træffe på baggrund af forstyrrelser på vores marked.
Dette er helt forskelligt fra brugen af defensive handelsinstrumenter. Tekstilaftalen var baseret på fair handel. Det var ikke unfair handel. Det var blot en forstyrrelse, som vi ikke kunne gå i lag med i et sådant omfang på dette tidspunkt. I andre henseender går brugen af defensive handelsinstrumenter ikke imod Kinas naturlige, konkurrencemæssige fordel, men imod unfair konkurrence, og vi vil forbeholde os ret til at bruge vores defensive handelsinstrumenter i fuldt omfang, når og hvis det bliver nødvendigt.
Sluttelig har andre refereret til, at Kina er nødt til bevidst at opbygge de standarder, landet anvender i forbindelse med de sociale, arbejds- og miljømæssige standarder. Det vil altid indgå i de drøftelser, jeg har med kinesiske embedsmænd.
Personligt er jeg meget engageret i den stigende teknologioverførsel til og fra Kina i forbindelse med projekter om klimaændringer. Dette er centralt for at sikre Kinas interesse i at tackle klimaændringerne. Det er en win-win situation. Fra EU kan der eksporteres energieffektiv og ren teknologi, og i Kina kan man yde et bidrag i tacklingen af landets miljøproblemer. Det er et centralt emne i vores dialog med Kina om klimaændringer og et emne inden for det handelsmæssige område, som jeg har til hensigt at opbygge fremover.
Det var mine afsluttende bemærkninger her i forhandlingen, som jeg i høj grad bifalder. Som nævnt har den været meget afbalanceret, og jeg vil helt afgjort sørge for, at jeg og min stab i fuldt omfang inddrager de bemærkninger og iagttagelser, som parlamentsmedlemmerne er fremkommet med i aften.
Bastiaan Belder
(EN) Hr. formand! Jeg stillede kommissæren et meget klart spørgsmål: I øjeblikket er der uro i mit land, en stor rapport i nyhederne om en kommissions-mission, der har indgået aftale om eksport af såkaldt sekundære ressourcer som f.eks. gammelt papir, genbrugsmateriale osv.
Hvad agter De at gøre, hr. Kommissær? Jeg beder Dem indgå aftaler med lande som f.eks. Kina og Indien og holde pause indtil 1. januar 2008, for ellers vil eksporten gå i stå i havne som f.eks. Rotterdam. Jeg spurgte, hvad De agtede at gøre, og jeg fik ikke noget svar. Jeg håber, De glemte det.
Peter Mandelson
Hr. formand! Jeg tror, at det i betragtning af omstændighederne og tidspunktet ville være bedre, om jeg gav medlemmet et skriftligt svar på hans spørgsmål.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Sebastiano 
Hr. formand, mine damer og herrer! Det seneste alvorlige og meget aktuelle tilfælde af forfalskning af en dagligvare - en tandpasta med frostmiddel, der blev solgt på det europæiske marked, og som er lavet i Kina - sætter igen fokus på problemet med bekæmpelse af "multinational forfalskning".
Det er netop i dette store asiatiske land, hvor slaveriet reelt eksisterer for arbejderne, der ikke har nogen som helst rettigheder, at størstedelen af forfalskningsindustrien inden for medicin, kosmetik og fødevarer er koncentreret. Det gælder også for legetøj og tøj, der indeholder kræftfremkaldende kemiske stoffer, som er strengt forbudt i EU.
Der er desværre tale om et fænomen, som - mens det for et par år siden var begrænset til luksusvarer (luksuriøse cremer, parfumer, ure og tasker) - nu breder sig til produkter, der anvendes af et stadig større antal mennesker, og det medfører en høj risiko for forbrugernes sundhed.
I dag er det mere end nogensinde nødvendigt, at det politiske og industrielle Vesten indtager en fast holdning over for det magtfulde og rige Kina. På den ene side skal vi styrke samordningen af medlemsstaternes kontrol med importerede varer, og på den anden side skal vi overtale den kinesiske regering til at foretage omfattende og strenge kontroller på stedet for at beskytte den europæiske industri mod illoyal konkurrence, der også skyldes forfalskning og piratkopiering.
Tokia Saïfi 
Kina er en stor politisk og handelsmæssig udfordring. Det er derfor vigtigt at genoverveje de økonomiske og handelsmæssige forbindelser mellem EU og Kina på baggrund af overholdelsen af reglerne om loyal og redelig konkurrence samt anvendelsen af WTO-reglerne. Kina skal i praksis påtage sig et globalt ansvar og engagere sig i indgåelsen af handelsforbindelser, der er baseret på gensidighed. Vores europæiske markeder er åbne for dem, som åbner deres markeder, men de er lukkede for dem, som lukker deres.
Vi må ikke lade os rende over ende af illoyal konkurrence og monetær, social og miljømæssig dumping. I spørgsmålet om miljøstandarder skal EU inden for rammen af den nye aftale tage stærk afstand fra import af produkter til fællesskabsmarkedet, som ikke overholder de miljømæssige og fytosanitære regler (som EU selv pålægger fællesskabsproducenterne). Kina er en stor aktør og skal samarbejde i spørgsmålet om klimaændringer og energi med henblik på at styrke den internationale miljøforvaltning. Opnåelsen af parallelle fremskridt på den politiske og den handelsrelaterede front er, som man må forstå, altafgørende for en aftale mellem EU og Kina.
