Medlemmer af Europa-Parlamentet valgt i Polen (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er mundtlig forespørgsel af Giuseppe Gargani for Retsudvalget til Kommissionen om medlemmer af Europa-Parlamentet valgt i Polen - B6-0002/2008).
Giuseppe Gargani
Hr. formand, mine damer og herrer! Det spørgsmål, vi drøfter i aften, er blevet undersøgt nøje, ved mere end en lejlighed skal det siges, af Retsudvalget, som jeg er formand for, og Retsudvalget har bedt mig om gennem dette spørgsmål at indlede en debat og at udveksle synspunkter med Kommissionen.
Spørgsmålet vedrører status for medlemmer af Europa-Parlamentet valgt i Polen, som ikke befinder sig i samme situation set ud fra et synspunkt om valg og alle de bestemmelser, der regulerer valg af andre parlamentsmedlemmer i andre medlemsstater. Valg til Europa-Parlamentet er i Polen i praksis underlagt loven af 23. januar 2004, som i artikel 9 indeholder kravene til valgbarhed: Kandidaterne skal være 21 år gamle på valgdagen, de må ikke være dømt for strafbare handlinger, de skal være bosiddende i Polen, og der er flere andre betingelser, som de skal opfylde.
I kapitel 17 i denne lov beskrives de situationer, hvor polske medlemmer af Europa-Parlamentet fortaber deres mandat: Deres valgbarhed, dvs. valgbarhedskravene på valgdagen, kan gøres ugyldig og give mulighed for fortabelse, hvis disse krav ikke opfyldes, og forskellige andre ting, som jeg ikke vil nævne her for at nå frem til sagens kerne, som jeg gerne vil drøfte her.
Ud fra en række af disse bestemmelser, som vi jurister siger, fortaber et medlem af Europa-Parlamentet automatisk sit mandat, hvis han eller hun er dømt for en kriminel handling. For medlemmer af det polske parlaments vedkommende indeholder loven af 12. april 2001 - hvad angår valg til både Sejmen og Senatet - ingen bestemmelse af denne art, hvilket betyder, at disse bestemmelser finder anvendelse på polske medlemmer af Europa-Parlamentet, men ikke på medlemmer af det polske parlament.
Derfor drøftede vi spørgsmålet og stillede os selv et spørgsmål, som bl.a. har følger for anmodninger om immunitet. Som bekendt har vi - som kommissær Frattini udmærket ved - beføjelse til at træffe afgørelse om det spørgsmål. Hvis et medlem automatisk fortaber sit mandat som følge af en begivenhed, der betyder, at immuniteten ikke kan opretholdes, er der naturligvis endnu et problem, endnu en usikkerhed.
Derfor spørger vi, og jeg spørger på vegne af udvalget, kommissæren, om han mener, at den polske lovgivning om valg til det nationale parlament udgør en overtrædelse af artikel 10 i protokollen om privilegier og immuniteter, hvor det fastslås, at medlemmerne under Europa-Parlamentets mødeperioder nyder de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling på deres eget lands område. Derfor er der en klar uoverensstemmelse, hvis det fastsættes, at et polsk medlem af Europa-Parlamentet fortaber sit mandat, mens medlemmer af det nationale parlament ikke behandles på samme måde.
Jeg vil også spørge Kommissionen, om den vil anlægge sag ved EF-Domstolen for at sikre, at Polen foretager de nødvendige ændringer i sin lovgivning og anvender traktaten korrekt, eftersom det lader til, at traktaten ikke anvendes, som den burde. Da det drejer sig om en undtagelse, og da sammenlignelig og lige behandling af medlemmerne fra samtlige medlemsstater betyder, at denne undtagelse for medlemmer fra Polen er helt i strid med, hvad der måtte gælde og gælder for alle andre medlemmer fra medlemsstaterne, spørger jeg Kommissionen om disse to ting, og jeg forelægger disse oplysninger for Parlamentet og spørger, om kommissæren kan svare på disse to spørgsmål, og om det er muligt at finde en løsning på dem.
Franco Frattini
Hr. formand, mine damer og herrer! Det spørgsmål, som hr. Gargani har rejst, er absolut vigtigt. Det er vigtigt, fordi det står to principper, som begge efter min opfattelse er relevante og vigtige, på spil.
Det første princip er utvivlsomt det, der henvises til i artikel 10 i protokollen om privilegier og immuniteter og om status for medlemmer af Europa-Parlamentet, hvor det fastsættes, at medlemmer af Europa-Parlamentet på deres eget lands område nyder de samme prærogativer, som medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling.
Der er imidlertid også en anden - efter min mening ligeledes vigtig - bestemmelse, som finder anvendelse, og det er artikel 13 i den europæiske akt af 1976. Af denne artikel fremgår det tydeligt, at når en medlemsstat indfører national lovgivning, der omfatter det spørgsmål, vi drøfter her, dvs. fortabelse af mandatet, fortabelse af status som medlem af Europa-Parlamentet, er ophøret af mandatet i Europa-Parlamentet i det land underkastet national lovgivning.
Der er med andre ord en åbenbar konflikt, fordi der i reglerne i protokollen om privilegier, som hr. Gargani nævnte, er tale om de samme prærogativer for medlemmer af det polske parlament og medlemmer af Europa-Parlamentet valgt i Polen, mens fortabelse af status som medlem af Europa-Parlamentet tilsyneladende - eller rettere udtrykkeligt - reguleres i den europæiske akt af 1976, hvor det fastsættes, at fortabelsen af denne status reguleres af national lovgivning.
Efter min opfattelse er problemet snarere overtrædelsen af et tredje styrende princip for EU, nemlig hvorvidt princippet om ligebehandling er knæsat i polsk lovgivning. Princippet, der er knæsat i alle de europæiske landes forfatningslovgivning, går ud på, at situationer, der svarer til hinanden, skal behandles på samme måde. Det drejer sig snarere om dette generelle princip, men det generelle princip giver imidlertid ikke Kommissionen mulighed for at bestemme, hvordan den polske retsorden skal ændre sin lovgivning, for eftersom spørgsmålet henhører under national lovgivning, ville det om ønsket være muligt i national lovgivning at regulere nationale parlamentsmedlemmers fortabelse af status snarere end medlemmer af Europa-Parlamentets fortabelse af status på en anden måde. Det vigtige er bare, at bestemmelserne om det ene bringes i overensstemmelse med bestemmelserne om det andet.
Det er min personlige opfattelse, for Kommissionen kan ikke nu sige "vi anlægger sag ved Domstolen for at få afsagt en dom om, at den polske lovgivning skal ændres på en bestemt måde", men jeg mener, at der kan udledes et generelt princip. Det generelle princip er, at den polske retsorden må skride ind og bringe denne forskelsbehandling til ophør, og det er efter min mening en opgave, der påhviler den polske lovgivende myndighed. Da dette spørgsmål aldrig har været rejst før og er for ømtåleligt til at blive behandlet hurtigt, mener jeg, at det første skridt er at komme til forståelse: Hvis den polske lovgivende myndighed bør bringe denne forskelsbehandling til ophør, hvilket jeg mener, at den bør, er det det polske parlaments opgave.
For det andet: Overholder polsk lovgivning bestemmelserne i den tidligere nævnte europæiske akt af 1976? Jeg kan informere Dem om, hr. Gargani, at jeg har bestilt en sammenlignede undersøgelse af de 12 nye medlemsstater for at vurdere, om lovgivningen, ikke bare den polske lovgivning, men lovgivningen i de 11 medlemsstater, der tiltrådte EU mellem 2004 og 2007, om disse medlemsstaters lovgivning er i overensstemmelse med bestemmelserne i den europæiske akt af 1976.
Der skal altså udføres to opgaver. For det første en undersøgelse, som jeg iværksætter, om den polske lovgivnings overensstemmelse, og ikke bare den polske lovgivning, for det, at hr. Gargani har taget spørgsmålet om Polen op, er ikke ensbetydende med, at der ikke findes tilsvarende situationer i andre medlemsstater. Jeg mener, at denne undersøgelse bør omfatte dem alle sammen.
Den anden opgave er at vurdere, om det polske parlament gennem lovgivning kan fjerne det, der objektivt set er en åbenbar konflikt, eftersom der er en åbenbar forskel på den status, reguleret ved lov, der gælder for medlemmer af Europa-Parlamentet valgt i Polen og medlemmer af det polske parlament. Der er en åbenbar konflikt, og det eneste, som jeg tror ville være vanskeligt at acceptere, er, at det er op til Kommissionen at spørge Domstolen, hvad den polske lovgivende myndighed skal gøre.
Hvis Parlamentet er enigt i denne holdning, kunne vi ganske enkelt påpege, at der er en åbenbar forskelsbehandling i Polen, hvad angår to typer parlamentsmedlemmers status. Dette er en helt ny situation, og vi må forsøge at løse problemet i en samarbejdsånd.
Tadeusz Zwiefka
Hr. formand! Hr. Gargani har meget præcist skildret den situation, som medlemmerne i Europa-Parlamentet har på grund af den polske lovgivning samt den heraf følgende ulige behandling i forhold til de nationale parlamentsmedlemmer og senatorer. Jeg er også enig i kommissær Frattinis tese om, at det krænker princippet om, at parlamentsmedlemmer skal være lige for loven.
Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at den nuværende koalition i Polen, der består af Borgerplatformen og Det Polske Folkeparti, allerede har taget initiativ til at ændre lovgivningen, så de rettigheder, som medlemmerne i Europa-Parlamentet har, ligestilles med rettighederne gældende for de nationale parlamentsmedlemmer og senatorer. Denne ændring vil ligne den bestemmelse, som findes i valgloven gældende for Europa-Parlamentet, hvorved det samme princip også vil gælde for de nationale parlamentsmedlemmer og senatorer.
Eftersom hr. Gargani har sagt, at vi her starter en slags diskussion om et problem, der kan være af en mere vidtrækkende karakter, synes jeg, at det måske ville være værd at overveje at indføre en fælles lov om valg til Europa-Parlamentet i alle EU's medlemsstater, i hvert fald generelt fastsat, da det i dag forholder sig meget forskelligt i alle de 27 medlemsstater. Det er svært ikke at acceptere - jeg godtager naturligvis enhver form for retslig skærpelse gældende for parlamentsmedlemmer, men jeg har svært ved at acceptere en situation, hvor man kan fortabe sit mandat til Europa-Parlamentet, hvis man blot idømmes en bødestraf, eller hvis man bliver sigtet for en forsætlig forbrydelse. Det samme gælder for situationer, hvor man kan blive draget til ansvar.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Hr. formand! Dagens forhandling omhandler problemet med den ulige behandling af polske medlemmer valgt til Europa-Parlamentet og medlemmer valgt til Sejm. Uligheden angår kriterier for valgbarhed og fortabelse af mandat.
I artikel 9 i lov af 23. januar 2004 om valg til Europa-Parlamentet læser vi, at en person kan opstilles til valg til denne institution, hvis vedkommende bl.a. ikke er sigtet eller straffet for en forsætlig forbrydelse, og i henhold til artikel 142 kan mandatet bl.a. fortabes, hvis vedkommendes valg til medlem af Europa-Parlamentet ikke godkendes. Dette betyder, at hvis et medlem (af Europa-Parlamentet, som det allerede er nævnt) modtager en retskraftig dom for en forsætlig forbrydelse, fortaber vedkommende automatisk mandatet, hvorimod dette hverken forhindrer deltagelse i valg eller fortabelse af mandat for medlemmer af Sejm.
I artikel 5, punkt 1, i Europa-Parlamentets forretningsorden fastslås følgende om medlemmernes beføjelser: "Medlemmerne nyder de privilegier og immuniteter, der gælder i henhold til protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter". I protokollens præambel fastslås det, at den regulerer privilegier og immuniteter, som er nødvendige med henblik på at udføre De Europæiske Fællesskabers opgaver, og i artikel 10 a) konstateres det, at "under Europa-Parlamentets mødeperioder nyder medlemmerne på deres eget lands område de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling", hvorfor medlemmerne af Sejm og Europa-Parlamentet er beskyttet af en identisk immunitet. I henhold til protokollens artikel 11 gælder følgende: "Repræsentanterne for medlemsstaterne, som deltager i arbejdet i Fællesskabernes institutioner, såvel som deres rådgivere og tekniske eksperter, nyder under udøvelsen af deres hverv og under rejse til og fra mødestedet sædvanlige privilegier, immuniteter og lettelser".
Der er ingen tvivl om, at et medlem af Europa-Parlamentet er repræsentant for en medlemsstat, der deltager i arbejdet i Fællesskabets institutioner. Eftersom medlemmer af Europa-Parlamentet og Sejm skal nyde de privilegier og immuniteter, skal vilkårene for valgbarhed og fortabelse af mandat også være ens.
Ved tiltrædelsen af EU forpligtede Polen sig til at respektere den gældende lovgivning i EU, især lovgivning, der har direkte konsekvenser for medlemsstatens indre retlige forhold. Jeg anmoder således om, at lovgivningen om statussen af medlemmer af Sejm og Europa-Parlamentet harmoniseres snarest muligt, hvorfor jeg fuldt ud tilslutter mig kommissær Frattinis synspunkt.
Jens-Peter Bonde
Hr. formand! Den polske valglovgivning om valg til Europa-Parlamentet er dybt uretfærdig og udemokratisk sammenlignet med lovgivningen om valg til det nationale parlament. Fortabelse af et mandat i Europa-Parlamentet ved lov om valgbarhed er en let måde, hvorpå man kan lægge pres på politiske modstandere og afgøre en sag i politisk sammenhæng med personer, der har mere magt.
Selv om vi befinder os i EU, misbruges denne lov desværre stadig i mange tidligere kommunistiske lande. Det er også tilfældet for hr. Tomczak. Som medlemmer af Europa-Parlamentet repræsenterer polske parlamentsmedlemmer ikke blot alle polakker, men alle europæere.
Det er uacceptabelt, at disse borgeres repræsentanter forskelsbehandles gennem opretholdelse af forskellige lovgivninger for medlemmer af det polske parlament. Hvis et polsk parlamentsmedlem bliver dømt, straffes det pågældende medlem ikke blot efter polsk lov, men mister også sit sæde i Europa-Parlamentet. Denne omstændighed viser tydeligt, at polske medlemmer af Europa-Parlamentet forskelsbehandles sammenlignet med medlemmer af de nationale parlamenter. Situationen er uacceptabel og viser tydeligt, hvor urimelig og uretfærdig den polske valglovgivning er.
Jeg ønsker indtrængende at opfordre Polen til at ændre sin valglovgivning!
Aloyzas Sakalas
(EN) Hr. formand! Denne mundtlige forespørgsel er en konsekvens af forhandlingerne i Retsudvalget om hr. Tomczaks immunitet.
Spørgsmålet om hr. Tomczaks immunitet blev rejst af Parlamentet for et par år siden. Retsudvalget har for nyligt modtaget en anmodning fra hr. Tomczak om at forsvare sin immunitet. Udvalget drøftede anmodningen og uarbejdede et udkast til afgørelse. Vedtagelsen af den endelige afgørelse blev udskudt, da udvalget modtog oplysninger om, at de retlige konsekvenser for medlemmerne af Europa-Parlamentet fra Polen og medlemmerne af det polske parlament ville blive ændret, hvis hr. Tomczaks immunitet blev ophævet.
Ifølge polsk lov af 23. januar 2004 vil et medlem af Europa-Parlamentet fra Polen fortabe sit mandat automatisk, hvis han eller hun dømmes for en kriminel handling. Denne bestemmelse gælder ikke for medlemmerne af det polske parlament. En sådan forskel er i strid med EU-retten, idet der er forskellige bestemmelser for medlemmer af det nationale parlament i forhold til polske medlemmer af Europa-Parlamentet. Denne afvigelse mellem Polens og EU's lovgivning skal klarlægges.
Jeg støtter derfor fuldt ud formuleringen af en mundtlig forespørgsel til Kommissionen. Jeg håber, at hr. Frattini vil bruge sin indflydelse på at forsøge at fjerne denne forskel mellem Polens og EU's lovgivning.
Paul Rübig
(DE) Hr. formand, hr. kommissær Frattini, mine damer og herrer! Demokratiet i Europa skal til stadighed videreudvikles, og vi oplever mange angreb udefra på vores demokratiske system. Naturligvis træffer medlemmerne i Europa-Parlamentet afgørelser om mange spørgsmål, som vedrører de europæiske borgere direkte og umiddelbart. Medlemmerne træffer ikke afgørelse på egne vegne, de repræsenterer deres vælgere.
Derfor må medlemmerne af Europa-Parlamentet ikke være dårligere stillet end medlemmerne af de nationale parlamenter, og omvendt bør de nationale parlamentsmedlemmer ikke være dårligere stillet end medlemmerne af Europa-Parlamentet.
Derfor synes jeg, at Kommissionen bør undersøge, hvilke virkninger den nye statut, som gælder fra 2009, har for medlemmerne fra Polen, hvilke ændringer der sker, og om ikke der er mulighed for at gennemføre disse principper også på dette område.
Manuel Medina Ortega
(ES) Hr. formand! Kommissær Frattini har som sædvanligt lavet en fin juridisk analyse. Som han sagde, ser der under de nuværende omstændigheder ikke ud til at være nogen grund til at gå direkte til Domstolen.
Men efter at have lyttet til hr. Zwiefka, der har talt om et forslag fra den nuværende polske regering om at ændre lovgivningen, spørger jeg kommissæren, om han ikke mener, at Kommissionen simpelthen kunne henvende sig til den polske regering på baggrund af den debat, vi har haft her i Parlamentet, for at finde ud af, om den polske regering rent faktisk har til hensigt at ændre lovgivningen, med det formål at harmonisere de europæiske parlamentsmedlemmers situation med de nationale parlamentsmedlemmers situation.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Hr. formand! Det forslag, som hr. Zwiefka fremsatte om at ligestille statussen af medlemmer af Europa-Parlamentet og medlemmer af det polske Sejm, er ikke en løsning på problemet. Jeg synes, at den bedste løsning ville være, at en domstol ved domsfældelse om en forsætlig forbrydelse yderligere fratager vedkommendes offentlige rettigheder, hvorved den pågældende person ikke kan opstille til valg, hvilket i øvrigt er faststat i polsk lovgivning.
Denne løsningsmodel findes bl.a. i Frankrig. Et konkret eksempel: Vores kollega, hr. Onesta, næstformand for Europa-Parlamentet, blev for nogle måneder siden ved en fransk domstol idømt en betinget frihedsstraf for en gerning, som et polsk medlem af Europa-Parlamentet ifølge polsk lovgivning automatisk ville fortabe mandatet for. Jeg synes, at den øjeblikkelige situation er fuldstændig upassende. Man bør snarere forsøge at vedtage den løsning, som hr. Frattini har foreslået.
Giuseppe Gargani
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg har nogle korte bemærkninger. Det glæder mig, at det under debatten generelt er blevet anerkendt, at der er et betydningsfuldt og vanskeligt problem. Jeg vil især takke kommissær Frattini, der, som den gode jurist, han er, er gået i dybden med spørgsmålet, der, som han med rette siger, ikke bare drejer sig om Polen. Der er et generelt princip på spil, og derfor er både jeg og udvalget meget tilfredse med, at De iværksætter en generel undersøgelse for at overvåge overholdelsen og kontrollere, om lovene er forenelige, hvad angår det nationale og det europæiske spørgsmål.
En ting er imidlertid sikker, der er ikke en åbenbar konflikt, eftersom den polske lov, hvad angår garantier, er i strid med traktaten. Hvis et polsk medlem af Europa-Parlamentet fortabte sit mandat, ville den artikel i traktaten, hvor der gives mulighed for at deltage i møderne, naturligvis ikke finde anvendelse. Set ud fra udvalgets eget synspunkt, som De har hørt hr. Medina sige det under debatten for et øjeblik siden, og som jeg selv har sagt det, drejer det sig ikke om at indbringe sager, men om at følge op på spørgsmålet for at løse problemet. Hvis vores polske kollega hr. Zwiefka siger, at dette spørgsmål allerede er bragt op i Polen, er der allerede sket fremskridt.
Det, der er behov for, er sammenlignelighed, da sammenlignelighed gør Europa til garant for forening af stater, der samarbejder, for borgerskab og for lige rettigheder set ud fra et synspunkt om frihed og alles status.
Sylwester Chruszcz
(PL) Hr. formand! Som et supplement til de udtalelser, som jeg i vid udstrækning tilslutter mig, vil jeg gerne sige, at vi selvfølgelig skal harmonisere bestemmelserne så hurtigt som muligt. For at vise, hvor nødvendigt dette er, vil jeg henvise til vores kollega hr. Tomczak, som er til stede her i salen. Han har gennem mange år været genstand for en straffesag i Polen, som nu nærmer sig sin afslutning, og som kan være afgørende for hans medlemsstatus. Sagen omhandler en gerning af begrænset skadevirkning, og sagens vidner afviser, at gerningen har fundet sted. Sagen var engang indstillet, men blev siden genoptaget, hvilket formodentlig skyldes en form for politisk forvirring, og hr. Tomczak, der allerede to gange har deltaget i demokratiske offentlige valg (i 2005 blev han valgt til medlem af Sejm og i 2004 til medlem af Europa-Parlamentet og er derfor vores kollega), kan nu risikere at miste sin immunitet og sit mandat. Det er ganske uhørt og skadeligt, og muligheden for, at dette kan finde sted i Parlamentet, skal hurtigst muligt indstilles og fjernes.
Franco Frattini
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg mener, at debatten i aften har vist to ting. Den første er, at alle, der har talt i aften, har det synspunkt - som jeg deler - at forskelsbehandlingen af medlemmer af Europa-Parlamentet valgt i Polen og medlemmer af det polske parlament bør ophøre, og at denne analyse bør udvides til at omfatte alle de øvrige nye EU-medlemsstater, hvis overholdelse af den europæiske akt af 1976 endnu ikke er kontrolleret.
Den anden konklusion, og jeg henviser til hr. Medina Ortegas forslag, som jeg er enig i, er at viderebringe resultatet af denne debat til den polske regerings kompetente myndigheder og informere dem om, at denne forskelsbehandling skal bringes til ophør gennem national lovgivning. Det vil jeg gøre. Jeg vil naturligvis kontakte den polske regerings justitsminister formelt for at viderebringe Parlamentets udbredte holdning - som jeg deler - om, at målet om at bringe denne forskelsbehandling til ophør skal nås, og at den polske lovgivende myndighed har enekompetence til at bestemme, hvordan det skal ske.
Det er den holdning, jeg gav udtryk for i begyndelsen. Jeg mener ikke, at jeg kan fortælle den polske lovgivende myndighed, hvordan den skal nå målet, men jeg mener, at jeg kan skære målet ud i pap, og målet er at bringe forskellen på den status, der gælder for medlemmer af det polske parlament, og den, der gælder for medlemmer af Europa-Parlamentet valgt i Polen, til ophør.
Jeg vil naturligvis viderebringe disse oplysninger, og jeg kan tilføje, at jeg som følge af hr. Garganis og Retsudvalgets interesse i sagen vil underrette Parlamentet om undersøgelsen af de øvrige 11 medlemsstater, så andre berørte medlemsstaters regeringer kan informeres i overensstemmelse hermed.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
