Godkendelse af protokollen fra det foregående møde
Formanden
Protokollen fra mødet i går er omdelt.
Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg den som godkendt.

Sakellariou
Fru formand, Parlamentet har tidligere forholdt sig særdeles kritisk til situationen i Algeriet, men Parlamentet var også det første parlament, som søgte kontakt og dialog med Algeriets parlament. Resultatet af gårsdagens folkeafstemning giver anledning til at glæde sig sammen med det algeriske folk, som er på vej mod forsoning og søger at opnå fred i landet.
Jeg beder Dem, fru formand, om at viderebringe Europa-Parlamentets lykønskninger til Algeriets præsident.

Formanden
Tak, hr. Sakellariou. Deres erklæring falder ikke inden for rammerne af protokollen, men jeg tager den gerne til efterretning.

Evans, Robert J
Fru formand, i forbindelse med en af mine udtalelser under forhandlingen om Tampere i tirsdags er jeg af min kollega hr. Camre blevet gjort opmærksom på, at de bemærkninger, som jeg citerede ham for, ikke var korrekte, og at oversættelsen til engelsk og fransk, tror jeg, det var, var det stik modsatte af, hvad han havde ønsket at sige. Min kritik af ham var muligvis uretfærdig, og det har jeg hermed gjort opmærksom på.

Formanden
Tak, hr. Evans, denne rettelse vil blive foretaget.
(Protokollen godkendtes)

Forholdene i Louise Weiss-bygningen
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er en meddelelse - og især en meningsudveksling - om forholdene i Louise Weiss-bygningen.
Kære kolleger, først og fremmest vil jeg kort komme med lidt historisk baggrund, men bare rolig, jeg gør det kort.
De husker sikkert, at vi - da vi trådte ind i denne bygning den 19. juli - alle var skuffede over den kontrast, der var mellem den utrolig flotte bygning set ude fra - dette mener jeg også bør nævnes, for det er en bygning, der set ude fra gør vores institution ære - og de problemer, der mødte os, da vi trådte indenfor, såsom funktionsforstyrrelser, manglende bekvemmelighed, sikkerhedsproblemer og mere generelle problemer i forbindelse med vores daglige arbejdsbetingelser, hvad enten det drejer sig om os selv, vores assistenter, funktionærerne, de besøgende eller selvfølgelig pressen.
Jeg påtog mig dagen efter mit valg at gøre alt, der var i min magt, for at der blev gennemført forbedringer, og som De kan se, har vi - og det er med vilje, jeg siger vi, for jeg fik i denne sammenhæng aktiv hjælp fra vores generalsekretær hr. Priestley og fra hele det hold, der har ansvar for bygningerne - således gjort, hvad vi kunne for at forbedre tingene på et tidspunkt, hvor dette ikke var særlig let, eftersom det viste sig at falde sammen med sommerferien.
Hr. Priestley nedsatte en arbejdsgruppe, og vi foretog øjeblikkeligt en optælling af de mangler, vi umiddelbart kunne se, og dette dokument er blevet sendt til Dem. Der er mange blandt Dem, der har skrevet til mig, og jeg har svaret Dem. Jeg håber i øvrigt, at De har modtaget disse breve. De modtog først et brev fra hr. Rieffel, vores direktør, men jeg ville gerne svare Dem personligt, og derfor har alle de kolleger, der skrev til mig, modtaget et svar. Desuden fik De i mandags et brev, der var vedlagt et dokument, hvori der gøres status over situationen, som vi konstaterer, den er i dag.
I sidste uge tog vi fra Bruxelles til Strasbourg og tilbragte en dag med kvæstorerne, hr. Colom i Naval, næstfomanden med ansvar for bygningerne samt de funktionærer, der er beskæftiget med byggeriet. Vi foretog et meget grundigt inspektionsbesøg. Jeg ved ikke, om nogle af Dem måske har hørt om det i medierne, men vi undersøgte alt, registrerede alt, og vi konstaterede både, hvad der var gjort, og hvad der skulle gøres.
Dette er den anden mødeuge i denne bygning, og De har accepteret mit forslag om en meningsudveksling i en konstruktiv ånd. Det er ikke et spørgsmål om at udtrykke beklagelser. Det mål, jeg vil nå frem til, er at påvise alle de mangler, der rent faktisk er generende, og dernæst at se, hvordan det kan lade sig gøre at tilføje endnu flere forbedringer til dem, vi allerede har programsat.
For at organisere forhandlingen noterer vi alle de kolleger, der kommer med indlæg. Jeg vil beskæftige mig med nogle punkter, der anses som følsomme områder, og De kan således supplere disse punkter eller selvfølgelig komme med helt andre punkter.
Først og fremmest er der problemet med adgang for handicappede personer. I denne henseende og med hensyn til det velbegrundede spørgsmål, der blev fremsat af vores kollega, Brian Crowley - jeg ved ikke, om han er til stede i dag - har jeg på fornemmelsen, at de nødvendige ændringer blev foretaget omgående i fuld enighed med ham, både hvad angår pladsen i denne mødesal, så han kan være sammen med sin gruppe, eller ændringerne på hans kontor. Der er i hele bygningen truffet alle forholdsregler, så der kan tages hensyn til handicappede kollegers situation.
Der skal fortsat laves ændringer med hensyn til adgangsmuligheder for handicappede gæster. Vi har nu taget kontakt til handicapforeninger, der kan rådgive os om, hvilke forbedringer der er gode at foretage. Vi bevarer denne kontakt frem til mødet i oktober, og ændringerne vil kunne træde i kraft i løbet af næste år.
Med hensyn til skiltningen er der blevet foretaget visse forbedringer, og om et øjeblik får De mulighed for at sige mig, om disse er tilstrækkelige. Jeg gør opmærksom på, at systemet info-help vil blive opretholdt foreløbig. Vi agter, sammen med Strasbourgs borgmester, at beholde de charmerende værter, som jeg tror, De har sat stor pris på for deres venlige modtagelse og hjælpsomhed.

Jeg håber, de kan høre os. Men dem beholder vi altså, ikke for altid, dette er ikke planlagt, men i hvert fald til udgangen af i år.
Jeg kommer nu til det andet vigtige punkt, nemlig parlamentsmedlemmernes kontorer. Disse kontorer er meget trange. Jeg vil ikke bilde Dem ind, at vi kan udvide dem, men vi vil trods alt forsøge at forbedre forholdene. Problemerne med markiser, der sidder fast og ødelægger udsynet, vil helt sikkert blive løst senest til den anden mødeperiode i oktober. Med hensyn til møbleringen af vores kontorer afholdt kvæstorerne, og jeg hilser dem, der er til stede, velkommen, i onsdags et møde, hvor det blev besluttet, at alle kontorerne skal udstyres med kasser på hjul med tre skuffer, der kan låses. Dette er en anmodning fra flere kolleger, og beslutningen er truffet.
(Bifald) Dernæst er der problemet med elevatorerne og sikkerheden. På dette område har vi konstateret - der er ikke grund til at gentage det - et antal alvorlige mangler. Jeg har selvfølgelig truffet alle juridiske forholdsregler, som De kan forestille Dem, med hensyn til ansvar. Det firma, der har fremstillet elevatorerne, er øjeblikkeligt blevet informeret i henhold til juridisk praksis om, hvad der er sket. Det foretog visse ændringer, hvilket viser, at det var nødvendigt, således at dørene åbner sig hurtigere, og så man er lukket inde i kortede tid. Ikke desto mindre ser det ud til, at der stadig er mange problemer.
På den anden side forekommer ventilationen mig at fungere bedre, for den gav problemer, ikke bare i elevatorerne, men overalt. På dette område har jeg - medmindre De kan fortælle det modsatte - indtryk af, at ventilationsreguleringen nu virker ret perfekt. Der var også et problem med beklædning af elevatoren. Som De kan se, er der blevet monteret en prototypebeklædning i lyst træ. Jeg har fået meget positive udtalelser i denne forbindelse, og eftersom det åbenbart er faldet i alles smag, vil vi sørge for, at de seks elevatorer bliver beklædt på samme måde, hvilket vil give dem et mindre dystert og mørkt udseende.
Jeg vil bede de kolleger, som endnu oplever at sidde længe fast i elevatorerne, om at meddele mig dette om et øjeblik. Vi troede, at det var tilfældet med hr. Prodi, men der var noget andet i vejen. Dette havde virkelig været topmålet. Imidlertid er det nødvendigt, at jeg er fuldt ud underrettet på dette område, fordi jeg - som De kan regne ud - vil kontakte firmaet Otis, for det er et yderst alvorligt område, der går langt ud over den normale forbedring af vores arbejdsbetingelser.
Med hensyn til medierne ved De, at pressen beklager sig meget over presserummet og dens arbejdsbetingelser. Også der har vi foretaget visse forbedringer med hensyn til ophedning og markiser. Pressen er heldigere end medlemmerne. Det er lykkedes at løse deres problem med markiser, hvilket ikke er tilfældet for medlemmerne, som jeg sagde for lidt siden. Mobiltelefoner, der ikke virkede før, fungerer nu i presserummet.
Vi har ligeledes ændret placeringen af dokumentationsafdelingen, som pressen ønskede det. Der er fortsat nogle ting, der skal gøres, bl.a. med hensyn til pressens kontorer, der ikke er særlig behagelige for at sige det mildt. Vi overvejer også, at den gamle dokumentationssal, der er meget lys, skal laves om til kontorlandskab. Det vil være omkostningslavt, fordi vi ikke opstiller skillevægge. Der vil simpelthen være skriveborde, hvor pressefolk kan slå sig ned. Det lader til - for vi fremsætter naturligvis dette forslag i samarbejde med journalisterne - at denne idé tiltaler dem.
Med hensyn til tv-biler og adgang til parkering håber jeg også, at De har bemærket visse forbedringer. Vi har gjort et stort arbejde på dette område, men der skal stadig ske fremskridt.
Endelig - og jeg er straks færdig - er der problemet med udsmykningen. Kvæstorerne vil snarest muligt undersøge, hvilke billige løsninger der - i fuld respekt for bygningen - kan overvejes, så de triste områder bliver livet lidt op. Ofte behøves kun meget lidt for at ændre et steds udseende, og det behøver ikke blive dyrt. Nogen gange er det nok med maling. Jeg er overbevist om, at vores kvæstorer vil være særligt kreative på dette område.
Kære kolleger, lad os starte debatten. Vi vil tage det, De siger, til nøje efterretning. De skal vide, at jeg må forlade Dem kl. 10, fordi jeg skal deltage i kommissærernes edsaflæggelse i Luxembourg, og ceremonien finder sted kl. 12. Hr. Provan vil træde i stedet for mig, og De kan fortsætte, indtil der ikke er flere spørgsmål.

Andrews
Fru formand, jeg vil ikke kritisere, men rose de personer, der har bygget denne bygning. Når man flytter ind i et nyt hus, er der altid problemer.
Der er problemer, fru formand, men jeg ved, at De, hr. Priestley og den gruppe, som har behandlet klagerne fra sidste møde, er klar over problemerne. Der er tilsyneladende opstået en klagekultur blandt medlemmerne. Hvor mange havde mon tidligere så behagelige kontorer, som vi har her - og vi er her kun fire dage om ugen. Vi har smukke og veludstyrede kontorer. Der er naturligvis stadig enkelte mangler, men hvis vi hele tiden beklager os, kommer vi jo aldrig nogen vegne.
Jeg vil dog gerne komme med en anmodning. I Bruxelles er der en bar for medlemmer - som det er almindeligt i parlamenter overalt i Den Europæiske Union. Jeg kunne godt tænke mig et lokale, hvor bare medlemmer kan mødes og sludre under private former.
Med hensyn til parkeringspladsen har jeg et par gange haft svært ved at finde min bil, men jeg fandt den dog til sidst. Jeg kom for sent til en afstemning i sidste uge på grund af elevatorerne, men jeg ved, at disse problemer vil blive løst efterhånden.
Jeg må sige, at jeg beundrer teknikerne og de andre personer, der kritiseres her. De har måttet høre meget, og jeg vil gerne takke teknikerne og håndværkerne for denne vidunderlige bygning.

Sacconi
Fru formand, jeg vil gerne tilslutte mig min kollegas ord og takke Dem samt give udtryk for min tilfredshed med det, der allerede er blevet gjort siden juli og frem til nu for at forbedre situationen, og for det, man er ved at gøre med henblik på yderligere forbedringer. Jeg vil dog gerne gøre opmærksom på et tilfælde, som jeg er stødt på, og som efter min mening bør løses. Det har ikke noget at gøre med os parlamentsmedlemmer eller med vores kollegium, om jeg så må sige, men derimod med vores medarbejdere. Jeg har set, at man i et rum, nemlig i nr. 382 i tårnet på fjerde sal, har installeret en kæmpemæssig kopimaskine, som en person arbejder med. I dette rum er der hverken noget vindue eller nogen udluftning, og jeg ved faktisk ikke, om kopimaskinen, der er meget støjende, afgiver nogle emissioner, som er sundhedsskadelige for den ansatte. Eftersom vi er et Parlament, der deltager i fastlæggelsen af vigtige direktiver inden for sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, ville det efter min mening være meget selvmodsigende, hvis der ikke blev gjort noget ved denne situation, selvom den kun vedrører en enkelt person. Jeg kunne faktisk se ud fra skiltet på døren, at oprindeligt var dette rum sandsynligvis tiltænkt nogle andre funktioner, og det er således muligt, at det drejer sig om en midlertidig løsning. Jeg håber, at den netop er midlertidig, for det ville efter min opfattelse være virkeligt selvmodsigende, hvis der ikke blev gjort noget ved en sådan situation.

Berger
Fru formand, også jeg ønsker at takke byen Strasbourg og den franske regering for at have stillet denne bygning til rådighed for os. For trods alle børnesygdommene, som jo er ganske naturlige, er den et utroligt smukt byggeri og en værdig ramme for Europa-Parlamentet her i Strasbourg.
Jeg takker også Dem, fru formand, for at tage initiativet til at hjælpe til med at komme over disse børnesygdomme.
Jeg vil gerne nævne et problem, som jeg håber, at jeg ikke står alene med. Det drejer sig om det beskedne antal ind- og udgange til mødesalen. De kender medlemmernes adfærd særdeles godt. Vi forlader jo for det meste salen sammen eller kommer sammen ind i salen før afstemningerne. Der opstår altid køer i gangene. Det skyldes, at to ind- og udgange ganske enkelt er for lidt til det store antal medlemmer. Jeg ved ikke, om det er teknisk muligt at åbne yderligere en af de privilegerede indgange for medlemmerne.
Det er sikkert også et problem, at begge hovedudgange fører ud i foyeren, hvor den er ganske smal. Der er broerne. Der venter kameraerne. Vi medlemmer er naturligvis også meget udisciplinerede, snakker sammen i gangen, bliver stående lige foran udgangene og taler sammen. Vi kunne måske også forbedre vores disciplin. Men jeg mener, at vi må finde på noget, så vi opnår en bedre udnyttelse af de brede foyerer på siden af mødesalen. Når vi kommer derud, bør vi også have siddefaciliteter, så vi kan sidde lidt sammen uden for disse store telefonbokse.
Jeg tror også, at det i sikkerhedens interesse er en vigtig forholdsregel, såfremt der på et tidspunkt virkelig udløses alarm. (Bifald)

Formanden
Tak, fru Berger, for dette meget konstruktive spørgsmål, som vi vil tage til efterretning.

Seppänen
Fru formand, højttalerne i mødesalen er skruet så højt op, at det er svært at høre tolkningen. Vi kan ikke høre tolkningen tydeligt på grund af det stærke ekko i salen. Jeg beder om, at der bliver skruet ned for salens højttalerlyd.

Provan
Fru formand, det drejer sig om samme emne. Hvis De taler meget tæt ved mikrofonen, kan de fleste ikke høre, hvad De siger. Det er præcis det, der er galt med systemet. Det er nøjagtig det samme i udvalgslokalerne. Det drejer sig om afstanden fra taleren til mikrofonen. Vi skal kunne høre, hvad oversætterne siger. Jeg mener, at hr. Seppänen har fuldstændig ret.

Formanden
I mellemtiden skal jeg sørge for at tale længere fra mikrofonen.

Ford
Fru formand, der er visse særheder forbundet med driften af denne bygning, f.eks. i forbindelse med serveringen. Der serveres ikke kaffe under møderne, man kan ikke få et enkelt glas hvidvin, pizzaerne smager som pap, og aviskiosken ligger så langt væk fra medlemmernes indgang som overhovedet muligt.
Det er dog ting, vi kan gøre noget ved. Jeg er ikke helt tilfreds med bygningens indretning. Arkitekten må have haft Breughels Babelstårn i tankerne. Men jeg forstår, at De, hr. Priestley og Strasbourg har gjort en stor indsats for at løse problemerne. Jeg er enig med hr. Andrews i, at der uundgåeligt vil være problemer i starten. Det største tilbageværende problem er elevatorerne, som tilsyneladende kører på må og få. Hvis man løber meget hurtigt - og det nytter jo ikke, hvis man er handicappet - kan man måske lige nå ind, før nogen indenfor lukker døren, fordi de er trætte af at stoppe på hver etage.
Det er ikke desto mindre en rimelig god bygning. Det er en billig bygning i forhold til Underhuset i London, hvor man betalte næsten FRF 1 million for et skrivebord.
Mit væsentligste klagepunkt er ikke behandlingen af medlemmerne, men behandlingen af personalet. De personer, der har truffet disse beslutninger, har efter min opfattelse behandlet personalet ret dårligt i nogle tilfælde. Det udvalgspersonale, som arbejder sammen med mig, har måttet presse tre personer, tre skriveborde og stole, tre telefoner og tre dokumentsæt sammen i ét rum, der tidligere blev anvendt af et medlem af IPE eller IPE II. Det er ikke en effektiv måde at sikre, at denne institution fungerer tilfredsstillende og effektivt.
Til sidst vil jeg gerne nævne, at vi i mange tilfælde har bebrejdet bygningen i stedet for politikerne, som er de ansvarlige. Bygningen er her på grund af beslutninger truffet på Rådets møde i Edinburg af hr. Major, som institutionaliserede vores konstante rejser mellem Bruxelles og Strasbourg - og smuk er byen jo - til skade for vores effektivitet som den institution, der skal repræsentere befolkningen i Den Europæiske Union.

Quisthoudt-Rowohl
Fru formand, jeg vil først og fremmest nævne, at vi virkelig har skaffet os en masse arbejde i sidste uge. Jeg er meget glad for, at De som formand var så opmærksom på alle problemer og spørgsmål, som vi eller embedsmændene havde.
Til kollegerne måske to punkter, som blev nævnt her, og som blev vedtaget i kvæstorkollegiet: Deres rullecontainere med skuffer er ikke kun blevet besluttet, men er også allerede blevet bestilt. Vi går altså ud fra, at de så også bliver leveret hurtigst muligt.
For det andet er der spørgsmålet om bygningens udformning. Den franske lov er meget streng i den henseende og betragter denne bygning som et kunstværk, som arkitekterne har åndelig ejendomsret over. Vi har imidlertid besluttet - med eller uden åndelig ejendomsret - at forhandle med arkitekterne for at gøre alt det mørke noget lysere. Når der allerede er mørkt i julisolen, hvordan ser her så ikke ud i det blege decemberlys? Det vil vi hverken byde os selv eller Dem. Jeg håber, at det lykkes os at få gjort rød til lyserød og mørkeblå måske til lyseblå eller noget i den retning og sort måske til champagnefarvet, fru kollega.
Et tredje punkt, som jeg og vi synes er meget vigtigt, er sikkerheden, som De, fru formand, måske ikke har omtalt så udførligt. De husker, at der har været talt om, og at det nu også er blevet besluttet, at sikkerheden i denne bygning skal kontrolleres to gange om året, altså hvert halve år. For os er det helt afgørende, at en bygning, der udnyttes så intensivt af så mange forskellige grupper og delvis også på en noget kaotisk-anarkistisk måde - et kaos, der klart taler for den levende europæiske politik - også kontrolleres meget regelmæssigt.
Et organ som Europa-Parlamentet kan ikke selv stå inde for sikkerhed og kan ikke være ansvarlig herfor, men må kunne uddelegere opgaven. Det gør vi også.
I øvrigt, kære kolleger, beder jeg Dem på kvæstorkollegiets vegne om, såfremt De har klager, at formulere disse og komme til os. Med Deres opbakning, fru formand, vil de så blive afhjulpet så hurtigt som muligt.

Formanden
Mange tak, fru Quisthoudt-Rowohl, og også tak til kvæstorerne for det aktive samarbejde. Det har jeg sat uendelig stor pris på.

Lambert
Fru formand, selvom jeg glæder mig over mange af de forbedringer, der er foretaget, vil jeg gerne nævne et punkt i forbindelse med administrationen: Vi vil meget gerne have genbrugsfaciliteter på grund af den enorme mængde papir, der anvendes hver dag, og hvoraf meget ikke gemmes. Vi vil gerne have nogen til at se på det. Der er rejst et spørgsmål over for mig af en række assistenter, der blev nægtet adgang i den officielle loge, selvom der var plads. Vi forstår godt, at offentligheden skal have adgang - det er også deres bygning. Men vi må bede om, at vores assistenter kan få adgang, når der er plads: Det er ikke altid belejligt for dem at være i vores kontorer, hvis vi har besøg.
Endelig rejste en af mine kolleger, der måtte gå tidligt, et spørgsmål over for mig. Er det muligt at få vand under møderne? Alle synes, at atmosfæren i denne bygning er meget tør, ikke bare politisk, men klimamæssigt, og vi så meget gerne, at det kunne lade sig gøre.

Formanden
Tak, fru Lambert. For at gøre den pizza, som hr. Ford talte om, lidt nemmere at fordøje, vil vi tage Deres indlæg til efterretning.

Watts
Fru formand, jeg er enig med min kollega, hr. Ford, i, at vi ikke ville sidde og diskutere denne bygning, hvis blot vi sad i Bruxelles. Det understreger det problem, at vi er konfronteret med en enorm opgave i forbindelse med administrationen af to bygninger på tværs af Den Europæiske Union. Det er ikke desto mindre den opgave, som Rådet har besluttet, at vi skal påtage os. Jeg vil derfor gerne takke tjenestegrenene, især hr. Priestley og hele hans personale, for det store arbejde, de har gjort for at få denne bygning til at fungere. I denne uge har bygningen fungeret. Der har været problemer, men vores parlamentariske arbejde har ikke været påvirket heraf, og det kan vi takke hr. Priestley og andre for.
Der er betydelige indretningsfejl, især i forbindelse med adgangsforhold. Det er ikke en let tilgængelig bygning, især ikke for handicappede. Det vil være en stor udfordring for os at løse disse problemer. En del af modstanden er opstået, fordi mennesker ikke bryder sig om forandringer og fremmede omgivelser. Det er efter min opfattelse ikke passende at drøfte vores interne affærer ved et parlamentsmøde i Europa-Parlamentet. Vi må muligvis skabe en mindre formel kontinuerlig dialog med Dem, hr. Priestley og tjenestegrenene for at drøfte spørgsmål om adgangsforhold og andre spørgsmål om Parlamentets indre organisation. Dette møde illustrerer, at dialogen mellem almindelige medlemmer og administrationen ikke altid er så effektiv, som den burde være.
Som konklusion må man sige, hvis man ser dette i det rette perspektiv, at medlemmerne har problemer, og at vores personale har problemer. Men de er for intet at regne i forhold til de problemer, som de mennesker, vi repræsenterer, har. Jeg håber, at vi alle vil huske det.

Tajani
Fru formand, Parlamentet får en stadig vigtigere rolle - sådan som vi sagde under forhandlingen om godkendelsen af kommissionsformanden Prodi - og Parlamentets arbejde bør efter min mening blive mere og mere kendt i alle EU-landene. Jeg mener derfor, at man bør forbedre forbindelserne til pressen, og at journalisternes arbejde bør lettes. De har allerede gjort meget, og jeg bemærker, at dette formandskab er lydhørt over for pressen, og at det altid har været meget disponibelt. De fortalte ved mødets begyndelse, at der allerede er blevet truffet nogle initiativer, og at parlamentspressen har fået nogle konkrete svar, men jeg vil gerne gentage, at man efter min mening bør gøre endnu mere for at lette journalisternes arbejde, så de kan give hele Den Europæiske Union kendskab til det vigtige arbejde, som dette Parlament udfører. Som det er i dag, arbejder journalisterne stadig under nogle forhold, der ikke er optimale. Jeg mener derfor, at det f.eks. ville være hensigtsmæssigt at flytte presserummet og måske placere det under mødesalen. Det nuværende presserum er nemlig stadig for langt væk, og ofte er det ikke let for journalisterne at komme og tale med parlamentsmedlemmerne, navnlig i forbindelse med vigtige møder.
Jeg tror, at takket være Deres indsats vil situationen fortsat blive bedre i de kommende uger og måneder, sådan som den er blevet bedre indtil i dag. Derfor vil jeg som parlamentsjournalist og parlamentsmedlem gerne takke Dem for den indsats, De vil være i stand til at gøre.

Pack
Fru formand, først og fremmest vil jeg sige til de kolleger, der har takket den franske regering og byen Strasbourg for dette hus, at det er den forkerte adresse. Vi har bygget huset, og derfor må vi også gribe i egen barm, hvis der er begået fejl. Men nu er jeg ikke her for at rose noget. Rummet er smukt. Men nu vil jeg påtale de mange fejl.
For det første, kære fru formand, hvis De sender en fax fra mit kontor eller fra mine kollegers kontor, kan jeg berette, at det er så godt som umuligt! De skal stille Dem op på stolen, som er en drejestol, for at kunne se dette apparat fra oven. Som bekendt sker de fleste uheld i Europa i hjemmet, fordi husmødrene altid skal op på en eller anden rullende stol, hvilket man gør klogt i at undgå. Jeg vil ikke vide, hvor meget Parlamentets forsikring må udbetale fremover for mellemstore personer, der stiller sig op på stolene. Jeg hører til en af dem. Jeg er kun 1,60 m høj. Jeg kan ikke nå derop. Jeg beder om hjælp. Der står nemlig skrevet på den: Må ikke bevæges.
For det andet, kære fru formand, så kører jeg i en normal personbil til parkeringshusets indkørsel. Man kan ikke komme op på niveau 2, medmindre man bakker en ekstra gang i svinget. De kan sikkert forestille Dem, hvordan det er i myldretiden. Der kommer biler fra venstre, ligeud, bagfra, og altid er der en, der skal bakke, fordi han eller hun vil rundt i svinget. Jeg beder venligst om, at midterstriben bliver halveret, så vi kan køre ind uden at skulle bakke.
Desuden kan jeg ikke indse, hvorfor jeg skal stikke mit kort ind to gange ved indkørslen til parkeringshuset, en gang oppe og en gang i midten. Det er jo vanvittigt. Når jeg er kommet ind oppe, kan jeg da også køre videre. Jeg kan i endnu mindre grad indse, hvorfor jeg skal gøre det hele en gang til, når jeg kører ud om aftenen eller om natten. Når jeg er inde, så lad mig dog komme ud! De to ting er helt umulige. Det kan slet ikke lade sig gøre i myldretiden.
For det tredje vil jeg gerne have min avis hurtigt om morgenen. Der findes ingen aviskiosk i nærheden. Jeg har stadig ikke fundet aviskiosken. Jeg beder altid nogen, der ved, hvor aviskiosken er, om at tage en med til mig.
For det fjerde har jeg i denne uge fem gange været ude for at gå ind i en elevator, som aldrig standsede på min etage. Jeg ville ud på tiende sal. Det gik ikke. Det er sket fem gange for mig. Så tænkte jeg, den elevator undgår du nu, og jeg har så hele tiden forsøgt at komme med en anden. Det er naturligvis ikke en holdbar situation i Parlamentet.
Som ansvarlig for en delegation - jeg er formand for Sydøsteuropa-delegationen, det har ikke noget at gøre med Louise Weiss-bygningen, men derimod med Salvador de Madariaga-bygningen derovre - har jeg endnu et ønske. Delegationens medarbejdere sidder mindst fire sammen i et lille bur, som jeg tidligere sad alene i. Den ene taler med Dagestan, den anden med Moskva, den tredje med Makedonien og den fjerde måske med Köln. Kan De forestille Dem det i et rum? Jeg beder Dem virkelig om at gøre noget for de ansatte! Den nuværende situation er uudholdelig!

Formanden
Tak, fru Pack, fordi De gør os opmærksomme på disse uregelmæssigheder. De kommer tydeligvis ikke overens med elevatoren, for man må sige, at fem gange er meget. Problemet vil blive løst.

Fabra Vallés
Fru formand, jeg tror, at hvis vi ledte efter en fællesnævner for alt det, der tales om her, ville vi se, at der er et bekvemmelighedsproblem, som efter min opfattelse vil blive filet til lidt efter lidt, og noget vil kunne forbedres.
Problemet er også, at vi er ekstremt følsomme over for denne mangel på bekvemmelighed. Grunden til, at vi er så følsomme, er, at transporten hertil også er ubekvem, og så bliver ubehaget fra transporten blandet med den manglende bekvemmelighed, som møder os her. Hvis vi ønsker at løse en del af denne manglende bekvemmelighed, tror jeg aldrig, at vi bør gøre det ved kun at tænke på bygningen eller transporten alene. Man må se det hele i sammenhæng og fokusere samlet på problemet.
Efter min overbevisning har problemet med bygningen ikke noget at gøre med det aktuelle hold. Tværtimod må man være taknemmelig over de anstrengelser, der bliver gjort for at løse det. Og dette møde her viser det. Jeg tror snarere, at ansvaret må søges hos tidligere hold, f.eks. hr. Quintelas hold. Hr. Quintela er ansvarlig for halvdelen - for ikke at sige mere - af de problemer, som eksisterer i dag i denne bygning. Jeg mener, at man skal være meget opmærksom på dette, hvis hr. Quintela ønsker at vende tilbage til arbejdet i Parlamentet.
Og endelig, fru formand, tror jeg, at den eneste måde at løse alt dette på er gennem et seriøst møde mellem SERS, Parlamentet og den franske regering. Hvad angår den franske regering, mener jeg, at det første, der burde gøres, er at finde en anden repræsentant. I dag tror jeg ikke, at hr. Vaillant har den fornødne følsomhed til at komme med de løsninger, som den franske regering bør bidrage med.
Og til sidst - og her udtrykker jeg mig måske på baggrund af min budgetorienterede mentalitet - vil jeg påpege, at selvom vi får at vide, hvad det vil koste os - for vi vil få tilsendt selv den sidste faktura - ved vi aldrig, hvilke afvigelser der har været, for på nuværende tidspunkt ved vi stadig ikke, hvor meget det vil koste os.

Formanden
Tak, hr. Fabra Vallés. Jeg mener egentlig ikke, at det problem, De omtaler, er forbundet med bygningen. Det vil sige, De taler om problemet med flyforbindelser til og fra Strasbourg og om mulighederne generelt for at komme hertil.
Jeg takker Dem for at have nævnt det, fordi det giver mig mulighed for at komme med en oplysning. Vores besøg i Strasbourg sidste onsdag sluttede med et møde med borgmesteren og hans vigtigste medarbejdere. Jeg fremlagde de meget alvorlige vanskeligheder for ham, som mange af kollegerne møder, når de skal til Strasbourg.
Jeg kan fortælle Dem, hr. Fabra Vallés, at borgmesteren lyttede meget opmærksomt. Han bad mig om snarest muligt at sende ham - hvilket jeg agter at gøre, med Deres hjælp naturligvis - en slags tilstandsrapport, således at han kunne se, hvordan det ser ud for hver af de nationaliteter, der er til stede her. Jeg kan her til morgen love Dem - De forstår, at jeg naturligvis ikke kan love Dem det umulige, jeg kan ikke love Dem, at De vil få fly, der hver dag kan bringe Dem til Deres hovedstæder og omvendt - at gøre alt, der er i min magt for i samarbejde med borgmesteren og de kompetente myndigheder mærkbart at forbedre situationen - også på dette område.
Det er et løfte, jeg giver, fordi det er mit ønske - og det er i øvrigt også mit ansvar - at alle får de bedste vilkår i Bruxelles og i Strasbourg, det vil sige både kolleger, personale og gæster.

Maes
Fru formand, jeg er glad for, at De allerede har taget kommunikationsproblemet op, fordi ud over, hvad jeg vil kalde de menneskelige mangler i denne bygning, der i øvrigt er et arkitektonisk prestigeprojekt, hvori der går meget plads tabt, som man ikke kan benytte, mener jeg, at der også er kommunikationsproblemer. Nu hvor vi har en fransk formand, troede jeg, at de franske jernbaner ville være interesserede, og at også de belgiske jernbaner sammen med de franske ville gøre alt for, at vi kan rejse hertil på en komfortabel måde. Fru formand, der er afskaffet et tog i stedet for at indsætte et mere. Det er den omvendte verden, og det er specielt funktionærerne, der har gjort mig opmærksom på dette, fordi de, der skal blive til mødets afslutning, kan tage tilbage til Bruxelles med et tog kvart i tre, og de er så fem timer undervejs. Hvad mig angår, kan jeg ikke opfylde mine forpligtelser her til aften, for jeg skal holde et foredrag i aften. Jeg har således kun mulighed for at tage tilbage tidligere, og det er alt for tidligt. Hvis jeg var taget af sted i morges kl. kvart i ti, var jeg ankommet til Bruxelles syv timer senere. I dag kunne det også være sket, at jeg slet ikke var kommet frem, fordi der er strejker. Men det er selvfølgelig lidt abstrakt.
Jeg vil gerne påpege, at en togrejse på fem timer for at komme hertil må anses for lige lovligt længe i vores tidsalder. Der er da meget hurtigere togforbindelser, TGV, eller hvad de nu hedder. Men ikke her. Her står der en flot bygning, men der er ikke en hurtig jernbane. Jeg mener, at de to ting hører sammen, og når jeg så hører, at det tog, der korresponderer med afslutningen af mødet, er afskaffet, så er det det omvendte af, hvad man kan forvente. Vil De venligst gøre noget ved dette?
I øvrigt tillykke med alle de små og store forbedringer, som De efterhånden har fået gennemført takket være en stor indsats. Det tvivler jeg ikke på.

Formanden
Jeg takker Dem for denne fortsættelse af hr. Fabra Vallés' indlæg og mit svar, for når vi tager kontakt til Dem - gennem Deres grupper og delegationer - for at lave det, jeg kalder en tilstandsrapport, skal De gøre os opmærksom på alt det - ud over flyafgange - der kan forbedres. Jeg ved f.eks., at der har været forbindelser, som kollegerne fandt meget praktiske, og som blev afskaffet. Jeg kan ikke love Dem, at man vil genetablere dem med et trylleslag. Men vi vil under alle omstændigheder se, hvad der kan gøres.
Derfor beder jeg Dem om at svare meget konkret, som fru Maes netop gjorde, ved f.eks. at sige: "Dette tog var godt, og det er blevet afskaffet". Dernæst vil vi forsøge at gøre det hele lidt nemmere, selvom det ikke er perfekt. De vil blive kontaktet, og vi finder snarest ud af hvordan.

Breyer
Fru formand, jeg ved, at De sikkert bestræber Dem på at tage Dem af alle de problemer, der findes her. Jeg mener imidlertid, at vi også må passe på, at vi ikke giver arkitekterne skylden for alle fejl, men derimod først fejer for egen dør.
En ting finder jeg simpelthen utilgivelig! Vi har alle i Parlamentet i utallige beslutningsforslag henvist til, at vedvarende energi er fremtidens teknologi i det 21. århundrede. FN har i denne uge fremlagt en rapport, hvori der henvises til, at energibesparelser hører til de kommende årtiers dagsorden. Jeg mener, at det er utilgiveligt, at vi kræver et program for opførelse af 1 million solfangertage, men ikke selv har investeret i vedvarende energi, hverken i Strasbourg eller Bruxelles og slet ikke har gennemført energibesparelser. F.eks. er forrummene til vores kontorer oplyst dag og nat, og de kan ikke slukkes eller lignende.
Netop det har vi krævet i betænkningen af Bettini for syv år siden. Der findes en omfattende korrespondance med formandskabet. Hr. Priestley informerer Dem herom. Jeg er blevet fortalt, at det var for dyrt. Det er ganske enkelt forkert og uacceptabelt! De ved, at vedvarende energi kan afskrives over 9-12 måneder. Hvorledes forklarer vi det til husbyggerne i medlemslandene? Vi opfordrer dem til at installere soltage, mens vi ikke foretager os noget i den retning på vores eget tag, endda med det fuldstændig forkerte argument om omkostningshensyn.
Energibesparelse, energieffektivitet, vedvarende energi, det kræver vi dagligt i vores beslutninger! Fru formand, det er meget alvorligt, for vi bliver utroværdige, hvis vi ikke fungerer som forbillede, hvis vi ikke tydeliggør, at dette er dagsordenen for det næste årtusinde. Hvis vi ikke selv gennemfører dette i praksis, har vi mistet en del af vores troværdighed!
Jeg beder Dem derfor indtrængende om at rette de mest utilgivelige fejl, som både er begået her og i Bruxelles, og nedsætte en arbejdsgruppe, der skal indhente tilbud for at få afhjulpet fejlene. Desuden ønsker jeg en energispareplan for begge bygninger. For jeg tror ikke, at vi kan tillade os at spilde så meget energi og samtidig opfordre samfundet til energibesparelser. Vi kender alle til CO2-problematikken osv.
Fru formand, det er et meget alvorligt emne, som De desværre ikke har nævnt. Jeg beder Dem også om et svar på, hvorfor det ikke er blevet inddraget i planlægningen, og hvorledes vi kan regulere det i fremtiden. Vi skal løse disse problemer og samtidig eftertrykkeligt stå fast på vedvarende energi, energibesparelser og energieffektivitet. Jeg mener, at vi ganske enkelt skylder offentligheden at foregå med et godt eksempel. For jeg tror, at vi alle er enige om, at miljøproblemerne er de problemer, som det haster mest med at få løst.

Formanden
Tak, fru Breyer, fordi De gør os opmærksomme på alle disse meget vigtige problemer.
Kære kolleger, jeg må desværre forlade Dem af de grunde, jeg oplyste om for lidt siden, det vil sige, fordi jeg skal deltage i kommissærernes edsaflæggelse. Jeg efterlader Dem i de bedste hænder, nemlig hos hr. Provan. Jeg ønsker Dem en god fredag og en god weekend, og jeg ønsker af hele mit hjerte - og er overbevist herom - at alt vil fungere upåklageligt, når vi samles igen den 4. oktober.

Ludford
Hr. formand, jeg er ked af, at jeg ikke havde mulighed for at bearbejde formanden. Jeg ville have bedt hende om at få Air France til ikke at flytte sin flyrute fra City Airport til Gatwick, som der har været rygter om, det vil sige, hvis afgangen ikke er aflyst, det var den nemlig i denne uge. Jeg ville gerne takke hende for personligt at se på denne sag.
Hvis vi er navlebeskuende og ser på vores og personalets arbejdsforhold her til morgen, er det ikke et spørgsmål om komfort og bekvemmelighed, men et ønske om at være effektive som valgte repræsentanter og forvalte skatteydernes penge på en fornuftig måde. Strasbourg er afgjort en smuk by. Hvis jeg var turist, ville jeg uden problemer kunne tilbringe hver fjerde uge her, det ville være skønt. Bygningen er imponerende og smuk, selvom den også er lidt grandios efter min opfattelse. Jeg er enig i spørgsmålet om affald og behovet for genbrug og energibesparelse, og jeg mener, at vi må lade handling følge ord, både inden for sundhed og sikkerhed og energibesparelse.
Jeg vil gerne rejse tre spørgsmål. For det første er jeg ked af, at vi har mistet en tredjedel af vores kontorer til unødvendige badeværelser. Kan jeg få mit fjernet og få mere arbejdsplads i stedet? For det andet flyder dametoiletterne konstant over, og det er jo urimeligt for rengøringspersonalet, der hele tiden skal tørre op. Så vidt jeg kan se, er det et ganske enkelt problem med for stort vandtryk, så vandet flyder ud over kanten og ned på gulvet. Kan trykket ikke reduceres? Endelig vil jeg høre, om det er muligt at starte mødet om torsdagen kl. 14.00 i stedet for kl. 15.00 og foretage afstemninger om hastesager kl. 16.30. Det ville betyde, at jeg kunne nå flyet kl. 18.00 til City Airport, hvis der stadig er en afgang på det tidspunkt. Det ville være en hjælp for mange mennesker, hvis vi kunne tage af sted torsdag aften i stedet for fredag.
Jeg er klar over, at dette rejsecirkus koster omkring EUR 200 millioner ekstra om året, og jeg er harm over, at Europa-Parlamentet ikke kan bestemme sin egen arbejdsplads. Vi spilder skatteydernes penge, og vi er ikke så effektive, som vi burde være som valgte repræsentanter. Jeg tager mit arbejde alvorligt, og jeg er sikker på, at alle mine kolleger også er her for at arbejde og ikke betragter stedet som en klub, men at de faktisk er her for at udføre deres opgave som valgte repræsentanter. Jeg vil gerne kunne fortælle mine vælgere, at jeg er en effektiv repræsentant.

Formanden
Mange tak, fru Ludford. Lad mig forsikre Dem og alle Deres kolleger om, at denne morgens diskussion er taget til efterretning. Den vil resultere i en række forslag til Præsidiet, og hvis fru Breyer stadig er her, skal hun vide, at alt, hvad der er sagt, vil blive taget til efterretning og drøftet indgående.

Posselt
Jeg mener det samme som kollega Andrews, nemlig at vi ikke må glemme at være taknemmelige. Vi bør være taknemmelige for denne bygning, taknemmelige for de arbejdsbetingelser, som vi nu har fået i Strasbourg efter mere end 20 år i midlertidige lokaler. Vi burde også være taknemmelige for den måde, hvorpå vores formand tager sig af vores kritik. Det skylder man at sige. Jeg anser denne spørgetime i dag for at være en absolut nyskabelse. Sådan noget har ikke fundet sted siden det direkte valg i 1979. Jeg opfordrer til, at dette gennemføres med jævne mellemrum, også hvad angår andre emner. Jeg mener, at det både er meget nyttigt og nødvendigt med en diskussion mellem Parlamentet og formanden.
Hvad angår de konkrete spørgsmål, så mener jeg, at denne bygning ganske vist er meget smuk og værdifuld, men at den naturligvis også skal udnyttes tilsvarende. Her vil jeg gerne knytte en kommentar til det, som nogle kolleger har sagt. For at udnytte denne bygning effektivt må vi sørge for, at vores plenarmøde inklusive fredag gennemføres i fuldt omfang, så vi har en hel uge, hvor vi, som kollega Ludford har foreslået, kan beskæftige os særlig intensivt med vores valgkredse. Hvis vi ikke udnytter denne bygning rigtigt og allerede slutter plenarmødet om torsdagen og dermed gør torsdag til fredag, så hober arbejdet sig op. Denne ophobning af arbejde fører til utallige supplerende plenarmøder. Så har vi et miskmask af møder på tværs af alle uger. Jeg foreslår ...

Formanden
Hr. Posselt, vi er i færd med at drøfte problemerne med denne bygning og ikke problemerne på Parlamentets dagsorden. Kan vi behandle det relevante emne? De har haft langt over et minut allerede. Vær venlig at komme til sagens kerne.

Posselt
I denne sammenhæng vil jeg gerne sige, at det kun takket være min indgriben ser ud til, at f.eks. dette cafeteria er åbnet i dag, og at bestemte tjenester fungerer. Jeg beder om, at denne bygning kan udnyttes i fuldt omfang i mødeugen fra mandag til fredag!

Aparicio Sánchez
Hr. formand, jeg hører til dem, der mener, at denne bygning har skabt historie, både inden for arkitekturen og inden for den parlamentariske verden. Vi står f.eks. over for den på nuværende tidspunkt vigtigste parlamentssal i verden, den bedste rent funktionelt.
Jeg ved, at jeg ikke holder mig til dagsordenen, som jeg burde, for dette er et møde, hvor der fremlægges problemer, og det gør jeg ikke. Min holdning er positiv. Men jeg har besluttet at tage ordet, fordi der er risiko for, at klagerne overdrives, og for at anekdoterne går over i historien, som var de dette Parlaments holdning. Jeg tror, at vi står over for en vanskeligt forståelig arkitektur, og endvidere får denne "klagekultur" - som en kollega nævnte - alle til at beklage sig. Hvis arkitekturen udgør en konflikt mellem form, funktion og rum, synes jeg, at alt næsten er blevet løst på beundringsværdig vis.
Jeg finder disse initiativer til løsning af de små problemer fremragende, men efter min opfattelse - og efter mange kollegers - må vi ikke glemme, at det er de små problemer, der løses, og at vi står over for noget, som institutionerne, den franske stat, arkitekterne og arbejderne bør lykønskes for. Jeg mener, at det er vigtigt at fremhæve dette.

MacCormick
Hr. formand, jeg er en af de personer, der meget gerne vil takke Dem, hr. Priestley, hjælpepersonalet og det administrative personale. Der har været problemer, men vi er blevet behandlet med stor venlighed og hensynsfuldhed. Jeg vil gerne sige tak for det. Når problemerne er opstået, er de blevet løst.
Som andre kolleger vil jeg gerne understrege, at spørgsmålet om energieffektivitet er meget vigtigt, og at der bør fokuseres på det.
Jeg vil gerne nævne blot to mindre områder, som trænger til forbedring. Selvom jeg har omkring seks doktergrader fra fem forskellige lande - de fleste æresdoktorgrader, må jeg indrømme - er instruktionerne til anvendelse af telefon og indstilling af telefonsvarer næsten uforståelige.
Kontorforsyninger - hæftemaskiner, klips og andre små ting - er vanskelige at få fat i. Hvis aviskioskerne kunne have et lager af de ting, som et effektivt kontor har brug for, ville det være en stor hjælp.

van der Laan
Hr. formand, desværre har den negative presse om denne bygning også i Nederlandene på ny henledt opmærksomheden på hjemstedspørgsmålet. Nu ved jeg godt, at det ikke er det rette tidspunkt til at komme ind på dette spørgsmål, og vi ved alle, hvad der står i traktaten. Men jeg vil alligevel benytte lejligheden til at minde Præsidiet om, hvor vanskeligt det er at forklare vælgerne, hvorfor vi hele tiden flytter frem og tilbage, og at det også, som franskmændene så smukt siger det, er noget, som påvirker Parlamentets dignité.
Jeg har et par konkrete spørgsmål, som mine vælgere stiller mig, og som vedrører denne bygning. For det første om denne bygning virkelig er fuldt ud finansieret af Frankrig og altså virkelig er en gave fra den franske regering. Mine vælgere vil nemlig gerne have sikkerhed for, at deres skattepenge, altså nederlandske skattepenge, ikke er anvendt hertil.
For det andet vil jeg gerne vide, hvor mange penge der betales i leje for denne bygning. For det tredje har jeg forstået, at der er planer om at købe bygningen, fordi huslejen er så høj. Jeg vil gerne vide, hvor langt man er med disse planer, og hvad det vil koste. Endvidere stoler jeg på, at der arbejdes hårdt på at få løst alle de klager, som De også har modtaget skriftligt. Det vil jeg ikke spilde mere tid på nu.

Formanden
Mange tak, fru van der Laan. Generalsekretæren oplyser, at De vil modtage et skriftligt svar til det specifikke spørgsmål vedrørende budgetomkostninger og finansiering.

Lynne
Hr. formand, jeg vil gerne nævne et par punkter, men det primære punkt er endnu en gang rygning. Jeg har rejst spørgsmålet flere gange over for formanden og kvæstorerne. Jeg er blevet bedt om at henvende mig skriftligt, men jeg mener, at det vil være relevant at nævne her også.
Som astmatiker er det meget problematisk overhovedet at være i nærheden af en cigaret, og det gør det meget vanskeligt at færdes i denne bygning. Det er blevet en anelse bedre, siden vi var her sidst. Der er i det mindste ingen rygning i gangene. Men jeg kan ikke gå ud og ind af mødesalen uden at komme i kontakt med cigaretter. Så jeg kan ikke udføre mit arbejde ordentligt. Jeg må dække mit ansigt med papirhåndklæder og løbe til mit kontor. Jeg har haft alvorlige astmaanfald her. Jeg kan ikke fortsætte mit arbejde med al den rygning i bygningen. Jeg vil være meget taknemmelig, hvis der kan gøres noget, så jeg og andre som jeg i det mindste ikke udsættes for røg uden for mødesalen.
I restauranterne skal der forestille at være et område for ikkerygere. Det overholdes ikke, og desuden skal man for at nå området for ikkerygere gå gennem området for rygere. Hvis jeg vil have mad, skal jeg stå i kø i området for rygere, eller også må jeg få nogen til at bringe maden til mit kontor.
Jeg vil også gerne kunne se nødudgangsskilte. Da alarmen gik i gang i går, var der flere af os, der ikke en gang vidste, hvor trapperne var.

Formanden
Jeg kan personligt helt klart tilslutte mig Deres bemærkninger. Kvæstorerne er blevet anmodet om at se på det igen, så de kan stramme op på reglerne inden for bygningen. Der vil blive udsendt en meddelelse til alle medlemmer om rygning og om, hvad man kan og ikke kan inden for bygningen. Så jeg mener, at der er tale om fremskridt.

Maaten
Hr. formand, jeg ankom i mandags med store forventninger til denne efter min mening meget flotte bygning, og min første oplevelse var som så mange andre at sidde fast i elevatoren. Det vil jeg i øvrigt ikke klage over, for jeg blev befriet efter en halv time. Men jeg vil gerne berette om den gribende solidaritet fra kollegerne, der kunne se mig gennem en lille åbning i døren og spurgte til, hvordan det gik, og da de hørte, at det gik skidt, ikke kunne komme hurtigt nok væk.
Jeg er i hvert fald glad for det, formanden i mellemtiden har foretaget sig, og jeg har siden da uden uheld og med glæde benyttet den samme elevator.
Hr. formand, jeg har endnu to konkrete spørgsmål. For det første er adgangen til Europarådet siden sidste møde lukket med to ståldøre. Det er beklageligt, fordi vi derved kan vælge mellem færre restauranter, men mest fordi der i den bygning er et bibliotek, der er meget nyttigt for medlemmerne. I øvrigt håber jeg ikke, at lukningen er symbolsk. Vi burde snarere have mere end mindre kontakt med Europarådet.
Til sidst vil jeg tilslutte mig den tidligere bemærkning om vores personlige stabs muligheder for at sidde på tilhørerpladserne. Det var ikke muligt, heller ikke da der var plads nok. Det er ikke kun, fordi det er trist for vores medarbejdere, at de aldrig kan se denne sal indefra, men også fordi vi ikke kan kommunikere med vores egne assistenter.
Det er allerede vanskeligt nok, hvis de sad deroppe, men jeg mener, at det ville være godt, hvis vi fandt en metode, så vi kunne kommunikere. Nu sidder de på deres kontorer og følger med i fjernsynet, og hvis de skal give os en besked, skal de hurtigt rende herhen, hvis de da ikke sidder fast i elevatoren, og så give os en seddel på deres egen måde. Det er meget besværligt, og jeg vil gerne have, at man ser nærmere på dette problem.

Formanden
Jeg kan forstå, at vi måske skal have en diskussion med Europarådet for at se, om det er muligt at forhandle en eller anden ordning med dem, men De må forstå, at vi ikke længere har adgang til den bygning, fordi vi ikke længere betaler husleje.

Mann, Thomas
Hr. formand, der findes et slogan, der hedder "Black is beautiful". Det støtter jeg stærkt. Jeg oplever netop i Tyskland fra delstat til delstat, at sort er stærkere end rød eller grøn. Dominans er altså godt. Men man skal alligevel passe lidt på. Hvis man bruger for meget sort, kan det blive noget dystert. Der er sket ændringer ved elevatorerne. Det bifalder jeg. Men at en bar skal være natbar hele dagen igennem, er trods det smukke blomstertæppe sikkert ikke en udvikling, vi kan acceptere. For her skal der drikkes te og kaffe. Vi vil mødes med hinanden i offentlighedens lys og ikke kun optræde som mørke skygger.
Jeg anser det dog for mere alvorligt med hensyn til trapperne. Jeg har også siddet fast i elevatoren et par gange. Jeg er adræt nok til at gå ned fra sjette eller syvende sal. Blot er alle trapperne sorte. Jeg har set kolleger, der angstfyldte klamrede sig til gelænderet, fordi de ikke kunne se, hvor den ene trappe begynder, og hvor den anden slutter? Vi har brug for sikkerhedszoner, for det kan blive særdeles farligt. Der kan ske styrt.
Nogle kolleger mener, at vi bør have langt mere farve. Jeg har arbejdet med design i 20 år. Vi bør holde os til principper. Arkitekterne har valgt skifer. Skifer er ikke kun sort, skifer er hvidt og sølv og grå. Det vil sige, vi har gode muligheder for på grundlag af disse farvenuancer at få gennemført ændringer, så vi ikke behøver at arbejde i et hus, hvor sort ikke kun udtrykker værdighed, men hvor for meget sort fører til nedtrykthed. Vi bør med varsomhed gå over til sølv og andre farver. Så tror jeg, vi kan ende med at sige, at det står for mere overskuelighed, mere gennemskuelighed, og vi kan vise os i stedet for at gemme os.

Izquierdo Collado
Hr. formand, jeg slutter mig også til dem, der fremfører en overordentligt positiv vurdering af bygningen. Jeg mener, at vi står over for en historisk bygning, og at vi bør være de første til at respektere den og give den et positivt image. Ud over bygningens symbolske værdi bør vi naturligvis tilføre den funktionalitet.
Hr. formand, man må erkende, at denne bygning har en vigtig strukturel fejl, og det er, at den i forhold til bygningen i Bruxelles betyder, at parlamentsmedlemmernes kontorer er blevet betydeligt reduceret, ikke i antal kvadratmeter, som hvert kontor er mindre, men fordi medlemmerne i alle deres aktiviteter skal dele kontor med assistenten. Enhver, der kender til et parlamentsmedlems politiske aktivitet og ved, hvor fortrolige mange samtaler og handlinger er, kan forstå, at dette sandsynligvis er den allerværste og alvorligste strukturelle fejl, som ifølge formanden sikkert ikke kan løses.
Under alle omstændigheder mener jeg, at der fortsat bør arbejdes på at finde en mulighed for, at parlamentsmedlemmet og assistenten kan arbejde uafhængigt, eftersom vores arbejde kræver denne uafhængighed i samtaler, i sager, der skal behandles, og endog også i andre tilfælde, som ikke vedrører denne sag.
Endelig, hr. formand, vil jeg gerne fremføre en bemærkning - jeg forstår, at det muligvis ikke er nemt - for at se, i hvilket omfang transporten fra byen til bygningen kan forbedres. Der er tidspunkter - som mødet i denne uge, der faldt sammen med en messe - hvor der har været væsentlige mangler i transporten til Parlamentet. Dette vil gentage sig, og jeg synes, at det ville være en god idé at analysere mulighederne for at forbedre transporten til bygningen - i hvert fald i de uger, hvor der afholdes parlamentsmøder.

van Dam
Hr. formand, jeg vil for det første gerne takke for den energi, der er lagt i at få løst alle problemerne efter julimødet, men vi må ikke glemme, at man har bygget på denne bygning i mange mange år. Vi har fra den anden side af vandet i flere år kunnet se, at der allerede var meget færdigt, og derfor er det så meget mere trist, at der, efter at bygningen har stået tom i så mange år, stadigvæk er så mange mangler. Jeg mener ikke, at vi skal udtale os alt for pralende om denne bygning. For det første er den bygget med samfundsmidler, uanset om det nu er franske eller EU- penge. Det drejer sig om meget store summer af samfundets penge. Jeg er her helt enig med dem, der siger, at vi i så fald skal være et godt eksempel. I den forbindelse er det meget trist, at den franske lovgivning lægger meget stor vægt på ophavsretten til umulige gange, lys og trappeopgange, men åbenbart ikke på energibesparelser. Til sammenligning er mindst en tredjedel af alle nybygninger i mit land forsynet med solpaneler.
Endvidere vil jeg gerne nævne et par småting. For det første havde jeg en mærkelig oplevelse, da jeg i juli måned havde et live radiointerview fra denne bygning. Det viste sig, at det i hvert fald på daværende tidspunkt ikke var muligt for teknikerne at ringe ud fra radiostudiet. Det er ubeskriveligt, men jeg var nødt til at lave et live interview via min mobiltelefon.
Til sidst vil jeg nævne separering af affald. Jeg var i går vidne til, at selvom vi har to affaldsspande til forskellige typer affald, hvilket er et tilbageskridt i forhold til den gamle situation, blev begge spande tømt ned i samme pose.

Formanden
Mange tak, hr. van Dam. Jeg ved ikke, hvor De befandt Dem, da De erfarede det.

Roure
Hr. formand, jeg mener, at vi kan være meget stolte af denne fantastiske bygning, der - efter min mening - snart vil være kendt i hele verden og bidrage til Unionens prestige.
Inden jeg fremsætter mine bemærkninger, vil jeg gerne henlede Deres opmærksomhed på smag og farver. Jeg kan godt lide farver, jeg er måske i mindretal, men ikke desto mindre. Som De ved, kan vi tale om farver i timevis. For lidt siden sagde en af kollegerne: "Jeg håber, det bliver lyserødt". Men jeg kan ikke lide lyserød! Så jeg tror, at vi skal prøve at være rimelige, at bruge så få penge som muligt, og så vænner vi os nok til resultatet.
Derimod vil jeg gerne komme med en præcision vedrørende udbudsbetingelserne. Det er blevet nævnt, at bygningen ikke er handicapvenlig, når det drejer sig om adgang for handicappede besøgende, men man burde måske have gjort opmærksom på dette tidligere. Udbudsbetingelserne var måske ikke tilstrækkeligt klare, og jeg finder det beklageligt, at vi nu bliver klar over, at handicappede gæster ikke kan komme ind på ordentlig vis. Denne forbedring vil blive dyr, men det er simpelthen, fordi vi ikke planlagde tingene ordentligt.
Og nu til nogle enkelte overvejelser om elevatorerne. De går ned til niveau 0, glasdørene åbner sig på ydersiden, men man kan ikke komme ud. Jeg vil gerne vide hvorfor, da det er meget beklageligt.
Med hensyn til adgang med bil mener jeg, at det røde lys er meget ubehageligt. Til gengæld forstår jeg godt, at man er nødt til at bruge badget. Men at man er nødt til at bruge det og så vente i adskillige minutter for at komme ud, det forstår jeg ikke. Jeg kan måske forstå, hvorfor vi bliver kontrolleret, når vi skal ind, men at det også sker, når vi forlader stedet, det fatter jeg ikke.
Jeg vil også gerne vide, om det er muligt at få en minibus til assistenterne og personalet, når møderne varer til kl. 21.00, så de ikke er nødt til at tage en taxi, det synes jeg er beklageligt.
Og til sidst en ting, der virkelig generer mig, nemlig modtagelsen ved ankomsten til denne bygning. Der er stor forskel i forhold til modtagelsen i Bruxelles eller modtagelsen i den gamle bygning, og vi må overveje, hvordan vi kan forbedre modtagelsen.

Formanden
Mange tak. Hvis det er vanskeligt for Dem at komme ind i garagen, så tænk på mig, der kommer fra Det Forenede Kongerige med en bil, hvor rattet sidder i den anden side. Det gør det endnu værre.

Beysen
Hr. formand, jeg har i min politiske karriere haft det held to gange at komme ind i en ny parlamentsbygning. Den første gang var i det flamske parlament for fire år siden. Fordi jeg der var den sekretær, der havde ansvaret for bygningerne, har jeg gode forudsætninger for at sammenligne åbningen af denne bygning og det tidligere parlament, som jeg var medlem af. Jeg må erkende, at jeg ærgrer mig over de mange fejl og mangler, som jeg her, må jeg sige næsten professionelt, har kunnet konstatere. Jeg mener, at den store interesse, der i dag er for denne bygning, også vidner om, at der efter min mening forud har været for lidt samarbejde med parlamentsmedlemmerne, altså for lidt samarbejde med brugerne. Jeg mener, at vi skal lære af det i fremtiden. Jeg vil nævne tre punkter, der måske allerede er nævnt af kollegerne, men som så understreger, hvor vigtigt det er, at disse ting forandres.
For det første kontorerne. Jeg mener, at vores kontorer ligner en forædlet campingplads. Jeg mener, at det er prototypen på uprofessionel anvendelse af den disponible plads. Jeg opfordrer således til, at dette ændres, uanset hvor vanskeligt det er strukturelt. Jeg tror, at mange kolleger er enige med mig på dette punkt.
For det andet er der talt meget om farverne. Jeg tror dog, at mange psykologer er enige med mig i, at farvekombinationer kan føre til depressioner, og at disse farvekombinationer sandsynligvis er et godt eksempel herpå. Jeg håber det ikke, men det vil tiden vise.
For det tredje med hensyn til adgangen til de offentlige tilhørerpladser mener jeg, at man skal være mere effektiv og gøre det hele nemmere. Jeg har hørt, at nogle mennesker i denne uge skulle passere fem kontrolposter, inden de fik adgang til tilhørerpladserne.
Og sidst, men ikke mindst taler man her gerne om gennemskuelighed. Jeg mener, det er nødvendigt at tale om gennemskuelighed, men jeg vil også gerne have gennemskuelighed med hensyn til kostprisen for denne bygning, og jeg vil også gerne vide, hvilke muligheder der er for at kræve erstatning for de konstaterede fejl og mangler.

Callanan
Hr. formand, jeg vil som nyt medlem her ikke kritisere arkitekturen og indretningen af bygningen, selvom jeg helt klart kunne. Jeg er enig med de andre medlemmer, der mener, at indretningen er rædselsfuld, men det er et spørgsmål om smag.
Jeg vil gerne tilslutte mig de mange kommentarer, der allerede er fremkommet, og sige, at jeg finder det fuldstændig uforståeligt, at vi overhovedet er her, når vi har udmærkede kontorer, møderum og lokaler i Bruxelles, og at det er absurd, at hele "Euro-cirkuset" skal tage hele vejen til Strasbourg for tre, måske fire dag pr. måned (fem dage i denne måned - undskyld). De europæiske skatteydere har læst den omfattende presseomtale af bygningen, og de mener formentlig, at vi alle er vanvittige. Det bør ikke komme som en overraskelse for de personer, der går ind for bygning Europa, at offentligheden ser på bygningen med stor skepsis. Med hensyn til omkostningerne vil jeg gerne bede om et brev fra hr. Priestley med en oversigt over omkostningerne. Måske skulle vi offentliggøre nogle af omkostningerne, selvom jeg er bange for, at vi ville få endnu flere problemer med vælgerne. Det var nødvendigt med en ændring af traktaten for at få os herhen til at starte med, og det er min store bøn, at vi alle udøver lobbyvirksomhed inden for vores partier og regeringer for at få en ændring af traktaten, som kan bringe os væk igen, så vi kan bruge pengene på noget nyttigt, som folk vil kunne sætte pris på.

Formanden
Hr. Callanan, det er en proces, der har været i gang i mange år nu uden held.

Helmer
Hr. formand, i min første tale i Parlamentet havde jeg håbet at tale om at forbinde grupperne af elevatorer elektronisk for at gøre dem mere effektive, om ventilation i badeværelserne, om klimaanlæg og om de frygtelige tæpper i barområderne. Men jeg vil af tidshensyn lade det ligge.
Jeg vil gerne kommentere dagens første taler, som spurgte, om nogen medlemmer havde haft bedre kontorer tidligere. Vi havde så fine kontorer her, havde vi nogensinde haft bedre kontorer? Jeg havde i hvert fald et bedre kontor, før jeg opgav mit job for et år siden, og hvert eneste medlem af Parlamentet har et meget bedre kontor i Bruxelles. Det må være det, det drejer sig om. Årsagen til alle beklagelserne om denne bygning er, som min kollega hr. Callanan siger, at vi faktisk ikke ønsker at være her og ønsker at blive i Bruxelles. Vi burde finde en løsning på det.
Blot et lille forslag til forbedring af stedets generelle atmosfære, så længe vi er nødt til at være her. Vores formand sagde tidligere, at vi ville se nærmere på indretningen. Bygningen er fuld af døde områder og tomme vægge, som er meget kedelige og uvenlige. Jeg tror, at Europas kunstmuseer har langt flere billeder og kunststykker, end de kan udstille. De har kældre og lagre, der er fulde af billeder, men ingen ledige udstillingspladser. Hvorfor kontakter Parlamentet ikke nogle af disse museer og siger, at vi kan levere en masse vægplads, hvor nogle af disse billeder kan udstilles. Jeg vil mene, at det ville være en klar forbedring af bygningen.

Eriksson
Hr. formand, jeg må ærligt sige, at dette er den første bygning, jeg har besøgt, hvor jeg ofte tænker: "Hvordan kommer jeg ud herfra i tilfælde af brand?" . Det er helt tydeligt visse steder, men man kan ikke komme over til den anden side, hvis man ikke anvender de smalle broer med glasrækværkerne. Jeg ønsker virkelig, at vi så hurtigt som muligt gennemfører en meget realistisk brandøvelse for alle parlamentarikere, personalegrupper, besøgende osv., så vi ved, hvordan vi i det hele taget skal komme ud.
Vi har tidligere talt om, at der er for få elevatorer. Der er blevet talt om trapperne, og jeg synes også, det ville være interessant at få at vide, hvilket materiale de er lavet af. Hvis man kan male dem, ville jeg gerne have, at man også malede væggene der. Ganske vist tror jeg ikke, at man kan se så meget, hvis trapperne er røgfyldte, men det er i hvert fald ikke en speciel sikker fornemmelse, når det er fuldstændig sort, og man ikke ved, om elektriciteten vil fungere i en nødsituation. En meget realistisk brandøvelse er altså absolut nødvendig, inden vi måske opdager, at det er virkelighed, for så er vi i det mindste lidt forberedt og kan finde ud af, om der er nok nødudgange.
Jeg er ikke så meget inde i, hvad immaterialret betyder rent konkret i den franske lovgivning. Jeg ville blive meget glad, hvis jeg fik undersøgt, hvad der er ophavsret på, og hvad vi kan træffe foranstaltninger om i forhold til eventuelle udgifter. Vi er her trods alt kun en uge hver måned. Måske kan vi undgå en del uhørt høje udgifter, som ikke er direkte nødvendige.
Et lille ønske, som gennem flere år er blevet fremført af de nordiske lande, er, om vi kan få adgang til den nordiske presse her. Jeg ved ikke, om det er muligt, men det er helt klart ønskeligt. Det er ikke noget, som står øverst på min ønskeliste, men det er dog en kommentar værd.
Til sidst vil jeg sige, at for de svenske vælgere, uanset hvilket parti de stemmer på, kan dette rejseri mellem de to nye byggerier, som indebærer, at uregelmæssigheder ikke klart kan påvises, ikke forsvares - og jeg har heller ikke tænkt mig at forsvare det.

Schleicher
Hr. formand, kære kolleger, for det første tak for de gode ting, der med rette er blevet nævnt. Jeg vil nævne tre punkter.
For det første er der tjenesterne. Rengøringspersonalet var før i tiden altid tidligt på færde. Når man kom på kontoret kl. halv otte, kunne man arbejde i fred. Nu kommer de meget senere. Når man så vil være i mødesalen præcis kl. 9.00, så er elevatorerne fulde af rengøringsfolk, der bruger lang tid på at komme ind og ud, fordi de har deres vogne. Kan man ikke sørge for, at rengøringen ikke finder sted netop på det tidspunkt, hvor vi medlemmer har mest travlt? Tidspunkterne er jo kendt. Jeg beder mindeligt om, at man tænker over dette endnu en gang.
For det andet er der også adgangen til garagen. Den er allerede blevet nævnt, men når vi kommer og kører væk med vores bagage, skal vi, hver gang vi bruger kørselstjenesten, overvinde enorme trapper. Det er virkelig vanskeligt med alle de kufferter og papirer. Det er ikke holdbart. Jeg beder om, at det standses.
For det tredje er der de mange forskellige kort. Jeg har gentagne gange spurgt, om det i dag ikke er teknisk muligt at nøjes med et enkelt elektronisk kort til alt. Jeg ved ikke, om De er bekendt med, at det kort, der åbner garagen, skal anvendes omvendt her i forhold til Bruxelles. Det vil sige, at denne tingest skal man tage ud hver gang, og så taber man den og så også den anden, fordi den falder ned. Det er simpelthen uholdbart. Jeg påstår, at teknikken i dag er nået så langt, at man kan gøre det ad en omgang. Så behøvede vi ikke slæbe rundt på tre, fire eller fem forskellige kort. Jeg beder om, at man undersøger sagen en gang til.

Formanden
Jeg er blevet forsikret om, at vi vil have skilte i slutningen af året, men det er et udmærket punkt med hensyn til rengøringspersonalet. Jeg forstår, at de allerede er informeret om ikke at anvende hovedelevatorerne og kun serviceelevatorerne. Men det har tilsyneladende ikke hjulpet.
Vi har et tidsproblem. Før alle skynder sig ud, har Generalsekretæren på grund af den lange liste over talere besluttet, at alle breve vil blive behandlet som stemmeforklaringer, der vil blive offentliggjort i protokollen for i dag under forudsætning af, at brevene indleveres i slutningen af ugen, så alle kan komme med deres indlæg.

Bowis
Hr. formand, jeg vil gerne udtrykke min tak og komme med fire kortfattede punkter. Takken går til formanden, hr. Priestley og hans hold samt vores kvæstorer for den måde, de har behandlet vores indlæg siden sidste møde. Der har været mange forbedringer, det har vi bemærket, ikke mindst de hjælpsomme guider, som har hjulpet os, når vi ikke har kunnet finde rundt.
De fire hovedpunkter: Det første punkt drejer sig om klimaanlæg. Fru Lynne har muligvis problemer med den røgfyldte luft. Jeg har problemer med, at der ingen luft er i nogle af møderummene. Jeg håber, at dette problem kan løses. Hvis problemet kan løses i kontorerne, må det også kunne løses i møderummene.
Det andet punkt er, at vi mødes af en horde af mennesker, når vi forlader mødesalen. Jeg så gerne, at området uden for mødesalen er en del af mødesalen, så kameraer, assistenter, lobbyister eller medlemmer af offentligheden ikke kan hindre os i at komme tilbage til vores kontorer. Området bagved, herunder broerne til elevatorerne, bør betragtes som en del af mødesalen og ikke være tilgængelig for offentligheden.
Det tredje punkt drejer sig om elevatorerne. Jeg har siddet fast i en elevator to gange - hvilket måske ikke vil komme som en overraskelse, når man ser på mig. Første gang var der en, der hoppede op og ned for at få den i gang igen. Anden gang var der en, der fandt et stykke plastic, stak det ind i et hul i væggen, og det fik tilsyneladende elevatoren i gang igen, men det kunne have kortsluttet hele systemet.
Det sidste punkt er en anmodning om, at der kigges på de løse ledninger i vores kontorer. Det er et spørgsmål om sikkerhed på arbejdspladsen. Når jeg drejer rundt på min kontorstol for at nå min e-mail, bliver jeg viklet ind i et rod af ledninger. En af dagene vil der være en røgsky, et bang og et parlamentsmedlem, der lyser op som et juletræ.

Gebhardt
Nej, ikke til forretningsordenen, jeg har allerede markeret for meget, meget lang tid siden, helt i begyndelsen. Jeg markerede samtidig med fru Berger. I optællingen var mit navn stadig med. Jeg markerede naturligvis for at få ordet.

Formanden
Jeg er bange for, at vi stadig har 20 personer på listen over talere, så De er ikke alene. Generalsekretæren har accepteret at modtage skriftlige indlæg, som vil blive offentliggjort senere.

Gebhardt
Så burde De, om jeg må bede, have sagt det langt tidligere. Så havde jeg nemlig forladt salen og fulgt med i diskussionen fra mit kontor, hvor jeg også skal passe mit arbejde.

Formanden
Jeg beklager, men i en forhandling som denne har jeg ingen kontrol over, hvor lang tid der tales.

Isler Béguin
Hr. formand, jeg er også kommet specielt her til morgen for at deltage i diskussionen. Jeg ville gerne vide, hvornår tidsplanen er fastsat. Jeg er således netop blevet klar over, at denne forhandling er fastsat fra 9.00 til 10.30. Jeg vil derfor gerne takke Dem, fordi De tillader medlemmerne at udtrykke sig efter kl 10.30. Jeg sender Dem et skriftligt notat. Til gengæld ville jeg ønske, at vi i løbet af de kommende tre måneder - inden udgangen af året - igen kan få en møde af denne art for at gøre status over det, der er opnået som følge af de anmodninger, der er fremsat her i dag.

Formanden
Jeg vil helt bestemt overbringe denne meddelelse til formanden. Jeg vil gerne takke alle kolleger, som er blevet her denne morgen. Formandskonferencen har fastlagt varigheden af denne session. Vi har langt overskredet det tidsrum. Det er meget vigtigt, at vi noterer os, at det har været en rimelig vellykket session. Måske vil det være nødvendigt at gøre det igen.

Afbrydelse af sessionen
Formanden
Jeg erklærer Europa-Parlamentets session for afbrudt.

Skriftlige indlæg vedrørende Louise Weiss-bygningen
González Álvarez
Idet jeg erkender, at bygningen udvendigt er smuk, og at mit kontor er fuldt ud tilstrækkeligt til ugens arbejde i Strasbourg, vil jeg benytte lejligheden til at anføre nogle af mine bekymringer:
skuffemodulet på kontorerne (er ved at blive løst)
langsomme elevatorer og malingens farve (er ved at blive løst)
dårlige arbejdsforhold for de mennesker, der arbejder ved fotokopieringsmaskinerne
dårlige arbejdsforhold for chaufførerne
dårlige arbejdsforhold for de mennesker, der arbejder i parlamentsmedlemmernes kabinet
dårlige arbejdsforhold for de mennesker, der arbejder i parlamentsmedlemmernes cafeteria
dårlige faciliteter for handicappede
få toiletter, som endvidere er mørke (i hvert fald i TOUR-bygningen), uden udluftning og med dårlig rengøring.
Det kan ikke tillades, at en bygning, som har kostet og fortsat vil koste skatteyderne så meget, har så mange driftsproblemer.

Daul
Fru formand, da jeg ikke fik ordet under debatten om Louise Weiss-bygningen, får De her mit skriftlige indlæg, som næstformanden meddelte det fredag morgen.
Næstformanden sagde med rette, at denne debat ikke var en anledning til at udtrykke sig for eller imod Parlamentets mødested i Strasbourg. Derfor er det endnu mere uforståeligt, at han systematisk afviser at give ordet til de medlemmer, som ønsker at forsvare Strasbourg imod de angreb, som næstformanden frit tillader mod Strasbourg. Jeg opponerer kraftigt mod denne meget ensidige måde at lede debatten på, og som minder om en ændring af dagsordenen. At Strasbourg i 1949 blev valgt som mødested for Det Europæiske Råd, kan vi takke en britisk gentleman, lord Bevin, for, for han så denne by som symbol på genforeningen mellem Frankrig og Tyskland, en genforening mellem alle europæere.
Det er på tide at vende tilbage til de grundlæggende principper, at gå højere op og vise vores medborgere perspektiverne for en fredelig samling af vores kontinent, som vil respektere menneskerettighederne, og som er baseret på en europæisk model for økonomisk og social udvikling. Hvad betyder i denne sammenhæng farven på væggene eller trykket i cisternerne? De borgere, som lytter til os, vil spørge os, om vi ikke har vigtigere sager at diskutere end detaljer til vores komfort! Jeg skal ikke benægte, at der kan foretages visse forbedringer af disse bygninger. Enhver, der som jeg har været med til at indvie nye bygninger, ved, at der kræves en vis tilpasningstid. Om seks måneder vil alle disse småting være glemt. Jeg vil gerne takke formanden for den ulejlighed, hun har gjort sig for at interessere sig for ting, der ikke fungerer, og i særdeleshed takke og opmuntre det samlede personale for de reelle og ihærdige anstrengelser, de har haft, som vi tydeligt i denne måned kan se resultaterne af.
Vi er alle optaget af den fornuftige forvaltning af de europæiske bidragyderes penge, og jeg beklager oprigtigt den hollandske kollegas opførsel, som på trods af alle forestillinger om europæisk solidaritet, fandt det belejligt at forsvare "sine" bidragsydere. Men hun skal vide, at mine medborgere, som jeg ikke henvender mig til, men hvis ære og bidrag jeg forsvarer, har deltaget i finansieringen af disse bygninger, og de er for størstedelens vedkommende stolte af det. Uden at komme op på det niveau, som blev brugt på bygningerne i Bruxelles, har Europa-Parlamentet fra nu af et værdigt mødested, som skal minde alle dem, der besøger det og arbejder der, om værdighed og ansvarsfølelse.

Tannock
Jeg vil gerne starte med at lykønske min kollega James Provan med hans fremragende ledelse af forhandlingen, der var min første forhandling med ham som formand, og som viste sig at være en interessant og nyttig forhandling med det formål at forbedre vores arbejdsmiljø.
Jeg vil gerne fastslå, at jeg som mange andre medlemmer er ked af rejsecirkuset mellem Europa-Parlamentets forskellige bygninger, men jeg er helt tilfreds med indretningen af mit kontor i Strasbourg, især hvis jeg får installeret et aflåseligt kartoteksskab som lovet. Jeg sætter også pris på den luksus, det er at have et privat toilet i modsætning til Baronesse Ludford. Jeg vil dog understrege behovet for hurtig installation af en kraftig ventilator på toilettet for at undgå den pinlige situation, der opstår, når en gæst i ens kontor ønsker at anvende toilettet kort tid efter, at man selv har anvendt det (det er for resten også et problem på toiletterne i Bruxelles-kontorerne)!!
Jeg mener også, at der mangler tv-overvågningsskærme i baren og restaurantområderne, som burde være til rådighed for medlemmer, der holder kaffepause, så de kan følge forhandlingerne på skærmen og tilrettelægge deres tilbagekomst til mødesalen, hvis de selv skal tale. Er det mon en overlagt politik, at der ikke er tv-skærme for at sikre, at medlemmerne bliver i mødesalen frem for at hænge i baren og følge forhandlingerne på skærmen?
Endelig bryder jeg mig heller ikke om det prangende design og farverne på tæpperne i barområderne, der, som et andet medlem påpegede, minder om en billig natklub i stedet for at have den atmosfære af værdighed, som var tiltænkt Parlamentet. Jeg forudser også, at de smukke cremefarvede tæpper i nogle af udvalgslokalerne vil blive så snavsede i løbet af tre måneder, at de vil være uanvendelige, og det vil i så fald have været et dårligt og upraktisk farvevalg og spild af ressourcer.

Purvis
1. Systemet for "anmodning om taletid"
Systemet fungerer åbenbart ikke. Jeg registrerede min anmodning ved at trykke på en knap på panelet, men det blev ikke registreret på listen over talere. Derfor måtte jeg vifte med armene!
2. Elevatorer - Gruppe C
Disse elevatorer kører stadig ikke effektivt.
Kaldeknapper til alle fire elevatorer bør forbindes: Man skal trykke på to knapper for at tilkalde en elevator.
Programmeringen bør forbedres.
Elevatorerne er længe om at komme. De stopper uden grund på etager, bliver overfyldt og går i stå.
Bygningens udvendige glasparti er snavset. Der er også snavs på betonbjælkerne.
3. Elevatorer - Glasparti i nærheden af mødesalen (adgang til presse-, radio- og tv-rum)
Flere elevatorer virker ikke.
De er længe om at komme.
De overfyldes for nemt.
Programmeringen bør forbedres.
4. Spisesal IPE IV
Betjeningen er meget langsom (måske på grund af afstanden mellem spisesalen og køkkenet eller for få tjenere).
Maden er mindre interessant end i spisesalen for IPE 1 (især mangler buffeten).
Salen mangler karakter (indretning og design bør forbedres).
5. Hvileområder uden for mødesalen
Der er behov for flere stole og borde.
6. Barer
Man skal kunne nå barerne hurtigt, og der må ikke være overfyldt.
7. Brandudgang
Hvad gør vi
8. Fly til Strasbourg fra Skotland
Flyruter via Bruxelles - overbooking.
Flyruter via Paris - bortkommen bagage, forbindelser, der er vanskelige at nå.
Flyruter via London City - aflyste fly.
Flyruter via London Heathrow - ingen.

