En særlig plads til børn i EU's eksterne foranstaltninger (kortfattet forelæggelse) 
Formanden
Næste punkt på dagordenen er en kortfattet forelæggelse af betænkning af Kinnock for Udviklingsudvalget om en særlig plads til børn i EU's eksterne foranstaltninger.
Glenys Kinnock
ordfører. - (EN) Hr. formand! Jeg må begynde med at sige, at jeg ser meget positivt på den meddelelse, som er blevet udarbejdet af Kommissionen. Den er efter min mening både omfattende og ambitiøs.
I min betænkning foreslår jeg en række praktiske tiltag, investeringer og processer, der er brug for, hvis vi skal identificere denne helt særlige plads til børn i eksterne foranstaltninger. Kommissionens og Rådets meddelelse og konklusioner om eksterne foranstaltninger vil bygge på den eksterne dimension i EU's strategi om barnets rettigheder. Dette er efter min opfattelse et uhyre vigtigt arbejdsområde for EU.
Jeg ser nu meget frem til nogle tiltag, der lever op til de ambitioner, der er blevet givet udtryk for. Der skal handling bag de pæne ord. Det vil sige, at der skal være tilgængelige ressourcer, og at der naturligvis - hvilket jeg er sikker på, alle kan tilslutte sig - ikke skal være noget løftebrud fra EU's medlemslande med hensyn til deres forpligtelser om at finansiere millenniumudviklingsmålene (MDG). Det er en kendsgerning, at de fleste af verdens to mia. børn kæmper dagligt mod fattigdom og sårbarhed. Som bekendt bor 98 % af de børn i vores verden, der lever i yderste fattigdom, i udviklingslandene.
Desuden er det nu klart, at virkningerne af finanskrisen for alvor vil kunne føles af børn og unge, f.eks. når der skæres i budgetterne for sundhed og uddannelse. Det er derfor efter min opfattelse rigtigt, at vi på højeste plan forpligter os politisk på vegne af og med børnene. EU skal i sit partnerskab med udviklingslandene se muligheden for at påvirke den offentlige politik for at redde børns liv. Prioriterede tiltag vedrørende børn skal fremmes, når Kommissionen forhandler de regionale og temamæssige strategier ved udarbejdelse og efterfølgende revision af landestrategidokumenterne.
Når der er budgetmæssig støtte, herunder MDG-budgetkontrakter, bør og skal specifikke målsætninger og indikatorer vedrørende børn være inkluderet. Jeg glæder mig over, at Kommissionen har til hensigt at udarbejde nationale partnerskabshandlingsplaner for børn. Vi skal være sikre på, at selv de mest marginaliserede børn - herunder børn med handicap og forældreløse børn - har adgang til rimelige sundhedsmæssige, velfærdsmæssige og retlige tjenester.
Jeg tror, det er nødvendigt med mere og bedre oplæring af Kommissionens personale - både i Bruxelles og i delegationerne - navnlig i, hvordan man går frem, når børn skal deltage. Vi har brug for en radikal nytænkning i EU om, hvordan vi påser, at vi lytter til børnene og inviterer børnene til at deltage, fordi vi er klar over, at det er børnene selv, som giver liv til de værdier, der er nedfældet i folkeretten via konventionen om barnets rettigheder fra 1989. Det er min erfaring, at børnene selv - og de unge - har en rig forståelse og nogle erfaringer - som vi skal trække på - med hensyn til, hvordan man håndterer fattigdom og miljøødelæggelse.
Jeg glæder mig over, at Kommissionen erkender betydningen af høringer i forbindelse med udarbejdelse af EU's strategi om barnets rettigheder. Jeg forstår også, at dette har været planlagt til den første halvdel af 2009. Kan Kommissionen bekræfte, hvornår denne proces begynder? Jeg håber ikke, der vil blive truffet nogen afgørelse om, at de offentlige høringer - bl.a. med børnene - skal sættes i bero, indtil der er udpeget en ny Kommission og valgt et nyt Parlament.
Endelig vil jeg gerne citere Kofi Annan: "Der er ikke nogen tillid, som er mere hellig, end den tillid verden har til børnene. Der er ikke nogen mere betydningsfuld forpligtelse end at sikre, at deres rettigheder respekteres, at deres velfærd beskyttes, at deres liv er uden frygt og mangler, og at de vokser op i fred." Jeg tror, at vi alle vil være enige i, at dette er nogle fine målsætninger.
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Det er mig en glæde at være her i dag for at tale om børn og også om den betænkning, der om lidt vil blive vedtaget.
Lad mig lige nævne, hvordan vi kom dertil, hvor vi er i dag, og hvad fremtiden byder, samt sige noget om børns deltagelse, hvilket nok er vores største udfordring vedrørende børn.
I dag tager vi et vigtigt skridt i en lang proces, som for flere år siden blev påbegyndt internt i Kommissionen. Vi erkender, at EU har brug for en strategi om børn. Vi har brug for en strategi om, hvordan vi vil overholde forpligtelsen i EU. Vi og den øvrige del af verden har undertegnet FN's konvention om barnets rettigheder.
Det første skridt var Kommissionens meddelelse "Mod en EU-strategi for børns rettigheder" i 2006. Dette blev i 2008 efterfulgt af meddelelsespakken om børn i eksterne foranstaltninger, hvor EU's helhedsstrategi vedrørende børn med anvendelse af alle tilgængelige instrumenter ved eksternt samarbejde blev skitseret.
Lad mig skifte emne lidt, da jeg er sikker på, at nogle vil spørge sig selv om, hvad der skete med EU-strategien om barnets rettigheder, jf. ovennævnte meddelelse. Jeg kan bekræfte, at Kommissionen arbejder med en sådan strategi, som vil blive fremlagt af den næste Kommission.
Under det slovenske formandskab i maj 2008 vedtog Rådet nogle konklusioner om fremme og beskyttelse af barnets rettigheder i EU's eksterne foranstaltninger - udviklingen af humanitære dimensioner.
Udviklingsudvalget begyndte derefter at udarbejde en betænkning. Vi er nu fremme ved afslutningen af denne proces, og i morgen skal der stemmes om denne fremragende betænkning.
Desuden er EU's politik om børn baseret på de to EU-retningslinjer - retningslinjerne om børn i væbnede konflikter og retningslinjerne om børns rettigheder - som begge er gennemført i en række udvalgte prioriterede lande som pilotprojekt. Kommissionen glæder sig over betænkningen - som er et fremragende supplement til vores meddelelse - Rådets konklusioner og retningslinjerne. Vi vil helt sikkert benytte materialet i vores arbejde med børn.
Lad mig rette mine afsluttende bemærkninger mod det, der formentlig er vores største udfordring i dag: børns deltagelse. Hvordan påser vi, at vi inddrager børn i beslutninger, som drejer sig om dem? Hvordan påser vi, at børn har adgang til relevante oplysninger? Hvordan påser vi lige adgang for børn til at udtrykke deres synspunkter? Vi er nødt til erkende, at blandt alt det, vi blev enige om i konventionen om barnets rettigheder, kan dette gå hen og blive den største udfordring.
Vi er nødt til at indrømme, at vi stadig er langt fra at opnå noget væsentligt på området vedrørende børns deltagelse. I Kommissionen begynder vi at reflektere over, hvordan man kan udforme og gennemføre ordninger med ordentlig inddragelse af børn, så det ikke bare bliver en symbolsk gestus. Der skal være tale om relevant, meningsfuld og oplyst inddragelse af børn. Vi har også sikret relevant finansiering for inddragelse af børn under temaprogrammet "Investering i mennesker".
Hvorfor er dette så vanskeligt for os voksne? Hovedsagelig fordi det sætter spørgsmålstegn ved det, der er fundamentalt for os, nemlig den måde, vi opfører os på.
Hvad vil Kommissionen gøre i sine eksterne foranstaltninger for at fremme denne deltagelse? Kommissionen vil stille de redskaber til rådighed, som vores delegationer skal bruge til at komme i dialog med børnene, men disse redskaber vil ikke alene blive anvendt af vores delegationer, men også af partnerlandene. Sammen med UNICEF er vi også ved at udvikle et sæt værktøjer, som ikke alene skal tage fat på spørgsmålet om børns deltagelse, men også beskyttelse af børn generelt, retsreformer og budgetlægning vedrørende børn.
Ud over dette sæt værktøjer omformer og styrker vi også vores samarbejde med UNICEF generelt for at kunne forbedre vores støtte til partnerlande i deres bestræbelser på at sikre, at børn bliver hørt på nationalt plan.
Vi arbejder også snævert sammen med en række ngo'er for at lære om mulige formater med inddragelse af børn, og hvor børnene deltager på en meningsfuld måde. Lad mig være helt ærlig og sige, at det ikke er noget, som kommer til at ske i morgen. Dette er blot begyndelsen på en lang proces.
Lad mig blot komme med en enkelt kommentar til betænkningen. I betænkningen understreges det, hvordan Kommissionen skal rette sin opmærksomhed mod børns deltagelse, men jeg vil bede mine kolleger her om at gøre det samme, og jeg kan forsikre Dem om, at Kommissionen med glæde vil samarbejde med Dem om at fremme dette. Vi skal bygge på de to institutioners kollektive styrke for at fremme denne vigtige sag.
Lad mig endnu en gang udtrykke Kommissionens påskønnelse af betænkningen og understrege, at vi vil gøre vores yderste for at gennemføre disse henstillinger. Vi regner med fortsat støtte fra Parlamentet på dette område.
Som svar på fru Kinnocks spørgsmål er jeg glad for at kunne bekræfte, at Kommissionens holdning ikke har ændret sig. Idéen med at bruge 2009 til høringer blev lanceret af Kommissionen selv, og vi arbejder med at opstille betingelser for en proces for høringer med børn, hvor man benytter sig af alle eksisterende redskaber.
Lad mig også understrege, at Kommissionen er opsat på at sikre en høringsproces, hvor barnets rettigheder respekteres fuldt ud.
Til slut vil jeg gerne takke fru Kinnock for et meget frugtbart samarbejde om disse børnerelaterede emner, ikke alene med hensyn til den foreliggende betænkning, men også gennem årene. Jeg ved, jeg har brugt for lang tid, men man kan aldrig bruge tid nok, når man taler om børns rettigheder.
Formanden
Mange tak. Deres indlæg var sandelig meget interessant og vedrørte et emne, som er også er meget vigtigt.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag den 19. februar 2009.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
John Attard-Montalto  
skriftlig. - (EN) Det er trist at måtte erkende, at der hver dag er mere end 26 000 børn på under fem år, der dør verden over - for det meste af årsager, der kunne undgås.
Det er tragisk, at mange liv kunne spares med passende foranstaltninger, uanset om de er af medicinsk eller finansiel karakter, og alligevel bliver situationen stadig forværret. Der skal rettes særlig opmærksomhed mod de mest sårbare og socialt udstødte piger og drenge, herunder handicappede børn, migrantbørn og børn fra minoritetsgrupper.
Betænkningen er rigtig god. Jeg er kun uenig i de aspekter, der vedrører abort.
Udviklingsudvalget vedtog denne initiativbetænkning (udarbejdet af Glenys Kinnock (PSE, UK) om en særlig plads for børn i EU's eksterne foranstaltninger på baggrund af Kommissionens meddelelse om emnet. Udvalget så positivt på meddelelsen og de fire ledende principper i Kommissionens handlingsplan om børns rettigheder i eksterne foranstaltninger, hvor der er tale om en holistisk og sammenhængende børnerettighedsbaseret tilgang.
Uden at miste mere tid skal vi:
gennemføre en grundig analyse af børns rettigheder
udbygge allerede eksisterende ungdoms- og børnenetværk til at være bæredygtige platforme for høring af børn
påse, at internationale aftaler mellem EU og tredjelande indeholder en juridisk bindende paragraf om beskyttelse af børns rettigheder.
Daciana Octavia Sârbu  
skriftlig. - (RO) Det er vores pligt at påse, at det er os, der bygger en bedre fremtid, ikke alene for europæerne, men også for udviklingslandene.
Det er børn, som repræsenterer fremtiden, og vi skal påse, at deres rettigheder håndhæves og respekteres i de tredjelande, der modtager europæiske midler.
Det er et højt prioriteret område, at EU i relationer med tredjelande skal sikre, at børns rettigheder til uddannelse og adgang til medicinske tjenester er garanteret.
Vi står jo midt i en finanskrise, men vi kan ikke se bort fra, at der et eller andet sted i verden hvert tredje sekund er et barn, som dør, og hvert minut er der en kvinde, som dør ved barslen.
Da børn udgør halvdelen af verdens befolkningstal, må vi tage hensyn til, at børns rettigheder har høj prioritet i EU's udviklingspolitik.
Hver medlemsstat skal alt efter sine muligheder involvere sig i politikkerne vedrørende samarbejdet med udviklingslandene. Faktisk bør Kommissionen udøve pres på udviklingslandene, så de i deres nationale lovgivning gennemfører bestemmelserne i FN's konvention om barnets rettigheder.
Anna Záborská  
skriftlig. - (SK) Det glæder mig, at jeg kunne udarbejde en udtalelse om den foreliggende betænkning i Udvalget om Kvinders Rettigheder. Jeg har haft særlig interesse i spørgsmålet om børns rettigheder i forbindelse med relationerne med udlandet.
Min udtalelse blev vedtaget enstemmigt. I udtalelsen anføres det frem for alt, at EU's strategi over for udlandet med hensyn til børns rettigheder bør hvile på værdierne og principperne i verdenserklæringen om menneskerettigheder, især artikel 3, 16, 18, 23, 25, 26 og 29. Disse artikler er særlig vigtige for individets og hele samfundets velbefindende. I min udtalelse fremhæves det, at forældre og barnets nærmeste pårørende skal prioriteres højt i alle foranstaltninger til fremme af børns rettigheder.
Den kendsgerning, at Europa-Parlamentet har vedtaget min udtalelse, understreger betydningen af at beskytte menneskers liv helt fra barndommen og af at give hvert barn sin egen identitet. Det lykkedes for mig at indføre erklæringer, der fordømmer kønsbaseret eugenisk forskelsbehandling, som bliver stadig mere almindeligt i visse lande. I udtalelsen anmodes Kommissionen om at understrege betydningen af behovet for at registrere hvert barn ved fødslen i alle tredjelande som en del af Kommissionens udviklingspolitik og at gøre EU's hjælpeprogrammer afhængige af dette krav.
Jeg støtter ethvert forsøg på at fremme udviklingsbistanden. Men jeg insisterer på, at humanitære organisationer og internationale organer, der er ansvarlige for at tildele hjælp, garanterer, at den tildelte hjælp og finansiering rent faktisk når frem til de børn, den var tiltænkt, og ikke sløses væk.
