Voksenuddannelse (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Doris Pack for Kultur- og Uddannelsesudvalget om om "Voksenuddannelse: Det er aldrig for sent at lære".
Doris Pack
. Hr. formand, hr. kommissær! "Det er aldrig for sent at lære" og "man er aldrig udlært". De to titler på Kommissionens meddelelse og handlingsplan om voksenuddannelse er jo velkendte talemåder alle vegne, men hvis man læser dem nøje, er de egentlig også en indrømmelse af tidligere forsømmelser i den europæiske uddannelsespolitik. Det glæder os imidlertid, at Kommissionen med denne kommunikations- og handlingsplan tager et initiativ i en tid med en voksende erkendelse at behovet for livslang læring og i en tid, som skal leve op til de nye demografiske udfordringer.
Økonomiske og sociale forandringer i EU kræver en større tilpasning af kvalifikationer og evner i arbejdslivet. Arbejdsmarkedets udfordringer skal opfyldes, hvilket vil sige, at den enkeltes beskæftigelsesevne skal være et af voksenuddannelsens vigtigste mål.
Uddannelse, især voksenuddannelse, er imidlertid også en faktor for den personlige videreuddannelse, for selvrespekten, for aktivt medborgerskab, for social inkludering og den interkulturelle dialog. Flere forskningsresultater har vist, at den ikkeøkonomiske fordel ved at lære har en vigtig og positiv effekt, f.eks. for den enkeltes sundhed, for alle aldersgruppers deltagelse i samfundslivet, og naturligvis også bidrager til at sænke kriminaliteten.
Derfor er det min politiske prioritering at øge motivationen for at deltage i livslang læring. Mediekampagner, information og rådgivningscentre, tilpasset kommunikation til dårligt stillede grupper er meget vigtige faktorer. Særlige telefonnumre og websider har også vist sig at være en stor succes i nogle lande.
I denne forbindelse er det også vigtigt at forene arbejdsliv, familieliv og livslang læring. Jeg vil nævne nogle stikord: tilpasning af arbejdstider, flekstid, fjernkurser og uformelle læringsveje. Anvendelsen af nye teknologier skal til stadighed indøves, især i forbindelse med udvidelse af internetadgangen for at stimulere disse nye læringsmetoder. Desuden skal antallet af offentlige og private børnepasningstilbud udvides.
Jeg tror imidlertid også, at solidaritet mellem generationerne og interkulturel solidaritet er vigtig. Det kan have en støttende funktion, at voksne og seniorer videregiver viden og faglig kunnen til yngre voksne, netop inden for håndværks- og forretningsområdet. Det kan være praktiske vejledninger, de skal også kunne kombineres, og her tror jeg, at den ene kan lære af den anden.
Der er imidlertid også en familielæringsmodel. Forældre er motiveret til at vende tilbage til skolebænken, så de kan hjælpe deres børn i skolen. Også det frivillige arbejde har brug for voksenuddannelsen, så også dette arbejde kan drage nytte af de høstede erfaringer og kvalificerede uddannelsestilbud.
Der skal også tages højde for indvandrernes særlige behov. Her vil jeg kun nævne sprogkurser. Vi har brug for disse sprogkurser til indvandrerne, så de kan lære værtslandets sprog. Vi har imidlertid også brug for sprogkurser til voksne, så de kan lære nabolandets sprog eller et andet sprog, som vi altid har sagt.
Det skal desuden være lettere for voksne med praktisk arbejdserfaring at få adgang til videregående uddannelsesinstitutioner. Det er imidlertid meget vigtigt med en bedre kvalitet og pædagogik i de eksisterende voksenuddannelsesinstitutioner. Der er behov for højt kvalificerede voksenuddannelseslærere og for specifikke programmer på dette område. I Tyskland, kan jeg fortælle, findes der en universitetseksamen, som giver et diplom inden for voksenuddannelse. Jeg tror, vi skal minde alle om, at de foreslåede foranstaltninger f.eks. kan finansieres via Den Europæiske Socialfond eller via strukturfondene. Jeg forventer naturligvis af Kommissionen, at den tilbyder det eksisterende program "livslang læring" både inden for Grundtvig- og Leonardoprogrammet for netop at sætte handlingsplanen i gang også fra vores side.
Der er mange muligheder for at gøre noget godt på dette område, og vi bør gøre det meget hurtigt.
Der er en enkelt ting mere, jeg gerne vil understrege. Resultaterne af voksenuddannelsen skal være målelige, for ellers ved man ikke, hvem der gør hvad. Der er mange aktører på dette område, og der skal tages højde for dem alle, de private, de universitære og de offentlige uddannelsesinstitutioner. Der er altså meget at gøre, og jeg vil opfordre til, at vi tager fat!
Ján Figel'
Hr. formand! Jeg ønsker at understrege, at jeg bifalder betænkningen, og jeg vil gerne takke ordføreren, fru Pack, for hendes engagement, indsats og bidrag, samt hr. Andersson fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og fru Flasarová fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling.
Det glæder mig meget, at vores to meddelelser fra 2006 og 2007 resulterede i et meget konkret og målrettet svar fra Europa-Parlamentet. Den første meddelelse handlede om voksenuddannelse og den anden handlede om den europæiske handlingsplan om dette anliggende, som blev vedtaget i september. Som De har anerkendt, er betydningen af voksenuddannelse klart stigende. For det første er global konkurrence en realitet. Vi skal investere i uddannelse på alle tidspunkter i livet og på alle niveauer, og voksne menneskers kvalifikationer og kompetencer skal opgraderes kontinuerligt. For det andet medfører de demografiske ændringer, at borgerne skal arbejde mindst nogle år længere, og at de skal opretholde niveauet for kvalifikationer. For det tredje modvirker voksenuddannelse social udstødelse. Alt for mange voksne mennesker med lavt uddannelsesniveau risikerer at blive udstødt fra arbejdsmarkedet.
Voksenuddannelse spiller derfor en vigtig rolle i strategierne om livslang læring. Jeg bifalder Deres støtte af mange årsager, især med henblik på forbedring af kvaliteten og adgangen til voksenuddannelse, herunder gennem bedre børnepasningsordninger og e-learning, især for grupper med særlige behov, samt fremskyndelsen af vurderingen af kvalifikationer og uformel læring, forøgelsen af investeringerne generelt og tilpasningen til de behov, som kvinder, migranter og ældre har. Sidst, men ikke mindst, bifalder jeg udviklingen af pålidelige og sammenlignelige data til vurdering af voksenuddannelse, som fru Pack nævnte. Vi vil følge op på alle disse elementer i gennemførelsen af den europæiske handlingsplan.
Som De foreslog, er alle disse aktioner eksempler på god praksis i medlemsstaterne, som vi vil anvende i samarbejdet. Vi vil støtte disse eksempler på god praksis gennem peer learning-aktiviteter og -undersøgelser, gennem programmet for livslang læring og Den Europæiske Socialfond - som nævnt tidligere - med henblik på at udveksle viden og erfaringer. I forbindelse med gennemførelsen af handlingsplanen i samarbejde med medlemsstaterne vil vi analysere betydningen af nationale reformer for voksenuddannelse, især i lyset af den europæiske referenceramme for kvalifikationer, der blev vedtaget for nylig. Vi vil endvidere udarbejde standarder for fagfolk inden for voksenuddannelse og udvikle mekanismer til kvalitetssikring, der er baseret på eksisterende god praksis. Vi ønsker at opfordre medlemsstaterne til at fastsætte målsætninger for voksne menneskers faglige niveau og fremskynde processen med henblik på at vurdere og anerkende ikkeformel og uformel læring for udsatte grupper. Sidst, men ikke mindst, vil vi foreslå en række nøgledata til fremme af overvågningen af sektoren. Jeg ser frem til forhandlingen, men især til fortsat støtte i denne retning.
Jan Andersson
ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender. - (SV) Hr. formand, hr. kommissær! Jeg vil takke ordføreren for en fremragende betænkning. Det er en del af hele den strategi, vi har i EU, og hele Lissabonprocessen, at uddannelse skal være nøglen ikke bare til, hvordan vi sikrer vækst og beskæftigelse i fremtiden, men også for hvordan vi bekæmper social udstødelse. For at EU-landene skal kunne klare sig i den globale konkurrence, spiller uddannelse og ikke bare flere job, men bedre job samt mennesker med høj kompetence en vældig stor rolle. Derfor hilser vi denne betænkning velkommen.
Jeg vil gerne komme med yderligere nogle kommentarer. Det er vigtigt, at vi gør alt, hvad vi kan, for at gøre det muligt for forskellige grupper at uddanne sig. Et eksempel på dette er børnepasning. Det skal være muligt for både mænd og kvinder, som er småbørnsforældre, at deltage i undervisning. Derfor må der også være en strategi for børnepasning. Det er vigtigt, at vi kigger på specielle grupper, f.eks. de ældre. Der er meget få ældre i arbejdsstyrken i dag. Det beror langt hen ad vejen på, at de ikke har adgang til videreuddannelse og voksenuddannelse. Vi må koncentrere os om den gruppe. En anden gruppe er de lavtuddannede. Ser vi på uddannelsessituationen i dag, på videreuddannelse og voksenuddannelse, ser vi, at det er dem, der allerede har en høj uddannelse, som får mest uddannelse. Det er vigtigt, at vi har et lighedsaspekt også inden for uddannelse. Eftersom min taletid er kort, vil jeg til slut blot påpege, at det er vigtigt at have et godt samarbejde, og at arbejdsmarkedets parter indgår i denne proces.
Věra Flasarová
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg bifalder fru Packs betænkning og lykønsker hende med hendes håndtering af emnet. Jeg vil gerne understrege nødvendigheden af at lægge vægt på uddannelse af kvinder, socialt sårbare, indvandrere og mindretal. Jeg vil nævne et andet aspekt af uddannelse. I en verden, hvor det meste er underkastet finanser, handel, reklame, karriere og konkurrence på arbejdsmarkedet, synes uddannelse ofte bare at være en springbræt til en bedre samfundsposition. Hvis uddannelse fører til dette praktiske mål og gør en person bedre egnet til at arbejde, og hvis den person kan klare sig i konkurrencen, er det bestemt positivt. Men det vigtigste aspekt af uddannelse er, at den beriger en person mentalt og gør vedkommende bedre i stand til at skelne mellem godt og skidt. Samfundet oplever en værdikrise. I stedet for traditioner og myndigheder har vi den individuelle frihed, som vi har stræbt efter igennem hele den moderne historie. Det er imidlertid også friheden til at vide eller ikke vide, friheden til at se og friheden til at lukke øjnene, friheden til at danne sig en mening og friheden til at godtage andres idéer. Uddannelse alene vil ikke løse vores problemer, men den kan få os til at tænke over dem.
Pál Schmitt
Hr. formand! Den europæiske demografiske situation gør det nødvendigt at reorganisere pensionsordningerne og hæve aldersgrænsen, og vi hører mere og mere om kontrolleret indvandring i stedet for at erkende det skjulte potentiale i EU-borgere, der er over 50 år.
Velorganiseret voksenuddannelse giver eksperter, som har arbejdet i flere årtier, mulighed for at genopfriske deres viden og tilpasse sig til de nye forhold. Den giver også voksne, som er udelukket fra arbejdsmarkedet, men ikke er i pensionsalderen, mulighed for at engagere sig og påtage sig arbejde gennem omskoling, sprogundervisning, it-undervisning og anden faglig undervisning. Denne del af voksenuddannelsens funktion er særlig vigtig i landene i Central- og Østeuropa, hvor beskæftigelsesfrekvenserne er noget lavere end i EU-15.
Ud over betydningen for arbejdsmarkedet har voksenuddannelse også en tredje social og personlig dimension, fordi sprogkurser på internettet, danseundervisning og madlavningskurser for ældre bidrager til at forbedre deres livskvalitet og til, at de bevarer humøret.
Der er to ting, som efter min opfattelse er særlig vigtige for effektiv voksenuddannelse. På den ene side forbedringer af information og adgang, præsentation af vellykkede projekter og deling af erfaringer med de pågældende. Vi må ikke glemme, at det er en meget lille del af de ældre i de nye medlemsstater, der bruger internettet, og vi skal bruge konservative, traditionelle metoder, som de kan få adgang til. De lokale regeringer spiller en vigtig rolle i denne sammenhæng, for de har stor viden om de lokale forhold og behov.
På den anden side er det vigtigt at vurdere behovene, dvs. at medlemsstaterne må blive enige med de økonomiske aktører, virksomheder og arbejdsgivere, når de udarbejder deres voksenuddannelsesprogrammer. Det pågældende lands økonomiske behov skal tages i betragtning, så de penge, der bruges på voksenuddannelse, ikke er spildt, men har beviselig værdi for individet, samfundet og økonomien.
Jeg lykønsker fru Pack med hendes vigtige og betimelige betænkning.
Maria Badia i Cutchet
Hr. formand! Hr. kommissær, mine damer og herrer, jeg vil begynde med at lykønske ordføreren, fru Pack, for hendes fremragende indsats og for hendes vilje til at samarbejde om vores forslag.
Jeg vil gerne understrege betimeligheden af denne betænkning på et tidspunkt, hvor omfanget af de samfundsøkonomiske ændringer, den hurtige overgang til informationssamfundet, den demografiske tendens sammen med den aldrende europæiske befolkning alt sammen kræver en betydelig indsats på voksenuddannelsesområdet og i forbindelse med livslang læring. Det er helt centrale elementer for at kunne opfylde Lissabonstrategiens målsætninger.
Jeg vil gerne, som det står i betænkningen, understrege behovet for at fremme folks motivation til løbende læring. Men for at være effektivt skal det efter min mening følges op af aktive politikker, der fremmer foreneligheden mellem arbejdslivet og familielivet, når der tales om livslang læring, ikke mindst for kvinderne.
Disse foranstaltninger burde udmøntes i incitamenter til deltagelse i uddannelsesprogrammer og ikke mindst til en udvidelse af de offentlige tjenesteydelser for pasning og uddannelse af børnene, omsorg for de ældre - de afhængige - med det formål at frigøre familierne for disse byrder, der i mange tilfælde fortsat er kvindernes lod.
Jeg er desuden overbevist om, at det er en god idé at fremme en læringskultur, der anerkender indsatsen og effektivt forbedrer de lavtuddannedes beskæftigelsesmuligheder og bidrager til at styrke den sociale inddragelse og den personlige udvikling. Denne indfaldsvinkel er særlig vigtig for de såkaldte risikogrupper.
Jeg synes ligeledes, at det er vigtigt at modernisere og smidiggøre de højere uddannelsessystemer, så de bliver mere tilgængelige for befolkningens voksende og forskelligartede sociale behov, samtidig med at uddannelseskvaliteten forbedres og udvides.
Endelig vil jeg gerne nævne betydningen af at udvide det digitale uddannelsestilbud for at reducere it-kløften i vores samfund mellem kønnene, generationerne og befolkningerne i de forskellige dele af landet.
Jeg glæder mig kort sagt over Kommissionens forslag, og jeg håber, at den vil tage hensyn til Parlamentets forslag med det formål i fællesskab at bidrage til at bevidstgøre medlemsstaterne om behovet for at handle hurtigt muligt, ikke kun for at fjerne hindringerne for kunne at deltage i voksenuddannelsen, men for at fremme den, anerkende dens økonomiske, samfundsmæssige og kulturelle værdi i alle landene og udveksle nationale data, der gør det muligt at sammenligne og måle de fremskridt, der finder sted.
Jolanta Dičkutė
Hr. formand! Livslang læring bliver mere og mere vigtig i det moderne samfund. Det er glædeligt, at betydningen og nødvendigheden af voksenuddannelse bliver analyseret stadig mere aktivt og i højere grad anerkendes i alle EU's medlemsstater og de vigtigste institutioner. Eksperter i voksenuddannelse i Litauen stiller også konkrete forslag til denne meddelelse. I regeringsprogrammet er der planer om at udvide de uformelle voksenuddannelser til kommunale uddannelsesinstitutioner, at forsøge at sikre, at uddannelsesinstitutionernes bygninger og voksenuddannelsesmiljøerne er moderne og attraktive, og at centrene er forsynet med moderne undervisningshjælpemidler. Jeg vil også understrege, at voksenunderviserne og deres organisationer i højere grad må kunne gøre deres indflydelse gældende, og at politikerne skal lytte til dem og støtte deres forslag for at forbedre voksenuddannelsernes kvalitet. Ikke nok med at vi skal drøfte de problemer, der opstår, vi skal også løse dem tilfredsstillende, for det bliver afgørende for, hvordan voksenuddannelse udvikler sig i de kommende år.
Problemet i Litauen er yderst relevant i denne sammenhæng - integrationen af sårbare grupper og navnlig handicappede i samfundet. Desuden er det endnu ikke muligt for voksne med børn under teenagealderen at uddanne sig efter arbejdstid. Ofte har forældre ikke mulighed for at deltage i undervisning, fordi de ikke kan få passet deres børn. Der mangler også fleksibilitet i voksenuddannelsessystemet. Nogle gange ønsker unge, der ikke har afsluttet en ungdomsuddannelse og stadig er under 18 år, at fortsætte deres studier under voksenuddannelsesprogrammer, men det kan de ikke, fordi disse programmer er forbeholdt personer over 18 år. Utilstrækkelig finansiering er bestemt også et alvorligt problem. Jeg er enig med Litauens præsident, Valdas Adamkus, som sagde, at flere og flere mennesker i Litauen forstår, at uddannelse ikke bare er de unges pligt. I dag bliver livslang læring en udfordring for vores land og dets befolkning. Vi må gribe denne chance, for vi vil kunne vise en verden i hastig forandring, at Litauen er kreativt og åbent for innovation og ikke er bange for at fastsætte ambitiøse mål, når det skaber muligheder og fastlægger indlæringsmetoder.
Mikel Irujo Amezaga
Hr. formand! Jeg vil gerne begynde med at takke og lykønske fru Pack med betænkningen som takket været hendes talent har betydet, at en stor del af min gruppes forslag også er blevet indarbejdet heri. Jeg vil gene sige, at voksenuddannelse altid har været en af de bedste måder til at sikre økonomisk og social udvikling i samfundet og bidrage til en bedre fordeling af rigdommen.
I dag, i dette foranderlige informationssamfund, hvor man hele tiden skal ajourføre sine kundskaber, er grunduddannelse af voksne i første omgang og videreuddannelse i anden omgang altså fortsat et særdeles vigtigt behov. De voksne skal tilpasse sig de vedvarende ændringer som følge af globaliseringen og træffe beslutninger for at kunne bevare en passende levestandard.
Størstedelen af uddannelsessystemerne kommer imidlertid ikke med tilstrækkelige svar på de uddannelsesbehov, som de voksne har for at kunne leve op til det samfund under forandring, de lever i. Uddannelsen skal i modsætning til tidligere ikke uddanne folk til en verden, de kender, men derimod til en verden, der er kendetegnet af konstante forandringer, der kan føre til uforudsigelige situationer.
Det drejer sig derfor om at planlægge et uddannelsessystem, der kan leve op til de voksnes behov i et samfund i stadig forandring. Det drejer sig med andre ord om uddannelse, som forbereder folk til at være på forkant og innovative, og som ikke længere uddanner folk med henblik på tilpasning.
Vi befinder os i en overgangsperiode fra et industrisamfund til et postindustrielt samfund, og det er den type samfund, vi er på vej imod, der vil danne rammen for voksenuddannelsen, og derfor lykønsker jeg ordføreren, og jeg vil også gerne lykønske Kommissionen, for jeg mener, at betænkningen går i den rigtige retning.
Thomas Wise
Hr. formand! Det Forenede Kongerige har altid fokuseret på livslang læring. Det Forenede Kongeriges åbne universitet var det første institut af denne type i verden, grundlagt i 1960'erne og baseret på et koncept fra 1920'erne. Hundredtusinde såkaldte "voksne studerende" er vendt tilbage til deres studier og har taget eksamen på det åbne universitet. Jeg mener derfor, at Det Forenede Kongerige er godt med, når det drejer sig om livslang læring, og med al respekt mener jeg ikke, at vi skal acceptere mere indgriben fra EU-institutionerne på uddannelsesområdet, som stadig hører under de nationale kompetenceområder.
Men det er aldrig nok for EU-institutionerne at skabe muligheder, det næste skridt er naturligvis tvang. For hvad er idéen med at tilbyde noget, der ikke er relevant? Men på den anden side har EU-institutionerne tidligere spildt mange milliarder euro og anden valuta på dette område, og mange medlemsstater parerer gladelig ordrer.
Men hvis vi skal tale om vores egne institutioner - især bureaukraterne og politikerne i Parlamentet - står det klart for mig, at de bare ikke tager ved lære, uanset hvor længe de lever! De lytter ikke engang. De fortsætter bare med projekterne og er ligeglade med alle, der ikke er enige eller har en anden holdning. Det minder mig om et gammelt ordsprog, der tillægges Sun Tzu, men som blev anvendt og udødeliggjort af Kennedy, om, at den, der ignorerer fredelige protester, skaber voldelige protester. Hvis man ikke lærer af sine fejltagelser, vil man gentage dem.
Milan Gaľa
(SK) Hr. formand! Jeg vil allerførst takke fru Pack for al den energi, hun har brugt på at udarbejde denne betænkning. Jeg takker også repræsentanterne for Kommissionen for de initiativer, der førte til forbedringen af den aktuelle situation.
Som ordfører for udtalelsen fra Kultur- og Uddannelsesudvalget om den europæiske referenceramme for kvalifikationer mener jeg, at livslang læring er meget vigtig, navnlig set ud fra to synspunkter. Det første er forbedring af kvalifikationer, en bedre evne til at finde arbejde og tilpasse sig til ændringer på arbejdsmarkedet, og ligeledes forbedring af den geografiske og faglige mobilitet. Det andet er målet om livslang personlig udvikling og integration i samfundet.
Det er for få voksne, der deltager i almen uddannelse og erhvervsuddannelse. Jeg mener, at det er et positivt skridt, at der sættes fokus på forbedring af borgernes motivation til livslang læring. I denne proces er det afgørende at tage hensyn til forbedring af betingelserne for at forene arbejdsliv og familieliv, solidaritet mellem generationer og kulturer, sprogundervisning og en forbedring af uddannelsens kvalitet og dens formål. Anerkendelsen og værdsættelsen af ikkeformel og uformel uddannelse skal roses. Det vigtige mål er at forbedre lavtuddannede arbejdstageres kvalifikationer. De udgør en tredjedel af den europæiske arbejdsstyrke - op til 72 millioner mennesker. Det er også vigtigt at uddanne indvandrere.
Hvis vi ønsker at nå målet for referencerammen om en deltagelse i voksenundervisning på 12,5 % i 2010, hvilket betyder, at yderligere 4 millioner mennesker skal deltage, bliver et af kravene, at der skabes forbindelse mellem uddannelsessystemerne på europæisk plan og de nationale referencerammer for kvalifikationer.
Formanden
Jeg kan berolige fru Pack med, at formandens tak er et korrekt og institutionelt tegn på respekt for ordførerne og de holdninger, de giver udtryk for, også når vi overhovedet ikke er enige i deres indhold.
Gyula Hegyi
(EN) Hr. formand! Ifølge et gammelt ungarsk ordsprog bliver en god præst ved med at lære indtil døden. Nu om dage bør både præsten og alle voksne mennesker lære hele livet. Jeg bifalder fru Packs betænkning og Kommissionens handlingsplan for voksenuddannelse. Det er naturligvis meget sørgeligt, at kun 9,6 % af EU's voksne borgere deltager i livslang læring. Det er ikke let at lære, når man er voksen. Det er vanskeligt at harmonisere familieliv, arbejdsliv og uddannelse, men på lang sigt kan både familie- og erhvervslivet drage fordel af voksenuddannelse.
I Europa er der millioner af arbejdsløse og samtidig millioner af arbejdspladser, der har brug for kvalificeret arbejdskraft. Det lave kvalifikationsniveau medfører en stor risiko for arbejdsløshed, men vedvarende uddannelse og læring kan hjælpe både den enkelte og økonomien. Jeg er enig med fru Pack i, at man ikke blot skal fremme livslang læring, men også udvikle økonomiske værktøjer med henblik på at tilskynde arbejdsgiverne til at ansætte ældre arbejdstagere. Der er kun én løsning på udfordringen i vores aldrende samfund, og det er at respektere ældre arbejdstagere og tilbyde relevant arbejde til den ældre generation. I denne sammenhæng har vi naturligvis brug for livslang læring og livslang erhvervsuddannelse.
Ramona Nicole Mănescu
(RO) Hr. formand! Vi ved, at medlemsstaterne anerkender den overordentligt vigtige rolle, som livslang læring spiller, fordi den bidrager til borgernes velfærd, selvtillid, social integration og interkulturel dialog. Alligevel er voksnes adgang til programmer for livslang læring fortsat begrænset til trods for EU's mål om at opnå en deltagelse på 12,5 % i 2010.
Det er grunden til, at medlemsstaternes gennemførelse og fremme af effektive europæiske programmer for almen uddannelse og erhvervsuddannelse af voksne, navnlig ældre, handicappede og indvandrere, kan føre til bedre integration af dem i samfundet og øget mobilitet på arbejdsmarkedet.
Som medlem af Kultur- og Uddannelsesudvalget mener jeg, at udviklingen af volontørprogrammer vedrørende solidaritet mellem generationer og inddragelse af myndigheder, private virksomheder og enkeltpersoner er afgørende for at klare de nye udfordringer i form af demografiske ændringer, fattigdom og social udstødelse.
I kraft af retten til viden og uddannelse og af medlemsstaternes forpligtelse til at sørge for kvalitetsuddannelse til den voksne del af befolkningen mener jeg, at vi også er ansvarlige for at udvikle bæredygtige instrumenter til finansiering og støtte af livslang almen uddannelse og erhvervsuddannelse.
Kathy Sinnott
(EN) Hr. formand! Hvis kommissæren spurgte nogen om, hvor man kan lære noget, ville de fleste svare: i skolen. Men størstedelen af det, vi lærer, foregår uden for den formelle uddannelse.
Udfordringen i relation til livslang læring er ikke blot at give voksne mennesker mulighed for at tilegne sig ny viden og nye kvalifikationer, men også at finde en måde, hvorpå man kan anerkende og udnytte de meget værdifulde kvalifikationer, som mange voksne mennesker har tilegnet sig uformelt i livet og på arbejdspladsen. En borger i min valgkreds har tilegnet sig stor viden om sjældne fiskearter og miljøvenlige fisketeknikker, som kræves i denne sammenhæng. Han har ingen universitetsgrad, så Kommissionen går ikke direkte til ham, når den yder støtte på dette område. Støtten går i stedet til akademikere, der ikke har nogen erfaring, og som så henvender sig til ham for at finde ud af, hvad der skal gøres. Han er træt af denne udnyttelse, og fiskeindustrien vil lide som følge heraf.
Jeg opfordrer indtrængende kommissæren til at undersøge sagen, da der må være en bedre måde at håndtere situationen på.
Tomáš Zatloukal
(CS) Hr. formand, hr. kommissær! De største hindringer for, at voksne deltager i undervisning, er tidsmangel på grund af arbejde eller familieforpligtelser. En anden negativ faktor er manglende oplysninger og manglende motivation, for det er en almindelig opfattelse, at uddannelse senere i livet ikke værdsættes og belønnes tilstrækkeligt. Et vigtigt aspekt af voksenuddannelse er dens effektivitet og retfærdighed. EU-medlemsstaternes uddannelsessystemer er primært rettet mod almen uddannelse og erhvervsuddannelse af unge. Der er sket meget få fremskridt for at ændre denne situation, og disse fremskridt har indtil videre haft meget ringe betydning. Derfor må det overordnede mål være at gøre mest mulig brug af de forskellige udbydere af uddannelse i voksenuddannelsessystemet. Det er vores mål at give adgang til gode og betimelige oplysninger om mulighederne for voksenuddannelse og at forklare om adgangsbetingelserne og udgifterne for ikke at tale om fordelene ved at fuldføre en sådan uddannelse.
Jeg er enig med ordføreren i, at medlemsstaterne skal indføre kvalitetssikringssystemer og finansielle incitamenter rettet mod enkeltpersoner. De skal også støtte udviklingen af lokale partnerskaber. Desuden er det vigtigt at indføre et system for anerkendelse og kontrol af uddannelsesresultater i forbindelse med nationale kvalifikationer under hensyntagen til den europæiske referenceramme for kvalifikationer. Fordelene ved investeringer i voksenuddannelse er også bekræftet i undersøgelser udført af OECD. De offentlige og private fordele omfatter bl.a. høj beskæftigelse, øget arbejdsproduktivitet, lavere udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse, lavere udgifter til sociale ydelser og færre førtidspensioneringer. I denne betænkning bliver vi opfordret til at revurdere de fastsatte politiske prioriteringer inden for voksenuddannelse og til at tage konkrete skridt. Jeg lykønsker ordføreren.
Marianne Mikko
(ET) Hr. formand, mine damer og herrer!
Udvidelsen i 2004 øgede den økonomiske vækst i EU i et omfang, som skabte overdreven tiltro. I dag forårsager økonomiens afkøling imidlertid sociale spændinger, også i de nye medlemsstater.
Jeg tænker på forslaget om ansættelseskontrakter, som for øjeblikket giver anledning til diskussion i mit hjemland, Estland. I forventningen om afskedigelser forsøger estiske erhvervsfolk at få folk, som bliver afskediget, til at bære størstedelen af de sociale byrder, når der forsvinder arbejdspladser. Måske er de mest sårbare, nemlig arbejdstagere, der har mistet deres job, endnu en gang uforstående over for, hvorfor de bliver straffet.
I mangel af effektive tiltag reduceres både flexicurity og livslang læring til tomme ord, i hvis skygge samfundets mest sårbare efterlades uden den støtte, de har brug for. At hæve pensionsalderen i takt med stigningen i den gennemsnitlige forventede levetid betyder, at en arbejdstager på 45 år endnu ikke er nået til midten af sin karriere. Det medfører en ny begyndelse for de midaldrende.
Alligevel er forskelsbehandling på grund af alder og køn et ubestrideligt faktum på arbejdspladser verden over, også i EU. Tendensen til at få børn senere i livet betyder, at det er dobbelt så vanskeligt for kvinder at vende tilbage til arbejdsmarkedet.
Programmet for livslang læring giver i det mindste til en vis grad mulighed for at kompensere for den uretfærdighed, der findes i dag. Samtidig skal arbejdsgiverne tilskyndes til at investere i mennesker med livserfaring. Arbejdsgiverne skal overbevises om, at viden og færdigheder, der er opnået på andre områder i livet, også inden for husholdning, er overordentligt værdifulde.
Jeg vil endnu en gang understrege, at systemet for livslang læring blot er et supplement til de sociale forpligtelser, ikke en erstatning for dem. Uanset hvor erfarne chauffører er, skal de altid spænde sikkerhedsselen.
Jeg takker ordføreren, fru Pack, og lykønsker hende med det fremragende arbejde.
Ljudmila Novak
(SL) Hr. formand! Mennesket er overordentligt tilpasningsvenligt, og det er grunden til, at mange voksne allerede har accepteret, at man selv i en moden alder, og når man bliver gammel, må vedblive med at indhente viden. I fremtiden vil de, der aldrig er holdt op med at lære, utvivlsomt være bedre rustet til at tilpasse sig til de hurtige ændringer, som vi hver dag står over for.
Det er også vigtigt for ældres trivsel, at de vedbliver med at deltage i udformningen af samfundet ved at bruge deres viden og erfaringer. Det giver dem tilfredsstillelsen ved at vide, at der er brug for dem i samfundet. Fordi befolkningen bliver ældre, skal der skabes nye job, som er bedst egnede til ældre.
En af mine venner, som har 10 børn og ingen bedstemor til at hjælpe med at tage sig af dem, spurgte mig: "Ved du, hvor jeg kan købe en bedstemor til mine børn?" Jeg tænker også tit på historien om en læge, der bad en pensioneret lærer om at undervise en meget forbrændt dreng på hospitalet. Man troede ikke, at drengen ville overleve. Som følge af lærerens vedholdenhed, tålmodighed og erfaring begyndte drengen at svare på hendes spørgsmål. Han begyndte at tro på livet. Hvorfor skulle læger sætte en lærer til at arbejde hårdt med en dreng, som de ikke troede ville overleve? En ældre persons viden reddede et ungt liv.
De unge har mange evner og fordele inden for læring, som de ikke altid udnytter fuldt ud, men ældre mennesker må have viljestyrke og opmuntring, for det er aldrig for sent at indhente viden, og de kan kompensere for ting, som der måske ikke var hverken tid eller råd til i deres ungdom. At indhente viden er ensbetydende med at nyde livet endnu mere.
Rolf Berend
(DE) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! I vores århundrede behøver man sikkert ikke overbevise nogen om, at almen og erhvervsmæssig uddannelse ikke kan begrænses til skolen og årene umiddelbart efter skolen, men at den skal ajourføres og udvides gennem hele arbejdslivet. Her taler den demografiske ændring f.eks. for sig selv.
Fru Packs udmærkede betænkning foreslår i denne forbindelse et positivt konglomerat af incitamenter og taler i denne forbindelse om at skabe en læringskultur, specielt for voksne. Hun nævner således en række foranstaltninger, som bør træffes på forskellige niveauer. Det er naturligvis først og fremmest en opgave for medlemsstaterne. Derfor kan vi heller ikke bestemme noget fra EU's side, men skal tværtimod komme med inspiration, anmode, opmuntre og opfordre medlemsstaterne til at udvikle tilbud inden for voksenuddannelse for at nå ud til flere mennesker.
Jeg er ligesom ordføreren overbevist om - det siger jeg nu som næstformand for Regionaludviklingsudvalget - at mange medlemsstater i denne forbindelse ikke er fuldt ud klar over, at Den Europæiske Socialfond og andre strukturfonde kan anvendes til at nå dette mål om livslang læring. De bør holde øje med strukturfondene i denne retning og også sikre, at der bliver stillet flere midler til rådighed for dem, som har det største behov for livslang læring. Kort sagt kræver betænkningen, at medlemsstaterne udnytter Den Europæiske Socialfond aktivt, og at Kommissionen styrker de specifikke programmer på dette område.
Carlo Fatuzzo
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg er meget glad for i aften at tale i Parlamentet, som i øvrigt er ganske velbesøgt.
Fru Pack har i dag forelagt betænkningen om "Voksenuddannelse: Det er aldrig for sent at lære" for os med sin vanlige intelligens og ekspertise. Det glæder mig at se repræsentanterne for Kommissionen, også hr. Figel', som er en af de mest aktive og entusiastiske med sit arbejde, for der er virkelig brug for engagement, eftersom dette spørgsmål - dvs. yngre, arbejdende eller ældre menneskers uddannelse og indlæring - virkelig kan bringe borgerne tættere på Europa.
Jeg vil gerne sige noget om en gruppe voksne, som kunne drage fordel af denne form for uddannelse, for der er voksne i den første, anden og tredje alder. Med voksne i den tredje alder mener jeg de, der er holdt op med at arbejde, som er gået på pension og omsider kan slå sig til ro og studere det fag, de altid har ønsket at studere, men aldrig har haft tid til at gå i dybden med. Jeg ville f.eks. studere astronomi, andre vil måske studere fysik eller geografi.
Efter min mening er det rigtigt og vigtigt for Europa at udjævne overgangen fra arbejde og den arbejdsdygtige alder til den ikkearbejdsdygtige alder, hvor folk bare har ret til at lære og blive uddannet. Derfor er jeg meget tilfreds med denne betænkning og Europa-Parlamentets initiativ til også at fremme uddannelse blandt ældre.
Zuzana Roithová
(CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Målet med strategien for arbejdsløshedsbekæmpelse er at gøre det lettere for arbejdstagere at tilpasse sig til arbejdsmarkedet, og det kan ske gennem livslang læring. Målet var, at mindst 12 % af alle mennesker i 2010 skulle deltage i voksenuddannelse. Vi er nu klar over, at det mål ikke kan nås. Jeg vil dog gerne påpege, at der er nogle lande, f.eks. Nederlandene og Østrig, som allerede har nået Lissabonmålet takket være betydelige incitamenter såsom deling af tid og økonomiske udgifter mellem arbejdstagere, virksomheder og staten. Den danske erfaring er også værdifuld. Her fremmer jobrotation udviklingen af kvalifikationer. Når en arbejdstager er under uddannelse, bliver hans plads udfyldt af en person, der er arbejdsløs på det tidspunkt. Disse lande og andre beviser, at det kan lade sig gøre, at arbejdsmarkedets fleksibilitet kan føre til innovationer, der skaber nye job. Resultatet er den laveste langtidsarbejdsløshedsprocent. I Danmark er den kun 0,8 %. Jeg håber, at situationen selv i de nye lande ændrer sig drastisk på baggrund af eksempler og enorme incitamenter tilvejebragt af Den Europæiske Socialfond. Jeg bifalder Kommissionens meddelelse og fru Packs betænkning.
Mihaela Popa
(RO) Hr. formand! Det er bestemt aldrig for sent at lære. Jeg lykønsker ordføreren med hendes håndtering af dette emne, som er væsentligt på både europæisk og globalt plan. Desværre tror mange mennesker stadig, at uddannelse er noget, der hører den første del af livet til.
Vi må tilskynde til udnyttelse af europæiske midler, der står til rådighed til voksenuddannelse, navnlig i medlemsstater, der for nylig har tiltrådt EU. Evnen til at absorbere midler er forholdsvis svag i disse stater, og antallet af personer, der deltager i omskoling og livslang læring, er meget lavt.
Jeg mener, at det er afgørende at ændre mentaliteten blandt unge, som stadig er i første fase af deres uddannelse, for at forberede dem på et Europa i bevægelse. Ved at udvikle nye programmer på europæisk plan må vi indpode dem, at uddannelsen ikke ender, så snart man har fået sit første eksamensbevis. Det er vigtigt at være klar over, at alle til enhver tid kan opnå nye færdigheder og kompetencer uanset alder, etnisk oprindelse, køn eller sted. Når alt dette tages i betragtning, får vi en grundlæggende rettesnor: Vi må kunne lære.
Zita Pleštinská
(SK) Hr. formand, mine damer og herrer! De meget hurtige ændringer af arbejdsmarkedets struktur kræver højt kvalificerede arbejdstagere. Personer med få kvalifikationer forbliver i udkanten af de sociale og økonomiske fremskridt.
Kreativitet og innovation er den moderne tids centrale faktorer. Jo mere opfindsomt et menneske er, desto mere kreativ en kilde er det for økonomien. Blomstrende økonomier er økonomier, der investerer i mennesker (og dermed uddannelse), i arbejdskraftens grundlæggende teknologiske og sproglige færdigheder. Det er vigtigt gennem livslang læring at vække de evner til live, der slumrer i mennesker i alle aldre og venter på at blive udnyttet.
Jeg er overbevist om, at denne strålende betænkning af ordføreren, fru Pack, om "Voksenuddannelse: Det er aldrig for sent at lære" ikke bare vil forblive ord. Jeg tror, at det vil lykkes os at omsætte den til handling. Jeg takker kommissær Figel' for hans personlige engagement i livslang læring.
Roberta Alma Anastase
(RO) Hr. formand! Jeg lykønsker ligesom mine kolleger fru Pack med hendes arbejde som ordfører. Emnet er meget vigtigt for Europa af i dag og især for morgendagens Europa.
Udviklingen af et nyt samfund og af social samhørighed er snævert forbundet med uddannelse, og det drejer sig ikke bare om formel uddannelse, vi bør også tilskynde til ikkeformel og uformel uddannelse, hvor der fokuseres stærkt på den enkelte.
Jeg vil gøre opmærksom på betydningen af uddannelse af indvandrere. Jeg mener, at vi i praksis har set, at uddannelse er nødvendig for den sociale integration af indvandrere, for tolerance, stabilitet, resultater og for hele den europæiske udvikling.
Jerzy Buzek
(PL) Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske ordføreren, fru Pack, og kommissæren, der udfører sin funktion utroligt godt, også i arbejdet for Det Europæiske Teknologiske Institut, men i dag taler vi om noget andet. Jeg vil gerne gøre opmærksom på en ting:
I begyndelsen af det 20. århundrede kæmpede Europa mod analfabetisme, i midten af det 20. århundrede var alle europæere i stand til at læse og skrive. Nutidens analfabetisme er, når man ikke er i stand til at bruge en computer, samt når man ikke har adgang til internettet. Jeg foreslår, at vi lægger endnu mere vægt på disse forhold.
Den digitale kløft er også en generationskløft. Vi må vide, hvor lang tid det tager, fem eller 10 år, før hver europæer uanset alder vil kunne bruge en computer samt have adgang til internettet. Internetlandsbyer, som er placeret i Europas fjerne regioner, kan f.eks. tjene dette formål. I en sal kan man samle nogle computere, som alle landsbyens beboere kan benytte. Det er det 21. århundredes udfordring.
Ján Figeľ
Hr. formand! Jeg synes, at mange af indlæggene netop er et incitament til at engagere sig i voksenuddannelse.
Ifølge denne filosofi, og som det allerede er blevet påpeget, er det aldrig for sent at lære. I det andet dokument står der, at der altid er en god grund eller et godt tidspunkt til at lære. Jeg vil gerne sige, at jeg ser fru Packs betænkning og de talrige initiativer, der er blevet nævnt her, som et supplement eller en tilføjelse til det, som Kommissionen selv har foreslået. Denne filosofi er derfor meget værdifuld og velkommen. Jeg vil henvise til nogle af de specifikke foranstaltninger, for de bidrager til og forbedrer det, der er vigtigt for strategien som helhed: betydningen af at motivere voksne til at deltage i uddannelse, nødvendigheden af at sikre en bedre forening af arbejdsliv, familieliv og livslang læring, behovet for solidaritet mellem generationer og mellem kulturer, betydningen af sprogundervisning, respekt for sårbare gruppers særlige behov og betydningen af gode undervisere, som er blevet diskuteret for nylig. Det er en af de vigtigste betingelser for succes på uddannelsesområdet og er en bedre tilgang til højere uddannelse og indsamling af sammenlignelige statistiske data eller oplysninger.
Kommissionen vil også følge Deres opfordring til at vurdere karrieremulighederne forbundet med voksenuddannelse og spørgsmålet om finansiering af voksenuddannelse. Det er meget konkrete spørgsmål, som også henhører under medlemsstaternes kompetenceområde.
Endelig vil et af resultaterne af både denne betænkning og Kommissionens dokumenter være medlemsstaternes drøftelse og Rådets konklusioner i februar. Jeg tror, at de vil være oprigtige og støtte voksenuddannelse, der er tilgængelig og af høj kvalitet. Til sidst vil jeg sige en ting: Det er ikke kun påskønnelse og taknemmelighed, men også en påskønnelse af inspiration. Som kommissær, politiker og far er jeg overbevist om, at uddannelse - og dermed mener jeg tilgængelig uddannelse af høj kvalitet - er den vigtigste betingelse for den politiske, økonomiske, sociale og kulturelle udvikling af den enkelte og samfundet som helhed. Desuden er uddannelse en glimrende udligningsmekanisme i forbindelse med de forhold, der er nødvendige for fuld ligestilling. Jeg takker og ser frem til vores samarbejde.
Doris Pack
ordfører. - (DE) Hr. formand, hr. kommissær! Først vil jeg gerne takke alle medlemmerne for den ros, de har givet mig. Jeg vil gerne give en del af den videre til Jan Figel'. Jeg har arbejdet for voksenuddannelse siden 1993, og vi har efter den første succes med Grundtvigprogrammet nu den store succes, at voksenuddannelse bliver opfattet som vigtig inden for alle politikområder.
Det ligger mig meget på sinde, at man skaber alle mulige incitamenter for at motivere folk til at uddanne sig også som voksne. Mange har aldrig haft chancen, mange skal motiveres til det. Man skal også fjerne deres usikkerhed, fjerne hindringerne, så man kan deltage. Derfor tror jeg også, at de mange aftenskoler, stiftelser og velgørende organisationer, som allerede i dag er aktive inden for dette arbejde, skal have støtte, og at man skal opretholde det høje niveau på disse områder - og for min skyld kan det også gerne blive højere. Som jeg allerede sagde tidligere, skal vi sørge for, at kvaliteten i voksenuddannelsen bliver endnu bedre.
Det glæder mig, at jeg har hørt, at der allerede er nedsat en arbejdsgruppe inden for Kommissionen, hr. Figel'. Det glæder mig, at dette måske også kan knyttes til Grundtvig, og at det måske kan være et startskud for de nationale regeringer.
Så lad os starte med det. Det er virkelig på tide, at de mange smukke ord bliver fulgt op af handling, og vi skal modbevise den gamle talemåde om, at hvad man ikke lærer som lille, kan man aldrig lære. Det er så forkert, som noget kan være, og derfor håber jeg, at vi med vores og Deres hjælp nu kan forsøge at sætte de nationale regeringer op på hesten, så de begynder at trave. Det kommer nok til at vare lidt, før de galopperer.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag den 16. januar 2008 kl. 12.00.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Edit Herczog  
Jeg lykønsker ordføreren og udvalgene med deres vellykkede og enestående sociale arbejde. Samtidig konstaterede jeg med beklagelse, at der ikke var en eneste henvisning i betænkningen til udvikling af informations- og kommunikationsfærdigheder. Det er bare at tænke på, hvor meget lovgivning vi har gennemført i årenes løb, hvor de europæiske borgeres nye rettigheder anerkendes, og i hvor mange tilfælde vi har fastsat, at arbejdstagere, forbrugere, pensionister og endog turister bør have de relevante oplysninger og kanaler via internettet.
Alle disse ting giver mening, hvis de pågældende kan få adgang til oplysningerne. Udviklingen af e-færdigheder i forbindelse med livslang læring og almindelig grunduddannelse vil få afgørende betydning som grundstenen i et videnbaseret informationssamfund. En anden vigtig opgave for medlemsstaterne bliver at fremme lige muligheder inden for it og elektronisk inddragelse. Det glæder mig, at samtlige ungarske partier er enige om dette, selv om der er mange andre ting, som de ikke er enige om.
Moderne informations- og kommunikationsteknologier repræsenterer i sig selv en hidtil uset mulighed for virkelig at fremme samhørighed og lige muligheder, men vi kan kun udnytte den mulighed, hvis vi garanterer betingelserne for at inddrage alle gennem hele livet, så titlen på udvalgets betænkning, "Det er aldrig for sent at lære", også kommer til at gælde e-færdigheder.
