Pažanga įgyvendinant Tūkstantmečio vystymosi tikslus: laikotarpio vidurio apžvalga besirengiant 2010 m. rugsėjo mėn. JT aukščiausiojo lygio susitikimui (diskusijos) 
Pirmininkė
Kitas klausimas - M. Cashman pranešimas dėl pažangos įgyvendinant Tūkstantmečio vystymosi tikslus: laikotarpio vidurio apžvalga besirengiant 2010 m. rugsėjo mėn. JT aukščiausiojo lygio susitikimui.
Michael Cashman
pranešėjas. - Ponia pirmininke, pradėdamas norėčiau pasakyti, kad iš tiesų tai turėtume vadinti ne "Tūkstantmečio vystymosi tikslais", o "Tūkstantmečio vystymosi iššūkiais". Taip dažnai iš mūsų lūpų išsprūsta žodžiai "TVT", tačiau ar kada nors iš naujo persvarstėme, kas iš tiesų tai yra?
2000 m., kai gyvenome ekonomikos klestėjimo laikais, davėme pažadus ir įsipareigojome. Deja, kolegos, šie įsipareigojimai dar nepasiekti. Iki nustatytos datos, kai turėtume išspręsti šiuos didelius iššūkius - 2015 m. - mums liko penkeri metai.
Leiskite man juos pakartoti: pagrindiniai iššūkiai - didelis skurdas ir badas, prieiga prie visuotino pradinio mokslo, lyčių lygybė, vaikų mirtingumas, mamų sveikata, AIDS, maliarija ir TB, aplinkos tvarumas ir pasaulinpartnerystvystymui: aštuoni tūkstantmečio vystymo iššūkiai, kurie vis dar yra iššūkiai. Ir dabar šią savaitę, tikėkimės, ES susitelks ir išsiverš į priekį ir parengs bendrą poziciją prieš rugsėjo mėn. plenarinę Jungtinių Tautų sesiją Niujorke.
Tačiau turiu pasakyti, kad ženklai kelia nerimą. Nesilaikoma įsipareigojimo, pagal kurį teigėme, kad 0,7 proc. mūsų bendrųjų nacionalinių pajamų skirsime šiems iššūkiams spręsti. Kai kuriose mažiausiai išsivysčiusiose valstybėse atsiliekame, labai atsiliekame nuo tikslų, kuriuos turėtume būti pasiekę pusiaukelėje.
Taip, buvo pasiekta tam tikra pažanga ir mūsų padarytos investicijos - naudoju šį terminą protingai - iki šiol mūsų padarytos investicijos atsipirko. Mamų sveikata pagerėjo. Vaikų mirtingumo lygis žemas, ir mirštančių vaikų skaičius laipsniškai mažėja.
Tačiau mūsų problema - tai, kad mums reikia daugiau pinigų ne tik šiems įsipareigojimams įgyvendinti, dabar mums reikia papildomo finansavimo, kad išspręstume su klimato kaita susijusias problemas, darančias žalą sritims, kurias taisome besivystančiose ir mažiausiai išsivysčiusiose šalyse.
Būtent todėl savo pranešime nagrinėjau ne tik tai, ką nuveikėme iki šiol, bet ir tai, kiek daug dar turime padaryti. Tai reiškia žvilgsnį į didelę problemą, kurią turime Europos politikos institucijose, kurios, viena vertus, nori pasiekti teigiamų pokyčių ir vykdyti teigiamą politiką, tačiau, kita vertus, - pačios tam prieštarauja ir kenkia.
Pagalvokime apie prekybą, pagalvokime apie bendrą žemės ūkio politiką, pagalvokime apie bendrą žuvininkystės politiką. Be politikos krypčių suderinamumo mūsų investicijos šiose šalyse niekuomet neatsipirks. Ir tai yra investicijos. Mūsų ilgalaikis ekonominis interesas - atsikratyti šių TVT, juos pasiekti ir atsikratyti šių problemų, trukdančių atskiriems gyvenimams visame pasaulyje.
Taigi noriu matyti ES lyderės vaidmenyje. Ne mažiausią derinį, dėl kurio jos gali susitarti, tačiau įsipareigojimą dėl tų 0,7 proc. bendrųjų nacionalinių pajamų, įsipareigojimą dėl papildomo finansavimo; ir nenorime, kad būtų iš naujo apibrėžta užjūrio vystymosi pagalba. Nereikia žaisti su smulkmenomis.
Taigi šįvakar turime įdomią diskusiją. Noriu padėkoti NVO visoje Europoje, parėmusioms mano pranešimą. Noriu, kad mes šiandien ir ypač rytoj per balsavimą nekreiptume dėmesio į politinius skirtumus. Tai nebus tobulas pranešimas; niekuomet tai, ką padaro šis Parlamentas, nėra tobula, tačiau norėčiau pasakyti štai ką: nenaudokime savo politinių įsitikinimų skirtumų tam, kad atimtume iš savęs galimybę pasiekti bendrą poziciją Jungtinėse Tautose ir iki 2015 m. pasiekti TVT.
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Ponia pirmininke, TVT galia ir svarba kyla iš to, kad tai - bendras įsipareigojimas bendriems vystymosi tikslams. Tai - bendri rėmai, pagal kuriuos derinamos ir tikrinamos tarptautinio vystymosi veiklos. Jie padeda žadinti vystymosi pastangas ir suteikti galimybę milijonams žmonių visame pasaulyje.
Tačiau nepaisant įspūdingų laimėjimų, labai skiriasi bendra pasiekta pažanga skirtingų tikslų, skirtingų regionų ir besivystančių valstybių atžvilgiu. 2010 m. iš tiesų - kertiniai metai. Būtina nuspręsti, ką padarėme teisingai ir kas buvo blogai ir kokias didžiausias sėkmes ir nesėkmes patyrėme po Tūkstantmečio deklaracijos pasirašymo.
Labai svarbu parodyti, kaip geriausiai reikėtų pradėti naują etapą ir paspartinti pažangą srityse, kuriose atsiliekama. Taip pat labai svarbu, kad pažanga siekiant TVT būtų tvirta ir tvari. Bus būtina sustiprinti valstybei priklausančias institucijas, politikos kryptis ir paslaugų teikimo sistemas bei išvengti ar sušvelninti sukrėtimus ir skatinti platų ekonomikos augimą.
M. Cashmano puikiame pranešime nagrinėjamos minėtos problemos ir pateikiamos tvirtos gairės Europos Sąjungai rengiantis Jungtinių Tautų aukščiausiojo lygio susitikimui rugsėjo mėn. ir vėlesniam laikotarpiui.
Džiaugiuosi matydamas didelius panašumus tarp M. Cashmano pranešimo ir Komisijos komunikato, 12 punktų ES veiksmų plano siekiant Tūkstantmečio tikslų, įgyvendinimo. Privalome bent jau laikytis savo pagalbos įsipareigojimų dėl 0,7 proc. BNP iki 2015 m. Privalome pagaliau pasiekti, kad pagalbos veiksmingumas iš gražios sąvokos virtų apčiuopiama tikrove. Privalome užtikrinti, kad politikos suderinamumas su vystymu taptų tvirta priemone, lemiančia ES sprendimų priėmimą. Privalome skirti specialų dėmesį blogiausioje padėtyje esančioms valstybėms, ypač trapioms ir kamuojamoms konfliktų. Privalome skirti specialų dėmesį tiems TVT, kurių siekime labiausiai atsiliekama ir kartu išlaikyti bendrą visapusišką požiūrį į TVT.
Labai pritariu, kad valdymui tenka pagrindinis vaidmuo siekiant sėkmingo TVT pasiekimo ir tvarumo. Efektyvaus valdymo įsipareigojimas - pagrindinsąlyga vykdant bet kokias viešojo vystymo strategijas ir politiką. Vykdant kitus įsipareigojimus, mums reikia geresnio nuspėjamumo ir efektyvumo, kad paremtume valstybių daromus pokyčius, kuriais skatinamas integruotas ekonomikos augimas ir didinamos viešosios investicijos į švietimą, sveikatą ir infrastruktūrą, didinama švarios energetikos sėkmir skatinamas mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų vystymas. Mūsų pagalba turėtų veikti kaip nacionalinių išteklių sutelkimo TVT finansuoti katalizatorius.
Trumpai papasakosiu apie diskusijas, kurias šiandien turėjome Užsienio reikalų taryboje. Esu labai patenkintas mūsų pasiektomis išvadomis. Matyti aiškus pasiryžimas iki 2015 m. pasiekti 0,7 proc. OPV (Oficialiai vystymosi pagalbos) įsipareigojimą. Taryba patvirtino lyčių lygybės ir teisių suteikimo moterims įtraukimą į 2010-2015 m. ES veiksmų vystymosi planą. Be to, tinkamai atsižvelgiama į Komisijos pasiūlytą 12 punktų ES veiksmų planą dėl TVT.
Taryba sutiko žengti tikrus žingsnius efektyvumo link, kviesdama Komisiją pateikti konkrečius pasiūlymus. Manau, kad nors neturėtume nusiraminti ir pasitenkinti tuo kas pasiekta, tai bus paketas, kuris leis mums rodyti pavyzdį Niujorke. Paketas jokiu būdu nėra tobulas, tačiau jis sudaro pagrindą pažangai. Dar kartą sveikinu dėl Parlamento pranešimo dėl TVT.
Alf Svensson
PPE frakcijos vardu. - (SV) Ponia pirmininke, visų pirma norėčiau padėkoti M. Cashmanui už malonią draugiją aptariant šias ypatingai skubias bei svarbias problemas. Taip pat norėčiau pasakyti, jog man, kaip ilgamečiam Švedijos parlamentarui, buvo įdomu būnant čia, Europos Parlamente, stebėti bandymus susitarti. Nesitikėjome, jog mūsų frakcijos sugebės visiškai susitarti.
Dabar M. Cashman teigia - ir aš visiškai su juo sutinku - kad mums reikia daugiau išteklių. Vis dėlto, nemanau, jog tai visuomet turėtų reikšti didesnius mokesčius. Siūlyčiau verslininkams suteikti laisvą valią ir daugiau galimybių neturtingose šalyse tam, kad būtų sukurta darbo vietų. Be to, netikiu, jog M. Cashmano pasiūlytas moratoriumas - protingas ėjimas. Vis dėlto, labai norėčiau pabrėžti tai, kas išdėstyta 47 straipsnyje, kur mes primygtinai raginami užgniaužti tam tikrų grupių diskriminaciją, pasireiškiančią daugelyje neturtingų šalių. Aš, ir, be abejo, dar daug kitų žmonių, manome, jog būtent šiai problemai turime skirti daug laiko mūsų diskusijose dėl Tūkstantmečio vystymosi tikslų.
Yra kalbų apie 0,7 proc. Labai norėčiau, kad kalbėtume apie 1 proc. BNP, nes manau, kad turtingoms šalims iš tiesų tenka atsakomybužtikrinti, kad jos pasiektų bent tokią sumą. Yra ir kitas klausimas. Nemanau, jog labai išmintinga priimti sprendimą, kuriuo šalys įpareigojamos pasiekti 0,7 proc. - net jei ir norime, kad taip būtų - nes manau, jog daugeliu atžvilgiu tai būtų laiko švaistymas.
Vis dėlto šios problemos yra neatidėliotinos, o moralės požiūriu ir pačios svarbiausios, todėl jomis šis Parlamentas galėtų susirūpinti. Nei vienas Europos Parlamento narys neturėtų toleruoti žmonių mirties nuo alkio bei troškulio atvejų. <BRK>
Corina Creţu
S&D frakcijos vardu. Kaip anksčiau buvo pabrėžta, ekonomikos ir finansų krizė, kurią išgyvename, daro didelį poveikį tikslams, kuriuos valstybės narės įvardijo kaip Tūkstantmečio vystymosi tikslų dalį. Todėl labai vertinu tikrovišką ir logišką pranešimo autoriaus M Cashmano patvirtintą metodą.
Praėjus 10 metų po Tūkstantmečio vystymosi tikslų nustatymo, džiaugiamės, galėdami pabrėžti, jog buvo padaryta tam tikra pažanga kovojant su dideliu skurdu, badu bei ŽIV, nors ši pažanga ir nėra visiškai pakankama. M. Cashmano pranešime nustatomi svarbiausi TVT įgyvendinimo eigos aspektai, be to, pateikiamos pagalbos vystymuisi skirtų lėšų švaistymo sustabdymo galimybės, naudojant sudėtinį, bet suderintą teisėkūros ir finansinių priemonių bei rinkos priemonių derinį.
Pirmiausia norėčiau pabrėžti, kad buvau labai patenkinta skaitydama pranešime pateiktą rekomendaciją, pagal kurią Europos Sąjungai siūloma bent pusę skiriamos paramos paskirti mažiausiai išsivysčiusioms valstybėms ir jose nustatyti grupes, esančias prasčiausioje padėtyje, ypatingą dėmesį skiriant moterų, vaikų bei neįgaliųjų padėčiai, taip pat efektyviau įtraukti šių pažeidžiamų grupių interesus į tų šalių plėtros strategijas. Šių grupių padėtis daugelyje regionų kritiška.
Kaip jau buvo minėta, šių metų rugsėjo mėn. JT aukšto lygio susitikime mums, tikiuosi, bus pateikta detalesnapžvalga, susijusi su pagalbos vystymuisi padėtimi. Tiesą sakant, M. Cashmano pranešime pateikiama labai gerai struktūrizuota nuomonė, paremta tvariuoju vystymu įkvėpta filosofija.
Leonidas Donskis
ALDE frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, tikiuosi mano kolega Michael Cashman ir mūsų kolegos į mano pastebėjimus pažiūrės kaip į papildymą ir pripažinimo ženklą, o ne pataisymą. TVT suteikia mums unikalią galimybę XXI a. pradžioje pasiekti humaniškas sąlygas. Todėl labai svarbu parengti naują bei šviežią planą, o ne siūlyti senąjį XX amžiaus. Mūsų laikų tikrovyra tokia, jog joks vystymas neįmanomas be saugos ir vice versa. Todėl pabandėme pasiūlyti labiau suderintą TVT siekimo būdą, juo daugiau dėmesio atkreipdami į tokius regionus kaip, pvz., centrinAzija, kur skurdas klesti kartu su saugos stoka, nesaugumu, priverstiniu vaikų darbu ir netgi vergija.
Be autokratinių režimų Uzbekistane bei Turkmėnistane, smurtas prieš etnines mažumas pastaruoju metu kilo Kirgizijoje. Labai sunki padėtis, skurdas, kartu su nestabilumu ir smurtu gali sukelti regiono humanitarinę katastrofą. Jei mums reikia įrodymo, jog be saugumo negali būti jokio ilgalaikio ir tvaraus augimo - čia turime tokį pavyzdį.
Be to, negalime pamiršti didelio skurdo formų tokiose Europos šalyse kaip Moldova bei Albanija. Imkime pavyzdžiu keletą rimtų problemų, susijusių su sveikatos apsauga. Ukrainoje bei Moldovoje 300 iš 10 000 žmonių kenčia nuo tuberkuliozės. Minėtosios šalys nepatenka į mažiausiai išsivysčiusių valstybių kategoriją, tačiau neabejotinai priklauso besivystančioms valstybėms.
Jei TVT neapims nestabiliausių bei nesaugiausių šalių, niekada ten nepasieksime gyvybingos, socialios ir moralios tvarkos. Todėl atėjo laikas plėsti savo akiratį. Net jei Afrika į pietus nuo Sacharos mums labai svarbi, negalime apriboti TVT vien tik iki šio vienintelio gerai žinomo konteksto. Susiduriame su naujais iššūkiais ir turime į juos reaguoti. Paskutinis, bet ne mažiau svarbus faktas - TVT neatskiriami nuo būtinybės mažiausiai išsivysčiusioms, besivystančioms bei nesaugiausioms šalims suteikti galias tam, kad jos pačios galėtų formuoti savo ateitį.
Judith Sargentini
Sveiki atvykę, pone A. Piebalgsai, Komisijos nary vystymuisi. Norėčiau greta jūsų matyti ir Komisijos narį prekybai K. De Guchtą, nes dabar šiame Parlamente stengiamės pasiekti, kad per artimiausius penkerius metus būtų sumažintas atsilikimas. Tikrai nevykdome Tūkstantmečio vystymosi tikslų grafiko, tačiau visi po jais pasirašėme; davėme pažadus. Pažadėjome - vis dar prisimenu tuometinį šūkį, nes tuo metu dirbau vystymosi organizacijose - "padaryti skurdą istorija". Tačiau tokia istorija vis dar nesukurta.
Tačiau tai dar galima padaryti. Galime kalbėti apie 0,7 proc., ar net daugiau, mūsų bendrojo nacionalinio produkto pagalbai. Galime kalbėti apie naujas finansinės pagalbos rūšis, nors tai tampa vis sudėtingiau šiais ekonomikos krizės laikais. Tačiau iš tiesų turėtume kalbėti apie kitokius bendro sambūvio būdus per sąžiningą prekybą. Dabar patys sau plekšnojame per petį girdamiesi, kad esame didžiausi pasaulyje pagalbos vystymuisi teikėjai, tačiau iš tiesų patys save giriame už tai, kad esame didžiausia vartotojų rinka.
Jei sąžiningai prekiautume, didžiosios dalies pagalbos greičiausiai nereikėtų. Atrodo, kad kažkaip vis dar mums paprasčiau teikti pagalbą, nei įsipareigoti nepardavinėti mažesnėmis kainomis už Afrikos smulkiuosius ūkininkus. Jei apribosime galimybes tarptautinėms bendrovėms išvengti mokesčių, daug iždų Afrikoje taps tvirtesni. Be to, kai matau mūsų požiūrį į balsavimo sąrašus dėl šios rezoliucijos, su visais papildymais ir išbraukimais, man kyla klausimas, kas nutiko mūsų didingam gestui; kas nutiko mūsų žiniai, kad per penkerius metus iš tiesų pasieksime Tūkstantmečio vystymosi tikslus?
Nirj Deva
ECR frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, mūsų pranešėjas atliko puikų darbą ir kreipėsi į Parlamentą 100 proc. pritarti pranešimui ir mūsų pastangoms JT. Mano frakcija džiaugiasi galėdama 99,9 proc. pritarti pranešimui ir mano kitaip dėl kelių aspektų.
Vis kalbame apie TVT. Kas yra tie TVT? Tiesą pasakius, yra aštuoni Tūkstantmečio vystymosi tikslai, bet manau, kad turėtume jų turėti daugiau. Jei būtume jų turėję daugiau, būtume pasiekę kai kuriuos tikslus, kuriuos stengiamės pasiekti greičiau. Vienas svarbiausių dalykų siekiant panaikinti skurdą - suinteresuotųjų šalių, kurios galėtų kažką turėti, turėti nuosavybę ar smulkų verslą, turėjimas.
Parlamento nariai keliavo į užsienį ir besivystančiose šalyse važiuodami kondicionierius turinčiais automobiliais pakelėse matmilijonus lūšnynų ir šimtus ir tūkstančius mažų verslų - garažų, parduotuvių, remonto dirbtuvių, įvairių žmonių, užsiimančių įvairia veikla. Problema - tai, kad nei tie lūšnynai nei tie verslai nėra registruoti. Jie neturi kapitalo vertės. Jei galėtume iš naujo kapitalizuoti tą turtą ir verslą, į besivystančių šalių vadovų rankas įduotume devynių trilijonų dolerių vertės kapitalą. Taip, devynių trilijonų. Tai daugiau nei visa skola, dėl kurios jaudinamės Europoje ir daugiau nei Niujorko, Londono ir Tokijo akcijų rinkų vertė.
Tačiau neradome būdo, kaip kapitalizuoti tą turtą ir tą verslą. Jie nepatenka į teisinę sistemą. Jei būtume galėję tai padaryti, būtume galėję greičiau panaikinti skurdą. Tai įvyko kitose pasaulio dalyse.
Gabriele Zimmer
Ponia pirmininke, ypač dėkoju M. Cashmanui už šio pranešimo pateikimą, kuriam buvo tvirtai pritarta, kai jį tvirtinome Vystymosi komitete, ir labai tikiuosi, kad mums, Parlamentui, prieš pat Tarybos posėdį pavyks kartu aiškiai parodyti, kad Tūkstantmečio vystymosi tikslus laikome ypatingai svarbiais.
Taip pat tikimės, kad valstybės narės žino apie savo įsipareigojimą įgyvendinti Tūkstantmečio vystymosi tikslus, ypač pačių padarytus įsipareigojimus, t. y. mokėti atitinkamą pagalbos vystymuisi dalį. M. Cashman visiškai teisus teigdamas, kad mes, Europos Sąjunga, turime 20 mlrd. EUR deficitą. Svarbiausia turime padaryti štai ką - turime labai aiškiai pasakyti, kad kovojame, jog šie Tūkstantmečio vystymosi tikslai būtų įgyvendinti iki 2015 m. ir neleisime, kad jie paprasčiausiai būtų atidėti vėlesniam laikui, kaip visuomet pateikdami pasiteisinimą, jog galiausiai mes, valstybės narės, negalėsime pasiekti tikslų dėl krizių ir todėl galime visiškai pateisinamai atidėti įgyvendinimą. Tačiau kadangi daugiau nei milijardas žmonių gyvena skurde ir badauja - skurde gyvena netgi 1,5 milijardo žmonių - ir atsižvelgiant į įrodymą, kad pastaraisiais metais skurdas tam tikruose pasaulio regionuose, pvz., Afrikoje į pietus nuo Sacharos, netgi išaugo, neturime jokio kito pasirinkimo, kaip tik labai aiškiai ir primygtinai siekti mūsų norimų tikslų.
Todėl norėčiau paprašyti savo kolegų Parlamento narių, ypač iš Europos liaudies partijos (krikščionys demokratai) frakcijos, nesilpninti šio pranešimo savo pakeitimais. Šis pranešimas yra tinkamai parengtas tikrojo poreikio, reikalavimų ir būtino spaudimo, kurį turime vykdyti, derinys, ir neturėtume nieko išbraukti nei iš vienos pranešimo dalies.
Keliose vietose būčiau ėjusi dar toliau. Būčiau pateikusi labai konkrečius reikalavimus mums nepasirašyti ar neleisti įsigalioti jokiai kitai sutarčiai, kuri neprisideda prie Tūkstantmečio tikslų įgyvendinimo. Mano nuomone, apėjome visą ratą. Mums reikia ne tik nuosekliai vykdyti vystymosi politiką, bet svarbu, kad visa ES politika būtų apčiuopiamai naudojama kovojant su skurdu ir nepakankamu išsivystymu.
Gerard Batten
EFD frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, niekas negalėtų nesutikti su 2000 m. suformuluotais Tūkstantmečio vystymosi tikslais ir nieko negalėtų pernelyg nustebinti tai, kad akivaizdžiai trūksta ženklų, rodančių, jog šie tikslai galėtų būti pasiekti iki nustatytos tikslinės datos 2015 m.
Be visiškai netikroviškų laiko grafikų, nustatytų šiems gargantiuatiškiems tikslams pasiekti, pranešime kalbama apie pinigų sumą, kuri turėtų būti išleista.
Iš kur gausime pinigų? Dauguma Europos šalių, įskaitant Jungtinę Karalystę, yra ant bankroto ribos ir padėtį gali pagerinti tik griežtas viešųjų išlaidų sumažinimas. Šiomis aplinkybėmis tinkamas būdas padėti neturtingesnėms valstybėms tapti labiau pasiturinčioms ir sumažinti daugybę socialinių blogybių - skatinti pasaulinę ekonomiką.
Neturėtume galvoti apie tai, kaip dar labiau apmokestinti šį vis dar pelno uždirbantį verslą ir išstumti jį į užsienį už ES kontrolės ribų. Reikėtų padaryti štai ką: sumažinti ES prekybos kliūtis ir protekcionistines priemones, kuriomis ribojama prekyba su vargingesnėmis tautomis; panaikinti vis augančią reguliavimo ir biurokratijos naštą, varžančią verslą visoje Europoje; panaikinti bendrą Europos valiutą ir tokioms šalims kaip Portugalija, Italija, Airija, Graikija ir Ispanija leisti grįžti į ekonomikos tikrovės pasaulį.
Ir, be abejo, JungtinKaralystturėtų kiek galima greičiau pasitraukti iš Europos Sąjungos.
Santiago Fisas Ayxela
(ES) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, kova su skurdu ir kiti Tūkstantmečio vystymosi tikslai turėtų mus visus suvienyti. Todėl apgailestauju dėl to, kad kai kurios frakcijos pateiktam tikrus klausimus, dėl kurių gali būti sudėtinga pasiekti tokią vienybę.
Tai yra moralės klausimai, pvz., aborto, kaip gimstamumo kontrolės būdo, siūlymas, arba ekonomikos klausimai, pvz., valiutos sandorių apmokestinimas. Manau, kad bus labai sunku įgyvendinti, kontroliuoti ir surinkti šį mokestį ir jei jis nebus patvirtintas bendrai - ypač pagrindiniuose finansiniuose sluoksniuose - sandoriai bus perkelti į šalis, kuriose toks mokestis negalios.
Apgailestauju, kad dėl šių konkrečių klausimų visos frakcijos nepritars vienbalsiai pranešimui, kuriame yra daug teigiamų dalykų.
David-Maria Sassoli
(IT) Ponia pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, dėkoju pranešėjui M. Cashmanui už atliktą darbą ir už tai, kad mums priminNiujorko aukšto lygio susitikimo svarbą.
Europa turi puikią galimybę pateikti save kaip pasaulio partnerę vystymuisi. Mūsų turima informacija verčia susirūpinti: 2009 m. milijardas žmonių kentėjo nuolatinį badą, o dėl ekonomikos krizės šiandien šis skaičius dar labiau išaugo. Privalome prie to pridėti klimato kaitos padarytą poveikį, t. y. veiksnį, dėl kurio ir toliau auga problemos, kurias stengiamės kontroliuoti.
Privalome pripažinti, kad 2000 m. mūsų nustatyti tikslai iš tiesų buvo plataus užmojo ir pagalbą teikiančios šalys galėjo jų tik laikytis. Atsižvelgiant į šiuos įsipareigojimus besivystančioms šalims, liūdna matyti, kad kai kurios Europos šalys iki šiol nevykdo savo sutartų įsipareigojimų. Labai nuvilia tai, kad, pvz., mano valstybė, Italija, prisideda tik labai mažu indėliu - 0,16 proc. BNP.
Privalome visoms šalims nustatyti privalomą įpareigojimą iki 2015 m. pasiekti 0,7 proc. BNP, kaip yra nustačiusi Europos Komisija. Visos valstybės privalo jausti, kad šio įsipareigojimo laikymasis - jų moralinpareiga ir politinprievolė. Puikus pranešėjo M. Cashmano darbas leidžia Europos Parlamentui imtis svarbaus vaidmens ginant žmonių orumą.
Franziska Keller
Ponia pirmininke, akivaizdu, kad Tūkstantmečio vystymosi tikslai nėra tobuli, tačiau šie tikslai yra puikūs ir išsiskiria todėl, kad jais reikalaujama pamatuojamos pažangos, o kadangi jie yra pamatuojami, galime matyti, jog šiuo metu atsiliekame ir turime labiau pasistengti.
ES institucijos - tai apima ir mus - gali daug nuveikti, kad pasiektų tikslus. Pvz., žuvininkystės reformą galime panaudoti žvejėms ir žvejams besivystančiose šalyse paremti, o ne pramoninėms žuvininkystės bendrovėms. Galime pasinaudoti BŽŪP reforma siekdami sutelkti dėmesį į tausų žemės ūkį ir panaikinti visas tiesiogines bei netiesiogines eksporto subsidijas ir galime nutraukti Kovos su klastojimu prekybos susitarimą (KKPS), kurio atžvilgiu Komisija vis dar nepateikduomenų, įrodančių, kad šiuo susitarimu nebus trukdoma gauti vaistų ir perduoti technologijas. Ir galiausiai galime pripažinti, kad negalima pasiekti geros motinų sveikatos be moterų teisių.
Visi šie pavyzdžiai rodo, kad vystymosi politika didesnuž mažą lauką. Vystymosi politikos aspektų galima rasti visų mūsų komitetų veikloje ir turėtume tai žinoti. Be politikos suderinamumo - ir tai yra ne bet koks suderinamumas, tačiau politikos suderinamumas vystymui, kaip nustatyta Lisabonos sutarties 208 straipsnyje - niekur nenueisime. Į tai turėtume atsižvelgti ir kurdami Išorės veiksmų tarnybą.
Galiausiai norėčiau iš Komisijos sužinoti, kokie yra jos planai, susiję su įsipareigojimais laikotarpiu po TVT, nes apie tokius įsipareigojimus kažkada irgi turėsime kalbėti.
Elie Hoarau
(FR) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, privalome pasmerkti tai, kad nuėję du trečdalius kelio esame taip toli nuo pirminių tikslų, kurie apibrėžiami kaip Tūkstantmečio vystymosi tikslai, pasiekimo. Net jei gyvename krizės laikotarpiu, mažiausiai ką galime padaryti, yra reikalauti, jog visos išsivysčiusios valstybės - įskaitant Europos Sąjungą -laikytųsi savo pažadų, ypač duotų neturtingoms šalims, pagalbai vystymuisi skirti 0,7 proc. savo BNP.
Be to, pagal ES ir Afrikos, Karibų jūros regiono ir Ramiojo vandenyno regiono valstybių sudarytus Ekonominės partnerystės susitarimus, kuriuos būdamas Jungtinio parlamentinio komiteto narys atidžiai seku, prekybai skirta per didellėšų dalis programų, kuriomis būtų sudarytos geresnės sąlygos pasiekti Tūkstantmečio vystymosi tikslus, sąskaita. Mano nuomone, būtina ištaisyti šią su minėtais susitarimais susijusią padėtį Tūkstantmečio vystymosi tikslų naudai.
Cristian Dan Preda
(RO) Norėčiau iš pradžių pabrėžti, kaip svarbu, mano manymu, ES skatinti plataus užmojo veiksmų planą per patikslinimo konferenciją Niujorke. ES taip pat turėtų kuo skubiau patvirtinti specialias naujas priemones, kurios mums leistų laikytis visų pažadų dėl solidarumo su pačioje nepalankiausioje padėtyje pasaulyje esančioms žmonių grupėmis.
Šiandien patvirtintos Tarybos išvados šiuo požiūriu rodo žingsnį tinkama kryptimi, nes sakyčiau, jog Europai reikia likti kovos skurdu priešakyje ir būti patikima pasaulinio vystymosi susitarimo, kuris buvo pasiektas patvirtinant Tūkstantmečio vystymosi tikslus, partnere. Norint pasiekti šiuos tikslus, mums reikia, kaip žinote, ne tik rasti naujų pagalbos vystymuisi šaltinių, bet ir politinės valios, paversti šiuos tikslus tikrove.
Viena vertus manau, kad atėjo tinkamas laikas mums apsvarstyti galimybę į visas priemones, tvirtinamas tam, kad būtų pasiekti Tūkstantmečio vystymosi tikslai, automatiškai įtraukti žmogaus teisėmis paremtą metodą. Labai svarbu laikytis žmogaus teisių ir skatinti atskaitomybės priemones, nes taip gerinama skurde gyvenančiųjų padėtis ir, svarbiausia, siekiama TVT.
Taip pat norėčiau pabrėžti kai kurias problemines M. Cashmano pranešimo sritis. Europos liaudies partijos (krikščionys demokratai) frakcija negali pritarti vienašališkam Tobino mokesčio įvedimui, kaip nurodyta 8 straipsnyje, nes tai sudėtinga suderinti su mintimi dėl pasaulinių viešųjų gėrybių finansavimo. Be to, sudėtinga pritarti besivystančių šalių įsiskolinimų nurašymui, apie kurį kalbama 13 straipsnyje, nors vyksta diskusijos dėl to, kad šioms šalims reikia pačioms prisiimti atsakomybę už vystymosi procesus ir Tūkstantmečio vystymosi tikslų siekimą.
Galiausiai 42 straipsnyje kalbama apie klausimus, susijusius su mūsų asmenine pasirinkimo laisve. Nemanau, kad mums teisinga valstybėms narėms primesti poziciją, kurią jos turėtų patvirtinti abortų atžvilgiu.
Norbert Neuser
(DE) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, Tūkstantmečio vystymosi tikslų pasiekimas iki 2015 m. labai priklauso nuo to, kiek pinigų turtingos pramoninės tautos skirs kovai su badu ir skurdu, vaikų ir mamų mirtingumui sumažinti ir kovai su maliarija ir AIDS.
Mūsų išvada yra rimta. Mūsų pažadai nebus įgyvendinti. Iki finansų krizės, mes, turtingos pramoninės Europos tautos, šiems 2010 m. metams pažadėjome vargingiausioms šalims 50 mlrd. USD. Bus skirta gerokai mažiau - apie 36 mlrd. USD. Nebus įgyvendintas netgi sutartas dvylikos punktų planas, pagal kurį turtingos valstybės nori 0,7 proc. savo bendrųjų nacionalinių pajamų skirti pagalbai vystymuisi. Kai kurios valstybės rodo gerą pavyzdį, tačiau mano valstybė, Vokietija, neatrodo gerai. Turėtume sekti kitų šalių, t. y. Švedijos, Liuksemburgo, Belgijos, Airijos, Jungtinės Karalystės ir netgi Ispanijos pavyzdžiu.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Ponia pirmininke, Komisijos nary, pone M. Cashmanai, 2000 m. apibrėžėme ir nustatėme tikslus, kuriuos turėtume pasiekti, norėdami kovoti su skurdu, atskirtimi ir nelygybe, tačiau kartu padarėme kai ką dar svarbesnio - davėme konkrečius įsipareigojimus ir suteikėme pasaulinį postūmį, kurį parėmvyriausybės, nevyriausybinės organizacijos ir pačios besivystančios valstybės.
Nuo to laiko pasiekėme pažangos, tačiau ji nėra pakankama ir dėl krizės esame priversti žengti atgal. Prieš keletą minučių mums buvo pateiktas euroskeptiškas ir savanaudiškas požiūris, kad mums reikia grįžti prie realizmo. Norėčiau pasakyti, kad realizmas šiandien reiškia kovą, skirta pakeisti pasaulinę tikrovę; tai reiškia pritarimą šiam pranešimui rytojaus plenarinėje sesijoje ir pritarimą Tarybai, kurios šios dienos posėdžio antrojoje išvadoje teigiama, kad iki 2015 m. galima pasiekti tai, ką pasiekti nutarėme 2000 m.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Norėčiau atkreipti dėmesį į pasiūlymo 22 straipsnį, kuriame Europos Sąjunga raginama nutraukti žemės ūkio produktų subsidijas ir "kitus mūsų ūkininkavimo politikos žalingus aspektus". Manau, kad tokio tipo metodas yra rizikingas, nes Europos žemės ūkis negali išgyventi be šių subsidijų, ypač per šią rimtą ekonomikos krizę ir beprotiškai svyruojant kainoms.
Bet kuriuo atveju Europos ūkininkams tenka didelnašta dėl nustatytų produkto kokybės ir gyvūnų gerovės sąlygų, kurių ūkininkai turi laikytis ir dėl to patenka į mažiau palankią padėtį, palyginti su užsienio konkurentais. Manau, kad bet koks eksporto subsidijų panaikinimas būtų klaida, turinti rimtus padarinius ir raginu savo kolegas Parlamento narius balsuoti prieš šį straipsnį.
Mairead McGuinness
Ponia pirmininke, dėkoju pranešėjui M. Cashmanui už jo pranešimą ir aistringą jo pristatymą.
Esu ypatingai dėkinga už jo 48, 49 ir 50 straipsnius dėl apsirūpinimo maistu užtikrinimo. Tiesą pasakius manau, kad pranešimo aiškinamoji dalis yra daug stipresnnei patys jo straipsniai, nes Europos Sąjungoje turime tikrą problemą. Vis mažiau ir mažiau mūsų pagalbos vystymuisi biudžeto leidžiama tam, kam labiausiai reikia, t. y. natūriniam ūkininkavimui ir valstiečiams ūkininkams. Skaičiai - jie buvo pateikti 2009 m. sausio mėn. rezoliucijoje dėl apsirūpinimo maistu užtikrinimo - yra tokie: žemės ūkiui ir kaimo plėtrai skiriamą pagalbos vystymuisi dalį sumažinome nuo 17 proc. 1980 m. iki vos 3 proc. 2006 m.
Galbūt Komisija mums papasakos apie veiksmus, kurių ji imasi, kad ištaisytų tokią padėtį - matau galvos linktelėjimą, taigi to ir tikiuosi - ir kad Afrikos valstybių vyriausybės pripažintų, jog badas yra kaimo vietovėse, kur žmonės iš tiesų galėtų ūkininkauti, jei turėtų įrankius.
Visiškai nepritariu 22 straipsniui. Žinote priežastis. Neturėtume šio klausimo spręsti vieni, o eksporto subsidijos nėra problema.
Kriton Arsenis
(EL) Ponia pirmininke, norėčiau padėkoti M. Cashmanui už išskirtinį darbą, kurį jis atliko. Tikrai turime šiltai pritarti šiam pranešimui ir pranešti šalims narėms, jog jos privalo laikytis savo įsipareigojimų įgyvendinti Tūkstantmečio tikslus kovojant su skurdu.
Per šią ekonomikos krizę, kuri - nepamirškime - gali pridaryti žalos ne tik mums, bet ir besivystančioms valstybėms, dažnai nesuvartojame besivystančių šalių produktų, šiose šalyse auga skurdas, taigi auga visi tie rodikliai, kuriuos norime išspręsti Tūkstantmečio tikslais.
Be to, dėl mūsų sukeltų klimato pokyčių sudėtingiau gauti maisto, vandens ir sveikatos paslaugas ir apsunkinama pati sveikatos būklė. Todėl reikia papildomų išteklių kovoti su klimato kaita ir padėti šioms šalims prisitaikyti prie klimato kaitos.
Tačiau taip pat privalome būti ištikimi Tūkstantmečio tikslams. Būtent todėl šie ištekliai turi būti nepriklausomi. Džiaugiuosi dėl Komisijos narės C. Hedegaard pateiktos deklaracijos, jog Komisija pritaria šiam raginimui.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, sudėtinga reaguoti į pranešėjo M. Cashmano kreipimąsi. Jis visas frakcijas paragino palikti savo partijų skirtumus nuošalyje ir pritarti šiam pranešimui nežiūrint į tai, jog pranešime yra aiškiai ideologinių elementų.
Pvz., pranešimo 42 straipsnyje dėl įsipareigojimo dėl saugių abortų ir šeimos planavimo kalbama apie principus, kurių negalima patvirtinti slapta. Mes, Europa, neprašome valstybių finansuoti gyvenimą ar atsakingą motinystę bei tėvystę, ar remti nėštumo nenutraukimą, tačiau prašome valstybes finansuoti nėštumo nutraukimą, kaip kontracepcijos ar gimstamumo ir gyventojų skaičiaus planavimo priemonę.
Šiuo klausimu niekuomet nesutarsime. Kategoriškai nesutinkame su valstybinės eugenikos forma, kuria pritariama mirčiai ir nepritariama gyvenimui, kuria remiamas nėštumo nutraukimas, tačiau neremiami tie, kas pasirenka nutraukti nėštumą dėl nepalankių socialinių ekonominių sąlygų.
Georgios Papanikolaou
(EL) Ponia pirmininke, dėkoju pranešėjui už puikiai atliktą darbą. Tiesą sakant, dėl nesėkmingo tarpinių tikslų siekimo turėtume skubiai susirūpinti kai kurių šalių narių rodomu nenoru ir krizės sukeltais objektyviais ekonominiais trūkumais.
Leiskite pateikti pastabas dėl vieno konkretaus dalyko, t. y. 8 tarpinio tikslo, kuriame užsimenama apie išsivysčiusių šalių pagalbą besivystančioms - į šį teiginį jau atkreipdėmesį keli kolegos Parlamento nariai. Nors tarpinis tikslas ir buvo padidinti pagalbą besivystančioms šalims iki 0,56 proc. pasaulinio BVP, šiandien esame tepasiekę 0,3 proc. pasaulinio lygio, kitaip tariant, pusę planuoto tikslo, o Europos lygiu pasiekėme vos 0,4 proc. Prie to prisideda moralindilema, ar mūsų ištekliai nukreipiami ten, kur jų reikia, tiems, kam iš tiesų jų reikia ir ar jie nėra iššvaistomi per korumpuotą veiklą ir vyriausybes.
Baigsiu pabrėždamas, kad mums reikia vystymosi filosofijos, ekonominio požiūrio į šią padėtį, o ne tik kartais nuraminti kaltę, kurią išsivysčiusios šalys jaučia besivystančių šalių atžvilgiu.
Franz Obermayr
(DE) Ponia pirmininke, Tūkstantmečio vystymosi tikslai, be abejonės, yra labai svarbūs, jei norime, kad neturtingiausi iš neturtingiausiųjų galėtų savo pačių valstybėje gyventi orų gyvenimą. Jokiam asmeniui, turinčiam tinkamas sąlygas gyventi savo gimtojoje valstybėje, nereikės atsiduoti į žmonių kontrabandininkų rankas. Taip pat norėčiau ypatingai pabrėžti kovą su rimtomis ligomis, ypač darančiomis poveikį motinoms ir vaikams. Tačiau šiuo požiūriu farmacijos pramonei irgi turėtume priminti apie jos įsipareigojimus ir užtikrinti tai, kad galės būti teikiama daugiau generinių vaistų.
Kita vertus, jei teiksime pagalbą vystymuisi, turėtume tikėtis bendradarbiavimo. Šiuo požiūriu tikiuosi bendradarbiavimo iš paramos gavėjų dėl nelegalių migrantų repatriacijos į jų atitinkamas kilmės valstybes. Galiausiai turime ypač pasistengti užtikrinti, kad lėšos būtų naudojamos tvariu ir suprantamu būdu. Sunkiai uždirbti mokesčių mokėtojų pinigai negali išnykti paslaptinguose kanaluose.
Vienas dalykas visiškai aiškus: mūsų valstybių narių gamybos pajėgumai smarkai suvaržyti ir kuo greičiau atsigausime, t. y. kuo greičiau atsigaus ES, tuo greičiau galėsime teikti ilgalaikę tvarią paramą.
Karin Kadenbach
(DE) Ponia pirmininke, norėčiau ypatingai padėkoti M. Cashmanui. Pagalba vystymuisi ir kova su skurdu negali tapti labdaros politikos forma - pvz., taikant saldainio ir botago principą. Priešingai, mums reikia patikimų, nuspėjamų ir tvarių pagrindinių sąlygų, kurioms esant žmonės galėtų padoriai gyventi ir dirbti ir pragyventi. Neturėtume paprasčiausiai žiūrėti į beveidžius skaičius; turime apsvarstyti paveiktus žmones ir jų likimus. Neturėtume švaistyti savo energijos ieškodami pasiteisinimų, kodėl negalime ar nenorime išpildyti savo įsipareigojimų. Vietoje to, savo energiją turėtume naudoti rimtoms diskusijoms dėl čia pateiktų pasiūlymų finansuoti pagalbą vystymuisi - pvz., dėl finansinių sandorių mokesčio.
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Ponia pirmininke, diskusijos buvo įdomios. Apžvelgsiu pora punktų, kuriuos, mano manymu, reikėtų truputį paaiškinti.
Tūkstantmečio vystymosi tikslai turėtų ir gali būti pasiekti ir tai sakau labai atsakingai. Tai ne tik mano nuomon- tai ir Jungtinių Tautų nuomonė. Tai - išsivysčiusio ir besivystančio pasaulio nuomonir mums reikia stengtis.
Taip pat labai svarbu, kad šis Parlamentas labai tvirtai paragintų įsipareigoti dėl 0,7 proc. BNP. Žinau, kad kiekvienos valstybės sprendimas dėl savo biudžeto yra jos suvereniteto dalis, tačiau jei tokio raginimo nepateiks Parlamentas, kas kitas tai gali padaryti tokiu tvirtu balsu? Tikra tiesa, kad turime būti atskaitingi, tačiau Parlamentas turi daug galių šiuo klausimu. Turėtumėte pakankamai vertinti savo jėgas šiuo klausimo ir manau, kad labai svarbu, kad tai būtų padaryta.
Taip pat manau, kad svarbu sustiprinti mūsų santykius su Afrika į pietus nuo Sacharos. Žinau, kad buvo daug nusivylimo, tačiau naujai pradėjęs eiti šias pareigas ir iš tiesų žiūrėdamas į visus sudėtingus klausimus, susijusius su kolonijine praeitimi, šaltojo karo metais, ir vystymusi, manau, kad Afrika į pietus nuo Sacharos nusipelno ypatingo rūpesčio ir ypatingo dėmesio.
Svarbu spręsti prekybos klausimą ir tai turėtų būti sąžininga prekyba, tačiau žinome, kad iki dabar šios vienašališkos prekybos lengvatos nepadėjo valstybėms vystytis. Jų nepakako ir regioninėje prekyboje, todėl dabar mūsų taikomas metodas skirtas sukurti sąžiningai prekybai tinkamas sąlygas, investuoti į prekybą ir ypač atkreipti dėmesį į regioninę prekybą. Manau, kad tai tinkamas metodas ir turime jį stiprinti. Dirbsiu kartu su Komisijos nariu prekybai. Jis trumpai dirbo Komisijos nariu vystymuisi, todėl šie klausimai jam labai artimi.
Mokesčių vengimas ir neteisėti pinigų srautai -svarbus klausimas, tačiau, mano manymu, dalis atsakomybės tenka G20 valstybėms ir mums, kad sukurtume labai tvirtą pasaulinę sistemą, kad mokesčių vengimas ir neteisėti pinigų srautai taptų neįmanomi. Taip pat didelį dėmesį savo projektuose skiriame turto registrui remti, nes, be abejo, augimas neįmanomas be tvirto turto registro ir jį remiančių teisinių sistemų.
Dėl kaimo ir apsirūpinimo maistu užtikrinimo klausimų - tiesa, kad į tai sutelktas dėmesys mūsų politikoje, tačiau dalis apsirūpinimui maistu užtikrinti skirtų pinigų ateina iš mūsų biudžeto paramos, todėl statistika ne visuomet teisingai parodo tuos pinigus. Turime pagalvoti, kaip geriau parodyti tuos pinigus, tačiau mūsų maisto priemone ir į jai kurti dedamais pinigais rodomas aiškus mūsų pasiryžimas.
Norėčiau baigti pakartodamas raginimą, kurį pateikMichael Cashman: šis pranešimas iš tiesų nusipelno, kad jam pritartų visos partijos. Žinau, kad dėl kai kurių klausimų nuomonskiriasi, tačiau dėl to neturėtų išsiskaidyti tvirta Parlamento parama šiam pranešimui. Mums reikia šios paramos, nes jos reikia visuomenei ir jei Parlamentas visapusiškai pritars pranešimui, bendrijoms, kurios rūpinasi vystymosi bendradarbiavimo politika, bus iš tiesų lengviau stumti į priekį šią darbotvarkę ir dirbti sėkmingiau.
Michael Cashman
pranešėjas. - Ponia pirmininke, Komisijos nary, norėčiau jums padėkoti už baigiamuosius žodžius. Visiškai su jumis sutinku.
Tai buvo įdomios diskusijos. Noriu padėkoti oponuojantiems pranešėjams, su kuriais buvo labai smagu dirbti - A. Svenssonui, L. Donskiui, J. Sargentini, G. Zimmer ir visiems kitiems. Deja, mano atmintis mane apleidžia - turbūt tai susiję su amžiumi. Leiskite štai ką pasakyti apie amžių: nebenoriu gyventi ir matyti daugiau kančių, augančio bado, didesnio skurdo ir didėjančio gimdančių moterų ir vaikų iki penkerių metų mirtingumo lygio. Noriu, kad pamatytume šių TVT įgyvendinimą.
Norėčiau kreiptis į tuos, kas apie tam tikrus šio pranešimo elementus kalbėjo atsargiai: nesigręžkime į piliečius ir nesakykime, kad nesugebėjome susitarti ir nesugebėjome balsuoti už šį pranešimą, nes jame buvo elementų, už kuriuos negalėjau balsuoti. Kokį ženklą taip pasielgę parodytume skurde ir nepritekliuje - be vandens, be prieigos prie sveikatos apsaugos, be prieigos prie švietimo, be prieigos prie lygių galimybių gyvenimo - gyvenantiems žmonėms, kad diskusijoje Briuselyje pranešime buvo kažkokių elementų, užkirtusių mums kelią padaryti gerą dalyką daugumai šios planetos žmonių?
Raginu visus čia šiandien esančius kolegas rytoj balsuoti už šį pranešimą - ne dėl manęs, nes Michael Cashman grįš namo, kur iš čiaupo bėga vanduo, kur pasiekiama sveikatos apsauga, bus mylimas ir, tikiuosi, bus nukaršintas iki atminties netekimo. Tačiau pagalvokite apie per gimdymą mirštančius kūdikius ir moteris, pagalvokite apie nuo maliarijos ar diarėjos, tuberkuliozės, AIDS ar ŽIV mirštančius vaikus, apie jauną prieigos prie švietimo neturinčią ir visam gyvenimui reikalingų įgūdžių negalinčią įgyti moterį. Galvokite ne apie mus, bet apie išorėje esančius.
Pirmininkė
Diskusija baigta.
Balsavimas vyks 2010 m. birželio 15 d., antradienį.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Elisabeth Köstinger  
Atsižvelgiant į pasaulinius demografinius pokyčius, spartų gyventojų augimą ir augantį išteklių stygių, mums reikia plataus poveikio priemonių dėl vystymosi bendradarbiavimo. Skurdo ir bado naikinimas, prieigos prie švietimo teikimas ir sveikatos gerinimas, inter alia, kovojant su ligomis, turi tapti svarbiausiais prioritetais Tūkstantmečio vystymosi tiksluose. Europos Sąjunga privalo skubiai padaryti indėlį į vystymosi bendradarbiavimą kaip savo prekybos politikos ir tarptautinio bendradarbiavimo dalį. Jos pagrindinis tikslas turi būti atitinkamų šalių autonomijos, nepriklausomumo ir iniciatyvos skatinimas. Taip pat labai svarbu užtikrinti, kad šioje srityje finansinės priemonės padarytų norimą poveikį ir jomis būtų pasiekti aiškiai apibrėžti tikslai. Mano nuomone, vienas svarbiausių sąžiningomis taisyklėmis pagrįstos tvarios cikliškos ekonomikos modelis - ekologiška socialinrinkos ekonomika, pagrįsta smulkiu daugiafunkciniu žemės ūkiu. Todėl Tūkstantmečio vystymosi tikslas turėtų būti nepriklausomo ir atsparaus krizėms smulkaus masto žemės ūkio modelio, kurį nuoširdžiai vysto ūkininkaujanti šeima ir kuris skatina iš vietinės kultūros kilusios patirties vystymą, kad ji atitiktų regioninius poreikius, skatinimas. Ši tvari žemės ūkio forma- regioninio nepriklausomumo vystymo ir apsirūpinimo maisto užtikrinimo forma, kuria atsižvelgiama į aplinkos ir socialinius veiksnius.
