Evropské sdružení pro územní spolupráci  (rozprava) 
Předsedkyně
Na pořadu je otázka k ústnímu zodpovězení ohledně Evropského sdružení pro územní spolupráci, kterou položil Gerardo Galeote za Výbor pro regionální rozvoj (Ο-0076/2007/rev.1 - Β6-0008/2008).
Gerardo Galeote
autor. - (ES) Paní předsedkyně, základním aspektem přepracování předpisů ohledně strukturálních fondů, které Výbor pro regionální rozvoj úspěšně uskutečnil, bylo učinit z podpory územní spolupráce prioritní cíl naší politiky soudržnosti, jejíž financování bylo navýšeno Evropským parlamentem jako součást vyjednávání o finančních perspektivách. Díky tomu výzva k této rozpravě nemůže pro nikoho být překvapením: vyzvaly k ní jednohlasně politické skupiny a já ji otvírám v zastoupení Výboru pro regionální rozvoj. Děkuji za účast panu komisaři a lituji, že se rozpravy nemohla účastnit Rada, která na ni má přímý vliv.
Na základě zkušeností, které jsme nabyli během let, kdy se konaly programy INTERREG, můžeme usoudit, že nepřítomnost jednacího orgánu s jeho vlastní právní subjektivitou brání jeho efektivitě a vítáme návrh Komise na založení Evropského sdružení pro územní spolupráci jako nástroje s vlastní právní subjektivitou.
Ve sjednocené Evropě států a občanů mají regiony, jak se praví v Lisabonské smlouvě, nejvyšší formu projevu v těchto orgánech.
To je nesporné, přestože při průzkumu prováděném Radou několik členských států vyjádřilo výhrady ohledně prospěšnosti Evropského sdružení pro územní spolupráci.
Je otázkou k rozpravě, jestli povaha a obsah přijatého nařízení jsou příliš nejasné a jestli nařízení vneslo určitou míru právní nejistoty tím, že jeho užití je předmětem vnitrostátního práva v příliš mnoha případech.
Dalo by se říci, že způsob, jakým se některé členské státy vypořádají se složitou situací, závisí na jejich stupni decentralizace, což vyžaduje, aby objevily strategii na poli územní spolupráce.
Nicméně je třeba říci, že nařízení 1082/2006 bylo přijato v červenci roku 2006, rok poté, co bylo jednohlasně přijato Evropským parlamentem na návrh našeho kolegy Jana Olbrychta, a od roku 2007 je ve všech členských státech závazné.
Členské státy tudíž měly šest měsíců na provedení nezbytných legislativních opatření.
Nicméně, podle dostupných informací, a pan komisař mě opraví, jestli se mýlím, nezbytná opatření pro zajištění plné účinnosti nařízení nepřijalo ani deset členských států.
Všichni víme, že je povinností a zodpovědností Evropské komise zajistit účinné provedení evropského práva a zasahovat v zájmu odstraňování překážek, které by mohly brzdit jeho provádění.
Vysvětlení, předložená neformálně, zněla, že zásada subsidiarity zabraňuje tomu, aby byla přijímána opatření proti státům, které neplní závazky, nebudou přijata: kdyby byla, členské státy by se mohly zpozdit nebo odmítnout zavést jakoukoli legislativu Společenství, kterou vnímají jako nevhodnou nebo pochybnou.
Proto, paní Hübnerová, prostřednictvím naší otázky Evropské komisi žádáme, aby Parlament srozumitelně informoval o problémech, s nimiž se potýkají členské státy při provádění tohoto nařízení.
Které členské státy nepředkládají opatření nutná k správnému provedení tohoto nařízení a jaká opatření přijala Evropská komise, zejména podání žaloby pro nesplnění povinnosti k Evropskému soudnímu dvoru, aby zajistila, že všechny členské státy přistoupí na nařízení, a aby předešla ohrožení přidělených financí kvůli neschopnosti některých států vyhovět zavedeným předpisům?
Danuta Hübner
členka Komise. - Pane předsedo, ráda bych začala konstatováním, že termín jednoho roku pro přijetí vnitrostátních předpisů byl, popravdě řečeno, velmi ambiciózní. Podíváme-li se na jiné právní orgány vydávající nařízení, vidíme, že konečné termíny se pohybují mezi třemi a čtyřmi roky. S tímto faktem tedy musíme také počítat.
V zájmu urychlení celého postupu Generální ředitelství pro regionální politiku připravilo dotazník zahrnující části nařízení, která se mají brát v úvahu při tvorbě vnitrostátních předpisů. Tento dotazník byl v březnu roku 2007 rozeslán do všech členských států přes síť členů Výboru pro koordinaci fondů (COCOF). Dotazník byl také v loňském roce dvakrát předmětem diskusí s členskými státy během schůzí COCOF: jednou v dubnu a poté v půli července.
A v jaké fázi přijetí jsme dnes? Máme šest členských států, které přijaly příslušné vnitrostátní předpisy: Maďarsko, Spojené království, Bulharsko, Portugalsko, Rumunsko a Španělsko. V dalších čtyřech členských státech by se brzy mělo přikročit k závěrečnému procesu přijetí vnitrostátních předpisů: ve Francii, Lucembursku, Německu a Belgii. Ze zbývajících 17 členských států 15 již zahájilo parlamentní nebo vládní schvalovací postup. Nicméně máme dva členské státy - Dánsko a Estonsko -, od nichž nemáme o postupu žádné informace. Očekáváme, že budou respektovat konečný termín 14. února. V tomtéž dopise, kde jsme udali tento únorový termín pro členské státy, které dosud nedodaly informace o tom, jestli předpisy přijaly nebo jaký je rozvrh přijetí, také členské státy informujeme o přípravném procesu interinstitucionálního semináře EGGC, který se bude spolu s Parlamentem a Výborem regionů konat dne 19. června v Bruselu během slovinského předsednictví. Také jsme je vyzvali k účasti ve skupině odborníků na semináři EGGC, kterou založil Výbor regionů.
Pokud jde o případné řízení pro nesplnění povinnosti, dovolte mi, abych nejprve řekl, že se zde jedná o specifické nařízení: není to směrnice. Je to nařízení přímé platnosti ve všech 27 členských státech, které vyžaduje ze strany členských států několik dalších opatření a ne jen přijetí předpisů. Po 14. únoru, až dostaneme odpovědi jednotlivých států - obzvláště těch, jejichž agendu pro přijetí nezbytných nařízení dosud nemáme -, na kterých bude záviset rozhodnutí Komise, jestli zahájí řízení pro nesplnění povinnosti, zvážíme znovu své stanovisko a rozhodneme, kde řízení pro nesplnění povinnosti zahájíme. V každém případě samozřejmě budeme také pozorně monitorovat uplatňování nařízení po jejich zavedení. Ale dovolte mi říci - a myslím, že to je velmi důležitá část procesu -, že mezi tím minulé pondělí začalo první EGGC mezi Francií a Belgií, přestože vnitrostátní předpisy ještě nebyly přijaty, protože nařízení je přímo platné a regionální a místní orgány mají právo zřizovat sdružení. Je třeba, aby vnitrostátní předpisy přijaly ex ante kontrolní postup včetně ustanovení kompetentního orgánu, který by přijímal žádosti regionálních a místních orgánů na účast na EGGC. Dnes máme kolem 30 příkladů programů projektů po celé Evropě, kde se s možností EGGC již počítá. Také jsou regiony, které již podepsaly žádost. Probíhá velké množství přípravných prací, takže očekáváme, že postup nabere spád, až bude dokončeno zavádění vnitrostátních předpisů.
Jan Olbrycht
jménem skupiny PPE-DE. - (PL) Pane komisaři, dostalo se mi cti být zpravodajem ve věci nařízení, které ustanovilo Evropské sdružení pro územní spolupráci jako součást evropského právního systému. Byl jsem svědkem mnohých diskusí ohledně nových možností, které územní spolupráce otevírá na základě nového právního nástroje, a podílel se na nich.
Debaty zdůrazňující nové možnosti byly doprovázeny obavami organizační a politické povahy, obzvláště ze strany zástupců členských států. Nakonec bylo vytvořeno nařízení, které uspokojilo jak příznivce, tak skeptiky. S vědomím, že zavedení takového nového druhu právní entity do národních systémů způsobí komplikace, se členské státy shodly na termínu, do kterého má být dokončeno zasílání vnitrostátní legislativy. Tento termín nebyl dodržen a jen několik států tento úkol dokončilo, mezi nimi také Bulharsko a Rumunsko, které se zavázaly přijmout nařízení jako součást acquis communautaire.
V rámci podmínek samotného nařízení Výbor regionů monitoruje zavádění a funkci Evropského sdružení pro územní spolupráci a již teď má některé zajímavé informace o přípravách vzniku nových orgánů. Na základě dostupných informací mohu říci, že je zde potřeba, aby evropské orgány hrály aktivní roli - nejen Komise, ale především Rada - v přesvědčování vlád, aby postoupily kroky, k nimž se zavázaly. Nebylo by prospěšné, kdyby zavádění nařízení bylo založeno na rozsudcích vzešlých ze stížností u Evropského soudního dvora.
Rosa Miguélez Ramos
jménem skupiny PSE. - (ES) Pane předsedo, na počátku iniciativy INTERREG byl zárodek skutečně polycentrické myšlenky evropského prostoru založeném na přeshraniční, mezinárodní a meziregionální spolupráci.
Založení tohoto nového právního nástroje, EGTC, se zrodilo v bolestech, které takovou aktivitu provázejí kvůli různosti systémů a zavedených postupů.
Řešení, ke kterému došel Evropský parlament po téměř dvou letech legislativní práce, umožňovalo a umožňuje veřejným činitelům a orgánům registrovat se jako orgány s právní subjektivitou uznávanou po celé Unii.
Členské státy měly, jak už zde zaznělo, přijmout několik opatření do 1. srpna 2007. Vzhledem ke značnému zpoždění Výbor regionů v červenci loňského roku pořádal seminář na prozkoumání situace, na který jsem byla pozvána jako zpravodajka; na semináři jsem na znamení vůle Evropského parlamentu spolupracovat na hledání řešení položila otázku, kterou se mnou podepsala také paní Krehlová a která zasila semínko rozpravy, kterou dnes vedeme.
Pane komisaři, dnes mohu s hrdostí říci, že má země, Španělsko, a můj region, Galície, spolu se severním regionem Portugalska, jsou průkopníky v této oblasti a vzorem, který mohou ostatní evropské regiony následovat.
Z tohoto důvodu bych se vás ráda zeptala, jak může Evropský parlament pracovat s Komisí na podpoře zemí, které dosud neupravily své vnitrostátní právní systémy a nepřihlásily se k územní spolupráci?
Mojca Drčar Murko
jménem skupiny ALDE. - (SL) Během debaty o tomto nařízení jsme si byli vědomi, že klíčovým bodem je otázka volby legislativy, která má být použita pro zákony přijaté v rámci územní spolupráce. Cílem nařízení bylo umožnit spolupracujícím partnerům používat legislativu, která by měla stejné účinky v obou zemích, protože do té doby metoda současného užití dvou právních systémů nebyla účinná. V tomto ohledu je toto nařízení jasnější než jakýkoli předchozí podobný dokument. Znamená to, že právo místa, kde je registrováno sídlo účastníka přeshraniční spolupráce, bude uplatněno, pokud je tento účastník přihlášen.
Byli jsme si vědomi, že toto nařízení nemá být novým právním nástrojem, ale nástrojem, který má být používán v souvislosti s jinými strukturami, které již existují. Nyní je zřejmé, že toto nařízení bude mít stejné účinky v celé Evropské unii a že vzhledem k různým podmínkám kladeným jednotlivými státy je velmi pravděpodobné, že vzniknou různá sdružení územní spolupráce. Aby bylo nařízení zavedeno efektivně, je nutné upravit vnitrostátní legislativu v souladu s pokyny v článku 16. Jedině tehdy můžeme očekávat dlouhodobé účinky jednotné praxe.
Členské státy by proto měly přijmout legislativu, která odstartuje rozvoj územní spolupráce a zlepší právní zabezpečení jejího rámce. Ve zkratce, díky své nedokonalosti se nařízení pravděpodobně stane jakousi právní laboratoří na porovnávání praktik a podmínek přijímaných ve státech. Tudíž by bylo rozumné systematicky monitorovat příklady, v nichž je nařízení uplatňováno a zároveň vyvíjet veřejnou databázi evropských sdružení pro územní spolupráci.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Pane předsedo, co vlastně dnes večer děláme? Snažíme se zvážit situaci, která nastala po velmi jasném rozhodnutí přijatém Evropským parlamentem a mezi třemi orgány, v nichž jsme oznámili, že nyní jsou zde nové nástroje pro zlepšení uzemní spolupráce.
Státní hranice stále představují jizvy z minulosti, které někdy vedou napříč komunitami a oblastmi nového rozvoje. Potřebujeme spolupráci mezi evropskými univerzitami, nemocnicemi atd. Potřebujeme nové nástroje, a pokud analyzujeme legislativu, která byla představena, členské státy zde dostaly velkou dávku svobody. A proto jsme tak zklamaní - vzhledem k potřebě urychlení přeshraniční spolupráce -, že tak málo členských států, které trvaly na vší této svobodě, ji teď vlastně nevyužívají.
Parlament tudíž právem vyzývá Komisi a zejména Radu, která zde dnes večer není, aby přijaly svou zodpovědnost a rychle tuto situaci napravily. Těší mě, že jsou zde dobré příklady odjinud - Výbor regionů byl zmíněn před chvilkou -, jak může být proces zavádění urychlen, aniž by musely být zpochybňovány právní systémy národních vlád. Jsem přesvědčen, že tento přístup potřebujeme rozvinout.
Lidé mají strach: zdá se to být příliš složité. Zrovna dnes večer jsme probírali energetickou účinnost v oblasti bydlení. Členským státům trvalo její zavedení pět let. Podle mého názoru potřebujeme iniciativu ze strany Společenství, která by zajistila, aby se těchto sedm států, které již zavedly nařízení, rozrostlo řekněme do roka na 25 nebo 27. To musí jít. Proto chci odpověď od Rady, ale ta tady dnes není, čehož velmi lituji.
Gábor Harangozó
(HU) Mnohokrát vám děkuji, pane předsedo, pane komisaři, dámy a pánové, protože Maďarsko je ve zvláštní situaci, je obzvláště důležité, abychom prosazovali praktické zavádění přeshraniční spolupráce. Právě proto bylo Maďarsko jednou z prvních zemí, které zformulovaly a zavedly vnitrostátní nařízení korespondující s nařízením Společenství, které dalo vzniknout EGTC. Nicméně zavedení nového nástroje do praxe přináší potíže, takže bychom rádi ustanovili pracovní skupinu, která by připravila příručku ve spolupráci s našimi partnery v programu.
Rád bych se zeptal paní komisařky, jestli by podpořila pracovní skupinu EGTC v rámci technické asistence INTERACT, a pokud ano, jak je možné něco takového udělat. Kromě toho jsou pro spolupráci EGTC důležité nejen interní přeshraniční programy, ale také externí programy IPA a ENPI. Naše interní přeshraniční programy už byly schváleny Evropskou komisí a programy podporované IPA budou pravděpodobně schváleny v únoru. Nicméně musíme počkat, až Komise připraví pokyny, abychom mohli dokončit plánování přeshraničního programu mezi Maďarskem, Rumunskem, Slovenskem a Ukrajinou, který financuje ENPA.
Také bych se rád zeptal, kdy můžeme očekávat, že Komise vydá pokyny týkající se sousedských programů. Děkuji mnohokrát.
Jean Marie Beaupuy
(FR) Pane předsedo, pane komisaři, dovolte mi říct, jak mě těší, že zde mohu promluvit na toto téma, protože když jsme zvažovali tento příspěvek předložený panem Olbrychtem, já jsem zprávě vyjádřil důvěru.
Toto téma bylo probíráno včera ve francouzském parlamentu a - to stojí za zdůraznění, protože se to nestává příliš často - všechny politické skupiny byly pro vytvoření EGTC a zaznělo mnoho příkladů, jak by se dalo využít na severu i jihu Francie, v Alpách a v Lorraine. Jak řekl pan komisař, posloužil zejména příklad Lille, které přistoupilo minulé pondělí na EGTC, jež pokryje dva miliony obyvatel Belgie a Francie.
Proč to vzbudilo takové velké naděje? Protože naši kolegové bezúspěšně hledali právní možnosti tři nebo čtyři roky. S EGTC našli řešení. Nyní očekáváme, že 70 000 Francouzů pracujících v Lucembursku, 30 000 Francouzů pracujících v Monaku a Itálii či ve Španělsku atd. bude moci rozvíjet nové formy spolupráce.
Moji kolegové a já bychom byli rádi, kdyby pan komisař přesvědčil státy, které otálejí. Kromě toho, že mají plnit požadavky nařízení, jim můžeme sdělit, že některé země již se systémem úspěšně pracují.
Rolf Berend
(DE) Pane předsedo, pane komisaři, dámy a pánové, účelem Evropského sdružení pro územní spolupráci je zavést a spravovat přeshraniční nadnárodní a meziregionální opatření pro spolupráci. Není to přehánění, když řekneme, že tato nová síť má vylepšit kvalitu každodenního života lidí, učinit naše podniky konkurenceschopnějšími, rozšířit pole působnosti našich center výzkumu a vzdělání a také chránit životní prostředí.
Není potřeba, aby EU poskytovala finanční podporu pro opatření EGTC. Tento nástroj umožní regionálním a místním orgánům zakládat přeshraniční sdružení s vlastní právní subjektivitou - významná inovace v oblasti územní spolupráce. EGTC skýtá unikátní příležitost vyvíjet součinné efekty, které přesahují rámec institucí, a zaručit lepší, koordinované investice a jednotné a účinné využívání zdrojů.
Dne 5. července 2006, jak víme, byl tento nástroj vytvořen na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady. Do 1. srpna 2007 měly všechny členské státy schválit doplňková právní a/nebo administrativní ustanovení. Skutečnost, že vnitrostátní opatření zavedlo jen pět nebo šest států, je znepokojující. Tratit na tom budou potenciální účastníci, kteří chtějí rozvíjet přeshraniční spolupráci pomocí svých nápadů a inovativních projektů. Proto byl dotazník oprávněný a my budeme naléhavě očekávat informace od Rady ohledně této záležitosti.
Stavros Arnaoutakis
(EL) Pane předsedo, územní spolupráce je třetí cíl politiky soudržnosti pro nové programové období. Podle tohoto cíle je spolupráce životně důležitá pro podporu vyváženého, harmonického rozvoje v rámci evropských regionů.
Evropské sdružení pro územní spolupráci je nyní nástrojem dodávání týmů pro spolupráci mezi regionálními a místními orgány z různých členských států EU s právní subjektivitou. Rozhodnutí vytvořit tento nástroj se nerodilo snadno; byla to odpověď na technické a právní problémy v programech zaměřených na spolupráci. Nyní, bohužel šest měsíců po termínu, místní a regionální orgány nedokázaly vytvořit sdružení územní spolupráce, protože členské státy neospravedlnitelně zanedbaly nebo zpozdily přijetí opatření pro provedení nařízení. Nyní musíme poslat členským státům jasné poselství o důležitosti správného provedení nařízení v novém programovém období, stejně jako spolupráce coby způsobu dosažení ekonomické, sociální a územní soudržnosti.
Miroslav Mikolášik
(SK) Uběhlo padesát let od chvíle, kdy se kolem německo-holandské hranice objevil první Euroregion. Od té doby mnoho jiných regionů zahájilo vzájemnou spolupráci. Pomáhají si navzájem řešit podobné problémy, které se často v hraničních oblastech objevují. Vytvářejí nové pracovní příležitosti a sdílejí kulturu.
Nařízení zakládající Evropské sdružení pro územní spolupráci, které bylo schváleno v červenci 2006, se jeví jako velmi dobrý nástroj regionální spolupráce a krok správným směrem. Skýtá regionům flexibilitu a spolupráci a má pozitivní vliv na populaci členských států, na hospodářství a obchodní prostředí. O to větší je škoda, že státy nezačlenily toto nařízení do své legislativy navzdory tomu, že se tak mělo stát již 1. srpna 2007.
Mnohé regiony se o Evropské sdružení pro územní spolupráci velmi zajímají, protože jim dává příležitost spolupracovat s ostatními regiony a zároveň jim skýtá dostatečnou autonomii ve vztahu k vládám a centrálním správám. Také pozitivně ovlivňuje životy lidí v jednotlivých regionech: jedním z cílů regionální spolupráce je umožnit efektivnější rozvoj lidských zdrojů a dosáhnout tak rovnováhy mezi nabídkou a poptávkou na regionálních trzích práce.
Nesmíme zapomenout, že z EGTC bude mít prospěch i svět obchodu, konkrétně díky podpoře rozvoje hospodářství s cílem zlepšit produktivitu a strukturu, vytvářet pracovní příležitosti a stabilizovat ohrožená pracovní místa. Jednotlivá sdružení pro územní spolupráci budou aktivně prosazovat zvýšení zaměstnanosti a sociálního začlenění.
Nařízení zjednodušuje a podporuje spolupráci v členských státech Unie, a tak zajišťuje hospodářskou a sociální soudržnost. To je dobrá věc, a proto vyzývám Radu a Komisi, aby podnikly nezbytná opatření k provedení nařízení v jednotlivých státech.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Pane předsedo, pane komisaři, Evropské sdružení pro územní spolupráci je nový nástroj k posílení hospodářské a sociální soudržnosti v Unii.
Je to nástroj pro pokročilou, strukturovanou spolupráci s vlastní právní subjektivitou, který bude mít přístup k fondům Společenství a jiným zdrojům.
Vyvrcholení v Braze na portugalsko-španělském summitu před deseti dny bylo rozhodujícím milníkem. Obě země jsou mezi šesti, které už zavedly nezbytná opatření k účinnému provedení nařízení z června 2006.
Rada Galície a orgány v severním regionu Portugalska, které dokončily přípravu předběžné smlouvy a ustanovení v listopadu 2006, brzy založí sdružení, které obsáhne 6 400 000 obyvatel a bude mít sídlo ve Vigu.
Ujmou se vůdčí role v zakládání Euroregionu s vládními úřady, který bude podporovat evropskou spolupráci a sloužit jako příklad oživení.
Tyto snahy si zaslouží uznání Evropského parlamentu.
Ivo Belet
(NL) Pane předsedo, EGTC, jak už bylo řečeno, je velmi užitečný nástroj obzvláště pro hraniční regiony. Velmi mě těší, paní komisařko, že jste se zmínila o projektu Euroregionu na hranici mezi Francií a Belgií. Pan Beaupuy se o něm také zmínil. Města Kortrijk, Doornik a Lille podepsala dohodu o spolupráci tento týden, aby spolupracovala v praktických věcech, které zahrnují také práci s veřejností. Pak je zde přeshraniční činnost, veřejná doprava, spolupráce mezi nemocnicemi a boj se zločinem - lidé očekávají, že se s těmito věcmi vypořádáme v praxi.
Také v dalším hraničním regionu - mezi Belgií a Nizozemskem - se provozují různé aktivity k podpoře praktické spolupráce mezi univerzitami. Dotyčné oblasti jsou Belgický Limburg, Holandský Limburg a Cáchy. Plán je vytvořit s pomocí EGTC přeshraniční univerzitu používanou k překonání či obejití mnohých administrativních překážek.
Pane předsedo, paní komisařko, EGTC nemůže vyřešit každý problém, a jak jsme slyšeli, spousta států se teprve musí naučit ho užívat, nicméně měli bychom se nyní podívat dále dopředu, na základě předchozích zkušeností s tímto nástrojem, a přemýšlet, jak jej můžeme vylepšit. Budeme muset překonat některé problémy jako například různá sociální nařízení pro pracovníky v rámci EGTC.
Paní komisařko, mohu říci jen tolik, že je naprosto nezbytné, aby Komise dále tlačila na vlády, které dosud nezavedly tento nástroj.
Zita Pleštinská
(SK) Paní komisařko, množství projektů v hraničních oblastech, jak dokončené, tak nové, pod záštitou Evropského sdružení, dokazuje, že je zde mnoho rozvojových činností s velkým potenciálem a že tyto činnosti by nemohly probíhat bez evropské pomoci.
Nicméně, musejí být stanovena jasná pravidla, jinak peníze nebudou dobře využity. Věřím, že tato rozprava přiměje zainteresované strany z hraničních regionů k účasti na EGTC.
Všechny strany, které nesplnily své závazky, musí být ve členských státech určeny. Komise musí zajistit, aby přeshraniční spolupráce nebyla poškozena. Euroregiony jsou přeshraniční struktury, které již dlouho existují a v minulém programovém období plnily projekty pod programem Interreg.
Nemyslím si, že Euroregiony selhaly. Jsem přesvědčena, že s aktivní podporou Komise, členských států, regionálních a místních správ, obchodních komor a průmyslu a všech lidí žijících v hraničních oblastech využijí Euroregiony svých zkušeností k dobrému využití tohoto nového nástroje.
Danuta Hübner
členka Komise. - Pane předsedo, děkuji mnohokrát poslancům za jejich připomínky a také za jejich podporu tomuto nástroji a za jejich závazky.
Dovolte, abych všem připomněla, že žádný členský stát neodmítl tento nástroj zavést, což je podle mého názoru velmi důležité. Je zcela samozřejmé, že každý z nich jej musí zavést. Jak jsem se snažila říci v mých úvodních poznámkách, snažíme se projekt přiblížit dokončení a celý proces různými prostředky urychlit. Samozřejmě ještě dnes můžeme působit přímo prostřednictvím vaší aktivní účasti ve členských státech a regionech, což děláme celý poslední rok. Během všech mých návštěv, všech mých setkání, všech konferencí - nejen ohledně územní spolupráce, ale také ohledně politiky - nabádáme, hovoříme a dáváme pokyny. Hodně pracujeme s regiony, abychom jim pomohli připravit se na zavedení tohoto nástroje pro spolupráci.
Ale myslím si, že v současnosti jsme v průběhu procesu. Domnívám se, že povědomí mezi členskými státy výrazně vzrostlo. Doufám, že po nedávné pobídce ze strany generálního ředitele bude většina států připravena na zavedení do června.
Musíme však mít na paměti, že jakýkoli program může přenést svoji správu do EGGC kdykoli, takže ze skutečnosti, že členské státy dosud nezavedly potřebné změny, neplynou žádné potenciální škody. Tento nástroj také může být použit pro zavedení jakéhokoli projektu, a jak víme, nové projekty můžeme mít až do roku 2013. Takže zde také není žádná hrozba.
Není to útěcha, ale byla bych ráda, kdybyste si také uvědomili, že skutečnost, že jsme dosud nezavedli všechna opatření, nepůsobí v tomto smyslu žádné škody.
V současnosti vídáme velký zájem ze strany dalších generálních ředitelství v Komisi, která chtějí využívat tento nástroj v rámci sedmého rámcového programu, ale také v rámci programu CIT a také v dalších politikách.
Je důležité, abyste na schůzích na regionálních a místních úrovních připomínali regionům, že přestože dosud nezavedly žádná opatření, nedávný příklad Francie a Belgie jasně ukazuje, že EGTC může být založeno a členský stát může zavést a určit ad hoc orgán, který bude hrát roli činitele, k němuž by směřovaly regionální a místní orgány pro informace o založení EGTC.
Co se týče příručky o EGTC, INTERACT na ní pracuje. V březnu bude konference v Bruselu a všichni zainteresovaní budou pozvání na seminář o přípravě příručky.
Pokud jde o Madridskou úmluvu, měli bychom mít na paměti, že trvalo 20 let, než se tato úmluva ratifikovala, a jestli si dobře vzpomínám, dosud ji neratifikovaly všechny členské státy. Toto nařízení bylo znovu ujednáno před méně než dvěma lety a toto je první rok jeho provádění.
Tolik reakce na vaše proslovy. Ráda bych vás ujistila, že jsme silně angažovaní, protože vidíme přidanou hodnotu tohoto projektu, a spolupracujeme s regiony. Proto je jich tolik tak dobře připraveno. Všichni vidíme přidanou hodnotu tohoto nástroje, kterou jste zmínili.
Nicméně, samozřejmě musíme mít na paměti, že nezajišťuje peníze. Není to projekt, je to nástroj, který chceme používat pro spolupráci. Ale samozřejmě EGGC může dostávat finance ze Společenství podle standardních pravidel v rámci evropské politiky soudržnosti. To bychom také rozhodně neměli zapomínat.
Ještě jednou děkuji za váš zájem. Jsme pevně rozhodnuti dokončit tento proces, jak nejrychleji to bude možné.
Předseda
Rozprava je uzavřena.
Písemná prohlášení (článek 142 jednacího řádu)
Bairbre de Brún  
písemně. - (GA) Ráda bych navrhla, aby Výbor pro regionální rozvoj vyvinul tlak na provedení opatření umožňující vytvoření Evropského sdružení pro územní spolupráci za účelem zviditelnění politik.
Nové EGTC budou sloužit k prosazování legislativy v členských státech, vnášet novou dynamiku do přeshraniční spolupráce a zajišťovat vyšší úroveň důvěry a spolupráce i mimo hraniční oblasti.
V mé rozdělené zemi by klíčovou roli mohly hrát iniciativy tohoto druhu a jiné plány podporované EU zaměřené na utišování nepříznivého vlivu, jaký mělo rozdělení na Irsko. Plně podporuji racionální smýšlení stojící za přeshraniční spoluprací, protože to je evropský ideál.
Irsko velmi potřebuje vyzkoušet každý způsob přeshraniční spolupráce, protože naše hraniční oblasti jsou v chudých hrabstvích a rozvoj je tu slabý. Dlouho jsme byli pozadu a vymlouvali se. Členské státy mají povinnost pomoci svým hraničním oblastem provést legislativu ECTC, jak nejrychleji to bude možné.
Andrzej Jan Szejna  
písemně. - (PL) Pane předsedo, dámy a pánové. Problém provedení legislativy Společenství členskými státy není nový. Troufám si říct, že ovlivňuje většinu politik Společenství.
Vypracovat společný postoj 27 zemí na evropské úrovni je teprve začátek tvrdé práce na procesu harmonizace a provedení přijatých zásad. Je nejvyšší čas, aby členské státy převzaly za tento proces zodpovědnost. Účinnost našich společných snah na evropské úrovni závisí z velké části na provedení doporučení vnitrostátními správami.
Potřebná je spolupráce mezi různými úrovněmi veřejné správy. Mohu bezpečně říci, že jako poslanci Evropského parlamentu volení přímo lidmi jednotlivých států jsme připraveni a otevřeni jakékoli formě spolupráce s našimi vnitrostátními a regionálními správami, která může urychlit provádění legislativy Společenství.
Nesmíme dopustit, aby se záležitosti, jako je posilování hospodářské a sociální soudržnosti, což je jedna ze základních zásad Smluv, ocitly na okraji zájmu - jako se děje v případě dnes předloženého problému. Řádné nařízení EU ohledně sdružení pro územní spolupráci existuje od roku 2006, ale dodnes je nemožné jej využívat, protože chybí příslušné právní předpisy v členských státech.
