
Hernández Mollar
Arvoisa puhemies, eilen espanjalaisessa Melillan kaupungissa tapahtuneessa hirvittävässä murhenäytelmässä muutaman vesisäiliön hajottua monta kaupunginosaa jäi veden valtaan, jolloin valitettavasti yhdeksän ihmistä menehtyi, useita loukkaantui ja aiheutui huomattavia aineellisia vahinkoja. Haluaisin, että parlamentti välittäisi Melillan autonomisen kaupungin presidentille, herra Ignacio Velázquezille, surunvalittelunsa sekä osanottonsa uhreille ja suuria menetyksiä kokeneille.

Puhemies
Herra Hernández Mollar, täten ilmoitamme asian.

Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?
Herra Wynnillä on puheenvuoro.

Wynn
Arvoisa puhemies, haluaisin kommentoida pöytäkirjan 8 kohtaa, joka koskee työn järjestelyä. Eilen illalla äänestämässämme esityslistassa lukee "klo 19.00 alkaen: varattu parlamentin valiokuntien kiireellisille kokouksille, joihin puhemies on antanut luvan." Osallistuin kahden valiokunnan kokoukseen, nimittäin budjettivaliokunnan ja talousarvion valvontavaliokunnan kokoukseen. Molemmat valiokunnat poistivat esityslistalle merkittyjä kohtia, sillä niitä ei pidetty kiireellisinä. Voinko pyytää teitä, arvoisa puhemies, olemaan tiukkana, kun annatte luvan valiokuntien kiireellisille kokouksille Strasbourgissa.

Puhemies
Tulen tekemään näin, herra Wynn.

Corbett
Haluaisin vain kommentoida läsnäololistaa, arvoisa puhemies. Olin täällä eilen ja luulin, että huomasitte sen.

Puhemies
Kuulin, mitä sanoitte, joten asia korjataan.

Andrews
Arvoisa puhemies, yritin eilen ottaa esille Roisín McAliskeytä koskevan kysymyksen. Halusin kysyä, miksi häntä pidetään jatkuvasti erään Ison-Britannian vankilan psykiatrisella osastolla. Tämän tarkoitus oli, kuten pöytäkirjassa on mainittu, saada brittiläiset ja saksalaiset jäsenet huomaamaan, kuinka epäoikeudenmukaista hänen pidättämisensä on. Te pyysitte minua kirjoittamaan teille aihetta käsittelevän kirjeen, ja tulen toimittamaan sen teille. Tämä ei kuitenkaan mahdollista vetoamista brittiläisiin ja saksalaisiin jäseniin, jotta he pyytäisivät maidensa hallituksilta Roisín McAliskeyn vapauttamista humanitaarisista syistä. En halua syventyä tässä hänen edelleen jatkuvan pidätyksensä yksityiskohtiin. Häntä pidetään psykiatrisella äiti ja lapsi -osastolla IsossaBritanniassa, ja minusta tuntuu, että jos ne rehelliset Englannin kansalaiset, jotka taistelivat ankarasti Louise Woodwardin vapauttamiseksi, harkitsisivat tämän nuoren naisen epäoikeudenmukaista vangitsemista erittäin heikkojen todisteiden perusteella, he pyytäisivät maansa hallitukselta hänen vapauttamistaan.

Puhemies
Kirjeenne toimitetaan kaikille saksalaisille ja brittiläisille kollegoille, jotta esille tuomanne ongelma saataisiin ratkaistuksi.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, asiani koskee myös pöytäkirjaa. Nimeäni ei ole läsnä olevien listassa, mikä johtuu ehkä omasta virheestäni. Olin eilen läsnä muissa, niin ryhmän kuin valiokuntanikin kokouksissa, mutta unohdin ehkä kirjoittautua tähän istuntoon.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, sivulla 14, viimeisessä kohdassa todetaan, että keskustelu Scapagninin mietinnöstä on siirretty myöhempään istuntoon. Olisin halunnut käyttää puheenvuoron vastustaakseni mietinnön lykkäystä, mutta minulle ei annettu puheenvuoroa. Käytän nyt tilaisuutta hyväkseni, kun näen asian kirjoitettuna esityslistaan. Se siis siirrettiin myöhempään istuntoon. Ei ole vedottu yhteenkään olennaiseen syyhyn, joka olisi työjärjestyksen mukainen. Kyse on yksinkertaisesti siitä, että herra Scapagninia ja määrättyä ryhmää ei miellyttänyt tämä päivä ja aika, jolloin keskustelu mietinnöstä oli odotettavissa. Kysymys, herra puhemies...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Herra Ephremidis, esititte jo eilen eriävän mielipiteenne ja käytitte asetuksen salliman pisimmän mahdollisen ajan, ja sen vuoksi en voi antaa teille puheenvuoroa. Äänestyksen yhteydessä tuotiin esiin syyt ja esitettiin eriävä mielipide. Emme enää käsittele asiaa.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Päätös kiireellisen menettelyn noudattamisesta
Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan talousyhteisön ja Kap Verden tasavallan välisessä Kap Verden rannikon edustalla harjoitettavasta kalastuksesta tehdyssä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamista 6 päivän syyskuuta 1997 ja 5 päivän syyskuuta 2000 väliseksi ajaksi koskevan pöytäkirjan tekemisestä (KOM(97)0521 - C4-0566/97-97/0270(CNS))

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan talousyhteisön ja Päiväntasaajan Guinean tasavallan hallituksen välisessä Päiväntasaajan Guinean rannikon edustalla harjoitettavasta kalastuksesta tehdyssä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta 1 päivän heinäkuuta 1997 ja 30 päivän kesäkuuta 2000 väliseksi ajaksi koskevan pöytäkirjan tekemisestä (KOM(97)0522 - C4-0567/97-97/0268(CNS))
Fraga Estévez (PPE), kalatalousvaliokunnan puheenjohtaja. (ES) Arvoisa puhemies, haluan ainoastaan ilmoittaa, että kalatalousvaliokunta puoltaa kolmea pyyntöä noudattaa kiireellistä menettelyä.

Samland
Haluaisin todeta seuraavaa budjettivaliokunnan puolesta: Olemme jälleen kerran todenneet tämän asian kiireellisyyden, koska haluaisimme kiireesti kiinnittää neuvoston huomion siihen - vaikka se ei olekaan paikalla, mutta ainakin pöytäkirjan kautta - että olemme sopineet toimielinten välisessä sopimuksessa, että kullekin pöytäkirjalle esitetään riittävän ajoissa rahiotusta koskeva selvitys. Kaikkien kolmen pöytäkirjan osalta asianmukaiset rahoitusta koskevat selvitykset on toimitettu vasta parlamentin toistuvan vastarinnan ansiosta. Tämä on sietämätön tilanne! Me vaadimme, että toimielinten välisestä sopimuksesta pidetään kiinni ja jos niin ei tapahdu, parlamentin on katsottava, että kiireelliset asiat, kun ne vielä ovat tärkeitä asioita, toteutetaan. Niin ei nimittäin saa tapahtua, että toinen osapuoli antaa jatkuvasti periksi kiireellisten asioiden läpiviennissä, kun toinen osapuoli ei yksinkertaisesti noudata omia velvollisuuksiaan!

Thomas
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää työjärjestystä koskevan lyhyen puheenvuoron. Voisitteko muistuttaa parlamenttia tämän istuntosalin matkapuhelimia koskevasta säännöstä. Tuntuu siltä, että jotkut ovat unohtaneet, että meillä on tätä asiaa koskeva sääntö.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Thomas.
(Parlamentti päätti noudattaa kiireellistä menettelyä.)

Tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus ja varainhoitovuoden 1996 yleiseen talousarvioon liittyvä tarkastuslausuma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana vuosikertomuksen ja varainhoitovuoden 1996 yleiseen talousarvioon liittyvän tarkastuslausuman esittely.
Puheenvuoro on herra Friedmannilla.

Friedmann
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin edustajat! Sydämelliset kiitokset siitä, että minulla on kunnia saada puhua teille tänä aamuna. Tiedän, että teillä on ollut pitkä yöistunto, joten arvostan tuloanne siksi entistä enemmän.
70 % Euroopan veronmaksajista pitää epäasianmukaista ja vilpillistä verorahojen käyttöä huomattavasti tuomittavampana kuin veronkiertoa. Tämä merkitsee, että Euroopan tilitarkastustuomioistuimen tehtäväkenttä vastaa veronmaksajien odotuksia enemmän kuin koskaan.
Aloitan talousarvion tulopuolen asioilla. Kuten tiedätte, tullitulot perinteisten varojen merkittävänä osana ovat Euroopan unionin yksi tärkeä rahoituslähde. Meidän kaikkien on siten tehtävä parhaamme, jotta tullitulot virtaavat Euroopan unionille mahdollisimman täydellisinä. Vaikka nämä tullitulot GATT-neuvottelujen vuoksi tulisivat takautuvasti, niillä rahoitetaan kuitenkin noin 15 % koko taloudesta. Viime vuosina olemme yhä uudelleen viitanneet kuljetusliikenteen huomattaviin riskeihin. Te, hyvät naiset ja herrat, olette siksi pyytäneet tälle aiheelle ensimmäisen tutkintavaliokunnan Maastrichtin jälkeen. Olemme teille kiitollisia, erityisesti puheenjohtaja herra Tomlinsonille, koska olette edistäneet niin tärkeää asiaa. Tällä kertaa käsittelemme tässä aiheessa tullivapaiden vyöhykkeiden riskejä, joihin useimmat merisatamat kuuluvat, lisäksi käsittelemme aktiivista jalostusliikennettä. Se, että tältä alueelta saadaan liian vähän tullimaksuja ja että sellaisia riskejä on liikaa, johtuu siitä, että nykyistä lainsäädäntöä ei toisinaan sovelleta ollenkaan tai sovelletaan vain osittain ja epäyhtenäisesti eri asioihin. Meidän olisi syytä kiinnittää huomiota tähän lain laiminlyöntiin ja lisäksi haluaisin huomauttaa, että myös jäsenvaltioilta jää saamatta veroa, kun tavaraa kavalletaan tullauksessa. Siksi se on mielestämme tärkeä asia.
Tässä yhteydessä alkuperätodistuksilla on tärkeä rooli. Noin puolet Euroopan union tuonnista tapahtuu suosituimmuusmenettelyn mukaisesti, joten ei ole lainkaan ihmeellistä, että laiminlyönnit ovat niin yleisiä. Yli puolet kaikista laiminlyönneistä, jotka tehdään Euroopan talouden yhteydessä, koskevat kyseistä suosituimmuusmenettelyä. Olemme mm. todenneet, että yksi kolmas maa toi Euroopan unioniin kolme kertaa niin paljon appelsiinimehua kuin se itse tuotti. Toisessa tapauksessa, tekstiilituotteista huomasimme, että alkuperätodistuksia oli väärennetty, mikä huomattiin leimoista, jotka eivät vastanneet lainkaan alkuperäisiä. Eräässä tapauksessa jopa pääkaupungin nimi oli väärin kirjoitettu ja asiaa kyseltäessä jopa alkuperämaakin oli dokumentoinut todistuksen oikeellisuuden!
Tässä edellytetään suurta varovaisuutta yhteisön tulojen turvaamiseksi, sillä kyseessä ovat hyvin merkittävät summat. Vuosien 1986 ja 1996 välillä olemme tutkineet 700 tällaista tapausta, ja ne ovat vain 700 tuhansista tapauksista. Olemme todenneet, että näistä 700 tapauksesta syntyy noin 1 miljardin ecun verran saatavia laiminlyöntien perusteella, mutta tapaukset vanhentuvat erittäin usein ennen rahojen saamista. Vaikka alkuperäiset tutkinnat aloitettaisiinkin ajoissa, välttämätön jälkiperintä pitkistyy niin, että tapaus ehtii vanhentua. 23 tapausta, jotka tutkimme vanhentumisen perusteella, on aiheuttanut 80 miljoonan ecun menetyksen Euroopan unionille.
Siirryn nyt menopuolelle ja aloitan maatalouspolitiikasta. Kuten tiedätte, viljan takuuhinta laski oleellisesti MacSharryn uudistuksen yhteydessä. Toimenpiteen tarkoituksena oli välttää hinnan aiheuttamaa houkutusta ylituotantoon. Takuuhinnat eivät enää peittäneet kuluja. Maataloustuottaja ei tietenkään voi elää tappiolla. Siksi on annettu suoria pinta-alan mukaan maksettavia tukia. Tämä toimikin kunnes takuuhinnat olivat hyvin alhaalla. Nyttemmin Euroopan unionin alueen viljantarjonta on kuitenkin laskenut näiden toimenpiteiden takia. Viljantarjonta laski myös maailman markkinoilla, osittain ilmastollisista syistä. Sen seurauksena nousevat ensin maailmanmarkkinahinnat ja siitä seurasi, että Euroopan unionin markkinahinnat ylittivät takuuhinnat reilusti. Oikeastaan ei olisi enää ollut tarpeellista maksaa niin korkeita suoria avustuksia, mutta vastaavissa säädöksissä ei ollut otettu huomioon sitä, että suoria avustuksia laskettaisiin tällaisissa tilanteissa, joten maksut nousivat 3 miljardiin ecuun, mikä ei mielestämme olisi ollut tarpeellista. En väitä, että nämä maksut olisivat olleet perusteettomia, mutta ne eivät enää olleet alkuperäisajatuksen mukaisia. Tulevaisuudessa uusissa ohjelmissa on otettava huomioon, että muutoksia voi tulla alas- tai ylöspäin.
Maatalouspolitiikan alueella olemme viime vuonna käsitelleet jälleen tupakka- ja viinialaa vuonna 1993 esitetyn erityiskertomuksen jälkeen. Eurooppalainen tupakka ei vieläkään vastaa eurooppalaisten tupakoitsijoiden makumieltymyksiä, mikä merkitsee, että suurin osa tupakasta viedään muualle. Tässä mietityttää se, että siitä rahasta, minkä tupakantuottajat saavat, 4/5 koostuu tuista. Jos ajatellaan tupakkateollisuuden tarjoamia useita työpaikkoja, on toisaalta muistettava myös, että tupakan vuoksi kuolee ihmisiä. Ei myöskään ole oikein, että Euroopan unioni rahoittaa tupakanvastustuskampanjaa ja samanaikaisesti tukee tupakanviljelyä.
Viininviljelyssä olemme tulleet siihen tulokseen, etteivät raivaus- eikä tislauspalkkiot vastaa odotuksia. Tosin viinin tuotanto on vähentynyt, mutta se johtui lähinnä ilmastollisista olosuhteista. Viiniä tuotetaan edelleenkin erikseen tislausta varten, mikä ei ole koskaan ollut tarkoitus. Meidän on saatettava ehtomme voimaan tässä asiassa.
Rakennetoimenpiteiden osalta moni asia on parantunut, kun sekä maksusitoumukset että maksut siten kun talousarviossa oli suoritettu toteutettiin lähes kokonaan. 98 % maksusitoumuksista ja 95 % maksuista toteutuvat talousarvion mukaisesti, mutta lähemmin tarkasteltaessa on todettava, että maksusitoumukset ja maksut toteutuivat pääasiassa vuoden viimeisellä neljänneksellä ja niistäkin 2/3 joulukuussa. Tämä merkitsee, että on maksettu runsaasti etumaksuja ja ennakkomaksut eivät tarkoita sitä, että suunnitellut toimet on pantu täytäntöön.
Esimerkkinä tästä on ohjelma-aikataulu vuodesta 1989 vuoteen 1993, joka päättyi aikoja sitten. 3/4: aa kaikista toimista, jotka kuuluivat tähän aikatauluun ei ole vielä lopetettu. Yhä edelleen on syytä olla tyytymätön siihen, ettei rakennepolitiikassa ole tehty tarpeellisia arviointeja. Kertomukset, mikäli niitä on tehty, ovat vain tilannekatsauksia, mutta tällä hetkellä neuvoteltavan uuden ohjelma-aikataulun vuodesta 2000 eteenpäin kannalta olisi tärkeää voida hyödyntää asianmukaisia arviointeja.
Kuten tiedätte, rakennetuet ovat aina tietynlainen kilpailuehtojen vastakohta. Euroopan sisämarkkinat perustuvat kilpailuperiaatteelle ja tuet häiritsevät yleisesti kilpailua. Siksi EU-sopimuksen 92/93 artiklan mukaan tällaisia tukia saa myöntää vain komission hyväksynnällä ja silloinkin rajalliseksi ajaksi, tiettyä tarkoitusta varten. Olemme tässä osoittaneet muutamia tapauksia, jotka mielestämme eivät vastaa riittävän hyvin säädöksiä.
Rakennetukien osalta olemme tietenkin tarkastaneet myös sosiaalirahastoa. Havaittiin, että toisinaan on maksettu tukia sellaisille henkilöille, jotka eivät ole olleet lainkaan oikeutettuja saamaan rahaa. Joskus suunnitellut avustukset eivät ole toteutuneet. Joissakin tapauksissa pienten ja keskisuurten yritysten toivottu huomioon ottaminen ei ole onnistunut.
Rakennetukien alueelle kuuluu myös pienten ja keskisuurten yritysten tukeminen. Olemme toistaiseksi tyytymättömiä siihen tapaan, miten komissio tässä toimii. Olemme sitä mieltä, että juuri pienet ja keskisuuret yritykset ovat erityisen tärkeitä työllisyydelle - tässä on muuten yksi teema seuraavan viikon työllisyyshuippukokoukselle - ja niitä on siksi tuettava voimakkaammin. Komissio ei kuitenkaan pysty nimeämään näille yrityksille hyödyllistä summaa. Tähän päivään saakka ei ole keksitty sellaista määritelmää, mikä lasketaan pieneksi ja mikä keskisuureksi yritykseksi. Olemme tehneet pistokokeita 33: lle niin kutsutulle pienelle ja keskisuurelle yritykselle. Huomasimme, että vain 11 yritystä oli todellisuudessa pieniä tai keskisuuria. Loput 2/3 näistä kyseisistä yrityksistä kuului konserneihin. Eräässä tapauksessa jopa 2000 työntekijän yritystä luonnehdittiin pienyritykseksi. Tällainen ei käy päinsä!
Myöskään pienten ja keskisuurten yritysten yhteisöaloitteet, joita komission on tarkoitus säädellä, eivät suju kunnolla. Näitä yhteisöaloitteita varten on budjetissa määrätty 910 miljoonaa ecua, mutta tähän mennessä niistä on kuitenkin maksettu vain 140 miljoonaa ecua ennakkomaksuina. Vain yksi ainoa valtio, joka on Saksa, on antanut yli 3 miljoonan DM: n maksumääräyksen, ja senkin vain ennakkomaksuna. Tämä merkitsee, että Euroopan komission on pienten ja keskisuurten yritysten osalta toimittava aktiivisemmin.
Rakennetukien piiriin kuuluu myös kalastuspolitiikka. Olemme tulleet siihen tulokseen, ettei toivottua tavoitetta ole saavutettu. Jäsenvaltioiden kalastuslaivastot eivät ole vieläkään saavuttaneet vaadittavaa kapasiteettia, eikä niiden rakennekaan vastaa odotuksia.
Rakennepolitiikan alueella minun on puututtava myös PHARE- ja TACIS-ohjelmiin. Nekin ovat rakenneohjelmia. Kuten ennen näiden ohjelmien osalta voi valittaa sitä, että maksujen käyttöaste on liian alhainen. Näistä ohjelmista on kuitenkin varmasti myös paljon hyvää sanottavaa. Näiden ohjelmien avulla Keski- ja Itä-Euroopan maiden hallinto oppii tekemään yhteistyötä esimerkiksi EU: n jäsenvaltioiden ja komission kanssa. Nämä maat tekivät aiemmin yhteistyötä COMECONin puitteissa. Se on varmasti tärkeä kasvatusprosessi, mutta Keski- ja Itä-Euroopan hallinnolla on sopeutumisvaikeuksia, mikä on tärkeä kohta, kun jonkin ajan kuluttua ollaan laajennusneuvotteluissa.
On myös huomattava, että maatalouspolitiikan alueella PHARE- ja TACIS-ohjelmien tavoitetta ei toistaiseksi ole saavutettu. Niin kauan kuin näiden maiden omistussuhteet ovat epäselviä eikä myöskään ole maarekisteriä eikä siten myöskään voida antaa lainoille vakuuksia, maatalouden yksityistäminen on tuskin mahdollista, sillä uusi yksityinen maatalous perustuu lainojen ottamiseen. Niinpä on tärkeää kehittää tätä aluetta, ja tarkoitan myös, että PHARE- ja TACIS -ohjelmia on tulevaisuudessa hyödynnettävä voimakkaammin laajentamalla toimintaa Keski- ja Itä-Eurooppaan. Rahoitusta on mielestämme suunnattava voimakkaammin tähän tavoitteeseen.
Olemme tarkastaneet myös kehitysavun aluetta. Sikäli kuin on kyse yhteistyöstä niiden kehitysmaiden kanssa, jotka eivät kuulu Lomé-sopimuksen piiriin, olemme huomanneet, että vähintään yhdessä tapauksessa kytkettiin mukaan pankki, joka ei ollut tällä alalla erityisen menestynyt, sillä mielestämme miljoona ecua maksettiin epäoikeudenmukaisesti. Kehitysrahaston, siis Lomé-sopimuksen puitteissa olemme myös tarkastaneet julkista toimeksiantoa ajalla 1988-1993. Siinä on paljon moittimista, koska esimerkiksi suosituimmuuslauseketta ei käytetty, verosäädöksiä ei otettu huomioon ja tarjoukset ja tarjouspyynnöt eivät täsmänneet.
Kuten tiedätte, meidän on laadittava budjetin tarkastuslausuma. Siitä määrää Maastrichtin sopimus. Tänä vuonna esittelemme kolmannen tarkastuslausuman. Tänä vuonna tämä tarkastuslausuma, todistus, on osa vuosikertomuksen II osaa. Talousarviota yleisesti tarkasteltaessa olemme tulleet seuraavaan lopputulokseen: Yhteisön tilinpäätökset kuvaavat oikein tuloja ja menoja lukuun ottamatta merkityksettömiä poikkeuksia ja siten myös yhteisön rahatilannetta. Ne toimet, jotka muodostavat pohjan tuloille, vastaavat suurin piirtein lain ja järjestyksen periaatteita. Tämä koskee myös maksusitoumuksia. Niissä toimissa, jotka muodostavat perustan maksuille, on mielestämme kuitenkin vielä aivan liikaa oleellisia virheitä. Olemme tulleet siihen tulokseen, että vuonna 1996 5, 4 % toimista, jotka muodostavat perustan maksuille, oli pahasti virheellisiä, ja viittaamme siihen, että rakennetukien kohdalla virheiden määrä on keskiarvon yläpuolella ja maatalouden alalla alitti keskiarvon. Tässä yhteydessä haluaisin myös todeta seuraavaa: Nämä 5, 4 % eivät merkitse, että tässä olisi kyse vain petoksista. Kyseinen luku sisältää myös muut tapaukset, kuten väärän vaihtokurssin käytön sosiaalirahastossa tai muut seikat. Kerran tarkastajamme eivät esimerkiksi kyenneet tekemään tarkastusta, koska vihainen maanviljelijä usutti purevat koiransa tarkastajien kimppuun.
On myös todettava, että 4, 3 % on niin kutsuttuja Non-Opinion -tapauksia, joissa emme saaneet tuloksia, koska kyseisessä valtiossa oli lakko tarkastusta tehtäessä tai koska yleinen syyttäjä oli juuri takavarikoinut todisteet tullessamme tekemään tarkastusta. Myös muodollisia virheitä on aivan liikaa, mutta ne ovat meillä sellaisia, etteivät ne juurikaan vaikuta haitallisesti talouteen.
Lomé-sopimuksen osalta, josta annamme erityisen tarkastuslausuman tulemme tänä vuonna siihen tulokseen, että kaikki kategoriat, joista olen jo antanut esimerkin yleisessä taloudessa, ovat järjestyksessä, joten voimme vähäisiä poikkeuksia lukuun ottamatta todeta, että arvioimme Lomé-sopimuksen myönteisesti.
Sallinette minun esittää vielä pari nopeaa huomautusta Amsterdamin vielä ratifioimattoman sopimuksen vaikutuksista. Amsterdamin sopimuksen avulla Euroopan tilintarkastustuomioistuin on nyt koko yhteisön tilintarkastustuomioistuin. Se on niin ikään muodollisesti samassa asemassa yhteisön muiden elinten kanssa.
Meidän on nyt sopimuksen mukaisesti ilmoitettava säännönvastaisuuksista. Sopimukseen liitettiin vastaava lauseke, mutta haluaisin tässä luonnehtia tehtäväämme. Tehtävämme on ensisijaisesti ennaltaehkäisy, mikä merkitsee vaikuttamista siihen, ettei säännönvastaisuuksia lainkaan syntyisi. Emme pidä itseämme poliisina emmekä myöskään yleisenä syyttäjänä, mutta jos törmäämme normaalissa tehtävissämme säännönvastaisuuksiin saatikka petoksiin, tutkimme asian ja otamme sitten yhteyttä asianomaiseen viranomaiseen.
Tällaisena siis näemme tehtävämme antaessamme panoksemme rahoituksen valvontaan; kuten sanottu, ei poliisina eikä yleisenä syyttäjänä. Sopimus huolehtii myös siitä, että toimimme luottamuksellisessa yhteistyössä kansallisten tilintarkastuselinten kanssa. Lisäksi sopimus pitää huolen, että me tarkastaessamme Euroopan investointipankkia teemme työmme juuri laaditun Tripartite-sopimuksen puitteissa. Vaikka sopimus ei joskus olisikaan voimassa, säilyvät tarkastusoikeutemme kuitenkin edelleen.
Puheaikani on ohi. Saanen kiittää teitä hyvästä yhteistyöstä. Tämä kiitos koskee talousarvionvalvontavaliokuntaa ja sen puheenjohtajaa, rouva Diemut Theatoa. Olemme kiitollisia mielipiteidenvaihdosta, jota voimme jatkuvasti harjoittaa elimessämme ja tiedämme myös, että te tälläkin kertaa teette tarkastustemme perusteella tarpeelliset päätökset. Kiitämme myös Detlev Samlandin budjettivaliokuntaa, jossa on asiantuntevasti keskusteltu työstämme. Lisäksi kiitän pääesittelijää herra James Ellesiä. Paljon kiitoksia hänen vaivannäöstään! Haluaisin vielä kiittää komissiota, erityisesti komissaari Liikasta.
Haluaisin antaa tunnustusta siitä, että komissio tarttuu suureen osaan esittelemistämme asioista. Komission uudistusyritykset keskittyvät SEM 2000: een. Jo nyt on havaittavissa, että sen kautta tuotettuun hallinto- ja tiedotusjärjestelmään on odotettavissa parannuksia. Me havaitsemme myös, että uusi tilinpäätösmenettely maatalouspolitiikan alueella tuo tullessaan positiivisia muutoksia. Olemme myös kiitollisia siitä, että komissio yhtyy käsitykseemme. Uusi varainhoitoasetus on käsillä, ja olemme jo antaneet sille tarvittavan panoksen, ja olemme myös kiitollisia siitä, että rakennepolitiikkaan on saatu käsitteitä, joiden avulla voidaan välttää laiminlyöntejä. Herra Liikanen, siitä teille ja vastaavasti myös kollegoillenne todella sydämellinen kiitos. Kiitän tarkkaavaisuudestanne!
(Suosionosoituksia)
Liikanen
Arvoisa puhemies, vuoden 1996 talousarvion toteuttamiseen liittyvän tarkastuslausuman vuosikertomuksessa on esitetty luettelo yhteisön varojen käytön puutteista. Tärkeimmillä alueilla luettelo auttaa komissiota edistymään sen tehtävässä tehostaa huomattavasti yhteisön varojen käyttöä unionin tavoitteiden saavuttamiseksi.
Ensinnäkin tuomioistuin toteaa, että " budjettimäärärahojen antelias jako voi ehkäistä kurinalaista varainhoitoa" . Tämä mahdollinen vaara on selvästi vähentynyt vuoden 1998 talousarviossa. Riippuen siitä, miten haluatte mitata sitä - kasvulukuina, marginaalilukuina suhteessa rahoitusnäkymiin tai suhteessa omien varojen ylärajaan - vuoden 1998 talousarvio tulee olemaan kurinalainen.
Komissio, kuten tuomioistuin ja herra Friedmann, on huomannut, että viljantuottajille on annettu liian paljon korvauksia vuoden 1992 maatalousuudistuksissa. Komissio on ehdottanut tämän osittaista korjaamista. Valitettavasti neuvosto ja parlamentti eivät ole hyväksyneet tätä. Komissio tulee sen tähden palamaan asiaan Agenda 2000 - ohjelman yhteydessä.
Yleisesti yhteisen maatalouspolitiikan osalta kaikki tuomioistuimen huomautukset ovat arvokkaita tilien selvittämiseksi, ja komissio tulee hyödyntämään niitä kaikilta osin.
Olen myös kiinnittänyt huomiota tuomioistuimen johtopäätöksiin. Niissä todetaan, että on olemassa merkkejä siitä, että tilijärjestelmän uudella rahoitusselvityksellä on myönteinen vaikutus EMOTR: n tukiosastoon.
Rakennerahastoissa maksuihin vaikuttavien virheiden määrä on yhä liian korkea. Tällä alalla tärkeimmät päätökset on tehty vuonna 1997. Kelpoisuussäännöistä päästiin yksimielisyyteen viime huhtikuussa. Lokakuussa komissio hyväksyi jäsenvaltioiden finanssivalvontaa koskevat vähimmäismääräykset. Näitä vähimmäismääräyksiä sovelletaan niihin toimiin, jotka on osittain rahoitettu rakennerahastoista. Viime kuussa komissio otti huomioon nettorahoituskorjausten soveltamista koskevat sisäiset ohjeet. Ilmoitin eilen tehdyistä toimenpiteistä Ecofinneuvostolle. Tilintarkastustuomioistuimen ja Euroopan parlamentin tälle prosessille antama tuki on ollut tärkeä. Tämä ei ole aina ollut helppoa.
Keskitymme nyt seuraavan ohjelmakauden määräysten laatimiseen. Niissä on korostettava kustannustehokkuutta. Keskittäminen, yksinkertaistaminen, hajauttaminen sekä ankarammat tarkistukset ja tulosten vahvistaminen ovat tällöin johtoaatteita.
Tilintarkastustuomioistuimen vuoden 1996 kertomuksen ja vastuuvapausmenettelyä koskevat keskustelut käydään samaan aikaan kuin komissio antaa ehdotuksensa, ja tämän vuoksi voimme tehdä parhaat mahdolliset johtopäätökset seuraavalle kaudelle.
Haluaisin tässä yhteydessä esittää tuomioistuimelle toivomuksen. Olisi arvokasta, jos tarkastuslausumaa koskevien vahvistettujen varojen yhteydessä tuomioistuin voisi tulevaisuudessa antaa enemmän alakohtaista tietoa. Tämä voisi helpottaa ongelman lähteen ja vastuiden tunnistamista, ja tämä puolestaan auttaisi meitä kohdentamaan uudistustoimet paremmin.
Esitän lyhyesti joitakin muita huomautuksia. Tämä kertomus vahvistaa sitä käsitystä, että yhteisön talousarvion monilla alueilla on liian monta hanketta, jotka ovat liian pieniä ja joilla on liian monta päämäärää. Yhteisön talousarviossa on kauttaaltaan pyrittävä keskittämiseen ja yksinkertaistamiseen.
Tuomioistuin arvostelee monessa luvussa yhteisön avustusten hoitoa. Sen oman päätarkastajan huomautusten ja Euroopan parlamentin toistuvien vaatimusten mukaisesti komissio pyrkii laatimaan tätä alaa koskevat yleiset määräykset. Se laatii välikertomuksen myöhemmin tänään, ja ilmoitan Euroopan parlamentin budjettivaliokunnalle tästä kertomuksesta ensi viikolla.
Lopuksi tuomioistuin on saanut komission vakuuttuneeksi yhteisön varainhoitoasetuksen yleisen tarkistuksen eduista. Komissio voinee antaa ensimmäisen asiaa koskevan asiakirjan vuoden 1998 ensimmäisellä puoliskolla.
Lopuksi haluaisin vakuuttaa teille, että komissio noudattaa huolellisesti kaikkia tuomiostuimen vuoden 1996 vuosikertomuksessa esittämiä huomautuksia. Tuleva puheenjohtajavaltio on myös esittänyt erityisen sitoumuksensa tämän osalta.
Yhteisön varainhoidon uudistaminen on jatkuva prosessi. Olemme päättäneet lukuisista uudistuksista, kuten jo kerroin teille. Uudistusten täytäntöönpanon on oltava pysyvää ja kurinalaista . Varainhoidon parantaminen on jatkuva prosessi. Se on meidän ja jäsenvaltioiden yhteinen velvollisuus. Vain tällä tavalla ponnistelumme kantaa hedelmää, parantaa yhteisön menojen säännöllisyyttä ja lisää rahan arvoa.
Onnittelen herra Friedmannia tästä vuosikertomuksesta. Komissio on täysin sitoutunut työskentelemään talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtajan Theaton, esittelijä Ellisin ja kaikkien niiden parlamentin jäsenten kanssa, jotka ovat osallisia tarvittavien johtopäätösten laatimiseen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Liikanen.
Siirrytään keskustelemaan kertomuksesta ja pyydetään lyhyitä kysymyksiä.

Wynn
Arvoisa puhemies, minulla on neljä kysymystä. Ensimmäinen kysymykseni on yleinen ja se kuuluu: missä määrin puhumme petoksista, herra Friedmann, emmekä rahastojen huonosta hoidosta? Voitteko antaa meille jonkinlaisen kuvan asiasta?
Kolme seuraavaa kysymystä koskevat kaikki DASia. Kertomuksen 19.30 kohdassa puhutaan huomattavista virheistä - joihin myös viittasitte puheessanne - ja joissa Euroopan maatalouden ohjaus- ja takuurahaston vakuusrahastot ovat keskimääräistä pienemmät. Tarkoittaako tämä, että DAS on positiivinen maatalouden osalta? Tarkoittaako tämä myös, että ainoastaan rakennerahastojen osalta DAS on negatiivinen?
Kertomuksen 19.27 kohdassa, jossa komissio puhuu työrajoituksistaan, mainitaan kaksi alaa: toinen on julkinen varastointi ja toinen ennenäkemättömät oikeudelliset ja fyysiset olosuhteet. Kertomuksessa tai komission vastauksessa ei kerrota meille, mitä ne ovat. Voitteko te, herra Friedmann, selittää, mitä ne ovat?
Lopuksi vastauksessa kertomuksen 19.28-19.36 kohtiin komissio antaa lausunnon, jonka näen nyt kolmannen kerran. Siinä sanotaan, että tuomioistuimen päätöstä on tulkittava varovaisesti, koska kaikissa tilastomenetelmissä esiintyy jonkin verran epätarkkuuksia ja koska menee vielä muutama vuosi ennen kuin DAS on tarpeeksi kehittynyt. Mitä vastaatte tähän?

Theato
Arvoisa puhemies! Arvoisa Euroopan tilintarkastustuomioistuimen puheenjohtaja, ensinnäkin sydämellinen kiitos alustuksistanne ja rakentavasta mietinnöstä, jota jo myös komissio toteuttaa, kuten juuri kuulimmekin herra komissaari Liikaselta. Olemme myös kiinnostuneita verorahojen suojelemisesta ja ryhdymme nyt siksi järjestelmällisesti työhön.
On kuitenkin joitakin kohtia, jotka luonnollisesti aiheuttavat meille suuria huolia, erityisesti yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa. Kuullessani, että yhdeksän kymmenestä virheestä tapahtuu jäsenvaltioissa, kuten osoititte, tulin todella mietteliääksi.
Kysymykseni koskee kyseistä tullialaa: Havaitsetteko vastaavia riskejä myös arvonlisäveron tai neljännen tulolähteen - BKT: een - kohdalla? Olisiko tässä syytä suorittaa välttämättömät tarkastukset tehokkaammin, vaikka meillä ei vielä ole alkuperätodistusta, mutta arvonlisäveroa nostetaan muissa maissa? Kysymykseni pienistä ja keskisuurista yrityksistä: Onko teillä suosituksia siitä, miten voitaisiin välttää pirstoutuneisuutta ja ennen kaikkea kompensoida tiedonpuutetta, jota ilmiselvästi esiintyy? Olisimme vastauksesta hyvin kiitollisia! Meillä on vain vähän aikaa, joten puhun lyhyesti. Lopuksi haluaisin kuitenkin vielä korostaa, että ryhdymme nyt työhön tehokkaasti ja luotamme yhteistyöhön tuomioistuimen ja komission kanssa, kuten aina teemme!

Giansily
Arvoisa puhemies, arvoisa tilintarkastustuomioistuimen presidentti, jo viime vuonna painotitte erillisohjelmien ja etenkin PHARE- ja TACIS-ohjelmien osalta vaikeuksia, jotka liittyvät varojen käytön valvontaan sekä samalla avattujen määrärahojen vähäiseen käyttöön. Uskon tilintarkastustuomioistuimen työn olevan hyödyksi erityisesti tarkennettaessa rahoitusmenettelyjä, jotka liittyvät jäsenyyttä hakeville maille kohdistettuun Agenda 2000: n osaan.
Haluaisin kuitenkin tiedustella mielipidettänne aiheesta, josta talousarvion toimivaltaisena esittelijänä olen erityisesti huolissani, eli entisen Jugoslavian alueen jälleenrakentamisesta. Onko teillä, herra puhemies, tarkempia tietoja tarkoitusta varten varattujen varojen käytöstä? Voitteko erityisesti kertoa, onko teillä käytössänne tehokkaita keinoja, joilla voitte varmistaa, että kunnostamiseen ja jälleenrakentamiseen tarkoitettuja määrärahoja ei käytetä muihin tarkoituksiin? Koska varainhallinnan hoitaminen on suurelta osin Maailmanpankin tehtävänä, voitteko lopuksi antaa tietoja myös suhteestanne Maailmanpankkiin ja etenkin sopimusten tekoon kohdistuvista valvontamenetelmistä?

Kjer Hansen
Arvoisa puhemies, tilintarkastustuomioistuin on jälleen kerran arvostellut voimakkaasti tapaa, jolla yhteisön varoja on hoidettu ja esim. talous- ja sosiaalikomiteaa on arvosteltu matkakuluihin liittyvästä tuhlailusta silloin, kun korvauksia on maksettu vaikka asianmukaiset todisteet ovat puuttuneet ja kokousten osallistujaluettelotkaan eivät ole luotettavia. Haluankin kysyä tilintarkastustuomioistuimen presidentiltä, milloin samanlainen tutkimus tehdään Euroopan parlamentista? Miksi emme ole jo aikoja sitten saaneet parlamentin tilannetta käsittelevää tiedonantoa, jotta voisimme korjata omien varojemme käyttöä ja siten, hyvät kollegat, myös imagoamme, koska tilannehan ei ole sellainen, että tilintarkastustuomioistuin neuvottelisi Euroopan parlamentin puhemiehen kanssa siitä, aiotaanko parlamenttia koskevaa tarkastusta ylipäätään tehdä? Herra puhemies, toinen kysymykseni käsittelee tarkastuslausumaa, jossa mielestäni ei vieläkään ole vastausta siihen, miksi maksuissa on niin paljon virheitä. Meiltä puuttuu selvitys siitä, ovatko syynä tilintarkastustuomioistuimen puutteelliset menetelmät, komission huonosti toimiva valvontajärjestelmä vai onko yksinkertaisesti niin, että jäsenvaltiot hutiloivat. Kuka vastaa asioiden tilasta, ja kuinka suurta virhemarginaalia tilintarkastustuomioistuin ylipäätään pitää hyväksyttävänä?

Müller
Arvoisa puhemies, viittaan kohtaan 1426, entiseen Jugoslaviaan. Toteatte tuomioistuimen kertomuksessa, että vuoden 1997 heinäkuuhun saakka varoista, jotka olimme antaneet joulukuussa 1995 Jugoslavian uudelleen rakentamiselle oli käytetty yhteensä 1, 3 %. Me olemme kaksi viikkoa sitten työntäneet kalastukseen ja muuhun yli 100 miljoonaa ecua vuodelle 1997 apurahoja, koska pääosasto 1a ei kykene jakamaan varoja!
Olen pyytänyt herra Westendorpia saapumaan ensi viikolla talousarvion valvontavaliokuntaan selvittämään, mistä oikeastaan on kyse, kun emme saa komissiolta tässä asiassa lainkaan kunnollista tietoa tilanteesta. Kysymykseni teille kuuluu: Sanoessanne, että työnne on ennaltaehkäisyä, ja sanoessanne, että komissio on osoittautunut oppimiskykyiseksi teidän aloitteidenne suhteen, kuinka arvioisitte tässä tapauksessa pääosasto 1a: n kykyä oppia vuosien 1996, 1997 tai 1998 tai sitä seuraavien vuosien kurjuudesta?

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, varainhoitovuotta 1996 koskeva kertomus on hyvin avartava aikaisempien vuosien kertomusten tavoin. Minulla on kuitenkin epäilyksiä kertomuksen perusteella tehtävien toimenpiteiden suhteen. Haluaisin mainita esimerkkinä pk-yrityksiä käsittelevän 6 luvun, joka on ajankohtainen Euroopan huippukokouksen kynnyksellä. Huippukokouksessa Euroopan unioni suunnittelee vastaavansa työttömyyteen suuntaamalla EIP: n välityksellä tuntuvaa rahoitusta pk-yrityksille.
Itse asiassa kertomus osoittaa EAKR: n yhteydessä, että pk-yrityksistä ei ole tehty säännönmukaista määritelmää, että useita pk-yritysten hyväksi tehtyjä toimia ei ole luetteloitu ja että toimien hyväksi myönnettyjä maksuja ei ole kirjattu. Kertomuksessa huomautetaan, että pk-yrityksillä on yhä vaikeuksia hankkia pääomaa ja saada lainoja, että pk-yrityksiä koskeva aloite, jolle vuosina 1994-1999 myönnettiin miljardin ecun rahoitus, ei ole lisännyt koheesion ja tukistrategian johdonmukaisuutta, että toimintamenettelyjen avulla ei voida taata tukien kasautumista koskevien sääntöjen noudattamista, ja komissio on suorittanut vain harvoja analyyseja yritysten hyväksi tehtyjen konkreettisten toimien sosioekonomisista vaikutuksista. Lisäksi näiden vähäisten olemassa olevien analyysien avulla ei voida osoittaa, että rahoitetut toimet olisivat tuntuvasti luoneet todellisia työpaikkoja.
Haluaisin siis kysyä seuraavaa: aikooko tilintarkastustuomioistuin antaa komissiolle kiireellisen suosituksen pkteollisuudelle ja -yrityksille tarkoitettujen yhteisön välineiden käytön rationalisoinnista ja optimoinnista, ennen kuin komissio ja parlamentti jakavat miljoonia ecuja, joiden hyödyttömyys tiedetään jo etukäteen?

Le Gallou
Arvoisa tilintarkastustuomioistuimen presidentti, käsittelette yleisluontoisia tukia luvussa, jossa kerrotte useista tukien jakamiseen liittyvistä epäselvyyksistä. Tällaisia tukia on kuitenkin vain muutamia satoja, kun taas otsakkeen B eri pääluokkiin sisältyy kymmeniä tuhansia eri tukia. Haluaisin siis kysyä seuraavaa: aiotteko laajentaa otsakkeen A-3 alaisia yleisluontoisia tukia koskevan tutkimuksen yhteisön talousarvion otsakkeen B kaikkiin pääluokkiin asian selkeyttämiseksi? Tämä oli pääkysymykseni.
Haluaisin esittää teille myös lisäkysymyksen. Samasta pääluokasta puhuessanne mainitsette kaksi erityisen merkittävää epäsäännönmukaisuutta, joista toinen koskee sisäisiin tarkoituksiin suunnattua 400 000 ecun tukea, mutta ette ilmoita, mikä toimielin on edunsaajana. Eikö mielestänne suurempi avoimuus vaatisi ilmoittamaan, mikä toimielin on syytettynä?

Dankert
Rouva Kjer Hansen on aikaisemmin ottanut esille kysymyksen siitä, että tilintarkastustuomioistuin ei ole käsitellyt talous- ja sosiaalikomitean ja alueiden komitean matkakorvauksista. Tilintarkastustuomioistuimen tutkimukset perustuvat pistokokeisiin. Kysymykseni on, eikö olisi järkevää täydentää tutkimusta koskemaan sekä tiettyjä jäseniä että aikaa, jonka jäsenet ovat viettäneet talous- ja sosiaalikomiteassa, jotta neuvosto, joka on poliittisesti vastuussa talous- ja sosiaalikomitean jäsenten nimittämisestä, saisi mahdollisuuden ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin?
Toiseksi tilintarkastustuomioistuin puhuu selvästi sitoumusten aliarvioimisesta muutamalla sadalla miljoonalla. Toisin sanoen, herra puhemies, tätä haluaisin kysyä komission puheenjohtajalta, sillä tuntuu siltä, että Euroopan komissio antaa enemmän arvoa neuvoston mielipiteille kuin budjettiviranomaisten mielipiteille ja varainhoitoasetukselle.

Garriga Polledo
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että tilintarkastustuomioistuimen puheenjohtaja ja komissaari Liikanen ovat nyt täällä, koska kysymykseni koskevat heidän välisensä vuorovaikutuksen puuttumista. Haluan esittää lyhyesti kolme kysymystä.
Ensimmäinen kysymys koskee huomattavia virheitä. Näyttää siltä, että teillä on eriävät käsitykset siitä, mikä on huomattava virhe ja millainen näiden huomattavien virheiden vaikutus on talousarvioon. Sillä on melko suuri merkitys, koska se vaikuttaa muiden muassa niihin rahasummiin, joista olette eri mieltä, esimerkiksi niinkin tärkeissä asioissa kuin rakennerahastoissa. Onko mahdollista, että parantaisitte vuorovaikutusta välillänne?
Toinen kysymys koskee valintakelpoisuussääntöjä. Päättelin komission vastauksista, että se on jo laatinut kaikille jäsenvaltioille yhteiset valintakelpoisuussäännöt. Eikö tilintarkastustuomioistuimelle ole tiedotettu näistä valintakelpoisuussäännöistä?
Kolmas kysymys, arvoisa puhemies, koskee kansallisia valvontaelimiä. On ilmeistä, että tuomioistuimen ja niiden välillä ei vieläkään ole toimivaa yhteistyötä. Katsooko tilintarkastustuomioistuin, että ne voivat hoitaa tarkastustehtäväänsä ilman tätä yhteistoimintaa?

Rosado Fernandes
Arvoisa tilintarkastustuomioistuimen puheenjohtaja, mainitsitte kertomuksessanne, että rakennerahastojen hoidossa on tapahtunut muodollisia virheitä, joita on pidettävä rikkomuksina. Neljä viidesosaa niistä johtuu jäsenvaltioiden rakenteellisista ja institutionaalisista puutteista. Kuitenkin jäsenvaltiot hallitsevat 80 %: a unionin varoista, unionin talousarviosta. Herra puheenjohtaja, millä tavoin jäsenvaltioiden rikkomukset tai virheet voidaan mielestänne korjata ilman, että rikoslakia muutetaan ja että rikollisuus muutoinkin lakkaa kannattamasta Euroopassa, kuten se on tähän asti kannattanut? Mihin toimiin on ryhdyttävä ja mistä syystä tilintarkastustuomioistuin tyytyy toteamaan asian sen sijaan, että se syyttäisi väärin toimineita jäsenvaltioita ja haastaisi ne oikeuteen?

Mulder
Arvoisa puhemies, minulla on kysymys maatalouden hintatukien liikamaksuista. Haluaisin kysyä Friedmannilta, että jos kerran nyt on kysymys vain vuodesta 1996, onko hän ottanut mukaan myös edelliset vuodet? Ja tässä tapauksessa, onko hän ottanut huomioon myös taloudelliset näkökohdat ja muutokset vihreässä kurssissa? Toinen kysymys on, onko sääntöjä sovellettu väärin? Vai onko niitä sovellettu oikein, mutta ne ovat olleet alusta alkaen vääriä? Onko takuuhintojen viiden tai kymmenen prosentin vaihtelusta poikettu? Tämä on nimittäin tärkeää liiallisten tukien kannalta. Ja sitten viimeinen kysymys, joka liittyy myös Agenda 2000: een. Nämä hintatuet vahvistettiin kuudeksi vuodeksi. Pitääkö hän oikeana, että sääntöjä muutetaan kesken kaiken, ja uskooko hän sen olevan uskottavaa niihin ehdotusten kannalta, joita komissio tekee liittyen Agenda 2000: een?

Holm
Arvoisa puhemies! Friedmann sanoi, että EU: n talousarviosta noin 5, 3 prosenttia oli epäasianmukaisuuksia. Kysymykseni kuuluu: miltä tilanne näyttää verrattuna jäsenvaltioiden talousarvioihin? Ovatko epäasianmukaisuudet yhtä suuria jäsenvaltioiden omissa talousarvioissa kuin EU: n talousarviossa? Vai onko EU se, jolla on vaikeuksia pitää huolta rahoistaan?
Tupakkatuen ollessa kyseessä nämä ovat erittäin valitettavia. Olen sitä mieltä, että tupakkatuet pitäisi muuttaa kokonaan ja poistaa, koska ei ole kohtuullista, että EU: n veronmaksajat maksavat neljä viidesosaa tupakanviljelijöiden tuloista.
Minun viimeinen kysymykseni koskee komissiota. Euroopan komissiossa on 17 000 työntekijää. Minä en kuitenkaan löydä asiakirjoista paljoakaan siitä asiasta, kuinka komissio käsittelee asiaa sisäisesti eli kuinka paljon lahjontaa esiintyy EU: n työntekijöiden joukossa. EU: n rahojen silmälläpito ei ole vaikeaa ainoastaan jäsenvaltioille, vaan sen täytyy olla vaikeaa myös EU: n työntekijöille.

Tomlinson
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää kaksi kysymystä.
Ensinnäkin, hyväksyykö tilintarkastustuomioistuin sen, että vuosikertomuksessa esitettyä omia varoja koskevaa uhkaa ei voida torjua pelkästään yhteisön tasolla? Jäsenvaltiot saavat 10 % palkkiona perinteisten omien varojen perimisestä, ja niiden täytyy sen tähden hyväksyä tähän maksuun liittyvä velvollisuus, varsinkin koska se on niiden omien etujensa mukaista. Esimerkiksi eilen julkaistussa Yhdistyneen kuningaskunnan tulleja ja valmisteveroja koskevassa vuosikertomuksessa käy ilmi, että pelkästään tupakkatulot ovat pienentyneet 1 miljardia Englannin puntaa.
Toiseksi, huomaako ja hyväksyykö komissio itse tupakkateollisuutta koskevan paradoksin? Samalla kun komissio yrittää kieltää tupakkayrityksiä käyttämästä voittojaan urheilun sponsorointiin, komissio tukee tupakkateollisuutta yli 1 miljardilla eculla ikään kuin kyseessä olisi terveellinen maataloushanke. Voiko tilintarkastustuomioistuin varmistaa, että komissio ymmärtää täysin nykyiseen järjestelmään kohdistuvan arvostelun, ja voiko se huomauttaa komissiolle, että se voi esittää moraalisia huomautuksia ainoastaan, jos se lopettaa kyseisen järjestelmän tukemisen?

Kellett-Bowman
Arvoisa puhemies, tämä esitys ansaitsee enemmän aikaa, mutta sen vähyydestä huolimatta haluaisin onnitella tuomioistuinta ja kiittää sitä sen erinomaisesta kertomuksesta. Haluaisin vain esittää kolme kysymystä.
15 luvussa tuomioistuin puhuu yhteisön hajautettujen elinten puutteista. Voisiko tuomioistuin tarkastella varhaisessa vaiheessa komission ehdotuksia, joita talousarvion valvontavaliokunta parhaillaan käsittelee, jotta se voi sanoa, ratkaisevatko ne tämän ongelman.
Kertomuksen 1 luvussa käsitellään vapaa-alueiden tulojen menetyksiä. Voisimmeko jossain vaiheessa saada arvion näiden alueiden menetetyistä tuloista?
Kolmanneksi komissaari mainitsi varojen liialliset varaukset eri alueilla, ja haluaisin huomauttaa parlamentille, että tämä liiallinen varaus koski pakollisia menoja. Tämä tukee parlamentin väitettä, jonka mukaan talousarvion pakollinen puoli pitäisi poistaa.

Blak
Arvoisa puhemies, olen tänä vuonna lukenut suurella ilolla tilintarkastustuomioistuimen kertomusta, koska en nimittäin näe, että Tanskaa mainittaisiin kertomuksessa, kuten muina vuosina ja sehän on myönteistä. Haluan tukea kollegani Eva Kjer Hansenin ehdotusta siitä, että parlamentin suhdetta matkakuluihin tutkitaan, jotta pystyisimme parantamaan imagoamme. Mutta haluaisin mielelläni kuulla herra Friedmannin vastauksen seuraavaan kysymykseen: onko niin, että syydämme valtavasti EU-varoja investointipankille ja Euroopan investointirahastoon, ilman että meillä on minkäänlaisia mahdollisuuksia saada tietää, mihin rahoja käytetään? Kertomuksessahan sanotaan, että yhteistyötä ei haluta tehdä ja luulen, että meidän on tartuttava tähän ongelmaan. Lopuksi haluan sanoa, että ennen tänne tulemistani luin paljon rikosromaaneja, nyt luen vuosikertomuksia, jotka kattavat täysin jännityksen tarpeeni.

Friedmann
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat! Haluaisin kiittää teitä mielenkiinnosta kertomusta kohtaan. Herra Wynn, te kysyitte ensimmäisenä, miten laajalti puhumme petoksista. Puhumme yleisesti säännönvastaisuuksista, jossa yhteydessä meille on selvää, että petos on osa säännönvastaisuutta, sen alakäsite, ja näin siksi, että tähän mennessä vain Euroopan unionin valtiossa on rikosoikeudelliset luonnehdinnat petokselle Euroopan unionin varojen yhteydessä.
Seuraavaksi kysytte, miksi me emme olisi antaneet EMOTR-alalle positiivista tarkastuslausumaa sen ollessa keskiarvon alapuolella. Kuten sanottu, keskiarvo on 5, 4 %, mutta meillä on maailmanlaajuinen lausunto tehtävänämme. Siksi emme erottele yksittäisiä politiikan aloja mitä lausunnon määrittelyyn tulee.
Seuraavaksi kysyitte tilastojen epävarmuudesta ja komission mielipidettä tarkastuslausumasta. Uskon voivani sanoa, että olemme päässeet koko lailla eteenpäin tarkastuslausumamme kehittämisessä menetelmien suhteen sekä myös keskustelussa komission kanssa. Rouva Theato, te viittaatte arvonlisäveron riskeihin. Kysymyksenne onkin hyvin perusteltu, sillä meillä on arvonlisäveron kanssa sisämarkkinoilla samanlainen tilanne kuin tullialalla. Niin kauan kuin määrämaaperiaate pätee, on tavara matkalla määrämaahan ilman arvonlisäveroa ja siten riskialtis.
Kysyitte, miltä bruttokansantuote asiana näyttää. Ongelma on siinä, että laskentaperusteet jäsenvaltioiden välillä eivät täsmää keskenään. Käsittelemme asiaa ja meillä on sitä varten myös ulkopuolisia asiantuntijoita.
Miten on pienten ja keskisuurten yritysten laita? Voimmeko antaa suosituksia? Myös herra parlamentin edustaja on puhunut tästä aiheesta. Yleisesti haluaisin sanoa, että toimintaa tarkasteltaessa pienet ja keskisuuret yritykset ovat tärkeitä. Olemme todenneet, että kun annetaan rahaa suuryrityksille, ne ryhtyvät ensin rationalisoimaan ja vähentävät sitten työpaikkoja, mikä voi olla yritystaloudellisesti järkevää. Mutta jokainen pieni ja keskisuuri yritys, joka saadaan jälleen jaloilleen, merkitsee joka kerta uutta työpaikkaa. Siksi pk-yrityksillä on niin merkittävä näköalapaikka suoraan yhteisön sisäisiin ajankohtaisiin ongelmiin.
Minulta kysyttiin, miten on PHARE- ja TACIS-ohjelmien laita ja entisen Jugoslavian tilanne? Mainitsitte itse, miten alhaisia prosenttiluvut ovat näiden keinojen toimeenpanossa. Tunnen jäsenvaltioiden ja komission väliset vaikeudet. Olen myös itse hiljattain puhunut puhelimessa vastaavan pääjohtajan kanssa. En ole tyytyväinen tilanteeseen.
Kun ajatellaan talven tuloa Bosniaan ja sitä, ettei korjausta vaativien talojen kunnostusta voida aloittaa, vaikka sitä varten on myönnetty rahat, on se enemmän kuin masentavaa!
Olen yrittänyt näin vastata rouva parlamentin edustaja Müllerin kysymykseen. Rouva Kjer Hansen, te puhuttelette talousasioita käsittelevää valiokuntaa ja sosiaaliasiain valiokuntaa. Todellisuudessa olemme joutuneet antamaan kitkerää kritiikkiä tälle valiokunnalle. Olemme kritisoineet säännöstenvastaisuuksia lentolippujen korvauksissa, kumulaation aiheuttamia säännönvastaisuuksia päivä- ja istuntorahoissa jne. Olemme viitanneet prosenttilukuihin, joissa havaittiin edellisenä ja viime vuonna tässä yhteydessä epätäsmällisyyksiä. Ne ovat huomattavan korkeita. Olemme huomioineet talous- ja sosiaalivaliokunnan ilmoituksen siitä, että se olisi ryhtynyt toteuttamaan tarvittavia vastatoimenpiteitä ja vaatisi epäoikeudenmukaisesti maksetun rahan takaisin.
Kysytte Euroopan parlamentin tarkastuksista. Tarkastukset ovat täydessä käynnissä. Olemme puheyhteyksissä puheenjohtajienne sekä arvoisan parlamentin vastuullisten edustajien kanssa. Esittelemme teille tarkastuksen tulokset seuraavan vuoden aikana.
Herra Le Gallou, te kysyitte, miksemme ole nimenneet sitä yhdistystä, jota me molemmat kritisoimme. Olemme näissä tapauksissa pidättyväisiä nimien maininnassa. Juuri nyt meidät on haastettu Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen tapauksesta, josta vaaditaan 1 miljoonan ecun vahingonkorvauksia, koska olimme maininneet erään yksityisyrityksen nimen sellaisessa yhteydessä, jota kyseinen yritys ei pitänyt edullisena itselleen. Meistä on yhä edelleen vaikeaa tietää, kuinka pitkälle menemme, kun on kysymys yrityksen nimen mainitsemisesta.
Me emme voi aina kirjoittaa kaikkia tietojamme kertomukseen, varsinkin jos samanaikaisesti on käynnissä yleisen syyttäjän tutkimuksia. Ohjeellisen vastustusmenettelyn perusteella varoittaisimme vastapuolta liian varhain. Tämä koskee esimerkiksi matkailua koskevaa erityiskertomusta.
Herra Dankert, myös te puhuttelitte talous- ja sosiaalivaliokuntaa. Olen juuri vastannut rouva Kjer Hansenille tähän asiaan. Herra Garriga Polledo, te kysytte virheiden määrän seurauksia. Mainitsin aikaisemmin SEM 2000: n, jossa toteutetaan hyvin lupaavalta vaikuttavaa hanketta, ja minäkin totean, että jäsenvaltioissa kiinnitetään yhä enemmän huomiota seurauksiin. On syytä epäillä lausuntoa suunnannäyttäjänä. Kun UCLAF: n petosesittelyn mukaan XY maassa esiintyy niin paljon petostapauksia kuin niitä on ilmoitettu, voidaan sanoa, että esittämämme virheiden määrät ovat oikeutettuja. Me siis mainitsemme virheiden määriä, yksittäiset perustapaukset ovat todiste siitä, että arviomme on oikeansuuntainen.
Olette myös kysyneet, mikä on seuraus, jos 4/5 kaikista säännönvastaisuuksista tapahtuu jäsenvaltioissa? Olette oikeassa: Toisaalta komissio on vastuussa talousarvion toimeenpanosta. Tämä lukee Amsterdamin sopimuksessa. Jäsenvaltiot toimeenpanevat todellisuudessa kuitenkin 4/5 talousarviosta, ja sikäli tämä kritiikki kohdistuu myös jäsenvaltioihin.
(Suosionosoituksia) Kun yhteisöä nuhdellaan jatkuvasti säännönvastaisuuksien prosentuaalisesta määrästä, on syytä epäillä, ettei yhteisössä enää työskentele ihmisiä kuin keskikokoisen kaupungin hallinnossa. Yhteisön rahoitusohjelmien toimeenpanosta vastaavat jäsenvaltiot. Niiden laadusta riippuu kokonaan se, miten asianmukaisesti Euroopan veronmaksajien rahoja käytetään.
(Suosionosoituksia) Herra Mulder, kysyitte, koskevatko ne arviot 3 miljardista ecusta, jotka ovat meidän mielestämme liikaa maatalouspolitiikan alle yhtä useampaa vuotta. Tämä arvio koskee viljelyvuotta 1995/96. Kuulin eilen teidän kanssa keskustellessani, että ohjelman ensimmäisinä vuosina tilanne oli toisenlainen. Se, miten nyt toimimme, on hyvin tärkeää, jos tätä politiikkaa on tarkoitus jatkaa tulevina vuosina uusia ohjeita luotaessa.
Te herra parlamentin edustaja Holm kysytte, että jos 5, 4 % on jäänyt kiinni huomattavista säännönvastaisuuksista, mikä tilanne sitten on jäsenvaltioissa? On syytä epäillä, että yhteisön talous on lähes yksinomaan tukitalous ja siten suuressa määrin altis säännönvastaisuuksille. Aina kun ihminen saa rahaa lahjoituksena, hänestä tulee hyvin kekseliäs. Myös se kansallisten talouksien osa, joka on yhteydessä tukiin, on yhtä lailla altis säännönvastaisuuksille. Siksi on paljon tärkeämpää kehittää sellaisia mekanismeja, jotka tekevät petoksesta mielenkiinnottoman, sellaisia voisivat olla edulliset lainat tukien sijaan, kun on kyse ennen kaikkea tuottoisista investoinneista. Olen sitä mieltä, että tätä suuntausta on syytä pohtia yhdessä vielä paljon!
(Suosionosoituksia) Herra parlamentin edustaja Tomlinson, te viittasitte siihen, että varojen osalta syy ei voi olla EU: n, jos niin paljon menee pieleen. Olette täysin oikeassa! Tullitulot kuuluvat yhteisölle, mutta maksujen perinnän hoitavat yksinomaan kansalliset tullihallinnot. Tulliviranomaiset ovat kansallisia viranomaisia. On äärimmäisen valitettavaa, kuten jo sanoittekin, että jäsenvaltioiden tullihallintoelimet tekevät toivottoman huonoa yhteistyötä eivätkä käytä uutta tekniikkaa tiedonvälityksessä lähimainkaan riittävästi hyväkseen! On sitä oudoksuttavampaa, että jäsenvaltiot saavat 10 % tullituloista hyvityksenä työstään. Myös jäsenvaltioiden olisi vihdoin ymmärrettävä: mitkään tullaamattomat tavarat eivät myöskään tuo jäsenvaltioille muita verotuloja. Sikäli meidän on saatava jäsenvaltiot toimimaan tehokkaammin, ettei tällaisia tullimaksujen kiertoja enää olisi.
Herra Kellett-Bowman, te osoititte kysymyksiä osittain komissiolle, mutta tartuitte myös vapaa-alueita käsittelevään aiheeseen. Vapaa-alueet ovat enimmäkseen merisatamia, joiden kautta sekä tuodaan että viedään tavaraa tullin ulkopuolella. Välttämättömiä todistuksia ei aina toimiteta, joten on mahdotonta tietää, tapahtuuko kaikki säännösten mukaisesti.
Herra Blak, te väitätte, ettemme olisi tällä kertaa maininneet Tanskaa. Eihän sitä tarvitsekaan mainita! Eurooppa on tarpeeksi suuri. Kokonaislukuihin Tanska on luonnollisesti sisällytetty kuten kaikki muutkin maat. Mitä Euroopan investointirahastoon tulee, olette täysin oikeassa: Olemme vain kolmanneksella mukana emmekä siten voi tehdä tarkastuksia siten kuin te toivoisitte ja myös me toivoisimme. Olisin teille kiitollinen, jos tekin aloittaisitte asianmukaisen poliittisen painostuksen, jotta pääsisimme yhdessä hieman eteenpäin, sillä onhan myös kyse yhteisön rahasta! Paljon kiitoksia tarkkaavaisuudestanne!
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Paljon kiitoksia, herra presidentti! Keskustelu on päättynyt.

BSE
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu:
Reimer Bögen laatimasta BSE-tautia koskevien suositusten seurannasta vastaavan väliaikaisen valiokunnan kertomuksesta, joka käsittelee komission BSE-taudin tutkintavaliokunnan antamien suositusten johdosta toteuttamia jatkotoimenpiteitä (A4-0362/97), -16 suullisesta kysymyksestä neuvostolle ja komissiolle: B4-0525/97 ja B4-0526/97 UPE-ryhmän puolesta, B40714/97 ja B4-0715/97 PSE-ryhmän puolesta, B4-0716/97 ja B4-0717/97 V-ryhmän puolesta, B4-0718/97 ja B40719/97 ELDR-ryhmän puolesta, B4-0720/97 ja B4-0721/97 PPE-ryhmän puolesta, B4-0722/97 ja B4-0723/97 ARE-ryhmän puolesta, B4-0897/97 ja B4-0898/97 GUE/NGL-ryhmän puolesta sekä B4-0899/97 ja B4-0900/97 I-EDN-ryhmän puolesta.
Böge
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat! Parlamentin täysistunto päätti 23. marraskuuta asettaa väliaikaisen valiokunnan BSEtaudin tutkintavaliokunnan antamien suositusten seurantaa varten. Tehtävänä oli valvoa sitä, miten EU: n komissio on toteuttanut tutkintavaliokunnan antamat 70 suositusta, sekä antaa puhemieskonferenssille kertomus tästä marraskuun alussa. Me emme olleet siten mikään uusi tutkintavaliokunta, vaikka monesti olisikin tehnyt mieli käydä uudestaan käsiksi itse asiaan.
Perustana olivat tutkintavaliokunnan suositukset ja komission antamat kuukausittaiset seurantakertomukset. Jos verrataan komission ennen kesätaukoa antamaa ensimmäistä seurantakertomusta komission lopulliseen asiakirjaan, voidaan todeta, että monissa asioissa on edistytty. BSE ei ollut todellakaan mikään act of god , kuten meille tutkintavaliokunnassa haluttiin uskotella, vaan se oli ihmeellinen sekoitus vääriä menettelyjä, vääränlaista asioiden hoitoa, virhearviointia ja välinpitämättömyyttä, ja nämä virheethän eivät voineet mitenkään olla johtamatta seurauksiin. Kaiken kaikkiaan voin sanoa tänään: kaikissa niissä asioissa, joissa oli määrä tehdä kuluttajien kannalta merkittäviä johtopäätöksiä ja vauhdittaa päätöstä, olemme edenneet hyvin. Esitetyt suositukset joko saatettiin käytännön toimenpiteiksi tai niiden etenemisestä huolehdittiin tai komissio antoi lupauksen hoitaa asian tietyn ajan kuluessa. Herra komission puheenjohtaja, nämä ovat tulevaisuudessa lankeavia vekseleitä. Lunastakaa nämä vekselit, sillä tässä pätevät samat säännöt kuin liike-elämässä: se joka ei lunasta vekseliään, ei ole kykenevä hoitamaan liiketoimia!
Haluaisin lisätä tähän, että kaikilta niiltä osin, missä paneuduimme sopimuksen tai sopimustulkintojen sokkeloihin, oli todella ongelmia. Sanon tämän myös tietoisena parlamentin ja komission yksiköiden toisistaan paljon poikkeavista oikeudellisista tulkinnoista: tässä olisimme todellakin toivoneet komissiolta enemmän tarmokkuutta, enemmän rohkeutta. Toisaalta annamme täyden tunnustuksen siitä, että komissio joissakin vaikeissa kysymyksissä toimi aivan viime hetkille saakka - muistutan lupauksista muuttaa henkilöstösääntöjä samoin kuin muistutan teitä, herra komission puheenjohtaja, selvästä lupauksestanne asettua parlamentin puolelle neuvoteltaessa uudelleen toimielinten välisen sopimuksesta.
Sallikaa minun mainita muutamia positiivisia esimerkkejä alueilta, joissa olemme edenneet hyvin. Tietysti: toisaalta on mainittava myös asiat, joita ei valitettavasti saatu aikaan, kuten BSE-kustannuksia koskevien korvausvaatimusten toteuttaminen, kurinpidolliset toimenpiteet, hallinnolliset toimet Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan, kanne herra Hoggin saapumatta jättämisen johdosta ja epäluottamuslauseen esittäminen yksittäisiä komission jäseniä vastaan. Erityisen positiivisena pidämme saavutuksia avoimuuden lisäämisessä ja tiedonsaannin parantamisessa: parlamentin ja yleisön pääsy tieteitä koskevan neuvonnan perusteisiin, tiedekomiteoiden toimien uudelleentäyttö, ihmisten terveyttä hoitavien lääketieteen asiantuntijoiden suurempi osallisuus. Vaatimuksemme tässä asiassa on seuraava: samojen avoimuutta, selkeyttä ja tiedonsaantia koskevien periaatteiden tulee päteä myös kansainvälisiin elimiin, muussa tapauksessa me luovumme tästä ajattelusta toiminnan perustana tulevaisuudessa.
Positiivisena pidämme yksiköissä tehtyjä uudelleenjärjestelyjä sekä lainsäädännön ja tieteitä koskevan neuvonnan ja valvonnan erottamista toisistaan. Myös lisäbudjetin aikaansaamisessa on nyt vihdoin edetty. Mutta sanon tässä nyt myös, että jos komissio olisi toiminut kollegiona, se olisi voinut jo ajat sitten huolehtia välttämättömien virkojen aikaansaamisesta järjestämällä uudelleen vapaana olevat toimet. Ja pyydän teitä huolehtimaan siitä, että avoinna oleva eläinlääkinnällisen tarkastusviraston sijoitusta koskeva kysymys ratkaistaan tehokkuusperiaatteen pohjalta eikä sijaintipaikan mukaan. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, myös tämä on asia, joka koskee neuvostoa.
On totta, että jäsenvaltioiden ja komission toimenpiteet ja valvontatoimet, joihin ne sisämarkkinoiden antamien mahdollisuuksien rajoissa voivat ryhtyä, olivat huonosti koordinoituja ja riittämättömiä. Näiltä osin meille luvattiin koko joukko hyviä parannusehdotuksia. Pistokokeet alkuperämaassa, konkreettiset tarkastukset rajoilla ja paremmat tiedot määränpäämaasta, aivan riippumatta BSE: stä, ovat hyvinä esimerkkeinä tiestä, jota tulevaisuudessa pitää kulkea. Odotan neuvostolta tässä asiassa, että se ilmoittaa valmiutensa julkistaa myös eläinlääkinnällisten tarkastusten tulokset. Yleisen mielipiteen voimalla ja markkinoilta tulevalla paineella olisi silloin paljon enemmän vaikutusta kuin jollakin komission käynnistämällä sopimusrikkomusmenettelyllä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, joidenkin jäsenvaltioiden vastuuttoman ja monesti myös yhteisöoikeutta halveksuvan käyttäytymisen on kerta kaikkiaan loputtava. Ajattelen tässä erityisesti niitä uskomattomia tapahtumia ja sitä piittaamatonta suhtautumista, mitä on tavattu luulihajauhon sterilointia koskevan direktiivin käytäntöön soveltamisen yhteydessä.
Sen vuoksi on olemassa vain yksi ratkaisu. Komission on tulevaisuudessa käynnistettävä sopimuksenrikkomismenettelyt paljon nopeammin kuin tähän asti. Sen tulee tähänastista rohkeammin anoa Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta säätämään määräyksiä ennakkoturvaamistoimiksi, ja periaatteena on oltava, että puutteiden esiintyessä käytetään aina seurantatarkastuksia ja kustannukset sälytetään laiminlyönteihin syyllistyneiden jäsenvaltioiden maksettaviksi.
On avoimuusperiaatteen sekä kansalaisia lähellä olevan toiminnan periaatteen mukaista, että Amsterdamissa voitiin komission tuella saada läpi yhteispäätösmenettelyn laajentaminen eläinten terveyttä ja kasvinsuojelua koskeviin asioihin. Tämä on positiivista, mutta samalla odotamme komission itse täyttävän velvollisuutensa ja käyttävän oikeudellisen perustan suhteen olemassa olevaa tulkintavaraa aina täysin parlamentin hyväksi. Olemme jo kauan puhuneet korvausten maksamisesta kriisin uhreille. Pitkän epäröinnin jälkeen komissio on ilmoittanut olevansa valmis solidaarisuusmielessä asettamaan käyttöön jäsenvaltioiden tarkoitukseen varaamien varojen lisäksi varoja yhteisön budjetista, jos jäsenvaltiot käynnistävät samalla vastaavia aloitteita.
Me pidämme tällä alalla toimivalle yhdistykselle luvattua tukea ensimmäisenä askeleena oikeaan suuntaan ja vaadimme brittihallitusta ja komissiota neuvottelemaan yhdessä järjestöjen kanssa tarvittavista tukitoimista ja antamaan meille niistä kertomuksen. On täysin selvää, että kaiken pahan alku ja juuri oli riittämättömästi steriloidun luulihajauhon täysin käsittämätön käyttö, ja että tätä luulihajauhoa lisäksi käytettiin märehtijöiden ruokinnassa.
Olemme valaisseet tätä asiaa perusteellisesti tiedemiesten ja asiantuntijoiden avulla erään kansainvälisen konferenssin yhteydessä. Tulokset käyvät ilmi kertomuksesta. Toimivaa kierrätysjärjestelmää voidaan ylläpitää oikeastaan vain silloin kun kolme turvallisuuden kannalta avainasemassa olevaa seikkaa otetaan tulevaisuudessa huomioon: käytetään puhdasta lähtömateriaalia, ainoastaan elintarvikkeissa käytettäväksi sallittujen eläinten teurastusjätteitä, ylläpidetään mahdollisimman korkeat vaatimukset valmistuksen yhteydessä eikä eläinjauhoja milloinkaan enää käytetä märehtijöiden ruokinnassa! Tässä kohdassa jäsenvaltioiden käyttäytyminen on todellinen skandaali. Jos jokin jäsenvaltioista kieltäytyy kokonaan panemasta tätä direktiiviä täytäntöön, se on pantava siitä julkiseen vastuuseen!
Myös komission antama vientikielto oli oikea toimenpide, mutta tuli aivan liian myöhään. Haluan korostaa, että me parlamentissa annamme tällä kertomuksella komission 30. heinäkuuta tekemän riskiainesta koskevan päätöksen ongelmiin sekä komissiolle että neuvostolle todellisen kädenojennuksen kertomalla, miten tästä vaikeasta tilanteesta selvitään: vientikiellon asteittainen poistaminen niillä selvillä ehdoilla, joista Firenzessä sovittiin, 30. heinäkuuta tehdyn päätöksen aukkojen selvittäminen lääkkeiden osalta ja monet muut avoimet erikoisalojen kysymykset. Lukekaa kertomus hyvin tarkkaan! Uskon, että olemme tehneet teille hyviä ehdotuksia. Selvää on, että henkilökuntaa koskevia ja kurinpidollisia toimenpiteitä ei ole pantu riittävässä määrin täytäntöön.
Arvoisa puheenjohtaja Santer, mielestämme on erittäin myönteistä, että henkilökuntaa koskevia muutoksia on tehty, että uudelleenjärjestelyjä on saatu aikaan. Valitettavaa on, että olette kieltäytynyt ryhtymästä kurinpidollisiin toimenpiteisiin. Me pysymme tässä asiassa kannassamme, mutta antamaanne lupausta muuttaa henkilöstösääntöjä näiden kokemusten pohjalta, joka myös on tulevaisuudessa lankeava vekseli, pidämme erittäin hyvänä asiana.
Samoin pidämme myönteisenä, arvoisa komission puheenjohtaja, vielä kerran selvästi antamaanne lupausta, että neuvoteltaessa parlamentin kanssa uudelleen toimielinten välisestä sopimuksesta toimitte sen puolesta, että kansallisten hallitusten jäsenten paikallaolo tulee pakolliseksi. Onhan selvää, että jos neuvosto ei toimi niin kuin pitää, vastuu siirtyy yksinomaan komission harteille, ja sen vuoksi on teidän oman etunne mukaista, että tämä asia muuttuu tulevaisuudessa.
Herra puhemies, lopuksi haluaisin sanoa: johtoajatuksenamme tulee olla maatalouden harjoittaminen kestävän kehityksen mukaisia viljelymenetelmiä käyttäen ja ottaen huomioon tulevat sukupolvet, on välttämätöntä sopeuttaa maatalous kulloisiinkiin ympäristöolosuhteisiin, ottaa huomioon ennakoivan toiminnan periaate tukien myöntämisessä ja hormonien käytössä ja luoda hyvää maatalouselinkeinon harjoittamista koskeva säännöstö.
Uskon, että parlamentti on viimeisten 16 kuukauden aikana asettamalla tutkintavaliokunnan sekä suosituksia käsitellessään tehnyt yrityksen asettaa ihmisten terveyden suojaamisen ja kuluttajansuojan sisämarkkinoilla jälleen tärkeään asemaan. Varoitan myös uteliaita: parlamentti pystyy joka hetki aloittamaan uudestaan tällaisen menettelyn. Sen vuoksi olkoon menneisyys opiksi meille kaikille! Minulla olisi pyyntö komissiolle: Olkaa tulevaisuudessakin Euroopan parlamentin päättäväinen yhteistyökumppani silloin, kun ennalta ehkäisevä kuluttajansuoja ja ihmisten terveyden suojaaminen ovat sisämarkkinapyrkimysten keskipisteenä.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Herra Böge, annoin teidän ylittää aikanne. Se oli vähäisin palkkio, jonka puhemiehistö voi antaa loistavasta työstä. Tässä tilanteessa haluaisin kiittää teitä ja koko rouva Roth-Behrendtin johtamaa valiokuntaa yhdeksän kuukautta kestäneestä todella loistavasta työstä.

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies! Saattaa olla, että minäkin joudun vielä hyödyntämään tätä suurenmoista suhtautumista, mutta toivon, että minulle annettu aika riittää enkä joudu puhumaan pitempään.
Hyvät kollegat, herra Böge antoi kertomuksessaan erittäin tarkan ja hyvän selvityksen nykytilanteesta niiden Euroopan parlamentin vaatimuksien osalta, jotka olemme tutkintavaliokunnassa asettaneet, ja meillä on nyt hyvin yksityiskohtainen luettelo sekä toteutetuista toimista että puutteista, jotka koskevat komission toimintaa viimeisen puolen vuoden aikana. Sanon nyt tässä hyvin selvästi: me puhumme komissiosta, mutta en ole koskaan salannut sitä, että puhuisin paljon mieluummin neuvostosta! Ja kun me, kuten kaikki tiedämme, olemme harkinneet myös epäluottamuslauseen mahdollisuutta ja harkitsemme sitä edelleenkin, olisi tämän epäluottamuslauseen ansainnut neuvosto. Tämä on pakko sanoa aivan selvästi, ja minä olisin ollut ensimmäisenä tukemassa tällaista epäluottamuslausetta.
Mutta kun me, Euroopan parlamentti, voimme puhua toimielimistä tällä hetkellä vain komission kautta ja kun meidän on arvioitava komission aikaansaannoksia, sitä, mitä se on saanut aikaan viimeisen puolen vuoden aikana, myös herra Bögen antama arvio osoittaa hyvin selvästi, että yhtäkkiä asiat sujuvat! Yhtäkkiä asioihin on saatu liikettä, yhtäkkiä on saatu aikaan avoimuuden ilmapiiri, yhtäkkiä komissiossa on havaittavissa tahtoa toimia! Tahtoa toimia! Ilmaisu, joka oli ollut meille takavuosina, vuodesta 1987/1988 lähtien, tuntematon BSE: n yhteydessä. Aikaisemmin asioita salailtiin, nyt on saatu aikaan avoimuuden ilmapiiri. Vastakohtaisuus ei voi olla suurempi. Ja yhtäkkiä pyrkimykset ovat myös toteutettavissa ja vieläpä niin laajasti, että yksikään valvontavaliokunnan minkään puolueryhmän valiokuntajäsen ei olisi kuusi kuukautta sitten pitänyt sitä mahdollisena. Emme olisi koskaan uskoneet, että pääsisimme siihen, missä nyt olemme. Kaikki valiokunnan jäsenet ovat sanoneet, että he eivät uskoneet komission kykenevän liikkumaan tällä tavalla. Rehellisesti sanottuna, en minäkään! On toisaalta valitettavaa, että tarvittiin epäluottamuslauseen uhka, ennen kuin komissioon saatiin vauhtia tai siihen voitiin edes kohdistaa painostusta. Mutta toisaalta se on myös ilahduttavaa, koska se osoittaa, mitä sellainen kyltymätön mahti kuin komissio pystyy saamaan aikaan, jos sen on pakko.
Minulla ei tosin ole suuria illuusioita siitä, onko todella kaikissa pääosastoissa tapahtunut ajattelutavan muutos, ja epäilenpä suuresti, olisiko näin nopea ja voimakas käänne tapahtunut ilman komissaari Boninon ja hänen pääosastonsa koordinoivaa toimintaa. Ja jos kysytte minun henkilökohtaista mielipidettäni, sanon teille erittäin selvästi, että minä en usko sitä! Euroopan parlamentin vaatimuksia on yhä täyttämättä, niitä ei ole kovin monta eivätkä ne ehkä kuulu myöskään merkittävimpiin. Siten esimerkiksi Creutzfeldt -Jacobin taudin uhrien omaisten korvausrahasto saatiin aikaan vasta muutama viikko sitten Euroopan parlamentin painostuksen avulla.
Herra Böge viittasi siihen, että komission täyttämättömiä paikkoja ei nähtävästi ole kyetty sijoittamaan joustavasti ja nopeasti sinne, minne ne olisivat kuuluneet, eli pääosastoon XXIV. Tämä kaikki osoittaa myös, että se, mitä komissio perustellusti kirjoitti neljännessä seurantakertomuksessaan, on aivan välttämätöntä. Se toivoo, minä ainakin ymmärrän sen toiveena, että Euroopan parlamentti on tulevaisuudessakin komission päättäväinen yhteistyökumppani. Kyllä, sitä me olemme varmasti, mutta lisään tähän - kuten olen tehnyt usein aikaisemminkin - että olemme paitsi päättäväisiä myös ennen kaikkea valppaita. Olemme hyvin valppaita! Tätä valppautta kollegat ovat harjoittaneet intensiivisellä työllään valvontavaliokunnassa viime kuukausien aikana, ja nyt Euroopan parlamentin pysyvien valiokuntien on varmistettava, että komissio ei tällä uuden vilpittömyyden, uuden avoimuuden ja uuden liikkuvuuden tiellä käy taas saamattomaksi tai välinpitämättömäksi. Sanon tämän vain varoittavassa mielessä, en siis uhatakseni, vaan varoittaakseni.
Puolivuosittain annettavat kertomukset, jotka komissio on neljännessä seurantakertomuksessaan luvannut laatia, toimivat varmaankin komission muistuttajina, ja voin vakuuttaa teille, puheenjohtaja Santer, ja luulen, että samaa mieltä ovat myös kaikki kollegani, että me tutkimme hyvin tarkkaan näiden puolivuosittaisten kertomusten sisällön ja laadun.
Sallittakoon minun lopuksi kiittää Euroopan parlamentin yksiköitä siitä nopeasta toiminnasta ja tuesta, jota saimme valiokunnassa osaksemme, kuten joustavuudesta istuntoaikojen ja istuntohuoneistojen suhteen ja spontaanien istuntojen mutkattomasta järjestämisestä, mikä tässäkään parlamentissa ei ole itsestäänselvyys. Haluaisin kiittää Euroopan parlamentin yksiköitä, erityisesti käännöspalvelua samoin kuin valiokuntani valiokuntasihteeristöä tehokkaasta, täsmällisestä ja erittäin nopeasta työstä, jota ilman meidän ei olisi ollut mahdollista päästä näihin saavutuksiin.
Ensisijaisesti haluaisin kiittää herra Bögeä ja kaikkia tässä valvontavaliokunnassa työskennelleitä kollegoja siitä rehdistä, erittäin hyvässä hengessä sujuneesta yhteistyöstä, jonka ansiosta puheenjohtajuuteni oli hyvin miellyttävä, ja minä toivon, että olen ollut jotakuinkin siedettävä puheenjohtaja! Pystyimme suorittamaan tämän työn vain sen hyvän yhteistyöhengen ansiosta, joka kuluneen puolen vuoden aikana vallitsi. Olen iloinen, että työ on lopussa, mutta olen myös iloinen siitä, että tänä aikana pystyimme saamaan komission liikkeelle ja työskentelemään sen kanssa yhdessä!

Puhemies
Rouva Roth-Behrendt, haluaisin jakaa kiitoksenne myös parlamentin elimille. Joissakin tapauksissa ne tekevät velvollisuutensa kerrassaan hienosti ja on epäoikeudenmukaista, että emme ota sitä huomioon ja viittaa siihen.
Haluaisin kiittää myös teitä henkilökohtaisesti, kuten myös johtamaanne valiokuntaan.
Olemme tehneet mietinnöstä ja suullisista kysymyksistä kahdeksan päätöslauselmaesitystä työjärjestyksen 40 artiklan 5 kohdan mukaan.
Äänestys toimitetaan tiistaina klo 12.00.

Santini
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisat komissaarit, ennen kuin menen niiden asioiden ytimeen, joita aion käsitellä, haluan korostaa kummassakin valiokunnassa, ensin tutkinnasta ja sitten seurannasta vastaavassa valiokunnassa, tehdyn työn merkitystä ja tahtomatta mitenkään imarrella haluan korostaa myös näiden kahden valiokunnan välillä vallinnutta hienoa yhteistyöilmapiiriä. Minä sain sattumalta tilaisuuden työskennellä varapuheenjohtajan sijaisena kummassakin valiokunnassa, ensin kollega Bögen ja sitten kollega RothBehrendtin kanssa.
Voin todella vakuuttaa parlamentille, että me valitsimme niin sanoakseni kaksi suurta ajokoiraa, jotka iskivät hampaansa terävästi ja viisaasti niihin asioihin, joihin oli käytävä kiinni, ja jättivät hyökkäämättä niiden asioiden kimppuun, joiden ratkaisemiseksi oli parempi antaa sijaa vuoropuhelulle. Uskon että kaikki me, jotka olemme osallistuneet kyseisen valiokunnan työhön, olemme tunteneet tekevämme todella tarpeellista työtä: me käsittelimme - ja huomasimme sen joka päivä - oleellisia asioita, jotka liittyivät läheisesti kansalaisiin ja heidän etuihinsa.
Koska tehtävänäni on esittää tekninen puheenvuoro ja koska me äänestämme asiasta huomenna, minulla on edessäni myös vaarallinen tehtävä, sillä minun on arvotettava niitä aiheita, aloja ja asioita, joita me olemme käsitelleet ja joista me siis annamme huomenna kantamme. Kyseessä on merkittävä äänestys, joka koskee Yhdistynyttä kuningaskuntaa, komissiota ja neuvostoa. Yksittäisten asioiden osalta, esimerkiksi eläinten tarkastusten, annan tunnustukseni komissiolle, joka on vähäisellä henkilökunnalla ja vähäisellä avulla onnistunut hoitamaan tämän tehtävän myös jäsenvaltioiden valvontaelinten puolesta, jotka - tätä on korostettava - osoittautuivat riittämättömiksi.
Moitin kuitenkin komissiota siitä, että se ei ottanut ajoissa huomioon komissaari Boninon vetoomusta palkata 150 uutta virkamiestä eläinten tarkastuksesta vastaaviin yksikköihin, ja ennen kaikkea siitä, että se ei onnistunut yhtään aikaisemmin järjestämään tarvittavaa rahoitusta pääosastojen V, VI ja XXIV yhteiselle toiminnalle.
Yhdistyneen kuningaskunnan osalta annan tunnustukseni maan hallituksen painostukselle, jolla se onnistui vaikuttamaan suuresti vientikieltoon - sen tehokkuudesta annan lisätunnustusta - liittyvien toimien kokonaisvaltaiselle toteuttamiselle, ja annan tunnustukseni myös sille, että Yhdistynyt kuningaskunta huomasi, miten tärkeää on ryhtyä toimiin uuden Creutzfeldt-Jacobin taudin uhreiksi joutuneiden perheiden auttamiseksi.
Moitin vientikiellon valvontaa, jossa oli räikeitä puutteita. Olemme tietoisia siitä, että kaikkea ei ehkä pystytä valvomaan, mutta tosiasia on se, että Yhdistyneestä kuningaskunnasta viedään joka päivä salaa suuret määrät tarkastamatonta lihaa; viime aikoina on arveltu, että tällaisen lihan määrä olisi 100 000 tonnia ja että sitä ei viedä niinkään Euroopan mantereelle vaan ennen kaikkea kolmansiin maihin.
Annan tunnustukseni teurastuksille, joita tehdään varteenotettavilla tieteellisillä perusteilla turvallisuuden takaamiseksi. Moitin sen sijaan Yhdistyneen kuningaskunnan määrällistä panostusta tämän tehtävän suorittamiseksi: sillä on ainoastaan 23 teurastamoa ja 7 polttolaitosta ja se tarvitsee 10 vuotta selvitäkseen Euroopan unionin määräämästä tapettavien eläinten määrästä.
Annan tunnustukseni kiellolle käyttää eläinten luulihajauhoa märehtijöiden rehuun ja sen toimivuudelle. Meidän on kuitenkin selvitettävä, voidaanko näitä jauhoja nyt käyttää vai eikö voida muiden eläinten kuin märehtijöiden rehun valmistuksessa. On korostettava, että tällä toimenpiteellä on parannettu selvästi BSE-taudin tilannetta, sillä viime kuussa ilmeni ainoastaan 500 tapausta, kun akuuteimpina aikoina niitä saattoi olla 3 000.
Moitin Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta, joka ei ole vielä riittävän vakuuttavalla tavalla ryhtynyt toimiin taudin kohteeksi joutuneiden perheiden auttamiseksi. Lopuksi joudun valitettavasti moittimaan komissiota kurinpitotoimien käyttämättä jättämisestä. Meidän ilmapiirimme ei ole oikeudenmukainen, koska me osoitimme selvästi kuuden virkamiehen olevan vastuussa laiminlyönneistä, mutta kehenkään heistä ei ole kohdistettu kurinpitotoimia, ja sitä me valittelemme pitkään.

Green
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa osoittamalla sosialistiryhmän puolesta kunnioitusta väliaikaisen valiokunnan työlle ja erityisesti esittelijä Bögelle, puheenjohtaja Roth-Behrendtille ja kaikille niille jäsenille, jotka osallistuivat tähän esimerkilliseen työhön. Se on tärkeä, sillä se merkitsee, että Euroopan parlamentti on selviytynyt hyvin valvoessaan, tutkiessaan ja tarkkaillessaan komissiota, jotka ovat sen perustehtäviä. Osoitamme nyt, että suoritamme tätä tehtävää. Ryhmäni haluaisi näin ollen kiittää asianomaisia jäseniä sydämellisesti.
Kenellekään tämän kertomuksen lukeneelle ei voi jäädä epäselväksi, että tähän työhön on suhtauduttu vakavasti. Työ on laadultaan yhtä hyvä kuin ensimmäisen tutkintavaliokunnan työ, joka johti suosituksiin, joita väliaikainen valiokunta parhaillaan käsittelee. Tämän tutkintavaliokunnan ja väliaikaisen valiokunnan seurantatyön yhdistelmä ennustaa pelkkää hyvää tehtävämme tulevaisuudelle.
Olen henkilökohtaisesti erittäin tyytyväinen siihen, että Yhdistyneen kuningaskunnan uusi maatalousministeri tarjoutui heti ensimmäiseksi toukokuun 1. päivän vaalien jälkeen tulemaan tänne parlamenttiin keskustelemaan väliaikaisen valiokunnan kanssa, kun taas hänen edeltäjänsä kieltäytyi tästä. Tulemalla tänne hän tunnusti Yhdistyneen kuningaskunnan vastuun koko BSE-kriisistä. Tämä on muuttanut Britannian hallituksen kanssa käydyn keskustelun sävyä, ja panen tämän tyytyväisenä merkille.
Annan komissiolle tunnustusta sen sitoumuksesta tekemään työtä alkuperäisen tutkintavaliokunnan suositusten täyttämiseksi. Osoitan kunnioitusta herra Santerille ja hänen kollegoilleen heidän avoimuudestaan keskusteluissa. Herra Böge ja rouva Roth-Behrendt ovat esittäneet, mitä on yhä tehtävä, enkä sano, että kaikki on hyvin. Me myönnämme, että puutteita on yhä, erityisesti viidellä alueella, joilla työ on vielä kesken. Vaikka olen varma, että komissio ei odottanutkaan, että sanoisimme kaiken olevan hyvin, on oikein, että osoitamme kunnioitusta komissiolle sen osoittamasta sitoumuksesta väliaikaisen valiokunnan työlle.
Puutteita on yhä, ja kollegani, jotka esittävät puheenvuoron myöhemmin, tulevat käsittelemään niitä. Se, että olemme käsitelleet 70 suositusta, ei ole mikään pikkujuttu, ja meidän tulisi myöntää se. Me parlamentin jäsenet olemme tarkkailleet ja tulemme edelleen tarkkailemaan pysyvien valiokuntiemme kautta, miten komissio vastaa väliaikaisen valiokunnan ja ensimmäisen tutkintavaliokunnan suosituksiin. Pysyvien valiokuntien tehtävä on nyt jatkaa tätä työtä. Jos suuria puutteita esiintyy - rouva Roth-Behrendt on jo viitannut tähän - puutteena voidaan pitää sitä, että emme ole päätöslauselmassamme arvostelleet neuvostoa. On selvää, että joillakin alueilla, joilla komissio on pyrkinyt toteuttamaan tutkintavaliokunnan suositukset, neuvosto ei ole ollut kovinkaan auttavainen - itse asiassa aivan päinvastoin. Meidän tulisi ottaa tämä esille. Herra Böge väitti, että kansalliset hallitukset eivät tee velvollisuuttaan.
Me emme anna täysiä pisteitä komissiolle, ja otamme arvostelumme talteen. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että 70 suosituksessa on edistytty, ryhmäni katsoo, että komissio on reagoinut, eikä mielestämme sille pitäisi esittää epäluottamuslausetta.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, ehdolla ollut epäluottamuslause tehosi. Komissio on saatu liikkeelle, mutta mikä myös on hyvin tärkeää, Euroopan parlamentti on toiminut velvollisuuksiensa mukaisesti. Euroopan parlamentin nuori historia ei tunne toista esimerkkiä, jossa lainsäädännöllistä valvontaa olisi toteutettu sillä tavalla kuin tässä BSE: n esimerkkitapauksessa. Kun puheenjohtajamme sanoi, että yhtäkkiä komissio alkaa toimia, yhtäkkiä on avoimuutta, yhtäkkiä on liikettä, se johtuu juuri siitä, että me parlamentissa tämän kevyen painostuksen avulla, mutta myös perehtymällä BSE-tutkintavaliokunnan hyvään työhön olemme taivuttaneet komission ottamaan huomioon parlamentin vaatimukset. Yksi näistä vaatimuksistahan oli se, että komission lainsäädäntötyö ja valvontatehtävä pitäisi pitää erossa toisistaan. Tämä on toteutunut, mutta me emme saa unohtaa, että varsinainen lainsäädännön valvonta on parlamentin asia.
Haluaisin korostaa, että se, mitä tutkintavaliokunnassa ja seurantavaliokunnassa on nyt tapahtunut, on periaatteessa oikean parlamentin normaalia työtä. Minä pyydän sen vuoksi myös tältä parlamentilta, että se toimii velvollisuuksiensa mukaisesti ja on vähemmän esillä ulospäin radikaalien lausuntojen muodossa - sanon tämän sekä puolueryhmäni että sosialistisen puolueryhmän puolesta - ja sen sijaan ajaa läpi johdonmukaisia vaatimuksia sisälläpäin sekä toteuttaa johdonmukaisella työllä parlamentin tehtäviä myös tulevaisuudessa. Silloin komissio saadaan liikkeelle.
Paljon kiitoksia komissaari Fischlerille, komissaari Boninolle, herra Reichenbachille - yhteistyömme oli hyvää. Luulen, että kokonaisuudessaan olemme kaikki hyötyneet ja että me kaikki lähdemme siitä, että pystymme pitämään tämän tason, jonka olemme saavuttaneet, ja että me yhteisin ponnistuksin työnnämme menneisyyteen kuuluvana taka-alalle tämän historian kannalta erikoislaatuisen neuvoston, jolla on samanaikaisesti sekä toimeenpano- että lainsäädäntövalta - Montesquieu kääntyisi kyllä haudassaan - ja päädymme normaaliin parlamentaariseen lainsäädäntökäytäntöön, jossa meillä kaikilla on vastuullinen paikkamme.

Kofoed
Arvoisa puhemies, voimme nyt todeta, että tutkintavaliokunnan asettaminen oli oikea ratkaisu. Saimme käsityksen siitä, mitä komissio on tehnyt ja mitä se on jättänyt tekemättä. Karkeasti sanottuna, kaksi kolmasosaa parlamentin ehdotuksista on toteutunut. Tämä on itse asiassa enemmän kuin olimme odottaneet. Aion lyhyesti mainita niistä muutaman. Teimme BSE: n vastaisesta taistelusta läpinäkyvämmän, saimme aikaiseksi kattavan tiedotuspolitiikan, jonka avulla pystyimme levittämään tietoa tätä asiaa koskevista tutkimustuloksista, mikä oli erittäin tärkeää. Tehostimme myös kansallisten viranomaisten eläinlääkintä- ja terveydenhoitoalaan kohdistuvia tarkastuksia, mikä valitettavasti osoittautui aiheelliseksi. Kehitimme parempia elintarvikkeiden kuljetusjärjestelmiä unionin alueella, mutta nämä eivät kuitenkaan ole vielä valmiita.
Vaikka valiokuntatyö loppui, on meidän ikävä kyllä todettava, että BSE-tautia esiintyy edelleen. Mutta on merkkejä siitä, että tauti häviää 4-6 vuoden kuluessa, mikäli olemassa olevia ohjelmia noudatetaan. Ei ole kovinkaan harvinaista, että epidemian levitessä siihen totutaan ja silloin mielenkiinto taisteluun vähenee. Enää ei olla niin valppaita. Tämän vuoksi on erittäin tärkeää, että laadittuja sääntöjä noudatetaan, jottei tällaista mielenkiinnon sammumista tapahtuisi kamppailtaessa BSE-tautia vastaan. Meillä on unionissa sellainen tapa, että alueellistamme epidemiat, jotta niitä vastaan voitaisiin paremmin taistella. Siksi haluan vedota komissioon, että se vastaisi valiokuntamme sille esittämään ehdotukseen BSE: n alueellistamisesta siten, että ne alueet, joilla tautia ei esiinny ja jotka täyttävät ne sääntövaatimukset, joilla taudin tunnistaminen vasikoista ja naudoista tapahtuu, julistetaan BSEtaudista vapaiksi siitä yksinkertaisesta syystä, että siten kannustetaan BSE-alueita vahvistamaan taisteluaan tautia vastaan. Toivon, että tämä esitys hyväksytään alueellistamisperinteiden jatkamiseksi.
Lopuksi haluan esittää valitteluni siitä, että valiokunnan asettaminen oli välttämätöntä, mutta toisaalta minun täytyy tunnustaa, että jos kyseessä on niinkin raskas organisaatio kuin komissio, on joskus välttämätöntä puuttua sen toimintaan, jotta se tekisi työnsä paremmin. Hallituksen voi erottaa ja sitä voidaan painostaa, mutta komissio on kummallinen sekoitus hallitusta ja hallinnollista elintä. Tämän vuoksi on valitettavasti osoittautunut välttämättömäksi painostaa komissiota, jotta se suorittaisi työnsä paremmin ja toistaiseksi siinä onkin onnistuttu. En haluaisi, että lähitulevaisuudessa olisi välttämätöntä asettaa vielä uusi tutkintavaliokunta.

Trakatellis
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin vuoden kestäneen BSE-tautiin kohdistuneen jatkuvan ja hellittämättömän työn jälkeen nyt on sopiva hetki katsoa, mitä on saavutettu, ja ovatko kansanterveyden suojelu ja kuluttajansuoja parantuneet. Voimme esittää seuraavat konkreettiset havainnot, joita ei saa unohtaa tulevaisuudessa:
Ensiksi, Euroopan parlamentti kykeni epäilemättä vahvistamaan asemansa 19. helmikuuta 1997 tekemällään päätöksellä ja nyt se pystyy valvomaan paremmin Euroopan komission toimintaa.
Toiseksi, havaittiin, että jäsenvaltioiden ja komission käyttäytyminen sisämarkkinoiden puitteissa ei ollut soveliasta, ja siksi ne eivät voineet tehokkaasti varmistaa kansanterveyden suojaamista.
Kolmanneksi, herra komission puheenjohtaja, on välttämätöntä järjestää tehokkaammin komission eläinlääketieteelliset tarkastuspalvelut. Samoin tulevaisuudessa on turvattava komission palvelujen oikea ja tehokas toiminta mitä sen vastuuseen, tiedottamiseen ja tehokkaaseen ja oikea-aikaiseen toimintaan poliittisella ja lainsäädännöllisellä tasolla tulee sekä myös sopimusten noudattamisen suhteen.
Neljänneksi, eri elinten ja jäsenvaltioiden tehokas yhteistoiminta on se perusta, jolle kansanterveyden ja kuluttajien suojelu on rakennettava, herra komission puheenjohtaja. Samoin yhteisön välttämättömien strategioiden ja ohjelmien linjaaminen ja toimeenpano ovat keskeisiä asioita tällä alueella.
Viidenneksi, lihantuotannossa ei saa käyttää inhimilliseen kulutukseen sopimattomia teurastustapoja.
Kuudenneksi, lihantuotannossa on noudatettava tiukasti turvamääräyksiä ja muutenkin oikeaa toimintaa.
Seitsemänneksi, komission pitää tulevaisuudessa noudattaa tieteellisesti varmistettuja ja korkeimpia mahdollisia suojakeinoja kansanterveyden ja kuluttajien suojelemiseksi, myös elintarviketuotannon ja ravinnon suhteen.
Kahdeksanneksi, komission on seurattava tehokkaasti yhteisön lainsäädännön noudattamista jäsenvaltioissa ja tehtävä esityksiä lihan ja muidenkin elintarvikkeiden laaduntarkkailun ja viennin parantamiseksi, koska kuluttajien tehokas suojelu voidaan varmistaa ainoastaan silloin, kun tarkastukset tehdään etu- eikä jälkikäteen, kun vahinko on jo tapahtunut, kuten BSE-taudin suhteen.
Yhdeksänneksi, toki komissio sopeutui tutkintavaliokunnan moniin suosituksiin, mutta ei aina samalla tyydyttävällä tavalla. Viittä suositusta ei otettu lainkaan huomioon. Esimerkiksi sitä, joka käsittelee eräiden komission virkamiesten toimintojen valvomista, eikä sitä, joka käsittelee BSE-taudin vahinkojen kompensoimista, eikä sitä, joka kohdistuu hallinnollisiin toimiin Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan. Nämä ovat Euroopan parlamentin kolme suositusta, joiden suhteen komissio ei tehnyt mitään. On myös lisättävä, että koska tutkintavaliokunta on saanut työnsä päätökseen, tutkimus osoitti, että BSE-taudin ja Creutzfeld-Jacobin taudin välillä on olemassa tiukka yhteys. Tämä tauti on erityisen vakava, sillä se aiheuttaa traagisia tilanteita uhrien perheissä. Emme tiedä varmasti vielä taudin uhrien kokonaismäärää, koska on olemassa henkilöitä, joissa se ei ole vielä tullut ilmi.
Herra komission puheenjohtaja, haluaisin muistuttaa teitä siitä sitoumuksestanne, että jokainen lainsäädäntö, säädös, direktiivi tai ohjelma, joka tuodaan Euroopan parlamenttiin ja joka liittyy terveyden suojeluun etenee yhteispäätösmenettelyn mukaan.
Lopuksi, haluaisin painottaa, että meidän on päästävä sanoista tekoihin tämän inhimillisiä tragedioita aiheuttaneen dramaattisen kriisin suhteen, jolla oli myös yhteisöön liittyviä vaikutuksia ja taloudellisia seurauksia sisämarkkinoihin, vaikka siitä tulikin vastuuta neuvostolle, komissiolle ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle. On päästävä tekoihin, herra puheenjohtaja, joiden perustana on se, että Euroopan kansalaisten terveyden suojelu on sisämarkkinoiden tärkein periaate, paljon tärkeämpi kuin muut aspektit.

Barthet-Mayer
Arvoisa puhemies, olemme jo voineet arvostaa Bögen pystyvyyttä BSE-tautia koskevan tutkintavaliokunnan puheenjohtajana. Tänään hän esittelee meille seurantavaliokunnan puolesta erinomaisen mietinnön, josta voin häntä onnitella. Pahoittelen kuitenkin sitä, että oma ryhmäni, radikaaliallianssi, jätettiin pois tästä valiokunnasta vähemmän kunniakkaalla, menettelytapaan liittyvällä silmänkääntötempulla.
Kuusi kuukautta sitten tutkintavaliokunta toi esille vakavia toimintahäiriöitä kriisin hoidossa. 118 jäsentä arvioi tarpeelliseksi tehdä epäluottamuslauseen. Sitä ei kuitenkaan esitetty, demokratia päätti toisin, ja tehtävänämme onkin nyt tehdä poliittiset ja institutionaaliset johtopäätökset Bögen mietinnöstä. On totta, että paljon on tehty, mutta tosiasiat osoittavat, että paljon on vielä tehtävää.
Euroopan komissio on parlamentin pyynnöstä käynnistänyt uudistuksia, jotka osoittavat huomattavaa edistystä. Kuluttajat ovat kuitenkin yhä levottomia, ja Belgian viimeaikaiset väärinkäytökset osoittavat, että emme ole vielä selviytyneet tästä ongelmasta. Euroopan unionilla ei vieläkään ole käytössään välineitä, joilla se voisi vastata tämäntyyppiseen kriisin tai välttää sen. Tällaisen kriisin toistuminen on kuitenkin väistämätön riski. Komission on etukäteen varustauduttava tehokkailla mekanismeilla riskin yleistä hallintaa varten, ja me voimme todeta komission myös vilpittömästi ponnistelleen tässä mielessä.
Mutta lukuisat kysymykset ovat vielä vailla vastausta ja monet vastauksista ovat riittämättömiä. Missä on se valtava määrä mahdollisesti saastunutta raakaluujauhoa? Onko varastointi hoidettu turvallisella tavalla? Takaako valvonta todellisen turvallisuuden? Miksi sairaiden eläimien kierrättämistä jatketaan? Miksi muutamat jäsenvaltiot eivät aina noudattaisi yhteisön lainsäädäntöä? Kuka maksaa korvaukset taudin uhrien perheille? Miksi vastuussa olevia tahoja ei vaadita tilille, olivat kyseessä sitten jäsenvaltiot tai virkamiehet?
Tämä kriisi on synnyttänyt toisen kriisin, joka koskee Euroopan kansalaisten luottamusta meihin parlamentaarikkoihin. Euroopan unionia on koetellut vakava kriisi. Onko unionin maksettava siitä niiden sijasta, jotka ovat vastuussa?
Meidän velvollisuutenamme on valvoa, että komissio suorittaa työnsä loppuun saakka. Mikäli näin ei käy, uskallan toivoa, että poliittisesti oikeaoppista konsensusta, joka tässä piirissä näyttää olevan muodissa, saataisiin lopultakin horjutettua ja että parlamenttimme, joka nyt on tarttunut asioihin, osaisi tehdä kansalaistemme etujen vaatimat päätökset. Muussa tapauksessa ääriliberaali koneisto onnistuu omasta puolestaan ajamaan läpi omat lakinsa.

Jové Peres
Kiitos, arvoisa puhemies. Ryhmäni puolesta haluan onnitella rouva RothBehrendtiä, johon on ollut ilo tutustua valiokunnan työn vuoksi, herra Bögeä, johon minulla on ollut ilo tutustua hänen toimiessaan puheenjohtajana jo edellisessä tutkintavaliokunnassa ja myös kollegojani tehdystä merkittävästä työstä. Viimeiseksi haluan symbolisoida herra Reichenbachiin kaikkien niiden hänen tovereidensa osallisuuden ja yhteistoiminnan, jotka olivat jatkuvasti mukana työssämme.
Tutkintavaliokunnan ja seurantavaliokunnan töitä on arvioitava yhdessä. On otettava huomioon, että sen jälkeen, kun tutkintavaliokunta sai työnsä päätökseen, on saatu selviä todisteita siitä, että uusi Creutzfeldt-Jacobin taudin muunnos on yhteydessä BSE-tautiin, mikä tekee tutkintavaliokunnan määrittämästä vastuusta vakavamman. Toisaalta brittiläiselle naudanlihalle asetettua kauppasaartoa rikottiin myös sen jälkeen, kun tutkintavaliokunnan kertomus oli julkaistu. Tässä suhteessa seurantavaliokunnalla ei ollut valtuuksia tutkia uusia velvoitteita eikä muuttaa tutkintavaliokunnan arviointia.
Noudatettuja suosituksia voidaan pitää ennemmin lupaavina kuin tyydyttävinä. On varmasti edetty oikeaan suuntaan kuluttajien suojelussa, ja on luotu uusia hallinnollisia yksiköitä. Kuitenkaan tällä hetkellä ryhmäni ei voi kuin toivoa, että kaikki sujuisi tarkoituksenmukaisesti. Kokemuksemme osoittaa, että päätöksentekoprosessissa voi tulla esiin vääristymiä ja toiminnallisia ongelmia.
Seurantavaliokunnan kertomuksessa on noudatettujen suositusten lisäksi useita sellaisia suosituksia, joita on noudatettu vain osittain tai joita komissio on ainoastaan lupautunut noudattamaan. Mielestäni parlamentin on paneuduttava vakavasti näiden asioiden valvonta- ja arviointimenetelmän suunnitteluun. Suosituksilla, joita ei ole noudatettu, on yhteinen piirre: ne kaikki ovat joko luonteeltaan institutionaalisia tai sitten niiden täytäntöönpanoon liittyvät esteet ovat olleet alkuperältään institutionaalisia. Niistä suosituksista, joita komissio ei ole noudattanut, haluaisin ottaa esiin joidenkin viranomaisten tekemiin vakaviin virheisiin liittyvien kurinpidollisten toimenpiteiden puuttumista, ja haluan tuoda esiin sen, että tarve puuttua tällaisiin rikkomuksiin ei perustu - mitä minuun tulee, suhteessa parlamenttiin - mielivallalle vaan päinvastoin.
Joka tapauksessa on ilmeistä, että kaikki tutkintavaliokunnan suositukset eivät ole yhtä tärkeitä. Ja on useita sellaisia suosituksia, joilla on suuri merkitys lainsäädännön tasolla ja jotka koskevat vaaraa aiheuttaviin tuotteisiin ja valvontaan liittyviä varotoimenpiteitä, joita ei ole vielä toteutettu suuressa määrin. Yhä havaitaan puutteita esimerkiksi vaaraa aiheuttavien tuotteiden käyttämisessä lääketeollisuudessa.
Tunnustan teille, että molemmissa valiokunnissa - tutkinta- ja seurantavaliokunnassa - asenteeni on ollut paljon kriittisempi neuvostoa kuin jäsenvaltioiden menettelyä kohtaan. Mutta neuvoston on oltava paljon määrätietoisempi, jotta se pystyy velvoittamaan valtiot noudattamaan yhteisön säädöksiä.
On selvää, ja sanon enää tämän asian, että edistystä on tapahtunut suurelta osin tämän parlamentin painostuksen ansiosta. Niinpä olisikin ensiarvoisen tärkeää saada aikaan tästä lähtien täydellinen avoimuus parlamentin ja komission välisiin tavanomaisiin suhteisiin. Poliittinen ryhmäni, joka on toiveikas, ja joka olisi halunnut saada aikaan täysin tyydyttävän arvioinnin, katsoo, että tämän vastakkainasettelun ratkaisemiseksi komission on ensi vuonna täytettävä kaikki ne lupaukset, jotka se on tehnyt.

des Places
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, haluan aivan ensiksi kiittää esittelijä Bögeä hänen tekemästään työstä mutta samalla myös hänen kyvystään kuunnella ja olla kaikkien valiokuntamme jäsenten käytettävissä.
Mitä tulee seurantavaliokunnan mietintöön, ryhmämme on jättänyt päätöslauselmaesityksen, joka on hyvin lyhyt, sillä se on vain seitsemän kappaleen mittainen. Se on kuitenkin riittävä kantamme määrittelemiseksi ja päätöksemme ilmaisemiseksi.
Haluamme ensiksi voimakkaasti tukea esittelijän suosituksia, joiden kohteena on tarve taata avoimuus komissiossa. Itse asiassa tapauksen perimmäinen ongelma oli halu tukahduttaa hullun lehmän tautia koskeva juttu. Syynä tähän oli, kuten me kaikki tiedämme, halu välttää hankaluuksia sekä yhtenäismarkkinoiden toteuttamisessa että Maastrichtin sopimuksen ratifiointimenettelyssä ja ehkä ikävä kyllä myös sellaisten monien muiden etujen saavuttamisessa, joita ei haluta tunnustaa.
Seurantavaliokunnan osalta voimme vain pahoitella sitä, että parlamentti ei valinnut tehokkaampaa menettelytapaa vaan kieltäytyi antamasta seurantavaliokunnallemme tutkintavaliokunnan asemaa. Suoraan sanottuna pelkään, ettei johtopäätöksillämme ole sellaista oikeudellista vaikutusta, joka olisi tarpeen ja välttämätöntä komission pakottamiseksi muuttamaan toiminta- ja käyttäytymistapaansa.
Päätöslauselmamme kolmannessa kappaleessa selvitetään Amsterdamin sopimuksen - joka on ratifiointivaiheessa, kuten voin teitä muistuttaa - tuomat muutokset 100 a artiklaan. Uusi muoto antaa selvästi yhtenäismarkkinoille etusijan eurooppalaisten kuluttajien terveyden kustannuksella. Haluan palauttaa mieliinne, että brittiläistä naudanlihaa koskeva vientikielto voitiin toteuttaa Ranskan silloisen maatalousministerin Philippe Vasseurin toiminnan ansiosta. 100 a artiklan 4 kohdan uusi versio ei anna meille enää mahdollisuutta tämän keinon käyttämiseen saamatta niskoillemme komission ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vihoja.
Päätöslauselmamme viidennessä kappaleessa täsmennetään, että haluamme tuntea uuden, Agenda 2000: een kirjatun YMP: n kehityksen seuraukset. Samoin haluamme tietää, mitä seurauksia kansainvälisillä sopimuksilla, ja erityisesti Maailman kauppajärjestön puitteissa solmituilla sopimuksilla, on kuluttajille toimitettavien maatalous- ja elintarviketuotteiden laatuun.
Itse asiassa kaikki yllyttää eurooppalaisia maanviljelijöitä tuottavuuden lisäämiseen, vaikka pohjimmiltaan he eivät sitä haluaisikaan. Heillä on yritys hoidettavanaan, ja hyvin usein tämä yritys on heidän ja heidän perheidensä ainut tulonlähde.
Herra puhemies, lopuksi haluan täsmentää, että ryhmämme varaa itselleen oikeuden esittää epäluottamuslauseen vuoden 1998 marraskuun istunnon aikana, toisin sanoen tarkalleen vuoden kuluttua, mikäli komissio ei ota huomioon johtopäätöksiä, jotka sisältyvät kahteen mietintöömme, eli väliaikaisen tutkintavaliokunnan ja seurantavaliokunnan mietintöihin.
Haluan muistuttaa, että tapauksen alkuvaiheessa entinen kollegamme Philippe de Villiers oli jo esittänyt komissiolle uhkauksen epäluottamuslauseen jättämisestä. Ehdotus jätettiin, kuten muutamaa kuukautta myöhemmin saatoitte havaita. Me tulemme pitämään sanamme; kyseessähän on koko uskottavuutemme ja, herra neuvoston puheenjohtaja, luonnollisesti myös teidän uskottavuutenne.

Boden
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Luxemburgissa on aina oltu vakuuttuneita Euroopan parlamentin tärkeästä roolista yhteisön toiminnassa. Neuvoston puheenjohtajakautenaan Luxemburg ei tästä syystä ole koskaan säästellyt ponnistuksiaan voidakseen pitää yllä intensiivistä ja rakentavaa vuoropuhelua parlamentin kanssa. Tämä on meistä vielä tavanomaistakin tähdellisempää nyt, kun keskustelun aihe on erityisen tärkeä ja arkaluontoinen.
Pyrin puheenvuorossani tekemään yhteenvedon - pakostakin suppean mutta samalla myös mahdollisimman kattavan - niistä neuvotteluista, joita neuvostossa on käyty BSE-taudin osalta etenkin sen jälkeen, kun hyväksyitte 19. helmikuuta tänä vuonna väliaikaisen tutkintavaliokunnan johtopäätöksistä antaman päätöslauselman. Käytän samalla tilaisuutta hyväkseni vastatakseni puheenvuorossani suullisiin kysymyksiin, joita neuvostolle on esitetty.
Nautakarjankasvatuksen jatkuminen on edellytys lukuisten alalla toimivien toimeentulolle, mikä on perustana oikeudellisille, taloudellisille ja sosiaalisille huolenaiheille. Yleensä ottaen on mielestäni tarpeen korostaa, että näiden seikkojen huomioon ottamisen lisäksi neuvosto on jatkuvasti toiminut ja aikoo jatkossakin toimia oikeudellisen toimivaltansa puitteissa kahta periaatetta noudattaen. Ensiksi on taattava ihmisten terveyden suojeleminen ja laadittava tästä syystä säännöt, joiden avulla voidaan taata elintarvikkeiden laatu ja turvallisuus. Toiseksi kaiken toiminnan on vankasti perustuttava parhaisiin ja uusimpiin tieteellisiin näyttöihin.
Neuvosto on yhtä mieltä Euroopan parlamentin ja esittelijä Bögen kanssa siitä, että toiminnassa on noudatettava avoimuutta, selkeyttä ja vastuullisuutta, jotta voimme auttaa Euroopan kansalaisia löytämään uudelleen luottamuksen toimielimiemme toimintaan. Tällä tavoin voisimme vakuuttaa sekä unionin että kolmansien maiden kuluttajille, että heidän terveytensä suojelemiseksi on Euroopan tasolla ryhdytty asian vakavuuden vaatimiin toimenpiteisiin.
Elintarvikkeiden laatuun ja turvallisuuteen liittyvät lainsäädännölliset toimet ovat välttämättömiä. Niiden lisäksi neuvosto pitää erittäin tärkeänä myös tehokasta valvontajärjestelmää muun muassa väärinkäytösten estämiseksi.
On selvää, että eläinlääkintään ja kasvinsuojeluun liittyvien eri lainsäädäntöjen lisäksi BSE-taudin vastaiseen toimintaan on sisällyttävä myös BSE-taudin eri muotoja koskeva tutkimus ja niiden ehkäisy.
BSE-taudin esilletulosta alkaen, ja erityisesti niiden viimeaikaisten tieteellisten tulosten jälkeen, jotka ovat tuoneet esiin BSE-taudin ja Creutzfeldt-Jacobin taudin välisen mahdollisen yhteyden, neuvosto on pyrkinyt eri kokoonpanoissaan ottamaan huomioon jokaisen näistä näkökohdista.
Aluksi voidaan mainita maatalousneuvosto, joka hyväksyi sarjan elintarvike-, eläinlääkintä- ja kasvinsuojelualoihin liittyviä toimenpiteitä sekä eläimiin liittyviä säännöksiä.
Tärkeimmistä saavutetuista tuloksista kannattaa mainita erityisesti kaksi päätöstä. Ensiksikin neuvoston hyväksymä asetus, joka koskee nautojen tunnistamis- ja rekisteröintijärjestelmää sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkitsemisjärjestelmää. Tämän järjestelmän avulla voidaan taata erityisesti naudanlihatuotteiden jäljittämismahdollisuus ja siten hyvin tehokas valvonta. Toiseksi päätös, jonka komissio hyväksyi viime heinäkuussa neuvoston neuvottelujen perusteella. Päätöksen tarkoituksena on estää nimettyjen riskimateriaalien käyttäminen erityisesti ihmisten ja eläinten ravinnossa. Tämän päätöksen tekemisessä oli ennalta varautumisen periaatteella hyvin tärkeä merkitys.
Vaikka en pyrikään esittämään tyhjentävää selostusta, haluaisin kuitenkin lisäksi mainita eri toimenpiteitä, kuten hormonien ja hormonivalmisteiden käytön kieltäminen naudankasvatuksessa, eläinten ja eläintuotteiden sertifiointi, vasikoiden suojelu sekä eläinsuojeluun liittyvä säännöstö yhteisön sisäisessä nautojen kauppavaihdossa. Hyväksyessään nämä lainsäädännölliset toimet neuvosto on ottanut laajasti huomioon Euroopan parlamentin kannan.
Te kaikki tunnette Eurooppa-neuvoston Firenzessä tekemät päätökset brittiläisen naudanlihan vientikiellon osalta. Maatalousneuvostossa seuraamme säännöllisesti tilanteen kehittymistä sekä sertifioituja karjalaumoja koskevan brittiläisen ohjelman edistymistä.
Neuvoston on vielä liian aikaista ottaa kantaa vientikiellon mahdolliseen lieventämiseen. Teemme sen sitten, kun komission arvion mukaan kaikki vaadittavat ehdot on täytetty, ja komissio voi esittää meille nimenomaisia ehdotuksia. Tältä osin voin vakuuttaa teille, että Eurooppa-neuvoston Firenzessä tekemiä päätöksiä huomioonotettavista kriteereistä ja valituista toimintamenettelyistä noudatetaan tarkasti.
Valvontaa koskevat kysymykset ja erityisesti viimeaikaisten väärinkäytösten esille tuomat valvonnan aukkokohdat ovat vakava huolenaihe yleiselle mielipiteelle, Euroopan parlamentille ja myös maatalousministereille, jotka johdollani ovat asiaa pohtineet. Tietysti me kaikki tiedämme, että olisi harhakuvitelma toivoa, että pystyisimme hävittämään kokonaan sellaisen rikollisen toiminnan, jonka tukahduttaminen on ensi kädessä oikeusviranomaisten vastuulla. Maatalousministerit ilmaisivat kuitenkin yksimielisesti halunsa tehdä kaikkensa sekä kansallisella tasolla että yhteisön tasolla kaikentyyppisen vilpin vastustamiseksi tehokkaasti. Aiempaa tiukempien kansallisten toimenpiteiden hyväksymisen lisäksi olemme tästä syystä kaikin tavoin tukeneet komissiota sen pyrkiessä vahvistamaan nykyistä valvontajärjestelmää.
Hormonien osalta neuvosto tukee voimakkaasti komission toimintaa Maailman kauppajärjestössä, sillä mielestämme yhteisöllä on oikeus määrätä soveliaaksi katsomansa ihmisten terveyden suojelun taso ja siten kieltää ihmisten terveydelle vaarallisina pidettyjen aineiden käyttö.
Tutkimuksen alalla neuvosto ja Euroopan parlamentti ovat professori Weissmannin asiantuntijalausunnon perusteella tehneet yhteisen päätöksen, jonka avulla BSE-tautia koskevan tutkimuksen yhteistyötä ja koordinointia voidaan tuntuvasti parantaa. Päätös koskee 35 miljoonan ecun suuruisen lisäsumman myöntämistä BSE-tautia, rokotteita ja virustauteja koskevalle tutkimukselle neljännen tutkimusta ja kehittämistä koskevan puiteohjelman yhteydessä. Päätös nostaa tutkimukselle varatut varat 50 miljoonaan ecuun.
Terveysalan neuvoston osalta tyydyn muistuttamaan, että sen BSE-tautia koskevissa johtopäätöksissä painotetaan tarvetta antaa ehdoton etusija kansanterveyden suojelulle. Lisäksi on ryhdyttävä tarvittaviin toimenpiteisiin BSEtaudin tarttumisriskin poistamiseksi. Terveysalan neuvostossa on päätetty jatkaa tarkan luettelon laatimista Creutzfeldt-Jacobin tautia koskevista tapauksista sekä koota ja analysoida kaikki tiedot Euroopan tasolla. Lisäksi neuvosto valvoo, että BSE-tautitapaukset ilmoitetaan asianmukaisella tavalla. Terveysalan neuvosto aikoo lisäksi käsitellä kaikkia näitä kysymyksiä istunnossaan, joka pidetään 4. joulukuuta tänä vuonna.
Hyvät naiset ja herrat, olemme erittäin kiinnostuneina tutustuneet komission tiedonantoon, joka koskee kuluttajien terveyttä ja elintarvikkeiden turvallisuutta, sekä yhteisön lainsäädännön yleisperiaatteita käsittelevään vihreään kirjaan. Puheenjohtajakautenaan Luxemburg on toimintaohjelmassaan selkeästi osoittanut pitävänsä elintarvikkeiden turvallisuutta erittäin merkityksellisenä. Tästä syystä se on pyytänyt neuvostoa perusteellisesti osallistumaan laajaan avoimeen keskusteluun, jonka komission asiakirjat ovat avanneet. Ennen vuoden loppua maataloudesta, sisämarkkinoista, kuluttaja-asioista ja terveydestä vastaavat ministerit tutkivat kyseisiä asiakirjoja. Maataloudesta ja kuluttaja-asioista vastaavat ministerit ovat jo ryhtyneet tähän tutkimukseen ja ovat myöntäneet erityisesti, että ihmisten terveyden suojelun sekä elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan mahdollisimman korkeatasoisen tutkimuksen on oltava etusijalla eurooppalaisessa lainsäädännössä.
Herra puhemies, hullun lehmän taudin aiheuttama kriisi on yksi sellaisista tapahtumista, jotka ovat jättäneet syvät jäljet suuren yleisön lisäksi myös meihin päättäjiin ja jotka saattavat kyseenalaistaa vakaumuksia ja käyttäytymistapoja. Tästä kriisistä me voimme oppia ainakin yhden asian ja meidän on se opittava: terveyttä ei voida tehokkaasti suojella eikä maataloutta kestävällä tavalla kehittää muutoin kuin pyrkimällä yhdistämään maataloustoiminta ja luonnon toiminta jatkuvalla ja harmonisella tavalla. Luonnon rajoittaminen ja loukkaaminen saattaa väistämättä vaaraan maatalouden itsensä.
Tämä tiedostaminen, joka tulee joka päivä yhä selkeämmäksi, on innoittanut maatalousministereiden Agenda 2000: a käsitteleviä neuvotteluja. Meidän tulisi jo tänään, tai ainakin huomenna hyväksyä yhteiset suuntaviivat YMP: n tulevaisuudelle. Tässä yhteydessä me aiomme vahvistaa ja puolustaa huomispäivän eurooppalaisen maatalouden identiteettiä. Tämän maatalouden on kyettävä erityisesti pitämään huolta maisemasta, säilyttämään luonnollinen ympäristö ja ennen muuta vastaamaan kuluttajien huolenaiheisiin ja vaatimuksiin, jotka koskevat elintarvikkeiden laatua ja turvallisuutta, ympäristön suojelua ja eläinten hyvinvoinnin puolustamista. Tavoitteenamme on taata maatalouden kestävät tuotantotavat sekä turvallisten ja terveellisten elintarvikkeiden tuotanto.
Samalla kun neuvosto vahvistaa eurooppalaisen maatalouden identiteettiä, jota se haluaa tukea ja kehittää suunnitelluilla uudistuksilla, se haluaa myös osoittaa Euroopan unionin jäsenyyttä hakeville maille selkeästi ja yksiselitteisesti suunnan, jota niiden on maatalouspolitiikassaan noudatettava liittymisen helpottamiseksi. Maailman kauppajärjestön monenkeskisten neuvottelujen lähestyessä neuvosto on myös halunnut painottaa sitä, että on välttämätöntä ottaa käyttöön hyökkäävä strategia, jonka tarkoituksena on antaa Euroopalle mahdollisuus kehittää maatalous, joka vastaa sen ominaispiirteitä ja jonka normeina ovat korkea laatu ja turvallisuus.
Herra puhemies, lopuksi haluan sanoa, ja samalla vastata eri poliittisten ryhmien suullisiin kysymyksiin, että kuten te helposti voitte ymmärtää, neuvoston on mahdotonta ottaa tänään kantaa BSE-tautia koskevien suositusten seurannasta vastaavan valiokunnan johtopäätöksiin. Ajan puutteen vuoksi neuvostolla ei ole ollut mahdollisuutta tutkia tätä mietintöä.
Voin yleisesti todeta, että Euroopan parlamentti ja komissio ovat tehneet erinomaista työtä ja että neuvosto on hyvin laajasti ottanut huomioon Euroopan parlamentin kannan neuvotteluissaan, jotka koskivat komission toimenpideehdotuksia tämän vuoden helmikuussa antamienne suositusten perusteella. Minulla ei ole mitään syytä epäillä, etteikö näin tultaisi tekemään myös niiden ehdotusten kanssa, joita komissio tulee esittämään tämänpäiväisten johtopäätöksienne perusteella.
Omasta puolestani olen ottanut huomioon suositukset, joita kunnianarvoiset parlamentaarikot ovat tehneet BSEtautia koskevan tutkinnan yhteydessä ja otan huomioon myös tämänpäiväisessä keskustelussa tekemänne huomautukset. Tulen varmasti kiinnittämään neuvoston huomion näihin suosituksiin sekä keskustelunne johtopäätöksiin.
Ennen kuin päätän puheenvuoroni, haluan vielä käsitellä kahta aihetta, jotka liittyvät parlamentin ja neuvoston välisiin suhteisiin. Välittömästi BSE-tautia käsitelleen tutkintavaliokunnan työn jälkeen parlamenttinne oli pyytänyt toimivaltansa vahvistamista, erityisesti sellaisten maatalouspoliittisten kysymysten osalta, jotka koskevat tai voivat koskea terveyden suojelua tai elintarvikkeiden laatua. Myös tällä alalla on edistytty huomattavasti, mitä olettekin korostaneet. Amsterdamin sopimus on todellakin suuresti muuttanut Euroopan parlamentin lainsäädännöllisiä tehtäviä ja myös tällä kyseisellä alalla, jolla on teille erityisen suuri merkitys. Siten 129 artiklaa on muutettu ottaen vaatimuksenne huomioon. Erityisesti kumoamalla 43 artikla on nyt otettu käyttöön yhteispäätösmenettely hyväksyttäessä eläinlääkinnällisiä tai kasvisuojeluun liittyviä toimenpiteitä, joiden suorana tavoitteena on kansanterveyden suojeleminen. Luxemburg on puheenjohtajamaana erityisen ilahtunut tästä myönteisenä pitämästään kehityksestä. Olemme varmoja siitä, että tämä suuntaus auttaa osaltaan parantamaan ja kehittämään yhä pidemmälle terveyden suojeluun liittyvää yhteisön lainsäädäntöä.
Mitä tulee neuvoston ja jäsenvaltioiden osallistumiseen BSE-tautia käsittelevän tutkintavaliokunnan työhön sekä jäsenvaltioiden hallitusten yhteistyötä koskeviin huolenaiheisiin, haluan painottaa sitä, että neuvosto ja jäsenvaltiot ovat ponnistelleet osallistuakseen tutkintavaliokunnan työhön. Neuvoston osalta muistutan, että neuvosto toimitti tutkintavaliokunnalle kaikki tiedot, joita valiokunta oli pyytänyt neuvoston BSE-tautia koskevista neuvotteluista. Lisäksi neuvoston puheenjohtajana toiminut Yates vastasi myönteisesti tutkintavaliokunnan hänelle esittämään kutsuun ja osallistui valiokunnan työhön henkilökohtaisesti. Yates myös toimitti valiokunnalle erittäin kattavat ja yksityiskohtaiset tiedot neuvoston aiemmin noudattamasta lähestymistavasta ja hyväksytyistä toimenpiteistä. Olen itse antanut suositusten seurannasta vastaavalle valiokunnalle tietoja kaikista vuoden 1997 helmikuun jälkeen hyväksytyistä toimenpiteistä. Lisäksi 19. huhtikuuta 1995 annetun toimielinten välisen päätöksen 3 artiklan mukaisesti neuvosto on nimennyt sihteeristöstään korkean virkamiehen, joka on valtuutettu saapumaan tutkintavaliokunnan kuultavaksi. Tämä virkamies on jatkuvasti osallistunut tutkintavaliokunnan työhön.
Haluaisin myös huomauttaa, ettei ole neuvoston tehtävä ilmoittaa kantaansa siitä, miten jäsenvaltiot ovat reagoineet kutsuihin, joita tutkintavaliokunta on heille osoittanut 19. huhtikuuta 1995 annetun päätöksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Muistuttaisin lopuksi, että vuoden 1995 toimielinten välinen päätös nimenomaan antaa mahdollisuuden saadun kokemuksen perusteella tehtävään tarkistukseen. Tämä mahdollisuus määritellään edellä mainitun päätöksen 6 artiklassa.
Saapuessani BSE-tautia koskevien suositusten seurannasta vastaavan valiokunnan kuultavaksi olin ymmärtävinäni, että parlamentaarikkojen toiveena oli käsitellä näitä ongelmia kolmenkeskisissä keskusteluissa. Olen jo välittänyt yleisten asioiden neuvoston puheenjohtajalle tämän toiveen, jota itse pidän mahdollisuutena kysymyksen selkeyttämiseen ja toimielinten välisen yhteisymmärryksen parantamiseen.
Herra puhemies, tämänpäiväinen keskustelu osoittaa jälleen kerran selvästi, että kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden alalla Euroopan parlamentilla, komissiolla ja neuvostolla on jaettu vastuu ja yhteisiä velvollisuuksia. Sen vuoksi meidän on yhdistettävä voimavaramme ja ponnistuksemme ja toimittava läheisessä yhteistyössä tällä alalla. Toistan vielä, että neuvosto haluaa olla mukana edistämässä tätä toimintaa.

Santer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tämän istuntojakson aikana otatte kantaa BSE-seurantavaliokunnan mietintöön. On kulunut tarkalleen kymmenen kuukautta siitä, kun tulin tänne parlamentin eteen osallistuakseni keskusteluun, joka käsitteli BSE-tutkintavaliokunnan mietintöä. Tuolloin, 18. helmikuuta, saatoin selvittää teille, millä tavoin komissio oli jo päättänyt ottaa konkreettisesti opikseen tästä merkittävästä välikysymyksestä. Olemme viivyttelemättä pyrkineet oikaisemaan mietinnössä osoitetut heikkoudet.
Siten muistanette, että komissio päätti jo helmikuussa uudistaa terveyden suojelusta vastaavien yksikköjensä rakennetta ennen näkemättömällä tavalla. Tämä rakenneuudistus ei ole vain yksinkertainen hallinnollinen toimenpide vaan se on osoituksena uuden poliittisen näkemyksen syntymisestä. Tästä lähtien ovat kaikki yhteisön tasolla toimintaan osallistuvat tietoisia siitä, että terveyden suojelun ja elintarvikkeiden turvallisuuden on oltava tärkeimpänä prioriteettina. Komissio on ottanut ne vuoden 1998 työohjelmansa ytimeksi. Neuvostossa on aiheesta järjestetty keskusteluja neljässä eri kokoonpanossa.
Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni esittääkseni erityisen tunnustuksen seurantavaliokunnan jäsenille ja etenkin puheenjohtaja Roth-Behrendtille ja esittelijä Bögelle. Valtaisa työ on saatettu päätökseen ja seurantavaliokunnan ja komission yksiköiden välillä on tehty läheistä yhteistyötä. Tulos on erittäin hedelmällinen, ja olen vakuuttunut siitä, että tämän vaikean kysymyksen ympärille muodostuneet, puolin ja toisin hyödylliset suhteet ovat osaltaan merkittävästi rikastuttaneet toimielintemme välistä vuoropuhelua.
Herra puhemies, Bögen mietintö, joka teillä on nyt käsiteltävänä, on osoituksena viime kuukausien aikana suoritetusta työstä. Teidän tehtävänänne on arvioida tehtyjä edistysaskelia. Komission puheenjohtajana saatan vain ilahtua huomatessani, että kunnianhimoinen ja perinpohjin välttämätön tavoite on kyetty saavuttamaan. Kaikki mietinnön lukeneet voivat todeta, että komissio on toteuttanut yli 70 suosituksesta lähes jokaisen ja on sitoutunut noudattamaan toteuttamisen määräaikoja niiden osalta, joita annetun lyhyen aikavälin sisällä ei vielä ole kyetty suorittamaan. En aio luetella kaikkia komission toteuttamia tai suunnittelemia toimenpiteitä. Niitä on paljon. Ne on esitelty yksityiskohtaisesti BSE-tautiin liittyvien suositusten toteuttamista koskevassa lopullisessa kertomuksessa, jonka komissio hyväksyi viime lokakuun 8. päivänä. Ne ovat täynnä uudistavaa tahtoa avoimuuden toteuttamiseen, mikä on olennaista kansalaisten ja kuluttajien luottamuksen palauttamiseksi. Sillä kuluttajat haluavat saada tietoa, ymmärtää ja valita asiantuntevasti.
Herra puhemies, Creutzfeldt-Jacobin taudin uudella muodolla on ollut jo yli kaksikymmentä uhria. Heidän perheensä ansaitsevat solidaarisuutemme. Komissio on päättänyt olla mukana siinä konkreettisessa tuessa, jota te parlamentissa olette päättäneet näille perheille antaa.
Kansalaiset asettavat meihin suuria odotuksia. He ovat BSE-taudin lisäksi huolestuneita muista kysymyksistä, joihin meidän on annettava selkeitä vastauksia. Kuluttajien terveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden alalla on komission uuden lähestymistavan mukaisesti tehty kaikilla näitä aloja hoitavilla yksiköillä perusteellista työtä toimintakyvyn parantamiseksi.
Kertaan tärkeimmät esimerkit. Olemme perusteellisesti muokanneet tutkimusraporttien järjestelmää avoimuuden, itsenäisyyden ja korkean laadun periaatteita noudattaen. Olemme hyväksyneet BSE-tautia ja Creutzfeld-Jacobin taudin uutta muotoa koskevia oikeudellisia vastatoimenpiteitä. BSE-tautia koskevan lainsäädännön noudattamisen valvontaa on tehostettu. Jäsenvaltioissa on käynnistetty useita rikkomusmenettelyjä tarkastuskäyntien perusteella. Olemme hakeneet keinoja valvontajärjestelmän aiempaa tehokkaamman toiminnan takaamiseksi. Tässä suhteessa olen sitoutunut huolehtimaan siitä, että ehdotukset laaditaan ennen vuoden 1998 helmikuuta. Komission tutkimusohjelmissa on tarttuvia spongiformisia enkefalopatioita koskeva tutkimus etusijalla. Olemme järjestäneet yhdessä teidän kanssanne kaksi suurta konferenssia eli lihaluujauhoja käsittelevän konferenssin sekä elintarvikeoikeutta käsittelevän konferenssin. Niiden tulokset muunnetaan konkreettisiksi aloitteiksi. Toimenpiteisiin on ryhdytty jo nyt. Näin olemme ehdottaneet maatalouden primaarituotteiden ottamista mukaan tuotevastuuta koskevaan direktiiviin. Agenda 2000: een sisältyy tärkeitä yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksia. Näiden uudistusten tavoitteena on maatalous, joka aiempaa enemmän kunnioittaa terveyttä ja ympäristöä.
Herra puhemies, olemme tänään päässeet ensimmäisen etappiin. Olemme täällä tekemässä tilinpäätöstä ja puhumassa tulevaisuudesta. Toivotte komission kertovan aikeistaan BSE-seurantavaliokunnan mietinnön sisältämien suositusten suhteen, ja erityisesti sellaisten suositusten osalta, joita seurantavaliokunnan lausunnon mukaan ei ole toteutettu tai ei ainakaan tyydyttävällä tavalla. Seurantavaliokuntanne on nimennyt viisi yksittäistä suositusta, joita sen mielestä ei ole toteutettu. Viisi yli seitsemästäkymmenestä. Haluaisin nyt käsitellä kutakin niistä.
Komissio ei ole hyväksynyt toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on, mietintöä lainatakseni, "BSE-kustannusten lankeaminen niiden toimielinten osalle, jotka ovat sallineet taudin ilmaantumisen ja kehittymisen" . Itse asiassa toivon, että ymmärrätte syyt, joiden vuoksi näitä toimenpiteitä ei ole hyväksytty.
Kriisi on saanut komission, samoin kuin neuvoston, toteuttamaan joukon lainsäädännöllisiä toimenpiteitä, joihin sisältyy pyrkimys tukea taloudellisesti BSE-taudin hävittämistä sekä avustaa tuottajia selviytymään aiheutuneista seurauksista. Firenzessä pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa valtioiden ja hallitusten päämiehet korostivat yhteisvastuullisuutta. Tämän yhteisvastuullisuuden on oltava ehdotonta, etenkin silloin kun joudumme kohtaamaan suuria ja monimutkaisia kriisejä.
Olisiko nyt aloitettava tarkastuksen tekeminen arvioimatta komission oikeudellista toimivaltaa kustannusten vaatimiseksi syyllisiltä? Minkälaiset mahdollisuudet meillä on oletettujen syyllisten nimeämiseksi? Tehtävä ei vastaisi sitä yhteisvastuullisuustavoitetta, joka on ominainen yhteisöllemme ja jota Firenzen Eurooppa-neuvosto johtopäätöksissään nimenomaan painotti.
Tässä yhteydessä haluan käsitellä toista tutkintavaliokunnan suositusta. Valiokunta oli tullut siihen tulokseen, että komission olisi käynnistettävä Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan hallinnolliset toimenpiteet BSE-taudin hävittämiseen myönnettyjen maksujen takaisin maksamiseksi. Nämä hallinnolliset toimenpiteet voivat koskea vain neuvosten tekemien oikeudellisten päätösten noudattamisen valvontaa. Näin ollen EMOTR: n tilintarkastuksen ja hyväksymisen yhteydessä komissio ei epäröi käyttää taloudellisia rangaistuksia, mikäli Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut yhteisön asiaa koskevia asetuksia. Sama koskee sitä paitsi kaikkiin jäsenvaltioihin sovellettavia säännöksiä. Komissio tulee toimimaan tällä tavoin taudin hävittämisohjelmien toteuttamista koskevan valvonnan osalta.
Seuraavaksi haluan käsitellä hieman toisenlaista aihetta. Mikä on tilanne brittiläisen naudanlihan laittomaan kauppaan osallistuneiden taloudellisten rangaistusten osalta?
Muistuttaisin teitä siitä, että jäsenvaltioiden vastuulla on ilmoituksen tekeminen yhteisön talousarvion kustannuksella tehdyistä sääntöjenvastaisista toimista. Tässä tapauksessa suurin osa brittiläisen naudanlihan laittomasta kaupasta suuntautui kolmansiin maihin ja on siten saanut vientitukea. Tiedustelimme syyskuussa jäsenvaltioiden mielipiteitä sellaisista tahoista ja henkilöistä, jotka komission yksikköjen tietojen mukaan ovat osallistuneet tähän kauppaan. Ja pidämme huolta siitä, että asia ei jää tähän.
Sitten seuraavaan aiheeseen. Parlamentti on pyytänyt komissiota nostamaan tuomioistuimessa kanteen ministeri Hoggin tutkintavaliokunnan kuultavaksi saapumatta jättämisen johdosta 19. huhtikuuta 1995 annetun toimielinten välisen päätöksen mukaisesti.
Kuten tiedätte, komissio ei ole toiminut pyynnön mukaisesti. Tulkintamme mukaan kanteella ei olisi oikeudellisesti minkäänlaisia onnistumismahdollisuuksia. Mutta itse asiasta olemme yhtä mieltä. Osoittaakseni komission tukevan pyyntöänne konkreettisella tavalla vastasin puhemiehellenne kirjallisesti viime marraskuun 5. päivänä. Ilmoitin komission olevan ehdottomasti mukana vaatimassa jäsenvaltioiden hallitusten jäsenten velvollisuutta saapua Euroopan parlamentin tutkintavaliokuntien kuultavaksi komission jäsenten tavoin. Vuoden 1995 toimielinten välistä päätöstä on tämän asian osalta tarkistettava.
Mielestäni tässä tapauksessa kyseessä on jollei oikeus, niin ainakin poliittinen velvollisuus. Lisäksi minun on todettava, että neuvoston ja parlamentin suhteet tuntuvat parantuneen. Tästä esimerkkinä on Ison-Britannian maatalousministeri Cunningham saapunut valiokuntanne kuultavaksi, ja tänään olen ilahtunut nähdessäni täällä paikalla neuvoston istuvan puheenjohtajan Fernand Bodenin. Näinhän ei ollut viime helmikuun 18. päivänä, kuten muistanette.
Mitä tulee komission yksikköjen toimintaan, tutkintavaliokunta on suositellut henkilöstöön liittyviä kurinpidollisia toimenpiteitä komission virkamiehiä kohtaan.
Haluaisin aluksi sanoa, että komissio alkoi vuonna 1995 uudistaa ja nykyaikaistaa hallintoaan kokonaisvaltaisella tavalla. Sen osalta haluaisin mainita muun muassa SEM 2000 ja MAP 2000 -ohjelmat. Lisäksi kollegio hyväksyy tänään iltapäivällä täällä Strasbourgissa uuden merkittävän asiakirjan, joka koskee hyvää ja tervettä hallintoa ja varainhoitoa. Tässä asiakirjassa analysoidaan komission eri mahdollisuuksia parantaa toimintakeinojaan riittämättömän ammattitaidon, sääntöjen vastaisten taloudellisten toimien, petosten ja korruption osalta. Samassa asiakirjassa komissio suunnittelee myös mahdollisuutta säännösten muuttamiseen.
Kuten jo mainitsin, olemme jo perinpohjaisesti uudistaneet BSE-taudin vastaisesta toiminnasta vastaavien yksikköjen rakennetta. Nämä toimenpiteet olivat välttämättömiä, sillä BSE-taudin käsittely oli tuonut esille useita rakenteellisia aukkoja ja puutteita.
Yksittäisten virkamiesten osalta komissio tutki perusteellisesti tarvetta mahdollisiin kurinpidollisiin toimenpiteisiin - ja kuten tiedätte, en ole koskaan kieltäytynyt niiden käyttämisestä - ja tuli siihen tulokseen, ettei sillä ollut riittävästi perusteltuja motiiveja kurinpidollisten toimenpiteiden käynnistämiseksi, vaikka tiettyjä arviointivirheitä on selvästikin tehty. Haluaisin myös painottaa sitä, että tarkoituksenmukaisen järjestelmän puuttuminen ja käsiteltävän asian erityisen monimutkainen luonne eivät missään tapauksessa ole helpottaneet virkamiesten työtä.
Haluaisin lopuksi käsitellä kanssanne tutkintavaliokunnan suositusta, joka koskee mahdollisuutta esittää epäluottamuslause yksittäisiä komission jäseniä vastaan.
Vastaukseni tuskin tulee teille yllätyksenä. Toimme sen esille myös ennen hallitusten välistä konferenssia. Komissio ei voi luopua erittäin tärkeästä kollegiaalisuusperiaatteestaan. Se on yleisen edun vaatima takuu komission vastuulla olevien tehtävien itsenäiselle hoitamiselle. Komissioon kohdistuva rangaistus voi komission vastuun tavoin olla vain kollektiivinen ja kollegiaalinen. Hallitusten välinen konferenssi oli sitäpaitsi komission kanssa yhtä mieltä tästä asiasta.
Herra puhemies, olemme yhdessä edenneet merkittävällä tavalla. Seurantavaliokunnan työ on nyt päättynyt. Haluan toistaa, että komissio haluaa täysin sitoutua jatkamaan tätä hedelmällistä yhteistyötä, jonka valiokunnan työ on mahdollistanut. Me jatkamme yhteistyötä parlamentin pysyvien valiokuntien puitteissa. Tältä osin olen muuten ilahtunut siitä, että tästä lähtien yhteispäätösmenettelyä sovelletaan sellaisiin eläinlääkinnällisiin ja kasvinsuojeluun liittyviin kysymyksiin, joiden tavoitteena on kansanterveyden suojelu.
Paljon on jo nyt saatu aikaiseksi. Olemme laskeneet uudet perustukset - uudet terveet perustukset - ja todellinen työ voi nyt alkaa. Komissio tulee esittämään parlamentille ja neuvostolle kaksi kertaa vuodessa selonteon BSEtautia koskevasta toiminnasta.
Olemme jo lisäksi sopineet kanssanne uudesta kohtaamisesta vuoden 1998 lopulla. Kuluttajien terveyttä koskeva konferenssi, jonka yhteistyössä järjestämme, antaa meille mahdollisuuden arvioida yhteistä edistymistämme. Neuvoston ja jäsenvaltioiden tavoin olen luottavainen, sillä uskomme vahvasti siihen, että vain läheinen yhteistyö kolmen toimielimen ja neuvoston välillä voi, terveyden suojelua koskevan ratkaisevan kysymyksen lisäksi, palauttaa kansalaisten ja kuluttajien luottamuksen.

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies! Paljon kiitoksia, puheenjohtaja Santer! Se, mitä te sanoitte tänään, on paljolti samaa kuin mitä mekin olemme lausuneet, ja pidän nyt keskustelua eroista teidän ja meidän välillämme tai teidän ja valiokunnan välillä tarpeettomana. Teen vain lyhyen huomautuksen sen johdosta, mitä te sanoitte: Se, että Ison-Britannian maatalousministeri Cunningham ja neuvoston puheenjohtaja Boden esiintyivät valiokunnan edessä, ei ole mielestäni seikka, joka ansaitsisi erityisen maininnan, niin miellyttävää kuin se olikin. Suokaa anteeksi, puheenjohtaja Santer, mutta on itsestäänselvyys, että ministerit esiintyvät parlamentaarisen elimen edessä.
Nyt haluaisin heti siirtyä muihin aiheisiin ja kääntyä neuvoston puoleen, sillä komission kanssa olen saanut neuvotella viime kuukausina aivan riittävästi, ja haluan myös tehdä selväksi, että en puhu enää valiokunnan puheenjohtajana, vaan puolueryhmäni, Euroopan sosiaalidemokraattien puolesta.
Herra Boden, olen kuunnellut teitä ja olen vakuuttunut siitä, että te tarkoitatte sitä, mitä sanotte. Mutta ongelma on, että te olette yksi maatalousministeri 15 joukossa, ja minä en ole varma, saatteko te hyvällä tahdollanne taaksenne ministereiden enemmistön. Kuuntelin teitä, kun sanoitte, että neuvostolla ei ole ollut tähän mennessä aikaa neuvotella niistä monista kysymyksistä, joita käsitellään esimerkiksi meidän suullisissa kysymyksissämme. Tämä hämmästyttää minua hiukan, sillä emme ole seurantavaliokunnassa sanoneet mitään muuta kuin mitä olimme sanoneet jo aikaisemmin tutkintavaliokunnassa, ja olisin odottanut, että neuvosto olisi jokaisessa neuvoston kokouksessa, teidän tai jonkun muun neuvoston puheenjohtajan johdolla, aivan ensimmäisenä esityslistan kohtana käsitellyt nämä aiheet: BSE: n, torjuntatoimet, seuraukset ja sen, mitä olemme tehneet väärin!
En ole kuullut teidän sanovan - en tarkoita teitä henkilökohtaisesti, vaan sanon tämän nyt edustamallenne neuvostolle - minusta on valitettavaa, herra Boden, että en ole kuullut teidän sanovan: Mitä olemme tehneet väärin? Te sanotte kyllä, että kuluttajansuojasta ja ihmisten terveydestä on huolehdittava, hyvä niin. Miksi te ette sano, että me olemme laiminlyöneet kuluttajansuojan ja ihmisten terveyden huomioon ottamisen ja tästä lähtien otamme sen huomioon? Tämä olisi oikea ilmaisu, herra Boden. Sanon yhä uudestaan, että tämä koskee teidän kauttanne, koska olette nyt neuvoston puheenjohtaja, koko maatalousministerien neuvostoa, ja sanoisin tämän paljon mieluummin esimerkiksi Saksan maatalousministerille tai muille maatalousministereille.
Miksi minulla on esimerkiksi edelleenkin tunne, että ne, joilla on vastuu, eivät ole käsittäneet mitään? Te sanoitte, herra Boden, että naudanlihatuotteiden merkitseminen on nyt uusi osoitus luottamuksen synnyttämisestä. Jos asia on niin ja jos haluatte vakavissanne sillä keinoin synnyttää luottamusta - ja toivon, että te olette tosissanne, muista ministereistä en sitä usko - jos asia on niin, miksi ette voinut äänestää sen oikeudellisen perustan muuttamisen puolesta, josta parlamentti yhdessä komission kanssa on päättänyt. Miksi teidän piti luistaa siitä ja valita 43 artiklan pehmeämpi muotoilu, joka antaa teille eniten valtaa, joka antaa teille "vapaalipun" ? Miksi asia meni näin, herra Boden? Kertokaa se minulle. Kertokaa minulle myös, miksi minulla on edelleenkin tunne, että neuvostossa vallitsee yhä "korppisyndrooma" . Ei korppi korpin silmää noki. Te olette sanonut: ihmisiä, myös naudanlihasta ravintonsa saavia ihmisiä, on suojattava. Minä ymmärrän täysin, että maanviljelijöitä suojataan, mutta ymmärrän myös täysin, että Euroopan unionin alueella elävien ihmisten suurta enemmistöä suojataan, ja heitä on paljon enemmän kuin maanviljelijöitä! Tätä te ette ole maatalousministerien neuvostossa tehneet. Miksi menneisyydessä lihamarkkinat ja markkinoiden säilyttäminen olivat paljon tärkeämmät kuin ihmisten terveydestä huolehtiminen ja miksi meidän pitäisi nyt uskoa, että asia on muuttunut? Voitteko kertoa tämän meille?
Miksi ette kannattanut esimerkiksi puheenjohtaja Santerin komission vaatimatonta yritystä päättää Agenda 2000: n yhteydessä maataloushintojen muuttamisesta ja tukijärjestelmän uudistamisesta, miksi ette kannattanut sitä riemuiten? Miksi olen saanut kuulla jokaiselta maatalousministeriltä moitiskelua, napinaa ja kohdannut pelkomentaliteettia? Me kaikki tiedämme, että kaiken sen pahan, jota nyt koemme, BSE: n ja monen muun asian, myös rikollisuuden, alku ja juuri on tässä tukijärjestelmässä. Miksi ette ole saanut sanotuksi: Meidän on puututtava asioihin lujalla kädellä ja tehtävä muutoksia nyt kaikkialla; me maatalousministerit osoitamme, että olemme käsittäneet asian.
Herra Boden, olen pahoillani, että minun on ilmaistava itseni näin jyrkästi. Komissio on varmasti käsittänyt melko paljon asioita. Kuinka paljon, jää nähtäväksi lähiaikoina. Minulla ei ole tunnetta, että maatalousministerien neuvosto on käsittänyt jotain tai että maatalousministerit teitä lukuun ottamatta ovat käsittäneet jotain, ja heitä meidän pitäisi seurata vielä paljon valppaammin.

Corrie
Arvoisa puhemies, avoimuuden nimessä haluaisin ilmoittaa kannattavani karjankasvattajia.
Vain harvat ihmiset tässä parlamentissa arvostavat sitä, että väliaikainen valiokunta on yksityiskohtaisesti perehtynyt niin moneen asiakirjaan viimeisten kuukausien aikana, ja esittelijä Bögelle ja puheenjohtajalle on annettava tunnustusta siitä, miten he ovat käsitelleet tätä aihetta.
Kun tarkastelemme yksityiskohtaisesti komissaarien, eläinlääkintävirkamiesten, tiedemiesten, ministeriön virkamiesten ja monien muiden todistajien toimia, voimme selvästi havaita, että tämän kauhean BSE-epidemian alussa tehtiin virheitä kaikilla tasoilla niin komission kuin Euroopankin tasolla. Sanoin Euroopan tasolla, sillä vaikka Yhdistynyt kuningaskunta on kärsinyt ongelmasta eniten, ei ole epäilystäkään siitä, että muissakin Euroopan maissa on ollut ongelmia.
On sääli, että meillä ei ollut yhdenmukaista eurooppalaista BSE-tautia koskevaa laatuvaatimuspolitiikkaa heti alusta alkaen. Kun otetaan huomioon, että tonneittain saastunutta lihaa vietiin Yhdistyneestä kuningaskunnasta Euroopan mantereelle, on selvää, että muutama tapaus tulisi ilmi. Olen ilahtunut, arvoisa puhemies, että komissaari Fischler pyrkii päättäväisesti luomaan eurooppalaista politiikkaa ja saamaan muihin Euroopan maihin samat korkeat laatuvaatimukset kuin meillä on Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Meidän ei tulisi myöskään unohtaa kriisin aiheuttamia valtavia kustannuksia muille kuljetusyhtiöiden, renderointilaitosten ja teurastamoiden kaltaisille teollisuuden aloille, jotka nyt kärsivät nautakarjan ja naudanlihatuotteiden erittäin huonoista markkinoista.
Tämä on katsomista menneisyyteen. Jos katsomme tulevaisuuteen, tilastoista käy selvästi ilmi, että kun Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli kolme vuotta sitten 37 000 tautitapausta ja tänä vuonna ainoastaan 3 000 tapausta, edellisen ja nykyisen hallituksen ponnistelut ovat vaikuttaneet rajusti taudin vähenemiseen. Brittiläiset karjankasvattajat ovat kuitenkin edelleen vaikeuksissa, ja meidän on mahdollisimman pian laadittava naudanlihan sertifiointijärjestelmä, jonka avulla maatilat voidaan julistaa terveiksi ja varmistaa, että lihan alkuperä voidaan jäljittää eläimestä lihakauppaan merkintäjärjestelmän avulla.
Arvoisa puhemies, haluaisin kannattaa sekä Bögen kertomusta että päätöslauselmaa.

Martin, Philippe-Armand
 Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegani, väliaikaisen tutkintavaliokunnan sekä väliaikaisen seurantavaliokunnan jäsenenä haluan erityisesti onnitella kollegaamme, esittelijä Bögeä, siitä työstä, jonka hän on vienyt päätökseen.
Herra puhemies, vaikka tänään päätämmekin väliaikaisen seurantavaliokunnan työn, se ei valitettavasti tarkoita sitä, ettemme enää puhuisi " hullun lehmän" jutusta.
Herra puhemies, haluaisin itse asiassa painottaa tiedotuksen ja avoimuuden tärkeyttä. Koko työskentelymme aikana olemme voineet havaita, että hyvin pitkään on tehty kaikki mahdollinen jutun unohtamiseksi tai pikemminkin sen vaientamiseksi.
Euroopan toimielimillä on uskottavuutta vain siinä tapauksessa, että avoimuus pätee aina. Euroopan parlamentin on oltava varuillaan tämän asian suhteen, sillä paitsi että " hullun lehmän" juttu on vielä kesken, mikään ei takaa myöskään sitä, etteikö tulevaisuudessa vastassamme olisi toisia vastaavantyyppisiä ongelmia, jotka liittyvät hormoneihin, geenimanipulaatioon tai johonkin muuhun heikosti valvottuun uuteen teknologiaan.
Minun on myönnettävä, herra puhemies, etten tietenkään vastusta teknologian kehitystä, mutta on välttämätöntä, että Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansalaiset luottavat tähän kehitykseen. Tämän vakuuden he saavat, mikäli he tietävät, että päätöksenteossa noudatetaan todellista avoimuutta.
Sekä mietinnön kannalta että komission rakenteen kehityksen kannalta on ollut ilahduttavaa seurata pääosasto XXIV: n perustamista ja kehittymistä komission jäsen Boninon johdolla. Haluan kuitenkin kiinnittää huomionne siihen, että on välttämätöntä säilyttää tasapaino eri pääosastojen välillä. On varottava sitä, ettei asioita vain siirrellä yhdeltä osastolta toiselle; ja ajattelen tässä yhteydessä erityisesti pääosasto VI: tta. Haluan muistuttaa, että pääosasto VI: n tehtävä on tärkeä ja laaja, ja sen on saatava säilyttää olennaiset välineet ja keinot tehtävänsä suorittamiseksi.
Herra puhemies, haluaisin yhteenvetona muistuttaa siitä, että olin mukana allekirjoittamassa epäluottamuslausetta, jonka tämä istunto sitten hylkäsi, ja aion tällä perusteella seurata erityisen tarkasti, miten komissio toteuttaa suositukseni tässä asiassa. Mikäli asia tuntuu hautautuvan - eikä kyseessä ole sanaleikki - pidän kyllä huolta siitä, että muistutan siitä sitten aikanaan.

Mulder
Arvoisa puhemies, myös minä haluan muiden lailla onnitella BSE-tautia koskevien suositusten seurannasta vastaavaa väliaikaista valiokuntaa, sen puheenjohtajaa, esittelijää ja jäseniä tehdystä työstä. Tämä on hyvä esimerkki parlamentille siitä, miten tällaisen tutkintavaliokunnan on toimittava.
Euroopan komissio on onneksi noudattanut suurinta osaa suosituksista, joten me olemme osaltamme tyytyväisiä tilanteeseen. Olemme iloisia siitä, että komissio laatii näihin asiakirjoihin liittyvästä tilanteesta mietinnön joka kuudes kuukausi. Näin ollen me voimme tarkastella joka kuudes kuukausi tilannetta liittyen ruuan laatuun. Tämä on mielestämme erittäin tärkeää. Mielestämme on myös tärkeää, että komissio ottaa asian esille kansainvälisissä elimissä, koska mielestäni eurooppalaisille maanviljelijöille on yhä vaikeampi selittää, mitä he eivät saa tietyistä syistä tehdä, kun samat säännöt eivät kuitenkaan koske maanviljelijöitä Euroopan ulkopuolella. On välttämätöntä, että tällaisista asioista päästään sopimukseen kansainvälisellä tasolla.
Mitä tulee ministerien kuulemiseen Euroopan parlamentin tutkintavaliokunnissa, olen ymmärtänyt herra Santerin puheista, että on juridisesti mahdotonta pakottaa ministereitä. Mielestäni siihen tulisi käyttää kaikkia mahdollisia poliittisia keinoja. Ei ole hyväksyttävää, että parlamentti ratifioi Maastrichtin sopimuksen, joka mahdollistaa tällaiset tutkintavaliokunnat, ja että sama parlamentti hyväksyy sen, että tiettyjen ministerien ei tarvitse tulla kuultaviksi. Tällainen logiikka on mielestäni käsittämätöntä.
Yksi asia, joka tulisi ratkaista niin pian kuin mahdollista mutta jota on mahdotonta ratkaista nopeasti, on luulihajauhon käyttö rehuissa. Sairaita eläimiä ei voida todennäköisesti käyttää, mutta mitä muulla luulihajauholla voidaan tehdä? Tämä asia pitäisi mielestäni ratkaista mahdollisimman pian.
Lopuksi haluaisin sanoa, että parlamentin jäsenten osallistuminen tarkkailijoina tieteellisiin komiteoihin on hyvä asia, koska avoimuus on hyvä asia. Minä olen kuitenkin vallan jakamisen kannalla. Parlamentti ei voi koskaan ottaa etukäteen vastuuta näiden valiokuntien päätöksistä.

Tamino
Arvoisa puhemies, on selvää, että ensin BSE-taudin tutkintavaliokunta ja sittemmin tutkintavaliokunnan antamien suositusten seurannasta vastaava valiokunta ovat tuoneet ilmi vakavia puutteita riskien arvioinnissa, valvonnassa ja yhteisön sääntöjen soveltamisessa sekä jäsenvaltioiden että komission osalta. Euroopan parlamentti valitsi ehdollisen epäluottamuslauseen välineeksi, jolla luodaan uusi yhteistyösuhde Euroopan parlamentin ja komission välille; tämä valinta on tavallaan johtanut tuloksiin, joita käsiteltiin jo edellisissä puheenvuoroissa.
Monet ongelmat ovat kuitenkin vielä ratkaisematta, ja olen sitä mieltä, että sen paremmin neuvoston puheenjohtajan puheenvuoro kuin komission puheenjohtajankaan puheenvuoro ei onnistunut hälventämään epäilyksiä. Näin ollen me vihreät vastustamme voimakkaasti kaikkien kummankin BSE-valiokunnan esittämien vaatimusten toteuttamista kuluttajien etujen puolustamiseksi ja kansalaisten ja kotieläinten terveyden suojelemiseksi.
Haluan tässä yhteydessä muistuttaa mieliin lyhyesti joitakin asioita, joihin olisi vielä puututtava ja jotka edellyttävät vielä yhteistyötä jäsenvaltioiden ja kaikkien Euroopan unionin toimielinten - Euroopan parlamentin, komission ja neuvoston - välillä. Aluksi meidän on muistettava, että johtuen BSE-tautia vastustavan politiikan laiminlyönneistä ja puutteellisuudesta, uusia tautitapauksia ilmenee edelleen ja näihin uusiin tapauksiin on valmistauduttava, jotta vältetään se mitä tapahtui Belgiassa, eli se että tautiin sairastuneen eläimen ruho jauhetaan luulihajauhoksi.
Koska tulevaisuudessa ilmenee uusia BSE-tapauksia, ilmenee myös tällä hetkellä kehittymisvaiheessa olevan Creutzfeldt-Jacobin taudin uutta muotoa, koska BSE: n taudinaiheuttajan ja Creutzfeldt-Jacobin taudin uuden muodon on valitettavasti todistettu olevan yhteydessä toisiinsa. Tilanteen seurantaa ja kansalaisten suojeluun ja tarkastukseen liittyviä toimia on siis vastaavasti mukautettava. Viitaten puheenjohtaja Santerin sanoihin tarvitaan myös keinoja, joilla voidaan antaa rahallista yhteisvastuutukea taudin uhreiksi joutuneiden perheiden auttamiseksi ja todellisia korvauksia tautiin sairastuneille ja heidän omaisilleen, ja tähän on myös jäsenvaltioiden osallistuttava.
Yhteenvetona voidaan todeta, että meidän on laadittava uusi valvontapolitiikka, joka kattaa koko tuotantoketjun maatilalta ruokapöytään, ja sovellettava asianmukaisesti ennalta varautumisen periaatetta. Sen suhteen on muistettava, että BSE-tauti on esimerkkitapaus, ja siitä on otettava oppia kaikkien kuluttajien etua ajavien politiikkojen parantamiseksi ja ympäristönäkökohdat huomioon ottavan maatalouden toteuttamiseksi. Meidän on lähiaikoina ratkaistava uusia ongelmia tarkistaessamme elintarvikealan lainsäädäntöä. Siitä on julkaistu vihreä kirja, mutta siihen liittyvät kuulemiset antavat aihetta epäillä suuresti erityisesti hormoneja, antibioottien käyttöä eläinrehussa, uuselintarvikkeita, geneettisesti muunnettujen organismien käyttöä ravintotuotteissa ja salmonellan esiintymistä eläimissä tulevaisuudessakin. Näistä syistä me toivomme, että Euroopan unionin toimielimet pystyvät tänä vuonna ratkaisemaan ongelmat komission puolivuosittain antamien kertomusten ja yhteisen konferenssin avulla sellaisella tavalla, joka vastaa ensisijaisesti kuluttajien ja unionin kansalaisten vaatimuksia.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisat kollegat, haluaisin Euroopan radikaaliallianssin ryhmän puolesta kertoa olevani samanaikaisesti sekä tyytyväinen että pettynyt vallitsevaan tilanteeseen ja siihen tapaan, jolla BSE-kysymys on hoidettu. Parlamentin jäsenenä olen tyytyväinen ennen kaikkea parlamentin hyvin keskeiseen rooliin aiheen käsittelyssä ja komission mielenkiinnon ylläpitämisessä. Olen tyytyväinen myös sen vuoksi, että komissio on monessa suhteessa vastannut parlamentin oikeutettuihin odotuksiin - jotka ovat heijastaneet myös Euroopan julkista mielipidettä - vähentäen riskejä ja suorittaen valvontaa ja välttäen enää tekemästä niitä virheitä, joita se on aiemmin tehnyt käsitellessään hullun lehmän tapausta.
Tunnen kuitenkin olevani pettynyt, koska olen havainnut, että komissio ei ole noudattanut meidän kaikkia suosituksiamme, sillä se on osoittanut liiallista varovaisuutta - jos sallitte minun sanoa niin, puheenjohtaja Santer - toteuttaessaan tukitoimia: rakenteelliset uudistukset olivat hyviä, tähän mennessä tehty työ on ollut erittäin hyvää erityisesti alasta vastaavan komissaarin ja koko komission osalta, mutta huonoa on mielestäni se, että komissio ei ole uskaltanut selvittää asiaa perinpohjaisesti - mitä parlamentti siltä vaati - sen paremmin sisäisellä tasolla kuin sen valtion suhteen, joka - tätä ei voi olla sanomatta - oli kriisin aiheuttaja. Olen pettynyt myös - jos sallitte - niihin parlamentin kollegoihin, jotka ovat puolestaan halunneet panna toimeen verilöylyn ampumalla koko joukon ja antaneet näin sopimattoman kuvan meistä ja komissiosta. Onneksi nämä uhkakuvat ovat jääneet ehdotuksen asteelle eikä vaadittuja joukkoteurastuksia ole tehty. Parlamentin hyväksyttävänä on arvostelua herättävä teksti, mutta emme voi olla tunnustamatta, että sen aikaansaamiseksi on tehty paljon hyvää työtä.

Nicholson
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä niihin, jotka ovat onnitelleet valiokunnan puheenjohtajaa ja esittelijää erittäin hyvästä työstä.
Otan tyytyväisenä vastaan tämän mietinnön takeena siitä, että emme enää koskaan joudu kohtaamaan niin vakavaa tai vaikeaa ongelmaa kuin BSE on ollut meille. Yhdistyneen kuningaskunnan karjankasvattajat ovat kärsineet eniten liha- ja luujauhoteollisuuden oikoteiden vuoksi. Meidän on opittava virheistämme ja varmistettava, että ne eivät enää toistu. Niin, tarvitsemme enemmän avoimuutta, ja meidän on palautettava kuluttajien luottamus siihen, että heidän kaupasta ostamansa ruoka on mahdollisimman korkealaatuista.
Meidän on nyt katsottava tulevaisuuteen. Olen tyytyväinen herra Cunninghamin nykyiseen lähestymistapaan, sillä kun hän astui virkaan, väliaikaisen valiokunnan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen väliset suhteet muuttuivat merkittävästi.
Olin iloinen siitä, että mietinnössä ei esitetty niitä äärimmäisiä näkökantoja, joita pieni osa ihmisistä kannatti. Kuten sanoin, meidän on nyt siirryttävä eteenpäin. Uskon myös, että meidän on lopetettava ajojahti komission virkamiehiä ja suuressa määrin myös Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta vastaan.
On tärkeää palauttaa luottamus ja korkeat laatuvaatimukset koko elintarviketuotantoomme ja varmistaa, että Euroopan unioniin tuodut elintarvikkeet ovat yhtä korkealaatuisia kuin Euroopan unionin maanviljelijöiden tuottamat elintarvikkeet.
Tulevaisuudessa päätöksemme on perustuttava täysin tieteellisiin tosiasioihin eikä tiedotusvälineiden ja lehdistön julkaisemiin vääriin tietoihin.
Haluaisin onnitella komissiota siitä myönteisestä tavasta, jolla se suhtautuu väliaikaisen valiokunnan suosituksiin, ja haluaisin osoittaa kunnioitukseni komissaari Fischlerille ja komissaari Boninolle ja heidän henkilökunnalleen avusta ja tuesta ja heidän järkevästä lähestymistavastaan tähän ongelmaan ja siitä, miten he ovat täyttäneet velvollisuutensa.
Haluaisin sanoa, sillä olen kotoisin Pohjois-Irlannista, jossa karjankasvattajat ovat kärsineet suuresti brittiläisen lihan vientikiellon vuoksi, että toivon, että sekä komissio että neuvosto täyttävät velvollisuutensa. Toivon, että kun Firenzessä tehdyt sitoumukset on saavutettu, sillä uskon, että ne on saavutettu Pohjois-Irlannissa, kielto poistetaan välittömästi, eikä asian suhteen enää vetkutella tai peruta sitä, ja että asettamamme yhä suuremmat vaatimukset täytetään. Odotan tätä innokkaana. Toivon teille kaikkea hyvää tulevaisuudessa. Toivon, ettei meidän tässä parlamentissa tarvitse enää koskaan palata samanlaisessa tapauksessa tai samanlaisena aikana tällaiseen ongelmaan.

Martinez
Arvoisa puhemies, Böge on esitellyt meille seurantavaliokunnan mietinnön, jota kaikki kollegamme ovat ihailleet.
Nautoja kuolee jatkuvasti Belgiassa, Ranskassa ja Isossa-Britanniassa, mutta kaikki on hyvin. Ei se haittaa, vaikka mukana on nautoja, jotka ovat syntyneet jauhoja koskevan kiellon jälkeen, ja vaikka yksi belgialainen nauta katosi 1200 jauhotonnin joukkoon! Creutzfeldt-Jacobin taudin tapauksia on virallisesti 21. Sillä ei ole väliä niin kauan, kunhan se vain ei suoranaisesti kosketa komissiota. Taudin tarttuminen eläimistä ihmisiin on todistettu tieteellisesti, mutta ei se ole huolestuttavaa. Jauhoja on yhä liikkeellä, niiden valmistamista ja kuluttamista jatketaan, mutta tärkeintä on avoimuus! Vaikka Green poistikin seurantavaliokunnasta avoimuuden nimissä sitoutumattomat ja ARE: n jäsenet, kymmenellä miljoonalla äänestäjällä ei ole oikeutta avoimuuteen: he voivat vaikka kuolla!
Niinpä komissio tarjosi meille korvaukseksi muutaman murusen sisäistä rakenneuudistusta, asetuksen riskimateriaalin poistamisesta elintarvikeketjusta, pienen 50 miljoonan ecun arvoisen nokareen tutkimukselle, eläinjätteistä valmistetun jauhon hiukan parannellun käsittelyn, mutta tärkein on unohtunut, herra puhemies ja herra komissaari, toisin sanoen vakaviin virheisiin syyllistyneille ei ole vaadittu kurinpidollisia toimenpiteitä: ainoastaan Mansito-paran oli jäätävä eläkkeelle, Tanskan Hoelgaard ylennettiin kasvituotteista vastaavaksi johtajaksi, niin että nyt, kun hän on myrkyttänyt eläimet, hän voi seuraavaksi hoidella kasvit; ainoana rangaistuksena herra Meldrum pantiin eläkkeelle, herra Marchant ei saanut yhtään mitään. Ja keinottelija McSharry, hän tietysti pääsee kuin koira veräjästä.
Peliin ei ole vedetty brittihallituksen tai De Mulderin veljesten vastuuta, Britannian hallitus ei ole esittänyt anteeksipyyntöä, lukuun ottamatta nautaeläimiin kohdistuneesta rikoksestaan, jonka vanhentumattomuudesta en ole varma. Kyseessä on kuitenkin ollut ihmisuhreihin kohdistunut rikos - aiheuttaahan omien karjalaumojen tuhoamisen katsominen karjankasvattajille psykologisesti traumaattisen kokemuksen, jota ei voi väheksyä - sekä veronmaksajiin kohdistunut rikos, mikäli on uskomista vuoden 1998 talousarviota koskevaan Tillichin yleiskertomukseen, jossa tarkkaan selostettiin meille toimenpiteiden kustannukset: 1, 5 miljardia ecua vuonna 1996, 2, 2 miljardia ecua vuonna 1997 ja yli miljardi ecua epäsuoria kustannuksia. Luulin, että Euroopan komissio on kiinnostunut Euroopan unionin taloudellisten etujen puolustaminen! Mutta lisäksi on olemassa ristiriitaisuuksia: luurankojen jalostamista jatketaan, totta kyllä muille kuin märehtijöille tarkoitetuiksi jauhoiksi, riskimateriaaleja, jotka Euroopan unionissa ovat kiellettyjä, tuodaan kuitenkin jatkuvasti Yhdysvalloista, samoin kuin hormonilihaa. Epäilemättä nautoja aletaan kyllä merkitä, mutta vuonna 2000! Kahden vuoden aikana ei merkintöjä, ei tarkastuksia Doverissa, ei vientikiellon valvontaa! Ja mikä vielä pahempaa: Pohjois-Irlannissa, eli Ison-Britannian viimeisessä siirtomaassa Gibraltarin lisäksi nyt kun Hongkong on lähtenyt, siellä jatketaan "Troijan naudan" käyttämistä.
Siinäpä suunnilleen kaikki, mitä on aikaiseksi saatu, eli silmänlumetta vain. On totta, herra komission puheenjohtaja, että ainut tehokas toimenpide olisi ollut vapaan liikkuvuuden kieltäminen. Mutta sehän olisi ollut isku suoraan Euroopan rakentamisen sydämeen, niin että ymmärtänette, missä ainut tehoava keino piilee!

Bonino
Arvoisa puhemies, haluaisin muutamalla sanalla kertoa ajatuksistani keskustelun tässä vaiheessa. Aivan ensiksi haluan painottaa sitä, että kuuden viimeksi kuluneen kuukauden aikana yhdessä tekemämme työ on nimenomaan osa erästä prosessia. Emme tänään ole vielä sen päätepisteessä vaan olemme vasta saavuttaneet yhden etapin tästä prosessista, jonka on jatkuttava. Olihan selvää, ettei kaikkea voitaisi hoitaa kuuden kuukauden aikana. Sen vuoksi olemme nimenneet joukon toimenpiteitä, joihin ryhdytään määrätyn ajan kuluessa. Meidän on ymmärrettävä toisiamme selvästi. Olemme saavuttaneet yhden tärkeän etapin, emme päätepistettä.
Missään tapauksessa nyt ei ole aika hiljentää vauhtia, lopettaa keskinäistä valvontaa tai päättää parlamentin ja komission välistä vuoropuhelua. Epäilemättä seurantavaliokunta ei enää tule olemaan keskustelukumppanina, mutta mielestäni meidän on ainakin jatkettava tietojen välittämistä ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnalle samoin kuin sen ottamista mukaan työhön, niin kuin olemme tehneet näiden kuuden viime kuukauden aikanakin. Hyvät parlamentin jäsenet, asioita ei siis voida rajoittaa kahteen mietintöön eikä konferenssiin, joka on päätetty keskustelun ylläpitämiseksi järjestää vuoden 1998 lopulla; suhteen kuluttajansuojasta vastaavaan valiokuntaan on jatkuttava pysyvällä tavalla.
Mielestäni tämä jakso on sitä paitsi osoittanut meille, että näin vaikeisiin kysymyksiin ei ole valmiita vastauksia, eikä kaikki ole selkeää. Myös me toivoisimme, että näin olisi, sillä silloin kaikki olisi selkeää myös meille. Valitettavasti näin ei kuitenkaan ole. Melkein joka päivä ja joka viikko tehdään tieteessäkin uusia löytöjä, jotka liittyvät tähän kysymykseen. Olemme kokeneet tämän yhdessä silloin, kun meidän on täytynyt muuttaa laatimiamme lakiehdotuksia sellaisten tieteellisten lausuntojen perusteella, jotka osoittivat toiseen suuntaan.
Tällainen siis on jatkuvassa dynaamisessa prosessissa oleva maailmamme. Näin monimutkaisessa tilanteessa on myönteistä mielestäni ollut näiden kuuden kuukauden aikana komission ja parlamentin välinen yhteistyö. Se on osoittanut, että on mahdollista kehittyä myös yhteenottojen ilmapiirissä, joka kieltämättä harvoin on tyyni. On säilytettävä vuoropuhelun henki, joka parhaiten pystyy meitä auttamaan.
Omasta puolestamme arvelemme pian saavamme valmiiksi valvonnasta vastaavan organisaation. Tieteelliset neuvonantajat ovat jo kaikki toimessaan; tiedekomitealla on menettelytapansa, jonka kaikki tuntevat. Arvelemme valvontajärjestelmän olevan toimintakunnossa vuoden 1998 lopulla ja siihen tulee kuulumaan noin sata tarkastajaa.
Haluaisin tässä kohtaa painottaa vielä kolmatta seikkaa. Kaikki ovat olleet ilahtuneita siitä, että lainsäädäntövalta ja valvontavalta on voitu erottaa toisistaan. Haluaisin kuitenkin huomauttaa teille, että suurin osa jäsenvaltioista ei noudata tätä metodiikkaa. Tässä on siis uusi, hyvin monimutkainen näkökulma tilanteeseen, jossa lainsäädäntö, valvonta ja tieteelliset lausunnot on erotettu yhteisön tasolla mutta ei kansallisella tasolla. Tästä syystä voidaan sanoa, että on vielä ponnisteltava jäsenvaltioiden kanssa käytävän vuoropuhelun vahvistamiseksi. Myös jäsenvaltiot on saatava parantamaan toimintatapojaan, sillä valvonnan päällimmäinen vastuu lankeaa yhä jäsenvaltioille.
Meillä on ehkä vielä mahdollisuus puhua näistä asioista ennen keskustelun päättymistä ja voimme havaita, että nämä kolme seikkaa ovat - mielestäni - jutun ilmeisimmät. Tämä juttu ei sitä paitsi jakaudu pelkästään mustaan ja valkoiseen vaan mukana on valitettavasti myös paljon harmaata, niin kuin myös harmaita aivosoluja. Tämän on kannustettava meitä tarkastelemaan ennalta varautumisen periaatetta ottaen samalla koko ajan tietysti huomioon sen, että tämä sama periaate sisältää puolia, joiden syvällinen analysointi on kannattavaa.
Kiitän keskusteluun osallistuneita parlamentin jäseniä. Olen varma siitä, että tästä lähtien neuvosto on halukkaampi yhteistyöhön. Joka tapauksessa aina voi kuitenkin toivoa, kuten on tapana sanoa. Kuuntelutapa on epäilemättä muuttunut. Kiitän teitä läsnäolostanne. Tunsimme olomme yksinäisemmäksi muutama kuukausi sitten. Halusin puhemiehen tavoin painottaa tätä seikkaa, joka myös osoittaa, että haluatte kantaa vastuunne. Tässä vaiheessa en voi muuta sanoa varautuen kuitenkin mahdollisesti myöhemmin antamaan vastauksia toisiin kysymyksiin.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet! Sallikaa minun käsitellä vain muutamia Bögen kertomuksen kohtia, jotka välittömästi koskevat minun tehtäväalaani.
Kertomuksessa käsitellään ensiksikin elintarvikkeiden turvallisuutta ja laatua ja samanaikaisesti eurooppalaisten maataloustuotteiden kilpailukyvyn parantamista. Ne ovat, kuten tiedätte, Agenda 2000 -asiakirjan maataloutta käsittelevän osan päätavoitteet ja johtoajatukset. Kannatan siksi kertomuksen selviä ja tähän liittyviä toteamuksia ja olen kiitollinen Euroopan parlamentin tuesta yhteisen maatalouspolitiikan yhteiskunnallisten ja ekologisten tukiehtojen toteuttamiselle siten, kuin Agenda 2000: ssa olen ehdottanut. Meidän täytyy yhdessä tehdä kuitenkin vielä paljon valistustyötä jäsenvaltioissa.
Kannatan myös toivomusta alueellisesti mukautetuista toimista ja vaatimusta alueellisesta tai alueellisesti mukautetusta arvioinnista optimitehokkuuden osalta. Pidän tätä vaatimusta paljon järkevämpänä ja olen kiitollinen tämän kannan vahvistumisesta parlamentissa. Siten asetuksen 20/78 mukauttaminen on looginen seuraus.
Aloite sitoa tasausmaksut hyvään maatalouskäytäntöön kestävän talonpoikaisen maatalouden hengessä on minusta oikein hyvä asia. Toivon, että neuvoston puheenjohtaja voi tänään iltapäivällä, kun maatalousministerien neuvosto esittää kantansa Agenda 2000 -asiakirjasta, antaa minulle siinä taustatukea. Näen tosin tietynlaisen ristiriidan edellä mainitussa Euroopan parlamentin vaatimuksessa lisätä viljelyaloja ja tukea laajaperäistä maataloutta. Tätä kohtaa tulemme parlamentin maataloutta käsittelevässä valiokunnassa tilaisuuden tullen varmaankin vielä syventämään.
Kuten tiedätte, komissio on tehnyt valituksen Maailman kauppajärjestön lautakunnalle hormonilihasta. Tässä meillä ei ole minkäänlaisia hajaannusta. Tärkeää minusta on ennen kaikkea, että hyödynnätte parlamentaarisia yhteyksiänne etenkin Yhdysvaltoihin tehdäksenne kauppakumppaneille selväksi, että hormonikysymyksessä emme tule antamaan periksi.
Sallinette minun vielä käsitellä muutamia kertomuksen kohtia. Tavoite varmistaa kuluttajien terveyden suojelemisen korkeat standardit täytyy sisällyttää sekä lainsäädäntöön että jäsenvaltioiden täytäntöönpanoon ja valvontaan sekä toimeenpanoon paikan päällä. Siksi meidän pitää edelleen tarkistaa lainsäädäntöämme systemaattisesti nähdäksemme, vastaako se näitä vaatimuksia, ja niissä kohdissa, joissa uudistukset ja mukauttamiset ovat tarpeen, tehdä ne.
Lisäksi tulemme ottamaan käsittelyyn olemassa olevan lainsäädännön päivitykset, jotka seuraavat säännöllisesti teknisten uudistusten sopeuttamiseksi, tarkistamaan nämä säännökset perusteellisesti. Meidän täytyy olla selvillä siitä, että meillä on työohjelma, jonka toteuttaminen, kuten kollegani Emma Bonino jo sanoi, on jatkuva prosessi, jotakin, joka täytyy ottaa pysyvästi huomioon ja jonka vaikuttavuus riippuu myös käytettävissä olevista voimavaroista.
Ensimmäisenä kohtana ohjelmassa virkamieskuntani käsittelee yhteisöllisen järjestelmän valvontatoimien parantamista eläinlääkintäalalla. Toinen ala, jossa on monia avoimia kysymyksiä, on luulihajauhon käyttäminen eläinten ruokinnassa. Komissio kulkee tässä ainoaa mahdollista tietä tukeutumalla politiikassaan periaatteisiin safe sourcing , safe processing ja safe use . Parlamentaarisessa kertomuksessa osoitetaan kaksi tähän liittyvää erityistä ongelmaa, nimittäin kysymys, mitä eläinruhoille pitäisi tehdä, ja kysymys, pitäisikö meidän lainkaan syöttää kasvissyöjille eläinproteiineja.
Molemmista kysymyksistä meidän täytyy keskustella vakavasti. Kuten jo luulihajauhoa käsittelevässä konferenssissa ilmoitin, näistä kysymyksistä tullaan keskustelemaan julkisen kuulemisen puitteissa. Vastaava kuulemisasiakirja on tehty, annettu parlamentille ja 14. marraskuuta lähtien se on myös Internetissä. Myös tutkimusta on jatkuvasti kehitettävä ja luettelo ensisijaisista tutkimuskohteista käy yhä pidemmäksi. Olemmehan tekemisissä uudenlaisen sairauden kanssa, ja tutkimuksen tarve on valtava.
Komissio yrittää koordinoida jäsenvaltioiden tämän alan tutkimusprojekteja ja antaa varoja projekteille. Taataksemme tutkijoiden riittävän kiinnostuksen aiheisiin, erityisesti soveltavan BSE-tutkimuksen kysymyksiin, meidän täytyy yhdessä parlamentin kanssa pohtia, eikö meidän pitäisi kulkea myös uusia teitä.
Sanotte kertomuksessanne, että komission täytyisi tulevaisuudessa ajoissa ja mahdollisimman varhain ryhtyä toimiin terveyttä koskevalla alalla. Siinä kannatan teitä täysin. Haluaisin kuitenkin myös tehdä selväksi, että se on mahdollista vain, kun on käytettävissä muun muassa tarpeelliset voimavarat. BSE on antanut eurooppalaisille elimille ainutkertaisen haasteen ratkaista Euroopan laajuinen kriisi. Parlamentin tutkintavaliokunta samoin kuin seurantavaliokunta ovat viitoittaneet uusia teitä yhteisen politiikan muotoilemiseksi terveys- ja kuluttajansuoja-alalla, mutta myös maatalouspolitiikassa.
Tätä komission ja parlamentin yhteistyön tietä haluan kulkea eteenpäin yhdessä teidän kanssanne. Kiitos!

Boden
, neuvoston puheenjohtaja. (FR) Arvoisa puhemies, kiitän teitä antamastanne mahdollisuudesta vastata lyhyesti neuvostolle esitettyihin kysymyksiin ja huomautuksiin. Olen pannut merkille, että arvostatte neuvoston läsnäoloa tässä kokouksessa ja että luotatte sen puheenjohtajaan, mutta minusta vaikuttaa siltä, että teillä ei ole tarpeeksi luottamusta maatalousneuvostoon.
Rouva Roth-Behrendtille tahtoisin sanoa, että hän on väärässä ja että tämä maatalousneuvostoon kohdistuva epäluottamus ei ole oikeutettua. Maatalousneuvosto on keskeyttänyt Agenda 2000: n käsittelyn, vaikka aiheesta onkin tehtävä päätös ennen huomisiltaa, osoittaakseen, miten tärkeänä se pitää tätä keskustelua sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyviä kysymyksiä. Pyrin puheenvuorossani myös osoittamaan, että neuvosto ja erityisesti maatalousneuvosto ei ole säästellyt voimiaan parantaakseen terveyteen ja elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyviä asioita ja että se on pyrkinyt noudattamaan komission tästä aiheesta tekemiä suosituksia ja ehdotuksia.
Haluaisin myös sanoa, ettemme neuvotteluissamme ole asettaneet etusijalle taloudellisia ja sosiaalisia näkökohtia, vaikka ne ovatkin tärkeitä suurelle joukolle maanviljelijöitä. Olen painottanut sitä, että neuvosto on toiminnassaan pitänyt ihmisten terveyden suojelua kaikkein tärkeimpänä prioriteettina.
Rouva Roth-Behrendt on moittinut neuvostoa siitä, ettei se ole ottanut Euroopan parlamentin ehdottamaa artiklaa oikeudelliseksi perustaksi naudanlihan merkitsemistä ja nautojen kirjaamista koskevalle asetukselle. Haluaisin tästä aiheesta sanoa, että tuomioistuimen pysyvän oikeuskäytännön mukaisesti tarkoituksenmukaisen oikeudellisen perustan valinta ei riipu poliittisista näkökohdista vaan sen on pohjauduttava hyväksyttävänä olevan asiakirjan sisältöön.
Nimeämistä ja merkitsemistä koskevan asetuksen osalta neuvosto arvioi, jälleen Euroopan tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti, että sopimusmääräysten nykyisessä vaiheessa 43 artikla on tarkoituksenmukainen ja riittävä perusta, koska kyseinen asetus koskee sopimuksen liitteessä II lueteltujen maataloustuotteiden tuotantoa ja markkinointia ja koska se osaltaan vaikuttaa tiettyjen 39 artiklassa lueteltujen yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteiden toteuttamiseen.
On totta, että neuvosto ei noudattanut komission ehdotusta, joka sitä paitsi muutettiin lähes viime hetkellä Euroopan parlamentin oikeudellista perustaa koskeneen keskustelun perusteella. Olisi kuitenkin syytä myöntää, että neuvoston toiminta on ollut selkeää ja hyvin nopeaa ja että neuvosto on pyrkinyt saamaan täytäntöönpanovaiheeseen tämän erittäin tärkeän asetuksen. Me kaikkihan tiedämme, että eläinten kirjaaminen ja niiden liikkumisen aukoton jäljittäminen on oleellista sairauksien tehokkaalle ja nopealle hävittämiselle. Se on edellytyksenä kaikenlaiselle lihan ja lihatuotteiden luotettavalle ja valvottavissa olevalle merkitsemiselle.
Rouva Roth-Behrendt arvosteli neuvostoa lisäksi siitä, ettei se ole hyväksynyt hintojen alentamista koskevia komission ehdotuksia. Haluaisin tästä aiheesta sanoa, että maatalousneuvoston mielestä maanviljelijöiden tulot eivät ole niin korkeat, että niitä voisi vielä alentaa. Neuvoston mielestä Agenda 2000: n ehdotukset huomioon ottaen on nyt painotettava eurooppalaisen maatalousidentiteetin määrittämistä ja vahvistamista. Tämän identiteetin on edustettava Euroopan parlamentin tavoitteena olevaa eurooppalaista maataloutta, joka on monipuolinen, kestävä, koko Euroopan alueelle jakautunut, ympäristöä ja eläinten hyvinvointia kunnioittava ja joka tarjoaa terveellisiä ja turvallisia laatutuotteita.
Toivon, että kun jatkamme tänään iltapäivällä maatalousneuvoston työtä, kollegani ovat yksimielisinä tukemassa ja puolustamassa tätä eurooppalaisen maatalouden identiteettiä niin yhteisön sisällä kuin myös sen ulkopuolella. Mikäli näin on, uskon, että olemme huomattavasti edistyneet myös Euroopan parlamentin toivomaan suuntaan terveyttä ja turvallisuutta kunnioittavan maatalouden edistämiseksi.

Whitehead
Arvoisa puhemies, myös minä otan tyytyväisenä vastaan sen, mitä kollegani valiokunnassa ovat saaneet aikaan, ja teen kunniaa tämän mietinnön todellisille sankareille - herra Medinalle, herra Bögelle ja rouva Roth-Behrendtille - heidän tärkeästä työstään ja niille komission jäsenille, jotka ovat tehneet yhteistyötä kanssamme erittäin myönteisellä tavalla viimeisten kuuden kuukauden aikana.
BSE-tauti ja Creutzfeldt-Jacobin tauti ovat aiheuttaneet Euroopassa painajaisia viime vuosina. Monet ihmiset ovat menettäneet elinkeinonsa ja muutamat ovat menettäneet henkensä. Medinan mietintö ja sen seuranta ovat osoittaneet, että Euroopan parlamentti voi yksin tehdä tarkoituksenmukaisen aloitteen tässä asiassa. Se on yhteispäätösmenettelyn toinen muoto paitsi että tässä tapauksessa emme vastanneet komission tai neuvoston meille tekemiin ehdotuksiin, vaan näiden ehdotusten puuttuessa otimme kantaa aikaisemmassa vaiheessa. Arvostelimme komissiota tässä hengessä Medinan mietinnöstä käytyjen keskustelujen aikana.
Meidän tulisi tunnustaa avoimesti, että komissio, erityisesti pääosasto XIV: n kautta, on edistynyt huomattavasti viimeisten kuuden kuukauden aikana. Tämän vuoksi suurin osa ryhmäni jäsenistä, kuten myös muiden ryhmien jäsenistä, katsoo, että epäluottamuslauseen esittäminen ei olisi sopivaa. On olemassa monia asioita, jotka edelleen vaivaavat meitä. Yksi näistä on komission viivyttelevä suhtautuminen kurinpidollisiin menettelyihin, mutta tämä ei ole mikään syy esittää epäluottamuslausetta. Me sanoimme alussa, että vaikka me käsittelemme kansanterveyden ja turvallisuuden kaltaisia asioita, emme ole Ranskan vallankumouksen aikainen julkista turvallisuutta käsittelevä komitea, joka vaatii päitä vadille ja näytösoikeudenkäyntejä. Haluamme yksinkertaisesti varmistaa, että sisäistä kuria koskevat opetukset on opittu yhtä tehokkaasti kuin muut.
Katsomme myös, että neuvosto oli välinpitämätön aiemmin vastatessaan komission terveyttä ja turvallisuutta ja riskimateriaalien käsittelyä koskeviin välttämättömiin ehdotuksiin koko yhteisössä. Koko valiokunta, erityisesti vieraillessaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa, oli liikuttunut Creutzfeldt-Jacobin taudin uhrien ja heidän perheidensä hädästä, jonka herra ja rouva Churchill vetoavasti meille esittivät. Koko valiokunta halusi osoittaa myötätuntoa tämän kauhean taudin uhreille ja heidän perheilleen. Me tiedämme, että tämän täytyy olla aineellista myötätuntoa ja tukea sekä henkistä tukea. Sekä jäsenvaltioiden että komission on osallistuttava, ja odotamme molemmilta tätä koskevia aloitteita.
Omasta puolestani voin sanoa, että Creutzfeldt-Jacobin taudin alkuperää koskeva tutkimus on pahasti myöhässä, ja yritän tehdä kaiken voitavani sen käynnistämiseksi. Periaatteessa riita on jo ratkaistu, eikä meidän pitäisi viivytellä tarpeettomasti yksityiskohdissa. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ottaa tyytyväisenä vastaan tämän mietinnön. Tällä kertaa mietintöä ei arvosteltu niin ankarasti kuin Medinan aiempaa mietintöä. Kun ministeri Cunningham vieraili valiokunnassa, hän teki selväksi, että valiokunta oli oikeassa kutsuessaan hänet ja että hän tulisi aina osallistumaan valiokunnan kokouksiin. On parempi korostaa tämän myönteisiä näkökohtia eikä ryhtyä oikeudellisiin kiistoihin siitä, mikä on tai ei ole tarpeen tai sallittua tai välttämätöntä toimielinten välisen sopimuksen mukaan.
Yhdistynyt kuningaskunta on ollut BSE-epidemian keskipisteenä heti alusta alkaen, mutta nyt käyttöönotettujen varotoimenpiteiden myötä se on hyvä esimerkki terveys- ja turvallisuusvaatimusten osalta, myös renderoitujen ruhojen turvallisen säilytyksen osalta. Monet ovat viitanneet tähän. Haluaisin vain korostaa, että koska kaikki mahdollinen on tehty Firenzen sopimuksen määräysten täytäntöönpanemiseksi, terveyden ja turvallisuuden kannalta on aivan välttämätöntä, että renderoidut ruhot, joita säilytetään lihan ja luujauhon muodossa, säilytetään täysin turvallisissa ja suojatuissa olosuhteissa, kunnes ne voidaan turvallisesti polttaa. Emme saa vaatia, että koko varasto poltettaisiin heti.
Uskomme, että kaikkien jäsenvaltioiden pitäisi olla valmiita ottamaan käyttöön samat varotoimenpiteet, jotka Yhdistynyt kuningaskunta on jo ottanut käyttöön. Viimeaikaiset tapahtumat Belgiassa ovat osoittaneet, että BSEtautia voi esiintyä valtioissa, jossa sitä ei odotettu olevan ja että analyyseissä ja kyseessä olevien ruhojen lopullisen määränpään määrittämisessä voidaan tehdä virheitä. Sanon tämän myötätunnon - ja käyttääkseni itse puhemiehen tänään lausumaa sanaa - ja solidaarisuuden hengessä maille, jotka ovat kärsineet BSE-taudista kuten me Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Vastaus ei ole vaatia äänekkäästi BSE-taudista vapaita alueita tai vyöhykkeitä, vaan tunnustaa, että koko Euroopan unioni on yhtä vyöhykettä, joka perustuu kuluttajien luottamukselle, joka edellyttää turvallisuutta, jäljitettävyyttä ja varovaisuutta ja jossa karjan kauppaa voidaan käydä täysin objektiivisesti koko yhteisössä ja markkinoilla, joilla kuluttajien luottamus on palautettu.
Lopuksi haluaisin sanoa, että tulevaisuudessa tätä valvontamenettelyä on jatkettava, ja odotan innokkaana elintarvikkeiden turvallisuutta koskevaa tiedotuskampanjaa, jota pääosasto XXIV suunnittelee vuodeksi 1998. Toivon, että kampanja käynnistetään Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden aikana ja että jäsenvaltiot ja kuluttajajärjestöt tukevat sitä täysin. Kaiken tämän kärsimyksen jälkeen tästä kaikesta voi seurata paljon hyvää yhteisön kuluttajille ja tuottajille. BSE-kriisin seurauksena näiden ryhmien keskinäisen luottamuksen on kasvettava ja tarkoituksenmukainen terveys- ja turvallisuusjärjestelmä on luotava.

Rack
 Arvoisa puhemies! Tätä parlamenttia syytetään usein siitä, että se ei toimi kovin vastuuntuntoisesti. Tähän täysin kohtuuttomaan syytökseen ei voi vastata, että tämä parlamentti, siinä missä sillä todella on valtaa, toimii vastuuntuntoisesti ja on saavuttanutkin yhtä ja toista. Tässä valiokunnassa olemme saaneet jotakin aikaan. Lupaamme, että terveys, ympäristö ja kuluttajansuoja ovat tulevaisuudessa tärkeämmässä asemassa kuin muut sisämarkkinoiden tavoitteet. Lupaamme, että maatalouspolitiikkaamme muutetaan siihen suuntaan, että massa, määrä ja ala eivät ole tärkeimpiä kriteerejä vaan että arvostamme laatua, erinomaisuutta, terveyttä ja kestävää taloutta. Demokraattispoliittisestikin olemmekin jo saavuttaneet yhtä ja toista. Komission työ on nykyään toisin järjestetty kuin jokin aika sitten. Iskusana avoimuus on yksi asia, jonka olemme viime päivinä ja viikkoina kokeneet ja eläneet.
Tulevaisuudessa parlamentti on mukana yhteisön lainsäädäntötyössä vastuullisena vaikuttajana. Sitä me ainakin toivomme, ja toivomme sitä viimeistään toimivallan muutosten perusteella, jotka Amsterdamin sopimus saa aikaan. Emme ole saavuttaneet kaikkea. Me emme ole todella vahvistaneet mitään yksilöllisiä vastuita. Tässä yhteydessä meillä on kuitenkin komission puheenjohtajan lupaus huolehtia uudella kurinpitovallalla siitä, että tulevaisuudessa meillä on asianmukaiset oikeudelliset perusteet, jos väärinkäytöksiä ilmenee. Meillä ei ole todellisia korvauksia uhreille, mutta meillä on ainakin aloitteita oikeaan suuntaan, ja odotamme, että parlamentin, komission ja neuvoston välisen yhteistyön avulla löydetään ratkaisuja tulevaisuutta varten. Koska emme ole saavuttaneet kaikkea, meidän täytyy myös tulevina kuukausina työskennellä yhdessä sen puolesta, että BSE-skandaalin vaikutukset käsitellään ja että me kaikki hyödymme kestävästi molempien BSE-tutkintavaliokuntien työstä.

Hyland
Arvoisa puhemies, elintarvikealalla elintarvikkeiden turvallisuutta ja laatua on pidettävä kaikkein tärkeimpänä asiana. Kannattavuutta ei tulisi tavoitella kuluttajien oikeuksien ja hyvinvoinnin kustannuksella. BSE-tauti on ollut kallis opetus Euroopalle, eikä se saa enää koskaan toistua. Tätä inhimillistä tragediaa ei voida koskaan unohtaa. Arvostan suuresti sitä, että puheenjohtaja Santer tunnusti tämän inhimillisen tragedian tänä aamuna. Hän käsitteli sitä erittäin hienotunteisesti.
Tuen parlamentin käsiteltävänä olevaa mietintöä ja uskon, että komission ansiosta laadittiin nopeasti asetukset, joiden tarkoituksena oli hävittää BSE-tauti ja, mikä tärkeämpää, estää sen toistuminen. Tämän osalta minun on sanottava, että erityiskomitean työ ja parlamentin näkemykset olivat myös merkittäviä. Olen tyytyväinen voidessani sanoa, että komissio hyväksyi monet niistä. Haluaisin sanoa BSE-taudin osalta, että maanviljelijät olivat ylitsepääsemättömien olosuhteiden viattomia uhreja. Maanviljelijät eivät yleensä osallistu rehujen sekoittamiseen ja kun he ostivat eläinrehuja, he eivät välttämättä aina tienneet todellista proteiinipitoisuutta.
Elintarvikkeiden turvallisuutta ja laatua koskevan kysymyksen osalta meidän on varmistettava, ja uskon, että tämä on tärkeää maailmankaupan seuraavien neuvotteluiden yhteydessä, että Euroopan unionin sitoumus kuluttajansuojaa kohtaan ei vaaranna kuluttajia tai aseta teollisuutta epäedulliseen kilpailuasemaan. Olemme hyväksyneet elintarvikkeiden turvallisuuden ja laadun tärkeyden ja meidän on myös varmistettava, että kuluttajia suojataan kaikilta osin laajemman maailmankaupan yhteydessä.

Frischenschlager
 Arvoisa puhemies! Haluaisin käsitellä poliittisen vastuun puutetta, joka on tämän tapauksen kautta käynyt selväksi. On toki aivan selvää: siellä, missä taloudelliset intressit ja valtava edistäminen tukien avulla kohtaavat, syntyy lähes pakosta epäkohtia. Siinä meidän pitäisi tukkia institutionaalisia aukkoja. Yksi on ehdoton vaatimus eurooppalaisen maatalouspolitiikan parlamentaaristamisesta. Siinä emme aio antaa periksi!
Toinen on poliittinen vastuu virkamiehille. Siitä komissio on tehnyt lupauksia, ja odotamme, mitä seuraa. Olemme ajaneet täällä poliittisesti komission vastuuta. Se oli hyvä ja hyödyllinen asia, ja tulemme ajamaan sitä edelleen. Yhtä kohtaa ei kuitenkaan ole toteutettu, nimittäin kansallisten hallitusten poliittista vastuuta. On skandaali, jos jokin hallitus loukkaa oikeutta, ja se voi oikeastaan viedä siltä poliittisesti vaikutusvallan. Tässä asiassa meidän täytyy Euroopan parlamenttina tehdä vahvemmin yhteistyötä kansallisten parlamenttien, varsinkin oppositioiden, kanssa.
Viimeinen kohta: ei saa käydä niin, että tämänkaltaisella väärinkäytöksellä ei ole taloudellisia seurauksia. On vaadittava, että jos jokin hallitus, valtio aiheuttaa kaikille muille valtavia kustannuksia, menetykset täytyy voida vaatia takaisin tältä hallitukselta. Tämä on erittäin keskeinen vaatimus, jonka aiomme viedä eteenpäin!

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, yritän esittää asiani lyhyesti. Käsittelen sitä, mitä neuvoston puheenjohtaja on täällä sanonut. Minusta se vaikuttaa olevan kovin kaukana todellisuudesta. Herra Boden, ette ota huomioon lainkaan sitä, että jäsenvaltioiden oikeudentunto on hyvin selkiintymätön, mitä tulee yhteisölliseen oikeudelliseen perustaan, varsinkin BSE-tapauksessa. Tässä valtiot voivat selittää, että eivät ole muistaneet noudattaa normia, jota esimerkiksi tulisi noudattaa luulihajauhon osalta. Komissiota täytyy muistuttaa pitkästä sopimuksenrikkomismenettelystä. Tässä on kysymys siitä, että me parlamenttina asetamme komission asemaan, jossa sen täytyy reagoida nopeammin asianmukaisten toimien täytäntöönpanemiseksi kansanterveyden hyväksi.
Siksi on välttämätöntä, ja siitä ette myöskään ole sanonut mitään, että eläinlääkinnällistä valvontaa tehostetaan jäsenvaltioissa. Saksassa valvontatoimet täytyy muun muassa saattaa riippumattomiksi. Siellä nimittäin tarkastajat ovat riippuvaisia teurastamoista joko virkasuhteen tai palkkiosuhteen kautta. Tässä on kysymys siitä, että meidän on päätettävä riippumattomasta eläinlääkinnällisestä valvonnasta, ja se täytyy myös parlamentin ja komission saada läpi.
Olisin kritisoinut komissiota vielä kovasti, jos en olisi juuri kuullut puhettanne. Mainitsitte esimerkiksi merkinnät: ainoa kohta, josta olitte yksimielisiä, oli parlamentin ja komission torjunta!
Asian käsittelyssä kuljitte kompromissista kompromissiin ja se, mitä siitä syntyi, on samaa, mitä komissio on esittänyt ja mistä parlamentti on antanut parannusehdotuksia! Tämä kaikki on skandaali! Suokaa anteeksi, arvoisa puhemies, olisin mielelläni puhunut vielä kymmenen minuuttia ojentaakseni neuvostoa kerrankin oikein kunnolla!

Vandemeulebroucke
Arvoisa puhemies, haluan tietenkin puhua lyhyesti. BSE-asiassa on nyt ilmennyt yksi ongelma lisää, sillä koko tutkimus uhkaa loppua, vaikka tilanne on muuttunut, ja tämän vuoksi pidän mietintöä melko puutteellisena. BSE-asiaan liittyy todellakin järjestäytynyttä rikollisuutta, joka on käyttänyt tätä tilannetta hyväkseen levittääkseen laittomasti suuren määrän tuotteita Isosta-Britanniasta muualle Eurooppaan ja muihin Euroopan unionin ulkopuolisiin maihin. Tässä on kysymys petoksista, jotka olemme ottaneet esille toistuvasti toisessa tutkintavaliokunnassa, ja haluaisinkin pyytää, että talousarvion valvontavaliokunta seuraisi tätä asiaa joka tapauksessa. Tämän vuoksi olemme tehneet tarkistuksia, jotta tämäkin asiakirja, joka liittyy läheisesti yleiseen BSEasiakirjaan, otettaisiin huomioon.

Van Dam
Arvoisa puhemies, kun puhemies tänä aamuna kello 9.15 pyysi parlamentin jäseniä lähtemään istuntosalista mahdollisimman nopeasti, monet noudattivat pyyntöä. Olen kuitenkin iloinen siitä, että suurin osa kollegoista on palannut nyt takaisin.
Liittyen BSE: hen esittelijän mukaan Euroopan komissio on noudattanut suurinta osaa tutkintavaliokunnan suosituksista tai ainakin aloittanut niiden noudattamisen. Euroopan komission toimiin voi suhtautua mielestäni luottavaisesti.
Taistelussa BSE: tä ja Creutzfeldt-Jacobin tautia vastaan vaaditaan kulutukseen tarkoitettujen eläimistä valmistettujen materiaalien taattua turvallisuutta. Euroopan komissio on tämän vuoksi päättänyt 1. huhtikuuta uusista normeista, jotka koskevat lihan ja luujauhon käsittelyä. Se, että jopa kymmenen jäsenmaata ei ole vielä alkanut soveltaa näitä normeja, on vakavaa piittaamattomuutta.
Haluaisin mielelläni kuulla komission mielipiteen liittyen riskialttiiden naudanosien käyttämiseen liivatteessa ja talissa. Kesäkuun päätöksellä pyrittiin nollariskiin. On myös syytä ottaa huomioon hiljattain esitetyt BSE: n ja Creutzfeldt-Jacobin taudin yhteydet. Komissio näyttää kuitenkin jättäneen kieltämättä riskielinten käyttämisen liivatteessa ja talissa. Uskallan epäillä sitä, että tällainen kielto vaarantaisi lääkkeiden saatavuuden. Australia, UusiSeelanti ja myös eurooppalaiset yritykset voivat tuottaa liivatetta eurooppalaisten normien mukaisesti eli käyttämättä elimiä. Antaako komissio nyt liian helposti periksi Yhdysvalloista tulevien kauppapoliittisten paineiden edessä?
Vaikka brittiministeri Hoggin olisi ollut suotavaa tulla tutkintavaliokunnan kuultavaksi, on minusta liioittelua, että jäsenmaiden hallitusten jäseniä halutaan velvoittaa tulemaan Euroopan parlamentin tutkintavaliokunnan kuultavaksi. Hallitukset ovat vastuussa kansallisille parlamenteille, joten Euroopan parlamentti vaatii liikoja.
Eläinlääketieteellisten tarkastusten parantaminen ohjelman myötä on hyvä asia. Euroopan komissio ei voi kuitenkaan koskaan korvata kansallista tarkastusjärjestelmää. Eurooppalaiset toiminnot täydentävät muita toimintoja. Yhteistyö ja koordinointi kansallisten tarkastuslaitosten kanssa on edelleen tarpeellista.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, kannatan kertomuksen esitystä. Se osoittaa selvästi, mihin toimiin komissio on ryhtynyt BSE-kriisissä, tosin myöhässä, tai mihin toimiin ryhtymisen se on laiminlyönyt. Tämä tarkoittaa siis, että monet parlamentin vaatimukset on toteutettu. Jotkin vaatimukset jäivät avoimiksi. Esittelijä Böge puhui tulevaisuudessa lankeavista vekseleistä.
Heti aluksi teen kuitenkin myös kysymyksen, voidaanko komissio vapauttaa poliittisesta vastuustaan. Haluan esittää vertailun: Itävallan rikoslaki tunnustaa vahinkojen hyvittämisen, jolla se mahdollistaa syytetyn vapauttamisen lievässä rikoksessa. Sallinette minun nyt pysytelläksemme vertailussani kuvailla komission vahinkojen hyvittämistä. Mietintö tuo selvästi esiin komission yritykset hyvittää vahinkoja. Niinpä puhutaan uudesta avoimuudesta, kuluttajapolitiikasta ja terveyden suojelusta vastaavan pääosaston toimivaltaa laajennettiin ja ryhdyttiin toimiin markkinoiden toimivuuden palauttamiseksi.
Komissio on siis yrittänyt hyvittää vahinkoja. Tämä kaikki tapahtui lopulta kuitenkin vain parlamentin vahvasta painostuksesta ja julkisesta kuohunnasta, ja kaikki tapahtui valitettavasti aivan liian myöhään! Jo 1990 Euroopan parlamentti huomasi BSE-problematiikan. Pannessaan valvontavelvollisuuksiaan täytäntöön komissio antoi yksittäisten jäsenvaltioiden pitää itseään pilkkanaan liian pitkään tekemättä mitään. Tiedän kyllä, että komissio ei itse ole suoraan vastuussa yksittäisten jäsenvaltioiden puuttuvasta tahdosta valvonnan toimeenpanossa, mutta sen olisi jo alussa pitänyt huomata tehtävänsä sopimusten valvojana. Tässä komissio käyttäytyi poliittisesti väärin.
Palaan vertaukseeni. Onko se, että parlamentti vapauttaa komission, oikeutettua? Valitettavasti sopimuksen 144 artikla osoittaa koko komissiota vastaan vain epäluottamuslauseen. Niin kauan kuin on tällaisia esteitä, myös tulevaisuudessa on vaikeaa vaatia poliittista vastuuta. Minusta se on valitettavaa, ja Euroopan kansalaiset eivät ymmärrä sitä!

Puhemies
Keskustelua jatketaan klo 15.00.

Äänestys
Puhemies
Ilmoitan kokoukselle, että Linkohrin mietintöä koskevien tarkistusten jättämiseen liittyvän teknisen virheen vuoksi vihreän ryhmän jättämää tarkistusta ei ole käännetty eikä jaettu. Mietintöä koskeva äänestys oli tarkoitus toimittaa tänään.
Virheen vuoksi Linkohrin mietintöä koskeva äänestys on siirretty ja se toimitetaan huomenna keskiviikkona klo 12.00, jotta esittelijällä ja parlamentin jäsenillä on mahdollisuus tutustua tekstiin.
Haluan lisäksi muistuttaa teitä siitä, että ilmastonmuutoksia käsitelleen Kioton konferenssin päätöslauselmia koskeva äänestys toimitetaan myös huomenna klo 12.00.

Vandemeulebroucke
Arvoisa puhemies, haluan pitää työjärjestyspuheenvuoron liittyen työjärjestyksen 28, 2 artiklaan, jonka mukaan kirjalliseen kysymykseen on vastattava kolmenkymmenen päivän kuluessa. Herra puhemies, olen tehnyt viime vuoden joulukuussa kirjallisen kysymyksen parlamentin puhemiehelle. Se on kysymys numero 3/97, joka koski parlamentin varapuhemiehen 18. marraskuuta 1996 päivättyä mietintöä. Tässä mietinnössä käsiteltiin 128 ylimääräisen suihkuhuoneen rakentamista parlamentin jäsenille Brysseliin 90 miljoonalla. Jokainen voi laskea, että 90 miljoonaa jaettuna 128: lla on 703 125 Belgian frangia suihkuhuoneelta. Puhemiehistön on tavallisesti hyväksyttävä vastaus. Vastaus oli vielä toukokuussa parlamentin puhemiehistön asiakirjojen mukana. Olen pyytänyt kirjallisesti selitystä kaksi kertaa. Tähän päivään mennessä en ole saanut mitään vastausta, ja kysymyksen lähettämisestä on kulunut jo yksitoista kuukautta. Puhemiehistö kokoontuu tänään, ja pyydän, että asia olisi tänään esityslistalla, jotta saisin vastauksen nyt yhdentoista kuukauden jälkeen.

Puhemies
Herra Vandemeulebroucke, rauhoittukaa, puhemiehistö huolehtii jo tänään iltapäivällä kysymyksestänne ja saatte kaikki tarvittavat selvitykset.

Killilea
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää työjärjestystä koskevan puheenvuoron ja ottaa esille lausunnon, joka annettiin irlantilaisessa The Star -lehdessä. Parlamentin jäsen McKenna väittää: " Brysselissä on ihmisiä, jotka ottavat huomattavia taloudellisia lahjuksia Belgian uusien rakennusten rakentamisen yhteydessä. Tähän asiaan liittyy vakavaa keinottelua." Tämän lisäksi hän syyttää virheellisesti...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Kyseessä ei ole työjärjestyspuheenvuoro. Pyydän teitä sen vuoksi keskeyttämään.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies! Menettelystä: onko mahdollista, että selventäisitte, että tämän asetuksen taakse kätkeytyy niin sanottu "herodespalkkio" ? On kysymys kelvollisten nautojen teurastamisesta, ja se on oikeutetusti joutunut huonoon valoon. Eläintensuojelujärjestöt ovat tehneet tässä oikeutetusti vastarintaa. Olemme tehneet tarkistusehdotuksen taataksemme, että myös täällä parlamentissa ollaan siitä selvillä ja että ihmiset tietävät, mistä äänestävät.

Puhemies
Herra Graefe zu Baringdorf, kaikki parlamentin jäsenet ovat kiinnostuneina lukeneet tämän asiakirjan, josta ei käydä keskustelua.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Eriksson, Sjöstedt ja Svensson (GUE/NGL)
Allekirjoittaneet äänestävät kaikkia vasikoiden teurastusta koskevia mietintöjä vastaan, joihin ei sisälly ns. valkoisen vasikanlihan tuotantoa koskevaa kieltoa tai rajoituksia.
Colino Salamancan mietintö (A4-0330/97)
Novo
Portugalin sokeriteollisuuden luonteen ja elinkelpoisuuden vuoksi mielestämme on välttämätöntä säilyttää kansalliset tuet portugalilaisille sokerijuurikkaan tuottajille yli komission määrittelemän aikarajan.
Sokerijuurikas voi olla taloudellisesti elinkelpoinen viljelykasvi, koska se edistää viljelykiertoa ja lisää tietyillä alueilla omalta osaltaan maatalouden kannattavuutta.
Emme voi olla tässä yhteydessä muistuttamatta, että vielä äskettäin kiintiötä lisättiin Portugalissa sijaitsevan sokerijuurikkaan tuotantoyksikön saattamiseksi elinkelpoiseksi. Toisaalta jo Sturdyn maataloustuotteiden markkinointia koskevassa mietinnössä ennakoitiin portugalilaisille tuottajille maksettavien tukien asteittaista vähenemistä vuoteen 2001 asti, ja komission nyt esittämä ehdotus on samansuuntainen.
Sen tähden emme voi hyväksyä kansallisten tukien lakkauttamista vuoden 2001 jälkeen, kuten komissio ehdottaa. Mielestämme on myös ennenaikaista ottaa kantaa tähän asiaan ennen sokerin yhteistä markkinajärjestelyä, jonka on määrä tapahtua ennen markkinointivuotta 2000/2001. Koska sokerijuurikkaan viljelyllä on Portugalissa lisäksi tiettyjä erityispiirteitä, tuet on säilytettävä tämän kannattavan viljelyn edistämiseksi yhdessä niistä maista, joita YMP eniten koskettaa.
Kannatamme sen vuoksi kollega Colino Salamancan ehdotusta komission ehdotuksen 2 artiklan tarkistamiseksi ja äänestämme mietinnön puolesta.

Raschhofer
Arvoisa puhemies! Pyydän teitä tarkistuttamaan äänestyskoneeni. Se on monta kertaa äänestyksen aikana lakannut toimimasta. Pyydän teitä siksi myös merkitsemään pöytäkirjaan, että halusin äänestää vihreiden "herodespalkkiota" koskevan tarkistusehdotuksen puolesta.
Heinischin mietintö (A4-358/97)
Seillier
Arvoisa puhemies, on sääli, että neuvoston esittelemään komission tekstiin sisältyy sana " takaaminen" (garantie). Jos sitä ei olisi, kukapa voisi vastustaa eurooppalaista yhteistyötä, jonka avulla voisimme paremmin arvioida Euroopan korkeakouluopetuksen laatua? Ei kukaan. Tästä syystä laaduntakaamisesta puhuminen on mielestämme valitettavaa. Sillä vaikka toissijaisuusperiaatteen noudattamista vakuutetaan tekstissä useita kertoja, laaduntakaaminen antaa ennakkoaavistuksen myöhemmistä ylilyönneistä, jotka johtaisivat eurooppalaisen arviointiverkon perustamiseen. Keskinäinen apu maidemme välisten arviointimenetelmien kehittämiseksi, hyviä käytäntöjä koskeva tiedonvaihto - tämän kaiken me tietysti allekirjoittaisimme. Mutta mikäli käytetään termiä " laaduntakaaminen" , teksti ei ole kokonaisuudessaan riittävän täsmällinen, jotta voisimme tukea parlamenttia tässä asiassa.
Tekstissä on itse asiassa lukuisia epätarkkuuksia. Laadun käsitettä ei selitetä ainoallakaan varteenotettavalla huomiolla. Opettajien koulutus vaihtelee huomattavasti eri maiden välillä, mutta sitä koskeva keskeinen kysymys on jätetty täysin huomiotta, samoin kuin meidän mielestämme erittäin perustavaa laatua oleva huolenaihe yleissivistyksen tulevaisuudesta Euroopan eri maissa.
Kaikkialla komission ja neuvoston tekstissä on esimerkiksi silmiinpistävää se, että lukuun ottamatta lyhyttä täysin toisarvoiseksi jäävää mainintaa, missään ei puhuta yleissivistyksestä yhtenä korkeakouluopetuksen tehtävänä. Korkeakouluopetuksella tarkoitan tässä laitoksia, jotka antavat opetusta lukion päättäneille opiskelijoille. Yleissivistys on kuitenkin tarpeellisempaa kuin koskaan aiemmin nykyisessä maailmassa, jonka epävakaisuus lisääntyy. Olen huolestunut nähdessäni, että tekstissä painotetaan markkinoihin sopeutumista, sillä se osoittaa voimakkaasti talouselämän mukaan suuntautunutta asennetta.
Tästä syystä olen hyvin pahoillani siitä, että tarkistus 5 hyväksyttiin äänestyksessä, sillä se merkitsee todellista tuomiota yleissivistykselle. Silti yleissivistys olisi välttämättömämpää kuin koskaan aiemmin, jotta välttämättömät mukautumisvaatimukset eivät johtaisi yhteiskuntamme epäinhimillistymiseen.
Kittelmannin mietintö (A4-276/97)
Andersson, Hulthén, Lööw, Theorin, Waidelich ja Wibe
Emme äänestä tätä mietintöä vastaan, koska se koskee oikeudelliseen perustaan tehtävää teknistä muutosta, mutta mielestämme on paikallaan korostaa niitä suuria puutteita, joita Turkissa esiintyy ihmisoikeuksien alueella.
Vaadimme, että Turkki kunnioittaa ja parantaa ihmisoikeuksia, vahvistaa demokratiaa, löytää ei-sotilaallisen ratkaisun kurdikysymykseen ja rauhanomaisen ratkaisun Kyproksen kysymykseen.

Blak ja Sindal
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet olemassa olevaa ehdotusta, joka koskee Turkkia ja yhteisön kannan vahvistamismenettelyä Turkin ja yhteisön tulliliiton sekakomiteassa. Ehdotus on vain tekninen ja käsittelee sitä menettelyä, joka vahvistaa yhteisön kannan.
Meistä ei ole epäilystäkään, etteikö Euroopan parlamentin vaikutus tässä asiassa ole jo hyödyttänyt Turkin demokraattisia voimia. Tanskan sosiaalidemokraattien mielestä olosuhteet Turkissa ovat sellaiset, ettei EU: n tällä hetkellä tulisi antaa sinne kohdistuvaa taloudellista apua. Turkin on avustuksia saadakseen kunnioitettava ihmisoikeuksia, tunnustettava demokraattiset pelisäännöt ja toimittava niiden mukaisesti, ja maassa tapahtuvaa kehitystä seuraamaan on asetettava valvontaelin.

Puhemies
Äänestys päättyy.
(Istunto päättyi klo 13.00.)

Cox
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää luvan esittää lyhyen henkilökohtaisen lausuman työjärjestyksen 108 artiklan mukaisesti.
Lounasaikaan sain puhelun vaalipiirissäni sijaitsevalta merkittävältä radioasemalta, joka väitti, että parlamentin jäsenenä olisin epäsuorasti syyllistynyt seuraaviin toimiin meidän uusien Brysselin rakennuksemme rakentamisen yhteydessä: " Brysselissä on ihmisiä, jotka ottavat huomattavia lahjuksia ja asiaan liittyy vakavaa keinottelua, parlamentin menettelysääntöjä ei ole kunnolla noudatettu ja parlamentti on toiminut omien rakennuspolitiikkaa koskevien sääntöjensä vastaisesti."
Tämä ei ole ainoastaan loukkaus minua kohtaan - ja asia ilmaistiin minulle näillä loukkaavilla sanoilla - vaan loukkaus puhemiehistön työtä ja tehtäviä kohtaan ja myös parlamentin virkamiehiä kohtaan, jotka eivät voi tulla tänne puolustamaan itseään. Arvoisa puhemies, kehotan teitä pyytämään puheenjohtajamaata ottamaan yhteyttä jäseneen, joka esitti nämä väitteet ja jonka sanoja tässä on lainattu - vihreän ryhmän Patricia McKennaan - ja pyytää häntä näyttämään toteen nämä väitteet tai muutoin perumaan ne.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, haluaisin tukea täysin sydämin juuri esitettyjä kysymyksiä. Tänään päivällä olemme joka tapauksessa sopineet niiden PPE-puolueryhmän jäsenten kanssa, jotka kuuluvat parlamentin puhemiehistöön, että kaikki nämä syytökset täytyy toimittaa parlamentin puhemiehistölle ja että meidän parlamentin jäseninä on saatava mahdollisimman pikaisesti vastaus tällaisiin asioihin. Kun on kysymys vilpistä tai kulukorvausten ja matkakorvausten väärinkäytöstä ja muusta sellaisesta, parlamentin jäsenet - voin sanoa, herra puhemies, että 95 % parlamentin jäsenistä - haluavat saada asiasta selvyyden niin pikaisesti kuin mahdollista, jotta ei voitaisi esittää syytöksiä, jotka voivat koskea muita ihmisiä ja joissa mekin olemme mukana. Minä pyydän teitä, herra puhemies, ilmoittamaan aikaisin huomenna parlamentille, mitä pitäisi vastata kysymyksiin suihkuhuoneista, matkakulujen korvaamisesta, vilpistä ja muusta.

Puhemies
Emme voi nyt ryhtyä keskustelemaan näistä aiheista, jotka ovat muuten puhemiehistön tänään iltapäivällä olevan kokouksen esityslistalla. Pyydän näin ollen herra Coxia kirjaamaan sen, mitä hän sanoi äskeisessä puheenvuorossaan, ja osoittamaan asian joko minun välitykselläni tai suoraan parlamentin puhemiehelle. Puhemiehistö, joka kokoontuu tänään klo 17.00 ja joka on jo merkinnyt esityslistalle arvion Alankomaiden television lähetyksestä, jossa on tunnustettu, että ainakin kaksi virhettä on tehty kerrottaessa kahden kollegamme toiminnasta, voinee sisällyttää keskusteluun myös herra Coxin esille tuoman asian.

BSE (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelun jatkaminen BSE-taudista.

Fayot
Arvoisa puhemies, hullun lehmän juttu on horjuttanut kuluttajien luottamusta ja osoittanut sellaisten sisämarkkinoiden rajoitukset, joihin ei sisälly luotettavia kuluttajansuojaa koskevia sääntöjä. Lisäksi juttu on näyttänyt, että markkinat voivat toimia vain, mikäli komissio ja jäsenvaltiot työskentelevät läheisessä symbioosissa. Parlamentin tutkintatyö ja komissioon kohdistuneet poliittiset paineet ovat saaneet komission ryhdistäytymään ja samalla muuttaneet paljon asioita yhteisön tasolla. Euroopan parlamentti myöntää tämän Bögen kertomuksessa, joka seurantavaliokunnassa hyväksyttiin lähes yksimielisesti. Allekirjoitusten kerääminen epäluottamuslausetta varten on mahdottomuus. Tämä on poliittinen tosiasia.
Täällä tarkoituksenani on kuitenkin moittia erityisesti jäsenvaltioiden asennetta, sillä se ei tunnu pysyvän kehityksessä mukana. Paitsi että kymmenen jäsenvaltion syytetään rikkoneen luulihajauhoja koskevaa asetusta, ihmettelen myös, mitä kansalliset parlamentit tekevät maatalous- ja kuluttajansuojaministereitään vastaan. Kansallisten parlamenttien tavoin myös ammatillisilla järjestöillä on valtava vastuu kansallisella tasolla. Niiden olisi syytä esimerkiksi tarkastella, millä tavoin eläinlääketieteelliset tarkastukset kussakin maassa todellisuudessa toimivat.
Tässä suhteessa arvelen, että eläinlääketieteellisiä tarkastuksia olisi voimistettava kaikkialla Euroopassa. Tarkastukset olisi standardoitava samalla kertaa sekä laadullisesti että määrällisesti. Ei voida hyväksyä sitä, että jossain suuressa valtiossa on useita tuhansia eläinlääkäreitä eli suunnilleen sama määrä kuin jossain toisessa pienemmässä valtiossa. Tästä asiasta jäsenvaltiot ovat varmasti suuresti vastuussa. Kaikki mahdollinen on tehtävä ihmisten terveyden kunnioittamiseksi ja kuluttajien suojelemiseksi.
Olen täysin yhtä mieltä rouva Boninon kanssa, joka tänä aamuna sanoi, että Euroopan parlamentin tutkinta- ja seurantavaliokuntien työ, kuten komissionkin työ, on pitkä moralisointiprosessi, johon parlamentinkin on liityttävä komission ja neuvoston rinnalle.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, BSE-kriisissä on sekä häviäjiä että voittajia. Häviäjiä ovat varmasti ne, jotka ovat joutuneet tekemisiin Creutzfeldt-Jacobin taudin kanssa, mutta häviäjinä voidaan pitää myös kaikkia maanviljelijöitä sekä niitä, jotka ovat riippuvaisia maataloudesta ja joille on aiheutunut suuria taloudellisia riskejä. He ovat myös joutuneet näkemään, kuinka heidän voittonsa ovat laskeneet kuluneen vuoden aikana.
Voittajia ovat puolestaan kuluttajat pitkällä aikavälillä. Niin ainakin toivon, herra puhemies. He ovat mielestäni voittajia, koska olemme voineet joka tapauksessa asettaa kuluttajat ja myös kansanterveyden paremmin etusijalle Amsterdamin sopimuksessa ja koska taistelussa BSE: tä vastaan on monissa jäsenmaissa jo kiinnitetty yhä enemmän huomiota tuotantoketjuun tuottajalta aina kuluttajaan asti. Tämä tarkoittaa, että eurooppalaisista kuluttajista on tullut voittajia tässä BSE-kriisissä, vaikka suoranaisia häviäjiäkin on ollut.
Tutkintavaliokunnan ja väliaikaisen seurantavaliokunnan laatima kertomus on erinomainen. Siinä käsitellään asiaa hyvin systemaattisesti. Kaikki väliaikaisen valiokunnan asiat on otettu huomioon. Haluan kiittää puolestamme esittelijää, herra Bögeä, sekä myös valiokunnan puheenjohtajaa, rouva Roth-Behrendtiä, siitä tavasta, miten he ovat esittäneet kaikki asiat systemaattisesti.
Myös komissio ja Bonino ja Fischler sekä varmasti myös Reichenbach ansaitsevat kiitokset. Asiasta on opittu paljon myös parlamentissa. Haluan kuitenkin kysyä, onko meille tullut tämän paremman tiedon myötä myös lisää huolia. Itse olen huolissani asiasta kansainvälisellä tasolla. Kuinka voimme huolehtia siitä, että huolet Euroopassa saisivat pian myös kansainvälisen ulottuvuuden? Kuinka voisimme huolehtia siitä, että jäsenmaat, joilla on huolia täällä Euroopassa, olisivat asiassa mukana myös kansainvälisellä tasolla?
Haluankin kysyä teiltä lyhyesti, mitä teemme liivatteelle ja lääkkeille? Olen kuluneella viikolla ymmärtänyt, että Euroopan komission päätös tästä asiasta kumottaisiin Alankomaiden pyynnöstä. Mitä nyt oikein on tarkalleen tapahtumassa? Liivate ja lääkkeet, voitteko selittää asiaa tarkemmin?

Rosado Fernandes
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa rouva komissaari Bonino, tahtoisin sanoa muutaman sanan saksaksi kollegalleni Bögelle...
Kiitokset, herra Böge, työnne perusteellisuudesta. Se oli erinomainen. Se on kyllä todella erittäin germaanista, mutta perusteellista.
... Ja nyt haluaisin lausua muutaman sanan hullujen lehmien ongelmasta. Ollakseni rehellinen - vältän käyttämästä sanaa " läpinäkyvä" , joka on metaforinen ilmaus - olen itsekin naudantuottaja, joten tiedän, mistä hullujen lehmien kriisissä on kysymys ja olen koko prosessin ajan ollut varsin tietoinen tästä asiasta.
Olemme kaikki selvillä komission ja Euroopan institutionaalisista puutteista ja tiedämme, että jäsenvaltiot suhtautuvat moniin Euroopalle elintärkeisiin asioihin suhteellisen välinpitämättömästi. Edes rouva komissaari Boninon poikkeuksellinen rohkeus ei useinkaan saa jäsenvaltioita muuttamaan kantaansa. Esimerkkinä voin mainita pysyvän eläinlääkintäkomitean kertomuksen. Komitea vieraili minun maassani jonkin aikaa sitten, ja tahtoisin vilpittömästi tavata sen jäsenet. Tiedän, että eläinlääkärikunta on ollut tuohtunut ministerin toimista; tiedän, ettei Portugalissa ole ollut minkäänlaista koordinoitua toimintaa; tiedän, että meillä on kaikki syy esittää vastalauseemme siitä, mitä monesti pääsee olemattomien rajojemme yli ja mikä ei ole terveydellisesti hyvälaatuista. Tämä koskee komissiota, mutta se koskee myös jäsenvaltiota.
Mutta todellinen kysymykseni on seuraava: mitä tapahtuu rikosoikeudellisesta näkökulmasta sille joka saadaan kiinni kielletyn jauhon maahantuomisesta? Onko Euroopan rikoslakeja yhdenmukaistettu vai ajattelevatko jäsenvaltiot edelleenkin, että sellainen olisi brutaali hyökkäys heidän itsemääräämisoikeuttaan vastaan?

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies ja arvoisat kollegat, haluaisin ilmoittaa olevani samaa mieltä siitä, mitä kollegani Roth-Behrendt puhui sosiaalidemokraattisen ryhmän puolesta kritisoidessaan neuvostoa. Arvostan suuresti sitä, mitä komissio on tähän mennessä tehnyt, ja sitä, että se on ollut tässä keskustelun viimeisessä osassa mukana, mutta mielestäni neuvosto voisi alkaa toimia hieman ripeämmin. En ole myöskään kovin tyytyväinen siihen, mitä on tapahtunut tutkintavaliokunnan lopullisen kertomuksen julkistamisen ja tämän hetken välillä. Haluan viitata, kuten muut ovat ennen minua tehneet, lihan laittomaan kauttakuljetukseen esimerkiksi Vlissingenin satamassa. Haluan myös viitata tartunnan saaneeseen belgialaiseen lehmään, joka oli käytetty luujauhon valmistukseen.
Minusta olisi oleellista välttää tällaisia asioita, mikä myöskin mainitaan puolivuosiraportissa. Haluan myös vakavasti pyytää, että ensi vuonna Ison-Britannian puheenjohtajakaudella brittiläinen ministeri tulisi tänne kertomaan asiasta henkilökohtaisesti.
Lopuksi haluaisin yhtyä rouva Oomen-Ruijtenin pyyntöön, joka koski lääkkeiden käyttöä.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin tutkintavaliokunnan hyväksymän kertomuksen esittelijänä haluan ensiksi onnitella seurantavaliokunnan puheenjohtajaa, rouva Dagmar RothBehrendtiä, sekä seurantavaliokunnan esittelijää, herra Bögeä, siitä merkittävästä työstä, jonka he ovat tehneet viedessään loppuun sen, minkä kertomuksellani aloitin ja minkä parlamentti aikanaan hyväksyi.
Tällä hetkellä mielestäni hullun lehmän tautia koskevan asian voidaan sanoa olevan esimerkki kaaosteoriasta. Toisin sanoen pienestä yksityiskohdasta - konkreettisesti muutamista laiminlyönneistä ja vapauksista teurastusjätteiden valkuaisaineiden muuttamisessa eläinten ravinnoksi - on tullut maatalouden suuri murhenäytelmä, jolla on myös yhä melko ennalta-arvaamattomia vaikutuksia ihmisen terveyteen.
Näyttää siltä, että tämä kriisi on saanut yhteisön, ennen kaikkea komission, muutamat jäsenvaltiot kuten Yhdistyneen kuningaskunnan ja yhteisön elinten kuten neuvoston, ottamaan kantaa.
Loppujen lopuksi en usko tämän olleen ainoastaan ensimmäinen esimerkki siitä, mitä voi tapahtua yksinomaan taloudellisten asioiden hallitsemilla sisämarkkinoilla. Käsitykseni mukaan taloudellisella toiminnalla ja markkinavoimien säätelyllä kaikissa tilanteissa sisämarkkinoilla on rajansa. Jos Euroopan unioni toimii ainoastaan taloudellisen yhdenmukaistamisen välineenä, meillä tulee usein olemaan tämänkaltaisia vaikeuksia. Vaikka Euroopan unionin ei pidä olla ainoastaan erotuomari markkinavoimien välissä - luulen, että tässä asiassa on edistytty jonkin verran Amsterdamin huippukokouksessa - ei voida kuvitella, että tällaisen unionin toiminta perustuu edelleen suvereenien valtioiden olemassaoloon, markkinavoimien täysin vapaaseen toimintaan ja komission terveyttä ja muita yhteisön kansalaisten hyvinvoinnin kannalta tärkeitä asioita koskevien tehokkaiden toimivaltuuksien puuttumiseen.

Thyssen
Arvoisa puhemies, jos elintarvikkeiden turvallisuus vaarantuu, täytyy ryhtyä koviin toimiin riippumatta siitä, onko syy toimielinten huonossa toiminnassa, leväperäisyydessä vai taloudellisen voiton tavoittelussa hinnalla millä hyvänsä. Elintarvikkeiden kanssa ei voi koskaan olla liian varovainen. Olkoon tämä BSEkriisi opetus meille. BSE-ongelma on opettanut meille myös sen, että ongelman helpoin ratkaisutapa ei ole aina negatiivisin. Jos olisimme erottaneet komission helmikuussa, meillä ei olisi nyt esittää samaa tulosta. Olemme itse ilmaisseet, mitä pitäisi tapahtua, ja käyttäneet painostuskeinona mahdollista epäluottamuslausetta. Näin olemme onnistuneet saamaan aikaan perustavaa laatua olevia muutoksia sekä saaneet luoduksi uuden poliittisen kulttuurin.
BSE-kriisi on osoittanut, kuinka tärkeää on parlamentin suorittama valvonta. Ilman parlamentin toimintaa, jossa oleellinen rooli oli kollegoillani Reimer Bögellä ja Roth-Behrendtillä, emme olisi koskaan saavuttanut tulosta tässä ajassa. Meidän täytyykin kysyä itseltämme, onko meillä parlamenttina riittävästi keinoja käytettävissä, jotta voimme suorittaa valvontatehtävää tulevaisuudessa tällä tasolla.
Herra puhemies, tämänhetkinen tilanne osoittaa, että demokratia on voittanut ja että saamme olla tyytyväisiä omaan työhömme ja komission rakentavaan ja yhteistyöhaluiseen suhtautumiseen. Mutta vaikka Euroopan parlamentti on hallinnut tätä eurooppalaista ottelua, näin ei kuitenkaan ole kauan. Pian nimittäin alkavat ottelut maailmanmestaruudesta. Kun kentälle tulevat WTO ja Codex Alimentarius -neuvosto, ottelusta ei tule helppo. Me voimme olla tyytyväisiä mutta ei kannata juhlia voittoa. Sairautta ei ole voitettu, emmekä voi pyyhkiä pois perheiden ja maanviljelijöiden surua edes suurella rahalla. Kaikkia suosituksia ei ole toteutettu, eikä kaikkiin toimiin ole ryhdytty. Lopuksi, hyvä puhemies, meidän täytyy kysyä itseltämme, eikö olisi hyvä poistaa myös rehukäytöstä kaikki eläimistä valmistettavat tuotteet, jotka eivät sovi ihmisravinnoksi.

Kaklamanis
Arvoisa komission puheenjohtaja, jatkuva läsnäolonne täällä tänään on teille kunniaksi ja vahvistaa ongelman vakavuuden.
Herra puheenjohtaja, seuratessani keskustelua, en ole kuitenkaan vielä ymmärtänyt, kuka on syyllinen. En ole vielä ymmärtänyt, kuka ottaa vastuun siitä, mitä on tapahtunut. Neuvosto siirsi vastuun tylysti komissiolle kieltäen täysin oman osuutensa. Te olette sanonut meille, että ei ole ollut aihetta epäillä ketään komission virkailijoista ja siksi ketään ei ole rangaistu. Me täällä Euroopan parlamentissa kieltäydyimme myöntämästä suurta lisäystä budjettivaroihin eläinlääketieteen tutkimusta ja palveluja varten.
Sen sijaan kuuntelin kiinnostuneena sitä, mitä sanoitte, herra puheenjohtaja, eli että laiton kauppa kolmansiin maihin jatkuu. Haluan kuitenkin, että vastaatte minulle, herra puheenjohtaja, suuntautuuko tämä laiton kauppa ainoastaan kolmansiin maihin vaikka sillä onkin vähäinen merkitys - sillä ihmisiähän sielläkin asuu - vai harrastetaanko sitä myös Euroopan unionin sisällä.
Tein viisi viikkoa sitten kirjallisen kysymyksen komissiolle enkä ole saanut vastausta. Haluan tietää, onko tätä laitonta, saastunutta lihaa mennyt myös Euroopan unionin maihin, ja mihin maihin, herra puheenjohtaja.

Graenitz
Arvoisa puhemies! Mitä olemme oppineet BSE-skandaalista? Olemme oppineet, ja katkeralla tavalla, että se, joka asettaa markkinat terveydestä huolehtimisen edelle, häviää. Olemme oppineet, että suljettujen ovien takana salassa käytävä politiikka, tehtyjen virheiden kieltäminen, johtaa siihen, että ihmiset menettävät luottamuksensa ja syntyy suuri vahinko, vahinko, josta tällä hetkellä emme vielä edes tarkkaan pysty sanomaan, kuinka suuri se on ja kuinka paljon aikaa tarvitsemme sen korjaamiseksi.
Olemme kuitenkin oppineet myös, että muutos voi merkitä voittoa ja että avoimuus sellaisena kuin se nyt esimerkiksi tutkimustiedosta tiedottamisen osalta on, avoimuus, jota toivomme olevan enemmän lainsäädännön synnyssä ja päätöksenteossa, voi synnyttää ihmisissä jälleen luottamuksen. Olemme oppineet, että jos asetamme ennaltaehkäisevän terveyden suojelun ja kuluttajansuojan etusijalle ja harjoitamme kestävää maataloutta emmekä vain pidä kauniita puheita, nämä muutokset voivat antaa meille ihmisten luottamuksen takaisin.
Haluan tässä kiittää erityisesti rouva komissaari Boninoa ja tietenkin myös hänen kanssaan työskennelleitä. Rouva Bonino, olette osoittanut, mitä oikeita ja tärkeitä asioita oikea nainen oikeassa paikassa voi saada aikaan! Olemme oppineet erittäin paljon. Tulevaisuudessa näemme, kuinka asiat menevät eteenpäin. Luemme puolivuosittaiset seurantakertomukset, joista keskustelemme valiokunnissa, erittäin tarkkaan ja tarkistamme myös erittäin huolellisesti, arvoisa puheenjohtaja Santer, miltä näyttää ehdotus uudeksi toimielinten väliseksi sopimukseksi, joka esitetään ensi keväänä ja josta meidän täytyy keskustella ja joka on erittäin tärkeä.
Ne, jotka ovat mielestäni oppineet liian vähän, ovat jäsenvaltiot, ja neuvoston puheenjohtaja on sen valitettavasti tänään jälleen osoittanut. Willy Brandt voitti vaalit 25 vuotta sitten mottonaan "Uskallusta laajempaan demokratiaan" . Myös meidän tässä parlamentissa täytyy uskaltautua laajempaan demokratiaan.

Gillis
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijää kaikkien muiden kollegojeni ohella hänen seurantavaliokunnassa - josta olemme juuri keskustelleet - ja aikaisemmassa valiokunnassa tekemästään työstä. Minä olin kummankin valiokunnan jäsen.
Jokaiselle on nyt selvää, että monia virheitä tehtiin menneisyydessä. Jotkin näistä virheistä johtuivat siitä, että taudista, joka silloin oli vielä uusi, ei juuri tiedetty mitään. Jotkin virheet tehtiin poliittisista syistä. Molemmat BSEtaudin käsittelyä arvostelevat valiokunnat keskittivät arvostelunsa lähinnä komission henkilökunnan epäonnistumiseen. En yhdy tähän arvosteluun. Monien vuosien kokemuksen perusteella voin sanoa, että olen erittäin tyytyväinen komission virkamiesten toimintaan. He ovat aina olleet yhteistyöhaluisia ja ammattitaitoisia ja he olisivat usein halunneet mennä pidemmälle ja tehdä enemmän kuin mitä heidän on sallittua tehdä.
Uskon, että meidän tulisi keskittää arvostelumme, mikäli arvostelu on tarpeen, niihin, jotka ovat asiasta vastuussa, toisin sanoen asianomaisten virkamiesten esimiehiin. Virkamiehet toimivat tai eivät toimineet tuolloin vastuussa olevien komissaarien ja silloisen neuvoston toimintaohjeiden mukaan. Meidän kaikkien on tunnustettava tämä täysin. En usko, että tätä on vielä tunnustettu kaikilta osin.
Suurin tähän tragediaan liittyvä skandaali oli Yhdistyneen kuningaskunnan päätös kieltää saastuneen lihan ja luujauhon käyttö Yhdistyneessä kuningaskunnassa, mutta samaan aikaan sallia ja jopa lisätä saastuneen rehun vientiä muihin jäsenmaihin, millä oli tuhoisat seuraukset viattomille maanviljelijöille ja erityisesti omalle maalleni, Irlannille.
Molemmat valiokunnat ovat tehneet erinomaista työtä. Nykyinen komissio on nyt toiminut vastuuntuntoisesti ja tyydyttävästi tutkintavaliokunnan suositusten pohjalta. Edistymme vihdoin ja viimein komissaari Fischlerin ja komissaari Boninon johdolla. Mitä muuta meidän siis on tehtävä?
Tutkimustyötä on lisättävä mahdollisimman nopeasti. Ihmisen terveyteen kohdistuva riski on todettava tieteellisesti. Olipa riskin taso mikä tahansa, se voidaan poistaa ainoastaan hävittämällä tämä tauti. Meidän on pikaisesti edistettävä tätä.

Willockx
Arvoisa puhemies, olemme olleet suorastaan järkyttyneitä siitä, että sekä jäsenvaltiot että Euroopan komissio ovat epäonnistuneet kansanterveydestä huolehtimisessa, minkä seurauksena on esiintynyt pelottavaa hullun lehmän tautia. Järkytyksestä on kuultu tässä parlamentissa tutkintavaliokunnan taholta ja monissa jäsenmaissa ja erityisesti Isosta-Britanniassa, kuten myös Euroopan komissiossa on tapahtunut muutoksia. Se on esittelijän, valiokunnan puheenjohtajan ja sen jäsenten ansiota, koska he ovat jatkuvasti painostaneet Euroopan komissiota avoimuuteen ja selkeyteen.
Muutoksia on tapahtunut monissa asioissa. Arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa komissaari, asiassa on kuitenkin yksi suuri varjopuoli, nimittäin sanktioiden puuttuminen. On tapahtunut virheitä, ja Euroopan komissio ei ole onnistunut käyttämään tarvittavia sanktioita. Tästä en voi muuta kuin olla pahoillani. Meillä parlamentissa ei ole mitään syytä itsetyytyväisyyteen. Meidän on syytä pysyä valppaina ja pyrkiä jatkuvasti vaikuttamaan käytettävien toimien konkretisointiin.

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa rouva komissaari, hyvät parlamentin jäsenet, kun BSE-tautia koskevassa keskustelussa on päästy tähän saakka, minua ennen puhuneet ovat käytännössä sanoneet jo kaiken oleellisen. Mutta haluaisin tässä ja nyt korostaa herra Bögen ponnistusten merkitystä, ja haluan onnitella häntä samoin kuin rouva Roth-Behrendtiä merkittävästä työstä, heidän osoittamastaan tarmosta ja vakavuudesta ja siitä maltista, jonka he ovat säilyttäneet tuon koko prosessin aikana, joka, uskokaa minua, ei ole ollut helppo.
Koska kysymyksen tiettyjä osia - jauhoja, valvontaa, ministerien saapumista kuultavaksi jne. on jo asianmukaisesti käsitelty, haluaisin tuoda esiin sen, että komissio näyttää käsittäneen kuluttajien terveyden olevan kaikkein tärkeintä ja että näin ollen kaikki aiheeseen liittyvä on hoidettava avoimesti, nopeasti ja vakavasti, koska näin pitää tehdä ja koska näin kansalaiset meiltä vaativat. Komissio on reagoinut myöhään, mutta se on kuitenkin reagoinut. Ensimmäinen askel pitkällä matkalla on otettu.
Mitä tulee yksiköiden uudelleenjärjestelyyn, mielestäni sen pitäisi olla joustavampaa ja toimia jo. Ruohonjuuritasolla ei ymmärretä sitä, että valvontaa ei henkilöstöpulan vuoksi hoideta täysin tehokkaasti. Tehkää rekrytointi joustavammaksi. Komissiossa on paljon vapaina olevia paikkoja, joihin on varoja talousarviossa. Niinpä ei voida esittää tekosyitä. Se voidaan ja se pitää tehdä. Toimikaa jo.
Asian tutkimisessa on päästy alkuun, on myönnetty määrärahoja ja on alettu toimia yhdessä. Mutta toistaisin yhä, että toimikaa jo. Puuttuva lenkki on löydettävä asian korjaamiseksi, ja asiantuntijoiden ja tutkijoiden on löydettävä tämä puuttuva lenkki tutkimusohjelmillaan, joita pitää asianmukaisesti rahoittaa.
Vastuiden osalta minulla on vain yksi huomautus. Kun on todettu, että vastuu on myönnettävä, sitä olisi vaadittava ylhäältä alas. Tässä emme ole juurikaan edistyneet.
Lopuksi esittäisin pyynnön kaikille unionin toimielimille: reagoikaa, älkääkä odottako, että uusi BSE: n kaltainen tauti tulee esille, ja olkaa valppaita, tarkkaavaisia ja yhteistyöhaluisia Euroopan parlamentin suhteen. Tämän toimintatavan on oltava sääntö, yleinen sääntö tässä parlamentissa. Toimielinten välisen yhteistoiminnan tulee olla merkittävä osa rakenteilla olevaa taloa, sellaista Eurooppaa, jota me kaikki haluamme.

Lambraki
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin vuorollani kiittää herra Bögeä ja rouva Roth-Behrendtiä heidän tekemästään työstä, jonka johdosta onnistuimme yhdeksässä kuukaudessa pääsemään tähän hyvään ilmapiiriin keskustelussamme. Toki näyttää siltä, että tämä miellyttävä ilmapiiri, jossa me olemme löytäneet yhteisen kielen, ei vallitse naudanlihamarkkinoilla. Kuluttajien keskuudessa on vallalla edelleen epäluottamus naudanlihamarkkinoiden suhteen, ja se merkitsee sitä, että jokaista arkaa askelta luottamuksen edistämiseksi on tulevaisuudessa varjeltava ja vahvistettava. Herra komission puheenjohtaja, olisi hyvä, jos osoittaisitte suurempaa päättäväisyyttä suhteessa viranomaisiin ja heidän toimivaltaansa ja vastuuseensa. Olen sitä mieltä, että tarvitaan vähän enemmän rohkeutta, jotta menetetty alue saataisiin voitettua takaisin. Haluan toki olla oikeudenmukainen. Luottamuksen puute naudanlihamarkkinoilla ei johdu pelkästään komission virheistä, se johtuu myös neuvostosta, ja on onnettomuus, että neuvosto ei vielä nytkään vastannut valiokunnan puheenjohtajalle eikä meille muillekaan, vaikka se osoitti jonkinlaista hyvää tahtoa. Uskon, että meidän on nyt kerrottava kuluttajille totuus, mikäli haluamme olla heitä kohtaan rehellisiä. Olemme ryhtyneet toimeen: tie edessämme on pitkä eikä menestystä tule, ellemme pysty korostamaan komission ja Euroopan parlamentin toimia - mekään emme ole olleet anteliaita budjetissa taudin tutkimusta ajatellen - mutta ennen kaikkea neuvoston toimia. Tällä hetkellä nimittäin markkinoiden valvonta ei ole komission käsissä. Rajoja ylittävä valvonta on jäsenvaltioiden käsissä ja siinä vallitsee vielä nähdäksemme markkinalogiikka. Oppi ei ole mennyt perille. Jos se menee perille, onnettomuus on siinä, että pelkästään valtiot eivät opi, vaan myös tuottajat, kuten pelkään, ja paljon paremmin. Tästä syystä, herra puheenjohtaja, edistäkää kaikkia niitä toimia Isoa-Britanniaa vastaan, joita olemme teille esittäneet herra Bögen mietinnössä.

Funk
Arvoisat puhemiehet, arvoisat kollegat! Kaikki se, mitä tänään on sanottu, on tärkeää ja oikeaa. Siitä ei ole epäilystäkään. Kiitos tästä virstanpylväästä, jonka parlamentti tänään on saavuttanut, kuuluu rouva RothBehrendtille, se kuuluu hyvälle ystävällemme Bögelle - olette tehneet erinomaista työtä! Ja siinä ymmärsimme toisiamme vielä oikein hyvin, kuten rouva Roth-Behrendt tänä aamuna korosti. Maanviljelijänä minusta tuntuu erityisen hyvältä, kun tulee jotenkin toimeen berliiniläisen asianajajan kanssa, se vasta on jotakin!
Minkä johtopäätöksen voimme sitten tehdä tästä tapauksesta? Herra puheenjohtaja Santer, voisiko vielä käydä niin, että tämänkaltainen epidemia puhkeaa? Väitän, että se on mahdollista. Se nimittäin on tässä ratkaisevaa. Mikä minua tässä koko tapauksessa ei miellytä? Minua miellyttää esimerkiksi se, että meillä on nyt strategia, että komissio on toiminut, että parlamentti on ponnistellut suunnattomasti. Minua ei kuitenkaan miellytä se, että meillä ei ylipäänsä ole mitään takuuta siitä, että 15 jäsenvaltiossa ryhdytään verraten pian toimiin ainakin suurin piirtein. Se on ongelmani. Kun sanomme, että märehtijöitä ei saa enää ruokkia luulihajauholla, se onnistuu jossain määrin, sillä maanviljelijät itse olisivat typeryksiä, jos tekisivät niin. Kun kuitenkin kuulen, että liha pitäisi merkitä, jotta kuluttaja tietäisi lihan alkuperämaan, en antaisi takuita sille, että 15 jäsenvaltiossa todella toimitaan niin. En takaisi myöskään sitä, että 15 jäsenvaltiota toimivat niin, että riskiaines poistetaan ja että ennen kaikkea lämpökäsittelymääräyksiä sellaisina kun ne meistä ovat oikein noudatetaan. Ne ovat vekseleitä, joista kollega Böge tänä aamuna puhui ja jotka neuvoston täytyy maksaa. Itse asiassa 15 maatalousministerin täytyisi olla näissä ratkaisevissa istunnoissa mukana eikä yhden, joka joutuu olemaan sijaiskärsijänä. Hän menee tänään 14 kollegansa luo, ja nämä ehkä sanovat, että tuohan on hölmö, antoi petkuttaa itseään! Siinä se. Tulevaisuudessa meidän täytyy huolehtia, että voimme yhteisössä luottaa siihen, että ne pannaan toimeen. Silloin asia on hoidettu, muuten ei.

Baldarelli
Arvoisa puhemies, minä en henkilökohtaisesti pidä voitonvarmoista äänenpainoista: työtä on vielä tehtävä, terveyden suojelua on vielä korostettava paljon ja estettävä mahdollisuudet manipulointiin.
Olen sitä mieltä, että emme ole vielä onnistuneet kitkemään kaikkia rikkaruohoja. Bögen kertomuksessa on joitakin huolestuttavia kohtia, ja vielä on olemassa epävarmoja asioita, jotka on selvitettävä. Komission ja jäsenmaiden on todella selvitettävä ne, mutta jäsenvaltioiden väliset erot on otettava huomioon. Kaikki jäsenmaat eivät ole samalla viivalla, ja neuvostossa on erilaisia kantoja: jotkut jäsenmaat ovat osallistuneet toimintaan, jotkut eivät. Me emme siis voi esittää yleistä arviota.
Italiassa toteutetut toimet ovat mielestäni hyvin tärkeitä, ja se voisikin olla tässä suhteessa maa, joka on saanut aikaan esimerkillistä toimintaa. Olen hyvin huolestunut luulihajauhon käytöstä - siksi että kyseisten tuotteiden varaston loppuun käyttämiseen kuluu 15 vuotta ja siksi että luulihajauhoa voidaan vielä jalostettavaksi ja poltettavaksi kolmansiin maihin. En haluaisi, että luujauho päätyy kolmansissa maissa takaisin markkinoille. Tässä asiassa meidän on mielestäni oltava varovaisia.
Tieteellistä tutkimusta toki tarvitaan, mutta minä olen ehdottomasti sitä mieltä, että tutkimuksen on oltava riippumatonta. En pidä toteuttamiskelpoisena Bögen kertomuksessa olevaa ehdotusta siitä, että parlamentin jäsenet osallistuisivat yhdessä tutkijoiden kanssa tilanteen seurantaan. Erilaiset roolit ja tehtävät on pidettävä erillään.
Olen sitä mieltä, että tehtävää on vielä paljon. Ennen kaikkea en ymmärrä sitä, miksi kaikkia lainsäädännöllisiä keinoja ei ole käytetty hyväksi Yhdistyneen kuningaskunnan entisen hallituksen saattamiseksi vastuuseen sen aiheuttamista vahingoista. Tätä on korostettava, paljon on vielä tehtävä, sillä myös muiden maiden on otettava kantaakseen se vastuu, joka niille kuuluu suhteessa kansainväliseen julkiseen mielipiteeseen.

Campos
Arvoisa komission puheenjohtaja, henkilökohtaisesti en jaa tässä keskustelussa osoitettua optimismia, koska käsittääkseni pelissä on ihmisten ja myös eläinten elämä. Ongelma johtuu kahdesta poliittisesta perusvirheestä, eikä kumpaakaan ole vielä lainkaan käsitelty. Tiedämme nimittäin, että tauti tarttuu jauhojen välityksellä - ja huolehdimme nyt korvausten antamisesta uhreille - mutta siitä huolimatta meillä ei ole vielä ollut rohkeutta uhmata järjestelmän intressejä kieltämällä luulihajauhojen käyttöä muiden eläinten ruokinnassa. Ei ole oikein, herra komission puheenjohtaja, että keskustelemme tästä tilanteesta käsittelemättä taudin leviämisen koko ydintä ja liikkeellepanevaa voimaa.
Toinen ongelma liittyy yhteiseen maatalouspolitiikkaan. Herra puheenjohtaja on tietoinen siitä, että kyseisen politiikan mukaisesti tuottajalle maksetaan siitä määrästä, jonka hän tuottaa. Menetelmällä ei ole väliä, tuotantotavalla ei ole väliä: tuottaja saa sen mukaan, kuinka paljon hän on tuottanut. Menettely rikkoo kuitenkin kaikkia kansanterveyden ja eläinten terveyden suojelun sääntöjä vastaan. Ellei komissio voi ehdottomasti taata, että teurasjätteiden käyttö muiden eläinten ruokinnassa kielletään, ja ellei komissio voi ehdottomasti taata, että yhteistä maatalouspolitiikkaa muutetaan Agenda 2000: sta huolimatta laadun, eläinten terveyden ja hyvinvoinnin sekä ympäristön hyväksi, aion omasta puolestani, herra puheenjohtaja, jatkaa vastalauseiden esittämistä ja käytän siinä sitä ainoaa asetta, joka minulla on käytettävissäni: äänestän tätä tilannetta vastaan.

Pollack
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijää, valiokunnan puheenjohtajaa ja komissaari Boninoa heidän tekemästään työstä. Seurannasta vastaavan tutkintavaliokunnan osalta komission toteuttamien muutosten määrä on ollut tärkeä. Kohtuullisen lyhyessä ajassa elintarvikkeiden turvallisuuden käsittely on järjestetty täysin uudestaan, ja olen varma, että tämä takaa korkeat laatuvaatimukset ja näin ollen lisää yleisön luottamusta ja parantaa elintarvikkeiden turvallisuutta.
Tärkeimmät kohdat ovat pääosaston XXIV uudelleenjärjestely ja tiedekomiteoiden työn avoimuus sekä parannetut valvontatoimet ja tiedon laaja levittäminen. Vaikka suurin osa parlamentin suosituksista on täytetty, paljon on vielä tehtävänä. Poliittisen tahdon puuttuminen neuvoston tasolla tarkoittaa, että meidän on lisättävä painetta varmistaaksemme, että yleisöä tiedotetaan ravitsemuksen kaikista osatekijöistä, jotka ovat tärkeitä kansanterveydelle. Yleisön luottamuksen palauttaminen on olennainen osa tätä kysymystä, ja olemme päässeet hyvään alkuun tämän saavuttamiseksi.

Hulthén
Arvoisa puhemies! Kuten niin monet muutkin myös minä olen sitä mieltä, että se, mitä BSEtauti on tuonut mukanaan, on kauhistuttavaa ja traagista. Samanaikaisesti voidaan kuitenkin nähdä, että BSE-tauti on saanut aikaan sen, että olemme vieneet prosessia eteenpäin etenkin komissiossa. Olemme päässeet suurempaan avoimuuteen. Näemme myös, että meidän on mahdollista saada parempi elintarviketurvallisuus ja vahvempi kuluttajanäkökulma. Mielestäni se on hyvä ja pidän niitä toimenpiteitä myönteisinä, joihin komissio on ryhtynyt.
Näen tämän vain alkuna prosessille, jonka suunta voi olla ainoastaan eteenpäin. Minulle kyseessä ei ole ainoastaan BSE tautina, vaan kyseessä ovat myös muut sairaudet ja muut maatalouspolitiikkamme osat, jotka itse asiassa ovat uhkaavat ihmisten terveyttä. Siksi meillä on oltava elintavikelainsäädäntö, joka on täysin kattava terveysnäkökulmasta katsottuna. Meidän täytyy saada nautakarjan rekisteröintijärjestelmä sekä valvontajärjestelmä, joka valvoo, että lainsäädäntöä noudatetaan. Kaikkein tärkeintä on kuitenkin saada sellainen muutos maatalouspolitiikkaan, että saamme puhdasta ruokaa koko EU: ssa.

Happart
Arvoisa komission puheenjohtaja, minun on onniteltava teitä. Olette toiminut taitavasti. Olette onnistunut saamaan aikaan luotettavuuden harhakuvan, joka on rauhoittanut useimpien parlamentin jäsenten omaatuntoa. Sitähän he vain odottivatkin. Mutta muuta onniteltavaa minulla ei olekaan. Sallinette minun kääntää hiljemmälle tämän ylistyskonsertin, jota suurin osa kollegoistani on yllenne suitsuttanut.
Te olette siirtänyt huomattavan määrän PO VI: n henkilöstöä PO XXIV: een, mutta käytännössä mikään ei ole muuttunut. Ajatelkaa vaikka viimeisintä Belgiassa sattunutta tapausta. Tiedonsiirto on yhä yhtä hidasta ja valvonnan puuttuminen yhtä ilmeistä. Pelottaako totuus? Aivan varmasti. Ja arvelen, että jos pakenette virkamiesnimikkeiden taakse välttyäksenne ryhtymästä rangaistustoimenpiteisiin, se tarkoittaa mielestäni todellisuudessa sitä, että te ette ole halunnut nähdä, ettekä vieläkään halua, missä olivat todelliset syylliset, jotka tiettynä ratkaisevana hetkenä vuosien 1985 ja 1989 välillä olisivat voineet hoitaa vastuunsa ja siten suojella Euroopan ja koko maailman kansalaisten terveyttä.
Teillä on käytössänne omat sisäiset tutkintayksikkönne komission eri osien toiminnan tarkastamiseksi, mutta te ette käytä niitä hyväksenne. Oliko ja onko välttämätöntä, että Ison-Britannian tuomitseminen syylliseksi estetään taloudellisista syistä, niin kuin ryhmässäni olen saanut kuulla, piittaamatta ihmisuhrien ja heidän perheidensä tuskasta ja piittaamatta koko Euroopan kansalaisista? Sanotaan, ettei Ison-Britannian nykyistä hallitusta voida panna maksamaan aiemman hallituksen virheistä. Vallan jatkuvuuden periaatteelle se on vaarallinen oikotie.
Ison-Britannian hallitus, komissio, neuvosto, Euroopan parlamentti, yhteinen taistelu. Miksi? Terveyden suojaamiseksi? Ei. Laittomuuksien vastustamiseksi? Ei. Vastuusta kieltäytyvä asenteenne tappaa poliittisen uskottavuuden nuorten silmissä. Polvistutte rahan edessä. Surkuteltava esitys, herra puheenjohtaja, mutta ehkä sitten kun kuolleita on viisikymmentä lisää...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Gebhardt
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat istuntosalissa ja monitoreiden ääressä toimistohuoneissa! Kollega Bögen kertomus ansaitsee kannatuksen. Olisin kuitenkin toivonut siltä enemmän kuluttajien ja naudankasvattajien puolesta, joiden olemassaolo on joutunut vaaraan avainkohdissa tapahtuneiden epäonnistumisten vuoksi. Ei riitä, että päätöslauselmamme 7 kohdassa painokkaasti vaadimme kurinpitotoimia. Meidän täytyy puhua syyllisistä heidän nimillään!
BSE-tapauksessa tämä tarkoittaa: syyllisiä ei löydy vain korkeimpien virkamiesten joukosta, jotka komission tahdon mukaisesti selviävät rangaistuksetta. Komissio ja neuvosto ovat BSE-tapauksessa vähintäänkin yhtä syyllisiä. Toivon välineitä, jotka eivät mahdollista vain komission lupaamaa joustavampaa kurinpitotoimien käyttöä. Myös ministerit neuvostossa täytyy vaatia tilille, muuten BSE kukoistaa kohta uudestaan toisessa muodossa!

Santer
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa vain muutaman sanan ennen kuin annan Boninolle mahdollisuuden vastata tiettyihin käsiteltävinä olleisiin kysymyksiin, jotka liittyvät häneen omiin vastuualueisiinsa komissiossa. Omasta puolestani haluan vain yksinkertaisesti kiittää kaikkia osallistumisesta. Myönnän ilomielin, että osallistumista on joskus syytä värittää, sillä mahdollisen myöhemmän kriisin varalta mekään emme tunne oloamme turvalliseksi, kuten jotkut teistä äsken mainitsivat.
Tällä hetkellä minun on myönnettävä, että tunnen itseni todella vaatimattomaksi. En tiedä myöskään, miten olisin toiminut vuonna 1985 tai 1989, kun kriisi puhkesi ja oli ensimmäisessä vaiheessaan ja kun tiedemiehet eivät vielä olleet yksimielisiä kriisin syistä. Aina kun puhutaan hullun lehmän kriisistä, tunnen itseni hyvin vaatimattomaksi ja hyvin nöyräksi. En uskaltaisi sanoa, että me olemme edenneet pitkän matkan. Ja vaikka olisimmekin kulkeneet pitkän matkan, se ei varmastikaan vielä merkitse ponnistelujemme päättymistä.
Tiedämme varsin hyvin, kuten muutamat ovat aivan viimeksi käytetyissä puheenvuoroissakin maininneet, että valitettavasti joissakin jäsenvaltioissa käydään yhä laitonta kauppaa. Tämäntyyppinen kauppa horjuttaa varmasti omaa luottamustamme, niin kuin kuluttajienkin luottamusta. Nämä laittoman kaupan harjoittajat ja rikolliset ovat sitä paitsi olleet jo mukana muussa lainvastaisessa, yhteisöämme aiemmin häväisseessä kaupankäynnissä, olipa kyseessä sitten ollut hormonikauppa tai jokin muu kauppa. Emme tule koskaan onnistumaan lopullisesti hävittämään tämäntyyppistä rikollisuutta.
Toistan tuntevani itseni aina hyvin nöyräksi tämän käsiteltävänä olevan ongelman edessä. Jo silloin, kun tulimme ensimmäistä kertaa tutkintavaliokunnan kuultavaksi, myönsimme, että yksikköjemme toiminnassa oli ollut epäselvyyksiä. En halunnut olla heittämässä edeltäjiäni kivellä. Otin kuitenkin omakseni sen poliittisen vastuun, joka komissiolla instituutiona oli.
Uskon voivani tässä mielessä todeta, että tällä alalla meidän on kaikkien yhdessä toimittava rakentavasti. Meidän on taattava sellainen yhteistyö, jonka avulla tilanne voidaan kaikin puolin korjata, ajautumatta harhateille, tai uskomatta valetakuisiin, joita kukaan täällä ei voi taata.
Luin äskettäin Ranskassa arvostetusta tieteellisestä La recherche scientifique -aikakauslehdestä, että tiedemiehet ovat alkaneet lähestyä tämän kriisin syitä uudesta näkökulmasta. Osoittakaamme siis nöyryyttä tässä tapauksessa ja pyrkikäämme palauttamaan kuluttajien luottamus elintarvikkeidemme turvallisuuden takaamiseen.
Tämä on se taho, jolla meidän on työskenneltävä. Olen ilahtunut komission ja parlamentin välisen yhteistyöilmapiirin muutoksesta hullun lehmän kriisin osalta. Toivon, että voimme löytää samanlaisen luottamuksen ilmapiirin myös meidän ja neuvoston välille, sillä emme saa unohtaa sitä, että jäsenmailla on yhä erittäin suuri vastuu. Tästä syystä on erittäin tärkeää, että pyrimme myös löytämään yhteisymmärryksen toimielintemme ja neuvoston välille.
Siinä kaikki, mitä halusin sanoa. Haluan vielä kerran kiittää teitä osoittamastanne yhteistyöhengestä, mutta myös siitä erittäin määrätietoisesta työstä, jonka seurantavaliokuntanne on tehnyt laajentaakseen näkemyksiä tämän kriisin hoitamisesta tulevaisuudessa. Tämä on se tavoite, johon itse pyrin, ja tämän tavoitteen vuoksi olemme ryhtyneet lukuisiin toimenpiteisiin. Kun äsken arvioin tilannetta niiden tutkinta- ja seurantavaliokuntien mietintöihin perustuvien viiden suosituksen osalta, joiden toteuttaminen on vielä kesken, käsittelin asiaa komission toimivallan osalta. Ja olen varma, että jos jatkossakin työskentelemme, kuten tähän asti olemme tehneet ja niin kuin tänään olemme aloittaneet, olemme sysänneet liikkeelle prosessin, joka avaa uusia näköaloja ja joka antaa toivoa kuluttajien luottamuksen palauttamiselle elintarvikkeiden turvallisuuteen.

Bonino
Arvoisa puhemies, puheenjohtaja Santerin puheenvuoron jälkeen voin vastata tiettyihin kysymyksiin, jotka keskustelussa ovat tulleet esille.
Olen jakanut nämä kysymykset ryhmiin. Ensiksi suhteet jäsenvaltioihin. On täysin varmaa, että suhteissa on ongelmia. On täysin varmaa, että ponnisteluja on jatkettava, jotta se, mitä olemme oppineet, ja ne johtopäätökset, joita voimme tehdä, ulottuvat jäsenvaltioihin asti. Olen tässä asiassa yhtä mieltä herra Baldarellin kanssa. Jäsenvaltiot eivät ole yhtäläisessä asemassa edes saman käsiteltävän asian suhteen. Jotkut ovat tietyissä asioissa tehokkaampia kuin toiset ja päinvastoin. Tilanne on siis hyvin monitahoinen ja monimutkainen. Tämä ei johdu pelkästään Maastrichtin sopimuksen, tai nyt Amsterdamin sopimuksen määräämästä toimivaltojen erottamisesta. Huomioon on otettava myös rakenteiden, kulttuurien ja asioita hoitavien yksikköjen sisäisen organisaation erot. Tämä on epäilemättä yksi ongelmista.
Haluaisin kysyä, herra Fayot, voidaanko tarkastukset jonain päivänä yhtenäistää? Työ tulee kestämään ainakin kymmenen vuotta. Toivon, että saamme teiltä apua, mutta työ on totisesti aikaa vievää. Tällä hetkellä yritämme perustaa tarkastusten koordinoinnista vastaavaa työryhmää ja laatia mahdollisimman homogeeniset ja yhtenäiset menettelyohjeet. Mutta on totta, että työ vaatii niin pieniä muutoksia kuin suuriakin muutoksia. Sain esimerkiksi äskettäin ministeri Le Penseciltä kirjeen, jossa hän kertoo ottavansa nyt käyttöön laatimamme " jauhomenettelyn" . Kuuden kuukauden ajan hän oli tästä kieltäytynyt. Voitte siis nähdä, että vähitellen asiat edistyvät, vaikka se joskus viekin aikaa.
Onko tämä voitonvarmuutta? Päinvastoin! Tuskin edes optimismia. On totta, että mukana on harhakuvitelman makua, mutta ei sitä luotettavuuden harhakuvaa, josta Happart puhui! Tiedättekö, että te ette ole ainut, joka haluaa toimia oikein, ette myöskään ole ainut...
(Happartin välihuomautus) ...halusin vain sanoa, että te ette ole ainut, joka haluaa toimia oikein, kuten ette myöskään ole ainut, joka välittää ihmisten ja uhrien tuskasta. Olen ylpeä siitä, että voin jakaa tämän välittämisen tunteen, ja että voin yrittää käyttää tätä tunnetta uhrien auttamiseksi ainakin yhtä hyvin kuin te.
Mitä tulee farmaseuttisia valmisteita ja gelatiinia koskeviin kysymyksiin, komissio ryhtyy klo 17.30 keskustelemaan juuri farmaseuttisia life saving -valmisteita koskevasta poikkeamisehdotuksesta. Tätä kysymystä on tarkasteltava huolellisesti, sillä se aiheuttaa kustannus-hyötysuhteeseen liittyvän ongelman, joka on otettava huomioon.
Haluaisin käsitellä myös toista asiaa eli sitä, onko yhteisö alkanut pitää markkinoihin liittyviä kysymyksiä liian tärkeinä tai jopa ainoina tärkeinä kysymyksinä ja alkanut suhtautua välinpitämättömästi terveyteen. Tästä asiasta haluaisin sanoa kaksi asiaa. Ensiksikin on tapahtunut suuri kulttuurin muutos, joka yleisen mielipiteen ja jäsenvaltioiden on tiedostettava. Toisin sanoen markkinat muodostuvat kahdesta tekijästä: tuottajista ja myös kuluttajista. Tämä merkitsee, että kuluttajien luottamus on ensiarvoisen tärkeää jopa markkinoiden logiikalle ja tuottajille, muutoin markkinat eivät todellakaan toimi. Emme siis ole perustamassa viidakkoa vaan laatimassa sääntöjä kahden päätekijän muodostamille markkinoille. Mielestäni näistä kahdesta päätekijästä kuluttajaa ei tähän asti oltu otettu riittävästi huomioon. Sitä olemme alkaneet hiukan muuttaa.
Herra Kaklamanis, rikkomusten osalta te tiedustelette, minne liha on oikein mennyt. Onko se mennyt kolmansiin maihin vai Eurooppaan? Olemme esittäneet BSE-tutkintavaliokunnalle kirjallisia selontekoja, joihin sisältyy kaikki, mitä olemme löytäneet, myös yritysten ja teollisuuslaitosten luettelo, kaikki, mitä olemme löytäneet. Jäsenvaltiot ovat jopa arvostelleet meitä liiasta avoimuudesta. Voin toimittaa teille kyseisen selonteon, mutta kollegoillanne se on jo käytössä. Kyseessä ei siis ole komission vastahakoisuus, vaan luulimme, että teillä jo oli nämä tiedot.
Uskon suurimmaksi osaksi vastanneeni esitettyihin kysymyksiin. Lopuksi on sanottava, että nollariskiä ei mielestäni ole olemassa. Onko näin ollen varauduttu olemaan varovaisempia ja huolellisempia?
Herra Campos, tiedän jauhoja koskevat perusteenne eli niiden käyttämättä jättämisen. Pohtimista on jatkettava, myös jauhoja käsittelevän konferenssin jälkeen. Miten on toimittava, miten on käsiteltävä tätä monimutkaista aihetta, joka ei ole mustavalkoinen?
Hyvät parlamentin jäsenet, kuten tänään aamulla sanoin ja kuten puhemies juuri toisti, olemme saavuttaneet yhden etapin tässä prosessissa, jota meidän on teidän tuellanne yritettävä jatkaa jäsenvaltioiden yleisen mielipiteen puolesta.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Eurooppalainen työntekijöiden osallistumisjärjestelmä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Menradin työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0354/97) eurooppalaista työntekijöiden osallistumisjärjestelmää koskevasta asiantuntijaryhmän loppukertomuksesta (Davignonin kertomus) (C4-0455/97).

Menrad
Arvoisa puhemies, kuten sanoitte, tässä esityslistan kohdassa on kysymys työllisyysja sosiaaliasiain valiokunnan lausunnosta "Eurooppalainen työntekijöiden osallistumisjärjestelmä" - asiantuntijaryhmän loppukertomuksesta. Ryhmä on komission asettama herra Davignonin johtama ryhmä, joka koostuu tiedemiehistä ja työmarkkinaosapuolista. Sen päätehtävä oli tehdä ehdotuksia siitä, kuinka työntekijöiden asema voitaisiin määritellä suunnitellun eurooppayhtiön yhtiöjärjestyksessä. Jo 25 vuotta on tuloksetta yritetty vahvemmin harmonisoida ja koordinoida eurooppalaista yhtiölainsäädäntöä. Viime aikoina keskustelu eurooppalaisen yhtiön oikeudellisesta muodosta on uudelleen käynnistynyt.
Asianmukaisen sellaisia yhtiömuotoja koskevan asetuksen hyväksyminen on tähän asti kariutunut ministerineuvostossa ensisijaisesti siksi, että ei ole voitu sopia tähän välineeseen liittyvistä direktiiveistä työntekijöiden aseman osalta. Käsitykset työntekijöiden vaikuttamisesta ja osallistumisesta ovat Euroopan unionin jäsenvaltioissa ja eri työmarkkinaosapuolilla hyvin erilaisia. Tämä monimutkainen mielipiteiden verkko voidaan selvittää vain kaikkien osapuolten suuren kompromissihalukkuuden avulla.
Olen vakuuttunut siitä, että vaikuttaminen ja osallistuminen kuvaavat myös osaa yhtiölainsäädännöllisestä demokratisoitumisesta. Ne merkitsevät samanaikaisesti taloudellista tuottavuutta. Herra Davignon on oikeassa: vain asioista perillä olevat, pätevät, osallistuvat, motivoituneet ja velvollisuudentuntoiset työntekijät, joilla on mahdollisuus vaikuttaa asioihin, pystyvät kehittämään nykyaikaisia organisaatiomuotoja ja teknologioita ja käyttämään niitä siten, että kaikki kestävän kehityksen mahdollisuudet voidaan hyödyntää.
Komission työntekijöiden tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevaan tiedonantoon parlamentti oli antanut päätöslauselmaesityksen, joka tärkeissä kohdissa johti jo samankaltaisiin tuloksiin kuin Davignonin kertomus. Davignonin kertomuksen pohjalta puheenjohtajavaltio Luxemburg esitti sosiaaliministerien neuvostolle lokakuussa kompromissiehdotuksen. Sosiaaliasiain valiokunnan mietintö, josta tänään keskustellaan, pitää molempia asiakirjoja hyvänä perustana keskustelulle. Se varoittaa, että ei pitäisi yrittää siirtää tiettyä muutamien jäsenvaltioiden käyttämää osallistumisjärjestelmää muihin valtioihin. Osallistuminen ei ole mikään vientiartikkeli, mutta kehittyvää työntekijöiden osallistumista ei sellaisissa maissa kuin Saksa ja Itävalta, Alankomaat tai Pohjoismaat saa käsitellä eurooppalaisen oikeusvälineen avulla. Se voisi helposti johtaa antieurooppalaisiin vaikutuksiin. Usein siteerattua osallistumisen häviämisen vaaraa ei saa yksinkertaisesti lakaista pöydän alle, se voi sopivassa tilanteessa käydä toteen, siirtää yhteiskunnan kansallisesta eurooppalaiseen oikeusmuotoon, jossa on supistetut osallistumismahdollisuudet. Tämän mahdollisuuden Davignon nimenomaan sulkee pois. Olemme siitä iloisia.
Hyvin usein kysytään, miksi eurooppalaisesta yritysneuvostosta annettu direktiivi on niin onnistunut. Sitä voi väännellä ja käännellä miten haluaa, eurooppalaisen yritysneuvoston varsinainen menestysresepti on tietyissä menettelyperiaatteissa, joilla voi olla tärkeä merkitys myös eurooppalaisen yhtiön osallistumisjärjestelmiä laadittaessa: joustavuus, neuvotteluratkaisut, vähimmäisvaatimukset. Sitä tapausta varten, että perustamiseen osallistuvien toimielinten ja työntekijöitä edustavan erityisen neuvotteluelimen välisissä neuvotteluissa ei päästä yksimielisyyteen, pitäisi antaa eurooppalainen direktiivi, lakisääteiset työntekijöiden vähimmäisoikeudet. Molemmat asiakirjat - Davignonin kertomus ja Luxemburgin kompromissiehdotus - esittävät myös työntekijöiden talouteen vaikuttamisen, esityksissä hallintoneuvoston toimintaan osallistuvien henkilöstön edustajien, joilla on täydet valtuudet, määrä on kuitenkin vähäinen.
Työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunta toivoo, että puheenjohtajamaa Luxemburgin johdolla sosiaaliministerien neuvosto pääsee poliittiseen yksimielisyyteen, ja vieläpä meidän näkökantojemme hengessä. Tiivistän ne vielä kerran lyhyesti: osallistumissäännöksiä tehtäessä työmarkkinaosapuolilla täytyy olla keskeinen asema, niiden yhteistyö on perusedellytys. Siksi kaksi allekirjoitusta ovat mielestäni mahdollisesti tärkeimpiä Davignonin kertomuksessa, nimittäin eurooppalaisten ammattijärjestöjen ja työnantajien edustajien allekirjoitukset. Eurooppayhtiötä ilman työntekijöiden vaikutusta ei saa olla olemassa. Eurooppalainen malli ei ole puhtaasti markkinataloudellinen, vaan sosiaalinen markkinatalous, jonka tärkeimmät periaatteet ovat: työntekijöiden vaikuttaminen päätöksentekoon ja kumppanuus. Tässä hengessä pyydän kannatustanne tälle mietinnölle ja kiitän samalla sosiaaliasiain valiokunnan kollegoiden tuesta.

Cot
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, oikeusasioita käsittelevän valiokunnan mielestä Davignon-ryhmä on käsitellyt tehokkaasti vaikeaa aihetta. Valiokunta kannattaa melko laajasti johtopäätöksiä, jotka Menrad juuri esitteli asiasta asiassa toimivaltaisen työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan puolesta.
Kuten tiedämme, eurooppalaista yhtiötä koskeva kysymys kaatuu ongelmaan työntekijöiden asemasta tässä yhtiössä. Tätä on jatkunut jo pitkään. Eurooppalaista yhtiötä koskevan kysymyksen lukkiutuminen johtaa sitä paitsi lukuisten muiden asioiden lukkiutumiseen: yhtiöoikeutta koskevan viidennen direktiivin, yli rajojen tehtäviä fuusioita koskevan kymmenennen direktiivin, osuuskuntien, keskinäisten yhtiöiden ja yhteenliittymien aseman.
Davignonin ryhmä ehdottaa myös ratkaisua ongelman kiertämiseksi suosittelemalla joustavaa, kahdella tasolla toimivaa vaihtoehtoista järjestelmää. Kyseessä on ensiksi eurooppalaisen yhtiön muodon valinta; kenenkäänhän ei itse asiassa ole pakko perustaa eurooppalaista yhtiötä. Jo siinä on ensimmäinen valinnan mahdollisuus. Kun päätös on tehty, annetaan etusija seuraavaksi työmarkkinaosapuolten väliselle neuvotteluratkaisulle. Työmarkkinaosapuolet voivat tehdä minkälaisen päätöksen haluavat. Ja vain jos sopimukseen ei päästä, otetaan käyttöön Davignonin ryhmän ehdottamat suositeltavat toimenpiteet, jotka koskevat toisaalta työntekijöiden tiedottamista ja heidän mielipiteidensä tiedustelemista ja toisaalta palkansaajien osallistumista hallintoneuvostojen ja valvontaelimen toimintaan.
Järjestelmä on siis hyvin joustava ja koska se antaa työmarkkinaosapuolille suuren toimintavapauden, sen avulla on mahdollista valita osapuolille sopiva muoto. Se antaa myös mahdollisuuden tarkistaa yhtiön oikeudellista rakennetta osapuolten toiveiden mukaisesti. Vasta viime kädessä se ehdottaa tässä vaiheessa ratkaisua, joka on normina kaikissa maissamme, eli jonkintyyppistä yrityksen työntekijöiden yhteenliittymää.
Mielestämme, ja tässä tarkoitan oikeusasioita käsittelevän valiokunnan jäsenten suurta enemmistöä, tälle ratkaisulle on ominaista, että se voittaa puolelleen parlamentin enemmistön ja ennen muuta herättää neuvostossa vastustusta, joka ei enää ole perusteltua.

Cabezón Alonso
Arvoisa puhemies, monet meistä ovat vakuuttuneita siitä, että paras työsuhteiden sääntelyn väline on vuoropuhelu työmarkkinaosapuolten välillä, ja olisi vielä parempi, jos tämä vuoropuhelu muuntuisi sopimuksiksi. Euroopan tasolla työmarkkinaosapuolten painoarvo on kasvanut, vaikkakin tämä on tapahtunut liian hitaasti sen jälkeen, kun ensimmäiset yritykset tehtiin 70-luvun alkupuolella.
Tämän mietinnön historia tai se, mitä on tänään käsittelemämme mietinnön taustalla, on esimerkki niistä vaikeuksista, joita kohdataan, kun halutaan nostaa yleiset kansalliset käytännöt eurooppalaiselle tasolle. On vaikea löytää yhteistä tapaa tulkita yksiselitteisesti sitä, mitä tarkoitetaan työntekijöiden osallistumisella sekä osallistumisen sisällön että sen kehittämisen osalta.
Sisämarkkinoiden toteutuminen ja talouksiemme maailmanlaajuistumisen seuraukset vaativat työntekijöiden edustuksen ja osallistumisen siirtämistä ylikansalliselle tasolle. Tällä hetkellä yritämme neuvostossa purkaa tätä aihetta koskevia, käsittelyä odottavia ehdotuksia. Olisi tarkasteltava realistisesti kaikkia työntekijöiden osallistumiseen liittyviä kiistanalaisia kysymyksiä, löydettävä sellaisia toimintatapoja, joiden avulla päästäisiin eteenpäin pelkästä tiedottamisesta ja kuulemisesta, ja saatava aikaan sellainen työntekijöiden edustus, että he osallistuisivat eivätkä olisi vain tietojen vastaanottajia.
Parlamentin jäsen Menradin mietinnön tarkoituksena on innoittaa ja nopeuttaa keskustelua näistä oleellisista kysymyksistä ja mahdollistaa se, että eurooppalaisen yhtiön yhtiöjärjestys saa pian täyden lainsäädännöllisen luonteen. Asiantuntijaryhmän antamassa Davignonin kertomuksessa selvitettiin sitä, miten voidaan luoda eurooppalainen työntekijöiden osallistumisjärjestelmä. Saman linjan mukaisesti neuvoston on löydettävä kompromissi ja voitettava tähän asti edessä olleet vaikeudet. Euroopan yritysneuvoston sääntelyn avulla löydettiin aikanaan tapa sovittaa yhteen erilaisia työsuhteiden malleja. Eurooppalaisessa yhtiössä on kyse siitä, että saadaan aikaan tällainen tasapainoinen ja joustava kompromissi, kuten parlamentin jäsen Cot hetki sitten totesi, jotta voidaan taata työntekijöiden tiedottaminen, kuuleminen ja osallistuminen luomatta kuitenkaan yhtä konkreettista mallia vaan soveltamalla sellaista mallia, joka on yhteensopiva maissamme nykyisin voimassa olevien mallien kanssa.

Schiedermeier
Arvoisa puhemies! Ensiksikin saanen sydämellisesti kiittää esittelijä Winfried Menradia. Hänen asiantuntemuksensa ja kokonaiskäsityksensä asioista heijastuvat hänen kertomuksestaan. Hän on tehnyt järkeviä täydennysehdotuksia, sitä osoittaa myös sosiaaliasiain valiokunnan kannatus. Euroopan unionin talous vaatii eurooppayhtiön ja eurooppalaisen yhtiön yhtiöjärjestystä. Davignonin ryhmä on tehnyt hyvää pohjatyötä, siitä ei ole epäilystäkään.
Jäsenvaltiot voivat erilaisista työntekijöiden osallistumisjärjestelmistä huolimatta tulla toimeen ehdotusten kanssa, koska ensinnäkin yhtiöiden muuttamiset työntekijöiden osallistumisen kiertämiseksi eivät ole mahdollisia ja toiseksi niille jäsenvaltioille, joissa työntekijät itse eivät halua osallistua, myös nollaratkaisu on mahdollinen. Kolmanneksi, jos työntekijät ja työnantajat eivät pääse yksimielisyyteen, neuvottelujen määräajan kuluttua umpeen työntekijöiden edustajien vähimmäiskiintiöstä tulee sitova. Siten myös työntekijöille tiedottaminen ja heidän kuulemisensa taataan.
Oikeutetusti esittelijä vaikuttaa pitävän vähimmäiskiintiötä liian alhaisena. Siinä haluan nimenomaisesti tukea häntä. Samoin hänen viittauksensa paljon kohistuun kiireeseen kymmenien vuosien keskustelun jälkeen on varmastikin oikea, ja eurooppalaisten osuustoiminnallisten yritysten mukaanottoa ehdotukseen pidän myös tarpeellisena. Komission tehtävän vakuuttaa neuvosto, herra komissaari Flynn, pitäisi olla täysin mahdollinen niiden ehdotusten perusteella, jotka oikeastaan ottavat huomioon kaikki vastaväitteet. Toivotan teille tässä tehtävässänne menestystä, myös meidän etujemme vuoksi, ja kiitän jo etukäteen.

Hermange
Arvoisa puhemies, kuten jo todettiin, eurooppalaista yhtiötä koskevan asiakirjan käsittely on ollut pysähdyksissä jo 25 vuoden ajan, vaikka yritykset ovatkin hyvin kiinnostuneita kyseisen statuksen saamisesta. Tämän vuoksi esimerkiksi Ranskassa Airbus-tyyppisellä yhtiöllä ei ole käytössään oikeudellisia välineitä.
Haluaisin tästä syystä tänään kiittää Menradia hänen tätä asiaa koskevasta työstään samoin kuin hänen pyrkimyksistään edistää työntekijöiden osallistumista. Mielestäni on tärkeää, että joukolla parlamentin jäseniä on halu saattaa päätökseen tämä osallistumista koskeva asia, sillä se on myös yksi keino työllisyyspolitiikan edistämiseksi.
Haluaisin joka tapauksessa tehdä kaksi mainitsemisen arvoista huomiota. Ensiksi arvelen, että vaikka olemmekin yhtä mieltä mietinnössä esitetyistä asioista, huomioon on kuitenkin otettava työntekijöiden tiedottamista, konsultointia ja osallistumista koskevien perinteisten kansallisten käytäntöjen monimuotoisuus, mahdollisesti suhteessa Davignonin kertomukseen, jossa konsensus tuntuu selvästi, sekä suhteessa perinteisiin kansallisiin käytäntöihin, toisin sanoen siihen, että ollaan noudattamatta liikaa saksalaista yritysdemokratiajärjestelmää.
Arvoisa esittelijä, meistä olisi tämän vuoksi järkevää, että parlamentti ei hyväksyisi esitetyn mietinnön 9 kohtaa ja erityisesti sen viimeistä osaa. Tässä osassa vaaditaan työntekijöiden hallintoneuvostoon osallistumiselle korkeampaa rajaa kuin mitä on ehdotettu asiantuntijaryhmän kertomuksessa sekä Luxemburgin puheenjohtajakautena tehdyssä kompromissiehdotuksessa. Korkeamman rajan vaatiminen olisi mielestäni epärealistista, ja pelkään, että se johtaisi asian käsittelyssä uuteen pysähtymiseen, jollaisesta Davignonin kertomus yrittää nyt päästä eroon. Herra puhemies, siinä kaikki, mitä halusin lyhyesti tästä asiasta sanoa.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, herra komissaari, meidän ei tarvitse tänään vakuutella toisillemme, että eurooppalainen yhtiömuoto on erinomainen mahdollisuus edistää rajat ylittävää liiketoimintaa Euroopassa, mikä on loppujen lopuksi hyvä asia työllisyyden kannalta. Myöskään työntekijöiden osallistuminen yritystoimintaan ei voi olla ongelma, koska se juuri on tarpeellista hyvän liiketoiminnan ja tuottavuuden kannalta. Mikä sitten on ongelma? Ongelmana on se, että jäsenvaltiot eivät halua päästä asiasta sopimukseen vaan etsivät ehkä lievitystä asiaan. Haluan kysyä teiltä, ovatko joskus motiivina myös verotusasiat eikä pelkästään työntekijöiden osallistuminen?
Minä vetoan vielä viimeisen kerran sekä jäsenmaihin että komissaari Flynniin, että asia kirjattaisiin virallisesti tai edes epävirallisesti esityslistaan, nyt kun valtioiden päämiehet ja pääministerit kokoontuvat torstaina ja perjantaina Luxemburgissa. Pitäisi myös huolehtia siitä, että Luxemburgin puheenjohtajuuden aikana asiassa saavutettaisiin tuloksia.

Schörling
Arvoisa puhemies! Haluaisin aloittaa onnittelemalla Menradia tästä mietinnöstä ja kiittää häntä hänen suuresta paneutumisestaan kysymykseen. En voi muuta kuin yhtyä valiokunnan ja esittelijän näkemyksiin asiantuntijaryhmän kertomuksesta ja myös niihin näkemyksiin, jotka on jätetty Luxemburgin kompromissiehdotukseen, jotka tarkoittavat, että mahdollinen asetus eurooppalaisesta yhtiöstä ei missään tapauksessa saa johtaa siihen, että työntekijöiden päätöksentekoon osallistuminen yrityksissä voidaan kiertää. Myöskään eurooppalaisen oikeusvälineen käyttäminen päätöksentekoon osallistumisoikeuden kiertämiseksi ei saa olla mahdollista.
Edelleen on otettava huomioon ne työmarkkinaosapuolten väliset erilaiset neuvotteluratkaisumallit, joita eri jäsenmaissa on. Lisäksi niiden oikeuksien, joita ammattijärjestöillä on kansallisen lainsäädännön tai perinteen kautta, on oltava voimassa myös mahdollisissa eurooppalaisissa yhtiöissä.

Weiler
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat! Ensiksi haluan kiittää herra Menradia hänen ehdotuksestaan, jota myös me sosiaalidemokraatit kannatamme. Se, että konsensus on vähäinen, herra Menrad, ei ole teidän syytänne, vaan mielestäni syy on ministerineuvoston. Haluan kuitenkin kiittää myös neuvoston puheenjohtaja Junckeria siitä, että hän on nähnyt vaivaa kompromissin aikaansaamiseksi kaikkien näiden vuosien jälkeen. Tässä ehdotuksessa on mainittu muuten myös, että keskusteluissa saadut kokemukset ja eurooppalaisen yritysneuvoston tulokset halutaan hyödyntää. Se merkitsee kuitenkin myös, herra Flynn ja herra Juncker, että meidän täytyy hyödyntää myös yritysneuvostoa koskevan direktiivin kielteiset kokemukset, esimerkiksi Vilvoorden kanssa.
Euroopassa vallitsee valtava epäsuhta työntekijöiden mahdollisuuksien ja pääoman välillä. Olemme odottaneet nyt 25 vuotta, että tästä osallistumismahdollisuudesta tulisi totta. Direktiivin paneminen täytäntöön sisämarkkinoilla taas kestää vain 25 kuukautta. Se ei myöskään riitä antamaan työntekijöille suurempaa osakkuutta osakepääomasta. Heidät täytyy myös - luulen, herra Menrad, että olemme siitä yhtä mieltä - ottaa mukaan päätöksentekoon.
Sisämarkkinoiden Eurooppa, palveluiden ja pääoman, myös spekulatiivisten, vapaa liikkuvuus, ovat nykyään itsestäänselvyyksiä. Tarvitsemme työntekijöiden ja ammattijärjestöjen osallistumista, kehittämistä edelleen ja kenties harmonisointia.
Syy siihen, että emme ole tänään päässeet eteenpäin, ei mielestäni ole monimutkaisissa asiayhteyksissä, erilaisissa etunäkökohdissa eikä myöskään erilaisissa perinteissä, vaan syy on aivan selvästi pääoman ylivallassa.
Haluaisin vielä mainita, että olemme iloisia ja tyytyväisiä siitä, että tämä direktiivi tai tämä yhteisymmärrys saavutettiin yhdessä ammattijärjestöjen kanssa. Mielestäni Davignonin kertomus ei arvioi tätä oikein.
Lopuksi vielä kaksi periaatetta: ensiksikin ammattijärjestöjen täytyy olla edustettuina, ja toiseksi kehityksen kohti todellista osallistumista täytyy jatkua.

Lindqvist
Arvoisa puhemies! On tärkeää, että työntekijöiden vaikutusmahdollisuudet taataan kaikilla tasoilla ja kaikissa yritysmuodoissa. Se malli, jota täällä ehdotetaan ja johon kuuluu vapaaehtoinen järjestelmä eurooppalaisia yhtiöitä varten, on ehkä kaikkein käytännöllisin. Se mahdollistaa sen, että työnantajat ja työntekijät voivat jokaisessa yrityksessä vapaaehtoisen järjestelmän kautta itse neuvotella soveltuvat muodot, joiden kautta työntekijät voivat vaikuttaa riippumatta siitä, missä maassa yritys sijaitsee. Tämä on hajautettu järjestelmä, joka mahdollistaa paikallisen vaikuttamisen, mikä on hyvä asia.
Tämän järjestelmän heikkous on se, että työntekijäpuoli, joka usein on heikompi osapuoli neuvottelutilanteessa, voi joutua huonoon asemaan. Sopimukset voivat silloin olla melko mitäänsanomattomia, mikä voi saada aikaan sen, että eurooppalainen yhtiö voi todellisuudessa kiertää koko prosessin. Niin ei saa tapahtua. Siksi vähimmäisvaatimuksia koskeva esitys voi olla tapa saada vaikutusvaltaa sekä hyvä lääke silloin, kun neuvottelut ovat epäonnistuneet. Ensi kädessä kansalliset toimenpiteet ovat kuitenkin ne, joihin tartutaan ja joita vaaditaan tämän ratkaisemiseksi. Vähimmäisvaatimusten, jos ne otetaan käyttöön, on otettava huomioon paikalliset säännöt ja paikalliset neuvotteluja koskevat lait jokaisessa jäsenvaltiossa.

Oddy
Haluaisin onnitella herra Menradia erinomaisesta mietinnöstä. Puhun eurooppalaisen yhtiön yhtiöjärjestyksen ja erityisesti työntekijöiden osallistumista koskevan direktiivin esittelijänä. Yhtiöjärjestyksen laatiminen on vapaaehtoista, ja kun tämä ehdotus lopulta hyväksytään, yhtiötä ei pakoteta laatimaan yhtiöjärjestystä, jos se sitä vastustaa. Muut yhtiömuodot muissa maissa, kuten tytäryhtiöt, säilyvät, joten jäsenvaltioiden ei tarvitse pelätä tätä ehdotusta.
Hyvityksenä sille, että yritys perustetaan eurooppalaisen yhtiön yhtiöjärjestysmallin mukaisesti, siihen on sisällytettävä työntekijöiden osallistumista koskeva elementti. Komissio ja parlamentti vaativat tätä. Työntekijöiden osallistumistavan valinta on joustava ja kunnioittaa kansallisia kulttuureja ja perinteitä. Monet yritykset haluavat laatia eurooppalaisen yhtiön yhtiöjärjestyksen.
Kehotan niitä jäsenvaltioita, joilla on vaikeuksia hyväksyä tämä ehdotus, heräämään. Ne heikentävät tätä ehdotusta aktiivisesti kannattavien yritysten asemaa ja tämän parlamentin hyvää työtä viimeisten yhdeksän tai kymmenen vuoden aikana. Me tarvitsemme eurooppalaisen yhtiön yhtiöjärjestyksen, me haluamme sellaisen, työntekijät haluavat sellaisen ja Euroopan yritysmaailman toimijat haluavat sellaisen. Näiden jäsenvaltioiden täytyy ottaa huomioon Davignonin kertomuksen asiantuntijoiden työ ja Menradin työ. Kiirehtikäämme, jotta saamme tämän asian järjestykseen.

Skinner
Arvoisa puhemies, haluaisin myös onnitella herra Menradia. Hän on laatinut erittäin tasapainoisen mietinnön. Me olemme aina nauttineet hänen hurmaavasta tavastaan esittää mietintönsä, ja hän on tehnyt sen taas kerran!
Koska haluan hänen mietintönsä menestyvän, minun on kiistettävä jotain, mitä jotkin kollegani ovat sanoneet työmarkkinasuhteiden perinteiden ja kulttuurien oikeasta tasapainosta koko Euroopan unionissa. Minun on huomautettava kollegoillemme ja tovereillemme, kuten rouva Hermange jo sanoi, että emme voi väkisin asettaa yhtä mallia kaikille Euroopan unionin maille. Monista näistä kulttuureista ja perinteistä ei nautita samalla tavalla kuin niistä saatetaan nauttia Saksassa tai Itävallassa.
Olen aivan varma siitä, että pakollisuutta koskeva kysymys on tämän asian varsinainen ongelmakohta. Tämä kysymys tulee vapauttamaan tämän mekanismin ja sallii työntekijöiden osallisuuden, ei osallistumisen tai yhteispäätöksen, kuten kaikissa argumenteissa painotetaan. Jos voimme olla hieman edistyksellisempiä ja joustavampia tämän suhteen, yritysten ja ammattiliittojen välille voi syntyä vapaaehtoinen sopimus, jonka ansiosta ne voivat nauttia työntekijöiden osallisuuden hedelmistä riippumatta siitä, kuinka pitkälle ne haluavat viedä sen.
Olen samaa mieltä Oddyn kanssa siitä, että tämä on luonteeltaan vapaaehtoista. Toivon, että ihmiset ymmärtäisivät vapaaehtoisuuden ja pakollisuuden välisen eron.
Siirtykäämme toiseen asiaan: jos ihmiset eivät hyväksy eurooppalaista yhtiöjärjestystä, eivätkö he ole epäedullisessa kilpailuasemassa joskus tulevaisuudessa? Nämä ajatukset askarruttavat monia ihmisiä. Jotkut ihmiset pyrkivät ottamaan esille tällaiset huolet ja pelot. Näitä asioita on käsiteltävä eikä niitä käsitellä riittävän perusteellisesti. Meillä on aikaa tehdä jotain näiden ongelmien ratkaisemiseksi, ja herra Menradin mietintö poistaa pitkälti näitä pelkoja ja epäilyksiä. Koska se on kompromissiratkaisu, uskon ja toivon, että se menestyy.

Flynn
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kiittää Euroopan parlamenttia siitä, että se haluaa oma-aloitteisesti antaa lausunnon Davignonin kertomuksesta ja eurooppalaisen yhtiön yhtiöjärjestystä koskevien neuvoston asiakirjojen myöhemmästä kehityksestä.
Kuten me kaikki tiedämme, Eurooppa-neuvosto antoi Amsterdamin kokouksessa valtuudet ryhtyä kaikkiin välttämättömiin toimiin, joilla varmistetaan, että yhtiöjärjestys voidaan hyväksyä ennen kuluvan vuoden loppua. Tiedämme kaikki, että tämä edellyttää, että sosiaaliasiain neuvosto pääsee varhaisessa vaiheessa poliittiseen yhteisymmärrykseen työntekijöiden osallistumista koskevasta tärkeästä kysymyksestä, mikä mahdollistaa sen, että sisämarkkina-asioiden neuvosto saa koko asiakirjapaketin laadituksi hyvissä ajoin.
Euroopan parlamentin osuus asiakirjojen valmistumisessa on tietenkin erittäin tärkeä, ja haluaisin kiittää esittelijä Menradia siitä, että hän on jälleen kerran ymmärtänyt kohtaamamme haasteen vaikeudet ja Davignonin kertomuksessa ja puheenjohtajavaltio Luxemburgin esittämässä ehdotuksessa hahmoteltujen ratkaisujen riittävyyttä koskevan ongelman. Me kaikki tiedämme, että nämä tekstit antavat meille ensimmäistä kertaa moneen vuoteen todellisen mahdollisuuden edistyä huomattavasti näiden asiakirjojen osalta. Käyttäkäämme tätä tilaisuutta hyväksemme mahdollisimman paljon.
Kuten herra Menradin tekstiluonnoksessa on painotettu, missä tahansa ratkaisussa, joka saa riittävän kannatuksen neuvostossa, on säilytettävä työmarkkinaosapuolten itsemääräämisoikeus muotoiltaessa työntekijöiden osallistumista koskevaa mallia, jota sovellettaisiin jokaiseen eurooppalaiseen yhtiöön. Samalla me tarvitsemme viitemääräyksiä, joita sovelletaan, jos neuvottelut epäonnistuvat. Jäsenvaltioiden välisen yksimielisyyden edistämiseksi näiden viitemääräysten on sisällettävä sekä tietoa että neuvottelu- ja osallistumissäännöt. Niiden tarkoitus ei ole yhtenäistää työntekijöiden osallisuutta koskevia kansallisia lakeja tai käytäntöjä, jotka ovat erilaisia eri maissa. Oddy on aivan oikeassa: tämä on vapaaehtoista ja vaihtoehtoista, ja se pitäisi nähdä tällaisena liikeelämän ja työntekijöiden etuna.
Viitemääräysten todellinen tarkoitus on vastata joidenkin jäsenvaltioiden oikeutettuihin huolenaiheisiin, sillä ne pelkäävät, että eurooppalaisen yhtiön yhtiöjärjestystä käytetään työntekijöiden osallisuutta koskevien kansallisten sääntöjen ja etenkin osallistumisjärjestelmien kiertämiseksi. Toisaalta me tunnustamme myös niiden jäsenvaltioiden yhtä oikeutetut huolet, jotka eivät halua, että niille tyrkytetään vieraita malleja työntekijöiden osallisuudesta. Neuvotteluille annettu etusija ja se tosiasia, että yhtiöille tarjotaan tässä yhteydessä ainoastaan vaihtoehtoja, vähentää komission mielestä huomattavasti tätä vaaraa. Joten olen iloinen nähdessäni, että Euroopan parlamentti hyväksyy täysin nämä mahdollisen kompromissin peruselementit.
Haluaisin vielä kerran kiittää teitä kaikkia kannatuksesta ja ilmaista toiveeni siitä, että teidän avullanne ja hyvällä tahdolla - ja se edellyttää paljon poliittista hyvää tahtoa ja kompromissin henkeä kaikilta asianomaisilta osapuolilta - onnistumme ratkaisevasti edistymään näiden asiakirjojen osalta ja täyttämään Eurooppa-neuvoston antamat valtuudet. Haluaisin vielä kerran ilmaista kiitokseni teille henkilökohtaisesti, herra Menrad, sekä teidän kollegoillenne ja herra Schiedermeirille hänen onnentoivotuksistaan, sillä tämän asian loppuun vieminen tulee vaatimaan hyvin paljon poliittista hyvää tahtoa. Boogerd-Quaak, tiedän, että teiltä evättiin jonkin verran aikaa, mutta sanoitte erittäin osuvasti, että tämän tulisi olla keskeinen asia. Toivomme, että voimme täyttää 15. joulukuuta sosiaaliasiain neuvostossa esittämänne käsittelyn ripeyttä koskevan pyynnön, jotta tämä asia saadaan vihdoin hoidetuksi. Kiitän teitä kaikkia vielä kerran.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Osa-aikatyö - Työllisyys
Puhemies
Seuraavana asiana esityslistalla on yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Jönsin työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0352/97) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi EY: n teollisuuden ja työnantajajärjestöjen liiton (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammattiyhdistysten liiton (CES) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta (KOM(97)0392 - C4-0551/97-97/0221(SYN)), -Hernandez Mollarin työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0353/97) komission kertomuksesta "Työllisyys Euroopassa - 1997" .
Jöns
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat! Keskustelemme tänään osa-aikatyötä koskevasta sopimuksesta, josta työmarkkinaosapuolet ovat neuvotelleet sen jälkeen, kun ministerineuvosto neljäntoista vuoden aikana ei ole saanut aikaan yksimielisyyttä. Siitä huolimatta meillä ei ole syytä juhlia. Sopimus jää paljon jälkeen siitä, mitä tämä parlamentti vaati vuonna 1990, nimittäin kaikkien epätyypillisissä työsuhteissa olevien suojelemista syrjinnältä, sekä työoikeudelliselta syrjinnältä että syrjinnältä sosiaalivakuutuksen osalta.
Työmarkkinaosapuolet ovat tehneet sopimuksen, joka koskee vain osa-aikatyötä. Siten he ovat jättäneet ulkopuolelle miljoonat epätyypillisissä työsuhteissa olevat ja heitä koskevat erityiset epäkohdat. Ajattelen vain niitä 14: ää miljoonaa määräaikaistyöntekijää, ja ajattelen myös niitä 10: tä miljoonaa kotona työtä tekevää ja etätyöntekijää, ja tässä yhteydessä kaikki tiedämme, että etätyö on tällä hetkellä vahvassa nousussa. Tässä ei kuitenkaan ole vielä tarpeeksi. Jopa tässä vain osa-aikatyötä koskevassa sopimuksessa kaikki lakisääteiseen sosiaalivakuutukseen liittyvät kysymykset on jätetty ulkopuolelle.
Ulkopuolelle on siten jätetty juuri ydinalue, jossa epätyypillisen työn syrjintä myös taloudellisesti ilmenee. Sen voisi vielä ymmärtää, että työmarkkinaosapuolet eivät halunneet juuri ennen Amsterdamia provosoida jäsenvaltioita sosiaalivakuutukseen liittyvillä säädöksillä, jotta eivät missään tapauksessa vaarantaisi sosiaalipolitiikasta tehdyn pöytäkirjan mukaanottoa sopimukseen.
Sopimuksessa osa-aikatyöstä on kuitenkin useita aukkoja, sillä jos saamme vain sopimuksen osa-aikatyöstä ja jos tämä sopimus sulkee sitten vielä pois lakisääteisen sosiaalivakuutuksen, silloin pitäisi vähintäänkin voida odottaa, että työoikeus ja yritysten myöntämät sosiaaliset etuisuudet määritellään selvästi ja säädetään eurooppalaisten vähimmäisvaatimusten mukaan. Näin ei kuitenkaan ole tehty!
Jokainen jäsenvaltio voi mielensä mukaan määrätä kansallisia poikkeuksia ansiokkaasta syrjimättömyyden periaatteesta. Sitä varten täytyy toki mainita objektiiviset perustelut, liikkumavara on kuitenkin suunnaton. Niinpä esimerkiksi kokonainen ryhmä työntekijöitä voidaan sulkea syrjimättömyyden periaatteen ulkopuolelle. Puhun tässä osa-aikatyöntekijöistä, jotka työskentelevät tilapäisesti, kuten puitesopimuksessa niin kauniisti sanotaan.
Sen lisäksi työsuhteen kesto, työaika tai myös tulojen määrä voivat olla kansallisia lisäperusteita kaikkia osaaikatyöntekijöitä koskeville poikkeuksille. Tämä merkitsee sitä, että jäsenvaltiot voivat oman mittapuunsa mukaan asettaa kynnyksiä, joiden alapuolella voidaan edelleen ahkerasti harrastaa syrjintää. Eurooppalainen syrjimättömyyden periaate on siis olemassa vain paperilla. Kansallinen poikkeusoikeus taas on konkreettisesti voimassa. Muut säädökset ovat suosituksia, joista ei voi valittaa.
Aikana, jona me kaikki toki pyrimme luomaan enemmän työpaikkoja, nimenomaan myös joustavien työmuotojen ja lyhyempien työaikojen avulla, tämä ei todellakaan lisää osa-aikatyön houkuttelevuutta. Jos me kuitenkin kannatamme ehdotusta puitesopimuksen täytäntöönpanoksi, niin oikeastaan vain siksi, että se ei ainakaan aiheuta vahinkoja. Se ei estä yhtäkään jäsenvaltiota antamasta parempia säädöksiä.
Tämä kaikki ei kuitenkaan muuta mitään siinä, että komissiota on vaadittu niin pian kuin mahdollista antamaan ehdotus, joka lopettaa osa-aikatyön sosiaalivakuutusoikeudellisen syrjinnän. Tämä on mielestäni erityisen tärkeää, koska 80 % osa-aikatyöntekijöistä on naisia.
Komission täytyy kuitenkin tehdä ehdotuksia syrjinnän poistamiseksi myös muissa epätyypillisen työn muodoissa, ja vieläpä molemmilla aloilla, siis sekä työoikeuden että sosiaalivakuutuksen osalta. Työmarkkinaosapuolille on sanottu tässä kohdassa: vaikka tämä parlamentti kannattaa sopimusta osa-aikatyöstä, se ei ole vielä mikään lupaus siitä, että me tulevaisuudessa hyväksyisimme samankaltaiset heikot sopimukset ilman vähimmäisvaatimuksia. Sosiaalinen vuoropuhelu on herkkä hoidettava. Odotan, että tulevilla sopimuksilla on enemmän sisältöä. Loppujen lopuksi tämä on vasta toinen sopimus sosiaalipolitiikasta tehdyn pöytäkirjan jälkeen.

Hernández Mollar
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, Luxemburgin huippukokous alkaa vain muutaman päivän kuluttua, ja tämä on luultavasti viimeinen keskustelu, ennen kuin valtioiden tai hallitusten päämiehet ryhtyvät käsittelemään yhtä eurooppalaisen yleisön eniten odottamista haasteista.
Sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunta hyväksyi vain kahden jäsenen poissa ollessa tämän mietinnön, jonka olen tuonut tänne parlamenttiin. Työttömyystilanne Euroopan unionissa, vaikkakin se on kohentumassa, on erittäin vakava. Koko eurooppalaisen yhteiskunnan olisi tiedostettava, kuinka laaja tämä meitä koskettava ongelma on. Tämä ongelma horjuttaa suoranaisesti unionin perustaa.
Kun puhumme työttömyyden ratkaisemisesta, on tarpeen lähteä tarkoista lähtökohdista. On vain yksi realistinen tapa vähentää työttömyyttä meidän taloudessamme: luoda tuottavia työpaikkoja. Kaikki muu merkitsee, kuten maassani sanotaan, " leipää täksi päiväksi ja nälkää huomiseksi" . Tuottavia työpaikkoja luovat etenkin yritykset, ja niiden joukosta pienet ja keskisuuret yritykset, ja jotta näin tapahtuisi, on tarpeen luoda suotuisa ympäristö, jossa ne voivat elää ja olla kilpailukykyisiä. Kaikki hallitukset kykenevät luomaan työpaikkoja lakien kautta lisäämällä virkamiehiä ja lyhentämällä työpäivää, mutta ne ovat ainoastaan lyhytaikaisia ratkaisuja. Tällaiset ratkaisut lopulta vain vahingoittavat niitä talouksia, joissa niitä sovelletaan, ja yhä avoimemmassa ja globaalistuneessa ympäristössä ne johtavat lopulta työttömyyden kasvuun yli sen tason, jolla oltiin, kun toimiin ryhdyttiin.
Toisaalta Amsterdamin sopimus tuo esiin tahdon sovittaa yhteen kansallisia politiikkoja, jotta pystyttäisiin luomaan lisää työpaikkoja. Yhteiset päämäärät ovat erittäin kiitettäviä ja joistakin näkökulmista katsottuna tarpeellisia. Mutta älkäämme pettäkö itseämme: työpaikkoja ei luoda tavoitteilla. Essenistä tähän päivään saakka on asetettu useita tavoitteita ja tehty suunnitelmia; totuus on se, että työttömyysaste pysyttelee paikallaan, ja nyt onkin täytettävä ne tavoitteet, joita jäsenvaltiot ovat asettaneet itselleen monivuotisissa työllisyysohjelmissaan. Kaikki tämä on tietysti sopusoinnussa niiden politiikkojen jatkuvan kehittämisen kanssa.
Haluaisin esittää näkökantani, arvoisa puhemies, mielestäni työllisyyden kymmenestä käskystä.
Ensimmäiseksi olisi onnistuttava toteuttamaan rahaliitto, joka ei ole päämäärä sinänsä vaan väline järkevän makrotaloudellisen ympäristön luomiseksi. Toiseksi hallitusten olisi politiikoissaan annettava etusija opetukselle ja koulutukselle, jotta nuorilla ja pitkäaikaistyöttömillä olisi työmarkkinoille päästessään tarkoituksenmukainen ja vankka pätevyys. Kolmanneksi jäsenvaltioiden verotusjärjestelmiä olisi uudistettava siten, että ne olisivat soveliaampia työpaikkojen luomiselle. Neljänneksi pieniä ja keskisuuria yrityksiä olisi tuettava tarjoamalla niille rahoituslähteitä, poistamalla hallinnollisia ja byrokraattisia esteitä sekä helpottamalla itsensä työllistämistä ja vapaata ammatinharjoittamista. Viidenneksi sisämarkkinoiden toimivuutta olisi parannettava ja täydennettävä ja työntekijöiden liikkuvuutta olisi helpotettava poistamalla kielellisiä ja kulttuurisia esteitä sekä voittoihin pyrkivää protektionismia. Kuudenneksi yhteiskunnallista vuoropuhelua ja keskittymistä olisi suosittava alueellisella, kansallisella ja eurooppalaisella tasolla tutkimalla ja ehdottomalla työntekijöille ja yrittäjille uusia työn järjestelyn muotoja ja sellaisia olosuhteita, jotka kehittäisivät työtä ja joihin kuuluisivat luonnollisesti työajan vähentäminen, uudet työhönoton keinot ja työntekijöidensuojelu ja terveydenhuolto. Seitsemänneksi paikallisten viranomaisten merkitystä ratkaisujen etsinnässä olisi kasvatettava siten, että yksityinen sektori otettaisiin mukaan ja työpaikkoja syntyisi yhteiskunnallisen solidaarisuuden, vapaaehtoisuuden, kulttuurin korostamisen tai jopa vapaa-ajan korostamisen pohjalta sekä uusista työpaikkaesiintymistä; on tarpeen käynnistää alueellisia työllisyyssuunnitelmia. Kahdeksanneksi infrastruktuurin rahoitusta olisi lisättävä ja yritysten innovaatiota ja uuden teknologian soveltamista olisi tuettava.
Yhdeksäs näkökanta on se, että olisi luotava sellaiset olosuhteet, jotta naisiin kohdistuva syrjintä loppuisi; olisi haudattava ne valitettavat mielipiteet, joita vielä nykyisin kuulee yhteiskunnassamme siitä, että naiset vievät työn miehiltä: työ on ihmisen omaisuutta, ei miehen tai naisen omaisuutta, ja molempien - yhdessä hallitusten kanssa - on toimittava yhdessä työelämään pääsyn kannalta tarpeellisten perhe- ja yhteiskunnallisten olosuhteiden luomiseksi, ja osa-aikatyö on epäilemättä hyvä väline siihen tulevaisuudessa.
Herra puhemies, herra komissaari, viimeinen eli kymmenes näkökanta on se, että meidän tulisi uudistaa sosiaaliturvajärjestelmäämme. Kukaan unionin kansalainen ei ole valmis luopumaan vanhasta yhteiskunnallisesta etuudesta, mutta sosiaaliturvamaksut eivät saa kuulua vain yrityksillemme ja eläkkeiden maksaminen ei saa langeta yksinomaan yhä vähenevälle työssäkäyvälle väestölle. Tähän ongelmaan on käytävä rohkeasti käsiksi.
Herra puhemies, tämä on viimeinen ajatukseni, joka liittyy huippukokoukseen, jolta kaikki kansalaiset odottavat realistisia ja konkreettisia poliittisia sitoumuksia: kolmekymmentä miljoonaa kansalaista haluaa työpaikan; työtön mies tai nainen pettyy lopulta siihen yhteiskuntaan, johon hän kuuluu. Taloudellinen ja yhteiskunnallinen syrjäytyminen synnyttää epätoivoa ja vahingoittaa sitä yhteiskuntaa, johon se kohdistuu. Meidän ei pidä vain kilpailla talouselämässä ja markkinoilla, vaan meidän on myös kilpaa toivottava ja luotettava sellaiseen Eurooppaan, jonka me kaikki haluamme tulevaksi 2000-luvuksi.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat! Työllisyyshuippukokouksesta tulee Euroopan sosiaalisen profiilin mittapuu. Työllisyyttä käsittelevä kertomus selvittää erittäin tarkasti sen, mitä sairauksia meillä vielä on voitettavana. Suurimmat menestykset työpaikkojen luomisessa eivät ole yksin työvoimapoliittisten toimien ansiota, vaan tarvitsemme samalla makrotaloudellista politiikkaa, joka tukee eikä jarruta taloudellista kasvua. Tässä on enemmän tekemistä. Emme saa aina vain puhua työmarkkinoiden säätelyn purkamisesta, työmarkkinoiden nykyaikaistamisesta ja rakenteellistamisesta tai ihmisten kyvystä työllistyä. Meidän täytyy järjestää kansantaloudelliset puitteet sellaisiksi, että saamme myös Euroopan unionin työllisyysluvun vihdoinkin lähemmäksi japanilaista ja amerikkalaista 70 %: n työllisyyslukua. Vain se vastaa myös yhteiskunnallisia velvoitteitamme.
Siksi myös rahaliiton aikataulun mukainen aloitus on meille varmastikin tarpeen, jotta rahapolitiikka voi täyttää rakentavan tehtävänsä eurooppalaisella tasolla. Sen lisäksi tarvitsemme tietenkin myös talouspolitiikkojen koordinointia, ja valtiovarainministerien sanoinkuvaamattoman neutraali suhtautuminen täytyy kukistaa eurooppalaisessa huippukokouksessa Luxemburgissa.
Täytyy myös ryhtyä toimimaan tavoiteasettelujen, työttömyysluvun laskemisen ja aktiivisen työttömyyspolitiikan hyväksi. Ennen kaikkea meidän täytyy kuitenkin tehdä enemmän investointien hyväksi. Investoinnit ovat avainasemassa. Kun ajattelen sitä, että työpaikkoja luovat investoinnit tuotantolaitoksissa Yhdysvalloissa ovat nousseet vuodesta 1989 vuoteen 1996 30 % prosenttia, mutta Euroopassa vain 5 %, voimme myös kuvitella tässä eron työllisyyskehityksissä. Minun täytyy sanoa, että benchmarking työllisyydessä ja benchmarking investoinneissa pitäisi ottaa sanastoomme. Tässä ei ole kysymys ainoastaan yksityisten investointien elvytyksestä, vaan myös infrastruktuuri-investointien, julkisten investointien suuntaamisesta pois tukien tuhlaamisesta kohti julkisia menoja, joilla on työllistäviä vaikutuksia.

Pérez Royo
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoroni tuodakseni esille kalatalousvaliokunnan näkemyksen tästä tärkeästä työllisyyttä koskevasta mietinnöstä, ja kiinnitän ensimmäiseksi huomiota siihen tosiasiaan, että työllisyyskysymyksellä on erityisiä piirteitä kalastussektorilla.
Työllisyyttä ja työoloja kalastussektorilla koskevat kysymykset ovat luultavasti jääneet vähimmälle huomiolle yhteisen kalastuspolitiikan alueella. Tämä puute on huomattava, koska tämä toimintasektori on 70-luvulta lähtien ollut jatkuvissa vaikeuksissa, jotka ovat johtaneet työpaikkojen jatkuvaan vähenemiseen sektorilla, niiden työolojen huononemiseen, joissa toimintaa harjoitetaan, työpaikkojen epävakaistumiseen, jne.
Koska ammatti ei näin ollen houkuttele, alalla työskentelevät ihmiset vanhenevat eikä toivottavaa sukupolvenvaihdosta tapahdu.
Kuten kaikki tietävät, kun uusi kansainvälinen merioikeus vahvisti 200 meripeninkulman alueen rannikkovaltioiden yksinomaiseen kalavarojen hyödyntämiseen, yhteisön laivaston kapasiteetti arvioitiin liian suureksi. Tämä on johtanut siihen, että niin syvänmerenkalastukseen kuin rannikoiden lähivesikalastukseen käytetyn laivaston pienentämistä vaaditaan jatkuvasti, ja tämän takia työpaikkoja on kadonnut hälyttävästi. Mainitakseni yhden tosiasian, Espanjassa, jolla yhteisön valtioista on eniten kalastusta koskevaa suorituskykyä, sektorilla työskentelevistä 20 prosenttia on menettänyt työpaikkansa kymmenen viime vuoden aikana.
Työpaikkojen menettäminen kalastussektorilla on toisinaan hyvin dramaattista, sillä se koskettaa suuressa määrin ennen kaikkea rannikoiden lähivesikalastusta, jonka piirissä työskentelee paljon ihmisiä niin kalojen pyytäjinä kuin jalostustyössä ja siihen liittyvässä työssä telakoilla, markkinoinnissa, jne. Nämä työpaikat sijaitsevat reuna-alueilla, jotka ovat hyvin riippuvaisia kalastuksesta ja jossa ihmisillä ei nykyisin ole monia todellisia mahdollisuuksia siirtyä muihin työtehtäviin. Toisaalta tämä on ilmiö, joka koskettaa yhteisön reuna-alueita kaikkine seurauksineen aiemmin mainitsemani työolojen parantamisen osalta.
Näin ollen - lopetan tähän - kalatalousvaliokunta kehottaa Euroopan komissiota antamaan yksityiskohtaisen kertomuksen tämän sektorin työ- ja työllisyysoloista ja esittää samalla erityisesti työpaikkoja koskevan direktiivin tarkistamista.

Van Velzen, Wim
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin kiittää Mollaria mielestäni erinomaisen osuvasta mietinnöstä. Mietintö on erinomaisen osuva ennen kaikkea siksi, että siihen on otettu mukaan kaksi asiaa, joilla voidaan korjata päätökset, jotka olivat edellisessä työllisyyshuippukokousta koskevassa mietinnössä. 10 kohdassa on selkeä maininta liittyen siihen mielestämme tärkeään muutokseen, että verotuksen painopistettä siirretään työstä muihin kohteisiin. 15 kohdassa ilmaistaan, että on tarkoitus suorittaa tutkimus liittyen Michael Rocardin esittämään järjestelmään, jossa yli 32 viikkotyötunnin verotusta kevennettäisiin.
Muut puhujat ovat jo sanoneet, että tätä mietintöä täytyy tarkastella ennen kaikkea Luxemburgin huippukokouksen valossa. Olen myös itse sitä mieltä, että se on itse asiassa ensimmäinen puheenaihe tässä keskustelussa. Huippukokous on ensimmäinen askel, on kuultu usein sanottavan viime viikkojen aikana. Se on tavallaan totta, mutta näin sanotaan usein sillä tavalla kuin se olisi peruste nimenomaan pienten askeleiden ottamiseksi. Mielestäni juuri ensimmäisen askeleen on nyt oltava selvä askel. Kyllin selvä, jotta saataisiin rakennettua luottamusta, kansalaisen luottamusta, jonka saavuttamiseksi on tapahduttava lopultakin myös tekoja kaikkien kirjoitusten jälkeen, joita on valtava määrä ja joista suuri osa on kaunokirjallisuutta.
Haluan keskittyä siihen, millaisia tekojen pitäisi mielestäni vähintään olla. Sekä eurooppalaisella ja kansallisella tasolla pitäisi olla konkreettisia tavoitteita. Vastustusta esiintyy, koska pelätään, että tavoitteita ei voida saavuttaa. Haluan huomauttaa, että tätä pelkoa ei ollut, kun tavoitteet määriteltiin EMUssa. Silloin kriteerit eivät voineet olla liian kovat eikä niitä voitu asettaa tarpeeksi tiukoiksi. Tässä on mielestäni loppujen lopuksi kysymys poliittisesta tahdosta. Poliittisesta tahdosta tarkastella työllisyyspolitiikkaa ja tunnustaa, että vanha lausuma EMUsta, jonka mukaan EMU johtaa taloudelliseen kasvuun ja taloudellinen kasvu luo automaattisesti työpaikkoja, ei onnistu. Täytyy myös tunnustaa, että meidän täytyy harjoittaa paljon aktiivisempaa työmarkkinapolitiikkaa.
Toisella sijalla on tärkeänä tavoitteena benchmarking : politiikkamme ja tavoitteemme ovat kolmen ehdot parhaiten täyttävän maan mukaisia. Jos saavuttaa nämä tavoitteet, kukaan ei voi enää sanoa, että ne olisivat epärealistiset, koska aina vähintään kolme maata täyttää tavoitteet. Aluksi ei olla harmonisoimassa lohduttomasti alimmalla tasolla, vaan harmonisointi tehdään parhaiden tasolla. Tämä antaa mielestäni kansalaisille paljon enemmän toivoa.
Lopuksi pitäisi tehdä paljon erilaisia asioita, mutta tärkein olisi sellainen politiikka, joka takaisi, että alle 25-vuotiaiden nuorten ei tarvitsisi olla koskaan työttöminä. Heidän pitäisi saada olla työssä tai koulutuksessa, ja kaikkien pitkäaikaistyöttömien pitäisi saada vielä toinen mahdollisuus päästä takaisin työelämään.
Ja vielä lopuksi eräs tärkeä seikka, mielestäni Delorsin valkoisen kirjan ydin on se, että jälleen kerran yritetään vakavasti päättää verotuksen keventämisestä ja verotuksen painopisteen siirtämisestä työn verotuksesta ympäristön, raaka-aineiden ja pääoman verotukseen.

Pronk
Arvoisa puhemies, haluan kiittää Hernández Mollaria osuvasta mietinnöstä, jonka hän on laatinut, ja oikeastaan myös työllisyyteen liittyvistä kymmenestä käskystä, jotka mietinnössä esitettiin. Luxemburgin huippukokouksesta on puhuttu erittäin paljon, mutta meidän on ymmärrettävä, että me olemme nyt tekemisissä kokeilun kanssa, joka on käynnissä ja jonka avulla pyritään jatkuvasti parantamaan Euroopan unionin surullista työllisyystilannetta.
Minua ihmetyttää joskus, kun puhumme Luxemburgista, kuinka harmistuneita nyt jo ollaan. Mielestäni itse huippukokousta pitää odottaa. Jos nimenomaan sosialistit osoittavat harmistuneisuutta, silloin sanon, katsokaa numeroita, huomatkaa, että viidestätoista maassa kahdessatoista sosialistit ovat mukana hallituksessa. Jos tämä huippukokous epäonnistuu, on kysymys sosialististen pääministerien epäonnistumisesta, ottakaa se huomioon. Uskon, että huippukokouksella on vielä toivoa, ja toivon, että voimme säilyttää toivomme. Mutta nyt käsittelemme Hernández Mollarin mietintöä, jossa on tehty harvinaisen hyvä analyysi tilanteesta ja siitä, mitä olemme tehneet jo aikaisemmin ja mitä pitää tehdä tulevaisuudessa. Minulla on asiaan oikeastaan vain vähän lisättävää.
Toinen asia esityslistassa on Jönsin mietintö osa-aikatyöstä. Myös tämä mietintö on herättänyt paljon keskustelua. Kysyin itseltäni ensin, kuinka näitä kahta varsin erilaista mietintöä voisi käsitellä samassa keskustelussa, mutta itse asiassa kaikki on aivan loogista. Osa-aikatyö on useissa maissa, kuten myös minun kotimaassani, auttanut työttömyyden vähentämisessä enemmän kuin mikään muu keino ja vielä markkinatalouden mukaisella tavalla. Osaaikatyöstä täytyy kuitenkin luonnollisesti maksaa samalla tavalla kuin kokopäivätyöstä, ja sitä täytyy käsitellä samalla tavalla kuin kokopäivätyötä, niin että päästään eroon vanhasta käsityksestä, että osa-aikatyö olisi jotenkin toisarvoista työtä, jota ei lasketa mukaan. Tästä käsityksestä on päästävä eroon.
Mietinnön laatiminen ei ole ollut helppoa. Sen me tiedämme. Olemme tehneet sen eteen kovasti työtä, ja meille tärkein asia on se, että pääsemme työmarkkinaosapuolina sopimukseen siitä, että emme sekaannu sopimuksen sisältöön. Me voimme kieltäytyä sopimuksesta. Me voimme myös hyväksyä sen mutta emme voi tehdä mitään siltä väliltä. Uskon, että näiden edessämme olevien tarkistusten myötä olemme nyt löytäneet jonkinlaisen keskitien. Jönsin mietinnössä ilmaistaan, että se ei riitä ja että meidän pitää tehdä enemmän epätyypillisille työsuhteille kuin vain laatia tämä mietintö, vaikka mietinnöllä onkin ehkä osansa asiassa. Mietintö on kuitenkin ensimmäinen tulos tässä asiassa, ja se on enemmän kuin me olimme tähän mennessä tehneet.
Sen vuoksi mielestäni on tärkeää tukea sopimusta. Lisäksi haluan pyytää komissiota ja Flynniä ryhtymään lisätoimiin, jotta saamme aikaan tasapainoisen kokonaisuuden, koska siten me autamme työttömyyden vähentämisessä.

Killilea
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää rouva Jönsiä hänen mietinnöstään, jossa kiinnitetään huomiota osa-aikatyöntekijöiden ja työnantajien välisen työsopimuksen luonteeseen ja näiden työntekijöiden syrjinnän eri muotoihin. Osa-aikatyöllä on myös muita huomattavia vaikutuksia, jotka tulisi saattaa komission tietoon.
Tärkein on joidenkin EU: n tukemien ohjelmien evääminen monilta yhteiskuntamme vähäosaisilta. Minun on valitettavasti sanottava, että tätä tehdään etupäässä omassa maassani Irlannissa. Viittaan esimerkiksi komission maaseudun kehittämisohjelmaan tai yhteisen maatalouspolitiikan mukaisiin, sitä täydentäviin toimiin.
Tässä mietinnössä ja komission asiakirjassa korostetaan tarvetta laatia osa-aikatyöntekijöiden sosiaaliturvaa ja eläkkeitä koskevat tarkoituksenmukaiset säännöt. Tästä huolimatta Irlannin maatalousministeriö sulkee pois EU: n maanviljelijöiden varhaiseläkejärjestelmän piiristä ne maanviljelijät, jotka ovat olleet osa-aikatyössä ennen hakemuksen jättämistä.
En viittaa nyt maanviljelijöihin, joilla on suuret, taloudellisesti kannattavat tilat. Tarkoitan niitä maanviljelijöitä, joilla on 15 tai 16 hehtaarin tilat ja joiden on yksinkertaisesti täydennettävä tulojaan maatilan ulkopuolisilla töillä selviytyäkseen. Olettaisin, että eläkeohjelmien kaltaiset ohjelmat oli tarkoitettu ensisijaisesti näille maanviljelijöille. Eikä tämä lopu tähän. Näille pienviljelijöille, joita voidaan pitää huono-onnisina, sillä he eivät onnistuneet saamaan osa-aikatyötä, tarjottiin valtion tukemissa ohjelmissa mahdollisuutta saada työtä. Mitä kuitenkin huomaamme? Huomaamme, että se vaatimaton summa, jonka he ovat ansainneet näissä lyhytaikaisissa töissä, sulkee heidät pois eläkejärjestelmän piiristä. Ennen kuin he pääsevät näin pitkälle, maatalousministeriömme katsoo tarpeelliseksi evätä heiltä tietyt vakuutusmaksut antamalla kielteisen eläkepäätöksen maatilan ulkopuolelta saatujen tulojen perusteella.
Olen aina ollut sitä mieltä, että jäsenvaltiomme verotusjärjestelmän tehtävänä on säädellä yksityisten henkilöiden ansaitseman rahan määrää. Jos heidän ansionsa ylittää tietyn rajan, heitä verotetaan tästä määrästä, ja asia on loppuun käsitelty. Suurin osa maanviljelijöistä kuuluu tähän järjestelmään. Kuitenkin minusta tuntuu, että tässä on kyse erittäin törkeästä syrjinnästä. Valtio kohtelee sosiaaliturvan kannalta heikointa ja perinteisesti haavoittuvinta maaseutuyhteisöämme sekä pienviljelijöitä kaikkein ankarimmin ja erittäin epäoikeudenmukaisesti.
Meidän ei pidä antaa jäsenvaltion väärinkäyttää EU: n sosiaalisia etuja tällä tavalla, sillä toivon ja uskon lujasti, että tämä on komissaarin direktiivin jokaista päämäärää ja periaatetta vastaan.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, myös minä haluan kiittää molempia esittelijöitä mietinnöstä. Monet asioista, jotka ovat kunnossa Mollarin mietinnössä, ovat olleet kunnossa myös van Velzenin mietinnön tuloksena. Haluaisin komissaarin kiinnittävän huomiota vielä yhteen kohtaan eli siihen, että työn verotus on noussut tällä hetkellä 43, 5 %: sta 51 %: iin huolimatta kauniista puheista liittyen veronkevennyksiin. Mielestäni torstaina ja perjantaina pitäisi keskittyä eniten verotuksen painopisteen siirtämiseen työn verotuksesta muiden kohteiden verotukseen, kuten Mollarin mietinnössä esitetään.
Arvoisa puhemies, myös Jönsin mietintö on kunnossa. Tässä yhteydessä voi kysyä, kuinka paljon meidän pitää jättää työmarkkinaosapuolille. Minusta pienet ja keskisuuret yritykset puuttuvat edelleen sosiaalisesta dialogista. Mutta kun olemme jättäneet lähes koko asian työmarkkinaosapuolille, niille jää myös suurin vastuu. Niiden täytyy tehdä kaikkensa yleissopimusten ja yhtiökohtaisten sopimusten aikaan saamiseksi, koska me emme tee nyt niin. Ja siksi ihmettelenkin, pitääkö meidän edelleen käsitellä tällaisia ehdotuksia tällä tavalla.
Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä komissaari Flynniltä, millaisia ehdotuksia hän pitää mahdollisina saavuttaa Luxemburgin huippukokouksessa, kun on kysymys verotuksen painopisteen siirtämisestä työn verotuksesta muiden kohteiden verotukseen. Ehkä hän voi myöntää, että energiavero ja muut verot olisivat nyt yksi mahdollisuus.

Ojala
Arvoisa puhemies, aluksi haluan onnitella rouva Jönsiä siitä erinomaisesta taitavuudesta, jota hän on osoittanut tämän vaikean asian, osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen, käsittelyssä. Edessämmehän on työmarkkinaosapuolten hyväksymä neuvottelutulos. Tässä tilanteessa olisi siis hyvin vaikeaa hylätä tämä esitys, vaikka sen puutteet ovatkin ilmiselvät. Mielestäni esittelijä on päätynyt oikeaan ratkaisuun esittäessään voimakasta kritiikkiä neuvottelutuloksen puutteita kohtaan, mutta suositellessaan kuitenkin sen hyväksymistä.
Puitesopimuksen suurin ongelma liittyy sen suppeaan kattavuuteen. Sopimushan koskee vain osa-aikatyöntekijöitä ja jättää täysin huomioon ottamatta muut epätyypillisessä työsuhteessa olevat. Kuitenkin juuri näiden työntekijäryhmien ongelmat ovat usein, kuten esittelijäkin toteaa, paljon suuremmat kuin säännöllistä osa-aikatyötä tekevien. Komission onkin välittömästi ryhdyttävä laatimaan ehdotusta, jolla tämän direktiiviesityksen ulkopuolelle jääneet epätyypillisessä työsuhteessa olevat saavat tasa-arvoisen kohtelun.
Lisäksi pelkään, että on vaara, että Luxemburgin työllisyyshuippukokouksesta saadaan samanlainen vesitetty lopputulos kuin tästä osa-aikatyösopimuksesta. Viestit eilisestä ministerineuvoston marathon-kokouksesta eivät ainakaan minun kohdallani ole lisänneet optimismia siitä, että saisimme hyvin selkeitä, konkreettisia tuloksia, joilla voisimme laajassa mittakaavassa parantaa Euroopan työllisyyttä. Toivottavasti minun pelkoni ovat turhia, mutta eilinen ministerineuvoston kokous ei kovin hyvää lupaa. Komissio on ollut jopa selkeästi aloitteellisempi ja aktiivisempi kuin mitä ministerineuvosto ja yksittäiset jäsenmaat näyttävät olevan.
Ihmettelen myös oman maani hallituksen kantaa siitä, että se ei ole innostunut tästä komission esityksestä, joka koskee palvelujen arvonlisäkannan alentamista. Se antaisi mahdollisuuden luoda juuri niitä kipeästi kaivattuja työpaikkoja palvelusektorille.

Schörling
Arvoisa puhemies, arvoisa kollegat, arvoisa komissaari! Meistä monilla on suuria toiveita tulevan Luxemburgin huippukokouksen suhteen. Nyt siihen ei ole enää monta päivää jäljellä. Ennen kaikkea 30 miljoonaa työtöntä toivoo, että tässä kokouksessa tehtäisiin urotöitä. Minä en ole siitä niin varma, mutta pitäkäämme silti toivoa yllä.
Monet luulevat, että kasvu on ainoa asia, joka voi auttaa meidät pois työttömyydestä, niin myös Hernandez Mollar mietinnössään. Minä uskon, että epäonnistumme, jos luulemme, että kasvu vie meidät pois tästä tukalasta tilanteesta. Minä uskon nimittäin, että ei ole vain yhtä ainoaa ratkaisua vaan erittäin monta ratkaisua, joihin meillä täytyy olla luottamusta. Nämä ratkaisut voivat olla täysin erilaisia sen mukaan, mikä maa, mikä alue ja mitkä paikalliset olosuhteet ovat kyseessä.
Ratkaisu, jolle on annettava tilaa, voi olla panostaminen kaikkein vakavimpaan ongelmaan, nimittäin nuorisotyöttömyyteen. Me vihreät uskomme, että nuorille on taattava koulutuspaikka yrityksissä, jotta nuoret voivat joskus päästä kiinni työelämään. Muuten he joutuvat työmarkkinoiden ulkopuolelle pitkäksi aikaa. Heille olisi voitava antaa harjoittelupaikka pitemmäksi aikaa, ehkä jopa kahdeksi vuodeksi.
Meidän täytyy lisäksi kannustaa ja tukea sitä, mitä me kutsumme kolmanneksi sektoriksi tai sosiaalitaloudeksi - rakkaalla lapsella on monta nimeä - mikä tarkoittaa osuustoiminnallisia yrityksiä, aatteellisia yhdistyksiä, pieniä yrityksiä, kulttuuriasioita, hoitoalaa, huolehtimista ja sen tyyppistä toimintaa. Ruotsissa on esimerkkejä siitä, että juuri tämä on sektori laajenee kaikkein nopeimmin, toisin sanoen pienet osuustoiminnalliset yritykset ja kolmas sektori. Sen lisäksi työn verottamisen alentamiseen liitetty ekologinen verouudistus on ehdottoman välttämätön.
Minä olen täysin eri mieltä Hernandez Mollarin kanssa EMUn sopivuudesta ja siitä, että EMU olisi kaikkein merkittävin asia, jolla saadaan työllistäviä vaikutuksia. On olemassa tunnettuja ekonomisteja, herra Hernandez Mollar, jotka väittävät päinvastaista ja sanovat, että olemme jo nähneet EMUn vaikutukset tehdyissä leikkauksissa.

Scarbonchi
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää Hernandez Mollaria hänen mietinnöstään, joka koskee Euroopan työllisyyttä vuonna 1997. 18 miljoonaa työtöntä, valtiosta toiseen suuresti vaihtelevat sosiaalilainsäädännöt, vielä liian kansalliset talouspolitiikat, kasvuvauhti, joka on yhä riittämätön todellisten työpaikkojen luomiseksi ja Euroopan vitsauksen eli työttömyyden hillitsemiseksi ja lopulta vähentämiseksi. Tähän tilanteeseen vastaamiseksi meillä on tällä hetkellä Euroopan komission ehdotukset sekä kahden vuorokauden kuluttua alkava Luxemburgin huippukokous.
Oma ryhmäni eli Euroopan radikaaliallianssi on ilahtunut komission tekemistä ehdotuksista. Miten niihin voisi olla yhtymättä, kun otetaan huomioon kansallisten työllisyyspolitiikkojen epäonnistuminen ainakin tähän päivään mennessä? Miten voisimme olla kannattamatta lopultakin päätettyä eurooppalaisille suunnattuja määrällisiä tavoitteita päättämistä työttömyyden tehokasta vastustamista varten? Emme voi hyväksyä, että Saksa ja Espanja pysäyttävät tämän prosessin, joka aloitetaan muutaman päivän kuluttua Luxemburgissa.
Ehdotusten tärkeimpien toimintalinjojen avulla voitaisiin luoda lähes 12 miljoonaa työpaikkaa ennen vuotta 2003 ja laskea työttömyysprosentti 10, 6 %: sta 7 %: iin.
Pk-yrityksiä ja -teollisuutta koskeva suunnitelma, ammatillisen koulutuksen järjestäminen 25 %: lle työttömistä, teknologiset innovaatiot, kustannusten alentaminen - ne ovat tämän suunnitelman parhaita kohtia. Hyvä niin. Mutta me voisimme mennä pidemmälle, olla uskaliaampia ja kunnianhimoisempia. Työllisyyttä käsittelevän Euroopan huippukokouksen käynnistyessä Luxemburgissa, Euroopan yleinen mielipide ei ymmärtäisi, mikäli emme kykene ehdottamaan tehokasta työllisyyssuunnitelmaa Euroopalle ja mikäli emme kykene päättämään toiminnan kiireellisyydestä ja hakemaan Euroopan tasolla ratkaisua tähän ongelmaan, joka jäytää, järkyttää ja heikentää kaikkia jäsenvaltioitamme.
Niiden kymmenien vuosien jälkeen, joiden aikana Euroopan unioni on taannut Euroopan rauhan ja turvallisuuden, työllisyys on maanmiestemme ensimmäinen huolenaihe. Se osoittaa yhteiskuntiemme terveyden ja palkansaajien arvokkuuden.
Tuen Ranskan sosialistista hallitusta, joka on nimennyt työllisyyden Euroopan suunnitelman ytimeksi, ja vastatakseni eräälle asiaa äsken pohtineelle kollegalleni, arvelen, että koska Euroopan hallituksista enemmistö on tällä hetkellä sosialistisia, Luxemburgin kokous pystyy lopultakin aloittamaan todellisen eurooppalaisen työllisyyspolitiikan. Tästä voimme olla vain ilahtuneita.
800 miljoonen ecun suuruinen tuki pk-yrityksille, yritysjohtajien ja palkansaajien eurooppalainen status, yritysten perustamiseen liittyvät parantuneet eurooppalaiset toimet, koteihin perustettujen hyvin pienten yritysten kehittyminen, verotuksen keventyminen - siinä tekijöitä, joiden avulla voisimme edetä pitemmälle. Meidän on oltava rohkeita, mikäli haluamme antaa Euroopalle suunnan, mikäli haluamme tehdä Euroopasta uskottavan ja kansalaisten hyväksi toimivan. Tarvitaan koordinoitua työllisyyspolitiikkaa, tarvitaan Eurooppa, joka täällä parlamentissa ja myös Luxemburgissa johtaa toimintaa työmarkkinasuhteiden nykyaikaistamiseksi.
Sosiaalisen Euroopan epäonnistumisen jälkeen emme saa menettää tilaisuutta Euroopan työllisyyden osalta. Euroopan kansalaiset eivät antaisi sitä meille anteeksi.

Papakyriazis
Arvoisa puhemies, pidän Hernández Mollarin mietintöä erityisen merkittävänä, nimittäin tätä sosiaaliasiainvaliokunnan mietintöä, joka hyväksyttiin lähes yksimielisesti kyseisessä valiokunnassa. Kiitän mielelläni esittelijää, herra Mollaria. Mietintö pohjautui komission jäsenen, herra Flynnin, arvokkaaseen työhön. Tänään muutamia tunteja ennen työllisyyttä käsittelevää huippukokousta mekin keskustelemme täällä parlamentissa samasta kysymyksestä. Se ei ole sattuma. Uskon, että on hyvä tilaisuus meidänkin antaa oma vahva poliittinen viestimme. Antaa poliittinen viesti ilman poliittisia puheita, ilman poliittista retoriikkaa, pelkästään poliittisilla teoilla. En ole pessimistinen ylihuomisen huippukokouksen suhteen. Olen toki huolissani vallitsevasta yleisestä pessimismistä sen lopputuloksen suhteen, mikä on monin paikoin oikeutettuakin. Uskon kuitenkin, että ylihuominen kokous voi olla historiallinen - pyydän sallimaan suuret sanat. Sillä tähän työttömyyden painajaismaiseen oravanpyörään vangittujen kansalaisten suuri joukko ei lopulta ole kiinnostunut siitä, kuka on syyllinen ja miksi näin on, vaan he aivan oikein arvostavat ratkaisuja ja lopputuloksia. Tämä taas vaatii kaikkien asiaankuuluvien tahojen vastuullisuutta ja toimenpiteitä.

Carlsson
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat! Haluaisin onnitella Hernandez Mollaria mietinnön johdosta ja erittäin hyvästä esityksestä. Haluaisin vain lisätä ja toistaa, että työpaikkoja voidaan ainoastaan luoda menestyvien ja kasvavien yritysten avulla.
Ennen kaikkea näyttää siltä, että työllisyyskeskustelussa poliitikot tuijottavat sokeina toimenpiteitä, jotka kohdistuvat oireisiin eivätkä sairaaseen. Monet meistä haluaisivat vielä lisätä sääntelyä. Olen todellakin sitä mieltä, että Jönsin mietintö tietyissä kohdissaan kielii pelosta jättää jotain sääntelemättä.
Meidän täytyy odottaa uutta aikaa luottavaisesti. Uskon, että työntekijöillä ja työantajilla täytyy olla enemmän tilaa yksilöllisille sopimuksille. On aivan selvää, että myös työmarkkinoilla olisi oltava vähemmän sääntelyä. Näyttäähän siltä, että ne maat, joissa on alempi sääntelytaso, ovat myös parhaiten onnistuneet taistelussa työttömyyttä vastaan. Iso-Britannia konservatiivien hallinnon alla on hyvä esimerkki.
Komission jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkaa koskevista suuntaviivoista nostetaan esiin neljä tervettä käsitettä. Minä pidän myönteisenä keskustelua yksilön työllistettävyydestä ja sopeutumiskyvystä. Mutta avainsana on yrittäjyys. Vuosina 1988-1995 pienet ja keskisuuret yritykset ovat luoneet Eurooppaan 250 000 uutta työpaikkaa vuodessa, kun taas suuremmat yli 100 työntekijän yritykset ovat menettäneet 200 000 työpaikkaa. Nämä 250 000 uutta työpaikkaa on hyvä asia, mutta se ei riitä. Siksi politiikkaa täytyy nyt suunnata poistamaan esteitä uusien työpaikkojen tieltä perustamalla uusia ja kasvavia yrityksiä. Silloin meidän ei tarvitsisi vaihtaa verotuksen painopistettä vaan alentaa verotusta. Silloin myös työaikojen on oltava joustavia. Sanon taas kerran tälle parlamentille: EU: n jäsenvaltiot eivät saa luopua hyvinvoinnista eivätkä kasvusta työn jakamisen kautta.

Hermange
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää molempia esittelijöitä heidän töistään, jotka ovat osaltaan mukana työllisyyspolitiikan kehittämisessä näin Euroopan huippukokouksen lähestyessä. Uskon työmme osoittavan, että suhtaudumme huippukokoukseen luottavaisesti ja päättäväisesti, sillä sitä maanmiehemme vaativat. Tämä asenne osoittaa myös Euroopan parlamentin poliittisen tahdon edistyä tässä asiassa. Ryhmäni on sitäpaitsi jo osoittanut tätä tahtoa, sillä ehdotimme EHTY: n ylijäämien varaamista ennakkoon EIP: n lainoiksi työpaikkoja luoville pk-yrityksille. Tämä on konkreettinen ehdotus asian edistämiseksi.
Omasta puolestani olisin toivonut, että menemme vielä pitemmälle ja että työllisyyttä käsittelevä huippukokous antaisi mahdollisuuden sosiaalisten muuttujien määrittämiseen. Uskon nimittäin, että maanmiehillämme on vaikeuksia ymmärtää, miksi Maastrichtia koskevat kriteerit ovat olemassa, mutta sosiaalipolitiikkaa koskevat kriteerit eivät.
Herra komissaari, haluaisin esittää konkreettisen ehdotuksen: koska huippukokous on kaksipäiväinen, ehdottaisin, että ensimmäisenä päivänä valtioiden päämiehet pohtisivat asiaa, mutta että toisena päivänä he kutsuisivat viisitoista nuorta eurooppalaista työtöntä, joille he selkeästi kertoisivat ehdotuksensa siitä, mitä he voivat tehdä sen eteen, että nämä työttömät voisivat tulevaisuudessa löytää työpaikan. Välittäkää tämä ehdotus valtioiden ja hallitusten päämiehille. Se osoittaisi heidän konkreettisesti päättäneen edetä tämän asian hoitamisessa.

Lindqvist
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari! Tärkein tehtävämme kansalaisten silmissä on uskoakseni työllisyysasioiden selvittäminen Euroopassa. Siksi monilla, minä ja muut mukaan lukien, on suuria Luxemburgin kokoukseen kohdistuvia toiveita; se ei oikeastaan saa epäonnistua.
Tarvitaan myönteinen yritysilmasto. Tarvitaan alennettua työn verotusta ja korotettua ympäristö- ja luonnonvarojen verotusta, kuten monet ovat sanoneet. Vaaditaan, että syntyy uusia yrityksiä, jotka voivat hyötyä tulevaisuuden kiertokulkuyhteiskunnasta, jossa hyödynnetään esimerkiksi uutta ympäristötekniikkaa. Tarvitaan yksinkertaisempia ja halvempia palveluja. Tarvitaan naisten yrittämisen tukemista - ei ainoastaan työpaikkoja naisille. Tarvitaan siis paljon paikallisia ratkaisuja.
Minä en usko mihinkään vero- ja rahoituspolitiikkaan. En myöskään usko, että EMU on mikään " seesam, aukene" , joka ratkaisee kaikki työttömyysongelmat EU: ssa. Ei se niin vain käy! Mutta nyt kun on ehdotuksia lähentymisperusteiksi talousarvion ja inflaation osalta, täytyy olla myös lähentymisvaatimuksia työllisyyden osalta talousarvion ja inflaation tasapainottamiseksi. Siksi sellaisten lähentymisperusteiden, joilla on samat standardit, vaatimukset ja tasot kuin talousarviota ja inflaatiota koskevilla perusteilla, käyttöönotto on välttämätöntä yhtenä askeleena työllisyysongelman ratkaisemiseksi. Panostusten täytyy toki tapahtua kansallisella tasolla.

Sornosa Martínez
Arvoisa puhemies, aion puhua osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta, mutta ensiksi haluaisin onnitella herra Hernández Mollaria, maanmiestäni, hänen työstään ja esityksestään.
Kahdesta olemassa olevasta osa-aikatyön muodosta toinen noudattaa niin kutsuttua korporatiivista strategiaa, jossa yritysten edut ovat etusijalla. Toinen noudattaa yksilöllistä strategiaa, jonka mukaan työnantajat mukautuvat työntekijöiden tarpeisiin. On selvää, että ensimmäinen näistä on vallalla, minkä vuoksi osa-aikatyö ei yleensä tyydytä niitä henkilöitä, joiden on pakko tehdä osa-aikatyötä, ja näistä henkilöistä suurin osa, yli 80 prosenttia, on naisia.
Onnittelen teitä, rouva Jöns, mietinnöstänne. Olen samaa mieltä kanssanne mietinnöstä, sen huomioista ja päätöslauselmasta. Olen ennen kaikkea samaa mieltä siitä, että tämän sopimuksen on osaltaan vaikutettava siihen, että sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä työmarkkinoilla päästään eroon ja että koskaan ei saisi hyväksyä suoraa tai epäsuoraa, sukupuoleen perustuvaa syrjintää.
Mitä tulee komissiolle esitettyyn kehotukseen laatia vuosikertomus osa-aikatyöntekijöistä, toivon kannatusta tarkistukselleni, jossa ehdotan laadittavaksi naisten asemaa koskevaa erityistä lukua, jossa vastataan kysymykseen: vapauttaako tämä työjärjestelmä naisen ja edistääkö se yhtäläisiä mahdollisuuksia vai jatkaako se edelleen perinteistä roolijakoa, jolloin siitä ei ole mitään hyötyä naisille? Toivon, että voitte laatia tämän luvun ja että vastaatte kysymykseemme.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, työmarkkinaosapuolten sopimus osa-aikatyöstä on rehellisesti sanottuna vieläkin kehnompi kuin ensimmäinen sopimus, joka koski vanhempainlomaa. Osa-aikaisten työntekijöiden asemaa on tässä sopimuksessa heikennetty monilla poikkeuksilla ja joustavassa työsuhteessa olijoita on yksikertaisesti huijattu. Kuinka on mahdollista, että Euroopan ammatillinen yhteisjärjestö on hyväksynyt tämän.
Kollega Jöns on esittänyt mietinnössään vakavia syytöksiä. Ei ole sattumaa, että sopimus solmittiin kymmenen päivää ennen Amsterdamin huippukokousta. Työmarkkinaosapuolet ovat näin uhranneet osa-aikatyötä tekevien ja joustavassa työsuhteessa olevien edut säilyttääkseen valta-asemansa uudessa sopimuksessa. Pelkään, että Jöns on oikeassa. Ehkä silläkin on osuutensa, että yli 80 % osa-aikatyössä olevista ja suurin osa joustavassa työsuhteessa olevista on naisia. Tai ehkä minun pitää sanoa, että tässä on kysymys vain naisista, hyvät ammattiliittojen herrat.
Pian pidetään työllisyyshuippukokous, jota uhkaa epäonnistuminen, vaikka Pronk käsittääkseni vielä luottaa sosialistijohtajiin. Myös tässä sopimuksessa on hukattu mahdollisuus edistää osa-aikatyötä ja siten luoda uusia työpaikkoja. Meidän täytyy päästä eroon tästä korporatiivisesta menettelystä, joka antaa eurooppalaisen sosiaalipolitiikan työmarkkinaosapuolten hoidettavaksi, ilman että mukana on parlamentaarista valvontaa.
Jöns oli vielä alkuperäisessä päätöslauselmaesityksessään sitä mieltä, että sopimusta ei voida korvata neuvoston direktiivillä, koska se ei vaikuta yhteisiin vähimmäisnormeihin eikä oikeusturvaan. Siteerasin hänen alkuperäistä päätöslauselmaansa. Tämä oli rohkea ja oikea päätelmä. Tätä ei kuitenkaan ole valitettavasti jäljellä nykyisessä mietinnössä. Kannatan silti edelleen kovasti alkuperäistä näkemystä.
Haluaisin tietää, aikooko komissaari Flynn vielä tehdä jotain tarkistuksille, jotka parlamentti aikoo hyväksyä. Haluaisin myös tietää, milloin komissio aikoo saada aikaan 14 kohdassa pyydetyn täydentävän direktiivin, joka koskee epätyypillistä työtä. Tämä olisi nyt tässä tapauksessa hyvin tarpeellista.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat! Työllisyyskertomus ´97 vahvistaa meille monilla yksityiskohdillaan työmarkkinatilanteen heikkenemisen. Naisten työttömyys on edelleen lisääntynyt, nuorisotyöttömyys on 20 % eikä helpotusta ole näkyvissä. Syyt suureen työttömyyteen ovat toisaalta pysyvästi huonossa suhdanteiden kehityksessä, mutta myös jäykissä rakenteissa, jotka vaikeuttavat ripeää toimintaa kansainvälisessä kilpailussa. Euroopan unionin jäsenvaltioissa vallitsevien erilaisten sosiaalisten ja ympäristömääräysten vuoksi EU: n sisällä ei ole ollut reilua kilpailua. Seuraus on, että työpaikkojen nettokasvu vuonna 1996 johtui yksinomaan osa-aikatyöpaikoista. Tämä on arveluttavaa kehitystä, joka ei tarjoa todellisia ratkaisuvaihtoehtoja, ei varsinkaan sosiaalisesti heikoille ryhmille, ja vähiten naisille. Alhaiset tulot, heikko sosiaaliturva ja vähäiset etenemismahdollisuudet ovat sosiaalisen kurjistumisen alku.
Nämä ovat Luxemburgin työllisyyttä käsittelevän huippukokouksen lähtökohdat. Se on huippukokous, johon liitetään suuria odotuksia, koska komissio on ilmoittanut kunnianhimoisen tavoitteen 12 miljoonasta työpaikasta.
Asian luonteeseen kuuluu, että niihin, jotka tekevät suuria lupauksia, asetetaan korkeita odotuksia, ja mikäli tavoitteita ei saavuteta, vastassa on loppujen lopuksi syvä pettymys.

Waddington
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää onnitteluni Karin Jönsille hänen erinomaisesta osaaikatyötä koskevasta mietinnöstään ja perusteellisesta työstään. Toiseksi haluaisin onnitella ja kiittää komissaaria ja työmarkkinaosapuolia saavutetuista edistysaskelista monien vuosien vaikeuksien jälkeen. Kiitän ja onnittelen heitä kuitenkin tietyin varauksin.
Haluaisin erityisesti viitata naisten asemaan, sillä yli 80 % Euroopan unionin osa-aikatyöntekijöistä on naisia. Monissa jäsenvaltioissa tällaisilla osa-aikatyöntekijöillä ei ole samoja oikeuksia kuin kokoaikaisilla työntekijöillä. Tämä heijastuu heidän palkka- ja eläkeoikeuksiinsa. Esimerkiksi kokoaikatyössä olevat naiset saavat keskimäärin 80 % kokoaikatyössä olevien miesten palkasta. Yhdistyneessä kuningaskunnassa osa-aikatyössä olevat naiset saavat keskimäärin ainoastaan 58 % kokoaikatyössä olevien miesten tuntipalkasta. Tämä osa-aikatyössä olevien naisten ja kokoaikatyössä olevien miesten välinen palkkaero ei ole pienentynyt viimeisten 20 vuoden aikana.
Osa-aikatyössä olevien naisten alhainen palkka heijastuu heidän nykyisiin sosiaalivakuutusoikeuksiinsa. Otan taas kerran esimerkin Yhdistyneestä kuningaskunnasta: 2, 25 miljoonaa naistyöntekijää - lähinnä osa-aikatyössä olevaa - on suljettu sosiaaliturvajärjestelmien ulkopuolelle, sillä heidän palkkansa on liian alhainen. Tämä epätasa-arvo osaaikatyöntekijöiden ja kokoaikaisten työntekijöiden välillä vaikuttaa yhä enemmän nopeimmin kasvavaan köyhien ryhmään Euroopassa. Tämä ryhmä on vanhemmat naiset. Hiljattain tehdystä tutkimuksesta käy ilmi, että 2/3 vanhemmista naisista saa vähimmäiseläkettä, kun taas 1/3 vanhemmista miehistä saa vähimmäiseläkettä.
Puitesopimus on pieni, mutta toivottavasti merkittävä edistysaskel prosessissa, joka voi johtaa suurempaan tasaarvoon, sillä siinä annetaan osa-aikatyöntekijöille mahdollisuus verrata asemaansa kokoaikaisiin työntekijöihin ja vaatia työnantajilta tasa-arvoista kohtelua ja yhtäläistä palkkaa. Sopimuksen soveltamisala on kuitenkin erittäin rajallinen, kuten Karin Jönsin mietintö osoittaa varsin selvästi, ja komission on laadittava uusi direktiiviluonnos, jolla suojataan kaikkia epätyypillisissä työsuhteissa työskenteleviä syrjintää vastaan.
Jos komission vuoden 1998 työllisyysohjeita koskevat ehdotukset aiotaan toteuttaa, on tärkeää, että komissio laatii lakeja ja tuo ne toimielinten käsiteltäviksi, jotta ne voidaan panna täytäntöön. Meidän on varmistettava, että kaikkia työntekijöitä kohdellaan tasa-arvoisesti sosiaaliturvan alalla työllisyyden, palkan ja työehtojen osalta.

Hatzidakis
Arvoisa puhemies, vain yksi vastaus työttömyyden vaikeaan kysymykseen ei riitä.
Amsterdamin hallitusten välinen konferenssi hyväksyi erityisluvun työllisyyttä varten. Se helpottaa jäsenvaltioiden politiikkojen painottamista eurooppalaisella tasolla, ja tämä on myönteistä. Ohjelmien taloudellinen lisäpainotus ei kuitenkaan riitä työllisyyden hoidossa, vaikkakin se on varmasti myönteistä. Euro-yksimielisyyden ajatus on myönteinen piirre, pienten ja keskisuurten yritysten tukeminen on myönteistä, Euroopan investointipankin mukaantulo tulevaisuudessa on myönteistä, mutta tämäkin on mielestäni riittämätöntä, jos jäädään vain siihen.
Meidän tulisi käsittääkseni keskittyä vielä kahteen sektoriin. Toinen on kehityssektori ja toinen on rakennemuutosten sektori, jota työllisyyden suhteen tarvitsemme.
Voimme käsittääkseni olla kaikki samaa mieltä, että kehitys on työllisyyden hoidon keskeinen edellytys. Toisaalta kehityksen perusedellytys on vuorostaan kilpailukyky maailmanlaajuisessa taloudessa. Saavuttaaksemme tämän, meidän on vahvistettava vapaan talouden aloja, mikä johtaa sitten parempaan kilpailukykyyn. Samalla meidän tulee tukea erityisesti nuorten yritteliäisyyttä, kuten aikaisemmin todettiin.
Haluan keskittyä lopuksi rakennemuutoksiin, koska suuri osa Euroopan työttömyydestä on luonteeltaan rakenteellista. Siksi pitää:
ensiksi edistää työllisyyden joustavia muotoja, -toiseksi panna painoa alakohtaisiin sopimuksiin ja paikallisiin työllisyyssopimuksiin, -kolmanneksi vähentää työn niitä kustannuksia, jotka eivät liity palkkaan, -neljänneksi panostaa aktiiviseen työllisyyspolitiikkaan (ei pidä panna painoa työttömyyskorvauksiin, vaan korvauksiin työttömien työllistämisestä) ja tietenkin, arvoisa puhemies, Euroopan sosiaalirahaston varoja on hyödynnettävä paremmin koulutukseen.Haluan lopuksi kiittää hyvää kollegaani ja ystävääni, herra Hernández Mollaria, hänen laatimastaan mietinnöstä, joka on erittäin hyvä.

Crowley
Arvoisa puhemies, haluaisin myös onnitella rouva Jönsia ja herra Hernandez Mollaria heidän mietinnöistään. Haluaisin keskittyä herra Hernandez Mollarin mietintöön. Kuten monet puhujat ovat jo sanoneet, työllisyyshuippukokous on yksi tärkeimmistä alueista, jossa parlamentti voi vihdoinkin esittää näkemyksensä neuvostolle ja valtion päämiehille.
Huolimatta siitä, mitä muut ihmiset ajattelevat, tämä parlamentti on esittänyt erinomaisia ajatuksia. Tiedän, että jotkin ovat roskaa, mutta jotkin ajatukset ovat erinomaisia. Erityisesti herra Hernandez Mollarin mietinnössä on esitetty ajatuksia työpaikkojen luomisesta ja, mikä tärkeintä, työpaikkojen säilymisestä - siinä niin säilytetään kuin luodaankin työpaikkoja. Jos saisin toivoa jotain työllisyyshuippukokoukselta, se olisi, että komissaari esittäisi kolme ehdotusta.
Ensinnäkin meidän olisi tunnustettava, että matkailuala edistää työllisyyttä. Toiseksi pienille ja keskisuurille yrityksille, joista muut kollegat ovat puhuneet, annetaan vapaus toimia ja luoda uusia työpaikkoja ja uutta talouskasvua koko Euroopan unionissa. Kolmanneksi neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin aiemmat väärät päätökset tulisi kumota. Erityisesti päätös verottoman myynnin lakkauttamisesta vuonna 1999, jonka seurauksena menetämme yli 400 000 työpaikkaa. Nämä ovat käytännöllisiä toimia, jotka voivat vaikuttaa työllisyyden kasvuun ja työpaikkojen säilymiseen.

Theonas
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää kollegaani, rouva Karin Jönsiä hänen mietinnöstään, joka osuvasti tuo esille ne välilliset ja välittömät ongelmat, jotka tulevat esiin sopimuksessa, jonka Euroopan työnantajien ja työntekijöiden edustajat allekirjoittivat, ja joka valitettavasti jää paljon jälkeen niistä järjestelyistä, jotka Kansainvälinen työjärjestö on tehnyt, ja joita jotkut jäsenvaltiot ovat jo soveltaneet.
Herra puhemies, edessämme on saman ongelman kaksi eri puolta, joilla on valtavat vaikutukset työntekijöiden työja elinehtoihin. Toisaalta pyrkimyksenä on yleistää täysin osatyöllisyys ja kokonainen sarja työllisyyden epätyypillisiä muotoja, jotka johtuvat pääasiassa Euroopan unionin yleisistä talous- ja sosiaalipoliittisista suuntaviivoista. Toisaalta huomion kiinnittää ärsyttävä osa-aikaistyöllistettyjen ja muiden epätyypillisesti työllistettyjen henkilöiden oikeuksien aliarviointi, joka johtaa miljoonat työntekijät työnantajan armoille dramaattisesti leikattuine palkkoineen, lomineen, etuineen, työaikoineen ja sosiaaliturvineen. Työntekijät kutsutaan siis nostamaan eurooppalaisen pääoman kilpailukykyä tämän huutavan väärinkäytön ja köyhtymisen avulla.
On selvä, että tämän sopimuksen allekirjoittaneet syndikaatit ottivat valtavan vastuun työntekijöiden edessä. Sopimus panee käytäntöön työnantajien mielivallan eikä se kata missään tapauksessa pätkätyötä tekevien oikeuksia. On myös selvää, että Euroopan unioni ei helpota omaa valtavaa vastuutaan, kun se tukee oikeudellista perustaa, joka aliarvioi, sen sijaan että edistäisi, työntekijöiden työ-, palkka- ja sosiaaliturvaoikeuksia. Siksi on edistettävä keinoja suojata niitä, jotka työskentelevät osittaisissa tai epätyypillisissä työsuhteissa Tärkeintä on kuitenkin, että joustavan työllisyyden yleistymisen työntekijävastaiseen logiikkaan saadaan aikaan murtuma.

Andersson
Arvoisa puhemies! Haluaisin aloittaa kiittämällä Hernandez Mollaria erinomaisen hyvästä mietinnöstä. Olen kaksi kertaa aikaisemmin ottanut esiin työllisyystilanteen. Nyt kun me taas keskustelemme siitä, voimme todeta, ettei tilanne ole tullut rahtuakaan paremmaksi. Mutta meillä on kaikesta huolimatta nyt uusi tilanne. Tällä kertaa meillä on uusi sopimus, jossa on osittain uusi sisältö. Sitä paitsi meillä on työllisyyshuippukokous, joka pidetään tällä viikolla.
Toivon, että tästä kokouksesta ei tule taas yksi niistä hallitusjohtajien välisistä kokouksista, joiden tuloksena on " runokirja" , joka asetetaan hyllyyn ja joka otetaan esiin juhlallisissa tilaisuuksissa. Nyt täytyy asettaa konkreettisia tavoitteita eli konkreettisia tavoitteita mitä tulee nuorisotyöttömyyteen, konkreettisia tavoitteita mitä tulee pitkäaikaistyöttömyyteen ja konkreettisia tavoitteita mitä tulee aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan. Tarvitsemme lisäksi voimakkaan panostuksen koulutukseen sekä kunnollisen panostuksen pieniin ja keskisuuriin yrityksiin.
Kommentoisin muutamia asioita. Kysymys EMUsta ja sen vaikutuksista työllisyyteen aiheuttaa kiistaa. Sanoisin näin: pitkällä tähtäimellä työllisyyden kasvulle ei voi olla haitaksi se, että talousarviot ovat tasapainossa, inflaatio on alhainen ja korot ovat alhaisia. Pitkällä tähtäimellä ne ovat pelkästään hyviä asioita. Tämä on nyt tilanne Euroopassa, joten nyt pitäisi pitkän tähtäimen työllisyyden kasvun olla mahdollista.
Toiseksi: rouva Carlsson Ruotsista, joka ei ole täällä juuri nyt, sanoi, että sääntelyn purkamisen ja paremman työllisyyden välillä on selvä yhteys. Se ei ole totta! Ennen kuin Carlssonista tuli sosiaalivaliokunnan jäsen, meillä oli Molitorin kertomus, jossa tätä tutkittiin. Me seurasimme sitä valiokunnassa. Sellaista yhteyttä ei ole. Voimme katsoa niitä maita Euroopassa, joilla on korkein työllisyysaste - niillä ei ole vähiten säännellyt työmarkkinat.
Lopuksi haluaisin sanoa seuraavaa Pronkille: on totta, että on 12 sosiaalidemokraattista hallitusta. Me pyrimme vaikuttamaan niihin ennen työllisyyshuippukokousta. Uskon kuitenkin, että tärkeintä olisi puhua Helmut Kohlin kanssa. Mielestäni herra Pronk saa tehdä sen, koska se on suurin jarru tälle työllisyyshuippukokoukselle.

Puhemies
Rouva Lulling pyytää minulta puheenvuoroa tehdäkseen menettelyjä koskevan esityksen.

Lulling
Arvoisa puhemies, olen tyrmistynyt huomatessani, että tämä keskustelu keskeytetään kyselytunnin vuoksi ja että sitä jatketaan vasta klo 21.00. Tiedän, että olemme myöhässä, mutta jos myöhästyminen hyväksyttiin hullun lehmän käsittelyn osalta, miksi ei voisi tehdä samoin kysymysten osalta.
Pyydän parlamenttia kuitenkin jatkamaan tätä keskustelua. Keskustelu on todennäköisesti pian lopussa, eikä mielestäni näin tärkeää keskustelua keskeytetä kysymysten vuoksi, joiden merkityksen sitä paitsi kiistän myös...

Puhemies
Rouva Lulling, kunnioitan paljon mielipiteitänne, mutta minun on muistutettava teitä siitä, että esityslista vahvistetaan ryhmien puheenjohtajien ehdotuksesta istuntojakson alussa ja että meidän on noudatettava sitä, minkä olemme itse hyväksyneet, ja esityslistaan on vahvistettu, että tänään klo 17.30 alkaa komission kyselytunti. Sen lisäksi - rouva Lulling - komissaarien kanssa on sovittu siitä, että he ovat täällä tarkasti määrättynä aikana. Tämä on joka tapauksessa sellainen kysymys, joka teidän on esitettävä omien ryhmienne puheenjohtajille, jos olette sitä mieltä, että tätä järjestelmää on muutettava. Mutta periaatteessa, hyvät parlamentin jäsenet, minun on nyt puhemiehenä vastattava siitä, että esityslistaa on noudatettu. Ja esityslistassa sanotaan täsmälleen, että tänään klo 17.30 alkaa ja on jo alkanut - olen pahoillani, rouva Lulling - 5 minuuttia myöhässä komission kyselytunti.

Kyselytunti (Komissio)
Puhemies
Seuraavana asiana esityslistalla on kyselytunti (B4-0901/97). Tarkastelemme komissiolle esitettyjä kysymyksiä.

Monti
Neuvoston vuonna 1991 tekemä päätös verottoman myynnin poistamisesta yhteisön sisäisessä liikenteessä sisälsi erittäin pitkän siirtymäajan - vuoteen 1999 saakka - jona aikana veroton myynti on sallittua yhtenäismarkkinoilla.
Kyseessä oli merkittävä poikkeus, joka antoi toimijoille ja toimivaltaisille viranomaisille hyvät mahdollisuudet ryhtyä mukauttamistoimiin uutta käytäntöä varten, jossa erityisiä veroetuja ei enää sallita.
Komission tehtävänä on tuoda esille kilpailua vääristäviä tekijöitä, joita veroton myynti tunnetusti edustaa, erityisesti eri liikennemuotojen osalta. Sillä alalla junat ja bussit kilpailevat unionissa yleensä meri- ja lentoliikenteen kanssa, jotka kummatkin hyötyvät verottoman myynnin suomista mahdollisuuksista.
Emme voi välttää joidenkin liikennemuotojen maksujen korotuspaineita, kun verottomasta myynnistä luovutaan. Verottomasta myynnistä saatavat edut - esimerkiksi autolautoilla - merkitsevät eräänlaista toimintatukea. Komissio on sitä mieltä, että jos yhteisön on tuettava tätä alaa - oli sitten kyseessä Irlanti tai muut vastaavat tapaukset - tilanteeseen on löydettävä erityinen ratkaisu, joka ei liity millään tavalla välillisen verotuksen mekanismeihin.

Collins, Gerard
Irlanti on nimennyt matkailualan yhdeksi niistä aloista, jotka voivat luoda talouskasvua ja uusia työpaikkoja nuorillemme. Euroopan unionin rakennerahastojen viime vuosina käynnistämiin matkailualan hankkeisiin sijoittamisen ansiosta olemme edistyneet huomattavasti matkailualalla. Irlannin kaltaiselle saarivaltiolle halvat lento- ja autolauttayhteydet ovat yhtä tärkeitä onnistuneen matkailupolitiikan kannalta. Sekä ilmaliikenteen että lauttayhteyksien kustannukset on pidetty alhaisina osittain, koska EU on vaatinut kilpailua lentoyhtiöiden ja autolauttojen välillä ja osittain, koska matkakustannuksia on tuettu verovapaalla myynnillä.
Miksi komissio ei välitä parlamentin jäsenten, jäsenvaltioiden hallitusten ja matkailuteollisuuden pyynnöistä, vaan kieltäytyy antamasta ehdotuksia, joilla jatketaan verovapaan myynnin soveltamisaikaa vielä kymmenellä vuodella tai kunnes kaikki välilliset verot on yhdenmukaistettu?

Monti
Arvoisa Collins, haluan ehdottomasti korostaa, että myös komissio arvostaa matkailun merkitystä kasvua ja työllisyyttä lisäävänä alana ja että myös komissio pitää tärkeä ja huomionarvoisena saarialueiden tilannetta.
Samanaikaisesti me pidämme tärkeänä yhtenäismarkkinoiden täydellistä toteutumista ja vakavien kilpailuvääristymien poistamista sen piiristä. Me olemme nimittäin sitä mieltä, että kyseiset ongelmat - joita todellakin voi syntyä herra Collinsin mainitsemissa tapauksissa - voidaan hoitaa asianmukaisesti sellaisilla keinoilla, joihin ei liity verottoman myynnin tapaisia epäkohtia, joilla luodaan työpaikkoja talouden muilla aloilla ja joilla ei ole vääristävää vaikutusta yhtenäismarkkinoihin.

McIntosh
Eikö komissaari ole samaa mieltä siitä, että lento- ja lauttayhteydet väistämättä vääristyvät, mikä tarkoittaa huomattavia vääristymiä yhtenäismarkkinoiden sisäiseen liikenteeseen, jos veroton myynti lakkautetaan siitä yksinkertaisesta syystä, että lento Dublinista, Skotlannista tai Milanosta Brysseliin maksaa huomattavasti enemmän kuin junamatka yhdestä Benelux-maasta? Eikö teidän mielestänne ole tarkoituksenmukaisempaa jatkaa poikkeusta kymmenellä vuodella, kun otetaan huomioon verottoman myynnin alan työpaikat ja se tosiasia, että olette kutsumassa koolle erityiskonferenssia Euroopan unionin työllisyyden parantamiseksi, kun itse asiassa aiotte yhdellä iskulla tehdä 13 000 ihmistä työttömäksi?

Monti
Me tiedämme varmasti, että nykyinen järjestelmä aiheuttaa kilpailun vääristymiä. Jos EU: n sisäisen tullin lakkauttamisella on tiettyjä vaikutuksia, erityisiä välineitä voidaan harkita, kuten juuri sanoin vastatessani herra Collinsin kysymykseen - ja komissio on valmis tekemään niin - mahdollisten haittavaikutuksien vähentämiseksi. Emme kuitenkaan saa ummistaa silmiämme siltä tosiasialta, että nykyinen järjestelmä tuottaa ja on jo monen vuoden aikana tuottanut piileviä, haitallisia sivuvaikutuksia muille liikennemuodoille, muille vähittäiskaupan muodoille. Yksi tämän järjestelmän piilevistä ja vääristävistä vaikutuksista on, että se siirtää varoja tavallisilta veronmaksajilta niille, jotka hyötyvät verovapaasta myynnistä. Tavallisesti keskiverto veronmaksaja ei ole yhtä varakas kuin henkilö, joka ostaa verovapaita tuotteita.
Sanottuani tämän toistan, että vaikka komissio ei ole valmis harkitsemaan verovapaan myynnin pitkittämistä, se on halukas harkitsemaan avoimia, selkeitä välineitä, jotka voidaan ottaa käyttöön tiettyjen haitallisten vaikutusten vähentämiseksi, mikäli nämä toteutuvat.

Puhemies
Kysymys nro 25 Jan Bertens (H-0820/97):
Aihe: EU: n jalkaväkimiinoja koskeva politiikka Ottawan konferenssin jälkeen
Joulukuussa tullaan allekirjoittamaan jalkaväkimiinojen kieltämistä koskeva Ottawan sopimus. Tämän vuoksi on keskeistä, että unioni osoittaa tukevansa maailmanlaajuista kampanjaa jalkaväkimiinojen kieltämiseksi.
Mihin konkreettisiin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä lisätäkseen Ottawan sopimukseen osallistumista ja miinojen poistamista kolmansien maiden alueelta?
Mitä konkreettisia ehdotuksia komissio aikoo tehdä Ottawan konferenssin aikana joulukuussa? Tulevatko vuoden 1998 talousarvioesityksessä tarkoitukseen kaavaillut varat antamaan asianmukaisen osoituksen sitoutumisesta joulukuussa pidettävän Ottawan konferenssin tavoitteisiin?

Monti
Kuten kaikki tietävät, Euroopan komissio antaa merkittävää tukea kansainväliselle toiminnalle jalkaväkimiinojen poistamiseksi. Kahden viimeisen vuoden aikana on annettu noin 52 miljoonaa ecua miinanraivaukseen ongelmasta eniten kärsivissä maissa. Komissio on sen vuoksi kutsuttu Ottawan konferenssiin, jonne se lähettää edustajakseen humanitaarisesta avusta vastaavan komission jäsenen. Se on vahva ja selvä tunnustus komission tekemälle työlle jalkaväkimiinojen poistamiseksi. Yhtä selvää on kuitenkin se, että vaikka sopimuspuolina olevat valtiot allekirjoittavat yleissopimuksen, se ei merkitse prosessin päättymistä vaan se kannustaa kaikkia asianosaisia maita lisäämään ponnistelujaan tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
Tästä syystä komissio pitää erityisen tärkeänä allekirjoitustilaisuuden yhteydessä järjestettävää toimintafoorumia. Komissio osallistuu aktiivisesti kaikkiin keskusteluryhmiin, joissa se painottaa erityisesti kansainvälisen koordinoinnin lisäämistä, ohjausvälineiden ja tietopankkien parantamista ja käytettävissä olevan kapasiteetin kartoittamista. Käytännön tasolla komissio toteuttaa vuonna 1998 neljää erityyppistä toimintaa liittyen jalkaväkimiinoihin.
Ensinnäkin Euroopan komissio jatkaa merkittävän tuen antamista jalkaväkimiinojen poistamiseksi koko maailmasta, ja tähän toimintaan ohjataan kaikki käytettävissä olevat voimavarat, joista mainittakoon budjettikohdassa "Jalkaväkimiinat" olevat 7 miljoonaa ecua ja kaikissa miinojen saastuttamissa maissa käynnistetyt hankkeet, jotka liittyvät jälleenrakentamista, kehitysyhteistyötä ja humanitaarista apua koskeviin budjettikohtiin.
Toiseksi komissiosta tulee merkittävin yksittäinen tukija Punaisen ristin kansainvälisen komitean ohjelmille, joilla tuetaan jalkaväkimiinojen uhrien kuntoutusta ja lisätään tilanteen tiedostamista julkisessa mielipiteessä.
Kolmanneksi kansainvälistä ja alueellista toimintaa tuetaan esimerkiksi Yhdistyneiden kansakuntien ja eteläisen Afrikan kehitysjärjestön tapaisten järjestöjen toteuttamien hankkeiden kautta.
Neljänneksi ja lopuksi vahvistetaan teknisen avun ohjelmia riippumatta siitä, mihin toimintaan ne liittyvät. Arvoisa puhemies, komissio, jolla on tukenaan parlamentin jatkuva kannustus, voi vaikuttaa erittäin paljon siihen, että Ottawan tavoitteet saavutetaan.

Bertens
Haluaisin kiittää komissaaria ja samalla koko komissiota siitä tavasta, miten se on ryhtynyt vastustamaan jalkaväkimiinoja, jotka ovat suuri vitsaus. Olemme myös hyvin iloisia siitä, että komissaari Bonino on Ottawassa paikalla. Cunningham ja minä toimimme parlamentin edustajina. On turhaa pyytää nyt parlamenttia asettumaan johtavaan asemaan komission kanssa Ottawan prosessin toisessa vaiheessa. Herra komissaari, te tiedätte, että taloudellisia uhrauksia tarvitaan ja että jopa sadat miljoonat ovat liian vähän, mutta olen hyvin iloinen siitä, että ensimmäinen askel on joka tapauksessa otettu. Minulla on kaksi kysymystä: Aikooko komissio ottaa jalkaväkimiinat esille Ottawan huippukokouksen jälkeen pidettävässä transatlanttisessa huippukokouksessa? Mitä komissio aikoo tehdä, jotta Kiina, Vietnam, Iran ja jopa Yhdysvallat saataisiin allekirjoittamaan sopimus? Ja vielä millä tavalla komissio toivoo nykyistä teknologiaa kehitettävän, sillä minun käsittääkseni miinanraivausta tehdään nykyisin samalla tekniikalla kuin jo ensimmäisen maailmansodan aikana?

Monti
Aluksi haluaisin todeta, että Euroopan parlamentin ja komission välillä vallitsee täysi yhteisymmärrys asiasta, minkä arvoisa kysyjäkin toi esille. En pysty antamaan kovin yksityiskohtaista vastausta teidän toiseen kysymykseenne, mutta voin kerrata jälleen näkemyksemme siitä, että Ottawassa ei saada päätökseen tiettyä prosessia, koska sen jälkeen on vielä paljon tehtävää. Kansainvälisiin jatkotoimiin liittyvät eri näkökohdat, joita herra Bertens halusi korostaa toisessa kysymyksessään, otetaan kaikki asianmukaisesti huomioon, ja juuri se antaa erityistä merkitystä allekirjoitustilaisuuden yhteydessä järjestettävälle toimintafoorumille.
Lisäksi voisin mainita, että Yhdysvallat on ilmoittanut nimittäneensä erityisedustajan, jonka tehtävänä on tehdä tunnetuksi ja edistää Demining 2010 -aloitetta, mikä osoittaa, että myös Yhdysvallat on kiinnostunut tästä aiheesta.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, herra komissaari! Erinomaisesta vastauksestanne puuttuu kuitenkin jotakin, ainakin minun mielestäni. Aikanaan joku - en muista enää, kuka aasialainen poliitikko se oli - totesi, että jalkaväkimiinat ovat köyhän miehen atomipommeja. Siinä piilee tietty totuus. Mielestäni se viittaa siihen, että jalkaväkimiinat ja koko tilanne, joka toisinaan on vaikea ratkaista, johtuvat siitä, että kaksi suurta ydinasemahtia, nimittäin Venäjä ja Yhdysvallat, eivät vastoin aiempia lupauksiaan ole tehneet mitään ydinaseistariisunnan hyväksi.
Kysymykseni teille olisi: onko komissio valmis käsittelemään myös tätä kysymystä jalkaväkimiinojen yhteydessä? Sillä niin kauan kuin kahdella suurvallalla on ydinasemonopoli, ei ole aseistariisuntaa!

Monti
Lupaan aluksi, että välitän nämä asiat kollegalleni komissaari van den Broekille, joka vastaa kyseisestä aiheesta. Henkilökohtaisesti minulla ei ole epäilystäkään siitä, etteikö teidän esille tuomianne koko maailmaa koskevia tekijöitä otettaisi huomioon, sillä en ymmärrä, miten muuten Euroopan unioni voisi jatkaa tehokasta toimintaansa. Koska olen tietoinen siitä, miten määrätietoisesti komissio on toiminut ja aikoo toimia tämän asian suhteen, voin vakuuttaa lisäksi, että teidän esittämänne näkökulma otetaan ehdottomasti huomioon.

Puhemies
Kysymys nro 26 David Martin (H-0798/97):
Aihe: Kädellisten käyttö eläinkokeissa
Voisiko komissio antaa tarkkoja tietoja niistä suunnitelmista, joita sillä on Euroopan parlamentin ottamiseksi mukaan kansallisten asianomaisten viranomaisten kanssa parhaillaan suunniteltavan yhteisön periaatteen laadintaan, joka koskee kädellisten käyttöä laboratoriokokeissa, direktiivin 86/609 täytäntöön panemiseksi?

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, ensimmäinen luonnos yhteisön periaatteesta, joka koskee kädellisten käyttöä koe-eläiminä, laadittiin 1994. Aloitteen päämääränä on parantaa valvontaa, joka kohdistuu kädellisten käyttöön laboratoriokokeissa ja niiden hankkimiseen tätä tarkoitusta varten. Tämän periaatteen eteenpäin vieminen lykättiin pitkälle vuoteen 1997, koska ensin oli tärkeää ratkaista tärkeät kysymykset koe-eläinten käyttöä koskevien tilastojen tekemisestä. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset pääsivät vihdoinkin yhteisymmärrykseen yhteisen tilaston käytöstä huhtikuussa 1997. Ensimmäiset keskustelut periaateluonnoksista ovat juuri alkaneet. 4. joulukuuta 1997 komission virkahaarat tapasivat ensimmäistä kertaa kansalliset viranomaiset, jotka vastaavat eläinkokeissa käytettävien eläinten hyvinvoinnista.
Seurantakokousta on jo suunniteltu vuodelle 1998. Toivomme hartasti, että joulukuun tapaaminen antaisi komission yksiköille mahdollisuuden miettiä kädellisten ja villieläinten tilannetta jäsenmaissa. Tämän jälkeen voidaan tehdä EU: lle tarpeelliset johtopäätökset. Siihen mennessä on päätettävä, mitä välineitä tullaan käyttämään. Kyseessä voi olla polittiinen selonteko, komission tekemä suositus tai lakialoite. Vasta, kun valmisteleva työ on tehty ja selonteon oikeudellinen asema on tarkemmin määritelty, komissio ottaa Euroopan parlamentin mukaan keskusteluihin. Ja tähän haluan lisätä, että oman käsitykseni mukaan on meidän valittava tapa, joka antaa parlamentille kohtuullisen vaikutusvallan tässä erittäin arkaluonteisessa ja erittäin tärkeässä asiassa.

Martin, David
Haluaisin aloittaa kiittämällä komissaaria tästä hyödyllisestä vastauksesta. Haluaisin tietää, onko hän samaa mieltä kanssani siitä, että kädelliset ovat ihmisen läheisimpiä sukulaisia, ja kaikki todisteet osoittavat, että he tuntevat tuskaa ja kipua samalla tavalla kuin ihmiset? Sen tähden komission työn - ja sanon vielä kerran, että olen tyytyväinen siihen - päämääränä pitäisi olla varmistaa, että käytämme kädellisiä eläinkokeissa mahdollisimman vähän, ja toiseksi, että niiden kuljetus ja majoitus on järjestetty mahdollisimman hyvin korkeimpia hyvinvointivaatimuksia noudattaen. Odotan innokkaana, että voin tuoda tämän asian Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, jotta voimme antaa poliittisen vastauksen komission tekniselle työlle.

Bjerregaard
 Arvoisa puhemies, voin vain sanoa, että olen aivan samaa mieltä mietinnön lisähuomautusten kanssa. Myös minä olen sitä mieltä, että on löydettävä keino siihen, että eläimiä käytetään mahdollisimman vähän ja olen myös samaa mieltä kuljetuksia koskevista huomioista. Minulla on jo aiemmin ollut tilaisuus keskustella täällä parlamentissa Animal Welfare -ryhmän kanssa ja olen vakaasti sitä mieltä, että meidän on saatava aikaan tuloksia tässä asiassa.

Puhemies
Kysymys nro 27 Ivar Virgin (H-0786/97):
Aihe: Ympäristövaikutusten arviointi
Ruotsista tuli EU: n jäsen 1. tammikuuta 1995. Hallandsåsenin läpi kulkevan rautatietunnelin rakentaminen oli aloitettu sitä ennen. Hankkeen toteuttamisessa noudatettiin silloin ruotsalaisia ympäristövaikutusten arviointia koskevia määräyksiä. Rakentaminen keskeytettiin toukokuussa 1995 vaikeiden olosuhteiden ja ympäristöongelmien vuoksi, ja sitä jatkettiin jälleen helmikuussa 1996. Eikö tällöin, ennen rakennustöiden uudelleen aloittamista, olisi ollut asianmukaista suorittaa direktiivin 85/337 sisältämien tiukempien ympäristömääräysten mukainen hankkeen ympäristövaikutusten arviointi?

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, olen niin tanskalaisena kuin ympäristökomissaarina seurannut erittäin tarkasti ja suurella mielenkiinnolla uutisia, jotka ovat käsitelleet sitä vakavaa ympäristökatastrofia, joka sattui Ruotsissa Hallandsåsenin tunnelin rakentamisen yhteydessä. Tällaisen onnettomuuden jälkeen on varmaan erittäin tavallista kysyä, mitä sen estämiseksi olisi voitu tehdä. Olisiko komissio voinut puuttua asiaan, kun työt keskeytettiin 1995, jotta olisi voitu varmistua siitä, että olisi löydetty tarkoituksenmukaisin ratkaisu ympäristöongelmiin ennen kuin työt jatkuivat jälleen? Ja sallikaa minun sanoa suoraan: ei, sitä komissio ei olisi voinut tehdä. Komission tehtävä on ainoastaan seurata, että yhteisön ympäristölainsäädäntöä noudatetaan. Kyseisestä lainsäädännöstä, joka on direktiivi 85/337/EY ympäristövaikutusten arvioinnista (YVA-direktiivi), tuli Ruotsille sitova sen liityttyä EU: n jäseneksi, toisinsanoen 1. tammikuuta 1995.
Direktiivin määräykset velvoittavat, että Ruotsissa arvioidaan uusien projektien ympäristövaikutuksia, mikäli projektien hyväksyntämenettely aloitettiin 1. tammikuuta 1995 jälkeen. Kyseinen projekti, eli länsirannikon rautatieverkostoon kuuluvan Hallandsåsenin tunnelin rakentaminen, ei kuulu näihin velvoitteisiin, koska se oli jo hyväksytty ja työt oli aloitettu ennen kyseistä päivää. Ympäristövaikutusten arviointia koskevassa direktiivissä 85/337/EY ei ole päätöksiä siitä, että olisi laadittava uusi YVA, mikäli hyväksytty rakennus- tai laitosprojekti, joka on jo meneillään, keskeytetään tai aloitetaan uudelleen. Komissiolla ei täten ole minkäänlaisia mahdollisuuksia puuttua tällaiseen tilanteeseen. Kuten mainitsin, komission tehtävä on varmistua siitä, että EU-lainsäädäntöä noudatetaan. Tämä ei kuitenkaan koske teknisiä tai insinöörityötä koskevia päätöksiä, jotka kuuluvat toimeenpaneville viranomaisille.

Virgin
Haluaisin kiittää vastauksesta. Hallandsåsenin ympäristöskandaali, jossa vaarallisia kemikaaleja pääsi luontoon, on aiheuttanut vakavia vahinkoja. Sen olisi mitä todennäköisimmin voinut estää. Varmasti voidaan sanoa, että jos projekti olisi noudattanut niitä vaatimuksia ympäristöseuraamuskuvauksista, joita on direktiivissä 337 vuodelta 1985, ei onnettomuutta olisi koskaan tapahtunut. Direktiivissä on pitkälle meneviä vaatimuksia kaikkien seuraamusten tilinteosta eri työtapojen osalta sekä päästöriskien julkisesta tilinteosta.
Minusta tämä osoittaa, kuinka tärkeätä on, että komissio todellakin valvoo, että direktiivi menee läpi niin nopeasti kuin mahdollista ja todellakin tuo voimaa unionin päätöksille. Ruotsilla on ollut aikaa saada lainsäädäntönsä terävöittäminen läpi. Tämän tyyppisten sijoitusten osalta haluaisin kuitenkin kysyä, eikö olisikin ollut johdonmukaista, että olisi tehty perusteellisempi ympäristötarkistus, jossa olisi huomioitu EU: n vaatimukset.

Bjerregaard
Ei, komissiolla ei ole ollut mitään mahdollisuuksia puuttua tähän asiaan. Olen tietoinen siitä, että Ruotsin viranomaiset varhaisessa vaiheessa arvioivat projektin vaikutusta ympäristöön ja voin ehkä tiedoksi herra Virginille sanoa, että olemme muuttaneet kyseisen direktiivin direktiiviksi 97/11/EY, joka jäsenvaltioissa toteutetaan viimeistään 14. maaliskuuta 1999. Mikäli tämä ympäristövaikutusten arviointia käsittelevä direktiivi olisi ollut voimassa, olisi meillä ollut mahdollisuus puuttua asiaan ja aloittaa uusi arviointi, mutta näin ei siis voida toimia nykyisen direktiivin voimassaolon aikana.

Gahrton
Haluaisin kysyä, olisiko tiettyjen suunnitelmien, esimerkiksi ohjelmien ympäristövaikutuksien, arvioimista koskevalla komission äskettäin esittämällä direktiiviehdotuksella voinut olla vaikutusta, jos se olisi ollut voimassa, koska selvä osa ilmenneistä vahingoista ei liity suoraan projekteihin, vaan niillä on yhteys kauan sitten tehtyyn liikennesuunnitteluun, jonka tuloksena oli tarve rakentaa tunneli, mikä sen jälkeen on johtanut vuotoon, joka puolestaan on johtanut myrkkypäästöihin.
Haluaisin mielelläni kuulla komissaarin arvion siitä, millainen vaikutus tällä komission ehdotuksella, jonka me parlamentissa myös mainitsimme päätöslauselmassa 22. lokakuuta, olisi voinut olla kehitykseen Hallandsåsenilla - ja tietenkin vastaaviin tapauksiin.

Bjerregaard
Kuten olen sanonut herra Virginille, on aina onnettomuuden tapahduttua mielenkiintoista miettiä, miten siltä olisi voitu välttyä, ja olisiko ollut parempi, jos jokin muu direktiivi olisi ollut voimassa. Mutta muita direktiivejä ei ollut ja sen vuoksi on meidän pitäydyttävä siinä direktiivissä, joka todella oli voimassa ja sen direktiivin perusteella ei komissiolla ole ollut minkäänlaisia mahdollisuuksia puuttua asiaan. Kuten herra Virginin lisäkysymykseen vastasin, olisi asia ollut aivan toisin, mikäli kyseessä olisi ollut direktiivi 97/11/EY, mutta kyseinen direktiivi toteutetaan jäsenvaltioissa vasta maaliskuussa 1999, ja ennen sitä ei meillä luonnollisestikaan ole mahdollisuuksia käyttää niitä määräyksiä, joita direktiivissä on.

Puhemies
Kysymys nro 28 Robert Evans (H-0773/97):
Aihe: Poliisitoiminta kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa
Kun otetaan huomioon Rooman olympiastadionilla lauantaina 11. lokakuuta Englannin ja Italian välisessä ottelussa sattuneet tapahtumat, aikooko komissio tehdä oman tutkimuksensa tapahtuman järjestämisestä sekä siihen liittyneestä poliisitoiminnasta?
Viitaten tämän parlamentin aiemmin hyväksymiin päätöslauselmiin ja mietintöihin, eikö komission mielestä ole rajoitettu ihmisten vapaata liikkumista jalkapallofanit ja muut mukaan lukien?
Äänestäjät, jotka olivat ottelussa tai jotka yksinkertaisesti järkyttyivät nähdessään hirvittäviä välähdyksiä TV: stä, ovat pyytäneet minua ottamaan tämän kysymyksen esiin Euroopan tasolla. Jalkapallo on urheilulaji, josta nauttivat miljoonat ihmiset. Negatiiviset kuvat ja aitojen kannattajien huono kohtelu vahingoittaa vakavasti Euroopan unionin pyrkimyksiä edistää urheilua Euroopan kulttuurin olennaisena osana. Asianmukainen suunnittelu ja koordinointi yhdistettynä tehokkaaseen mutta asialliseen poliisitoimintaan on osoittanut, että tällaisia urheilutapahtumia voidaan järjestää ilman tämänkaltaisia ongelmia.
Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä Euroopan lainsäädännön vahvistamiseksi sekä tällaisten tapausten toistumisen ehkäisemiseksi tulevaisuudessa?

Gradin
Sopivien järjestyksenpitomenetelmien käyttöönoton tarkoituksena on lähinnä yleisen järjestyksen säilyttäminen ja huliganismin ja väkivallan estäminen urheilutapahtumissa ja muissa tapahtumissa, joihin kokoontuu suuri määrä ihmisiä. Komissiolla ei sen tähden ole toimivaltaa, eikä se näin ollen voi puuttua tilanteeseen samalla tavalla kuin jäsenvaltioiden poliisivoimat, jotka pitävät yllä yleistä järjestystä omilla alueillaan.
Oikeus- ja sisäasioiden neuvoston poliisiyhteistyöryhmä käsittelee tätä kysymystä toiminnallisesta näkökulmasta yhdessä yhteyshenkilöiden kanssa heille järjestettävässä vuosikokouksessa. Tässä yhteydessä neuvosto hyväksyi vuonna 1996 suosituksen jalkapallo-otteluiden epäjärjestyksen estämistä ja rajoittamista koskevista suuntaviivoista. Hiljattain vuonna 1997 neuvosto hyväksyi yleistä järjestystä ja turvallisuutta koskevan yhteisen toimintaohjelman ja jalkapallohuligaanien estämistä ja pidättämistä koskevan päätöslauselman.
Komissio kannattaa tietenkin läheisemmän kansainvälisen poliisiyhteistyön edistämistä ja käyttöönottoa. Jäsenvaltiot ottavat käyttöön omien kansallisten lakien ja yhteisön lain mukaiset tarkoituksenmukaiset toimenpiteet epäjärjestyksen estämiseksi ja hillitsemiseksi. Urheilutapahtumien järjestäjien velvollisuuksia koskevasta neuvoston suositusluonnoksesta keskustellaan parhaillaan teknisellä tasolla. Komissio ei osallistu UEFA: n stadioneita koskevien sääntöjen soveltamiseen, mutta komissio on yhteistyössä Euroopan neuvoston - johon on perustettu pysyvä komitea - kaltaisten järjestöjen kanssa, joilla on erityistehtävä tällä alalla.

Evans
Kiitän komissaaria hänen vastauksistaan, vaikka ne eivät vastaa esittämiini kysymyksiin. Hän mainitsi jalkapallohuligaanit useamman kerran. Jos hän sattuisi vilkaisemaan niitä lukuisia sanomalehtikirjoituksia, joissa käsitellään tätä nimenomaista tapahtumaa, hän huomaisi, että monet näistä henkilöistä eivät ole ihmisiä, jotka voidaan luokitella " huligaaneiksi" . Minulla on tästä todisteita. Monet heistä ovat asianajajia, toimitusjohtajia, yritysjohtajia, myyntihenkilöitä ja monien muiden alojen ihmisiä.
Kysymykseni tarkoituksena oli saada selville, onko komissio sitä mieltä, että vapaata liikkuvuutta koskevia periaatteita on rikottu? Olemme kuulleet, että ihmisiä on pidetty jalkapallostadionilla klo 3: een asti aamulla, jolloin julkiset liikennevälineet eivät enää kulje, ja heidän piti kävellä kotiin. Monelta heistä vietiin vaatteita eikä niitä koskaan palautettu. Puhun nyt laajemmasta kysymyksestä kuin mihin komissaari vastasi. Voisiko hän kommentoida esittämiäni erityiskysymyksiä?

Gradin
Haluaisin vielä kerran muistuttaa arvoisaa jäsentä siitä, että komissiolla ei ole toimivaltuuksia tällä alalla eikä se näin ollen voi puuttua asioihin sillä tavalla, jolla jäsenvaltioiden poliisivoimat ylläpitävät yleistä järjestystä omilla alueillaan. Meidän on kunnioitettava tätä.

Tomlinson
Haluaisin vain kysyä rouva Gradinilta, tietääkö hän, että monet tämän parlamentin jäsenistä ottavat tyytyväisenä vastaan hänen lausuntonsa? Komissiolla on muutenkin tarpeeksi töitä ilman, että sen täytyy yrittää ottaa itselleen kansallisen poliisin ja kansallisten täytäntöönpanoelinten tehtäviä. Voiko hän lisätä vastaukseensa yhden tai kaksi lausetta ja kiittää jäsenmaiden jalkapalloviranomaisia, jotka pyrkivät sovittamaan yhteen aitojen jalkapallon kannattajien lukuisat valitukset, sillä näille aiheutui paljon hankaluuksia kyseisen ottelun aikana, ja he onnistuivat toimittamaan nämä selkeät valitukset Italian jalkapalloviranomaisille? Ehkä hän voi olla yhtä mieltä siitä, että tätä oppituntia ei tarvitse toistaa ensi vuoden maailmancupissa.

Gradin
Kaikki ne meistä, jotka ovat kiinnostuneet jalkapallosta, toivovat, että tulevat tapahtumat sujuvat tarkoituksenmukaisella tavalla. Kuten sanoin, komissio ei puutu siihen, miten UEFA ja muut asianomaiset järjestöt hoitavat stadioneita. Me teemme yhteistyötä niiden järjestöjen kanssa, joilla on erityistehtävä tällä alalla. Meidän kaikkien pitäisi tehdä parhaamme, jotta voimme nauttia hyvistä jalkapallo-otteluista.

Puhemies
Kysymys nro 29 María Izquierdo Rojo (H-0756/97):
Aihe: Ammatillinen koulutus Maghreb-maissa
Mihin toimenpiteisiin ja toimiin aiotaan ryhtyä Maghreb-maiden ammattikoulutusjärjestelmien tukemiseksi ja kehittämiseksi? Mitä tuloksia odotetaan?

Marín
Rouva Rojo, kuten hyvin tiedätte, yhteisön teknistä ja ammattikoulutusta koskeva politiikka muodostaa tärkeän osan Barcelonan huippukokouksessa vahvistetusta Euro-Välimeri -politiikasta, ja sen yleinen tavoite on lisätä teollisuuden- ja palvelualojen kilpailukykyä auttamalla valtioita niiden taloudellisessa muutosprosessissa ammattitaitoisemman työvoiman luomiseksi. Ja tämä saavutetaan teknisen ja ammattikoulutusjärjestelmän uudelleenrakentamiseen tähtäävien ponnistelujen kautta tiiviissä yhteistyössä muiden kahden- ja monenvälisten tukijoiden kanssa.
Mitä konkreettista olemme tehneet tähän mennessä niistä assosiointisopimuksista neuvoteltaessa, joista merkittävä osa liittyy ammattikoulutukseen? Ensimmäiseksi minun on sanottava teille - ja lisäksi luulen teille jo tiedotetun siitä - että yksi tärkeimmistä Medan hankkeista, jonka toteuttaminen on aloitettu jo lokakuussa, on juuri Manform-projekti, johon on varattu 40 miljoonaa ecua ja jota toteutetaan Tunisiassa. Siellä olemme yhdessä Tunisian viranomaisten kanssa neuvotelleet ohjelmiin keskittyen suuresta hankkeesta, joka on hyvin tärkeä tälle valtiolle - se on lähes 40 miljoonan ecun arvoinen - ja jonka yhtenä tavoitteena on lisätä tunisialaisten yritysten kilpailukykyä ja ennen kaikkea parantaa pienistä ja keskisuurista yrityksistä koostuvan verkoston puitteissa koulutus- ja ammattikoulutusjärjestelmän laatua ja suorituskykyä.
Tällä hetkellä, ja päätös tehdään ennen tämän vuoden loppua, neuvottelemme samanlaisesta ohjelmasta Marokon viranomaisten kanssa. Sillä on samanlainen yleinen tavoite lisätä kilpailukykyä ja luonnollisesti tässä tapauksessa, Marokon tapauksessa, lisätä yksityisen sektorin kilpailukykyä. Se yhteisön rahoitus, jota on tarjottu Marokon viranomaisille, nousee 38 miljoonaan ecuun. Haluamme saadaan aikaan neuvottelut, joissa ammattikoulutus ja hallituksen toiminta yhdistyisivät mutta joissa - Marokon tapauksessa - otettaisiin huomioon myös Marokon yksityisen sektorin työnantajien vaatimukset.
Haluan myös sanoa, että aikoinaan Egyptin suhteidemme puitteissa luotiin niin kutsuttu sosiaalirahasto tuon valtion - puhun Egyptistä - taloudellisen avautumisprosessin aikana. Sosiaalirahasto on Bretton Woods -toimielinten kanssa käymiensä neuvottelujen jälkeen merkittävästi - muistaakseni - suunnilleen 70 miljoonan ecun arvosta omistautunut juuri Egyptin viranomaisten auttamiseen maan koko ammattikoulutusjärjestelmän uudistamisessa.
Lopuksi vakuutan teille, että tuemme koulutusjärjestelmän uudistamista ja ennen kaikkea ammattikoulutusjärjestelmän uudistamista, sen kytkemistä tuotantosektoriin ja mahdollisuuksien tarjoamista yksityiselle sektorille ja ennen kaikkea tukea tarvitseville pienille ja keskisuurille yrityksille, koska ne kykenevät tuottamaan hyvin siitä syystä, että ne hyötyvät kustannuserosta. Mutta Välimeren alueen pienten ja keskisuurten yritysten ongelmana on juuri työntekijöiden puute, ammattitaitoisten työntekijöiden puute. Menemme näin ollen eteenpäin tällä linjalla, ja samalla, kun muut valtiot liittyvät mukaan, komissio on yhä sitä mieltä näiden valtioiden erityisestä vaatimuksesta, että ammattikoulutus on avainasia taloudellisessa sopeutumisessa ja avautumisessa.

Izquierdo Rojo
Kiitos, herra González, tyhjentävästä vastauksestanne. Se oli mielestäni mallivastaus. Ja annan tunnustukseni sille, että komissio toimii tällä alueella päättäväisesti, ja lisäksi se on antanut Euroopan ammattikoulutussäätiön hoitaa myös Välimeren maiden asioita, kuten olimme vaatineet.
Olen voinut paikan päällä Maghrebin alueella todeta, mitä Euroopan unioni - mielestäni menestyksekkäästi - tekee. Mutta on kuitenkin myönnettävä, että on olemassa ongelmallisempia alueita.
Mielestäni Tunisiasta puhuttaessa ongelmana on pystyä luomaan suhde yritysten ja ammattikoulutuksen välille. On myös saatava koulutus mukautumaan uudistuksiin. Ei niinkään Tunisiassa vaan muissa maissa ongelmana on ulottaa koulutus myönteisten toimien avulla koskemaan naisia.
Esitän myös kysymyksen: vahvistatteko näitä politiikkoja sellaisilla alueilla, jotka ovat siirtolaisuuden lähteitä esimerkiksi Pohjois-Marokossa? Aiotaanko koulutusta uudistaa inhimillisten voimavarojen alueella? Otetaanko huomioon - mikä on erittäin tärkeää - Maghrebin alueen erityisluonne siten, että ei toimita samalla tavalla kuin toimittiin TACIS- tai PHARE-ohjelmien yhteydessä?
Paljon kiitoksia vielä komission varapuheenjohtajalle, herra Gonzálezille.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Izquierdo Rojo, mutta sallinette minun sanoa kaksi asiaa.
Ensimmäiseksi olette ylittänyt minuutilla saamanne puheajan. Puhemiehenä muistutan teitä siitä, että tuo puheaika vie aikaa muiden jäsenten kysymyksiltä. Näin ollen pyydän, että olette täsmällinen.
Toiseksi olen puhemiehenä yllättynyt niistä pyynnöistä, joita olette esittänyt herra Gonzálezille. En tiedä tarkalleen, kehen herra Gonzáleziin viittaatte, mutta - ahaa! Marín Gonzáleziin - hyvä, paljon kiitoksia. Kysyin siksi, että jos kyse olisi ollut toisesta Gonzálezista, olisin tarjoutunut välittämään tiedon hänelle, mutta joka tapauksessa, herra Marín González, saatte puheenvuoron.

Marín
Arvoisa puhemies, minun toinen sukunimeni on González. Olen toinen Gonzálezeista, herra puhemies.
Noudatamme juuri tätä linjaa, ja olette aivan oikeassa. Meillä ei ole lainkaan ongelmia neuvotellessamme Maailmanpankin kanssa, koska itse asiassa toimimme tehokkaasti yhdessä Maailmanpankin kanssa tavoitteiden määrittelemiseksi. On kyse siitä, että Euroopassa on ammattikoulutukselle ominainen kahdensuuntainen järjestelmä - eli koulutus, ammattikoulutus ja yritystoiminta ovat yhteydessä toisiinsa, ja tämä järjestelmä toimii hyvin Euroopassa, te puhuitte Cedefopin kokemuksista Berliinissä - mutta noissa maissa on vaikeaa ymmärtää, että juuri tuo on se prosessi. Lisäksi näiden maiden poliittinen ja demokraattinen kehitys on tapahtunut verrattain äskettäin, eikä myöskään ole helppoa luoda yhdessä ammattiyhdistyksiä, yrityksiä ja hallintoa. Mutta kerron kuitenkin teille, että ongelma on olemassa, koska tämä liittyy suurelta osin työehtosopimusten neuvottelemiseen, sisäpolitiikkaan kuuluvista osa-alueista neuvottelemiseen.
Onko olemassa naisille suunnattuja erityisohjelmia? Kyllä, naisille on erityisohjelmia. Onko vähäosaisimpia alueita koskevat kysymykset otettu huomioon? Kyllä, Marokon tapauksessa juuri eräs niistä vaihtoehdoista, joita on annettu Marokon hallitukselle, olisi työskentely pohjoisen alueen teollisuuskeskusten ehdoilla, jolloin tavoitteena on vahvistaa pienten ja keskisuurten yritysten verkostoa samoin kuin ammattikoulutusta, jotta ihmisillä, jotka valitettavasti muuttavat maasta Gibraltarinsalmen yli, olisi jonkinlaisia tulevaisuudennäkymiä. Tämä vie kuitenkin aikansa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Marín González.
Kysymys nro 30 Bernd Posselt (H-0812/97):
Aihe: Perusoikeudet Kuubassa
Millaiseksi arvioitte tulevaa paavin vierailua silmällä pitäen uskonnonvapauden tilan Kuubassa, ja miten komissio pyrkii yhä laajenevissa kauppasuhteissa vaikuttamaan Kuuban hallitukseen niin, että siellä saatettaisiin voimaan perus- ja ihmisoikeudet?

Marín
Minun on vaikea vastata tähän kysymykseen siksi, että kysymys koskee perusoikeuksia Kuubassa ja paavin vierailua, uskonnonvapautta ja sitä roolia, joka katolisella kirkolla on periaatteessa oltava. Luulen, että tämä kysymys voitaisiin esittää Vatikaanin tiedottajalle. Komission ei ole kovinkaan järkevää ottaa kantaa siihen, miten paavi toimii täysin itsenäisen valtion eli Vatikaanivaltion edustajana. Näin ollen komission ei mielestäni pidä ottaa kantaa tähän asiaan.

Posselt
Arvoisa puheenjohtaja, te voitte kyllä yksityisesti - kuten jokainen meistä - ajatella, mitä haluatte, mutta ette voi pilkata meitä! Olette komission edustaja ja on kysymys siitä, että suhteissa kolmansiin maihin meidän täytyy kunnioittaa ihmisoikeuksia. Se ei ole paavin tehtävä, vaan on Euroopan unionin tehtävä edistää ulkosuhteissaan ja kehitysyhteistyösuhteissaan ihmisoikeuksia. Uskonnonvapaus on perustava ihmisoikeus, johon yritätte puuttua! Sitä, mitä olette sanonut, pidän silkkana niiden ihmisten pilkkaamisena, jotka ovat kuolleet tai jotka on vangittu Kuubassa uskonsa vuoksi!

Puhemies
Herra Posselt, puhemiehenä minun on pakko pyytää ja jopa vaatia kaikkia parlamentin jäseniä kunnioittamaan mitä suurimmassa määrin komissaareja, jotka tulevat vastaamaan kysymyksiin. Puhemiehenä en ole koskaan kuullut, että komission varapuheenjohtaja olisi käyttäytynyt loukkaavasti. Niinpä haluan esittää maininnan siitä.
Joka tapauksessa herra Marín saa puheenvuoron vastatakseen herra Posseltin kysymykseen, jos hän niin haluaa.

Marín
Kiitos puheenvuorostanne, arvoisa puhemies. Herra Posselt: en ole loukannut enkä kohdellut tylysti yhtäkään katolilaista tai kristittyä tässä parlamentissa. Ehdottomasti en ketään. Teidän puheenvuoronne kuulostaa minusta pahansuovalta ja demagogiselta, ja torjun täysin väitteenne. Sitä vastoin annoin yleisen vastauksen, koska Euroopan komission ei ole syytä ryhtyä arvioimaan, kuten kysymyksestänne tuli ilmi, paavin vierailun tavoitteita.
Ja jotta asia tulisi teille täysin selväksi, kerron teille, että minut kutsuttiin juuri Vatikaaniin kertomaan mielipiteeni tästä vierailusta, mutta annoin vastaukseni yksityishenkilönä ja kansalaisena. Näin ollen pyydän, että ette puhuisi tuohon sävyyn, koska kunnioitan erittäin paljon tuonkaltaisia tilanteita.
Näin ollen ne neuvottelut, jotka Vatikaanivaltio pyrkii aloittamaan Kuuban viranomaisten kanssa uskonnonvapaudesta, kirkon roolista, uusien kirkkojen perustamisesta ja uusien pappien roolista, riippuvat ainoastaan Vatikaanivaltion ja Kuuban hallituksen kahdenvälisistä neuvotteluista.
Antakaa siis Vatikaanin viranomaisten työskennellä rauhassa, ja minun mielestäni he työskentelevät erittäin hyvin. Vain tämän voin teille sanoa. En hyväksy sitä, että minulle sanotaan julkisesti, että olen kohdellut tylysti katolilaisia. Sitä minä en hyväksy.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa komissaari, tämä on todellakin arkaluonteinen aihe, josta on mielestäni keskusteltava erittäin varovaisesti. Luulen, herra komissaari, että on tapahtunut väärinkäsitys. Luulen, että herra Posselt viittaa ihmisoikeuksien puolustamiseen, ja Kuubassa suhtaudutaan joihinkin ihmisoikeuksiin sellaisella tavalla, joka ei ole tarkoituksenmukaista.
Lisäkysymykseni kuuluu näin: olen saanut jokin aika sitten käsiini ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevan direktiivin, jonka oikeudellinen perusta oli 130 w artikla eli kehitysapu. Herra Marín, kaikella kunnioituksella haluan selventää asiaa - koska mielestäni tämän asian suhteen on oltava äärimmäisen varovainen ja se, mitä sanoitte, on kohtuullista - ja puolustaa tämänkaltaista näkemystä. Komission on myös otettava huomioon Kuuban osalta mainitun ehdotuksen näkökanta ja toimia sen mukaan.

Marín
Kiitän teitä, rouva Palacio, selvitysyrityksistänne, mutta kyse ei ole väärinymmärryksestä: kuulin, kuten tekin, espanjankielisen tulkkauksen. Minua syytettiin katolisen kirkon loukkaamisesta, ja se ei pidä paikkaansa. Olen yrittänyt olla hyvin varovainen. Minulla on katoliseen kirkkoon ja nuntiukseen erinomaiset suhteet. Mutta tällaisissa neuvotteluissa asioita on esitettävä, kuten totesitte, kohteliaasti ja järkevästi, ja neuvotteleminen on jätettävä Vatikaanin viranomaisten tehtäväksi. Antakaa heidän neuvotella. Voin vakuuttaa teille, että he ovat erinomaisia ja erittäin älykkäitä neuvottelijoita. Tässä on kaikki, mitä haluan sanoa teille. Ja minä olen yhteydessä heihin.
Toiseksi esititte minulle yleisen kysymyksen, mutta, rouva Palacio, minulla ei ole mitään hävettävää. Komissaarina tein päätöksen keskeyttää yhteistyösopimuksesta käydyt neuvottelut, koska arvioni mukaan senhetkiset olosuhteet eivät kuuluneet Eurooppa-neuvoston antamien toimivaltuuksien alaan. Miten voitte sanoa minulle, että olen tai en ole tietoinen kansalaisvapauksiin liittyvistä ongelmista? Totta kai olen. On erilaisia tapoja toimia tällaisissa neuvotteluissa, ja sanoisinkin teille, että minun mielestäni on erittäin hyvä, että Kuubassa aivan kuten missä tahansa muussa maassa - olen maallikko ja agnostikko, enkä kiistä sitä - uskonnonvapaus on mukana neuvottelupaketissa, jos Kuuban hallitus todellakin haluaa, että paavi on Havannassa ensi vuonna. Minusta on täysin järkevää neuvotella, ja olemme samaa mieltä siitä, että tämä toteutetaan näin, mutta te esitätte minulle pohdintanne toisenlaisessa, paljon laajemmassa yhteydessä.
Antakaamme siis Vatikaanin neuvotella Kuuban viranomaisten kanssa tiettyjen katolista kirkkoa koskevien ongelmien ratkaisemiseksi. Älkää unohtako, rouva Palacio, että Kuubassa ei ole vain katolista kirkkoa, vaan siellä on myös muita uskontokuntia omine ongelmineen, minkä vuoksi keskustelu on paljon laajempaa. Ja tästä lähtien pyrimmekin siihen, kun nyt olemme jälleen yhteydessä Kuuban viranomaisiin ja olemme hyötyneet uudesta avoimuudesta suhteessa yhteen jäsenvaltioon - te tiedätte hyvin, että asioita järjestellään parhaillaan -, kun Kuuban viranomaiset ovat jälleen ottaneet yhteyttä meihin ja näyttää siltä, että ollaan vakiinnuttamassa jonkinlaisia tulevaisuuden kehityssuuntia - jotka juuri paavin vierailu aloittaa - joten jättäkäämme nähtäväksi, kykenemmekö vaikuttamaan asian edistymiseen ja ryhtymään uudelleen tavoittelemiimme laajoihin neuvotteluihin, jotka sopeutetaan Kuuban todellisuuteen ja jotka mahdollistavat erittäin hyvän suhteen luomisen sen ja Euroopan välille.
Mutta vaadin: tällaisissa asioissa on toimittava erittäin järkevästi ja varovasti.

Puhemies
Koska herra Marínille varattu aika loppui, kysymyksiin nro 31 ja nro 32 vastataan kirjallisesti.

Bangemann
Arvoisa puhemies, komissio on jo kaksi kertaa käsitellyt tätä asiaa, joka kysymyksessä jälleen tuotiin esille. Ensiksikin olen kirjoittanut tämän asian vuoksi Espanjan hallitukselle kirjeen, ja olen jo kerran numerointipolitiikasta annettua vihreää kirjaa koskeneessa keskustelussa ottanut siihen kantaa täällä parlamentissa. Voin kyllä mielelläni toistaa sen vielä kerran.
Ensin minun on kuitenkin oikaistava kysymyksen oletus. Viittausta Gibraltarin tunnukseen numerointipolitiikasta annetun vihreän kirjan liitteessä ei ole mainittu sarakkeessa "Maat" vaan otsikottomassa sarakkeessa, josta löytyvät ohjeet tiettyjen tunnusten konkreettisesta käytöstä, siis myös aivan muut tunnukset, esimerkiksi eurooppalaisten palveluiden lyhytvalintanumerot, kaukopuhelutiedotus jne.
Myös niiden tunnusten kohdalla, jotka ovat maantieteellisesti merkittäviä, ei ole kysymys maan numerosta vaan aluetunnuksista. Sillä, että Gibraltarin aluetunnus - jota muuten me emme ole määränneet vaan kansainvälinen teleliitto ITU - sattumalta on Saksan ja Luxemburgin tunnusten välissä, ei ole todellakaan poliittista taustaa, vaan se johtuu taulukon numerojärjestyksestä. Siksi sillä, että lisättiin viittaus tunnukseen 350, joka tällä hetkellä on Gibraltarin numero, on ratkaiseva merkitys. Tämä tarkoittaa, että taulukko antaa vain, niin kuin jo keskustelussa totesin, tosiasioihin perustuvan yleiskuvan teknisistä järjestelyistä. Eikä mitään muuta! Se ei ota minkäänlaista poliittista kantaa. Jo keskusteluissa sanoin, että jos nyt muuttaisimme nämä tosiasiat poistamalla koodinumerot taulukosta tai tekemällä muuta vastaavaa, antaisimme poliittisen kannanoton, johon komissio ei milloinkaan ole tähdännyt. Emme tietenkään sekaannu tähän poliittiseen kysymykseen kenenkään hyväksi. Se ei ollut taulukon tarkoitus, ja toivon, että se on käynyt lopultakin selväksi. Me teemme kaikkemme ollaksemme poliittisesti puolueettomia tässä kysymyksessä.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa komissaari, mainitsitte vastauksessanne Espanjan hallitukselle osoittamanne kirjeen, joka ei kuitenkaan kuulu tälle parlamentille. Lisäksi sanoitte, että kyseinen sarake on tyhjä, ilman otsikkoa. Kuitenkin näen tässä merkinnän, jossa lukee " maatunnus" . Olisitte voineet laittaa siihen " aluetunnus" tai " niiden jäsenvaltioiden ja alueiden tunnus, joiden ulkosuhteet ovat riippuvaisia jostakin jäsenvaltiosta" tai mitä tahansa muuta. Mutta sana "maa" tarkoittaa maata, käytettiinpä sitä sitten poliittisessa asiakirjassa tai poliittisen asiakirjan liitteessä, ja kyseessä on juuri tällainen liite. Pyytäisin siten teitä, herra Bangemann, pohtimaan tilannetta uudelleen, koska parlamentti pyytää sitä päätöslauselmassaan.

Bangemann
Arvoisa puhemies, kysymys toistettiin vielä kerran. Olen jo sanonut sen: kun katsotte sarakkeen aivan vasenta reunaa, siinä on tämänhetkinen maan numero, ja sen jälkeen tulee todellakin 350. Sarakkeessa oikealla, jossa vaihtoehdot ovat, sanotaan aivan selvästi: aluetunnus. Tästä syystä emme ole muuttaneet sitä, sillä se olisi ollut poliittinen kannanotto. Pyytäisin teitä ottamaan huomioon sen, mitä olen sanonut. Se on samaa, mitä kirjeessä lukee. Hyvä on, kirje ei koske teitä, mutta teitä kyllä ehkä kiinnostaa, että olemme kirjeessä Espanjan hallitukselle selvästi sanoneet, että se ei ole mikään poliittinen kannanotto. Se ei merkitse sitä, että tunnustaisimme Gibraltarin itsenäisenä valtiona.
Se, että numero annettiin Gibraltarille, ei johdu meistä vaan on kansainvälisen teleliiton ITU: n päätös. Olen jo keskustelussa sanonut, että emme liitä siihen mitään poliittista motivaatiota, ja sanon sen vielä kerran vastauksena kysymykseenne: Emme ota sillä kantaa mihinkään kummankaan maan, jotka eivät pysty sopimaan tästä asiasta, vaatimukseen. Mielestäni sen täytyy toki riittää!

Puhemies
Kysymys nro 34 Robin Teverson (H-0779/97):
Aihe: Vuosituhatta koskeva ohjelmointivirhe
Jokaista tietokoneen omistajaa uhkaa hänen tietokoneensa toiminnan mahdollinen romahtaminen vuoden 2000 jälkeen pelkästään tietokoneteollisuuden lyhytnäköisyyden vuoksi, sillä se ei ole ohjelmoinut tuotteisiinsa sitä informaatiota, joka on välttämätöntä niiden toiminnalle uuden vuosituhannen alettua.
Mitä toimia komissio aikoo toteuttaa torjuakseen tämän vuosituhatta koskevan ohjelmointivirheen mahdolliset tuhoisat jälkiseuraukset, jotka uhkaavat koko Euroopan unionia ja myös komissiota itseään?

Bangemann
Arvoisa puhemies! Tässä on todellakin kysymys ongelmasta, ja herra Teverson on aivan oikeassa viitatessaan siihen vielä kerran. Olemme tosin jo viimeisen kahden ja puolen, kolmen vuoden aikana silloisen brittiläisen televiestinnästä vastaavan ministerin aloitteesta käsitelleet tätä kysymystä tehokkaasti. Ensiksikin olemme asiantuntijatyöryhmässä kartoittaneet ongelman laajuutta. Sitten olemme tiedottaneet siitä jäsenvaltioille, ja olemme ennen kaikkea tiedottaneet siitä asianomaisille useissa kokouksissa, ja niinpä jokainen on päässyt selville siitä, mitä ongelma merkitsee.
Sitä, mihin ongelman juuret juontavat, voi pohtia pitkään. Saattaa olla, että on ollut kysymys joidenkin lyhytnäköisyydestä. Voi myös olla, ja se on oletettavasti todennäköisin selitys, että tallennuksen mahdollisuus, joka silloin oli olemassa, vaikutti monista liian kalliilta, koska vuosi 2000 oli vielä suhteellisen kaukana. Säästettiin siis kustannuksissa. Tällä välin täytyy kerätä rahaa tarvittavien muutosten toteuttamiseksi. Se ei tule halvaksi. Se, kuinka suuri kustannussäästö yhteensä syntyy, jos molempia vertaa keskenään, tulee varmasti vaihtelemaan sen mukaan, kuinka kauan vanhaa järjestelmää on käytetty.
Olemme siis ajoissa tehneet kaiken välttämättömän. On jo olemassa ohjelmistoja vaadittavien korjausten tekemiseksi ja siksi laitteistojen ja ohjelmistojen käyttäjät ja tarjoajat itse tietävät parhaiten, kuinka tämä ongelma ratkaistaan, ja tiedämme, että sitä jo nyt tehdään. Olemme tuoneet tämän vuoden 2000 ongelman jälleen uudelleen tietoisuuteen. Olemme asettaneet työryhmiä jne.; emme voi nyt tehdä enempää kuin mitä tähän asti, ja mielestäni kaikkien asianomaisten pitäisi tehdä se, minkä ovat aikaisemmin laiminlyöneet. Voi tietysti ottaa sellaisen kannan, että olisi parempi, jos he kaikki olisivat jo suunnanneet katseensa vuoteen 2000, mutta toisinaan käy niin, että kaukonäköisyyttä sellaisille asioille ei ole kovasti ole.

Teverson
Kiitän tästä vastauksesta. Haluaisin lyhyesti palata kolmeen asiaan: ensinnäkin, luottaako komissio itse siihen, että sen omat järjestelmät säilyvät 31. joulukuuta 1997 ja 1. tammikuuta 2000 välisenä aikana? Toimivatko komission omat järjestelmät kunnolla? Haluaisin tietää, kun otetaan huomioon kaikki asiantuntijakomitean tekemä tutkimus ja työ, miten hyvin Euroopan liike-elämä, Euroopan unionissa, on varautunut tähän. Oletteko varma, että kauppa ei pysähdy tammikuun 1. päivänä vuonna 2000?
Lopuksi olen huolestunut niistä kertomuksista, joiden mukaan tietokoneliikkeissä myydään yhä järjestelmiä, joissa ei oteta tarpeeksi huomioon vuosituhatta koskevaa ohjelmointivirhettä. Onko myös komissio ymmärtänyt asian näin, ja mihin toimenpiteisiin se ryhtyy sisämarkkinoilla tämän lopettamiseksi?

Bangemann
Arvoisa puhemies! Ensimmäiseen osakysymykseen voin vastata oikeastaan myös vain toivomuksilla. En minäkään tiedä sataprosenttisesti, miten se meillä tulee toteutumaan, mutta uskon, että asiasta vastaavat ovat pohtineet asiaa aivan niin kuin mekin. Ehkä se on meille hiukan helpompaa, ja se on, jos niin halutaan, laiminlyönnin etu. Asioilla on aina kaksi puolta. Me olemme menneisyydessä laiminlyöneet - yritämme nyt muuttaa sitä - automaattisen tietojenkäsittelyn mahdollisuuksien sataprosenttisen hyväksikäytön, ja sikäli me emme nyt ole tässä liemessä, koska meillä varmasti on tietoainesta, jonka voi siirtää muilla tavoin vuoden 2000 yli.
Tämä on vain alustava vastaus. Jos arvoisa parlamentaarikko on kiinnostunut siitä, sanomme hänelle mielellämme, mitä me komissiossa olemme tehneet tämän ongelman ratkaisemiseksi. Mitä muihin tulee, heidän huomionsa on kiinnitetty asiaan; me olemme muuten aloittaneet muutamia tutkimusohjelmia auttaaksemme ratkaisujen löytämisessä. Ratkaisuja on tällä välin saatu. Niissä on kuitenkin kaksi ongelmaa. Ensiksikin ne ovat kalliita. Laitteistojen valmistajat rahastavat hyvin sillä, mitä tarjoavat, ja toisaalta joissakin tapauksissa asiantuntijoihin turvautuminen myös ohjelmistojen käytössä on tarpeen, ja asiantuntijoita ei ole paljon, ja niin syntyy pullonkauloja, enkä voi sulkea pois sitä, että jotkin yritykset huolimatta meidän ponnisteluistamme ja omista ponnisteluistaan eivät ole ratkaisseet ongelmaa. Sitten on kolmas ryhmä, johon viittaatte toisessa kysymyksessänne. On todellakin olemassa yrityksiä, jotka sanovat: kyllä se siitä, vielä tänäänkin. Se kaikki ei koske meitä, kyllä me sen vielä jotenkin selvitämme, tämä tarkoittaa, on vielä yrityksiä, jotka eivät ole huomanneet näitä ongelmia, ja se on itse asiassa hälyttävää.

Puhemies
Kysymys nro 35 Marianne Eriksson (H-0783/97):
Aihe: Hallandin harjun tunnelityömaa Ruotsissa
Hallandin harjun läpi rakennettavan rautatietunnelin työmaalla Ruotsissa ympäristöön on päässyt suuria määriä akryyliamidia, joka on turmellut alueen pohjavedet vuosiksi eteenpäin. Tunnelityön aikana useat Rhoca-Gil-tiivistysmassan parissa tekemisissä olleet työntekijät ovat saaneet hermostollisia vaurioita, ja heidän syöpäriskinsä on kasvanut. Seudun maanviljelijät eivät saa tuotteitaan kaupaksi akryyliamidin pilaaman pohjaveden vuoksi. Näillä näkymin korvauksia saavat vain ne, joiden pohjavedestä löytyy akryyliamidia, vaikka kaikilla Bjären alueen maanviljelijöillä on suuria vaikeuksia tuotteidensa myymisessä.
Rhoca-Gil-tiivistysmassaa valmistava ranskalainen kemianalan yritys Rhône-Poulenc ilmoitti ennen onnettomuutta, että massan akryyliamidipitoisuus on 1, 5 prosenttia. Sittemmin pitoisuus on osoittautunut paljon korkeammaksi.
Mihin toimenpiteisiin komissio ryhtyy ympäristörikoksiin osallisia eurooppalaisia suuryrityksiä vastaan?
Aikooko komissio tutkia Rhône-Poulencin myyntimenetelmiä?
Aikooko komissio tutkia Rhoca-Gil-tiivistysmassan käyttöä?

Bangemann
Arvoisa puhemies! Minulla on erittäin pitkä vastaus, ja kysynkin, enkö voisi lyhentää sitä seuraavien kysymysten esittäjien eduksi.
Periaatteessa vastaus lähtee tästä: ensiksikin meillä on kaikki direktiivit, jotka ovat tarpeen myös tämän vaarallisen aineen käsittelemiseksi, joka muuten luokitellaan myrkylliseksi, syöpää aiheuttavaksi (luokka 2) ja mutageeniseksi (luokka 2). Se tarkoittaa, että ei ole kysymys aineesta, jota voi käsitellä huolettomasti; se on laissa määritelty. Se on ensimmäinen kohta, ja siksi kaikkia lain määräyksiä siteerataan tässä.
Toinen kohta: on ensisijaisesti kansallisten viranomaisten tehtävä huolehtia, että aineet, jotka meidän direktiiveissämme luokitellaan myrkyllisiksi ja vaarallisiksi, joko poistetaan käytöstä kokonaan tai, jos niitä käytetään, niiden käytössä noudatetaan asiaankuuluvia määräyksiä, jotta ei synny ympäristövaaroja. Odotamme, mitä Ruotsin hallitus sanoo meille. Sen jälkeen voimme päättää, onko meillä tarvetta omiin päätöksiin. Tällä hetkellä ei mielestämme siksi ole syytä puuttua asioihin, mutta kun Ruotsin hallitus selvittää meille, millaisia rikkomuksia on tullut ilmi ja miten niitä on käsitelty, tarkistamme, onko tarvetta ryhtyä lisätoimiin.
Tämä on pitkän vastauksen lyhennelmä, arvoisa puhemies. Voin lukea sen ääneen, voin myös antaa vastauksen parlamentin jäsenelle. Sivuja on 6, menettäisimme siis paljon aikaa, jos lukisin ne ääneen.

Eriksson
Haluaisin kiittää komissaari Bangemannia vastauksesta. Odotan kiinnostuneena saavani nämä kuusi sivua, koska kyseessä ovat, aivan kuten komissaari sanoo, erittäin vaaralliset aineet.
Olen kuitenkin sitä mieltä, etten ole saanut vastausta niihin kysymyksiin, joita olen esittänyt. Muun muassa ihmettelen nyt sitä, onko komission tarkoituksena tutkia aineen käyttöä kaikkialla EU: n jäsenvaltioissa. Sitä on käytetty jo runsaat 20 vuotta, eikä ainoastaan tunnelin rakentamisessa vaan myös lentokentillä, kaivoksissa jne. Eikö ole minkäänlaista valmiutta? Aine on kaikesta huolimatta kielletty Japanissa ja sitä käytetään rajoitetusti USA: ssa. Tälläkö tavalla EU haluaa kilpailla maailmanmarkkinoilla?

Bangemann
Arvoisa puhemies! Kuten jo sanoin, aiomme tarkistaa sen, kun meillä on Ruotsin hallituksen kertomus. Tällä hetkellä tutkimme tätä ainetta myös säännöllisen riskien arvioimisen avulla, tutkimme sitä, eikö se pitäisi luokitella toiseen luokkaan ja pitäisikö sen käyttö mahdollisesti kokonaan kieltää. Se on tällä hetkellä tehtävien tutkimustemme yksi mahdollinen tulos.

Puhemies
Koska herra Bangemannille varattu aika loppui, kysymykseen nro 36 vastataan kirjallisesti.

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, rouva Kjer Hansen! Kysymys koskee yhtä tuista, jotka myönnettiin PACTE-ohjelmalle 1993. Ohjelman rahoitus annettiin kokonaistukena Euroopan alueiden neuvostolle, joka valtuutettiin ohjelman hallinnon johdolla hoitamaan asiaa. Käsiteltävänänne olevan kertomuksen pohjalta komissio maksoi vuoden 1997 alussa tälle organisaatiolle täysimääräisenä yhteisön määrärahat, jotka sille oli myönnetty vuodesta 1993. Euroopan alueiden neuvoston hallintotoimisto valvoo jokaista projektia jälkikäteen. Muutamissa tapauksissa jälkikäteen tapahtuvassa valvonnassa huomattiin tukikelpoisia menoja, jotka erosivat projektin johtajan loppukertomuksessa ilmoittamasta summasta.
Ennen viimeisen erän maksua Euroopan alueiden neuvosto vaati projektin johtajaa antamaan neuvostolle tositteet kaikista kuluista. Se ilmoitti komissiolle, että useimmat projektin johtajat noudattivat tätä vaatimusta ja loppuerä maksettiin heille. Mikäli projektin johtajat eivät pystyneet esittämään vaadittuja tositteita määräajan kuluessa, tähän mennessä vielä käynnissä olevien projektien lopuksi perustana pidetään ainoastaan tukikelpoisiksi luokiteltuja menoja.

Kjer Hansen
Kiitän komissaaria vastauksesta. Olen iloinen, että nämä maksut on nyt saatu järjestykseen. Minusta on harmillista, että PACTE-ohjelman hoidossa on ollut ongelmia, sillä kun ihmiset eivät saa heille oikeutettuja varoja, muuttuu kuva EU: sta negatiiviseksi. Haluan siksi tehdä lisäkysymyksen komissaarille siitä, voisiko hän tästä lähtien asettaa määrätyn aikarajan sille, milloin menoista luvatut palautukset maksetaan, jotta emme joutuisi taas tilanteeseen, jossa projektiin osallistujilta kestää vuosikausia saada ne saatavat, jotka komissio on heille luvannut. Voisiko komissaari säätää aikarajan näille maksuille?

Wulf-Mathies
 Kyllä, rouva Kjer Hansen, PACTE-ohjelman toteuttamisessa oli todellakin monia ongelmia, eikä siihen, miten se sujui, voida olla ollenkaan tyytyväisiä, etenkin kun, kuten tiedätte, myös menettelyn kuluessa sen oikeutetun kritiikin vuoksi, jota Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ja muut toteutuksessa mukana olevat antoivat, myös tukikelpoisuusedellytyksiä täytyi tiukentaa. Mielestäni näin ei periaatteessa saa tapahtua tulevaisuudessa. Siksi pääosasto XVI pohtii kuumeisesti ensinnäkin, kuinka tätä yhteistyötä tuetaan edelleen, ja toisaalta, kuinka sellaisia asioita voidaan tulevaisuudessa välttää. Voin luvata teille vain, että olemme oppineet näistä menneisyyden ongelmista.

Howitt
Olen tyytyväinen tähän vastaukseen. Haluaisin pyytää komissaaria kertomaan vähän enemmän PACTE-ohjelmasta. Tiedän, että seuraavina viikkoina hän tekee päätöksen PACTE-ohjelman tulevaisuudesta. Tiedän, että hän ei kerro sitä tänään. Tietääkseni hän on huolestunut ohjelman hallinnon puutteista. Hyväksyykö hän tänään sen, että jotkin PACTE-ohjelmaan kohdistuneista arvosteluista johtuvat siitä, että hänen virkamiehensä eivät hyväksy sitä, että PACTE-ohjelma sisältää paljon pieniä hankkeita, koska he pitävät enemmän 10 artikla -ohjelman suuremmista luvuista? Hyväksyykö hän sen, että yksityisten konsulttien sijasta kuntajärjestöt, joilla on hyvät suhteet, järjestävät ohjelmat itse? Samalla kun me yritämme keskittää toimia, hyväksyykö hän sen, että tämän rakennerahastojen pienen ja toisarvoisen osan etuna on, että voimme säilyttää ohjelman, jossa tarjotaan pieni määrä rahaa monille viranomaisille, jotka eivät muuten osallistuisi siihen?

Wulf-Mathies
Herra Howitt, voin toki olla periaatteesta samaa mieltä, ja tiedän myös, että näiden ohjelmien vaikutus oli osittain erittäin myönteinen, ennen kaikkea paikan päällä johdetuissa yhteisöissä. Tiedän kuitenkin myös, että jos emme kykene hoitamaan sellaisia ohjelmia asianmukaisesti, jälkeenpäin turhautuminen on suurempaa kuin menestykset. Tässä ei ole kysymys siitä, että jotkut virkamiehet eivät ehkä haluaisi kovin mielellään tällaisia ohjelmia, vaan kysymys on yksinkertaisesti siitä, mihin komissio pystyy. Luulen, että meidän ei muutoin pidä löytää vain PACTE-ohjelman vaan myös koko 10 artiklan "toimet" osalta jonkinlainen ratkaisu siihen, kuinka takaamme myös pienten projektien liikkeellepanevan vaikutuksen, mutta samalla löydämme hallintomuotoja, jotka eivät vaadi meiltä liikaa. Siinä ei nimittäin ole mitään järkeä, että aloitamme sellaisia asioita hyvästä tahdosta ja lopulta epäonnistumme, koska emme kykene takaamaan asianmukaista hallintoa. Siksi tarkistamme kaikki nämä asiat. Sillä ei tosin ole mitään tekemistä sen kanssa, ja sen te tiedätte, että toimielinten välisten neuvottelujen perusteella meidän on pakko aloittaa ohjelmia, joissa meillä on budjettikohtia ilman oikeudellista perustaa, ja siksi meidän täytyy vielä kerran tarkistaa, kuinka voimme ottaa senkaltaiset ohjelmat pilottiprojekteihin. Pyydän nyt ystävällisesti ymmärrystä sille, että komissio ei tee nyt pelkkiä lupauksia vaan todellakin yrittää löytää järjestelmän, joka takaa sellaisten ohjelmien vastuuntuntoisen toteuttamisen vieläpä kaikilla tasoilla, komission tasolla sekä myös täytäntöönpanevien elinten tasolla.

Puhemies
Kysymys nro 38 Luis Marinho (H-0772/97):
Aihe: Komission puheenjohtaja Santerin antamat lausunnot
Viime Portugalin vierailullaan komission puheenjohtaja Santer lausui, että Portugalin olisi saatava vuosina 2000-2006 enemmän rakennetukea kuin vuosina 1994-1999.
Mihin näin tärkeä puheenjohtajan lausunto perustuu?

Wulf-Mathies
Herra Marinho, puheenjohtaja Santerin lausunnot perustuvat heinäkuussa esitettyyn Agenda 2000 -asiakirjaan. Lausunnoissaan hän viittasi tavoitteeseen 1 annettavien varojen lisäämiseen yhteensä ja nämä liittyvät sen komission ehdotuksen säilyttämiseen, joka koskee tähänastista tavoitteen 1 painotusta, nimittäin kahta kolmasosaa kokonaisvaroista. Lukuun ottamatta Lissabonin aluetta, joka reippaasti ylittää 75 %: n kynnysarvon henkeä kohti lasketusta bruttokansantuotteesta, portugalilaisten alueiden alueellisen hyvinvoinnin taso on selvästi tämän kynnysarvon alapuolella, niin että ne säilyvät edelleen tukikelpoisina tavoite 1: n puitteissa.
Alueet, jotka menettävät tukikelpoisuutensa, ja tämä koskee todennäköisesti Lissabonia, saavat runsaskätisen "phasing out" -siirtymän. Loppujen lopuksi tämä ehdotus koheesiorahaston säilyttämiseksi nykyisessä muodossaan ei kyseenalaista Portugalin tukikelpoisuutta edelleen tämän rahaston osalta, niin että Portugali saa myös tulevaisuudessa huomattavia summia rakennerahastosta ja koheesiorahastosta.

Marinho
Arvoisa puhemies, olin aikonut esittää kysymyksen rouva komissaarille, koska halusin tietää, onko komissio ottanut laskelmissaan huomioon koheesiorahaston kustannukset siitä riippumatta, onko jokin tukea saava maa mukana talous- ja rahaliiton etulinjassa. Vastaus ilahdutti minua suuresti, koska jo ennen kuin ehdin kysyä asiaa, rouva komissaari vakuutti, että talous- ja rahaliiton eturintamassa olevat maat, jotka siis ottavat käyttöön euron, eivät joudu kärsimään ja että koheesiorahasto aiotaan säilyttää. Se oli erinomainen ja Portugalin näkökulmasta äärimmäisen positiivinen vastaus.

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, Agenda 2000 erottaa toisistaan, jos niin haluatte, rakennepolitiikan jatkamisen 15 jäsenvaltion osalta ja uusien jäsenvaltioiden rakennepolitiikan ennen liittymistä ja liittymisen jälkeen. Se, mitä sanoin ja minkä Agenda 2000 tässä mielessä takaa, on se, että tuki tavoitteen 1 alueille ei jää lapsipuolen asemaan uusien jäsenten myötä vaan ehdotus sisältää edelleen kaksi kolmasosaa yhteensä lisääntyvistä varoista. Jatkossa koheesiorahaston pitää olla edelleen avoin jäsenvaltioille, jotka eivät ylitä 90 %: a bruttokansantulosta. Tarkistus puolivälissä viittaa tähän 90 %: iin eikä tuleviin jäseniin, jotka liittyvät vuosien 2000 ja 2006 välisenä aikana.

Corbett
Onko komissaari samaa mieltä siitä, että kun katsomme, mitkä alueet ovat oikeutetut saamaan 75 %: n säännön mukaan tavoitteen 1 rahoitusta vuoden 1999 jälkeen, olisi sopimatonta soveltaa tätä sääntöä ankarasti tilastojen perusteella, kun otetaan huomioon, että jotkin alueet ovat aivan tämän 75 %: n rajan ala- tai yläpuolella joidenkin tilastojen mukaan, jotka eivät itse asiassa ole kovinkaan luotettavia. Kun kyse on rajatapauksista, eikö meidän tulisi harkita sellaisia tekijöitä kuten, luokiteltiinko kyseiset alueet tavoite 1 -statukseen edellisellä kerralla - toisin sanoen, ovatko nämä alueita, jotka ovat hiljattain saavuttaneet tavoite 1 -statuksen ja hiljattain saaneet infrastruktuurin ja menettelytavat kuntoon, jotta ne voisivat hyötyä tästä? Nyt kun ne ovat alkaneet hyötyä tästä ja saada aikaan tuloksia, ei olisi mitään järkeä sulkea niitä ulkopuolelle, ja meidän tulisi harkita tätä.

Puhemies
Herra Corbett, minun on huomautettava teille, että kysymyksenne ei kuulu herra Marinhon esittämän kysymyksen aihepiiriin. Pohdimme kysymystä, joka koski Portugalia, ja te olette ylittänyt selvästi kysymyksen aihepiirin. En tiedä haluaako rouva Wulf-Mathies vastata kysymykseenne, mutta joka tapauksessa ei pidä eksyä kysymyksen aihepiirin ulkopuolelle.
Teillä on puheenvuoro, jos haluatte vastata, rouva Wulf-Mathies.

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, uskon, että pystyn tekemään sen lyhyesti, koska aion käsitellä kysymystänne vielä kerran tarkemmin. Perusta alueiden tukikelpoisuuden arvioimiselle on aina viimeiset kolme vuotta, joista alueelliset tiedot ovat käytettävissä. Ongelmamme on nyt se, että meidän täytyy luoda myös pysyviä mittoja, ja vaikka ymmärränkin hyvin jokaista, jolla on fantastisia argumentteja, luulen, että joudumme todelliseen pulaan, jos emme pidä kiinni annetuista kriteereistä. Nähdäkseni 75 %: n kriteeri on voimassa pitkälti kiistatta yhteisönlaajuisesti.

Puhemies
Kysymys nro 39 Hugh McMahon (H-0777/97):
Aihe: Agenda 2000
Agenda 2000: ssa todetaan uutta tavoitetta 2 käsiteltäessä, että pitäisi " tunnistaa rajattu määrä merkittäviä seutuja, joilla voitaisiin edistää yhdennettyä toimintasuunnitelmaa elinkeinoelämän monipuolistamiseksi" . Millä tavalla nämä " merkittävät seudut" olisi komission mielestä tunnistettava: käytetäänkö tähän tarkoitukseen NUTS 1 tai NUTS 2 luokitusta ja jätetäänkö lopullinen päätösvalta asiassa kullekin jäsenvaltiolle?

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, herra McMahon! Agenda 2000 -asiakirjassa komissio on ehdottanut, että on luotava yksinkertaiset, avoimet ja yksityiskohtaiset yhteisölliset tukikriteerit erilaisille alueille, jotka kuuluvat uuteen tavoitteeseen 2. Näiden kriteerien täytyy ottaa huomioon jäsenvaltioiden alueelliset prioriteetit. Asianomaiset alueet pitäisi vahvistaa komission ja yksittäisten jäsenvaltioiden viranomaisten yhteistyön puitteissa, ja apu pitää keskittää kaikkein epäsuotuisimmille alueille.
Alueellisen kehittämisen yhtenäisen strategian toteuttaminen infrastruktuurin laajentamisen toimien yhteydessä, henkiset voimavarat ja talous kytkettyinä toisiinsa, vaatii kuitenkin tietyn määrittelyn. Kokemus tavoitteesta 2 ja tavoitteesta 5b osoittaa, että NUTS 3 -alueet tai -seudut, joissa on koherentti paikallinen talous ja jotka ovat hallinnollisteknisesti rajattavissa, ovat parhaiten soveltuvia aluetta koskevaksi konseptiksi. Komissio pyrkii kuitenkin tiettyyn joustavuuteen, joka mahdollistaa kansallisten ja alueellisten kriteerien huomioon ottamisen.

McMahon
Kiitän komissaaria hänen vastauksestaan. Kuka päättää kriteereistä? Tuleeko siitä yhteispäätös? Tekeekö komissio tämän päätöksen? Tekevätkö jäsenvaltiot päätöksen?
Toiseksi mille tasolle se perustuu? Käytetäänkö NUTS 1, NUTS 2 tai NUTS 3 -jakoa? On tärkeää, että saamme jotakin tietoa komission ajattelemasta tasosta. Milloin päätös tullaan todennäköisesti tekemään?

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies! Vastauksessani viittasin siihen, että lähtökohtani on, että NUTS 3 -alueet, siis NUTS 3 -taso on periaatteessa sopiva taso. Kuka päättää? Ensiksikin uusissa rakennerahastomääräyksissä määritellään tukikelpoisuuskriteerit ja siten komission antamat eurooppalaiset kriteerit, jotka tietenkin vaativat jäsenvaltioiden hyväksynnän. Jäsenvaltiot tekevät ehdotukset kansallisiksi kriteereiksi, jotka haluamme lisäksi ottaa huomioon, ja komissio tarkistaa yhteistyössä, kuinka pitkälle nämä vastaavat niitä tavoitteita ja vaikutuksia, joihin pyritään.
Kolmas kysymys: milloin? Komissio aikoo vahvistaa uudet rakennerahastomääräykset ensi vuonna pääsiäisen tienoilla, ja kaikki siitä seuraavat päätökset riippuvat neuvoston päätöksistä, ei vain talousnäkymistä, vaan myös rakennerahastomääräyksistä. Tässä komissio ei yksin ole menettelyn valtiatar.

Imaz San Miguel
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää rouva komissaaria vastauksesta ja pyytää, jos se on mahdollista, muutamia kommentteja näiden tavoitteen 2 merkittävien seutujen valintakriteereistä. Pääasiassa tarkoitan niitä teollisuusalueita, joihin Agenda 2000 viittaa. Haluaisin tietää, katsooko rouva komissaari, että korkea työttömyystaso on yksi näiden tavoitteen 2 merkittävien seutujen valintakriteereistä, käytetäänkö näiden alueiden teollisuuden prosenttiosuutta talouden rakenteesta valintakriteerinä, käytetäänkö menetettyjen työpaikkojen prosenttiosuutta kehittyneillä teollisuudenaloilla valintakriteerinä, käytetäänkö muita ongelmia kuten yhteiskunnallista syrjäytymistä yhtenä valintakriteerinä ja, lopuksi, voiko näiden rakenteellisista ongelmista kärsivien alueiden valtioiden rajat ylittävä luonne, joka voi kärjistää näiden tavoitteen 2 alueiden rakenteellisia ongelmia, olla lisävalintakriteerinä tavoitteen 2 alueita valittaessa.

Wulf-Mathies
Sen teen mielelläni, arvoisa puhemies! Olemme parhaillaan luomassa kriteereitä. Siksi en voi antaa lopullista vastausta siihen. On kuitenkin oikein, että kaikki kriteerit, jotka olette maininnut, varmasti otetaan huomioon, esimerkiksi teollisuusalueiden osalta riippuvaisuus jostakin tietystä teollisuudenalasta ja siihen liittyvä erittäin suuri työttömyys, kaupunkialueille esimerkiksi sosiaalisen syrjäytymisen aste ja maaseudulla ei vain riippuvuus maataloudesta vaan myös maatalouden vähentymiseen liittyvät maaltamuuton vaarat.
Aiomme siis kehittää tukikelpoisuuden kriteerejä, jotka ottavat huomioon ongelmien alkuperän - teollisuusalueet, maaseutu, kaupunginosat. Haluamme kuitenkin, että toimet, joihin ryhdytään, valitaan ohjelman ja integroidun kehityskonseptin pohjalta, sillä on kysymys siitä, että ei nyt jatkuvasti katsota menneisyyttä, vaan kehitetään tulevaisuuden näkökulmia.
Aiomme tehdä siitä ehdotuksia rakennerahastomääräyksiksi, ja olen varma, että sitten voimme vielä keskustella yksittäisistä kriteereistä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Wulf-Mathies, että olitte paikalla.
Koska komission kyselytunnille varattu aika loppui, kysymyksiin nro 40-79 vastataan kirjallisesti.

Puhemies
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.

Puhemies
Herra Howittilla on puheenvuoro menettelyjä koskevaa esitystä varten.

Howitt
Onnittelen teitä, arvoisa puhemies, siitä että olette säilyttäneet kyselytunnin yhtenäisyyden pitämällä kiinni aikataulusta ja jopa ylittämällä sen. Kannatan täysin päätöstänne. Voisitteko kommentoida lyhyesti sen vaikutuksia tämäniltaiseen esityslistaan. Tällä hetkellä esityslistaan on merkitty keskustelu klo 24.00 ja 24.30 väliin. Jos ylitämme tämän ajan, keskustelu voi venyä jopa myöhemmäksi. Voisitteko sanoa jäsenille, miten tämä vaikuttaa tämäniltaiseen istuntoon. Saadaanko esityslista valmiiksi vai siirretäänkö joitakin mietintöjä myöhemmäksi?

Puhemies
Parlamentin yksiköt ilmoittivat minulle, että tänä iltana voidaan käydä läpi koko suunniteltu ohjelma sen aikataulun puitteissa, joka todellakin päättyy suunnilleen klo 00.30. Tällaisen tiedon minä sain. Lisäksi tämä riippuu hieman myös niiden jäsenten kurinalaisuudesta, jotka käyttävät puheenvuoroja, ja siitä, kuinka tarkasti he noudattavat heille annettua puheaikaa, sillä sen suhteen ei aina olla niin täsmällisiä kuin toivotaan.
(Istunto keskeytettiin klo 19.10 ja se jatkui klo 21.00.)

Osa-aikatyö - Työllisyys (jatkoa)
Puhemies
Seuraavana asiana esityslistalla on yhteiskeskustelun jatkaminen seuraavista mietinnöistä:
Jönsin työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0352/97) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi EY: n teollisuuden ja työnantajajärjestöjen liiton (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammattiyhdistysten liiton (CES) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta ((KOM(97)0392-C4-0551/97-97/0221(SYN)), -Hernández Mollarin työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0353/97) komission kertomuksesta "Työllisyys Euroopassa - 1997" (KOM(97)0479 - C4-0336/97).
Carlsson
Arvoisa puhemies! Haluaisin vain tehdä pienen huomautuksen, niin että se tulee oikein selostukseen. Aikaisemmin ruotsalainen jäsen väitti, että minä en ollut paikalla hänen puheensa aikana. Minä olin paikalla, ja kuulin hänen minua koskevan huomautuksensa. Nyt ei kuitenkaan ole mitään syytä vastata siihen, koska hän ei itse ole täällä juuri nyt.

Puhemies
Kiitos teille, rouva Carlsson. Kuinka hän saattoi jättää teidät huomioimatta?

García-Margallo y Marfil
Arvoisa puhemies, onnittelen kumpaakin esittelijää - en suinkaan muodon vuoksi - koska he ovat todellakin tehneet parhaansa tässä asiassa. Toinen asia on se, että herra komissaari voisi näillä tai komission esittämillä perusteluilla vakuuttaa ne 15 nuorta, jotka on kutsuttu Luxemburgin huippukokoukseen sen toiseksi päiväksi.
Luultavasti meidän on ainakin tässä parlamentissa, herra puhemies, kyettävä tunnustamaan se, että työllisyydeltä on jo kauan puuttunut teoreettinen malli, josta muutamat esikuva-analyysin opit - Euroopan teollisuuden vertaaminen Yhdysvaltojen ja Japanin teollisuuteen, joka on vienyt meiltä markkinaosuuksia teollisuusmaissa ja joka on varsin paljon meitä paremmin luonut työpaikkoja - ovat hyviä esimerkkejä mutta jotka ovat kuitenkin riittämättömiä tämän ongelman ratkaisemiseksi.
Tämän kokemuksen vuoksi tiedämme - emme teoreettisen mallin vuoksi - että yritysten kilpailukykyyn vaikuttavat palvelut ovat paljon kalliimpia täällä kuin Atlantin toisella puolella ja että meidän on edettävä - jatkettava etenemistä - kohti vapautumista.
Tiedämme, että meidän infrastruktuurimme on paljon heikompi, mutta tiedämme myös, että Euroopan unioni ei koskaan löydä tarpeeksi varoja työpaikkojen luomisessa tarvittavan infrastruktuurin rakentamiseksi.
Tiedämme myös, että työmarkkinoita on saatava joustavimmiksi.
Tiedämme myös, että tutkimukseen ja kehittämiseen myönnetyt varat ovat paljon alhaisemmat täällä kuin Yhdysvalloissa, että näissä pyrkimyksissä yksityisen sektorin asema on vähäisempi ja että valitsemamme tekniikat eli suorat avustukset toimivat huonommin kuin tuottoon liitetyt verohelpotukset.
Toistamme myös, että työn verotus on noussut valtavasti ja samalla pääoman verotus on laskenut.
Esitettävät ratkaisut eivät sovi yhteen tämän diagnoosin kanssa. On selvää, että energiavero ei ratkaise ongelmaa. On selvää, että sosiaaliturvamaksujen alentamiseksi - ja tämä on konkreettinen ajatus, herra puhemies - on ryhdyttävä pohtimaan sitä, onko arvonlisävero, jonka voimme vähentää välittömästi tuotantohyödykkeistä, johdonmukainen tässä työllisyystilanteessa. Se oli johdonmukainen, kun se otettiin käyttöön. Luultavasti meidän on ryhdyttävä harkitsemaan sellaista ALV: tä, jossa tuotantohyödykkeiden veroa ei voitaisi vähentää välittömästi, jotta pääomia voitaisiin verottaa suhteellisesti enemmän kuin työntekijöitä ja jotta pääomavaltaisten tekniikkojen korvaamista työvoimavaltaisilla tekniikoilla voitaisiin edistää.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella kumpaakin esittelijää heidän erinomaisesta työstään ja haluaisin puhua erityisesti rouva Jönsin mietinnöstä, joka koskee sosiaalisen pöytäkirjan yhteyteen tehtävää sopimusta osa-aikatyöstä. Jo pitkään kaikissa asiakirjoissa on esiintynyt maaginen sana: joustavuus. Neuvosto käyttää sitä hyvin paljon, itse komissio viljelee sitä suuntaviivoissaan, sitä käyttävät myös sosiaaliset osapuolet ja Euroopan parlamentti mainitsee sen päätöslauselmissaan yhtenä keinona, jolla voidaan torjua työttömyyttä.
Jotta joustavuudesta tulisi todella tehokas keino, siitä on kuitenkin tehtävä kiinnostava ja sopiva vaihtoehto kaikille, niin työntekijöille kuin työnantajillekin. Joustavuudella on edistettävä ongelmien ratkaisua; sillä on siis pystyttävä lisäämään työpaikkoja ja edistämään työn ja perheasioiden yhteensovittamista sekä miesten että naisten osalta, mutta se ei saa johtaa työehtojen, palkkojen, sosiaaliturvan tai työsuojelun heikkenemiseen eikä se saa olla esteenä urakehitykselle. Tässä suhteessa neuvosto on hyvin ristiriitainen: toisaalta se puhuu joustavuudesta tehokkaana välineenä mutta toisaalta se ei ole valmis sitoutumaan mihinkään tai määrittämään hallinnollisia tai muita sääntöjä, jotta joustavuutta voitaisiin toteuttaa käytännössä.
Komission ensimmäiset asiakirjat, joissa käsiteltiin epätyypillisen työn sääntelyä, ilmestyivät 1980-luvulla. Nyt, vuoden 1997 lopulla, me käsittelemme epätyypillisen työn sääntelyyn liittyvää osaongelmaa, osa-aikaista työtä sosiaalisten osapuolten välisen sopimuksen yhteydessä, ja me pidämme sitä toki myönteisenä asiana, koska sosiaalista vuoropuhelua on mielestämme kehitettävä, mutta katsomme silti, että se edustaa vain hyvin pientä osaa ongelmasta. Me hyväksymme rouva Jönsin mietinnön ja pidämme hänen näkemyksiään valaisevina; hyväksymme mietinnön, koska sopimuksesta ei ole mitään haittaa, mutta olemme tietoisia siitä, että se ei merkitse suuria edistysaskeleita. Yrittäjät ovat vielä ristiriitaisempia; minusta tuntuu, että juuri heidän ansiostaan sopimuksessa puututaan ongelmaan vain hyvin varovaisesti. Yrittäjät ymmärtävät joustavuuden itse asiassa hyvin usein - näin on ainakin omassa maassani - yksipuolisesti, toisin sanoen he pitävät sitä vapautena tehdä omassa yrityksessään mitä haluavat ottamatta huomioon mitään oikeuksia tai sääntöjä.
Sopimus on siis osittainen, koska se liittyy ainoastaan yhteen ongelman osa-alueeseen. Me vetoamme yhdessä rouva Jönsin kanssa komissioon, jotta se ottaisi vihdoin kantaa asiaan ja ehdottaisi epätyypillistä työtä koskevaa direktiiviä, jossa säädellään kaikkia aiheeseen liittyviä osatekijöitä, koska muussa tapauksessa joustavuus jää tyhjäksi mutta sitäkin vaarallisemmaksi sanaksi.

Lulling
Arvoisa puhemies, Euroopan yhteisössä on valitettavasti perinteenä, että aina kun on kyseessä pääasiassa naisia koskeva kysymys, on varustauduttava kärsivällisyydellä, sillä ennen kuin onnistutaan hyväksymään lainsäädäntöesitys, täytyy odottaa ainakin muutamia kymmeniä vuosia. Näin kävi samapalkkaisuutta koskevan 119 artiklan täytäntöönpanolle, tasa-arvoiselle sosiaaliturvan soveltamiselle, todistevelvollisuutta koskevalle muutokselle eikä siinä kaikki. Ja liian usein työvuoren tulos on mitätön.
Näin on todellakin myös osa-aikatyön laita. Melkein kaksikymmentä vuotta sitten komissio teki erinomaisen direktiiviesityksen, joka koski vapaaehtoista osa-aikatyötä. Tarkoituksena oli poistaa osa-aikatyöntekijöihin, joista suurin osa - yli 80 % - on naisia, kohdistuva syrjintä. Omassa maassani, Luxemburgin suurherttuakunnassa, laadimme muuten kyseiseen esitykseen perustuvan lain muutamia vuosia sitten, kun tympääntyneenä olimme päättäneet lakata odottamasta eurooppalaista direktiiviä.
Tällä hetkellä vastassamme on tiettyjen työmarkkinaosapuolten osa-aikatyötä koskeva puitesopimus - pk-yritykset eivät ole mukana. Luonnehtisin tätä sopimusta " kofeiinittomaksi" verrattuna alkuperäiseen direktiiviehdotukseen ja jopa vuoden 1983 muutettuun versioon.
Ensiksikin otsikosta puuttuu tärkeä sana: vapaaehtoinen. Sillä Euroopan tasolla on sovittava vapaaehtoisesta osaaikatyöstä. Tällainen työ ei ole epätyypillistä, päinvastoin. Sen epätyypillisyys tulee sitäpaitsi jatkuvasti vähenemään, ja looginen ja syrjimistä välttävä ratkaisu olisikin yksinkertaisesti soveltaa osa-aikatyöntekijöihin samoja palkka-, työ-, ylennys- ja sosiaaliturvaehtoja kuin kokopäivätyötä tekeviin työntekijöihin. Luonnollisesti heidän palkkansa ja vakuutuksensa maksettaisiin työtuntien määrän mukaisesti. Mutta kaikkien ei tunnu olevan helppo ymmärtää tällaista loogista, syrjintää karttavaa ja helposti sovellettavaa periaatetta.
Ymmärrän, että sosiaaliturvan kohdalla, esimerkiksi eläkevakuutuksen osalta, on vaadittava tietyn työjakson suorittamista, ennen kuin työntekijällä voi olla oikeus takuuseen vähimmäiseläkkeestä. Ymmärrän, mikäli sairausvakuutuksen osalta voi tuntua liialliselta, että esimerkiksi yhden tunnin viikottaisen työskentelyn perusteella saa vakuutuksen naurettavalla vuosimaksulla, vaikka sairaus tai leikkaus maksaa sairausvakuutuskassalle yhtä paljon kuin kokopäiväisen työntekijänkin sairaus.
Me tunnemme nämä ongelmat ja toivon, herra puhemies ja herra komissaari, ...
(Puhemies pyysi puhujaa päättämään puheenvuoronsa.) Halusin sanoa, että olimme aikoneet pyytää ehdotuksen peruuttamista. Äänestän kuitenkin sen puolesta toivoen, että se silti kykenee poistamaan syrjinnän.

Van Lancker
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi sanoa komissaarille, että olen erittäin iloinen nähdessäni hänet täällä vielä näin myöhään. Yksi asia on sanottava, täällä puhutaan paljon joustavuudesta, mutta parlamentti on vähän aikaa sitten taas näyttänyt, kuinka joustamattomia me joskus osaamme olla, kun on kysymys omasta työjärjestyksestämme. Oli miten oli, haluaisin aluksi kiittää kollegaani Hernandez Mollaria vielä kerran hänen mietinnöstään, ennen kaikkea siksi, että se mielestäni täydentää hyvin sitä, minkä van Velzen on jo mietinnössään tuonut esille. Tässä mietinnössä on otettu esille joukko asioita, jotka uhkaavat vähitellen hävitä Luxemburgin huippukokouksen aiheiden joukosta. Haluaisin mielelläni puuttua kolmeen asiaan. Ensinnäkin on tärkeää, että tässä mietinnössä puututaan tulopolitiikkaan ja sosiaaliturvaan myös työllisyyspolitiikan valossa. Herra komissaari, se oli muuten yksi menneen työllisyysviikon tärkeimmistä aiheista. Olen saanut käsiini hiljattain tutkimuksen, josta voin suositella kollegoilleni sitä osaa, jossa ilmaistaan selkeästi, että Euroopan unionin jäsenmailla ei ole mitään lisättävää vanhoihin OECD: n resepteihin. Laajempi palkkahaitari, palkkojen suurempi joustavuus ja pienemmät avustukset vaikuttavat tuskin työllisyystaseeseen, kollega Carlsson, eivätkä varmasti työttömyyteen. Tällainen politiikka johtaa matalien palkkojen alenemiseen ja varmasti myös kansalaisten elintason huonontumiseen. Tätä valintaa Luxemburgin huippukokous ei saa tehdä. Ei ole kysymys joko sosiaaliturvasta tai työllisyydestä. Heidän pitää etsiä tapoja molempien yhdistämiseksi. Paikallinen työllistäminen ja lähipalvelut ovat hyvä asia. Me kannatamme niitä, mutta palkkaehtojen täytyy olla asianmukaiset eikä työhön velvoittamista saa käyttää.
Kollega Pronk, me sosialisteina kannatamme osa-aikatyöhön ja vuorotteluvapaaseen kannustamista sekä miesten että naisten osalta, mutta kannatamme myös kattavaa sosiaaliturvaa, jotta ihmiset eivät joutuisi epävarmaan tilanteeseen.
Herra puhemies, haluaisin painottaa vielä toista asiaa, josta on usein vaiettu ja joka on tullut esille tässä mietinnössä. Se on työajan lyhentäminen. Siitä iloitsen aivan erityisesti. Herra komissaari, Euroopan parlamentti on jo vuonna 1996 pyytänyt komissiota tekemään vertailevan tutkimuksen siitä, miten työaikaa voitaisiin hyvin lyhentää ja miten sosiaalivakuutusmaksujen alentaminen voisi auttaa työajan lyhentämisessä. Ikävä kyllä en ole nähnyt asiasta merkkiäkään komission uudessa raportissa, vuoden 2000 työllisyysagendassa. Tiedän, että ongelmat ovat hyvin erilaisia Euroopan unionin eri jäsenmaissa, ja ymmärrän myös hyvin, että EY: n teollisuuden ja työnantajajärjestöjen liitto yhteisöjen UNICE ei todellakaan ole innokas asian suhteen. Herra komissaari, tässä on Euroopan komissiolle yksi syy lisää käynnistää keskustelu työajan lyhentämisestä uudelleen. Tiedän, että kaikkia näitä aiheita ei käsitellä lainkaan tai ei käsitellä riittävästi Luxemburgin huippukokouksessa, mutta toivon ainakin, että ministerit aloittaisivat keskustelun tästä tärkeästä aiheesta.

Schiedermeier
Arvoisa puhemies! Sydämelliset kiitokset kollega Jönsille hänen mietinnöstään. Yhdyn täysin hänen arvioonsa, jopa mietinnön alkuperäisessä muodossa, ja sallinette minun sen vuoksi tehdä muutamia yleisiä huomautuksia sosiaalikeskusteluun. Se on varmasti arvokas, mutta eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten tämänastiset tulokset, oli kyse sitten hoitovapaasta tai osa-aikatyöstä, ovat sanan varsinaisessa merkityksessä minimalismia. Me emme voi tyytyä tähän. Siksi en yhdy euforiaan, arvoisa komissaari, tähän mennessä saavutetuista sosiaalikeskustelun tuloksista. Meillä on vain yksi jalka oven välissä. Meidän on saatava työnnettyä se pitemmälle, ja siihen toivon nyt saavani tukea teiltä. En ole tosin aivan varma siitä, tuleeko tukenne olemaan tarpeeksi voimakasta.
Jos meille kuitenkin vielä kolmannen kerran esitetään sopimus, jolla on näin vähän arvoa, olen sitä mieltä, että meidän on silloin valitettavasti pakko hylätä se. Kiitän myös kollegaani Hernandez Mollaria. Hän on tehnyt työllisyyshuippukokoukselle merkittäviä aloitteita, joita tuen suurelta osin. Pelkään vain, hyvä kollega, että neuvosto samoin kuin työmarkkinaosapuolet Luxemburgissa kunnioittavat minimalismia, ja tuloksena on, että me saamme kansalaisilta nenillemme, koska olemme herättäneet etukäteen ehkä enemmän toiveita, kuin mitä neuvosto voi toteuttaa. Toivon vain, että ennustukseni eivät toteudu.

Flynn
Haluaisin kiittää kaikkia, jotka ovat osallistuneet tähän keskusteluun ja jotka ovat liittyneet siihen keskustelun loppupuolella. Tässä on kyse kahdesta eri aiheesta, ja haluaisin käsitellä näitä kahta mietintöä erikseen.
Ensinnäkin komission kertomus " Työllisyys Euroopassa - 1997" on osa työllisyyspakettia, jonka komissio hyväksyi 1. lokakuuta, jolloin komissio hyväksyi myös yhteisen kertomuksen ja komission ehdotuksen työllisyyspolitiikan suuntaviivoiksi. Arvoisat jäsenet muistanevat, että viime istunnossa, jolloin tarkastelimme van Velzenin mietintöä, meillä oli erinomainen keskustelu suuntaviivoista. Van Lancker todella osallistui myös tuolloin ansiokkaasti tähän keskusteluun. Tämänpäiväisestä aiheesta haluaisin sanoa teille, että tätä asiaa käsitellään työn organisointia koskevassa vihreässä kirjassa ja määräaika hakemusten jättämiselle on 30. marraskuuta. Tämä keskustelu jatkuu yhä, ja tulemme varmaan kuulemaan siitä vielä enemmän.
Kertomuksessaan " Työllisyys Euroopassa" komissio analysoi työllisyystilannetta ja esittää tästä analyysistä johdetut poliittiset viestit. Vastaavasti Hernandez Mollarin mietinnössä esitetään parlamentin näkemykset näistä asioista. Olen erittäin vakuuttunut näiden kahden näkemyksen lähentymisestä.
Olemme kaikki samaa mieltä yleisen taloudellisen tilanteen tärkeydestä. Kasvuvauhdin saavuttaminen ja ylläpitäminen on perustekijä, jotta voimme täyttää suuntaviivoissa asetetut tavoitteet. Monet puhujat korostivat tätä voimakkaasti. Olemme myös samaa mieltä siitä, että vero- ja maksujärjestelmien tulisi olla työllisyyttä edistäviä ja kannustaa työpaikkojen luomista ja samalla niissä tulisi tarjota tulotukea, joka on tunnusomaista eurooppalaiselle sosiaalimallille.
Mietinnössään Hernandez Mollar esittää monia mielenkiintoisia huomautuksia, ja havaitsin kaksi aluetta, joita hän mielestäni pyrkii erityisesti korostamaan. Haluaisin kommentoida näitä kohtia, sillä uskon, että myös komissio painottaa näitä asioita.
Ensinnäkin meidän on käsiteltävä pätevyyseroja ja opetuksen ja koulutuksen strategiaa, jota tarvitaan näiden pätevyyserojen vähentämiseksi. Euroopan neuvostolle toimitetuissa luonnossuuntaviivoissa komissio on tunnistanut kolme aluetta, joita meidän on parannettava: työelämään siirtyvien nuorten peruskoulutusta, sillä he muodostavat tulevaisuudessa joustavan ja työllistettävän työvoiman perustan. Meidän on luotava koko elämän jatkuva koulutusjärjestelmä, jotta ihmiset voivat ajantasaistaa koulustaan työelämänsä aikana. Meidän on käsiteltävä työttömien koulutusta koskevaa ongelmaa, jotta työttömät voisivat jälleen kilpailla työmarkkinoilla. Parlamentti ja komissio ovat tästä täysin samaa mieltä. Toivomme, että myös jäsenvaltiot hyväksyvät tämän.
Toinen kysymys on sukupuolten välinen kuilu, jota on myös painotettu. Meidän on edistettävä naisten osallistumista työmarkkinoille. Huolimatta siitä, että naisten työpaikkojen määrä on kasvanut viimeisten kymmenen vuoden aikana - ja lukuisia uusia työpaikkoja on syntynyt - miesten ja naisten työllisyysasteet eroavat yhä toisistaan huomattavasti, vaikka miesten ja naisten työttömyysasteen ero ei ole yhtä suuri. Perhe- ja työelämän parempi yhteensovittaminen on ensimmäinen askel tämän ongelman poistamiseksi. Olette varmaan erittäin kiinnostuneita tietämään, että Ecofinin ministereiden ja työministereiden eilinen yhteiskokous oli erittäin onnistunut. Kuunneltuani koko päivän sain sellaisen käsityksen, että tämän osalta meillä on paljon yhteistä. Me korjasimme myös monia väärinkäsityksiä. Yhteiskokoukseen osallistumisaste oli erittäin korkea. Itse asiassa osallistumisaste oli korkein, jonka olen nähnyt näiden neljän ja puolen vuoden aikana täällä. Joten tämä kertoo jotain työllisyyshuippukokouksen onnistumisen mahdollisuuksista. Suuntaviivamme - joista keskustelimme juuri äsken - ja yhteiskertomus ovat tarjonneet keskustelujen tärkeimmän pohjan tämän huippukokouksen valmistelujen osalta.
Arvioni mukaan osapuolet olivat erittäin yksimielisiä neuvoston kokouksessa noudatettavasta menettelystä: toisin sanoen kaikki olivat yksimielisiä jäsenvaltioiden toimintasuunnitelmista, yhteisestä valvonnasta, mahdollisista suosituksista ja neljästä pilarista, jotka hahmottelin viime kerralla. Olimme myös yhtä mieltä määrällisistä ja laadullisista tavoitteista. Euroopan unionin pitkäaikaistyöttömiä koskevista tavoitteista - olemme kaikki puhuneet nuorista ja työllisyydestä - ja myös koulutusta koskevasta kysymyksestä; vaikka koulutuskysymystä ei ole vielä ratkaistu kokonaan. Tekstiä tulkitaan myös toisella tavalla. Mielestäni olemme nyt Amsterdamin kokouksen seurauksena saavuttaneet käännekohdan. Tilanne on muuttunut. Luulen, että meillä on nyt kaikki mahdollisuudet saada aikaan suuri läpimurto eurooppalaisen työllisyysstrategian edistämiseksi ja kehittämiseksi. Kaikki asiat ovat kohdallaan kokouksen onnistumiseksi. Tämä on minun arvioni siitä, mitä eilen tapahtui. Toivon, että tämä onnistuu. Jos näin tapahtuu, tulen takaisin tänne ja sanon erittäin voimakkaita ja myönteisiä asioita teidän suosituksistanne ja komission esityksestä, joiden ansiosta tämä onnistui.
Jönsin mietinnön osalta uusien joustavien työmuotojen tärkeys erityisesti osa-aikatyössä on lisääntynyt viime vuosien aikana, ja tämä kehitys jatkuu kansallisilla työmarkkinoilla. Kesäkuussa 1996 UNICE, CEEP ja ETUC ilmaisivat yhteisen toivomuksensa, kuten tiedätte, neuvotella osa-aikatyöhön liittyvistä seikoista. Erittäin pitkien ja yksityiskohtaisten neuvottelujen jälkeen nämä kolme järjestöä sopivat 6. kesäkuuta 1997 osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta. Samassa tilaisuudessa ne pyysivät, että sopimus pannaan täytäntöön neuvoston välineen avulla. Me kaikki tiedämme tämän. Komissio esittää tämän ehdotuksen neuvostolle sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Pahoittelemme molemmat sitä, että tässä artiklassa ei mainita Euroopan parlamentin osallisuutta. Komissio on kuitenkin pitänyt lupauksensa parlamentille ja ilmoittanut sille työmarkkinaosapuolten välisten neuvotteluiden eri vaiheista. Se on myös toimittanut parlamentille ehdotuksen, jotta se voi antaa oman lausuntonsa asiasta. Haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää esittelijä Jönsiä hänen mietinnöstään ja hänen ponnisteluistaan rakentaa yksimielisyyttä. Arvostan sitä henkilökohtaisesti. Sanottuani tämän haluaisin korostaa, että en yhdy mietinnössä esitettyyn työmarkkinaosapuolten sopimuksen arvosteluun seuraavasta syystä: en salaa teiltä sitä, että komissio ei voi hyväksyä yhtä tarkistusta, joka vaikuttaa sopimuksen sisältöön. Sosiaalipolitiikkaa koskevan pöytäkirjan mukaisen työmarkkinaosapuolten itsemääräämisoikeuden kunnioittamiseksi komissio teki selväksi 14. joulukuuta 1993 antamassaan tiedonannossa, joka koski sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen soveltamista, että neuvosto ei voi muuttaa työmarkkinaosapuolten sopimusta. Tästä syystä muutoksia, jotka muuttavat sopimuksen ehtoja ja erityisesti objektiivisia syitä ja tilapäistä työtä koskevia ehtoja, ei voida hyväksyä. Näin ollen Pronkin ja van Velzenin lisäämää kompromissitarkistusta 3 ei voida hyväksyä, sillä se koskee edellä mainittujen termien määritelmiä.
Komissio valvoo kuitenkin direktiivin täytäntöönpanoa varmistaakseen erityisesti, että objektiivisia toimenpiteitä ja tilapäistä työtä koskevat poikkeukset koskevat ainoastaan näitä. Komissio ei kannata sellaisten ehdotusten sisällyttämistä, joilla jäsenvaltioille ja työmarkkinaosapuolille annetaan uusia velvollisuuksia tarkistusehdotusten 1 ja 2 mukaisesti. Komissio kuitenkin valvoo tämän direktiivin täytäntöönpanoa ja ottaa esille tarkistuksessa 1 ja 2 mainitut asiat.
Tähän erityiseen menettelyyn liittyvän parlamentin tehtävää koskevan kysymyksen osalta sekä työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnassa että naisten oikeuksien valiokunnassa käydyt keskustelut ovat osoittaneet, että tämä on yksi tärkeimmistä huolenaiheista. Tämän osalta komissio harkitsee parhaillaan mahdollisuutta antaa Euroopan parlamentille aktiivisempi tehtävä tässä prosessissa, ja samalla se kunnioittaa sekä sopimuksen ehtoja että työmarkkinaosapuolten itsemääräämisoikeutta, mikä on meidän velvollisuutemme. Osa-aikatyö on vain yksi osa laajempaa kysymystä, joka koskee muiden joustavien työmuotojen suojelua ja edistämistä. Komissio neuvotteli itse asiassa työmarkkinaosapuolten kanssa laajemmassa kontekstissa, joka piti sisällään muut epätyypilliset työsopimukset. Tämä sopimus on sen tähden nähtävä erittäin tärkeänä ensiaskeleena eteenpäin.
Puitesopimuksen johdanto-osassa työmarkkinaosapuolet ovat jo ilmaisseet aikomuksensa harkita vastaavien sopimusten tarvetta muiden joustavien työmuotojen osalta. Työllisyyshuippukokouksen yhteisessä osuudessa, joka hyväksyttiin viime torstaina 13. marraskuuta, osapuolet sanoivat harkitsevansa uusia neuvotteluita. Joten komissio toivoo, että työmarkkinaosapuolet voivat sopia uusien neuvotteluiden aloittamisesta, ja se ottaisi tyytyväisenä vastaan tätä koskevan ilmoituksen varhaisessa vaiheessa.
Lopuksi koska muutamat puhujat ovat maininneet sosiaaliturvaa koskevan kysymyksen, haluaisin sanoa, että sosiaaliturvasääntöjen omaksumista koskevaa kysymystä innovatiivisempien työn organisointimuotojen edistämiseksi on käsitelty työn organisointia koskevassa komission vihreässä kirjassa. Me emme voi päättää ennakolta käytävän keskustelun tulosta antamalla toimintaehdotuksia tässä vaiheessa. Tämä kysymys otetaan kuitenkin esille komission sosiaalisessa toimintaohjelmassa, joka hyväksytään ensi vuonna.

Pronk
Arvoisa puhemies, esittämästäni tarkistusehdotuksesta 3, eikö komissaari tulkinnut sitä väärin? Tässä tarkistuksessa emme pyydä huolehtimaan tästä kyseisessä direktiivissä. Me pyydämme huolehtimaan siitä yleisesti. Tämä on tarkistuksen ja sosiaaliasiain valiokunnan laatiman päätöslauselman alkuperäisen tekstin välinen olennainen ero. Ottiko komissaari vastauksessaan huomioon tämän eron?

Flynn
Vastaus on kyllä. Sanoin, että harkitsemme hänen mainitsemaansa asiaa.

Puhemies
Kiitos, herra Flynn.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Ilma-alusten turvallisuus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana González Triviñon liikenne- ja matkailuvaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0335/97) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi yhteisön lentoasemia käyttävien kolmansien maiden ilma-alusten turvallisuusarvioinnista (KOM(97)0055 - C4-0140/97-97/0039(SYN)).

González Triviño
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin lentoasemia käyttävien kolmansien maiden ilma-alusten turvallisuutta koskevan mietinnön esittelijänä olen hyvin tyytyväinen liikenne- ja matkailuvaliokunnan työskentelyyn, jonka ansiosta on päästy yhteisymmärrykseen niistä parannuksista, joita voidaan tehdä ehdotuksen neuvoston direktiiviksi tekstiin.
Valitettava lento-onnettomuus, joka sattui Dominikaanisessa tasavallassa helmikuussa 1996 ja jossa lähes 200 ihmistä menehtyi, osoitti tarpeen parantaa lentoasemiamme käyttävien kolmansien maiden ilma-alusten tarkastuksia. Direktiivin teksti, joka näyttää saaneen jäsenvaltioiden yksimielisen tuen, on tärkeä edistysaskel turvallisuuden parantamisessa, koska se mahdollistaa koneiden tarkastukset ja niiden lentoonlähdön estämisen, jos niiden turvallisuutta on syytä epäillä.
Neljästätoista liikenne- ja matkailuvaliokunnan hyväksymästä tarkistuksesta kannattaa erityisesti tarkastella kolmea.
Ensimmäiseksi haluan ottaa esille 3 artiklan tarkistuksen, joka mahdollistaa tämän direktiivin soveltamisen niihin lentokoneisiin, joita liikennöidään jossakin Euroopan unioniin kuuluvassa yhtiössä mutta jotka on - joskus jopa miehistöineen - vuokrattu kolmansista maista liikennöintiin unionin lentoasemilla. Näin oli myös Dominikaanisen tasavallan valitettavassa onnettomuudessa, johon aiemmin viittasimme.
Toiseksi viittaan liikenne- ja matkailuvaliokunnan hyväksymään tarkistukseen, jonka myötä tarkastustoimia voitaisiin järjestää suurimmassa osassa niistä lentokoneista, joiden turvallisuuden voidaan epäillä olevan puutteellinen, eikä ainoastaan 10 %: ssa koneista, kuten alkuperäisen tekstin 5 artiklassa sanottiin.
Kolmanneksi mielestäni on tärkeää mainita tarkistus, joka mahdollistaa niiden yhtiöiden nimien julkaisemisen, joiden koneet on asetettu lentokieltoon turvallisuussyistä. Uskomme, että julkisuus on välttämätön varotoimenpide niitä yhtiöitä kohtaan, jotka liikennöivät puutteellisesti huolletuilla koneilla.
Lopuksi haluan selventää, että erään tarkistuksen, jonka esitän äänestettäväksi täysistunnossa, ainoa tarkoitus on selvittää, että direktiivin tavoite ei ole ihmisten turvallisuudesta maan päällä puhuttaessa viitata ainoastaan lentoaseman henkilökuntaan vaan myös lentoasemien läheisyydessä sijaitsevien alueiden asukkaisiin.
Seuraavien kuukausien aikana on vielä mahdollisuus parantaa tämän direktiivin tekstiä, mutta nyt on tärkeintä nopeuttaa mahdollisimman paljon sen voimaantuloa ja taata tarvittavat tekniset, taloudelliset ja hallinnolliset voimavarat sen toteuttamiseksi käytännössä tarkasti ja tehokkaasti.
Tämän direktiivin olemassaolo helpottaa myös yhtenäismarkkinoiden luomista, koska se poistaa mahdollisuuden sellaisten tilanteiden toistumiselta, joissa sellainen lentoyhtiö, jolta on peruttu lentolupa jossakin jäsenvaltiossa turvallisuussyistä, voisi jatkaa liikennöintiä jossakin naapurivaltiossa korjaamatta niitä puutteita, joista lentokielto ensi sijassa johtui.
Haluan lopuksi ilmaista oman mielipiteeni siitä, että rangaistustoimien soveltaminen niihin yhtiöihin, joiden koneissa ilmenee puutteita, olisi luultavasti tehokkaampaa, jos soveltaminen kuuluisi Euroopan komission yksikköjen toimivaltaan eikä jokaiselle jäsenvaltiolle erikseen.
Jos haluamme saada kaikkia Euroopan unionin lentoasemia koskevan direktiivin ja kun kyse on niin arkaluonteisesta aiheesta kuin turvallisuus, olisi toivottavaa, että jokin asiantuntijaelin soveltaisi näitä normeja yhtenäisesti ja tarkasti.
Lausun lopuksi, herra puhemies, kiitokseni komissaari Kinnockille ja koko hänen avustavalle henkilökunnalleen Euroopan komissiossa, jonka ansiosta on jälleen ollut mahdollista yhdessä parlamentin kanssa tarkistaa neuvoston alkuperäistä tekstiä, ja luulenpa, että me kaikki yhdessä - mukaan lukien työtoverit liikenne- ja matkailuvaliokunnassa - olemme saaneet aikaan hyvän direktiivin, joka parantaa oleellisesti ilma-alusten turvallisuutta.

Schmidbauer
Arvoisa puhemies, direktiivin ja kolmansien maiden ilma-alusten turvallisuusarviointia koskevan mietinnön sisältö ei ollut kiistanalainen liikenne- ja matkailuvaliokunnassa. Se näyttää puhtaasti tekniseltä hallintotoimelta, mutta tuollaisen säännöksen päätöksessä ovat kysymyksessä kohtalot ja ihmishenget. Helmikuussa 1996 turkkilaisen Birgen Air -lentoyhtiön Boeing 757 syöksyi alas Dominikaanisessa tasavallassa. Kaikki 189 matkustajaa, lähes kaikki paluumatkalla Saksaan olevia lomalaisia, saivat surmansa onnettomuudessa. Kyseessä oli kolmannen maan lentokoneenvalmistaja, kolmannen maan lähtökenttä ja kolmannen maan lentoyhtiö sekä kolmannen maan lentokapteeni. Yhtä monimutkaisiksi muotoutuivat onnettomuutta seuraavat tutkimukset.
Meillä Saksan liittotasavallassa alkoi julkisuudessa kiivas keskustelu turvallisuusmääräyksistä, laskeutumis- ja lähtökielloista, mustista listoista jne. Onnettomuuden syyn ja mahdollisten syyllisten etsiminen muistutti Musta-Pekka-peliä, vastuuta siirrettiin edestakaisin matkanjärjestäjältä lentoyhtiölle, siltä lentokentän mekaanikoille, heiltä edelleen valmistavalle yritykselle ja lopulta Saksan hallitukselle. Lopputuloksena oli, että kilpailupaineiden ja ilmaliikenteen liberalisoinnin takia kaikki osapuolet toimivat leväperäisesti ja käytännössä vapaaehtoiset tarkastukset ovat maailmanlaajuisesti puutteellisia.
Kun kolmannen maan lentokoneella nykyään on Euroopassa laskeutumiskielto EU-maahan A koneessa esiintyneiden puutteiden takia, se kiertää aivan huoletta EU-maahan B. Yksistään tämä tekee mielestäni tarpeelliseksi yhteisen määräyksen antamisen lentomatkustajien ja -henkilökunnan turvallisuuden takaamiseksi.
Tällä direktiivillä kaikki tiedot etukäteen suoritetuista tarkastuksista voidaan koota keskitetysti, siinä määrätään tarkastusehdot ja komissio voi langettaa lentokieltoja tietyille lentokoneille tai evätä tietyiltä lentoyhtiöiltä lähdöt kaikilta EU-lentokentiltä ja laskeutumiset niille. Me, parlamentti, vaadimme, että kaikki lentokoneet, joiden puutteista on saatu tietoja tai joissa epäillään olevan puutteita, tarkastetaan, eikä ainoastaan ne 10 %. Lisäksi vaadimme, että julkaistaan neljännesvuosittain luettelo lentokielloista.
Kyseinen direktiivi tulee varmasti lisäämään turvallisuutta lentoliikenteessä. Toistaiseksi tosin puuttuu vielä sitovia määräyksiä, jotka koskevat matkustamohenkilökunnan työaikoja, jotta on mahdollista vähentää väsymisen aiheuttamia inhimillisiä virheitä, ja huoltohenkilöstön yhtenäisen hyvän koulutuksen aikaansaamista, jotta voidaan myös johdonmukaisesti sulkea pois tekniset puutteet. Komissiolla, neuvostolla ja meillä parlamentissa on vielä kovasti työtä tehtävänä, jotta tällaiset elintärkeät määräykset toteutuvat.

Ferber
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat! Emme ole vasta helmikuussa 1996 tapahtuneen turkkilaisen lentokoneen alassyöksyn jälkeen, josta jo kuulimme paljon kollega Schmidbauerin puheenvuorossa, alkaneet käsitellä Euroopan parlamentissa ilma-alusten turvallisuutta; erityisesti kolmansien maiden ilma-alusten turvallisuus on sydämellämme. EU-maiden ilma-aluksillehan meillä on määräysvaltaa, tosin, jos saan huomauttaa omasta kokemuksestani, yksi jos toinenkin asia kaipaisi parannusta.
Kuten satamavaltioita koskevassa direktiivissä on tehty laivaliikenteen osalta, meidän on pystyttävä määrittämään myös ilma-alusten osalta kolmansien maiden ilma-aluksia koskevat standardit, jotka ovat edellytys saada laskeutumislupa eurooppalaiselle lentokentälle. Sen vuoksi me Eurooppalaisen kansanpuolueen parlamenttiryhmänä tuemme esittelijän ehdotusta, jossa esitetään monissa kohdin merkittäviä parannuksia.
Yhdessä kohdassa meillä on PPE-ryhmänä kuitenkin ongelmia. Voiko se olla järkevää, että pitää tukeutua myös hallituksen ulkopuolisten järjestöjen kantoihin? Lentomatkustajat, lentokenttien läheisyydessä asuvat ihmiset, lentäjät, huoltojärjestelyt, raportit erityisistä tapahtumista kyllä, mutta hallituksen ulkopuoliset järjestöt, mitä se ikinä merkitseekään, sitä me emme PPE-ryhmänä tue! Sen haluan erittäin selvästi ilmaista.
Etukäteen tehtävät tarkastukset ovat varmastikin oikea keino turvallisuuden lisäämiseksi. Tietojenvaihto ja yhteistyö ovat myös yksi tärkeä kohta. Sen lisäksi on tietenkin oltava mahdollisuus rangaistuksiin, muuten pohdinnoillamme ei ole mitään vaikutusta. Mietintö sisältää myös loistavia ehdotuksia. Erityisesti tietojen julkistaminen on hyvin tärkeä keino saada aikaan enemmän avoimuutta tällä alalla.
Pyydän komissiota vakavasti tarttumaan parlamentin ehdotuksiin eikä pyyhkäisemään niitä noin vain syrjään motolla " Me olemme täällä toimiaksemme yhteistyössä" . Koko Euroopan lentomatkustajien turvallisuuden vuoksi ja muutenkin se olisi tietenkin merkittävä asia.

Kestelijn-Sierens
Arvoisa puhemies, herra komissaari, arvoisat kollegat, haluaisin kiittää komissiota tästä arvokkaasta ehdotuksesta ja esittelijää erinomaisesta mietinnöstä. Esittelijä kiinnittää perusteluissaan oikeutetusti huomiota siihen, että vähemmän tärkeillä lentoasemilla ollaan taloudellisten paineiden vuoksi taipuvaisia katsomaan sormien läpi, jos lentokoneet eivät ole täysin kunnossa.
Minusta ei ole hyväksyttävää, että paikalliset viranomaiset ovat niin välinpitämättömiä niiden riskien suhteen, joiden kohteeksi Oostenden lentoaseman ympäristön asukkaat joutuvat. Uskon siihen, että tämä lainsäädäntöaloite vaikuttaa viranomaisten ja lentoaseman henkilöstön asenteisiin. Jos lentokone ei ole täysin kunnossa, myös lentoaseman lähellä asuvat ovat vaarassa, eivät ainoastaan matkustajat. Kun on kysymys rahtikoneista, joissa on vähän miehistöä, erityisesti asukkaat ovat vaarassa.
Olen esittänyt liikennettä käsittelevän valiokunnan puolesta kahta tarkistusta, joissa lentokenttien ympäristössä asuvat mainitaan riskiryhmiin kuuluviksi. Samalla olen sitä mieltä, että myös muiden kuin matkustajien on voitava saada valittaa, jos he havaitsevat sääntöjen noudattamatta jättämistä. Toivon myös, että tämä direktiivi hyväksytään pikaisesti.

Sindal
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, paljon puhutaan niistä asioista, joista unionin olisi huolehdittava. Nyt keskustelemme asiasta, jossa unionin täytyy toimia. On paikallaan keskustella unionin alueelle kolmansista maista tulevien lentojen turvallisuudesta. Todellisuudessa lentoliikenne on niin rajan ylittävää kuin vain mahdollista. Meillä on lentokoneita, joita hoitavat yhteisön lainsäädännön alaisena toimivat yhtiöt, mutta jotka ovat unionin ulkopuolella olevien yhtiöiden omistuksessa. Meillä on lentokoneita, joita hoitavat kolmansien maiden yhtiöt, mutta jotka lentävät Euroopan ilmatilassa. Kysymys on erittäin tärkeä, ja olen iloinen vallitsevasta poliittisesta yksimielisyydestä. Ilmaliikenne lisääntyy toisaalta laskevien hintojen, toisaalta kasvavien tarpeiden takia. Kasvava kilpailu aiheuttaa sen, että yritykset tarvitsevat lisää lentokoneita ja osa tarpeesta korvataan kokonaan uusilla lentokoneilla, mutta on myös monia tapauksia, joissa vanhat "kaivetaan koipussista" . Korvatut lentokoneet eivät aina pääse eläkkeelle, vaan niitä siirretään silloin tällöin uusien yhtiöiden uusiin väreihin.
Joka vuosi joudumme todistamaan tietyn määrän onnettomuuksia. On välttämätöntä, että me Euroopan parlamentissa vaadimme sellaisten lentojen lakkauttamista, jotka eivät täytä tarvittavia turvamääräyksiä ja on itsestään selvää, että sen on tapahduttava yhteistyössä komission ja neuvoston kanssa. Matkustamisen on oltava turvallista. Emme saa joutua vapisemaan pelosta ennen kuin nousemme linja-autoon, lentokoneeseen tai laivaan. Kuitenkin voidaan todeta, että erityisesti kolmansien maiden lentokoneiden lentoturvallisuus ei vastaa asettamiamme vaatimuksia. Sen takia on tärkeää, että jatkamme työskentelyä tämän direktiivin parissa. Jäsenmaat voivat tietysti tehdä erilaisia ehdotuksia ja erillisiä aloitteita, mutta nämä eivät ole tehokkaita. Siksi yhteinen panos ja sellaisen tiedon vaihtaminen, joka auttaa nopeasti löytämään ne lentokoneet ja lentoyhtiöt, jotka eivät täytä turvallisuusvaatimuksia, ovat välttämättömiä. Tämän direktiiviehdotuksen myötä olemme EU: ssa ottaneet aimo askeleen kansalaisten matkustusturvallisuuden edistämisessä.

McIntosh
Arvoisa puhemies, Dominikaanisessa tasavallassa helmikuussa 1996 sattunut onnettomuus valaisee tänään käsittelemäämme ongelmaa. Tällöin saksalaisen matkanjärjestäjän tilauslennolla ollut turkkilainen lentokone putosi ja kaikki 176 matkustajaa kuolivat. Tässä tapauksessa näyttää siltä, että sinänsä pienestä teknisestä viasta aiheutui suuri onnettomuus ennen lentoa tehtyjen seisontapaikkatarkastuksien puutteellisuuden ja lentäjien virheiden vuoksi.
Onnittelen komissiota tästä direktiiviehdotuksesta ja esittelijää erinomaisesta työstä tämän mietinnön laatimisessa. Tämä esitys on ensimmäinen niistä toimenpiteistä, joita yhteisön strategiasta lentoturvallisuuden parantamiseksi vastaava korkean tason asiantuntijatyöryhmä suositteli, ja lentoturvallisuuden parantaminen oli myös aiemmin laatimani mietinnön aiheena. Kyseisessä päätöslauselmassa Euroopan parlamentti halusi ottaa käyttöön Euroopan unionin lentoasemia käyttäville kolmansien maiden ilma-aluksille turvatarkistuksia koskevan järjestelmän, joka vastaisi satamien tilan valvontaa meriliikenteen alalla. Toisin sanoen ICAO: n turvallisuusstandardeja sovellettaisiin kaikkiin kolmansien maiden ilma-aluksiin, jotta voisimme laatia " mustan listan" niistä kolmansien maiden lentoyhtiöistä, jotka eivät täytä Euroopan unionin turvallisuusstandardeja.
ICAO: n vaatimia määräyksiä tulisi epäilemättä soveltaa niihin kolmansien maiden liikenteenharjoittajiin, jotka kuljettavat Euroopan unionin matkustajia tai käyttävät Euroopan unionin lentoasemia. Panen tyytyväisenä merkille, että ensimmäistä kertaa JAA keskittää kaiken seisontapaikkatarkistuksia koskevan tiedon sekä erityiset ehdot, joiden mukaisesti seisontapaikkatarkistukset olisi suoritettava, ja laatii erityiset EU: n toimintaohjeet varmistaakseen, että näitä määräyksiä sovelletaan. Nämä ovat erittäin myönteisiä ensiaskeleita, ja toivon, että ne johtavat turvallisuuden paranemiseen koko Euroopan unionissa.

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, ensinnäkin kiitän esittelijää hänen erinomaisesta mietinnöstään, joka koski meidän ehdotustamme parantaa ilma-alusten turvallisuutta ottamalla käyttöön tarkastusjärjestelmä niille kolmansien maiden ilma-aluksille, joiden epäillään rikkovan kansainvälisesti sovittuja turvallisuusmääräyksiä. Olen tietysti iloinen siitä, että esittelijä ja muut tänä iltana puhuneet jäsenet tukevat meitä tässä erittäin tärkeässä kysymyksessä ja myös siitä, että monet näistä 15 tarkistuksesta ovat hyödyllisiä lisäyksiä tai ehdotuksia, jotka täydentävät komission ehdotusta.
Parlamentti muistanee, kuten Gonzalez Triviño ja muut sanoivat, että Puerto Platassa viime vuoden helmikuussa tapahtuneen traagisen onnettomuuden jälkeen, jossa menehtyi 176 Euroopan unionin kansalaista, sekä Euroopan parlamentti että neuvosto pyysivät komissiota tutkimaan mahdollisia toimenpiteitä turvallisuuden parantamiseksi. Myöhemmin viime vuoden kesäkuussa komissio julkaisi tiedonantonsa yhteisön lentoturvallisuuden parantamista koskevasta strategiasta, joka sisälsi toimintaohjelman. Tämän ohjelman ensimmäinen osa, joka esitellään virallisena ehdotuksena, on tänään parlamentin tarkasteltavana. Tämä julkaistiin tämän vuoden helmikuussa.
Komissio voi tyytyväisenä hyväksyä kaikki valiokunnan tarkistukset paitsi kahta eikä myöskään uutta tarkistusta 15, joka kattaa samantapaisia kysymyksiä kuin tarkistus 2. Tarkistuksen 14 osalta, jossa vaaditaan komissiota laatimaan kertomus direktiivin soveltamisesta viimeistään kaksi vuotta sen voimaantulon jälkeen, haluaisin sanoa, että jos ehdotus hyväksytään esittelijän näkemyksen mukaisesti, en usko, että lähitulevaisuudessa on tarvetta lisäehdotuksiin. Olen kuitenkin halukas hyväksymään sen, että olosuhteet voivat muuttua ja uusi ehdotus voi olla tarpeen. Myöhemmin komissio sisällyttää tarkistuksen 14 sisällön mukautettuun ehdotukseen.
Lopuksi totean, että komissio ei voi hyväksyä yhtä tarkistusta. Nykyisen ehdotuksen tarkistuksessa 13 pyydetään lakkauttamaan 12 artikla, jossa vaaditaan jäsenvaltioita luomaan seuraamusjärjestelmä direktiivin täytäntöönpanon varmistamiseksi laadittujen kansallisten säädösten rikkomisesta. Katsomme, että 12 artikla on välttämätön väline, jolla varmistetaan, että yhteisön lainsäädännölliset asiakirjat pannaan täytäntöön jäsenvaltioissa, ja sen tähden haluamme säilyttää sen tekstissä. Toivon, että parlamentti harkittuaan asiaa lähemmin yhtyy näkemykseemme 12 artiklan tarpeellisuudesta täytäntöönpanon varmistamiseksi, etenkin koska ehdotuksemme on saanut selvää ja voimakasta kannatusta.
Olen tyytyväinen nähdessäni näin voimakkaat yhteiset ponnistelut lentoturvallisuuden parantamiseksi. Tämä yhteinen kanta vastaa täysin parlamentin viime vuosien aikana esittämää näkemystä. Odotan innokkaana tämän ehdotuksen hyväksymistä tulevaisuudessa, ja se voisi vaikuttaa Euroopan kansalaisten ja itse asiassa monien lentomatkustajien turvallisuuden parantamiseen sekä antaisi lisäturvallisuutta lentoasemien lähellä asuville henkilöille. Sen tähden otan tyytyväisenä vastaan Gonzalez Triviñon ponnistelut.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Kinnock.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Taloudellinen ja sosiaalinen koheesio
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Izquierdo Colladon aluepoliittisen valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0329/97) komission ensimmäisestä kertomuksesta taloudellisesta ja sosiaalisesta koheesiosta (KOM(96)0542 - C4-0016/97).

Izquierdo Collado
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, komissio lähetti tämän kertomuksen, ennen kuin yhtäkään Agenda 2000: tta koskevaa asiakirjaa tunnettiin edes luonnoksena parlamentissa. Monet sen näkökannoista ja kriteereistä ovat kuitenkin nykyisin käytössä, koska kertomus koheesiosta on ajan myötä jäänyt käytännössä muiden tärkeiden kertomusten, kuten Agenda 2000: n, varjoon.
Mietintö koheesiosta, jonka parlamentti esittelee, alkaa huomautuksella yhteenkuuluvuuden filosofiasta. Yhteenkuuluvuus ei ole sellaista kuin Punaisessa Ristissä, yhteenkuuluvuus on osa unionin oikeusjärjestelmää, yhteenkuuluvuus on yhtenäismarkkinoiden toinen puoli, eikä yhteenkuuluvuus merkitse epämääräisiä tai rajoittamattomia avustuksia vaan pyrkimyksiä tehdä Euroopan unionin eri alueista kilpailukykyisiä. Komission kertomus toi esiin jotakin olennaista: yhteenkuuluvuus oli edistynyt epätasaisesti. Valtiot olivat lähentyneet tässä suhteessa. Yhteenkuuluvuus ei ollut kuitenkaan vaikuttanut samalla tavalla alueisiin.
Työllisyyden muuttujat, tutkimuksen muuttujat ja monet muut osoittivat lisäksi sen, että oltiin kaukana niistä yhteenkuuluvuuden tavoitteista, joihin Euroopan unioni pyrkii. Sanoimme erittäin selvästi mietinnössä, että parlamentti on tyytyväinen Euroopan unionin rakennepolitiikkaan. Se ei ole ainoastaan tyytyväinen politiikkaan vaan myös siitä vastaaviin poliitikkoihin, ja olen iloinen siitä, että rouva komissaari on tänään kanssamme täällä. Olen kuullut hänen puhuvan Saksassa ja muissa Euroopan unionin maissa samaa kieltä, ja minun on sanottava, herra puhemies, että aluepoliittinen valiokunta on ylpeä siitä, että se on saanut työskennellä hänen kanssaan, ja että epäilemättä ne myönteiset asiat, joita parlamentin mietintö voi synnyttää, ovat suurelta osin parlamentin ja rouva komissaarin välisen avunannon, näkökantojen ja keskustelun tulosta.
Näin ollen olemme samaa mieltä siitä, että monia asioita on muutettava rakennepolitiikkojen avulla. Mutta sanomme selvästi, ja parlamentille ja toimielimille ja unionin kansalaisille on tultava selväksi, että suhtaudumme hyvin kriittisesti Euroopan unionin muihin politiikkoihin yhteenkuuluvuuden suhteen. Perustamissopimuksen 130 b artiklassa vaaditaan niitä toimimaan yhdessä ja vaikuttamaan yhteenkuuluvuuden toteutumiseen. Emme voi menettää yön aikana sitä, minkä olemme saavuttaneet päivän aikana. Alueilta, joille on annettu jotakin, ei voida ottaa sitä pois. Näin ollen unionin kaikkien politiikkojen avulla voidaan todella saavuttaa ne yhteenkuuluvuuden tavoitteet, joihin parlamentti pyrkii ja joihin Euroopan unioni kokonaisuudessaan pyrkii.
Näin ollen katsomme, että kaikkia yhteisön politiikkoja on sovitettava paremmin yhteen yhteenkuuluvuuden tavoitteen kanssa. Haluamme, että tutkimukset eivät keskity kehittyneimmille alueille, että Euroopan laajuiset verkot jakautuvat johdonmukaisella ja yhteenkuuluvuutta lisäävällä tavalla, että kilpailupolitiikka ei kaiu kuuroille korville ja joka päivä keskitytään enemmän niihin yhteenkuuluvuutta lisääviin puoliin, joita siinä on oltava, ja että yhteinen maatalouspolitiikka edistää ja lisää yhteenkuuluvuutta. Tässä on viestimme.
Herra puhemies, olemme keskustelleet pitkään siitä, onko 1, 27 % unionin BKT: sta riittävä määrä yhteenkuuluvuuden lisäämiseksi vai ei ja voisiko jo Edinburghissa saavutettujen tavoitteiden toistaminen luoda Euroopan unionista kielteisen kuvan, jonka mukaan olisimme lamaannuksissa. Kannatamme realismia. Realismia, joka sanoo: nyt ei ole oikea aika vaatia valtioita kasvattamaan osuuttaan eli nyt, kun olemme rahaliitossa, mutta, herra puhemies, ennen laajentumista tarvitaan uusia rahoitusnäkymiä, jotta voidaan todellakin vakavasti käynnistää laajentumisprosessi.
Haluan kiittää kaikkia kollegoja, herra puhemies, siitä valtavasta yhteisestä työpanoksesta, jonka he ovat laittaneet tähän mietintöön ja jonka he ovat antaneet minulle henkilökohtaisesti, ja teitä myöntämistänne lisäsekunneista.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevä valiokunta on keskustellut kiinnostuneena ensimmäisestä koheesiota koskevasta kertomuksesta, jonka komissio on saanut valmiiksi, ja sen johtopäätökset - jotka luonnollisesti ovat suppeampia ja yhteenvedonomaisempia kuin ne, joita herra Izquierdo Collado on esittänyt loistavassa ja perinpohjaisessa mietinnössään - ovat samansuuntaisia mietinnön johtopäätösten kanssa. Näin ollen vaikka meistä näyttääkin siltä, että komission kertomuksessa on tehty arvokas analyysi yhteenkuuluvuudesta, siinä on kuitenkin niin metodologiaan kuin tutkimusalaankin liittyviä puutteita, jotka on korjattava kertomuksen myöhempiin painoksiin.
Ne pääkohdat, joihin tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevä valiokunta keskittää kritiikkinsä ja suosituksensa ja jotka ovat samansuuntaisia herra Izquierdo Colladon esittämien kanssa, ovat seuraavat: ensimmäiseksi laajentumisen seurausten huomioon ottaminen, jotta voidaan määritellä yhteenkuuluvuuden instrumentit tulevaisuudessa; toiseksi sekä rahastojen volyymin että niiden toimeenpanon tehokkuuden laajentaminen ja parantaminen; kolmanneksi erityisten toimintalinjojen sisällyttäminen rahastoihin Euroopan unionin yhtenäisen tutkimus- ja kehitysrakenteen aikaansaamiseksi, jolloin näihin toimiin varatun BKT: n prosenttiosuus lähentyisi kilpailijoidemme vastaavia lukuja, ja myös tutkimuksen viidennen puiteohjelman soveltaminen, teknologisista innovaatioista huolehtiminen ja työpaikkojen luominen; neljänneksi, koska tietoyhteiskunta on tärkeä, koheesiota edistävät toimet näiden rahastojen kanssa; viidenneksi yhteisen maatalouspolitiikan määritelmän ja tulevan laajenemisen yhdenmukaistaminen näiden tavoitteiden kanssa; kuudenneksi, kun otetaan huomioon energiantoimituksen ja energian saatavuuden merkitys sosiaalisen yhteenkuuluvuuden saavuttamisessa, näiden rahastojen huomattavan ja merkittävän osan keskittäminen energiantoimituksen perusrakenteeseen; ja seitsemänneksi ja viimeiseksi nykyisessä taloudellisen kasvun mallissa olevan eriarvoisuutta lisäävän ristiriidan esiin tuominen ja pyrkiminen siihen, että tulevaisuudessa ei olisi rajoittavaa säätelyä, jotta muuttaisimme taloudellista mallia ja se olisi oikeudenmukaisempi.

McCarthy
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että meillä on tänään mahdollisuus keskustella koheesiopolitiikasta, vaikka näin myöhään. Komission ensimmäinen kolmivuotiskertomus koheesiopolitiikoista ja niiden vaikutuksista on ollut olennainen osa koheesiopolitiikkojen tulevien ensisijaisten tavoitteiden arviointia. Tämä tapahtuu tärkeänä käännekohtana rakenne- ja aluepolitiikkojen uudistuessa ja Agenda 2000 -paketin myötä.
Voimme aloittaa arviointiprosessin, saavutusten ja menestyksen arvioimisen, ja koska esittelijämme on ollut erittäin tehokas kattavassa koheesiota koskevassa analyysissään, hän on asettanut tulevaisuudelle kirjanmerkkejä, joita voimme käyttää viiteasiakirjoina. Meidän sitoutumistamme koheesiota kohtaan ei voida epäillä. Tämä on itse asiassa sisällytetty jokaiseen perustamissopimukseen, myös Amsterdamin perussopimukseen. Jokainen on samaa mieltä siitä, että se on tärkeä aivan kuten äitiys ja omenapiirakka. Tätä todistaa sitoumuksemme siirtää nämä velvollisuudet käytännön politiikkoihin. Esittelijä korostaa, että koheesiopolitiikka on samanarvoinen kuin - ja olen samaa mieltä hänen kanssaan - eurooppalaisten yhtenäismarkkinoiden ja talous- ja rahaliiton toteuttaminen. On ymmärrettävää, jos joskus saatte sen käsityksen, että taloudellinen ja sosiaalinen koheesio ei ole poliittisesti tärkeä. Se on kuitenkin tärkeä. EU: n ensisijainen tavoite on kehittää Euroopan unionista enemmän kuin yhtenäismarkkinat, vapaa kauppaalue tai valuutta-alue.
Koheesiopolitiikat ovat elintärkeitä kansalaisten Euroopan luomisen, alueiden ja yhteisöjen konkreettisen tuen ja yhtenäismarkkinoiden työpaikkojen ja koulutuksen saatavuuden kannalta. Vaalipiirini näkyvät hankkeet, kuten tietokonekoulutushanke, jonka käynnistin eilen, ovat Euroopan unionin politiikkojen inhimillisiä ja myönteisiä puolia. Kivihiilialan yhteisöjen tukeminen ja koulutushankkeet ovat olennainen osa taloudellisen ja sosiaalisen koheesion aikaansaamisessa. Jäsenvaltioiden tulisi muistaa tämä tällä viikolla järjestettävässä ylimääräisessä työllisyyshuippukokouksessa. Jäsenvaltiot eivät useinkaan muista tai ajattele koheesiopolitiikan merkitystä.
Me tiedämme, että epätasa-arvoa esiintyy, ja koheesion tarkoituksena on yrittää poistaa sitä. Minun on sanottava, että huomautukseni eivät ole tarkoitettu komissaari Wulf-Mathiesille, sillä me tiedämme hänen sitoumuksensa koheesiopolitiikkaa kohtaan, vaan koko komissaarien kollegiolle. Me tarvitsemme enemmän todisteita siitä, että muut politiikat vaikuttavat osaltaan koheesioon tai käsittelevät sitä. Haluaisin kysyä komissaarilta, katsooko hän, että koheesion arviointi vuosittain olisi hyödyllistä ja että meidän tulisi yrittää sisällyttää se komission työohjelmaan. Muut komissaarit voisivat tarkastella omaa politiikkaansa ja arvioida, miten se tukee koheesiota.
Yksi tämän erinomaisen mietinnön harvoista arvostelun aiheista on se, että komissio ei ole käsitellyt EMUa kovinkaan tehokkaasti. Aika kuluu nopeasti eikä meillä ole vieläkään selvää analyysiä EMUn vaikutuksista alueillemme. On korkea aika tarkastella näitä asioita. Lopuksi haluan sanoa, että meillä on oltava välineet saavuttaa koheesiopolitiikkaa koskevat tavoitteemme, kuten Jacques Santer sanoi. Alue- ja koheesiopolitiikat voivat olla menestyviä, jos teemme yhteistyötä - jäsenvaltiot, alueet ja paikalliset viranomaiset. Tärkeimmät tavoitteet ovat: tehokkuus, oikeudenmukainen ja tasa-arvoinen jako, kohtuuhintainen politiikka, sillä joskus vähemmän voi tarkoittaa enemmän, ja kestävä koheesiopolitiikka, joka vie meidät uudelle vuosituhannelle.

Berend
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, hyvät naiset ja herrat! Käsillä oleva herra Izquierdo Colladon mietintö on erittäin laaja esitys, joka ylittää huomattavasti rakennerahaston kolmelta vuodelta olevien tulosten kriittisen analyysin suunnitellut rajat taloudellisen ja sosiaalisen koheesion ja siitä seuraavien päätelmien suhteen.
Tiedämme olevamme monissa kohdin samaa mieltä esittelijän kanssa, kun on kysymys vaatimuksista keskittää keinot voimakkaammin, yhteisön menetelmien paremmasta yhteensovittamisesta, taloudellisen kilpailukyvyn parantamisesta, kestävästä kehityksestä ja kilpailukykyisten työpaikkojen luomisesta, sillä nämä ovat tosiasiallisesti EU: n rakennepolitiikan ensisijaisia kohteita. Tosin yksityiskohtaiset säännökset maataloussektorilla, unionin rahoitussektorilla kuuluvat kokonaisuudessaan seuraavalle suunnittelujaksolle ja tälle ajanjaksolle lankeava laajennus ei kuulu suoraan Izquierdon mietinnön päätöslauselmaesitykseen.
Koska nämä nyt ovat siinä mukana, osittain huolimatta valiokunnassa esiintyneistä voimakkaasti vastakkaisista näkemyksistä, asia pitäisi selvittää täysistunnossa, jolloin kyseisten kohtien poistaminen olisi edelleenkin paras ratkaisu. Esittelijä on tältä osin ristiriitainen. Yhtäältä todetaan oikein, että on välttämätöntä käyttää rajallisia keinoja ja välineitä harkitusti, suunnitelmallisesti ja ennen kaikkea siellä, missä talouskehityksen vaiheen pienennettävät erot sitä edellyttävät. Samanaikaisesti otetaan liian vähän huomioon erästä koheesion periaatetta pitämällä kiinni omaisuuksista, koheesiorahastoista tai kyseenalaistamalla oman varallisuuden yläraja ja mahdolliset ehkäisevät korjaukset ylöspäin. Tämän mukaan heikommassa asemassa olevien alueiden kehitystä tulee tukea, jotta nämä eivät mahdollisimman pian enää tarvitsisi tällaista tukea. Euroopan rakennepolitiikan konseptista siis ilmenee, että käytettävissä olevissa tuissa on aina kysymys väliaikaisesta tuesta, jonka avulla on tarkoitus saavuttaa keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä riippumattomuus tällaisista tuista. Väliaikaiset keinot ovat tällöin hyvä silta tukikulissista poistumiseen.
Taloudellinen ja sosiaalinen koheesio ei saa olla mikään yksisuuntainen katu! Jakamista ja saamista ei voi yksipuolisesti rasittaa, muuten solidaarisuus kääntyy helposti päinvastaiseksi. Tai toisin ilmaistuna: taloudellisia sopimuksia luodaan oikeutetusti aina yhtä tiettyä suunnittelujaksoa varten. Sen mukaisesti sekä jakajan että saajan kortit sekoitetaan uudelleen vastaamaan EU-maiden uutta taloudellista tilannetta.
Oikeutetusti esittelijä vaatii kriteereitä tukitavoitteille, mutta niiden tulee olla objektiivisia, selkeästi laskettavissa olevia kriteereitä, kuten esimerkiksi tavoitteen 1 alueilla 75 % bruttokansantulosta NUTS II: n puitteissa. Raportti on tosin kiistanalainen, vaikka etukäteen päästiinkin erilaisiin kompromisseihin. Tulee riippumaan tärkeiden tarkistusehdotusten hyväksynnästä, saako se enemmistön tuen parlamentissa.

Collins, Gerard
Arvoisa puhemies, rakennerahastot ovat auttaneet unionin syrjäseutujen vähemmän kehittyneitä alueita kehittämään taloudellisia mahdollisuuksia ja poistamaan niiden ja unionin ydinalueella hyvin menestyvien alueiden välistä eroa.
Tämä pitää erityisesti paikkansa Irlannissa, jossa rakennerahastot ovat keskittyneet uusien parannettujen teiden rakentamiseen, lentoasemien rakentamiseen, teollisuuksien nykyaikaistamiseen ja nuorten ihmisten ammattikoulutukseen. Tämä varojen keskittäminen kantaa hedelmää, kun Irlannin talous elpyy ja uusia työpaikkoja luodaan koko maahan. Meillä on kuitenkin vielä paljon tehtävänä pyrkiessämme tavoitteeseen korottaa Irlannin keskimääräistä elintasoa unionin keskellä sijaitsevien hyvin menestyvien alueiden tasolle. Taloudellisia rakenneongelmia esiintyy jatkuvasti, ja nämä on poistettava, jos haluamme, että talous kasvaa ja että saavutamme samanlaisen BKT-tason kuin unionin hyvin menestyvät alueet.
Rakennerahastoilla on ollut merkittävä osuus viime vuosien edistysten saavuttamisessa. Uskon, että se, miten Irlanti on käyttänyt näitä rahastoja, voi olla mallina muille unionin alueille ja maille.
On tärkeää jatkaa jo aloitettua pääoman sijoitusta koskevaa ohjelmaa, ei ainoastaan sen tähden, että voimme saattaa loppuun nyt aloitetut hankkeet, vaan myös säilyttääksemme vauhdin, joka on johtanut talouden jatkuvaan kasvuun viime vuosina. Nämä voimakkaat kasvutasot ovat johtaneet siihen, että monet kommentaattorit ovat ehdottaneet, että rakennerahastojen investointien tarve on vähentynyt Irlannissa. En ole ollenkaan samaa mieltä. Kriteerit, joilla arvioidaan, täyttääkö maa tai alue rakennerahastojen maksimitason, voivat peittää jatkuvia ongelmia.
Esimerkiksi BKT-kriteerien käyttö antaa sen kuvan, että Irlannin talous on kehittynyt enemmän kuin, jos kriteereinä olisi käytetty BKTL-tasoa. Meidän kehitystasoamme liioitellaan myös, kun sitä verrataan unionin hyvin menestyviin alueisiin. Tämä johtuu taloutemme ulkomaisten investointien määrästä, joka vääristää tilannetta meidän eduksemme.
Tätä kysymystä tulisi tarkastella, kun seuraavia rakennerahastoja jaetaan kelpoisuudet täyttävien alueiden kesken. Toiseksi työttömyysasteelle tulisi antaa huomattava merkitys, kun määrittelemme kelpoisuuskriteerejä tavoite 1 - statukselle.
Lopuksi totean, että Irlannin viranomaisilla, kuten monilla muilla unionin vähemmän kehittyneiden alueiden viranomaisilla, on vaikeuksia löytää työpaikkoja pitkäaikaistyöttömille, jotka ovat usein ilman minkäänlaista perustaitoja, joita he voisivat tarjota mahdollisille työnantajille. Tämä ongelma tulisi ottaa huomioon kelpoisuutta määriteltäessä.

Vallvé
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, haluaisin ensiksi onnitella herra Izquierdo Colladoa hänen mietinnöstään, joka koskee kertomusta taloudellisesta ja sosiaalisesta koheesiosta. On ilmeistä, että tämä mietintö on laadittu tilanteessa, jolloin myös ensimmäiset tiedot Agenda 2000: sta olivat olemassa. Mielestäni esittelijä teki oikein laatiessaan mietinnön sen tiedon valossa, joka oli sillä hetkellä käytettävissä, koska parlamentissa laaditut mietinnöt ovat eläviä ja ajan tasalla eikä meidän pidä rajoittua muutamiin varmoina pidettyihin asiakokonaisuuksiin. On aikaa muuttaa, jos se on tarpeen, niitä näkemyksiä, joita herra Izquierdo Collado tuo esiin esittelemässään mietinnössä.
Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus on Euroopan unionin periaate, ja haluan muistuttaa, että tätä asiaa ei ole mainittu Rooman sopimuksessa, mutta joku, tarkalleen ottaen ministeri Spaak, ennusti jo silloin, että tulevaisuudessa tarvittaisiin sellaisia välineitä, joilla voidaan lujittaa taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta Euroopan eri alueilla ja aloilla. Euroopan unioni on mielestäni onnistunut tässä suhteessa välineidensä eli rakennerahastojen, koheesiorahaston ja jopa yhteisen maatalouspolitiikan avulla lujittamaan taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Ja on selvää - sen joku puhuja sanoi täällä - että tämä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vahvistaminen ja myönnettävät tuet eivät voi olla rajattomia tukia eivätkä ajallisesti määrittelemättömiä, vaan niitä on asianmukaisesti valvottava, ja niitä valvotaankin. Uskallan väittää, että niitä valvotaan, koska niiden mittana pidetään juuri arviota sellaisten alueiden kansantuotteesta, jotka saavat tukea rakennerahastoista. Vaikka luonnollisesti nämä tuet ovatkin ajallisesti rajattuja, minun on myös todettava, että ne on tarkoitettu pitkille ajanjaksoille, koska jollakin alueella ei tapahdu kehitystä eikä sen tilanne parane lyhyessä ajassa. Näin ollen näitä tukia olisi pidettävä pitkän aikavälin tukina.
Tässä mielessä olen samaa mieltä esittelijän kanssa, kun hän toivoo, että sovitettaisiin paremmin yhteen näiden politiikkojen soveltamista, sovellettaisiin useammin - minun mielestäni näin pitäisi tehdä - toissijaisuusperiaatetta ja annettaisiin alueellisille ja paikallisille elimille niille kuuluva tehtävä ja enemmän vastuuta näiden rahastojen toteuttamisessa. Mielestäni tässä suhteessa lainsäädäntömme ei sovellu alueellisten elinten vastuun periaatteen soveltamiseen niin, että ne voisivat hoitaa koheesiorahastoja ja rakennerahastoja.
Luulen, että tässä mielessä mietintö on hyvä ja että tätä rakennerahastoja koskevaa politiikkaa on jatkettava.

Novo
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, hyvät kollegat, komission kertomus Euroopan unionin taloudellisen ja sosiaalisen koheesion kehityksestä ei voi jättää ketään tyytyväiseksi eikä kylmäksi.
Se, että joidenkin jäsenvaltioiden BKT on hivenen lähentynyt EU: n keskimääräistä BKT: tä ei muuta miksikään sitä tosiasiaa, että tuo edistys on sinänsä täysin riittämätön. Se ei sen vuoksi myöskään ole Euroopan unionin perustamissopimukseen tästä asiasta kirjattujen perustavoitteiden mukainen eikä sopusoinnussa niiden kanssa.
Toisaalta on selvästi havaittavissa, että erot rikkaimpien ja köyhimpien alueiden välillä kasvavat. Sen vuoksi on yhä ilmeisempää, että yhteenkuuluvuuteen tähtäävissä politiikoissa on selviä ja todellisia puutteita. Tämä koskee erityisesti yhteistä maatalouspolitiikkaa, jonka rakenteellinen ja alueellinen epätasapaino on johtanut siihen, että rikkaimmat maanviljelijät saavat yli 80 % tuista ja että esimerkiksi Portugali, yksi koheesiomaista, on yhteisen politiikan nettomaksaja.
Nämä ilmeiset rajoitukset ja puutteet olivat kuitenkin selvästi ennakoitavissa. Jo jaksolle 1994-1999 budjetoidut varat olivat riittämättömät, mikä osoittaa, että Jacques Delorsin Edinburghissa ehdottama katto yhteisön talousarvioon vuodeksi 1999 oli perusteltu ja että useissa taloustutkimuksissa silloin esitetyt korkeammat luvut olivat erittäin aiheellisia. Noissa tutkimuksissa korostettiin, että on välttämätöntä turvata lähentymiskehitykselle sellainen vauhti, joka edesauttaa todellista sisäistä yhteenkuuluvuutta.
Samaten koska varat olivat jo alun perin niukat, valtioiden mahdollisuudet saada rahoitusta olivat ja ovat rajallisia. Ei siksi, etteikö suunnitelmia ja tarpeita olisi, vaan koska budjetit rajoittavat noita mahdollisuuksia pyrkiessään täyttämään yhtenäisvaluuttaan liittyvät tavoitteet, jotka siten osoittautuvat täydellisen ristiriitaisiksi koheesiopyrkimysten kanssa.
Pian tehtävät päätökset tulevasta rahoituskehyksestä koskevat unionia, jossa on nykyistä enemmän jäseniä ja uusia rakenteellisen ja muun tuen tarpeita. Toisin kuin kollega Berend äsken sanoi, tällöin otetaan huomioon Agenda 2000: n esitykset, ja me uskomme esittelijän tavoin, ettei tässä asiassa kannata panna päätään pensaaseen kuin jänis. Siksi käy yhä ilmeisemmäksi, että eräät herra Izquierdo Colladon mietinnössään esittämät asiat ovat erittäin aiheellisia. Niitä ovat esimerkiksi koheesiorahasto niitä nykyisiä rahoitustuen saajia varten, joiden BKT on alle 90 % jäsenvaltioiden keskiarvosta, tukitason jatkuvuuden turvaaminen nykyisille jäsenvaltioille, kaikkien politiikkojen sovittaminen todellisen yhteenkuuluvuuden periaatteisiin ja käytäntöön ja vahvempi rahoituskapasiteetti uusien, laajentumisesta aiheutuvien ongelmien kohtaamiseksi.
Yksimielisyys näissä keskeisissä näkökohdissa johtaa meidät väistämättä harkitsemaan uudelleen komission ehdottamaa tasoa tuleville rahoitusnäkymille (1, 27 % yhteisön BKT: sta eli sama ja todistetusti riittämätön katto, joka vahvistettiin vuodeksi 1999). Ehdotettuja lukuja on muutettava tai vähintäänkin ne on asianmukaisesti tarkistettava, ennen kuin seuraava laajentuminen toteutuu.

Schroedter
Arvoisa puhemies! Euroopan sisämarkkinat ovat saaneet aikaan merkittäviä kokonaistaloudellisia voittoja, mutta köyhien ja rikkaiden alueiden välistä kuilua ei ole tähän päivään mennessä pystytty poistamaan. Kymmenen köyhimmän alueen työttömyys on lähes seitsemän kertaa niin korkea kuin kymmenen rikkaimman alueen. Sisämarkkinoiden keskittämisvaikutus lisää taajamien vaurautta, mutta syrjäisten alueiden kustannuksella. Tähän mennessä tästä epätasapainosta ei ole kyetty selviämään huolimatta suurista rakennetuista. Onko tämän jatkuttava näin?
Kun aluksi oli suuntauksena poistaa taloudellinen ja sosiaalinen koheesio Euroopan unionin itsenäisenä solidaarisuuspolitiikkana, koheesiota käsittelevästä mietinnöstä tulee merkittävä tunnustus eurooppalaisen yhteiskuntamallin säilyttämiseksi. Muutamien jäsenvaltioiden valtiovarainministereitä kiusaavat kuitenkin nettomaksajafantasiat, joihin liittyvät kuvitellut suureet. Viime aikoina on tapahtunut usein, että Saksan valtiovarainministeri on unohtanut, että rakennepolitiikassa ei ole kyse yksinkertaisesta talousresurssien siirrosta jäsenvaltioiden välillä vaan EU: n taloudellisten voimavarojen käyttämisestä parhaalla mahdollisella tavalla yhteisön hyväksi.
Onko todellakin niin, että komissio aikoo muuttaa ilmoitustaan koheesiota käsittelevässä mietinnössä ja että se aikoo käyttää rakennepolitiikkaa voimakkaammin yhteisön sopusointuiseen kehittämiseen? Kaipaan kestävän kehityksen sisällöllistä ankkuroimista Agenda 2000: een. Kestävyys tarkoittaa tasapainon aikaansaamista ekologian, talouden ja sosiaaliturvan välillä eikä ainoastaan taajamissa, vaan myös syrjäseuduilla. Näitä ovat ja tulevat lähitulevaisuudessa olemaan maaseutualueet. Tehokas koheesiopolitiikka on tosin mahdollista vain paikan päällä yhdessä paikallisten ihmisten kanssa. Heillä on oikeus tarpeisiinsa sovitettuun kehitykseen eikä heitä tulisi pakottaa ylhäältä käsin keskitettyihin projekteihin, jollaisia koko Euroopan kattavat verkot edelleenkin ovat.

Novo Belenguer
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, haluan ensiksi onnitella, kuten muutkin työtoverit ovat tehneet, herra Izquierdoa tämän monimutkaisen, vaikean, tärkeän ja kiinnostavan mietinnön laatimisesta. Mietinnön, josta olemme lisäksi keskustelleet useina pitkinä päivinä aluepoliittisessa valiokunnassa ja jossa arvioidaan yhteisön viime vuosien koheesiopolitiikan tuloksia perusteellisena ja oleellisena osana Euroopan unionin rakentamista ja tulevaisuutta. On tarpeen pohtia ja ottaa huomioon, kun keskustelemme ja äänestämme tästä mietinnöstä, muutamia sellaisia kohtia, jotka eivät ole erittäin tärkeitä ainoastaan lähimenneisyydessä vaan myös lähitulevaisuudessa ja jotka liittyvät laajentumiseen. Koheesiopolitiikkojen myönteisenä tuloksena on pidettävä sitä, että koheesio- ja muiden valtioiden välillä olevat erot ovat pienentyneet. Mutta valitettavasti alueelliset tuloerot ovat säilyneet ja työttömyystason erot kasvaneet.
Tämä tosiseikka tuo ilmi yhteisön eri politiikkojen välisen yhteensovittamisen puuttumisen ja osoittaa sen, että yleisen tason suunnittelua tarvitaan, jotta voidaan taata politiikkojen yhteensopivuus taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoitteen kanssa. Toinen huolestuttava seikka, herra puhemies, joka tuli esiin tästä mietinnöstä käydyssä keskustelussa, oli pyrkimys poistaa koheesiorahastot niiltä mailta, jotka tulevat ensimmäisessä vaiheessa mukaan talous- ja rahaliittoon. Tämä ajatus, joka ei ole yhteisvastuullinen, rikkoo perustamissopimuksen henkeä ja kirjainta vastaan, koska se sisältää selkeän maininnan koheesiorahastosta ja sen soveltamistavasta. Ympäristöhankkeita ja liikennettä koskevia infrastruktuurihankkeita tarvitaan välttämättä näissä valtioissa, koska hankkeet ovat ajallisesti pitkiä ja niiden rahoittaminen vaatii paljon varoja. Kuitenkin talous- ja rahaliittoon liittyminen on täysin riippuvainen suhdanteista, eikä se ole lainkaan vastakkainen tai yhteensopimaton aiemman kanssa. Euroopan komissio on ilmaissut sen näin Agenda 2000: ssa sen vuoksi, että sen juridinen yksikkö on muun muassa antanut lausunnon, joka laskee perustan koheesiorahaston soveltamiselle riippumatta siitä, täyttyvätkö konvergenssikriteerit vai eivät ja siitä päästäänkö yhtenäisvaluuttaan vai ei.
Valtion ei kannata, näin herra Izquierdon mietinnössä todetaan, ponnistella päästäkseen talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen, jos sitä saman tien rangaistaan lopettamalla koheesiorahaston tuki, joka on ja tulee olemaan erittäin tärkeää koko prosessin aikana. Tämän vuoksi, rouva komissaari, meistä olisi sopivaa, että välittäisitte parlamentille juridisen yksikkönne tästä asiasta antaman lausunnon sisällön parlamentin jäsenten tietoon ja pohdittavaksi.
Meidän vastuunamme Euroopan parlamentissa on lujittaa sitä merkitystä, jonka vuoksi yhteenkuuluvuus sisällytettiin perustamissopimukseen ja joka koskee yhteisvastuullisen ja oikeudenmukaisen Euroopan ja yhteiskunnallisten sitoumusten tunnustamista.

Walter
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat! Euroopan unioni on enemmän kuin yhteiset sisämarkkinat. Se on enemmän kuin meillä pian oleva yhteinen valuutta. Se on muodoltaan, rakenteeltaan yhteisö, jota pitää koossa koheesio. Niille, jotka eivät ole päivittäin tekemisissä sen kanssa, täytyy termiä koheesio ilmeisesti vielä selittää. Koheesio on tunnuspiirre, toisin sanoen me katsomme toisiamme ja yritämme edistää keskenämme Euroopan unionia, vahvemmat heikompien kanssa ja heikommat vahvempien kanssa.
Siinä meillä on olemassa eurooppalaisella tasolla tärkeä väline eli rakennerahastot. Aion kohta vielä sanoa niistä jotakin. Mutta koheesioon, yhteenkuuluvuuden politiikkaan kuuluvat myös yksittäiset politiikat. Niistä ovat ystävämme Izquierdo samoin kuin koheesiota käsittelevä mietintökin muistuttaneet meitä kiitettävällä tavalla ja saaneet meidät tietoisiksi niistä. Politiikat eivät saa keskenään mitätöidä eivätkä tehdä tyhjäksi toisiaan. Se tarkoittaa, että kansallisvaltioissa ei harjoiteta sellaista politiikkaa, mikä asettaa yhteenliittymän sitä vastaan, mihin me pyrimme Euroopan tasolla, sillä muutoin kaikki täällä harjoittamamme politiikka on täysin järjetöntä.
Tämä merkitsee myös sitä, että politiikkamme on sovitettava toisiinsa, ja se ei voi tapahtua siten, että me alistamme kaiken ehdottomalle sanelupolitiikalle emmekä enää ajattele, mihin yksittäisiin tavoitteisiin pyritään, esimerkiksi tutkimusalalla, jossa laatu on tärkeintä ja jossa se täytyy myös pitää korkeana.
Olen oikeastaan kiitollinen herra Izquierdolle, päinvastoin kuin siitä, mitä kollegamme Rolf Berend on sanonut, että hän on jo työstänyt esillä olevan laajan valikoiman. Tämä koskee myös rakennerahastoja. Keskustelussa meidän oli otettava huomioon, että tähän ajankohtaan ei ole sovittu mitään. Keskustelu rakennerahastoista käydään ensi vuonna. Se, että jo suuntaudutaan kyseiseen keskusteluun, on epäilemättä oikein samoin kuin se, että otetaan opiksi koheesiota käsittelevästä mietinnöstä, on epäilemättä myös oikein.
Meillä oli valiokunnassa samoin kuin sen jälkeisissä keskusteluissa ongelmia sopia seuraavien vuosien koheesiorahastoista. Sanon sen viimeisenä huomautuksenani. Me emme halunneet hyväksyä päätöksiä, jotka koskevat seuraavia rakennerahastokeskusteluja. Me emme halua ottaa käyttöön rahastoa, joka lopulta jossakin vaiheessa saattaisi johtaa pelkkiin taloudellisiin korvauksiin. Sen vuoksi olemme tehneet selväksi, että nyt aikaansaatu kompromissi on muotoilultaan meitä sitova ja myös meitä tyydyttävä. Kiitän siitä kollegaani Izquierdoa, joka on tehnyt valtavan suuren työn tämän asian eteen. Hän on käsitellyt koheesioaihetta todella ansiokkaasti ja haluan onnitella häntä hänen mietinnöstään!

Hatzidakis
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, koheesio ja kilpailukyky ovat toisiaan täydentäviä käsitteitä. Koheesio voi vahvistua kilpailukyvystä, joka vuorostaan voi edistää lähentymistä, kehitystä ja työllisyyttä.
Lopputulokset, jotka mietinnössä onnistuttiin saamaan koheesion suhteen olisivat voineet olla tyydyttävämmät. Jäsenvaltioiden lähentymisen tasolla edistymistä tapahtui, mutta monilla tavoitteen 1 reuna-alueilla on syntynyt aukko suhteessa keskimääräiseen yhteisörakenteeseen ja huononnusta on tapahtunut työttömien, erityisesti nuorten, naispuolisten- ja pitkäaikaistyöttömien, suhteen. Koska teemme selvityksen, minun on sanottava, että komission on todella ryhdyttävä töihin tarkemman metodologian kehittämiseksi mitä tulee rakennerahastojen toiminnan vaikutuksiin, jotta tiedämme mistä vaikutuksista puhumme, jotta voimme tehdä oikeat arviot tulevaisuutta varten.
Koska teemme selvityksen, on välttämätöntä, että ajatuksemme kohdistuvat siihen, mitä tapahtuu vuoden 1999 jälkeen rakennerahastojen uusien sääntöjen myötä ja katson, että pitää:
ensiksi edetä kolmen perusperiaatteen mukaan, jotka ovat yksinkertaisuus, avoimuus ja tehokkuus, -toiseksi rajoittaa ohjelmien ja yhteisön aloitteiden lukua, -kolmanneksi rajoittua kolmeen nykyisen kuuden rakennerahastojen tavoitteen sijasta, -neljänneksi valvoa ohjelmien uskottavuutta ja oikeaa toimeenpanoa tehokkaammin, -viidenneksi harmonisoida rakennerahastojen mekanismeja ja prosesseja, -kuudenneksi saada aikaan yksityisen sektorin suurempi osallistuminen rakennerahastojen toimintaan ja antaa yleisölle paremmin tietoja ohjelmiin osallistumisesta.Mitä talouteen tulee, haluaisin sanoa, herra puhemies, että laajentuminen on toisaalta välttämätöntä, mutta se herättää kysymyksiä ohjelmien rahoituksesta. Komissio katsoo, että 1, 27 % on tarpeeksi ja tukee ennusteensa tiettyyn kehitysrytmiin. Kukaan ei kuitenkaan tiedä, toteutuvatko nämä ennusteet. Siksi ennen laajenemista on tehtävä uudet Euroopan yhteisön talousennusteet.
Lopetan kiittäen herra Izquierdo Colladoa mietinnöstä.

Ryynänen
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, koheesion toteutumiseen vaikuttaa erityisen paljon meneillään oleva talouselämän globalisaatiokehitys, jonka vastapainoksi EU: n tulisi toimia tehokkaasti.
EU: n toiminta ei kuitenkaan ole olennaisessa sisäisessä politiikassa ollut artiklan 130 b hengen mukaista. Esimerkiksi EU: n liikenne-, kilpailu- sekä tiede- ja tutkimuspolitiikka ovat olleet vaikutuksiltaan enemmänkin talouselämää keskittäviä kuin yhteenkuuluvuutta edistäviä. Samoin energiapolitiikan osalta olisi olemassa vaihtoehtoja, jotka keskittymisen sijasta lisäisivät koheesiota. Tästä esimerkkinä ovat pohjoisten alueiden bioenergiavarat ja niiden tehokkaampi hyödyntäminen.
EU: ssa näyttää tällä hetkellä olevan tärkeämpää talouspolitiikan ja rahajärjestelmien yhtenäistäminen kuin elämisen edellytysten turvaaminen syrjäisillä alueilla. Tämähän näkyy niin jäsenvaltioiden budjettien leikkauspäätöksissä kuin EU: nkin budjetin niukkuuden jakamisessa tulevaisuudessa. EU: n tulisikin koheesiopolitiikan nimissä valvoa, että täydentävyysperiaatetta toteutetaan jäsenmaissa. Nykyisellään EU: n varoilla usein korvataan aikaisempia kansallisia aluepolitiikkavaroja.
Suuri merkitys koheesiolle EU: ssa on myös maatalouden elinkelpoisuudella koko EU: n alueella. Nykyinen maataloustukijärjestelmä ei ota riittävästi huomioon ilmasto- ja muista luonnonolosuhdetekijöistä johtuvia vaikeuksia tuotannolle sekä pohjoisilla että eteläisillä periferia-alueilla. Kylmyys tai kuivuus, harva asutus ja pitkät etäisyydet keskeisistä markkinoista ovat tekijöitä, joiden haitat on kompensoitava. Tämä on koheesiopolitiikan keskeisiä kysymyksiä ja sitä on tässä mietinnössä käsitelty aivan liian puutteellisesti. Toimiva ja tehokas koheesiopolitiikka edellyttää, että EU tukee alueiden kehitystä niiden omilla ehdoilla ja että toimintatapa on nykyistä paljon joustavampi.

Sierra González
Arvoisa puhemies, koheesiopolitiikka kohtaa lähiaikoina kaksi haastetta: talous- ja rahaliiton sekä laajentumisen.
Kumpikin niistä voi johtaa olemassa olevien alueellisten erojen syvenemiseen, kuten aiemmissa puheenvuoroissa on toistettu. Erojen mahdollinen syveneminen osoittaa sen, että koheesiorahaston soveltamisessa on osin epäonnistuttu.
Tämän epäonnistumisen myöntämisen pitäisi olla lähtökohtana aina tulevaisuutta pohdittaessa. Näin muun muassa sen vuoksi, että vakaussopimuksen mukanaan tuoma talousarvioita koskeva kurinalaisuus voi vaarantaa jopa saavutetut tavoitteet. Nämä olemassa olevat vaarat osoittavat sen, että koheesiorahaston on pystyttävä jakamaan tukia enemmän kuin se nykyään pystyy.
Lopuksi haluan sanoa, että tuemme tässä mietinnössä ehdotettuja toimia yhteisön politiikkojen yhteensovittamisen, toiminnan avoimuuden ja työpaikkojen luomisen osalta. Mutta kaikki nämä toimet jäävät vaille sisältöä, jos koheesiorahaston tukeminen ei ole päämäärä itsessään vaan muille politiikoille alistettu väline.

Napoletano
Arvoisa puhemies, ajan vähyys pakottaa meidät tekemään valintoja ja jättämään väliin komission kertomuksen sisältöön tai arviointiin liittyviä asioita. Kertomus osoittaa, miten vaarallinen on joidenkin jäsenmaiden ehdottama oikeudenmukaisen tulontasauksen teoria sovellettaessa koheesiopolitiikkaa, ja se osoittaa, että muut politiikat tukevat ainoastaan suhteellisessa mielessä koheesiotavoitteen saavuttamista.
Rajoitan puheenvuoroni siihen keskeiseen viestiin, jonka parlamentti haluaa antaa Colladon mietinnön välityksellä, koska edessämme on rahastojen uudistus, laajentumisprosessi, rahaliiton toteutuminen ja neuvoston ylimääräinen työllisyyskokous. Näissä kaikissa asioissa on mielestämme otettava huomioon tämän kertomuksen jatkotoimet ja varsinkin parlamentin mietintöön kootut tekijät: vaikeudet alueiden välisten erojen poistamisessa; se että unionin muut politiikat ja monet kansalliset politiikat eivät edistä koheesiota ja se, että kertomuksessa on aukkoja, siinä ei esimerkiksi käsitellä täysipainoisesti, mitä seurauksia on laajentumisella, rahaliiton toteutumisella ja ennen kaikkea rahaliiton toteutumisen jälkeisellä tilanteella.
Haluaisin lopuksi kysyä rouva komissaarilta, voisiko hän kertoa vastauspuheenvuorossaan, minkä arvon komissio antaa omalle kertomukselleen ja parlamentin mietinnölle, jotta saisimme valaistusta tulevien valintojen suhteen.

Arias Cañete
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa rouva komissaari, hyvät parlamentin jäsenet, jos ensimmäinen kertomus koheesiosta oli hyvin analysoitu ja pohdittu asiakirja, josta komissio ja varsinkin pääosasto XVI ansaitsivat suosionosoitukset, mietintö, jonka työtoverimme Juan de Dios Izquierdo esittelee meille edellä mainitusta asiakirjasta, on tasapainoinen ja hyvin rakennettu teksti, joka sisältää tarkan ja syvällisen analyysin ja jonka pelkkä lukeminen kertoo niistä merkittävistä ponnistuksista, joita sen laatiminen on vaatinut.
Haluan korostaa kahta väitettä, jotka sisältyvät tämän mietinnön perusteluihin: ensimmäinen koskee sitä, että unionin sisällä olevat erot ovat toteutuneista edistysaskeleista ja rakennepolitiikkojen tehokkuudesta huolimatta tuskin pienentyneet kymmenen viime vuoden aikana; toinen korostaa sitä, että lähes kaikilla yhteisön politiikoilla on selvästi yhteenkuuluvuuden kannalta päinvastaisia vaikutuksia. Nämä väitteet osoittavat, että sekä perustamissopimuksen 130 a artiklaa että 130 b artiklaa ei sovelleta täsmällisesti. Rakennepolitiikan käytössä ei ole tarpeeksi varoja alueiden välisten erojen kaventamiseksi nopeasti keskipitkällä aikavälillä, eikä nykyisiin yhteisön politiikkoihin kuulu perustavoitetta alueiden välisten erojen kaventamiseksi.
Agenda 2000 voi korjata nämä toiminnalliset puutteet. Aluepolitiikan uudistaminen, joka keskittäisi rakennerahastojen toimintaa, järkeistäisi alueellisia ohjelmia, säilyttäisi koheesiorahaston sellaisena kuin sen nyt on ja säilyttäisi tiukkojen kriteerien avulla määriteltyjen tavoitteen 1 alueiden statuksen, voi olla kullanarvoinen mahdollisuus edistää alueellisen eriarvoisuuden vähenemistä ennen kaikkea, jos laajentumisen yhteydessä voitaisiin uudistaa rahoitusnäkymiä, mikä toisi Euroopan unionille lisävaroja enemmän kuin 1, 27 % BKT: sta.
YMP: n uudistus saattaa tehdä Euroopan unionin maatalouden tasapainottamisen mahdolliseksi, jos komission politiikka ei jatku samoilla linjoilla ja jos saavutetaan tasapaino mantereen ja Välimeren alueen maatalouden välillä siten, että sitä politiikkaa, joka on saanut eniten varoja yhteisön talousarviossa, koskisivat myös taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kriteerit.
Päätän toistamalla vilpittömät onnitteluni esittelijällemme hänen loistavan työnsä johdosta.

Ephremidis
Arvoisa rouva puhemies, periaatteessa suhtaudumme myönteisesti herra Colladon mietintöön, koska se lähestyy käytännöllisesti taloudellisen ja sosiaalisen koheesion keskeistä kysymystä.
Haluan kuitenkin esittää muutamia huomautuksia, jotka liittyvät laiminlyönteihin, puutteisiin ja ristiriitoihin, joita mietinnössä on. Missään ei mainita sitä, että ulkopoliittiset ongelmat tai esteet, joita joillakin yhteisön alueilla on, vaikuttavat kielteisesti koheesioon, alueiden kehitykseen, ja niiden matkaan kohti yhdenvertaisuutta muiden alueiden kanssa.
Ensiksi viittaan Kreikkaan, jossa Egeanmeren tilanne, Turkin hyökkäävyys ja järjettömät ja vaaralliset aseet vaikuttavat kielteisesti eräiden alueiden kehitykseen erityisesti Egean saarilla.
Toiseksi, mietinnössä ei viitata varojen, varsinkaan korvamerkittyjen, epätasaiseen jakamiseen. Rouva puhemies, Saksan ja Espanjan suhteen varat lisääntyvät ajalla 1994-1999, mutta yhteisön köyhien maiden, Kreikan ja Portugalin, suhteen ne vähenevät.
Kolmanneksi, minuun tekee kielteisen vaikutuksen se, että mietinnössä ei missään kerrota, mihin nuo varat menevät. Otetaan esimerkiksi Kreikka - ja arvoisa komission jäsen tietää tämän hyvin - jossa nuo rahat menevät typeryyksiin, ne menevät konserttitalojen rakentamiseen, jotka eivät ole osa kehitystä, eivät osa työllisyyttä eikä niitä edes voi yleensä pitää tuotantoyrityksinä.
Sen tähden mietintöä on täydennettävä, rouva puhemies, joko tarkistuksin tai toisessa tilaisuudessa, ja on tehtävä korjaus siihen, mitä mietintö painottaa, nimittäin että myönnettävät varat eivät menekään todellisen taloudellisen ja sosiaalisen koheesion tarpeisiin.

Lage
Aluksi haluan todeta, arvoisa rouva puhemies ja hyvät jäsenet, että koheesio on elintärkeää entistä yhdentyneemmälle unionille, joka aikoo lisäksi siirtyä hyvin pian taloudelliseen liittovaltiojärjestelmään. Historiallinen kokemus liittovaltioista tai liittovaltiomalliin pohjautuvista valtioista osoittaa selvästi, että liittovaltioiden talousarvioiden on täytettävä uudelleenjaon, tasa-arvon ja oikeudenmukaisuuden tehtävä. Sen lisäksi, että Euroopan unionin talousarvion tulee vastata laajentumisen tarpeisiin, se ei voi myöskään väistää tätä olennaista kysymystä.
Izquierdo Colladon mietintö pohtii ansiokkaasti ja kriittisesti komission kertomusta, joka on itsessään teknisesti korkealaatuinen ja erinomaisen analyyttinen. Herra Izquierdo Collado ei ole kuitenkaan halunnut toimia kuin entisajan puhtaaksikirjoittajamunkit, joiden ainoana tehtävänä oli kirjoittaa uudestaan se, mitä muut olivat jo sanoneet. Niinpä hän rakentaa sillan Agenda 2000: een ja ottaa esille asioita, jotka ovat unionin tulevaisuuden kannalta olennaisia.
Haluan tuoda esille kolme mielestäni tarpeellista huomautusta: ensinnäkin rahoitusnäkymiin esitetty 1, 27 %: n katto on torjuttava. Tuo katto on vaarallinen pakkopaita. Vielä Delors-paketti II: ssa se oli kannustin, mutta nyt se on rajoite. Toiseksi koheesiorahasto on säilytettävä tehokkuutensa ja ajankohtaisuutensa vuoksi. Kolmanneksi nykyiset koheesiomaat ja -alueet eivät voi maksaa laajentumisen kustannuksia, eivät edes osittain. Tuen vähentäminen koheesiomailta olisi siis valitettava erehdys. Esimerkiksi Portugalia ei pidä rangaista sen saavuttamista hyvistä tuloksista eli siitä, että se on Euroopan unionin mallioppilas.
Portugali on onnistunut täyttämään kelpoisuuskriteerit ja ylläpitämään todellista lähentymiskehitystä - vuonna 1995 Portugalin BKT oli 67 % jäsenvaltioiden keskitasosta, vuonna 1996 se oli noussut 68, 3 %: in ja vuoden 1997 BKT voi arvioidun 4 %: n kasvuluvun ansiosta nousta jo lähes 70 %: in; tämän lisäksi työttömyys on hallinnassa. Olisi siis väärin, epäoikeudenmukaista ja ristiriitaista rangaista sitä tästä kaikesta. Se olisi samaa kuin rangaista hyveestä.

Schröder
Tämä sekaannus ei tapahdu ensimmäistä kertaa. Tein jo valiokunnassa ehdotuksen, että meitä tulevaisuudessa puhuteltaisiin enää vain etunimeltä. Arvoisa rouva puhemies, arvoisa rouva komissaari! Edeltävä puhuja, kollega Lage, viittasi sinänsä asiaan sanoessaan, että siinä on kysymys uudelleenjaosta. Olen täysin eri mieltä ja mielestäni meidän pitäisi käsitellä tätä aihetta ja puhua siitä perusteellisesti myös tulevaisuudessa. Se tulee aiheuttamaan meille päänvaivaa vielä pitkän aikaa. Mitä tarkoittaa taloudellinen ja sosiaalinen koheesio? Se ei tarkoita minun käsitykseni mukaan samojen elinolojen aikaansaamista, sillä kyseinen sosialistisen uudelleenjaon malli ei ole osoittautunut hyväksi käytännössä. Sitä ei voi toteuttaa. Se, mihin me voimme ja meidän tulisi pyrkiä, on verrattavien elinolojen luominen, mikä on enemmän kuin pelkkää semanttista leikittelyä. Sen taakse kätkeytyy se, että voimme ilman muuta hyväksyä eroja Euroopan unionissa, minkä kautta myös kilpailu käy ylipäänsä mahdolliseksi ja välttämättömäksi.
Toinen huomautus on se, että taloudellinen ja sosiaalinen koheesio ei ole yksistään eikä edes ensisijaisesti Euroopan unionin tehtävä, vaan jäsenvaltioiden asia, sillä Euroopan unionin välineet ja keinot voivat olla pelkästään myötäileviä ja täydentäviä.

Myller
Arvoisa rouva puhemies, komission kertomus on tärkeä analyysi siitä, mitä Euroopan laajuisesti koheesion alueella on tapahtunut. Myös Colladon mietintö on erittäin hyvä analyysi tässä yhteydessä. Mutta yhtä tärkeää kuin analysoida, on tietää, mitä tästä analyysistä seuraa. Miten alueiden välistä tasa-arvoa saadaan parannettua? Miten vähemmän kehittyneet alueet voivat saavuttaa paremmin kehittyneet alueet, niin että niiden omia voimavaroja hyödynnetään?
Meillä tulee olla taustalla strategia siitä, miten tämä kaikki tapahtuu. Ilman tällaista tausta-ajattelua alueelliseen kehitykseen vaikuttavista voimista me emme pääse eteenpäin siitä, että meillä on vain toisiinsa liittymättömiä hajanaisia hankkeita, joihin uhrataan suuriakin summia rahaa. Tämän täytyy olla taustana myös silloin, kun mietimme, mitä koheesiorahastolle tulevaisuudessa tapahtuu. Tähän strategiseen näkemykseen saattaisi auttaa Arlene McCarthyn esittämä ajatus siitä, että tarkastelisimme säännöllisesti sitä, miten koheesio on edistynyt. Silloin joutuisimme välttämättä myös miettimään sitä, mitkä ovat todelliset tulokset.
Ei voi vähätellä myöskään kansallisten talouspolitiikkojen, kansallisten rakennepolitiikkojen ja Emun vaikutusta. On nimittäin todellakin niin, että rakennerahasto ja koheesiorahasto ovat pieni erä verrattuna kansalliseen talouspolitiikkaan ja siihen, mitä Emu tuo tullessaan.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa rouva komissaari, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus on oleellinen periaate ja ensisijainen tavoite Euroopan rakentamisessa yhdessä rahaliiton tai yhtenäismarkkinoiden kanssa. Kuitenkin perustamissopimuksen 130 a ja b artiklojen tavoitteita ei ole saavutettu. Komission koheesiota koskeva kertomus tuo tämän esille. Valtioiden väliset erot ovat kaventuneet, mutta köyhiä ja rikkaita alueita erottava kuilu on yhä olemassa. Näistä 25 rikkaimman alueen tulot henkilöä kohden ovat kolme kertaa suuremmat kuin 25 köyhimmän. Näin ollen on vahvistettava yhteenkuuluvuutta koskevaa politiikkaa, eurooppalaista yhteisvastuullisuutta, joka, sitä ei pidä unohtaa, hyödyttää kaikkia eikä ainoastaan niitä, joihin se on suoraan kohdistuu.
Emme suunnittele erilaisia sektorointipolitiikkoja. Rakennamme maanosaa. Luomme Euroopan alueellista yhteenkuuluvuutta yhtenäisvaluutan ja suur-Euroopan saavuttamisen historiallisten haasteiden edessä. On siis oltava sen tilanteen tasalla, jossa elämme, valmistauduttava rahoituksen osalta niihin haasteisiin, joita kohtaamme, ja saatava aikaan keinot pyrkimyksiimme pääsemiseksi.
Väistämätöntä laajentumista ei voida saavuttaa Euroopan nykyisen yhteenkuuluvuuden kustannuksella. Meidän on yksinkertaistettava ohjelmia ja keskitettävä varoja unionin heikoimmin kehittyneille reuna-alueille varaamalla, kuten tähänkin asti, kaksi kolmasosaa rakennerahastoista tavoitteeseen 1 - kuten komissio on ehdottanut - ja meidän on toimittava perustamissopimuksen tavoitteiden mukaan niin, että kaikki politiikat - eivät ainoastaan rakennepolitiikat - pyrkivät taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen: maatalous-, kalastus-, tutkimus- ja kehitys-, liikenne-, kilpailu- ja valtionapupolitiikka - joista rikkaat alueet hyötyvät lopulta enemmän kuin köyhät.
Izquierdo Colladon mietinnössä tarkastellaan kaikkia tai lähes kaikkia näitä kysymyksiä. Emme tietenkään aina näe mietinnöissä kaikkia niitä asioita, joita haluaisimme nähdä, mutta yksimielisyys on tässä tarpeen, vaikka tiedän hyvin, että sitä on vaikea saavuttaa, koska toimin - herra Izquierdo Collado tietää sen - aluepoliittisen valiokunnan ensimmäisen taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tulevaisuutta koskeneen mietinnön esittelijänä.
Mutta kaiken tämän vuoksi, kaiken tässä mietinnössä saavutetun vuoksi, sen tyhjentävän ja täsmällisen luonteen vuoksi, haluan päättää tämän puheenvuoron, rouva puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, onnittelemalla erittäin vilpittömästi herra Izquierdo Colladoa hänen loistavan työnsä johdosta.

Karamanou
Arvoisa rouva puhemies, rouva komission jäsen, hyvät kollegat, olen täysin samaa mieltä nyt käsiteltävänä olevassa mietinnössä esitettyjen näkökantojen kanssa ja haluaisin omastakin puolestani painottaa, että kymmenen vuotta rakennerahastojen perustamisen jälkeen on edelleen olemassa valtavia taloudellisia ja sosiaalisia eroja Euroopan eri alueiden välillä. Tämä havainto merkitsee sitä, että taloudellisen ja sosiaalisen koheesion päämäärä viivästyy ja jää pitkän prosessin päähän. Yhtenäisyyden ja koheesion politiikan, tämän keskeisen politiikan, jota ilman Eurooppa kokonaisuutena on mahdoton, on jatkuttava, jotta se, mitä on saavutettu, voidaan vahvistaa, ja jotta voidaan varmistaa tasainen kulku kohti kehitystä, kilpailukykyä ja yhtenäisyyttä seuraavien vuosien aikana. Kansantaloudelliset rajoitukset, joita edellytetään kehitys- ja vakauttamissopimuksessa, kuten myös laajenemisen aiheuttamat uudelleenjärjestelyt Euroopan markkinoilla sekä todennäköiset kielteiset vaikutukset unionin vähemmän kehittyneille alueille, kuten esimerkiksi Kreikkaan, tekevät välttämättömäksi unionin jatkuvat toimet koheesion vahvistamiseksi ja riittävien varojen myöntämiseksi uusien ohjelmien kattamalle ajalle.

Rack
Arvoisa rouva puhemies, on kiistatonta, että taloudellinen ja sosiaalinen koheesio on olennainen osa Euroopan unionin politiikkaa. Kyseisen koheesiopolitiikan tavoite on Euroopan unionin eri alueiden välisten erojen vähentäminen. Eurooppa merkitsee näin nähtynä myös solidaarisuutta, mutta myös solidaarisuudella on tietenkin rajansa, ja myös rikkaissa maissa on rajojen sisällä köyhyyttä ja rakenneongelmia. Näin tarkasteltuna nettomaksajat eivät halua olla vain maksajia. Ne pitävät siksi tärkeänä, että ehdottomat rajat, 1, 27 % bruttokansantulosta 0, 46 %: n alapuolella, joita budjetti- ja rakennepolitiikka edellyttävät, myös todella pysyvät rajoina.
Tässä yhteydessä minussa ja mahdollisesti ei ainoastaan minussa vaan myös muissa herää kysymys, onko mietinnössä, joka koskee vuosia 1994-1996, ylipäätään otettava esiin koheesiorahastojen tulevaisuutta tai unionin tulevaa rahoitusta käsitteleviä aihepiirejä. Tätä taustaa vasten meillä on, kuten sanottua, vielä muutamia kysymysmerkkejä.
Muissa kohdin voimme täysin kannattaa tätä mietintöä ja sen sisältöjä. Pienten ja keskisuurten yritysten tukeminen sekä yksityisaloitteiden voimaakkaampi huomioon ottaminen unionin rakenne- ja uudistuspolitiikoissa on katsottava tarpeelliseksi, erityisesti silloin, kun on kysymys työpaikkojen luomisesta tai säilyttämisestä ja siten työttömyyden vähentämisestä. Eurooppa ei elä tässä todellakaan pelkästään abstraktissa solidaarisuudessa, vaan sellaisessa solidaarisuudessa, jolla on merkitystä yksittäiselle työnhakijalle.
Mitä tulee aiheeseen " laajentuminen" , joka myös tuotiin oikeutetusti esille Izquierdo Colladon mietinnössä, voidaan vain korostaa, että valmistautumisvaihetta pitää tukea erityisin taloudellisin keinoin, jotta nämä maat todella myös voidaan ottaa mukaan yhteisen Euroopan yhteisöön.

García-Margallo y Marfil
Arvoisa rouva puhemies, maanmieheni ja poliittisen vastustajani Izquierdo Colladon mietintö ei ole hyvä. Se on loistava. Ja se on loistava siksi, että siinä on osattu tuoda aihe esille ei kansallisesta eikä puolueen näkökulmasta vaan ehdottoman eurooppalaisesta näkökulmasta. Filosofisesta näkökulmasta ja sellaisen yhteiskunnallisen mallin pohjalta, jonka on ohjattava Euroopan rakentamisprosessia.
Herra Izquierdo Colladon ryhmä ja minun ryhmäni, jotka ovat Euroopan rakentamisen kaksi tärkeintä ryhmää, katsovat kumpikin, että Euroopan on mahdollista perustua ainoastaan kahden elementin varaan: toimivien markkinoiden ja yhteiskunnallisten korvausten periaatteen tiukan soveltamisen varaan. Näin ollen kaikki ovat toistaneet, että Euroopan rakentamisprosessi tukeutuu kolmen yhtä tärkeän pilarin varaan: sisämarkkinoiden, talous- ja rahaliiton sekä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden varaan.
Miten yhteenkuuluvuus on toteutunut tarkastelemamme ajanjakson aikana? Johtopäätökset ovat selviä: jos sisäisten tukien - valtion tukien - muiden kuin yhteisön rakennepolitiikkojen - pääasiassa tutkimus- ja kehityspolitiikan - sekä varsinaisten rakennepolitiikkojen vaikutukset lasketaan yhteen, yhteenkuuluvuus on vähentynyt. Se on vähentynyt, koska 25 rikkaimman ja köyhimmän alueen välinen ero on samalla tasolla ajanjakson alussa ja lopussa. Se on vähentynyt, koska valtioiden väliset erot ovat kasvaneet. Ja se on vähentynyt, koska tuet asukasta kohden kolmella osa-alueella yhteensä ovat paljon suurempia koheesion ulkopuolisissa maissa kuin koheesiomaissa.
Mitä olisi tehtävä? Ei pitäisi luistaa koheesiopyrkimyksistä, koska ne ovat olleet riittämättömiä ja koska sisämarkkinoiden ja talous- ja rahaliiton toteutuminen vahvistaa toiminnan keskittymistä rikkaimpiin maihin ja kolmanneksi - tätä mietinnössä ei oteta huomioon - koska silloin, kun ei oteta huomioon valuuttakursseja ja rahapolitiikkaa epäsymmetristen kriisien vastustamiseksi, tarvitaan enemmän kuin koskaan niitä rahastoja, jotka toteuttavat yhteenkuuluvuuden periaatetta.
Onnitteluni, esittelijä; ainoa asia, josta olen pahoillani, on se, että et kuulu minun poliittiseen ryhmääni.

Klaß
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisat naiset ja herrat! Koen, että erityisesti tässä kyseisessä mietinnössä ja siinä, mistä keskustelemme, alue " rakenne ja maatalouspolitiikka" ovat tarkasteltavana. Olen eri mieltä herra Rackin kanssa. Mitä hyödyttää menneisyyden arvioiminen ilman, että tekee samalla johtopäätöksiä seuraavista vuosista. Herra Izquierdo Collado yrittää argumentoida tulevaisuuteen suuntautuen, ja hän tietää hyvin, että EU on jatkuvassa liikkeessä ja että me olemme juuri nyt vakavien muutosten edessä, jos me haluamme ottaa laajentumiset mukaan pohdintoihimme. On kuitenkin oikein toimia näin, sillä laajentuminen toteutuu. Se on poliittisesti tarpeen ja myös toivottavaa.
Meidän kuuluu myös miettiä kustannuksia. Voiko eurooppalainen perhe yhä hoitaa talouttaan niin kuin tähänkin asti, kun on hoidattavana enemmän perheenjäseniä? Onko mahdollisesti yksi jos toinenkin asia muutettava? Onko mahdollisesti myös elettävä säästeliäämmin? Omaisuusajattelu on tällöin sopimatonta. Rakennerahastot on perustettu mahdollistamaan EU: n köyhempien alueiden sopeuttaminen. Lähden siitä, että nämä alueet myös kykenevät sopeutumaan vuosien kuluessa käyttämällä keinoja tehokkaasti. Jo nyt on nähtävissä onnistumista.
Jos näin ei olisi, näitä keinoja olisi käytetty väärin. Sen vuoksi tämänhetkinen keskustelu suuremmista varoista on yksinkertaisesti liian aikaista. Varmasti meidän on viiden vuoden kuluttua pohdittava asiaa uudelleen, tarkistettava uudelleen, ja minä kannatan sitä, sitä kannattaa myös parlamenttiryhmäni.
Sama koskee mielestäni koheesiorahastoa. Se luotiin auttamaan jäsenvaltioita valmistautumaan rahaliittoon. Kun tämä on saavutettu, koheesiorahasto on käsitykseni mukaan tehnyt tehtävänsä. Jos tarvitaan muita tukia, on pohdittava toinen vaihtoehto, mahdollisesti myös rakennetuen puitteissa.
Taloudellista ja sosiaalista koheesiota ei ole mahdollista mitata pelkästään taloudellisin keinoin. Kyseessä on koheesio, jonka on lähdettävä myös sisältä käsin. Pahoittelen sitä, että meillä oli tänä iltana niin vähän myönteistä sanottavaa, myös minulla on liian vähän aikaa. Sanon vain yhden lauseen: rakennepolitiikka, aluepolitiikka on saanut aikaan myös myönteisiä tuloksia ja ne meidän tulisi myös mainita!

Wulf-Mathies
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat naiset ja herrat! Sallikaa minun aluksi kiittää esittelijää herra Izquierdo Colladoa hänen loistavasta mietinnöstään, ja sallikaa minun vielä esittää kiitokseni siitä, että hän kertoi Euroopan parlamentin olevan tyytyväinen rakennepolitiikkaan. Mielestäni siihen sisältyy myös kritiikkiä, mutta on ilahduttavaa kuulla joskus edes jotain myönteistä. Samoin myös teille, rouva Klaß, sydämelliset kiitokset siitä, että tunnustatte myös rakennepolitiikan menestykset!
Haluaisin tosin myös erityisesti sanoa kollegoilleni komissiossa, että koheesiota käsittelevä mietintöä leimaa komission yhteinen uskomus siitä, että koheesiopolitiikka on eurooppalaisen integraatiomallin kestävyyden peruspilari. Tämä ilmenee mielestäni monista päätöksistä muutenkin kuin vain koheesiopolitiikan yhteydessä. Taloudellinen ja sosiaalinen koheesio yhteisön politiikan johtavana periaatteena ulottuu siten selvästi myös taloudellisen ulottuvuuden ulkopuolelle.
Rakennepolitiikan tavoitteet ja niiden soveltaminen käytännössä paikan päällä auttavat huomattavasti ymmärtämään ja hyväksymään Euroopan unionia samoin kuin tukemaan Euroopan sosiaalista ulottuvuutta. Mielestäni tämä käy selvästi ilmi myös koheesiota käsittelevästä mietinnöstä.
Jotkut teistä ovat ilmaisseet kantansa ensimmäisen kerran koheesion yhteydessä tarkasteltuihin unionin muihin politiikanalueisiin. Haluan vielä kerran tehdä selväksi, että samalla ei tietenkään saa kadottaa silmistään yhteisön politiikkojen ensisijaisia tavoitteita. Teidän kirjoitustanne koheesiotavoitteista ei tule mielestämme sen vuoksi arvioida niin kielteisesti kuin mitä itse mietinnöstä ja eräistä keskusteluista on käynyt ilmi. Siten on esimerkiksi vuodesta 1992 käynnissä olleella yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksella ollut myönteinen vaikutus koheesioon, koska se on varmistanut korkeammat varojensiirrot köyhimpien jäsenvaltioiden ja alueiden hyväksi. Tästä huomauttaa myös maataloutta käsittelevä valiokunta lausunnossaan.
Pidän tärkeänä, että voimme jatkaa samalla tiellä Agenda 2000: n kanssa. Tutkimuspolitiikan päätavoitteena - antakaa minun myös lyhyesti huomauttaa tästäkin - on vahvistaa Euroopan unionin kilpailukykyä huipputeknologian alueella ennen kaikkea suhteessa Yhdysvaltoihin ja Japaniin. Siitä huolimatta tutkimusohjelmien tärkeänä tehtävänä on tutkimustulosten ja teknologiansiirtoprojektien tunnetuksi tekeminen, jotta uusi tieto hyödyttäisi kaikkia ja niitä löytyy runsaasti tutkimuspuiteohjelmista. Silti komissio kokee, että sen on myös tulevaisuudessa vaikutettava yhteisvaikutusten käyttöön ja sovitettava yhteisön politiikat entistä paremmin yhteen.
Komissio pitää myönteisenä uudistusehdotustensa tukemista ja, jos olen ymmärtänyt oikein, loppujen lopuksi rivien välistä voi kuitenkin lukea yksimielisyyden sekä talouden puitteista että rakennerahastoasetuksen prioriteeteista ja tarpeellisuudesta.
Komissio on vakuuttunut siitä, että Agenda 2000: n ehdotukset takaavat myös tulevaisuudessa rajoittamattoman solidaarisuuden unionin heikoimpia alueita kohtaan ja mahdollistavat uusien jäsenten asteittaisen mukaanpääsyn. Sen vuoksi emme pidäkään muutoksia budjetissa tai edes talousnäkymien muutoksia tarpeellisina.
Yhteisymmärrystä on mielestäni myös havaittavissa tavoitteiden ja ohjelmien keskittämistarpeessa. Mielestäni myös merkittävistä tavoitteista, kuten kehityserojen poistamisesta, työttömyyden vastaisesta taistelusta ja tietenkin myös kestävästä kehityksestä, olemme yhtä mieltä.
Sallikaa minun vielä kerran, koska tämä oli kriittinen kohta keskustelussa, selvittää komission ehdotusta koheesiorahastosta. Sen on tarkoitus varmistaa, että jäsenvaltioita, joiden bruttokansantulo on alle 90 %, tuetaan myös jatkossa, kun ne ovat rahaliiton jäseniä, nimittäin siksi, että havaitsemme yhä merkittäviä puutteita myös menestyksekkäimpien koheesiomaiden infrastruktuurissa. Tosin 90 %: n kriteeriä on tarkoitus tarkistaa väliajalla ja se, jos se ei enää pidä paikkaansa, johtaa siihen, että meidän on tehtävä johtopäätöksiä tähänastisen politiikkamme menestyksellisyydestä.
En voi kannattaa vaatimuksia ylimääräisestä rakennepoliittisesta tukikeinosta talous- ja rahaliiton yhteydessä. Rakennerahastot eivät ole tavoitteenasettelunsa perusteella mikään lyhytaikaisesti vaikuttava lääke alueellisia taloussokkeja vastaan, mutta eivät myöskään pysyvä tulonjakokeino. Koheesiorahaston säilyttäminen on mielestäni paikallaan helpottamaan infrastruktuurin jatkuvaa kehittämistä myös vakauttamissopimuksen vaikeuttamissa olosuhteissa.
Lisäksi ei tulisi unohtaa, että juuri rakenteeltaan heikommat jäsenvaltiot ja alueet hyötyvät eniten niin suuremmasta kasvusta kuin laskevista koroista, jotka vakauttamispyrkimykset ovat jo nyt saaneet aikaan. Silti pidän oikeana vaatimusta, että kehitystä tarkkailtaisiin huolellisesti ja että siitä raportoitaisiin säännöllisesti. Luulen, että tulen joka tapauksessa tekemään sen aluepoliittisessa valiokunnassa hyvin säännöllisin ja lyhyin väliajoin.
Lopuksi komissio suhtautuu myönteisesti laajaan yhteisymmärrykseen rakennerahastoasetuksen uudistuksen pääperiaatteista. Yksinkertaistaminen ja avoimuus ovat edellytys hajautuksen onnistumiselle. Komissio ei kuitenkaan halua vain hajauttaa, vaan myös varmistaa, että paikalliset ja alueelliset toimijat ja työmarkkinaosapuolet otetaan voimakkaammin mukaan ohjelmien laadintaan ja niiden toteutukseen, muuten hajautus voi nimittäin pian muuttua uudelleenkansallistamiseksi. Tämän haluamme kaiketi yhdessä estää.
Sallikaa minun lopuksi vielä kerran kiittää harvinaisen rakentavaa dialogia parlamentin ja komission välillä. Voitte olla varmoja, että pidämme parlamenttia myös jatkossa tärkeänä liittolaisena, kun on kysymys unionin taloudellisen ja sosiaalisen koheesion varmistamisesta.

Puheenjohtaja
Parhaat kiitokset, arvoisa rouva komissaari!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Rahoitustuki Irlannin kansainväliselle rahastolle
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Gutiérrez Díazin mietintö (A4-0317/97) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi yhteisön rahoitustuesta Irlannin kansainvälisille rahastolle (KOM(97)0130 - C4-0233/97-97/0116(CNS)).

Gutiérrez Díaz
Arvoisa rouva puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tämän mietinnön esittelyn aluksi haluan tuoda esiin vielä kerran sen, että toimielimemme pitää tärkeinä kaikkia yhteisvastuullisia aloitteita Pohjois-Irlannin rauhan- ja sovinnonteon prosessissa; lähtökohtana on sen omien mahdollisuuksien kunnioittaminen ratkaisujen löytämisessä mutta myös vakaa tahto toimia yhteistyössä tämän toteuttamiseksi. Euroopan parlamentissa ollaan yhtä mieltä rauhan, sovinnonteon, rauhan palauttamisen ja kehityksen merkityksestä alueella, joka on osa Euroopan unionia ja jonka me kaikki tunnemme omaksemme. Aluepoliittinen valiokunta on ilmaissut useasti konkreettisilla ehdotuksilla tämän yhteisvastuutahdon, ja tänään se ilmaisee sen uudestaan Euroopan parlamentin täysistunnossa tällä mietinnöllä, joka minulla on kunnia esitellä ja johon kaikkien valiokunnassa edustettuina olevien poliittisten ryhmien edustajat ovat myötävaikuttaneet mielipiteillään ja äänestyksellään. Ei olisi oikein jättää tänään mainitsematta sitä, miten merkittävän työn ovat tehneet suoraan Pohjois-Irlantiin kosketuksissa olevat Euroopan parlamentin jäsenet, joiden nimet me kaikki tiedämme ja joiden ponnistusten johdosta lausumme jälleen kiitoksemme.
Ehdotus asetukseksi, jonka komissio meille antaa, on samoilla yleisillä linjoilla kuin vuoden 1994 asetus, jonka laatimiseen Euroopan parlamentti osallistui loistavasti yhteistyössä neuvoston kanssa, joka sisällytti tekstiin kaikki parlamentin esittämät tarkistukset. Nykyisessä ehdotuksessa on uutta pakollinen viittaus yhteisön Peacealoitteeseen, ja siinä pyritään samoihin tavoitteisiin ja halutaan varmistaa johdonmukaisuus rahaston rahoittamien hankkeiden ja Peace-aloitteella tuettavien hankkeiden välillä. Tällainen johdonmukaisuus on välttämätöntä, mutta lisäksi on tarpeen varmistaa asianmukainen rahaston tukien ja kaikkien rakennepolitiikkojen avulla rahoitettujen toimien välinen koordinaatio.
Tätä tavoitetta vastaavat ehdottamamme tarkistukset 1, 3 ja 5. Mielestämme on myös, rouva puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tarpeen muistuttaa, että rahastosta peräisin olevan rahoituksen on oltava luonteeltaan täydentävää ja että se on käytettävä alueen omia mahdollisuuksia lisääviin tavoitteisiin, ja tähän pyritään tarkistuksessa 2.
Viimeiseksi, kun otetaan huomioon, että Euroopan unionin tuki Irlannin kansainväliselle rahastolle on kaikkein tärkein, mielestämme on oikeudenmukaista ja tarkoituksenmukaista, että kansalaiset pitävät ja arvostavat tätä ponnistusta yhteisvastuun osoituksena, koska olemme kaikki Euroopan kansalaisia, ja tämän me yritämme saada aikaan tarkistuksella 4.
Uudelleen heränneet rauhantoiveet, joita Euroopan parlamentti haluaa kaikista vaikeuksista huolimatta nähdä, ja parlamentin jatkuva halu auttaa katkaisemaan rauhanprosessiin kielteisesti vaikuttava - väkivallan, taloudellisten vaikeuksien, syrjäytymisen - kierre saavat meidät puoltamaan rahastolle annettavan rahoitustuen jatkamista ja pyrkimään tarkistuksillamme sen parempaan koordinaatioon, sen täydentävään ja mahdollisuuksia antavaan käyttöön ja sen yleiseen tunnettavuuteen ja arvostukseen.

Crowley
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin kiittää esittelijää hänen loistavasta työstään ja yhteistyöstä tämän mietinnön osalta. Sosiaalisen koheesion tulevaisuus Pohjois-Irlannin kahdessa yhteiskuntaryhmässä on vääjäämättömästi kytketty Irlannin kansainvälisen rahaston tulevaisuuteen, sillä rahasto on tärkeä sovinnon ja kehityksen väline. Avain kestävään rauhaan Irlannissa liittyy yhteiskuntaryhmien ja lähiseutujen ruohonjuuritason sovinnon prosessiin. Tätä työtä tehdään poissa julkisuudesta, kaukana parhaillaan käytävistä korkeatasoisista rauhanneuvotteluista. Tämä yhteiskuntaryhmien tasolla tehtävä työ kuitenkin yhdistää ihmisiä, jotta he voivat tunnistaa heitä yhdistävät, ei erottavat, tekijät. On elintärkeää, että tässä työssä korostetaan kestävän ja oikeudenmukaisen rauhan jatkuvaa etsimistä.
Kansainvälisellä rahastolla on yhtä arvokas tehtävä helpottaa ja edistää yhteiskuntaryhmän tason prosessia. Tämä on kuitenkin pitkän tähtäimen työtä; menee monta vuotta ennen kuin menneisyyden arvet parantuvat ja epäluottamus ja epäily lakkaavat. Sen tähden on elintärkeää, että rahasto menestyy ja kasvaa. Rahasto korostaa yhteiskuntaryhmien välisiä hankkeita, ja tämä on erityisen tärkeää, ja sitä on kuitenkin tuettava. Panen tyytyväisenä merkille Euroopan unionin ja erityisesti parlamentin vahvan myötävaikutuksen ja jatkuvan tuen sovinnon ja rauhan löytämiseksi.
Irlannin ja rajalla sijaitsevien kreivikuntien jatkuva köyhyys ja kurjuus ainoastaan lisäävät rauhanprosessin haasteita. Tässä suhteessa rahaston keskittyminen epäsuotuisiin alueisiin on erityisen tärkeää. Jos ihmiset katsovat, että heitä syrjitään, heidän on paljon vaikeampaa tuntea kuuluvansa yhteisöön tai olevansa osa tätä prosessia. Yhtä lailla tärkeintä työtä ja yhteistyötä, joka voidaan luoda rajat ylittävällä tasolla, on laiminlyöty aivan liian kauan, ja rahasto on yhdistänyt rajan molemmilla puolilla sijaitsevia yhteiskuntaryhmiä suuremman ymmärtämyksen aikaansaamiseksi ja luottamuksen kasvattamiseksi omiin kykyihin.

McCarthy
Arvoisa rouva puhemies, poliittisen ryhmäni puolesta ja pääministerin ja Britannian hallituksen puolesta otan tyytyväisenä vastaan EU: n panoksen tällä alalla. Haluaisin erityisesti kiittää Gutiérrez Díazia hänen sitoutumisestaan tähän asiaan sekä aluepoliittisen valiokunnan entisenä puheenjohtajana, parlamentin varapuhemiehenä ja henkilönä, joka on tarkasti seurannut näitä asioita rauhanprosessin alusta alkaen. Hän on osoittanut suurta hienotunteisuutta tässä asiassa, ja kiitän häntä siitä.
Katson, että Irlannin kansainvälinen rahasto on olennainen osa yhteiskuntaryhmien luottamusta rakentavaa prosessia sekä rauhan ja sovinnontekoa koskevaa ohjelmaa. On erittäin tärkeää saada paikalliset yhteiskuntaryhmät mukaan prosessiin nykyisten rauhanneuvotteluiden toimielinten tason ulkopuolella. Nämä ovat niiden kanavat ja niiden ohjelmat, ja tämä yhteisöä rakentava rauhanohjelma kuuluu heille.
Hallitukseni ottaa tyytyväisenä vastaan komissaarin jatkuvat ponnistelut ja hänen käynnistämänsä ohjelmat. On erityisen tärkeää, että EU säilyttää sitoumuksensa tässä kriittisessä neuvotteluvaiheessa ja että kansainvälinen rahasto osoittaa meidän kansainvälisille kumppaneillemme, että meidän on yhä vahvistettava rauhanprosessia ruohonjuuritason hankkeilla. Olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että haluaisimme useammin nähdä komission pitävän lippua korkealla, sillä se on suurin yksittäinen tukija. Haluaisimme nähdä komissaari WulfMathiesin tukevan näitä hankkeita ja käynnistävän niitä.
Vaadimme myös tiukkaa budjettikuria. Haluamme, että varoja käytetään tehokkaammin, emmekä halua, että ne kaksinkertaistuvat kuten perusrahastoissa tai rauhan- ja sovinnontekoa koskevassa ohjelmassa, vaan haluamme, että parhaillaan käynnissä olevalle työlle annetaan lisäarvoa.
Lopuksi toivon, että jokainen parlamentin jäsen voisi tulla ja nähdä tämän aikaansaaman eron ruohonjuuritason yhteiskuntaryhmissä. Kollegamme Pohjois-Irlannissa tietävät tämän erittäin hyvin, sillä he tekevät työtä paikallisten yhteiskuntaryhmien keskuudessa. He ovat varmasti nähneet ryhmien pyrkimykset työskennellä yhdessä ja rakentaa uudestaan yhteisöjä. Osoitan kunnioitustani näiden paikallisten ihmisten ponnistuksille, ja toisinaan he joutuvat tekemään työtä mahdottomissa olosuhteissa. Erityisesti viime vuonna, kun rauhanprosessi epäonnistui, nämä hankkeet olivat elintärkeitä rauhan kannalta. Haluaisin kertoa pienen kertomuksen. Me järjestimme kuulemistilaisuuksia näiden rahastojen toiminnasta. Olin erittäin liikuttunut, kun paikallisen yhteiskuntaryhmän työntekijä tuli luokseni, ja minusta tuntui kuin olisin antanut hänelle rahasalkun, sillä hän oli erittäin kiitollinen Euroopan unionin tuesta. Hän sanoi: " Ne ihmiset, alueet ja yhteiskuntaryhmät, joita ongelma on eniten koskettanut, pystyvät myös parhaiten ratkaisemaan tämän ongelman." Mitään nopeita ratkaisuja ei ole, ja emme voi liioitella Irlannin kansainvälisen rahaston tuella tähän mennessä rakennettujen yhteyksien tärkeyttä.

Chichester
Arvoisa rouva puhemies, ensiksi haluaisin onnitella esittelijä Gutiérrez Díazia hänen mietinnöstään ja erityisesti hänen hienotunteisuudestaan Pohjois-Irlannin tilannetta kohtaan, mikä käy ilmi hänen selittävästä tekstistään. Haluan heti ensimmäiseksi sanoa, että otan tyytyväisenä vastaan komission ehdotuksen jatkaa kahdella vuodella Euroopan yhteisön tukea Irlannin kansainväliselle rahastolle. Vaikka ehdotettu rahoitustaso on alhaisempi kuin kahden viime vuoden aikana, meidän on tunnustettava, että se on kuitenkin enemmän kuin alkuperäinen tukimäärä, josta sovittiin ennen vuotta 1995.
Kannatan Gutiérrez Díazin tarkistuksia ja erityisesti niitä, jotka koskevat tarvetta yhteensovittaa rahaston toimintaa ja yhteisön rakenneohjelmien rahoittamia hankkeita: rahaston tuen on oltava luonteeltaan täydentävä, eikä se saa korvata muita julkisia menoja; rahaston päämäärien yhteensovittaminen PEACE-ohjelman päämäärien kanssa ja sen varmistaminen, että komissio ryhtyy aiheellisiin toimenpiteisiin tiedottaakseen yhteisön osallistumisesta rahaston toimiin. Haluamme tunnustusta tuellemme, ja jos saadessamme julkisuutta asetamme samalla rahaston ja sen hallintoelimen toiminnan arvostelun kohteeksi, sitä parempi avoimuuden kannalta.
Tämä rahasto perustettiin angloirlantilaisella yhteisymmärryksellä eikä sopimuksella, kuten perusteluissa on ehdotettu, ja sen tavoitteena oli edistää taloudellista ja sosiaalista kehitystä ja samalla rohkaista Pohjois-Irlannin kahden yhteiskuntaryhmän välistä vuoropuhelua ja sovinnon rakentamista. Meidän tulisi tukea tätä voimakkaasti ja korostaa, että kansainyhteisön maat, Yhdysvallat sekä Euroopan unionin jäsenvaltiot tukevat sitä.
Meidän on kuitenkin muistettava, että tälle parlamentille ominaista yksimielistä ja sovittelevaa lähestymistapaa ei ole helppo soveltaa Pohjois-Irlannin perinteiseen, syvästi jakaantuneeseen yhteisöön. Toivon, että maani uusi hallitus ei polje unionistien toiveita pyrkiessään rakentamaan sovintoa vaan että se muistaa, että poliittiset ratkaisut toimivat ainoastaan, jos niistä ollaan yksimielisiä.

Gallagher
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin myös osoittaa kunnioitusta esittelijälle ja myös komissiolle ja parlamentille niiden jatkuvasta tuesta Irlannin kansainväliselle rahastolle. Olemme nyt ratkaisevassa käännekohdassa rauhanprosessissa, ja toivon, että tulevina kuukausina voimme nähdä pysyvän rauhan muodostumisen ja historiallisen sovinnon aikaansaamisen Irlannin yhteiskuntaryhmien välille.
Rauhan rakentaminen on hidasta, ja suuri osa todellisesta työstä tehdään kulissien takana, jotta yhteiskuntaryhmät voidaan saattaa yhteen avoimuuden ja ystävyyden hengessä vuosikymmeniä kestäneiden konfliktien ja epäluulojen jälkeen. Rahastolla on merkittävä tehtävä tässä prosessissa, ja rahaston tavoitteena on edistää taloudellista ja sosiaalista kehitystä ja rohkaista tasavaltalaisten ja unionistien välistä yhteydenpitoa, vuoropuhelua ja sovinnon rakentamista koko Irlannissa.
Rahasto on edistynyt hyvää vauhtia tämän tavoitteen saavuttamisessa, ja paljon on saatu aikaan. Tähän mennessä Yhdysvallat on myöntänyt tukea 270 miljoonan ecun arvosta ja Euroopan unioni 150 miljoonan ecun arvosta. Tämä on Euroopan unionilta huomattava käytännön panos rauhan aikaansaamiseksi. Kun rahasto perustettiin vuonna 1986, monilla Pohjois-Irlannin alueilla ja kuudessa rajalla sijaitsevassa kreivikunnassa oli elinkeino-ongelmia; korkea työttömyys oli tavallista. Asiat ovat edistyneet sen jälkeen. Työttömyysaste on laskenut, vaikka se on vielä aivan liian korkea. Arvioiden mukaan Irlannin kansainvälinen rahasto (IFI) on luonut jopa 27 800 uutta työpaikkaa. Tärkeintä on kuitenkin, että 639 järjestöä, jonka tehtävänä on edistää sosiaalista ja taloudellista kehitystä, on saanut tukea ja tähän työhön on osallistunut 7 600 yhteiskuntaryhmän johtajaa.
Haluaisin osoittaa kunnioitustani rahaston puheenjohtajalle, joka on tuonut mukanaan kokemuksensa tähän tehtävään ja onnistunut luomaan kaivattuja työpaikkoja Pohjois-Irlantiin ja muihin rajalla sijaitseviin kreivikuntiin. Irlannin kansainvälisen rahaston tehtävä edistää kehitystä ja kiihdyttää rajalla sijaitsevien kreivikuntien taloudellisia mahdollisuuksia on tärkeä. Rauhanprosessin kaikkien osapuolten velvollisuutena on rakentaa kestävää rauhaa, ja kansainvälisellä rahastolla, rauhaa ja sovinnontekoa koskevalla ohjelmalla, Euroopan unionilla ja INTERREGaloitteella on kaikilla merkittävä osuus, ja toivon, että tulevina vuosina voimme saavuttaa huomattavaa edistystä Pohjois-Irlannissa ja rajalla sijaitsevissa kreivikunnissa oikeudenmukaisen ja kestävän rauhan rakentamiseksi.

Ahern
Arvoisa rouva puhemies, Irlannin kansainvälisen rahaston päämäärä katkaista Pohjois-Irlannin väkivaltakierre myötävaikuttamalla rauhan ja sovinnon rakentamiseen on tällä hetkellä tärkeämpi kuin koskaan. Tällä hetkellä Euroopan unioni on rahaston merkittävin tukija. Olen samaa mieltä esittelijän kanssa, ja haluan tänä iltana osoittaa kunnioitusta hänen omistautumiselleen, joka on tärkeä rahaston toimien ja yhteisön rakennepolitiikan rahoittamien toimien yhteensovittamiseksi.
Ihailen sitä, miten komissaari Wulf-Mathies on omistautunut Pohjois-Irlannille. Tiedän, että hän kannattaa kansalaisten suoraa osallistumista. Tämän saavuttamiseksi tässä erittäin vaikeassa tilanteessa varojen ja niiden jaon tarkka valvonta on erittäin tärkeää. Rahaston tavoitteena on aina ollut sovinnon ja rauhan rakentaminen ja Irlannin kahden yhteiskuntaryhmän välisten yhteyksien luominen ja vahvistaminen. Yhteiskuntaryhmiä yhdistäviä ja rajat ylittäviä ryhmiä oli rahaston rahoittamissa hankkeissa satoja. Toivomme, että voimme lisätä niiden määrää edelleen.

Nicholson
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin myös onnitella esittelijää hänen mietinnöstään. Uskon, että hän on oikea henkilö tähän tehtävään, sillä hänellä on perusteellista tietoa Pohjois-Irlannista. Olen hyvin iloinen nähdessäni komissaarin täällä tänä iltana, sillä myös hän on perehtynyt asiaan astuttuaan virkaansa.
Edustamassani yhteisössä IFI: llä on ollut uskottavuusongelma sen perustamisesta alkaen vuonna 1986. Kun vertaan tämän rahaston tehokkuutta rauhan- ja sovinnonteon rahaston tehokkuuteen, minun on valitettavasti sanottava, että IFI ei vedä tälle vertoja. Minun ja edustamieni ihmisten mielestä tätä ei voida hyväksyä.
Esittelijä on pyytänyt enemmän avoimuutta. Meidän on otettava enemmän vastuuta. Tätä ei voida epäillä. IFI jatkaa ikään kuin mikään ei olisi vialla. Minusta tuntuu, että kaikki ehdotetut edustukset hylätään eikä niihin luoteta. Järjestön edustajat tulevat Brysseliin ja aivopesevät ihmisiä siellä. He eivät yritä löytää rahaston todellisia ongelmia. He eivät ole yrittäneet saada rahastoa hyväksytyksi laajemman unionistiryhmän keskuudessa. Seuraavan kahden vuoden aikana on tehtävä perinpohjaisia muutoksia. Sen sijaan, että he piiloutuisivat postinumerojen taakse, kuten he tekevät Belfastissa, heidän on tultava julkisuuteen. Me tarvitsemme todellista avoimuutta.
Haluaisin olla myönteisempi, mutta johtaisin parlamenttia ja komissaaria harhaan, jos en tuo esiin rahaston tämänhetkisiä puutteita. Toivon, että kysymme, miksi puheenjohtaja ja sihteeristö eivät ole aktiivisemmin varmistaneet, että IFI suorittaa sitä tehtävää, jota varten se perustettiin, toisin sanoen antaa tukea. En valitettavasti voi olla yhtä toiveikas rahaston puheenjohtajan ja sihteeristön kanssa. Meidän on päästävä eroon joistakin siellä olevista ihmisistä. Meidän on tehtävä se nyt ja saatava rahasto suorittamaan alkuperäistä tehtäväänsä.

Malone
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin kiittää esittelijää, komissaaria ja muita kollegoja, jotka ovat täällä tänä iltana. Mielestäni tämä kuvaa sitä hyvää tahtoa, jota on osoitettu Pohjois-Irlannin rauhanprosessia kohtaan.
Kuten täällä on sanottu, kansainvälisellä rahastolla on ollut merkittävä tehtävä saada aikaan kestävä ja rauhanomainen ratkaisu Pohjois-Irlannin konfliktiin. Perustamisensa jälkeen tämä rahasto on antanut tukea yli 3 400 hankkeelle ja auttanut luomaan noin 28 000 uutta työpaikkaa.
Ihmisillä voi olla sellainen käsitys, että IFI on amerikkalainen ohjelma ja rauhaa ja sovinnontekoa koskeva erityinen tukiohjelma on eurooppalainen ohjelma. Mielestäni on aika kumota tämä käsitys, sillä Eurooppa itse asiassa on kummankin ohjelman suurin tukija. Tänään me voimme nähdä, että Eurooppa rahoittaa melkein puolet IFI: n vuosibudjetista. Rahaston johtajat itse tunnustavat, että Euroopan unionin osuus voidaan nähdä kansainvälisenä tunnustuksena sekä Irlannin että Ison-Britannian hallituksen pyrkimyksille löytää rauhanomainen ratkaisu PohjoisIrlannin konfliktille.
Haluaisin kommentoida sitä, mitä Nicholson sanoi, tiedän, että aiemmin on oltu sitä mieltä, että tasavaltalaiset ovat hyötyneet enemmän kuin unionistit, mutta uskon, että tämä kritiikki on nyt poistettu. Toivon, että rahasto kohtelee edelleen ja että sen katsotaan kohtelevan kaikkia osapuolia tasavertaisesti. Tämä on erittäin tärkeää. On myös välttämätöntä, että parlamentin jäsenet - eikä ainoastaan parlamentin jäsenet, vaan myös suuri yleisö - saavat enemmän tietoa sen toiminnasta. Valvonta on erittäin tärkeää. Tämä kysymys on tuotu esiin, ja haluan kannattaa sitä.
Lopuksi haluaisin todeta, että rahoituksen on oltava luonteeltaan täydentävä. Se ei saa korvata muita julkisia tai yksityisiä rahoituslähteitä.

McCartin
Arvoisa rouva puhemies, haluan kannattaa esittelijän huomautusta, jonka mukaan meidän tulisi tiedottaa enemmän Euroopan osallisuudesta tähän rahastoon. Delors-paketti ei ole vielä kauan ollut olemassa. Se on kuitenkin saanut enemmän julkisuutta Pohjois-Irlannissa, mikä on komission ja parlamentin ansiota. Tähän mennessä Euroopan unioni on antanut rahoitustukea 150 miljoonan ecun arvosta, kuten on jo todettu, ja se on ollut osallisena yli 3 000 hankkeessa.
Vaikka tämä ongelma koskee suhteellisen pientä aluetta, eli Pohjois-Irlantia ja rajalla sijaitsevia kreivikuntia, ongelma on kuitenkin koskettanut suurta osaa väestöä. On kuitenkin selvää, että tämä on yhdistänyt vapaaehtoisjärjestöjä ja nämä ovat puolestaan saaneet julkiset edustajansa läheisempään vuorovaikutukseen ja yhteistyöhön toistensa kanssa.
Voimme kuitenkin oppia jotakin tästä rahastosta sekä Delors-paketista: nimittäin sen, että pienellä rahamäärällä voi usein olla suurempi poliittinen vaikutus kuin itse sijoitus antaisi olettaa. Näin on käynyt tässä tapauksessa.
Irlannin raja-alueen edustajana haluaisin käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni kiittämällä esittelijää, parlamenttia ja lukuisia ryhmiä ja komissiota siitä huomaavaisuudesta ja sympatiasta, jota nämä ovat aina osoittaneet PohjoisIrlannin ongelmille. Haluaisin myös kiittää komissaaria, joka on erittäin tunnettu raja-alueilla ja Pohjois-Irlannissa ja joka on osaltaan vaikuttanut huomattavasti Euroopan hyvän tahdon hengen ja yhteistyön kehittymiseen tässä jakaantuneessa yhteisössä.
Tätä hyvää tahtoa on jaettu kolmeen pakettiin. Pohjois-Irlanti sai tavoite 1 -statuksen, vaikka sen taloudellinen kehitystaso ei olisi oikeuttanut sitä; Delors-paketti ja IFI ovat molemmat vaikuttaneet huomattavasti siihen, että vapaaehtoistyöntekijät on saatu puhaltamaan yhteen hiileen. Olen pahoillani, jos Pohjois-Irlannissa on ihmisiä, jotka katsovat, että toinen yhteiskuntaryhmä on hyötynyt enemmän kuin toinen tai että tarvittavaa avoimuutta ei ole ollut. Ennakkoluulojen hävittäminen vie aikansa, mutta kannatan kaikkia minulle unionistien puolesta esitettyjä tapauksia, kuten myös tasavaltalaisten puolesta esitettyjä tapauksia, jos voidaan osoittaa, että nämä ryhmät eivät ole saaneet omaa osuuttaan tästä rahoituksesta. Olen varma, että myös komissaari toimii näin.

Wulf-Mathies
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat naiset ja herrat! Haluaisin aluksi sydämellisesti kiittää herra Gutiérrez Díazia tästä hyvin tärkeästä mietinnöstä. Komissio kiittää myös parlamenttia osallisuudesta Pohjois-Irlannin rauhanprosessiin ja erityisesti tuesta Irlannin kansainväliselle rahastolle. IFI: llä on merkittävä osuus tasavaltalaisten ja unionistien välisen dialogin tukemisessa ja se täydentää siten rakennerahaston toimenpiteitä koko Irlannin saarella ja niitä huomattavia ponnistuksia, joihin komissio on ryhtynyt ohjelmallaan Pohjois-Irlannin rauhan ja sovinnonteon puolesta.
Mielestäni on erityisen tärkeää, että IFI: ssä toimijat ovat lähtöisin molemmista yhteiskuntaryhmistä ja että ne ponnistelevat myös voimakkaasti saadakseen ne molemmat mukaan. Edessänne oleva asetusehdotus nimenomaan havainnollistaa, että eurooppalaisia keinoja tulee käyttää ensisijaisesti projekteissa, jotka ovat sopusoinnussa PEACE-ohjelman kanssa, ja että rajat ja kirkkokunnat ylittävillä suunnitelmilla tulisi tässä yhteydessä olla etusija. Komissio on siksi myös mielellään valmis ottamaan vastaan esittelijän aluepoliittisen valiokunnan puolesta laatimat ehdotukset IFI: n, rakennerahaston ja PEACE-ohjelman yhteensovittamiseksi.
Sama koskee ehdotuksia, joilla pyritään parantamaan tiedottamista IFI: n toiminnasta. Ehkä tämä auttaa poistamaan epäluuloja. Mielestäni sen pitää olla meidän yhteinen pyrkimyksemme, että kaikki eivät tarkastele pelkästään näitä projekteja, vaan myös eurooppalaisia projekteja toimenpiteinä, jotka auttavat eniten molempia ryhmiä ja ennen kaikkea niitä, jotka ovat eniten kärsineet väkivallasta kuluneiden vuosien ja kuukausien aikana.
Komissio on jo sopinut IFI: n kanssa, että se korostaa voimakkaammin Euroopan unionin osallistumista projekteihin, joita tukevat PEACE-ohjelma ja IFI tai jokin rakennerahastoista ja IFI yhdessä. Ensimmäisenä askeleena tähän suuntaan suuntaa-antavat projektit (flagship projects), jotka ovat saaneet suuren lisärahoituserän unionin varoista, nimetään tulevaisuudessa IKR/EU-projekteiksi. Toivon, että tämä tulee myös julkisuudessa vastaavasti selväksi.
Sallikaa minun kiittää vielä kerran parlamenttia sen tuesta Pohjois-Irlannin ja Irlannin rauhan- ja sovintoprosessille. Me tuskin toivomme mitään hartaammin kuin pysyvää rauhaa, joka osoittaa, että on ollut mahdollista tukea myös Eurooppaa, jolloin unioni on noudattanut periaatettaan, nimittäin aikaansaada rauha ja sovinto yhteistyöllä yhteisen edun vuoksi ja tukea niitä pysyvästi.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva komissaari Wulf-Mathies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Asianajajan ammatin harjoittaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Fontainen suositus toiseen käsittelyyn (A4-0337/97) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta neuvoston ja parlamentin direktiiviksi asianajajan ammatin pysyvän harjoittamisen helpottamisesta muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu (C4-0440/97-94/0299(COD)).

Fontaine
Arvoisa rouva puhemies, hyvät kollegat, nyt olemme onnellisesti päässeet pitkän matkan päähän, sillä minulle on sanottu, että tämä sijoittautumisoikeutta koskeva direktiivi oli asianajajien ammattikunnan tavoitteena yli kahdenkymmenen vuoden ajan. Mutta vaikka kaikki olivatkin yhtä mieltä direktiivin periaatteesta, lukuun ottamatta luxemburgilaisia ystäviämme suurherttuakunnan erityisasemaan liittyvien syiden vuoksi, sisällön osalta sitä vastoin kaksi ajatusmallia tai jopa kaksi kulttuuria iskivät rajusti yhteen.
Lyhyesti sanottuna liberalistinen käsityskanta oli ristiriidassa integraatiota kannattavan käsityskannan kanssa, ja kumpikin osapuoli puolusti omaa mielipidettään niin jyrkästi, että muutamat arvelivat sovinnon olevan mahdoton.
Toimeenpaneva komissio jätti toukokuussa 1995 ensimmäisen direktiiviehdotuksen oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevälle valiokunnalle. Herra komissaari, esitys oli tulosta ansiokkaista ponnisteluista, joiden avulla, se on sanottava, yritettiin etsiä vastausta ratkaisemattomaan ongelmaan. Mutta tällä kompromissinhaulla oli rajansa. Jotkut eivät voineet hyväksyä, että vastaanottajamaan asianajajakuntaan liittymistä varten vaadittaisiin pätevyyskokeen suorittamista, ei edes lievennetyssä muodossa, sillä kokeesta puhuminen tarkoittaa aina mahdollisuutta estää pääsy peruuttamattomasti. Toiset eivät voineet hyväksyä sitä, että työskenneltyään jossakin Euroopan unionin maassa viiden vuoden ajan ammatinharjoittaja, joka haluaisi jatkaa toimintaansa alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen, voitaisiin yhtäkkiä palauttaa takaisin kotimaahansa.
Oikeusasioita käsittelevä valiokuntamme on ponnistellut vastatakseen haasteeseen. Eurooppalaisten asianajajien neuvottelukunta oli päätynyt tekemään esityksen puheenjohtajansa asianajaja Weilin johdolla, jonka kärsivällisyydelle ja kyvyille annan tunnustuksen. Tämän esityksen huomioon ottaen olemme esittäneet kunnianhimoista, keskinäiseen luottamukseen perustuvaa lähestymistapaa. Tällainen luottamushan on ollut osa eurooppalaisten asianajajien ammatinharjoittamista jo kauan. Lähestymistavan perusteella olemme päätyneet toisaalta korvaamaan pätevyyskokeen perusteellisella tarkastusmenettelyllä, joka koskee kyseisen asianajajan todellista ja säännönmukaista ammatinharjoittamista tarkastelun kohteena olevien kolmen vuoden aikana. Menettelyyn liittyy kielteisen päätöksen osalta mahdollisuus muutoksenhakuun kansallisessa tuomioistuimessa. Toisaalta olemme päätyneet takaamaan halukkaille alkuperäisen ammattinimikkeen mukaisen sijoittautumisen pysyvyyden.
Esityksen ulottuvuus on tarkennettava selvästi. Missään tapauksessa ei ole tarkoitus loukata kansallisia säännöksiä, jotka kussakin valtiossa määräävät ammatinharjoittamista koskevista vaatimuksista sekä ehdoista, jotka koskevat ammatinharjoittamista yksin tai ryhmittymänä. Toissijaisuusperiaate perustellusti vaatii meiltä näiden sääntöjen kunnioittamista. Tarkoituksena on yksinkertaisesti helpottaa asianajajien liikkuvuutta yhteisön alueella ja antaa heille mahdollisuus harjoittaa ammattiaan yksittäisinä ammatinharjoittajina tai ryhmittyminä myös sellaisessa valtiossa, joka ei ole heidän kotimaansa. Mielestäni on sitä paitsi valitettavaa, että tulevaisuuden kannalta erittäin lupaava toinen kohta, joka koskee ammatinharjoittamista ryhmittymänä, jäi hieman varjoon yksittäisiä ammatinharjoittajia koskevan keskustelun vilkkauden vuoksi.
Tämän asian käsittely ei ole ollut helppoa esittelijälle, niin kuin se ei ole ollut myöskään oikeusasioita käsittelevän valiokunnan jäsenille. Haluaisin sanoa kollegoilleni, että heidän sataprosenttinen osallistumisensa tämän vaikean mutta kiehtovan asian käsittelyyn sekä heidän avoimuutensa, jota on innoittanut onnistumisen halu ja pyrkimys tasapainoon, ovat jatkuvasti kannustaneet minua. Haluaisin tänään kiittää komissiota ja neuvostoa, jotka ovat päättäneet kannattaa uutta lähestymistapaamme. Herra komissaari, tämä on mielestäni esimerkillinen osoitus toimielintemme välisestä hedelmällisestä yhteistyöstä.
Oikeudellisia asioita käsittelevä valiokuntamme on tarkastellut huolellisesti neuvoston 24. heinäkuuta tekemää esitystä yhteiseksi kannaksi. Valiokunta oli ilahtunut huomatessaan, että suurin osa ensimmäisessä käsittelyssä äänestämistämme tarkistuksista oli hyväksytty ja että harvojen löytämiemme eroavaisuuksien ainut tarkoitus oli selkeyttää ja tarkentaa tiettyjä tekstin kohtia.
Arvoisa rouva puhemies, hyvät kollegat, esitämme parlamentille yhteisen kannan hyväksymistä meille esitetyssä muodossa. Tällä tavoin voimme saattaa asian nopeasti päätökseen, minkä ansiosta asianajajien ammatinharjoittaminen voi edetä eurooppalaisessa avoimuudessa jopa pitemmälle kuin asianajajat olivat toivoneet sen etenevän.

Cot
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komissaari, asian ensimmäisessä käsittelyssä viime kesäkuussa onnittelin Fontainea hänen työnsä tuloksesta, niin kuin voin tehdä tänäänkin. Ensimmäisessä käsittelyssä pyysin neuvostoa - uskomatta siihen liikaa itsekään - konkretisoimaan tämän tuloksen mahdollisimman nopeasti, sillä olin kollegojeni tavoin täysin varma, että mikäli emme käytä hyväksemme tätä tilaisuutta, meidän olisi todennäköisesti erittäin vaikea päätyä hyväksyttävään tulokseen asianajajia koskevan direktiivin osalta. Tänään toiveeni on toteutunut. Neuvosto onnistui käyttämään tilaisuuden hyväkseen. Se on osannut ottaa vastuulleen parlamentin esittämän herkän tasapainon, johon se on tehnyt muutamia hyväksyttäviä vivahde-eroja ja joitakin hyödyllisiä selvennyksiä. Esittelijämme pyytää meitä hyväksymään yhteisen kannan ilman tarkistuksia. Oikeusasioita käsittelevä valiokunta on seurannut esittelijän esimerkkiä, ja huomenna täysistunto tekee epäilemättä samoin. Onnittelen täysistuntoa tästä ja olen siitä ilahtunut.
Herra komissaari, nyt meidän on katsottava myös kauemmaksi ja varmistettava jo nyt tulevan direktiivin lojaali täytäntöönpano. Käännyn siis teidän puoleenne, herra Monti, kertoakseni ammattikunnassa vallitsevasta levottomuudesta ja pyytääkseni teiltä takuita. Muistutan teitä kaupan ehdoista, mikäli voin sanoa niin: toisaalta vapaus pysyvään, alkuperäisen ammattinimikkeen mukaiseen sijoittautumiseen ja toisaalta liittyminen vastaanottajamaan asianajajaryhmään ilman pätevyyskoetta.
Toivomme, että sijoittautumisvapaus antaa mahdollisuuden asianajajan ammatin kehittämiseen Euroopan tasolla; pelkäämme, että ongelmia syntyy direktiivin vaatimusten liian tiukasta täytäntöönpanosta muun muassa toimivaltaisen viranomaisen tarkastaessa todellista ja säännönmukaista toiminnanharjoittamista. Suunniteltu keskustelu ei saa muuttua kokeeksi, suodattimeksi tai pystytetyksi esteeksi.
Arvoisa komissaari Monti, pyydän myös komissiota valvomaan tiukasti direktiivin täytäntöönpanoa tämän kohdan osalta ja pyydän teitä vakuuttamaan meille, ettette epäröi tuoda esille laiminlyöntejä täytäntöönpanossa ja tarpeen mukaan rankaista niistä. Sillä meidän on saatava asianajajat, jotka usein ovat nuoria, vakuuttuneiksi, että tämä direktiivi avaa heille mahdollisuuksia, ja luulen, että se avaa mahdollisuuksia myös Euroopalle; nyt siitä pitäisi vielä tulla todellisuutta. Tämä on suurelta osin kiinni teistä, herra komissaari.

Lehne
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat rouvat ja herrat kollegat! Liikkeenperustamisoikeus on jo pitkään taattu eurooppalaisissa sopimuksissa. On tosin olemassa tiettyjä ammattiryhmiä, joille sitä ei tiettyjen tosiasiallisten ehtojen vuoksi tähän päivään mennessä ole voitu toteuttaa. Niihin ovat kuuluneet muun muassa Euroopan asianajajat. Syynä tähän on ollut varmaankin se tosiasia, että juristien koulutus on hyvin erilainen eri jäsenvaltiossa ja että kaiken lisäksi myös lait ovat eri valtioissa erilaisia ja systematiikoissa on nähtävissä edelleen suuria eroja. Toisaalta, ja aion esittää tässä heti vastalauseen, asiaa koskevien tieteellisten tutkimusten mukaan esimerkiksi talousoikeuden piirissä nykyään lähes 60 % voimassa olevista laeista on saanut alkunsa eurooppalaisesta lainsäädännöstä. Tässä mielessä lainsäädännön harmonisointi on sisämarkkinoilla oikeastaan edennyt jo niin pitkälle, että näitä suuria eroja, jotka vielä ovat monen juristin mielessä, ei todellisuudessa oikeastaan enää ole. Joskus pykälänumerot ja systematiikka yksinkertaisesti ovat erilaisia, vaikka määräysten sisällöt ovat Euroopassa jo huomattavasti yhdenmukaistuneet.
Siitä syystä oli ehdottomasti järkevää, että Euroopan asianajajille on nyttemmin myös kaavailtu liikkeenperustamisoikeutta ja että lopultakin tämä eurooppalaisten sopimusten perusoikeus on toteutettu tälle ammattiryhmälle. Haluaisin tässä kohdassa aivan erityisesti onnitella esittelijää kollegaani rouva Fontainea hänen tässä saavuttamastaan menestyksestä. Häntä tulee viime kädessä kiittää siitä, että tässä päästiin kompromissiin. Kansallisten etujen välillä oli hyvin suuria ristiriitoja. Muistan vielä hyvin kotimaassani esiintyneet kiistat, jolloin aluksi esimerkiksi Saksan liittopäivien asiantuntijavaliokunnat eivät suostuneet kannattamaan kyseistä direktiiviä. Tällä välin on syntynyt kompromissi, joka on niin kestävä, että melkein kaikki - esimerkki on tullut mainittua, nimittäin pieni Luxemburgin valtio - hyväksyvät nykyään tämän ratkaisun. Erityisesti myös ammattiryhmät, kärjessä CCBE Euroopan kaikkien asianajajien järjestönä, ovat hyväksyneet kyseisen ratkaisun ja tukevat sitä varauksetta.
Tämä on mielestäni hyvä esimerkki siitä, miten parlamentti pystyi toimimaan omasta aloitteestaan tällaisen kompromissin aikaansaamiseksi ja kuinka me onnistuimme periaatteessa myös saamaan neuvoston suostumaan tähän kompromissiin. Uskon, että voidaan todellakin käsittää parlamentin saavuttaneen tässä suuren menestyksen suhteessa neuvostoon ja sen asemaan lainsäätäjänä, mitä ei saa missään nimessä vähätellä.
Tämä antaa myös omalle ammattikunnalleni - olen itse asianajaja - tulevaisuudessa mahdollisuuden käyttää täysipainoisesti kaikkia oikeuksia ja mahdollisuuksia, jotka sopimus ottaa huomioon, tietenkin tietyin edellytyksin. Tämä koskee tosin yhtä hyvin kaikkia muita ammattialoja ja kaikkia muita sektoreita, joissa on ollut tarpeen sopeuttaa lainsäädäntöä. Poistun sen vuoksi tästä parlamentista, tästä salista tänä iltana erittäin tyytyväisenä, koska uskon, että olemme saavuttaneet aitoa edistystä Euroopan yhdentymisen ja sisämarkkinoiden toteutumisen puitteissa, vaikkakin vain pienellä alalla!

Florio
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komissaari, parlamentti käsittelee nyt toistamiseen asianajajien sijoittautumisoikeutta koskevaa direktiiviehdotusta, jolla on äärimmäisen tärkeä merkitys paitsi eurooppalaisten asianajajien myös kaikkien oikeuspalveluita käyttävien Euroopan kansalaisten kannalta.
Oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta antoi äskettäin yksimielisen kantansa neuvoston vahvistaman yhteisen kannan hyväksymisestä ilman uusia tarkistuksia, koska se sisältää suuren osan parlamentin aiemmin ehdottamista tarkistuksista ja on niiden hengen mukainen. Toiveeni, jonka esitän Unioni Euroopan puolesta -ryhmän puolesta, on siis se, että täysistunto omaksuu tällä viikolla tämän saman kannan.
Esittelijä Fontainen tekemä työ on yhtä kattava kuin hyödyllinenkin, ja hän on löytänyt oivallisia kompromisseja sellaisten näkemysten välille, joiden sovittelu vaikutti mahdottomilta. Jos parlamentti hyväksyy ehdotuksen siinä muodossa, jossa olemme sen saaneet oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevältä valiokunnalta ja joka noudattaa neuvoston vaatimuksia Euroopan lainsäädännön määräysten suhteen, eurooppalaisilla asianajajilla on kaksi varteenotettavaa mahdollisuutta: he voivat asettautua asumaan määrittelemättömäksi ajaksi johonkin muuhun jäsenvaltioon, jolloin he säilyttävät alunperin hankkimansa pätevyyden, ja he voivat antaa oikeusapua kaikista Euroopan lainsäädännöistä lukuun ottamatta vastaanottavan valtion lainsäädäntöä, tai toisena vaihtoehtona heidät voidaan rinnastaa kaikissa suhteissa vastaanottavan valtion asianajajiin sen jälkeen, kun kyseisen valtion toimivaltaiset viranomaiset ovat antaneet myönteisen arvion heidän kyvyistään.
Tällä direktiivillä otetaan siis merkittävä edistysaskel kohti sisämarkkinoiden todellista toteutumista hyvin merkittävällä ammattialalla. Tästä olen kiitollinen rouva Fontainelle paitsi Euroopan parlamentin jäsenenä myös asianajajana. Minulla on ilo muistuttaa mieliin, että juuri tänä vuonna on kulunut 20 vuotta ensimmäisen eurooppalaisten asianajajien palveluiden vapaata tarjoamista koskevan direktiivin antamisesta, jota sittemmin paranneltiin laihoin tuloksin vuonna 1989.
Uuden direktiivin hyväksyminen ja sen tehokas toimeenpano, josta myös minä esitän hartaan vetoomuksen komissaari Montille, ovat paras tapa juhlistaa tätä merkkivuotta.

Wijsenbeek
Arvoisa rouva puhemies, voisin toistaa ensimmäisen käsittelyn yhteydessä esittämäni perusteet, mutta minun on sanottava, että ryhmäni taipuu tässä vaiheessa. Olemme kuitenkin esittäneet tarkistuksia esittelijämme kompromissiin, josta voimme häntä onnitella.
Herra komissaari ja rouva esittelijä, kysyn teiltä itsepintaisesti, minkä vuoksi vaaditaan harjoittelujaksoa tai koetta ammattikunnalta, joka on tarkalleen samassa asemassa kuin monet muut, esimerkiksi lääkärit. Syynä on, että jäsenvaltioidemme ammattiryhmät haluavat todellakin suojata itseään ja näin on ollut siitä alkaen, kun ryhdyimme vaatimaan sijoittautumisvapautta asianajajille muiden ammattiryhmien tavoin. Nyt taivumme kompromissiin, jota pidän hieman latteana ja joka tietysti tarjoaa joitakin mahdollisuuksia, mutta vain muutamia mahdollisuuksia tälle ammattiryhmälle, joka on tehnyt niin paljon edistääkseen ajatusta Euroopasta tuomioistuimessa ja kansallisissa oikeuslaitoksissa. Nyt tämä ryhmä suojaa itseään muiden tavoin pyynnöillä ja vaatimuksilla, jotka ovat melko raskaita.
Minäkin olen iloinen, että olemme lopulta löytäneet jonkinlaisen sijoittautumisvapauden. Kuitenkin ihmettelen yhä, minkä vuoksi asianajaja kirjoittautuisi sellaisen jäsenvaltion asianajajaksi, jonka lakia hän ei tunne. Hän kirjoittautuu uskoessaan, että hänen tulevaisuutensa on kyseisessä maassa ja että hänen tietonsa antavat hänelle siihen mahdollisuuden.
Kun kansallisille asianajajakunnille myönnetään nyt kuitenkin mahdollisuus ehtojen asettamiseen, kyseessä on tietynlainen tappio. En ole siitä juurikaan ylpeä tai onnellinen. Onnittelen kuitenkin Fontainea tämän kompromissin löytämisestä.

Anastassopoulos
Arvoisa rouva puhemies, uskon, että tänä yönä ja huomisessa äänestyksessä saadaan päätökseen vuosia kestänyt prosessi. Näin nyt toisessa käsittelyssä oleva direktiiviehdotus vahvistaa asianajajan ammatin harjoittamisen jäsenvaltiossa, joka on muu kuin tuomarintutkinnon suorittaneen tutkinnonsuoritusmaa.
Kaksikymmentäneljä kahdestakymmenestäkahdeksasta tarkistuksesta, jotka Euroopan parlamentti teki, on otettu huomioon ministerineuvoston yhteisessä kannassa, koska ne oli jo aiemmin hyväksytty Euroopan komissiossa. Parlamenttimme luonnosteli yleislinjaukset, mutta löysi myös erityisratkaisut useimpiin ongelmiin. Tätä olisi ollut vaikea saada aikaan ilman rouva Nicole Fontainen kärsivällisyyttä ja kykyä tehdä se, mikä aluksi näytti mahdottomalta. Me kollegat oikeusasioita käsittelevässä valiokunnassa autoimme häntä uskoakseni läpäisemään vastukset ja yhteistyössä useimpien jäsenvaltioiden asianajajajärjestöjen kanssa autoimme häntä pääsemään tämänpäiväiseen lopputulokseen, joka tyydyttää useimpia. Työ on ollut kuitenkin pääasiassa hänen omansa ja se ansaitsee lämpimän kiitoksen.
Tätä erityistä direktiiviä tarvitsi ammatti, jota ei lainkaan tyydytä direktiivin 89/48/ETY yleinen järjestelmä. Tämänpäiväinen ratkaisu kytkeytyy kolmeen merkittävään uudistukseen. Nimityksen pysyväisluonteisuus ammattinimikkeen alkuperän taholta, tämän nimikkeen hankkimisen helpottaminen ja ammatin harjoittaminen vastaanottavassa jäsenvaltiossa, sekä työehtosäännöt ammatin harjoittamista varten. Vielä enemmän direktiivi turvaa sitä arvostusta, jonka toiseen jäsenvaltioon nimitettävät asianajajat ovat velvollisia saamaan. Pienten ja keskisuurten valtioiden - jollainen on valtio, jota minulla on kunnia edustaa tässä salissa - alamaiset tai suurempien, kuten Saksan, Ranskan ja Britannian alamaiset voivat odottaa saavansa yhtäläisen kohtelun toisissa maissa. Henkilöiden vapaa liikkuvuus ja vapaa sijoittautuminen saavat tällä tavalla oleellisemman sisällön ja Euroopan yhteisö uuden perustelun oikeutukselleen. Se ei ole pieni askel, rouva puhemies.
Olemme toki tietoisia siitä, että tämä direktiivi ei automaattisesti ratkaise niitä ongelmia, joita vielä on tiettyjen asianajajayhdistysten kanssa. Emme ole myöskään tietämättömiä siitä, että sillä hetkellä, kun saavutamme yleisesti hyväksytyn eurooppalaisen ratkaisun, ongelma saa vielä laajempia ulottuvuuksia talouden yleismaailmallistumisen ja Maailman kauppajärjestön yleislinjauksien myötä, jotka vahvistavat vapaan liikkuvuuden tietyille sukulaisammateille, valantehneille tilintarkastajille ja tarkastajille, lähes kaikissa maissa.
Nämä asiat eivät kuitenkaan himmennä rouva Fontainen saavutuksen arvoa, ja ne muokkaavat tietä myös muita vastaavia ongelmia varten. Parlamentti, neuvosto ja komissio ovat tehneet velvollisuutensa. Huomisesta alkaa jäsenvaltioiden aika. On niiden velvollisuus yhdessä asianajajayhdistysten ja komission valppaan seurannan kanssa ryhtyä kunnolla toimeen ja käyttää hyödyksi tämä avoimuutta ja vapautta korostava direktiivi.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa rouva puhemies, tähän aikaan illasta ja tässä jo lähes intiimissä, illanviettomaisessa ilmapiirissä sallinette minun aloittaa anekdootilla: kun tulin tänne parlamenttiin vuonna 1994, tunsin yhteisön lainsäädännöstä ainoastaan yhden direktiivin ja itse asiassa epäonnistuneen direktiivin, joka oli nimenomaan tämä direktiivi asianajajien vapaasta sijoittautumisoikeudesta. Tiesin niiden keskustelujen sisällön, joita oltiin käyty Lissabonin ja Bremenin asianajajien piirissä, ja tiesin ne huonot näkymät, joita kysymyksellä oli.
Ja muistan, että keväällä 1995 meillä oli lopulta käsissämme komission ehdottama teksti, ja kun saman vuoden lokakuussa tai marraskuussa kyseisen ehdotuksen käsittely alkoi oikeusasioita käsittelevässä valiokunnassa, sanoin kollegoilleni Euroopan asianajajien yleisneuvostossa: luulenpa, että se saadaan valmiiksi ja että se hyväksytään kahdessa vuodessa. Ja he hymyilivät minulle ikään kuin olisivat ajatelleet: niinpä niin, hänen eurofantasiansa todellakin kasvaa käsittämättömiin mittoihin. Ja kuitenkin, rouva puhemies, herra komissaari, hyvä esittelijä, niin vain saimme sen aikaan erityisesti mainitsemieni henkilöiden työn ansiosta - erityisesti teidän, herra komissaari, ja teidän ryhmänne - ja näen herra de Viseen, joka katsoo minua rauhallisin mielin, ja tällä rauhallisuudella oli todella ratkaiseva asema monina hetkinä. Ja hyvä esittelijä mainitsi Hans Weilin nimen, jolle olemme kaikki paljon velkaa. Hans Weil, joka todellakin on eurooppalaisen asianajajan ruumiillistuma, saksalainen syntyjään, on asettautunut asumaan Ranskaan ja soveltaa oikeutta ylväästi ja urheasti ja joka saa meidät kaikki tuntemaan ylpeyttä.
Niinpä saimme sen aikaan, ja tällä lopputuloksella on minulle kaksinkertainen arvo: ensimmäiseksi olemme osoittaneet sen, mitä yhteispäätöksellä voidaan saada aikaan, parhaimman laatuista yhteistoimintaa toimielinten välillä. Kun komissio oli tarpeeksi rohkea tehdäkseen ehdotuksen hetkellä, jolloin kaikki olivat sitä mieltä, että ehdotus oli tuomittu epäonnistumaan, ja kun tämä parlamentti otti vastuuta ja kohtasi useita kertoja ryhmiä jäsenvaltioissa - ja katson herra Cotia ja herra Lehneä ja ajattelen muita, jotka eivät ole tänään täällä mutta jotka ovat olleet mukanamme koko matkan ajan - ne saivat järjen voittamaan pelot. En nimittäin ole samaa mieltä, hyvä esittelijä, siitä, että tätä pitäisi tulkita vapaan näkemyksen ja protektionistisen näkemyksen välisenä taisteluna. Olemme kohdanneet eri jäsenvaltioiden pelkoja, koska jokainen valtio toimi eri tavalla, Espanja omalla tavallaan, Ranska ja Saksa omalla tavallaan.
Mutta, rouva puhemies, siirtolaisten tulvaa maasta toiseen ei tule syntymään. Se ei ole tämän direktiivin poliittinen arvo. Tämän direktiivin poliittinen arvo on symbolinen. Olemme Euroopan rakentamisen ytimessä, sillä leikkikalujen tavaramerkit ja YMP: n tuet ovat erittäin tärkeitä, mutta vielä tärkeämpää on se, että ne, jotka soveltavat oikeutta ja käyttävät tätä välinettä, joka viime kädessä on tärkeä yhdentymisen väline, tuntevat itsensä vastuullisiksi ja eurooppalaisiksi ja, muistaen vielä kerran Alfonso X: n sanat, muuttuvat todella tämän eurooppalaisen oikeusjärjestelmän edustajiksi, jota me kaikki rakennamme.

Monti
Arvoisa rouva puhemies, komissio on iloinen siitä, että Euroopan parlamentti kannattaa neuvoston yhteistä kantaa ja oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan äänestystulosta, jossa kyseinen teksti hyväksyttiin tarkistuksitta. Myös minä haluan kiittää aivan erityisesti aiheen esittelijää, rouva Fontainea, joka on onnistunut laatiman komission ja neuvoston kannalta hyväksyttävän kompromissitekstin ja ottamaan mukaan lähes kaikki asianajajia koskevat määräykset. Hänen tehtävänsä ei ole ollut helppo, koska alunperin jo ehdotuksen tekemistäkin vastustettiin voimakkaasti. Arvostan todella rouva Fontainea ja sitä ehdotonta päättäväisyyttä ja pyrkimystä tasapainoiseen ratkaisuun, jota olemme jälleen saaneet hänessä ihailla.
Direktiivi on tärkeä paitsi asianajajien kannalta, joilla on keskeinen rooli yhteisön oikeuden toteutumisessa ja tämän oikeusyhteisön vahvistumisessa, myös heidän asiakkaidensa kannalta, joita ovat yhtä hyvin yhtenäismarkkinoilla toimivat yritykset kuin yksittäiset kansalaisetkin. Se merkitsee myös edistystä jäsenmaiden keskinäiseen luottamukseen perustuvan tunnustamisen tasolla, mikä tuli esille myös rouva Veilin johtaman korkean tason asiantuntijaryhmän kertomuksessa henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta. Tänään käsiteltävänämme oleva direktiivi on itse asiassa ensimmäinen direktiivi, jolla sallitaan sijoittautuminen toiseen jäsenmaahan ammatin harjoittamista varten ilman tutkintotodistusten ja kokemuksen tarkastusta.
Kyseessä lienee esimerkillinen tapaus toimielinten välisestä yhteistyöstä. Yhteistyön jatkamiseksi, arvoisat Cot ja Florio, ja osoituksena siitä, että lainsäätäjän tahto toteutuu käytännössä, minä sitoudun komission puolesta tekemään sen, mitä te pyysitte. Olen ehdottomasti sitä mieltä, että yhtenäismarkkinoiden sääntöjen soveltaminen, täytäntöönpano, on yhtä tärkeää kuin säännöt sisältävän lainsäädännön luominen. Haluaisin korostaa, että komissio pyrkii määrätietoisesti juuri teidän vaatimaanne suuntaan. Komissio valvoo tarkasti direktiivin moitteetonta soveltamista ja siltä osin minun yksikköni ovat jo tavanneet kansallisia valtuuskuntia, jotka ovat pyytäneet asiasta selvennyksiä, ja ne ovat varautuneet uusiin tapaamisiin. Komissio ottaa huomioon kaikki mahdolliset asianajajien esittämät vaatimukset.
Onnittelen vielä parlamenttia, oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevää valiokuntaa ja rouva Fontainea.

Wijsenbeek
Olen tietoinen tästä, arvoisa rouva puhemies, mutta esitin puheenjohtajalle täysin selkeän kysymyksen, johon hän ei suvaitse vastata. Haluan sanoa, että ihmettelen todellakin, miksi joku asianajaja vaihtaisi maata tutustumatta ensin perusteellisesti sen maan oikeusjärjestelmään, johon hän aikoo sijoittautua. Komission edustaja tyytyy kuitenkin vain tukemaan asianajajien vaatimuksia joko kokeesta tai harjoitusjaksosta eikä osaa vastata minulle. Hänellä on ehkä oikeus sanoa, että hänellä ei ole vastausta kysymykseeni, mutta hänellä ei ole oikeutta jättää huomiotta parlamentin perusteltuja kysymyksiä, niin ei saa tehdä!

Monti
Yritän mielelläni vastata kysymykseenne, arvoisa Wijsenbeek. Kuten te varmasti tiedätte, lääkäreiden osalta on käytössä koulutuksen vastaavuusjärjestelmä, jollaista asianajajilla ei sen sijaan ole. Ongelma syntyy siis eri tavalla; asianajajien kohdalla ongelmana oli lähtökohta, ja se edellytti tätä direktiiviä, joka on tänään saatettu onnellisesti lähelle lopullista hyväksymistä.

Puhemies
Kiitoksia paljon, arvoisa komissaari!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.

Sukupuolikysymysten sisällyttäminen kehitysyhteistyöhön
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Junkerin kehitys- ja yhteistyötyövaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0318/97) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi sukupuolikysymysten sisällyttämisestä kehitysyhteistyöhön (KOM(97)0265 -C4-0424/97-97/0151(SYN)).

Junker
Arvoisa rouva puhemies, rakkaat kollegat! Komissio on ehdottanut varsinkin Pekingissä vuonna 1995 pidetyn neljännen Naisten maailmankonferenssin tulosten seurauksena asetusta sukupuolikysymysten sisällyttämisestä kehitysyhteistyöhön. Se on ansiokasta, mutta ei riittävää. Jotta mainstreaming -periaate voitaisiin siirtää myös kehitysyhteistyöhön, tarvitaan enemmän kuin yksi asetus, joka rajoittuu pääasiassa herkistämistoimenpiteisiin ja jolla on ainoastaan hyvin vaatimaton budjetti.
On tietenkin ilahduttavaa, että tavoitteellisia hankkeita tuetaan korkealla kertoimella. Menestyssuunnitelmasta voidaan puhua kuitenkin vasta, kun mukaan tulee toimenpiteitä, jotka poistavat nykyiset puutteet käytännön kehitysyhteistyöstä naisten hyväksi. Käytännössä on kysymys kulmapisteiden määrittelemisestä kriteereille, kuinka sukupuolikysymykset huomioon ottaen ennen kaikkea naisten elämäntilanteen paraneminen köyhimmissä maissa voidaan saada aikaan.
Kaiken kaikkiaan naisten asema on ehdottomasti parantunut viime vuosina, myös kehitysmaissa, tosin alueellisesti erittäin vaihtelevasti. Miesten ja naisten asemien väliset erot eivät kuitenkaan ole kaventuneet juuri ollenkaan. Etenkin poliittiseen vallankäyttöön osallistumisen kohdalla yleisesti ja hallitusten johdon osalta erityisesti on huomattavia ongelmia.
Naisten tasa-arvossa on myös kehitysmaissa kysymys työn, rahan ja vallan uudelleenjakamisesta. Maailmanlaajuiset muutosprosessit, jotka ovat syösseet myös kehitysmaat huomattavaan sekasortoon, ja globalisaatio ovat tuoneet mukanaan kaksi kehityssuuntaa, jotka on otettu Euroopan kehitysyhteistyössä riittämättömästi huomioon, mutta jotka on kuitenkin pakko sisällyttää työjärjestykseen, nimittäin yhtäältä työn naisistuminen ja toisaalta köyhyyden naisistuminen.
Työn naisistuminen on tulos työn muuttumisesta yhä joustavammaksi ja työpaikkojen siirtymisestä kehitysmaihin, ja nämä työpaikat yhä useammin täytetään naisilla. Se merkitsee usein riistoa mitä kurjimmin ehdoin, mutta se merkitsee myös uusia mahdollisuuksia naisille. Heidän suorituspanoksensa on yhä merkittävämpi taloudellisen kasvun tekijä ja se tulee ottaa sellaisena lukuun.
Köyhyyden naisistuminen on seuraus siitä, että naiset ovat taloudellisesti vaikeissa oloissa usein eniten vastuussa perheen hengissä pysymisestä ja riippuvaisia miesten tuloista tai joutuvat hyvin usein tulemaan toimeen ilman näitä tuloja. Muutamat luvut todistavat tämän: vuonna 1970 maailmassa oli 100 työssä käyvää miestä kohden vain 37 työssä käyvää naista. Vuonna 1990 heitä oli jo 62.
Kehitysmaissa on kysyntää halvasta, joustavasta, kouluttamattomasta ja ammatillisesti järjestäytymättömästä työvoimasta. Sitä ovat pääasiassa naiset. Elintason noustessa, esimerkkeinä voidaan mainita Hongkong tai Korea, heitä uhkaa kuitenkin jälleen työttömyys, nimittäin silloin, kun edellytetään teknistä tai koulutuksessa saatua pätevyyttä, joihin naisille usein ei anneta mahdollisuutta. Kestävä kehitys naisen näkökulmasta merkitseekin myös sitä, että naisille on annettava taitoja ja tietoja, jotka suuntautuvat tulevaisuuteen ja mahdollistavat pysyvän työllistymisen.
Maailmanlaajuinen palvelualan laajeneminen luo työllistymismahdollisuuksia naisille, tosin usein sosiaalisesti epävarmoissa työsuhteissa, ja sitä meidän täytyy vastustaa. Sitä, miten kaukana kehitysmaiden naiset vielä ovat yhtäläisistä mahdollisuuksista, voidaan havainnollistaa vaikuttavasti esimerkillä elintarviketuotannosta ja -huollosta. Kehitysmaissa naiset tuottavat yli 55 % viljellyistä elintarvikkeista, Afrikassa jopa 70 %. Mutta vain 5 % kansainvälisen kehitysavun neuvontapalveluista kohdistuu naisiin. Ainoastaan 13 % kehitysmaissa työskentelevistä maatalousneuvojista on naisia, Latinalaisessa Amerikassa jopa vain 8, 5 %, Afrikassa vain 7 % ja Lähi-idässä jopa vain 1 %.
Tällaisia negatiivisia taseita olisi mahdollista jatkaa loputtomiin. Ne on otettava huomioon, jotta voidaan lopettaa väärät kehityssuunnat eikä tyydyttävä vain valittelemaan. Kansainväliset naisliikkeet ovat tuoneet esille naisten elämää ja antaneet huomattavan panoksen maailmanlaajuisen sivistysyhteiskunnan kehittämiseksi. Iskulause on valtuuttaminen, se tarkoittaa naisten osallistumista politiikkaan, talouselämään ja yhteiskunnalliseen toimintaan rakennemuutosten aikaansaamiseksi talouselämässä ja yhteiskunnassa.
Käsiteltävänä oleva asetus, johon mielestäni tulee vielä tehdä joukko parannuksia - pyydän tässä tukea niille - voi auttaa tilannetta, vaikkakin varsin vaatimattomalla tavalla. Toivon, että siitä on tuloksena kattava kehityspoliittinen naistukiohjelma, joka todellakin vie meitä eteenpäin. Tällöin ei tarvitse ollenkaan olla kysymys suurista summista. Olisi jo suuri saavutus, jos naispoliittisista tavoitteista ja vaatimuksista tehtäisiin esikuva kaikille kehityspoliittisille toimille. Myös kehitysmaihin pätee seuraava: ei voi olla olemassa demokratiaa ilman naisten oikeudellista, taloudellista ja poliittista tai yhteiskunnallista tasa-arvoa.

Howitt
Arvoisa rouva puhemies, Junker toteaa mietinnössään, että miesten on kannettava suurempi vastuu sosiaalisesta käyttäytymisestä ja lisääntymiskäyttäytymisestä, jos aiomme todella edistää naisten tasa-arvoa kehitysmaissa, ja siksi on oikein, että Euroopan parlamentin miesjäsenet osallistuvat tähän keskusteluun ja kannattavat hänen erinomaista mietintöään ja protestoivat sitä vastaan, että kaikilla maailman naisilla ei ole mahdollisuuksia käyttää tarvittavia lisääntymisterveydenhuoltoon liittyviä palveluja. Yksi kolmasosa 15-44 -ikäisten naisten sairauksista kehitysmaissa johtuu sukupuolitaudeista, laittomista aborteista tai raskauksista. Noin 350 miljoonalla naisella ei ole vieläkään mahdollisuutta turvalliseen perhesuunnitteluun. Meidän tulisi vastustaa sitä, että köyhyys vaikuttaa kohtuuttomasti naisiin. Maailmassa on 1, 3 miljardia köyhää, ja seitsemänkymmentä prosenttia heistä on naisia, ja naisten huoltajuus lisääntyy dramaattisesti kaikkialla maailmassa.
Meidän tulisi protestoida naisiin kohdistuvia kaikkia syrjintämuotoja vastaan, joiden äärimmäistä muotoa edustavat seksuaalinen väkivalta ja tyttölasten surmaaminen Intiassa ja Kiinassa, mikä on vääristänyt sukupuolten jakaumaa ja luonut sosiaalisen ilmapiirin, jossa tytöt nähdään kirouksena. Kaksi vuotta on kulunut neuvoston asetuksen hyväksymisestä, enkä usko, että sukupuolikysymykset on sisällytetty tärkeinä tekijöinä Euroopan kehitysyhteistyöpolitiikkoihin. Jos asia on näin, komissaari, miksi sukupuolinäkökulma jätettiin häikäilemättömästi pois Lomén vihreästä kirjasta? Yrittäkäämme toimia paremmin tulevaisuudessa.

Glase
Arvoisa rouva puhemies, hyvät naiset ja herrat! Naisilta ei kysytä, mutta he ovat vastaus. Valtiosta riippumattomat järjestöt ja yhteistyötä toteuttavat organisaatiot ovat tietäneet tämän jo kauan ja toimivat sen mukaisesti, jos niille annetaan mahdollisuus. Tehokasta kehityspolitiikkaa ei voi harjoittaa ottamatta huomioon naisia. He eivät ole pelkästään perheidensä moottori, vaan myös mahdollisen kehityksen moottori. Se, että komissio ottaa tämän huomioon asetuksessa ja laatii eräänlaisen luettelon toimintatavoista kehitysyhteistyöpolitiikan käytäntöä varten, on ehdottomasti ilahduttavaa.
Haluaisin tällä myöhäisellä tai varhaisella hetkellä myös kiittää erittäin sydämellisesti parlamentin esittelijää rouva Karin Junkeria. Hän korosti arvioidessaan esitettyä asetusta hyvin selkeästi kehitysyhteistyölle asetettavia naispoliittisia tavoitteita ja vaatimuksia. Parlamenttiryhmämme puoltaa mietintöä. Samalla tietenkin toivomme, että yleviä tavoitteita voitaisiin soveltaa käytäntöön niin paljon kuin mahdollista. Tämä ei ainoastaan edellytä poliittista tahtoa kaikilla tasoilla, vaan myös luotettavia kumppaneita Euroopassa ja niin sanotuissa vastaanottajamaissa.
Naiset, erityisesti köyhimmissä maissa, joutuvat kantamaan elämän taakkaa ja sietämään ympäristön painetta. Heidän avustamisensa, jotta he tulisivat omin avuin toimeen, merkitsee enemmän kuin vain yksittäisten naisten ja heidän perheidensä avustamista. Naisten tuki ja osallistuminen taloudelliseen, poliittiseen ja yhteiskunnalliseen toimintaan merkitsee mahdollisuuden antamista kehitysmaiden tulevaisuudelle. Siksi meidän on annettava paljon huomiota mietinnölle ja odotettavissa olevalle neuvoston asetukselle ja toivotettava niille onnea ja menestystä.
Sallikaa minun lausua vielä viimeisillä sekunneilla muutama sana keskustelun puitteista. Eihän kyseessä ole mikään keskustelu, vaan pakosta täällä olemaan joutuvien harvojen puhujien ja esittelijän arvolle sopimaton asia. Kiitän erityisesti tässä kohdassa tulkkeja ja avuliaita henkilöitä, joiden on kestettävä kanssamme viimeiseen minuuttiin asti. Kukaan pöytäkirjanpitäjien ja nauhurin lisäksi ei kuuntele meitä täällä. Se on sopimatonta, etenkin kun meillä on käsiteltävänä näin tärkeä aihe, joka vaatii koko meidän huomiomme, jotta se on ylipäätään mahdollista ratkaista, jotta ylipäätään löytyy ratkaisuyritys!
Haluan ehdottaa tällaisista tilaisuuksista luopumista. Voitaisiin esimerkiksi sanoa kello 22: n jälkeen: Annamme esityksemme kirjallisesti pöytäkirjanpitäjille. Kuka täällä enää kuuntelee? Ei ainakaan maailma, Eurooppa ei ollenkaan, ei myöskään kollegat. Olemme täällä keskenämme. Tunnemme kulloisetkin mielipiteemme. Se on yksinkertaisesti sopimatonta, meitä kohtaan ja aiheen kannalta joka tapauksessa!

Sandbæk
 Arvoisa rouva puhemies, komission ehdotus sukupuolikysymysten sisällyttämisestä kehitysyhteistyön tärkeäksi osaksi ajaa oikeata asiaa. Mitä toimeenpanoon tulee, ei valitettavasti paljoa ole tapahtunut. Karin Junker puhuu tasa-arvosta, mutta kehitysmaiden sukupuolten roolimallien myötä on apu kohdistettava erillisesti naisiin. Toisin sanoen, meidän on räätälöitävä apu suoraan naisille, sillä siten autamme parhaiten. Meidän on tuettava naisia suoraan jakamalla maata, luottoa, parempia työvälineitä ja teknologiaa. Naisten on päästävä mukaan kaikkiin kehitysyhteistyön vaiheisiin ja politiikkoihin. Komission valtavirtaistaminen eli yhtenäisten mahdollisuuksien sisällyttäminen osaksi kaikkea EU: n päätöksentekoa voisi olla osana tätä strategiaa, mikäli periaate muuten toteutetaan käytännössä, eikä se jää pelkäksi sanahelinäksi. Kehitysavun arvioinnissa on myös kaikkialla käytettävä sukupuolen huomioon ottavia tilastoja. Ilman näitä tilastoja ei voida mitata vaikutuksia miesten ja naisten osalta erikseen. EU: n asennoituminen tasa-arvopolitiikkaan ei vaikuta vakavalta. Näimme sen vihreässä kirjassa, joka käsitteli Lomén sopimusta ja puutteellisessa asiaan liittyvän henkilöstön etusijalle asettamisessa. Henkilöstöä on lisättävä tämänhetkisestä kolmesta, ja henkilöstön on oltava pysyvästi korkeassa asemassa, jotta heillä olisi vaikutusvaltaa.

Günther
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komissaari! Haluaisin aluksi kiittää sydämellisesti esittelijää siitä, että hän on nyt esitellyt meille tämän työn ja että me nyt ehkä hieman edistymme tämän avulla.
Kun edellisessä täysistunnossa käsittelimme mietintöjä, joiden aiheina olivat naisten syrjintä mainonnassa ja naisiin kohdistuva väkivalta, ajattelin mielessäni, että monet naiset kehitysmaissa olisivat onnellisia, jos heillä olisi meidän huolemme eikä sitä taakkaa, jota he joutuvat kantamaan. Heillä on siellä vielä pitkä tie kuljettavanaan. Kun me nyt tässä vaadimme heille oikeudenmukaista osuutta vallasta, tuloista ja vastaavasta, ne ovat aivan varmasti tavoitteita, jotka ovat kaukana tulevaisuudessa.
Haluaisin mielelläni kuulla komissiolta, suunnitteleeko se lyhyen aikavälin toimia päästääkseen hieman lähemmäksi näitä tavoitteita, esimerkiksi sellaisia, että naisten ansiotulot paranevat ja että projekteissa tähdätään esimerkiksi myös näiden naisten päivittäisten huolien ja töiden helpottamiseen, naisten, joille on uskottu perheen ravinnon hankkiminen ja jotka eivät varmaankaan hetkessä pääse irti näistä perinteisistä kuvioista.
Olemme mietinnössä nostaneet esiin kysymyksen valiokunnasta. Pyydän komissiota varmistamaan, että kyseinen valiokunta jatkaa tiiviissä yhteistyössä myös parlamentin kehitys- ja yhteistyövaliokunnan kanssa näiden rouva Junkerin esiintuomien kohtien käsittelemistä. En nimittäin uskalla toivoa, että tarkistusehdotuksemme myös parlamentin osallistumisesta tämän valiokunnan työskentelyyn toteutuu. Sen vuoksi esitän pyynnön, että tekisimme yhteistyöstä niin tiiviin kuin mahdollista parantaaksemme tilannetta ja päästäksemme askeleen lähemmäksi kokonaisuutta. Ennen kaikkea minua kiinnostaisi tietää, mitä keinoja komissiolla on mielessään saadakseen asianomaiset todellakin mukaan, jotta me emme käytä oman yhteiskuntamme malleja mittapuuna sille, mikä on hyvää kehitysmaiden naisille.

Gröner
Arvoisa rouva puhemies, Pekingin Naisten maailmankonferenssin jälkeen on kahdessa vuodessa toki tapahtunut paljon, mutta se ei aivan riitä. Koen myös, että komission ehdotus ja ehdotus asetukseksi ovat oikeansuuntaisia, koska ne korostavat mainstreaming -periaatetta ja sukupuolikysymykset huomioon ottavaa kehitysyhteistyötä. Mutta olen myös sitä mieltä, että meillä on paljon aloitteita, mutta vähän konkreettisia toimenpiteitä. Komission yksiköissä on liian vähän henkilökuntaa. Puuttuu konkreettinen tuki kehitysmaiden valtiosta riippumattomille järjestöille, jotka auttavat naisia suoraan.
Perinteet ovat tiukassa, väkivallan vastainen taistelu on jätetty asetuksen ulkopuolelle. Emme ole juurikaan käsitelleet naiskauppaa, joka on saanut dramaattiset mittasuhteet ja josta on tullut uusi ilmiö yhteiskunnassamme. Kestävän kehityksen kannalta, haluan vielä kerran korostaa, on ehdottoman tarpeellista ottaa naiset voimakkaammin mukaan projektien suunnitteluun, toteuttamiseen ja arviointiin.
Jos me suhtaudumme vakavasti Naisten maailmankonferenssiin, tarvitaan konkreettisia tuloksia.
Lopuksi haluaisin vielä korostaa, että naiset ovat kehityksen avain. Korostimme sitä myös naisten oikeuksien valiokunnan lausunnossa. Naiset ovat kestävän kehityksen avain, sillä naisten mukana teillä on aina samassa veneessä myös seuraava sukupolvi. Kaikki saadut tulokset, esimerkiksi kokemukset mikroluotoista, osoittavat, että meidän tulee pitää naisia kehityksen avaimina.

Pinheiro
Arvoisa rouva puhemies, komissio ottaa tyytyväisenä vastaan parlamentin kertomusluonnoksen ja ilmaisee kiitollisuutensa siitä, että parlamentti on tukenut vuoden 1990 budjettisuuntaviivojen laatimista ja vuoden 1995 Pekingin konferenssin jälkeisen politiikan kehitystä.
Komission kanta 18 tarkistukseen, jotka on toimitettu sille harkintaa ja äänestämistä varten, on seuraava. Voimme hyväksyä täysin seitsemän tarkistusta eli tarkistukset 1, 2, 4 (joka koskee 1 artiklan 2 kohtaa), 5, 7, 8 ja 11.
Komissio arvostaa erityisesti parlamentin tukea asetuksen yleiselle lähestymistavalle. Tämän tarkoitus on antaa etusija strategisille tiedostamisen lisäämistä tähtääville aloitteille, jotka voivat parantaa yhteisön sukupuolikysymystä koskevan kehitys- ja yhteistyötoiminnan yleistä laatua, ja keskittyä erityisesti tärkeimpiin kehitysyhteistyön budjettisuuntaviivoihin, sen sijaan että rahoitettaisiin yksittäisiä naisia koskevia pieniä aloitteita, joilla ei ole riittävän suurta vaikutusta.
Voimme myös osittain hyväksyä tarkistukset 3 ja 9. Molemmissa tapauksissa olemme saavuttaneet poliittisen yksimielisyyden tarkistuksen päämäärästä, mutta ehdotamme sanamuodon muuttamista tekstin selkeyttämiseksi.
Emme voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia: 4 (joka koskee 1 artiklan 1 kohtaa) ja tarkistuksia 12-18. Komission yksityiskohtaiset huomautukset tarkistuksista, joita emme voi hyväksyä tai jossa ehdotetaan sanamuodon muuttamista, ovat seuraavat. Tarkistus 3, joka koskee johdanto-osan 17 kappaletta, tarkistuksen sanamuotoa on muutettava, jotta saamme selkeät kriteerit budjettisuuntaviivoille. Ehdotamme, että sana " pieniä" poistetaan tarkistetusta tekstistä ja että viimeinen lause kuuluu seuraavasti: " Euroopan yhteisön kehitysyhteistyön toiminnallisiin hankkeisiin tarkoitettuja määrärahoja tulisi käyttää toimiin, joissa käsitellään sukupuolikysymyksiä tai erityisesti naisten ja miesten välistä epätasa-arvoa."
Tarkistuksessa 4, joka koskee 1 artiklan 1 kohtaa, yhdenmukaisuus voimassa olevan politiikan ja Pekingin konferenssin tulosten kanssa edellyttää, että viittaus läpäisyperiaatteeseen, toimiin sekä politiikkoihin säilytetään.
Tarkistuksessa 6 haluamme säilyttää viittauksen sukupuolten välisten erojen torjuntaan " sopivalla tavalla" . Sukupuolten välisen eron suuruus lukutaidon, terveyspalvelujen saatavuuden ja ravitsemuksen kaltaisilla perusaloilla kävi selväksi Pekingin konferenssissa, jossa myös korostettiin tarvetta laaja-alaisiin toimiin. Tämä ei välttämättä merkitse lisärahoitusta, vaan pikemminkin voimassa olevien varojen uudelleenjakoa.
Otamme tyytyväisenä vastaan tarkistuksen 9 ehdotetun tavoitteen, mutta mielestämme sen soveltamisala on liian kunnianhimoinen nykyisiin inhimillisiin tai taloudellisiin voimavaroihin nähden. Voimme hyväksyä viittauksen päätöksentekijöihin, ja ehdotan " yhteisössä ja kehitysmaissa" vaihtoehdoksi.
Tarkistuksen 10 osalta totean, että asetuksessa käsitellään kehitysyhteistyötä eikä siinä voida käsitellä kauppaan - ei ainakaan kansainväliseen kauppaan - liittyviä kysymyksiä.
Tarkistuksessa 12 haluamme mieluummin säilyttää viittauksen palvelujen joustavuuteen. Tämä on vakioteksti, joka on hyväksytty monissa muissa viimeaikaisissa asetuksissa. Toimintakustannusten rahoittamisen rajoittaminen aiheuttaisi ongelmia joillekin näistä budjeteista rahoitettaville hankkeille, erityisesti jos kyse on laitoksen rakentamisesta, joka usein edellyttää jonkinlaista tukea toimintakustannuksille koko hankkeen ajan, jotta hanke olisi toteuttamiskelpoinen. Ehdotus uudesta alakohdasta, jossa käsitellään budjettivallan käyttäjän toimivaltuuksia, tuntuu olevan hätiköity. Tätä kysymystä olisi tarkasteltava toisessa käsittelyssä, sillä sitä tarkastellaan yleensä ainoastaan neuvoston alustavia budjettilukuja koskevien erityisehdotusten yhteydessä.
Tarkistuksissa 13 ja 14 haluaisimme mieluummin säilyttää viimeaikaisiin tämäntyyppisiin asetuksiin vakiintuneet puitteet yhdenmukaisuuden ja lainsäädännöllisen selkeyden vuoksi.
Tarkistuksessa 15 tuemme parlamentin toivetta vähentää EY: n budjettiin kohdistuvia kustannuksia, mutta katsomme, että jäsenvaltiot voivat kohtuudella toivoa mahdollisuutta säilyttää ylimääräinen edustaja tärkeissä tai erityisissä hankkeissa. Katsomme, että ylimääräinen tiedottamisvelvollisuus on tarpeeton, sillä 9 artiklan 1 kohdassa on määrätty vuosikertomuksen toimittamisesta parlamentille.
Ehdotus, jossa esitetään, että komitean on yhteensovitettava kahdenvälistä ja yhteisön yhteistyötoimintaa, on liian vaativa, eikä se kuulu komitean tehtäviin. Jäsenten etuja koskevan ilmoituksen osalta komissio katsoo, että näitä koskevien viittausten sisällyttäminen lainsäädäntöön ei ole tehokkain tai tarkoituksenmukaisin lähestymistapa.
Yleisesti komiteoiden osalta ja erityisesti tarkistuksissa 12, 15 ja 18 kannatamme sovittujen komiteoiden säilyttämistä yhdenmukaisuuden, käytännöllisyyden ja selkeyden vuoksi. Niiden organisaation ja toimivaltuuksien yksityiskohtainen muuttaminen jokaisessa asetuksessa ei ole käytännöllistä, varsinkin koska nämä komiteat käsittelevät käytännössä useiden eri asetusten mukaisia hankkeita jokaisessa istunnossa.
Tarkistusten 16 ja 17 osalta arvostamme parlamentin tarkoitusta, mutta nämä koskevat sisäisiä hallintokysymyksiä, joita ei voida tarkoituksenmukaisesti käsitellä lainsäädännössä.
Haluaisin lisätä, että komission vasta viikko sitten neuvostolle ja parlamentille antamissa Lomén yleissopimuksen poliittisia puitteita koskevissa ehdotuksissa määritellään aivan selvästi tulevan Lomén yleissopimuksen strateginen lähestymistapa. Olen erittäin tyytyväinen voidessani sanoa, että jos jotakin korostetaan ensisijaisena tavoitteena, se on sukupuolikysymysten sisällyttämien sekä niiden huomioonottaminen kehitysyhteistyön strategisessa lähestymistavassa, jonka unionin tulisi hyväksyä komission ehdotusten mukaisesti.
Lopuksi totean, että tämä on vain yksinkertainen asetus, mutta mielestäni tämä aihe ansaitsee enemmän keskustelua. Olen täysin samaa mieltä arvoisan parlamentin jäsenen kanssa siitä, että on valitettavaa, että täällä on niin vähän jäseniä paikalla, sillä tämä on tärkeä aihe ja se ansaitsee parlamentin täysimääräisen huomion.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 0.25.)

