Egyperces felszólalások jelentős politikai kérdésekben
Elnök
A következő napirendi pont az egyperces felszólások a jelentős politikai kérdésekben a 144. cikk rendelkezései szerint.
Nickolay Mladenov
(BG) Tisztelt Elnök úr! Tisztelt képviselőtársaim! Az idén tapasztalt természeti katasztrófák azt bizonyítják, hogy a probléma leküzdéséhez két alapvető változtatás szükséges. Először is, a természeti katasztrófákból kilábaló országok megsegítésére egy sokkal rugalmasabb mechanizmust kell kialakítanunk. Másodszor, a problémák egyértelművé teszik a természeti csapással sújtott nemzetek kapacitásának kiegészítésére hivatott integrált, európai gyorsreagáló erő kialakításának szükségességét.
Hazámban, Bulgáriában idén árvíz és tűzvész is pusztított. A kormány az Európai Unió tagállamaitól kért segítséget, amikor az egyik nagyváros Stara Gora körül kellett a tüzet eloltani, de nem kapott segítséget, mert nem volt szabad kapacitásuk. Ehelyett, a bilaterális megállapodás alapján Oroszországtól kapott segítséget. Ez nagymértékben rontotta hazámban az Európai Unióról kialakított képet. Ezért kérem Önöket mind, hogy indítványozzák az Európai Bizottságnál egy közös európai erő létrehozását célzó alapos elemzés és javaslattervezet elkészítését, amely a katasztrófák és balesetek kezelésében nyújt a tagállamoknak segítséget. Köszönöm.
Ioan Mircea Paşcu
Tisztelt Elnök úr! A nemzetközi terrorizmus jelenti a globalizáció sötét oldalát. A terroristák visszaélnek az országaink által biztosított demokratikus szabadságjogokkal, mint az utazás szabadsága, a média nyilvánossága és az állampolgári jogok, annak érdekében, hogy saját céljaikat ártatlan emberek ellen elkövetett erőszakos cselekedetekkel és félelemkeltéssel valósítsák meg.
Ahhoz, hogy problémát kezelni tudjuk, szükség van a terrorizmus belső mozgató mechanizmusának teljes feltárására és megértésére, beleértve annak vallási, társadalmi, sőt civilizációs gyökereit is. Mi a demokratikus országokban, hátránnyal indulunk ezen a területen. Miközben életek megmentésére törekszünk, a terroristák a halálos áldozatok számát akarják növelni, annak reményében, hogy képesek lesznek a televízió képernyőjén bemutatott vérontás látványa által kiváltott érzelmeket manipulálni.
Különbséget kell tennünk az öngyilkos merénylő és az őt
beszervező között. Ellentétben a beszervező személlyel, az öngyilkos merénylőt nagyon gyakran nem a gyűlölet, hanem a hősi halál utáni örökös boldogság ígérete vezérli, és ez az, amit a beszervező politikailag kihasznál.
A megelőzés jobb, mint a reagálás. E célból meg kell találnunk a terrorizmus elleni küzdelemhez az azonnali és a hosszabb távon szükséges feltételek közötti helyes egyensúlyt. Ezért kell megerősíteni országaink hírszerzése, rendőrsége és bíróságai közötti együttműködést és ezzel egy időben foglalkoznunk kell a terrorizmus strukturális okaival, elsősorban azokban az országokban ahonnan a legnagyobb számban kerülnek ki elkövetők.
Alexandru-Ioan Morţun
(RO) Elnök úr! A Moldovai Köztársaságban politikai okokból tíz évet börtönben töltött Ilascu-csoport tagjai a közelmúltban meghívást kaptak az Európai Parlamentbe, ahol az emberi jogi albizottság meghallgatta őket. Adrian Avantoc, Tudor Petru Popa és Alexandru Lesku könnyek között beszélt a Nyisztrán túli börtönökben elszenvedett kínzásokról, az emberi jogokkal való állandó visszaélésekről és azok megsértéséről. Felkérték az Európai Közösséget, hogy több lépést tegyen a regionális konfliktus megoldására az összes nemzetközi - elsősorban az orosz csapatok Nyisztrán túli területéről való kivonulására vonatkozó - megállapodás végrehajtása érdekében. Ahhoz, hogy ezek a jogos óhajok valósággá váljanak, az Európai Parlamentnek össze kellene fognia és támaszkodnia kellene az Emberi Jogok Helsinki Bizottságára, amikor a nem kormányzati szervek támogatását célzó tényleges intézkedéseket javasol Moldovában, ösztönöznie és támogatnia kellene ezen a területen az újságok és folyóiratok megjelenését, a Nyisztra jobb partján egy televíziós hálózatot kellene felépítenie a moldovai rádió és televíziós csatornák foghatóságának biztosítására. Végül, de nem utolsósorban kívánatos a Nyisztrán túli probléma tárgyalásos módjának gyökeres megváltoztatása. Az Európai Unió és Románia is - az Unió tagjaként - teljes jogú tag státusszá kell, hogy változtassa a megfigyelők státuszát.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Elnök úr! Néhány hónappal ezelőtt a Parlament elfogadott egy állásfoglalást, amely elítéli az Európában tapasztalt idegengyűlöletet és virágzó nacionalizmust. A mód, ahogy a dokumentumban kiosztottak egyes országokat, beleértve Lengyelországot is, alaptalanul durva és teljesen aránytalan volt a probléma súlyosságához képest.
Természetesen nagyon komolyan kell foglalkozni a faji gyűlölettel kapcsolatos kérdésekkel. Ezért csodálkozom, hogy az Európai Bizottság nem tesz határozott lépéseket az egyes országokban egyre nagyobb mértékben érvényesülő fasiszta természetű pártokkal szemben. Még olyan országok is vannak, ahol az ilyen pártok képviselői választott tisztségeket viselnek regionális szinten. Ezekből a pártokból alakuló büntető osztagok az utcán zaklatják a külföldieket és nyilvánosan szólítanak fel határrevízióra.
Ez komoly probléma, ami leginkább az úgynevezett régi Unió számos országát érinti. Az érintett országoknak már régen foglalkozniuk kellett volna ezzel a problémával, ehelyett a Közösség vezetői most ujjal mutogatnak az új tagállamokra, még jelentéktelen incidensek esetében is.
Willy Meyer Pleite
- (ES) Elnök úr! Augusztus 12-én a Torm Gertrud olaj tartályhajó és a New Flame teherszállító hajó összeütközött a Gibraltári-szorosban. A világ egyik legforgalmasabb hajózási útvonalán, amelyet évente több mint 100.000 hajó használ, ez volt a kilencedik baleset.
Ez a baleset felhívja a figyelmet a Spanyol Királyság, az Egyesült Királyság és Gibraltár között kialakítandó felügyeleti és ellenőrző kikötői hatóság létrehozásának sürgető szükségességére. Az ilyen hajózási ellenőrzés hiányának ténye életeket veszélyeztet és értelemszerűen hozzájárul az érintett környezet fenyegetettségéhez.
Mind a mai napig nem tudjuk és úgy gondolom, hogy az Európai Bizottságnak mindent el kellene követnie, hogy megtudja, hogy mit szállít az elsüllyedt hajó: 27.000 tonna fémhulladékot, valószínűleg veszélyes, szennyezett hulladékot.
Különösen fontosnak tartom, hogy a Parlament és az Európai Bizottság szorgalmazza a spanyolországi, egyesült királyság és gibraltári hatóságoknál a hajózási felügyeletet és ellenőrzést végző szerv létrehozását.
Ian Hudghton
Elnök úr! Szeretném felhívni a figyelmet a tengeri környezet megőrzése terén elért egyik innovációra. Szombaton, Skócia lett az első ország, amely bevezette a halászterületek valós idejű korlátozásának önkéntes rendszerét tőkehalállományának megóvása céljából. Ez a rendszer, amely az új skót kormány és a halászati ágazat közös kezdeményezéseként jött létre, remélhetőleg a tengeri környezet megőrzésének példájaként szolgál majd a jövőben létrejövő projektek számára. Tudomásom szerint a skót kormány felvette a kapcsolatot a dán és norvég kormánnyal, abból a célból, hogy megismerjék ennek a projektnek a tanulságait.
A mai napig Skócia számára a közös halászati politika nem volt egyéb, mint egy nagy katasztrófa és határozottan hiszem, hogy a halgazdálkodás jövőjének nem a Brüsszelből jövő központi irányításra, hanem a halásznemzetek közötti közvetlen együttműködésre kell épülnie. Mind a skót kormányt, mind az ágazatot dicséret illeti a téma újító jellegű megközelítéséért. Egyben remélem, hogy a Tanács decemberi ülésén figyelembe veszik, felismerik és elismerik önkéntes erőfeszítéseiket.
Urszula Krupa
(PL) Elnök úr! Lengyelország náci megszállása 1939. szeptember 1-jén a hazám ellen elkövetett erőszakos cselekmények egyike volt. A háború következő hat évében, több mint hat millió lengyel pusztult el, ami akkor Lengyelország 35 milliós lakosságának 17%-át jelentette.
Két héttel később, 1939. szeptember 17-én a Molotov-Ribbentrop-paktum alapján, a Szovjetunió is megtámadta Lengyelországot. Lengyelország több mint 22.000 elit értelmiségije vesztette el az életét, hátulról lőtték őket fejbe a szovjetek, akik azután hosszú évekre megszállás alatt tartották a hazámat. Ez magyarázza, hogy függetlenségünk ismételt elnyerésekor miért volt olyan bizakodó több millió honfitársam. Az egyenlő jogokról és a megkülönböztetés tilalmáról szóló szép szavak és uniós jelmondatok ellenére azonban egyes német politikusok és a német média bizonyos képviselői állandó támadást intéznek a hazám, a lengyel nép, Lengyelország kormánya és a katolikus média, nevezetesen a Maryja rádió ellen. Ez bizonyítja, hogy még mindig léteznek agresszív, lengyelellenes érzelmek.
Lengyelország megszállásának évfordulóján és az élők és holtak nevében követelem, hogy vessenek véget ennek az erőszaknak, amelyet felfoghatunk olyan célok megvalósítására tett kísérletnek, amelyeket háborúval nem sikerült elérni.
Elnök
Köszönöm. Európában a megbékélés mindig fontos feladat marad.
Viorica-Pompilia-Georgeta Moisuc
(RO)
Elnök úr! A felszólalásom a Szerbiában és Bulgáriában élő románok jogaival kapcsolatos. A Duna jobb oldalán, Északnyugat-Szerbiában és Északnyugat-Bulgáriában beleértve a Rattan-hegységtől a Dunáig, a Morva völgyétől a Timoc völgyéig húzódó területet Szerbiában és a Lomig elnyúló Vidin körzetet Bulgáriában elsődlegesen románok lakják. 20 városban és több mint 130 kis- és közepes méretű településen 300.000 fős kisebbséget alkotnak. Nem ismerik el őket nemzeti kisebbségként, sem az istentisztelet, sem az oktatást nem tarthatják az anyanyelvükön. Az iskolákban nincs román nyelvoktatás. A román nyelvet, irodalmat és történelmet félig-titkos körülmények között magánlakásokban tanulják. Az egyetlen mălăiniţai román templomot lebontották. A szerbiai Emberi Jogok Helsinki Bizottsága, felhívta a figyelmet az ott élő románok reménytelen helyzetére, és a nemzeti identitásuk megőrzéséhez való jogukra. Felszólítom az európai intézményeket a helyzet sürgős kivizsgálására és a Bulgáriában és Szerbiában élő románok kisebbségi jogainak tiszteletben tartása érdekében történő beavatkozásra.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Elnök úr! Az Európai Unióról szóló szerződés 29. cikke a terrorizmust súlyos bűncselekményként határozza meg. Az Európai Unióról szóló szerződés minden olyan cselekedetet, amely veszélyezteti az emberi életet, ami erőszakot szül és amely a lakosság megfélemlítésére törekszik, terrorista bűncselekménynek minősít. Amit Budapesten, a Magyar Gárda megalakulásakor láthattunk, beleillik a meghatározás kritériumaiba. A Magyar Gárda vezetőjének ott elhangzott beszéde néhány igen megdöbbentő nyilatkozatot tartalmazott, aggodalmát fejezte ki a magyar közösségnek is otthont adó Szlovákia és Románia miatt, amely két ország akár Magyarországot is megtámadhatja. Úgy hiszem, hogy az ilyen szervezetek és szélsőséges cselekedetek, szeparatista mozgalomra buzdítanak olyan kisebbségekben, amelyekben már léteznek autonóm irányzatok és egy ilyen helyzet nem felel meg egy uniós tagállamtól elvárt helyes magatartásnak. Az ilyen szervezeteket fel kellene oszlatni és a Magyar Gárdához hasonló viselkedést be kellene tiltani és a törvény szerint megbüntetni. Ezért veszem magamnak a bátorságot és felszólítom az Európai Unió intézményeinek vezetőit, hogy határozottan ítéljenek el minden hasonló magatartást és kérjék meg az Alapjogi Ügynökséget, hogy állítson össze egy jelentést a tények alapján és kövesse figyelemmel a Magyarországon élő kisebbségek helyzetét.
Bernard Poignant
(FR) Elnök úr! A drámai helyzet, ami több országunkban is kialakult, ismét előtérbe állítja az európai kötelezettségeink kérdését. Ez vonatkozik a hazámra, ahol egy teherszállító hajó egy halász halálát okozta. Ez elvezet bennünket a tengerbiztonság kérdéséhez, most már tudják a franciák, hogy hol van a Kiribati Köztársaság. Felszólítom Önöket, hogy vessenek egy pillantást a térképre: nem nagyon ismert, de lobogója ún. olcsó lobogó. Az Európai Uniónak sürgősen és keményen kell fellépnie az ún. olcsó lobogókkal szemben, fel kell gyorsítania az Erika III. csomagon belül a jogalkotást és ki kell dolgoznia a tengerészek képzésének és munkakörülményeinek szociális kérdéseivel foglalkozó "Erika IV.” csomagot és ezzel egyidejűleg biztosítania kell az összehangoltabb fellépést a Nemzetközi Tengerészeti Szervezeten belül.
Ez egy rendszeres időközönként visszatérő, ősrégi kérdés, de a sok tragédia kapcsán mindig visszatérünk rá. Nyomatékosan kérem Önt, biztos úr és a Tanácsot képviselő, nem jelen lévő urat vagy hölgyet, hogy fokozzák az ezen irányba tett erőfeszítéseket.
Silvia Ciornei
(RO) Elnök úr! 2007. október 18-án az Európai Bizottság bevezeti az uniós emberkereskedelem elleni napot. Örömmel fogadom ezt a kezdeményezést, amely az évente 2 és fél millió áldozatot követelő kényes és nagyrészt ismeretlen témára irányítja az európai állampolgárok figyelmét. Ezért ismét fel szeretném hívni arra a figyelmet, hogy a jelenséggel szemben folytatott eredményes küzdelem érdekében szükség van a tagállamok erőfeszítésének hatékonyabb összehangolására. Jelenleg a nemzeti jogszabályok nem teszik ezt lehetővé. Azonban a tagállamok rendelkezésére áll az Európa Tanács emberkereskedelem elleni fellépésről szóló egyezménye, amely a jelenség ellen folytatott küzdelem legátfogóbb jogi eszköze. Idáig azonban a 27 tagállamból összesen 18 írta alá és mindössze 3 tagállam erősítette meg az egyezményt. Ezért bátorkodom megkérni az Európai Bizottságot, hogy kérjen felhatalmazást a Tanácstól az emberkereskedelem elleni fellépésről szóló egyezménynek az Európai Közösségek nevében való aláírására. Elnök úr! Az emberkereskedelem az emberi jogok súlyos megsértésének számít. A szavakról a tettekre kell váltanunk. Eljött a cselekvés ideje, annak érdekében, hogy könnyebben megbüntethessük az emberkereskedőket és megvédhessük az áldozatok jogait. Ezeket az áldozatokat eladják és újra eladják, rabszolgaként bánnak velük, mindezt egy modern Európában, egy olyan Európában, amelyről büszkén állítjuk, hogy az emberi jogok tiszteletben tartására épül.
Stanisław Jałowiecki
(PL) Elnök úr! Először is őszinte részvétem fejezem ki a Görögországban és más országokban bekövetkezett természeti katasztrófákban meghalt áldozatok hozzátartozóinak. Vérzik értük a szívem. Én magam egy 10 évvel ezelőtti árvíz érintettje voltam, ezért tisztában vagyok azzal, hogy ez mit jelent.
Sajnos, a jövőben is lesznek majd természeti katasztrófák. Ezért van kifejezetten szükség az európai gyorsreagálású csapatok létesítésére. Határozottan támogatom, hogy az első adandó alkalommal alakuljon meg egy ilyen csapat. Meglepő, hogy gyakorlatilag semmilyen ellenvetéssel sem élünk a legkülönbözőbb európai ügynökségek megalakításakor, annak ellenére, hogy már több tucat hasonló jellegű bürokratikus intézmény létezik. Azonban minden alkalommal, ha emberéletek forognak kockán, számtalan fenntartást fogalmazunk meg. Itt az ideje, hogy túllépjünk ezen és az ENSZ úgynevezett kéksapkásainak mintájára létrehozzuk a mi piros vagy fehér sapkás európai egységeinket. Ezeknek az egységeknek a feladata nem az emberek, hanem a természeti támadások által jelentett fenyegetettséggel szembeni védelmünk lenne.
Csaba Sándor Tabajdi
Az élet gyorsan igazolta azokat a szakmailag megalapozott érveket, amelyekkel európai parlamenti képviselőtársaimmal együtt küzdöttünk az Európai Bizottság ellen, amelyik megszüntette a kukoricaintervenciót.
A Bizottság attól félt, hogy a kukoricafeleslegek miatt fenntarthatatlan lesz az intervenciós rendszer, miközben a piaci trendek nem ezt mutatták. Megvette a Bizottság 101 euróért, most pedig ennek a duplájáért adja el, vagyis erősen nyerészkedik ezen az egész kukoricaintervención, miközben Európát aszály sújtotta, és az állattartóknak nincs elég gabonájuk. Ez az Unió hitelességét kérdőjelezi meg, hogy ott vannak a még meglévő készletek, de spekuláns multinacionális cégek megveszik ezeket a készleteket, a becsületes állattartók pedig nem tudnak a jószágnak elegendő takarmányt adni. Ez aláássa az Európai Bizottság és az Európai Unió hitelét.
Cristian Silviu Buşoi
Elnök úr! Tisztelt képviselőtársak! A román kormány 2007. november 25-ét jelölte meg az európai parlamenti választások napjaként. Azon a napon, mondhatni, egy történelmi pillanat részesei leszünk. A román állampolgárok közvetlenül választhatják meg az európai parlamenti képviselőket. Az a nap az uniós tagság iránti elszántságunk és elkötelezettségünk próbatétele lesz. Romániában a választási kampány során lehetőség nyílik az Európai Unióval - nevezetesen az EU jövőjével, az alkotmányszerződéssel, a soron következő bővítéssel, a belső reformmal, az európai intézmények hatékonyságával és a munkaerő-piachoz való szabad hozzáféréssel - kapcsolatos érdekes kérdések megvitatására. Ezekkel a kérdésekkel kellene a választási kampány során foglalkozni és nem olyan politikai kérdésekkel, amelyek nem szerepelnek a polgárok mindennapi menetrendjén, mint amilyenek az előrehozott választások, a bizalmatlansági indítvány és az alaptalan politikai támadások. Annak érdekében, hogy a választásokat megelőző időszakban és a választási kampány során magasabb színvonalú viták legyenek, felszólítom a tapasztalt európai parlamenti képviselőket, hogy politikai nézetre való tekintet nélkül a választásokat megelőző időszakban látogassanak el Romániába, hogy az európai parlamenti kampány témái közé olyan kérdések is felkerüljenek, amelyekről mind Romániában, mind más európai országban következetesen és komolyan kell beszélni.
Hélène Flautre
(FR) Elnök úr! Tájékoztatni kívánom a hét tunéziai halász ellen folytatott bírósági tárgyalásról, amelyet a szicíliai Agrigentóban tartanak, akiket illegális bevándorlásban való segítségnyújtással vádolnak, annak ellenére, hogy augusztus 8-án 44 embert mentettek meg, többek között 11 nőt - többek között két várandós asszonyt - és 2 gyereket. Illegális bevándorlásban való segítségnyújtással vádolják őket, és mindez európai földön történik. A szolidaritás elleni bűntettet, amit a most zajló tárgyalás is jól mutat, úgy gondolom, a Parlamentnek el kell ítélnie. Most pénteken egy delegáció is érkezik Agrigentóba és arra biztatom a küldöttség tagjait és vezetőjüket, valamint Önt elnök úr, hogy szóljanak a hét tunéziai halász támogatása érdekében.
Kathy Sinnott
Elnök úr! Ezen a héten a Szabadság Hajtói visszatérnek a Parlamentbe. A Szabadság Hajtók fogyatékkal élő vagy jelentős segítségre szoruló emberek, akik ugyanolyan mozgásszabadságot akarnak, mint mindenki más és amit Európa képvisel. Azért jöttek, hogy olyan jogszabályt kérjenek, amely biztosítja számukra ezt a mozgásszabadságot.
Elmagyarázzák majd az előttük álló akadályokat. Az akadályok nagy részét mi állítottuk fel és ezek megszüntetése mind a Parlament, mind az általunk képviselt országok és emberek számára erőpróbát jelent. Kérdezem Öntől, biztos úr, miért van az, hogy harmadik éve látogatnak ide és alig változott valami. Igen, a légiutasok jogainak terén van javulás, de mást nem nagyon tudunk nekik mondani. Mikorra számíthatunk a régóta várt, fogyatékkal élőkkel kapcsolatos irányelvre, amely komoly jogszabályi támogatást nyújt a fogyatékkal élők esélyegyenlőségének biztosításához?
Anna Záborská
(SK) Elnök úr! Az Unióhoz való csatlakozást megelőzően, egyesek Közép-Európában úgy gondolták, hogy az uniós tagsággal minden probléma megoldódik. Ez nem így történt. Habár az Unió az európai béke megőrzése céljából alakult meg, most mégis a magyarországi helyzet radikalizálódásáról kell szólnom. Az úgynevezett "Magyar Gárda” tagjai néhány nappal ezelőtt tették le esküjüket. Vezetőik az összes magyar számára egyetlen közös határt hirdetnek és a szervezet okirata kötelező fegyveres kiképzésről beszél. Egyenruhát hordanak és élvezik az előző miniszterelnök támogatását. A közelmúltban megromlottak a szlovák-magyar kapcsolatok.
Néhány hónappal ezelőtt a magyar miniszterelnök nem volt hajlandó találkozni szlovák kollégájával és újra beszédtéma lett a II. világháború kimenetelének revíziója. Felszólítom a magyar kormányt a katonai jellegű gárda elleni fellépésre és annak feloszlatására. Mi szlovákok, betiltottunk egy hasonló jellegű radikális szervezetet. A XXI. század Európájában semmi ilyesminek nincs helye. Közös érdekünk a megbékélés és kölcsönös bocsánatkérés. Jó példával szolgáltak tavaly a szlovák és magyar katolikus érsekek Ostrihomban. Ilyen az, amikor a valóságban "nem”-et mondunk a szélsőségességre.
Evgeni Kirilov
Elnök úr! A közelmúltban egy nagyon furcsa jelenséget tapasztaltam a frankfurti repülőtér 1B termináljában. A Bulgaria Air légitársaság Szófiába repülő utasainak két, egymást követő, teljes azonos biztonsági ellenőrzésen kellett áthaladniuk.
Miután megkérdeztem a terminál illetékeseit, hogy miért szükséges két teljesen egyforma biztonsági ellenőrzéshez az utasoknak kétszer is végigállniuk a hosszú sort, azt a képtelen magyarázatot kaptam, hogy a frankfurti repülőtér túlterhelt és az újonnan érkező plusz utasok miatt szükséges az ismételt ellenőrzés.
Egy megbízható forrás arról tájékoztatott, hogy az 1B terminálon ezeket az újraellenőrzéseket csak a hét bizonyos napjain és bizonyos uniós országok esetében - Bulgária, Lengyelország és Románia - végzik el.
Elnök úr! Elvárom a Bizottságtól, hogy reagáljon erre az eljárásra, mert ez nemcsak a légiutasok jogait, de az uniós polgárok jogait is érinti.
Maria Petre
(RO) Elnök úr! Az Európai Unióhoz való csatlakozási szerződésben Románia vállalta, hogy ez év végéig megtartja az európai parlamenti választásokat. Sajnálatos módon, a román kormány az európai parlamenti választások eredeti, május 13-i időpontját elhalasztotta november 25-re. Az elemzők szerint a halasztás oka a kormányon lévő párttól és más politikai pártoktól való félelem, a választások eredményét illetően. Egy régi román közmondás szerint "elfuthatsz, de nem bújhatsz el”. A román kormány nemcsak ezektől a választásoktól, de sajnos a román nőktől is fél. Nincs nő a kormányban és ez nagyon különös az uniós tagállamok között. A jelenlegi 35 román európai parlamenti képviselő közül 12 nő. A novemberi választásokat követően a politikai pártok képesek lesznek változtatni a nemek arányán és legalább 18 nőt kellene küldeniük az Európai Parlamentbe. Szeretném biztosítani Önöket, hogy a Demokrata Párt - mint az Európai Néppárt tagja - ennek megfelelően fog eljárni. Ezért szeretném emlékeztetni a román miniszterelnököt, hogy január 1-je óta Románia az Európai Unió része és 2007 az esélyegyenlőség mindenki számára európai éve.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Elnök úr! Múlt pénteken, lengyel szakszervezeti tagok a gdanski hajógyárból, Brüsszelben az Európai Bizottság székháza előtt tüntettek.
Júliusban az Európai Bizottság egy hónapos ultimátumot adott Lengyelországnak, hogy a hajógyár gyártókapacitásának csökkentésére vonatkozó terveket előterjessze. Amennyiben a hajógyárnak nem kell visszafizetnie a 2004. május 1-je óta a lengyel kormánytól kapott állami támogatást, úgy a Bizottság a háromból két sólyatér bezárására szólít fel. Az uniós biztosok állítják, hogy a Bizottság szándéka a hajógyár modernizálása és nem annak bezárása. Valójában, a gyártókapacitás ilyen drasztikus csökkentése és a három sólyatérből kettőnek a bezárása a létesítményt veszteségessé tenné. Gyakorlatilag, nagyon sok munkahely szűnne meg és végső soron a hajógyár összeomlásához vezetne.
A gdanski hajógyár azonban nemcsak sok embert foglalkoztató, közönséges hajóépítő létesítmény. A gdanski hajógyár egyben Lengyelország és az egységes Európánk jelenkori történelmének egyik legfontosabb jelképe is, nevezetesen a Szolidaritás mozgalom szülőhelye.
Az Európai Parlamentnek ösztönöznie kellene az Európai Bizottságot a helyzet megfelelő megoldására, amely kiemelt fontossággal kezelné a létesítmény és dolgozói érdekeit. Az európai társadalom nevében ki kellene fejeznünk szolidaritásunkat a hajógyári munkásokkal. Olyan megoldáshoz kellene ragaszkodunk, amely biztosítja mind a hajógyár stabilitását, mind pedig a jelenkori Európa történelmének szimbóluma iránti tiszteletet.
Marios Matsakis
Elnök úr! Az Amnesty Inernational egy feddhetetlen hitelű jogvédő szervezet, mely sok éves kemény munkájával jelentősen segítette az emberi jogok semmibevétele elleni küzdelmet világszerte és kivívta az igazság, a szabadság és a demokrácia védelmezőinek tiszteletét. Nem meglepő azonban, hogy az Amnesty International emberjogi szervezet, sok ellenséget is szerzett. Egy ilyen ellenség Törökországban található. Az Amnesty International emberjogi szervezet több jelentése is foglalkozik Törökországgal és ez feldühítette a hadsereg irányítása alatt működő "az államba mélyen beágyazott” hatalmi szervezetet.
Ez a hatalmi szervezet a közelmúltban újra agresszívan reagált. Mint ahogy Önök előtt is valószínűleg ismeretes, a konstantinápolyi hatóságokon keresztül kiadott egy úgynevezett "illegális adománygyűjtés”-re vonatkozó határozatot, majd ezt követően befagyasztotta az Amnesty International szervezet Törökországban vezetett bankszámláit. Ez egyértelműen az Amnesty International törökországi megnyomorítására irányuló kísérlet.
Felszólítom Önöket, hogy nyomatékos lépjenek fel a török kormánynál, egyértelművé téve, hogy nem fogadnak el semmilyen, fent említett támadást az Amnesty International ellen és azt, hogy az ilyen jellegű támadások jelentős mértékben hátráltatják Törökországnak az EU-hoz való csatlakozását.
Gerard Batten
Elnök úr! Mennyibe kerül a tagság Nagy-Britanniának? Múlt héten adtam ki az ezzel kapcsolatos második éves jelentésemet. A közvetlen és közvetett költségek kiszámolásával kimutattam, hogy az uniós tagság Nagy-Britanniának legalább évi bruttó 60,1 milliárd GBP-be, illetve évi nettó 50,6 milliárd GBP-be kerül. Ez, minden egyes férfire, nőre és gyerekre az Egyesült Királyságban, több mint bruttó 1000 GBP-nek, illetve nettó 843 GBP-nek felel meg. Másképp megközelítve, ez bruttó 114.000 GBP/percet illetve nettó 96.000 GBP/percet jelent. Az emberek többsége felismeri, hogy ez egy óriási pénzkidobás.
Nem csoda, hogy az angol miniszterelnök, Gordon Brown nem akar népszavazást tartani az új reformszerződésről. Ha úgy gondolja, hogy az Európai Unió pénzben kifejezhető érték, akkor nézzen kihívásom elé és végeztessen el egy független költség-haszon elemzést, amivel bebizonyítja az igazát. Ez bölcs dolog lenne.
Milan Gaľa
(SK) Elnök úr! Az előre gyártott lakótömbök Bulgáriában, Romániában és a visegrádi négyek országaiban 40 évvel ezelőtt épültek és felújításra szorulnak. A Strukturális Alapoktól lehetetlen pénzt kapni a de minimis szabály miatt. Ennek a feltételnek az értelmében három éves időszakra az Európai Bizottság jóváhagyása nélkül egyetlen kedvezményezett sem részesülhet 200.000 EUR-nál (körülbelül 6,8 millió szlovák korona) nagyobb állami támogatásban. Az előre gyártott ingatlanok kezelését néhány csoport, lakásszövetkezet vagy ingatlankezelő végzi. Egy előre gyártott ház átlagos felújítási költsége körülbelül 580.000 szlovák korona, míg egy lakásnál ez a költség körülbelül 17.000 szlovák korona. Kedvező lenne az új tagállamok számára, ha bizonyos esetekben a Bizottság nem érvényesítené a de minimis szabályt.
Június végén ezen országok miniszterei megegyeztek egy szakértői csoport felállításában, amelyet bevonnak majd a Bizottsággal folytatott tárgyalásokba. Az lesz a feladata, hogy a jogszabályokat összhangba hozza azokkal a feltételekkel, amelyek lehetővé teszik az előre gyártott lakásépítés felújításának a Strukturális Alapok keretében történő uniós finanszírozását. Az előre gyártott házak jelentik a legfőbb problémát az új tagállamok számára. Mivel ezek a házak nagyon leromlott állapotban vannak, kérem az Európai Bizottságot és Önöket, képviselőtársaim, hogy támogassák ezt a kezdeményezést.
Glyn Ford
Elnök úr! Szeretném felhívni a tisztelt Ház figyelmét arra a tragikus tűzesetre, amely választókörzetemben Cornwallban, a Newquay tenger felőli oldalon lévő Penhallow Hotelben történt.
Három ember lelte halálát a tűzben, egyikük a magas emeleti ablakból ugrott ki, a másik kettő - az egyikről azt híresztelik, hogy mozgássérült volt - a szobájában halt meg. Ezek az emberek, ha az Európai Unió bármely más részén éltek volna, valószínűleg nem halnak meg. Magyarországon például az ilyen magas szállodákat, tűzoltókészülékkel kell ellátni. Az elmúlt négy évben, 60 ember halt meg olyan szállodatűzben, ahol nem volt tűzoltókészülek, de tűzoltókészülékkel felszerelt szállodában, soha senki nem halt meg tűzben.
Kérem a Bizottságot, hogy vegye figyelembe ezt a tényt és terjesszen elő javaslatokat az európai szállodák tűzbiztonsági jogszabályára vonatkozóan.
Marco Cappato
(IT) Elnök úr! Hölgyeim és Uraim! A legutolsó parlamenti ülésszak során, képviselőtársunk, a radikális párti Maurizio Turco kérdéseket intézett az Európai Bizottsághoz az Olaszországban és Spanyolországban működő katolikus egyház és holdudvarához tartozó cégek adókiváltságait illetően.
Éppen néhány héttel ezelőtt érkeztek meg Olaszországba az információkéréssel kapcsolatos bizottsági válaszok. Spanyolországban a kérdésfelvetések az ÁFA jogszabály módosításához vezettek, megszüntetve az előnyöket és a kiváltságokat.
Olaszországban viszont egy sor teljesen illetlen reakciót váltott ki: egyesek - beleértve az előző minisztert, Maurizio Gasparrit - olyan messzire mentek, hogy Bin Laden-stílusú lépésekről beszéltek, míg mások antiklerikális rasszizmust emlegettek. Még Mauro úr, az Európai Parlament alelnöke is hangsúlyozta a radikális párti miniszter, Bonino asszony által képviselt katolikus-ellenes és antiszociális vonalát.
Véleményem szerint, a Háznak elégedettnek kellene lennie, hogy most az egyszer ilyen kézzelfogható eredménye lett az Európai Bizottsághoz intézett kérdéseknek, és hiszem, hogy továbbra is támogatnunk kell ezt a kezdeményezést.
Philip Claeys
- (NL) Elnök úr! Mint ahogy Ön is tudhatja, úgy volt, hogy Brüsszelben, szeptember 11-én békés tüntetést tartanak Európa iszlamizációja ellen. A tüntetést több tagállam állampolgárai akarták megszervezni és a tüntetés célja elsődlegesen az volt, hogy felhívást intézzenek általánosságban az európai intézményekhez és különösképpen az Európai Parlamenthez. Ezért jelölték ki a közvetlenül a Parlament bejárata mellett elhelyezkedő Luxemburgpleint.
Most azonban, Brüsszel szocialista polgármestere egyenesen betiltotta a tüntetést. Ez a tett gúnyt űz a szólásszabadságból és a szabad gyülekezéshez való jogból. Ez nem Brüsszel vagy Belgium belső ügye, de mindannyiunkat, a Parlament egészét érintő ügy, ezért helyénvaló lenne, ha tiltakozását fejezné ki a Brüsszelben betiltott tüntetéssel szemben. Az nem lehetséges, hogy mi itt Európában a különböző európai intézményeken keresztül mindent megteszünk, hogy világszerte előmozdítsuk az alapvető emberi jogokat, miközben Brüsszelben, az Európai Unió szívében ugyanezeket az alapvető jogokat lábbal tiporják.
David Sumberg
Elnök úr! Sajnálattal szólalok fel, mivel nagy csodálatot és tiszteletet érzek Ön iránt. Tiltakozásomat szeretném azonban kifejezni a múlt héten Brüsszelben, a Parlament épületében engedélyezett konferenciával kapcsolatban, amelyet állítólagosan a közel-keleti béke kérdésének szenteltek, de amelyről valójában kiderült, hogy az egy egyoldalú, előítéletekkel áthatott, elfogult, példátlan támadás volt Izrael Állam ellen. Attól tartok, hogy ez szöges ellentéte volt annak, ami a régióban valójában történik, ahol amerikai segédlettel nagyon nyugodt tárgyalások folynak Izrael miniszterelnöke és a Palesztin Hatóság elnöke között.
Ezt a konferenciát - mint ahogy Ön is tudja - nem az Európai Parlament szervezte. A Parlament épületében tartották a konferenciát és ez lehetővé tette, hogy a szervezők hitelessé tegyék és megszerezzék jóváhagyásunkat az elhangzottakhoz. Önnek személyesen is megköszönték a konferencia megtartásához nyújtott segítségét. Ezen alaposan el kellene gondolkodnunk, mielőtt ismét ezt tennénk. Az Európai Parlament épülete nem azt a célt szolgálja, hogy a világ különböző, ilyen-olyan problémái ellen tiltakozó csoportok üléseinek adjon otthont. Semmi esetre sem szabad megengedni, hogy kisajátítsák maguknak azok a szélsőségesek, akik sohasem fogják elismerni, hogy a közel-keleti béke, mint a világ bármely más részén, csak tárgyalásos úton és nem puskagolyókkal vagy bombákkal érhető el.
Elnök
Sumberg úr! Mivel Ön a Parlament elnökének címezte felszólalását, először is szeretném Önnek megköszönni az elismerő hozzászólását. Azonban világossá kell tennem, hogy vannak bizonyos dolgok, amelyek nem tartoznak az elnök hatáskörébe. Ez az Elnökök Értekezletének döntése volt, ezért végre kellett hajtanom.
Az Egyesült Nemzetek egyik intézménye szervezte a konferenciát. Tehát nem akármilyen intézményről, hanem az ENSZ egyik intézményéről volt szó. Ezt, hivatalos levélben kifejtettem a Knesszet elnökének és kifejtettem a nagykövet úrnak is. Az Európai Parlament elnökeként, ami engem illet, én nem vettem részt és egyetlen felszólalót sem fogadtam. A konferenciát az Európai Parlamentben tartották, de az Európai Parlament nem vállal érte felelősséget. Úgy gondolom, hogy ezt figyelembe kellene vennie.
Elnök
Emlékeztetnem kell Önöket, hogy az elnök, aki mindig tekintettel van a tisztelt Ház képviselőire, most a 144. szabályra hivatkozik. Ez kimondja, hogy az elnök legfeljebb harminc percen keresztül adhat szót a képviselőknek. Én mindig abból indultam ki, hogy ez az alsó határ, ezért voltam mindig olyan nagyvonalú ennek a rendelkezésnek az értelmezésében. Ez sajnálatomra, azt jelenti, hogy Sumberg úr az utolsó képviselő, aki most szót kapott. Azonban remélem, hogy válaszom informatív volt és részletesebb magyarázattal szolgált a helyzet megértéséhez.
A napirendi pont ezzel zárul.
