A Közösségek pénzügyi érdekeinek védelme - Csalás elleni küzdelem - A 2005. és a 2006. évi éves jelentés (vita)
Elnök
A következő napirendi pont Musotto úrnak a Költségvetési Ellenőrző Bizottság nevében tett jelentése lesz a Közösségek pénzügyi érdekeinek védelme - csalás elleni küzdelem - 2005. és 2006. évi éves jelentés tárgyában.
Francesco Musotto
előadó. - (IT) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Azzal szeretném kezdeni, hogy köszönetet mondok Kallas úrnak a Parlament munkája során nyújtott értékes közreműködéséért. Ezen kívül ugyancsak hálás vagyok az OLAF-nak, Franz-Hermann Brüner igazgató úr személyében, bőkezű támogatásért, és létfontosságú munkájáért, ami egyáltalán nem könnyű. Végezetül szeretném megköszönni kollégáim segítő hozzájárulását, és mindazoknak a nemzeti testületeknek és intézményeknek, amelyek együttműködtek velünk ebben a fáradtságos feladatban, különösen - ha megengedik - szeretném megköszönni az olasz Guardia di finanza-nak, amely e területen kivételesen szakmai hozzáállást tanúsított.
A Közösségek pénzügyi érdekeinek védelme kiemelt fontosságú téma, államként és állampolgárként is közvetlenül hatással van ránk; és ezért a lehető legnagyobb fokú szigorral és elhatározással kell megküzdenünk vele.
A mai állásfoglalás a közösségi csalás riasztó jelenségére adott gyakorlati válasz. A begyűjtött adatok...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót, hogy rendre utasítson néhány zavart keltő képviselőt.)
Köszönöm elnök úr. Az átláthatóságról van szó, de azért az általános udvariasságra is szükség van.
A mai állásfoglalás a közösségi csalás riasztó jelenségére adott gyakorlati válasz. A gyűjtött adatok aggodalomra adnak okot: a saját erőforrások, mezőgazdasági kiadások és strukturális eszközök területén azonosított szabálytalanságok 2006-ban elérték 1143 millió eurót, az előző évi 1024 millió euróval szemben. A statisztikai adatok egyre növekvő számú szabálytalanságra derítenek fényt.
Ugyanakkor szeretném kiemelni, hogy a szabálytalanságok magas száma nem feltétlenül jelenti azt, hogy a csalások szintje is megnövekedett volna; arra is utalhat ez, hogy a létrehozott felügyeleti intézkedések hatékonyak, és szoros együttműködés van a tagállamok és a Bizottság között. 2006. évi éves jelentésében a Bizottság helyes hangsúlyozta az ilyen jellegű együttműködésnek, a megelőzés és a behajtás szempontjából vett fontosságát. A statisztikák különböző igazgatási, igazságügyi, felügyeleti és vizsgálati rendszerekkel rendelkező sokszínű nemzeti struktúrákra támaszkodnak.
Különösen elfogadhatatlannak tartjuk, hogy Spanyolország és Németország nem elektronikus formában küldte el a szabálytalanságokról információt a Bizottságnak, a tagállamokra vonatkozó ez irányú kötelezettség ellenére. A közösségi szabályokat és a csalás elleni küzdelemből fakadó kötelezettségeket minden országnak ugyanolyan formában kell végrehajtania. Ennek érdekében a tagállamok és a Bizottság közötti szorosabb együttműködés kulcsfontosságú a Közösség pénzügyi érdekeinek védelme szempontjából, amit olyan közös érdekként kell felfogni, amely túlmutat az egyes államok érdekeinél.
Nagyobb fokú szinergiára van szükség a felügyelő hatóságok és a helyi közigazgatás között az információcsere koordinációja terén. A pénzeszközök szervezésének és kifizetésének központi szinten tartása összetett végrehajtási intézkedéseket tesz szükségessé, és megnöveli a pénzügyi hatóságok és a végső kedvezményezettek közötti távolságot.
A jelentés egyik legfontosabb pontja a szabályok egyszerűsítése. A 2000-2006-os programozási időszak valójában bebizonyította, hogy a túlbonyolított szabályok hozzájárultak a feltárt szabálytalanságokhoz.
Végezetül pedig, a behajtási tevékenység kis mértékű javulása ellenére a behajtás még mindig egy olyan probléma, amely nagyon nagy károkat okoz a közösségi költségvetésben. Különösen az a 39 hónapos időszak elfogadhatatlan, amely a szabálytalanság elkövetésétől a Bizottság értesítéséig telik el, mert az ilyen fokú késedelem megnehezíti vagy teljességgel lehetetlenné teszi a behajtást.
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Tisztelt Elnök úr! Musotto úr jelentése a Közösségek pénzügyi érdekeinek védelmében két év alatt tett erőfeszítéseket foglalja össze. Egy stabil pénzügyi igazgatás rendszernek a kiadásokra, valamint a szabálytalanságok ellenőrzésére és leküzdésére kell törekednie, különös tekintettel a csalási szándékkal elkövetett szabálytalanságokra.
A jelentésben sok olyan aggállyal foglalkoznak, ami a mentesítési jelentésben is előfordul, a középpontban mindkét esetben a pénzügyi érdekek védelme, mint a stabil pénzügyi igazgatási rendszer alapeleme áll, a fókusz azonban eltérő.
Szeretnék köszönetet mondani az előadónak, Musotto úrnak ezért a pontos jelentésért, amely a főbb kérdésekre összpontosít és több ízben is felszólítja a Bizottságot, hogy fokozza erőfeszítéseit.
Négy dolgot szeretnék ezzel kapcsolatban kommentálni; először is a tagállamok szerepéről beszélnék. A jelentés sok, a tagállamok szabálytalanságaival kapcsolatos számról és statisztikáról, valamint ezek pénzügyi hatásairól beszél. Nem habozik rávilágítani arra, hogy egyes tagállamok jobban teljesítenek, mint mások. Szeretném újra hangsúlyozni, hogy a szabálytalanságok nagy száma nem szükségszerűen jelent magas szintű csalást, de pontos mutatóként szolgálhat a hatékony és alapos ellenőrzést illetően.
Amikor júliusban előterjesztettem a Bizottság jelentését, hangsúlyoztam annak szükségességét, hogy a tagállamok biztosítsanak pontos, teljes körű és időszerű adatközlést a szabálytalanságokat illetően. A tagállamok és a Bizottság közötti megfelelő információáramlás elengedhetetlen a hatékony behajtáshoz, valamint a csalók elleni közös fellépéshez. Ez több tagállamnak sikerül is, de van még hova fejlődni. A Bizottság, az Európai Parlament támogatásával, nem fog visszariadni attól, hogy emlékeztesse őket felelősségeikre.
Teljes mértékben egyetértek a jelentés azon felhívásával, hogy a Bizottság foglalkozzon az éves jelentésekkel és minisztériumi szinten mérlegelje azokat. Az EU pénzügyi igazgatási rendszere igen összetett, hiszen a felelősséget a tagállamokkal osztja meg. A nemzeti nyilatkozatokra irányuló fokozott figyelem és a pénzköltés felelősségének tagállamokra történő hárítása kéz a kézben kell, hogy járjon a szabálytalanságok és csalások elleni küzdelemben történő együttműködéssel.
Üdvözlöm azt a tényt, hogy a jelentés inkább a rendszerrel kapcsolatos és általános jellegű kérdésekre összpontosít, mint egyedi esetekre, hiszen mint önök is tudják az OLAF függetlenül hajtja végre vizsgálatait.
A Bizottság teljes mértékben egyetért az Európai Parlamenttel a tekintetben, hogy szükségessé vált a szabálytalanságok felszámolásáért felelős tagállamokban fennálló struktúrák mélyrehatóbb elemzése, annak érdekében, hogy támogatni lehessen őket és meg lehessen könnyíteni az együttműködést és az információcserét. Ezzel a 2008-as jelentés fog foglalkozni. Az idei bizottsági jelentés a kockázatelemzés és kockázatkezelés, a kizárási adatbázisok, valamint a korai előrejelző/belső informátorokon alapuló előrejelző eszközök kérdését taglalja. Ezen felül a jelentés megvizsgálja a tagállamok által a fel nem vett vagy jogtalanul kifizetett összegek behajtásának és a nemzeti jogszabályok szerinti beszámítás útján történő behajtási mechanizmusok fejlesztésére tett lépéseket. A jelentés ezen kívül kitér a behajtott összegekre és a pénzügyi korrekciókra is, különös tekintettel azokra az esetekre, ahol a kifizetés nem felelt meg a közösségi szabályoknak.
A szervezett bűnözés - például a maffia - szerepe az EU pénzügyi érdekeinek aláásásában egy, az előadóhoz igen közel álló témakör. Az OLAF közreműködött egy, az Europol által készített, a szervezett bűnözésre vonatkozó fenyegetésekről szóló értékeléshez (OCTA). Örömmel jelenthetem, hogy mindkét szervet felkértem a témakörben való további együttműködésre.
A nagy pénz a hozzáadottérték-adóval és a vámmal kapcsolatos csalásokban rejlik. Szomorú tény azonban, hogy ez olyan terület, amelyen belül gyakran nehézkes a tagállamokkal történő együttműködés. Rövid leszek és mondanivalómban a Newton-Dunn jelentéssel kapcsolatos megjegyzéseimre fogok utalni és szeretném megköszönni az Európai Parlamentnek folyamatos támogatását annak hangsúlyozásában, hogy milyen haszonnal járhat egy uniós szintű együttműködés ezen a területen.
Negyedik és végső megjegyzésem az OLAF rendelet felülvizsgálatát érinti. A Bizottság ezzel kapcsolatban 2006 májusában benyújtott egy javaslatot. Továbbra is meggyőződésem, hogy a szóban forgó jelentés rávilágít a Csaláselleni Hivatal hatékony működésének kapcsán felmerülő legfontosabb problémákra, nevezetesen az információáramlásra, az eljárási jogokra, a fellebbezési rendszerre, a felügyeleti bizottság szerepére, valamint általánosságban az irányításra és elszámoltathatóságra is. Őszintén remélem, hogy képesek leszünk intézményközi párbeszédeket kezdeményezni a közeljövőben a megoldások felkutatását illetően, és haladást felmutatni ezekkel a fontos problémákkal kapcsolatban.
A Musotto-jelentés megismétli a csalás elleni jogszabályok egy helyre történő csoportosításának vágyát. Politikai szemszögből nézve ezzel teljes mértékben egyetértek, de technikailag kivitelezni ezt nem lesz egyszerű feladat. A Bizottság készen áll majd arra, hogy a kért elemzést ez év májusáig továbbítsa az Európai Parlament felé.
Jan Březina
a Regionális Fejlesztési Bizottság véleményének előadója. - (CS) Elnök úr, hölgyeim és uraim! A Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szól jelentés, amelyet magunk előtt látunk, egy némileg kétértelmű, a "Csalás Elleni Küzdelem” alcímmel rendelkezik.
A jelentés nem a csalással foglalkozik valójában, mint olyannal, hanem inkább a szabálytalanságokra összpontosít. Amíg a csalás rosszindulatú szándékot feltételez, addig a szabálytalanság lehet hanyagság vagy helytelen számviteli eljárások következménye is. Az olyan különösen érzékeny területeken, mint például az EU-n belüli pénzügyi kapcsolatok területe, az ilyen terminológiát körültekintően kell alkalmazni.
A Regionális Fejlesztési Bizottság előadójaként sajnálom a Strukturális Alapokból finanszírozott projektekben felfedezett szabálytalanságok növekvő száma előtt. Ez rossz fényt vet egyes tagállamokra, valamint a belső ellenőrzési mechanizmusaikra. Az ezen országok részéről felmerülő nehézségek nem szabad, hogy indokként szolgáljanak a Strukturális Alapok használatát szabályozó decentralizált ellenőrzési intézkedések újraértékeléséhez. Tiszta sor, hogy egyéni felelősségről van szó, amely mint ilyen érvényesíthető is kell, hogy legyen.
Az első szükséges lépés a pénzügyi ellenőrzési mechanizmusokon belüli megfelelő szint elérése az egyes tagállamokban. A következő lépés gondoskodni arról, hogy a jogtalanul kifizetett összegek behajtásra kerüljenek. Ennek egyik lehetséges megközelítése lehetne a rendszeres kifizetések felfüggesztése azokkal a tagállamokkal szemben, amelyek halogatják a szabálytalan körülmények között kifizetett összegek visszatérítését.
A hiányos ellenőrzési mechanizmusok alááshatják a Strukturális Alapok rendszerébe vetett bizalmat és rossz fényt vethetnek az Európai Unió egészére.
Ezen felül nyíltabb és átláthatóbb ellenőrzésre van szükség. Ezért tehát támogatásomnak szeretnék hangot adni az Európai Átláthatósági Kezdeményezéssel kapcsolatban, amelynek értelmében a Strukturális Alapok által nyújtott segítség kedvezményezettjeit érintő adatok nyilvánossá válnának. Mivel itt közpénzek kezeléséről van szó, ezért az ilyen támogatások kedvezményezettjeivel szemben bizonyos követelményeket kell állítani.
Az ellenőrzési rendszerek hatékonyabb értékelésének egyik előfeltétele a Számvevőszékkel való szorosabb együttműködés, ami az elmúlt időben hagyott kívánnivalót maga után. Igaz, hogy a Számvevőszék jelentéseinek olvasása fárasztó feladat, de pontosan ez az, amiért több figyelmet kellene szentelni nekik. Ez mindenképpen jobb megoldásnak tűnik, mint fejünk homokba dugása és a felelősség elhárítása.
Kyösti Virrankoski
a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság véleményének előadója. - (FI) Elnök úr! Francesco Musotto úr nagyszerű jelentést készített az Európai Csaláselleni Hivatal 2005-2006-os jelentéseivel kapcsolatban és ezért szeretnék köszönetet mondani. A tagállamok által bejelentett szabálytalanságok száma 2006-ban egészen 1143 millió eurót kitevő szintig emelkedett. Ebből az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap 87 millió euróért felelős. Ezt az adatot annak ellenére igen komolyan kell venni, hogy ez a mezőgazdasági kiadások 49,7 milliárd eurós összegének mindössze 0,17%-át teszi ki. Ezeknek a szabálytalanságoknak megközelítőleg egy harmada közvetlen csalási ügy volt.
Az új rendelet segítségével a tagállamok az eddiginél könnyebben hajthatják be a jogtalanul kifizetett támogatásokat. Ezért tartja a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság és a Költségvetési Bizottság is sajnálatosnak, hogy e támogatások visszatérítése továbbra is ilyen alacsony szinten történik. A Bizottság részéről a folyamat felgyorsítására és szükség esetén korrekciós intézkedések alkalmazására lenne szükség. A két bizottság támogatásáról biztosítja a Bizottságot azt illetően, hogy a Bizottság szigorúan alkalmazza a kifizetések felfüggesztését, amennyiben nem kap a kedvezményezett tagállamtól teljes garanciát arról, hogy az adott tagállam megbízható kezelési és ellenőrzési rendszerrel rendelkezik.
(Taps)
Ingeborg Grässle
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! A csalás elleni küzdelemről szóló jelentés első ízben volt az EPP-ED Képviselőcsoport feladata, és külön hálával tartozunk Musotto úrnak, hogy jelentése az OLAF munkájára és a tagállamokkal való együttműködésre fókuszált. Az előadó úrnak nehéz dolga volt, hiszen a jelentés elkészítéséhez 630 oldalnyi, 2005-ös és 2006-os statisztikai anyagot kellett átnéznie a csalás elleni küzdelmet illetően. Beszámolója vegyes képet fest és úgy érzem, hogy itt valóban lépéseket kell tennünk. Nem tűnik úgy, hogy a szabálytalanságok felderítése fontos kérdés lenne a tagállamok számára. Ezt az is jól szemlélteti, hogy a Tanács ezen a fontos vitán sem vesz részt, annak ellenére, hogy mint a költségvetési hatóság második ágaként foglalkoznia kellene azzal, hogy mi történik az adófizetők pénzével, amelynek kezelésért és elosztásáért felelős.
Az előadó azt javasolja, hogy Németország és Spanyolország ellen tegyünk hivatalos lépéseket az uniós jog megsértése miatt. Spanyolország csak nyomtatott információt ad a szabálytalanságokat illetően, ráadásul ez az információ igen vázlatos, ahogy ez a Strukturális Alapok 18. jelentéséből is kiderül.
Németország esete különleges. Az információszolgáltatás náluk tovább tart, mint más tagállamoknál, és Németország az egyetlen állam, amelyik nem közöl neveket. Nevek nélkül hogyan végezhetné az OLAF a munkáját? A csalók az adatvédelem mögé rejtőznek, hiszen az tény, Březina úr, hogy a szabálytalanságok 15-20%-a mögött valamilyen csalárd háttér áll. Németország ezen felül helyi szinten is akadályokat gördít az OLAF munkájának útjába, különösen a vámjogi bűncselekmények és az exportvisszatérítések kérdésében. Arra kérjük a Bizottságot, hogy készítsen jelentést minden tagállamról és arról, hogy ezek a tagállamok hajlandóak-e az együttműködésre vagy nem, valamint hogy ezt a következő OLAF jelentés esedékessé válásáig tegye meg.
Képviselőcsoportunk szemszögéből nézve az OLAF jogalapjának közelgő reformját elsősorban arra kell felhasználni, hogy javítsuk az OLAF tagállamokkal folytatott együttműködésének munkafeltételeit. Szeretnék köszönetet mondani magának az OLAF-nak, valamint munkatársainak, akik nagyon nehéz területen dolgoznak. Véleményem szerint az eredmények tüzetes vizsgálatok után is megállják a helyüket. Arról is meg vagyok azonban győződve, hogy a tagállamokkal való hatékonyabb együttműködés révén ezek az eredmények tovább javíthatóak.
Szabolcs Fazakas
a PSE képviselőcsoport nevében. - (HU) Elnök úr, tisztelt alelnök úr, kedves képviselőtársaim. Az Európai Parlament a Közösség pénzügyi érdekeinek védelmét egyik legfontosabb feladatának tekinti, hiszen minden más parlamenthez hasonlóan joga és kötelessége a kiadások ellenőrzése. Emellett, mivel Európa-szerte terjed az a nézet, hogy az EU-pénzekre nem vigyáznak eléggé, a közvéleménynek, választóinknak, az adófizetőknek is politikailag tartozunk ezzel.
Ezen törvényhozási és politikai kötelezettségeinket elsősorban a mentesítési eljárás során gyakoroljuk, de emellett évek óta rendszeresen jelentést készítünk az EU pénzügyi érdekeinek védelméről, a csalás elleni küzdelemről. Célunk ezzel nem szenzációkeltés vagy botrányokozás, hanem a helyzet objektív feltárása és a problémák megoldása.
Ezúton is gratulálni szeretnék Musotto képviselőtársamnak a mostani kiváló jelentésért, és szeretném kifejezni köszönetemet Siim Kallas alelnök úrnak és Hermann Brüner vezérigazgató úrnak az e területen is mutatott konstruktív együttműködésért.
Annak ellenére, hogy ezen magas szintű jelentések évről évre nagy elismerést váltanak ki, az európai intézményekben néha úgy érezzük, hogy szélmalomharcot vívunk, hiszen a jelentések megállapításai a Tanács ellenállásába ütköznek, így a Bizottság évek óta nem tudja megtenni a szükséges lépéseket.
A leggyengébb láncszemnek a tagállamok hozzáállását tartjuk, hiszen néhány tagországban - Grässle kolléganőnk éppen beszélt talán Németországról is ennek kapcsán - nem akarják tudomásul venni, hogy az EU-pénzek szabályszerű felhasználása és ennek ellenőrzése, valamint a hibás kifizetések visszatérítése milyen fontos feladat.
Különösen sajnálatosnak tartjuk, hogy a hozzáadottérték-adóval kapcsolatosan egyre inkább elterjednek Európa-szerte a "körhintacsalások”, olyannyira, hogy már összesített adatokkal sem rendelkezünk ennek összegére vonatkozólag, jóllehet egyes becslések az EU költségvetésének 35-40%-áról beszélnek. Itt az ideje, hogy e tekintetben is határozott lépéseket tegyünk az európai ügyek intézése és a közvélemény érdekében. Köszönöm szépen.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
az UEN képviselőcsoport nevében. - (PL) Elnök úr! Mai felszólalásomat a Nemzetek Európájáért Unió Képviselőcsoportjának nevében teszem a Közösségek pénzügyi érdekeinek védelmével kapcsolatban. Szeretném felhívni a figyelmet a következő pontokra. Először is, jelentős emelkedés tapasztalható a saját források területén belül a szabálytalanságok által érintett összegeket illetően. Ez az adat 2005-ben 328 millió euró, 2006-ban 353 millió euró volt, míg 2004-ben csupán 212 millió euró. Szeretném továbbá ismertetni a strukturális intézkedések területén belül elkövetett szabálytalanságokat illető növekedést is: 2006-ban ez már 703 millióig emelkedett a 2005-ös 601 millió euróhoz képest.
Másodszor, a mezőgazdaság területén érezhető csökkenés mutatkozik az elkövetett szabálytalanságok által érintett összegekben: 2006-ban ez a szám 82 millió euró volt, ellentétben a 2005-ös 102 millió euróval. Ez a csökkenés külön említést érdemel, hiszen a mezőgazdasági kiadások gyakran nagyon sok kedvezményezettel járnak - itt a mezőgazdasági termelőkről van szó -, akiknek sokszor egyedül kell megbirkózniuk a kapott finanszírozások bonyolult számviteli eljárásával.
Harmadszor szeretnék rávilágítani a jelentés azon kijelentésére, hogy a költségvetési kiadásokban felbukkanó szabálytalanságok közül soknak a bonyolult programozási elvek és a hatástalan felügyeleti és ellenőrzési módszerek az okai.
Negyedsorban pedig szeretném kiemelni a fokozott átláthatóság szükségességét a források odaítélése során.
Ennek az átláthatóságnak egy igen fontos tulajdonsága a tagállamok azon kötelezettségvállalása, hogy nyilvánosságra hozza a közösségi pénzeszközökből származó forrásokat használó projekteket és az ilyen források kedvezményezetteit.
Bart Staes
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (NL) Elnök úr! A biztos úr ugyanezt mondta: a jelentésben tényleg vannak átfedések a mentesítési jelentéssel. A jelen vita tehát ebben az értelemben is bemelegítésként fogható fel Špidla és Hübner biztos urakkal folytatott jövő heti tárgyalása előtt. Tisztában vagyunk a bejelentett szabálytalanságok számával. Ezek az adatok természetesen nem fednek fel mindent, de igen sokat elárulnak a saját források, a mezőgazdaság és a Strukturális Alapok terén bejelentett szabálytalanságokkal kapcsolatban. A jelentés szerint a bejelentett szabálytalanságok összege eléri az 1,1 milliárd eurós végösszeget és emelkedő tendencia tapasztalható. A 2003, 2004 és 2005-ben elért jobb eredményeket követően ismét a 2002-es szintre süllyedtünk. A mezőgazdaság viszonylag jól teljesít e tekintetben.
A problémás szektorok egyértelműen a saját források és a Strukturális Alapok: a saját erőforrások esetében a bejelentett szabálytalanságok 325 millió eurót tettek ki, míg ugyanez az adat a Strukturális Alapok területén 700 millió euró volt. A Strukturális Alapokon belül öt tagállam felelős a jelentett szabálytalanságok 84%-ért. Akit érdekel, hogy mely országokról van szó, az megtalálja ezt Musotto úr jelentésében. Megdöbbentő adat. Emlékeznünk kell továbbá arra is, hogy a 2006 előtti időszakban további 1 milliárd euró várt behajtásra és a Számvevőszék azt mondja, hogy a 2006-os évben a Strukturális Alapok 12%-át nem lehetett kifizetni. A jelenlegi mentesítési eljárás ebben a kontextusban zajlik és ez aggaszt minket. Erre még vissza fogunk térni.
Ami a saját forrásokat illeti, a cigarettacsalás problémájának kezelése megfelelően történik. Van egy megállapodásunk a Philip Morrissal, most pedig egy új megállapodásunk a Japan Tobaccoval, amely nem csupán sok pénzt jelent majd, hanem a csempészet csökkenését is eredményezi. A saját források területén a legfőbb problémát a HÉA "körhinta-tranzakciók” jelentik. A közölt adatok elárulják, hogy több milliárd euróra rúgó, hatalmas összegekről van szó, és erre további fényt derít az angol Lordok Háza által végrehajtott vizsgálat. Örömmel látom azonban, hogy a Parlament foglalkozik ezzel a problémával. A Gazdasági és Monetáris Ügyek Bizottsága már szervezett egy meghallgatást, és ugyanezt teszi majd a Költségvetési Ellenőrzési Bizottság is május 4-én vagy 5-én. Előadóként remélem, hogy a HÉA körhintacsalásokról szóló jelentésem a cigarettacsalásokról szóló jelentéshez hasonlóan jól sikerül.
Derek Roland Clark
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, ez a jelentés nem más, mint kudarcok hosszú listája. Jól szemlélteti ezt az, hogy a "szabálytalanságként” leírt csalások száma rendületlenül emelkedik, és hogy a visszaszorításukra tett erőfeszítések kudarccal végződnek. A jelentés azt is nyíltan beismeri, hogy 2006-ban a saját források - azaz a mezőgazdasági kiadások és a tagállamok strukturális intézkedései - területén a csalások összege elérte az 1143 millió eurót. Ez az összeg 2003-ban még csupán 922 millió euró volt, ami azt jelenti, hogy alig négy év alatt a csalások összege több mint 200 millió euróval nőtt.
Mindenkit szeretnék emlékeztetni arra, hogy ezek nem semmitmondó összegek, ez az adófizetők pénze. Az EU-t polgárai finanszírozzák, és ebbe beletartoznak az Egyesült Királyság szorongatott helyzetben levő adófizetői is. Ezek a polgárok többet érdemelnek a pénzükért. A tagállamok kormányainak most már megálljt kell parancsolniuk, és ezek a szörnyű adatok még több okot szolgáltatnak arra, hogy országom kormánya miért is tartsa tiszteletben a brit polgároknak tett azon kötelezettségvállalási nyilatkozatát, hogy népszavazást tart a Lisszaboni Szerződésről.
Andreas Mölzer
(DE) Elnök úr, nem titok, hogy az Európai Unió évek óta igyekszik rendezni pénzügyeit. Olyan nagyvállalatokat finanszírozunk, amelyek aztán egyik tagállamból egy másikba települnek át, miközben a közép- és kisvállalkozások üres kézzel távoznak. Úgy tűnik, hogy az EU gyakran nincsen tisztában azzal, hogy kit is finanszíroz és, hogy ki mozgatja szálait. Meglátásom szerint már régóta esedékes egy, a lobbistákat nyilvántartó jegyzék.
A számos szabálytalanság keserű utóízt hagy az ember szájában, különösen, ha ezek közvetlenül kapcsolódnak valamely uniós intézményhez. Ebben a kontextusban jelzésértékűnek számít az, hogy a Bulgáriának nyújtott közösségi támogatás addig befagyasztásra kerül, amíg a korrupciós ügyek nem tisztázódnak. Itt van továbbá az a tény is, hogy egyes tagállamokat nem nagyon érdekli a helytelenül kifizetett pénzeszközök behajtása. Ha a kilencvenes évekből származó ügyeket mostanra sikerül csak lezárni, akkor kijelenthetjük, hogy a dolgok igencsak lassan haladnak előre az Európai Unióban.
Ville Itälä
(FI) Elnök úr! Szeretnék köszönetet mondani az előadónak, Musotto úrnak. Alapos és nagyszerű munkát végzett. Ez a jelentés kiemelten fontos; a csalás elleni küzdelem egy olyan dolog, amely miatt elnyerhető vagy elveszthető a közvélemény bizalma. Úgy gondolom, hogy a jelentés három olyan nagyon fontos problémát tartalmaz, amely korrigálásra szorul.
Először is, tűrhetetlen, hogy bizonyos országok még információt sem szolgáltatnak a mezőgazdasági kiadásokat illetően. Ennek legprominensebb elkövetői Németország és Spanyolország, sőt Németország még az egyénekről és vállalatokról sem szolgáltat információt, amely adatokra az Európai Csaláselleni Hivatalnak mindenképpen szüksége lenne, ahhoz, hogy foglalkozhasson ezzel a problémával. Ezeket a dolgokat természetesen nem hagyhatjuk annyiban: minden tagállamnak be kell tartani a szabályokat. Ha egyes nagy országok rossz példát mutatnak, az igen rossz képet fest az aktuális helyzetről.
A második probléma, hogy a szabálytalanságokról való értesítés akár 39 hónapig is eltarthat - ez több mint három év! Ez megengedhetetlenül hosszú idő és a legkevésbé sem kelt bizalmat azzal kapcsolatban, hogy a tagállamok tényleg megfelelő éberséggel járnak-e el.
A harmadik igen érdekes és fontos probléma, hogy a szakosodott és szervezett bűnözés ezen a területen is jelen van. Ez a probléma ma már olyan komollyá vált, hogy ennek megszüntetése érdekében minden szükséges intézkedést meg kell tenni.
Ez egy nagyon fontos jelentés, és minden erőfeszítést meg kell tenni, hogy a helyzeten javítva visszanyerjük a közvélemény bizalmát.
(Taps)
Herbert Bösch
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Először is szeretnék őszintén gratulálni az előadónak. Nem könnyű feladat egy ilyen átfogó anyagot átvenni és mindannyian büszkék lehetünk a Musotto úr által elvégzett nagyszerű munkára. Mindezt magabiztosan jelenthetjük ma ki, hiszen nincsenek módosítások holnapra a jelentéssel kapcsolatban, ez pedig szintén az előadó dicsérete.
Másodszor, úgy tűnik, hogy az egyik költségvetési szervet egyáltalán nem érdekli, hogy mi történik az adófizetők pénzével. A Tanács ismételten kibújik a felelősség alól. Minden alkalommal, amikor az európai adófizetők pénzének elköltésére terelődik a szó és amikor nehéz problémákra keressük a megoldást, Tanács egész egyszerűen kivonja magát. Láthattuk már azonban - és itt elérkezünk ahhoz a problémához, hogy mi fog történni a mentesítésekkel a bizottságunkban -, hogy a szabálytalanságok száma évek óta csökken az agrárpolitika területén, ahol határozottan cselekedtünk és rendszereket alakítottunk ki a közvetlen kifizetések ellenőrzésére.
A strukturális politikán belül ezzel szemben, ahol évek óta semmi előrelépés nem történt, ahol hátradőltünk és figyeltük az eseményeket, ott a számok egyre magasabbra emelkedtek. Ez már évek óta nyilvánvaló tény, ami újra és újra szerepel a csalásról szóló jelentésekben. Kallas biztos úr láthatja majd a 2006-os mentesítési jelentésben, hogy ez probléma, és tőle azt várjuk, hogy ne csak hátradőljön, hanem cselekedjen.
Ezért szeretném megkérni önt biztos úr, hogy ezt közölje azokkal a tagállamokkal, amelyek úgy tesznek, mintha az általunk kidolgozott szabályok rájuk nem vonatkoznának, és ezt kéri az előadó úr is az előtte felszólalók támogatásával: szeretnénk, ha kijelentené, hogy "rendben, akkor a támogatás 10%-át befagyasztjuk. Ez tartalékot fog képezni, és a pénz hozzáférhető lesz, amikor megtették a megfelelő intézkedéseket.” Ez igen praktikus kérés a Parlament részéről, ez nem cselekvési terv, hanem egy praktikus intézkedés. Ezt várjuk a Bizottságtól, és ha ez megtörténik nagyon elégedettek leszünk.
Még egyszer, gratulálok az előadónak.
Mairead McGuinness
Elnök úr, csatlakozva az előttem szólókhoz, én is szeretnék gratulálni az előadónak a nagyon fontos jelentéshez.
A mezőgazdasági téma miatt csábító, hogy bekapcsolódjak a vitába. Más felszólalók azt mondták, hogy javulás történt a vizsgálatok és ellenőrzések területén, különösen ami a mezőgazdasági termelőknek adott finanszírozást illeti, most pedig itt van a pénzügyek átláthatóságáról szóló kezdeményezés, amelynek célja, hogy a mezőgazdasági termelőknek adott finanszírozás közzététele.
Az egyik nehézség a mezőgazdasági közösségen belül az, hogy gyakran hiszik őket bűnösnek, amíg ártatlanságuk nem bizonyosodik be. Természetesen nincs olyan közöttünk, aki megbocsáthatja vagy megbocsátaná a csalást; és amiatt, hogy a csalás jelen van az EU költségvetésében a közvélemény igen negatívan ítéli meg az Európai Uniót és azt, hogy az Unió hogyan kezeli a behajtott pénzeket. Ha a közvélemény jobban értené az európai költségvetést, akkor talán hangosabban követelnék a csalás elleni szigorúbb fellépést.
Fontos hangsúlyozni a csalások és a szabálytalanságok közötti számos különbséget, hiszen a két dolog igen eltérő. Nem büntethetjük magunkat a szabálytalanságok miatt, a közösségi költségvetés ellen elkövetett csalásokat azonban büntetni kell. Ez - ahogyan ezt az előző felszólaló is említette - egy, a tagállamokat érintő kérdés, hiszen mindannyian jóhiszeműen csatlakoztak az EU-hoz, és egyesítették erőforrásaikat bizonyos politikákon belül. Most rajtunk a sor, hogy biztosítsuk, hogy az egy helyre csoportosított pénzeszközök megfelelően kerülnek felhasználásra, és hogy nem történik csalás a közpénzeket illetően.
Azokat a tagállamokat, amelyek elnézőek a csalással szemben és könnyűkezű megközelítést alkalmaznak, meg kell büntetni valamilyen módon, de lényeges, hogy a jól teljesítő tagállamokat ne büntessük. Ezért fontos tehát a Bizottság számára, hogy tagállami szinten tegyen lépéseket.
Azzal zárom, hogy megismétlem azt az igen fontos tényt, hogy a mezőgazdasági termelők közül azok, akik gazdálkodnak, jelenleg erőteljesen úgy érzik hogy olykor az ellenkező bizonyításáig bűnösek. Ez elfogadhatatlan és ezért óvatosnak kell lennünk, hogy az egyensúly megfelelő legyen.
Bart Staes
- (NL) Elnök úr! Köszönöm, hogy ismét szót ad nekem. Mindenki, aki figyelemmel kíséri politikai szerepvállalásomat és nyilatkozataimat, tudhatja, hogy kritikus politikus vagyok, és kifejezetten kritikus vagyok az Európai Unióval szemben, de mindemellett nagyon is elkötelezett Európa-párti. Éppen ezért nem hagyhatom figyelmen kívül Clark úr szavait, aki azóta már elhagyta a termet. Mint minden euroszkeptikus, Clark úr is féligazságokra és teljes hazugságokra támaszkodik, és gyakran túlegyszerűsíti a dolgokat. Beszédében például több millió euró értékű csalásról beszélt, amikor a jelentésből egyértelműen kiderül, hogy itt nem csalásokról, hanem szabálytalanságokról van szó. A "szabálytalanság” szó helyett majdnem mindig a "csalás” szót használja. Ez azért butaság, mert nem ez áll a jelentésben.
Másodsorban pedig úgy állítja be, mintha minden szerencsétlenség okozója az Európai Unió volna. Szeretném megkérni Clark urat, hogy olvassa el a brit Lordok Háza által készített jelentést a HÉA-körhintacsalásokról. Utána ő is beláthatja, hogy a saját hatóságaik sem voltak képesek megállítani a HÉA-csalást. Itt körülbelül 3,5-4,5 milliárd angol font értékű csalásról beszélünk. Ez több mint 10 millió angol font naponta! Hát azért ez sokkal több, mint ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Dumitru Oprea
(RO) Gratulálok Musotto úr jelentéséhez. Úgy gondolom, hogy 2003-2006 között sok olyan szabálytalanság volt, amelynek jót tett volna, ha megváltoztatják a 6. keretprogram ismertetésének szabályait, például az 5. keretprogramhoz képest. Az 5. keretprogramban a B fél anonim volt, és ha a mögötte álló ország, vagy projektre bármilyen utalás történt, azt büntették. A 6. és a 7. keretprogramban ez az anonimitás eltűnt. A 8. keretprogramban, pedig már nincs lehetőség arra, hogy a projektbenyújtás e fejlett rendszerét használjuk?
Ingeborg Grässle
(DE) Elnök úr! Köszönöm, hogy ismét szót ad nekem. Szeretnék köszönetet mondani Bösch úrnak nemcsak azért, mert megdicsérte az előadót, hanem tisztességességéért és segítségéért is. Bösch úr már évek óta foglalkozik a csalásról szóló jelentéssel. Most ez a megtiszteltetés ért bennünket, és azt gondolom, hogy az a Költségvetési Ellenőrző Bizottság erejének egyik kitűnő jele, hogy ebben a témában egyetértésben vagyunk.
Minden figyelmünket a tagállamokra összpontosítjuk. A Bizottságnak is azt az üzenetet kellene magával vinnie, hogy szeretnénk segítséget nyújtani abban, hogy véget vethessünk az egyértelműség hiányát. Ha megnézzük a pénzeszközök behajtásának adatait, akkor láthatjuk, hogy nagyon különböző véleményekkel találhatjuk magunkat szemben. Ezért került sor erre a vitára a jelenlegi mentesítési eljárásban. Ennek következtében tényleg meg kell kérnem a Bizottságot, hogy legyen annyi bátorsága, hogy szól, ha bizonyos dolgokat nem tud, annak érdekében, hogy segíthessünk. Véleményem szerint, ha együtt próbáljuk megoldani ezt a problémát, akkor együtt sikerrel járhatunk. Még egyszer nagyon köszönöm Bösch úrnak.
Siim Kallas
A Bizottság alelnöke. - Elnök úr! Szeretném megköszönni a tiszteletreméltó képviselőknek a jelentéssel kapcsolatban tett észrevételeiket. Rendkívül konstruktívnak és lényegesnek tartjuk ezt a jelentést. Csak két megjegyzést szeretnék fűzni az Önök által is sokat emlegetett témához kapcsolódóan - nevezetesen azzal kapcsolatban, hogy mi a szabálytalanság és mi a csalás, és hogyan közelítsük meg a behajtás kérdését?
Elmondhatom, hogy tartottunk a Számvevőszék illetékes embereivel egy előzetes tárgyalást, és megpróbáltunk összhangba hozni, hogy mi micsoda tulajdonképpen. Ez valószínűleg szintén segítségünkre lesz a jövőbeni, mentesítésről szól vitákban, és természetesen mindhárom jelentés - beleértve a következőt is - nagyon szorosan kapcsolódik egymáshoz.
Másodsorban pedig ezt a kérdést a Tanács elnökségének is felvetettem, és arra kértem őket, hogy vegyék figyelembe ezt a parlamenti jelentést saját eljárásuk során, és itt elsősorban arra gondoltam, hogy vitassák meg ezt a dokumentumot az Ecofin keretén belül. Remélem, így lesz. A jelentésről való szavazást követően, amikor a hivatalos okmánnyá válik, mi mindenféleképpen tárgyalásokat fogunk kezdeményezni a Tanácsban, beleértve a megfelelő albizottsági szintet is.
Francesco Musotto
előadó. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Először is engedjék meg, hogy megköszönjem kollégáim kedves szavait, és különösen Bösch úrnak, hiszen korábbi munkája adta jelentésem alapját.
Néhány pontot szeretnék kiemelni, ezek közül a legfontosabb az elmék találkozása volt Kallas biztos úrral, különösen a pénzeszközök kifizetésére irányadó szabályozási mechanizmusok jellege kapcsán. A Bizottság elkötelezte magát ezen a területen. A Kallas úr által említett egyik fontos szempont az volt, hogy minél több a nehézség és a bonyolultság, annál nehezebb megérteni a szabályokat, és annál könnyebben tud mindenekelőtt a szervezett bűnözés, de mindenfajta jogellenes tevékenység teret nyerni ezeken a szürke területeken. Ezért a pénzösszegeket kifizetők és a kedvezményezettek közötti rés leegyszerűsítése, sőt, megszűntetése az egyértelműség, az átláthatóság, és az egész rendszer könnyebb érthetősége megkönnyítésének egy másik eszköze lehet.
A behajtás problémája kifejezetten valós probléma. Az eljárások túl hosszadalmasak, és az Európai Közösség ellen csalást elkövetők megbüntetésének lehetőségét valamilyen biztosítás vagy garancia formájában biztosítani kell a bankokon keresztül. Létfontosságú kidolgozni a kifizetés módszereit, és különösen lehetővé kell tenni ezen összegek behajtását és ezáltal segíteni, javítani, és könnyíteni a behajtás sebességét.
Meggyőződésem, hogy kollégáim együttműködésének, jóhiszeműségének és politikai elkötelezettségének köszönhetően, kulcsfontosságú feladatot hajtottunk végre. Nem férhet kétség ahhoz, hogy ezt az együttműködést, ezt a kifejezett szándékot és vágyat arra, hogy kiirtsunk egy jelenséget, amely hatalmas károkat okoz az Európai Közösségnek, kizárólag politikai aggályok motiválják.
Természetesen a Tanács részvételének hiánya nem könnyítette meg a dolgokat; egy képviselő jelenléte lehetővé tette volna, hogy megtudjuk, hogy mit gondol a Tanács. Azonban a Parlament teljes mértékben egységes és egyhangúan nyilatkozik ezekről az elvekről, és ezért úgy érezzük, hogy sikerült valami pozitívat elérni, ami reményt adhat a jövőre nézve.
Elnök
A vitát berekesztem.
A szavazásra 2008. február 19-én kerül sor.
Írásos nyilatkozatok (142. cikk)
Edit Herczog  
írásban. - Tisztelt elnök úr, tisztelt képviselőtársaim! Gratulálok a jelentéshez, amely rávilágít a közelmúlt sikereire, de néhány szomorú hiányosságra és régi adósságra is.
Számomra a jelentés időszerűségét az adja, hogy Magyarországon már döntés született egy hamisítás elleni nemzeti testület felállításáról. A testület elsősorban koordinációs feladatokat lát majd el a Magyar Szabadalmi Hivatal, az egyéb kormányzati szervek és a gazdasági élet szereplői között, többek között az uniós adatszolgáltatásokkal kapcsolatban is.
Hosszú és eredménytelen harcra kell berendezkednünk. A tudás - akár védett, akár köztulajdon - egyre általánosabban elérhető. Egy szobában kiállított autót a szomszéd szobában 5 percbe telik lemásolni. Az eredmény nem lesz rosszabb, csak olcsóbb: nekünk kell meghoznunk azt a döntést, hogy mégis a drágább árut vesszük meg. Hogy fizetünk a szellemi teljesítményért, az innovációért akkor is, ha megtehetnénk, hogy a mögöttes, a hozzáadott értékkel nem rendelkező terméket, szolgáltatást választjuk.
Ehhez nagyfokú tudatosság és elkötelezettség szükséges. Nem várhatjuk, hogy az egyes polgárok maguk ismerjék fel ezeket az összefüggéseket és értékalapú döntéseket hozzanak, ha a szabályozók, az államok szintjén nem vagyunk képesek ugyanerre.
Különösen fontos, hogy az uniós pénzek felhasználása körüli visszaéléseket a hibahatár alá szorítsuk: az ilyen csalások az Unió egészét nevetséges fényben tüntetik fel, amikor uniós pénzt Unió által kinyilvánított célok ellenében használnak fel.
