Klímaváltozás és energia (lezárás)
Elnök
Következő napirendi pontunk: a Tanács és a Bizottság klímaváltozás és energia témakörben hozott következtetései.
Jean-Louis Borloo
Elnök úr, hölgyeim és uraim! Három fő témáról szólok.
Az első magára a módszerre, a folyamatra és az együttdöntésre vonatkozik. Néhány helyen említésre került az a felvetés, hogy ez az elsőolvasatú egyetértés nem szolgálhat precedensül. De nincs is senki, aki ezt különösebben akarná. Véleményem szerint a jelenlegi, a Koppenhága és a parlamenti demokratikus folyamat közötti időben érvényesülő különleges feltételek azt jelezték, hogy a kérdést feltétlenül le kellett zárnunk már az első olvasatkor, különben nem lett volna megállapodás, aminek egyébként fennállt a lehetősége. Magam azonban úgy vélekedem, hogy a rendkívül alapos bizottsági javaslatba fektetett komoly munka, továbbá a Tanács különböző energiai és környezetvédelmi kérdésekkel foglalkozó szervei által végzett munka azt igazolta, hogy minden készen állt a megállapodás elérésére. A három héttel ezelőtt a háromoldalú párbeszéd során létrejött kölcsönös bizalmon alapuló megállapodás bizonyos tekintetben lehetőséget biztosított a kérdés lezárására.
És valóban a Parlament az, amely végül is - mint szokásos - a végső döntést meghozza. Erre a szavazásra holnap kerül sor.
Második észrevételem a szövegek egészére vonatkozik. Tudom, hogy bármelyik téma felvetésekor külön is foglalkozhatunk a módszertannal. Elsődlegesen azonban nem maga a módszer, hanem annak biztosítása a fontos, hogy megteremtsük magunk számára a célok elérését szolgáló eszközöket.
Példaként a gépkocsik által kibocsátott szén-dioxid kérdését említem, amely a legkeményebb vita tárgyát képezi. Én nem osztom az ezzel kapcsolatos nézeteket, hiszen - amint ezt Önök is tudják - a gépjárműgyártás terén éveket vesz igénybe a tervezés és a gyártás is. Davies úr, ezt Ön is jól tudja. Harms asszony támogatta a Bizottság javaslatát, mely azonban nem tett említést a 95 grammról. Alapjában véve a háromoldalú megbeszélés során elért egyetértés nem más, mint a rövid távú vagy azonnali büntetések enyhe mérséklése, amely aligha gyakorol azonnali közvetlen hatást a termelésre, de ennek ellentételezéseként egy markáns, fajsúlyos stratégiai döntés született, ráadásul 95, és már nem 120 grammról.
Talán folytathatnánk eszmecserét és rájöhetnénk, hogy tehettünk volna többet is. Ezt nem vitatom, de nem hiszem, hogy a mind a hat szövegnél alkalmazott módszer visszalépést jelent a bizottsági álláspontokhoz képest.
A Bizottság egy átfogó javaslatot tett, mivel a probléma, a hat tagállam helyzete, az iparaink és a társadalmi légkör állapota is összetett. Magam azonban úgy gondolom, valamennyien rendelkezünk azokkal az eszközökkel, melyekkel eljuthatunk a klíma- és energiaváltozási csomag első szakaszáig.
A harmadik dolog, melyről szólnom kell, az a téma külső megjelenítése, lényegében a Koppenhágára való felkészülés. Ezt személyes tapasztalataim alapján mondom, mivel három nappal ezelőtt Poznanban voltam. Nem folytathatunk erőteljes tárgyalásokat Koppenhágában, ha mi magunk, európaiak nem vagyunk abszolút büszkék erőfeszítéseink első szakaszára. Ha az amerikai, kanadai, ausztrál, kínai, orosz és számos más partnerünk felé alábecsüljük az alapvető áttörés első szakaszát, ne lepődjünk meg, ha a koppenhágai tárgyalásokon mások nem vesznek minket komolyan. Az ő oldalukon nem lesz egy Európai Bíróság, amely biztosítja az érintett irányelvek megfelelő végrehajtását.
Kérem tehát, folytassunk le egy belső vitát! Ez rendben van. Nyilvánvaló, ott van még a szavazás is, de higgyék el, az egész ipar megértette üzenetünket. Az európai állampolgárok, mindentől függetlenül, bármi is történjék, értik már üzenetünket, és ennek semmi köze nincs hozzánk vagy az irányelveinkhez. Egészen egyszerűen a világ többi része már hallgat ránk! Ezért kérem Önöket, hogy ne becsüljenek alá egy rendkívüli teljesítményt!
Stavros Dimas
a Bizottság tagja. - Elnök úr! A mai napi megbeszélés valamennyi résztvevőjének szeretnék köszönetet mondani az igen konstruktív hozzájárulásért, és felszólítom Önöket, hogy támogassák a mai napon előttünk fekvő kompromisszumos csomagot. E kompromisszumos megállapodás elfogadásával az Európai Unió bizonyítja, hogy megfelelő politikai eltökéltséggel lehetséges az éghajlatváltozással szembeni küzdelemhez szükséges konkrét intézkedések elfogadása, s mindez ésszerű pénzügyi kereteken belül is megvalósítható. Ha az igencsak különböző társadalmi és gazdasági háttérrel rendelkező 27 ország viszonylag rövid időn belül képes egyezségre jutni egy nagyon összetett és jelentős hatású intézkedéssorozat tekintetében, miért ne lenne lehetséges egy hasonló megállapodás elérése nemzetközi szinten? A múlt héten Poznanban megrendezett ENSZ konferencián egyértelművé vált, hogy az egész világ Európára figyel, és lépéseink meghatározó és pozitív hatást gyakorolnak a nemzetközi tárgyalásokra.
Tennék néhány rövid megjegyzést a mai este folyamán gyakrabban érintett kérdések kapcsán.
Először a gépkocsikra vonatkozóan: a kompromisszumos javaslat révén elért első sikerünk az lesz, hogy kötelező szabványokat határozunk meg az európai autógyártók számára. Ez nagyon fontos! Már önmagában ez is elegendő ok arra, hogy a csomag részét jelentő javaslatot megszavazzák! A javaslat az eredeti bizottsági javaslathoz képest egyharmadával segítette csak elő a célkitűzések elérését az ETS hatálya alá nem tartozó ágazatban. Igaz, még mindig legalább negyedével többet ad a javaslat mostani állapotában. Amennyiben a 95 grammos hosszú távú célt vesszük, akkor ismét csak a harmadát értük el annak, amit eredetileg megcéloztunk. Természetesen, mint Chris Davies úr említette - az európai autógyártóknak érdekükben áll, hogy a gépkocsik üzemanyag-fogyasztásának csökkentése érdekében gyorsan előrelépjenek a technológiai innovációk terén, hiszen ezzel gyorsabban előnyhöz jutnak a társadalomnak a tisztább gépkocsik felé fordulása kapcsán, tehát nyereségüket növelik. És, természetesen, a fogyasztóknak alacsonyabb lesz az üzemanyagszámlájuk, a környezet pedig jól jár a tisztább gépkocsik előállításával. Ezért, még mostani állapotában is, a teljes csomag részeként a javaslatot Önöknek meg kellene szavazniuk!
Másodszor, az árverésről: nagyon sok bírálatban megfogalmazódik, hogy fogjuk vissza az árverést. Összességében, az első és második kereskedelmi szakaszban az árverezett kvóták részaránya legfeljebb 4 % volt. A megengedett mennyiség 4%-a került árverésre. Most az 50%-os szint fölé emelkedünk, még a csökkentés után is. Az árverés rendkívül fontos, hiszen ez az engedélyek elosztásának legjobb módja. Ezáltal érvényesül a "szennyező fizet” elv. Ez nem tesz lehetővé különleges nyereségeket, és olyan alapok képzését segíti elő, amelyekre az éghajlatváltozás elleni küzdelemben és egyéb hasznos területen szükség van. Azonban ez az ösztönző megmarad: átlépjük az 50%-os szintet, és a százalékos arány évről évre emelkedik. Amennyiben az energiaágazatból kívül maradni kívánó országok némelyike nem él ezzel a lehetőséggel, akkor - és ez az én véleményem - ez az arány még magasabbra is emelkedhet.
A különleges, a kibocsátási egységek szabad elosztásából, szabad engedélyezéséből eredő nyereséget illetően: azoknak a tagállamoknak, amelyeket különösen aggasztanak ezek a bevételek, még mindig lehetőségük van az így keletkezett nyereség megadóztatására. Amennyiben megvan a politikai akarat, ez a kérdés kezelhető, és Önöknek, az Európai Parlament tagjainak saját hazájukban is van szavuk.
A külföldi hiteleknek az ETS hatálya alá nem tartozó, a terhek elosztását szolgáló ágazatban való felhasználásáról: az itt elhangzott érvelések némelyike zavarba ejtett. Nem támogatjuk a CDM-eket (tiszta fejlesztési mechanizmusok)? Nem támogatjuk Kiotó rugalmas mechanizmusát? Szembe megyünk azokkal a koppenhágai nemzetközi megállapodásban? Úgy gondolják, hogy Koppenhágában egy igen nehéz megállapodás lehetetlen volna az említett rugalmas mechanizmusok nélkül?
Tehát mi az Önök álláspontja? Nem értem! Ellenzik ezeket a rugalmas mechanizmusokat, a fejlődő országokban eszközölt beruházásokat, a technológia oda történő átadását, a kibocsátás mérséklését, és azt is, hogy mindezeket érdemnek tekintsük? Természetesen szükségünk van a kiegyensúlyozottságra, hogy a lépések nagyobb részének megtételére ne ott kerüljön sor! A lépések javát itt kell megtennünk, itthon, az Európai Unióban, mert ez a kedvezőbb gazdaságaink számára, ez jobb a jövőbeni alacsony szén-dioxid-kibocsátáshoz való alkalmazkodás tekintetében, és gazdálkodóink, valamint termelőink számára megteremti az elsőként lépők helyzeti előnyét. Ez ösztönzi új technológiák kifejlesztését, az energiahatékonyságot, és előmozdítja a megújuló energiaforrások felhasználását.
Tehát természetesen egyensúlyt kell tartanunk, és úgy gondolom, az egyensúlyi állapotot nem zavarja meg az, ha 10%-kal növeljük az ETS hatálya alá nem tartozó ágazatokban a külföldi hitelek felhasználását, mert hiszen most erről beszélünk. És most ismét - az Európai Parlament olyan országból érkezett képviselőinek érvelésére válaszolva, amelyek e kérdésben derogációt kértek - azt mondom: rendben, vegyék rá országaikat, hogy ne éljenek ezzel a derogációval! Az Önök dolga, hogy a közvéleményt befolyásolják, és országaik kormányáé, hogy ne éljen ezzel a kiegészítő 1%-kal.
Úgy hiszem, hogy a végén - miután oly sok feltételt támasztunk a pótlólagos 1%-kal szemben - az esetek többségében ezt nem érvényesítik. Emlékeztetem Önöket arra, hogy ezen kiegészítő 1% felhasználására CDM-projektekben csak a legkevésbé fejlett országokban kerülhet sor. Ha emlékezetem nem csal, akkor a poznani ENSZ-konferencián a fejlődő országokkal való legfőbb vitatémát az jelentette, hogy nem sok projektet valósítunk meg azokban az országokban. Az egyik megvitatott kérdés éppen az volt, hogy miként oszthatjuk szét igazságosabban ezeket a projekteket a fejlődő, de mindenekelőtt a legkevésbé fejlett országok körén belül. Természetesen nagyon fontos, hogy a CDM-projektek minősége magas szintet érjen el. Ezt is megvitattuk a poznani ENSZ-konferencián, és némi haladást értünk el. Remélem, hogy a Koppenhágai Konferencia idejére sikerül lezárnunk a CDM-projektek minőségének javításával és átláthatóságával, valamint az elengedhetetlenül fontos járulékossági feltétellel kapcsolatos vitákat.
Az utolsó pont, melyet érinteni szeretnék, azzal kapcsolatos, hogy a csomag fenyegetésnek tekinthető-e vagy sem. Hallottam ugyanis néhány kollégánktól, miszerint ez a csomag, de különösen az árverés, fenyegetést jelent gazdaságuk számára. Emlékeztetném Önöket arra, hogy az árverésből származó jövedelmek a tagállamoknál maradnak, nem jutnak külföldre vagy egy másik államhoz. Az országon belül maradnak, a pénzügyminisztériumnál, és hasznos célokra, akár a szociális gondok kezelésére is fordíthatók. Energiahiány esetén, amennyiben az elektromos áram ára emelkedik, akkor az áramár-emelkedés egy része visszaigényelhető. Következésképpen nem értem azt a "fenyegetést”, amelyet az árverés okozhat ezen országok gazdaságának: a csomag egésze összhangban van a gazdasági válság kezelésének követelményeivel. Nincs több időm, hogy ebben a vitában elmerüljek. Igen terjedelmes vita folyt erről, és nem vagyok hajlandó visszatérni ahhoz.
Hadd zárjam le felszólalásomat azzal, hogy őszinte köszönetemet fejezem ki az Európai Parlamentnek, az elnökségnek és a Tanácsnak azért a kiváló együttműködésért, amelyet e csomag kapcsán, és a szén-dioxid és a gépjárművek, valamint az üzemanyagok minőségéről szóló irányelvhez kötődő javaslatokkal összefüggésben tanúsítottak. Különösen nagyra értékelem azt a konstruktív szerepet, amelyet e Ház és az előadók játszottak az intézmények közötti megállapodás biztosításában e kritikus csomag esetében. E csomag elfogadásával Önök szavatolják, hogy az Európai Unió konkrét intézkedésekkel készül fel a kibocsátás csökkentéshez kapcsolódó kötelezettségeinek teljesítésére, és a nemzetközi tárgyalások egy igen izgalmas szakaszában újból megerősíti Európa vezető helyét az éghajlatváltozási kérdésekben. Minél nagyobb többség sorakozik fel ezen intézkedések mögött, annál erősebb jelzést küldhetünk nemzetközi partnereink felé az éghajlatváltozás kezelése iránti eltökéltségünket illetően, és annál hatékonyabban győzhetjük meg őket, hogy kövessék példánkat. Ennélfogva határozottan kérem Önöket, támogassák a ma előttünk fekvő kompromisszumos csomagot!
Andris Piebalgs
a Bizottság tagja. - Elnök úr, megtiszteltetés számomra, hogy én zárhatom le ezt az igen építő szellemű vitát. Hatalmas teljesítményről van itt szó! Ki hinné el, hogy egyet tudtunk érteni egy ilyen nagyigényű intézkedéscsomagról, s nem csupán tanácsi konszenzus mellett, de a Parlamenttel való elsőolvasatos megállapodásban egy ilyen komplex témakörben. Valóban kiemelkedő teljesítmény ez!
Mindössze azt szeretném megemlíteni, hogy a megállapodás folyamán a Bizottság közzétett néhány nyilatkozatot. Ezeket átnyújtottuk a Parlamentnek, hogy vitánk jegyzőkönyvének mellékletét képezzék.
Együtt nagyszerű megállapodást értünk el, és örülök, hogy elfogadásra ajánlhatom azt Önöknek. Sok sikert kívánok Önöknek a holnapi szavazás során!
A Bizottság nyilatkozata az éghajlat- és energiacsomag tárgyában
Kibocsátás-kereskedelem - Doyle-jelentés
A Bizottság nyilatkozata a módosított KKR-irányelv 10. cikkének (3) bekezdésével kapcsolatban
2013 és 2016 között a tagállamok a kibocsátási egységek árverezés útján történő értékesítéséből származó bevételeket magas hatékonyságú, köztük CLT-kész, új típusú erőművek építési támogatására is felhasználhatják. Azon új berendezések esetében, amelyeknek hatékonysága meghaladja a Bizottság 2006. december 21-i határozata (2007/74/EK) 1. számú melléklete szerinti erőmű hatékonyságát, a tagállamok a CLT-kész új berendezések teljes beruházási költségének 15%-a erejéig nyújthatnak támogatást.
A Bizottság nyilatkozata a környezetvédelem állami támogatására vonatkozó közösségi iránymutatás módosításával foglalkozó 10a. cikk (4a) bekezdésével kapcsolatban
A tagállamok szükségesnek ítélhetik egyes létesítményeknek a villamosenergia-árakban megjelenő költségeikre vonatkozó ideiglenes kompenzálását, ha a szén-dioxiddal kapcsolatos költségek miatt egyébként szénszivárgási kockázatnak lennének kitéve. Nemzetközi megállapodás hiányában - a tagállamokkal folytatott konzultációkat követően - a Bizottság 2010 végéig módosítja a környezetvédelem állami támogatására vonatkozó iránymutatást annak érdekében, hogy részletes rendelkezés szülessen, amelynek keretében a tagállam állami támogatást nyújthat ilyen megfontolásból. A rendelkezések követik a Tanács 2008. november 19-i munkaanyagában (2. sz. melléklet 15713/1/08) megállapított elveket.
Szén-dioxid-leválasztás és -tárolás - Davies-jelentés
A Bizottság nyilatkozata a CLT-technológia alkalmazásának legújabb fejleményeiről
2010-től a Bizottság - a CLT demonstrációs projektek hálózatának működtetésével kapcsolatos tevékenységének részeként - rendszeresen jelentést tesz közzé a CLT-technológia alkalmazásával összefüggő legfrissebb fejleményekről. E jelentésben helyet kapnak a CLT demonstrációs erőművek alkalmazásának előrehaladásáról, a CLT-technológiai fejlesztések kibontakozásáról, a költségbecslésekről, valamint a CO2-szállításról és a tárolási infrastruktúráról szóló információk.
A Bizottság nyilatkozata az irányelv 10. cikkének (1) bekezdése és 18. cikkének (2) bekezdése értelmében az engedélyezési határozattervezetről és a transzferálási határozattervezetről
Az irányelv 10. cikkének (1) bekezdése értelmében a Bizottság az engedélyezési határozattervezettel, a 18. cikk (2) bekezdése értelmében a transzferálási határozattervezettel kapcsolatos összes véleményt nyilvánosságra hozza. A vélemények közzétett változata azonban nem tartalmaz olyan információt, amelynek bizalmas jellegét az információk nyilvános hozzáférhetősége alól fennálló kivételek alapján az 1049/2001/EK és az 1367/2006/EK számú, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférhetőségről (HL L 145, 43. old.), illetve az "A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló Aarhusi Egyezmény” (HL L 264, 13. old.) rendelkezéseinek a közösségi intézmények és testületek által történő alkalmazásáról szóló rendeletek szavatolják.
A Bizottság nyilatkozata abban a kérdésben, hogy a szén-dioxid anyagként nevesítésre kerüljön-e a módosított Seveso irányelvben, megfelelő küszöbérték megadásával
A CO2 közönséges anyag, amely jelenleg nem szerepel a veszélyes anyagok listáján. Ennek megfelelően a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélyeinek ellenőrzéséről szóló, 1996. december 9-i 96/82/EK tanácsi irányelv (Seveso-irányelv) a CO2-szállításra és -tárolásra nem tér ki. A CO2 szállításával kapcsolatban rendelkezésre álló információk előzetes bizottsági elemzése alapján kijelenthető, hogy mind az empirikus, mind a modellezett számítások szerint a csővezetékes szállítás során jelentkező kockázat nem nagyobb, mint amekkora a földgáz hasonló módon történő szállításakor mutatkozik. Ugyanez a CO2 tengeri szállítására is igaznak tűnik, összehasonlítva a cseppfolyós földgáz vagy a cseppfolyós propán-bután gáz tengeri szállításával. A jelek szerint a CO2-tárolóhelyeken mutatkozó balesetveszély, számoljunk bár a betöltéskor valamiféle töréssel, vagy a betöltést követően szivárgással, valószínűsíthetően igen mérsékelt. Ugyanakkor azt a kérdést, hogy a Seveso-irányelvben a CO2 nevesítésre kerüljön-e, az irányelv 2009 végére, 2010 elejére tervezett módosítási javaslata részletesebben áttekinti. Amennyiben az értékelés a szén-dioxidot tényleges baleseti veszélyforrásként jelöli meg, akkor a Bizottság javaslatot terjeszt elő a CO2-nak a módosított Seveso-irányelvben nevesített anyagként való megjelenítésére, megfelelő küszöbértékek megadásával. Ebben az esetben a Bizottság megfelelő javaslatokat dolgoz ki a környezeti károk megelőzése és felszámolása tekintetében a környezeti felelősségről szóló, 2004. április 21-i 2004/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (környezeti felelősség-irányelv) III. mellékletében foglaltak módosítására annak érdekében, hogy szavatolja a környezeti felelősség-irányelv kiterjesztését az összes szuperkritikus CO2-dal foglalkozó Seveso-létesítményre.
A Bizottság nyilatkozata a CO2 ásványi megkötése tárgyában
A CO2 ásványi megkötése (a CO2 rögzítése szervetlen karbonátok formájában) olyan lehetséges éghajlat-kímélő technológia, amely - elméletileg - ugyanazon ipari létesítménytípusoknál elképzelhető, amelyek a CO2 geológiai tárolására is alkalmasak. E technológia jelenleg a fejlesztési szakasznál tart. A CO2-megkötéshez kapcsolódó energiabírság mellett létezik egy, magával a szén-dioxidgázzal való dúsításhoz kötött, jelentős energiabírság is, amelynek kérdésével még azelőtt foglalkozni kell, hogy a technológia kereskedelmi forgalomba hozatalára sor kerülne. Ahogyan a geológiai tárolás esetében, a technológia környezetvédelmi biztonságának szavatolásához szükséges ellenőrzési módszereket ebben az esetben is még ki kell alakítani. Valószínűsíthető, hogy ez az ellenőrzés - tekintve a technológiák közötti alapvető különbségeket - jelentősen eltér majd a geológiai tárolásoknál alkalmazottakétól. Ezen megfontolások tükrében a Bizottság folyamatosan figyelemmel kíséri az ásványi megkötéssel kapcsolatos technológiai fejlődést annak érdekében is, hogy olyan jogi kereteket teremtsen, amelyek lehetővé teszik a környezetvédelmi szempontból biztonságos ásványi CO2-megkötést, annak a kibocsátás-kereskedelmi rendszerben való elismerését akkor, ha a technológia fejlesztése már a megfelelő szintre jutott. Tekintve a tagállamok körében a technológia iránt mutatkozó érdeklődést, valamint a technológiai változások ütemét, az első értékelésre valószínűsíthetően 2014 körül kerülne sor, esetleg előbb, ha a körülmények ezt indokolják.
Az üzemanyagok minőségéről szóló irányelv - Corbey-jelentés
A Bizottság nyilatkozata az új irányelvhez kapcsolódóan
A Bizottság megerősíti, hogy a 7a. cikk (2) bekezdésének b) és c) pontjában említett 2%-os csökkentés nem kötelező érvényű, és a felülvizsgálat során e nem-kötelező jellegnek a kérdése napirendre kerül.
CO2 és autók - A Sacconi-jelentés
A Bizottság megerősíti, hogy - az új személygépkocsik értékesítésével összefüggésben - 2009-ben javaslatot kíván előterjeszteni az üzemanyag-fogyasztásról és CO2-kibocsátásról szóló vásárlói információk rendelkezésre állásáról szóló, 1999. december 13-i 1999/94/EK irányelv felülvizsgálatára vonatkozóan. Ezzel azt kívánja biztosítani, hogy a fogyasztók megfelelő tájékoztatáshoz jussanak az új személygépkocsik CO2-kibocsátásáról.
A Bizottság 2010-re felülvizsgálja a 2007/46/EK irányelvet annak érdekében, hogy a tagállamoknak a rendelettel összhangban az ellenőrzésért és jelentéstételért felelős hatóságai tájékoztatáshoz jussanak a gépkocsikban alkalmazott innovatív technológiákról (az "ökoinnovációról”), és azoknak a gépjármű CO2-kibocsátására gyakorolt hatásáról.
A Bizottság ugyancsak foglalkozik majd az üzemanyag-takarékosabb vezetésre ösztönző üzemanyagmérőkkel felszerelt gépjárművekkel szembeni követelmények előkészítésével és végrehajtásával. Ebben az összefüggésben a Bizottság megfontolja, hogy 2010-re végrehajtja a típusjóváhagyás keretszabályozásnak módosítását, illetve a szükséges műszaki paraméterek elfogadását.
A Bizottság elkötelezett a szabályozás javítását célzó kezdeményezésében foglalt célok, továbbá aziránt, hogy javaslatait alá kell támasztani a hatások és előnyök átfogó értékelésével. Ebben a tekintetben és az Európai Közösséget létrehozó Szerződéssel összhangban a Bizottság a jövőben is foglalkozik az új törvénykezési javaslatok időbeni előrehozatala szükségességével, de fenntartja magának a jogot annak eldöntésére, hogy az ilyen javaslatok előterjesztésének mikor jön el az ideje.
A megújuló forrásokból származó energia használatának előmozdítása - Turmes-jelentés
A Bizottság nyilatkozata a 2. cikk (b) bekezdésével kapcsolatban
A Bizottság álláspontja szerint ezen irányelv céljaival összhangban az "ipari és közösségi hulladék” fogalmába beleérthető a "kereskedelmi hulladék” elnevezéssel lefedett hulladék is.
A Bizottság nyilatkozata a 20. cikk (6) bekezdése (d) pontjával kapcsolatban
A Bizottság álláspontja szerint a 20. cikk (6) bekezdése (d) pontja utolsó albekezdésében említett 20 %-os cél nem értelmezhető az irányelv 3. cikke (1) bekezdésében foglaltaktól eltérően.
A Bizottság nyilatkozata a 20. cikk (6) bekezdése (d) pontjával, valamint a (7) és (8) bekezdéssel kapcsolatban
A Bizottság elismeri, hogy egyes tagországok nemzeti szinten már 2005-re elérték a megújuló energiaforrások magas részesedését. Amikor a 20. cikk (6) bekezdése (d) pontjában, valamint (7) és (8) bekezdésében hivatkozott jelentések készülnek, a Bizottság - a leghatékonyabb költség-haszon bázis elemzése részeként - megfelelő figyelmet fordít a megújuló energiaforrások növelésének határköltségeire, és - szükség szerint - az érintett tagállamok számára is megfelelő megoldásokat indítványoz minden olyan javaslatban, amelyet az irányelv fent említett cikkével összhangban terjeszt elő.
A Bizottság nyilatkozata a VIIb. melléklettel kapcsolatban
A Bizottság 2011-re igyekszik kialakítani az irányelv VIIb. mellékletében említett iránymutatásokat, és együttműködik a tagállamokkal azon adatbázis és módszertan kialakításában, amely a hőszivattyúknak az irányelv célkitűzései végrehajtásához való hozzájárulása értékeléséhez és ellenőrzéséhez szükséges.
Az iránymutatások lehetővé teszik a nem árammal működtetett hőszivattyúk felhasználásának értékelésénél alkalmazott szezonális teljesítmény faktor (SPF) értékeinek kiigazítását, és így számításba veszik azt a tényt, miszerint az ilyen hőszivattyúk elsődleges energiaszükségletét a villamosenergia-rendszer hatékonysága nem befolyásolja. Ezen iránymutatások kidolgozása során a Bizottság felméri még olyan módszertan elrendelésének megvalósíthatóságát, amelynek révén az egy adott hőszivattyú rendszerbe állításának értékelésekor alkalmazott SPF-érték az átlagos uniós éghajlati feltételeket veszi alapul.
Marios Matsakis
Elnök úr! Ügyrendi javaslatként számos alkalommal panaszkodtunk, hogy a Tanács és a Bizottság nem képviselteti magát megfelelően plenáris vitáinkon. Sajnálatos módon ma, noha két bizottsági tag és egy miniszter is velünk volt, mindössze öt képviselő jelent meg a plenárison. Úgy vélem, ez igen szomorú, és azt gondolom, hogy bocsánatkéréssel tartozunk a biztosoknak és a miniszternek is.
Elnök
Teljes mértékben egyetértek: a helyzet azt mutatja, hogy a Bizottság és a Tanács mennyire szakszerűen végzik munkájukat.
Szeretném Önöket tájékoztatni arról, hogy Karin Scheele asszony 2008. december 11-i hatállyal benyújtotta lemondását a parlamenti képviselőségről. Az eljárási szabályok 4. cikkének (1) bekezdésével összhangban a Parlament tudomásul veszi, hogy helye az adott időpontban megüresedik. Eközben az illetékes osztrák hatóságok arról tájékoztattak bennünket, hogy Maria Berger asszonyt, Scheele asszony utódjaként, 2008. december 11-i dátummal, beválasztották az Európai Parlamentbe.
A 3. cikk (2) bekezdésével összhangban mindaddig, amíg megbízólevelének ellenőrzése zajlik, vagy bármely vitában döntés születik, Berger asszony teljes jogkörrel elfoglalja helyét a Parlamentben, annak testületeiben, feltéve, hogy aláírta azt a nyilatkozatot, amelyben igazolja, hogy nem visel semmiféle, az európai parlamenti képviselőséggel összeegyeztethetetlen tisztséget.
