Situaţia poitică în Honduras în vederea alegerilor din 29 noiembrie 2009 (dezbatere)
Preşedintele
Următorul punct de pe ordinea de zi se referă la declaraţia Comisiei privind situaţia politică din Honduras, cu accent pe alegerile din 29 noiembrie 2009.
Catherine Ashton
membră a Comisiei. - Dle preşedinte, ne aflăm astăzi aici pentru a discuta evoluţiile recente importante legate de criza politică din Honduras.
Patru luni după înlăturarea preşedintelui Zelaya, criza politică din Honduras rămâne, din păcate, nerezolvată, în ciuda acordului semnat la 30 octombrie de către comisiile de reprezentare a preşedintelui şi a guvernului de facto.
Punerea în aplicare a aşa-numitului Acord de la San José, care ar trebui să asigure cadrul şi condiţiile necesare pentru restaurarea democraţiei şi a ordinii constituţionale în Honduras, nu a progresat după ce guvernul de uniune naţională numit la 5 noiembrie a fost respins de către preşedintele Zelaya. În plus, Congresul nu s-a decis încă asupra reinstituirii sale, fapt care ameninţă recunoaşterea legitimităţii alegerilor generale din 29 noiembrie - elementul cheie pentru ieşirea din criză.
Prin urmare, împreună cu preşedinţia, am îndemnat toate partidele să pună urgent în aplicare toate dispoziţiile acordului, ca precondiţie pentru readucerea la norma a relaţiei noastre, inclusiv a cooperării pentru dezvoltare.
Comisia Europeană în oficiu a susţinut complet eforturile de mediere şi facilitare făcute de preşedintele din Costa Rica, Oscar Arias, şi de Organizaţia Statelor Americane, precum şi măsurile puse în aplicare de către comunitatea internaţională pentru a exercita presiune asupra partidelor în vederea găsirii unei soluţii paşnice. Ambasadorul Preşedinţiei UE a fost chemat pentru consultări, iar toţi ceilalţi ambasadori ai UE au părăsit, de asemenea, ţara. Cheltuielile de susţinere bugetară, precum şi cooperarea pentru dezvoltare - cu excepţia cooperării cu societatea civilă şi a celei de natură umanitară - au fost suspendate. În plus, misiunea de observaţie electorală prevăzută pentru alegerile generale din 29 noiembrie a fost anulată.
Luăm foarte în serios această criză, deoarece ea reprezintă, în termeni democratici, un regres nu numai pentru Honduras şi pentru restul Americii Centrale, dar şi pentru întreaga Americă Latină.
Doresc să reiterez astăzi aici faptul că normalizarea situaţiei politice din Honduras va fi susţinută de către Comisie, iar în acest scop avem nevoie de aderarea partidelor la acest acord. Deşi, din cauza timpului disponibil limitat, nu mai este posibilă trimiterea unei misiuni de observaţie electorală, Comisia a detaşat pentru o perioadă de cinci săptămâni, în cadrul Delegaţiei CE din 9 noiembrie, doi experţi electorali cu mandatul de a raporta cu privire la aspectele procesului electoral şi, de asemenea, de a aduce informaţii referitoare la eventuale acţiuni post-electorale. În cazul în care situaţia politică va permite o implicare mai activă în susţinerea electorală, Comisia a luat în considerare şi o asistenţă financiară a tribunalului electoral, prin intermediul unui contract cu PNUD (Programul Organizației Națiunilor Unite pentru Dezvoltare). Comisia este, de asemenea, dispusă să ofere susţinere financiară către OSA, în cazul în care sunt îndeplinite condiţiile pentru observaţiile electorale.
Continuăm să monitorizăm situaţia şi sprijinim toate eforturile depuse pentru a restabili democraţia în Honduras.
Alojz Peterle
Dle preşedinte, dnă comisar, doamnelor şi domnilor, în calitate de membru al unei delegaţii speciale a Partidului Popular European, în urmă cu o lună, am avut ocazia de a mă familiariza foarte bine cu situaţia politică din Honduras. Delegaţia noastră l-a vizitat mai întâi pe dl Arias, preşedintele din Costa Rica şi mediatorul recunoscut la nivel internaţional al crizei, care ne-a prezentat Acordul de la San José.
În Honduras, i-am întâlnit pe preşedintele în exerciţiu, dl Micheletti, pe preşedintele destituit Zelaya, pe ministrul afacerilor externe, judecătorii Curţii Supreme, pe reprezentanţii Tribunalului Electoral Suprem, pe preşedintele Congresului Naţional, pe procuror, precum şi pe patru candidaţi prezidenţiali şi alte personalităţi importante. Ambele partide au întâmpinat cu bucurie misiunea noastră şi şi-au exprimat disponibilitatea de a se angaja într-un dialog reciproc.
Indiferent de diversele interpretări ale evenimentelor de la sfârşitul lunii iunie, anul curent, aş dori să subliniez faptul că nu a existat nicio creştere a violenţei din momentul înlăturării preşedintelui Zelaya, înlăturare care a fost susţinută printr-o hotărâre a Curţii Supreme. În discuţiile noastre, am susţinut importanţa dialogului politic, în spiritul propunerii preşedintelui Arias. Dialogul intern a avut loc mai târziu, dar, din păcate, nu a dus încă la niciun rezultat final. Cu toate acestea, sunt încă de părere că trebuie să continuăm să insistăm asupra unui acord politic în această ţară.
Din discuţiile pe care le-am purtat cu cei mai importanţi actori politici, am aflat că alegerile din 29 noiembrie nu sunt o consecinţă a schimbării politice, ci, dimpotrivă, că acestea au fost convocate printr-o hotărâre autonomă a Tribunalului Electoral Suprem cu ceva timp înainte, când preşedintele Zelaya se afla încă la putere. După evenimentele din iunie, nu au existat noi candidaţi la preşedinţie. De fapt, candidaţii prezidenţiali au subliniat ei înşişi faptul că nu-i îngrijorează posibilitatea legată de punerea sub semnul îndoielii a alegerilor prezidenţiale de către criza politică, deoarece pregătirile au început pe baza unor decizii democratice.
Honduras este una dintre ţările Americii Centrale cu care Uniunea Europeană doreşte să încheie un acord de asociere. Criza politică a întrerupt însă procesul de negociere. Având în vedere că dezvoltarea democratică continuă a Honduras-ului este în interesul Uniunii Europene, consider că este important ca Parlamentul European să-şi detaşeze observatorii pentru monitorizarea alegerilor prezidenţiale.
Luis Yáñez-Barnuevo García
Dle preşedinte, în urma intervenţiei dnei comisar, nu aş mai fi avut nimic de adăugat în afară de "amin”, însă aveam deja pregătit un discurs în numele Grupul Alianţei Progresiste a Socialiştilor si Democraţilor din Parlamentul European.
Distrugerea ordinii constituţionale din Honduras întrerupe în America Latină două decenii fără lovituri de stat şi creează un precedent negativ pentru alte ţări, mai ales pentru cele mai vulnerabile, aşa cum este acum Paraguay-ul.
Parlamentul European nu poate şi nu trebuie să rămână surd şi mut în faţa unei astfel de violări a statului de drept. Atât Consiliul, cât şi Comisia au făcut declaraţii clare de condamnare a loviturii de stat şi de susţinere a medierii preşedintelui Arias în conformitate cu poziţia adoptată în unanimitate de către OSA, cu sprijinul Naţiunilor Unite.
Preşedintele autoproclamat de facto, dl Micheletti, nu a respectat acordurile recent încheiate, ridiculizând comunitatea internaţională, iar una dintre mişcările sale a fost aceea de a preveni reinstituirea dlui Zelaya, preşedintele destituit.
În circumstanţele actuale, alegerea unui nou preşedinte în cadrul scrutinului programat pentru 29 noiembrie ar fi, din start, nelegitimă, iar rezultatele acestor alegeri nu pot fi şi nu ar trebui să fie recunoscute de către comunitatea internaţională.
Parlamentul European ar comite o eroare gravă dacă ar trimite o delegaţie de observare a alegerilor, deoarece aceasta ar fi interpretată drept un sprijin pentru lovitura de stat; OSA a exclus deja detaşarea unei misiuni de observare a alegerilor.
Acest Parlament s-a descris ca fiind un garant al libertăţii, al democraţiei, al statului de drept şi al respectării drepturilor omului. După cum a spus şi Václav Havel în această dimineaţă, nu ne putem ghida după standarde duble. Aici, suntem cu toţii democraţi şi, prin urmare, milităm pentru libertate. Dezbaterea noastră trebuie să fie, în consecinţă, fermă faţă de cei care atacă libertatea, fie că vorbim despre Cuba, China, Coreea de Nord sau, în cazul de faţă, despre Honduras. Nu trebuie să ne lăsăm orbiţi de preferinţele noastre ideologice. Nu există lideri de lovituri de stat sau dictatori de dreapta sau de stânga, există doar cei represivi şi distrugători de libertate.
Ne este foarte teamă că lucrurile nu se vor schimba în Honduras şi că aceste evenimente vor crea un precedent foarte periculos, iar doctrina loviturii de stat bune, punctuale şi nu foarte sângeroase va triumfa.
Izaskun Bilbao Barandica
Dle preşedinte, la 30 octombrie, partidele implicate în acest conflict au semnat un acord, Acordul de la San José, şi au hotărât crearea, până la 5 noiembrie, a unui guvern de unitate şi reconciliere naţională, precum şi repunerea în funcţie de către Congres a dlui Zelaya până la încheierea actualei perioade de guvernare, şi anume 27 ianuarie 2010.
Ce s-a întâmplat însă? Dl Micheletti a încercat să formeze un guvern de unitate fără participarea dlui Zelaya, iar Congresul a amânat votul pentru a nu-l reinstaura pe acesta. Dl Micheletti nu a respectat acordul, iar situaţia se agravează din ce în ce mai mult. Alegerile au fost convocate, dar, după cum vedem în toate mijloacele de informare în masă, candidaţii se retrag, deoarece realizează că nu există condiţiile democratice necesare pentru alegeri. Apar, de asemenea, şi situaţii de violenţă: astăzi ni s-a comunicat că un primar din partidul de opoziţie şi un gardian au fost împuşcaţi mortal.
Implicarea internaţională este în continuare necesară, iar noi susţinem acţiunile întreprinse de către Secretarul General al Organizaţiei Statelor Americane, de către preşedintele Lula, de misiunea de mediere a Statelor Unite şi de către mediator, dl Arias. Prin toate aceste acţiuni, solicităm respectarea acordurilor şi repunerea în funcţie a dlui Zelaya, astfel încât democraţia, legitimitatea instituţională şi coexistenţa paşnică dintre cetăţenii din Honduras să poată fi restabilite.
Rugăm partidele să facă un exerciţiu de generozitate prin revenirea la dialog, chiar dacă OSA a afirmat deja că acest lucru devine din ce în ce mai dificil. Dle preşedinte, Europa trebuie să contribuie la presiunea internaţională exercitată asupra liderilor loviturii de stat, prin utilizarea tuturor măsurilor diplomatice şi politice de care dispune în vederea promovării acordului.
Catherine Greze
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, venind în urma unei lovituri de stat militare şi a destituirii preşedintelui legitim, Acordul de la San José ar fi putut să pară o veste bună. Această speranţă a murit acum. Prin formarea propriului guvern de unitate naţională, pucistul Roberto Micheletii a persistat în ilegalitate şi autoritarism. Uniunea Europeană trebuie să condamne ferm această atitudine şi să solicite repunerea urgentă în funcţie a preşedintelui Zelaya.
În situaţia actuală, nu putem avea alegeri organizate de către o dictatură ilegală. Scrutinul din 29 noiembrie nu poate fi recunoscut. Chiar dacă Organizaţia Statelor Americane a făcut deja acest lucru, trebuie să refuzăm să trimitem observatori. Chiar dacă opoziţia s-a retras, refuzăm să luăm în considerare rezultatul alegerilor devenite de fapt pseudoalegeri.
Suntem îngrijoraţi de numeroasele încălcări ale drepturilor omului care ni se raportează. Europa trebuie să adopte o poziţie fermă pentru democraţie. Respingem orice fel de acord cu un guvern ilegal. Acordurile SPG+ trebuie suspendate. În cazul în care conflictul va persista, va veni şi vremea sancţiunilor. Avem responsabilitatea de a garanta faptul că milioanele de cetăţeni ai Honduras-ului vor putea alege democraţia şi că America Latină nu se va cufunda din nou în era aşa-numitelor pronunciamientos.
Edvard Kožušník
Dle preşedinte, dnă comisar, îl stimez foarte mult pe dl Yañeze, chiar până la a-l urma în carieră, însă nu pot fi de acord cu felul în care acesta a utilizat cuvintele lui Václav Havel, căruia toţi cei prezenţi în această instituţie îi purtăm un respect deosebit. Am fost unul dintre acele milioane de oameni ieşiţi în stradă când Václav Havel ne-a vorbit de la podium, iar noi îl ascultam de jos - aveam 18 ani în acea vreme - dorindu-ne un singur lucru, indiferent de viziunile noastre politice, şi anume alegeri libere. Acesta a fost sloganul nostru din perioada respectivă şi cred că a fost un slogan cu care vom fi cu toţii de acord. Vorbim despre alegeri, pentru că alegerile reprezintă democraţia. Situaţia din Honduras nu este, după părerea mea, o situaţie simplă şi nu o vom putea rezolva, în niciun caz, doar dintr-o perspectivă europeană: trebuie s-o privim dintr-o perspectivă globală. Consider că alegerile ar trebui să reprezinte un punct de pornire şi că observatorii UE ar trebui să fie prezenţi, deoarece ele vor avea loc şi trebuie să sperăm că se vor desfăşura într-o manieră democratică.
Ilda Figueiredo
Condamnăm lovitura de stat militară care a avut loc în Honduras la 28 iunie, precum şi încălcarea permanentă a Acordului de la Tegucigalpa/San José, de la 30 octombrie, de către liderii loviturii de stat. Este inacceptabil ca cei care au realizat lovitura de stat să continue cu strategia lor de întârzieri şi subterfugii sistematice pentru a amâna restituirea puterii în mâinile preşedintelui ales în mod constituţional, dl Zelaya.
Uniunea Europeană trebuie să solicite repunerea necondiţionată şi imediată în funcţie a preşedintelui Zelaya. Fără acest lucru, continuarea procesului electoral este imposibilă, deoarece acesta devine inaplicabil şi ilegitim, având în vedere că nu există un minim de condiţii care să le asigure cetăţenilor exercitarea dreptului universal la vot direct, secret şi lipsit de orice fel de constrângere sau ameninţare. Uniunea Europeană şi Parlamentul European trebuie să condamne şi să respingă în mod clar poziţiile celor care au regizat această lovitură de stat. Trebuie, de asemenea, să solicite restaurarea imediată a democraţiei în Honduras şi să nu aprobe detaşarea observatorilor europeni sau rezultatele oricărui scrutin organizat în aceste circumstanţe.
Filip Kaczmarek
(PL) Dle preşedinte, dnă comisar, alegerile pot reprezenta o cale de ieşire dintr-o criză sau dintr-un impas politic. Am avut în trecut astfel de exemple în Europa.
Alegerile din Polonia din 1989 constituie un exemplu. Acestea nu au fost alegeri democratice. Au fost alegeri care au reprezentat un compromis politic, însă nu au fost alegeri democratice. Au fost decisive, specifice şi foarte importante. Pentru ca alegerile să aibă un rol atât de specific şi de pozitiv, este necesară îndeplinirea anumitor condiţii. O condiţie de bază este respectarea consecventă a înţelegerilor politice care au permis în primul rând organizarea alegerilor. Cel mai întâlnit obstacol al respectării acestor înţelegeri îl reprezintă interpretarea chestiunilor asupra cărora s-a căzut de acord.
Pentru a evita situaţiile în care diferenţele de interpretare ar putea duce la conflict, este nevoie de ceva special, ceva aproape imperceptibil şi greu de definit. Este nevoie de bunăvoinţa ambelor părţi aflate în dispută, iar acest lucru este valabil şi în cazul Honduras-ului. Fără bunăvoinţa ambelor părţi, alegerile nu vor mai fi ţinute deloc sau nu se vor ridica la nivelul aşteptat. Fac, prin urmare, apel la bunăvoinţă, la luarea în considerare a viitorului şi la responsabilitate. Aceasta este de o importanţă majoră, având în vedere faptul că atât dl Zelaya, cât şi dl Micheletti au comis în trecut erori politice şi juridice. Alegerile oferă ocazia şi speranţa de a corecta aceste erori. Sunt convins că ne dorim acest lucru.
Alegerile pot fi decisive şi benefice pentru un Honduras democratic. Uniunea Europeană susţine acest proces şi este mulţumită de el. Cu toţii susţinem acest proces, deoarece considerăm că democraţia şi democratizarea sunt valori pentru care merită să luptăm. Astăzi, Václav Havel a spus în acest Parlament că nu trebuie să ne retragem în faţa răului, pentru că este în natura răului să profite de orice concesie. Situaţia actuală din Honduras este temporară şi nu poate dura mult. Alegerile reprezintă o ocazie de schimbare.
Emine Bozkurt
(NL) Dle preşedinte, la 28 iunie, preşedintele Zelaya, preşedintele ales în mod legal al Honduras-ului, a fost destituit de către armată. Condamn această lovitură de stat militară în termenii cei mai fermi. Statul de drept democratic trebuie restaurat în Honduras, iar acest lucru trebuie să se facă în mod paşnic, prin intermediul dialogului.
În urmă cu aproape două săptămâni - din întâmplare, în aceeaşi perioadă în care Delegaţia noastră pentru relaţiile cu ţările din America Centrală făcea o vizită în regiune - se părea că, după luni intense de negocieri, în Honduras se ajunsese, prin dialog, la un acord istoric care ar fi reprezentat restaurarea democraţiei şi a statului de drept, reîntoarcerea preşedintelui ales în mod legal, stabilirea unui guvern de unitate naţională şi, în cele din urmă, examinarea situaţiei de către o "comisie pentru adevăr”. Acest acord le-ar aduce legitimitate următoarelor alegeri, în cazul în care va fi pus în aplicare, însă deocamdată acest lucru nu se va întâmpla.
Aş dori să insist asupra dorinţei exprese ca părţile implicate din Honduras să revină la masa negocierilor pentru a pune în aplicare acordul încheiat; pentru a revoca lovitura de stat militară prin intermediul dialogului. Este datoria lor faţă de cetăţenii din Honduras, care suferă cel mai mult de pe urma crizei politice. În cazul în care nu se va găsi o soluţie democratică, se pare că alegerile nu vor fi, în general, recunoscute. Acest lucru ar avea consecinţe extinse pentru procesul integrării central-americane şi pentru negocierile cu privire la un acord de asociere, ceea ce înseamnă ani mulţi de stagnare, cetăţenii fiind cei care vor avea de suferit.
Doresc să le spun următoarele acelora dintre colegii mei care sugerează deja recunoaşterea viitoarelor alegeri: nu trebuie să le transmitem Honduras-ului, Americii Centrale şi întregii lumi faptul că tolerăm loviturile de stat. În acest moment, toţi cei implicaţi trebuie să-şi redirecţioneze toată energia către restaurarea democraţiei. Dacă deputaţii europeni declară de la început că vor susţine alegerile, nici Manuel Zelaya şi nici Roberto Micheletti nu vor avea niciun imbold să revină la masa negocierilor. Astfel, am deveni mai degrabă o parte a problemei decât a soluţiei şi am intra în jocul forţelor nedemocratice şi al discordiei.
Willy Meyer
(ES) Dle preşedinte, dnă comisar, doresc să felicit Comisia Europeană şi Consiliul pentru obţinerea, împreună cu comunitatea internaţională, a unanimităţii cu privire la condamnarea fermă a loviturii de stat militare, şi pentru condiţionarea oricărei măsuri internaţionale de repunerea necondiţionată în funcţie a preşedintelui Zelaya.
Regret profund faptul că acest Parlament nu a condamnat încă lovitura de stat militară. Aş dori să atrag atenţia asupra responsabilităţii pe care o are cel mai mare grup politic al Europei, Grupul Partidului Popular European (Creştin-Democraţi), care continuă, chiar şi în dezbaterile de astăzi, să considere că liderii loviturii de stat şi guvernul legitim reprezintă acelaşi lucru. Este inadmisibil faptul că Parlamentul European nu a condamnat încă lovitura de stat.. Prin urmare, sunt de acord cu faptul că nu se pot trimite observatori şi că rezultatele alegerilor din noiembrie nu pot fi recunoscute, acestea desfăşurându-se în condiţii de lipsă de libertate şi cu un preşedinte legitim sechestrat în ambasada Braziliei.
Carlos José Iturgaiz Angulo
(ES) Dle preşedinte, m-aş bucura dacă anumiţi deputaţi de stânga ai acestui Parlament, care condamnă cu fermitate Honduras-ul, ar condamna cu aceeaşi hotărâre ceea ce se întâmplă în Cuba sau ceea ce face dl Chávez în Venezuela şi în America Latină, pentru că, din păcate, există încă persoane care tânjesc după şi susţin zidul Berlinului, epurările lui Stalin şi chiar şi mumia lui Lenin mai mult decât alegerile democratice dintr-o ţară cum ar fi, în acest caz, Honduras-ul. Acestea fiind spuse şi având în vedere alegerile care urmează, ar trebui să se analizeze cu seriozitate ceea ce se întâmplă în această ţară a Americii Centrale.
Dle preşedinte, alegerile prezidenţiale au fost convocate în Honduras în urmă cu 16 luni. Magistraţii Tribunalului Electoral - instituţia responsabilă cu gestionarea electorală - au fost numiţi înainte de 28 iunie, aşadar în perioada mandatului dlui Zelaya. Cei şase candidaţi la prezidenţiale au trecut prin procedura preliminară, iar majoritatea candidaţilor îşi doresc ca alegerile din Honduras să aibă loc.
Prin urmare, de ce nu vor unele persoane să recunoască procesul electoral, dacă acesta a fost rezultatul natural, fie că dl Zelaya a fost sau nu la putere în Honduras?
La 30 octombrie, negociatorii ambelor părţi s-au angajat, într-adevăr, prin semnarea unui acord, să găsească o soluţie la criză. Acordul conţinea un set de puncte-cheie susţinute de ambele părţi. Negociatorii preşedintelui destituit Zelaya nu au stabilit însă cine ar trebui să conducă guvernul de unitate.
Prin urmare, este evident că Partidul Popular European este în favoarea organizării alegerilor, în condiţii de transparenţă, democraţie şi libertate, iar noi le vom sprijini pe acestea cu observatori din grupul nostru. Să nu uităm că mediatorul, Óscar Arias, preşedintele din Costa Rica, a fost cel care a solicitat prezenţa acestora. Oferind răspuns la o întrebare din partea delegaţiei pentru America Centrală, el a spus că este necesară trimiterea acestora, deoarece Fundaţia Óscar Arias va trimite, la rândul ei, observatori în Honduras. Vom proceda întocmai în acest fel, pentru că şi mediatorul internaţional, Óscar Arias, ne cere acest lucru.
Bogusław Sonik
(PL) Dle preşedinte, cred că alegerile din 29 noiembrie reprezintă o oportunitate pentru Honduras, iar Parlamentul European este obligat să trimită observatori. Nu pentru a le valida, aşa cum susţine stânga, deoarece acest lucru ar fi ilegal, dar pentru a vedea în ce fel se desfăşoară.
În acelaşi timp, aş dori să spun că Honduras-ul se află la o distanţă de o oră de zbor de Cuba, de Havana. Aici nu s-au organizat alegeri de cincizeci de ani. Cuba este condusă de un tiran comunist care îşi trimite toţi oponenţii la închisoare. Parlamentul European a solicitat de multe ori eliberarea acestora şi chiar a decernat Premiul Sakharov "Doamnelor în alb”, cărora însă Fidel Castro nu le-a permis să viziteze Parlamentul European pentru a-şi colecta premiul. Mi-ar plăcea să văd Comisia, Consiliul şi aripa stângă a acestei instituţii solicitând cu aceeaşi hotărâre drepturi şi libertăţi pentru cetăţenii Cubei.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, aş dori să-mi exprim profunda îngrijorare privind suspendarea Acordului de la San José. În cadrul întâlnirilor Adunării Parlamentare euro-latino-americane, care a avut loc în Panama la sfârşitul lunii octombrie, ne-am reiterat condamnarea loviturii de stat militare şi susţinerea eforturilor de mediere ale OSA.
Trebuie să ne reluăm urgent apelul pentru pace şi dialog. Situaţia din Honduras este critică, nu numai din punct de vedere politic, dar şi din punct de vedere social şi economic. Nu trebuie să permitem ca rezolvarea problemelor precum sărăcia, criza economică şi datoriile externe să fie din nou amânată din cauza procesului de soluţionare a conflictului politic.
Acum este momentul ca Parlamentul European să-şi demonstreze mai mult ca niciodată sprijinul necondiţionat pentru democraţie, pentru statul de drept şi pentru respectarea drepturilor omului, repunându-l în funcţie pe dl Zelaya, ca precondiţie indispensabilă pentru legitimitatea procesului electoral.
Ulrike Lunacek
(DE) Dle preşedinte, în ziua în care Václav Havel a vorbit în această instituţie despre libertatea obţinută prin luptă acum 20 de ani în Europa de Est, aş dori să îi întreb pe toţi deputaţii din rândurile Grupului PPE care au pledat astăzi pentru trimiterea de către Uniunea Europeană a observatorilor electorali în Honduras, cum ar fi reacţionat dacă Uniunea Europeană ar fi declarat în urmă cu peste 20 de ani că va trimite observatori electorali pentru a monitoriza un scrutin ilegitim într-una dintre ţările lor, pe care toată lumea o descria ca pe o ţară în care nu există libertate, o ţară aflată într-un climat de violenţă, o ţară în care nu există securitate. Ce aţi fi spus atunci, în urmă cu peste 20 de ani, dacă UE ar fi declarat: "Da, vom trimite observatori electorali în ţara respectivă, pentru că actualul regim spune că acest lucru este în regulă”?
Aţi fi spus cu toţii că este ilegal ca Uniunea Europeană să trimită observatori electorali acolo. Din acest motiv vă rog, doamnelor şi domnilor din PPE, să utilizaţi astăzi exact aceleaşi criterii pentru ceea ce se întâmplă actualmente în Honduras. Cu alte cuvinte, nu trimiteţi observatori electorali pentru un scrutin ilegal.
Îi sunt recunoscătoare Comisiei pentru faptul că a adoptat exact această poziţie.
Catherine Ashton
membră a Comisiei. - Dle preşedinte, voi fi relativ succintă - nu din cauză că nu aş recunoaşte importanţa acestui subiect, ci mai degrabă din cauza orei târzii.
Am ascultat cu mare interes pasiunea cu care au vorbit onorabili deputaţi şi preocupările pentru relaţia pe care trebuie s-o avem pe termen scurt cu această ţară extrem de săracă, ţară care, sincer vorbind, trebuie să revină cât se poate de repede la normalitate.
Preocuparea pe care o au onorabili deputaţi de diferite convingeri de a se asigura că rolul pe care îl avem în Uniunea Europeană în următoarele alegeri şi în următoarele săptămâni este cel potrivit. Îmi voi retrage această afirmaţie şi voi delibera împreună cu colegii mei.
În mod deloc surprinzător, consider că este foarte important să continuăm monitorizarea atentă a situaţiei din Honduras, pentru a putea fi la curent cu cele ce se întâmplă şi pentru a lua măsurile necesare şi a sprijini încercarea de a găsi cât mai repede cu putinţă o soluţie paşnică la această criză.
După cum am spus, este vorba despre o ţară săracă. Termenul de rezolvare a acestei crize a fost de mult depăşit, iar eu salut din toată inima sprijinul pe care onorabilii deputaţi l-au arătat Comisiei în ceea ce priveşte activităţile pe care încercăm să le întreprindem pentru a ajunge la acel rezultat final şi pentru a ne face datoria de a garanta că Honduras-ul va fi capabil să revină cât mai curând la stabilitate.
Preşedintele
Dezbaterea este închisă.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Daciana Octavia Sârbu  
în scris. - O mare parte a dezbaterii cu privire la Honduras se concentrează - iar acest lucru este de înţeles - asupra crizei politice, însă efectele merg mult mai departe de sfera politică. Honduras este pe locul doi în topul celor mai sărace ţări din America Latină, iar impacturile economice şi sociale ale crizei politice afectează cele 70 % ale populaţiei care trăiesc deja în sărăcie. Turismul aproape că s-a oprit, suspendarea ajutorului extern are un efect direct asupra investiţiilor publice, iar spitalele supraîncărcate şi subechipate se luptă să facă faţă nu numai problemelor obişnuite cauzate de condiţii sanitare proaste, malnutriţie şi boală, dar şi victimelor violenţelor stradale din ce în ce mai dese, care includ bătăi şi chiar asasinate comise de către forţele guvernului. Organizaţiile de dezvoltare şi de apărare a drepturilor omului nu-şi pot desfăşura activităţile atât de valoroase, deoarece personalul lor nu este protejat prin drepturi constituţionale normale. În schimb, sunt martorii unei stări de asediu, ai detenţiei fără acuzaţii şi ai altor încălcări ale libertăţilor individuale. Această criză se extinde mult peste impasul politic şi peste luptele care se dau între personaje-cheie din politică. Este vorba despre oamenii obişnuiţi, a căror luptă zilnică a devenit şi mai dificilă în perioada ultimelor patru luni. Trebuie să facem toate eforturile posibile pentru a garanta atât un scrutin liber şi corect, cât şi reintroducerea imediată a drepturilor constituţionale şi a ajutoarelor externe menite să aline suferinţele oamenilor de rând.
