Metodele inovatoare de finanțare la nivel european și mondial (dezbatere)
Președinte
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul elaborat de dna Podimata, în numele Comisiei pentru afaceri economice și monetare, referitor la metodele inovatoare de finanțare la nivel european și mondial.
Anni Podimata
Dle Președinte, permiteți-mi mai întâi să le mulțumesc raportorilor alternativi, secretariatului Comisiei pentru afaceri economice și monetare și președinților grupurilor politice pentru contribuția lor constructivă la dezbaterile și eforturile depuse pentru a ajunge la un acord cu privire la acest raport important.
Raportul din proprie inițiativă al Parlamentului European referitor la metodele inovatoare de finanțare nu ar fi putut veni într-un moment mai propice, întrucât criza care, după cum știm, pune la încercare pe toată lumea și mai ales zona euro în acest moment, a determinat reduceri importante ale resurselor sectorului public, programe ample de austeritate și acțiuni de consolidare bugetară în majoritatea statelor membre. În același timp, a exercitat presiuni importante asupra bugetului UE, după cum s-a văzut recent în dezbaterea referitoare la noul cadru financiar.
După cum s-a mai spus, această situație a dus la o concluzie de bază și acceptată în comun. Cetățenii Europei sunt cei care suportă majoritatea consecințelor crizei, cu reduceri de salarii, șomaj, nesiguranța locului de muncă și reduceri ale drepturilor lor sociale.
Cea de-a doua concluzie de bază și acceptată în comun care s-a desprins din această situație este că Europa și statele membre au nevoie urgentă de resurse noi care să contribuie la redresarea și creșterea rapidă a economiei europene, de această dată într-un mod echilibrat, care să limiteze inegalitățile și divergențele. Aceasta este singura cale prin care se pot crea condițiile prealabile necesare pentru punerea în aplicare cu succes a strategiei UE 2020 și singura modalitate în care putem să discutăm despre o piață internă reală, adecvată și solidă în beneficiul cetățenilor săi.
Prin urmare, avem nevoie de resurse noi și suntem de acord, așa cum scrie în raport și citez, că: "o creștere a ratelor și o extindere a domeniului de aplicare a instrumentelor fiscale existente, precum și reducerile suplimentare ale cheltuielilor publice nu pot fi nici suficiente și nici nu reprezintă o soluție sustenabilă pentru a face față principalelor provocări viitoare la nivel european și mondial”.
Metodele inovatoare de finanțare pot juca un rol-cheie în soluționarea acestor provocări, deoarece pot contribui enorm la generarea de resurse pentru bugetele naționale și pentru bugetul UE. Dar acesta nu este singurul avantaj al metodelor inovatoare de finanțare: acestea nu înseamnă pur și simplu identificarea unor resurse noi; este la fel de important să pregătim terenul pentru schimbarea treptată a actualului model de impozitare, conform căruia principala povară a impozitării și a finanțării economiei în general a fost suportată în mod tradițional de investițiile în muncă, afaceri și producție.
Valoarea adăugată considerabilă a metodelor inovatoare de finanțare, dividendul cu câștig dublu, dacă vreți, constă în faptul că, alături de generarea de venituri, acestea pot juca și un important rol de reglementare: pot descuraja practicile nocive și conduce atât sectorul financiar, cât și sectorul mediului și al conservării.
Raportul cuprinde patru capitole principale: impozitarea sectorului financiar, euroobligațiunile și obligațiunile europene pentru proiecte, taxa pe carbon și finanțarea pentru dezvoltare.
În ceea ce privește impozitarea sectorului financiar, am pornit din nou de la o premisă de bază și acceptată în comun: faptul că, deși a fost principalul responsabil pentru criză, deși a generat și, în ciuda crizei, generează în continuare profituri excesive, sectorul financiar nu este impozitat suficient pentru că majoritatea serviciilor financiare sunt scutite de la plata taxei pe valoarea adăugată.
O altă premisă acceptată în comun, bazată pur și simplu pe cifre, pe datele disponibile, pe faptul că volumul tranzacțiilor financiare a crescut dramatic în ultimii zece ani, este devierea importantă și constantă de la rolul său fundamental de a finanța economia reală.
Aceste două premise sunt acceptate în linii mari de Parlamentul European și de Comisia Europeană în recenta sa comunicare privind impozitarea sectorului financiar.
Așadar, avem de-a face cu o nedreptate vădită, care trebuie corectată prin transmiterea unui mesaj ferm către cetățenii europeni, un mesaj care să exprime faptul că am învățat ceva din această criză, că urmărim o cale de a distribui mai echitabil greutățile și că suntem hotărâți să luăm toate măsurile necesare la nivel mondial și european pentru ca sectorul financiar să revină la rolul său de bază, acela de a finanța economia reală.
Există un consens larg cu privire la faptul că impunerea unei taxe pe tranzacțiile financiare este cel mai adecvat mecanism de impozitare pentru îndeplinirea acestor obiective. La baza acestei taxe ar sta cantitatea, frecvența și mai ales calitatea, prin care se înțelege valoarea adăugată a tranzacției în sine, întrucât, așa cum am convenit toți la alineatul (13), "introducerea unei TTF ar putea contribui la abordarea problemei privind tendințele de tranzacționare cu efecte extrem de negative de pe piețele financiare, precum anumite tipuri de tranzacționare de înaltă frecvență pe termen scurt și automată, și ar putea diminua activitățile speculative”.
Evident, prima opțiune a tuturor este ca această taxă să fie adoptată la nivel mondial. Totuși, este la fel de evident că, în ciuda declarațiilor inițiale ambițioase, probabilitatea de a ajunge la un acord global scade în mod constant în loc să crească.
Așadar, în aceste condiții, apare întrebarea ce are de gând să facă Europa? Vom folosi ca paravan absența unui acord la nivel mondial pentru a ne ascunde? Este suficient acest lucru și mai ales îi va convinge acest lucru pe cetățenii care poartă povara crizei? Chiar dacă nu va fi ușor să ne continuăm drumul și să adoptăm o taxă pe tranzacțiile financiare la nivel european, pentru că va fi greu să se obțină o decizie unanimă în Consiliu, Parlamentul European, în calitatea sa de unică instituție aleasă direct de cetățenii europeni, are datoria de a transmite un mesaj politic clar în acest sens. Este datoria noastră, nu a Comisiei Europene, să transmitem un mesaj politic ferm.
(Aplauze)
Algirdas Šemeta
membru al Comisiei. - Dle Președinte, aș dori să-i mulțumesc Comisiei pentru afaceri economice și monetare și Comisiei pentru dezvoltare și în special dnei Anni Podimata pentru raportul dumneaei referitor la metodele inovatoare de finanțare la nivel european și mondial.
Am avut deja ocazia de a discuta cu dvs. de mai multe ori despre modalitățile prin care putem determina băncile să suporte costurile crizei. După cum știți, Comisia pregătește o evaluare detaliată a impactului instrumentelor de impozitare a sectorului financiar, care urmează să fie prezentată până în vara anului 2011.
Prin acest document, Comisia va putea face propuneri pertinente cu privire la acțiunile politice. În afară de aceasta, analizăm, de asemenea, impactul cumulativ al noului regulament, al impozitelor și al taxelor bancare asupra instituțiilor financiare și vom prezenta rezultatele în cursul acestui an. V-aș încuraja să așteptați rezultatele evaluării impactului înainte de a adopta o poziție fermă cu privire la introducerea unei taxe pe tranzacțiile financiare al nivelul UE.
Referitor la taxa pe carbon, sunt de acord că actualul model de impozitare nu integrează pe deplin principiul "poluatorul plătește”. Salut sprijinul PE în favoarea consolidării sistemului de comercializare a cotelor de emisie, precum și a unei revizuiri aprofundate a Directivei privind impozitarea energiei (DIE) pentru a face din emisiile de CO2 și din conținutul energetic criterii de bază pentru impozitarea produselor energetice. O propunere de revizuire a Directivei DIE este planificată pentru primăvara anului 2011.
Cunosc, de asemenea, preocupări dumneavoastră legate de posibilul risc de relocare a emisiilor de dioxid de carbon. Comisia promovează alocarea liberă temporară de cote de emisii și accesul la credite internaționale pentru companiile incluse în sistemul de comercializare a cotelor de emisie. Totuși, monitorizăm în continuare actualul și viitorul risc de risc de relocare a emisiilor de dioxid de carbon. Sunt convins că vom putea include în Directiva DIE revizuită o soluție similară alocării libere de cote prevăzută de sistemul de comercializare a cotelor de emisii.
La final, referitor la euroobligațiuni, Comisia recunoaște că, în funcție de modalitățile sale specifice, emiterea comună de euroobligațiuni ar putea spori eficiența pieței de obligațiuni, precum și integrarea și sprijinirea monedei euro ca monedă internațională. Totuși. acest subiect merită să fie analizat și discutat în continuare la nivel tehnic și politic; în special, implicațiile pericolului moral pentru statele membre necesită o analiză suplimentară.
Marian-Jean Marinescu
raportor pentru aviz al Comisiei pentru industrie, cercetare și energie. - Atingerea obiectivelor europene referitoare la dezvoltarea durabilă, securitatea aprovizionării cu energie și schimbările climatice presupune un angajament financiar substanțial, în special în ceea ce privește inovarea și cercetarea, precum și noi modalități de completare a finanțării existente. Comisia trebuie să analizeze, în acest sens, fezabilitatea introducerii unei taxe pe carbon, asemănătoare TVA-ului, care să fie aplicată fiecărui produs de pe piața internă. Este foarte important, însă, să se elimine posibilitatea transferării acestei taxe în sarcina consumatorilor, precum și analiza riscului pentru competitivitatea industriilor europene pe piața unică.
Trebuie îmbunătățită eficiența utilizării fondurilor structurale și a fondurilor Băncii Europene pentru Investiții, precum și coordonarea dintre fondurile Uniunii, cele naționale și alte forme de sprijin care pot acționa ca o pârghie în vederea stimulării investițiilor în domeniul eficienței energetice. Investițiile adecvate în furnizarea de energie și în eficiența energetică duc la reducerea dependenței de fluctuațiile pieței și la consecințe pozitive asupra economiei Uniunii.
Comisia trebuie să realizeze, cât mai curând, un studiu de impact privind impozitarea tranzacțiilor financiare la nivelul Uniunii și la nivel mondial, care să analizeze efectul acesteia și beneficiul economic creat de reducerea volumului tranzacțiilor financiare speculative care, în prezent, cauzează perturbări grave ale pieței. Studiul trebuie să analizeze dacă impozitarea sectorului financiar la nivelul Uniunii poate reprezenta, într-adevăr, o sursă de resurse proprii pentru Uniune și să conțină propuneri concrete privind procedura de introducere a respectivei taxe.
Jean-Paul Gauzès
Dle Președinte, dle comisar, doamnelor și domnilor, aș dori să fac mai întâi două observații referitoare la formă: raportoarea tocmai a recunoscut meritele tuturor celor care au contribuit la acest raport. Acest raport este, într-adevăr, rezultatul efortului real al unei echipe, în cadrul căreia colega noastră de grup politic, dna Hübner, s-a implicat în special ca raportoare alternativă. Totuși, am aflat că grupul socialist a depus o rezoluție alternativă, ceea ce înseamnă că un document asupra căruia nu a existat nicio consultare va fi votat în primul rând.
Cea de-a doua observație politică - de obicei nu fac astfel de observații - se referă la faptul că noi creăm o opoziție artificială aici, în special în ceea ce privește taxa pe tranzacțiile financiare. Poziția grupului nostru este clară: suntem în favoarea introducerii unei astfel de taxe la nivel mondial; suntem de acord să fie testată în Europa, dacă nu poate fi testată la nivel mondial. Considerăm că nu putem lua în grabă o astfel de decizie, în absența unei analize detaliate a impactului care să verifice dacă va fi afectată competitivitatea centrelor financiare ale Europei. Referitor la acest aspect, dle comisar, aș dori să afirm în mod clar că Grupul Partidului Popular European (Creștin Democrat) nu urmărește să tragă de timp sau să lase lucrurile în așteptare. Solicităm de urgență și cu hotărâre ca evaluarea impactului despre care am discutat de mai multe ori în Parlament să fie efectuată imediat și în mod corespunzător, pentru ca noi să putem lua o decizie informată cu privire la acest subiect.
Cred că, pe de o parte, avem de-a face cu o publicitate insistentă pe care unele ziare europene o creează în jurul acestui subiect și, pe de altă parte, avem situația reală pe care trebuie s-o abordăm cu seriozitate, cunoscând în detaliu avantajele și dezavantajele și luând o decizie politică cât mai repede posibil.
Udo Bullmann
Dle Președinte, îmi pare rău, dle Šemeta, dar prezentarea dvs. nu este suficientă. Au trecut luni de zile de când Parlamentul v-a încredințat sarcina de a analiza măsurile pe care le putem adopta, inclusiv măsurile referitoare la taxa pe tranzacțiile financiare; v-am dat această sarcină aici, în Parlament. Nu ați îndeplinit-o. Știm că poziția dvs. - prezentată în scris de Comisie de mai multe ori - este diferită. Doriți ca noi să impozităm micii furnizori de servicii financiare: cei care își mențin încă filialele, cărora le pasă de consumatori, de întreprinderile mici și mijlociii, care se asigură de disponibilitatea creditelor pentru întreprinderi. Cei pe care nu doriți să îi impozitați sunt speculanții: cei care tranzacționează cu frecvență ridicată milioane și miliarde în toată lumea, asigurându-se astfel că economia noastră rămâne imprevizibilă - imprevizibilă chiar și pentru întreprinzătorii și investitorii onești care doresc să creeze locuri de muncă decente pentru viitor. Prin urmare, poziția dvs. este nesatisfăcătoare și, în consecință, acest Parlament trebuie să își exprime propria poziție.
Regret să spun că dl Gauzès - pe care, de altfel, îl respect - se înșeală de această dată. Se înșeală pentru că reduce forța poziției adoptate anterior de acest Parlament prin raportul Berès. Oricine votează în favoarea propunerii dlui Gauzès va susține Comisia în acțiunea pe care aceasta dorește oricum să o întreprindă - și anume, să nu propună o taxă pe tranzacțiile financiare. Acesta va rezultatul acordului cu propunerea dlui Gauzès. De aceea ar fi greșit să fim de acord cu dumnealui în acest caz.
Oricine dorește ca Parlamentul să își exprime propria poziție, care dorește să recâștige încrederea, care dorește să se asigure că cetățenii europeni își îndreaptă privirile către instituțiile noastre cu speranță și convingere că noi facem ceva pentru a soluționa această criză trebuie să voteze în acest caz în favoarea propunerii alternative depuse de Grupul Alianței Progresiste a Socialiștilor si Democraților din Parlamentul European și trebuie să voteze în favoarea amendamentului 2, care a fost aprobat de peste 120 de deputați din toate grupurile politice principale. Vă mulțumesc pentru sprijin.
Olle Schmidt
Dle Președinte, doresc să îi mulțumesc dnei Podimata pentru cooperarea constructivă de care a dat dovadă. Am reușit să ajungem la un compromis în ciuda diferențelor majore de opinie. Este foarte important ca în acest moment să ne susținem soluțiile de compromis pe care le-am adoptat în cadrul Comisiei pentru afaceri economice și monetare. Aș dori să mă adresez în special dlui Bullman.
Faptul că raportul subliniază importanța creării unei piețe interne reale, fără bariere, este un lucru bun. Bineînțeles, aceasta creează baza creșterii Europei. Este important să discutăm posibilitatea de finanțare a proiectelor de infrastructură cu ajutorul obligațiunilor europene pentru proiecte, de exemplu, la fel ca și posibila soluție a unei taxe europene pe carbon, astfel încât să trecem la o producție durabilă în Europa.
În egală măsură, este important să subliniem faptul că statele membre - statele în care locuiți, doamnelor și domnilor - trebuie să îndeplinească toate obiectivele privind ajutoarele pentru a putea finanța proiecte esențiale. Din nefericire, doar Danemarca, Luxemburg, Țările de Jos și Suedia îndeplinesc în prezent acest obiective.
Cred, de asemenea, că sectorul financiar trebuie să se implice și să suporte costurile pe care statele membre și cetățenii le plătesc pentru a salva băncile aflate în criză. Dar nu cred că introducerea unei taxe pe tranzacțiile financiare reprezintă soluția.
Țara mea a introdus în mod unilateral în anii 1980 un fel de taxă pe tranzacțiile financiare, iar aceasta a avut ca rezultat relocalizarea la Londra a unor părți importante ale sectorului financiar. Sunt conștient că trebuie să fim precauți atunci când facem comparații între Suedia și Europa, dar piața financiară este foarte mobilă, de aceea trebuie să învățăm ceva din exemplul oferit de Suedia. Prin urmare, există un mare risc ca stabilizarea pieței financiare pe care sperăm să o aducă o taxă pe tranzacțiile financiare să nu se realizeze dacă UE introduce o astfel de taxă în mod independent.
În opinia Grupului Alianței Liberalilor și Democraților pentru Europa, taxa pe tranzacțiile financiare trebuie să aibă un caracter global pentru a putea avea un efect pozitiv. Grupul ALDE respinge amendamentele 1 și 2, dar este în favoarea amendamentului 3 al dlui Gauzès.
Philippe Lamberts
Dle Președinte, de ce discutăm despre metode inovatoare de finanțare? Am înnebunit dintr-odată? Sigur că nu!
După cum știți, trebuie să reconstruim finanțele publice pe o fundație durabilă. Aceasta presupune, desigur, cheltuieli responsabile, dar presupune și generarea de venituri în mod echitabil, eficient și durabil și, după cum știți, sistemele actuale de impozitare din Europa nu îndeplinesc aceste criterii. Aceste sisteme nu garantează resursele de care au nevoie guvernele pentru a-și îndeplini obligațiile pe care le impun serviciul public - învățământ, cercetare și coeziune socială sunt domeniile la care mă gândesc acum. Acestea nu au reușit să elimine inegalitățile tot mai mari din Europa și continuă să încurajeze activități nocive atât pentru mediu, cât și pentru coeziunea socială.
Indiferent dacă este vorba de impozitarea industriei financiare, de obținerea unei contribuții echitabile din partea marilor companii, de punerea în aplicare a unei taxe de mediu-energie sau de abordarea eficientă a evaziunii fiscale și a eludării, vom putea aplica soluții eficiente numai printr-o abordare la nivelul întregii Europe, după cu știți. Eforturile separate ale statelor membre nu mai sunt eficiente. Ne-am săturat să tot auzim că toate acestea sunt imposibile și că avem nevoie de unanimitate. La ce vă așteptați? Este prea complicat.
Fără o acțiune comună, niciun stat membru al Uniunii Europene nu va putea să redreseze finanțele publice durabile în următorii 10 ani. Când vine vorba de guvernanța economică - întrucât aceasta este o altă dimensiune a problemei - se propune să le spunem statelor membre: "Tăiați-vă brațul responsabil de cheltuieli și legați-vă la spate brațul responsabil de venituri” Acest îndemn este cunoscut sub numele de pactul pentru competitivitate. Chiar aș vrea să văd cum luptați cu un braț tăiat și cu celălalt legat la spate.
Consider că raportul dnei Podimata deschide anumite căi care ne vor ajuta într-adevăr să oferim soluții la problema impozitării, de aceea sper că va fi adoptat de Parlament.
Ivo Strejček
Dle Președinte, panoul de afișare din această sală de reuniune ne spune că subiectul zilei de azi se numește "metode inovatoare de finanțare”. Consider că este corect și adecvat să spun că, de fapt, vorbim despre introducerea unor taxe europene noi și că știm deja cine va trebui să le plătească. Băncile și instituțiile financiare vor trebui să plătească aceste taxe europene noi. Cred că este greșit să spunem că băncile sunt cele care au declanșat criza financiară sau că ele sunt responsabile pentru criza economică. La urma urmei, știm de mult timp că principalele cauze ale crizei au fost un dezechilibru economic la nivel mondial, ratele mici ale dobânzii pe termen lung, reglementarea excesivă a sectorului financiar și, din păcate, intervenția politicului în domenii în care politicienii nu au ce căuta.
Suma menționată în documente, pe care Uniunea Europeană sau instituțiile europene o vor câștiga, de exemplu, din introducerea unei taxe pe tranzacțiile financiare, este foarte controversată pentru că este foarte posibil ca sectorul financiar să își îmbunătățească randamentul ca reacție la fiecare taxă și la introducerea oricărei taxe noi sau, în detrimentul economiei europene, să își mute în cele din urmă reședința fiscală în afara Uniunii Europene. Totuși, dacă băncile și instituțiile financiare rămân aici și continuă să ofere servicii financiare, atunci, în mod evident, ele vor transfera aceste costuri clienților lor și consumatorilor.
Este bine că în statele membre are loc un proces foarte complex de consolidare financiară și cred că și instituțiile europene ar trebui să se implice. Din nefericire, nu a existat nicio referire la vreo reducere a cheltuielilor instituțiilor europene; în schimb, s-a vorbit numai despre introducerea unor taxe noi. Dacă instituțiile europene și-ar închide unele dintre agențiile lor europene, care adeseori sunt inutile, excesive și scumpe, atunci s-ar găsi cu siguranță ceva fonduri rămase pentru a susține unele proiecte europene.
Aș dori să mai adaug câteva observații în legătură cu euroobligațiunile. Dacă euroobligațiunile sunt adoptate, acest lucru înseamnă că nu este necesar să economisim, să punem bani deoparte pentru viitor și să facem reforme, pentru că va exista întotdeauna cineva care să plătească pentru toate acestea. Riscul moral implicat aici este deosebit de ridicat. Conservatorii europeni vor vota împotriva propunerii, pentru că ne opunem introducerii unor taxe noi și creșterii taxelor.
Jürgen Klute
Dle Președinte, doamnelor și domnilor, solicitarea unei taxe pe tranzacțiile financiare nu este un lucru nou; opozanții globalizării solicitată o astfel de taxă de câțiva ani. Nu mai departe de acum cinci ani, aproape nimeni nu s-ar fi gândit că este posibil să fie aplicată în viitorul apropiat. Însă, săptămâna aceasta, ea află pe agenda Parlamentului European, alături de o taxă pe CO2 și de euroobligațiuni, pe bună dreptate, după părerea mea.
Nu pot decât să salut și să sprijin instrumentele financiare propuse de dna Podimata în raportul dumneaei și cred că ele vor trece de vot. Aceste instrumente sunt necesare de urgență. Până acum, consolidarea bugetelor naționale s-a concentrat numai pe reducerea cheltuielilor. Totuși, reducerea cheltuielilor publice îi afectează în primul rând pe lucrători, pe pensionari și pe cei săraci; cu alte cuvinte, pe cei care se bazează pe statul social.
Până acum, latura legată de venituri a finanțelor publice a fost ignorată complet. Ea reprezintă a doua pârghie pe care o putem utiliza pentru a consolida bugetele naționale. În special, abordând latura legată de venituri, principalii vinovați pentru criza datoriei publice vor suporta o parte corespunzătoare a datoriei publice.
Dacă dorim să consolidăm bugetele naționale, atunci este pur și simplu obligatoriu să creștem veniturile provenite din impozite. De fapt, nivelul ridicat al datoriei publice este în principal rezultatul naționalizării datoriei private; cu alte cuvinte, rezultatul preluării datoriile băncilor private și al finanțării consecințelor crizei financiare de către guverne. Statele nu sunt în niciun caz singurele responsabile pentru criza datoriei. Prin urmare, dacă îi cerem sectorului financiar să se caute adânc prin buzunare, facem nu numai un lucru evident, ci ne facem datoria politică. O taxă pe tranzacțiile financiare ar însemna că acest sector sprijină, în sfârșit, o parte din datorie în calitate de unul dintre principalii vinovați pentru criza datoriei publice. Acest raport ar transmite un important semnal politic dacă ar fi adoptat în forma în care a fost prezentat.
În mod similar, considerăm că euroobligațiunile sunt un instrument rațional și necesar, care vor face mai mult pentru a reduce datoria decât toate sancțiunile și consilierea la un loc, oricât de bine intenționate ar fi acestea din urmă. Protestele unor țări mai bogate că euroobligațiunile vor crește sarcina dobânzii sunt inacceptabile, din moment ce, în același timp, aceste țări mai bogate câștigă mai mult din exporturile lor către țările care înregistrează deficit. Unii ar putea critica această măsură considerând-o o uniune a transferurilor. Totuși, oricine își dorește o Europă socială - oricine care dorește ca UE să rămână unită pe viitor - trebuie să accepte ideea unei uniuni a transferurilor, cel puțin în principiu.
La final, aș dori să îi transmit Comisiei speranța mea că va prezenta, în cele din urmă, propuneri referitoare la o taxă pe tranzacțiile financiare; a trecut mai mult de un an de când solicităm aceste propuneri.
Nigel Farage
în numele Grupului EFD. - Dle Președinte, de ani de zile, se discută teoria unei taxe Tobin - ideea unei taxe globale pe tranzacțiile valutare - dar, bineînțeles, acest lucru nu s-a materializat niciodată. Ni se propune - desigur, pentru că Uniunea Europeană are nevoie urgentă de bani și se confruntă cu probleme atât de mari încât are nevoie de resurse proprii - să profităm de ocazia de a lovi sectorul financiar pentru că este foarte nepopular în momentul de față și de a introduce o taxă pe tranzacțiile financiare chiar în Uniunea Europeană, de parcă această măsură ar putea să ne aducă cine știe ce venituri.
Regret să o spun, dar trăim într-o economie globală. Dacă devenim necompetitivi prin impozitare sau reglementare, oamenii se vor muta pur și simplu - și o pot face în 24 de ore. A introduce această măsură înseamnă a urma calea unei economii kamikaze. Cea mai mare piață valutară din lume - cel mai mare sector financiar din lume - este Londra. Dacă nu aș ști cum stau lucrurile, poate că aș crede că se pune la cale un complot pentru a-i împiedica pe anglo-saxoni să își continue afacerile.
În 2010, ca urmare a Directivei privind administratorii fondurilor de investiții alternative (Directiva AFIA), unul din patru fonduri speculative au părăsit Londra. Dacă mergem în continuare pe acest drum, Regatul Unit își va pierde cea mai mare și unica industrie. Cred că Londra și piețele financiare britanice vor protesta împotriva statutului de membru al Uniunii Europene. Poate, dacă votăm acest document mâine, situația se va înrăutăți atât de mult încât se va transforma într-un avantaj pentru UKIP și pentru opinia noastră că nu ar trebui să facem parte din acest experiment socialist în masă.
Martin Ehrenhauser
(DE) Dle Președinte, vă înșelați, dle Farage. În ceea ce mă privește, spun un "da” clar taxei pe tranzacțiile financiare. Consider că acesta este un domeniu în care Uniunea Europeană poate dovedi că este capabilă. Da, avem nevoie de Uniunea Europeană chiar din aceste motive. Dar și Parlamentul European poate dovedi că este capabil în acest domeniu. Dacă mâine vom vota cu toții în favoarea raportului, acesta va reprezenta un nou pas hotărât către o taxă pe tranzacțiile financiare. Politica ar putea furniza răspunsul corect care ne va elibera pentru totdeauna de lanțurile servituții față de sectorul financiar.
Totuși, taxa pe tranzacțiile financiare nu ar trebui să ofere doar stimulente pentru ca sectorul financiar să facă investiții pe termen lung care generează valoare adăugată pentru economia reală; nu, ar trebui să aibă și o componentă socială și să transfere în mod clar sarcina fiscală de pe umerii lucrătorilor. Luarea acestei măsuri necesită curaj, chiar și din partea acestui Parlament, mai ales în ceea ce privește stabilirea ratei taxei. O rată de 0,03 % sau de 0,05 % nu este suficientă. Ar trebui să ne stabilim un obiectiv de cel puțin 0,5 %. Așadar, să susținem fără echivoc o taxă pe tranzacțiile financiare la nivelul întregii Europe. Mâine voi vota cu siguranță în favoarea amendamentului 2.
Markus Ferber
(DE) Dle Președinte, dle comisar, doamnelor și domnilor, această dezbatere se referă de fapt la metodele inovatoare de finanțare, despre care am auzit deja câte ceva. Inovarea nu înseamnă pur și simplu inventarea unor taxe noi sau reetichetarea a ceea ce există deja, precum datoria națională.
Aș dori să mă concentrez foarte pe scurt asupra subiectului real al acestei dezbateri. Nu este vorba de introducerea euroobligațiunilor - și partidele CDU/CSU se vor pronunța hotărât împotriva acestei măsuri - ci, mai degrabă, de învățarea unor lecții în urma crizei de pe piețele financiare, ceea ce înseamnă, în mod logic, că și speculațiile trebuie să fie impozitate. Mai înseamnă - și voi afirma acest lucru foarte clar - că, în cazul în care această măsură nu se poate aplica la nivel mondial, în cadrul G20, atunci trebuie să o aplicăm la nivelul Uniunii Europene.
Nu avem altă opțiune; de aceea, nu urmăresc să primesc aplauze acum, dle Bullman, ci să determin mâine un vot clar și puternic din partea Parlamentului European. Dle comisar, în această situație Comisia trebuie să fie aliatul nostru împotriva statelor membre - în special împotriva statului membru pe al cărui reprezentat l-am auzit vorbind atât de zgomotos despre ceea ce crede Londra. Dle Farage, vă spun doar atât: uitați-vă la cifrele șomajului și la declinul economic din țara dvs., care s-a concentrat pe produsele pieței financiare. Dacă ați mai fabrica încă automobile - așa cum facem noi în Bavaria și în Germania - ați duce-o oarecum mai bine acum. De aceea trebuie să solicităm și să introducem de urgență taxa pe tranzacțiile financiare. Este datoria noastră de europeni.
Leonardo Domenici
(IT) Dle Președinte, doamnelor și domnilor, raportul dnei Podimata conține multe aspecte importante, care nu se limitează la problema taxei pe tranzacțiile financiare. Raportul include o analiză și sugestii și sper că va primi un sprijin larg din partea Parlamentului.
Ar putea constitui baza politicii fiscale europene autentice de care avem nevoie. Referitor la armonizarea fiscală, raportul propune trecerea la o armonizare fiscală care să ofere Europei o nouă forță și subiectivitate, deși este clar în acest moment că dezbaterea de concentrează în principal asupra taxei pe tranzacțiile financiare, care ar trebui să se aplice ca primă măsură în întreaga Europă. Este momentul să luăm decizii curajoase, care ar trebui aplicate în mod echilibrat, dar indicând în același timp direcția de urmat. Cred că Europa are responsabilitatea de a arăta lumii direcția corectă; cred că acest Parlament are responsabilitatea de a transmite un semnal și un mesaj politic.
Aș dori să îi spun un lucru dlui Schimdt, a cărui inteligență și luciditate o respect: trebuie să avem grijă ce argumente folosim, pentru că dacă astăzi spunem că nu putem percepe o taxă pe tranzacțiile financiare deoarece există paradisuri financiare, îi vom face pe cetățenii europeni să se simtă neputincioși într-o perioadă în care multe dintre aceste instituții financiare încep să revină la o situație profitabilă.
Nu numai socialiștii afirmă acest lucru. În țara mea, Italia, propunerea este susținută și de multe grupuri autonome și independente; este susținută și de mișcarea catolică democratică pentru promovarea dezvoltării și a creșterii echilibrate.
Sylvie Goulard
(FR) Dle Președinte, aș dori să recunosc meritele activității colegei noastre, dna Podimata, care abordează mai multe subiecte extrem de sensibile. Nu voi discuta despre euroobligațiuni, de care mă ocup și eu în raportul referitor la guvernanța economică. Aș dori să aduc în discuție trei aspecte legate de taxa pe tranzacțiile financiare.
În primul rând, avem nevoie de noi surse de venituri și avem dreptul, în acest Parlament, să discutăm din când în când despre aspectul veniturilor? Aș răspunde "da”. Există câteva tabuuri în Europa; totuși, consider că nu vom putea să purtăm o discuție cuprinzătoare referitoare la modalitățile de a pune capăt crizei dacă nu abordăm acest subiect fără tabuuri, de aceea salut activitatea dlui comisar Šemeta în domeniul impozitării alternative.
În al doilea rând, avem nevoie de o taxă pe tranzacțiile financiare? În opinia mea, este o cale extrem de interesantă, care ar trebui analizată. De exemplu, m-aș referi la activitatea recentă a Băncii Centrale Europene în cadrul consultării organizate de Comisie referitor la Directiva privind piețele instrumentelor financiare (DPIF) și în special la secțiunea dedicată tranzacționării de înaltă frecvență, adică tranzacțiile extrem de rapide operate de calculatoare. Este clar că în ultima perioadă au existat evoluții periculoase și aici sunt de acord cu dl Ferber că trebuie să facem distincția între activitățile de pe piață care permit colectarea de lichidități și activitățile cu un caracter mai speculativ și probabil mai periculos.
Cea de a treia și ultima întrebare este: avem nevoie de norme globale sau europene? Aș dori să aflu ce înseamnă "global”. Vom aștepta până când ultimul dictator din lume își va da acordul pentru a lua o decizie cu privire la o problemă a Uniunii Europene? Ne ascundem în spatele globalizării pentru a evita asumarea responsabilităților? Cred că ar fi un comportament absolut irațional. Evident, trebuie să ținem seama și de riscul relocalizării - nu suntem iresponsabili - dar, pe de altă parte, Parlamentul nu ar trebui să ia decizii sub amenințare.
Sven Giegold
(DE) Dle Președinte, doamnelor și domnilor, în primul rând, aș dori să îi mulțumesc și eu dnei Podimata. Nu a avut o sarcină ușoară în ultimele săptămâni. Sunt sigur că v-ați dat seama din e-mailurile pe care le-am primit și din dezbaterea aprinsă care a avut loc - chiar în cadrul unora dintre grupurile politice - că problema este urmărită îndeaproape de mulți cetățeni, care doresc să vadă ce poziție vor adopta politicienii din acest Parlament în legătură cu acest subiect.
Taxa pe tranzacțiile financiare este rezultatul unei inițiative a cetățenilor care determină această propunere bazată în mare parte pe taxa Tobin, iar poziția Parlamentului asupra acestui subiect va fi, așadar, decisivă. În primul rând, apare o întrebare-cheie: trebuie să fie o taxă globală? La nivel global, nu prea se opune nimeni acestei taxe. Următoarea întrebare este: ar trebui să o introducem și la nivel european? Ca să fiu sincer, regret să spun că mulți dintre opozanții săi se ascund în spatele argumentului referitor la Europa. Ar trebui să respingem categoric astfel de tactici ascunse, pentru că la nivel național, avem taxe de succes pe tranzacții și acestea funcționează în piețele secundare.
Cu alte cuvinte, chiar dacă dl Šemeta lucrează acum la evaluarea impactului, nu are niciun rost să analizăm dacă o taxă pe tranzacții poate sau nu să funcționeze; ar trebuie să analizăm numai în care piețe secundare poate fi introdusă la nivel național, în care piețe secundare poate fi introdusă în Europa și în care piețe secundare poate fi introdusă doar la nivel mondial. De asemenea, conform formulării amendamentului, oricine pretinde că dorește ca tranzacțiile să fie impozitate nu are niciun motiv să voteze mâine împotriva formulării propuse în comun de 120 de deputați.
Vă invit, dle Šemeta, să realizați evaluarea impactului în mod cinstit și să țineți seama de faptul că sectorul financiar este impozitat insuficient. Doamnelor și domnilor, haideți să transmitem un semnal clar mâine, în favoarea unei taxe europene pe tranzacțiile financiare. Nu există niciun motiv de natură tehnică pentru a nu face acest lucru.
Ilda Figueiredo
(PT) Dle Președinte, de multă vreme este nevoie să se creeze o taxă pe tranzacțiile financiare (TTF) la nivel global și, în consecință, și la nivelul Uniunii Europene, la fel cum este nevoie să se elimine paradisurile fiscale și produsele financiare speculative. De multă vreme este nevoie să se controleze și să se reglementeze eficient piața de capital, să se împiedice speculațiile cu o serie foarte variată de produse, inclusiv bunuri de larg consum, tranzacții cu proprietăți, pensii și asigurări, precum și cu o întreagă gamă de produse financiare derivate, inclusiv cele bazate chiar pe datoria publică.
Din nefericire, Comisia Europeană nu a făcut niciun progres cu aceste propuneri, dar este binecunoscut faptul că evaziunea și frauda fiscală sunt estimate la 250 de miliarde de euro anual în Europa, sumă suficientă pentru a reduce deficitele publice fără a fi nevoie de creșterea taxelor. Conform previziunilor actuale, chiar și la o rată scăzută, TTF ar genera aproape 200 de miliarde de euro anual la nivelul Uniunii Europene și 650 de miliarde de dolari la nivel global.
În acest context, ne întrebăm cum se poate amâna adoptarea unei poziții clare referitoare la crearea unei TTF la nivelul Uniunii Europene, sub pretextul necesității unui studiu suplimentar, a altor studii, a unei evaluări suplimentare. Este momentul să luăm decizii clare cu privire la controlul și impozitarea capitalului. Este momentul să încetăm practica actuală prin care cei care plătesc pentru criza economică și socială sunt mai ales lucrătorii, microîntreprinderile și întreprinderile mici.
Marta Andreasen
Dle Președinte, Uniunea Europeană dorește de ceva timp să se autofinanțeze printr-o taxă europeană. Se pare că ar prefera o taxă pe tranzacțiile financiare, despre care se estimează că va genera 200 de miliarde de euro anual.
Mă opun ferm oricărei taxe percepute de Uniunea Europeană, în principal pentru că aceasta ar permite Comisiei europene să decidă volumul și componentele bugetului UE fără ca statele membre și cetățenii acestora să poată avea un cuvânt de spus. Chiar mai rău, statele membre nu vor mai avea posibilitatea de a trage la răspundere birocrația UE.
Dacă este introdusă la nivel național pentru a controla riscul sectorului serviciilor financiare, costurile vor fi în mod inevitabil transferate către contribuabili. Deși se consideră că serviciile financiare și sectorul bancar ar trebui să plătească costurile crizei, nu ar trebui să îi înșelăm pe cetățeni impunându-le o altă sarcină fiscală.
Andreas Mölzer
(DE) Dle Președinte, impozitarea speculațiilor - care, în multe cazuri, nu aduce niciun beneficiu economiei reale - prin intermediul unei taxe pe tranzacțiile financiare este, fără îndoială, abordarea potrivită. Totuși, această taxă nu ar trebui folosită ca o oportunitate de a crea vreo taxă ascunsă a UE și de a justifica suveranitatea fiscală a UE. Cu toate acestea, din păcate, raportul de față ne îndreaptă totuși în acea direcție. În opinia mea, UE nu este un stat și nici nu ar trebui să devină un stat. Suveranitatea fiscală trebuie să rămână responsabilitatea statelor membre.
Dacă Bruxelles-ul nu își poate gestiona propriul buget, atunci va trebui să reducă cheltuielile. Există deja suficiente competențe care ar fi reglementate mai bine la nivel național decât la nivelul UE. În afară de aceasta, jungla de subvenții și agenții ale UE prezintă un potențial suficient pentru economii. Introducerea euroobligațiunilor recomandată în raport trebuie, în opinia mea, să fie respinsă în mod hotărât. Este contrară oricărui simț economic și nu reprezintă nimic altceva decât o altă măsură prin care UE să fie transformată într-o uniune a transferurilor. Resping această propunere.
Diogo Feio
(PT) Dle Președinte, problema metodelor inovatoare de finanțare la nivel global și european nu este doar importantă, ci și extrem de actuală. Regret că a fost redusă la crearea sau nu a unei noi taxe pe tranzacțiile financiare, dar chiar și așa, nu voi evita dezbaterea.
Aș avea mai multe întrebări de pus în acest context. În primul rând, cunoaște Parlamentul vreo criză care a fost rezolvată prin introducerea unei taxe noi? Cunoașteți vreun studiu cu privire la costul administrării acestei taxe noi? Cunoașteți vreun studiu care să stabilească efectele acestei taxe noi asupra economiei? Ca să fiu sincer, eu nu cunosc niciunul. Mai mult, cunoașteți vreo formă de reglementare care să fie aplicată prin crearea unor taxe noi sau reglementarea se aplică prin supravegherea și controlarea pieței? Mi se pare clar că așa se procedează.
Voi încheia invitându-vă să abordați această dezbatere cu calmul cuvenit și nu cu ideologiile celor puțin preocupați de dezvoltarea economiei și a afacerilor și de bunăstarea publică.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Dle Președinte, peste câteva luni, se vor împlini patru ani de când am simțit primele semne, primele efecte ale acestei crize economice devastatoare, cea mai gravă din ultimii șaptezeci și cinci de ani.
A început ca o tulburare internațională de amploare a lumii financiare; apoi a devenit o criză economică și s-a extins la economia reală, afectând creșterea și locurile de muncă și generând un grav impact social; și nu ar trebui să uităm că, pentru sute de milioane de oameni din întreaga lume, ea este o criză umanitară.
De atunci, am văzut numeroase reuniuni internaționale, cele mai cunoscute fiind cele ale Grupului G20, cu o prezență puternică a statelor membre ale Uniunii Europene. La aceste reuniuni s-au făcut multe declarații ferme și angajamente oficiale de a reforma instituțiile financiare internaționale, de a reforma sistemele fiscale, de a introduce taxe pe tranzacțiile financiare internaționale. Dar toate acestea au rămas în stadiul de declarații oficiale.
În realitate, acțiunile efective, necesare pentru combaterea paradisurilor fiscale și reformarea instituțiilor financiare, rămân încă de făcut.
Aș dori să fac o legătură între acest raport și nevoile politicilor de dezvoltare. Pentru țările în curs de dezvoltare efectele crizei sunt mai acute decât pentru alte țări: acestea înregistrează un nivel de creștere mai scăzut, mai puține locuri de muncă, obstacole mai importante în obținerea unor finanțări externe, datorii mai mari și un volum mai mic de ajutor oficial pentru dezvoltare. Taxa pe tranzacțiile financiare ar oferi o nouă sursă importantă pentru finanțarea pentru dezvoltare.
Prin urmare, consider că aceste aspecte incluse în raportul Podimata merită sprijinul nostru și, în acest punct, aș dori să invit Parlamentul să fie cinstit cu el însuși, reamintindu-i că introducerea unei taxe a fost aprobată de această Cameră în martie 2010 într-un raport referitor la impactul crizei asupra țărilor în curs de dezvoltare.
Carl Haglund
(SV) Dle președinte, aș dori să-i mulțumesc raportoarei, care a reușit să elaboreze un raport care stimulează și dezbateri. Consider că este important să ne amintim că, de fapt, Comisia Europeană a promis să înainteze până la vară o serie de propuneri ambițioase cu privire la ceea ce numim de obicei "resurse proprii”. Aceste taxe specifice pe care tocmai le-am dezbătut vor fi incluse, fără îndoială, în aceste propuneri.
Poate acesta este un alt motiv pentru care consider că rapoartele din proprie inițiativă, când luăm singuri inițiative într-o anumită privință, pot fi oarecum problematice, deoarece tindem mai întâi să solicităm o activitate importantă de pregătire care cuprinde studii ale impactului pe care diferite taxe și alte lucruri le-ar putea avea, pentru ca apoi, aici în Parlament, să desconsiderăm această activitate pregătitoare importantă, afirmând ce dorim, neținând cont de informațiile pregătite de Comisie.
Consider că dl Feio are dreptate în această privință, deoarece abordăm de multe ori aceste taxe dintr-o perspectivă ideologică. De exemplu, în prezent, vorbim despre perceperea unei taxe asupra sectorului financiar. Întreaga situație este foarte complexă. Rareori auzim argumente privind detaliile tehnice ale implicațiilor acestei taxe. În schimb, este vorba de o chestiune de principiu: dorim să avem o astfel de taxă.
În acest context, putem discuta și despre cât de inovatori suntem. Din motive ideologice, am dorit aceste taxe acum peste 30 de ani sau mai mult, așa că nu este deloc inovator faptul că le solicităm. Cu toate acestea, înțeleg că unele persoane le consideră necesare. Personal, consider că este important să introducem o taxă asupra sectorului financiar, dar la nivel mondial. Cineva a întrebat ce ar însemna acest lucru. Nu ar însemna că trebuie să așteptăm aprobarea ultimului dictator dintr-un colț al planetei. Totul ține mai degrabă de posibilitatea de a realiza ceva la nivelul G20. Desigur, acesta este și scopul Franței, care prezidează G20 în acest an.
Totuși, în acest moment, nu avem răbdarea de a ne aminti că, până la vară, Comisia va înainta propuneri serioase. Prin urmare, consider că vom realiza progrese fără ca acest aspect să devină ideologic, deoarece este și un aspect pragmatic. De asemenea, trebuie să ne amintim că aceste taxe trebuie să funcționeze în practică.
Keith Taylor
Dle președinte, aș dori să aduc argumente în favoarea taxei pe tranzacțiile financiare. Aceasta oferă o ocazie de a redresa echilibrul și pagubele cauzate de măsurile de austeritate, deficitul și măsurile adoptate pentru a-l acoperi.
Totuși, este important să introducem taxe relevante pentru circumstanțele actuale, deoarece, în Regatul Unit, de exemplu, în 2009, Barclays Bank a plătit un impozit pe profit de numai 113 milioane GBP, cu mult sub rata de 28 % din Regatul Unit, în timp ce Royal Bank of Scotland a alocat în anul respectiv 25 de miliarde de euro pentru schemele de evitare a impozitelor, trezoreria britanică și a SUA pierzând venituri de 500 milioane de euro.
În Regatul Unit, s-a format un grup pentru a susține taxa pe tranzacțiile financiare. Se numește grupul Taxa Robin Hood, după personajul legendar care fura de la bogați și le dădea săracilor.
Susțin această campanie și îi solicit Parlamentului să facă același lucru.
Niki Tzavela
Dle președinte, raportul dnei Podimata este foarte bine echilibrat și foarte argumentat, iar mâine ar trebui să salutăm cu toții cele patru mijloace financiare introduse de raport. Toate cele patru măsuri sunt inovatoare și cred că nu trebuie să limităm dezbaterea numai la taxa pe tranzacțiile financiare. Trebuie să fim atenți când alegem care din ele va fi pusă în aplicare; trebuie să excludem taxa în cadrul sectoarelor precum energia, care are un efect multiplicator asupra costurilor de trai. Astfel, pentru etapa finală, Comisia trebuie să realizeze o apreciere printr-o evaluare a impactului referitor la eficiența și potențialele rezultate ale utilizării acestor instrumente.
Gunnar Hökmark
Dle președinte, în primul rând, aș dori să felicit raportoarea pentru că a subliniat unele diferențe politice interesante în acest raport.
Vă rog să îmi permiteți, de asemenea, să clarific un aspect după ce am audiat această dezbatere, și anume, că o taxă pe tranzacțiile financiare nu va fi plătită decât de clienți. Același lucru este valabil pentru energia electrică, automobile sau orice alte bunuri sau servicii. Dacă se percep taxe asupra acestora, prețul pentru client va crește. Nicio bancă nu va plăti pentru acest lucru. În orice caz, băncile vor trebui să își majoreze capitalul în următorul deceniu.
Astfel, taxa va fi direcționată către clienți. Acest lucru ar putea fi bun, deoarece, desigur, avem nevoie de taxe. Însă aceasta este o taxă bună? Așa cum a menționat anterior colegul meu, dl Schmidt, am încercat-o în Suedia, unde se numea taxa "cățeluș”. Era vorba mai mult sau mai puțin de aceeași taxă despre care discutăm acum și a fost un succes - pentru City of London! Motivul este că tranzacțiile cu acțiuni s-au mutat la Londra, iar tranzacțiile cu obligațiuni aproape că au dispărut.
De aceea, mă surprinde puțin ceea ce s-a spus în cadrul dezbaterii. Diferența este între cei care doresc să știe care ar fi consecințele și cei care nu doresc să le cunoască - cei care doresc o evaluare a impactului și cei care nu o doresc. Să ne gândim dacă în prezent nu contribuim la fericirea primarului din Shanghai. Consider că în această privință, ar trebui să urmăm direcția PPE.
Arlene McCarthy
Dle președinte, aș dori să îi mulțumesc raportoarei noastre pentru acest raport și să îmi axez comentariile pe a răspunde solicitării publicului privind o taxă echitabilă asupra sectorului serviciilor financiare.
Ar trebui să ne amintim că cetățenii au achitat deja contribuții pentru o operațiune masivă de salvare în valoare de 4,5 miliarde de euro de ajutor de stat pentru sectorul bancar - 9 500 de euro pentru fiecare bărbat, femeie și copil din UE - și, desigur, publicul plătește în continuare prin pierderea locurilor de muncă în timpul acestei crize financiare extreme. Acum, că acest sector realizează din nou profituri și oferă mari bonificații (de fapt, dle Hökmark, aceasta este modalitatea de recapitalizare - nu trebuie să se mai preocupe privind taxele; trebuie să elimine bonificațiile), este corect ca acest sector, ca și altele, să aducă o contribuție echitabilă.
Întrebarea este: de ce resursele proprii ale UE, inclusiv elementul TVA, trebuie să fie suportate de familii și de contribuabili, în timp ce sectorul serviciilor financiare este scutit în mare parte de TVA? În timp ce Irlanda împrumută 85 de miliarde de euro pentru a-și soluționa criza economică, sprijinul său total pentru bănci este estimat la 725 de miliarde de euro. Cetățenii noștri cred, pe bună dreptate, că este timpul ca sectorul serviciilor financiare să contribuie în mod echitabil. Chiar și Mervyn King, guvernatorul Băncii Angliei, a spus în acest weekend că dacă nu adoptăm o reformă fundamentală a sectorului serviciilor financiare, ne îndreptăm către o altă criză bancară.
Acest raport nu menționează cum ar trebui să introducem taxa pe tranzacțiile financiare sau care ar trebui să fie valoarea acesteia. Acum este clar că abia începem să examinăm probele în acest domeniu, iar un studiu arată că, chiar printr-o taxă minusculă numai pe tranzacțiile valutare s-ar putea strânge 26 de miliarde de dolari în întreaga lume.
Sprijinim efectuarea unor studii suplimentare. Desigur, vă susținem, dle Šemeta, în demersul de a garanta că nu adoptăm modelul suedez eșuat, care nu este un exemplu bun de taxă pe tranzacțiile financiare. Însă, dle comisar, aș dori să vă spun că, înainte de a vedea rezultatele studiilor, sunt puțin dezamăgită că documentul dumneavoastră de consultare a exclus deja o taxă pe tranzacțiile financiare la nivelul UE. Dle comisar, aveți dreptate: să vedem dovezile înainte de a o respinge. Sunt dezamăgită că ați luat deja această decizie.
Prin urmare, votul de mâine - și cu aceasta voi încheia - este în favoarea acestui raport și a principiului că serviciile financiare ar trebui să fie impozitate. Este vorba de un vot care susține cetățenii și faptul că ei nu trebuie să plătească în continuu pentru greșelile serviciilor financiare și ale sectorului bancar.
Satu Hassi
(FI) Dle președinte, îi mulțumesc raportoarei pentru munca sa excelentă. Aș fi dorit ca acest raport să acorde mai multă importanță finanțării măsurilor climatice internaționale, însă susțin cu fermitate și taxa pe tranzacțiile financiare. În ceea ce privește finanțarea măsurilor climatice, anul trecut, grupul de lucru înființat de Secretarul-General al ONU a propus o taxă pe carbon ca o opțiune pentru emisiile din transporturile internaționale. Acest lucru trebuie luat în serios în UE.
În momentul elaborării pachetului climatic din 2008, am hotărât că, în cazul în care Organizația Maritimă Internațională nu instituie o schemă globală de controlare a emisiilor din transporturi până la sfârșitul acestui an, UE ar lua măsuri, ca în cazul traficului aerian. O taxă pe carbon pentru transporturile care sosesc în UE și pornesc din UE ar fi o măsură importantă la nivel mondial, deoarece ar afecta o treime din întregul transport internațional și le-ar oferi țărilor în curs de dezvoltare o sursă stabilă de fonduri pentru măsurile lor climatice.
Antonio Cancian
(IT) Dle președinte, dle comisar, doamnelor și domnilor, consider că subiectul de astăzi este fundamental, deoarece vizează nu numai tranzacțiile financiare, ci și un subiect important privind piața. Prin euroobligațiuni - trebuie să facem distincția între euroobligațiuni și obligațiuni pentru proiecte -, a venit timpul să dezvoltăm și să stimulăm economia noastră prin fondul numit obligațiune pentru proiect, mai ales infrastructurile transeuropene din sectoarele transportului, energiei și telecomunicațiilor, sprijinite de cercetare și inovare.
Trebuie să conducem procesul în aceste domenii: aceasta este tema de bază de astăzi și, prin urmare, schimbarea de ritm. Când vorbim de metoda Uniunii, care este pe buzele tuturor, aceasta este o ocazie de a-i conferi substanță. Șomajul este adevărata problemă socială de astăzi; el este sarcina noastră de astăzi.
Când percepem taxe, în întreaga lume sau numai în Europa, cred că întreprinderile noastre devin mai puțin competitive. Când hotărâm să aplicăm majorarea, pe lângă faptul că este dificil de aplicat - deoarece dorim să îi afecteze numai pe speculanți, însă nu vom reuși -, nu vom avea succes, deoarece este dificil de aplicat și acest lucru trebuie realizat la nivelul G20. În cele din urmă, în ceea ce privește taxele pe carbon, consider că taxele nu trebuie majorate, ci regularizate.
Liem Hoang Ngoc
(FR) Dle președinte, doamnelor și domnilor, raportul pe care îl dezbatem astăzi oferă progrese autentice. Am în vedere în special euroobligațiunile, de care Uniunea va avea nevoie pentru a finanța strategia Europa 2020.
Din păcate, dreapta a respins în cadrul Comisiei pentru afaceri economice și monetare principiul unei taxe pe tranzacțiile financiare la nivel european, deși a votat în favoarea acesteia în iunie. Argumentele sale pentru respingerea unei taxe europene pe tranzacțiile financiare ca preambul pentru o taxă la nivel mondial sunt aceleași ca cele invocate de susținătorii paradisurilor fiscale. Ni se spune că aplicarea unei taxe numai la nivel european ar fi un dezastru pentru sectorul nostru financiar. De asemenea, susține că s-ar produce o scurgere de capital din Europa.
Răspunsul meu este următorul: și ce dacă? Volumul actual al tranzacțiilor financiare este excesiv față de nevoile economiei reale. Aplicarea acestei taxe numai în Europa ar contribui la dezumflarea balonului.
În plus, dacă volumul tranzacțiilor speculative de capital, precum instrumentele derivate de credit care stau la sursa crizei, ar fi oarecum reduse, acest lucru ar contribui cu adevărat la consolidarea bilanțurilor băncilor noastre. Acestea ar fi mult mai stimulate să finanțeze economia reală.
Pentru cei care se folosesc de lipsa unei evaluări a impactului drept motive, aș sublinia că nu s-a efectuat nicio evaluare a impactului înainte de a se da undă verde proliferării instrumentelor derivate.
Doamnelor și domnilor, este timpul ca toți deputații din PE să își asume responsabilitățile. Uniunea Europeană nu trebuie să continue să urmeze îndeaproape o G20 dominată de Statele Unite și China. Trebuie să conducă procesul de reformare a sistemului nostru financiar.
De aceea, nu pot susține un text care optează să treacă cu vederea taxa pe tranzacțiile financiare.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Dle președinte, raportul dnei Podimata conține idei interesante - atât vechi, cât și moderne - care sunt deosebit de actuale în acest moment, având în vedere dificultățile cu care ne confruntăm în zona euro și în Uniunea Europeană în ansamblu, în privința creșterii și stabilității. O idee deosebit de pozitivă este cea a euroobligațiunilor.
Aș dori să comentez în special asupra taxei pe tranzacțiile financiare pe care, după cum se susține în amendamentul pe care l-am aprobat, o consider un pas pozitiv, chiar la nivel european, în pofida dificultății și complexității, așa cum se subliniază în toate studiile relevante, în privința colectării sale și a eficienței dacă este aplicată numai la nivel european și nu internațional.
Totuși, în afară de aceste aspecte tehnice specifice, suntem îngrijorați în special privind impactul posibil asupra competitivității economiei europene: o condiție preliminară pentru creșterea noastră, care reiese, de asemenea, din încercarea de a aplica pactul privind competitivitatea în cadrul guvernării economice în condiții stricte și obligatorii. Prin urmare, suntem îngrijorați privind impactul pe care l-ar putea avea o astfel de taxă în privința transmiterii de servicii financiare rapide, în privința lipsei de lichiditate de care piața are foarte mare nevoie în prezent, precum și în privința transmiterii costurilor către investitori și contribuabili.
Astfel, din aceste motive, considerăm că studiul promis de Comisia Europeană este o condiție preliminară de bază. Totuși, ne mai preocupă un lucru: faptul că nicăieri nu se prevede unde vor fi direcționate aceste resurse. Nu suntem în favoarea taxelor de dragul taxelor; nu avem nicio doctrină privind taxele. Noi avem nevoie să știm care va fi rezultatul. Aș da dovadă de multă receptivitate, iar propunerea mea de a negocia s-ar aplica și unei taxe care ajunge la bugetul UE sau la mecanismul de sprijin.
Elisa Ferreira
(PT) Dle președinte, nu are niciun sens să repet că situația actuală este cel mai serios test de supraviețuire a monedei euro și, astfel, a Europei. Raportul dnei Podimata deschide calea către soluții constructive, așa că aș dori să o felicit pe colega noastră pentru ideile pe care le înaintează.
Gravitatea situației nu provine din faptul că zona euro în ansamblu prezintă un deficit excesiv sau o datorie externă, ci mai degrabă din divergența persistentă și gravă a economiilor care o compun, sub impactul politicii comune. Ne lipsesc instrumente care ar permite convergența acestor economii, care i-ar permite Europei să își redobândească echilibrul, care i-ar permite Europei să crească.
Să clarificăm lucrurile: la nivelul actual de integrare și având în vedere diversitatea economiilor care o compun, zona euro și Uniunea Europeană nu vor supraviețui cu un buget de 1 % din averea lor colectivă. În practică, în urma crizei, unica soluție pe care am putut să o adoptăm a fost impunerea măsurilor de austeritate, iar acum lucrătorii și întreprinderile plătesc pentru deficitele create de criza speculativă a sectorului financiar, pentru salvarea căruia Uniunea Europeană a alocat 26 % din veniturile sale.
Este adevărat că taxa pe tranzacțiile financiare, percepută la o rată foarte scăzută, de exemplu 0,05 %, pentru tranzacțiile extrem de speculative care presupun produse cu grad ridicat de risc, va trebui să fie plătită de consumatorii de astfel de produse. Totuși, de ce să nu plătească, din moment ce cetățenii obișnuiți plătesc taxă pe valoarea adăugată pentru pâine, lapte și alte produse de bază? Povara fiscală trebuie redistribuită pentru a afecta mai puțini lucrători și mai puține întreprinderi și trebuie împărțită în mod mai egal cu sectorul financiar și mai ales cu sectorul speculativ.
Dle comisar, în opinia mea, Comisia nu ar trebui să respingă sau să evite acum mesajul politic clar pe care i-l trimite Parlamentul. Consultarea publică nu poate exclude analiza taxei pe tranzacțiile financiare: dimpotrivă, această analiză trebuie să aibă prioritate absolută.
Theodor Dumitru Stolojan
Uniunea Europeană are deja o povară fiscală mai mare decât în Statele Unite ale Americii, decât în Japonia și alte puteri economice globale, cu aproape 10 puncte procentuale și asta înseamnă că firmele europene se află într-un dezavantaj competitiv față de firmele americane și alte firme care acționează global. Sigur, există un entuziasm mare pentru a introduce un nou impozit pe tranzacțiile financiare. Cunoaștem, însă, cu toții că acest sector financiar are o capacitate incredibilă de a transfera orice cost asupra cetățenilor și asupra firmelor. De aceea, eu cred că putem vorbi de un impozit pe tranzacțiile financiare în Uniunea Europeană numai dacă avem și un acord la nivel global în legătură cu această problemă.
În al doilea rând, doresc să susțin din plin introducerea obligațiunii europene pentru finanțarea proiectelor europene în domeniul infrastructurii, ca un mijloc de a atrage resurse și de a atrage resurse și din sectorul privat în finanțarea acestor proiecte.
Silvia-Adriana Țicău
Doresc să o felicit pe doamna raportoare Podimata.
Criza economică și financiară a relevat o serie de stimulente disproporționate existente în sectorul financiar, precum și deficiențe ale cadrului de reglementare și supraveghere a sistemului financiar. Acesta ar trebui să contribuie în mod mai echitabil și sustenabil la costul acestei crize. Trebuie, însă, să ne asigurăm că, în final, taxa pe tranzacțiile financiare, introdusă în urma unui studiu de impact, nu va fi transferată în sarcina consumatorilor, deci a cetățenilor. De aceea, considerăm necesară stabilirea unor norme clare pentru a preveni această situație.
Achizițiile publice reprezintă 17 % din PIB-ul Uniunii Europene și constituie o piață importantă, în special în domenii precum sănătatea, transporturile și energia. Implementarea sistemelor electronice de achiziții publice în statele membre a condus la creșterea transparenței și la economii importante la bugetele naționale. Solicit Comisiei și statelor membre ca, până în 2015, cel puțin 50 % din achizițiile publice să fie realizate prin sisteme electronice de achiziții publice, respectând, astfel, angajamentele asumate de statele membre la Manchester, în 2005. De asemenea, solicit Comisiei implementarea inițiativei e-Invoice, facturarea electronică, instrument important pentru reducerea evaziunii fiscale.
Statele membre ar trebui să își îmbunătățească în mod substanțial utilizarea fondurilor structurale existente pentru proiecte de cercetare și inovare, transport și eficiență energetică, sprijinind cetățenii să dobândească competențele necesare, îmbunătățind performanța sistemelor naționale și implementând strategii de specializare inteligentă și proiecte transnaționale. În acest context, sprijinim emiterea de obligațiuni europene comune pentru finanțarea de proiecte de infrastructură.
Atrag atenția și asupra potențialului insuficient exploatat al instrumentelor financiare inovatoare de tip revolving, destinate creșterii eficienței energetice a clădirilor. De asemenea, statele membre ar trebui să inițieze pregătirea programelor post-2013 ale fondurilor structurale, cu un accent deosebit pe inovare, transport, eficiență energetică și specializare inteligentă.
Astrid Lulling
(FR) Dle președinte, într-o perioadă în care abia începem să asimilăm efectele crizei financiare, fără îndoială, nu este interzis să avem în vedere aspecte fundamentale precum mecanisme fiscale inovatoare și să propunem noi direcții, precum euroobligațiunile. Totuși, dacă acesta se dorește să fie un exercițiu cu adevărat valabil, realismul nu trebuie să cedeze în fața idealismului. Euroobligațiunile ar putea fi un instrument al viitorului dacă Uniunea Europeană dorește să facă un salt calitativ în domeniul guvernanței economice. Aceasta este o condiție preliminară. Să nu subestimăm problemele în această privință.
Potrivit dnei Podimata, de fapt, lucrurile sunt destul de simple. Luăm banii unde îi găsim și atât. Astăzi, băncile sunt țapi ispășitori. Au păcătuit și trebuie să plătească. Acestea sunt cuvintele spuse de francezi germanilor după Tratatul de la Versailles din anii 1920. Un observator extrem de bine informat, dl Trichet, președintele BCE, ne-a avertizat foarte clar privind riscurile pe care le presupune introducerea unilaterală a unei taxe pe tranzacțiile financiare în Europa. Am auzit chiar și discuții privind posibilitatea de a fi introdusă numai în zona euro. Aici ne aflăm pe un teren alunecos; colegul nostru, dl Farage, ar fi încântat! Prin urmare, trebuie să fim extrem de precauți. De aceea, sunt întru totul de acord cu amendamentul depus de grupul meu. Nu închide nicio ușă, însă solicită o analiză detaliată a consecințelor alegerilor pe care le-am putea face. În acest moment, a opta să fim ideologici ar fi o greșeală gravă.
În ceea ce mă privește, nu voi susține o măsură a cărei unică consecință ar fi penalizarea sectorului financiar european în favoarea concurenților noștri.
David Casa
(MT) Dle președinte, aș dori să-i mulțumesc raportoarei pentru că ne-a amintit că piața internă trebuie să fie mai eficientă dacă dorește o situație mai bună. Dacă avem în vedere problema taxei în lumina tuturor acestor aspecte și considerăm că abia am început să ieșim din criză, atunci cred că introducerea bruscă a taxelor nu este calea cea bună. Spun acest lucru, deoarece consider că piața în sine are suficiente sarcini - precum noile cerințe de capital și noile scheme de garantare a depozitelor - și încă nici măcar nu am început să le resimțim efectul. Prin urmare, având în vedere că suntem cu toții de acord că adoptarea unei taxe la nivel mondial ar fi aproape imposibilă, deoarece nu este fezabil ca Europa să fie singurul actor în acest proces, cred că trebuie să analizăm consecințele acestei taxe europene. Trebuie să ne gândim la felul în care va fi afectată piața muncii, la felul în care vom crea mai multe locuri de muncă și la cât de competitivi putem rămâne în calitate de piață europeană care concurează cu cele internaționale. Partidul meu, pe care îl reprezint aici, nu respinge acest aspect, deși nu suntem de acord că ieșirea din criză se face prin introducerea unei taxe. Sugerăm doar că trebuie să evaluăm impactul, să analizăm studiile efectuate, să reflectăm asupra modului în care aceasta va afecta sectorul economic european și dacă, având în vedere toate aceste aspecte, reiese că această taxă va aduce beneficii, atunci vom accepta introducerea sa. Totuși, în acest moment rămânem la convingerea că introducerea de noi taxe este inacceptabilă.
Jean-Pierre Audy
(FR) Dle președinte, în primul rând, aș dori să laud activitatea raportoarei noastre, dna Podimata, precum și munca enormă realizată de dna Hübner în numele grupului nostru politic.
Cunoaștem cu toții datele privind taxa pe tranzacțiile financiare. Prima informație este că tranzacțiile și speculațiile reprezintă de la 80 până la 100 de ori valoarea economiei reale. A doua este că avem Obiectivele de Dezvoltare ale Mileniului - sărăcia, apa, pădurile, infrastructura, educația și sănătatea -, care trebuie finanțate și care necesită 300 de miliarde de dolari până în 2015.
Prin urmare, suntem în favoarea acestei taxe, însă mâine, când va fi supusă votului, este necesară o majoritate covârșitoare. Eschivarea ar fi cel mai periculos lucru pe care l-ar putea face Parlamentul. Este necesar un vot covârșitor, iar taxa trebuie să fie comunitară, nu interguvernamentală.
În ceea ce privește euroobligațiunile, ele sunt împărțite în trei categorii. Prima categorie poate fi folosită pentru a finanța datoria suverană, ceea ce este o greșeală, deoarece nu vom obține niciodată o majoritate politică pentru a finanța datoria suverană a statelor membre din întreaga Uniune Europeană. Cea de-a doua categorie ar putea finanța mecanismul de gestionare a crizei, care a devenit permanent. Într-adevăr, avem nevoie de euroobligațiuni pentru acest lucru. Aici, aș ridica problema controlului politic și, prin urmare, parlamentar al acestor euroobligațiuni. În cel de-al treilea rând și ultimul, avem nevoie de aceste euroobligațiuni pentru investiții. Un continent care nu investește este un continent care se va prăbuși. În întreaga lume, continentele investesc. Prin urmare, avem nevoie de aceste euroobligațiuni, de aceste obligațiuni pentru finanțarea proiectelor.
Sławomir Witold Nitras
(PL) Dle președinte, nu aș dori să repet argumentele colegilor din grupul meu politic, care au luat cuvântul înaintea mea. Aș dori să adaug un singur comentariu.
Este adevărat că taxa pe tranzacțiile financiare ar fi o taxă care ar fi impusă cetățenilor. Este adevărat că introducerea acestei taxe fără efectuarea unor studii de fezabilitate (și nu dispunem de niciunul) și numai la nivel european, nu la nivel mondial, ar fi foarte iresponsabilă.
Aș dori să adaug încă o observație. Am uitat să le mulțumesc dnei Podimata și dnei Hübner, fără activitatea cărora, raportul Comisiei ar fi fost mult mai slab. De fapt, raportul este destul de bun. Este serios și echilibrat, cu anumite teme de reflecție, însă fără abateri ideologice și idei care nu au legătură cu realitatea.
Totuși, aș dori să mai adaug o observație privind taxa pe tranzacții. Nu numai la nivel mondial, dar și în Europa, există țări, inclusiv a mea, ale căror sistem bancar și-a dovedit valoarea pe parcursul crizei financiare. În Polonia, nu am suplimentat sistemul financiar. Sistemul nostru financiar era deja monitorizat de autoritatea noastră de supraveghere financiară și existau reglementări care abia acum sunt introduse la nivel european. Se pare că acest sistem nu a generat datorii. Ideea introducerii unei taxe pe tranzacțiile financiare va împovăra și sistemele sănătoase care nu sunt vinovate. În calitatea mea de cetățean european, conștient de sistemele care nu au generat costuri, nu pot fi de acord cu acest lucru.
Permiteți-mi o singură observație asupra euroobligațiunilor. Aceasta este o idee bună. Trebuie, într-adevăr, să finanțăm investițiile, dar chiar și acum, când pornim pe această cale, aș dori să adresez în special Comisiei Europene următoarea întrebare: Cum ne asigurăm că acest instrument îi va include pe toți cei care, în decursul timpului, vor dori să facă parte din zona euro și nu doar pe membrii săi actuali?
Sari Essayah
(FI) Dle președinte, criza financiară înseamnă că trebuie să avem în vedere surse echitabile de venit pentru a obține creștere și prosperitate. Acest raport conține inițiative utile, dar și problematice. În raport, este problematică propunerea privind obligațiunile pentru proiecte ale UE sau euroobligațiunile, căreia mă opun întru totul. Euroobligațiunile ar estompa responsabilitatea pe care o au statele membre pentru propriile economii și ar împovăra statele membre care și-au soluționat cu succes problemele prin aceste plăți majorate ale dobânzilor. Ele ar implica un "pericol moral”, după cum se spune.
Cu toate acestea, susțin această "taxă bursieră”, taxa pe tranzacțiile financiare, în privința căreia ar trebui să primim cât mai curând o evaluare a impactului de la Comisie. Chiar l-aș întreba pe dl comisar, care este prezent: când vom avea această evaluare a impactului?
De asemenea, este bine că acest raport a acordat multă atenție finanțării cooperării pentru dezvoltare, deoarece consecințele cele mai aspre ale crizei financiare în termeni umani amenință să îi afecteze pe cei care sunt, cu siguranță, cel mai puțin vinovați pentru această situație, și anume, oamenii din țările în curs de dezvoltare. Cei mai săraci dintre săracii din lume au de suferit, deoarece mai multe țări aflate în recesiune economică își reduc ajutorul pentru dezvoltare și chiar ajutorul umanitar de urgență.
De asemenea, raportul ne amintește, pe bună dreptate, nu numai de importanța cooperării pentru dezvoltare, dar și de cea a măsurilor instituite chiar de țările aflate în curs de dezvoltare. Aceste țări trebuie să își accelereze eforturile în domeniul impozitării, în special al colectării impozitelor și al combaterii evaziunii fiscale. Între timp, UE ar trebui să își îmbunătățească coordonarea sistemului actualmente fragmentat de ajutor pentru dezvoltare și să accelereze combaterea paradisurilor fiscale.
Damien Abad
(FR) Dle președinte, probabil tocmai am ieșit din cea mai gravă criză financiară mondială din 1929 încoace, însă acest lucru nu înseamnă că Europa poate să se relaxeze.
Aș dori să spun că reglementarea sistemului financiar internațional și ideea unei taxe pe tranzacțiile financiare nu sunt teme pentru aripa stângă. Aceasta nu este o problemă pur socialistă. Este un subiect care privește întreg Parlamentul. În această privință, trebuie să spun că este păcat că grupul socialist depune o rezoluție alternativă într-un moment în care toate grupurile noastre politice pot să cadă de acord asupra a două propuneri. Prima propunere este de a sprijini principiul unei taxe pe tranzacțiile financiare la nivel mondial, în conformitate cu propunerile G20 și cu foaia sa de parcurs actuală. Cea de-a doua este de a examina posibilitatea introducerii taxei pe tranzacțiile financiare la nivel intern în cadrul UE, în urma efectuării unei evaluări a impactului. Evaluarea impactului nu este concepută să întârzie lucrurile sau să ne ofere mai mult timp: scopul ei este pur și simplu de a asigura că această taxă este introdusă în condițiile potrivite.
Consider că este regretabil că interesele partidelor politice și interesele individuale ne împiedică să creăm o mișcare puternică în cadrul Parlamentului European. Consider că subiectul reglementării sistemului financiar internațional este prea serios pentru a se transforma într-o chestiune legată de partide politice și cred că partidele de dreapta și de centru și-ar putea exprima opinia pe această temă, la fel ca și cele de stânga: ar putea influența dezbaterile, ar putea fi curajoși și da dovadă de responsabilitate propunând introducerea acestei taxe dintr-o perspectivă pragmatică, nu una ideologică.
Mairead McGuinness
Dle președinte, doresc să-i mulțumesc raportoarei pentru acest raport.
Cele două probleme majore cu care se confruntă Uniunea Europeană sunt nivelul ridicat al șomajului și poverile considerabile ale datoriilor. Ieri, la Dublin, s-a ajuns la un acord privind formarea unui nou guvern - un guvern care se angajează să scoată Irlanda dintr-una din etapele cele mai întunecate ale istoriei noastre. Irlanda se confruntă cu o situație de urgență fără precedent la nivelul economiei naționale, fapt de care colegii deputați sunt foarte conștienți. Într-adevăr, avem nevoie de înțelegerea și sprijinul colegilor noștri pentru a ne reveni din această situație dificilă.
Noul guvern se confruntă cu numeroase dificultăți, inclusiv așteptarea rezultatelor celui de-al doilea test de rezistență bancară, care trebui să apară la sfârșitul lunii, pentru a cunoaște în cele din urmă amploarea problemei. Aceste teste de rezistență vor reprezenta o incriminare a reglementării ineficiente a sectorului bancar european - și a celui din Irlanda - însă spun european și subliniez acest lucru. Există niște lecții de învățat. În privința șomajului, ne vom axa asupra reîncadrării oamenilor în muncă.
Astfel, privind aspectele din acest raport, se propun trei măsuri de impozitare. Taxa pe tranzacțiile financiare are potențial, însă avem nevoie - și salut observațiile dlui comisar în această privință - de o evaluare a impactului înainte de a adopta o hotărâre finală. Aș dori să spun că impozitarea nu trebuie să fie legată de pedepsire; este legată de construirea resurselor în mod corect și echitabil.
În ceea ce privește euroobligațiunile, în acest domeniu există potențial pentru proiecte majore de infrastructură. Cei preocupați de pericolul moral ar spune că dacă am avea o bună guvernanță economică, temerile ar dispărea. În cele din urmă, taxa pe carbon: am unele preocupări legate de aceasta, însă cel puțin dezbatem aceste probleme foarte importante în Parlament, iar mâine vom vota asupra lor.
Jan Kozłowski
(PL) Dle președinte, țintele strategice ambițioase pe care și le-a stabilit Uniunea Europeană necesită un volum considerabil de investiții și resurse. Pe de altă parte, criza economică a determinat multe state membre să găsească mijloace de economisire. Ambele tendințe sunt greu de reconciliat, astfel că mi se pare importantă și utilă căutarea de surse inovatoare de finanțare.
Totuși, aș dori să atrag atenția asupra a două probleme extrem de importante. În primul rând, mijloacele inovatoare de finanțare trebuie considerate ca fiind suplimentare față de bugetul Uniunii Europene. Ele trebuie tratate ca un sprijin pentru țintele ambițioase ale Uniunii Europene, nu ca o tentație de a reduce contribuțiile din partea statelor membre. În al doilea rând, influența metodelor propuse de finanțare asupra competitivității europene și a nivelurilor șomajului trebuie analizată cu atenție.
George Sabin Cutaș
Pentru atingerea obiectivelor strategiei Europa 2020 sunt necesare investiții masive la nivel european în cercetare, educație și infrastructură. Cu toate acestea, în contextul politicilor de austeritate urmate de guvernele europene și a deficitelor crescânde, aceste obiective pot fi realizate doar prin intermediul unor metode de finanțare alternative. Mă refer atât la emiterea în comun a unor obligațiuni care să permită statelor membre să își acopere din deficite, transformând o porțiune din datoriile proprii în datorii europene și facilitând obținerea unor împrumuturi cu rată de interes scăzută, cât și la taxa privind tranzacțiile financiare.
Aceasta din urmă ar avea în vedere taxarea minimă a sectorului financiar, ale cărui activități reprezintă aproximativ 73 % din PIB-ul global și va fi folosită pentru descurajarea speculațiilor financiare, reglementarea piețelor și investirea în proiecte europene. Este necesar ca Uniunea să ofere un semnal puternic pentru găsirea unor soluții la criza financiară, prin implementarea, în primul rând, a acestor taxe.
Elena Băsescu
O taxă pe tranzacțiile financiare ar afecta competitivitatea, însă o taxă corect aplicată la nivel global ar putea reprezenta un mod de colectare suplimentară a fondurilor pentru politicile mondiale. Pentru a avea o poziție coerentă, UE trebuie să facă o evaluare a impactului introducerii unei astfel de taxe. Studiul ar trebui să includă posibilitatea riscului de relocalizare a investițiilor străine în zone mai puțin transparente. Astfel, trebuie observat în ce măsură opțiunile analizate pot fi folosite drept mecanisme financiare inovatoare. O astfel de taxă nu ar trebui să aibă un impact negativ asupra sistemului bancar. Evitarea posibilelor consecințe asupra IMM-urilor și asupra investițiilor individuale reprezintă, totodată, două aspecte foarte importante.
În final, subliniez că doar o taxă asupra activităților financiare ar putea fi fezabilă la nivel european. În acest fel, s-ar impozita corporațiile, și nu fiecare participant la o tranzacție financiară.
Sylvana Rapti
(EL) Dle președinte, nu îi voi mulțumi și nici nu-mi voi exprima recunoștința față de Anni Podimata. Voi spune următoarele: ați făcut o treabă bună, pentru că, într-o perioadă în care euro întâmpină dificultăți, raportoarea și-a asumat sarcina de a-i oferi Parlamentului European un raport din proprie inițiativă în care se sugerează o soluție. Soluția sugerată include o taxă pe tranzacțiile financiare.
Am auzit multe persoane spunând "nu”: unii au spus-o politicos, alții au spus-o direct. Cu toate acestea, nu am auzit nicio propunere alternativă și cred că dorim cu toții să apărăm Uniunea Europeană și euro. De asemenea, s-a vorbit despre un studiu: totuși, când aud propuneri de studii, știu dinainte că răspunsul este "nu” și dorim doar să tragem de timp. Să nu tragem de timp, dle comisar. Să luăm măsuri imediat. Pentru a încheia procedura "catch-the-eye”, aș dori să vă spun: nu lăsați să vă scape taxa.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Dle președinte, grupul meu și cu mine susținem ferm introducerea unei taxe pe tranzacțiile financiare din două motive.
În primul rând, deoarece este necesară și utilă. Dacă s-ar percepe o rată de 0,05 %, veniturile ar depăși 200 de miliarde de euro. Într-o perioadă în care presupusele politici magice de reducere a costurilor necesită, în mod paradoxal, mai multe venituri, este mai mult decât necesară instituirea acestei taxe. Ea este esențială.
În al doilea rând, deoarece ne-ar permite să abordăm și să restricționăm activitățile speculative, care reprezintă marea provocare cu care se confruntă în prezent politica la nivel mondial și european.
Mai există un motiv pentru care susțin această taxă: deoarece este cerută de mii și mii de cetățeni, reprezentați de numeroase organizații. În calitate de reprezentanți politici, este de datoria noastră nu doar să ascultăm, ci și să răspundem în mod responsabil și consecvent și consider că mâine, Parlamentul trebuie să fie clar și convingător în această privință.
Seán Kelly
Dle președinte, politicienii ar trebui să conducă lumea, iar dacă nu fac acest lucru, golul este umplut de alții. Parțial, este ceea ce s-a întâmplat în cazul crizei economice, nu în ultimul rând în țara mea. Din fericire, acum recâștigăm terenul pierdut, iar Parlamentul depune eforturi pentru a ține în frâu speculanții financiari - paraziții economici care au provocat ravagii piețelor și vieților oamenilor. Taxa pe tranzacțiile financiare este o idee bună de pornire, însă cred că aplicarea acesteia numai la nivel european și nu mondial ar fi, așa cum a spus Nigel Farage, o economie kamikaze.
Am fost încântat să cosemnez amendamentul 3, care solicită un studiu de fezabilitate. Este corect și prudent să așteptăm rezultatele studiului de fezabilitate pentru a vedea dacă este rezonabil din punct de vedere economic să continuăm unilateral, fără restul lumii. Odată ce studiul de fezabilitate va fi disponibil, putem lua o decizie.
Wojciech Michał Olejniczak
(PL) Dle președinte, taxa pe tranzacțiile financiare este extrem de importantă pentru viitorul Uniunii Europene. Această taxă va contribui la un control mai bun al sectorului financiar. Anterior, lipsa controalelor esențiale a condus la o criză, la pagube considerabile cauzate ca urmare a speculațiilor, de exemplu din partea băncilor. Astăzi, costurile crizei au fost transferate cetățenilor Uniunii Europene. De exemplu, în Polonia, s-a înregistrat o majorare a TVA-ului, ceea ce înseamnă că au crescut costurile întreținerii familiei.
Introducerea taxei pe tranzacțiile financiare va presupune luarea unor măsuri pentru a limita activitatea așa-numitelor paradisuri fiscale. În afara funcției de a disciplina sectorul financiar, fondurile pe care Uniunea Europeană le va putea aloca dezvoltării din propriile resurse vor fi semnificative. Mai mulți bani în bugetul Uniunii Europene vor însemna mai multe posibilități, mai multe fonduri pentru știință, educație, investiții în noile tehnologii, politica de coeziune și politica agricolă comună.
Jaroslav Paška
(SK) Dle președinte, sunt de acord cu raportoarea privind faptul că turbulențele din sectorul financiar au provocat probleme grave nu numai pentru cetățenii noștri, dar și pentru majoritatea întreprinderilor noastre. Prin urmare, este destul de legitim să dezbatem o actualizare a reglementărilor privind gestionarea economiilor cetățenilor europeni în bănci, companii de asigurări și alte instituții financiare.
Cu toate acestea, o concluzie importantă a dezbaterii ar trebui să fie sprijinirea administrării responsabile și sigure a economiilor cetățenilor noștri și eliminarea tuturor tranzacțiilor speculative și riscante în care economiile sau pensiile viitoare ale micilor deponenți dispar în buzunarele speculanților.
Acest lucru ar trebui să presupună, în primul rând, reglementări mai bune și mai cuprinzătoare, care sunt acceptate la nivel global și care ar exclude speculațiile și jocurile de noroc din sectorul financiar, fără pagube inutile pentru deponenți sau clienți. Nu ar trebui să vorbim despre sancțiuni și taxe speciale până când nu finalizăm reforma cuprinzătoare a sectorului nostru financiar care, din păcate, astăzi se bucură de puțină încredere.
Angelika Werthmann
(DE) Dle președinte, doamnelor și domnilor, după criza structurală - și nu cred că ne-am confruntat încă cu acest lucru - este esențial să asigurăm o platformă financiară sigură pentru a limita speculațiile sau, mai bine, pentru a le interzice în totalitate. Instrumentele financiare inovatoare completează politica de reduceri care este în prezent necesară și ar trebui introduse de urgență peste tot în lume. Prin urmare, dacă votăm în favoarea unei taxe pe tranzacțiile financiare la o rată de 0,05 %, am avea la dispoziție venituri potențiale de aproximativ 200 de miliarde de euro în întreaga UE sau chiar de 650 de miliarde de euro în întreaga lume. Cel puțin la fel de pozitiv este potențialul oferit pentru a reglementa piețele financiare și pentru a spori transparența. Cu alte cuvinte, acesta este un pas în direcția cea bună.
Thomas Mann
(DE) Dle președinte, dacă dorim să stabilizăm piețele financiare, este inevitabilă o taxă pe tranzacțiile financiare. Avem nevoie de ea pentru a pune capăt exceselor extrem de speculative o dată pentru totdeauna. Instabilitatea piețelor financiare este cauzată de strategiile de investiții pe termen scurt și activitățile riscante privind ratele, utilizând un procent ridicat de datorii. Trebuie să facem ca aceste speculații să devină neatrăgătoare și să impunem o dată pentru totdeauna strategii de investiții pe termen lung.
Taxa va genera venituri importante de care nu ne putem lipsi având în vedere măsurile de siguranță costisitoare ale UE. Cu toate acestea, și ratele taxelor trebuie stabilite în mod inteligent. Rata taxei pentru titlurile de valoare cu risc mai scăzut trebuie să fie mai mică decât pentru cele cu risc mai ridicat. Sistemele financiar și bancar pot fi organizate diferit în lume, însă avem nevoie de această taxă pe tranzacțiile financiare pentru a obține o acceptare la nivel global. Ea va aduce o contribuție substanțială la reducerea turbulențelor de pe piețele financiare și, în cele din urmă, tranzacțiile financiare vor avea o poziție mai fermă.
Algirdas Šemeta
membru al Comisei. - Dle președinte, mai întâi aș dori să vă mulțumesc pentru această dezbatere foarte interesantă. Părerile sunt împărțite în privința deciziei UE de a introduce sau nu o taxă pe tranzacțiile financiare la nivelul UE ca un prim pas.
Cifrele care se vehiculează pot părea atrăgătoare. Cu toate acestea, sunt convins că mai întâi trebuie să evaluăm riscul relocării și consecințele unei astfel de taxe asupra competitivității europene. După cum știți, tranzacțiile financiare se pot realoca cu ușurință în afara UE. Exemplele anterioare, precum cel al Suediei, au arătat că introducerea acestei taxe la nivel local ar putea afecta întreprinderile legitime și ar eroda în mare măsură baza fiscală. Acest lucru a fost ilustrat foarte clar de dl Schmidt și dl Hökmark.
Așa cum am spus în discursul meu introductiv, v-aș încuraja să așteptați rezultatele evaluării impactului pentru a contura o poziție bine întemeiată în acest domeniu. Vă pot asigura că evaluarea impactului se va desfășura foarte amănunțit. După cum știți, în februarie, am lansat o consultare publică cu privire la această temă. La sfârșitul lui martie, va avea loc Forumul fiscal de la Bruxelles, care va fi dedicat în întregime problemei impozitării sectorului financiar. Colaborăm strâns cu sectorul academic și cu FMI pe această temă, care aș dori să fie analizată foarte serios pentru a lua decizii bazate pe temeiuri solide.
Problemele actuale sunt foarte importante și multe dintre ele au fost menționate în discuții, precum impactul asupra operațiunilor comerciale cu frecvență ridicată. De asemenea, trebuie să analizăm incidența taxei. Unii au ridicat problema legată de cine va plăti taxa. Aici nu se poate oferi un răspuns clar. De asemenea, trebuie să analizăm costurile de administrare; trebuie să analizăm bazele fiscale și multe alte aspecte care trebuie luate în considerare pentru a lua o decizie finală.
Astfel, aș dori să vă solicit să așteptați până când Comisia va finaliza evaluarea impactului. Ne-am angajat să facem acest lucru până la vacanța de vară.
Altfel, salut raportul, care, în ansamblu, sprijină măsurile Comisiei în domeniul finanțării inovatoare, mai ales în privința taxei pe carbon, a euroobligațiunilor pentru proiecte și a finanțării pentru dezvoltare. Aș dori să-i mulțumesc încă o dată raportoarei, dna Podimata, pentru raportorul excelent și vă doresc succes la votul de mâine.
Anni Podimata
Dle președinte, aș dori să sintetizez în câteva cuvinte dezbaterea foarte interesantă de astăzi, pentru care le mulțumesc tuturor celor ce au luat cuvântul.
Prima problemă: o taxă la nivel mondial sau european? Cred că aceasta nu este întrebarea bună sau, mai degrabă, mă tem că aceasta este întrebarea adresată de cei care nu doresc taxa nici la nivel european, nici mondial, deoarece știm cu toții că este imposibil să se ajungă la un acord la nivel mondial dacă cineva nu face primul pas. Astfel, pentru a fi credibilă și eficientă în eforturile sale de a ajunge la un acord la nivel mondial, Uniunea, care este cea mai mare piață financiară din lume, trebuie să facă primul pas.
A doua problemă: studiul impactului. Toți cei care ați citit raportul privind mijloacele inovatoare de finanțare știți că studiul impactului este legat de multe aspecte din raport și avem nevoie, fără îndoială, de un studiu al impactului; nimeni nu contestă acest lucru. Cu toate acestea, dle comisar, nu pot fi de acord cu dumneavoastră când ne-ați solicitat, ne-ați rugat chiar acum în declarația introductivă, să nu facem nimic, să nu luăm poziție înainte de publicarea studiului impactului realizat de Comisia Europeană. De asemenea, mă preocupă faptul că, prin poziția pe care ați adoptat-o acum puțin timp, se pare că ați decis deja ce poziție veți adopta, în pofida faptului că nu există niciun studiu al impactului și a faptului că nu trebuie să introducem o taxă pe tranzacțiile financiare la nivel european. Fără îndoială, avem nevoie de un studiu al impactului și știm cu toții că acesta este pasul obișnuit înainte de a iniția o procedură legislativă. Cu toate acestea, să nu ne ascundem în spatele studiilor de impact și să nu ne trădăm rolul și competențele, în special într-o perioadă în care ne luptăm să apărăm metoda comunitară, și anume rolul Parlamentului European în procesul decizional. Decizia politică privind adoptarea unei taxe europene aparține Parlamentului și Consiliului, așa cum a amintit săptămâna trecută cancelarul german Angela Merkel. Trebuie să ne asigurăm că nu ne lăsăm depășiți de evenimente.
(Aplauze)
Președinte
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc marți, 8 martie 2011, la prânz.
Declarații scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Ivo Belet
Astăzi, Parlamentul European trimite un semnal puternic către G20, dar mai ales către șefii europeni de stat și de guvern. Întotdeauna am fost și rămânem în favoarea introducerii unei taxe pe tranzacțiile financiare la nivel mondial, însă dacă acest lucru nu se poate realiza pe termen scurt, atunci UE ar trebui să acționeze independent, pentru a-și asuma partea de răspundere. Presupunem că în curând, Comisia va publica un studiu și ulterior, va elabora o propunere legislativă specifică.
O taxă pe tranzacțiile financiare este cel mai bun instrument de protejare împotriva speculațiilor de pe piață și de finanțare a bunurilor publice mondiale. Totuși, în același timp, ea ar putea fi și un instrument eficient de sprijinire a redresării economice proactive din Europa. La această cotitură, aș dori să mai subliniez că poate cei care susțin mereu că proiectul de integrare europeană este un proiect antisocial ar putea să își exprime opinia mai puțin vehement începând de astăzi. Deoarece - conform Oxfam - "Parlamentul European impune astăzi un standard mondial prin solicitarea unei taxe europene Robin Hood”.
Proinsias De Rossa
în scris. - Susțin acest raport, care solicită ca UE să promoveze introducerea unei taxe pe tranzacțiile financiare la nivel mondial și, neputând face acest lucru, ca primă etapă, UE ar trebui să pună în aplicare o astfel de taxă la nivel european. Creșterea spectaculoasă a volumului tranzacțiilor financiare în cadrul economiei mondiale din ultimul deceniu, care, în 2007, a atins un nivel de 73,5 ori mai mare decât PIB-ul nominal la nivel mondial, ilustrează discrepanța tot mai mare dintre tranzacțiile financiare și nevoile economiei reale. Sectorul financiar nu este impozitat suficient. În mod remarcabil, nu se percepe TVA pentru majoritatea serviciilor financiare. Trebuie introduse măsuri pentru a strânge fonduri din acest sector și pentru a contribui la eliberarea lucrătorilor de povara impozitării. Principalele costuri ale crizei au fost suportate de contribuabili până în prezent. Instituțiile financiare și părțile interesate, care s-au bucurat ani de zile de venituri excesive din acțiuni și de profituri suplimentare anuale, trebuie să contribuie cu partea lor echitabilă la costuri. Se estimează că o taxă cu o rată scăzută ar putea genera aproape 200 de miliarde de euro anual la nivelul UE și 650 de miliarde de dolari la nivel mondial, ceea ce ar reprezenta o contribuție substanțială a sectorului financiar la costurile crizei și la durabilitatea finanțelor publice.
Kinga Göncz
În perioade de dificultăți financiare, am fi presați să găsim resurse mai evidente pentru a îndeplini obiectivele europene comune decât taxele impuse asupra tranzacțiilor financiare la nivel internațional sau european, euroobligațiunile, obligațiunile pentru proiecte ale UE și alte instrumente financiare inovatoare. Dacă suntem serioși cu privire la rezoluțiile noastre și la obiectivele stabilite în strategia UE 2020, atunci trebuie să sprijinim noile instrumente de finanțare care ne permit să le atingem. Sunt necesare resurse proaspete pentru a dezvolta rețele de energie și transport, pentru a combate schimbările climatice și pentru a finanța măsuri destinate obținerii incluziunii sociale. Aceste resurse nu trebuie să reprezinte sarcini suplimentare pentru contribuabili, care deja suferă consecințele măsurilor de austeritate. Potrivit opiniei experților financiari, o taxă pe tranzacțiile financiare care reduce nivelul speculațiilor financiare și asumarea riscurilor excesive din partea instituțiilor financiare - susținută de mult timp de Grupul Alianței Progresiste a Socialiștilor și Democraților din Parlamentul European - poate fi introdusă la nivel european fără a alunga sectorul financiar din Europa. La nivel anual, o taxă pe tranzacții de 0,05 % ar contribui la buget cu 200 de miliarde de euro. În plus, alte măsuri inovatoare de finanțare, precum emiterea de euroobligațiuni, ar putea contribui și ele la majorarea veniturilor bugetului.
Cătălin Sorin Ivan
în scris. - Trecuți fiind prin experiența crizei financiare, care a demonstrat volatilitatea acțiunilor instituțiilor financiare, am considerat că este necesară introducerea, la nivel european, a unei taxe pe tranzacțiile financiare, subiect intens discutat și la nivel de Consiliu European.
Meritul principal pentru succesul raportului îl are Grupul S&D, din partea căruia a fost desemnat și raportorul. Am reușit să transmitem un semnal puternic, în special prin adoptarea amendamentului cel mai problematic, care vizează introducerea acestei taxe la nivel european, și nu la nivel global. În acest fel, ne arătăm bunele intenții și convingerea că în cadrul Uniunii măsurile pot avea o eficacitate mai ridicată, cu beneficii cuantificabile și imediate. În acest sens, trebuie să repet faptul că politica austerității, promovată intens de guvernele conservatoare, este profund inechitabilă și chiar demagogică, cu atât mai mult cu cât declanșarea crizei economice n-a fost provocată de oamenii de rând, ci de instituțiile financiar-bancare, care au avut o viziune mult prea liberală asupra sistemului financiar. Relansarea trebuie gândită în termeni de echitate și, de aceea, această taxă e cea mai bună măsură pe care o avem la îndemână.
Alfredo Pallone
Această discuție este fascinantă din punct de vedere etic, politic și chiar tehnic. Problema este că nu se poate desfășura pe un teren fragmentat: soluția trebuie împărtășită și convenită la nivelul G20, deoarece, dacă nu este aplicată de toată lumea, va deveni ca un bumerang, care ar conduce la relocarea tranzacțiilor financiare. Nu ne aflăm aici pentru a-i apăra pe speculanți sau pe cei care au jucat ca la cazinou pe piețele financiare, însă, pe de altă parte, nu putem lua măsuri de suprafață influențate parțial de demagogie, care, de fapt, fac mai mult rău decât răul pe care dorim să-l prevenim. Prin urmare, să nu judecăm pe temeiuri pur ideologice și să analizăm în schimb faptele. Suntem cu toții de acord cu nevoia de a pune capăt speculațiilor financiare făcute de dragul speculațiilor și de a impune principiul potrivit căruia cel care poluează plătește, însă pentru a face acest lucru, trebuie să adoptăm o abordare bazată pe date solide, cifre și analize statistice. Trebuie să găsim o soluție care să țină cont de nevoia de a întrerupe un anumit tip de speculații și de a împiedica UE să meargă înapoi pe piața mondială, ceea ce ar crea mai multe probleme, într-o perioadă în care trebuie să investim și să încercăm să depășim criza.
