Fredsprocessen i Spanien (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelser fra Rådet og Kommissionen om fredsprocessen i Spanien.
Paula Lehtomäki
Hr. formand! Det Europæiske Fællesskab blev oprettet i en søgen efter fred og stabilitet. Fred og stabilitet er stadig en ressource for udvikling af Unionen, og det er meget vigtigt, at disse spørgsmål også bliver drøftet. Det er især naturligt for Europa-Parlamentet at drøfte principperne om fred og stabilitet.
Den 23.-24. marts i år gav den spanske ministerpræsident Det Europæiske Råd meddelelse om terrororganisationen ETA's bebudelse af en permanent våbenhvile. På det tidspunkt sagde Rådet, at det var tilfreds med den spanske ministerpræsidents meddelelse. Siden da har Rådet ikke drøftet spørgsmålet, og det henholder sig til sin erklæring fra det tidspunkt.
Spørgsmålet om sikkerhed er særlig aktuelt og berører alle europæere. Det finske formandskab er tilfreds med alle de foranstaltninger, der er truffet for at sikre, at ETA ophører med sin terrorvirksomhed, og for at opnå en fredelig løsning inden for rammerne af Spaniens demokratiske ledelsesorganer.
Som alle her i salen ved, bekæmper EU terrorismen og dens årsager aktivt. Rådet giver endnu en gang udtryk for sin støtte til de tiltag, som medlemsstaterne har gennemført og gennemfører for at bekæmpe terrorismen i overensstemmelse med retsstatsprincippet.
Franco Frattini
Hr. formand! Terrorisme repræsenterer en af de værst tænkelige trusler mod demokratiske samfund. Terrorangreb bringer ikke blot sikkerheden i fare, men er også et angreb på de grundlæggende værdier i form af menneskerettigheder, demokrati og retsstatsprincippet.
Kommissionen er stærkt engageret i bekæmpelse af terrorisme og agter at fortsætte arbejdet med forebyggelse af terrorisme og beskyttelse af vores borgere og infrastrukturer ved at retsforfølge terrorister og reagere behørigt på terrorangreb for at redde så mange uskyldige som muligt. De specifikke foranstaltninger, der vil blive truffet på europæisk plan, fremgår klart af den europæiske terrorbekæmpelsesstrategi og af handlingsplanen for terrorbekæmpelse.
Kommissionen er naturligvis dybt bekymret over det dramatiske omfang af ETA's terrorisme i Spanien. Fire årtier med terrorvirksomhed har ført til over 800 mord og andre angreb, og pengeafpresning hører til dagens orden. Lovlydige borgere har lært at leve i frygt, mange har været permanent truet i deres hverdag. Den alvorlige forbrydelse, der blev begået i går i Sydfrankrig - ifølge den franske anklagemyndighed sandsynligvis af ETA - er kilde til bekymring. Det spanske samfunds holdning i alle disse år har været eksemplarisk, og dens fastholden af og overbevisning om, at terrorisme skal bekæmpes gennem respekt for demokratiet og retsstaten, har givet resultater og ført til, at ETA er blevet svækket.
Kommissionen hylder endnu en gang alle ofrene for ETA's terrorangreb og minder om, hvor vigtigt det er at hjælpe dem og at bidrage til at afhjælpe de forvoldte skader. Under disse omstændigheder minder Kommissionen om den erklæring, som Det Europæiske Råd i Kommissionens nærværelse fremsatte i marts 2006, hvor det hilste den spanske ministerpræsidents meddelelse om terrorgruppen ETA's bebudelse af permanent våbenhvile velkommen. Kommissionen minder også om kommissionsformandens erklæring om den spanske ministerpræsidents meddelelse om indledning af en dialog med ETA og støtter også alle dem, der håber på en fremtid, hvor Spanien er fri for terrorismens svøbe. Kommissionen håber stærkt, at disse meddelelser vil føre til total afvæbning og opløsning af terrorgruppen.
Samtidig er Kommissionen opmærksom på initiativets kompleksitet og på, hvor ekstremt følsomt spørgsmålet er, men den er overbevist om, at Spanien gennem sine demokratiske institutioner vil finde ud af, hvordan det kan gøre en ende på ETA's terrorisme og genoprette freden med fuld respekt for demokratiets principper og retsstaten.
I dag vil vi ikke være splittede, for vi må ikke glemme, at målet for denne debat er Spaniens og Europas fælles fjende, nemlig terrorismen.
(Bifald)
Hans-Gert Poettering
for PPE-DE-Gruppen. - (DE) Hr. formand, fru formand for Rådet, hr. kommissær, mine damer og herrer! Det hører til blandt de fornemste opgaver i det politiske liv at virke for freden. Vi ønsker alle fred i verden, i Europa og i Spanien. Der er dog ofte forskellige meninger om, hvordan dette mål skal nås, og sådan er det også i dag.
I disse forhandlinger handler det ikke om partipolitiske taktikker og fordele, men om principper og grundlæggende holdninger. Derfor beder jeg Dem alle om at føre disse forhandlinger med respekt og ikke lægge forhindringer i vejen for den gode vilje, som holder vores overbevisning oppe. Vi i PPE-DE-Gruppen kunne godt tænke os at vide, hvordan vi kan have tillid til, at ETA og Batasuna ønsker fred, hvis de ikke kan beklage, undskylde eller bede om tilgivelse i forhold til familierne til de over 800 mennesker, som de har myrdet. Så længe dette ikke sker, skal vi regne med, at de vil begynde at myrde igen, hvis de ikke opnår deres mål gennem forhandlinger.
I dag udtrykker vi vores medfølelse, vores respekt og vores solidaritet med terrorens ofre og retter vores vrede mod ETA's vold og Batasuna. Jeg kan herfra se vores højt værdsatte kollega, fru Dührkop Dührkop, hvis mand blev myrdet i 1984 som formand for det socialistiske parti i Baskerlandet. Vores kollega, hr. Iturgaiz, har adskillige gange været udsat for attentatforsøg, og syv af hans politiske venner fra Partido Popular i Baskerlandet blev likvideret. Vi skylder ofrene, at morderne bliver straffet, og dette vil også være i overensstemmelse med retningslinjerne og principperne i vores retsstatslige lovgivninger. Forsoningsprocessen skal, hvis den skal være troværdig, begynde mellem gerningsmænd og ofre, inklusive ofrenes efterkommere.
Vi opfordrer ETA og Batasuna til at give de ofre, som de har på samvittigheden, et tegn på forsoning og undskyldning. Vi minder Dem om, at ETA og Batasuna står på EU's terrorliste. De har ikke nedlagt deres våben. Disse våben udgør fortsat en trussel mod den forfatningsmæssige orden i Spanien, men også i Frankrig og dermed i hele Europa. Kommissæren henledte opmærksomheden på, hvad der skete i forgårs i Nimes. En dame og to børn blev taget som gidsler, og de franske myndigheder har officielt meddelt, at det drejer sig om et våbentyveri, der er begået af ETA. Dvs., at våbene stadig er et middel i de politiske konflikter. Vi må spørge os selv, hvad ETA's og Batasunas mål egentlig er. I Euronews den 24. oktober bragte man en meddelelse fra en højtstående repræsentant for ETA og Batasuna. Heri forlød det, at man ikke agtede at nedlægge våbene, så længe Baskerlandet - som det hedder dér - ikke har opnået sin uafhængighed.
Vi har som parlamentsmedlemmer modtaget et brev fra Batasuna. Heri står der på engelsk: Regarding the negotiation between ETA and the Spanish and French states it will be them who decide all about the demilitarisation of the conflict. Denne formulering er et dårligt tegn, for hvis forhandlingerne mislykkes, vil den spanske og franske stat med det samme få skylden herfor.
I PPE-DE-Gruppen siger vi som gruppe, at vi ønsker dialogen. Spanien og Frankrig er frie, demokratiske stater. Det er ikke diktaturer eller tyranstater, som man kan udtrykke sin modstand mod ved hjælp af voldelige midler. Nej, det er frie stater, og i frie og demokratiske stater gælder den demokratiske dialog og ikke vold. Da vi deler denne overbevisning fuldt ud, stillede vores gruppe, PPE-DE-Gruppen, et beslutningsforslag. Det er ikke kun et beslutningsforslag på vegne af spanske venner i Partido Popular, men et fælles beslutningsforslag fra vores gruppe, og vi forsvarer dette solidarisk og mindes ofrene netop her under disse forhandlinger.
(Bifald fra højre)
Martin Schulz
for PSE-Gruppen. - (DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Problemet med terroren i Spanien er ikke udelukkende et spansk problem, men derimod et europæisk problem. Terror er et attentat på vores værdier. Terror er altid et attentat på alt det, som vi forsvarer her i Parlamentet på baggrund af vores fælles europæiske overbevisninger. Ingen terror kan på nogen måde retfærdiggøres! Vi er alle forpligtet til at finde veje ud af denne terror, for vi er alle - når det er vores værdier, som vi forsvarer - ofre for denne terror hver gang, der sker et terrorangreb.
Hr. Poettering, jeg er Dem taknemmelig for, at De fremhævede min veninde fru Dührkop Dührkop, som selv er et offer. I dag er der mange tilhørere fra Baskerlandet til stede her i salen, som selv var og er ofre, fordi de har mistet slægtninge, eller fordi de selv har lidt skade på liv og lemmer. Disse tilhørere er her, fordi de siger ja til denne dialogens vej, for kun via dialog vil vi kunne sætte en stopper for denne voldsspiral.
Jeg beundrer de mænd og kvinder, som har måttet gå de lidelser igennem, som disse ofre har, og som til trods herfor siger: Vi ønsker ikke flere døde, ikke mere vold, og nu skal det være slut med denne voldsspiral! Denne moralske kraft skal være drivkraften til at finde en løsning på voldsproblemerne, og det gælder ikke kun i Baskerlandet, men overalt. Derfor er det et europæisk problem, som vi forhandler om i dag.
Jeg beundrer den spanske regerings mod til at slå ind på denne vej, som er fuld af farer, og samtidig er det en omstridt vej. Men det er en vej, som beskrives bedst ved hjælp af et citat, som jeg vil læse op for Dem:
(ES) For fredens og dens rettigheders skyld vil vi ikke lukke os selv ude. Vi vil tværtimod være åbne over for håb, tilgivelse og generøsitet, og vi vil gøre vores til at opnå en endelig fred med bistand og støtte fra alle.
(Bifald)
(DE) Det er en vidundelig sætning, der beskriver det, som det hele handler om. Det er en sætning, som stammer fra en tale af den spanske ministerpræsident, José María Aznar, i 1998, og som sendte sin statssekretær for at forhandle med ETA. På basis af denne ånd ville vi alle i fællesskab kunne finde en løsning på dette voldsproblem, for det, som den spanske regering gør i dag, ligger i forlængelse af de tidligere spanske regeringer.
(Bifald)
Derfor ville det være godt, hvis vi havde kunnet finde frem til et fælles beslutningsforslag. Jeg er ikke altid enig med hr. Aznar, hvilket vel næppe vil undre Dem, men på dette punkt havde han ret, mine damer og herrer fra PPE-DE-Gruppen og mine damer og herrer fra Partido Popular, det var jo jeres partiformand: På basis af denne ånd kan vi i fællesskab sige: Ja, vi er parat at finde en løsning med hensyn til denne grundlæggende rettighed og denne dialog. Vores tidligere kolleger, hr. formand, som måtte beskæftige sig med terror, var altid klar over risiciene. Da vores kolleger, hr. Hume og hr. Trimble, begav sig ud på denne fredsmission i fællesskab, vidste de også, at det var en farefyldt vej, og at der ikke var nogen garanti for succes. Gårsdagens våbentyveri i Frankrig, som vi fordømmer på det kraftigste, viser, at når man vil ud af denne voldsspiral, er der altid en risiko for, at der er nogen, som med vold vil forsøge at lægge forhindringer i vejen herfor. Men det skal ikke holde en tilbage, for hvad er alternativet? En forbliven på stedet vil blot betyde en fortsættelse af volden. Den dialog, der er indledt, er altså en enestående mulighed, og jeg beder Dem alle: Lad os dog slutte op om denne dialog i fællesskab på en fælles platform for alle grupper!
(Bifald fra venstre)
Graham Watson
Hr. formand! Der er blevet refereret til EU som historiens vigtigste eksempel på konfliktløsning. Vi skal tage os af de resterende konflikter i EU, ligesom vi tager os af konflikter uden for Unionen.
Det er ikke Europa-Parlamentets opgave at gribe direkte ind i den spanske regerings og de politiske partiers arbejde og i den langvarige konflikt i Baskerlandet, men vi kan heller ikke vende det blinde øje til. Vi bør tilskynde til det, der kan være den bedste udsigt til fred i en generation.
Jeg giver udtryk for min solidaritet og sympati med alle de familier, der er blevet berøvet deres kære i årenes løb som følge af volden. Men den bedste reaktion, vi som demokratiske politikere kan tilbyde de utallige ofre, er at sikre, at der ikke bliver flere ofre. Det er grunden til, at Den Liberale Gruppe støtter den beslutning, der skal stemmes om i Parlamentet i dag. Det er hverken tiden eller emnet for politisk pointscoring. Jeg er overbevist om, at alle demokratiske kræfter, der ønsker, at vold og terror i Baskerlandet og andre steder i Spanien, hvor der er begået grusomheder, ophører fredeligt, bør støtte en hvilken som helst spansk regering, der er rede til at gøre sig bestræbelser i den retning.
Tidligere på året bifaldt Parlamentet meddelelsen om ETA's våbenhvile. Det er rigtigt, at vi nu bygger på den og anvender en proces, der befæster den, uden på forhånd at dømme eller kommentere resultatet af en hvilken som helst politisk dialog eller løsning.
Som med fredsprocessen i Nordirland, der ikke er identisk, men viderebringer nogle vigtige erfaringer i konfliktløsning, er det til tider nødvendigt, at politikere løber en risiko for fred. Jeg minder om, at vores tidligere kollega John Hume og hans unionistiske modpart David Trimble modtog Nobels fredspris i 1998 efter Langfredagsaftalen i Nordirland. De løb en risiko for fred. Dette er ikke ensbetydende med at give terroristerne en sejr, som nogen ville sige, men snarere at tilføje dem et nederlag. For der kan ikke være en dialog blandt demokrater, hvis den ene part fortsat agter at dræbe.
Vi må ikke tro, at det bliver let at bygge fredshuset. Der vil være skuffelser som opdagelsen af et våbendepot i det sydvestlige Frankrig. Men det er vores pligt at bygge fredshuset med mursten af indsats og mørtel af udholdenhed.
Det er årsagen til, at min gruppe opfordrer alle sider af Parlamentet til i dag at tilsidesætte partipolitik og forene sig om udsigterne til fred, ligesom vi står sammen om at fordømme terrorhandlinger.
(Bifald fra venstre)
Monica Frassoni
Hr. formand! Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance støtter den proces, der blev indledt i Spanien for at få endelig bugt med ETA's terror og finde en løsning på den baskiske konflikt. Samtidig gentager vi vores dybfølte solidaritet og respekt for alle terrorismens ofre.
Vi støtter processen, fordi den afviser vold, fordi den er åben for alle muligheder for en endelig løsning, fordi den inddrager alle, og fordi den også gør de baskiske politiske partier og det baskiske samfund i almindelighed ansvarlige for at få afsluttet den såkaldte baskiske konflikt.
At vi drøfter dette spørgsmål i Europa-Parlamentet, betyder ikke, at vi blander os i en medlemsstats politik, det drejer sig blot om at stimulere en proces, der allerede er i gang, og gentage, at terror og vold berører alle de europæiske borgere.
Uanset at processen er vanskelig, og at der ikke er nogen garanti for en løsning, støtter vi de, der har besluttet at løbe den risiko at slå ind på en anden vej end Aznar-regeringen, der helt tydeligt ikke opnåede nogle reelle resultater. Lad mig citere Gandhi, der sagde, at "der ikke er nogen veje, der fører til fred, men at freden er vejen".
Vi synes, at det er relevant at drøfte processen her, og vi har altid støttet en sådan forhandling, selv da det var Folkepartiet, der insisterede hårdt på at få denne konflikt op i Europa-Parlamentet for at opnå støtte til dets politik. Vi har altid ment, at det var en forfejlet politik, for den byggede på den forestilling, at det for at bekæmpe terrorismen var nødvendigt at splitte det baskiske samfund i stedet for at forene det.
Baskerne og de fleste spaniere er trætte af denne konfrontationspolitik. For os ligger nøglen til succes i forbindelse med denne proces i dialog, ikke vold og respekt for de baskiske borgeres ret til at bestemme. Med disse mål in mente vil vi følge denne proces som håndfaste venner og allierede i kampen mod terrorismen, mod alle former for terrorisme.
(Bifald fra venstre)
Francis Wurtz
for GUE/NGL-Gruppen. - (FR) Hr. formand! Min gruppe har altid fordømt terrorhandlinger uanset ophavsmændene, omfanget og de grunde, man påberåber sig for at retfærdiggøre dem. Vi går ind for politisk kamp, undtagen enhver form for vold. Vold er i vores øjne forkasteligt under alle omstændigheder, undtagen når et folk, som det er fastsat i præamblen til verdenserklæringen om menneskerettigheder, i mangel af en retsstat "som en sidste udvej skal tvinges til at gøre oprør mod tyranni og undertrykkelse". Og selv i dette tilfælde skal angreb på civilbefolkningen efter vores mening bandlyses. Vi har så meget desto mere uforbeholdent og systematisk fordømt ETA's attentater, hvor hundredvis af uskyldige er blevet dræbt. Vi bevarer mindet om disse ofre og giver på ny udtryk for vores solidaritet med deres familier.
Vi har længe håbet, at dette kapitel endelig kunne afsluttes en gang for alle. Derfor glæder vi os meget over ETA's meddelelse om en permanent våbenhvile. Derfor satte vi også stor pris på den åbne og ansvarlige holdning, med hvilken den spanske premierminister, José Luis Zapatero, har benyttet denne lejlighed til at forsøge at skabe fred, særlig i hans tale af 28. juni, ved at vælge dialogens vej og sikre, at de lover og retsprocedurer, der gælder i Spanien, bliver overholdt. Parlamentet sætter en ære i at støtte denne fremgangsmåde.
Det er i denne ånd, at Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre har sluttet sig sammen med Den Socialdemokratiske Gruppe, Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance og Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa om et fælles beslutningsforslag. Jeg kan tilføje, at det efter vores mening ville være godt, hvis de andre grupper også støtter en fremgangsmåde, som er i overensstemmelse med et ønske hos flertallet af den spanske befolkning, nemlig at der på et retsligt grundlag indledes en fredsproces.
(Bifald fra venstre)
Brian Crowley
Hr. formand! Jeg vil tilslutte mig mine kolleger og sige, at det er en meget følsom situation for os i Parlamentet i dag. I alle vores overvejelser må vi huske ofrene for terrorisme og i dag især ofrene for ETA's vold i Spanien i de senere år. Men vi må også tænke på fremtiden og sørge for, at der ikke bliver flere ofre, for der vil blive fundet politiske løsninger på uenighederne i Spanien, Frankrig og EU som helhed.
Jeg mener, at det er forkert at drage paralleller eller at sige, at alle processer er identiske. Men tidligere fredsprocesser kan fungere som en rettesnor for, hvad der kan ske, den type vanskeligheder, der skal overvindes, og de udfordringer, der skal klares. Hvis en dialog skal være vellykket, må begge parter være åbne. Man må ikke tro, at en fremtidig proces bliver let. Man må sikre sig, at de mennesker, man fører dialog med, ønsker at opnå et kompromis og finde en løsning. Det vigtigste er at huske på, at når man indleder en fredsproces, må man slutte fred med sine fjender og ikke med sine venner, og det kan skabe mange interne vanskeligheder.
(Bifald)
De muligheder, som denne proces giver os, skal udnyttes, men det kan ikke forventes, at alle får det, de vil have. Det vigtigste er, at vi ikke skyder skylden på andre fra Folkepartiet eller Det Socialistiske Arbejderparti, men tilskynder de vigtigste demokratiske kræfter i Spanien til at gå sammen om at finde en løsning for hele Spaniens befolkning og ikke lade sig forlede til splittelse og uenighed. Det er på ingen måde at undergrave eller ignorere de lidelser, som folk har gennemgået.
Kan nogen af os forestille os, hvordan det ville være at miste en af vores kære på grund af en såkaldt politisk sag? I Irland ved vi, hvordan det er - der har været 3.000 ofre for terrorisme i Irland i de sidste 30 år - og alligevel var vi i stand til at finde en udvej og bringe yderliggående holdninger sammen. Der opstår en mulighed, hvis folk virkelig ønsker at gøre noget.
Muligheder opstår, men varer ikke ved. Lad os udnytte muligheden og yde vores støtte.
(Bifald fra venstre og midten)
Jens-Peter Bonde
for IND/DEM-Gruppen. - Hr. formand! Min gruppe vil ikke blande sig i spansk indenrigspolitik, men der findes folkeretlige principper, som alle lande er forpligtede til at følge. Nogle gange giver de ikke et entydigt svar. Folkenes selvbestemmelse er et ubrydeligt princip. Ethvert folk har ret til at vælge sin egen skæbne. Enhver nation har ret til at have sit eget land.
Men der findes kun omkring 10-12 lande i verden, hvor folk, nation og geografisk enhed går op i en højere enhed. I andre lande må man forhandle sig til løsninger, som respekteres af forskellige folk og nationer inden for den samme territoriale enhed. EU blander sig ikke landenes styreform. Det er medlemsstaternes egen kompetence, om de vil have en enhedsstat, et føderalt fællesskab, selvstyreordninger eller opdeling i flere stater. Staterne skal beskytte mindretal og respektere menneskerettighederne. National diskrimination er forbudt! Hvad kan EU så gøre i Baskerlandet for at stoppe terror og sikre en varig løsning med fred og fordragelighed? Vi kan opmuntre vores spanske kolleger til at finde en forhandlingsløsning og bidrage med en økonomisk gulerod, give støtte til økonomisk udvikling, uddannelse og job i stedet for terror.
Jeg kommer fra grænseområdet mellem Danmark og Tyskland, hvor vi har haft krig og had i århundreder. Min bedstefar var dansksindet tysk soldat. Min far blev undfanget i Tyskland, men er født i Danmark, fordi Nordslesvig kom tilbage til Danmark ved en folkeafstemning. Vores nationale leder, Hans Peter Hansen, var mådeholden og ville ikke have tysksindede områder tilbage til Danmark, da Tyskland lå ned efter første verdenskrig. Hvilken lykke! Der startede forsoningen mellem dansk og tysk, og nu anerkender alle grænsen. Danmark giver det tyske mindretal flere rettigheder end danskerne, og tilsvarende for det danske mindretal i Tyskland - f.eks. undtagelsen fra spærrereglen på fem procent. Anerkendelse, respekterede rettigheder, særrettigheder - det er nøglen til forståelse og varig fred.
Som dreng kunne jeg ikke handle i en tyskejet butik. I dag forekommer det uvirkeligt, og jeg samarbejder i dag både med det tyske mindretal i Danmark og det danske mindretal i Tyskland. Vi har sammen formuleret forslaget til beskyttelse af mindretallene i chartret om grundlæggende rettigheder. Jeg håber, at baskerne og de andre folkeslag i Spanien vil finde deres vej til forsoning. Mellem Danmark og Tyskland var folkeafstemning om særrettigheder midlet. Det gør ikke så ondt som krudt og kugler. Man kan godt lægge fortiden bag sig!
(Bifald)
James Hugh Allister
(EN) Hr. formand! Jeg, der er fra Nordirland, som har gennemlevet det, der af og til eufemisk blev kaldt en fredsproces, ser forbløffende paralleller og erfaringer, der kan drages. ETA-Batasuna og IRA-Sinn Féin er begge revolutionære marxistisk baserede organisationer, som agter at påtvinge en civilbefolkning deres vilje og ideologi gennem forkastelig vold, hvor og når det er påkrævet. Det er ingen overraskelse, at der har været snævre terrorforbindelser mellem dem. De er desuden begge to specialister i at stjæle fredens sprog, samtidig med at de praler med tidligere og endog igangværende terrorhandlinger, mens de mesterligt springer fra en kampfase til en anden.
Vi må lære af vores fejl. I 1994 erklærede IRA en våbenhvile, der viste sig blot at være taktisk, eftersom de 18 måneder senere foretog det nedrige bombeangreb mod Canary Wharf og dykkede ind og ud af terrorisme efter forgodtbefindende. I 1998 lovede de at aflevere våbnene inden to år, men det var først i 2005, at de virkelig gjorde noget ved det. De blev idiotisk og alt for tidligt indlemmet i regeringen i Nordirland for blot at oprette deres Stormontgate-spionring i regeringen. Sidst i 1994 lod de, som om de deltog i rigtige politiske forhandlinger, samtidig med at de planlagde det største kup i britisk historie - røveriet af Northern Bank - og nogle få uger senere myrdede medlemmer af IRA Robert McCartney. Nu vil de i regering igen, men de mener, at de skal beholde deres Army Council.
Lad Dem derfor ikke narre af simple erklæringer om vilje til fred fra mennesker, hvis faste repertoire er tvetungethed og ravage! Prøv dem længe og hårdt, for ellers vil Deres velvillige indstilling også blive udnyttet.
Formanden
Som afslutning på forhandlingen har jeg modtaget to beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 103, stk. 2.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i dag kl. 12.30 efter det højtidelige møde med Ungarns præsident.
