Sikkerhed inden for civil luftfart (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Paolo Costa for Europa-Parlamentets delegation til Forligsudvalget om Forligsudvalgets fælles udkast til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2320/2002 (PE-CONS 3601/2008 - -.
Paolo Costa
Hr. formand! Hr. næstformand i Kommissionen! Mine damer og herrer! Vi fejrer i dag afslutningen på en procedure, som startede helt tilbage i september 2005.
Det har været en lang og indimellem vanskelig færd, som vi har begivet os ud på, men jeg føler, at det i sidste ende har været det hele værd. Det, der står på spil, er sikkerheden inden for civil luftfart. Den gældende forordning, som har været i kraft indtil nu, blev vedtaget med stor følelsesladethed i forbindelse med angrebene på tvillingetårnene den 11. september 2001. Det var en vanskelig fødsel, men forordningen blev godkendt og indført, og selv om den har været en vis succes i de seneste år, har der været praktiske huller og mangelfuldheder.
Det er årsagen til, at vi nu er ved at revidere forordningen. Formålet er at sikre en mere fleksibel løsning på de teknologiske, psykologiske og adfærdsmæssige ændringer i bekæmpelsen af terrorisme og naturligvis tage højde for den erfaring, som vi har opnået indtil nu. Sikkerhed og beskyttelse mod terrorangreb er en klar prioritet, der imidlertid ikke kan drøftes isoleret set, men skal ses i en lidt større sammenhæng.
Kontrollen skal være streng og effektiv, men bør ikke i overdreven grad besvære passagererne, og anvendelsen af kontrollen bør ikke medføre unødige omkostninger. Omkostningerne bør evt. fordeles og ikke alene bæres af passagererne. Derfor kan den nye kontrol ikke indføres uden passende demokratisk kontrol. Det er disse to punkter - omkostninger og demokratisk kontrol - som Parlamentets delegation fokuserede på under forligsforhandlingerne.
Med hensyn til omkostninger kan jeg med glæde oplyse Parlamentet, at der er medtaget en artikel, ikke en betragtning, som fastslår, at sikkerhedsomkostningerne skal fordeles mellem passagerne, lufthavnene, luftfartsselskaberne og staten. I henhold til en anden artikel - ikke en interinstitutionel erklæring som i 2002, men en artikel - undersøger Kommissionen problemet nærmere og fremsætter forslag for Parlamentet og Rådet med henblik på at løse problemet gennem en hensigtsmæssig fordeling af omkostningerne mellem skatteyderne og passagererne.
Men hensyn til demokratisk kontrol lykkedes det os at få igennem, at forskriftsproceduren med kontrol skal finde anvendelse, særligt når der indføres nye screeninger, kontroller eller begrænsninger, der påvirker passagernes liv. Hvis Parlamentet i fremtiden skulle vurdere, at en sikkerhedsforanstaltning er uforholdsmæssig, ville det kunne kræve en offentlig debat og dermed sikre en passende undersøgelse af sådanne overvejelser.
Generelt set føler jeg, at der er opnået en balance mellem en effektiv bekæmpelse af terrorisme og en respekt, der er så vidtrækkende som muligt, for privatlivets fred og med hensyn til at undgå procedurer, der er til unødig irritation for passagererne. Naturligvis er det kun den faktiske afprøvning, der vil fortælle os, hvorvidt denne balance reelt er opnået.
Derfor vil jeg gerne anbefale Parlamentet at godkende den aftale, som vi er nået frem til ved forlig, så Kommissionen kan få en effektiv start på arbejdet.
Jacques Barrot
Hr. formand! Mine damer og herrer! Foran Dem har De et forslag til en ny rammeforordning om luftfartssikkerhed, som I allerede er godt bekendt med. Jeg glæder mig over det store arbejde og den energi, som De har lagt i at opnå et positivt resultat efter en lang og vanskelig forligsforhandling.
Vi er nu kommet til sidste etape for denne nye rammeforordning, som er endnu et bevis på bedre lovgivning. Den 4. marts afsluttede Rådet formelt tredjebehandlingen af denne afbalancerede og fordelagtige tekst, som er vigtig for både erhvervslivet og passagererne. Det er nu op til medlemmerne af Europa-Parlamentet at afslutte processen.
Jeg takker hr. Costa for hans opfordring til Parlamentet om at godkende teksten og dermed sikre et vellykket resultat af forligsforhandlingen. Alle parter har vist kompromisvillighed under forligsforhandlingen, men jeg tror godt, jeg kan sige, at Parlamentet trak sig ud som vinder, fordi de fleste af de fremsatte ændringsforslag og idéer er med i den tekst, som De skal stemme om.
Jeg forstår Deres forventninger til finansieringsordningen. Jeg aflagde et meget stærkt personligt løfte under forligsforhandlingen. Med Deres tilladelse, så henviser jeg til min tidligere udtalelse om, at jeg agter at fremsætte et udkast til forslag til retsakt for Kommissionen om fordelingen mellem skatteydere og brugere af de omkostninger, der opstår i forbindelse med de strengere luftfartssikkerhedsforanstaltninger, som medlemsstaterne kan vedtage ud over de grundlæggende regler, som er fastsat i den nye forordning.
Dette berører hverken Kommissionens initiativret eller overholdelsen af de nationale procedurer, særligt kravet om at foretage en passende konsekvensanalyse inden fremsættelse af et lovforslag.
Med indførslen af forskriftsproceduren med kontrol får Europa-Parlamentet endvidere større beføjelse i forhold til de generelle regler, som Kommissionen skal udarbejde efter vedtagelsen af rammeforordningen.
Samtidig med at alt dette sikrer større fleksibilitet med hensyn til tilpasningen af lovgivningen efter forskriftsproceduren med kontrol, sikrer det også en modvægt i forhold til de almindelige gennemførelsesforanstaltninger. Vi skaber således institutionelle fremskridt i alle disse situationer.
Med hensyn til artikel 4 henleder jeg Deres opmærksomhed på den fremsatte erklæring. Kommissionen har givet udtryk for sin hensigt om at foreslå generelle foranstaltninger i henhold til den nuværende artikel 4, stk. 1, litra a), og detaljerede gennemførelsesforanstaltninger i henhold til artikel 4, stk. 2. Kommissionen agter at anvende EF-traktatens artikel 251 til at foreslå eventuelle tilføjelser, som er nødvendige af hensyn til de fælles grundlæggende normer, der er fastsat i forordningen.
Kommissionen bemærker, at det er vigtigt at give mulighed for at udarbejde detaljerede gennemførelsesforanstaltninger ved hjælp af metoder, der ikke blot kan sikre en effektiv afsløring og afskrækkelse, men også kan sikre den nødvendige fleksibilitet og hurtighed og samtidig respekterer fortroligheden af følsomme oplysninger af hensyn til beskyttelsen af passagererne. Kommissionen påpeger ligeledes, at gennemførelsesbestemmelsernes kontinuitet vil blive opretholdt, indtil de erstattes af nye foranstaltninger vedtaget i henhold til denne forordning.
Med hensyn til indholdet gør den nye forordning det muligt at skabe en mere hensigtsmæssig lovgivning, som på holistisk og fleksibel vis bedre kan håndtere sikkerhedsspørgsmål, i stedet for at løse dem gennem en række individuelle og gentagne tiltag. Ifølge de første skøn fra Sammenslutningen af Europæiske Luftfartsselskaber kan de mere fleksible metoder nedbringe omkostningerne med op til 500 millioner euro.
For at opsummere vil jeg sige, at når den nye forordning vedtages, vil den gøre det lettere at indgå aftaler med tredjelande, som har lige så høje sikkerhedsnormer for luftfart. Dette koncept, som kaldes "one-stop security", er ikke kun af interesse for passagererne, men også for den europæiske luftfartssektor.
Desuden håber jeg, at den nyeste teknologiske udvikling vil gøre os i stand til at ændre totalforbuddet mod væsker om bord på fly i begyndelsen af næste år. Så snart den relevante teknologi til sporing af flydende sprængstoffer er tilgængelig, vil jeg bestræbe mig på at tage højde for denne nye faktor i lovgivningen. Europa-Parlamentet vil få mulighed for at gennemgå alle planer om en ændring af reglerne på dette område.
Det har været en langvarig proces. Det har krævet en stor indsats fra alles side at nå frem til det kompromis, der er nødvendigt for vedtagelsen af den nye forordning. Den nye forordning vil ikke blot være med til at forbedre luftfartssikkerheden, den vil også nedbringe omkostningerne, forenkle reglerne og beskytte den civile luftfart mere effektivt.
Jeg takker således Parlamentet for dets indsats i udarbejdelsen af dette forslag til retsakt, og jeg håber naturligvis af hele mit hjerte, at De vil støtte og vedtage denne tekst.
Philip Bradbourn
Hr. formand! Som både ordføreren og kommissær Barrot sagde, er Parlamentet og Rådet efter langvarige forligsforhandlinger nu endelig nået frem til en aftale, som, jeg mener, er positiv og fortjener vores opbakning.
I lyset af de vedvarende terrortrusler mener vi, at klare sikkerhedsregler og - lige så vigtigt - fælles gennemførelse i alle europæiske lufthavne og luftfartsselskaber er absolut nødvendigt, og forslaget indeholder begge dele.
Da vi ikke har været i stand til at nå til enighed med Rådet i spørgsmålet om finansieringen af disse sikkerhedsforanstaltninger, har Kommissionen påtaget sig at fremsætte et separat forslag vedrørende finansiering af disse foranstaltninger inden for de kommende måneder. Jeg håber, at dette vil ske hurtigst muligt.
Jeg vil gerne gøre det klart her og nu, at når dette forslag fremsættes, bør både Rådet og Kommissionen tage højde for Parlamentets stærke og enige holdning til spørgsmålet. Parlamentet må ikke opfattes som en eller anden forhindring, som Kommissionen og Rådet skal forcere, men i stedet som en seriøs og ligeværdig part i processen. Passagersikkerheden er af afgørende betydning, og jeg håber derfor, at Kommissionens kommende forslag vil afspejle vores stærke holdning.
Bortset fra dette vanskelige punkt bør betænkningen bifaldes. Jeg kan se fordelene ved fælles sikkerhedsnormer i hele Europa, og i betragtning af at den forhøjede terrortrussel mod luftfarten i dag kun øges, indeholder dette forslag betydelige forbedringer af passagersikkerheden. Jeg tilskynder derfor på det kraftigste Parlamentet til at give dette forslag sin fulde opbakning.
Saïd El Khadraoui
for PSE-Gruppen. - (NL) Hr. formand! Hr. kommissær, mine damer og herrer! Siden terrorattentaterne den 11. september og andre senere trusler kan vi konstatere, hvor sårbar luftfartssektoren er, og hvor dødbringende følgerne af et attentat med eller i et fly kan være. Og ligeledes hvilken gigantisk effekt det kan have for økonomien og således for os alle. Følgelig er det vigtigt, at vi gør alt, hvad der er nødvendigt, for at garantere maksimal sikkerhed, og det er indlysende, at vi skal opnå en maksimal harmonisering på europæisk plan, hvad det angår.
Men samtidig skal vi også søge en balance mellem dels sikkerhed, dels komfort, privatlivets fred og bevægelsesfrihed, som ordføreren netop understregede. Det har hele tiden været parlamentsdelegationens hensigt under forhandlingerne, og jeg synes også, at vi under forligsfasen på tværs af partiskellene har samarbejdet godt med hr. Costa og hr. Jarzembowski. Sammen satte vi alle sejl til, og vi endte med at opnå et godt kompromis, som kommissæren med rette sagde.
Det betyder ikke, at vi er helt tilfredse. Alt vil afhænge af, hvordan de indgåede aftaler gennemføres i praksis, nemlig på to væsentlige områder. For det første, hvad angår gennemførelsen af foranstaltningerne. Her har vi kunnet opnå, at Parlamentet i vid udstrækning stadig inddrages gennem den nye komitologiprocedure med kontrol, og de facto har vi fået en slags vetoret for sager, hvor de foreslåede foranstaltninger efter vores opfattelse er uforholdsmæssige. Der er følgelig mulighed for fortolkning og for debat, og jeg tror, at forbuddet mod væsker har gjort det klart, at dette også er nødvendigt. Vi kan ikke tillade, at et ekspertudvalg uden videre får carte blanche uden noget ansvar. Derfor synes jeg, at denne nye form for demokratisk kontrol absolut er et plus.
Vi kan først påtage os denne opgave, hvis Kommissionen permanent informerer og briefer os, og jeg tror, at det bliver meget vigtigt. Vi skal også internt i Parlamentet udforme en god procedure, som vil sætte Parlamentet i stand til at gøre dette effektivt.
For det andet har vi ikke helt fået, hvad vi ønskede, hvad angår finansiering af sikkerhedsforanstaltningerne. Det ved vi. Vi ønskede fortsat at tænke konsistent. Vi går ud fra, at de sikkerhedsforanstaltninger, som Europa har aftalt, er tilstrækkelige for alle. Hvis medlemsstater er nødt til eller ønsker at gøre mere, skal de også afholde udgifterne. Det lykkedes os ikke at få dette accepteret, men jeg går ud fra, hr. kommissær, at den forpligtelse, De har indgået, vil føre til en ny debat og virkelige resultater i fremtiden.
I hvert fald råder vi fra i dag over rammer, som skal gøre det muligt for os hurtigt at træffe foranstaltninger, men samtidig også sikrer tilstrækkelig demokratisk kontrol. Fremtiden vil vise, om systemet fungerer til alles tilfredshed. Også min gruppe vil støtte dette.
Jeanine Hennis-Plasschaert
for ALDE-Gruppen. - (NL) Hr. formand! For at sige det rent ud er der ingen tvivl om, at luftfarten er og bliver et populært mål for terrorister. At der er behov for strengere sikkerhedsforanstaltninger for luftfarten, med de gener, som følger deraf, er derfor indlysende. Men når det gælder opbakningen til disse, er det faktisk væsentligt, at foranstaltningerne er effektive. I den henseende er denne aftale, selv om den ikke er perfekt, absolut et vigtigt fremskridt.
Når det gælder Parlamentets forstærkede rolle, håber jeg inderligt, at vi vil benytte denne fuldt ud. En vis grad af realitetssans omkring loves og bestemmelsers formodede effektivitet er mere end nogensinde nødvendig. Selvfølgelig er det vigtigt, at kollektiv stress håndteres ordentligt. Samtidig bør luftfartspassagererne tages alvorligt. Der er ingen, der ønsker dyrt betalt skinhellighed.
Terrorister bliver stadig mere kreative. Dette problem løses ikke ved at konfiskere flasker med vand, brusegélé eller linsevæske, men derimod ved, at politi, retsvæsen og efterretningstjenester samarbejder på tværs af grænserne. Derfor ser jeg frem til den handlingsplan, som kommissæren netop bebudede.
Seán Ó Neachtain
Hr. formand! Luftfartssikkerhedens betydning må og bør ikke ignoreres, og jeg har kun roser til det arbejde, der er blevet gjort for at nå frem til denne løsning, som sørger for passagerers og ansattes sikkerhed.
Når vi udarbejder og gennemfører denne type regler, skal vi passe på, at vi ikke vedtager regler for reglernes skyld, og at vi også ser på andre aspekter af luftfartssektoren. Ud fra den betragtning glæder jeg mig over den bestemmelse i betænkningen, der fastslår, at visse passagerer - dem, som kommer fra lande med lige så høje sikkerhedsnormer som Unionen - ikke behøver at gennemgå en ekstra sikkerhedskontrol. Det er en stor skam, at man ikke har fulgt den samme linje i forbindelse med toldfrie varer og transitpassagerer.
Som det er nu, bliver en person, der rejser fra USA til Irland og mellemlander i Paris, frataget eventuelle toldfrie varer i Paris, som vedkommende har købt i USA. Dette urimelige system betyder, at både passagerer og forretninger taber.
Jeg er enig i, at sikkerhedshensyn er en prioritet. Den løsning, der blev vedtaget i Singapore, viser imidlertid, at der kan gøres to ting. Hvordan kan det være, at sådanne aftaler ikke kan indgås med andre lande? Vi ved, at der er nogle planer undervejs, men det går for langsomt i forhold til de passagerer og forretninger, som bærer konsekvenserne.
Eva Lichtenberger
Hr. formand! Denne sag har jo allerede en meget lang historie, og jeg vil ved denne lejlighed gerne endnu en gang takke hr. Costa. Han har under forhandlingerne - også med Rådet - altid følt sig forpligtet af den holdning, som medlemmerne i fællesskab havde udarbejdet i udvalget og stod bag.
Et af stridspunkterne var som allerede nævnt spørgsmålet om finansieringen af sikkerhedsforanstaltningerne - af ret indlysende årsager. Disse sikkerhedsforanstaltninger kan jo f.eks. glimrende bruges til at skjule ikke helt legale finansieringsmuligheder for det enkelte nationale flyselskab. Derfor, formoder jeg, har der jo også været en del modstand i Rådet mod en ordning, som forlanger større gennemsigtighed på dette område, og det var jo også helt klart i vores gruppe, at vi vil have transparente regler om finansieringen, som er logiske, og som skal bidrage til at udelukke problemer.
Det andet punkt var bestemmelsen om, at Parlamentet skal inddrages mere i den videre udvikling af sikkerhedsbestemmelserne. Her var der også en enorm modstand, som jeg imidlertid ikke helt kunne følge, for i grunden forsøgte Europa-Parlamentet kun at vise en udvej for, hvordan man f.eks. kunne komme videre fra en gang vedtagne foranstaltninger, hvis det skulle vise sig, at de ikke længere fører til det ønskede mål. Jeg kan lige netop støtte kompromiset, men jeg havde ønsket noget mere.
Jaromír Kohlíček
Europa-Parlamentet og Kommissionen har drøftet luftfartssikkerheden i flere år.
Formålet med ændringen af forordning (EF) nr. 2320/2002 af 16. december 2002 er at forbedre de fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart. Det resultat, der er kommet ud af forhandlingerne, er imidlertid ikke særlig klart. Så for at ikke kun jeg selv, men også mange andre medlemmer af Parlamentet, kan stemme for resultatet af forligsforhandlingen, vil jeg gerne bede om et meget klart svar på mit spørgsmål.
Hr. kommissær - Monsieur le Commissaire, c'est pour vous - eftersom den nye forordning ikke sikrer en fælles procedure for kontrol af pilotsikkerheden, hvordan vil dette problem da blive løst, når først forordning (EF) nr. 2320/2002 ophæves? Kan De bekræfte, at European Cockpit Association og Kommissionen er nået til enighed om at udarbejde regler, der fastsætter en fælles procedure for kontrol af pilotsikkerheden? Hvornår vil denne tekst i givet fald blive fremlagt? Deres svar vil afgøre, hvordan vi stemmer i morgen.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Hr. formand! Først vil jeg gerne udtrykke min tilfredshed med den aftale, som endelig er opnået, om ændringen af forordningen om fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart. Jeg vil gerne rose ordføreren, hr. Costa, for hans indsats samt repræsentanterne for de politiske grupper, hr. Jarzembowski og hr. Khadraoui, som sammen med ordføreren udgjorde kernen i forhandlingsgruppen. Udstyret med et indgående kendskab til emnet og dets tekniske aspekter og med konsekvent loyalitet over for Europa-Parlamentets standpunkter om gennemsigtighed og respekt for borgerne har de kæmpet en utrættelig kamp for at nå målet. Jeg vil også gerne takke alle medlemmerne af Europa-Parlamentets delegation, som jeg havde den ære at være formand for, for deres samarbejde i alle faser af forhandlingerne, og især på de kritiske tidspunkter. Jeg vil tillade mig at fremhæve det portugisiske formandskabs vedvarende indsats for at opnå gensidig forståelse og enighed samt Kommissionens konstruktive, afgørende bidrag, hvor kommissær Barrot var til stor hjælp.
Den nye forordning er ikke kun resultat af en vellykket forhandling. Den er i sidste instans udtryk for en fælles opfattelse af forholdet mellem sikkerhed på den ene side og borgerne og vores politiske mål på den anden. Den er resultatet af den erfaring, vi har opnået med anvendelsen af sikkerhedsreglerne. Den er et bedre udtryk for behovet for gennemsigtighed og ansvarlighed fra alle de involverede instansers side. Den danner en effektiv ramme for passagerernes sikre transport i en globaliseret sammenhæng og giver samtidig medlemsstaterne mulighed for at tilpasse deres politik til den nye udvikling og de særlige behov, som måtte opstå i en bestemt periode. Desuden stiller den krav om gennemsigtighed og om, at medlemsstaterne bærer en del af omkostningerne, hvilket var vigtigt for Europa-Parlamentet.
Sideløbende med medlemsstaternes forpligtelser har Kommissionen forpligtet sig til at udarbejde en rapport ved udgangen af 2008, som vil være et stort bidrag i denne retning, og Europa-Parlamentet vil herefter forberede sig på at spille en effektiv rolle med kontrollen af gennemførelsesforanstaltningerne.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Fru formand! Jeg vil gerne lykønske ordføreren hr. Costa samt alle de parlamentsmedlemmer, der deltog i forhandlingerne vedrørende tredjebehandlingen. I øjeblikket diskuterer vi dette dokument, mere end to år efter at Kommissionen i 2005 foreslog en forordning til erstatning af forordningen fra 2002, der blev vedtaget efter terrorangrebene den 11. september 2001.
Lufttransporten har gennemgået en hastig udvikling i de seneste år. Mens der i 1970 var ca. 200 millioner passagerer i de 15 EU-medlemsstater, var antallet af passagerer i 2000 oppe på ca. 600 millioner. Desværre resulterede terrorangrebene den 11. september i et fald i antallet af flypassagerer på ca. 2 % fra 2000 til 2001.
Europa-Parlamentet lægger stor vægt på sikkerheden for flypassagerer og personale, der arbejder inden for lufttransport. Forhandlingerne er en del af den forligsprocedure, der primært handler om fordelingen af omkostningerne vedrørende de nødvendige sikkerhedsforanstaltninger, en ensartet gennemførelse af sikkerhedsinspektioner, betydningen af visse programmer for den civile luftfarts sikkerhed, vedtaget på nationalt plan eller for den enkelte lufthavn eller det enkelte luftfartsselskab. Der bør efterfølgende vedtages fælles sikkerhedsnormer gennem forskriftsproceduren med kontrol, så Europa-Parlamentet kommer til at spille en vigtig rolle i processen. Omkostningerne vedrørende tillægsforanstaltninger bør afholdes af både medlemsstater og brugere.
Inden den 31. december 2008 sender Kommissionen en rapport til Europa-Parlamentet med en oversigt over de foranstaltninger, der skal introduceres, så skatterne vedrørende sikkerhedsforanstaltningerne kun anvendes til dette formål, og så man får den krævede gennemsigtighed vedrørende beregningen og brugen af sådanne skatter.
Med hensyn til brugen af sikkerhedsvagter om bord på luftfartøjer har de enkelte medlemsstater kompetence til at træffe afgørelser vedrørende de luftfartøjer, der er registreret og autoriseret i de pågældende medlemsstater, men deres rolle blev forbedret med håndhævelsen af visse bestemmelser om uddannelses- og sikkerhedsbetingelser.
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Fru formand! Lufttransporten har brug for veldefinerede retsregler, men de skal være så fleksible som muligt, og samtidig skal de være tilstrækkeligt harmoniserede - specielt med hensyn til flyvesikkerhed. Disse kriterier opfyldes af det dokument, vi diskuterer i dag. Efter min mening er det et vanskeligt, men godt kompromis fra medlemmerne af Forligsudvalget, og jeg takker dem for deres indsats. I denne forbindelse fortjener hr. Costa og hr. Barrot særlig ros.
Da tiden er begrænset, vil jeg koncentrere mig om nogle få punkter. For det første skal afgifterne for luftfartssikkerhed være gennemsigtige og kun vedrøre de faktiske udgifter. For det andet skal foranstaltninger på dette område ikke hæmme konkurrencen blandt lufthavne og luftfartsselskaber, der er en naturlig del af det frie marked. For det tredje skal principperne vedrørende sikkerheden inden for civil luftfart standardiseres på verdensplan. Det er derfor glædeligt, at dette dokument henviser til et samarbejde med Organisationen for International Civil Luftfart, ICAO. For det fjerde skal flyselskaber fra tredjelande også overholde sikkerhedsnormerne, da de europæiske foranstaltninger ellers vil være ineffektive. For det femte skal der udarbejdes passende procedurer for håndtering af krisesituationer, der måske aldrig opstår, men som altid er mulige i tilfælde af et terrorangreb.
Endelig bør vi i fællesskab bestræbe os på at gøre passagererne, inklusive handicappede passagerer, til subjekt snarere end til objekt for den indsats, som ydes af alle involverede parter i lufttransport - specielt med hensyn til sikkerhedsforanstaltninger, der omfatter en vis grad af besvær.
Timothy Kirkhope
(EN) Fru formand! Det glæder mig, at der er gjort fremskridt på dette område, for Parlamentet har altid indikeret, at vi skal være meget grundige med disse foranstaltninger, der forbedrer sikkerheden for de flyrejsende. Jeg vil rose hr. Costa, mine kolleger i Transportudvalget og i særdeleshed hr. Barrot, der har arbejdet for at sikre, at ordningerne for finansiering af foranstaltningerne opstilles korrekt, og at komitologien bruges til en kritisk gennemgang af definitionen på fælles grundlæggende normer.
Der er behov for et EU-samarbejde for at skabe konsekvens på dette område, så passagererne informeres bedre. Som jeg sagde sidst i 2007, er gensidig anerkendelse af vores forskellige juridiske traditioner vejen fremad i et EU med 27 medlemsstater, men der skal indføres grundlæggende sikkerhedsnormer i EU. Når Kommissionen senere på året skitserer finansieringsprincippet, vil jeg stærkt argumentere for, at medlemsstaterne skal have lov til at gå ud over disse, hvis de finder det nødvendigt, så længe at de er villige til at betale omkostningerne.
Det kommer oven i de rapporter, ifølge hvilke den britiske luftfartsmyndighed skal fotografere og tage fingeraftryk af alle passagerer, der tjekker ind til indenrigsflyvninger i Heathrow og adskillige andre lufthavne. Efter min mening bør disse foranstaltninger ses efter i sømmene for at sikre, at de er effektive. Brugen af biometrisk teknologi, som foreslået af hr. Frattini, skal sikre større effektivitet, og den må ikke støde den offentlige støtte fra sig.
Offentligheden har allerede tolereret et stort besvær gennem sikkerhedsforanstaltninger, der kan være ønskværdige, men jeg savner en klar og objektiv analyse af deres effektivitet. Tilfældigheden i nogle af bestemmelserne er særligt nedbrydende, og vi bør bestemt bede om konsekvens i strategien hos luftfartsmyndighederne i Europa, hvis ikke på globalt plan.
EU bør være proaktivt snarere end reaktivt med hensyn til alle disse sikkerhedsspørgsmål. Vi skal være ét skridt foran truslen ved at udvikle mere sofistikeret teknologi og ved at dele bedste praksis og samle vores viden. Jeg synes bestemt, at denne betænkning fører os i denne retning.
Inés Ayala Sender
- (ES) Fru formand! Vi glæder os meget over at være nået til vejs ende i det, der har været en lang kamp for at opnå sikkerhed inden for en sektor, der er fundamental for vores økonomi og for den europæiske konkurrenceevne, og hvis succes og troværdighed netop bygger på et højt sikkerhedsniveau, dvs. luftfartssektoren.
Det så man tydeligt den 11. september 2001, hvor sikkerheden netop var et af de centrale aspekter, man kunne se, at man var nødt til at styrke såvel på globalt niveau som - ikke mindst - på europæisk niveau.
Efter min mening udgør alle Kommissionens bestræbelser, ikke kun i denne sag, men også i andre, f.eks. hele spørgsmålet om sortlisterne og hele spørgsmålet om at forbedre og gennemføre sikkerhedsforanstaltningerne, et afgørende element.
Vi glæder os over og lykønsker i særdeleshed ordføreren, hr. Costa, der med sin stædighed, og den har virkelig været anstrengende nogle gange, har opnået en aftale. Det skal han have en varm tak for. Den er den bedst mulige aftale.
Den vedrører desuden to afgørende områder. For det første er der behovet for sikkerheden, og i særdeleshed finansieringen af denne sikkerhed. Vi er alle enige i, at sikkerheden er meget vigtig, men det er også vigtigt, hvem der betaler denne sikkerhed, og hvordan vi forbedrer gennemsigtigheden og sikrer en bedre fordeling af omkostningerne. I denne henseende synes jeg også, at Kommissionens samarbejde, når den tilbyder en undersøgelse, der netop har til formål at identificere og forbedre denne gennemsigtighed i forbindelse med fordelingen af omkostningerne mellem skatteyderne og brugerne, kan hjælpe os med at forbedre de fremtidige foranstaltninger.
For det andet vedrører den Parlamentet som institution. Ud fra et institutionelt synspunkt har hr. Costa formået at styrke komitologien med kontrolmetoder, og jeg mener også, at dette fremover vil afhjælpe nogle af de misforståelser, der tidligere har været i denne forbindelse, f.eks. i forbindelse med spørgsmålet om væskerne, som jeg mener, at vi skal forbedre. Og med hensyn til fremtiden håber vi at kunne supplere alle disse dossiers om luftfartssikkerhed, som er afgørende for en anden vigtig faktor, nemlig den menneskelige faktor.
Jeg håber også, at kommissæren kan fortælle os lidt om, hvordan hans tidsplan forløber i forbindelse med den sociale pakke, såvel for kabinepersonalet som for piloterne for så vidt angår uddannelse og certificering af disse. Vi ved, at EASA arbejder med dette, men vi vil gerne se flere konkrete foranstaltninger i forbindelse med dette spørgsmål, der bliver nøglestenen i den øgede sikkerhed.
Reinhard Rack
(DE) Fru formand, hr. næstformand! Passagerernes sikkerhed er et værdifuldt gode. Men hvordan bliver den beskyttet, når det kommer til stykket? I den korte udgave ville det sikkert lyde sådan her: Af med bæltet, tøm flasken, af med skoene! Men sikrer disse foranstaltninger virkelig noget ud over ekstra arbejdspladser til dårlig betalte og dårligt uddannede sikkerhedsmedarbejdere? Dertil kommer, at de lange køer i lufthavnene og generne og de økonomiske ulemper endnu en gang bliver forbundet med EU, selv om det i mange tilfælde er overdreven pligtopfyldelse fra lokale og regionale oversheriffers side, der har disse ubehagelige konsekvenser. Det kan ikke være den ideelle løsning!
Lad os hurtigst muligt revidere gennemførelsesbestemmelserne om væsker og erstatte dem af mere og bedre teknologi og et bedre samarbejde mellem sikkerhedstjenesterne!
Erna Hennicot-Schoepges
(FR) Fru formand! Hr. kommissær! Jeg vil frem for alt gerne henlede opmærksomheden på den teknologiske fornyelse, som er nødvendig for at undgå et sammenbrud inden for den civile luftfart. Min bøn er, at der sker fremskridt inden for Cesarprojektet med henblik på at fremme den teknologiske innovation inden for luftfarten og sørge for, at den civile luftfart ikke længere holdes som gidsel af visse kræfter på jorden Jeg vil gerne spørge, hvilke fremskridt der er sket i medlemsstaterne med hensyn til overdragelse af rettigheder. Ville dette ikke have utrolig mange fordele for passagersikkerheden, beskyttelsen af miljøet og luftfarten som helhed?
Jacques Barrot
Fru formand! Mine damer og herrer! Jeg har lyttet nøje til Deres taler. Som De alle understregede, er udfordringen med hensyn til vores politik for luftfarssikkerhed at finde en fornuftig balance mellem behovet for at beskytte passagererne mod terrorangreb og naturligvis - i forhold til de driftsmæssige aspekter i lufthavnene - at undgå alt for komplicerede kontrolprocedurer. Kommissionens forslag tog sigte på en kraftig forbedring af chancerne for at nå frem til en fornuftig balance. Som jeg også sagde før, vil vedtagelsen af denne forordning gøre os i stand til at indføre mere moderne og fleksible regler ved hjælp af nye kontrolteknologier, indføre konceptet "one-stop security" for flyvninger fra tredjelande med høje sikkerhedsnormer, afskaffe visse overlappende krav, systematisere interessenters deltagelse i beslutningerne vedrørende gennemførelsesbestemmelserne og naturligvis inddrage Europa-Parlamentet yderligere i beslutningsprocessen vedrørende gennemførelsesbestemmelserne. Jeg påtager mig personligt at fremsætte initiativer på alle områder med forbindelse til finansieringen af sikkerheden for at forbedre den nuværende situation, sikre større gennemsigtighed og gøre medlemsstaternes finansielle forpligtelser mere synlige.
Jeg vil som sagt kommentere nogle af Deres bemærkninger, men forventer ikke at kommentere dem alle.
Den generelle strategi, som Kommissionen vil følge i fremtiden, er at offentliggøre alle gennemførelsesbestemmelser, medmindre det fastslås, at kendskab til dem vil kunne være til nytte for terrorister. Det er en stor forskel i forhold til situationen i dag, hvor udgangspunktet er ikke at offentliggøre noget. Det er et meget vigtigt punkt, for det betyder, at Parlamentet kan blive fuldt informeret.
Jeg vil nu kommentere nogle af Deres punkter. Som svar på hr. Ó Neachtains indlæg kan jeg sige, at spørgsmålet om de toldfrie varer stadig er vigtigt for mig. Vi har udarbejdet en forordning, som giver mulighed for undtagelser. Gennem forhandlinger med Singapore er det lykkedes os at indføre en undtagelsesregel for alle forbindelser med Singapore, og vi fortsætter nu og er ved at forberede yderligere undtagelser med en række andre tredjelande. Naturligvis skal disse tredjelande imidlertid indgå et langt mere aktivt samarbejde med os, og vi tilkendegiver vores interesser på området over for dem. Amerikanerne og canadierne samarbejder med os, men det er fuldstændig afgørende for os - og tro mig, dette er et problem, som personligt optager mig meget - at der bliver indgået mange flere aftaler med tredjelande, hvis vi skal gøre noget ved dette problem med toldfrie varer.
Hr. Kohliček og fru Ayala talte om piloterne og besætningsmedlemmerne. Vi samarbejder med piloterne. En høring er undervejs, men jeg kan ikke forudsige resultatet af den. Det forholder sig sådan, at vi er meget opmærksomme på problemerne og på at finde de rette løsninger.
Det er korrekt, som det også blev sagt, at vi har behov for en meget sammenhængende strategi på europæisk plan. Jeg holder naturligvis selv nøje øje med, hvordan bestemmelserne anvendes, og det er korrekt, som hr. Kirkhope netop påpegede, at vi tydeligvis er nødt til at harmonisere reglerne og også procedurerne til gennemførelse af dem. Vi skal også undgå, at nogle medlemsstater tager initiativer, som er mere eller mindre improviserede og ensidige. Det er ikke let. Vi ved, at kampen om finansieringen af sikkerhedsforanstaltningerne og for en mere gennemsigtig og afbalanceret finansiering vil blive hård. Det ved hr. Costa af erfaring. Jeg vil også gerne takke fru Kratsa-Tsagaropoulou, som stod i spidsen for Parlamentets delegation, og som var en stor hjælp for os under de lange og meget vanskelige møder.
Endelig vil jeg gerne sige et par ord til hr. Costa, fordi hans betænkning og arbejde som ordfører gav os en reel følelse af, at Parlamentet virkelig stræbte efter at opnå det fælles bedste for Europa, det bedste for passagerne og naturligvis også et beskyttelsessystem, der er effektivt, men samtidig tilstrækkeligt fleksibelt til at kunne tage højde for ændringer. Som jeg sagde tidligere, holder vi nøje øje med nye teknologier, som jeg håber vil gøre os i stand til at forenkle disse procedurer. Muligheden for at afsløre sprængstoffer i væsker synes nu at være inden for rækkevidde. Jeg håber, at vi vil kunne gøre brug af disse nye teknologier. De vil naturligvis være meget velkomne.
Jeg vil gerne takke Parlamentet for især debattens høje standard og for alle de bidrag, der kom frem under debatten.
Paolo Costa
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Forordningen er en rammeforordning, og den viser først sin værdi, når den anvendes i praksis. I øjeblikket har vi blot sammenlignet opskrifter.
Vi er nok begge opmærksomme på, at der forsat er to store problemer. Det første problem består i, at terrorismen har øget sikkerheden, og terrorismen kan ikke betragtes som en sag for det enkelte menneske. At forestille sig, at den enkelte passager skal være ansvarlig for at finansiere terrorbekæmpende aktiviteter, er en tanke, som tydeligvis ikke fungerer. Passagererne har et fælles ansvar, og det bør på et eller andet tidspunkt komme til udtryk og gøre staterne mere ansvarlige for sådanne aktiviteter.
Det andet problem er det, at terrorismen desværre tvinger os til at ændre adfærd. Vi må så at sige ikke vige uden om opgaven med at indføre regler, der begrænser alle vores aktiviteter, fordi terroristerne ikke skal have lov til at sejre, men vi må samtidig gøre mest muligt for at sikre os, at vi ikke lidt efter lidt hjælper terrorismen til sejr, fordi terrorismen tvinger os til at ændre vores levevis.
Det er en vanskelig balance. Vi har ført alle de mulige våben i marken: fælles beslutningstagning, forbedret komitologi, enkel komitologi. Det er alle de redskaber, vi har brug for. Vi skal gøre et stort stykke arbejde i denne retning, men jeg synes, at vi har skabt et godt fundament.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted tirsdag den 11. marts 2008.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Marian-Jean Marinescu  
Harmoniseringen af de foranstaltninger, som træffes af medlemsstater, lufthavne og luftfartsselskaber vedrørende sikkerhedsbestemmelser inden for civil luftfart, repræsenterer et ufravigeligt krav, hvis man skal håndtere terrortrusler.
Der skal ikke desto mindre findes en balance mellem forbedret sikkerhed og komfort for brugerne af lufttransporttjenester.
Det er obligatorisk at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at forbedre screeningsudstyrets tekniske kvalitet samt for at anvende et enkelt tjek i tilfælde af transitflyvninger, hvilket vil kunne reducere behandlingstiden samt de faktiske omkostninger på kort til mellemlang sigt.
På den anden side fordrejer den manglende gennemsigtighed i beregningen og anvendelsen af skatter vedrørende sikkerhedsforanstaltninger kompetencen inden for lufttransportområdet samt forståelsen af, hvordan pengene anvendes i den direkte finansiering af sådanne foranstaltninger.
Spørgsmålene vedrørende finansiering skal afklares hurtigst muligt, så skatteyderne i EU samt brugerne af transporttjenesterne har et klart billede af fordelingen af de indsamlede beløb, så finansieringen af direkte foranstaltninger adskilles fra forsikringsudgifter samt fra enhver form for statsstøtte til ekstra sikkerhedsforanstaltninger, som en medlemsstat kan indføre.
