Aftaler om handel med bananer - Ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1964/2005 om toldsatser for bananer - Aftaler om handel med bananer (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om
henstilling af Francesca Balzani for Udvalget om International Handel om udkast til Rådets beslutning om indgåelse af en Genèveaftale om handel med bananer mellem Den Europæiske Union og Brasilien, Colombia, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Peru og Venezuela og en aftale om handel med bananer mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater [07782/2010 - C7-0148/2010 - 2010/0057(NLE)],
betænkning af Francesca Balzani for Udvalget om International Handel om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1964/2005 om toldsatser for bananer - C7-0074/2010 -,
mundtlig forespørgsel til Rådet om indgåelsen af Genèveaftalen om handel med bananer af Vital Moreira og Francesca Balzani for Udvalget om International Handel - B7-0007/2011) og
mundtlig forespørgsel til Kommissionen om indgåelsen af Genèveaftalen om handel med bananer af Vital Moreira og Francesca Balzani for Udvalget om International Handel - B7-0008/2011).
Francesca Balzani
Fru formand, mine damer og herrer! Parlamentet er blevet opfordret til at udtrykke sin holdning til to aftaler, som er blevet indgået med USA og med 11 latinamerikanske lande, og som vil sætte punktum for en lang og vanskelig sag. Vi har i løbet af denne sag været vidne til, at der blev gjort indsigelse mod EU i Verdenshandelsorganisationen, men endnu mere væsentligt er det, at vi har været vidne til, at EU har tabt.
Det er et ømtåleligt spørgsmål, eftersom stridighederne vedrører princippet om forbud mod forskelsbehandling i international handel, som Europa er blevet beskyldt for at bryde i forhold til den måde, som bananimporten organiseres i EU. Det er fordi, vi har et tosporet system, idet vi anvender ét system i forhold til landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-landene) og et andet system i forhold til andre lande. Dette system gjorde det muligt for AVS-landene at markedsføre dette produkt på det europæiske marked uden at betale importafgifter, i modsætning til andre lande, som skal betale en toldsats på 176 EUR pr. ton.
Med denne aftale bringes situationen således tilbage i balance, og endnu mere væsentligt er det, at AVS-landene, som befinder sig i en skrøbelig udviklingssituation, kan eksportere deres produkter toldfrit til EU. Samtidig kan de andre lande, der har underskrevet aftalerne, eksportere bananer til EU mod betaling af importafgifter, som dog gradvis nedsættes i perioden 2011-2017 fra den nuværende sats på 176 EUR pr. ton til 114 EUR pr. ton.
Ud over igen at bringe EU i overensstemmelse med sine forpligtelser som medlem af Verdenshandelsorganisationen og på den måde til dels genskabe EU's troværdighed, også som institution, er det vigtigste aspekt, at disse aftaler tager hensyn til AVS-landene, der befinder sig i en skrøbelig udviklingssituation, da de indeholder finansielle støtteinstrumenter. Disse instrumenter gør det muligt for de pågældende lande at investere i en diversificering af deres produktion og vil derfor forhåbentlig styrke deres økonomier. For øjeblikket stilles disse foranstaltninger, som har en værdi af 190 mio. EUR, til rådighed indtil 2013.
Jeg mener, at disse aftaler er et positivt tiltag, ikke blot fordi de sætter punktum for de stridigheder, hvor EU har stået tilbage som taber, for så vidt angår konsekvenserne heraf med hensyn til økonomiske og disciplinære spørgsmål samt spørgsmål om institutionel troværdighed, hvilket jeg allerede har nævnt, men også fordi de fører til en afbalanceret løsning, der respekterer både AVS-landenes behov og behovene hos de europæiske producenter i fjernområderne, som bestemt ikke må overlades til ukontrolleret konkurrence.
Jeg opfordrer derfor Parlamentet til at godkende disse aftaler og samtidig bede Rådet og Kommissionen om et bindende tilsagn. I første omgang skal de så hurtigt som muligt komme med en evaluering af den virkning, som disse aftaler vil få fra nu og indtil 2020 - altså en ret lang tidsramme - for AVS-landene og de europæiske producenter i fjernområderne, hvis økonomier er tæt knyttet til bananer. For det andet skal Parlamentet bede om et udtrykkeligt tilsagn om en evaluering af virkningerne af de finansielle ledsageforanstaltninger, som er øremærket til AVS-landene, 18 måneder før de afsluttes. Det vil sikre, at disse lande kan modtage yderligere bistand og støtteforanstaltninger, hvis det er nødvendigt, så de ikke skal klare sig alene og får hjælp til at bekæmpe, hindre og til en vis grad afhjælpe eventuelle negative konsekvenser, som disse aftalers ikrafttræden kan få i EU som følge af prisjusteringer og ændringer i konkurrenceevnen i forbindelse med bananer fra andre lande.
Jeg mener derfor, at denne aftale, i og med at den løser et vanskeligt spørgsmål, helt klart kommer med en udvej, som også tager hensyn til behovene i de svagere lande, der - som jeg allerede har sagt - altid har været vores primære bekymring, også under den lange forhandling, vi havde i Udvalget om International Handel. Jeg håber, at disse ledsageforanstaltninger vil modtage stor opbakning og være en gunstig løsning, særlig med hensyn til overvågning og det tilsagn, som Parlamentet beder Kommissionen og Rådet om, om at undersøge virkningerne af aftalen og hjælpeforanstaltningerne og om nødvendigt udvide og forøge dem i fremtiden.
Enikő Győri
formand for Rådet. - (IT) Fru formand, fru Balzani, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke Dem mange gange for at have givet formanden for Rådet og Rådet mulighed for at tale om dette emne, som er vigtigt både i forhold til international handel og i forhold til solidaritet og udvikling.
Jeg håber at kunne besvare hr. Moreiras spørgsmål og redegøre for de betænkeligheder og bekymringer, som fru Balzani har nævnt. Jeg vil nu gerne have lov til at fortsætte på ungarsk.
(HU) Hvad angår bananproducenternes levebrød i EU og i AVS-landene, så er Rådet klar over, at bananproduktionen er af grundlæggende social og økonomisk betydning for de bananproducerende regioner i EU. I udkastet til beslutning anføres det, at programmet for ledsageforanstaltninger vedrørende bananer skal evalueres 18 måneder forud for programmets udløb. Som De ved, henhører udarbejdelsen af denne evalueringsrapport og eventuelle yderligere forslag under Kommissionens kompetenceområde og ikke Rådets, men jeg er sikker på, at kommissær Cioloş vil gøre nærmere rede for dette. Det samme gælder de konsekvensanalyser, som der henvises til i den mundtlige forespørgsel.
Gennemførelsen af ledsageforanstaltningerne vedrørende bananer for AVS-landene kræver en ændring af bestemmelserne om EU's instrumenter i forhold til eksterne forbindelser. Til gavn for modtagerlandene regner Rådet med et konstruktivt samarbejde med Parlamentet om at løse de institutionelle spørgsmål, som for øjeblikket forsinker vedtagelsen af de nødvendige bestemmelser.
Hvad angår fordelingen af de ressourcer, der er afsat til ledsageforanstaltningerne vedrørende bananer i de forskellige modtagerlande, udtrykte Rådet i sin udtalelse, der blev vedtaget ved førstebehandlingen, støtte til udkastet til forordning om ledsageforanstaltningerne vedrørende bananer, hvori der fastlægges utvetydige fordelingsindikatorer og -kriterier. Det drejer sig om følgende indikatorer: omfanget af bananhandel med EU, bananeksportens betydning for det pågældende AVS-lands økonomi og udviklingsniveauet i landet.
For så vidt angår POSEI-programmet, fremsatte Kommissionen et udkast til Europa-Parlamentets og Rådets forordning den 24. september 2010, som fastlægger individuelle landbrugsforanstaltninger for EU's perifere regioner. Forslaget undersøges i øjeblikket af Rådets forberedende organer. Hvad angår banantolden, der drøftes i forbindelse med de frihandelsaftaler, som Kommissionen skal indgå med Colombia, Peru og Centralamerika, vil jeg gerne understrege, at Rådet endnu ikke har udarbejdet en udtalelse om disse aftaler, og jeg kan derfor ikke fortælle Dem om den officielle holdning på nuværende tidspunkt.
EU indledte forhandlinger med hele Det Andinske Fællesskab med henblik på at få en interregional associeringsaftale i stand. Forhandlingerne blev indstillet i juni 2008, fordi landene i Det Andinske Fællesskab ikke kunne blive enige om målsætningerne og indholdet i kapitlet om handel. I januar 2009 indledtes der nye forhandlinger med de lande i Det Andinske Fællesskab, som ønskede dette, nemlig Colombia, Ecuador og Peru, med henblik på at indgå en multilateral frihandelsaftale. Efter at Ecuador indstillede sin deltagelse i juli 2009, fortsatte forhandlingerne med Peru og Colombia. Kommissionen afsluttede forhandlingerne med Peru og Colombia den 1. marts 2010.
Den multilaterale aftale, der blev indgået med disse to lande, står åben for andre medlemmer af Det Andinske Fællesskab, herunder Ecuador. I de seneste måneder har Ecuador også officielt givet udtryk for at være klar til at genoptage forhandlingerne og tiltræde den multilaterale aftale. Rådet glæder sig over denne beslutning. Hvis forhandlingerne med Ecuador fortsætter, skal ambitionsniveauet for forpligtelserne i forhold til åbning af markederne afspejle ambitionsniveauet for de forpligtelser, der er indgået i forhold til Colombia og Peru.
Sammenfattende beder jeg derfor mine kolleger om at godkende indgåelsen af aftalen om bananer samt om i morgen at stemme for forslaget om at ophæve forordningen om toldsatser for bananer. Jeg regner med Deres samarbejde og vil gerne takke Dem for Deres opmærksomhed.
Dacian Cioloş
Fru formand, fru Győri, fru Balzani, mine damer og herrer! Først og fremmest glæder det mig at høre, at ordføreren støtter hovedaspekterne og de generelle retningslinjer i Kommissionens forslag om bananer. Fru Balzani gav desuden en rigtig god indledende præsentation af den sammenhæng, som disse forhandlinger har fundet sted i, og som denne aftale er blevet underskrevet i.
Kommissionen støtter uden forbehold konklusionerne i ordførerens forslag til henstilling og udkastet til betænkning om dette emne. Det er rigtigt, at Genèveaftalerne fra 2009 om bananer er meget vigtige, og fru Balzani fremhævede på udmærket vis, hvorfor det hænger sådan sammen. Jeg vil også gerne påpege, at disse aftaler vil skabe ro omkring dette ømtålelige emne, samt at de vil fremme Dohaprocessen og skabe de forhold, der er nødvendige for at etablere et stabilt europæisk bananmarked, som vil være til at forudsige i løbet af de kommende år.
Jeg vil gerne vende tilbage til nogle af de vigtigste spørgsmål, der blev rejst af ordføreren og parlamentsmedlemmerne i deres mundtlige eller skriftlige forespørgsler, samt spørgsmålene i beslutningsforslaget, som udgør en del af pakken.
Hvad angår opbakningen til producenterne i EU, er jeg meget opmærksom på den væsentlige socioøkonomiske rolle, som bananproduktionen spiller i de pågældende EU-regioner - særlig i den yderste periferi - og på bekymringen over den økonomiske levedygtighed af bananproduktionen i disse regioner.
I en nylig rapport om POSEI-ordningen, som blev sendt til Parlamentet og Rådet i september 2010, redegør Kommissionen for konsekvenserne af Genèveaftalerne og for, at disse konsekvenser allerede er blevet integreret i reformen fra 2006 af den ordning, der gælder bananer.
For at beskytte de europæiske producenter i forbindelse med øget liberalisering blev budgettet for banansektoren øget betragteligt, og den konsekvensanalyse, der blev foretaget på daværende tidspunkt, tog højde for, at toldsatserne var blevet nedsat mere end aftalt.
Ikke desto mindre har Kommissionen vist, at den er villig til at holde godt øje med aftalernes indvirkning på markedet og om nødvendigt træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at afhjælpe denne indvirkning.
Med hensyn til spørgsmålet om en styrkelse af bananproducenternes position i sektoren vil jeg for det første gerne understrege, at dette spørgsmål ikke kun gælder banansektoren, men hele landbrugsfødevaresektoren. Disse problemer i producentsektoren - problemer med deres forhandlingsposition og fordelingen af merværdi langs fødevareforsyningskæden - påvirker også andre sektorer. Med henblik på at afhjælpe dette og desuden som en del af reformen af den fælles landbrugspolitik vil Kommissionen fremsætte forslag om at styrke producentorganisationerne, deres rolle i sektoren og deres forhandlingsposition.
Kommissionen har endvidere oprettet en gruppe på højt plan for landbrugsfødevareindustrien, som samler flere kommissærer, der kan fremsætte forslag på dette område - landbrugskommissærens ansvar og beføjelser er begrænsede, men der er fire kommissærer, som deltager i disse grupper og står i spidsen for disse grupper på højt plan - en gruppe på højt plan med en køreplan og med forslag, og Kommissionen vil fremsætte disse i løbet af de kommende måneder og år for at forsøge at reagere på spørgsmålene om gennemsigtighed i fødevareforsyningskæden og om forhandlingsposition. I den sammenhæng vil bananproducenterne i sektoren altså kunne drage nytte heraf.
Hvad angår fordelingen af økonomiske ressourcer i forbindelse med ledsageforanstaltningerne vedrørende bananer for AVS-landene, blev udkastet til forordning om oprettelse af programmet for ledsageforanstaltninger vedrørende bananer godkendt af Parlamentet den 21. oktober og indeholder betingelser for fordelingen af disse ressourcer. Derfor findes de kriterier, som De har anmodet om, allerede, og resultaterne og fordelingen af dette budget er desuden allerede på plads.
Kommissionen har i den forbindelse haft et tæt og givtigt samarbejde med Parlamentet, og vi er nået frem til et godt kompromis om indholdet vedrørende dette punkt. Udkastet til forordning, som har til formål at yde denne støtte til AVS-landene, er desuden blevet godkendt af Parlamentet og fastlægger også tildelingskriterierne for de forskellige modtagerlande, men indeholder yderligere det, som De beder om her - en vurdering af markedsforholdene i disse lande, 18 måneder før programmet udløber. Denne vurdering vil give os en indikation af, om tilpasningsprocesserne går godt, eller om vi måske skal overveje andre foranstaltninger.
Hvad angår konsekvensanalysen af aftalernes følger for de bananproducerende udviklingslande og Europas perifere regioner indtil 2020, er jeg parat til at overveje en sådan analyse, hvis den viser sig at være nødvendig. Vi må dog også være realistiske omkring undersøgelsens anvendelsesområde, for den er rettet mod en lang række bananproducerende lande i hele verden - samt en lang række lande, hvor bananer er en basisfødevare - og det vil derfor blive vanskeligt at foretage denne undersøgelse og udlede konklusioner af den. Ikke desto mindre er jeg parat til at indlede en sådan undersøgelse eller anvende eventuelle data om interne eller eksterne undersøgelser, som Kommissionen allerede er i besiddelse af. Som jeg allerede har sagt, vil vi foretage en konsekvensanalyse af ledsageforanstaltningerne vedrørende bananer for AVS-landene 18 måneder forud for programmets udløb.
Med hensyn til forhandlingerne om en frihandelsaftale med visse latinamerikanske lande, især Ecuador, er det Dem uden tvivl bekendt, at forhandlingerne om handelsaftalen med Colombia og Peru og med de centralamerikanske lande er blevet indgået på teknisk niveau. Aftalen med Colombia og Peru kan også finde anvendelse på andre medlemslande i Det Andinske Fællesskab, herunder Ecuador, hvis de ønsker at vende tilbage til forhandlingsbordet. Ecuador har i øvrigt fremsat en officiel anmodning om igen at blive en del af forhandlingerne om handelsaftalen, og Ecuadors forvaltning og Kommissionen er i øjeblikket ved at undersøge muligheden for at genoptage forhandlingerne og dermed muligheden for at indgå en aftale om de tiltag, der skal iværksættes.
Det var de bemærkninger, jeg havde i forbindelse med Deres betænkning og de spørgsmål, De har rejst. Jeg har talt temmelig længe, men jeg ønskede at besvare de spørgsmål, jeg kunne, fra begyndelsen.
Charles Goerens
Fru formand! En af bestemmelserne i den internationale lovgivning er princippet om ikke-forskelsbehandling. Det er rigtig godt. I teorien kan det ikke kritiseres. Virkeligheden er lidt en anden.
AVS-landene betaler ikke importafgifter for bananer, hvis de eksporterer til EU. Det er en aftale - en regel - og det ændrer denne aftale ikke noget ved. For ikke-AVS-lande, som indtil nu har betalt 176 EUR pr. ton, vil importafgifterne på den anden side falde til 141 EUR. En reduktion af importafgifterne på 35 EUR ændrer også konkurrencesituationen. AVS-landene, der indtil nu er blevet beskyttet i højere grad, vil fremover blive beskyttet i lidt mindre grad. Kommissionen forhandlede denne aftale på vegne af EU. For mig - som ordfører for udtalelsen - er spørgsmålet, om den kunne have handlet anderledes. Mit svar er helt klart, at det kunne den ikke. Hvis den havde handlet anderledes, hvis den havde nægtet at indlede disse forhandlinger, så ville Instansen til Bilæggelse af Tvister i WTO have truffet afgørelse om spørgsmålet. Man kan roligt sige, at resultaterne uden tvivl ville have været nogle andre end dem, der blev opnået under de forhandlinger, som drøftes her. Betyder det, at når enden er god, er alting godt? Bestemt ikke.
Jeg er ordfører for udtalelsen om denne aftale, og jeg er også ordfører i spørgsmålet om ledsageforanstaltningerne vedrørende bananer, og jeg fremlægger betænkningen i morgen under andenbehandlingen. Jeg har følgende kommentarer til spørgsmålet.
For det første er budgettet for banansektoren blevet øget betydeligt. Som kommissæren lige har mindet os om, er det rigtig godt - det indrømmer jeg. Det besvarer også et spørgsmål fra fru De Sarnez, som er meget bekymret over den situation, der lige er blevet skabt for bananproducenterne i udenlandske departementer og i regionerne i den yderste periferi.
For det andet er fru De Sarnez og jeg selv bekymrede over - og det gives der også udtryk for i Udviklingsudvalget - at denne nedadgående tendens ikke stopper ved 114 EUR, fordi Kommissionen for øjeblikket forhandler om andre aftaler, som vil bringe tallet ned på langt under 114 EUR. Der er oven i købet tale om 75 EUR. Derfor skal vi også i overensstemmelse med princippet om ikke-forskelsbehandling overvåge denne nedadgående tendens, som er yderst bekymrende.
For det tredje mener jeg, at det med hensyn til ledsageforanstaltningerne vedrørende bananer - som jeg vil komme nærmere ind på i morgen - er lykkedes Parlamentet - og jeg vil gerne takke kommissæren for at fremhæve dette - at indføre en række nye tiltag, særlig konsekvensanalysen, som finder sted 18 måneder før programmets udløb. På den måde kan vi også kigge lidt længere frem end 2013, for jeg tror ikke, at problemet i banansektoren vil være løst i 2013.
Laima Liucija Andrikienė
for PPE-Gruppen. - (EN) Fru formand! På vegne af PPE-Gruppen opfordrer jeg Parlamentet til at give grønt lys til denne meget vigtige aftale. Vi mener, at det vil fremme forhandlingerne under Doharunden og skabe et incitament til vores bilaterale forhandlinger med Mercosur-landene om en frihandelsaftale.
Vi glæder os over den generelle tendens hen imod liberalisering af den globale handel med bananer, herunder den aktuelle WTO-aftale samt de bilaterale aftaler med de centralamerikanske lande og landene i Det Andinske Fællesskab og måske en dag med Mercosur.
Beslutningsforslaget - og det vil jeg gerne rose ordføreren for - er velafbalanceret, især eftersom vi har taget hensyn til vores AVS-partneres samt lokale europæiske bananproducenters interesser.
Jeg er fast overbevist om, at vi, mens vi bevæger os hen imod større liberalisering af den globale handel med bananer, skal sørge for, at vi ikke udrydder brancher eller sektorer, som traditionelt har spillet en vigtig økonomisk og social rolle i visse europæiske regioner såsom De Kanariske Øer, Guadeloupe, Martinique, Madeira, Azorerne mv.
Endelig håber vi, at Kommissionen vil tage højde for dette og vil iværksætte tiltag med henblik på at tilpasse støttepakken til EU's producenter inden for POSEI-budgettet og om nødvendigt iværksætte tiltag for at sikre, at EU's producenter parallelt med tendensen hen imod liberalisering af den globale handel med bananer kan forblive på markedet og støtte deres traditionelle aktiviteter. Der vil blive god lejlighed til at gøre det under drøftelserne om EU's næste finansielle overslag.
Kriton Arsenis
Fru formand! Vi ved alle, hvad en "bananrepublik" er. Det er et land, hvor regeringen står og falder med de store bananproducerende virksomheder. Når regeringen er til besvær for dem og forsøger at fastholde nogle minimumsrettigheder eller øge grundlønningerne, kupper de den endda.
I disse lande fortsætter de samme virksomheder med at producere bananer. Ødelæggelsen af skovene og miljøet, de elendige arbejdsvilkår og brugen af pesticider, som er forbudt i EU, er en daglig foreteelse. Samtidig er 99 % af de bananer, vi spiser, på grund af disse multinationale selskaber af den samme sort, selv om der findes flere tusinde banansorter, og denne sort er i fare for en bestemt sygdom på grund af dyrkning af monoafgrøder.
Foranstaltningerne til støtte for AVS-landene var meget vigtige, og en reduktion af disse ville få en alvorlig indvirkning på producenterne i disse lande. Der er tale om yderst fattige lande, som har brug for vores hjælp. EU er på globalt plan det største og mest rentable bananmarked. I løbet af de kommende år vil vi komme til at se disse enorme multinationale selskaber forsøge at opnå fuld kontrol over markedet i EU ved at drive de mindre producenter ud, og det er helt ærligt her, vi skal være opmærksomme. Kommissionen skal være opmærksom på at sikre, at den europæiske konkurrencelovgivning bliver overholdt til punkt og prikke, så vi kan forhindre, at store multinationale selskaber misbruger deres dominerende stilling på markedet ved at holde priserne kunstigt nede i begyndelsen for at drive de mindre producenter ud og derefter danne karteller og øge priserne, så de bliver meget dyre for de europæiske forbrugere.
Catherine Grèze
Fru formand! Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance stemmer imod godkendelsen af aftalerne om handel i banansektoren.
Disse aftaler har til formål at åbne bananmarkedet ved at styrke den dominerende stilling, som de store amerikanske multinationale selskaber, der allerede kontrollerer over 80 % af verdensmarkedet, har. Hvis vi godkender denne type aftaler, handler vi i strid med interesserne i AVS-landene, regionerne i den yderste periferi og Ecuador. Endnu en gang vil det komme til at gå ud over de små producenter. Der skal foretages et øjeblikkeligt, radikalt eftersyn af de internationale handelsregler med henblik på at sikre fødevaresuveræniteten og udviklingen af lokal produktion for alle.
De finansielle foranstaltninger, som Kommissionen foreslår til støtte for disse producenter, er utilstrækkelige. EU skal ikke blot sikre, at der foretages en konsekvensanalyse i forbindelse med disse aftaler, lovgivningen skal også ændres med henblik på at fremme en bæredygtig produktion og bæredygtige økonomier.
Elie Hoarau
Fru formand! Efter min mening er disse aftaler ikke positive. De er et eksempel på, hvordan små bananproducenter i AVS-landene og regionerne i den yderste periferi er blevet taget som gidsler i de aftaler, der blev indgået i 2009 i Genève, og i Dohaforhandlingerne, som finder sted i dag, aftaler og forhandlinger, som WTO ønskede og pålagde.
Det er rigtigt, at det ikke har den store betydning, hvad der sker med de små producenter i AVS-landene og regionerne i den yderste periferi, i betragtning af de magtfulde interesser, som er på spil - ikke blot de latinamerikanske giganters interesser, men også EU's interesser.
Reformen af bananmarkedet og reformen af sukkermarkedet er grundlæggende udtryk for det uundgåelige skifte hen imod et stort globalt marked, som desværre knuser de svageste og mest sårbare. De planlagte kompensationsforanstaltninger er desuden ikke nok til i sidste ende at forhindre de ødelæggelser, som de små plantageejere har i vente, eller til at føre AVS-landene, som er nogle af de fattigste lande, der findes, hen imod reel udvikling.
Vi opfordres faktisk til at underskrive disse aftaler for at redde Dohaforhandlingerne. Hvis bare vores ledere blev opfordret til at vise samme vilje til at redde globale aftaler rettet mod beskyttelse af miljøet og opadgående harmonisering af arbejdstagernes rettigheder og levestandarder. Hvis det var tilfældet, tror jeg, at folk ville være knap så tøvende over for globalisering, som de er i dag.
David Campbell Bannerman
for EFD-Gruppen. - (EN) Fru formand! Den her banan er stridens kerne - en EU-inspireret handelsstrid med Amerika, som har varet i 16 år og nu er blevet tabt i stor stil.
EU har nu fået en bøde på næsten 200 mio. USD af Verdenshandelsorganisationen og er blevet tvunget til at droppe sine ulovlige toldsatser - alt sammen på grund af den protektionisme, som er et centralt element i EU. I dette tilfælde drejer det sig om beskyttelse af franske kolonier. Tillad mig at sige, at lige præcis den her banan, som jeg har købt i dag i Parlamentets supermarked, er ulovlig! Den overholder ikke EU's regler for længde, bredde og rethed af bananer. Hvad er det, der sker?
Med en så tosset protektionisme og så fjollede regler som denne, må man spørge sig selv, om EU er skørt eller bare er gået bananas?
Laurence J.A.J. Stassen
. - (NL) Fru formand! I flere årtier har EU ført en protektionistisk handelspolitik, og det gælder bl.a. bananer. Formålet med vores importafgift er at holde latinamerikanske bananer ude, samtidig med at vi uddeler subsidier til eksportlande, som er konkurrencemæssigt svage.
De fleste af disse subsidier, næsten 300 mio. EUR om året, går til regionerne i den yderste periferi i EU. Det er ren protektionisme, og EU har mange gange fået et rap over fingrene af WTO på grund af dette. EU er alt for ivrig efter at præsentere sig selv som fortaler for international lovgivning og frihandel, altid klar til at løfte den moralske pegefinger over for andre.
Når det kommer til EU, foretrækker vi at vende det blinde øje til. Alt er tilladt, så længe den urentable bananindustri på øer som Fransk Guyana, Azorerne og De Kanariske Øer bliver beskyttet. Vi lader til at være alt for opsatte på at acceptere, at de europæiske skatteydere skal betale en regning på flere hundrede millioner euro hvert år til disse ødsle subsidier. Det er på høje tid, at vi afskaffer denne dårlige europæiske forvaltning, og EU holder op med at støtte denne økonomiske ineffektivitet.
Gabriel Mato Adrover
(ES) Fru formand! Jeg vil med al respekt gerne informere hr. Campbell Bannerman om, at hans banan ikke er fra De Kanariske Øer.
Jeg vil tale om bananer på dette plenarmøde, og jeg synes, det er positivt, at der tales om bananer her. Det er positivt, fordi det er vigtigt at gentage, at der er behov for, at EU's bananproducenter bliver beskyttet, også dem på De Kanariske Øer. Det synes jeg, fordi jeg mener, at konklusionen i Genèveaftalen om handel med bananer ikke er gode nyheder for EU's producenter. Desuden er visse aspekter af den beslutning, som vi drøfter i dag, ikke helt tilfredsstillende i forhold til landbruget og i forhold til beskyttelse af EU's bananproducenter.
Jeg er imidlertid klar over, at dette forslag stammer fra Udvalget om International Handel, hvis kriterier i forbindelse med forskellige spørgsmål er meget anderledes end mine. Jeg vil derfor vurdere de positive aspekter ved forslaget og ikke de negative.
Det er positivt, at det afslutter så mange års tvister i Verdenshandelsorganisationen og således genopretter roen i en sektor, der frem for alt har brug for sikkerhed og stabilitet i fremtiden. EU's producenter hører til i fjernområderne, som har enorme problemer med at fremstille bananer - eller i hvert fald bananer af fremragende kvalitet - og hvis bananproduktion på ingen måde er ligesom den i tredjelandene, hverken med hensyn til omkostninger, arbejdsstyrke, miljøet eller plantebeskyttelsesmidler.
Fra et landbrugsmæssigt synspunkt er det vigtigt at understrege, at aftalen er skadelig for EU's producenter. Vi står over for alvorlige nedskæringer i toldsatserne, fra 176 EUR til 114 EUR pr. ton og 75 EUR pr. ton, for så vidt angår aftalerne med Colombia og Peru.
Derfor kan jeg med al respekt fortælle Dem, hr. kommissær, at det ikke er troværdigt, at de økonomiske detaljer i programmet til løsning af områdets problemer som følge af dets afsides beliggenhed og ø-karakter (POSEI) fra 2006 indeholdt bestemmelser om dette fald i toldsatserne, for det passer ikke. Kommissæren sagde, at det blev behandlet i forbindelse med Genèveaftalen. Lad os huske på, at denne toldsats er 114 EUR. Der kunne aldrig have været bestemmelser i 2006 om, at toldsatsen skulle falde til 75 EUR, ligesom der er efter disse aftaler.
Jeg mener derfor, at der skal foretages de nødvendige evalueringer, og det vil blive bekræftet, at det er absolut nødvendigt, at de økonomiske detaljer i aftalen bliver opdateret, for Kommissionen anså bl.a. allerede toldsatsen på 176 EUR pr. ton for at være lav, da den blev gennemført. EU's producenter beder således ikke om noget uberettiget, og vi her i Parlamentet har pligt til at beskytte dem, ligesom Kommissionen har det.
Catherine Stihler
(EN) Fru formand! Jeg vil koncentrere mig om retfærdig handel med bananer. Det er af absolut afgørende betydning, at vi støtter bananproducenterne fra de fattigste vestindiske nationer. Selv om der er afsat 200 mio. EUR til afrikanske og vestindiske bananeksporterende lande, skal vi se nærmere på dette.
Alle, der er vidne til, hvordan de personer, som arbejder i denne sektor, bliver behandlet, især af de store multinationale selskaber, ville føle afsky. Derfor er retfærdig handel med bananer så vigtig - i hvert fald for mindre producenter, men også for at sikre bedre behandling af arbejdstagerne.
Bananer er Skotlands yndlingsfrugt, og derfor vil mine vælgere gerne vide, at det, de spiser, er blevet fremstillet i overensstemmelse med de højeste standarder og med størst mulig omhyggelighed. Jeg vil opfordre mine kolleger til at gøre en indsats for kun at købe fair trade-bananer og klage, hvis de ser, at de ikke er på lager i et supermarked.
Som vi har set i aften, er politikken for handel med bananer omstridt. Vi skal handle for at hjælpe de mest sårbare arbejdstagere og de mest sårbare nationer i verden.
Giovanni La Via
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! De europæiske producenter ender ofte som tabere i bilaterale handelsaftaler og har lidt skade af liberaliseringen af importreglerne.
De aftaler, vi skal stemme om i morgen, omhandler en reduktion af importafgifterne på bananer importeret fra Latinamerika. Mens disse aftaler på den ene side har bidraget til at løse en konflikt, der har varet et årti, truer de på den anden side med at give europæiske bananproducenter alvorlige problemer. Det er indlysende, at de toldnedsættelser, der er forhandlet med de latinamerikanske lande, kombineret med støtteprogrammet for landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS) og programmet for ledsageforanstaltninger vedrørende bananer udgør en alvorlig trussel for de europæiske producenters konkurrenceevne.
Indtil nu har vores bananproducenter modtaget støtte gennem POSEI (programmet til løsning af områdets problemer som følge af dets afsides beliggenhed og ø-karakter), men den seneste reform af POSEI i 2006 imødekommer på ingen måde de seneste aftaler. Jeg mener derfor, det er vigtigt at bede Rådet om at tage hensyn til behovet for at identificere egnede instrumenter og ressourcer, som kan dække de europæiske producenters økonomiske behov og dermed forbedre deres situation og samtidig kompensere dem for eventuel skade, de lider som følge af aftalerne og sænkningen af importafgifterne.
Jeg mener ikke, at vi har mulighed for at lede efter ressourcer, som kan dække de europæiske bananproducenters behov på årsbasis. Jeg mener, at vi skal finde en stabil, langsigtet løsning for at kompensere for den skade, de har lidt på grund af markedernes udvidelse og åbning.
Elisabeth Köstinger
(DE) Fru formand! Efter mange års tvister mellem EU på den ene side og de latinamerikanske bananproducenter på den anden side har vi nu taget et vigtigt skridt takket være aftalen om handel med bananer. Jeg støtter denne aftale, fordi den også sætter en stopper for tvisten i Verdenshandelsorganisationen.
De indrømmelser, som EU og de latinamerikanske bananproducenter har gjort, må ikke lade den generelle situation i AVS-landene gå i glemmebogen. EU's hjælp til AVS-landene skal overvåges nøje og om nødvendigt øges. Den konsekvensanalyse, som Parlamentet opfordrer til, er vigtig i denne sammenhæng, og det skal understreges klart og tydeligt. På trods af al støtten, som uden tvivl er fundamental og vigtig, skal der ikke foretages omfordelinger i EU's budget. Alt for ofte omfordeles midler, som er stillet til rådighed for bestemte områder, og bruges til andre formål. Denne praksis skal standses, uanset om det som i dette tilfælde drejer sig om Den Europæiske Udviklingsfond eller andre fonde, herunder landbrugsfonden, som for tiden ofte diskuteres. EU skal huske sit ansvar over for AVS-landene og fjernområderne og være konsekvent i sine handlinger.
Hvis vi nu ser på den her opmuntrende aftale ud fra et globalt perspektiv, så har jeg Dohaforhandlingerne for øje. Det Verdensøkonomiske Forum i Davos lader til at have sat skub i sagerne. G20 vil gerne afslutte WTO-forhandlingerne inden 2012. Det er stadig uklart, om der sættes handling bag ordene. Det lader dog til, at aftalen om handel med bananer har tilføjet en brik til det store Dohapuslespil.
Seán Kelly
- (EN) Fru formand! For nogle få uger siden gik vi bananas over bier. Her til aften summer vi som bier om bananer og især dette forslag til en aftale.
Som De kan se, har den ikke overraskende fået en blandet modtagelse. Der er fordele, især for producenter, som vinder ved den, men der er også bekymringer - bekymringer omkring indvirkningen på miljøet og især bekymringer omkring indvirkningen på EU's producenter.
Jeg mener, det er yderst vigtigt at tage dette i betragtning, for alle organer, lande eller unioner skal først tage sig af deres egne producenter. Kun på den måde kan man virkelig række en venskabets hånd ud til andre. Det samme gælder den foreslåede Mercosur-aftale. Der er mange i EU, som mener, at den vil diskriminere og ødelægge oksekødsindustrien i EU, især i mit eget land. Så vi skal være meget forsigtige. Ja, vi skal række en venskabets hånd ud, men ikke på bekostning af vores egne producenter.
Nuno Teixeira
(PT) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg har allerede sagt følgende til Parlamentet, og jeg siger det igen i dag: Regionerne i den yderste periferi, især Madeira, min hjemregion, er på ingen måde imod indgåelsen af Genèveaftalen eller efterfølgende bilaterale aftaler. Vi anerkender alle ikke blot deres betydning, men også deres uundgåelighed. Vi ved dog også alle, at der er vindere og tabere i disse aftaler, og regionerne i den yderste periferi er helt klart taberne i disse aftaler og lider skade under dem.
Det, jeg ikke kan acceptere, er, at man bliver ved med at hævde, sådan som Kommissionen gjorde det igen i dag, at ændringen i 2006 af programmet til løsning af et områdes problemer som følge af dets afsides beliggenhed og ø-karakter (POSEI) tog højde for denne situation, og at den derfor allerede har kompenseret producenterne for det, der var på spil her, når vi ved, at det, der blev overvejet i 2006, var en toldsats på 176 EUR pr. ton, og det, som vi nu ser på, er en toldsats på 148 EUR, 114 EUR eller endda 75 EUR pr. ton. Det, vi kræver, er kompensationsforanstaltninger.
João Ferreira
(PT) Fru formand! Ved at åbne dørene til det europæiske marked - eller endnu bedre, smække dem op på vid gab - for amerikanske multinationale selskaber, der nu kontrollerer over 80 % af verdenshandelen med bananer, får denne aftale alvorlige konsekvenser, som selv de, der har tænkt sig at stemme for den, ikke lægger skjul på.
Europæiske producenter i Portugal, Spanien, Grækenland, Cypern og Frankrig, som i 2008 leverede næsten 600 000 t til det europæiske marked, vil blive hårdt ramt. Ordføreren indrømmer selv, at aftalen truer deres fremtidige eksistens. I den sammenhæng er det, ud over betænkningens indhold, meget alvorligt, at Kommissionen, selv om den anerkender virkningerne, ikke kommer med specifikke foranstaltninger til støtte for europæiske producenter, særlig via ændringer af forordningen og budgettet for programmet til løsning af et områdes problemer som følge af dets afsides beliggenhed og ø-karakter (POSEI), der blev vedtaget i 2006.
Producenter i landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet, som hverken blev taget i betragtning eller var til stede under forhandlingen af denne aftale, vil også blive ramt hårdt af dens konsekvenser, og de annoncerede formildende foranstaltninger vil ikke forhindre disse konsekvenser. Alle, der stemmer for denne betænkning, skal tage ansvar for dens konsekvenser, og det giver ikke nogen mening at komme her for at udtrykke fromme og inkonsekvente bekymringer i form af spørgsmål og anmodninger til Kommissionen og Rådet.
Dacian Cioloş
Fru formand! Jeg vil forsøge at svare direkte på nogle af de spørgsmål og punkter, der er blevet rejst.
For det første har vi her talt om løsningen af en konflikt, som kan være til hjælp for os i en multilateral aftale. Hvad angår de bilaterale aftaler, som er blevet forhandlet med de centralamerikanske lande og visse latinamerikanske lande, taler vi om en anden sammenhæng, for også på dette område har EU haft offensive interesser og har også opnået noget til gengæld for det, som det har tilbudt.
Der blev desuden fremsat en kommentar om multinationale selskaber og om, at det er dem, der høster fortjenesten i AVS-landene, og at de økonomiske foranstaltninger ikke er tilstrækkelige for AVS-landene. EU kan selvfølgelig ikke træffe beslutninger for regeringerne i AVS-landene, men mener, at der kan gøres en hel del med det budget, som er blevet afsat, hvis pengene bruges effektivt. Jeg mener desuden, at det også er tilfældet for regionerne i den yderste periferi, eller i hvert fald de regioner i EU, der fremstiller bananer.
Jeg kan vise Dem tallene, hr. Mato Adrover og hr. Teixeira. Når jeg siger, at vi i 2006 ud over det budget, der blev afsat til POSEI, foretog beregninger - og jeg har tallene her - så mener jeg, at vi nedsatte afgifterne fra 176 EUR til 137 EUR i 2009. Vi sagde også, at disse afgifter muligvis under Dohaforhandlingerne, hvis resultater dengang stadig var ukendte, ville kunne falde til 79 EUR pr. ton. Derfor tilføjede vi 8,4 % til de 245 mio. EUR, der var afsat til POSEI-budgettet. Det svarer til yderligere 22 mio. EUR pr. år, som er specifikt beregnet på at foregribe en eventuel indvirkning af denne art. Det er derfor, at budgettet for POSEI i 2006 ifølge konsekvensanalysen var meget større end den reelle situation i 2006. Jeg sagde ikke, at vi ville stoppe der, eller at vi ikke ville tage højde for et eventuelt behov for yderligere kompensation. Lad mig gøre det helt klart, at jeg er parat til at foretage denne analyse. Derudover vil vi måske overveje yderligere kompensation, hvis det viser sig at være nødvendigt i forbindelse med POSEI-forordningen, som vi nu også drøfter med Rådet og med Dem. En stor del af den nødvendige kompensation er imidlertid allerede blevet dækket. Det beviser jeg her med tal og beregninger fra konsekvensanalyserne. Vi har haft mange drøftelser med medlemsstaterne, og jeg kan informere Dem om, at når jeg siger noget, så er det baseret på tal.
Nå, men hvad så med pengene? De har talt en masse om små producenter. Jeg mener, at vi i disse regioner, også i regionerne i den yderste periferi, måske i højere grad skulle beskytte de små producenter. Til at begynde med skal POSEI-midlerne primært bruges til de små producenter. Dette er ikke altid tilfældet, og måske skal vi på et tidspunkt, når vi drøfter POSEI, overveje at gå videre med en reform, en tilpasning, så midlerne virkelig bruges til at omstrukturere sektoren. Hvis disse midler, som allerede er blevet afsat til POSEI, samt en eventuel kompensation imidlertid virkelig blev brugt til støtte for en omstrukturering, så ville vi ud over denne kompensation måske også kunne finde andre løsninger for disse små producenter inden for nogle få år. De kan være forvisset om, at jeg er meget åben over for at søge nye løsninger, eventuelt også i sammenhæng med POSEI, så disse midler udnyttes endnu bedre.
Jeg vil gerne have lov til at svare hr. Campbell Bannerman, som har en anden mening om relevansen af denne kompensation. Jeg mener, at producenterne i regionerne i den yderste periferi også er europæiske borgere og skatteydere. Det er efter min mening kun rimeligt, at vi støtter dem, for så vidt det er berettiget. Med hensyn til den banan, De viste os, så tror jeg ikke, De ville kunne have købt den, hvis ikke den var i overensstemmelse med de omtalte regler. At De kunne købe den betyder, at dens størrelse og bøjning overholder de europæiske standarder.
Så tror jeg, jeg har været omkring de vigtigste punkter. Afslutningsvis vil jeg sige, at De kan være forvisset om, at jeg i drøftelserne om POSEI altid er parat til at se på, hvordan eksisterende kompensation eller måske andre typer kompensation baseret på de tal, der er på bordet, kan være modtagelig over for disse provokationer. Alt i alt mener jeg dog, at dette er en aftale, der - som ordføreren sagde - på mange måder hjælper os og afslutter en historisk tvist.
Enikő Győri
formand for Rådet. - (HU) Fru formand, fru Balzani, mine damer og herrer, hr. kommissær! Jeg vil gerne takke kommissæren for allerede at have behandlet adskillige spørgsmål og bekymringer. Lad mig alligevel selv nævne nogle stykker. Der er mange, som har udtrykt bekymring over, hvad der kommer til at ske med AVS-landene. Forslaget om ledsageforanstaltningerne vedrørende bananer er blevet udarbejdet netop med det formål at hjælpe og kompensere dem og vil, som vi ved, kompensere disse lande med et årligt beløb på ca. 190 mio. EUR for de tunge byrder, de er blevet pålagt i forbindelse med opgivelsen af den toldfrie bananimportordning. Den anden kommentar, som blev fremsat, drejede sig om, hvad der kommer til at ske, hvis vi sænker afgifterne endnu mere og fortsætter liberaliseringen. Nu må vi ikke glemme, at det aktuelle emne er indgåelsen og styrkelsen af Genèveaftalen om handel med bananer, og Parlamentet og Rådet får stadig mulighed for at drøfte, om de senere vil støtte yderligere frihandelsaftaler med landene i Det Andinske Fællesskab og Centralamerika, når Kommissionen fremlægger sit forslag herom.
Jeg mener, at indgåelsen af aftalen om bananer vil sætte en stopper for en handelsdiskussion, som har varet ved i 15 år, og det er i hvert fald en kærkommen udvikling. Dette resultat vil styrke EU's forhandlingsposition i internationale handelsdrøftelser, særlig i Verdenshandelsorganisationens igangværende Dohaforhandlinger. Jeg mener, at vi skal beholde alle de bekymringer og spørgsmål, som De har ytret her i forbindelse med solidaritet - bekymringer, der netop vedrører de fattigste lande - på dagsordenen og lede efter fælles løsninger, men give grønt lys for denne bananhandelsaftale og den lov, der ophæver den foregående aftale. Derfor beder jeg Parlamentet om at beslutte sig for at give sit samtykke til bananhandelsaftalen i morgen.
Francesca Balzani
Fru formand, mine damer og herrer! Jeg synes, denne forhandling har været meget interessant og til dels har gentaget nogle af de bekymringer og emner, som vi allerede har set på i Udvalget om International Handel.
Jeg vil gerne igen understrege en vigtig kendsgerning, som vi efter min mening af og til glemmer. Disse aftaler repræsenterer gennemførelsen af en specifik forpligtelse, som EU har indgået i sin egenskab af medlem af Verdenshandelsorganisationen (WTO). Det må vi ikke glemme. Via disse aftaler påtager EU sig at løse et alvorligt problem med nogle vigtige lande, som det skal have styr på, fordi princippet om ikke-forskelsbehandling er blevet brudt. Der er derfor her tale om aftaler, som genopretter vores troværdighed og rigtige position som medlemmer af WTO.
Denne aftale afløser derfor tvister og spændinger i et klima, der helt sikkert har skadet andre områder i vores forhold. Som en endelig forligsaftale forsøges det med den - og det lykkes - at skabe ny balance med særlig opmærksomhed omkring lande med en svag udvikling, sådan som vi har sagt og også har anført i beslutningen.
Ledsageforanstaltningerne vil nu helt sikkert blive overvåget, og efter min mening er det den vigtigste pointe. Det er vigtigt at få fastlagt ledsageforanstaltningerne, men det er endnu mere vigtigt med evalueringer af deres indvirkning og engagement - og det glæder mig, at Rådet og Kommissionen har givet udtryk for dette i dag - i at holde konstant styr på situationen, som den udvikler sig, og frem for alt vilje til at hjælpe med yderligere foranstaltninger, hvis de skulle vise sig at være nødvendige.
POSEI (programmet til løsning af et områdes problemer som følge af dets afsides beliggenhed og ø-karakter) er blevet indarbejdet i beslutningen som et følsomt punkt, der skal overvåges på grund af den hårfine balance mellem de finansielle bidrag under POSEI og den nye situation vedrørende regionerne i den yderste periferi. Derfor vil aftalernes indvirkning på EU's regioner i den yderste periferi, hvor bananerne fremstilles, også blive overvåget og ført nøje tilsyn med.
Rådet nævnte også behovet for at arbejde med gennemsigtighed i landbrugsfødevarekæden, hvilket glæder mig, da det er et vigtigt punkt. Vi har hele tiden talt om producenter, men der er også et væsentligt spørgsmål omkring banandistributionen i EU.
Der er derfor mange ting, som skal gøres fremadrettet. Vi skal overvåge aftalernes virkning, ledsageforanstaltningernes gennemførelse og POSEI's bæredygtighed for at beskytte Europas producenter. Vi skal også anvende andre instrumenter såsom gennemsigtighed i landbrugsfødevarekæden og således udvide anvendelsesområdet af undersøgelserne til også at omfatte distributionskæden, som har en væsentlig indvirkning på den endelige pris på frugten. Vi skal se på forbrugerbeskyttelse, der fortjener lige så meget af vores opmærksomhed som alle de andre interesser omkring denne branche. Alle disse ting, ikke mindst forbrugerbeskyttelse, skal imidlertid tage udgangspunkt i den aktuelle situation og i en fastlæggelse af resultatet af disse tvister, hvor EU har været nødt til at gøre indrømmelser over for USA og de latinamerikanske lande.
Jeg håber derfor, at disse aftaler bliver vedtaget, for jeg mener, de udgør en væsentlig forudsætning for, at de instrumenter, som er knyttet til den hårfine balance på bananmarkedet, fungerer, og kan sikre klare praksisser, der også vil være til gavn for andre interesser såsom forbrugerbeskyttelse, som er knyttet til gennemsigtighed i landbrugsfødevarekæden. De vil til gengæld skabe forbedringer på bananmarkedet og for vores europæiske producenter, hvilket ikke kan lade sig gøre uden et solidt grundlag som det, der etableres ved at afslutte disse tvister i WTO, som EU er en del af.
Formanden
Som afslutning på forhandlingerne er der fremlagt et beslutningsforslag i medfør af forretningsordenens artikel 115, stk. 5.
Forhandlingen er afsluttet. Afstemningen finder sted i morgen kl. 11.30.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Luís Paulo Alves
Indgåelsen af disse aftaler har gjort det muligt at bringe en af de mest komplekse og langvarige tvister om EU i Verdenshandelsorganisationen til ophør. Det bør nævnes, at vi gennem hele forhandlingsprocessen advarede Kommissionen om, at der skal tages hensyn til interesserne og de specifikke forhold hos bananproducenterne i regionerne i den yderste periferi, navnlig ved at forøge finansieringen under programmet til løsning af et områdes problemer som følge af dets afsides beliggenhed og ø-karakter (POSEI), da producenternes indtægter og markedsføringen af deres varer kan blive kompromitteret af det pres, det skaber at styrke en forøget liberalisering af den globale bananhandel, samt interesserne og de specifikke forhold hos bananproducenterne i landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS). Jeg anser derfor konklusionerne i ordførerens henstilling - ifølge denne skal der også tages hensyn til interesserne i regionerne i den yderste periferi - for at være et yderst relevant bidrag, da Parlamentet skal godkende aftalerne, hvis Kommissionen og Rådet så hurtigt som muligt forelægger en konsekvensanalyse af aftalernes følger for de bananproducerende udviklingslande og Europas perifere regioner, gennemfører særlige initiativer til at styrke banandyrkernes kommercielle position og iværksætter tiltag for at finansiere et program for de bananproducerende AVS-lande.
George Sabin Cutaş
Den 15. december 2009 underskrev EU, USA og en gruppe latinamerikanske lande aftalen om EU's toldsatser for bananhandelen. Denne aftale afsluttede en kompliceret tvist, som har varet næsten to årtier. Den viser EU's engagement på dette område og vil blive inddraget i de endelige resultater af forhandlingerne under Doharunden. Desværre kan vi ikke helt nyde denne succes. Den godkendte nedsættelse af toldsatserne for den latinamerikanske bananeksport får formentlig negative økonomiske og sociale følger for landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet, hvis producenter ikke har de samme tekniske faciliteter som deres konkurrenter. Derfor glæder jeg mig over det finansielle støtteprogram, som er en del af aftalen, ifølge hvilket AVS-landene modtager 190 mio. EUR i støtte indtil 2013 med henblik på at øge konkurrenceevnen og diversificeringen af deres produktion. Kommissionen skal imidlertid forelægge en konsekvensanalyse af aftalen indtil 2020 samt af støtteprogrammet sammen med henstillinger om dets udvidelse og yderligere finansiel støtte.
Anneli Jäätteenmäki
skriftlig. - (FI) Det er fremragende, at EU har indgået en aftale med landene i Latinamerika og USA om banankonflikten, som i lang tid har været et følsomt emne. Det er bedre at nå til enighed end at fortsætte med at skændes inden for rammerne af WTO. Det er blevet påstået, at aftalen og toldnedsættelserne favoriserer de store bananproducerende lande og de multinationale selskaber. Det er ikke desto mindre vigtigt at huske på, at interesserne i de fattige AVS-lande i fremtiden fortsat bedre vil kunne sammenlignes med landene i Latinamerika. EU udnytter desuden også en enorm bistandspakke til at hjælpe AVS-landene med at diversificere deres økonomier og dermed gøre dem mindre afhængige af bananeksporten. Det er stadig uklart, om den indgåede aftale vil få en effekt på forbrugerpriserne i Europa. Uanset hvad er aftalen historisk, for den viser, at EU kan udvise intern konsekvens og træffe beslutninger, også i pinlige situationer og under hårde forhandlinger. Jeg stemmer for aftalen.
Dominique Vlasto
Genèveaftalen om handel med bananer er en mulighed for vækstøkonomierne i Latinamerika, men den giver også anledning til ny konkurrence mellem bananproducenterne i landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS), hvis økonomiske udvikling grundlæggende afhænger af udnyttelsen af deres naturressourcer. Vi skal derfor sørge for, at denne nye konkurrence er retfærdig. Jeg er også bekymret over de bilaterale aftaler, som EU har forhandlet med Peru og Colombia, så de kan nyde godt af en præferencetoldsats, der er lavere end den, som er anført i Genèveaftalen. Under disse omstændigheder anser jeg det nu for at være presserende at gennemføre ledsageforanstaltningerne vedrørende bananer i denne aftale, som vil gøre AVS-landene i stand til at modernisere denne sektor og klare den globale konkurrence. Derfor opfordrer jeg Rådet til uden ophold at erklære sin holdning til Parlamentets nye forslag, så AVS-landene kan få gavn af de foranstaltninger, der er anført for 2010, og jeg beder Kommissionen om at sikre, at de sociale og miljømæssige krav respekteres indbyrdes af producenter og eksportører uden for AVS. Efter min mening er det afgørende, hvis alle producenter skal have lige vilkår, hvilket langt fra er tilfældet i dag.
Véronique Mathieu
Den aftale om bananer, som EU indgik i WTO i december 2009, og som vi ratificerer i dag, skal ledsages af støttemekanismer for vores producenter. EU's nedsættelse af toldsatserne for bananer importeret fra Latinamerika vil bringe adskillige europæiske regioner såsom de franske oversøiske departementer Guadeloupe og Martinique, Grækenland, Portugal og De Kanariske Øer i vanskeligheder, da de er nødt til at forholde sig til åbningen af markedet. Derfor skal vi overvåge den reelle effekt af den finansielle bistand, som har til formål at støtte investeringer og økonomiske diversificeringspolitikker samt styrke den sociale og miljømæssige effekt. Denne konsekvensanalyse skal fortælle os, om bistanden er tilstrækkelig til at modvirke den nye internationale situation på bananmarkedet.
