Řízení před Soudním dvorem (Změna článku 121) (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem na pořadu je zpráva pana Costase Botopoulose, jménem Výboru pro ústavní záležitosti, o změně článku 121 jednacího řádu Parlamentu.
Costas Botopoulos
Vážený pane předsedající, návrh zprávy, který dnes projednáváme, se týká změny článku 121 jednacího řádu Evropského parlamentu týkajícího se řízení před Evropským soudním dvorem. Jak se v článku říká, usměrňuje taková řízení pouze v případech, kdy Evropský parlament podá žalobu k Evropskému soudnímu dvoru.
Avšak text neříká, co se stane, když se Parlament rozhodne vyjádřit své stanovisko prostřednictvím svého zástupce, předsedy, předložením připomínek nebo intervencí do předpojatého řízení. Toto řízení umožňuje vznést námitku vůči platnosti legislativního aktu, který Evropský parlament sám schválil v rámci spolurozhodovacího procesu.
Byla tudíž vznesena otázka předsedou Výboru pro právní záležitosti, panem Garganim, kterému bych při této příležitosti rád poděkoval za pomoc při přípravě této zprávy. Ptal se, zda tento proces intervence a předložení připomínek podléhá článku 121 a pokud ne, co bychom měli dělat.
První odpovědí, kterou má zpráva přináší, je, že jeden proces nemůže být považován za součást jiného; že slovo "akce", použité v článku 121, nemůže zahrnovat kvalitativně odlišný případ předložení připomínek nebo intervence u soudu. Na základě toho je první odpovědí, že nemůžeme postupovat pouze na základě interpretace.
Můžeme se držet parlamentní praxe, kde rozhodnutí v takových případech spočívá na předsedovi Parlamentu, jakožto našem hlavním zástupci v soudních případech? Opět se domnívám, že odpověď zní ne. Spolehlivějším postupem je vypracovat dopodrobna nový postup.
Avšak proč tomu tak je? Protože v dějinách Evropského parlamentu došlo k případům, kdy se předseda Parlamentu rozhodl neřídit se doporučením Výboru pro právní záležitosti. To je případ, kdy je to otázka obhajoby platnosti předchozího rozhodnutí Parlamentu před Evropským soudním dvorem.
To se stalo v dějinách Evropského parlamentu dvakrát. Máme důvody říci, že bychom měli vypracovat proces od píky.
Jaké řešení navrhujeme? Na základě doporučení Výboru pro právní záležitosti, předloží předseda, pokud s tím souhlasí, své připomínky. Pokud nesouhlasí, urovná záležitost po diskusi na Konferenci předsedů. Proč na Konferenci předsedů? Jelikož jde o kolektivní instituci, která může dosáhnout rozhodnutí s patřičným ohledem na pro a proti v každém případu.
Pouze v případech, kdy Konference předsedů rozhodne, že z výjimečných důvodů (například přepracování Smluv) by Parlament neměl hájit své předchozí rozhodnutí, pouze v takových případech je záležitost postoupena plénu, poněvadž pouze plenární zasedání má pravomoc měnit své předchozí rozhodnutí.
Georgios Papastamkos
jménem skupiny PPE-DE. - (EL) Vážený pane předsedající, jako zpravodaj - Skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů - bych rád zdůraznil, že dnes zde diskutujeme o otázce, která se týká organizační samosprávy a suverenity Evropského parlamentu.
Jednací řád Evropského parlamentu vytváří regulativní vztah založený na dlouhodobé platnosti jednotlivých ustanovení. Tím nemám na mysli ustanovení, která jsou platná až do změny, ale ta s regulativní trvanlivostí a zdatností.
Nebudu se zmiňovat o zvláštních případech procesu urovnávání sporu popsaného v textu změny - pan Botopoulos se v každém případě věnoval tomuto aspektu přesně a důkladně. Text změny navrhovaný zpravodajem je výsledkem smíru mezi Skupinou PPE-DE a Skupinou socialistů v Evropském parlamentu.
Odstavec přidaný ke stávajícímu textu článku 121 jednacího řádu Evropského parlamentu se týká možného rozdílu ve stanoviscích předsedy Parlamentu a Výboru pro právní záležitosti na rozhodnutí vztahující se k předkládání připomínek nebo intervencím Parlamentu během řízení před Soudním dvorem.
Doposud neexistovalo pro tyto případy v jednacím řádu jasné, výstižné ustanovení a změna, kterou dnes projednáváme, slouží k uzavření této právní mezery a regulativní skuliny ve vnitřním fungování Parlamentu.
Maria da Assunção Esteves
(PT) Vážený pane předsedající, Evropský parlament je před Soudním dvorem zastupován svým předsedou a ve sporných případech předseda konzultuje s plenárním zasedáním. To se děje při řízení. Nová zpráva rozšiřuje tento systém na další procesní akty, kde předseda zastupuje Parlament a, ve sporných případech, konzultuje s plenárním zasedáním. Přesto zpráva přináší něco nového v bodě, kdy představuje Konferenci předsedů jako zprostředkující rozhodovací orgán mezi předsedou a plenárním zasedáním. Toto rozhodnutí není samo o sobě problematické, ale přesto by bylo dobré využít příležitosti a zdůraznit, že Evropský parlament nesmí nikdy opomenout tradiční parlamentní zásadu, která ukládá soustředit všechnu konečnou rozhodovací pravomoc na plenární zasedání. Plenární zasedání je ve všech věcech svrchované, jelikož představuje odkaz vyvstávající z etiky zastoupení.
Je pravda, že orgány, které řídí složité a široké oblasti, jak to činí Evropský parlament, se často nemohou vyhnout pokušení obklopit svou vlastní demokratickou moc byrokracií. Tomuto pokušení se často nelze vyvarovat, ale přesto zůstává skutečností, že nesmíme obalovat demokracii byrokracií, jelikož účinnost řádné správy nesmí nikdy znamenat ztrátu prostoru pro politiku nebo výměnu politiky za kvazi-administrativní formy, jako jsou výbory a někdy také konference. To protože, s použitím Mirabeauova výrazu, ty nepředstavují skutečné "vzorky obyvatelstva".
Zuzana Roithová
(CS) Změna jednacího řádu se jeví jako technická záležitost, ale ve skutečnosti jde o posílení či oslabení demokratické legitimity. Dva precedenty, kdy se předsedové Parlamentu nemuseli řídit stanoviskem Výboru pro právní záležitosti Evropského parlamentu, ukázaly trhlinu v našich pravidlech. Podpořím kompromisní znění článku 121, které zajistí, že předseda v takovém případě předloží odlišný postoj Konferenci předsedů a pak plénu. Ale myslím si, že by bylo správné, aby své argumenty obhájil a prosadil spíše před Výborem pro právní záležitosti než před předsedy ostatních výborů. Škoda, že změna článku nic neříká o tom, zda skupina poslanců může navrhnout ještě třetí alternativu plénu anebo plénum může jen potvrdit či odmítnout odlišný postup navržený předsedou, resp. Konferencí předsedů. Jde o nový precedens, který prověří až budoucnost, a nemyslím si, že jde o byrokracii, ale o demokracii.
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Za normálních okolností, když opoziční parlamentní skupina vyjádří podporu zpravodaji, který je z jiné skupiny, tento zpravodaj by měl zohledněn. Tento večer patří skupině Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů. Čtyři členové skupiny PPE-DE hovořili v rozpravě o zprávě pana Botopoulose! Co je na tom nejpřekvapivější, pane předsedající, je, že jsme sem všichni přišli návrhu pana Botopoulose zatleskat, protože se domníváme, že to je dobrý návrh, souhlasný návrh, návrh, jenž, mohu směle říci, získá souhlas a politickou podporu naší skupiny.
Parlamentní život je výrazem života jako takového, je to život, jenž se mění, život, na který je třeba reagovat. Proto v odpovědi na interpretace jednacího řádu, zda konkrétní článek zahrnoval možnost Parlamentu připomínkovat řízení, pan Botopoulos problém vyjasnil svým pozitivním návrhem, což přesně život vyžaduje.
Proto, pane předsedající, moje gratulace směřují k tomuto mladému poslanci EP, kterému předpovídám velký úspěch v Parlamentu a podporu naší skupiny pro tuto reformu.
Costas Botopoulos
Vážený pane předsedající, dovolte mi nejprve poděkovat všem řečníkům a také mým kolegům poslancům, kteří mi velice pomohli při přípravě této mé první zprávy, jež snad, jak řekl pan Méndez de Vigo, nebude mou poslední.
Mám několik velice stručných poznámek k tomu, co zde bylo řečeno. Pan Papastamkos má naprostou pravdu v tom, že tato zpráva je výsledkem smíru, protože to je přesně to, k čemu došlo. Nicméně je výsledkem smíření mezi politickými skupinami v tom nejlepším smyslu slova. Jinými slovy, nejde o nejmenší společný jmenovatel, ale o společnou půdu, které se nám podařilo docílit a která představuje dle mého názoru rozumnější a demokratičtější řešení. Jsem přesvědčen, že toto usnesení je demokratické právě proto, že umožňuje, aby se řízení vyvíjelo tím nejvhodnějším způsobem.
Paní Estevesová správně uvedla, že bychom neměli přehnaně využívat plenárních zasedání. Jak pravdivé! Z tohoto důvodu je hlavní myšlenkou, že k plenárnímu zasedání bychom se měli uchýlit v naprosto krajním případě; jinými slovy, když je nutné změnit rozhodnutí již jednou Parlamentem přijaté.
Paní Roithová také správně podotkla, že úloha Výboru pro právní záležitosti je důležitá; je vykonávána v souladu se způsobem, jakým je formulováno nařízení. Jinými slovy, Výbor pro právní záležitosti je vyslechnut na začátku, uprostřed a na konci řízení.
Dovolte mi poznamenat, a neříkám to poprvé, že pokud ve výjimečných případech nemá Výbor pro právní záležitosti čas zaujmout stanovisko, předseda sám může dojít k rozhodnutí. Nicméně i v tomto případě je jasně stanoveno, s vysvětlením, že Výbor pro právní záležitosti by měl mít možnost předložit své rozhodnutí jakýmkoli způsobem, jenž považuje za vhodný. Velmi vám všem děkuji.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat zítra.
