Ilgtermiņa plāns anšovu krājumam Biskajas līcī un zvejniecībām, kas šo krājumu izmanto - Daudzgadu plāns stavridas rietumu krājumam un zvejniecībām, kas šo krājumu izmanto - Augstākas izmēra kategorijas zivju atlasīšanas aizliegums un plekstes un akmeņplekstes zvejas ierobežojumi Baltijas jūrā, Beltos un Zunda šaurumā - Svešzemju un vietējā areālā nesastopamu sugu izmantošana akvakultūrā (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba punkts ir kopējās debates par šādiem ziņojumiem:
ziņojums, ko Zivsaimniecības komitejas vārdā sagatavoja Izaskun Bilbao Barandica, par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko izveido ilgtermiņa plānu anšovu krājumam Biskajas līcī un zvejniecībām, kas šo krājumu izmanto - C7-0157/2009 -,
ziņojums, ko Zivsaimniecības komitejas vārdā sagatavoja Pat the Cope Gallagher, par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko izveido daudzgadu plānu stavridas rietumu krājumam un zvejniecībām, kas šo krājumu izmanto - C7-0010/2009 -,
ziņojums, ko Zivsaimniecības komitejas vārdā sagatavoja Marek Józef Gróbarczyk, par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 2187/2005 attiecībā uz augstākas izmēra kategorijas zivju atlasīšanas aizliegumu un plekstes un akmeņplekstes zvejas ierobežojumiem Baltijas jūrā, Beltos un Zunda šaurumā - C7-0156/2010 -, un
ziņojums, ko Zivsaimniecības komitejas vārdā sagatavoja João Ferreira, par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 708/2007 par svešzemju un vietējā areālā nesastopamu sugu izmantošanu akvakultūrā -.
Izaskun Bilbao Barandica
referente. - (ES) Priekšsēdētāja kungs! Vispirms es vēlos izteikt uzslavas, atzinību un pateicību Biskajas līča piekrastes zvejniecības nozares pārstāvjiem par atbildīgo rīcību.
Komisāre, nozarei šis plāns ir steidzami vajadzīgs, lai būtu iespējams īstenot mērķi, proti, turpināt ienesīgu darbību, neapdraudot zvejas zonas nākotni. Tādēļ anšovu krājums Biskajas līcī ir jāsaglabā tādā apjomā, lai tā izmantošana būtu ilgtspējīga ekonomikas, vides un sociālās jomas ziņā. Tas izdosies daudz efektīvāk, ja aprēķināsim daudzumus, pamatojoties uz zinātnieku pārskatiem, nevis ļausim kopējās pieļaujamās nozvejas (KPN) aprēķiniem kļūt par neskaidru politisko sarunu tematu.
Tādēļ plānā ir jāpievērš īpaša uzmanība ieguves kontroles noteikumiem, un tas nozīmē, ka zvejas kvotas ir jānosaka, pamatojoties uz zinātniskos pārskatos norādītām krājumu apjoma aplēsēm.
Komisāre, Komisija iesniedza šo inciatīvu 2009. gada jūlijā. Mēs sākām darbu septembrī. Mēs izveidojām kopēju darba procedūru, iesaistot visu Spānijas un Francijas zivsaimniecības nozari, ko pārstāvēja zvejnieku organizācijas, zinātniskie institūti, kā arī Dienvidrietumu ūdeņu reģionālā konsultatīvā padome. Atbilstīgi šai metodei mēs strādājām pie kopēja priekšlikuma, kas saņēma plašu Parlamenta atbalstu.
Panākuši lielu vienprātību un apzinādamies to, ka drīzumā stāsies spēkā Lisabonas Līgums, kā arī to, ka nav skaidrs, kā to piemērot jau uzsāktiem pasākumiem, mēs 30. novembrī sarīkojām indikatīvo balsojumu Zivsaimniecības komitejā. Padomes un Komisijas attieksme pret šo atvērto un visaptverošo pieeju bija īpaši atšķirīga.
Pirmkārt, darba gaitā mēs uzzinājām, ka tiek gatavota kontroles regula, kas ietekmētu šo ziņojumu, taču mēs par to saņēmām tikai ierobežotu informāciju. Tādējādi mēs piedzīvojām nenoteiktību, kuru būtu bijis pietiekami viegli novērst. Pēc balsojuma Zivsaimniecības komitejā un Spānijas prezidentūras laikā es pārrunāju šo iniciatīvu ar Padomi. Mēs vienojāmies sasaukt trialoga sanāksmi, taču, mums par pārsteigumu, Spānijas prezidentūra pašā sanāksmes dienā mums negaidīti paziņoja, ka Spānijas valdība pēc Francijas valdības pieprasījuma ir nolēmusi atlikt jautājuma apspriedi, jo nav pārliecināta par tā juridisko pamatojumu. Pēc vairākus mēnešus ilga darba mēs nonācām strupceļā. Spānijas prezidentūra nebija vienojusies un nebija iespējas veidot ar to trialogu.
Es jautāju jaunajai prezidentūrai, vai tā vēlas turpināt sarunas. Man ieteica būt pacietīgai un nesteigties. Ņemot vērā Padomes absolūto nevēlēšanos turpināt darbu pie šā jautājuma, mēs, ievērojot juridisko dienestu sniegto padomu, sarīkojām vēl vienu balsojumu.
Otrajā balsojumā tika noraidīti trīs grozījumi, kas bija pieņemti indikatīvajā balsojumā un kas nozarei bija ļoti nozīmīgi.
Pirmais grozījums attiecas uz ieguves līmeņiem, un tajā ierosināts, ka piemērotāks līmenis ir 0,4.
Otrais grozījums attiecas uz dzīvās ēsmas iekļaušanu KPN. Būtu nepareizi to uzskaitīt par daļu no nozvejas kvotas.
Visbeidzot, trešais grozījums attiecas uz nozvejas pārskatīšanu.
Ja Zinātniskā komiteja nevar iesniegt pašreizējās biomasas aplēsi, jo tai trūkst atbilstošas informācijas, par to nav divkārši jāsoda nozare, par 25 % samazinot iepriekšējā gada KPN. Komisija jau bija paudusi viedokli, ka šādā gadījumā pareizāk būtu samazināt KPN par 10 %, un tā nekādā gadījumā nedrīkst būt mazāka par 7000 tonnām. Taču Padome un Komisija pastāvīgi ignorē šīs iestādes pilnvaras. Skaidru priekšstatu par Padomes attieksmi rada arī tas, ka pat saistībā ar pašreizējām debatēm par šo iniciatīvu esam dzirdējuši neoficiālu informāciju par to, ka Padome ir pieprasījusi to atsaukšanu.
Vai tā ir taisnība? Es to jautāju jums, komisāre. Kādēļ? Ko jūs grasāties darīt? Es gribētu šodien saņemt atbildi. Es arī gribētu, lai Beļģijas prezidentūra man paskaidro, kādēļ tā pieprasīja iniciatīvas atsaukšanu. Es vēlos saņemt skaidras atbildes uz šiem jautājumiem. Mēs esam strādājuši 14 mēnešus, bet mūsu vienīgais sasniegums ir neskaidrība.
Nozares pārstāvji ir noguruši no šāda darba stila, un viņiem ir vajadzīgi risinājumi, taču Padomes un Komisijas rīcība iedragā Eiropas iestāžu uzticamību viņu acīs.
Palieliniet savu uzticamību šajā nozarē! Vai vismaz atgūstiet to uzticību, ko esat zaudējuši kopš 2009. gada septembra.
Parlaments ir apņēmības pilns izmantot koplēmuma pilnvaras, kas tam ir piešķirtas Lisabonas Līgumā. Jums tās ir jārespektē. Jūsu rīcība nav 21. gadsimta vadošo politiķu cienīga. Mūsu galvenie principi ir bijuši pārredzamība un līdzdalība. Lūdzu, ievērojiet šos principus. Tas ir veids, kā ir jāstrādā ar Eiropas projektiem.
Pat the Cope Gallagher
Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi! Vispirms es vēlos sirsnīgi pateikties visiem, kuri man palīdzēja sagatavot šo svarīgo ziņojumu par stavridām - ēnu referentiem, Zivsaimniecības komitejas sekretariātam, Pelaģisko zivju krājumu reģionālajai konsultatīvajai padomei, grupas politikas padomniekam un mana biroja padomniekam. Es arī vēlos pateikties Komisijai un Padomei par palīdzību un atbalstu. Pateicoties sadarbībai un apspriedēm, kā arī visu šo cilvēku paustajām idejām, es šodien varu jūs iepazīstināt ar šo ziņojumu, kurš, es ceru, gūs vispārēju atbalstu.
Stavridas rietumu krājums ir viens no svarīgākajiem Eiropas zivsaimniecības nozares krājumiem. Priekšlikumā ir izmantots īstenošanas plāns, par ko 2002. gadā vienojās Eiropas Komisija un ANO pasaules augstākā līmeņa sanāksmes par ilgtspējīgu attīstību dalībnieki.
Šajā sanāksmē Komisija piekrita saglabāt vai atjaunot zivju krājumus tādā apjomā, kas nodrošinātu maksimāli iespējamo ilgtspējīgu daudzumu. Nākamais Eiropas Komisijas priekšlikums tapa ciešā sadarbībā ar Pelaģisko zivju krājumu reģionālo konsultatīvo padomi (RKP), kura bija šā priekšlikuma pirmā izvirzītāja. Kopš 1997. gada reizi trijos gados tiek veikta stavridu ikru uzskaite. Apkopotie dati nebija pietiekami, lai zinātnieki varētu pilnībā novērtēt krājuma stāvokli.
Ierosinātajā pārvaldības plānā šīs grūtības tiek risinātas, nosakot stavridu zvejniecībā iesaistītajiem kuģiem piemērojamu formulu, kas ir pazīstama kā ieguves kontroles noteikums. Šis noteikums paredz metodi, izmantojot kuru, var aprēķināt gada maksimālo pieļaujamo tādu izkrauto stavridu daudzumu, kuras nozvejotas noteiktās zonās. Bija paredzēts, ka plāns stāsies spēkā 2009. gada beigās, taču Lisabonas Līguma pieņemšanas dēļ tā ieviešana aizkavējās.
Protams, es pilnībā respektēju Padomes tiesības noteikt un iedalīt zvejas iespējas. Pirms mana ziņojuma pieņemšanas Zivsaimniecības komitejā es satikos ar Beļģijas prezidentūras pārstāvjiem. Viņi ierosināja priekšlikumu, kas Padomei, nosakot kopējo pieļaujamo nozveju, nodrošinātu zināmu elastību attiecībā uz kopējo samazināmo apjomu. Es uzskatu, ka šis Beļģijas prezidentūras priekšlikums, ko vēlāk pieņēma Zivsaimniecības komiteja, aizsargā līgumos paredzētās Padomes ekskluzīvās tiesības noteikt un iedalīt zvejas iespējas.
Es gribētu apspriest grozījumus, ko saistībā ar 8C zonu jeb Biskajas līci ir ierosinājušas PPE, S&D un GUE/NGL politiskās grupas. Es vēlos informēt Parlamentu, ka es kā referents atbalstu sociālistu grupas iesniegto grozījumu, taču nevaru pieņemt PPE un GUE/NGL ierosinātos grozījumus. Šādai nostājai man ir pamatoti iemesli.
Zinātniskais ieteikums ir skaidrs. Šis krājums ir sastopams visā ģeogrāfiskajā apgabalā. Ja Parlaments pieņems PPE un GUE/NGL priekšlikumu, būtu bezjēdzīgi pārvaldības plānā ieviest divas dažādi marķētas zonas vienam krājumam. To paredzot, mums būtu ļoti bīstams un nopietns precedents turpmākajiem makreļu pārvaldības plāniem. Mēs nevarējām atbalstīt viena zivsaimniecības krājuma sadalīšanu.
Tie, kuri vēlas šo priekšlikumu atbalstīt, tā rīkosies gan privātu, gan to pārstāvēto dalībvalstu apsvērumu dēļ, taču šī ir kopējā zivsaimniecības politika, un mums tā ir jāievēro. Es saprotu, ka mūsu spāņu un portugāļu kolēģiem ir bažas, un es tām pievērsos ziņojuma projekta 7. grozījumā. Tajā noteikts, ka šis plāns tiek īstenots, ņemot vērā nerūpniecisko zivsaimniecību un vēsturiskās tiesības.
Visbeidzot, šis grozījums ir pieņemams Padomei un Pelaģisko zivju krājumu RKP, un tajā ir ņemti vērā spāņu un portugāļu kolēģu izteiktie viedokļi. Tomēr saglabāsim politiku tādu, kāda tā ir.
Marek Józef Gróbarczyk
Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos sākt savu runu, izsakot sirsnīgu pateicību Eiropas Komisijai, visiem ēnu referentiem, kā arī Zivsaimniecības komitejas locekļiem par palīdzību un atbalstu šā ziņojuma sagatavošanā. Mēs panācām pilnīgu vienošanos, jo šis ziņojums tika vienprātīgi pieņemts Eiropas Parlamenta Zivsaimniecības komitejā. Tātad, es vēlreiz izsaku sirsnīgu pateicību.
Ziņojumā, kura mērķis ir regulēt plekstveidīgo zivju zvejniecību Baltijas jūrā un pārtraukt zivju izmešanu, vienlaicīgi saglabājot zivsaimniecības pārvaldības modeli, kas pazīstams kā kopējā pieļaujamā nozveja (KPN), ir norādīts, ka šī sistēma darbojas piemēroti un ka tā ir faktiski attiecināma uz atsevišķām zivju sugām. Tādēļ ir jāuzsver, ka Regulā (EK) Nr. 2187/2005 ir būtiski paredzēt 15.a pantu. Noķerto zivju sugām var būt zema tirgus vērtība, vai arī tās iespējams nav piemērotas lietošanai pārtikā. Jāuzsver arī tas, ka šajā noteikumā ir atļauts laika periodā, kad ir spēkā aizsardzības ierobežojumi, nomest no klāja noķertās dzīvās plekstes, kurām nav tirgus vērtības. Tādēļ šis pants veicinās dzīvo ūdens resursu ilgtspējīgu izmantošanu.
Rīcības plānā, kas tiks pieņemts, pamatojoties uz manu ziņojumu, jāparedz izmetumu pārtraukšana Baltijas jūrā, piemēram, pilnībā aizliedzot izmešanu Baltijas jūras zvejniecībā, kur tas ir iespējams. Tas iespējams veicinās ilgtspējīgāku un efektīvāku jūras resursu pārvaldību. Nav lietderīgi ieviest pilnīgu izmešanas aizliegumu attiecībā uz pleksti vai citām plekstveidīgo zivju sugām, jo tas nelabvēlīgi ietekmēs to krājumus. Ņemot vērā to, ka zivsaimniecībai arī turpmāk ir jābūt stabilai un paredzamai un ka zivju krājumi jāizmanto atbilstīgi noteiktajiem ierobežojumiem, ir jāpauž bažas par to, ka izmešanas aizliegums var tikt izmantots, lai legalizētu mazizmēra mencu plaša apjoma zveju Baltijas jūrā. Tā kā nav uzticamu zinātnisko datu, pēc kuriem varētu novērtēt mencu piezveju rūpnieciskajā zvejā, ir īpaši svarīgi nekavējoties paredzēt nozvejas dokumentēšanu pilnībā un šajās zvejas darbībās iesaistīto kuģu pilnīgu uzraudzību. Rūpnieciskās nozvejas izkraušanā ir jāveic simtprocentīga kvalitatīva un kvantitatīva uzraudzība, pretējā gadījumā Baltijas jūras zivju krājumu aizsardzības politika netiks faktiski īstenota un mencu ilgtermiņa pārvaldības plānam nebūs nozīmes.
Eiropas Savienībai ir nekavējoties jāīsteno kopējās zivsaimniecības politikas pasākumi, lai risinātu jautājumu par rūpniecisko zveju Baltijas jūrā, ņemot vērā, ka no vides aizsardzības viedokļa šāda zveja kaitē Baltijas jūras ekosistēmai, jo īpaši tāpēc, ka Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Jūras vides aizsardzības komiteja ir noteikusi Baltijas jūru par "īpaši jutīgu jūras teritoriju”, tādējādi Baltijas jūra ir viena no aizsargājamākajām un jutīgākajām jūras ekosistēmām pasaulē. Ņemot vērā Baltijas jūrā notiekošās klimata pārmaiņas, kas liek dažādām zivju sugām tām piemēroties, kas savukārt nozīmē to, ka mainās arī to migrācijas un nārstošanas ieradumi, ir jāpārbauda aizsargātās jūras teritorijas Baltijas jūrā, kā arī jāizstrādā ilgtermiņa pārvaldības plāns plekstveidīgo zivju sugām. Tā kā nav uzticamu un atjauninātu datu, pēc kuriem varētu pieņemt lēmumu par konkrētu Baltijas jūras zonu aizsardzības pārtraukšanu, ir jāņem vērā notiekošās pārmaiņas un jāveic aizsargāto zonu pārbaude.
João Ferreira
Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi! Svešzemju sugu ieviešana ir viens no galvenajiem faktoriem, kas nelabvēlīgi ietekmē ekosistēmas, un viens no galvenajiem iemesliem, kas veicina bioloģiskās daudzveidības samazināšanos pasaulē.
Kā norāda pati Komisija, par svešzemju sugu ieviešanu Eiropas piekrastes un iekšējos ūdeņos daudzos gadījumos ir atbildīgas "akvakultūras un audzēšanas darbības”. Pamatojums Komisijas ierosinātajam regulas par svešzemju un vietējā areālā nesastopamu sugu izmantošanu akvakultūrā grozījumam ir rezultāti, kas gūti pētījuma projektā - projektā IMPASSE -, kurā dažādas Eiropas iestādes kopīgi īstenoja saskaņotu pasākumu, kas tika veikts, lai novērtētu svešzemju sugu ietekmi uz vidi akvakultūrā.
Projekta ietvaros tiek ierosināta slēgtu akvakultūras platību darba definīcija, kas plašāk un detalizētāk paskaidro pašreiz izmantoto definīciju. Atbilstīgi šai definīcijai un saskaņā ar projektā gūtajiem secinājumiem "var samazināt risku, kas saistīts ar svešzemju sugām, iespējams, pat līdz pieņemamam līmenim, ja pārvadāšanas laikā tiek pievērsta uzmanība audzējamo organismu un īpatņu, kas nepieder pie mērķsugas, iespējām nokļūt savvaļā un ja saņēmējā platībā tiek piemēroti pareizi definēti protokoli”.
Ņemot vērā šā projekta rezultātus, Komisija ierosina samazināt operatoriem noteiktās nevajadzīgās administratīvās formalitātes, ierosinot neattiecināt prasību par atļauju uz ieviešanu un pārvietošanu, ko veic, izmantojot slēgtas akvakultūras platības. Šajā gadījumā jāuzsver, ka, lai gan riska novērtējuma procesa pamatā ir zinātniskas un tehniskas analīzes, lēmums par riska pieņemamību ir politisks. Tādēļ mēs uzskatām, ka svešzemju sugu ieviešanas akvakultūrā procedūras atvieglošana ir jākompensē pēc iespējas stingri nosakot prasības, kuras būs jāievēro saistībā ar slēgtām akvakultūras platībām, tādējādi ņemot vērā projekta IMPASSE rezultātus.
Ir jānosaka arī vajadzība uzraudzīt platības, lai panāktu, ka to izmantošanā patiešām tiek ņemtas vērā un ievērotas visas speciālistu ierosinātās tehniskās prasības. Tas attiecas arī uz uzraudzību, kas jānodrošina, kad svešzemju sugas un sugas, kas nav mērķsugas, tiek pārvestas uz šīm platībām vai aizvestas no tām. Šādi bija galvenie satraucošie jautājumi ziņojuma sagatavošanas laikā, kā arī ierosinātie Komisijas sākotnējā priekšlikuma grozījumi.
Ļaujiet man izteikt vēl vienu komentāru - lai nodrošinātu ilgtspējīgu akvakultūras attīstību, ir pienācīgi jāatbalsta zinātniskā pētniecība un tehnikas attīstība saistībā ar vietējo sugu audzēšanu, tādējādi veicinot pārtikas ražošanu un dažādošanu, kā arī tās kvalitātes uzlabošanu un vienlaicīgi garantējot arī lielāku vides drošību.
Tādēļ šajā likumdošanas iniciatīvā ir jāparedz spēcīgs atbalsts šai jomai. Ir ļoti svarīgi izpētīt akvakultūras iespējas, taču būtiski ir arī pārvarēt tās ierobežojumus videi nekaitīgā veidā. Papildus citiem aspektiem būs ļoti svarīgi pārkārtot pētniecības pamatprogrammas prioritātes, lai nodrošinātu šīs nozīmīgās jomas pienācīgu pētniecību.
Man atliek vien pateikties visiem ēnu referentiem par palīdzību, bez kuras nebūtu iespējams pabeigt šo produktīvo dokumentu, kā arī Komisijas un Padomes dienestiem, tostarp Spānijas prezidentūrai un pašreizējai Beļģijas prezidentūrai par darbu, ko paveicām šo mēnešu laikā.
Maria Damanaki
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, es gribu teikt pāris vārdus par ilgtermiņa plānu anšovu krājumam, taču vispirms vēlos pateikties referentei Bilbao kundzei, kā arī visiem Zivsaimniecības komitejas locekļiem par šajā priekšlikumā ieguldīto darbu. Es gribu teikt Bilbao kundzei, ka šā priekšlikuma pieņemšana patiešām kavējās, taču Komisija nenoliedzami darīja visu, ko varēja, lai šo situāciju atrisinātu.
Anšovu krājumam Biskajas līcī draudēja izsīkšana, tādēļ 2005. gadā tajā tika aizliegta anšovu zveja. To no jauna atļāva 2010. gada janvārī, tikai piecus gadus vēlāk. Pagājušā gada jūlijā zinātnieki apstiprināja, ka krājuma apjoms pietiekami pārsniedz noteiktos piesardzības ierobežojumus. Tādēļ es varēju ierosināt pašreiz spēkā esošo KPN, kas pārsniedz 15 000 tonnu. Attiecībā uz KPN tiek ievēroti plānā paredzētie ieguves noteikumi, un esmu gandarīta, redzot, ka šis priekšlikums jau palīdz mums pienācīgi pārvaldīt krājumu.
Ilgais zvejas aizlieguma periods nenoliedzami radīja nopietnus finansiālus zaudējumus tiem, kas ir atkarīgi no šīs zivsaimniecības. Mums pilnīgi noteikti ir jānovērš šādas situācijas atkārtošanās. Vienīgais veids, kā to izdarīt, ir izmantot krājumu, ievērojot maksimāli iespējamo ilgtspējīgo daudzumu, un saglabāt zemu zvejas aizliegšanas risku. Mūsu priekšlikumā ir norādīts, kā to var izdarīt, vienlaicīgi nodrošinot arī nozares ilgtspējību. Ja vēlamies novērst zvejas aizliegšanu, mums jāsaglabā izmantošanas līmenis 30 % apmērā.
Es vēlos pateikties Zivsaimniecības komitejai par atbalstu gan šā jautājuma risināšanā, gan saistībā ar pilnvaru deleģēšanu Komisijai. Šādus grozījumus es varu atbalstīt. Man ir pieņemami arī tie grozījumi, kas ir saistīti ar priekšlikuma pielīdzināšanu jaunajai kontroles regulai, kas ir spēkā kopš 2010. gada janvāra.
Tomēr ir viens izņēmums. Tas ir saistīts ar paziņojuma par ierašanos ostā aizkavēšanās laika samazināšanu no četrām stundām līdz vienai stundai. Šis grozījums maina jaunajā kontroles regulā noteikto "četru stundu noteikumu”. Jūs zināt, ka jaunā kontroles regula ir spēkā no šā gada sākuma. Es neatbalstu tik ātru tās grozīšanu, jo īpaši tādēļ, ka kontroles regulā ir atļauts piekrastes dalībvalstīm piemērot īpašus un pamatotus izņēmumus. Tātad mums ir šāda iespēja. Mums patiešām nav jāmaina kontroles regula tik ātri, bet lēmums, protams, ir jāpieņem jums.
Tagad pievērsīšos otrā ziņojuma tematam - daudzgadu plānam par stavridas krājumu. Ļaujiet man teikt, ka referenta Gallagher kunga un visu Zivsaimniecības komitejas locekļu darbs pie šā priekšlikuma ir nevainojams, un es vēlos jums sirsnīgi pateikties par rūpīgo darbu un konstruktīvo pieeju.
Stavridas rietumu krājums noteikti ir nozīmīgākais no trim stavridu krājumiem, kas mitinās ES ūdeņos. Pašreiz šā krājuma apjoms ir stabils un pietiekams, tādēļ KPN 2011. gadam ir gandrīz nemainīga. Ikgadējs uz jaunākajiem zinātniskajiem ieteikumiem balstīts lēmums par šā krājuma KPN neatbilst mūsu mērķim par saistošas, prognozējamas un ilgtermiņa pārvaldības īstenošanu. Tādēļ šis plāns - tāpat kā citi ilgtermiņa plāni - man ir svarīgs, jo es gribu, lai mēs pārtrauktu ikgadējo kaulēšanos Padomē par to, cik lielu apjomu drīkst zvejot. Mūsu pienākums pret nozari ir, vienojoties par ilgtermiņa plāniem, nodrošināt tai lielākas plānošanas iespējas un stabilitāti.
Jūsu vispārējais atbalsts gan šim jautājumam, gan pilnvaru deleģēšanai liecina, ka mums ir kopējs mērķis. Man ir pieņemami jūsu ierosinātie grozījumi, kā arī grozījumi saistībā ar priekšlikuma pielīdzināšanu jaunajai kontroles regulai, kas ir spēkā no 2010. gada janvāra. Apsverot citus jautājumus, plānā nevajadzētu noteikt KPN zonas, tādā veidā radot iespēju tos pielāgot ikgadējiem lēmumiem par KPN, kuros ņemti vērā attiecīgie zinātniskie ieteikumi.
Tomēr ir vēl viens grozījums, kura virziens nav pareizs, proti, jūsu piekrišana Padomes prezidentūras piedāvātajam kompromisa apjomam - aptuveni 5000 tonnām. Šis skaitlis - 5000 tonnas - gluži vienkārši nav zinātniski pamatots. Kā par to tika pieņemts lēmums? Kādēļ ne 6000 vai 7000? Piešķirt tiesības ilgtermiņa pārvaldības stratēģijā palielināt vai samazināt KPN līdz pareizajam apjomam, manuprāt, nav saprātīga pieeja.
Tagad pievērsīšos trešā ziņojuma tēmai - tehniskajiem pasākumiem Baltijas jūrā. Es vēlos izmantot iespēju pateikties referentam Gróbarczyk kungam par lielisko darbu pie ziņojuma, kas tika pieņemts vienprātīgi. Es arī vēlreiz pateicos Zivsaimniecības komitejai par ziņojumam sniegto pilnīgo atbalstu. Ar šo ziņojumu mēs nodrošinām juridisko nepārtrauktību attiecībā uz mūsu politiku par augstākas izmēra kategorijas zivju atlasīšanu, kas pagājušajā gadā tika piemērota Baltijas jūrai, kā arī atsevišķu sugu zvejas ierobežojumiem.
Tagad es runāšu par pēdējā ziņojuma tematu - svešzemju un vietējā areālā nesastopamu sugu izmantošanu akvakultūrā. Es vēlos pateikties referentam Ferreira kungam par ieguldīto darbu, kā arī visai Zivsaimniecības komitejai.
Kā jūs zināt, Komisija ir apņēmusies veicināt akvakultūras ilgtspējīgu attīstību ES, īstenojot jauno akvakultūras stratēģiju. Tas nozīmē ne tikai augsta vides aizsardzības līmeņa nodrošināšanu, bet arī tādu apstākļu izveidi, kas veicina akvakultūras darbības. Mums tas ir jādara. Regulas par svešzemju sugu ieviešanu slēgtās akvakultūras platībās grozījumi, kas paredz nevajadzīgā administratīvā apgrūtinājuma likvidēšanu, vienlaicīgi nodrošinot ūdens biotopu pienācīgu aizsardzību, noteikti veicinās akvakultūras darbības. Tas, protams, nav vienīgais, ko mēs varam darīt, tādēļ es ļoti atzinīgi vērtēju Ferreira kunga priekšlikumu uzlabot mūsu centienus akvakultūras pētniecībā. Mēs darīsim visu, ko varam izdarīt, izmantojot mūsu budžetu un KZP reformu.
Esmu ļoti gandarīta, ka Zivsaimniecības komitejas apspriedēs ir panākta piemērotāka "slēgtu akvakultūras platību” definīcija.
Gribu uzsvērt, ka Komisija pieņēma sākotnējo priekšlikumu vienu mēnesi pirms Lisabonas Līguma stāšanās spēkā, tādēļ mēs saskārāmies ar tādu pašu problēmu. Zivsaimniecības komiteja iesniedza grozījumus ar mērķi panākt pamatregulas atbilstību Lisabonas Līgumā paredzētajiem jaunajiem komitoloģijas noteikumiem. Mēs uzskatījām, ka ir lietderīgi veikt šādu pielīdzināšanu atbilstīgi Parlamenta ierosinājumam. Tomēr, lai ieviestu tik būtiskus grozījumus, bija oficiāli jāmaina mūsu priekšlikums, tādēļ arī notika aizkavēšanās, par kuru mēs runājam.
Noslēgumā es vēlos vēlreiz pateikties visiem Zivsaimniecības komitejas referentiem par ziņojumiem un par šo svarīgo jautājumu risināšanā ieguldīto darbu.
Carmen Fraga Estévez
Priekšsēdētāja kungs! Liels paldies ziņojumu sagatavotājiem par lielisko darbu. Es vēlos pievērsties pārvaldības plāniem, taču neiedziļināšos būtiskajos aspektos, jo uz tiem jau norādīja referenti. Tāpēc es runāšu par to radītajām nozīmīgajām institucionālajām problēmām, kas ir jāatrisina.
Pēc vairāk nekā gadu ilgušām sarunām ar Padomi Parlaments diezgan pamatoti ir nolēmis iesniegt ziņojumus pirmajam lasījumam, lai izdarītu spiedienu un panāktu, ka tiek novērsts pašreizējais bezizejas stāvoklis, kas ietekmē ne tikai abus priekšlikumus, bet arī visus pārējos priekšlikumus, kas mums tiks iesniegti tuvākajā laikā.
Parlaments vēlas rast kompromisa risinājumu ar Padomi un Komisiju, taču, lai tas izdotos, svarīgākais ir, lai Padome atzītu un akceptētu, ka ilgtermiņa pārvaldības plānu pamatā ir jābūt ierastajai likumdošanas procedūrai, proti, atbilstoši Līguma 43. panta 2. punktā paredzētajam juridiskajam pamatojumam.
Tas ir prātam neaptverami - pirms Lisabonas Līguma stāšanās spēkā, kad Padomei arī bija ekskluzīvas pilnvaras jautājumos par KPN un kvotām, Parlamentam prasīja sniegt konsultatīvu atzinumu, savukārt pašreiz Padome šajās jomās pieprasa ekskluzīvas tiesības, lai gan saskaņā ar visiem juridiskajiem atzinumiem 43. panta 3. punkts ir jāinterpretē ierobežojoši.
Tādēļ es aicinu komisāri ņemt vērā Parlamenta nostāju arī tad, ja kāds no priekšlikumiem - un es uzskatu, ka uz Bilbao kundzes jautājumu par šo punktu netika atbildēts - tiks atsaukts vai aizstāts ar citiem dokumentiem. Pretējā gadījumā mums nāksies vērsties ar šo jautājumu Tiesā un bloķēt turpmākos ilgtermiņa plānus, ko nevajadzētu pieļaut, jo tie ir zivsaimniecības pārvaldības pamatdokumenti.
Kriton Arsenis
Priekšsēdētāja kungs, komisāre! Dokumentos, ko šodien apspriežam, ir daudz svarīgu tehnisku aspektu. Tomēr to pamatā ir nepāprotama norāde - Eiropas Parlaments aicina pārējās iestādes, Komisiju un Padomi, ikreiz, kad pieņemsim lēmumus par zivsaimniecības jautājumiem un zvejniecības noteikumiem, ņemt vērā zinātniskos datus.
Lemjot par to, kā jānotiek katras zivju sugas zvejniecībai, mēs nedrīkstam risināt politiskas sarunas. Padome un Palaments nedrīkst politiski pārrunāt jautājumus, par kuriem jālemj, pamatojoties uz zinātniskiem datiem. Mums izdosies novērst neatgriezenisku kaitējumu jūras resursiem un zivsaimniecībai tikai tad, ja, nosakot pārpalikumus mūsu jūrās un to, kuras zivis drīkstam zvejot, mēs balstīsimies uz zinātniskiem datiem.
Mums ir paredzēta kopējās zivsaimniecības politikas pārskatīšana. Šajos ziņojumos mēs pieprasām, lai, pārskatot kopējo zivsaimniecības politiku, jūs rīkotos drosmīgi un ņemtu vērā zinātniskos datus, pieņemot lēmumus, kuru uzdevums ir nodrošināt mūsu jūru un zivsaimniecības turpmāku dzīvotspēju.
Carl Haglund
Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi! Es pievērsīšos ziņojumam par anšovu zvejniecību Biskajas līcī un mūsu grupas viedoklim par šo tematu. Šis jautājums ir īpaši nozīmīgs, un tas ir piemērs tam, kā mums vajadzētu risināt jutīgus ar zivsaimniecību saistītus jautājumus. Ir būtiski atcerēties, ka zvejniecība, par ko runājam, 2005. gadā tika pārtraukta pārzvejas dēļ.
Pašreiz, kad zveja ir atkal atļauta, tā notiek, ievērojot piesardzības principu, un tā tam arī jābūt. Tas ir vienīgais ilgtermiņa un ilgtspējīgais veids, kā to darīt, un tāds ir arī mūsu grupas viedoklis šajā jautājumā. Zivsaimniecības nozares pārstāvji, iespējams, cer, ka varēs sākt ar lielāku zivju daudzumu, taču ilgtermiņā būs labāk, ja rīkosimies tā, kā visticamāk pašreiz grasāmies darīt. Šis, pēc mūsu grupas domām, ir veids, kā šādi jautājumi jārisina gan šoreiz, gan turpmāk.
Isabella Lövin
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Lisabonas Līgums ir mainījis Parlamenta pilnvaras zivsaimniecības politikā. Pārvaldības plāni, par kuriem rīt balsosim, būs pirmais pārbaudījums, kas apliecinās, cik labi Parlaments pilda šo pienākumu. Es uzskatu, ka galvenokārt mēs esam veiksmīgi izturējuši pārbaudījumu, lai gan izvairīties no viltus trauksmēm mums neizdevās. Lēmumu pieņēmējiem zivsaimniecības nozarē vienmēr ir kārdinājums zinātniskos ieteikumus aizstāt ar nepamatotiem apsvērumiem. Turklāt cilvēkiem ir īsa atmiņa. Neraugoties uz to, ka anšovu zveja Biskajas līcī tika aizliegta tikai pirms pieciem gadiem un zivsaimniecības nozares pārstāvjiem nācās pilnībā pārtraukt zveju, joprojām ir īstermiņa finansiāli stimuli, kas apdraud krājumu ilgtermiņa ilgtspējību. Tomēr komiteja laimesspēli aizstāja ar piesardzību.
Saskaitīt zivis nav grūti, tas ir tāpat, kā saskaitīt kokus. Vienīgā atšķirība ir tāda, ka zivis pārvietojas un nav redzamas. Tā filmā The End of Line, kas veltīta pasaules okeānu zivju krājumu izsīkšanai, jokoja pasaulē vadošais jūras biologs Willy Kristensen. Ar to viņš mēģināja pateikt, ka krājumu aplēses ir īpaši nekonkrētas. To ir svarīgi atcerēties pašreiz, kad ES un pārējā pasaule ir nolēmušas aptuveni piecu gadu laikā nodrošināt visu komerciālajā zvejā izmantoto zivju sugu maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu (MSY).
Es gribu norādīt, ka ir pilnīgi neiespējami visās zonās vienlaicīgi panākt visu zivju sugu MSY. Tādēļ mums ir vajadzīgas drošības rezerves. Ekosistēmas ir jāuztver kā kopums, bet MSY ir jāuzskata par augstāko pieļaujamo robežu, nevis mērķi. Es ceru, ka gan Parlaments, gan Padome to ņems vērā turpmākajā zivsaimniecības politikā un ievēros pārvaldības plānos. Mums ir ātri jāievieš ilgtermiņa pārvaldības plāni visām Eiropas jūras ekosistēmām. Visbeidzot, es vēlos piebilst, ka pilnīgi piekrītu referentam Gallagher kungam, kurš uzskata, ka viena stavridu krājuma kvotu sadalīšana būtu pilnīgā pretrunā zinātniskajiem ieteikumiem.
Andrew Henry William Brons
Priekšsēdētāja kungs! Šajās debatēs izvirzītie jautājumi neattiecas tikai uz norādītajām jomām. Atsevišķi jautājumi ietekmē arī Ziemeļjūras zvejas kuģus.
Piektdien es Jorkšīrā satikos ar zvejniekiem no Vitbijas. Viņus vienlīdz nopietni satrauc jautājumi, kuru dēļ no uzņēmējdarbības visticamāk tiks izstumti atlikušie Lielbritānijas zvejas flotes kuģi. Tūlītēju apdraudējumu rada ierosinājums samazināt atļauto zvejas dienu skaitu no 135 līdz, iespējams, 90 dienām. Es jautāju šiem zvejniekiem, kuri strādā uz traleriem, cik liels samazinājums nekaitētu uzņēmējdarbībai, lai viņi netiktu izstumti no tās, un viņi atbildēja, ka šādas sekas radītu ikviens samazinājums.
Politika, kas piespiež traleru apkalpi izmest jūrā beigtas un nobeigušās zivis, lai novērstu mazizmēra zivju izkraušanu krastā vai sugām noteikto kvotu pārsniegšanu, ir pilnīgi necilvēcīga. Krastā ir jāizkrauj visas zivis, kas ir noķertas un kas neizdzīvos. Izmešana nav saglabāšana, tā ir izniekošana. Augstākas izmēra kategorijas zivju atlasīšana ir reakcija uz negodīgo kvotu sistēmu. Reformējiet sistēmu, un šāda rīcība tiks pārtraukta. Kvotas tiek pirktas un pārdotas brīvajā tirgū, un bagātākie un varenākie ar tām spekulē. Tādējādi pieaug cenas par kvotām, ko zvejniekiem izīrē par pārmērīgi lielām summām. Šāda spekulācija ir jāpārtrauc pilnībā.
Paulo Rangel
(PT) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi! Attiecībā uz Gallagher kunga ziņojumu un jo īpaši attiecībā uz daudzgadu plānu stavridu krājumam ir būtiski atbalstīt Eiropas Tautas partijas grupas (Kristīgie demokrāti) ierosināto grozījumu, ko sagatavojusi Patrão Neves kundze, ņemot vērā trīs Zaļās grāmatas un kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) reformas mērķus - mērķi vides jomā, kas šajā ziņojumā ir attiecīgi ievērots, kā arī mērķiem ekonomikas un sociālajā jomā neatkarīgi no tā, vai tie ir noteikti, lai uzlabotu ekonomisko dzīvotspēju vai arī pienācīgu profesijas pārstāvju dzīves līmeni.
Tāpēc ir būtiski, ka tiek ņemta vērā atšķirība. Apsverot stavridas rietumu krājumu, ir būtiski nodalīt VIII C zonu jeb teritoriju ap Biskajas līci, kurā lielākoties notiek nerūpnieciskā zveja un kas nodrošina iztiku nozīmīgai Portugāles, Spānijas un Francijas iedzīvotāju daļai, un apgabalu, kas stiepjas tālāk uz ziemeļiem, kurā galvenokārt tiek veikta rūpnieciskā zveja, kuras mērķis ir saimnieciskā rentabilitāte. Tieši tādēļ šajā ziņojumā ir vajadzīgs grozījums, lai to saskaņotu ne tikai ar Zaļās grāmatas par KZP vai KZP reformu pamatmērķiem, bet arī ar tiem Padomes ieteikumiem saistībā ar regulu par kopējo pieļaujamo nozveju (KPN) 2011. gadā, kuros Starptautiskā Jūras pētniecības padome īpaši norāda, ka stavridu zveja VIII C zonā galvenokārt ir nerūpnieciska, savukārt zvejniecība šīs rietumu zonas ziemeļu daļā galvenokārt ir rūpnieciska. Šāda pieeja, kurā tiek ņemtas vērā ikviena stavridu apdzīvotā apgabala galvenās iezīmes un pielietojums, ir vienīgais veids, kā patiešām nodrošināt visu KZP mērķu ievērošanu.
Josefa Andrés Barea
(ES) Priekšsēdētāja kungs, komisāre! Es apsveicu visus četrus referentus. Arī es pievērsīšos jautājumam par anšovu un stavridu krājumu pārvaldības plāniem.
Priekšlikums par anšovu krājuma izmantošanu, kas sākotnēji bija plānots kā priekšlikums anšovu krājuma ilgtspējīgai izmantošanai, ir kļuvis par sarežģītu dokumentu, ko patlaban bloķē Padome. Šī ir nozare, kurai ir nodarīts būtiskākais kaitējums. Tā kā Padome un arī Komisija nav pieņēmušas lēmumu, lai atrisinātu situāciju, mēs visi šobrīd esam nonākuši strupceļā.
Es vēlos uzsvērt Spānijas sociālistu delegācijas nostāju. Tā šajā procesā ir atbalstījusi nozares pārstāvju vienprātīgās prasības, ko pamato - un es uzsveru vārdu "pamato” - zinātniskie pārskati un Reģionālā konsultatīvā padome. Minētā nostāja netiek mainīta arī attiecībā uz citiem jautājumiem, kas tiek izvirzīti saistībā ar paredzamo kopējās zivsaimniecības politikas reformu.
Ņemot vērā pašreizējo strupceļu, mēs pieprasām Komisijai vajadzības gadījumā atsaukt priekšlikumu, kā arī ņemt vērā Parlamenta nostāju un iesniegt jaunu priekšlikumu.
Apspriežot jautājumu par stavridām, Gallagher kungs ir norādījis uz vairākiem punktiem, ko atbalstām arī mēs, piemēram, daudzgadu programmu ieviešanu, kopējo pieļaujamo nozveju un zinātniskos ieteikumus. Viņš arī ierosināja grozījumu, ko gan sociālistu grupa, gan Spānijas sociālistu grupa uzskata par būtisku, jo Spānijā ir tradicionāla stavridu zvejniecības nozare, kuras produkcija jau noķeršanas dienā tiek patērēta svaigā veidā. Neatzīstot šīs nozares nozīmīgumu, tiks radīts sociālekonomisks kaitējums un noteikti tiks vājinātas izredzes panākt uzlabotu pārvaldību.
Tādēļ mēs uzskatām, ka Gallagher kungam vajadzēja apsvērt mūsu priekšlikumu par piekrastes zvejniecības dažādošanu.
Britta Reimers
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi! Es izsaku pateicību referentiem. Ņemot vērā ES ievesto zivju un zivju produktu lielo apjomu, ir ļoti svarīgi palīdzēt un sniegt atbalstu vietējiem zvejniekiem, kā arī iekšzemes akvakultūras nozarei. Lai nodrošinātu mūsu jūru ilgtspējību un mūsu zvejnieku ilgtermiņa iztiku, mums ir steidzami jāuzlabo zvejniecības metodes.
Vienlīdz būtiski ir veicināt plašāku akvakultūras attīstību. Mums steidzami jānodrošina efektīvāka datu apkopošana un intensīvāka pētniecība, jo pareizus lēmumus par nākotni mēs varēsim pieņemt tikai zinot faktisko situāciju.
Mūsu neveiksmes ekonomikas un ekoloģijas - kuras nemaz nav tik atšķirīgas - apvienošanā bieži vien izraisa pārmērīga birokrātija un zināšanu trūkums.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Apsverot debates par anšoviem, arī es vēlos uzsvērt to nozīmīgumu un to, ka šis ir pagrieziena punkts ne tikai attiecībā uz nozari un jautājumu par anšoviem, bet arī attiecībās starp Komisiju, Parlamentu un Padomi.
Saistībā ar to es arī gribu ļoti skaidri norādīt, ka Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupa atbalsta Komisijas priekšlikumus par lielāku piesardzību.
Mēs pilnībā atbalstām trīs priekšlikumu punktus -pirmkārt, ieguves kontroles noteikumu, kam pēc mūsu - un arī Komisijas - domām nevajadzētu pārsniegt 0,3 koeficientu; otrkārt, kopējo pieļaujamo nozveju (KPN) - arī mēs uzskatām, ka tajā ir jāiekļauj dzīvā ēsma; un, visbeidzot, KPN samazinājumu, kam, ja tas tiek uzskatīts par vajadzīgu, jābūt vismaz 25 %.
Mēs esam atbalstījuši Komisiju šajos trijos jautājumos un uzskatām, ka ierosinātā rīcība ir saprātīga, jo vēlamies beidzot rīkoties kā ārstējoši ārsti, kuri pacientu izdziedē, nevis kā tiesu ārsti, kuri vienkārši apstiprina nāves iestāšanos. Manuprāt, ir svarīgi skaidri paust šo vēstījumu, un es domāju, ka šī ir laba iespēja visu izdarīt pareizi.
Werner Kuhn
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi! Mana runa attiecas uz Eiropas Parlamenta un Padomes regulu attiecībā uz augstākas izmēra kategorijas zivju atlasīšanas aizliegumu un plekstes un akmeņplekstes zvejas ierobežojumiem Baltijas jūrā, Beltos un Zunda šaurumā. Mūs galvenokārt satrauc nevis regulas grozīšana, bet gan divas ļoti svarīgas un izcilas pārtikā izmantojamas zivju sugas, kas ir steidzami vajadzīgas Eiropas iekšējā tirgū. Es vēlreiz uzsvēršu, ka ir pilnīgi skaidrs, ka zinātnes un nozares pārstāvjiem ir kopīgi jāstrādā, lai panāktu to pieredzes - jo īpaši izmešanas un krājumu pārvaldības jomā, taču arī saistībā ar to, kas notiek ar piezveju - saprātīgu novērtēšanu un izvērtēšanu. Mēs zinām visas ierobežojumu noteikšanas iespējas. Gróbarczyk kungs tās ir nevainojami izklāstījis. Ir ļoti svarīgi iekļaut regulā 15.a pantu. Jūs dzirdējāt, kādēļ - referents to ļoti skaidri vēlreiz izklāstīja. Mūsu kopējais mērķis ir samazināt piezveju un izmešanu, un komitejā mums to izdevās sasniegt.
Tomēr ir atļauts izmest atpakaļ jūrā atsevišķu zivju sugu - tostarp arī plekstes un akmeņplekstes - mazuļus un mazizmēra īpatņus, ja tie ir nonākuši uz klāja kopā ar lomu. Protams, ir būtiski arī izmantot labāko zvejas aprīkojumu, zvejot selektīvi un ievērot aizlieguma periodus. Abas šīs zivju sugas ir pastāvīgi mainījušas nārstošanas vietas, tādēļ, protams, ir skaidri noteiktas zvejas zonas un precīzi aprakstīti nārstošanas laiki un vietas.
Pārskatot tirgus rādītājus, tos nevajag samazināt, tādējādi novēršot situāciju, kad zivju milti ir vienīgais produkts, ko var iegūt no tik lieliskiem krājumiem. Tas nav mūsu mērķis. Mēs vēlamies apmierināt tirgus vajadzības, un tieši tādēļ mēs šajā regulā iekļāvām šos grozījumus.
Ulrike Rodust
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Damanaki kundze! Esmu ļoti gandarīta, ka šonedēļ varam pieņemt četras svarīgas regulas par zivsaimniecības politiku un ka mums ir izdevies panākt gan mūsu savstarpēju vienošanos, gan vienošanos ar Padomi un Komisiju par ziņojumiem saistībā ar akvakultūru un tehniskajiem pasākumiem Baltijas jūrā.
Diemžēl to pašu nevar teikt par abām regulām attiecībā uz ilgtermiņa pārvaldības plāniem. Komitejā vienmēr ir bijuši diezgan pamatīgi strīdi par sardīņu krājumu pareizāko pārvaldības metodi. Es uzskatu, ka plenārsēdei iesniegtais dokuments ir pietiekami izstrādāts, un esmu gandarīta par to, ka, šķiet, to ir sapratusi arī Eiropas Tautas partijas grupa (Kristīgie demokrāti), kura nav iesniegusi jaunus grozījumus. Es pieņemu, ka jūs rītdienas balsojumā to atbalstīsiet.
Tomēr mums ir daudz nopietnāka problēma, un tā ir saistīta ar Padomi. Neievērojot savu juridisko ekspertu ieteikumus, vairums dalībvalstu atsakās pieņemt Eiropas Parlamenta koplēmuma tiesības - un tas notiek veselu gadu pēc Lisabonas Līguma stāšanās spēkā! Es uzskatu, ka tā ir nekaunība. Tādēļ esmu ierosinājusi mūsu komitejas priekšsēdētājam nosūtīt Eiropas zivsaimniecības ministriem kopēju vēstuli.
Es būtu gandarīta, ja mums izdotos panākt vienošanos tuvāko dienu laikā, lai mēs kopējiem spēkiem varētu apliecināt Parlamenta stingro apņēmību. Mēs neļausim Padomei mūs tik viegli apkrāpt.
Ian Hudghton
Priekšsēdētāja kungs! Es atbalstu virzienu, kuru savā ziņojumā ir izvēlējies Gallagher kungs, un rīt, kad būs jābalso, arī attiecīgi balsošu.
Daudzgadu plānošanas princips ir saprātīgs, ja tas pieļauj saprātīgu turpmāku plānošanu gan attiecībā uz zvejnieku, gan apstrādes nozari. Taču kopumā, kā jūs zināt, joprojām nav novērsti daži īpaši nelabvēlīgi ES zivsaimniecības pārvaldības aspekti. Esmu stingri pārliecināts, ka lēmumus par krājumu saglabāšanu un pārvaldību ir jāpieņem pašām zivsaimniecības valstīm - valstīm, kurām ir tiesības zvejot konkrētās jūras zonās.
Vairāki runātāji vēlreiz atsaucās uz skandalozo jautājumu par izmešanu. Skotijā cilvēki arvien vairāk sāk uzskatīt, ka izmešana ir tiešs ES regulas un jo īpaši mencu krājumu atjaunošanas plāna rezultāts. Es ceru, ka komisāre to sapratīs un rīkosies, lai atrisinātu šo skandalozā izmešanas jautājuma aspektu, kuru varēja novērst, izdarot izmaiņas dažās no spēkā esošajām regulām, kas nav praktiski piemērojamas.
Gabriel Mato Adrover
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Savā runā es pievērsīšos diviem ziņojumiem, kuru procedūra un galīgie rezultāti ir piemērs tam, kā vajag un kā nevajag rīkoties. Es runāju par plānu anšovu krājumiem un eksotisku sugu izmantošanu akvakultūrā.
Jautājums par anšoviem - piemērs tam, kā nevajag darīt - tiek apspriests jau ilgāk nekā gadu un diemžēl ir izvērties debatēs par pilnvarām, kas Lisabonas Līgumā tiek piešķirtas Parlamentam, un Komisijas priekšlikuma juridisko pamatojumu, nevis debatēm par to, kā būtu labāk zvejniekiem, nozarei un zivsaimniecībai. Tās ir bijušas ilgas un veltīgas debates, kurās par upuri ir kritusi pati nozare - tās pārstāvji ir ļoti izbrīnīti, jo mēs esam iegrimuši apspriedēs, bet ilgi gaidītajam pārvaldības plānam ir vajadzīga virzība uz priekšu un ir risks, ka tas nekad neieraudzīs dienasgaismu.
Cilvēki, kuri strādā anšovu nozarē, pamatoti sūdzas par administratīvajiem kavēkļiem, kas šim plānam tiek radīti laikā, kad ir tik svarīgi novērst jaunus šīs zivsaimniecības nozares darbības pārtraukumus.
Es patiešām uzskatu, ka, ņemot vērā šo neskaidrību, Komisijai jāmēģina šodien Parlamentā raidīt nozarei labvēlīgu vēstījumu.
Situācija attiecībā uz eksotisko sugu izmantošanu ir pilnīgi pretēja - Parlamenta panāktā vienošanās pirmajā lasījumā ir labvēlīgs kompromiss. Komisijai, Padomei un Parlamentam ir izdevies panākt vienošanos ātri un bez īpašām domstarpībām par tiesību aktiem vai faktiem.
Vienošanās ne tikai nosaka precīzu definīciju slēgtām akvakultūras platībām, bet arī rada lielāku juridisko skaidrību nozares uzņēmumiem un, kas ir vēl svarīgāk, samazina birokrātijas apgrūtinājumus, kas eiropiešiem ir bijuši vairāk nekā pietiekami.
Es esmu pārliecināts, ka administratīvo procesu apjoms ir jāsamazina līdz vajadzīgajam minimumam. Eiropiešiem ir jāpilda pārāk daudz birokrātisku procedūru, kas ārkārtīgi apgrūtina jebkāda veida darbības uzsākšanu vai veikšanu. Tādēļ tādi ziņojumi kā šodien apspriestais ziņojums, kuros paredzēts likvidēt administratīvās procedūras, ir ne tikai labas ziņas akvakultūras nozarei - tiem vajadzētu kļūt par pastāvīgām mūsu darba sastāvdaļām.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Priekšsēdētāja kungs, komisāre M. Damanaki! Es pievērsīšos Gróbarczyk kunga un Ferreira kunga ziņojumiem. Es gribu apsveikt referentus ar pirmajā lasījumā panākto vienošanos ar Padomi pārskatīt divas regulas, ar ko zivsaimniecības politika tiek pielāgota Lisabonas Līgumam un tiek uzsvērta Eiropas Savienības apņemšanās nodrošināt ilgtspējīgu zivsaimniecības pārvaldību un bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu.
Augstākas izmēra kategorijas zivju atlasīšanas aizliegums un plekstes un akmeņplekstes zvejas ierobežojumi Baltijas jūrā ir būtiski pasākumi, ar ko nodrošināt resursu efektīvu un atbilstošu pārvaldību. Tiem ir jābūt pastāvīgiem noteikumiem tehnisko pasākumu regulā attiecībā uz minētajiem ūdeņiem. Šo praksi varētu attiecināt arī uz pārējiem ES ūdeņiem un tai jābūt ietvertai paredzētās kopējās zivsaimniecības politikas reformas sadaļā par pilnīga izmetumu aizlieguma politikajām nostādnēm.
Ir svarīgi panākt arī to, lai Eiropas Savienība atjaunina slēgtu akvakultūras platību definīciju un darbības noteikumus, apsver saraksta publicēšanas iespējas un atbilstīgi Lisabonas Līgumam izveido procedūras ES attīstībai vai tādu noteikumu īstenošanai, kuru mērķis ir novērst šādu darbību radīto piesārņojumu, kas varētu apdraudēt vai ietekmēt mūsu ekosistēmas.
Alain Cadec
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi! Vispirms es gribu apsveikt mūsu kolēģus Bilbao kundzi, kā arī Gallagher, Gróbarczyk un Ferreira kungus par sagatavotajiem ziņojumiem.
Vēlos teikt, ka esmu ļoti gandarīts, redzot, ka Parlaments pieņem pirmo lasījumu diviem ilgtermiņa plāniem attiecībā uz anšovien un stavridām. Faktiski pēc Lisabonas Līguma pieņemšanas Parlaments šajā jomā ir kļuvis par vienu no lēmumu pieņēmējiem.
Apsverot anšovu krājumu, mani apmierina Zivsaimniecības komitejas pieņemtais dokuments, kura mērķis ir nodrošināt šo plašā apjomā zvejoto sugu ilgtermiņa pārvaldību. Šis plāns sniegs galvenajām zivsaimniecības valstīm iespēju īstenot kopējus pārvaldības pasākumus.
Kvotās tiks ņemta vērā dzīvā ēsma, tādējādi radot iespēju maksimāli godīgi pārbaudīt nozvejoto apjomu. Es arī atzinīgi vērtēju šīs zivsaimniecības nozares uzraudzības kontroles pasākumus. Zvejas kuģu kontroles sistēmai jābūt pilnīgi vienādai visās dalībvalstīs, kas izmanto šo krājumu.
Es vēlos apsveikt Gallagher kungu par viņa ziņojumu. Es zinu, ka mēs to rīt pieņemsim - tas rada iespēju nodrošināt tādu stavridu krājuma izmantošanu, kas ir ilgtspējīga gan no sociālekonomiskā, gan no vides aspekta. Šajā plānā ir ierosināta jauna lēmumu pieņemšanas metode attiecībā uz kopējo pieļaujamo nozveju, kas sniegs iespēju nodrošināt krājuma ilgtspējību ilgtermiņā. Es arī vēlos jums atgādināt, ka liela nozīme ir relatīvās stabilitātes principam, kurš man ļoti patīk.
Referenti uzsvēra vajadzību risināt jautājumu par izmešanu, un tas ir tikai apsveicami. Taču man tāpat kā maniem kolēģiem deputātiem ir žēl, ka Padome apšauba Parlamenta jaunās koplēmuma pilnvaras attiecībā uz ilgtermiņa pārvaldības plāniem. Es uzskatu, ka šis jautājums par juridisko pamatojumu ir jāatrisina, jo tas aizkavē plānu īstenošanu, kas savukārt ir būtiski, lai saglabātu resursus un reglamentētu zvejniecību.
Mums arī beidzot ir jādefinē rūpnieciskā un nerūpnieciskā zveja. Tādējādi mēs nodrošinātu, ka kopējās zivsaimniecības politikas reforma tiek uzsākta, balstoties uz stabiliem un stingriem pamatiem. Tas ir ierosināts arī ziņojumā, ko izstrādājis Gróbarczyk kungs, un es pateicos viņam par kvalitatīvo darbu. Turklāt, kā mēs zinām, pilnīgs izmešanas aizliegums nav faktiski īstenojams. Es ceru, ka Eiropas Komisija atbalstīs nozari, kura ievieš selektīvus zvejas rīkus un nodrošina tādu zvejniecību, kas ir ilgtspējīga gan ekonomikas, gan vides jomā.
Guido Milana
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Vienas minūtes laikā nevar pagūt pārskatīt četrus ziņojumus. Tādēļ es izsaku atzinību pārējiem trim referentiem, taču komentēšu tikai Ferreira kunga ziņojumu.
Eiropas Savienības pasākumos, kas tiek īstenoti saistībā ar zivsaimniecību un akvakultūru, galvenā nozīme jāpiešķir bioloģiskās daudzveidības principu ievērošanai. Kompromisa grozījums ir rezultāts lieliskajam darbam, ko paveicis Ferreira kungs, kurš nepārprotami ir izpratis šos satraucošos jautājumus.
Meklējot zivkopības standartu uzlabošanas veidus, mēs nedrīkstam ļauties aizspriedumainiem uzskatiem, bet mums ir stingri jākontrolē un jāpiemēro, cik vien iespējams, precīzas regulas, lai novērstu risku izjaukt vides līdzsvaru.
Tādējādi lielākais atbalsts organiskai audzēšanai būtu lēmumi, kas pieņemti, aizstāvot vispārējās intereses, un kuros ir paredzēta bioloģiskās daudzveidības aizsardzība. Patiesībā tas ir vislabākais veids, kā optimizēt vietējo sugu audzēšanu.
Komisāre, es ceru, ka kopējās zivsaimniecības politikas reformas ietvaros šādu pasākumu attiecībā uz akvakultūru varēs iekļaut vienā vienkāršotā regulā. Tas ievērojami vienkāršotu situāciju, un es ceru, ka viena regula par akvakultūru padarīs procedūru kopumu vēl vienkāršāku.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Vispirms es vēlos pateikties Gróbarczyk kungam par palīdzību. Es ļoti priecājos, ka bija iespējams ziņojumā iekļaut ļoti svarīgu punktu, kurā Komisija tiek aicināta sagatavot visaptverošu pārvaldības plānu par Baltijas jūras plekstēm.
Es gribu izmantot iespēju un pievērst komisāres uzmanību faktam, ka Polijas iestādes jau daudzus gadus ir aicinājušas pieņemt visaptverošu Baltijas jūras plekstveidīgo zivju krājumu pārvaldības sistēmu, bet tām nav izdevies panākt vērā ņemamu Eiropas Komisijas reakciju.
Vienota plekstveidīgo zivju krājumu pārvaldības sistēma ir jāizstrādā neatkarīgi no tā, kur šīs zivis atrodas. Šiem krājumiem ir būtiska ekonomiskā ietekme uz Baltijas jūras zvejniekiem, tostarp zvejniekiem no Polijas, tādēļ tie ir pelnījuši lielāku to Eiropas iestāžu uzmanību, kas ir atbildīgas par zivsaimniecību, nekā saņēmuši līdz šim.
Brian Crowley
Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos pateikties referentiem un jo īpaši Gallagher kungam par ziņojumiem. Klausoties līdzšinējo apspriedi, man nekavējoties ienāca prātā divi priekšlikumi. Pirmkārt, ideja rast iespēju sadalīt vienas zivsaimniecības nozares KPN ir ārkārtīgi bezatbildīga. Mums pret to vajadzētu asi iebilst.
Otrkārt, attiecībā uz jautājumu par izmešanu - varbūt ir pienācis laiks apsvērt iespēju izveidot šo izmetumu "pelēko” tirgu? Šie izmetumi ir parasto zvejniecības darbību piezveja, un tāpēc nevis izmest zivis atpakaļ ūdenī, bet gan atļaut tās izkraut krastā un samaksāt par tām nozvejas cenu - nevis tirgus, bet nozvejas cenu? Ar šādiem izmetumiem var aizvietot vairākus tūkstošus tonnu importēto zivju, ko, lai aizpildītu citus Eiropas Savienības tirgus, ieved no Tālajiem Austrumiem un citām vietām.
Tā varētu būt abpusēji izdevīga situācija. Šādi ir iespējams samazināt izmešanas apjomu un vienlaicīgi panākt, ka zvejnieki neizmet atpakaļ jūrā vērtīgu produktu.
Nick Griffin
Priekšsēdētāja kungs! Tas ir apsveicami, ka ES cenšas saglabāt apdraudētos zivju krājumus, taču pirms ieslīgt pārmērīgā sevis slavēšanā par minētajiem priekšlikumiem, mums jāatceras, ka daudzi iepriekšējie ES zvejniecības noteikumi ir bijuši pilnīgi neveiksmīgi. Eiropas zivsaimniecības politika ir pieļāvusi, ka Lielbritānijas teritoriālo ūdeņu krājumi zvejniecības dēļ ir gandrīz izsīkuši. Faktiskā situācija ir tāda, ka zivju krājumu aizsardzību piemērotāk būtu uzticēt vietējiem zvejniekiem un valstu valdību jūras zinātniekiem, nevis ES birokrātiem.
Vīri, kuri strādā Lielbritānijas sabrukušo zvejas flotu paliekās, deva vienkāršu padomu - atbrīvoties no kvotu sistēmām, kas izraisa izmešanu un augstākas izmēra kategorijas zivju atlasīšanu, un aizstāt tās ar uz svaru balstītiem zvejas ierobežojumiem, lai panāktu, ka visas noķertās zivis tiek izkrautas krastā lietošanai pārtikā vai pārstrādei dzīvnieku barībā un zivju miltos. Mums ir jānomaina atklāti pārdodamu kvotu sistēma un tādējādi jāpieliek punkts finansistu, lielveikalu un lielo bagātnieku spekulācijām ar zvejnieku iztiku. Visu veidu un ar jebkuru jūru saistītām kvotām ir jāpieder zvejniekiem, kuri pārstāv ar attiecīgajiem ūdeņiem tradicionāli saistītas ostas, un ar kvotām savstarpēji tirgoties drīkst tikai tādi zvejnieki, kuriem ir vienlīdzīgas tiesības uz zivīm, kas izriet no to personīgas, ģimenes vai sabiedrības saistības ar attiecīgajiem ūdeņiem.
Seán Kelly
(GA) Priekšsēdētāja kungs! Man nav lielas kompetences šajā jautājumā, taču tā kā es nāku no valsts, kas atrodas uz salas, es zinu, ka zvejniecībai ir ļoti liela nozīme visas Īrijas piekrastes kopienām.
Mans cienījamais īru kolēģis Gallagher kungs, kurš šajā jomā ir autoritāte ne tikai Īrijā, bet arī ārpus tās, izteica vairākas īpaši lietderīgas piebildes, apspriežot to, cik bezjēdzīgi ir sadalīt kvotas divām atsevišķām viena krājuma zonām. Manai grupai - PPE grupai - ir cits viedoklis. Vienlaicīgi šķiet loģisks arī Gallagher kunga apgalvojums, jo stavridas ir migrējoša suga. Tādēļ es vēlos dzirdēt komisāres atbildi par šo konkrēto jautājumu - nevis personīgu atbildi, bet tādu atbildi, kuras pamatā ir zinātniski pierādījumi. Es arī piekrītu kolēģu viedoklim par izmešanu, kā arī gribētu, lai mēs daudz vairāk attīstītu akvakultūru...,
(GA) jo turpmāk pieprasījums pēc zivīm kļūs arvien lielāks, un es ceru, ka ikvienam būs pieejamas jebkuras sugas zivis.
Gerard Batten
Priekšsēdētāja kungs! Es nesen centos aprēķināt, cik daudz Lielbritānijas ekonomikai ir izmaksājusi kopējā zivsaimniecības politika. Optimistiskākais zaudētās nozvejas aprēķins vien ir vismaz GBP 3,6 miljardi gadā; augstāku pārtikas cenu izraisītās izmaksas ir aptuveni GBP 4,7 miljardi gadā; izmaksas par subsīdijām, bezdarba pabalstiem, izniekotajiem resursiem, birokrātiju u. c. ir apmēram GBP 2,8 miljardi gadā. Tādējādi kopējā ikgadējā summa varētu būt lielāka par GBP 11,1 miljardiem.
Zivsaimniecības nozare ir iznīcināta, un kopš 1973. gada zvejniecībā un ar to saistītajās nozarēs ir zaudēts vairāk nekā 97 000 darbavietu. Ekonomikai un cilvēkiem radītās netiešās izmaksas nav aprēķināmas. Kopējās zivsaimniecības politikas ekoloģiskā ietekme ir katastrofāla. Katru gadu Ziemeļjūrā tiek izmests vairāk nekā 880 000 beigtu zivju. Lielbritānijas risinājums, protams, būtu izstāties no Eiropas Savienības, atgūt kontroli pār saviem teritoriālajiem ūdeņiem un atdzīvinātajā valsts zvejniecības nozarē no jauna ieviest saprātīgumu.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Priekšsēdētāja kungs, komisāre! Krājumu sliktā stāvokļa dēļ 2005. gadā tika pārtraukta anšovu zvejniecība Biskajas līcī. Ierosinātā plāna mērķis ir nodrošināt ilgtspējīgu zvejniecību, nosakot kvotas, kuru pamatā ir zinātniski kritēriji. Nozare šo plānu atbalsta, un tai ir vajadzīga stabilitāte. Es aicinu Komisiju atsaukt šo priekšlikumu un ņemt vērā Parlamenta iniciatīvu.
Maria Damanaki
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs! Es pateicos visiem godājamajiem Parlamenta deputātiem par runām. Šī tiešām bija ļoti interesanta apspriede.
Vispirms es vēlos atbildēt uz Fraga kundzes piezīmēm, ko viņa EPP grupas un citu deputātu vārdā izteica par mūsu pašreizējām institucionālajām problēmām, atsaucoties uz jauno institucionālo vidi, kas izveidota atbilstīgi Lisabonas Līgumam. Man jāatzīst, ka, stājoties spēkā Lisabonas Līgumam, ir sācies jauns laikmets, un mēs gribētu tam pielāgoties. Es vēlos ļoti skaidri paziņot, ka Komisija saprot un atbalsta uzskatu par to, ka Parlamentam ir jāspēj ietekmēt krājumu ieguvi - ilgtermiņa pārvaldības plāna nozīmi.
Mūsuprāt, līgumos attiecībā uz šo jautājumu viss ir ļoti skaidri pateikts. Tāds ir mūsu viedoklis, taču, kā jūs zināt, arī Padomei ir nostāja šajā jautājumā. Atsevišķas dalībvalstis ir reaģējušas ļoti strikti, taču ir arī vispārēja reakcija pret šo pieeju. Mums ir jāatrod tam risinājums, pretējā gadījumā mēs nevarēsim turpināt ieviest ilgtermiņa pārvaldības plānus, bet tie, kā jūs saprotat, ir mūsu nākotne. Mēs nedrīkstam turpināt strādāt, īstenojot jaunu politiku, ko nosaka netālredzīgi un ko nosaka visi šie politiskie darījumi, pie kuriem esam pieraduši.
Tādēļ mums ir jārod risinājums, lai atrisinātu šo situāciju. Es gribu mēģināt rast izeju trīspusējā sanāksmē. Es ierosināšu Parlamentam un Padomei, lai mēs apsēžamies pie viena galda un panākam vismaz kompromisa risinājumu, kas mums ir vajadzīgs pēc iespējas ātrāk, jo mēs nevaram šādi turpināt.
Visu ilgtermiņa pārvaldības plānu īstenošana pašreiz ir bloķēta, un man ir daži jauni priekšlikumi vairākiem jauniem pārvaldības plāniem, kas ir īpaši svarīgi attiecībā uz, piemēram, lašiem, un pelaģisko zivju krājumiem. Tie ir ļoti svarīgi ilgtermiņa pārvaldības plāni. Tie ir sagatavoti, un mēs gaidām, kad varēsim rast institucionālu risinājumu šīm īpaši jutīgajām problēmām.
Apsverot citu grupu runas, es vēlos izteikt atzinību par runām, ko savu grupu vārdā teica Arsenis un Haglund kungs, kā arī Lövin kundze, un es piekrītu, ka mums ir vajadzīgi ilgtermiņa pārvaldības plāni un zinātniskie ieteikumi.
Es saprotu mūsu zivsaimniecību prasības un mūsu zivsaimniecības nozares problēmas un vēlos par tām izteikties ļoti skaidri. Taču es gribētu jums norādīt, ka mēs patlaban apspriežam nepārprotamu situācijas piemēru. Plāns anšoviem un fakts, ka mums nācās uz pāris gadiem aizliegt to zvejniecību, skaidri apliecina, ka mēs nevaram turpināt strādāt, ignorējot zinātniskos ieteikumus.
Es izprotu problēmas, un mums ir jāpanāk sintēze un risinājums. Mans ierosinājums - un tas būs viens no galvenajiem mūsu zivsaimniecības politikas reformas tematiem - ir turpināt ņemt vērā zinātniskos ieteikumus, kā arī mēģināt rast risinājumu gadījumos, kad šie ieteikumi nav pietiekami skaidri un mums ir pārāk maz datu, lai noformulētu skaidru viedokli.
Es arī vēlos teikt, ka Gróbarczyk kunga ziņojums ir ļoti svarīgs un ka tehniskajiem pasākumiem saistībā ar to, kā novērst augstākas izmēra kategorijas zivju atlasīšanu, ir liela nozīme mūsu politikā. Gribu arī uzsvērt to, ka mums, kā jau esam apgalvojuši, ir vajadzīga politika attiecībā uz plekstēm un plekstveidīgajām zivīm. Mēs plānojam šādu politiku izstrādāt.
Mums ir vajadzīga ļoti drosmīga politika attiecībā uz izmešanu, ko daudzi no jums minēja. Es nedomāju, ka laikā, kad zivis ir tik vērtīgas, mēs varam atļauties tās izmest atpakaļ jūrā. Mēs to vairs nevaram atļauties. Iespējams, šis risinājums bija lietderīgs, kad mūsu ūdeņos bija daudz zivju, taču tagad mums ir faktiskas problēmas. Mēs nedrīkstam mest zivis atpakaļ jūrā.
Tādēļ mums šis jautājums ir jāatrisina, un es ļoti atzinīgi vērtēju priekšlikumus par, piemēram, nozvejas cenas kompensēšanu zvejniekiem piezvejas gadījumā. Mēs varam rast risinājumus, taču, īstenojot mūsu politikas reformu, mums jācenšas panākt izmešanas pārtraukšanu. Protams, mums ir jāņem vērā visi tam vajadzīgie tehniskie pasākumi, taču mums ir jādodas šajā virzienā.
Es vēl minēšu akvakultūras problēmas. Mums ir jāsamazina apgrūtinājumi, kas rada šķēršļus akvakultūrai. Es tam piekrītu. Es varu piekrist arī referentam un Milana kungam, kā arī pārējiem runātājiem, kuri par to izteicās.
Es varu piebilst tikai to, ka mēs cenšamies to panākt mūsu KZP reformas ietvaros. Gribu arī atkārtot, ka mēs grasāmies palielināt zinātniskos pētījumus par akvakultūras sugām, jo, ja mēs tiešām vēlamies, lai akvakultūra kļūst par mūsu zivsaimniecības nozares alternatīvu, mums ir jāturpina akvakultūras produktu masveida ražošana.
Izaskun Bilbao Barandica
Priekšsēdētāja kungs, komisāre! Pirmkārt, es būtu novērtējusi skaidru jūsu atbildi par to, vai grasāties piekāpties Padomes vēlmēm, atzīstot - par ko es jums pateicos - problēmas saistībā ar Lisabonas Līgumā piešķirtajām Parlamenta pilnvarām.
Zivsaimniecības komiteja sarīkoja otru balsojumu, un tā nav prasījusi komisārei atsaukt priekšlikumu. Mēs vēlamies, lai komisāre mums šodien sniedz skaidru atbildi par to, vai viņa grasās vai negrasās piekāpties Padomes vēlmēm.
Nozarei ir vajadzīgs plāns. Nozares pārstāvji ir rīkojušies atbildīgi un ilgāk nekā divus gadus kopā ar zinātniskajiem institūtiem un Komisiju ir strādājuši pie tā, lai izstrādātu ieguves kontroles noteikumu un izklāstītu to priekšlikumā. Nozare, kas tika aizliegta uz pieciem gadiem, ir atbildīga nozare, un neaizmirsīsim, ka tieši tās pārstāvji lūdza aizliegt zvejniecību. Gadu pirms zvejas aizliegšanas varēja nozvejot 7000 tonnu zivju, un, lai šī mazā kvota būtu ienesīgāka, katru dienu tika noteikta atļautā nozvejas kvota. Tad nozares pārstāvji vienpusēji nolēma paziņot Komisijai, ka tie pārtrauc zvejniecību, jo bija sasniegts noteiktais ierobežojums.
Tāda ir šī nozare. Tā ir nozare, kuras pārstāvji mums vairākas reizes ir prasījuši pieņemt lēmumu un nodrošināt pārredzamību, un es pati varu apliecināt, ka viņi ir atbildīgi un ir rūpīgi strādājuši pie tā, lai nonāktu pie šā ļoti vajadzīgā plāna.
Pieņemot šo plānu, tiks novērsti neskaidri politiskie lēmumi par kvotām un kopējo pieļaujamo nozveju, kuras pamatojums bieži vien nav zināms. Mēs ilgus gadus esam dzīvojuši šādā pārredzamības trūkumā. Šis - 21. gadsimts - nav nepārredzamības gadsimts, un šādu neskaidrību nav pelnījuši ne Eiropas pilsoņi, ne arī nozares pārstāvji, kas ir apliecinājuši savu atbildīgo rīcību.
Par laimi jaunākais AZTI (Basku zinātniskā institūta) ziņojums un Juvena veiktais pētījums mums apliecina, ka nākamajā gadā anšovu krājumi būs daudz lielāki. Komisāres kundze, es tomēr gribētu saņemt skaidrāku atbildi.
Pat the Cope Gallagher
referents. - Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos pateikties komisārei un kolēģiem par runām, kā arī ēnu referentiem, Zivsaimniecības komitejas sekretariātam, Padomei, Komisijai, manas grupas politiskajam padomniekam un arī manam privātajam padomniekam.
Es saprotu, ka Padomē tehniskā līmenī nav vienprātības par to, vai lēmumu par ieguves kontroles noteikumu vajadzētu pieņemt tikai Padomei. Es arī saprotu, ka 27 ministriem vēl ir pilnībā jāapspriež šie dokumenti un jo īpaši šis jautājums. Es ceru, ka uzvarēs veselais saprāts.
Komisāres kundze, minot jūsu iebildumus pret +/- 5000 tonnām, man jums jāteic, ka šis risinājums bija pragmatisks. Mēs pie šā dokumenta esam strādājuši jau ilgāk nekā gadu, un tas bija veids, kā virzīties uz priekšu. Es uzskatu, ka reizēm, lai pārvarētu grūtības, mums ir jābūt pragmatiskiem.
Es vēlos pateikt S&D grupai, ka manā nostājā pret jūsu grozījumu nav nekā neskaidra. Es noteikti ieteikšu šo grozījumu atbalstīt. Savukārt par PPE grupas priekšlikumu es teikšu, ka PPE grupai vajadzētu to pārdomāt. Es biju ļoti piesardzīgs, iekļaujot grupas paustās bažas 7. grozījumā, kas attiecas uz Biskajas līci. Grozījumā ir runa par nerūpniecisko zveju un vēsturiskajām tiesībām.
Ikvienam, kurš to atbalsta, jāatceras, ka Parlamentā būs vēl ļoti daudz ziņojumu. Ja jūs atbalstīsiet nepareizu priekšlikumu šoreiz, ir ļoti iespējams, ka, ja vēlēsieties būt konsekventi, jums nāksies atbalstīt kaut ko nepareizu arī turpmāk. No zinātnes viedokļa ir pilnīgi nepareizi sadalīt KPN, un tas nav tikai mans personīgais uzskats. Ja mēs to izdarīsim pašreiz, pilnīgi iespējams, ka attiecībā uz viena krājuma zvejniecību mums tā būs jādara arī turpmāk. Daudzgadu plāni ir ļoti vajadzīgi, lai nozare varētu plānot turpmākās darbības. Es ceru, ka rīt priekšroku gūs veselais saprāts, un mēs pieņemsim tādu ziņojumu, ko varēsim atbalstīt.
Marek Józef Gróbarczyk
Priekšsēdētāja kungs! Es vēlreiz gribu izteikt sirsnīgu pateicību visiem ēnu referentiem un jo īpaši klātesošajiem - Rodust kundzei, Kuhn kungam un Ferreira kungam, kā arī pateikties W. Kuhn un A. Cadec par labajiem un laipnajiem vārdiem par manu ziņojumu. Liels paldies!
Arī es ceru, ka ziņojums funkcionēs kā pieņemto risinājumu turpinājums un, pats galvenais, kā sākums darbam pie reģionalizācijas. Reģionalizācija ir mūsu mērķis un tas, ko cenšamies panākt, īstenojot kopējo zivsaimniecības politiku. Tā noteiks to, kādi būs turpmākās kopējās zivsaimniecības politikas panākumi praksē.
João Ferreira
referents. - (PT) Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos pateikties par komentāriem saistībā ar manu ziņojumu un izmantot savu uzstāšanās laiku, lai izteiktu dažas piebildes par daudzgadu plānu stavridas rietumu krājumam un ierosināto grozījumu Gallagher kunga ziņojumā, ko ierosināju Eiropas Apvienotās kreiso un Ziemeļvalstu Zaļo kreiso spēku konfederālās grupas vārdā.
Šā grozījuma mērķis, kas referenta ierosinātajā 7. grozījumā nav pilnībā sasniegts, ir izskaidrot dažādo flotu īpašās atšķirības un skaidri norādīt, ka, nosakot kopējo pieļaujamo nozveju (KPN), ir jāņem vērā šīs konkrētās iezīmes un zivju galīgais pielietojums. Piekrastes sīkzvejai un nerūpnieciskajai zvejai papildus citiem aspektiem ir arī ekonomiskas un sociālas iezīmes, kas atšķiras no rūpnieciskās zvejas iezīmēm. Nosakot ierobežojumus zvejas flotēm, kuru mērķis ir nodrošināt lietošanai pārtikā svaigas zivis, tos nevajadzētu uztvert tāpat kā ierobežojumus rūpnieciskajai zvejai, kuras mērķis ir zivju apstrāde.
Apsverot dažādās flotes un izvirzīto tehnisko jautājumu, es joprojām nepiekrītu referenta nostājai. Faktiski mēs runājam par vienu un to pašu krājumu, bet, kā jau tika minēts, tas ir krājums, kas attīstās dažādās zvejas zonās. Piekrastes un nerūpnieciskā zvejniecība nevainojami norit minētajā zvejas zonā, savukārt rūpnieciskā zveja notiek citā zonā. Tādējādi mēs runājam par zonām ar ļoti skaidri noteiktām robežām un uzskatām, ka tas ir saderīgi. Turklāt mēs uzskatam, ka, lai nodrošinātu krājuma saprātīgu pārvaldību, KPN ir jāpielāgo katrai no šādām dažādajām zvejas zonām atsevišķi. Tā jārīkojas tādēļ, ka - kā jau šeit arī tika minēts - saprātīgā krājuma pārvaldībā ir jāņem vērā ne tikai vides un bioloģiskie aspekti, bet arī ekonomiskie un sociālie faktori. Pēc būtības atšķirīgus jautājumus nevajadzētu risināt vienādi.
Priekšsēdētājs
Debates ir slēgtas.
Balsojums notiks rīt (otrdien, 2010. gada 23. novembrī).
Rakstiski paziņojumi (Reglamenta 149. pants)
Robert Dušek
Ziņojumā par augstākas izmēra kategorijas zivju atlasīšanas aizliegumu un plekstes un akmeņplekstes zvejas ierobežojumiem Baltijas jūrā, Beltos un Zunda šaurumā tiek aicināts ieviest jaunus noteikumus regulās par zvejniecību attiecīgajās zonās. Baltijas jūra ir klasificēta kā "īpaši jutīga jūras teritorija” un ir viena no vērtīgākajām, taču arī jutīgākajām mūsu planētas jūras ekosistēmām. Tādēļ es piekrītu referentam, ka ir svarīgi pārtraukt - un ne tikai šajā teritorijā - rūpniecisko zvejniecību. Mēs varam palīdzēt saglabāt zvejniecību un atstāt nākamajām paaudzēm pašreizējo zivju sugu klāstu ilgtspējīgā apjomā tikai tad, ja zvejniecībā būs līdzsvars starp ekonomiskajiem un vides apsvērumiem un tiks izmantotas pareizas zvejas metodes. Klimata pārmaiņu dēļ Baltijas jūrā ir notikusi zivju masveida kustība, tādēļ aizsargātās jūras teritorijas ir sistemātiski jāpārbauda. Tāpēc es vēlos aicināt Komisiju to darīt regulāri. Izmantojot tiesību aktus, ir arī jāmudina zvejniecības uzņēmumi izmantot labāko pašreiz pieejamo selektīvo aprīkojumu un tādējādi novērst tik lielu mazizmēra zivju un zivju, kuru suga nav mērķsuga, noķeršanu jeb piezveju. Eiropas Parlamentam vajadzētu apsvērt iespēju 2011. gadā iekļaut šo jautājumu ierosinātajā kopējās zivsaimniecības politikas reformā, ko es neatlaidīgi popularizēšu.
