Správa o pokroku Turecka za rok 2010 (rozprava) 
Predsedajúca
Ďalším bodom programu sú vyhlásenia Rady a Komisie o správe o pokroku Turecka za rok 2010.
Enikő Győri
Dámy a páni, v prvom rade by som chcela povedať, že ma veľmi teší, že prejavujete taký záujem, pokiaľ ide o rozšírenie. Domnievam sa, že hoci členské štáty aj kandidátske krajiny čelia značným problémom, proces rozširovania musí nepretržite a dôsledne pokračovať na základe splnených podmienok. Ak to máme dosiahnuť, obidve strany sa musia naďalej usilovať. Keďže poznám činnosť Európskeho parlamentu, je jasné, že na tomto fóre sú si všetci účastníci vedomí významu našich vzťahov s Tureckom.
Ide o dlhodobé vzťahy, ktoré sa vďaka kandidátskemu štatútu Turecka stávajú ešte užšími. Turecko je zároveň dôležitým regionálnym aktérom a hrá kľúčovú úlohu v mnohých dôležitých oblastiach, napríklad v oblasti energetickej a regionálnej bezpečnosti, ako aj pri podpore dialógu medzi civilizáciami. Dramatické medzinárodné udalosti, ku ktorým dochádza v našom bezprostrednom okolí, medzitým ešte viac zdôrazňujú význam Turecka v uvedených oblastiach. Prístupové rokovania s touto krajinou prebiehajú v súlade s príslušnými závermi Európskej rady a Rady, ako aj s rokovacím rámcom. Napriek tomu, že rokovania už pokročili a sú čoraz zložitejšie, maďarské predsedníctvo je odhodlané dosiahnuť pokrok, pokiaľ ide o všetky kapitoly, v ktorých je pokrok možný. Práca pokračuje aj teraz a v súčasnosti sa sústreďuje najmä na ôsmu kapitolu, to jest politiku hospodárskej súťaže.
Verím, že naši tureckí partneri budú pokračovať vo svojom úsilí a my budeme čoskoro vidieť výsledky. Rada vo svojich záveroch prijatých v decembri minulého roka privítala nepretržité odhodlanie Turecka, pokiaľ ide o rokovací postup, ako aj jeho program politických reforiem. Balík ústavných reforiem, ktorý Turecko prijalo v roku 2010, predstavuje ďalší dôležitý krok správnym smerom, keďže tento balík sa vzťahuje na niekoľko priorít prístupového partnerstva v oblasti spravodlivosti, základných práv a verejnej správy. Teraz je najdôležitejšou úlohou zabezpečiť, aby boli reformy zrealizované v súlade s európskymi normami a prostredníctvom konzultácií, do ktorých sa zapojí čo najviac účastníkov, čiže všetky politické strany a organizácie občianskej spoločnosti.
Je jasné, že naďalej je mimoriadne dôležité pokračovať v práci na politických kritériách. V mnohých oblastiach bude potrebné vážne úsilie, ako sa zdôrazňuje v záveroch Rady zo 14. decembra 2010, v návrhu uznesenia Európskeho parlamentu a v správe Komisie o pokroku za rok 2010.
Dovoľte mi zdôrazniť niektoré z týchto oblastí. Turecko musí ďalej zlepšovať dodržiavanie základných práv a slobôd, najmä slobodu prejavu a slobodu náboženského vyznania, a to ako v rámci právnych predpisov, tak aj v praxi. Ďalšie úsilie bude treba vynaložiť s cieľom zabezpečiť úplný súlad s kodanskými kritériami, a to pokiaľ ide okrem iných oblastí o vlastnícke práva, práva odborových zväzov, práva osôb patriacich k menšinám, práva žien a detí, boj proti diskriminácii, rodovú rovnosť a boj proti mučeniu a neľudskému zaobchádzaniu.
Čo sa týka slobody prejavu, medzi oblasti, ktoré sú dôvodom na znepokojenie, patria obmedzenie slobody tlače, nedostatočná ochrana práv novinárov, ako aj časté a rozsiahle zakazovanie internetových stránok, čo sa zdôrazňuje aj v návrhu uznesenia Parlamentu. Dovoľte mi teraz hovoriť o udalostiach, ku ktorým došlo za niekoľko posledných dní. Turecká polícia 3. marca zatkla niekoľko novinárov. Musíme tento prípad veľmi pozorne sledovať a tureckým úradom musíme neustále pripomínať, aký význam má sústavné presadzovanie slobôd.
Pokiaľ ide o slobodu náboženského vyznania, Turecko musí zabezpečiť legislatívne aj praktické podmienky na jej presadzovanie. Ak sa má zaručiť náboženský pluralizmus v súlade s európskymi normami, treba komplexné právne riešenie. Predsedníctvo takisto znepokojuje veľký počet správ o mučení a neľudskom zaobchádzaní a najmä o zneužívaní, ku ktorému dochádza mimo oficiálnych väzenských zariadení. S cieľom zabrániť porušovaniu ľudských práv treba sledovať dôsledné uplatňovanie zákona o rozsahu činností a právomocí polície, ktorý bol znovelizovaný v roku 2007. Ako sa zdôrazňuje v návrhu uznesenia Európskeho parlamentu, potvrdenie opčného protokolu k Dohovoru OSN proti mučeniu a boj proti beztrestnosti predstavujú v tomto ohľade nevyhnutné kroky.
Pokiaľ ide o turecko-kurdské vzťahy a otázku juhovýchodných území, dúfame, že zavedenie a pokračovanie procesu demokratického otvorenia čoskoro prinesie očakávané výsledky a v konečnom dôsledku môže viesť k hospodárskemu, sociálnemu a kultúrnemu rozvoju tohto regiónu. Dovoľte mi tiež pripomenúť, že Rada dôrazne odsúdila teroristické činy spáchané na území Turecka. Okrem toho treba zdôrazniť, že Kurdská strana pracujúcich je ešte vždy na zozname teroristických skupín, ktorý vedie EÚ.
Čo sa týka vzťahov medzi EÚ a Tureckom, s hlbokým poľutovaním musím povedať, že Turecko ešte vždy odmieta plniť si povinnosti týkajúce sa úplného a nediskriminačného uplatňovania dodatočného protokolu k jeho dohode o pridružení aj napriek opakovaným výzvam urobiť to. Toto je kľúčová otázka, a preto Rada trvá na svojich opatreniach z roku 2006, ktoré však jednoznačne majú vplyv na tempo prístupových rokovaní, ako všetci vieme.
Rada naďalej pozorne sleduje a hodnotí každý dosiahnutý pokrok. Pokiaľ ide o vrátenie vzťahov medzi Cyprom a Tureckom do normálu, ani v tomto prípade nedošlo k žiadnemu pokroku. Rada očakáva od Turecka, že bude aktívne podporovať rokovania, ktoré prebiehajú pod záštitou OSN s cieľom spravodlivo, komplexne a realizovateľne vyriešiť otázku Cypru, a to v zmysle príslušných uznesení Bezpečnostnej rady OSN a podľa základných zásad, ktoré predstavujú základy EÚ. Záväzok a prínos Turecka sú nepochybne základom tohto komplexného urovnania.
Okrem toho by som chcela zdôrazniť, že Turecko sa musí jednoznačne zaviazať udržiavať dobré susedské vzťahy a spory riešiť mierovou cestou. Turecko je kľúčovou krajinou pôvodu a tranzitnou krajinou, pokiaľ ide o nezákonné prisťahovalectvo do EÚ, a preto nás teší, že rokovania o dohode o readmisii medzi EÚ a Tureckom boli už dokončené. Rada sa teší na to, že táto dohoda bude podpísaná čo najskôr a že sa potom bude úspešne uplatňovať. Dobre vieme, že toto sa stalo na poslednej schôdzi Rady pre spravodlivosť a vnútorné veci, a teraz očakávame, že Turecko podpíše zmluvu. Rada znova zdôrazňuje, že kým k tomu nedôjde, treba dodržiavať povinnosť úplne a riadne uplatňovať existujúce dvojstranné dohody o readmisii.
V súvislosti s colnou úniou medzi EÚ a Tureckom by som chcela povedať, že je čas, aby Turecko konečne splnilo množstvo záväzkov, ktorými sa doteraz nezaoberalo. Medzi tieto záväzky patria technické a administratívne obchodné bariéry, registračné požiadavky, dovozné licencie, štátna pomoc, presadzovanie práv duševného vlastníctva a ďalšie diskriminačné praktiky a ustanovenia. Všetky tieto problémy treba naliehavo vyriešiť. Okrem toho musí Turecko zrušiť všetky obmedzenia, ktoré ovplyvňujú obchod a dopravu medzi členskými štátmi EÚ a Tureckom. Ďakujem vám za trpezlivosť a rada zodpoviem akékoľvek otázky.
Štefan Füle
člen Komisie. - Chcel by som poďakovať Parlamentu, najmä pani Oomenovej-Ruijtenovej za jej správu o Turecku. Táto rozprava a vaše uznesenie prišli v dôležitom čase pre vzťahy medzi EÚ a Tureckom a návrh uznesenia zdôrazňuje veľa otázok, ktoré majú veľký význam pre Komisiu.
Komisia sa bude naďalej venovať prístupovému procesu Turecka. Proces rozširovania podporuje politickú a hospodársku reformu tejto krajiny. Vzťah medzi EÚ a Tureckom je silný. Turecko potrebuje Európsku úniu a Európska únia potrebuje Turecko - táto rovnováha sa nezmenila. Európska únia je a zostane kľúčovým aktérom pre Turecko.
Tento vzťah sa zakladá na značnej hospodárskej integrácii: 40 % tureckého zahraničného obchodu smeruje do EÚ a 80 % zahraničných priamych investícií v Turecku pochádza z EÚ. Európska únia účinne prispieva k modernizácii Turecka prostredníctvom transferov technológií, účasti Turecka na vzdelávacích a výskumných programoch EÚ a predvstupovej finančnej podpory.
Prístupové rokovania sa zároveň spomalili. Rokovacie kapitoly, ktorých otvorenie môže Turecko zvažovať za súčasných okolností, si navyše vyžadujú značné reformy a úpravy. V tomto kontexte ma o to viac teší pokrok, ku ktorému nedávno došlo, a to najmä čo sa týka kapitoly o hospodárskej súťaži. Verím, že čoskoro budeme môcť otvoriť túto kapitolu, ak Turecko splní posledné, zostávajúce podmienky.
Cyprus, samozrejme, sťažuje rokovania. Pozitívne kroky smerom k uplatňovaniu dodatočného protokolu k dohode z Ankary alebo v rokovaniach o urovnaní by mali kladný účinok na prístupové rokovania.
Dovoľte mi teraz prejsť k reformám v Turecku. Minuloročnú ústavnú reformu a následné legislatívne zmeny vítam ako krok správnym smerom. Správna úprava právnych predpisov je dôležitá. Len objektívne a nestranné uplatňovanie nových právnych predpisov však zabezpečí úspech ústavných reforiem. Turecko by malo pokračovať v ústavnej reforme. Tento proces by mal byť čo najotvorenejší a najtransparentnejší a zapojiť by sa do neho mali rôzne politické strany, občianska spoločnosť, mimovládne organizácie a široká verejnosť.
Komisia so znepokojením sleduje najnovšie opatrenia proti novinárom. Nezávislosť a sloboda tlače má pre demokraciu maximálny význam. Komisia vo svojej správe o pokroku za rok 2010 už zdôraznila veľký počet súdnych konaní proti novinárom a nepatričný nátlak na médiá, čo oslabuje toto základné právo v praxi. Sloboda tlače prináša nesúhlasné a protichodné názory, ktoré treba vypočuť a - čo je najdôležitejšie - tolerovať. Sloboda tlače znamená zaručenie verejného priestoru na slobodnú diskusiu, a to aj na internete. Návrh uznesenia Európskeho parlamentu celkom správne zdôrazňuje tieto otázky.
Pokiaľ ide o právo na slobodu náboženského vyznania, vítame iniciatívy v prospech nemoslimských náboženských komunít v Turecku. Na vyriešenie problémov nemoslimov a alevitov však treba viac systematického úsilia.
Dovoľte mi teraz prejsť k otázke migrácie. Pred dvomi týždňami podporila Rada dohodu o readmisii medzi EÚ a Tureckom. Táto dohoda je prínosom pre členské štáty EÚ, keďže Turecko je dôležitou tranzitnou krajinou, pokiaľ ide o migračné toky do EÚ. Vývoj udalostí týkajúcich sa dohody o readmisii okrem toho po prvýkrát otvára nové a konkrétne perspektívy ďalšej spolupráce s Tureckom v oblasti vízovej a migračnej politiky s cieľom zlepšiť mobilitu a kontakty medzi našimi občanmi a podnikmi.
Turecko a Európska únia majú rovnaký záujem o úzku spoluprácu v tejto oblasti. Na zlepšenie možností tureckých občanov, podnikateľov a študentov cestovať do Európy je veľa dobrých dôvodov: aby sa mohli oboznámiť s európskymi normami, aby sa mohol zlepšiť obchod medzi EÚ a Tureckom v prospech tureckých podnikov aj podnikov Európskej únie a aby sme mohli podporiť našu spoluprácu s Tureckom, čo je veľmi potrebné. Pani predsedajúca, uisťujem vás, že Európsky parlament bude riadne zapojený do otázky dohody o readmisii, ako aj do dialógu o vízach, a to v súlade s požiadavkami zmluvy.
Vzťahy s Tureckom treba tiež vnímať v širšom kontexte. Aktívna zahraničná politika Turecka je silnou potenciálnou devízou pre Európsku úniu, pokiaľ sa vytvorí v rámci prístupového procesu Turecka do EÚ. Európska únia je pripravená zintenzívniť dialóg s Tureckom o otázkach zahraničnej politiky, ktoré sú v jej záujme aj v záujme Turecka.
Ak hovoríme o Turecku dnes, nemôžeme ignorovať významné udalosti, ku ktorým dochádza v jeho širšom regióne. Udalosti v Tunisku a Egypte zdôrazňujú tureckú stabilitu, prosperitu a demokraciu. Občania v týchto krajinách vnímajú Turecko rovnako ako Európsku úniu, ako príklady, ktoré chcú nasledovať. Vidia, že Turecko obhajuje normy a hodnoty, ktoré sa teraz snažia pre seba vybojovať a ktoré sa spájajú s Európou.
Povedzme si to otvorene: Turecko je síce príkladom pre ostatných, ale ešte ho čaká veľa práce. Veľa z problémov, ktoré ešte musí vyriešiť, sa uvádza vo vašej správe. Toto je príležitosť pre Turecko, aby urobilo ešte väčší pokrok smerom k úplnému zavedeniu politických kritérií Európskej únie. Vláda má veľmi dôležitú povinnosť udržať túto privilegovanú pozíciu a ísť príkladom v prospech svojich vlastných občanov, ale aj v prospech regiónu ako celku.
Ria Oomen-Ruijten
Táto rozprava a správa o Turecku prichádzajú tri mesiace pred parlamentnými voľbami v Turecku. Preto viac ako v predchádzajúcich rokoch robím, čo je v mojich silách, s cieľom zabezpečiť, aby bol tón tejto správy veľmi objektívny a konštruktívny. Potvrdzuje to 22 kompromisných pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov, o ktorých sa má hlasovať vo Výbore pre zahraničné veci. Na základe vývoja udalostí za posledný rok chceme my ako Európsky parlament stanoviť svoje priority, priority nového tureckého parlamentu a ďalšej vlády. Podľa mňa ide o šesť priorít.
Po prvé, vláda a opozícia majú náročnú povinnosť hľadať kompromis a konsenzus, pokiaľ ide o ďalšie reformy. Opozícia aj vláda naznačili, že chcú úplnú reformu ústavy, a očakávam, že k nej dôjde.
Po druhé, kontrola a vyváženosť sú základom každého demokratického systému. Treba urobiť ďalšie kroky s cieľom posilniť nezávislé a nestranné súdnictvo, dozornú úlohu parlamentu a najmä slobodu tlače a slobodu prejavu. Znepokojuje ma najmä sloboda tlače, ale ešte sa k nej vrátim.
Po tretie, práva menšín. Blahoželám Turecku k symbolickým krokom, ktoré robí, a k dialógu, ktorý vláda otvorene žiada. Samotný dialóg však nestačí. Ľudia na juhovýchode Turecka, aleviti a kresťanské menšiny očakávajú niečo konkrétne. Vyhlásenie o kláštore Mor Gabriel dokazuje najmä to, že treba urobiť ešte veľa práce, a domnievam sa, že ak by sa tento prípad znova musel riešiť na Súdnom dvore, poškodilo by to tureckej vláde. Preto treba niečo urobiť, pokiaľ ide o zabezpečenie demokratického otvárania.
Po štvrté, práva žien. V minulom roku sa urobilo veľa, ale samotné právne predpisy nestačia. Navštívila som útočiská pre ženy. Hovorila som s organizáciami tureckých žien. Je jasné, že turecká vláda aj parlament vynakladajú úsilie na vnútroštátnej aj miestnej úrovni, ale zdá sa, že veci sa zastavia, keď sa dostanú na políciu a súdy. To sa musí zmeniť. Všetky právne predpisy sú veľmi dobré, ale dôležité je aj ich vymáhanie. Dnes na stý Medzinárodný deň žien by som sa chcela znova postaviť za väčšie zastúpenie žien v tureckom parlamente. Veci sa musia v rámci nadchádzajúcich volieb v tomto smere zmeniť.
Po piate, Ankarský protokol je podľa mňa podstatný. V tomto prípade nesie zodpovednosť Turecko. Dovoľte mi zopakovať, že je to hlavná príčina patovej situácie, pokiaľ ide o rokovacie kapitoly.
Po šieste, zahraničná politika. My Európania sme za to, aby Turecko hralo aktívnu úlohu v tomto regióne. Vzhľadom na to chcem zdôrazniť, že Turecko bude môcť v tomto ohľade prevziať úlohu premostenia len vtedy, keď bude tento most poriadne upevnený aj na európskej strane Bosporu. Aj v tomto smere bude musieť pani Ashtonová vyhľadávať veľmi aktívnu koordináciu s Tureckom, a to ešte aktívnejšiu, než aká bola doposiaľ. Mimochodom, toto nie sú len moje priority. O všetkom, o čom som hovorila, diskutuje aj turecká spoločnosť. Politici teraz musia premeniť túto diskusiu na konsenzus a kompromis.
V stručnosti spomeniem ešte dve oblasti vyvolávajúce obavy. Znepokojuje nás vyhlásenie Kurdskej strany pracujúcich, že chce skončiť prímerie. Pán komisár o tom hovoril. Pokiaľ ide o slobodu tlače, v piatok som dostala otvorený list. Dovoľte mi zopakovať, že každý, kto obmedzuje slobodu prejavu v danej krajine, útočí na jej kultúru. Slobodná a tolerantná diskusia má pre každú krajinu rozhodujúci význam.
Richard Howitt
v mene skupiny S&D. - Pokračujúca konsolidácia demokracie a dodržiavania ľudských práv v Turecku, ktorá by mala viesť k úplnému členstvu v našej Európskej únii, je teraz ešte dôležitejšia, keďže arabské krajiny a krajiny na Blízkom východe ležiace hneď za hranicami Európy sa ocitli v kríze. To, že reformný proces v Turecku naberá na obrátkach, by nás malo tešiť, a keď spoznáme rozporuplnosti septembrového referenda, mali by sme žiadať, aby sa stal platformou pre zásadnú reformu ústavy, ktorú budú v budúcnosti podporovať všetky politické strany.
Plne podporujem prácu pána komisára Füleho v tomto ohľade a jeho nekompromisné vyjadrenia z dnešného poobedia o slobode prejavu, keďže ja a kolegovia európski zástupcovia sme nemohli konať ako právni pozorovatelia procesov týkajúcich sa Únie komunít v Kurdistane, ktoré sa uskutočnili minulý mesiac na súde v Diyarbakire. Pána komisára však žiadam aj o to, aby urobil pokrok v otázke víz, a to najmä čo sa týka podnikateľov, a aby Turecko dodržalo sľuby o návrhu právnych predpisov týkajúcich sa odborových zväzov.
Naša Skupina socialistov a demokratov sa domnieva, že prístupové rokovania neohrozuje zrážka vlakov, ale smrť uškrtením. Už osem mesiacov sa neotvorila žiadna nová kapitola, čo je najdlhšie od začatia rokovaní. Zajtra budeme hlasovať za otvorenie kapitol o základných právach a súdnictve a o spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politike, ale nie preto, žeby sme chceli byť v týchto otázkach slabí, ale preto, lebo chceme byť silní. Nerobíme to preto, žeby sme chceli zmeniť tlak na všetkých stranách s cieľom dosiahnuť zmierenie na ostrove Cyprus.
Rovnako ako reformný proces Turecka musí nabrať na obrátkach, aj jeho rokovania o členstve s Európskou úniou musia nabrať na obrátkach.
Alexander Graf Lambsdorff
Pán Füle práve celkom jasne objasnil, že Turecko a Európska únia sa vzájomne potrebujú. Sme významnými susedmi, sme spojencami v NATO a veľa ľudí tureckého pôvodu žije v členských štátoch Európskej únie. Musíme sa navzájom rešpektovať. Do veľkej miery podporujem zjednodušenie vízového režimu pre podnikateľov a študentov, presne ako ste povedali. Som aj za to, aby sa Turecko omnoho viac integrovalo do štruktúr spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky. Chcel by som, aby Cyprus ukončil blokádu v tejto oblasti. Keď sa pozrieme na severnú Afriku, je jasné, že Turecko je vzorom pre mnohé krajiny v tomto regióne. Toto všetko je veľmi pozitívne.
Potom dôjde na prístupový proces a zistíme, že veľa kapitol je zablokovaných. Otvárať nové kapitoly je mimoriadne náročné. Zostávajú už len tri kapitoly a kapitola o hospodárskej súťaži je takmer vo fáze otvorenia. Čo sa stane, keď sa otvoria posledné kapitoly? Turecko a Európska únia si už nebudú mať čo povedať? To sa určite nesmie stať. Preto musíme veľmi starostlivo zvážiť, ako postupovať, pokiaľ ide o prístupový proces, a či môžeme naďalej uplatňovať rovnaký prístup, v rámci ktorého Parlament pripomienkuje správu Komisie o pokroku prostredníctvom uznesenia.
Naša správa za rok 2010 je veľmi kritická, ale aj konštruktívna. Zaoberá sa základnými právami, ktoré sú samozrejmé, a to najmä pre liberálov: slobodou tlače, slobodou prejavu, slova a zhromažďovania, študentskými demonštráciami, právami odborových zväzov a slobodou náboženského vyznania. Už roky žiadame o zlepšenia v oblasti slobody náboženského vyznania, ale došlo len k nepatrnému pokroku. Zatknutie Ahmeta Şıka a Nedima Şenera a zasahovanie do práce politických nadácií v Turecku nás veľmi znepokojujú. Na toto sa vzťahuje prvé kodanské kritérium. Je to kľúčová otázka, pretože ide o politické kritérium. Domnievam sa, že ak sa Turecko nemôže pohnúť vpred, pokiaľ ide o jeho vnútorné demokratické zriadenie, stále budeme mať vážne problémy v niektorých oblastiach, nehľadiac na patovú situáciu v Rade.
Z diplomatického hľadiska potrebujeme Turecko a Turecko tiež potrebuje nás. Z demokratického hľadiska treba v Turecku urobiť ešte veľa práce.
Hélène Flautre
Chcela by som využiť túto príležitosť a poďakovať pani Oomenovej-Ruijtenovej za prácu na príprave nekompromisne podrobnej dokumentácie a správy v tej najlepšej viere s cieľom vyslať jasné politické signály najmä v predvečer parlamentných volieb v Turecku, a túto prácu podporujem.
Táto správa - na rozdiel od vás, pán minister, ale to je pochopiteľné - zdôrazňuje slobodu prejavu a slobodu médií. Žiaľ, toto je zjavne veľmi potrebné a aktuálne udalosti nám to pripomenuli nedávnym zatknutím novinárov Nedima Şenera a Ahmeta Şika v kontexte vyšetrovania prípadov organizácie Ergenekon a plánu Sledgehammer. Vo vzťahu k tejto téme som predložila pozmeňujúci a doplňujúci návrh a chcem vás vyzvať, aby ste podporili túto prácu s cieľom postaviť náš Parlament do takej pozície, aby mohol byť čo najostražitejší v tejto kritickej otázke slobody tlače, ktorá ovplyvňuje aj otázku nezávislosti súdnictva a prípravy novej ústavy.
Položila by som vám však túto politickú otázku: keďže prístupový proces je pod prísnou kontrolou a kapitoly, ktoré sú rozhodujúce, ak máme urobiť pokrok v otázkach základných slobôd, nezávislosti súdnictva a novej ústavy, sú na mŕtvom bode, nie je to tak, že naše rozhodnutie a rozhodnutie Rady potrestať Turecko zatvorením kapitol a nemožnosť otvorenia a zatvorenia kapitol sú dnes úplne kontraproduktívnymi faktormi?
Nemá zmysel, aby sa Európska únia pripravila o jeden z hlavných nástrojov konania v Turecku, čiže o rokovania - najmä o kapitolách 22, 23 a 24 -, a chcela by som požiadať Radu, aby ešte raz preskúmala túto situáciu, lebo dnes sa očividne zdá, že prístupový proces je rukojemníkom týchto sankcií, ktoré môžu mať v konečnom dôsledku vplyv len vtedy, ak prístupový proces zostane na programe. Teraz všetci vidíme, že nie je. Preto sme sa ocitli v mimoriadne znepokojujúcej politickej situácii, a to v čase, keď všetky krajiny na juh od Stredozemného mora vnímajú Turecko ako zdroj inšpirácie vlastného demokratického prechodu.
Nežiadam o rozhodnutie o prístupe Turecka. Žiadam o to, aby boli rozhodnutia, ktoré prijímame na všetkých úrovniach, v absolútnom súlade so spoľahlivosťou, dôveryhodnosťou, serióznosťou a lojálnosťou nášho rokovacieho procesu. Dnes je to celkom jasne spochybnené.
Geoffrey Van Orden
v mene skupiny ECR. - Uznávam, že existujú rôzne názory na prístup Turecka, a to ako medzi politickými skupinami v tomto Parlamente, tak aj v rámci nich vrátane našej. Osobne som vždy veľmi podporoval turecké úsilie o priblíženie k Európe. Sú, samozrejme, určité obavy, ale povedal by som, že vzhľadom na nepokoje, ktoré vládnu v severnej Afrike a na Blízkom východe, a v kontexte nepretržitej hrozby islamistického terorizmu nikdy nebolo dôležitejšie, aby sme Turecku vyslali pozitívny signál, že je vítané v klube európskych demokracií.
Požiadal by som našich gréckych cyperských a najmä gréckych priateľov, aby upustili od jednostranného prístupu k cyperskému problému, aby boli nestrannejší a aby dosiahli komplexné urovnanie s Turkami, kým nebude príliš neskoro. Turecko kritizujeme za dodatočný protokol - to isté sme dnes popoludní znova počuli od úradujúceho predsedníctva Rady -, ale nikto nespomenul, že rozhodnutie Rady EÚ z 26. apríla 2004 nebolo vykonané.
Turecko je kľúčovým členom Severoatlantickej aliancie, demokraciou s hlavnou úlohou na rozhraní západu a východu a rýchlo meniacou sa krajinou, ktorá je vďaka tempu svojho rastu medzi svetovými lídrami. Dajme sa do práce! Nestraťme Turecko v tejto fáze!
Takis Hadjigeorgiou
Nebudem komentovať argumenty pána Van Ordena, po prvé preto, lebo si nechcem míňať čas, a po druhé preto, lebo si splietol - a nie po prvýkrát - páchateľa s obeťou na Cypre. Sme za pristúpenie Turecka, ak je to vôľa jeho obyvateľov a ak splní všetky prístupové kritériá.
Aby sa tak stalo, Turecko musí nájsť skutočné politické riešenie kurdskej otázky a prepustiť stovky kurdských starostov a poslancov mestskej rady, ktorých väzní, a musí pracovať na zriadení právneho štátu, priznať arménsku genocídu a vyriešiť svoje problémy s Gréckom, a to najmä v oblasti Egejského mora.
Čo sa týka Cypru, musí sa prestať skrývať za tým, čo sa stalo v roku 2004. Už je rok 2011. Mesto Famagusta musí okamžite odovzdať jeho obyvateľom - hovoríme o európskom meste s európskou históriou dlhou niekoľko tisíc rokov, o meste, ktoré bolo takmer štyri desaťročia ponechané napospas času - a musí okamžite začať sťahovať svoje okupačné vojská z Cypru.
Na záver by som vám chcel pripomenúť protesty tureckých Cyperčanov, ktorí žiadajú, pán Van Orden, aby im Turecko dalo slovo, keď ide o ich vlastné veci. Namiesto toho pán Eroglu žiada, aby boli protestujúci postavení pred súd. Turecko musí rešpektovať želania tureckých Cyperčanov, a teda umožniť, aby bol na okupovanom území sčítaný ľud, skoncovať s kolonizáciou a dovoliť, aby boli názvy miest a obcí na mape zobrazené tak ako tisíce rokov.
Nikolaos Salavrakos
Blahoželám pani Oomenovej-Ruijtenovej k textu, ktorý predložila a ktorý je vyváženým a presným zobrazením situácie v Turecku. Mimoriadne oceňujem najmä postoj pána Füleho. Zo správy pani Oomenovej by malo vyplynúť, že Turecko si musí plniť povinnosti voči Európskej únii v plnom rozsahu, ak chce vstúpiť do Únie. Ak nechce vstúpiť do Európskej únie, malo by to povedať, lebo pokiaľ ide o takú veľkú krajinu, akou je Turecko, som proti tomu, aby sa celá vec pohadzovala ako horúci zemiak a aby sa diskutovalo len v diplomatickom zmysle. Ale aj napriek tomu, že Európa vyslala Turecku jasný signál, Turecko koná opačne. Akoby bol problém medzi politickým vedením a vojenským režimom. Pritom v jednom momente prejaví dobré úmysly voči svojim susedom a v druhom urobí z Egejského mora "sito", nad ktorým lietajú turecké lietadlá a ktorým prechádzajú turecké lode, a tým každodenne narúša grécke pozemné a vzdušné hranice.
Rešpektujeme Turecko a turecký ľud, ale myslíme si, že je najvyšší čas, aby Turecko začalo rešpektovať svojich susedov a európsku myšlienku uvedenú v Rímskej zmluve.
Barry Madlener
(NL) Hovoríme tu o Turecku, ale premiér Erdoğan by chcel radšej turecko-arabskú úniu. Turecko je veľkým priateľom diktátora Ahmadínedžáda. Viac nechce byť sekulárnou krajinou. Naďalej okupuje Severný Cyprus a viac nie je priateľom Izraela. Namiesto toho si vybralo moslimské bratstvo hnutia Hamas. Čoraz viac sa zameriava na islamský svet.
Dámy a páni, kedy zastavíme toto pokrytectvo? Európa nechce Turecko a Európa nechce islam. Pán Sarkozy to už povedal. Povedala to už aj pani Merkelová a väčšina európskych občanov okrem toho nechce Turecko za člena Európskej únie. Turecko sa už roky ponižuje výmenou za peniaze od Európskej únie a prísľub členstva v EÚ. Spiatočnícka islamská kultúra však nemá v Európe miesto. Pán premiér Erdoğan, ste ozajstný chlap alebo poslušný zbabelec? Ako dlho ešte budete ponižovať turecký ľud? Vyberte si úctyhodné východisko a prestaňte s tým.
Ioannis Kasoulides
Zástancovia vstupu Turecka do Európskej únie alebo niektorí z nich v tomto Parlamente cítia povinnosť podporiť pozmeňujúce a doplňujúce návrhy proti Cypru. Turecku dochádzajú kapitoly a hrozí, že prístupový proces sa zastaví. Štrnásť kapitol je zmrazených, lebo Turecko tvrdohlavo odmieta rozšíriť Ankarský protokol.
Úspešný výsledok prebiehajúcich rokovaní o vyriešení okupácie Cypru automaticky sprístupní 14 kapitol. Pan Ki-mun naliehavo vyzval všetkých medzinárodných aktérov, aby sa sústredili na toto urovnanie. Hlasovanie za pozmeňujúce a doplňujúce návrhy, akým je ten z 26. apríla o priamom obchode na rozdelenom Cypre, ktorý by však nebol potrebný na zjednotenom Cypre, podporuje nezmieriteľnosť, zlyhanie snáh o riešenie a zachováva zmrazenie kapitol. Šikanovanie Cypru Turecko nikam nevedie.
Raimon Obiols
(ES) Myslím si, že zajtra bude jasné, že Skupina progresívnej aliancie socialistov a demokratov v Európskom parlamente sa usiluje o čo najširší konsenzus v Parlamente, lebo chceme, aby vo všetkých inštitúciách Únie prevládal zjednotený prístup.
Rokovací proces je už roky užitočný pri ďalšom presadzovaní politických a hospodárskych reforiem v Turecku: má svoje rozpory, prekážky a pokroky, ale v celkovom meradle je užitočný. Toto by teraz mohol byť okamih pravdy a zmeny, ku ktorým práve dochádza v oblasti Stredozemia, nám to pripomínajú.
Pán komisár Füle počas svojho nedávneho vystúpenia vo Výbore pre zahraničné veci vyzval na uplatňovanie nového realizmu, ktorý by sa vyhýbal striktne krátkodobej predstave. Práve tento nový realizmus potrebujeme pri rokovacom procese s Tureckom: absolútnu opatrnosť, ale aj všetku zodpovednosť a vážnosť, ktoré sú potrebné, ak chceme predísť strate tempa a dôveryhodnosti a prílišným pochybnostiam, a tiež musíme jasne povedať, že dohody a záväzky treba dodržiavať, že toto si vyžaduje neoblomný prístup od všetkých zúčastnených.
Dúfam, že pri ďalšej správe zistíme, že v tomto rokovacom procese došlo k ďalšiemu kroku vpred.
Graham Watson
Ľud v islamských krajinách dnes robí niečo dosť podobné, ako keď turecký ľud vytlačil diktatúru jednej strany v roku 1950. Egypt môže rovnako ako Turecko ešte zistiť, že zvrhnúť štát v štáte je ešte ťažšie, a preto sú prípad organizácie Ergenekon a podobné vyšetrovania také dôležité.
Liberáli v tomto Parlamente želajú pánovi Erdoğanovi a jeho vláde veľa úspechov pri zriaďovaní skutočnej demokracie a jej začlenení do nášho európskeho klubu demokratických národov. Colná únia je obrovským úspechom a členstvo Turecka v Európskej únii môže byť rovnako úspešné.
Je nám ľúto, že prístupový proces sa zastavil, a kým Turecko musí niesť časť viny, zlé úmysly niektorých členských štátov - ako bolo zverejnené na internetovej stránke WikiLeaks - sú hanbou našej Únie. Pán Sarkozy viac za Európu nehovorí o Turecku, ale o svojej Únii pre Stredozemie. Jeho návšteva v Ankare bola ohnivá a je škoda, že nemeckí kresťanskí demokrati neposlúchli radu Maxa Fischera a nepozreli sa do zrkadla, lebo dnešná Strana spravodlivosti a rozvoja (AKP) je zrkadlovým obrazom Kresťanskodemokratickej únie Nemecka v roku 1950 - nie kresťanskodemokratická, ale islamskodemokratická -, a preto niet pochýb, prečo pán komisár hovorí, že chápe a prežíva frustrácie Turecka.
Táto správa je úprimná - pre niektorých až príliš. Turecko môže veľa dosiahnuť, ale my môžeme veľa stratiť, ak neprivítame islamské demokracie ako Turecko a Indonézia a nebudeme s nimi spolupracovať.
Paweł Robert Kowal
(PL) Chcel by som zablahoželať pani spravodajkyni k zaujímavej a vyváženej správe, hoci o niektorých veciach pochybujem. Pochybujem napríklad o tom, či klásť dôraz na väčšiu angažovanosť Turecka v južnom Kaukaze.
Tento región si vyžaduje mimoriadne delikátne a vyvážené politiky. Treba však povedať, že najviac záleží na zmene postoja k tureckému úsiliu. Všetko, čo vyplýva z uplatnenia dohody o pridružení, ktorá je pozitívnym znakom rozšírenia tureckej spolupráce s Európskou úniou, by sa malo oceniť s nádejou, že to predstavuje príležitosť do budúcnosti a že dvere do Európy sú otvorené, a to aj pre Turecko.
Toto by sa dnes v tomto Parlamente malo celkom jasne vyhlásiť najmä preto, lebo očakávame, že sa môže ukázať, že konzultácie a spolupráca týkajúce sa udalostí v severnej Afrike sú kľúčovým aspektom dobrej spolupráce s Tureckom. Hlavným cieľom, ktorý dnes musíme dosiahnuť, je preto ukázať hodnotu Turecka ako partnera EÚ v energetickej oblasti a ako politického partnera EÚ v budúcnosti.
Charalampos Angourakis
(EL) Recesia sa zhoršila a tak nanovo podnietila boj medzi imperialistickými centrami kontroly trhov a zdrojov energie a kanálmi, ktoré sa používajú na ich prenos.
Vývoj udalostí v Líbyi a nedávne objavenie ropy v Stredozemnom mori, ako aj nezhody, ktoré to už vyvolalo, to dokazujú. NATO a Európska únia zároveň stupňujú zásahy v tejto oblasti. Turecko sa na druhej strane pokúša zlepšiť svoje strategické postavenie v oblasti, v ktorej sú konflikty rozšírené a odpor stúpa. Tomuto účelu slúžila nedávna reforma ústavy, ktorú Európska únia a Spojené štáty privítali s takým potešením. Turecko však naďalej pokračuje v okupácii Severného Cypru, narúšaní hraníc v oblasti Egejského mora a nehanebnom ignorovaní základných ľudských práv a demokratických slobôd. Pracujúci v Turecku vedia, že z Európskej únie sa nedá získať nič dobrého, lebo v Európskej únii sa pracujúcim a ľuďom odoberajú základné práva, a ako v minulosti, aj teraz Európska únia podporuje celý rad reakcionárskych režimov v tejto oblasti.
Lorenzo Fontana
(IT) Chápem, že ak by bola otázka Turecka len hospodárskou otázkou, zrejme by nebol žiaden problém. Sú tu však vážne problémy, lebo otázka Turecka jednoznačne nie je len hospodárska.
Chceli by sme zdôrazniť najmä otázku náboženskej tolerancie, ktorá v Turecku, žiaľ, neexistuje, a to nielen preto, že by sme mohli spomenúť vraždy niektorých kňazov vrátane talianskych, napríklad monsignora Luigiho Padoveseho a dona Andreu Santora, ale aj preto, že tureckí zástupcovia na poslednej schôdzi Rady Európy, žiaľ, hlasovali proti návrhu, ktorý odsudzuje útoky na kresťanov na celom svete.
Podľa nás je to šokujúce a nevieme, ako môžeme prijať krajinu, ktorá nepovažuje slobodu náboženského vyznania za základnú hodnotu. Rovnako nevieme, ako mohol zástupca pána Erdoğana pán Babacan povedať, že Európska únia je "kresťanským klubom". Čo si myslel, že zistí? Okrem toho, nemyslí si, že problémom možno nie je "európsky kresťanský klub", ale chýbajúce náboženské práva v Turecku?
Andreas Mölzer
(DE) Jedno turecké príslovie hovorí, že človeka poznáš po jeho činoch a jeho slová veľa neznamenajú. Podporovatelia Turecka sa však nechali podviesť peknými, prázdnymi slovami. Správa o pokroku za rok 2010 je v skutočnosti zlá. Dokazuje, že Turecko je všelijaké, ale určite nie je pripravené pripojiť sa k Európe. Základné práva často existujú len na papieri a sloboda prejavu je do veľkej miery obmedzená. Nedávne zatknutie dvoch novinárov to potvrdzuje. Pokiaľ ide o diskrimináciu národnostných a náboženských menšín, ako sú napríklad Kurdi a kresťania, vôbec nič sa nezmenilo. Pán premiér Erdoğan pokrytecky obviňuje európske krajiny z islamofóbie aj napriek tomu, že moslimovia tu môžu vyznávať svoje náboženstvo, kým kresťania v Turecku nie. Nasvedčuje tomu napríklad pozemkový spor týkajúci sa kláštora Mor Gabriel. Vláda pána Erdoğana naďalej presadzuje proces šírenia islamu, hoci tvrdí opak. Vieme, že sa to deje.
Nedávny prieskum ukázal, ako Turci v skutočnosti vnímajú EÚ. Sú za vstup do EÚ, ale zároveň Európanom veľmi nedôverujú. Čo najrýchlejšie by sme mali zastaviť prístupové rokovania.
Elmar Brok
(DE) Vaše historické porovnania už nemôžu byť chybnejšie, pán Watson. Nemôžete porovnávať Stranu spravodlivosti a rozvoja (AKP) so stranou, ktorá na konci nacistickej éry vrátila Nemecku demokratickú vládu a právny štát. Toto je naozaj znepokojujúce, a to najmä preto, že táto nemecká strana v päťdesiatych rokoch minulého storočia spolupracovala s liberálmi a bola s nimi v koalícii.
Som za pevné puto medzi Tureckom a Európskou úniou. Turecko má pre nás strategický význam, ale nie za každú cenu. Po prvé, nemôžeme zrušiť prístupové podmienky, medzi ktoré patria sloboda prejavu, nezávislé súdnictvo, práva menšín a sloboda náboženského vyznania. Toto sa jasne uvádza v správach Komisie, ako aj v správe pani Oomenovej-Ruijtenovej. Po druhé, nemôžeme ohroziť integračnú kapacitu Európskej únie. Musíme nájsť iné spôsoby. Po tretie, Turecko je povinné zabezpečiť, aby nebol tento proces zablokovaný, a napokon aj dodržať sľuby, ktoré vyslovilo napríklad v kontexte Ankarského protokolu.
Turecko je v postavení jasne povedať, že integrácia v rámci Európskej únie je možná. Keď však pán Erdoğan vo svojom prejave v Nemecku povie, že Turci s nemeckým občianstvom majú byť lojálni v prvom rade k Turecku, máme vážny problém, čo sa týka integrácie. Toto je vyjadrenie konkrétneho postoja a aj prostriedkov na jeho uplatnenie.
Preto si myslím, že Turecko ešte nie je pripravené. Turecko sme však vyzvali, aby s nami konštruktívne spolupracovalo v kontexte dohody Berlín plus a v ďalších oblastiach s cieľom vytvoriť si pevnejšie puto. Príklad kláštora Mor Gabriel je súčasťou tejto otázky.
(Rečník prijal otázku podľa postupu zdvihnutia modrej karty v súlade s článkom 149 ods. 8.)
Graham Watson
(DE) Približne dva alebo tri milióny Nemcov a Britov žijú v južnom Španielsku, pán Brok. Čo by títo ľudia povedali, ak by španielska vláda vyžadovala, aby sa ich deti naučili po španielsky ešte predtým, než sa naučia po nemecky alebo anglicky? Boli by, samozrejme, proti tomu. Nemôžete len tak v Nemecku povedať, že ľudia sa musia naučiť najprv po nemecky. Mali by sa, samozrejme, naučiť obidva jazyky, ale Nemecko má pred sebou ešte dlhú cestu k vytvoreniu pravej integračnej politiky.
Elmar Brok
(DE) Pán Watson, ľudia, ktorí žijú v Nemecku a zamýšľajú sa vrátiť do svojej vlasti, budú mať, samozrejme, svoj rodný jazyk za svoj prvý jazyk. Ľudia, ktorí chcú nemecké občianstvo a zostávajú v Nemecku natrvalo, sa však najprv musia naučiť po nemecky, aby mali šancu na dobré výsledky v škole, na získanie vzdelania, a tým aj na úspešnú kariéru a začlenenie do spoločnosti. V tomto prípade je otázka jazyka prvoradá. Musíme rozlišovať medzi ľuďmi, ktorí idú do zahraničia na zimné prázdniny, a tými, ktorí chcú natrvalo zostať v inej krajine. Tento rozdiel sa týka integrácie. Nemôžete porovnávať ľudí, ktorí idú na dovolenku na Malorku, s tými, ktorí chcú získať občianstvo danej krajiny a žiť v nej natrvalo.
Maria Eleni Koppa
(EL) Proces vstupu Turecka do Európskej únie má naďalej strategický význam ako pre Európu, tak aj pre samotné Turecko. Tento proces je meradlom dôveryhodnosti Európy a úmyslov Turecka vykonať potrebné demokratické reformy. Vyjadrenia vlády o úmysloch vykonať demokratické zmeny sú však v rozpore so skutočnosťou. Niekoľko posledných dní so znepokojením sledujeme zatýkanie novinárov. Novinár Nedim Şener, známy kritizovaním prístupu polície k vražde arménskeho novinára Hranta Dinka, bol 20. februára zatknutý spolu so šiestimi svojimi kolegami. Všetci boli uväznení na základe obvinenia, že patria k teroristickej organizácii, čím počet novinárov vo väzení ďaleko prevýšil stovku. Čo sa v konečnom dôsledku zdá skutočným trestným činom v týchto prípadoch, je kritizovanie vlády pána Erdoğana, a nie trestná činnosť.
Únia podporila úsilie vlády zlikvidovať polovládne činnosti. To však nemožno použiť ako alibi na obmedzenie osobných slobôd, najmä slobody názoru. Vyzývam pána komisára Füleho, aby nám povedal, ako zamýšľa Komisia reagovať na tieto udalosti.
Andrew Duff
Je mi veľmi ľúto, že proces vstupu Turecka sa zastavil. Turecku sa nedarí urobiť pokrok, aký chceme, cyperský problém je naďalej neriešiteľný, Francúzsko a Nemecko sú nezmieriteľne proti tureckému členstvu a v tomto Parlamente je zjavne veľa predsudkov proti Turecku.
Čelíme obrovskej strategickej kríze. Európa stráca Turecko a Turecko stráca Európu. V roku 2011 sa musíme venovať novému, nefalšovanému partnerstvu, ktoré sa bude zakladať na radikálnom prehodnotení toho, v čom spočívajú skutočné záujmy obidvoch strán.
Evžen Tošenovský
(CS) Správa o pokroku Turecka za rok 2010 je nepochybne jednou z najkomplexnejších správ, o akých sme tu diskutovali. Napriek tejto zložitosti by sme sa však nemali nechať ovplyvniť predsudkami, ktoré majú korene v histórii. Nedávne udalosti v Turecku nesporne predstavujú faktory, ktoré sú neprijateľné z hľadiska európskych demokratických zásad. Musíme ešte viac zintenzívniť rokovania s Tureckom. Turecko má pre Európu zásadný geopolitický význam, pokiaľ ide o celý región Blízkeho východu. Túto pozíciu však neslobodno zneužívať. Ak však budeme viesť s Tureckom otvorený a zásadový dialóg, môže viesť k lepšiemu porozumeniu demokratických pravidiel. Hospodársky rozvoj Turecka bol za posledných niekoľko rokov skutočne pozoruhodný a jeho priemysel sa stáva významným partnerom európskych firiem v mnohých oblastiach. Preto je dôležité, aby týmto hospodárskym vzťahom zodpovedali príslušné politické vzťahy s Európskou úniou, a to s jasnou perspektívou do budúcnosti. Ak má Turecko naozajstný záujem o vstup do EÚ, nemôže prijímať také opatrenia ako v poslednej dobe. Z mnohých dôvodov silno podporujem pokračovanie procesu približovania Turecka k EÚ.
Philip Claeys
(NL) Musíme prestať používať výraz "správa o pokroku", keď hovoríme o rokovaniach s Tureckom. Je to nesprávny výraz, lebo Turecko neurobilo žiaden zásadný pokrok, pokiaľ ide o splnenie podmienok vstupu do EÚ.
Pokiaľ ide o Cyprus, dostali sme sa do slepej uličky, lebo Turci odmietajú splniť svoje povinnosti a pokračujú v nezákonnej vojenskej okupácii severu ostrova. Ani v oblasti demokratických práv nedošlo k žiadnemu pokroku. Ľudí prenasledujú za to, že vyjadrili svoj názor, blokujú internetové stránky a kresťanov a ďalších nemoslimov poškodzujú po všetkých možných stránkach. Keď sa na to znova a znova pýtajú poslanci tohto Parlamentu, Komisia vždy odpovie, že situáciu v Turecku sleduje pozorne a so znepokojením. Neurobila však žiadne konkrétne kroky a rokovania sa stále posúvajú na neurčito.
Je verejným tajomstvom, že veľa zástancov vstupu Turecka v rámci Komisie, v rámci ich vlastných členských štátov a v rámci Parlamentu v súkromných rozhovoroch pripúšťa, že celá táto myšlienka je katastrofa. Prestaňme sa preto klamať, prestaňme klamať verejnú mienku v Európe a Turkov a konečne zastavme rokovania s Tureckom.
Elisabeth Jeggle
(DE) Súhlasím s úprimným, a tým aj kritickým hodnotením prístupových rokovaní, ktoré sa uvádza v aktuálnej správe o pokroku Turecka. Od začiatku rokovaní bolo daných veľa sľubov, ale došlo len k nepatrnému konkrétnemu pokroku. Vzhľadom na vyhlásenú islamskú povahu tejto krajiny musia mať všetky náboženské komunity kresťanov a ďalších nemoslimov rovnaké práva, to znamená právo vyznávať svoje náboženstvo bez diskriminácie. Podľa mňa je to nevyhnutné. Turecko sa musí podujať na dosiahnutie úplného oddelenia štátu a náboženstva a prijať neislamské náboženstvá. Prípad kláštora Mor Gabriel je jedným z príkladov tohto problému.
Chcela by som pripomenúť členským štátom Európskej únie, že pri všetkých rokovaniach s Tureckom sú povinné ho neoblomne žiadať, aby dodržiavalo všeobecné ľudské práva.
Wolfgang Kreissl-Dörfler
(DE) Je pravda, že s Tureckom rokujeme o jeho vstupe do EÚ, nie o iných témach, a som za to, aby Turecko vstúpilo do EÚ. Reformy, ktoré turecká vláda začala v priebehu posledného roka, ma tešia. Turecko si však tiež konečne musí splniť povinnosti a uplatniť Ankarský protokol, aby sme mohli pokročiť v rokovaniach. Nesmie sústavne brať EÚ alebo Cyprus na zodpovednosť za patovú situáciu, čo vy, pán Erdoğan, veľmi rád robíte.
Turecko musí konečne skoncovať so zatýkaním novinárov, ktorí kritizujú režim. Ahmet Şık, Nedim Şener a ďalší potrebujú ochranu pred svojvoľnosťou justície. Toto sú len niektoré z požiadaviek otvorenia kapitoly 23. Pán Erdoğan, musíte predniesť jasné stanovisko k tejto téme, a nie sa vyjadrovať proti začleneniu svojich krajanov a šíriť svoj panturecký svetonázor, ako ste to urobili v Düsseldorfe. Práve toto od vás očakávame. EÚ tiež, samozrejme, musí prispieť k úspechu rokovaní a ukázať, že je pripravená prijať nových členov. Obidve strany majú domácu úlohu. Jedno je však isté. Lopta je teraz na vašej strane a ste na rade, čo sa týka činov.
Metin Kazak
Som si vedomý toho, že táto správa je veľmi rozporuplná a že dosiahnutie kompromisu v tomto Parlamente môže byť niekedy veľmi zložité, ale aj tak by sme sa mali stále snažiť o to, aby boli naše diskusie vyvážené a vecné.
V prvom rade nezabúdajme, že v dohode z Ankary sa stanovujú štyri slobody pohybu a colná únia medzi Tureckom a EÚ. Okrem toto niektoré rozhodnutia Európskeho súdneho dvora, ako aj existujúce vízové režimy pre ďalšie kandidátske krajiny dokazujú, že v tejto správe by sa mala jednoznačne podporiť liberalizácia vízového režimu pre tureckých občanov, najmä pre podnikateľov a študentov.
Po druhé, mali by sme žiadať o to, aby stagnujúca situácia na Cypre nabrala na obrátkach. Uplatnenie rozhodnutia Rady z 26. apríla 2004 by do veľkej miery podnietilo Turecko do uplatnenia dohody o pridružení medzi ES a Tureckom. Viedlo by to k hospodárskym a politickým prínosom pre obidve strany a okrem toho by to umožnilo všetkým obyvateľom ostrova voľne obchodovať a tiež by to eliminovalo súčasné dvojité normy v EÚ. Je čas ukázať, že Európsky parlament dokáže veci zmeniť.
Peter van Dalen
(NL) Vstup Turecka do Európy by bol jednou z najväčších chýb v histórii. Pripojila by sa k nám krajina s 80 miliónmi obyvateľov, ktorá by si nárokovala európsky rozpočet, európske rozhodovanie a zahraničnú politiku. To, k čomu by to viedlo, vidno na vzťahoch Turecka s hnutiami Hamas a Hizballáh a s Iránom.
Vstup Turecka by mal zničujúci účinok aj na integráciu. Už teraz to vidíme. Premiér Erdoğan nedávno vyzval tureckých migrantov v Nemecku, aby sa naučili v prvom rade po turecky. Podľa mňa je však logické to, že ak žijete v Nemecku, v prvom rade by ste sa mali naučiť po nemecky.
Program pána Erdoğana je programom islamskej strany a aj v tejto veci by sa rovnováha narušila, ak by Turecko vstúpilo do EÚ. Museli by sme sa zaoberať miliónmi ľudí, ktorí, žiaľ, nepoznajú židovsko-kresťanské základy Európy a chceli by ich zmeniť. Preto by sme mali zabezpečiť, aby bola správa o pokroku za rok 2010 poslednou. Zastavme tieto nezmyselné rokovania. Privilegované partnerstvo by skombinovalo to najlepšie z obidvoch svetov.
Emine Bozkurt
(NL) K pokroku a vzájomnej dôvere dôjde len vtedy, keď Turecko aj Európska únia splnia svoje príslušné záväzky. Otvorenie nových rokovacích kapitol vyústi presne do tohto typu nového dynamizmu, pokiaľ ide o ľudské práva a spravodlivosť, aké chceme.
Veľké obavy vyvoláva sloboda tlače. Ochrana tejto slobody, ktorá prechádza ťažkými časmi, je hodnotnou devízou. V demokracii má tlač významnú úlohu, keďže kontroluje tých, ktorí sú pri moci. Samotné Turecko má, očividne, ťažkú povinnosť uplatniť právne predpisy EÚ, ale aj Európa má svoje povinnosti, napríklad dodržanie záväzkov uvedených v dohode o pridružení, ktoré sa týkajú voľného pohybu osôb, a záverov Rady z apríla 2004, ktoré sa týkajú Cypru.
Na záver by som sa chcela pri príležitosti dnešného stého Medzinárodného dňa žien vyjadriť k právam žien v Turecku. Z právneho hľadiska sa toho veľa zlepšilo, ale vyzývam tureckú vládu, aby urobila úplne všetko, čo je v jej silách, s cieľom riadne presadiť tieto právne predpisy, a aby vzhľadom na nadchádzajúce voľby zareagovala na výzvu Parlamentu stanoviť kvóty na zvýšenie počtu žien v zastupiteľských funkciách.
Konrad Szymański
(PL) Podľa mňa je zrejmé, že Turecko ponúkne obrovské potenciálne výhody z hľadiska našej vlastnej politiky voči tomuto regiónu, a to pokiaľ ide o Kaukaz aj Blízky východ. Nová a neobyčajne aktívna turecká politika voči tomuto regiónu očividne predstavuje otázku toho, či pôjde o tureckú politiku pod európskou vlajkou, alebo či v skutočnosti pôjde o európsku politiku s pomocou Turecka. Tak či onak je to drahocenná perspektíva.
Mám dojem, že táto spolupráca by mala čím skôr získať omnoho pragmatickejší základ a že veľmi zdĺhavé diskusie o členstve sú - celkom zbytočne - frustrujúce pre obidve strany. Je veľa dôvodov, pre ktoré trvajú tak dlho, a vyhliadky na ich dokončenie nie sú v súčasnosti veľmi dobré. Dnes by som chcel poďakovať za správu, ktorú predložila pani Oomenová-Ruijtenová a ktorá je, ako obyčajne, vyváženým dokumentom. Ďakujem najmä za to, že otázky týkajúce sa slobody náboženského vyznania kresťanov v Turecku sú tak dobre zvládnuté. Táto otázka je naďalej problémom, ktorý sa týka právnej subjektivity kresťanskej komunity, reštitúcie majetku a príležitostí vychovávať kňazov. Na to by sme nemali zabúdať.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Na úvod by som rád poďakoval pani Oomenovej-Ruijtenovej, ktorá znova pripravila veľmi komplexnú správu o pokroku Turecka. Každý rok Európska komisia prijíma "balík rozšírenia" a my na základe tohto balíka pripravujeme správu s hodnotením pokroku smerom k vstupu do Európskej únie, ktorý dosiahla každá kandidátska krajina za posledných 12 mesiacov. Podľa hodnotenia Komisie Turecko postačujúco spĺňa politické kritériá. Nedávne ústavné reformy poskytli príležitosť na zlepšenie v mnohých oblastiach, napríklad v oblasti súdnictva a základných práv. Balík noviel k ústave, ktorý bol schválený minulý rok v referende, je krokom správnym smerom, ale príprave a prijatiu týchto reforiem nepredchádzal konzultačný proces, do ktorého by boli zapojené politické strany a občianska spoločnosť. To, že táto reforma tvorí základ pre vymenovanie ombudsmana a zriadenie vnútroštátnej inštitúcie pre ľudské práva, je veľmi vítané.
Teraz bude kľúčové zabezpečiť, aby sa tieto nové návrhy presadili transparentne na základe demokratických postupov a v súlade s európskymi normami. Vzťahy Turecka s jeho susedmi, žiaľ, vrhajú na rokovací proces zlé svetlo, ktoré je neustále prítomné. Domnievam sa, že ak Turecko prejaví dobrú vôľu, vytvorí priaznivé prostredie pre pokračovanie rokovaní o Cypre a podporí tieto rokovania a ak hmatateľne prispeje ku komplexnému vyriešeniu tohto problému, dožije sa vrelšieho prijatia na európskej aj medzinárodnej scéne. Ďakujem.
Kyriakos Mavronikolas
(EL) Chcel by som sa vyjadriť najmä k otázke Cypru, ako sa uvádza v návrhu uznesenia pani Oomenovej-Ruijtenovej. Prešiel jeden rok a kolonizácia pokračuje, na Cypre je stále okupačné vojsko a nielen to; tureckí Cyperčania už asi mesiac protestujú proti prítomnosti tureckých vojsk na ostrove a proti hospodárskej situácii na okupovanom území, ktorú spôsobila prítomnosť tureckej okupačnej armády.
Ako zareagoval turecký premiér? Tak, že povedal, že nie je na Cypre kvôli tureckým Cyperčanom, ale kvôli strategickým záujmom Turecka.
Morálne hodnoty a zásady Európskej únie jej nedovolia obetovať Cyprus na oltári pokroku Turecka k vstupu do EÚ a ako socialistický kolega pripomenul tomuto Parlamentu, musím povedať - a ježia sa mi z toho chlpy na zátylku -, že nie Cyprus napadol Turecko, ale Turecko napadlo Cyprus. Na to nezabúdajme.
(potlesk)
James Elles
Chcel by som sa pripojiť k tým, ktorí blahoželajú spravodajkyni k veľmi komplexnej a vyváženej správe, ale pripájam sa k tým, ktorí už povedali, že táto správa je sotva o pokroku: mala by to byť skôr správa o situácii.
S cieľom zdôrazniť, že toto je zoznam veľmi malých úspechov vo významných otázkach, o ktorých sa diskutuje, v odseku 40 veľmi opatrne uviedla nutnosť stiahnutia tureckých vojsk z Cypru; ako ďalší rečníci, v odseku 47 odsúdila to, že Turecko neuplatnilo dodatočný protokol; a potom, ako už povedali ostatní, hovorí o blokáde strategickej spolupráce medzi NATO a EÚ mimo rámca dohôd "Berlín plus".
Domnievam sa, že je veľmi dôležité, aby Únia neustúpila v ani jednej z týchto otázok a aby neotvorila žiadne ďalšie rokovacie kapitoly, kým nebude Turecko v tejto diskusii ochotným partnerom. Alebo možno na konci, keď sa pozriete na celý tento proces, budete rozmýšľať, či majú obidve strany vedenie na jeho dokončenie, alebo či to bola len myšlienka 20. storočia, ktorá v 21. storočí nedáva vôbec žiaden zmysel.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Turecko je veľká krajina strategického významu, ale je pripravené na Európu? Nie, ešte nie. Je Európa pripravená na Turecko? Nie, ešte nie. Vzdalo sa Turecko svojich ašpirácií na vstup? Nie, ešte nie. Tri otázky a tri odpovede, pán komisár, realisticky ilustrujúce rozhodujúci bod zlomu, ktoré Turecko dosiahlo na svojej ceste k vstupu do EÚ. Okrem toho sumarizujú zložitý vzťah medzi Tureckom a Európou. Z historických, politických a kultúrnych dôvodov tento vzťah vždy kolísal medzi dôverou a podozrievaním a medzi príťažlivosťou a odporom. Politickým vyjadrením tejto skutočnosti je dlhá a bolestná cesta Turecka za vstupom do EÚ.
Napriek pozoruhodnému pokroku, ktorý Turecko dosahuje, nám ešte vždy dáva dôvod na obavy o otázky ľudských práv. Stále sa dohaduje o každej malej povinnosti voči Európskej únii. Odmieta znormalizovať svoje vzťahy s členským štátom Cyperskou republikou, udržiava hrozbu vojny proti ďalšiemu členskému štátu Grécku a odmieta uznať a uplatniť Dohovor o morskom práve.
Arogancia tureckého vedenia nedávno nahnevala dokonca aj tureckých Cyperčanov. Čo sa týka Európy, tá stále vysiela nejednoznačné signály o vstupe do EÚ, ktoré vôbec nepomáhajú. Preto potrebujeme jasnejšie stanovisko. Len úplné dodržanie záväzkov, ktoré Turecko prevzalo, ho môže a - čo je len spravodlivé - musí priviesť k vstupu do EÚ. Ak však máme byť objektívni, musíme byť prísni aj na Turecko.
Na záver chcem zablahoželať pani Oomenovej-Ruijtenovej k správe, za ktorú budem hlasovať, a vyzývam kolegov, aby urobili to isté.
Michael Cashman
Som hrdý na to, že môžem vystúpiť a privítať pokrok, ktorý Turecko urobilo, pokiaľ ide o jeho vstup do EÚ. Už dlho podporujem vstup Turecka do EÚ. Je v záujme EÚ a, samozrejme, aj v záujme Turecka. Môžeme prijať úzkoprsé, populistické stanovisko alebo môžeme prejaviť vodcovstvo a víziu. Vodcovstvom a víziou je priviesť Turecko do EÚ, do ktorej patrí.
Došlo k nejakým pozitívnym krokom, ale rovnako treba urobiť ešte viac. Ponúknem niekoľko konštruktívnych návrhov. Treba urobiť viac s cieľom bojovať proti diskriminácii a podporiť rodovú rovnosť, rovnosť na základe rasového alebo etnického pôvodu, náboženského vyznania alebo vierovyznania, veku a sexuálnej orientácie. To všetko by mali zaručiť právne predpisy. Preto žiadam turecké úrady, aby do návrhu právnych predpisov o boji proti diskriminácii a nerovnosti znova uviedli sexuálnu identitu.
Čas sa kráti. O tejto otázke by som mohol hovoriť dlho. Oplatí sa pripomenúť, že Turecko je modernou a sekulárnou krajinou a že v Turecku mohli ženy voliť omnoho skôr ako v niektorých častiach EÚ - na čo by sme nemali zabúdať, keď sa pozrieme späť na viac ako sto rokov feminizmu.
Miroslav Mikolášik
(SK) Transformácia Turecka na skutočnú pluralitnú demokraciu založenú na ochrane ľudských práv a základných slobôd sa javí ako pretrvávajúca výzva.
Turecko nezaznamenalo v porovnaní s predošlým rokom žiadny významný pokrok v uskutočňovaní reforiem a napĺňaní kodanských kritérií, ktorých plný súlad je nevyhnutným predpokladom na vstup do Európskej únie. Nedostatky pretrvávajú predovšetkým v oblasti súdnictva, kde stále nie je zabezpečené právo na spravodlivý a rýchly proces, v otázkach práv menšín a žien a taktiež v otázkach slobody vierovyznania, prejavu, slobody tlače a boja proti korupcii. Obzvlášť náboženská nesloboda je očividná.
Turecko musí zlepšiť koordináciu svojej zahraničnej politiky so zahraničnou politikou Európskej únie a prejaviť tak zastávanie spoločných hodnôt a záujmov s Európskou úniou. Konkrétnym prejavom by sa napríklad mala stať podpora úsilia Európskej únie zabrániť Iránu získať jadrové zbrane a podpísanie štatútu Medzinárodného trestného súdu, ktoré Turecko naďalej očividne odkladá. Rovnako očakávam od Turecka, že vyvinie oveľa väčšiu aktivitu za účelom vyriešenia cyperskej otázky - po slovensky povedané - stiahnutie svojej vojenskej sily z tohto okupovaného územia.
Franz Obermayr
(DE) Vážená pani predsedajúca, veľmi pekne vám ďakujem za príležitosť položiť otázku. Teraz je, žiaľ, už trochu neskoro. Ako ste videli, pán Cashman už odišiel z rokovacej sály. Mám niekoľko dôležitých otázok, ktoré by som chcel položiť pánovi Cashmanovi. Chcel by som vás požiadať, aby ste zabezpečili, že keď poslanec využije príležitosť položiť otázku podľa postupu zdvihnutia modrej karty, vystúpi okamžite. Inak môže poslanec, ktorému bola otázka položená, odísť z rokovacej sály, čo sa stalo aj teraz. Možno však budem mať príležitosť vystúpiť podľa postupu "catch-the-eye", za čo by som vám chcel vopred poďakovať.
Eleni Theocharous
(EL) Ako pani Oomenová-Ruijtenová celkom správne uvádza vo svojej správe, Turecko nemôže vstúpiť do Európskej únie, kým sa nevyrieši otázka Cypru, kým sa nezruší okupácia a kým vojsko neodíde z Cypru; samotné Turecko uťahuje slučku okolo prístupového procesu. Pán komisár, preto by mal napokon každý, kto chce pomôcť Turecku, počúvať, čo hovoria tureckí Cyperčania, ktorí v súčasnosti protestujú, a to nie za priamy obchod alebo jeho preloženie, ako sme počuli dnes v rozhodnutí z 26. apríla, ale za to, aby bol Cyprus oslobodený od okupácie a aby boli oni sami voľní a slobodní. Pán komisár, nemyslím si, že Turecko môže vstúpiť do EÚ tak, že zničí Cyprus, a všetci, ktorí chcú pomôcť Turecku, si musia vybíjať zlosť na Cypre. Toto je podstata, ktorou sa musíme všetci riadiť, lebo ak sa otázka Cypru nevyrieši spravodlivo, bude to mať katastrofálne následky pre samotnú Európsku úniu.
Mario Mauro
(IT) Musím pripustiť, že v dôsledku výbornej, vynikajúcej práce, ktorú urobila pani Oomenová-Ruijtenová, teraz vedieme rozpravu, ktorú však stále sprevádza veľká dávka pokrytectva, keď je reč o Turecku.
Nedokážeme prekonať toto pokrytectvo, ale možno by sme ho vedeli lepšie zvládnuť, ak by sme zvážili niekoľko všeobecných kontextových činiteľov. Prvým je, že musíme pripustiť skutočnosť, že sme zlyhali na celej čiare, pokiaľ ide o zavedenie skutočnej stratégie vo vzťahu ku krajinám ležiacim na južnom pobreží Stredozemného mora, alebo sme sa možno o to ani neusilovali. Otázka Turecka s tým úzko súvisí.
Keď sme pred niekoľkými dňami išli na misiu do Tuniska, jediná islamská strana al-Nahda nám celkom úprimne povedala, že sa inšpirovala Stranou spravodlivosti a rozvoja (AKP) Recepa Tayyipa Erdoğana a že ľudia akosi vnímajú Turecko tak, že sa dokáže obrátiť tvárou k Európe, ale nevedia, či je druhá tvár, tá európska, ochotná zohľadniť to.
Musíme si položiť otázku, čo sa oplatí urobiť, pokiaľ ide o Turecko: oplatí sa byť úplne úprimní a rýchlo napredovať smerom k formám privilegovaného partnerstva, ktoré bude zahŕňať celú oblasť Stredozemia, alebo sa oplatí ďalej hrať o čas a odkladať naše rozhodnutie na neurčito, aby nám nakoniec samotní Turci raz a navždy so svojou obrovskou hrdosťou povedali "nie", a tým ešte viac skomplikovali situáciu v oblasti Stredozemia?
Nazdávam sa, že to my by sme sa mali rozhodnúť, a nie čakať na rozhodnutie ostatných. Máme konkrétne záväzky a musíme ich v celosti prevziať. Musíme mať odvahu povedať "áno" alebo "nie" a potom zistíme, že táto situácia priniesla pozitívny výsledok.
Andrey Kovatchev
(BG) Blahoželám pani Oomenovej-Ruijtenovej k vynikajúcej práci, ktorú urobila. Turecko považujeme za dôležitého euroatlantického partnera. Preto som si istý, že napriek našim rozporom sa všetci zhodneme na tom, že potrebujeme reformované, demokratické, sekulárne a európske Turecko.
Osobne ma veľmi znepokojuje riziko, že turecká domáca a zahraničná politika sa prikloní k islamu. Vidíme, že časť tureckej politickej špičky jednoznačne nechce dodržiavať zásadu prísneho oddelenia náboženstva od politiky podľa odkazu Atatürka.
Európa musí pomôcť Turecku prekonať vnútorné rozdelenie tureckej spoločnosti, čo zahŕňa aj zlepšenie situácie menšín a vzťahov s jeho susedmi. Nemôžeme, samozrejme, obviňujúco ukázať prstom len na Turecko. Jeho susedia musia tiež v tomto smere niečo urobiť.
Očakávam, že budeme pracovať v partnerstve, pokiaľ ide o všetky spoločné otázky všeobecného záujmu, najmä o spoluprácu v NATO a energetickú infraštruktúru. Na záver, dúfam a očakávam, že Turecko čo najskôr podpíše predpokladanú dohodu o readmisii s Európskou úniou, a to bez omeškania a bez ďalších podmienok.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Prípadný vstup Turecka do Európskej únie by so sebou prinášal rozsiahle ekonomické, politické a civilizačné dôsledky, s akými Európska únia doteraz pri žiadnom z rozširovaní nebola konfrontovaná. Napriek odlišnostiam v porovnaní s európskou kultúrou, tradíciou a hodnotami však Turecko nie je fundamentalistickou krajinou a náboženstvo je slobodným prejavom každého jednotlivca.
Turecku nemožno odoprieť snahu o plnenie kritérií na vstup do Európskej únie, aj keď je samozrejme žiaduce podniknúť intenzívnejšie kroky, ktoré by pomohli urovnaniu sporov medzi cyperskými Turcami a Grékmi, a vyriešenie cyperskej otázky by sa následne mohlo pričiniť tiež o väčšiu stabilitu, prosperitu a bezpečnosť východného Stredomoria a mohlo by do istej miery napomôcť zrýchliť prístupový proces Turecka do Európskej únie.
Záverom mi však dovoľte povedať jednu vetu. My sme tu, kolegyne a kolegovia, rovnako kolegovia v Komisii a v Rade, na to, aby sme boli čestní, a ak tvrdíme, že Turecko postupne plní kritériá, potom nehovorme už dopredu o akomsi privilegovanom partnerstve. Alebo Turecku rovno povedzme, že napriek tomu, že splní všetky kritériá, nedosiahne plné členstvo v Európskej únii. Myslím si, že to by bolo z našej strany čestné.
Jelko Kacin
(SL) Dramatické a zásadné zmeny, ku ktorým dochádza, nám pripomínajú, že kým v arabskom svete prebieha demokratizačný proces, sme si čoraz viac vedomí nestálosti našich dodávok energie a našej energetickej závislosti.
Turecko je naším najhodnotnejším, najočividnejším a najpresvedčivejším príkladom fungujúcej demokracie v arabskom svete a, samozrejme, príkladom rozmachu hospodárstva. Európska únia aj Turecko sú však stále rukojemníkmi nevyriešenej otázky Cypru. Niektoré dôležité kapitoly sú pre Turecko ešte vždy zablokované. Dnes musíme zdôrazniť, že je naliehavé, aby bola energetická kapitola otvorená čo najskôr, a našim cyperským priateľom v Nikózii musíme vyslať silný signál, že otvorenie tejto kapitoly bude prínosom pre nás aj pre Cyprus a Turecko. Zablokovanie tejto kapitoly škodí Cypru, Turecku a celej Európskej únii, stabilite v tomto regióne a stabilite na svetových trhoch.
Okrem toho, ak by sme túto kapitolu otvorili tento rok, vlastnými činmi by sme ukázali, že my v Európskej únii vieme a účinne dokážeme pripustiť problémy a pasce minulosti aj budúcnosti. Ak túto kapitolu neodblokujeme, naďalej budeme len bezmocnými a neúčinnými okolostojacimi.
Charles Tannock
Napredovanie Turecka smerom k vstupu do EÚ naďalej stagnuje. Jedným z dôvodov je nepochybne nedodržanie dodatočných ankarských protokolov a neuznanie Cypru a jeho nepretržitá okupácia.
To, že turecká vláda odmieta otvoriť svoje prístavy a letiská obchodu z Cyperskej republiky, je neprijateľné, ale chcel by som spomenúť aj to, že by mohla mať konštruktívnejší prístup k svojmu susedovi Arménsku vrátane opätovného otvorenia spoločnej hranice s Arménskom a pripustenia úmyselného hromadného zabíjania Arménov v roku 1915. Okrem toho hrozí, že slabo maskovaná turecká politická podpora Iránu prekazí úsilie EÚ zabrániť islamistickej teokracii v Teheráne zostrojiť atómovú bombu, čo je veľmi poľutovaniahodné.
Okrem toho ma znepokojuje aj čoraz väčšie nepriateľstvo Turecka voči nášmu spojencovi Izraelu, čo dokazujú aj útoky na konvoj smerujúci do Gazy a oficiálne zverejnené zistenia Turecka. Turecko naďalej necháva zatvorený grécky ortodoxný kláštor na ostrove Chalki bez zjavného dôvodu a jeho starodávnym sýrskym kresťanom naďalej upiera ich plné práva spoločenstva. Nepochybujem o tom, že Turecko musí teraz zdvojnásobiť úsilie, ak chce urobiť ďalší pokrok smerom k EÚ a jej hodnotám.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Zo všetkých problémov, ktorým Turecko čelí na ceste k vstupu do EÚ, ako sa uvádza v správe pani Oomenovej-Ruijtenovej, ktorej ďakujem, akými sú napríklad kurdský problém, arménsky problém, sloboda tlače a nutnosť dodržiavať práva žien, je cyperský problém najciteľnejší.
Kandidátska krajina nemôže okupovať územie Európskej únie. Ak chce pokračovať vo svojej ceste k vstupu do EÚ, musí stiahnuť svoje vojská z Cypru a skoncovať s okupáciou tureckých a gréckych Cyperčanov.
Jaroslav Paška
(SK) Úvodom by som chcel oceniť úsilie tureckej administratívy približovať svoje politické štruktúry európskemu hodnotovému systému. Na druhej strane nemôžme nevidieť pretrvávajúce problémy v oblasti rešpektovania ľudských práv, najmä v oblasti práv menšín, žien či potláčania slobody vierovyznania.
Najvážnejším problémom sa však javí skutočnosť, že Turecko stále okupuje takmer 50 % územia nášho členského štátu - Cypru. Európska únia je tak sprostredkovane s Tureckom vo vojnovom konflikte. Konflikte, ktorý mnohým obyvateľom Cypru zobral domovy a doposiaľ nedáva žiadnu nádej na vyriešenie bezprávneho stavu.
Preto si myslím, že dialóg medzi Bruselom a Istanbulom potrebuje viac otvorenosti, aby naši tureckí priatelia pochopili, že cesta do Európskej únie vedie len cez kritériá, ktoré sa nedajú obísť. No ak sa našim tureckým priateľom zdá, že nie sú pripravení náročné kritéria Európskej únie splniť, tak by bolo slušné, keby to čestne priznali a ponúkli rozumnú alternatívu nášho spoločného súžitia.
Andrew Henry William Brons
Vyjadrenia uvedené v správe sú dosť zdržanlivé. Uvádza sa v nej, že v oblasti základných práv treba vynaložiť značné úsilie. Spisovateľ Orhan Pamuk unikol stíhaniu za heretický pohľad na tureckú históriu len vďaka svojej medzinárodnej sláve. Právne predpisy stále platia. Môže EÚ vôbec tolerovať potláčanie heretického akademického názoru v členskom štáte?
V správe sa ďalej uvádza, že v oblasti normalizovania vzťahov s Cyprom nedošlo k žiadnemu pokroku. Jednoducho povedané, Turecko ešte vždy pomocou ozbrojených síl okupuje severnú časť tejto krajiny, vyvlastňuje majetky gréckych Cyperčanov a znesväcuje a drancuje ich obradné a pohrebné miesta. Kým Turecko bezpodmienečne nestiahne svoje vojská, nevráti majetky a nenapraví škody, nemali by sme s ním udržiavať žiadne vzťahy, nieto ešte rokovať o jeho členstve v EÚ.
Štefan Füle
člen Komisie. - Toto je nepochybne dobrá a užitočná rozprava, ktorá odzrkadľuje veľa názorov a pohľadov.
Ale ako mnohí z vás zdôraznili, ak Turecko naozaj splní všetky svoje príslušné povinnosti týkajúce sa vstupu do EÚ a my budeme naďalej postupovať odhodlane a seriózne, potom budeme môcť predísť väčšine frustrácií, o ktorých sa niektorí z vás zmienili, a pokračovať ďalej.
Súhlasím aj s tými, ktorí dosť jasne hovoria, že pokrok v prípade dodatočného protokolu, dohody z Ankary a rozhovorov o úplnom urovnaní týkajúcom sa Cypru by podporil prístupové rokovania.
Súhlasím aj s tými, ktorí naznačili, že pravidlá by sa nemali meniť uprostred hry. Dovoľte mi však vyjadriť sa celkom jasne. Pre mňa toto nie je hra, pre mňa je to vážny proces. Som presvedčený, že na konci tohto procesu väčšina občanov Európskej únie a Turecka jasne uvidí, aké výhody prinesie členstvo nového a moderného Turecka v Európskej únii.
Moja druhá poznámka je, že tohtoročná správa je nepochybne vyvážená. Veľmi oceňujem najmä to, že pani spravodajkyňa do veľkej miery zohľadnila nutnosť vnímať celú vec v širších súvislostiach a nielen prezentovať tento Parlament zoznamom incidentov a problémov, čo sa zohľadňuje aj v dnešnej rozprave.
Mojou treťou poznámkou je, že súhlasím aj s tými, ktorí úplne jasne hovoria, že kľúč k mnohým kapitolám je v rukách našich tureckých partnerov.
Som jedným z tých, ktorí chcú, aby sa kapitoly ako kapitola 15 o energetike a najmä kapitola 23 o súdnictve a základných právach otvorili. Sú veľmi dôležité, najmä kapitola 23. Myslím si, že by bolo v záujme Turecka aj Európskej únie, aby spolupracovali s cieľom dosiahnuť úspech v týchto dôležitých otázkach.
Bolo povedané, že 14 kapitol je zmrazených pre Ankarský protokol. Dovoľte mi jednu osobnú pripomienku. Myslím si, že je rozdiel medzi kapitolami, ktoré sú zmrazené jednostranne, a tými, ktoré sú zmrazené na základe odporúčania Komisie z dôvodu neplnenia povinností Turecka voči colnej únii, čo následne schválili členské štáty formou konsenzu. Kapitoly 23 a 15 sú medzi tými, ktoré sú zmrazené jednostranne.
Moja posledná poznámka sa týka otázky, ktorá nám v týchto dňoch leží na srdci, konkrétne situácia slobody médií v Turecku. Vo štvrtok som sa celkom jasne vyjadril s cieľom zabezpečiť, aby bol tureckým kolegom vyslaný signál, že turecké právne predpisy nie sú dostatočné na zaručenie slobody prejavu v súlade s Európskym dohovorom o ľudských právach a Európskym súdom pre ľudské práva, a aby som jasne potvrdil, že Turecko musí naliehavo upraviť svoj právny rámec s cieľom zlepšiť uplatňovanie slobody tlače v praxi, a to výrazne.
O tejto otázke som v piatok v zásade z toho istého hľadiska rozprával s tureckým ministrom zahraničných vecí pánom Davutoğlom. Dovoľte mi však aj túto poznámku. Myslím si, že je dôležité nebáť sa kriticky vysvetliť, v čom vidíme problémy. Ale dôležité je tiež pomôcť Turecku presadiť právne predpisy v takej forme a s takými pravidlami, aby zodpovedali uvedenému dohovoru.
Rozmýšľam, ako do tohto procesu zapojiť Radu Európy aj OECD, a o výsledkoch týchto konzultácií a spôsobe, akým odporúčam postupovať, budem Parlament informovať.
Enikő Győri
Veľmi pekne vám ďakujem za túto vynikajúcu rozpravu. Pokiaľ ide o pripravenosť Turecka a celý prístupový proces, bolo predložených veľa argumentov, a to ako za, tak aj proti. Aj toto nasvedčuje zložitosti situácie a tomu, aká ťažká bola úloha pani Oomenovej-Ruijtenovej. Domnievam sa, že urobila výbornú prácu, lebo pripravila správu, ktorá veľmi dobre odzrkadľuje, aké ťažké je zhodnotiť situáciu a pripravenosť Turecka.
Na niektorých bodoch sme sa však zhodli a podľa mňa sa to odzrkadlilo aj na tejto rozprave. Domnievam sa, že k dohode došlo nielen tu medzi stranami, ale aj na strane Komisie a Rady. Prvým z týchto bodov je, že potrebujeme európske Turecko a je v našom záujme pomáhať pri tomto procese. Hovoríme tu o strategickom partnerovi. Nemôžem dostatočne zdôrazniť, aké dôležité je mať krajinu s malou časťou územia v Európe za priateľa. Okrem toho niet pochýb, že tento proces sa zakladá na podmienkach a Turecko musí splniť svoje povinnosti, a to všetky, na ktoré sa podujalo, a aby sme mohli zabezpečiť pokrok v rokovaniach, musí splniť naše kritériá a očakávania. Niet pochýb ani o tom, že Turecko sa musí usilovať o dobré susedské vzťahy. Táto otázka sa pri prístupových rokovaniach nebude spochybňovať.
Vidíme, že sa diskutuje o tom, k akému pokroku došlo a koľko úloh Turecko splnilo. Domnievam sa, že nemôžeme spochybňovať úspechy, pokiaľ ide o ústavnú reformu, a že k pokroku došlo napríklad aj vo veciach menšín, aj keď len k čiastočnému. Nikto nespochybnil to, že máme pred sebou ešte dlhú cestu. Stačí sa len znova zmieniť o otázke slobody tlače, situácii žien alebo fungovaní justičného systému. Ak skúmame, ako vdýchnuť prístupovým rokovaniam nový život, mali by sme zvážiť rámec našej činnosti. Ako povedal pán komisár Füle, ešte 13 kapitol je otvorených a nám sa podarilo uzatvoriť iba jednu, kým 16 kapitol bolo zmrazených, a v nich nemôžeme v súčasnosti urobiť žiadny pokrok. V skutočnosti môžeme pracovať iba na troch kapitolách, konkrétne na kapitolách o hospodárskej súťaži, verejnom obstarávaní a sociálnej politike a zamestnanosti. Z nich je najlepšie pripravená kapitola o hospodárskej súťaži a veľa práce sa urobilo počas belgického predsedníctva, a to aj preto, aby sme mohli otvoriť túto kapitolu, a Komisia s našou maximálnou podporou veľmi tvrdo pracuje na otvorení tejto kapitoly aspoň počas maďarského predsedníctva. Opakujem, že na ten účel musí Turecko splniť veľa podmienok. Verím, že v tomto ohľade dôjde k pokroku, a skutočne by som nechcela, aby sme celé mesiace nemohli otvoriť ďalšiu kapitolu.
Veľa z vás žiadalo alebo naznačilo, že pokrok vo veci víz by bol vítaný. Budem k vám úprimná. Maďarské predsedníctvo by podporilo Komisiu, aby začala dialóg, ale všetci vieme, že na schôdzi Rady nebola situácia v tomto ohľade úplne jednoznačná a niekoľko členských štátov vyjadrilo pochybnosti. Ako maďarské predsedníctvo, aj ja sa nazdávam, že začať dialóg by bolo v našom záujme. Hovorili ste aj o slobode náboženského vyznania a prenasledovaní kresťanov. Rada už bola skritizovaná za to, že sa tejto otázke nevenuje. Hoci táto otázka patrí do kompetencie pani Ashtonovej ako predsedníčky Rady pre zahraničné veci, rada by som vám povedala, že bola zaradená do programu Rady pre zahraničné veci na január. Vtedy ešte nebola žiadna dohoda, ale Rada pre zahraničné veci na schôdzi vo februári prijala uznesenie, ktorým odsúdila prenasledovanie všetkých náboženských menšín, najmä kresťanov, takže Rada sa tejto otázke vlastne venovala.
Dovoľte mi položiť nám všetkým otázku, lebo hovoríme o tom, čo Turecko urobilo, či to stačí a či pracuje tak, aby sa priblížilo vstupu do EÚ. Zamyslime sa však aj nad všetkým tým, čo závisí od nás. A ak budeme chcieť byť úprimní, zistíme, že Európa nežije v dobe začleňovania. Pozeráme sa na to, čo sa deje v severnej Afrike, ale ak sa pozriete na to, čo sa deje v rámci Európskej únie alebo v našom bezprostrednejšom susedstve, zistíte, že Turecko je jednou z piatich kandidátskych krajín, ale sú tu ešte štyri. Do akej miery môžeme podporiť tieto procesy? Do akej miery sme pripravení dokončiť prístupové rokovania s Chorvátskom? Do akej miery sme pripravení prijať Rumunsko a Bulharsko do schengenského priestoru? Do akej miery sme pripravení pozdvihnúť európsku komunitu s ťažkým osudom - Rómov? Začleňovanie je na programe vo veľmi rozmanitých kontextoch.
Európa sa teraz obrátila trochu do seba. Hovorím to s veľkou dávkou otvorenosti. Je vyčerpaná z rozširovania. Musíme sa zaoberať vlastnými verejnými mienkami, tým, do akej miery sme otvorení, pokiaľ ide o tieto otázky. Myslím si, že by sme mali možno premýšľať z trochu dlhodobejšieho hľadiska. Ak zvážime dlhodobé záujmy Európskej únie, čiže to, že si chce udržať príťažlivosť pre občanov EÚ aj svojich bezprostredných susedov, či už Turecko alebo všetky severoafrické krajiny, myslím si, že by sme mali oživiť inkluzívnejšiu Európu v rámci nás samých, a to prirodzene s tým, že to nemôže byť v žiadnom prípade nepodmienené a že ani jednej kandidátskej krajine nemôžeme odpustiť prácu, ktorú od nej očakávame. Ak by Turecko stratilo záujem o Európsku úniu, bola by to podľa mňa pre ňu ťažká chvíľa.
Ria Oomen-Ruijten
V prvom rade by som chcela zopakovať, že ja - a my - sme túto správu pripravili s veľkou mierou opatrnosti. Chcela by som podať túto procedurálnu námietku: chcem požiadať kolegov, aby už nepredkladali nové pozmeňujúce a doplňujúce návrhy, lebo ak chceme, aby bola diskusia o tejto téme nepolarizovaná, ak chceme, aby sa celé plénum celkom zaviazalo...
(Predsedajúca prerušila rečníčku.)
Predsedajúca
V súlade s článkom 110 ods. 2 rokovacieho poriadku som dostala jeden návrh uznesenia.
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční v stredu 9. marca 2011.
Písomné vyhlásenia (článok 149)
Cristian Silviu Buşoi
Tešia ma kroky, ktoré doteraz Turecko urobilo, ale chcem zdôrazniť, že treba dosiahnuť ešte veľký pokrok. Konkrétne opatrenia treba prijať v oblastiach ako sloboda tlače, postavenie žien v tureckej spoločnosti, dialóg medzi politickými stranami a najmä uznanie Cypru, ktorý je členským štátom EÚ. Tento konflikt vrhá obrovský tieň na prístupové rokovania Turecka s EÚ. Preto musí Turecko ukázať, že je skutočne odhodlané vyriešiť tento spor.
Myslím si však, že prístupové rokovania Turecka musia pokročiť s cieľom podporiť reformy v tejto krajine, lebo nesmieme zabúdať, že Turecko je vzorom pre arabské krajiny. Turecko by pomohlo šíriť stabilitu v nestálych regiónoch, ktoré sa nachádzajú za jeho východnými a južnými hranicami.
Okrem toho stojí za zmienku, aký význam má Turecko pre Európsku úniu, keďže je kľúčovým hráčom v odvetví energetiky. Integrácia Turecka do EÚ môže byť prínosom pre obidve strany v krátkodobom a strednodobom horizonte, ale predovšetkým v dlhodobom.
Ioan Enciu
Chcem privítať veľký pokrok, ktorý Turecko urobilo, pokiaľ ide o vstup do Európskej únie. Nazdávam sa, že táto krajina ukázala, že je celkom odhodlaná splniť všetky kritériá, aby sa stala plnohodnotným členom EÚ, a našou úlohou je podporovať ju v tom. Veľa kolegov poslancov dnes hovorilo o otázke základných práv. Chcel by som sa však spýtať, prečo táto správa nevyzýva Radu, aby začala rokovania o kapitole spravodlivosti a základných práv. Túto kapitolu Rada blokuje, hoci je najdôležitejšia z hľadiska toho, aby Turecko splnilo demokratické normy EÚ. Kolegovia poslanci, zajtra musíme hlasovať za pozmeňujúci a doplňujúci návrh, ktorý žiada o otvorenie tejto kapitoly. Inak vyšle Európsky parlament Turecku negatívne signály, čo ovplyvní našu dôveryhodnosť.
Jaromír Kohlíček
Od jedného významného výročia nás delia dva roky. Tento rok to bude 48 rokov, odkedy sa Turecko stalo kandidátskou krajinou na vstup do EÚ. Niet pochýb, že odvtedy sa stalo veľa. Hospodársky rozvoj tejto krajiny určite zohral spolu s otvorením trhov EÚ svoju úlohu. Turecko má však stále problém s mnohými činiteľmi, ktoré sa datujú do vzniku moderného tureckého štátu. V zmluve z roku 1924 sa jasne uvádza, že občania vyznávajúci islamskú vieru sú Turci, kým občania vyznávajúci inú vieru sa považujú za gréckokatolíkov. Zmluva neuznáva iné etnické skupiny. To, čo bolo pokrokové v roku 1924, teda uznanie skutočnosti, že niekto môže vyznávať inú vieru ako islam, má dnes dosť odlišný význam. V Turecku určite nie je jednoduché prihlásiť sa k inej ako tureckej národnosti, či už ide o národnosť kurdskú, čerkeskú alebo iné národnosti, ktoré nepochybne dlhé roky existovali v Turecku, ale ktorých uznanie v skutočnom živote vrátane podpory etnických práv potrvá ešte dlho. Kľúčovými otázkami problematickej situácie v rokovaniach sú v súčasnosti neriešenie okupácie Cypru, nečinnosť vo veci rezolúcie OSN o Famaguste a nesplnenie "úloh" vyplývajúcich z predchádzajúcich správ. Oslabenie úlohy armády je pozitívne, ale iba ak zostanú pri moci sekulárne sily. Ak to tak nebude, mohlo by to ohroziť stabilitu celého regiónu.
Cristian Dan Preda
Teší ma úsilie, ktoré vynaložila kolegyňa Ria Oomenová-Ruijtenová pri príprave tejto správy, ale vyhradzujem si právo nesúhlasiť s celým jej obsahom. Po prvé, myslím si, že by mali začať prebiehať prístupové rokovania o kapitolách, ktorých technické prípravy sa dokončili. Je na to jednoduchý dôvod. Mohlo by nám to umožniť viesť dialóg, ktorý Turecko prinúti prijať acquis communautaire. Okrem uznania pokroku, ktorý Turecko urobilo, pokiaľ ide o splnenie technických noriem na otvorenie rokovaní o hospodárskej súťaži, musíme povedať úradom v Ankare, že v tejto oblasti treba vynaložiť ďalšie úsilie. Tiež si myslím, že otvorenie rokovaní o kapitole o spravodlivosti a ľudských právach môže poskytnúť ideálny kontext na podporu Turecka pokročiť na ceste k reforme v tejto oblasti, ktorá je podľa mňa naším spoločným cieľom. Okrem toho si myslím, že by sme mali požiadať Radu, aby zintenzívnila dialóg s Tureckom o zahraničnej politike, keďže najmä v kontexte posledných udalostí v severnej Afrike môže táto krajina konať ako spojenec, čo podporí demokratizáciu a rozvoj tohto regiónu.
Czesław Adam Siekierski
Každý rok vedieme rozpravu o členstve Turecka v EÚ. Všeobecne platí, že prednesené problémy sú vždy tie isté - Turecko urobí nejaký pokrok smerom k splneniu požiadaviek EÚ, ale tento pokrok nikdy nie je dostatočný na to, aby sme mu dali približný dátum vstupu alebo aby sme sa vyjadrili, či vôbec niekedy vstúpi do EÚ. Zmeny, ktoré už boli urobené, sú prínosom, ale to, že EÚ neprijme jasné stanovisko k vstupu Turecka, frustruje turecké úrady a tureckých občanov. Nemôžeme, samozrejme, žiadať, aby členské štáty zaujali rovnaké stanovisko k tejto otázke, ale pre našu nerozhodnosť sa zdá, že EÚ nie je dôveryhodná. Podpora členstva v EÚ zo strany tureckých občanov slabne. Turecko si môže začať hľadať nových spojencov a obrátiť sa západu chrbtom, čo by bolo pre Európu nevýhodné. Turecko je naším strategickým partnerom v hospodárskych, regionálnych a energetických otázkach a okrem toho je významnou vojenskou silou a kľúčovým hráčom na Blízkom východe. Problematické oblasti sú vždy tie isté - ľudské práva a občianske slobody, práva žien a národnostných menšín, právny štát, reforma súdnictva, korupcia, sloboda tlače a sloboda prejavu - a stále majú ďaleko k európskym normám napriek úsiliu, ktoré sa vynakladá. To, či sa môže rokovací proces urýchliť, závisí od toho, ako rýchlo a účinne Turecko splní podmienky, ktoré mu boli uložené, a od formy členstva, ktoré mu EÚ navrhuje.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
Nemožno pochybovať o tom, že členstvo Turecka v Európskej únii je spornou otázkou, lebo veľa ľudí je proti jeho vstupu do EÚ a veľa ľudí tento vstup, naopak, podporuje. Nemožno však pochybovať ani o tom, že v rámci procesu europeizácie boli v Turecku vykonané mnohé demokratické reformy, v dôsledku čoho bol rokovací rámec pre vstup Turecka dohodnutý na 3. októbra 2005. Otvorenie rokovaní sa môže považovať za úspech nielen pre Turecko, ale aj pre Európu, keďže hlavným motívom Turecka vykonať reformy boli jeho európske ambície. Hoci uznávame výrazný pokrok, ktorý Turecko doteraz urobilo, nemali by sme zabúdať, že jeho integrácii do EÚ bráni ešte veľa problémov. Medzi tieto problémy patria napríklad ústavná reforma, sloboda tlače, práva žien a ochrana národnostných menšín. Moderný demokratický štát sa musí zakladať na zásade rozdelenia moci a rovnováhe medzi výkonnou, zákonodarnou a súdnou mocou, dodržiavaní ľudských práv a základných slobôd a najmä na slobode prejavu a právnom rámci, ktorý zaručí práva žien a rodovú rovnosť. Teší ma vyhlásenie tureckej vlády a opozície, že sú ochotní vykonať reformy s cieľom premeniť Turecko na plnohodnotnú pluralistickú demokraciu, a dúfam, že do celého ústavného procesu sa zapoja všetky politické strany a celá spoločnosť.
Zbigniew Ziobro
Turecko hrá významnú úlohu ako stabilizačná sila v regióne Kaukazu a Blízkeho východu. Okrem toho je zásadnou súčasťou plánu diverzifikácie dodávok palív v Európe. Politiky Ankary môžu slúžiť ako vzor pre arabské krajiny v tomto regióne. Európska únia by preto mala naďalej uplatňovať aktívny prístup k budovaniu pozitívnych vzťahov s Tureckom, a to okrem iného zvýšením financovania spoločných strategických energetických projektov, ako je napríklad plynovod Nabucco, a prostredníctvom väčšej podpory rozvoja obchodných vzťahov. Brusel musí ukázať, že uznáva pokrok smerom k integrácii do Európskej únie, ktorý Ankara urobila za posledné roky. Napriek tomu si mnohé problémy vyžadujú, aby EÚ vyvíjala tlak na Turecko, a ďalší pokrok v rokovaniach neprichádza do úvahy, pokiaľ sa tieto problémy nevyriešia. Stačí spomenúť zmierenie a opätovné zjednotenie Cypru, prijatie zodpovednosti za arménsku genocídu zo strany Ankary a ďalší rozvoj demokratického systému.
