Sööda dioksiiniga saastumise juhtumi tagajärjed ELis (arutelu)
Juhataja
Järgmine punkt on komisjoni seisukoht, mis käsitleb dioksiiniga loomasööda juhtumit ja selle mõju Euroopa Liidule.
John Dalli
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Nagu te väga hästi teate, algas uus aasta dioksiiniga saastatud loomasööda keerulise juhtumiga Saksamaal. Komisjoni teenistused on koostöös kompetentsete Saksa ametkondadega arengut lähedalt järginud.
Olen juba hakanud kaaluma võimalikke meetmeid, mis tagavad, et meie kõrgetasemelised toidu ja loomasööda ohutussüsteemid muutuksid veelgi tõhusamaks. Kõigepealt räägin aga juhtumi tõsiasjadest. Intsident tuli päevavalgele, kui üks segasööda tootja oli saatnud teate Saksamaa pädevatele ametkondadele 2010. aasta 22. detsembril pärast seda, kui tootja oli ise tellinud katsed ja oli saanud analüüsivastused laboratooriumilt, millest selgus, et näidis ei vasta ELi õigusaktidele.
Eelmise aasta novembri keskpaigast kuni eelmise aasta detsembri keskpaigani tarnis üks biodiisli tootja seitse tehniliseks otstarbeks ettenähtud rasvhapete saadetist ühele söödarasva tootjale, kes valmistab rasvu ka tehnilisel otstarbel. See ettevõtte oli söödarasva ja tehnilise rasva segamise ajal registreeritud söödarasva tootjana. Nelja novembri teises pooles tarnitud saadetise puhul tuvastati dioksiinide saaste. Ülejäänud kolme puhul, mis tarniti söödaveskitesse 2010. aasta detsembri esimeses pooles, saastumist ei leitud.
Kõiki saadetisi käsitleti puhtalt ettevaatuslikel eesmärkidel potentsiaalselt saastunud saadetistena, kuni andmetele saadi kinnitus. Kokku tarniti peaaegu 2300 tonni potentsiaalselt saastunud söödarasva 25 Saksamaa söödatootjale. Söödarasvu ei tarnitud väljapoole Saksamaad.
Umbes 100 000- 200 000 tonni sööta, milles oli 2-10% potentsiaalselt saastatud rasva, tarniti umbes 4800 Saksamaa talumajapidamisele. Ettevaatusabinõu eesmärgil otsustati need talumajapidamised sulgeda. Nende - sealhulgas munakanade, ruumlindude, hanede, sigade, piimakarja, veiste ja jäneste talud - äritegevus peatati. Nuumkanadele mõeldud potentsiaalselt saastatud sööta tarniti ka Prantsusmaale ning Taani.
Eraldatud talumajapidamistest pärinevaid loomseid toite ei saa enne turule saata, kuni talud blokeeringud kaotatakse. See saab toimuda ainult siis, kui analüütiliste tulemuste ja uuringutega on tagatud, et farmide saastetase ei ületa ELi seaduses ettenähtud tasemeid. Nendest 4800 talust, mis algselt eraldati, on eralduses veel 939 talu. Enamik neist tegelevad linnu- ja seakasvatusega. Tundub, et pärast juhtumi avalikustamist ei ole Saksamaalt saastatud toitu ära müüdud või eksporditud, välja arvatud mõnel juhul.
Lõpuks selgus analüüsitulemustest, et tooted vastasid ELi õigusaktidele. See on näide ELi jälitamissüsteemi tõhususest, mille puhul oleme jätkuvalt valvsad.
Selle juhtumi puhul on õnnestunud asjaolu, et toidust mõõdetud dioksiinitasemed, mille puhul tuleb arvestada ELi piirnorme, ei ületanud neid kuigi palju, mis tähendab, et isegi kui saastatud tooteid selle lühikese aja jooksul tarbiti, siis selle tulemusena ei prognoosita terviseriski avaldumist tarbijatel.
Mida on komisjon intsidendi ohjamise abistamiseks ära teinud? Minu teenistused on Saksa ametkondadega pidevalt ühendust hoidnud ning nad saatsid toidu ja sööda kiirhoiatussüsteemi kaudu kogu teabe kohe kõikidele liikmesriikidele. Nad on ühendust hoidnud ka kolmandate riikide pädevate organitega, pakkudes juhtumi kohta selget pilti ka meie äripartneritele. Lisaks kohtusid komisjoni ametnikud rasva- ja õlitööstuse osapooltega, et arutleda viiside üle, kuidas söödas sisalduva dioksiini jälgimist veelgi enam tõhustada.
Võtsin isiklikult 6. jaanuaril ühendust Saksamaa toidu-, põllumajandus- ja tarbijakaitse ministri Ilse Aigneriga ning vahetasime mõtteid selle kohta, mida tuleks ära teha, et sarnast saastumist ning sarnaseid juhtumeid tulevikus ära hoida. Täna võtsin Saksamaa ministriga uuesti ühendust, sest olin mures nädalavahetusel ilmsiks tulnud uudise pärast, mille kohaselt sööda tootja ei nimetanud kõiki talusid, kuhu potentsiaalse saastusega sööta tarniti ning andis valeteavet saastatud söödarasva kasutamise kohta segasöödas, mille tulemusena pandi kinni veel sadu farme.
See on väga tõsine ELi toiduohutuse sätete rikkumine. Tahan, et see oleks selge: Saksamaa ametkonnad on saastusega täies mahus tegelemas ning püüavad anda endast parima, et sellele kiirelt ja otsustavalt lahendust leida.
Mulle öeldi, et nad teevad lisaproove, et see juhtum lõpetataks ja sellele leitaks lahendus võimalikult kiiresti. Oluline on aga, et pöörataks viivitamatult tähelepanu laiaulatuslikematele mõjudele ELi loomasööda ohutuse käsitlemisel. Seetõttu külastab üks rühm toidu- ja veterinaarametist järgmisel nädalal Saksamaad, et olla abiks Saksamaa ametkondadele ning laiendada üldteadmisi selle kohta, kuidas selline saastumine toimus ning kuidas on seda võimalik tulevikus vältida. Saksamaa ametkondi on sellest teavitatud ning nad on selle külastusega nõustunud. Tean, et saame loota Saksamaa kolleegide täielikule koostööle.
Seda juhtumit käsitletakse ka põllumajandusnõukogu kohtumisel, mis toimub Brüsselis järgmisel esmaspäeval, 24. jaanuaril. Nagu juba mainisin, analüüsime meetmeid, sealhulgas ka seadusandlikke meetmeid.
Intsidendiga tõusis esile vajadus kindlustada riiklike kontrollisüsteemide tõhusust, mis toestavad kõikide liikmesriikide ning kolmandate riikide usku meie toidu ja sööda ohutusmeetmetesse. Probleemiga tegelemiseks uurin võimalusi selge eristamise kehtestamiseks söödaks ja toiduks mõeldud rasvade ja õlide tootmise ning tehniliseks otstarbeks mõeldud rasvade ja õlide tootmise vahel ning kaalun ka seaduslikke nõudeid, mis puudutavad toiduahela eri lülides tehtavaid täiendavaid dioksiinikontrollimisi.
Olen kindel, et kui need meetmed heaks kiidetakse ja vastu võetakse, toovad need endaga kaasa vajalikud muudatused meie juba niigi kindlas toidu- ja söödasüsteemis.
Albert Deß
Austatud juhataja ja volinik! Tänan teid, austatud volinik, Saksamaa dioksiiniskandaali faktidel põhineva esitluse eest! See teeb mind väga vihaseks, sealhulgas minu kui taluniku seisukohalt, et ikka ja jälle peame tegelema selliste skandaalidega, kus põhjus peitub tõenäoliselt hoolimatuses, kuid ka kriminaalses tegevuses. Võime kehtestada nii palju seadusi ja määrusi, kui soovime - Euroopas on meil ühed karmimad toidutootmise seadused ning meil on madalaimad selliste koostisainete piirmäärad, mis võivad meie tarbijate tervist kahjustada -, kuid sellegipoolest ei ole me selliste ohtude eest kaitstud.
Seetõttu peab eksisteerima ka nõue - ning liikmesriigid peavad selle nõude realiseerumise eest vastutama -, et kui prokuröri andmete kohaselt on juhtumi raames toimunud ka midagi kriminaalset siis peab karistuse suurus märkimisväärselt kasvama. Sellised inimesed ei tohi ainult trahviga pääseda ning sellisel juhul on päevakorras vanglakaristused. Nad tuleb ühiskonnast eraldada, et nad ei saaks selliseid katastroofe enam ellu viia.
Austatud volinik! Mul on väga hea meel, et tunnistasite, et Saksamaa ametkonnad rakendasid meetmeid õiges järjekorras. Minule jäi Saksamaa käitumisest sama mulje. Mingil määral oli õhus poliitilist rahulolematust, sest arvati, et probleemi ei lahendatud ettenähtud viisil. Peame kõik kokku tulema ning vajaduse korral täiendama karme ning juba jõustunuid sätteid.
Mainisite üht spetsiifilist teemat, mille puhul on teil ka meie absoluutne toetus. Ka mina olen selle poolt ning kõnelen ka enda fraktsiooni nimel, et eraldataks rangelt toidu valmistamine ning teiste toodete valmistamine, et ennetada sellist segiminekut. Me toetame teid, austatud volinik, kui on vaja parandada meie sätteid ja meetmeid, et selliste skandaalide teket tulevikus ära hoida.
Ulrike Rodust
Austatud juhataja ja volinik! Olen teie märkustest üpris üllatunud. Minu nägemus ajakirjandusest, vähemalt Saksamaa ajakirjandusest, on mõnevõrra erinev. See teeb mind väga vihaseks, et ikka ja jälle peame tegelema toiduohutuse skandaalidega. Me ei saa lasta sel sündida. Olen teadlik, et määrused ning seadused üksi ei takista selles valdkonnas kriminaalseid tegevusi. Siiski peame tegema endast kõik oleneva, et selliste tegude eest vastutavate isikute elu oleks võimalikult keeruline. Komisjon peab liikmesriike üles kutsuma kiiresti oma karistusi selles valdkonnas üle vaatama. Tahtlikult hoolimatule toidu ja sööda käitlemisele ei tohi rakendada tühiseid karistusi. Sageli on rahatrahv võrreldes kasumiga nii väike, et see makstakse käiberahast ära.
Seetõttu on ülioluline, et suurendataks riiklike inspektorite arvu. See näide Saksamaal demonstreerib väga hästi, et enesekontrolli põhimõttel on suuri puudujääke. Rõhutan, et saastaja-maksab-põhimõtet tuleb rakendada järjepidevalt kogu ahela ulatuses, künast lauani. Meie toiduohutus algab ju ikkagi sellest, mida me oma loomadele sisse söödame.
Süütud inimesed ei peaks kannatama teiste kriminaalse käitumise tulemuste pärast. Praeguseks ei ole veel selge, kes maksab talunikele kinni dioksiiniskandaalist tulenevad kahjud. Üks asi on kindel: seda ei maksa pankrotistunud saastajad, sest neilt ei ole midagi võtta. See on vastuvõetamatu! Selle valguses tuleks kaaluda Euroopa fondi loomist, millesse peavad makseid tegema kõik sööda tootjad. Toiduohutusega seotud probleemid, mis ikka ja jälle esile kerkivad, teevad jätkuvalt ühte asja selgeks: peame terve tootmisahela ulatuses, nii toidu kui ka sööda puhul, kindlustama täieliku jälitatavuse. Sellega seotud ELi määruseid ja riiklikke õigusakte tuleb parandada.
Corinne Lepage
Austatud juhataja ja volinik! Selliste intsidentidega oleme Euroopas viimase 10. aasta jooksul neli korda kokku puutunud.
Kuigi võime olla rahul sellega, et meie kiirhoiatussüsteem toimis ettenähtud viisil, on täiesti vastuvõetamatu, et selline intsident üldse toimus. Euroopa tarbijate tervis ei tohi olla kohandatav muutuja süsteemis, mis prioriseerib kulude vähendamist ning mis oma olemuselt aitab kaudselt kaasa sellistele juhtumitele, kui karistused on nii nõrgad, nagu nad on.
Austatud volinik, meie kaaskodanikud peavad aga meid usaldama, nagu te teistest paremini ka teate. Milliseid tegevusi plaanite siis ellu viia? Just mainisite - ning selle üle on mul väga hea meel - nõuet eraldada tööstusõlide ja toiduõlide tootmine. See peab olema kohustus, austatud volinik, ning mitte lihtsalt tootmisprotsessi võimalus, sest seeläbi võime kõiges kindlamad olla.
Teiseks on täiesti ebaaus, et tootjad saavad niimoodi oma maksvõimetuse välja kuulutada. Mida me ette võtame, austatud volinik, kindlustamaks, et sellised tegevused ei jääks karistuseta. Vastutus on endiselt turvalisuse parim valvur.
Viimaseks, millised tegevusi plaanite ellu viia, et parandada liikmesriikide kehtestatud järelvalvet? Hoiatus saadeti välja peaaegu kolm nädalat pärast nende õlide kohaletoimetamist. Loomulikult ei ole see komisjoni viga, kuid see on tarbijate jaoks praegu ju probleem. Mis te arvate, austatud volinik, kas saame siin olukorda parandada?
Martin Häusling
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Austatud juhataja ja volinik! Head kolleegid! Selge on see, et tarbijate usaldus on kord jälle kõikuma löönud ning tarbijad loomulikult küsivad endilt, mida riiklikud ametkonnad teevad ning mida kavatseb EL teha, et nende saastajate tegevust peatada. Vastupidi austatud volinikule ei usu mina, et tegemist oli õnnestuse või lihtsalt juhusega. Arvan, et selle taga peitub süsteem, mille abil teenivad teatud ettevõtted miljardeid selliste ainete segamisest, mis tegelikult söödaga kokku ei käi. Seejärel väldivad nad vastutust ning talunikud ja tarbijad peavad tagajärgedega toime tulema.
Arvan, et see peaks olema meie lähtekoht ning loomulikult peaksime endilt küsima, kas kontrolle tehakse valedes kohtades? Saksamaal on söödasektoris vähe selliseid ettevõtteid, kes rasvaga töötavad. Miks me ei korralda seal suunatud kontrolle? Miks toetume enesekontrollile ning saame väärtusi üpris suvaliselt, millest tingituna tuleb riiklikke kontrolle nende andemete põhjal hiljem teha? Teisisõnu on meil vaja riskidel põhinevat vaatlusvormi kõikjal Euroopas. Seetõttu, austatud volinik, küsin teilt järgmist: mida Euroopa toiduohutusamet (EFSA) sel puhul ette võtab? Kas tegemist on ainult Saksamaa juhtumiga või võib oodata veel teiste sarnaste juhtumite ilmsikstulekut mujal Euroopas?
Arvan, et oleme kõik nõus, et vajame positiivset loendit ainetest, mida sööt tegelikult sisaldada võib. Peame ettevõtetele kehtestama karmid reeglid ning vajame kohustuslikku vastutust ning kaupade voolude eraldamist. Arvan siiski - ning siinkohal rõhutan seda -, et loomulikult vajame fundamentaalseid muutusi ka mitmes poliitilise suuniste valdkonnas, sest lõppude lõpuks peaks loomade sööt pärinema meie põldudelt, mitte tööstusettevõtetelt. Talunikud peavad teadma, mida nad oma loomadele sisse söödavad, ning tarbijad peavad samuti teadma, kust sööt pärineb. Peame selle tagama. Saame ning peame siinkohal alustama põllumajandusreformiga ning olukorra ümber pöörama, sest lõppude lõpuks kannatab kogu põllumajandus kahjude tõttu, mille põhjustasid mõned sööta saastanud kurjategijad, ning sellise olukorra tekke peame põhimõtteliselt ära hoidma.
James Nicholson
fraktsiooni ECR nimel. - Austatud juhataja! Tunnen täielikult kaasa paljudele Saksamaa talunikele, kes sellesse olukorda sattusid.
Kogesin sama umbes kaks aastat tagasi Põhja-Iirimaal, kus oli sarnane sündmus. Tõelised kannatajad olid talunikud, kes ei olnud asjaga üldse kuidagi seotud. Arvan, et sõna "kurjategija” on täna juba mitu korda mainitud, ning selle olukorraga on seotud selliseid inimesi, kellel olid kuritahtlikud kavatsused. Peame endilt küsima, miks nad seda tegid ning kas nad tegid seda selleks, et teenida väga palju raha, nagu Martin Häusling ütles: kui nende motiiviks oli raha, siis tuleks nad kohtu alla anda.
Siiski peaksime väga selgelt meeles pidama, et toidutootjad ei vastuta olukorra eest. Vastutavad need, kes tarnisid toidutootjatele seda sööta. Peame nende inimeste suhtes midagi ette võtma, et kindlustada, et midagi sellist enam ei juhtuks, ning taastama tarbijakindluse. Mõistan väga hästi, miks tarbija kindlus vankuma hakkab. Nagu keegi juba mainis, on nii ka varem juhtunud, ning seda ei tohiks enam kunagi juhtuda. Ärgem lihtsalt hakakem laiaulatuslikult uusi õigusakte vastu võtma! Kohaldagem seda, mida meil on!
Sabine Wils
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (DE) Austatud juhataja! Jahvatamine, segamine, petmine - need on Saksamaa söödatööstuse kolm trendikat sõna. 1999. aastast alates on ainuüksi Saksamaal olnud viis dioksiiniskandaali. Selge on see, et söödatootjad ning suured toiduettevõtted ei muretse ELi direktiivide ega riiklike õigusaktide pärast, kui odava toiduga on võimalik teenida suuri kasumeid. Saksamaal on toiduturul konkurents kõige madalama hinna nimel väga karm. Intensiivse loomakasvatuse sööt peab seetõttu olema võimalikult odav. Riik kontrollib toidu- ja söödatootjaid harva. Riik on üha rohkem toetunud tootja enesekontrollile ning hoidnud kokku kvalifitseeritud tööjõu palkamise kuludelt. Sellistes tingimustes jõudsid dioksiinidega saastatud tehnilise rasva jäätmed sööda ja toiduainete ahelasse.
Praegust dioksiiniskandaali oleks olnud võimalik ära hoida, kui rasvast oleks dioksiinide olemasolu kontrollitud enne, kui see söödaga kokku segati. Saastatust oleks selle tulemusena õigeaegselt märgatud. Paljud tarbijad on nüüd lisadioksiinidega jälle kord saastatud. 80% meie omandatud dioksiinist siseneb meie kehasse loomsete toiduainete ehk teisisõnu liha, piima ja munade kaudu. Toidujärelvalve nõuab õigustatult, et söödatootjad peaksid kohustuslikus korras kontrollima sööda komponentide igast partiist dioksiinide ja PCBde olemasolu, enne kui nad sööda kokku segavad. Mitte ühtegi komponenti, mis piirmääradele ei vasta, ei tohi sööta lisada. Ülisaastatud partiid tuleb hävitada ning peab olema võimalik tõestada, et need on tõesti hävitatud. See on ainuke viis, kuidas võltsimist ning saasteainete lahjendamist tulevikus ära hoida.
Laboratooriumitele tuleb samuti kehtestada kohustus, et nad raporteeriksid riiklikele järelvalveasutustele nendest juhtumitest, mille puhul piirväärtuseid on ületatud. Liha tarbeks peame juurutama märgistamisnõuded, et selle päritolu oleks võimalik kindlaks teha. Saksamaa praegune toiduskandaal ning eelmised toiduskandaalid on näidanud, et korralised sööda- ja loomatootjate riigikontrollid on väga vajalikud. Kuidas kavatsete seda ellu viia, austatud volinik?
Peter Liese
(DE) Austatud juhataja ja volinik! Head kolleegid! Tarbijaid ja talunikke tuleb vastutustundetute sööda ja söödarasva võltsijate eest paremini kaitsta. Peame kõikjal Euroopas nende võltsijate tegutsemise peatama. Üks kaasparlamendiliige rääkis just ainult Saksamaast, kuid kahjuks on dioksiini ja teisi sarnaseid skandaale minevikus olnud ka teistes liikmesriikides.
Eelkõige on see küsimus prokurörile, sest tegemist on kriminaalsete tegevustega. Loodan, et Saksamaa prokurörid ning teiste riikide organisatsioonid, mis võivad samuti selle juhtumiga endiselt seotud olla - siin mainiti, et ka Holland kuulus ahelasse -, töötavad kiiremini kui Iirimaa prokurörid. Seal anti 2008. aasta skandaali eest vastutavad inimesed alles nüüd kohtu alla. Üldjoontes peaksime siinkohal kiiremad olema.
Soovin, et asetaksime selle skandaali, ning see on skandaal, õigesse perspektiivi. Väärtused ületasid piirmäära maksimaalselt neli korda. See on halb ning on head põhjused, miks oleme kehtestanud hoiatustasemed, mida ei tohi ületada. Hoiatustase kehtestati aga teadlikult sellisena, et vahemikud oleksid sellised, mille puhul pikaajaline kahju ilmnes loomkatsete puhul alles siis, kui seda määra ületati 100 korda. Seega puudub akuutne risk ning tegemist on lihtsalt ettevaatusabinõuga.
1999. aasta Belgia skandaali puhul olid määrad 700 korda praegusest ELi piirmäärast kõrgemad. Oleme kahandanud dioksiinisaastuse looduses ühe kümnendikuni sellest, mis see oli 1990. aastatel, kasutades selleks ELi meetmeid, näiteks kemikaalide õigusaktide, jäätmepõletusjaamadega seotud paremate standardite abil jne. Vajame siiski meetmeid, mida tuleb kohaldada toidukaupade ahelale kõikjal Euroopas. Vajame dioksiinide vaatlust, vajame rasvade eraldamist ning minu arvates vajame ELi-ülest sööda puhtusenõuet ning peame paremini kaitsma talunikke, kes ei suuda sellist kordumatut hoolimatust ning kriminaalset skeemitamist toidukaupade ahelas ära hoida.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Austatud juhataja! Ma ei jõua piisavalt rõhutada, et võrreldes muu maailmaga on Euroopas kasutusel vaieldamatult palju karmimad toidutootjatele mõeldud kvaliteedistandardid Meie tarbijad, meie eksporditurud ning ka meie tootjad nõuavad, et teeksime suuri pingutusi ning märkimisväärseid investeeringuid nende standardite säilitamiseks.
Kui hiljutine Saksamaa saastatus oleks juhtunud mitmes maailma teises kohas, siis ei oleks me tõenäoliselt sellest üldse kuulnudki. Nii see aga ei olnud. See juhtus siinsamas Euroopa Liidus. Saksamaal juhtunu on vastuvõetamatu ning seda ei tuleks mitte ainult põhjalikult uurida, vaid täidesaatjad tuleks võtta vastutusele millegi eest, mis pigem tundub kuritöö kui õnnetusena.
Saastuse lähtekoht on endiselt ebaselge ning see on minu arvates väga murettekitav. Tundub, et Saksamaa ametkondade vastutust järelvalvekohustuste ebaõnnestumise puhul ei ole selgelt defineeritud. Tundub, et see asjaolu ilmnes ettevõtte suhtluse, mitte ametkondade rakendatava kontrolli kaudu.
Selle eest vastutavaid isikuid ei ole veel tuvastatud ning olukorra tõsidus eeldab komisjoni objektiivset selgitustööd.
Britta Reimers
(DE) Austatud juhataja ja volinik! Head kolleegid! Praegune dioksiinijuhtum on midagi rohkemat kui lihtsalt skandaal. Euroopa inimestele kuvati nende peegelpilti. Kui kaua oleme kurtnud selle üle, et põllumajanduses käib keeruline võitlus hindade ja ellujäämise üle, millele lisab õli tulle rahuldamatu nõudlus üha odavama toiduaine järele.
Pikka aega on see võitlus olnud juba rohkemat kui lihtsalt jõuproov. Indiviidid võtavad üha rohkem tarvitusele kriminaalseid meetmeid ja meetodeid. Lõppude lõpuks kaotame selle tulemusena aga meie kõik. Võime kehtestada rohkem seadusi ja direktiive, võime veelgi rohkem kulutada kontrollimistele ja neid veelgi rohkem teha, võime kehtestada veelgi karmimaid karistusi, kuid mitte ühestki neist ei piisa sellise kriminaalse energia vastu, mille kütuseks on selline karm võitluse ellujäämise nimel.
Lõpuks peame selle probleemi põhjustega tegelema. Peame lõpuks lõpetame pidevalt üha kasvava nõudluse odavama toidu järele. Talunikuna olen kogenud võimetust mõne inimese kriminaalsete tegevuste suhtes - nagu praegusel juhul - omaenda ukselävel. Koos oma professionaalidest kolleegidega olen võdistanud õlgu selle peale, kes saab olema järgmine, kes süütult sellesse keerisesse tõmmatakse.
Seetõttu on minu küsimus komisjonile järgmine: mida plaanite teie koos oma kolleegidega teha, et toidu väärtust taastada? Toetan teie ettepanekuid, kuid nendega te põhiprobleemi ei lahenda.
Bart Staes
(NL) Austatud juhataja ja volinik! Head kolleegid. Mul tekib selle skandaaliga tõeline déjà vu tunne, sest see kriis on liikumas peaaegu sarnasel suunal nagu see kriis, mis toimus Belgias 12 aastat tagasi. Liiga paljud juhtumid viimase kümne aasta jooksul on näidanud, et loomasööda õlide ja rasvade tööstuses tegutseb päris mitu toimijat, kes lähtuvalt põhimõttelagedast ahnusest ning kriminaalsel viisil on valmis petma sellisel moel, et see kahjustab talunike sissetulekuid ning tarbijate tervist. See on vastuvõetamatu! Seetõttu on tõesti vaja, et olemasolevad õigusaktid läbiksid stressitesti. Loodan, et põllumajandusnõukogu kommenteerib seda.
On aga vaja ka jälgida ja vaadelda. Tööstuses tegeletakse endiselt suurel määral enesevaatlusega. Riiklikud ametkonnad peavad igasugust enesevaatlust täiendavalt ning karmimalt kontrollima. Seda tuleks teha proportsionaalsel viisil. Teiseks leian, et Iiri Toidu- ja Veterinaaramet peaks tegema rohkem vaatlusi. Peame rohkem vaatlema neid, kes teostavad vaatlusi. Lugesin, et viimase kümne aasta jooksul algatas TVA ainult kolm missiooni. Seda on liiga vähe ning peame seda numbrit suurendama. Austatud volinik! Kas annate TVA-le juhiseid, et nad teostaksid palju rohkem dioksiiniprobleemidega seotud missioone?
Jaroslav Paška
Austatud juhataja! Paljude tegutsetud aastate jooksul on Euroopa Liit loonud väga keerulise mitmesuguste eeskirjade ja määruste struktuuri, mis peaks jätma avalikkusele mulje, et liit hoolib meie toidu puhtusest ja kvaliteedist. Selle sõnumi kindlustamiseks on Euroopa Liit palganud mitmesuguseid spetsialiste, inspektoreid, loomaarste ning ametnikke, töötades välja keerulise institutsionaalse monstrumi, et tagada Euroopa toidu kvaliteeti.
Head kolleegid! Täna näeme, kui hästi see oma ülesannetega toime tuleb. Euroopa on halbade saastatud toitudega üle ujutatud ning meie bürokraatlik aparaat ilmselgelt ei tea, mida selles suhtes peale hakata. Olukorra keerulisuse mõistmiseks tuletagem meelde, millisesse olukorda me selle agressiivse tingimise pärast sattunud oleme!
Enamik teadlastest leiab, et dioksiinid on kõige mürgisemad kemikaalid, mida inimkond eales tootnud on. Need kuuluvad kõige ohtlikumate kantserogeensete ainete hulka, kuid need kahandavad ka raku ja hormoonide immuunsust, kasvatavad vastuvõtlikkust infektsioonidele, vähendavad viljakust, suurendavad abortide arvu, põhjustavad munasarjade väärtalitust, sünnitamisprobleeme, kasvatavad imikute suremust, põhjustavad kesknärvisüsteemi arenguprobleeme, patoloogilisi muutusi steroidhormoonides ning -retseptorites jne.
Need ei lagune. Need ladestuvad elusorganismide kudedes ning Maailma Tervishoiuorganisatsioon väidab, et kui ühe riisiteraga samaväärne kogus dioksiini satuks ringlusse, siis oleks see aastane piirmäär miljonile inimesele.
Täna saime teada, et Saksamaa ettevõte Harles ja Jentzsch on lisanud dioksiine loomasööta ning on tarninud turule kuni 3000 tonni dioksiiniga saastatud rasva juba alates 2010. aastast. Praeguste andmete kohaselt on saastatud munad jõudnud Hollandisse ning Ühendkuningriiki ning saastatud liha Prantsusmaale ja Taani.
Seetõttu soovin teilt küsida, austatud volinik, kuidas on võimalik, et tuhandetele talunikele söödasegusid tarniv ettevõte ei ole reguleeritud kontrollsüsteemis registreeritud? Millist koostööd võime Saksamaa riigiasutustelt oodata, kui ettevõte võib valmistada söödasegusid, ilma et oleks samal ajal kontrollisüsteemis registreeritud? Milliseid veterinaarkontrolle saab teha taludes, kui veterinaarinspektorid ei ole suutnud tuvastada sööda saastatust alates 2010. aastast? Head kolleegid! Kuidas nendest toiduainetest vabanetakse? Me räägime kasutusest eemaldatud munadest ja lihast ning mis...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
Janusz Wojciechowski
(PL) Austatud juhataja! Meil on praegu skandaal, kuid skandaal on selle olukorra kohta liiga pehmelt öeldud. See on tõsine oht tuhandete inimeste elule ja tervisele. Loodan, et vastutavad isikud tuvastatakse ning neid karistatakse vastavalt, kuid loodan, et see teema annab põhjust ka analüüsida seda põllumajandusmudelit, mis Euroopa Liidus esile kerkinud on. Põllumajandusest on saanud tööstus. Me ei tegele enam loomakasvatusega. Meil on lihatootmine. Meil on suured talud, meil on loomasööda tööstus ning meil on söödal üles kasvanud loomad ning see sööt sisaldab dioksiide. Sööt sisaldab ka geneetiliselt muundatud materjale, mida ei ole täielikult katsetatud ning see põllumajandusmudel ei tööta. Tegemist on mudeliga, mis toiduohutust ei taga.
Lahenduseks on see, et austatakse rohkem neid talusid ning arvestatakse rohkem nende taludega ning selliseid talusid meil on veel Euroopas, nii Poolas kui ka teistes riikides, kes kasutavad isetoodetud sööta. Peaksime seda toetama.
Kartika Tamara Liotard
(NL) Austatud juhataja ja volinik! Olukorra eest vastutav ettevõtte teadis juba 2010. aasta märtsi alguses, et nad müüvad tooteid, kus dioksiinide määrad on ohtlikult kõrged. Kuidas on võimalik, et ükski riiklik järelvalveametkond seda ei tuvastanud, et oleks võimalik olnud juba selles staadiumis tegutsema hakata? Kas praegused mehhanismid, mis on meie toidu ohutuse jälgimiseks kasutusel, on tõesti piisavad? Tundub, et neist ei piisa, sest kui neist piisaks, siis oleks dioksiinikriisi suudetud ära hoida.
Tundub, et toiduskandaale on tegelikult veelgi rohkem. Mitte ainult dioksiinikriis, vaid ka kloonitud tooted, mis meie poodidesse eelmisel aastal märkamatult jõudsid. Meil on piisavalt eeskirju, kuid toiduohutuse vaatlus peab olema tõhusam ja toimuma sagedamini ning lisaks tuleks nende vaatluste tulemused ka avalikustada. Tegemist on meie toidu ohutuse ning meie kodanike tervisega.
Lisaks kutsun komisjoni üles toetama nende ettevõtete vastu esitatud kahjunõudeid, kes vastutavad talunike tüssamise eest, mille tulemusena need talunikud endale teadmatult oma karja mürgitasid.
John Stuart Agnew
Austatud juhataja! Tahaksin teada anda, Et olen Briti munatootja.
Dioksiinisaastatus tundub olevat ebaõnnestumise tagajärg, mis tuleneb suutmatusest järgida loomasöödale kehtestatud vajalikke karmimaid töötlemisnõudeid võrreldes näiteks vähemnõudlike protsessidega, mille puhul toodetakse rapsist biokütust. ELi biokütuste entusiasm võib seega endaga kaasa tuua soovimatuid tagajärgi. Minu arvates ei ole see aga ELi teema. Seda ei lahendata lisaregulatsiooniga ning kindlasti ei ole seda siinkohal ka vaja. Sakslased tuvastasid probleemi, nad rääkisid sellest meile ning võtavad kasutusele vajalikke meetmeid.
Ühendkuningriigis on meil laiaulatuslik garantiiskeem, mille nimi on Lion Code (ee lõvi kood). Selle alla kuulub nii loomasööda tootmine veskis kui ka munade tootmine talus, tagades nii, et sellised juhtumid on väga ebatõenäolised. Nii et kui mõni teist tahab kindlasti saada kvaliteetseid mune, siis küsige lõvi märgiga mune ja Briti tootjad varustavad teid hea meelega.
Michel Dantin
(FR) Austatud juhataja ja volinik! Esiteks arvan, et peaksime olema rahul, sest täna räägime võib-olla kriisist, kuid seda seetõttu, et meie süsteem töötas.
Meil on maailma kindlaim tarbijakaitse süsteem. Tarbijad peavad seda nüüd meeles pidama. Süsteem ei töötanud aga ettenähtud viisil ning enne kui pakume välja uue süsteemi, arvan, et peame hoolikalt ning laiaulatuslikumalt analüüsima põhjuseid, miks avastati probleem nii hilja, ning samuti peame endilt küsima, mis selle viivituse põhjustas.
Leian aga, et lisaks kriminaalteo enda süüdimõistmisele peame ka küsima, miks see juhtus. Arvan, et meie tegevustest tingituna pingutavad põllumajandus- ja põllumajandusliku toidutööstuse sektorid, et saavutada madalaid kulusid ning pakkuda madalaid hindu tarnijatele, ning me ei ole enam kaitstud selliste kõrvalekallete eest nagu seda tüüpi vastuvõetamatu käitumine.
Seega, austatud volinik, kas kavatsete selliste tegude eest määratavaid karistusi karmistada? Minu teine küsimus puudutab seda, et kuidas pakume viivitamatut tuge - ja pean silmas viivitamatut - asjasse segatud kasvatajatele. Seda seetõttu, et kuna marginaalid on nii väikesed, siis juhul, kui mõned neist ei saa varsti tuge või isegi ettemakseid nendest summadest, mis neile võlgu ollakse, lõpetavad nad oma tegevuse selleks ajaks, kui menetlus jõuab lõppstaadiumisse - minu arvates - tavalise kiirusega
Franz Obermayr
(DE) Austatud juhataja! Tahaksin esitada eelmisele sõnavõtjale küsimuse. Ta väitis, et põhimõtteliselt süsteem töötab. Sooviksin väga teada, kas ta teab, et mitte tänu süsteemile, vaid tarbijatele jõuti selle olukorra jälile.
Teiseks: mis puudutab eelmise sõnavõtja halduses olevat teavet, sooviksin temalt küsida, kas ta on ka teadlik, et uuringute kohaselt on kodanikud hea meelega nõus maksma veidike rohkem, kui nad teaksid kindlalt, et tooted on kvaliteetsed ning pärinevad loomadelt, keda on peetud liigile kohasel viisil.
Michel Dantin
(FR) Austatud juhataja! Arvan, et parlamendiliige kes soovis esitada küsimuse, soovis tegelikult kommenteerida olukorda, selle asemel et minult küsimust küsida. Loomulikult oleme sellest teadlikud, et süsteem eksis. Mis puudutab aga Euroopa tarbijaid, soovin rõhutada, kui karm meie kaitsesüsteem on. Me ei saa väitele, et midagi ei ole tehtud, jätta reageerimata, isegi kui meil on maailma kõrgeimad standardid.
Paolo De Castro
(IT) Austatud juhataja ja volinik! Head kolleegid. Esiteks tänan volinikku John Dallit, et ta tuli täiskogule seda juhtumit arutlema, mis valmistab Euroopa tarbijatele väga palju muret.
Järgmisel nädalal koguneb ka põllumajanduse ja maaelu arengu komisjon, mille esimees on mul au olla, et analüüsida põhjalikumalt selle tõsise juhtumi tagajärgede arutelu. Hoolimata asjaolust, et Euroopa on väga pühendunud toiduohutuse säilitamisele, on vaja teha lisapingutusi läbipaistvuse ja kontrolli puhul, et vältida toidu saastatuse juhtumeid tulevikus.
Mainin, et eelmisel aastal võttis parlament vastu isealgatusliku raporti põllumajandustoodete kvaliteedi kohta ning - mis veelgi tähtsam - täiskogu kiitis esimesel lugemisel heaks tarbijatele toiduteabe andmise määruse, tuues siltidele põllumajandustoodete päritolukoha kohustusliku märke. Kahjuks jäi see oluline areng 8. detsembril tervisenõukogusse pidama. Püüame selle uuesti teisele lugemisele tuua, sest see on oluline siht, olles läbipaistvuse ja kaitsmise oluline eesmärk, millest saavad kasu Euroopa tarbijad.
Parlament liigub seega õiges suunas, näidates, et on tarbijate poolt. Loodame, et nõukogu ja komisjon suhtuvad samamoodi.
Marit Paulsen
(SV) Austatud juhataja ja volinik! Nõustun sellega, mida mitu minu kaasparlamendiliiget on juba öelnud, et paljuski praegused õigusaktid siiski toimivad. See ei ole probleem. Probleem peitub vastavuse-, kontrolli- ja sanktsioonisüsteemides. Euroopa Liidu tasandil ei ole meil õigust sanktsioonisüsteemidesse sekkuda ning peame meeles pidama, et kui teeme seadusi, kuid samal ajal puuduvad meil nende jaoks sanktsioonisüsteemid, siis lihtsalt jõustame suure hulga õigusakte, mis on täiesti ebaefektiivsed. See ei tööta.
Volinik aga mainis midagi, mis on ääretult oluline. Ma olin selle määruse raportöör, mis on söödakontrollide aluseks. Volinik mainis söödatööstuseks ning tehniliseks otstarbeks - praegusel juhul rasva - mõeldud toorainete ranget eristamist.
Tegin kümme aastat tagasi ettepaneku, et kõik ebamäärast päritolu tooted tuleks ära värvida. Ausalt öeldes on minu arvates väga kahju, et talunikud kannatavad ikka ja jälle toksiinide pärast söödas, kuid nad ei saa selles suhtes midagi ette võtta.
Licia Ronzulli
(IT) Austatud juhataja! Head kolleegid! Tahtsin olla sellele küsimusele üks allakirjutanutest, sest minu arvates on oluline, et pärast viimastel nädalatel toimunud juhtumit on väga tähtis arutleda toiduohutuse üle avalikult.
Kui tervislikud ning toitvad on need tooted, mida miljonid eurooplased iga päev tarbivad? Kas oleme tõesti kindlad, et need tooted meie köögilaual on ohutud? Toorainete kvaliteet on väga oluline, et tagada lõpptoote autentsus. Pidev vaatlus alates karjamaalt kuni lauani on üks viis, kuidas vältida toidutoodete saastatust ning võimalikud riskid kohe tuvastada.
See viimane Saksamaa juhtum kinnitab, et päritolu märge siltidel peab saama kohustuslikuks kõikide toodete puhul, nagu Paolo de Castro ka juba rõhutas. Peame kaitsma tarbija õigust teada iga ostetud toote päritolu ning meie toidu ohutust on võimalik tagada ainult siis, kui kõiki toimijad vastutust jagavad.
See on tõsi, et Euroopa õigusaktides juba nõutakse kontrolle ja menetlusi, mis tagavad, et meie laudadele jõudev toit sobib tarbimiseks ning saastatuse riskid on kahandatud miinimumini, kuid nüüd peame püüdma iga päev aidata kaasa nende meetmete kvaliteedi parandamisele.
Saan uhkusega juhtida tähelepanu asjaolule, et Itaalia parlament võtab homme vastu seaduse, mis laiendab kohustusliku päritolumärgise kõikidele toidutoodetele, millel seda märki veel ei ole. Lõppude lõpuks saame teada, mis on selliste toodete nagu sealiha, pika säilivusajaga piima, juurviljade ning mõne joogi, näiteks apelsinimaitselised joogid, päritolu.
Loodan, et Euroopa saab sellest seadusest inspiratsiooni. Pühendun aktiivselt sellele, et tagada suurem läbipaistvus, teabe kättesaadavus ning tarbijaõiguste kaitse, sest need on instrumendid, mis on minu arvates eluliselt vajalikud tervisliku ja täisväärtusliku toidu propageerimiseks.
Marita Ulvskog
(SV) Austatud juhataja! Nüüd on oluline küsimus see, kuidas saame vältida uusi skandaale ning riskiolukordi. On hea, et volinik läheb Saksamaale, ning on selge, et põllumajandusministrite nõukogu peab selle probleemi üle arutlema. See oleks olnud veel omaette skandaal, kui nii ei oleks käitutud. Selles valdkonnas tuleb veel üht-teist ära teha. Meil on karme sanktsioone, et liikmesriigid mõistaksid, et nad peavad selles küsimuses otsuse tegema.
Eelkõige peame lõpetama need enesekontrollid. Teiste sektorite ja ettevõtete puhul on see täiesti selge, et vastavust õigusaktidega peavad jälgima sõltumatud ametkonnad, kuid see ei kehti sektori kohta, kus valmistatakse toitu, mida sööme.
Ei ole üldse mõtet näha süüd suuremastaapses talunduses, hinnakonkurentsis või milleski muus. Tarbijatena ei soovi me süüa saastatud toitu. Peame tagama, et tarbijaid teavitatakse, kui midagi sellist tegelikult toimub, ning oleksid teadlikud asjaolust, et nad ei pea saastatud toitu sööma.
Antonyia Parvanova
Austatud juhataja! Saksamaal detsembris toimunud saastumine, mille üle täna arutleme, ning meie toiduahelas märgatud jultunud rikkumine mitte ainult ei seadnud suurde ohtu tuhandete tarbijate tervise, vaid tõid päevavalgele ka olemasolevad nõrkused meie toidu jälitussüsteemis. Tõepoolest teeb rohkem kui murelikuks asjaolu, et Saksamaa ametkonnad ning komisjon ise ei suutnud tagada, et saastatud tooraineid, näiteks munad, ei jõuaks toiduahelasse töödeldud toidu koostisainena.
Jälitatavust peetakse üpris sageli toidutööstuse kohustuseks, kuid selliste hädaolukordade puhul, millest üks on meil ka täna arutlusel, näib see üliolulisena ning seda tuleks käsitleda eeltingimusena tarbijate tervise ja ohutuse kaitsmisel. Seetõttu esitan komisjonile kaks küsimust.
Esiteks: kas võib nüüd olla täiesti kindel ning kas on võimalik kinnitada, et mitte ükski saastatud munadest või mõjutatud toodetest ei jõudnud toiduahelasse nende kasutamisega töödeldud toitude tootmiseks?
Teiseks: kas komisjon plaanib tõhustada jälitatavuse ning teavitamise meetmeid, et tagada optimaalne tarbijate kaitse tervisele võimalikku mõju avaldavate tulevaste toidukriiside korral?
Elisabeth Köstinger
(DE) Austatud juhataja ja volinik! Saksamaa dioksiiniskandaal on Euroopa tarbijate usalduse vankuma löönud ning nad nõuavad õigustatult kõrgeimat ohutuse taset ning täielikku jälitatavust toidutööstuses. Lõppude lõpuks on põllumajanduse maine saanud kahjustada suurte loomasööda tootjate ükskõikse käitumise tõttu. Kutsun komisjoni kiiresti üles taastama usaldust Euroopa põllumajandustootmise kõrge kvaliteedi vastu, mis vastab kõrgeimatele standarditele!
Kõikide vastutavate isikute tuvastamine ning Saksamaa dioksiiniskandaali kahjude piiramine on kõigest algus. Vaja on võtta kasutusele kiireid ja laiaulatuslikke meetmeid, et tulevikus loomasööda tootjate selliseid tegevusi ära hoida. Loomasööda ahel ei ole mõeldud jäätmetest vabanemiseks ning tööstusjäätmete toodetel ei ole loomasöödas kohta. Nõuan karmimaid ELi-üleseid reegleid, eriti just transpordile. Isegi üks loomasööda saastumise juhtum on vastuvõetamatu. Eelkõige on aga ülioluline, et nende ettevõte suhtes algatataks täie- ja laiaulatuslik uurimine. Mitte ükski talunik, keda kontrollitakse mitu korda aastas, ei suuda mõista praegust praktikat, mis puudutab suurte loomasööda tootjate kontrollimisi. Sellegipoolest tuleks ära märkida, et selle juhtumi puhul, mille üle just arutlesime, hakkas pall veerema enesekontrollist ning pädevad ametkonnad reageerisid ettenähtud viisil.
Kõige olulisem on siiski see, et pööraksite oma tähelepanu talunikele, kes on pidanud selle tulemusena ebaausalt kahjusid kandma. Nad vajavad kiiresti abi, sest kahju ei tohi mitte mingil juhul üle kanduda neile. Tuhandete talunike püsimajäämine on praegu ohus. Eelmisel nädalal oli tootjahind seanuumamise sektoris 0,23 eurot kilogrammi kohta. Eelmise aasta lõpus pidid seatootjad toime tulema juba 0,13 euro suuruse langusega. Olukorda on halvendanud asjaolu, et sööda hind on viimastel nädalatel hüppeliselt tõusnud. Peame sellele olukorrale kiiresti lahendusi leidma. Tarbijakindlus põllumajandustoodete suhtes ei tohi mitte mingil juhul sattuda ohtu ahnuse ja hoolimatuse tõttu.
Catherine Stihler
Austatud juhataja! Nagu kuulsime, on dioksiin ohtlik kemikaal, mis teadaolevalt tekitab vähki ning nüüd jõudis see toiduahelasse, kui biokütusteks mõeldud kemikaale kasutati kogemata loomasöödas.
Mõnest Schleswig-Holsteni põllumajandusministeeriumi proovi tulemusest selgus, et sööda rasv sisaldas lubatud piirkogusest dioksiini 77 korda rohkem. Toidu- ja söödaalane kiirhoiatussüsteem on välja töötatud selleks, et kaitsta Euroopa tarbijaid just sellist tüüpi saastuse eest. Selleks ajaks, kui häirekella lööma asuti, olid saastunud ained levinud juba kõikjale üle Saksamaa ning ELi teistesse riikidesse ning isegi Ühendkuningriigi quiche'idesse, mis ettevaatusabinõuna suurpoodide riiulitelt eemaldati.
Tegemist ei ole esimese dioksiinihirmuga. Meil oli probleeme Itaalia mozarella'ga, Iirimaa sealihatoodetega ning Põhja-Iirimaa veiselihatoodetega. Tahame komisjonilt teada, miks see kiirhoiatussüsteem ei kaitsnud jälle tarbijaid ning mida komisjon teha kavatseb, et seda korda teha.
Spyros Danellis
(EL) Austatud juhataja ja volinik! 12 aastat pärast Belgia dioksiiniskandaali leiti dioksiini söödast Saksamaal; riigist, mille traditsiooniks on distsipliin ning kus asuvad usaldusväärsed asutused. See tähendab, et kontrollisüsteem ei ole piisavalt karm, sihipärane, läbipaistev ega objektiivne ning sellega ei kaasne piisavalt head antistiimulid ega karistused. Need tühimikud tuleb täita suure tarbijatele suunatud vastutustundega, eriti ajal mil majanduskriis julgustab inimesi abi otsima ebaseaduslikest lahendustest, et tootmiskulusid vähendada. Me ei saa, eriti ebasoodsates majandustingimustes, eeldada probleemide enesekontrollisüsteemi moraalsete väärtuste süsteemi põhjal. Loomulikult peavad tarbijad saama viivitamatut ja täielikku teavet nende riskide kohta, mis neid ohustavad.
Euroopa Liit on uhke selle asjaolu üle, et ta on vastu võtnud karmid eeskirjad rahvatervise ning keskkonna ja loomade heaolu kaitseks. Tuleb ka tagada, et neid rakendataks kitsendusteta, kui ta ei soovi, et tema poliitika piirduks ainult...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
Franz Obermayr
(DE) Austatud juhataja! Alustan sellega, et minu arvates ei ole tegemist hooletuse, vaid tahtliku kuriteoga. Mida me vajame? Vajame paari olulist asja: esiteks vajame kohustuslikku ELi-ülest markeerimisnõuet, mis ei peaks ära näitama ainult tapmise, vaid ka päritolu koha. Tarbijaid eksitatakse praegu teadlikult. Uuringutest tuleb selgelt välja, et inimesed oleksid hea meelega nõus maksma. Nad soovivad, et ahela puhul oleks täielikult võimalik selgeks teha, kust toit pärineb ning mis on selle algupära.
Teiseks vajame karmimaid kontrolle. Lõppude lõpuks ei jõudnud sellele jälile mitte toiduinspektor ega ELi toiduohutusagentuur, vaid ettevõte ise.
Kolmandaks vajame selget toidurasva ja tehniliseks otstarbeks toodetud rasva eristust. Nõustun täielikult Pythagorasega, kelle ütlus on jälle kord asjakohane: "Kõik, mida inimesed loomadega teevad, jõuab nende juurde ringiga tagasi.”
Mairead McGuinness
Austatud juhataja! Kaks aastat tagasi, 2008. aasta detsembris tekkis meil Iirimaal probleem. Huvitav, mida on komisjon kahe aasta jooksul korda saatnud, et praegust kriisi vältida.
Mul on konkreetne küsimus: liikmesriikide ametkonnad nõuavad tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraadilt tungivalt juhiseid. Sööda hügieeni eeskirjade puhul soovivad nad juhiseid ning töötuba. Kas võiksite täna õhtul võtta endale kohustuse, pakkuda neile seda, mida nad nõuavad?
Mul on veel kolm kommentaari. Peame väga selgesti tuvastama kõrge riskiga tooted, kõrge riskiga töötlejad, kõrge riskiga tootjate asukohad ning nimed ja vähemalt vajame nende toodete täielikku eristust, mis on mõeldud loomasööda ahela jaoks ning seeläbi ka toiduahela jaoks. See ei ole raketiteadus.
Nagu teised on öelnud, vajame ka vahepealseid kontrolle, et suudaksime tuvastada need, kes püüavad raha teenimise nimel jätkata reeglite rikkumisega. Kulude kahandamine on seotud kitsalt läbiajamisega. Probleem on selles, et see läheb Euroopale maksma miljardeid, see teeb põrmuks tarbijakindluse ja...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
Karin Kadenbach
(DE) Austatud juhataja ja volinik! Ma ei ole põllumajandusromantik ehk teisisõnu ei usu ma õnnelikke kanu ja õnnelikke sigu reklaamivatesse reklaamlausetesse, sest minu igapäevane kogemus on üpris teistsugune.
Sellegipoolest leian, et Euroopa tarbijatel on õigus ohutule toidule. Seega on minu esimene põhinõue, et vajame karme kontrolle ning karme karistusi. Arvan aga ka, et tänase diskussiooni tulemusena on saanud selgeks, et vajame Euroopasse teistsugust põllumajandusstruktuuri. Tervise eest vastutav austatud volinik John Dalli on siin täna meiega koos ning tema on see, kes on mõnes mõttes tulejoonel. Peame sellest skandaalist saadud õppetunde kasutama meie põllumajandusreformis, et pakkuda Euroopa põllumajandustööstusele struktuuri, mis ühest küljest vastab põllumajanduse ja talunike vajadustele ning teisest küljest kindlustab ka tarbijate ohutuse.
Soovin, et me tõesti õpiksime sellest skandaalist.
Richard Ashworth
Austatud juhataja! Aastate jooksul oleme kogenud paljusid selliseid juhtumeid. Oleksin arvanud, et praeguseks on jälitatavuse ning kvaliteedi tagamise olulisusest väga hästi aru saadud ning et on olemas struktuurid ja eeskirjad, mis selliseid intsidente ära hoiavad.
See tõstatab väga palju suuri probleeme. Esiteks kahjustab see väga tarbijakindlust toidutööstuse suhtes ning teiseks on talunikud alati need, kes on süütud osapooled. Alati on talunikud need, kellele saab osaks ebaproportsionaalne mõju võrreldes toidutöötlemise tööstusele osaks saavate tagajärgedega.
Ma olen mõõdukalt rahul, et Saksamaa ametkonnad ning volinik ja tema töörühm tegutsesid mõistlikult, olukorrale vastavalt ja kiiresti, kui nad probleemist teadlikuks said. Sellegipoolest jääb õhku väga palju keerulisi küsimusi, mis puudutavad töötlemistööstuse mõne sektori käitumist, kus tuleb ennetamisel rohkem ära teha ning rohkem tuleb karistuste puhul ära teha, kui selliste tegevuste tagajärjed...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
João Ferreira
(PT) Austatud juhataja ja volinik! Dioksiinidega saastatud toodete avastamine ning nende levik mööda mitut ärikanalit, on tõsine juhtum.
Hoolimata asjaolust, et sündmuse eest vastutavad tuleb korralikult tuvastada, tagajärjed selgelt määratleda ning saastatud toodete sihtpunkt asjakohaselt kindlaks teha, on selle sündmuse puhul vajalik, et analüüsiksime hoolikamalt eksisteeriva regulatiivse mudeli täielikku ebaõnnestumist.
Meil on näide tagajärgedest, mis on põhjustatud turule orienteeritud ühisest põllumajanduspoliitikast, mis propageerib ekspordil põhineva intensiivse tootmise mudelit, mis omakorda eelistab suuremastaapset agrotööstust väikese ja keskmise suurusega põllumajanduse ning perekondliku talunduse arvelt. See muudab kohaliku tootmise ning tarbimise täiesti jätkusuutmatuks selle edendamise asemel, mis on tegelikult vajalik, et kindlustada palju suurem jälitatavus.
See on veel üks näide põhimõttelise muudatuse vajadusest praeguses ühises põllumajanduspoliitikas, rahvatervise, toiduohutuse ja kvaliteedi huvides.
Marc Tarabella
(FR) Austatud juhataja ja volinik! Selliste korduvate kriiside puhul võib täheldada mõningast ärritust, üks neist Belgias 1999. aastal, kui tegemist oli suure ulatusega kriisiga, mis oli praegusele väga sarnane.
Selgelt öeldes on meil maailma kõige karmimad meetmed. Arvan, et me ei peaks neid veel karmimaks muutma. Peame lihtsalt nende toimivust parandama. Üks esimestest meetmetest, mille me tõenäoliselt vastu peame võtma, on nendele kurjategijatele määratud karistuste karmistamine, sest ilmselgelt ei ole siinkohal tegemist kobakäpast vahendajaga. Tegemist on kuriteoga, mille organiseerisid valgekaeltest kriminaalid, kes soovivad oma kasumeid maksimeerida.
Teine prioriteet võiks olla kontrollide kindlustamine ning tagamine, et need võtavad võimalikke riske rohkem arvesse. Kolmandaks, nagu Catherine Stihler mainis, on RAPEXi kiirvahetussüsteemi, mis tavaliselt peab tagama, et kõiki liikmesriike hoiatatakse potentsiaalse riski eest, puhul tõenäoliselt mõned nõrgad kohad välja tulnud.
Oleksin selles küsimuses teie seisukohta soovinud, austatud volinik!
Peter Jahr
(DE) Austatud juhataja! Saksamaa loomasöödatööstuses on hea enesekontrolli katsete süsteem. Siiski ei toimi see süsteem kriminaalsete tegevuste ning skeemide korral. Kui keegi segab loomasööta teadlikult või ebaseaduslikult keelatud aineid, siis väldib ta teadlikult ka neid enesekontrolli katseid.
Jätkates sealt, kus minu kaasparlamendiliikmed pooleli jäid, leian et sellest tuleks teha kolm olulist põhimõttelist järeldust: esiteks vajame rohkem riigikontrolle; teiseks vajame, et söödaproovide kõikide tulemuste kohta koostataks aruandeid ning neid aruandeid tuleks koostada ka asjakohaste kontrollide ajal; kolmandaks vajame karmimaid karistusi kriminaalidele. Tegemist ei ole väärteoga. Seda tehti eesmärgipäraselt.
Lõpuks soovin tähelepanu juhtida asjaolule, et selle loomasööda skandaali puhul on talunikud need, kes kannatavad kõige rohkem, kuna hetkel ei saa nad oma tooteid üldse müüa ning kui saavad, siis suure kahjumiga.
John Dalli
komisjoni liige. - (MT) Austatud juhataja! Kuulates neid kommentaare - ning siinkohal tänan kõiki arutelus osalenuid -, ei saa ma teha muud, kui analüüsida saadud kriitikat. Kriitika ei käi ainult selle probleemi, vaid peaaegu kõike kohta, mida me Euroopana teeme; täiendava bürokraatia kohta, mida me kõigile kehtestame, kui me määruseid koostame ning kui nõuame teatud kontrollimenetlusi. Tarbijad, ettevõtjad ning ärimehed - kõik süüdistavad meid barjääride kehtestamises, mis takistavad asjade sujuvat toimimist.
Kui tuleb aga ette midagi sellist nagu see dioksiinijuhtum, saab selgeks - nagu me täna ka kuulnud oleme -, et tegelikult on vajadus teatud kontrollisüsteemide järele, mis praegu jõus on. Saame tõepoolest aru, kui olulised need on ning kui hoolsalt peame neid rakendama. Tarbijana oleksin väga õnnetu, kui peaksin sellist olukorda kogema, nagu oleksid õnnetud ka kõik Euroopa tarbijad, sest sellised juhtumid ähvardavad kõigutada meie usaldust Euroopa toodete ohutuse suhtes. Veelgi enam vihastab mind asjaolu, et selline olukord sai tekkida taoliste inimeste pärast, kes on seadust tahtlikult rikkunud, ning tegemist ei olnud ausa eksitusega.
Nagu viimane kõneleja just ütles, ei saa ükski süsteem kriminaalsuse olemasolul toimida. Kui eksisteerib isikuid, kes soovivad seadust rikkuda, siis on võimatu garanteerida süsteemi, mis toimiks sujuvalt ning takistusteta. Seetõttu peame andma endast parima kindlustamaks, et meil on kasutusel parimad võimalikud turvavõrgud, mille silmad on võimalikult väikesed, et takistada selliseid kriminaale avaustest läbi mahtumast.
Olen oma riigis olnud õigusaktide koostamisega seotud alates 1987. aastast. 23 aasta pikkuse kogemuse vältel selles valdkonnas olen alati jõudnud arusaamisele, et suurim ülesanne ei ole mitte valimine, millised punkte õigusakti lisada, vaid püüd ennustada, kuidas seda seadust rikkuma hakatakse ning seeläbi püüda rikkumiste vastu võidelda juba ennetavalt. Arvan, et praegu on meil selline olukord. Me ei taha kogeda veel selliseid juhtumeid ning peame tegema endast kõik oleneva tagamaks, et meie süsteem on suuteline vähemalt kiiresti püüdma neid, kes püüavad juba jõustunud reeglitest ning nendest, mida me koos koostame, mööda hiilida.
Saame tegutseda ainult siis, kui teame, mis toimub, mitte siis, kui me ei tea toimuva kohta mitte midagi. Siinkohal kommenteeriksin kiirhoiatussüsteemi. Ma ei arva, et see süsteem ei toiminud. Tõepoolest, see toimis nagu pidi, sest kohe kui saime olukorrast teadlikuks, saadeti teave kõigile välja. See ongi kiirhoiatussüsteemi mõte ning selles mõttes töötas see väga hästi.
Peame karmistama ka oma eeskirju ning määrusi. Nõustun Mairead McGuinnessi öelduga eeskirjade kehtestamise olulisuse kohta ning nõuete kehtestamise ning nõuete kehtestamise kohta, mis kindlustavad rangeima kontrolli toiduahelate üle, millega terviseriskid võimalikud on. Seepärast on üks asi, mida püüame teha või kavatseme soovitada see, et ei keskendutaks mitte ainult teatud riskielementidele ning ei nõutaks lihtsalt ettevõtete registreerimisi, nagu söödaveskite puhul, ning jätta see siis sinnapaika. Selle asemel tuleks hilisem heakskiit anda alles siis, kui kontrollid on tehtud.
Peame kindlustama, et juhtum püsiks kontrolli all. Olen pädevate Saksa ametkondadega pidevalt kontaktis ning olen rahul, et nad teevad endast kõik oleneva, mitte ainult ohjates olukorda nii kiiresti kui võimalik ning kogudes kogu vajalikku teavet, et koostada selget ja terviklikku pilti olukorrast, vaid olen rahul ka nende elluviidud tegevustega.
Näiteks on mind juba teavitatud, et see veskiga söödatootja, kes andis valeteavet, väites, et ta varustas vaid kümmet talu, kuigi tegelikult oli ta varustanud 900 talu, on juba menetluse osaline, mille Saksamaa süüdistust esitavad ametkonnad algatasid, kuna see valeteave oleks võinud põhjustada kaugeleulatuvaid tagajärgi. Samuti võime olla kindlad selles, et Saksamaalt eksporditud tooteid ning neid, mis olid mõeldud toiduvalmistamise turu tarbeks, näiteks munad, kontrolliti ning leiti, et need sisaldavad dioksiini väga vähesel määral, kuna neid segati toidutootmise protsessi ajal väljaspool Saksamaad valmistatud toodetega.
Kuna minu kõneaeg on otsa saanud, siis soovin sel olulisel hetkel öelda ühe viimase kommentaari. Nõustun täielikult, et peaksime kehtestama neile kõige karmimaid sanktsioone, kes süsteemi ära kasutavad. Siiski on oluline mõista, et need ei ole sellised meetmed, mida komisjon koostada või jõustada saab. Pigem otsustavad liikmesriigid nende jõustamise üle riiklikul tasandil.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Luís Paulo Alves
EL peaks tungivalt nõudma Saksamaalt ning kõikidelt asjaga seotud riikidelt asjakohaseid meetmeid, et olukorda leevendada, kehtestades sanktsioone ning tagades, et kõik dioksiinikriisi osalised vastutavad täielikult laiaulatusliku kahju eest, mida nad põhjustasid põllumajandusele, tootmissektoritele ning tarbijatele. See et mõned loomasööda tootjad on dioksiinisaastusest teadlikud alates 2010. aasta märtsist ning nad ei teavitanud sellest ametkondi, on täiesti vastuvõetamatu. Seetõttu nõuan täielikku läbipaistvust kõikide liikmesriikide ning kolmandate riikide teavitamisel potentsiaalselt saastatud sööta ümbritsevate detailide teemal! Kõik toidutooted, mis ELi õigusaktidele ei vasta, tuleb tuvastada ning turult tagasi kutsuda. Vaja on kindlustada, et rahvatervise kaitsmiseks võetakse kasutusele kõik meetmed ning olukorra arengust peab olema kiiresti kättesaadav täpne teave. Sellest tuleb teada anda väga täpselt ning läbipaistvalt, et saaksime tavapärasuse juurde võimalikult kiiresti tagasi pöörduda ning taastada eluliselt olulise tarbijakindluse toiduahela suhtes.
