Vähemuskeelte kasutamine Euroopa ühise kultuuripärandi raames (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on komisjoni seisukohavõtt vähemuskeelte kasutamise kohta Euroopa ühise kultuuripärandi raames.
Leonard Orban
komisjoni liige. - (RO)
Austatud juhataja, austatud parlamendiliikmed! Euroopa Liidu mitmekeelsuse poliitika üldeesmärk on rõhutada kõigi Euroopa Liidus räägitavate keelte tähtsust. Vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 151 peavad ühenduse meetmed aitama ergutada liikmesriikidevahelist koostööd, et aidata kaasa liikmesriikide kultuuri õitsengule, ühtlasi respekteerides nende rahvuslikku ja regionaalset mitmekesisust ning samal ajal rõhutades ühist kultuuripärandit.
Nende põhimõtete alusel rakendab Euroopa Komisjon tihedas koostöös liikmesriikidega mitmekeelsuse ja keelelise mitmekesisuse arendamise strateegiat, mis on esile tõstetud komisjoni 2008. aasta septembris vastu võetud dokumendis, mis taotleb kõigi keelte rääkimist ühenduses. Kõik need keeled on meie ühise kultuuripärandi oluline osa ja iga Euroopas räägitav riigikeel, piirkondlik keel, vähemuskeel ja sisserändajate keel on veel üks tahk meie ühisele kultuuripärandile.
Nagu te väga hästi teate, on Euroopa Komisjon kutsunud liikmesriike üles kaaluma piirkondlike ja vähemuskeelte õpetamist riiklike strateegiate raames, et arendada ühiskonnas mitmekeelsust. Euroopa Liidu otsused selles valdkonnas ei asenda liikmesriikide juba vastu võetud meetmeid, vaid on mõeldud neid toetama ja täiendama. Euroopa Liidule saadavalolevad peamised rahastamisvahendid on elukestva õppe programm 2007-2012, mis on avatud kõigile ühenduses räägitavatele keeltele, muuhulgas piirkondlikud keeled ja vähemuskeeled.
Liikmesriikide keelekasutust reguleerivaid ühenduse õigusakte ei ole olemas ja üheski aluslepingus ei ole ka valikuvõimalusi selliste sätete vastuvõtmiseks. Keelelise ja kultuurilise mitmekesisuse austamine on sätestatud Põhiõiguste harta artikli 22 kaudu, mis määrab, et liit austab kultuurilist ja keelelist mitmekesisust.
Nagu te teate, on harta sätted mõeldud ELi institutsioonidele ja asutustele ning liikmesriikidele ainult ühenduse õigusaktide rakendamisel. Järelikult otsustavad liikmesriigid jätkuvalt ise oma keelepoliitika üle, muuhulgas piirkondlike keelte ja vähemuskeelte osas. Vähemusrahvusest isikute kaitse on inimõiguste austamise oluline osa ja inimõiguste austamine on üks põhimõtteid, millele Euroopa Liit rajatud on, nagu on sätestatud Euroopa Liidu asutamislepingu artiklis 6.
Selle tulemusena peavad liikmesriigid vähemusrahvusest isikute õiguste kaitseks kasutama kõiki olemasolevaid õiguslikke vahendeid kooskõlas liikmesriikide endi põhiseadusliku korra ja rahvusvahelise õigusega liikmesriikidele pandud kohustuste ning kokkulepetega. Rahvusvahelise õiguse all pean ma silmas näiteks Euroopa piirkondlike ning vähemuskeelte hartat, millega nähakse ette globaalne raamistik kõnealuses valdkonnas, ja soovitusi Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsioonilt, mille Euroopa Liit erinevate olukordade jaoks käiku lasknud on.
Edit Bauer
fraktsiooni PPE nimel. - (HU) Nagu volinik juba ütles, moodustavad Euroopa inimeste kõneldavad keeled kui kultuuriline tervik Euroopa kultuuripärandi. Keelte vahel ei ole erinevusi, olenemata sellest, kas neid räägivad vähesed või paljud inimesed. Ühtlasi on inimeste õigus oma keelt kasutada põhiõiguste oluline osa, nagu ka Põhiõiguste harta artiklis 22 sätestatakse. See ei ole kokkusattumus, et rahvuslikud kogukonnad on väga tundlikud, kui nende selliseid õigusi mis tahes viisil rikutakse.
Rohkem kui poolemiljonilise rahvaarvuga vähemusrahvuse esindajana ütlen ma välja, et Slovakkia riiklikus keeleseaduses on teatud artiklid, mis selle vähemusrahvuse õigusi rikuvad ja piiravad. Lubage mul anda mõned näited. Slovakkia riikliku keeleseaduse artikli 8 lõige 4 määrab, et piirkondades, kus vähemusrahvuse protsent on väiksem kui 20%, peavad arstid patsientidega riigikeeles suhtlema. See kehtib ka sotsiaaltöötajatele ja nende klientidele, samuti tuletõrjujatele ja kiirabitöötajatele teenistuskohustuste täitmisel ehk teisisõnu tulekahju kustutamisel või kellegi haiglasse viimisel. Vastavalt artikli 6 lõikele 1 tuleb nii avalikes kui erakuulutustes kasutada slovaki keelt. Vastavalt artikli 8 lõikele 6 peavad kuulutused olema kõigepealt ja suuremalt riigikeeles või peavad kirjatähed olema sama suured kui teises keeles oleva teksti kirjatähed. See annab silmanähtavalt edasi sõnumi, et esimene keel on tähtsam, samas kui teine keel on alam ja teisejärguline.
Slovakkia riikliku keeleseaduse artikkel 9 rakendab proportsioonituid sanktsioone keeleseadust rikkuvate juriidiliste isikute suhtes, muuhulgas väikeste ettevõtete suhtes. Igatahes, miks peaks kedagi karistama oma emakeeles rääkimise eest? Ilmselgelt ei saa sellist seadust korrektselt rakendada.
Austatud juhataja! Slovakkia õigusaktidesse oleks riikliku õigussüsteemi osana võidud integreerida need Euroopa piirkondlike ning vähemuskeelte harta kohutused, mille Slovakkia aktsepteeris, ja need oleks võidud kinnitada ratifitseerimisega, selle asemel, et võtta vastu risti vastupidine seadus. Selline seadus ei ole mitmekeelsust isegi mitte eesmärgiks võtnud, sest selle kohaselt ei pea isegi avaliku sektori töötajad vähemuskeeli oskama ja töötajaid ei ergutata neid ka õppima.
Austatud juhataja, ma hakkan lõpetama. Mul on hea meel, et Euroopa Parlament on selle arutelu päevakorda võtnud ja ma hindan väga Euroopa Parlamendi presidendi Jerzy Buzeki arusaadavat suhtumist ja komisjoni üheselt mõistetavat sõnumit, et vähemusrahvusi tuleb kaitsta, mitte piirata.
Hannes Swoboda
fraktsiooni S&D nimel. - (DE) Austatud juhataja, kõiki siin esilekerkinud eri arvamusi arvestades on hea, et meie istungi juhataja on ungarlane, sest võime olla kindlad, et ta ei käitu diskrimineerival viisil. Samas on see tänapäeva Euroopas lihtsalt asja loomulik olemus, et püütakse jääda selle juurde, mis olenemata keelest ja päritolust õige on.
Edit Bauer! Teie suhtumine keeleseadusesse oli kriitiline. Keeleseadus ei ole nii hea kui see võiks olla. Selle järelduseni on tõepoolest jõutud. Siiski on oluline väita, et keeleseadus ei riku põhiõigusi. Sel juhul on vaja tegutseda olemasolevate puuduste kõrvaldamiseks, eelkõige seaduse tõlgendamises. Hädavajalik on, et tänasest arutelust edastatakse sõnum, et me ei täiusta keeleseadust mitte sellepärast, et kahe rahvusrühma vahelist tüli enda huvides ära kasutada, vaid sellepärast, et soovime parendada suhteid Slovakkias elavate slovakkide ja ungarlaste ning muidugi ka nende kahe riigi vahel. See peab meie tegevusala olema. Just praegu, kui valimised lähenevad, kutsun ma üles mõõdukusele, arutlemisele ja dialoogile, mis positiivsele tulemusele suuna kätte näitavad.
Olukord on üsna lihtne - siin on ka ajaloolise tagapõhjaga probleemid ja nende suhtes ei peaks me illusioone looma. Minu ema, kes on sündinud Miskolcis ja mina ise, kes ma olen sündinud mõned kilomeetrid Bratislavast, tunneme neid ja saame nendest aru. Ülioluline on aga see, et me ei võimenda ega õhuta konflikte, mis ilmnevad tihti peamiselt ainult poliitiliste jõudude vahel ja mitte inimeste vahel, kes omavahel hästi läbi saavad.
Nii nagu Slovakkias on Ungari vähemus, on ka paljudes enamasti ungarlastega asustatud Slovakkia piirkondades Slovaki vähemus. Need aspektid tuleb meil ühendada. Teine käesolevast arutelust edastatav sõnum on samuti ülioluline. Meil on mitmesuguseid ühiseid probleeme ning neid on ka Slovakkial ja Ungaril, nagu probleemid rumeenlastega. Kas poleks mõistlikum ühiselt keskenduda olemasolevate probleemide lahendamisele dialoogi pidamise kaudu, et kõigile kõnealuse piirkonna vähemusrahvustele paremaid võimalusi pakkuda? Lõppude lõpuks oleme kõik vähemusrahvuste liikmed. Nagu volinik ütles, peaks eesmärk olema meie selge pühendumine keelelisele mitmekesisusele mitmekeelsuse arendamiseks, sest keeled on rikkus. Lisaks oma emakeelele teisi keeli kõnelevatel inimestel on eelised ja kui kõik seda mõistavad ja aktsepteerivad, on meil võimalik rõõmuga paremat tulevikku oodata.
Carl Haglund
fraktsiooni ALDE nimel. - (SV) Austatud juhataja! Mul on hea meel, et komisjon seda teemat tõsiselt võtab. Paljude vähemusrühmade elu Euroopas on raske ja kindel sõnum ELilt võib aidata takistada eelkõige sallimatuse laine levikut Euroopas viimastel aastatel. Leian, et EL kohus on teha igale Euroopa kodanikule täielikult selgeks, et muude kui suurte keelte olemasolu ja kõnelemine on lisaväärtus.
Milleks see vajalik on? Esiteks kaasneb iga keelega tohutu Euroopa mitmekesisust rikastav kultuuripärand. Piirkonnad, kus räägitakse vähemuskeeli, on ka majanduslikust seisukohast teistest piirkondadest edukamad ja konkurentsivõimelisemad. Seetõttu on kõigile sellistes piirkondades äritegevusega tegelevatele isikutele kasulik palgata kohalikke keeli rääkivaid inimesi. Need olid kaks olulist põhjust. Tahaksin komisjoni selle algatuse eest tänada ja ei pea teid rohkem kinni, sest aeg on piiratud.
Tatjana Ždanoka
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - Austatud juhataja! Tänan volinikku tema seisukohavõtu eest. Olen nõus, et ELi õiguse praegune olukord ei anna meile õigust keeleliste õiguste valdkonnas seadusi anda.
Teisalt on meil alates 1. detsembrist Euroopa Liidu asutamislepingu artiklis 2 klausel, mis sätestab, et Euroopa Liit põhineb inimõiguste austamisel, muuhulgas vähemusrahvuste õiguste austamine. Tõenäoliselt ei saa see olla kindel õiguslik alus, millele acquis communautaire'is kohe meie oma vähemuste õiguste idee rajada. Sellele vaatamata väärime me täna seisukohta, mis on rohkem keskendunud komisjoni poliitilisele suhtumisele seoses vähemuste õigustega ja sellise seisukoha sõnum peab minu arvates väga lihtne olema. See osapool, kes rikub vähemusrahvuste esindajate õigusi, muuhulgas keelelise õigused, rikub ka ELi põhiväärtusi.
Me loetleme ja häbistame väljaspool ELi asuvaid inimõigusi mitteaustavaid riike, kuigi EL ei saa sellistele riikidele õiguslikult siduvaid kohustusi kehtestada, kuid miks on meile nii vastumeelne tuua halbu näiteid ELis endas, isegi siis kui me kohustusi kehtestada ei saa?
Te mainisite Euroopa nõukogu ja Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni dokumente, kuid komisjon peaks võtma ka kohustuse jälgida, kas liikmesriigid täidavad oma kohustusi nendele dokumentidele vastavalt.
Lõpetuseks, parlamendis endas me kõnealust mitmekeelsuse nõuet ei järgi. Näiteks ma ise ei oska oma emakeelt rääkida, hoolimata tõsiasjast, et 40% minu koduriigi Läti elanike emakeel on vene keel.
Lajos Bokros
Fraktsiooni ECR nimel. - (SK)
Slovaki keel on üks Euroopa ilusamaid keeli, kuid Euroopa Parlamendis kuuleb seda harva.
Slovakkia tõelise sõbrana, tema arengu pikaajalise toetajana ja tagasihoidliku, kuid aktiivse osalisena Slovakkia reformimises, oleks mul hea meel aidata oma Slovakkia sõpradel seda kitsaskohta ületada ning anda ühtlasi oma panus sellesse, et slovaki keelt kõneleks ja mõistaks veel rohkem inimesi. Usun kindlalt, et meil õnnestub slovaki keele ja kultuuri mitmekesisust kaitsta.
Slovaki keel ei soovi areneda teiste keelte arvelt. Just sel põhjusel on mõistetamatu, et etniliste vähemuste keeli käsitlev seadus määrab sellistele keeltele palju kitsama kasutusala kui slovaki keelele. Tegelikult käsitleb kõnealune seadus selliste keelte kasutamist ainult valikuvõimalusena ja sellist valikuvõimalust on käsitletud ainult negatiivsel viisil ja mitte kui positiivse õigusena, mistõttu on seadus ebaõnnestunult käsitlenud seda õigust kui igapäevaelus vajalikku ja kohaldatavat õigust.
Slovakkia asutustes ei kasutata ikka veel ungarikeelseid trükitud blankette ning puuduvad isegi Slovakkia vabariigi seaduste ja õigusnormide ametlikud ungarikeelsed tõlked.
Riikliku keeleseaduse muudatusettepanek on olukorra isegi keerulisemaks teinud. Muudatusettepaneku kavandamisse ei kaasatud etnilise vähemuse esindajaid. Selle uue õigusabinõu üks peamisi puudusi on, et seda ei kohaldata mitte ainult ametliku keele kasutamisele, vaid see sekkub ka veel rohkem avalikku, äri- ja eraellu.
Teine oluline probleem on, et Slovakkia keeleseadus sisaldab ka sanktsioone. Slovakkia riikliku keeleseaduse muudatusettepanek rikub Euroopa Liidu põhilisi inimõigusi ja standardeid. Seaduse allesjätmine praegusel kujul oleks vastuolus Slovakkia vabariigi ja enamike vähemusrühmade riiklike huvidega, sest selline seadus õhutaks kahtlusi ja mürgitaks heade suhete õhkkonda vähemusrühmade vahel, kes on Slovakkia territooriumil rohkem kui tuhat aastat koos elanud.
Slovakkia on arenenud ja enesekindel riik ning tema kaitse põliselanike keelte eest ei sõltu kultuuride sõjast ega seaduse kasutamisest. Kohalikud etnilised rühmad ei ohusta Slovakkia omariiklust, slovaki keelt ega Slovakkia kultuuri. Otse vastupidi, kooseksisteerivad etnilised rühmad toetavad, abistavad ja arendavad entusiastlikult ja vabatahtlikult slovaki keelt ja kultuuri niikaua, kuni Slovakkia näitab üles nähtavat valmisolekut kaitsta, abistada ja arendada etniliste vähemuste keeli ja kultuuri.
Jaroslav Paška
fraktsiooni EFD nimel. - (SK) Meie ungari sõbrad pidasid meile loengu sellest, kuidas peaksime leidma Euroopa stiilis lahenduse vähemuskeelte kasutamise küsimusele Slovakkias.
Tahaksin selle teemaga jätkata ja näidata, kuidas nad on unustanud vaadata olukorda enda riigis ja kuidas Ungaris vähemusi oma emakeele kasutamisel piiratakse. Vaatleme näiteks laste kasvatamist ja koole. Slovakkia vabariik võimaldab ungari lastel saada emakeelse hariduse algkoolist kuni ülikoolini. Kõiki aineid õpetavad ungari keelt kõnelevad õpetajad ungari keeles. Ungaris elavad slovaki lapsed võivad omakeelsetest koolidest ainult unistada. Ungari valitsus sulges slovakikeelsed koolid 1961. aastal. Sellest ajast ei ole Ungaris elavatel etniliste vähemuste lastel olnud võimalik mitte kuskil oma emakeelte korrektset kasutamist õppida, sest vastupidiselt teiste ELi liikmesriikide valitsustele ei võimalda Ungari valitsus neile lastele emakeelset haridust. Seetõttu peavad slovaki lapsed Ungaris kõiki aineid ungari keeles õppima ja nende emakeel on neile justkui karistus, lisatöö, mille eesmärk on nendes vastikust äratada. Slovaki keelt õpetavad neile lastele ungari keelt kõnelevad õpetajad, kelle slovaki keele oskus ei ole piisav. Sellisel viisil pärsitakse nende laste suhet oma emakeelte ja kultuuriliste sidemetega ning juhitakse nende huvi kõrvale.
Kasutades seda väidetavalt euroopalikku lähenemisviisi vähemustele, on Ungari valitsus rohkem kui 50 aasta jooksul kahandanud slovaki vähemuse umbes kümnendikule selle algsest suurusest. Just seetõttu teatas eelmine Ungari vähemusrahvuste ombudsman avameelselt, et Ungari jätkab etniliste vähemuste täieliku assimileerimise suunda.
Austan väga oma sõpru, Ungari vabariigist pärit parlamendiliikmeid. Rohkem kui tuhat aastat on meie rahvused andnud Euroopa ajalukku ühise panuse, ja ma paluksin neil mõista vaid seda, et arvud ei valeta. Ungari valitsuse poliitika tulemusena on suur osa Ungaris elavast Slovaki vähemusest hävitatud, samas kui Slovakkias elav Ungari vähemus on tänu Slovakkia vabariigi õigele poliitikale samaarvuliseks jäänud.
Zoltán Balczó
(HU) Kohe selle päevakorrapunkti käsitlemise alguses tuleb meil selgeks teha, mida me Euroopa Liidu väärtuste all mõistame. Kas need on kirjalikes dokumentides kirjas olevad väärtused või on need midagi, mida liikmesriigid austavad või, kui nad ei austa, Euroopa Liit nad austama paneb? Kas vähemusrahvust saab väärtusena käsitleda? Kas sellel on üldse tähtsust? Tšehhi vabariigis kehtib praegu Beneši dekreet ja nii allkirjastab Lissaboni leppe Václav Klaus. Teisisõnu, säilinud on kollektiivse süütunde stigma sudeedisakslaste ja ungari etniliste rühmade suhtes. Kas sel juhul on vähemusrahvus väärtus? Kas vähemuskeel on väärtus? Slovakkias karistatakse kohalikke ungarlasi emakeele kasutamise eest. Sellist seadust ei ole lihtsalt võimalikult korrektselt rakendada. Kuni see seadus olemas on, peaks Euroopal häbi olema. See ei peaks olema Slovakkia ja Ungari vaheline poleemika, vaid see küsimus tuleks lahendada oma väärtusi kaitsva Euroopa ja Slovakkia vahel. Tegemist on silmakirjaliku süsteemiga, mis kõnealused väärtused avalikult välja kuulutab, kuid tegelikkuses neid ei järgi.
Mida see päevakorrapunkt käsitleb? Kindlasti ollakse selle küsimuse lahendamise suhtes vastumeelsed. Käesoleval istungil tegeleme üksikute teemadega nagu Nikaraagua, Vietnam, Laos ja inimõiguste rikkumised. Kõnealuses küsimuses Euroopa Liit isegi mitte ei kinnita oma väärtuste kaitsmise osa, vaid lihtsalt devalveerib need.
Kinga Gál
(HU) Austatud juhataja, volinik! Pean seda edu märgiks, et minu kolleegi Edit Baueri ja mu enda algatatud arutelul tegeleb Euroopa Parlament lõpuks oma keelt kõnelevate vähemusrahvuste ja keeleliste vähemuste küsimusega, mis tähendab tegelemist ka Slovakkia diskrimineeriva keeleseadusega. Eriti hea meel on mul selle üle, et komisjon on võtnud vähemuskeelte õiguste suhtes üheselt mõistetava seisukoha.
Tahaksin tänada volinik Orbanit eriti selle eest, et ta mainis õiguste teemal ja dokumentide seas, millele ta viitas, Euroopa piirkondlike ja vähemuskeelte hartat. Samuti arvan, et Jerzy Buzeki visiit Bratislavasse ja selleteemaline selge seisukohavõtt on väga tähtsad. Lõppude lõpuks tunneme me kõik, kes selles istungisaalis aastaid inimõiguste teemaga tegelenud on, häbi selle üle, et kui Lissaboni lepe juba paistab, ei võimaldata vähemusrahvustest kodanikel oma sünnimaal oma emakeelt kasutada ja neil ei ole demokraatiaga tagatud õigusi. Tõepoolest, seaduse järgi on võimalik määrata kriminaalkaristus isikule, kes kasutab oma põhilist inimõigust rääkida oma emakeeles. See annab mõista, et vähemusrahvused on oma kodumaal teisejärgulised kodanikud. Jaroslav Paška, me räägime 530 000 ungarlasest Slovakkias ja 20-30 000 slovakist Ungaris, lihtsalt et oleks võrdlusmoment.
Tahaksin Hannes Swobodale lihtsalt vastata, et sel juhul võitlevad vähemused oma põhilise inimõiguse eest enamuse vastu. Siin ei ole tegemist kahe riigi vahelise võitlusega. Euroopa Liit peab kindla peale sekkuma ning avaldama arvamust Slovakkia keeleseaduse ja mis tahes muu sellise seaduse suhtes, mis ohustavad vähemuskeelte kasutamist ja vähemusrahvuste identiteedi kaitsmist, sest sellised seadused rikuvad kõigi rahvusvaheliste dokumentide sätteid, muuhulgas Lissaboni leppes ja Põhiõiguste hartas tugevdatud aluspõhimõtteid.
Tahaksin oma kaasliikmetele meelde tuletada, et Slovakkiast sai tõsise rahvusvahelise kriitika objekt juba 1995. aastal, kui keeleseadus esimest korda vastu võeti. Selle tulemusena, täpsemalt ELiga liitumisprotsessi algatamise ühe tingimusena, pidi Slovakkia eemaldama õigusaktidest sanktsioone käsitlevad punktid. Seega oli Euroopa Liit 10 aastat tagasi vastu sellele, mille kohta ta praegu väga vastumeelselt arvamust avaldab.
Boris Zala
(SK) Võin uhkusega öelda, et Slovakkia on andnud suure panuse keelelisele mitmekesisusele ja keelelise kultuuripärandi säilitamisele.
Mõned faktid: ungari vähemusrahvusel on umbes 700 kooli, kus õpetatakse ungari keeles. Kõigil vähemusrahvustel on õigus kasutada oma emakeelt kohtumenetlustes, ametlikus äritegevuses ja kohanimedes ning neil on emakeelsed raadio- ja telesaated. Riik rahastab vähemusrahvuste kultuuriüritusi ja aktsepteerib nende emakeele kasutamist kaubandus-, lepingulistes ja muudes suhetes.
Ungarlastest parlamendiliikmed ründavad Slovakkia keeleseadust. Nende väited põhinevad haavatud ungari natsionalismi alasti valedel ja väljamõeldistel. Kallid kolleegid, me peame need tagasi lükkama. Olukord on otse vastupidine: Slovakkia keeleseadus on täielikult kooskõlas rahvusvaheliste standarditega, ja nii kinnitas ka kõige pädevam vaatleja, volinik Vollebæk Euroopa Julgeoleku ja Koostöö nõukogust. Meie keeleseadus aitab kaasa vähemusrahvuste diskrimineerimise kõrvaldamisele ning annab oma panuse meie kodanike ohutusse ja tervishoidu, jättes neile aega täielikuks integreerumiseks. Slovakkia on allkirjastanud ka vähemuskeelte harta ja säilitab seega kõrgel tasemel kõigi vähemusrahvuste keelelise mitmekesisuse Slovakkias.
Sergej Kozlík
(SK) Slovakkia vabariik kohaldab seoses etniliste vähemustega kõrgeid nõudeid ja ühtlasi üht kõige mõõdukamat riiklikku keeleseadust Euroopas.
Hoolimata sellest on Slovakkia keeleseadus ungarlastest parlamendiliikmete pideva surve all, kes ei kõhkle Euroopa avaliku arvamuse mõjutamiseks valesid ja väljamõeldisi kasutamast. Oleme selle tunnistajateks olnud peaaegu igal Euroopa Parlamendi istungil alates 2004. aasta laienemisest. Ungari on riik, kes on peaaegu täielikult vähemusrahvused enda territooriumil kõrvaldanud ja plaanib Slovakkia vabariigi asjadesse ulatuslikult sekkuda. See on absoluutselt vastuvõetamatu.
Loodan, et Euroopa institutsioonid ei söösta selle asjaga tegelema elevant-portselanipoes-meetodil. Slovakkia lahendab riigikeele kasutamisega seotud probleemid kultuuriliste vahenditega ja vastavalt Euroopa traditsioonidele. Keeleseaduse muudatusettepaneku rakendusmäärus kinnitab tundlikku lähenemisviisi kõigile Slovakkias elavatele etnilistele rühmadele ja rahvustele.
Valdemar Tomaševski
(PL) Austatud juhataja! Mul on võimalik siin rääkida poola keeles, mis on mu emakeel. Minu arvates peaks see privileeg olema normiks mitte ainult Euroopa Parlamendis, vaid kõigis ELi riikides, sest multikultuursus ja keeleline mitmekesisus on Euroopa väärtuste hierarhias väga tähtsad. Peaksime tegema kõik jõupingutused, tagamaks, et vähemusrahvusi ja eriti põlisrahvaste vähemusi ei diskrimineeritaks teemadel, mida tänane komisjoni seisukohavõtt hõlmab. Seetõttu on komisjon kaalunud enne pakilise konfliktide lahendamise ülesande juurde asumist vähemuskeelte kasutamist erandita kõigis ELi liikmesriikides. Need probleemid on positiivsed lahendused saanud Soomes, Itaalias, Poolas, Taanis, Tšehhi vabariigis ja paljud teised liikmesriigid aitavad selle ülesande lahendamisele silmanähtavalt kaasa. Ainus, mida me vajame, on komisjoni tõhus ja, mis kõige tähtsam, viivitamatu tegevus selles valdkonnas.
Diane Dodds
Austatud juhataja! Hea on kuulda mitmekesisuse ja mitmekeelsuse vajalikkusest, kuid ma tahaksin väga lühidalt omalt poolt tõsta esile Ühendkuningriigi olukorra.
Ulsteri-šoti vähemuskeel on osa Põhja-Iirimaa kultuurilisest rikkusest ja Ühendkuningriik tunnustab seda vastavalt Euroopa piirkondlike ja vähemuskeelte hartale.
St Andrews' kokkuleppe akti tulemusena on Põhja-Iirimaa Assambleele tehtud ülesandeks algatada Ulsteri-šoti keele ja kultuuri strateegia. Selle strateegia ette valmistamisel arvestab kultuuriminister Euroopa põhiõiguste hartat ja teisi rahvusvahelisi õigusakte, muuhulgas ÜRO lapse õiguste konventsiooni. Samuti määrab kultuuriminister strateegia Põhja-Iirimaa jagatud ja parema tuleviku kontekstis, mis põhineb võrdsusel, mitmekesisusel ja vastastikusel sõltuvusel.
Kahjuks on Sinn Fein kasutanud kultuuri ja eriti keelt relvana oma riigivastases kampaanias ja see on viinud vastuolude ja vaidlusteni. See on keele kuritarvitus ja väärtarvitus. Seega peame lootma, et nimetatud strateegia jagatud ja parema tuleviku aspekt käsitleb selle kultuuride sõja pärandit.
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Austatud juhataja! Tahaksin tõsta esile selle täiskogu tehtud jõupingutusi vähemuskeelte ja piirkondlike keelte toetamises kodanike ja parlamendi vahelise kirjaliku suhtluse tingimustes. Kodanikel on võimalik parlamendile vähemuskeeltes ja piirkondlikes keeltes kirjutada ning nendes keeltes ka vastus saada.
Austatud juhataja, see, et mõned inimesed soovivad liikmesriikide mõnedes piirkondades kasutada piirkondlikke või vähemuskeeli või ametlikke kaaskeeli, on hoopis erinev asi selliste keelte täiskogu istungitel rääkimisest. See soov ei muutu nähtavaks parlamendis, mis toimib täielikult mitmekeelse süsteemina 23 keeles, mille kasutamine võtab rohkem kui kolmandiku meie eelarvest ja annab tööd rohkem kui poolele meie personalile.
Selliseid keeli on Ühendkuningriigis, Luksemburgis, Eestis, Küprosel, Hispaanias, Rootsis, Soomes ja see loetelu jätkub. Austatud juhataja, see tähendaks, et peaksime täiskogus kasutama 35 või 40 keelt, mis rahaliselt ja logistiliselt lihtsalt võimatu on. Seetõttu, austatud juhataja, sellise ettepaneku tegemine võib tuua edu valimistel, kuid sel ei ole mingit mõtet ja see on täiesti ebarealistlik, tuues kaasa vaid paljude lojaalsete kodanike mõttetut pettumuse.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Austatud juhataja! Slovakkia riiklik keeleseadus rikub 1. detsembril jõustuva Põhiõiguste harta viit põhiõigust.
Esiteks diskrimineerib see etnilistel alustel, määrates rohkem kui poolemiljonilise ungarlaste kogukonna teisejärgulisteks kodanikeks ja nende emakeele teisejärguliseks keeleks. Teiseks sekkub see ulatuslikult inimeste eraellu, nagu Edit Bauer rõhutas. Kolmandaks on see antidemokraatlik, sest süstib kodanikesse hirmu. Neljandaks toimib see kahe Euroopa nõukogu dokumendi vastaselt, mida Slovakkia liitumislepinguga aktsepteeris. Viimaseks, volinik Orbani sõnul toetab EL kahekeelsust ja mitmekeelsust, samas kui Slovakkia on pannud aluse ühekeelsuse ja keelelise assimilatsiooni suunale.
Kui EL talub nende viie põhiõiguse rikkumist vaikides ja ei avalda oma arvamust, ei ole tal mingit moraalset alust Hiinat, Venemaad ja teisi riike kritiseerida. Topeltstandardeid meil olla ei tohi.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES)
Austatud juhataja! Euroopa Nõukogu ja 47 Euroopa riigi, sealhulgas kõik ELi liikmesriigid, vastu võetud Euroopa piirkondlike ja vähemuskeelte hartas sätestatakse, et piirkondlikke ja vähemuskeeli tuleb kaitsta, sest mõnedel juhtudel on tegemist hävimisohus olevate keeltega.
Minu arvates aitab selline suhtumine säilitada ja arendada meie traditsioone, mitmekesisust ja kultuurilist rikkust, mida alal hoida tuleb. Samuti kaitstakse nii selliseid keeli kõnelevate inimeste põhiõigusi, nagu volinik juba ütles.
Volinik mainis, et liikmesriigid peavad kasutama iga olemasolevat vahendit selliste keelte kasutamise tagamiseks, kuid me teame, et asi pole mitte selles. Mitmekeelsus ei ole kõigis liikmesriikides tagatud ja seda ei ole ka kahekeelsus riikides, kus teine keel on ametlik keel, ning probleem seisneb selles, et me ei pea vähemuskeeli Euroopa Liidu pärandi, meie pärandi osaks.
Paluksin teil siiski mõtiskleda vähemuskeele mõiste üle, sest mõnedel Euroopa Parlamendi ametlikel keeltel on vähem kõnelejaid ja nad on vähem tuntud kui mõned keeled, mis oma piirkondliku keele staatuse tõttu parlamendi ametlikud keeled ei ole. Järelikult rikume me 40 miljoni eurooplase keelelisi õigusi ja, nagu volinik ise ütles, selliste õiguste kaitse on põhimõtteline küsimus.
Meil on 700 000 baski, kes räägivad Euroopa vanimat, tundmatu päritolu baski keelt, ning Euroopa lähemale viimine baskidele tähendab muuhulgas ka panna neid tundma, et gabon' on sama austamisväärne, kui öelda buenas noches, tere hommikust või bonsoir.
Kay Swinburne
Austatud juhataja! Walesi esindava Euroopa parlamendiliikmena tunnen väga kaasa paljudele vähemuskeeltele kogu Euroopas, eriti seetõttu, et minu emakeel on uelsi keel, üks vanimatest siiani kasutatavatest Euroopa keeltest.
Arvuliselt on ungarikeelsete inimeste olukord Slovakkias väga sarnane uelsikeelsete inimeste olukorrale Walesis, ületades pool miljonit inimest. See võrdub 20% Walesi inimestest, kuid vähem kui 2% Ühendkuningriigi elanikkonnast.
Walesis jõuti kõiki rahuldava kooseksisteerimiseni pärast sadu aastaid kestnud lükkamist ja tõmbamist Walesi ingliskeelsete ja uelsikeelsete elanike vahel ja vaidlusi, mis on väga sarnased praegu slovaki ja ungari keelt kõnelevate inimeste vahel toimuvatele vaidlustele.
Uelsi keele elustamine viimase 15 aasta jooksul alates võimu üleandmisest kohalikule valitsusele on olnud plahvatuslik. Positiivne suhtumine keelesse on toonud kaasa tohutut kultuurilist kasu.
Walesis on arengu võti olnud pragmaatiline lähenemine. Peaksime seadma eesmärgiks, et inimestel oleks võimalik rääkida just seda keelt, milles nad end kõige paremini väljendada saavad, kuid see ei tohi põhjustada lubamatut koormat ega kulutusi. Näiteks on minul plaanis oma kommentaar lõpetada uelsi keeles, millest saavad osa vaid kaks uelsi keelt kõnelevat parlamendiliiget, kuigi ma ei sooviks tekitada maksumaksjale siin simultaantõlke läbi viimisega seotud kulusid. Mitmekesisust tuleb aga ülistada.
(Sõnavõtja rääkis uelsi keeles)
Anna Záborská
(SK) Sooviksin jätkuvalt meie arutelu teema juurde jääda. Ma ei räägi Slovakkia riiklikust keeleseadusest, kindlas veendumuses, et see on Slovakkia teema.
1. jaanuaril 2010. aastal saab 22 aastat sellest, kui üks väga tark ja austatud inimene rõhutas, et vähemusrahvuste ja nende kultuuri respekteerimine on rahu ülesehitamise alus. Peame vähemusrahvuste õigusi pidevalt toetama, et nende kultuuri säilitada ja arendada. Vähemusrahvustel on õigus kasutada oma keeli ja see õigus tuleb seaduses sätestada. Kui see ei õnnestu, on tulemus rikka kultuuripärandi kadumine. See inimene lausus need sõnad ülemaailmse rahu päeva tähistamiseks.
Euroopa kultuuriline rikkus põhineb rahvastel, kes tänase päevani eksisteerinud on. See on vastupidine olukord Ameerika Ühendriikidele, kus selline rikkus on määramatusse massi sulandunud. Euroopas kasutatakse tohutul hulgal keeli ja seetõttu on Euroopa Liit kui rahvusriikide ühenduse projekt mõistlik.
Me peame rääkima vähemuskeelte kasutamise reeglitest, sest reeglid on vajalikud, kuid me ei tohi Euroopat sellisest rikkusest ilma jätta. Vähemuskeele kasutamise küsimus kerkib liikmesriikides esile siis, kui ei soovita sel teemal suhelda või kui selle taga on muud küsimused. Vähemusrahvused peaksid end koduriigis hästi tundma ja seetõttu kaitsen ma alati mis tahes vähemuskeelt, kuid alati vähemusrahvuse kõneldava keelena. Usun, et komisjon jagab mu seisukohta.
Ramon Tremosa I Balcells
Austatud juhataja! Tahaksin väljendada oma sügavat pettumust Hispaania valitsuse üle, kes ei luba siin parlamendis kasutada katalaani keelt. Katalaani keel keelati ja seda kiusati taga Franco diktaatorliku režiimi ajal. Nüüd demonstreerib Hispaania demokraatia oma madalat kvaliteeti, keelates katalaani keele ametliku kasutamise parlamendis.
Kõik keeled on võrdsed, samuti nagu kõik inimesed on võrdsed. Euroopa on suurepärane näide heast tavast, mis annab väiksemate ametlikele keeltele võimaluse võrdsetel alustel kohtlemiseks.
Katalaani keelt räägib kümme miljonit inimest ja seda keelt ei lubata siin täiskogus rääkida. Kui katalaani keelt tunnustataks ja siin parlamendis rääkida lubataks, aitaks see kindlasti arendada katalaani keele olukorda Hispaanias, tugevdades meie nõuet katkestada Hispaania parlamendi sajanditevanune ühekeelsuse traditsioon.
Euroopa parlamendi katalaanist liikmena, kes teab, et esindab katalaani inimeste selget ja olulist nõuet, palun ma Euroopa Komisjonil pöörata erilist tähelepanu katalaani keele kasutamise normaalseks muutmisele täiskogus.
Metin Kazak
(BG) Viktor Orban, rohkem kui 60 000 Bulgaaria kodanikku vaatavad Bulgaaria riiklikust televisioonist uudiseid oma emakeeles, türgi keeles. Seda vaid viis minutit kestvat türgikeelset programmi on Bulgaaria suurim avaliku meedia organisatsioon andnud eetrisse alates 2001. aastast, kui ratifitseeriti vähemusrahvuste kaitse raamkonventsioon. Sel viisil leiab Bulgaaria, et ta täidab Euroopa Liidu olulist põhimõtet vähemusrahvuste õiguste kaitse kohta.
Siiski soovin teie tähelepanu juhtida 5. novembril läbi viidud arvamusküsitlusele seoses eesmärgiga lõpetada türgikeelsete uudiste edastamine. See on provokatsiooni ja natsionalistliku surve tulemus. Kõnealuse programmi lõpetamine jätaks Bulgaaria suurima vähemusrahvuse ilma õigusest informatsioonile oma emakeeles. See tähendaks sallimatust ja diskrimineerimist, mis kõigutaks Bulgaaria etniliste rühmade vahelist tavapärast rahulikku kooseksisteerimist, mida avalikkusele tihti Balkani mudelina serveeritakse.
Seetõttu, austatud volinik, nõuan ma kindlalt vastust küsimusele, kuidas jälgib komisjon seda, kas avalik meedia respekteerib vähemusrahvuste õigusi vabalt oma emakeeles suhelda ja järelikult oma kodumaa sotsiaalses ja poliitilises elus täielikult osaleda.
Ádám Kósa
(HU) Tänan sõnajärje eest. Tahaksin juhtida tähelepanu Euroopa Liidu õiges suunas algatatud meetmele. Me räägime vähemusest, kurtidest inimestest, kelle emakeelt viipekeelt on tunnustatud kümnes ELi liikmesriigis ja lõpuks ka minu koduriigis Ungaris. See seadus sätestab mitte ainult viipekeele meie emakeelena, vaid ka meie vähemuse kultuurilise õiguse kaitsmise. Tahaksin teie tähelepanu juhtida ka asjaolule, et sellel teemal on teenäitaja tegelikult Slovakkia, sest Slovakkia viipekeele kasutamist tunnustati juba 1995. aastal. Niisiis, aga ungarlaste teema? Minu kohus on rõhutada tõsiasja, et Euroopa Liidus ei saa kehtestada topeltstandardeid. Kui kurt slovakk saab kasutada viipekeelt, lubagem Slovakkia kodanikel kasutada oma emakeelt.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Ma olen väga pettunud, et hoolimata kasvavatest probleemidest ELi liikmesriikides, mis mõjutavad iga kodanikku olenemata rahvusest, tõstatatakse parlamendi täiskogu istungitel alati slovakkidest ja ungarlastest parlamendiliikmete vahelise kahevõitlusega seotud küsimused, nagu toimus ka täna, 10 minutit enne südaööd.
Keeleseadus ega ka ükski teine ungarlastest parlamendiliikmete eelnevalt tõstatatud teemadest ei avalda etniliste vähemuste liikmetele mingisugust kahjustavat mõju. Austatud juhataja, etniliste vähemuste ja kõigi teiste vähemuste õigused Slovakkias on täielikult kaitstud ja erandlikult kõrgel tasemel. Me ulatame käe oma Ungari sõpradele, me soovime olla heanaaberlikes suhetes ja see häirib meid väga, et pidevalt Euroopa Parlamendi institutsiooni valel viisil Slovakkia vabariigi vastase vihavaenu õhutamiseks kasutatakse.
Michael Gahler
(DE) Austatud juhataja! Olen lugenud uut Slovakkia keeleseadust algusest lõpuni. Hannes Swobodal on õigus - inimeste vaheline koostöö igapäevaelus on tavaliselt hea, ka Lõuna-Slovakkias. Ka sel põhjusel on uus riiklik keeleseadus üleliigne, sest slovaki keel ei ole Slovakkias ohus.
Kahjuks diskrimineerib see seadus kohati kohalikke elanikke, sest tšehhid on tihti paremas positsioonis kui ungarlased. Miks ei võiks see seadus vähemalt tšehhe ja ungarlasi võrdselt kohelda? Seda seaduse muudatusettepanekut saab selgitada ainult Slovakkia praeguse koalitsioonivalitsuse veidra koosseisuga, kus Comrade Fico üritab natsionalistlikult Slovaki rahvusparteilt ja populistlikult parteilt Liikumine demokraatliku Slovakkia eest eeldatavate ungarlaste poolsete ohtudega hääli ära napsata. Mul on hea meel teatada, et Mikuláš Dzurinda juhitud koalitsioonivalitsuses ei olnud selline käitumisviis võimalik. Neil päevil tegid Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) fraktsiooni kolm liikmeparteid, muuhulgas vähemusrahvuste partei, head koostööd, ja mitte üksteise vastu, ning tegelikult peakski see eesmärk olema.
Kinga Göncz
(HU) Olen nõus eelmiste sõnavõtjatega, kelle sõnul elasid inimesed Slovakkias üksteise kõrval väga õnnelikult, kuni tekkis kuidagi pingeolukord, mis tasakaalu häirib ja kooseksisteerimise raskemaks muudab.
Lubage mul mainida mõned seni ütlemata punktid seoses Slovakkia keeleseadusega. Ma ei soovi eespool öeldut korrata. Ühest küljest määratleb Slovakkia end kui rahvusriiki, samas kui me teame, nagu juba tänu arutletud, et Slovakkias elab umbes 10% riigi rahvastikust moodustav ungarlaste kogukond ja ka teisi rahvusvähemusi.
Keeleseadus tekitab tasakaalutuse. Probleem ei ole mitte ainult selles, et see seadus kaitseb ainult slovaki keelt ja mitte neid vähemuskeeli, mida ta peale selle kaitsma peaks, nagu meil Euroopas tohutu hulk positiivseid näiteid on. See seadus ei ole ka kooskõlaline ühtne vähemusrahvusi kaitsev seadus, mis, nagu me palju kordi korranud oleme, olemasoleva tasakaalu kõigutamise vältimiseks vajalik on. Tänase arutelu üks suurepärastest väga tähtsatest omadustest oli see, et kuulsime palju positiivseid näiteid. Loodan siiralt, et ka Slovakkia võtab kõnealusel teemal edasi liikumiseks selle suuna.
László Tőkés
(HU) Békesség Istentől! Pace vouǎ! Boží pokoj s Vami! Peace to you from God! (ee Rahu teile!). Tahtsin meie mitmekeelses Euroopas soovida teile rahu ungari, rumeenia, slovaki ja inglise keeles. Siin Euroopa Parlamendis oli mul võimalik seda teha, kuid vastavalt Slovakkia õigusaktidele oleks see olnud riskantne, ilma et ma poleks seadust rikkunud. Ühes ELi liikmesriigis võivad inimesed saada trahvi selle eest, kui nad räägivad muud keelt peale riigikeele ja selliste muude keelte hulka kuulub ka üks Euroopa ametlikke keeli, ungari keel. See on täielik skandaal ja häbi.
Heitke pilt minu ees olevale Slovakkia kaardile. Tänu Schengeni lepingule on Slovakkiat Ungarit eraldav piir nagu raudne eesriie maatasa tehtud. Postkommunistlik šovinistlik Slovakkia valitsus ehitab aga nüüd inimeste vahele uusi müüre, keelelisi barjääre.
Tahaksime tänada president Jerzy Buzekit tema missiooni eest Slovakkia osas, et selle küsimuse lahendamist eesmärgiks seada. Sellesse avalikku huvi tekitavasse teemasse ei peaks komisjon suhtuma halvasti informeeritud mugaval viisil, vaid peaks jõustama oma määrused ja nõuded, mida ta inimõiguste, vähemusrahvuste õiguste ja keeleliste õiguste valdkonnas toetab.
Katarína Neveďalová
(SK) Tahtsin tegelikult vastata Lajos Bokrosile, kuid te ei andnud mulle sõnajärge. Tahtsin öelda, et aktsepteerin tõsiasja, et Slovakkia parlament ei tõlgi kõiki seadusi vähemuskeeltesse, mida on muide üksteist ja mitte ainult üks, ja mis puudutab ungari poole miljoni inimesega vähemusrahvuse suurust, siis on meil ka pool miljonit mustlast ja nemad ei kaeba. Sooviksin küsida, kas Ungari parlament tõlgib kõik seadused vähemuskeeltesse ja kas on olemas slovakikeelsed tõlked? Hindan aga väga tõsiasja, et kasutasite võimalust slovaki keeles rääkida.
László Tőkés, Slovakkia rajab sildu, ja see häirib mind väga, et te seda alati mainite, kuid sildu tuleb rajada ka teiselt poolt, Ungarist. Mind häirib väga, et Euroopa parlamendi uue liikmena pean ma pidevalt vastama Slovakkia-Ungari suhetega seotud küsimustele ja ei saa käsitleda mind tõeliselt huvitavaid teemasid.
Siinkohal tahaksin tänada volinikku, sest olen kultuuri- ja hariduskomisjoni liige. Teie töö on tõesti suurepärane ja suurepärane on ka see, et meil on võimalik kasutada 23 Euroopa keelt, millest üks on slovaki keel.
László Surján
(HU) Loen Pat the Cope Gallagheri juba öeldut Slovakkia ajakirjandusest. Kui ma tahaksin rõhutada tõsiasja, et praegust konflikti ei saa vaadelda kui kahe riigi või kahe inimese vahelist konflikti, ütleksin ma seda Slovakkia ajakirjanduses. Siin on küsimus konkreetse seadusega seotud probleemidest.
Mul on hea meel toetada Hannes Swoboda soovi liikuda edasi vaikselt ja rahulikult, otsides olukorrast väljapääsu. Kui ta ainult poleks öelnud, et see seadus ei riku olulisi õigusi. Kui näiteks Slovakkia linna haiglas arsti kartva 4aastase lapse kätt hoidvale emale öeldakse, et ta peab lohutama oma last ungari keeles, ei saa me öelda, et see poleks nende õiguste rikkumine. Me ei saa öelda ka, et seda seaduses näidatud oleks. Probleem peitub just seaduse esitamises. Tegelikult keelab seadus sellised mõttevahetused haiglates, kus ungari keel on alaesindatud.
Seetõttu arvan, et probleemid antud teemal on tõsised. Slovakkia on äärmusliku partei võimule tuleku tulemusena lõiganud seda, mida külvanud on. Teisalt, ungarlased ei ole oma vähemusrahvusi hävitanud, vaid on need eraldanud.
Monika Smolková
(SK) Avaldan eelmise sõnavõtja kõneldu kohta protesti. See on täielik vale. Paluksin teil lõpuks keeleseadus läbi lugeda, sest see erineb teie endi keeleseadusest. Meil Slovakkias on teine, erinev keeleseadus ja me räägime siin kahest erinevast seadusest.
Mina olen pärit Košícest, 250 000 elanikuga kosmopoliitsest linnast, kus elab muuhulgas märkimisväärsel arvul ungarlasi, tšehhe, ruteene, ukrainlasi, mustlasi ja loomulikult slovakke. Neli aastat tagasi otsustasid valijad, et Košíce piirkonnas toimis väga edukalt meie (sotsiaaldemokraatide) ja ungari vähemusrahvuse esindajate koalitsioon. Piirkondliku esindajana tahaksin väita, et meie koostöö on eeskujulik. Meie piirkonnas elavad ungarlased ja slovakid rahus ja kellelgi ei tule pähe üksteist rahvuse põhjal mustata või rünnata. Inimeste igapäevaelus ei ole vaidlusi ja segaasustusega piirkondades puuduvad rahvusprobleemid. Väidan seda kõike täiesti tõsiselt. Kui teatud parteide juhtpoliitikud ei oleks seda teemat isiklikel põhjustel provotseerinud, poleks ungari etnilise vähemuse teemat Euroopa Parlamendis tõstatatud, sest seda pole olemas.
Csaba Sógor
(HU) Francesco Capotorti!
Kui ÜRO tegeles konventsiooni ette valmistamisega, mis sai hiljem tuntuks kui Genotsiidi vältimise ja karistamise konventsioon, siis arutleti füüsilise genotsiidi kõrval ka keelelisest ja kultuurilisest genotsiidist kui tõsisest inimkonnavastasest kuriteost.
Keeleline genotsiid määratleti 1948. aasta konventsiooni artikli 3 lõikes kui rühmale inimestele kohaldatav keeld kasutada oma keelt igapäevakontaktides või koolis või keeld avaldada raamatuid ja levitada trükisõna selle rühma keeles.
Hetkel ei ole Slovakkia kahjuks ainuke selline Euroopa Liidu liikmesriik, kuid ta on keelelise genotsiidi tüüpilisim näide ehk teisisõnu, ELi riigis pannakse toime keele tahtlik väljasuretamine. Siin ei ole midagi meeldivat, sest selles suhtes võib Slovakkia kõrval üles loetleda ka Rumeenia, Kreeka ja Prantsusmaa. Tänan teid.
Leonard Orban
komisjoni liige. - (RO) Tahaksin alustuseks keskenduda mitmekeelsuspoliitika olemusele, mida me selle ajavahemiku jooksul edendada tahtnud oleme. Ühest küljest oleme tahtnud võimaldada kõigi Euroopas räägitavate keelte respekteerimise ja aus hoidmise tagamise, olgu need siis kas riigikeeled, piirkondlikud keeled või vähemuskeeled või keeled, mida räägivad teistelt mandritelt tulnud inimesed. Teisest küljest oleme tahtnud kindlustada, et selline mitmekesisuse aus hoidmine saavutaks ühise eesmärgi, mida me kõik soovime, täpsemalt Euroopa Liidu ühtsuse ehk teisisõnu meie ühtsuse säilitamise ja tugevdamise. Kui te soovite, siis räägime põhimõtte "Ühtsus mitmekesisuses” kõige otsesemast kohaldamisest. Oma kõnes võtan ma paratamatult kuulda Hannes Swoboda tehtud märkusi selles suhtes, et peame oma tegevuses vaatlema meid ühendavaid osi meid lahutavate osade asemel.
Peame respekteerima kõiki, kuid meil peab olema ka tarkust leida viisid üksteise mõistmiseks, omavaheliseks suhtluseks ja võimaluseks üksteist vastastikku mõjutada. Just see on põhjus, miks mitmekeelsusel on olnud ja on kultuuridevahelise dialoogi tugevdamises ülioluline osa. Me peame pidama dialoogi ja ilma keelteta me seda teha ei saa.
Mul on olnud võimalus külastada kõiki liikmesriike. Samuti on mul olnud võimalus reisida piirkondades ja regioonides, kus toimuvad kahjuks jätkuvalt arutelud ja vaidlused ja kahjuks hoitakse keeli mõnikord teatud poliitiliste huvide kütkes, mis ei ole innustatud ELi ühtsusest. Samuti olen ma valjult ja selgelt öelnud, et me peame leidma lahendused, mis võimaldavad meil suhelda ja üksteist vastastikku mõjutada. Just sel põhjusel, nagu ma enne ütlesin, pakub nende kogukondade, kellega me kõrvuti elame, keelte õppimine ja rääkimine isegi olukordades, kus tundub olevat raskem asju aktsepteerida, meile tähtsaid lahendusi üksteise mõistmise osas. Seetõttu usun ma, et sellistes olukordades, mida on olnud lõputu hulk, suudame me vastastikuse mõistmisega edu saavutada.
Näiteks, oskus rääkida selle piirkonna keelt, kus on enamuses vähemusrahvuste esindajad, ehk teisisõnu, oskus rääkida nende vähemusrahvuste keeli koos vähemusrahvuste oskusega rääkida koduriigi keelt, rajab sildu ja loob mõistmise, mis meid aidata võib.
Tahaksin anda mõned kommentaarid jõupingutuste kohta, mida me teeme, et kõiki Euroopa Liidus kõneldavaid keeli toetada. Me rahastame suurel hulgal projekte, mis ei ole seotud mitte ainult ametlike keeltega, vaid ka paljude piirkondlike ja vähemuskeeltega. Lugematul hulgal on konkreetseid näiteid, kus Euroopa Liit on toetanud ühest küljest organisatsioonide võrgustikke, mille eesmärk on arendada piirkondlikke ja vähemuskeeli, ning Euroopa Liidus mitte nii laialdaselt kõneldavaid keeli üldiselt. Rahastame ka konkreetsete vähemuskeelte ja piirkondlike keeltega seotud projekte. Selle kohta, kuidas me selliseid keeli toetame, on ka konkreetseid näiteid. Nagu ma juba ütlesin ja veelkord korrata soovin, 2008. aastal vastu võetud mitmekeelsusstrateegia eesmärk on, et Euroopa Liidus kõneldakse kõiki keeli. Meil ei ole takistusi. Käsitleme kõiki selliseid keeli Euroopale varandusena ja, kui soovite, Euroopa Liidus praegu olemasoleva kultuuripärandi osana.
Tahaksin öelda mõned sõnad ka muudatusettepanekute kohta, mis tehti slovaki keele kasutamist, loomulikult Slovakkias, reguleerivatesse õigusaktidesse. Meil on hea meel, et hetkel toimuvad Ungari ja Slovakkia peaministrite vahelised läbirääkimised valikuvõimaluste üle, mis võimaldab neil leida vastastikusel mõistmisel põhinevad ühislahendused. Ühenduse vaatepunktist tahaksin rõhutada, et selle seaduse väga ulatuslikku kohaldamisala arvestades ei ole meil praegu võimalik hinnata kõiki selle seaduse jõustamisega kaasnevaid mõjusid. Just seetõttu on selle seaduse rakendamine eluliselt oluline, eelkõige viis, kuidas seda rakendatakse. Selles osas tahaksin rõhutada, et komisjon teostab väga põhjaliku analüüsi, kus vaatleme üksikasjalikult, mille suhtes neid õigusakte kohaldatakse.
Lõpetuseks tahaksin veelkord rõhutada, et me taotleme oma suhteliselt piiratud õiguse kitsendustega kõigi Euroopa Liidus kasutatavate keelte toetamist, olenemata sellest, kas tegemist on ametliku keele, piirkondliku keele või vähemuskeelega, nagu uelsi keel, mille kohta meil on konkreetsed näited selle keele toetamise viisist, või katalaani keel, mille suhtes Euroopa Komisjon on näiteks üritanud inimeste tähelepanu avada või selle keele kasutajatele tõmmata. Näiteks on meil väga üksikasjalikud veebilehed ja katalaanikeelne teave ühenduse poliitika kohta. Sama kehtib baski ja paljude teiste keelte kohta. Ma soovin näidata, et need jõupingutused võimaldavad meil demonstreerida konkreetset viisi minu arvates tähtsa ELi poliitika toetamiseks, mis on tegelikult Euroopa Liidu asutamise aluspõhi.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Jim Higgins  
kirjalikult. - Tervitan Euroopa Komisjoni positiivset suhtumist ja tunnistan, et vähemuskeelte tunnustamise osas on tehtud edusamme. Siiski on veel palju teha, kui soovime vähemuskeeled ELi prominentsete keeltega samaväärsele tasemele asetada. Praegu tõlgitakse täiskogu istungil iiri keelt ainult inglise keelde ja iiri keeles rääkides pidin ma üheminutilise kõne keskel peatuma ja inglise keelele üle minema, sest tõlkimisvõimalused puudusid. Iiri keele tõlkijate piisaval tasemel koolitus toimub praegu ainult Iiri Riiklikus Ülikoolis Galways (NUIG) ja ametialastes advokatuuriasutustes Iirimaal, samas, kui see kirjeldab üldjoontes edu, kutsun ma komisjoni üles täiendavalt rahastama teiste tunnustatud iiri keele tõlkekursuste asutamist, et võimaldada piisav arv iiri keele tõlke täieliku iirikeelse tõlketeenuse pakkumiseks Euroopa institutsioonides vastavalt parlamendi kodukorra artiklis 146 sätestatule. Nagu juba öeldud, meie kultuuridevahelist dialoogi ei saa ilma mitmekeelsuseta tugevdada ja mitmekeelsus ei ole ilma piisavate koolitusvahenditeta võimalik.
Alajos Mészáros  
kirjalikult. - (HU)
Austatud juhataja, kallid kolleegid! Slovakkias elava ungarlasena teatan ma, et Slovakkia keeleseadus on halb. See ei ole halb mitte sellepärast, et ta rikub Euroopa väärtussüsteemi, vaid sellepärast, et ta sekkub vägivaldselt mitmesaja tuhande vaba Euroopa kodaniku õigusesse oma emakeelt kasutada ja takistab selle õiguse vaba kasutamist vastuvõetamatul viisil. Hirm karistuse ees ja keeleseaduse ebamäärane sõnastus on viinud olukorrani, kus kodanikud ei julge oma emakeelt kasutada isegi mitte seal, kus see lubatud on. Teisalt on kahe keele kasutamine tehtud kohustuslikuks, isegi kui see on täiesti põhjendamatu.
Slovakkia valitsus, kes võtab omaks ka natsionalistlikud ideaalid, põhjendas keeleseadust väitega, et sellega tuli näiliselt tasakaalustada slovaki ja ungari keele kasutamine Lõuna-Slovakkia piirkondades. Nagu juba öeldud, on selle eesmärk määrata, et ungarlastega asustatud piirkonnas elavatel slovakkidel on õigus saada mis tahes ametlikku teavet oma emakeeles. Vastupidisel juhul kehtivad samad tingimused aga ainult siis, kui vähemusrahvuse suhtarv on vähemalt 20% Milline suurepärane tasakaal! Mõelda, et see kõik leiab aset 21. sajandi Euroopas.
Rareş-Lucian Niculescu  
kirjalikult. - (RO)
Vähemusrahvused annavad rahvale lisaväärtust niikaua kuni nad oma kultuurilisi väärtusi säilitada suudavad. Just seetõttu on vähemuskultuuride säilitamine eriti oluline. Usun, et sellest vaatepunktist on Rumeenias, riigis, mida ma esindan, ühed kaasaegsemad vähemusrahvusi kaitsvad seadused. Rumeenias saavad vähemusrahvused oma emakeeles kohtusse pöörduda. Neil on koolid, kus õpetust antakse nende emakeeltes. Kõik Rumeenia 19 vähemusrahvust on esindatud parlamendis. Piirkondades, kus vähemusrahvused moodustavad 20% rahvastikust, peavad kohalikud ametiasutused dokumendid avaldama ka vähemuskeeltes. Selles piirkonnas avaldatakse kõik otsused nii rumeenia kui vähemusrahvuste keeles. Usun, et vähemusrahvuste õigustele ja vähemuskeelte kasutamisele viidates võib Rumeenia selle valdkonna õigusaktid hea tava näite ja lähtepunktina eeskujuks tuua.
