Tuumaohutus 25 aastat pärast Tšernobõli katastroofi (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu Bogusław Soniku keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjoni nimel komisjonile esitatud suuliselt vastatava küsimuse üle, mis käsitleb tuumaohutust 25 aastat pärast Tšernobõli katastroofi - B7-0312/2011).
Bogusław Sonik
Austatud juhataja! Tahan öelda, kui hea meel on mul selle üle, et selle Euroopa Parlamendi istungiga mälestatakse kõiki Tšernobõlis kui ajaloo suurimas tuumakatastroofis hukkunuid ja vigastatuid. See aastapäev on Jaapani hiljutiste sündmuste valguses saanud tuumaohutust puudutavate hindamiste ja kaalutluste põhjuseks. Tšernobõli juhtum paljastas ka maailma ees seda katastroofi ja selle ulatust varjata üritanud toonaste Ukraina kommunistlike ametivõimude võimetuse ja mõtlematuse.
Tuletagem meelde mõnda tõsiasja, mis annavad aimu selle katastroofi ulatusest ja mastaabist! Tšernobõli tuumajaama reaktori plahvatus saastas umbes 100 000 km2 suuruse maa-ala, millest 70% moodustas Valgevene territoorium. Radioaktiivsed ained jõudsid ka Skandinaaviasse ja Kesk-Euroopasse, sealhulgas Poolasse, aga ka Lõuna-Euroopasse Kreekasse ja Itaaliasse. Reaktori läheduses asuvatest piirkondadest evakueeriti umbes 115 000 inimest ja Valgevenest, Vene Föderatsioonist ja Ukrainast asustati pärast 1986. aastat ümber ligikaudu 220 000 inimest.
Selle katastroofi tekitatud hävitustööd on nii tervise kui ka keskkonna seisukohast väga keeruline hinnata. Spetsialistidel ei ole ikka veel õnnestunud selle katastroofi inimohvrite arvu kindlaks määrata. Maailma Terviseorganisatsiooni andmetel võib tuumajaamas toimunud plahvatuse tagajärjel tekkinud saaste tõttu vähki surnud inimeste arv ulatuda isegi 9000ni. Teiste allikate hinnangul on praeguseks radiatsiooniga seotud haiguste tagajärjel surnud juba umbes 200 000 inimest ning tulevikus võib Tšernobõli katastroofi tagajärjel vähki surra veel umbes 100 000 inimest. Viimaste uuringute kohaselt söövad vähemalt kahe Ukraina piirkonna elanikud veel saastatud toitu.
Pidagem meeles, et Euroopa Liit, mis rajas ka Tšernobõli Fondi, on olnud kõige suurem Tšernobõli katastroofi mõjude leevendamise rahastaja. Selle katastroofi 25. aastapäeval teatas Euroopa Komisjon, et olukorra stabiliseerimiseks ja Tšernobõli tuumajaama ümbritseva keskkonna kaitsmiseks eraldatakse 110 miljonit eurot.
Selles kontekstis ei tohi unustada, et tuumaohutuse tagamise küsimus on oluline kõikjal maailmas ning seega peaks seda käsitlema solidaarselt ja piiriülese vastutustundega. Seepärast pöördun Euroopa Komisjoni poole palvega teha pikaajaline ja põhjalik uurimus Tšernobõli katastroofi mõju kohta tervisele. Kas komisjon on valmis tegema ja toetama pikaajalist, kogu inimese eluaja kestvat uuringut Tšernobõli katastroofi mõjude kohta nende eurooplaste tervisele, kes elavad katastroofist mõjutatud piirkondades? Kas Euroopa Komisjonil on mingit teavet sellest plahvatusest kõige tugevamini mõjutatud piirkondade keskkonnasaaste kohta? Kas komisjon kavatseb selle katastroofi aastapäeval julgustada valitsusi võtma avalikult endale kohustust suunata uusi rahalisi vahendeid selle tuumakatastroofi mõjude leevendamiseks?
Pidades silmas Euroopa Liidu territooriumil asuvate tuumajaamade arvukust ja Euroopa Liidus kehtivat kooskõlastamise taset, siis millistest võimalikest stsenaariumitest komisjon teadlik on, mis on seotud tuumajaamas toimunud ränga õnnetuse mõjudega liikmesriikide elanikkondadele? Kas Euroopa Parlamendil on kavatsusi kooskõlastada riikide rolle tuumakatastroofi toimumisel? Tuumakatastroofid tulevad alati ootamatult ning neil on alati rahvusvahelised ja üleilmsed tagajärjed. Seepärast on hea, kui on ette valmistatud mitu vajalikku käitumisstrateegiat, mis võimaldavad ohtu minimeerida ja edasisi katastroofe vältida.
Günther Oettinger
Austatud juhataja! Auväärsed parlamendiliikmed! Tšernobõli tuumakatastroofist möödunud 25 aasta jooksul on komisjon kandnud väga olulist rolli üleilmsetes pingutustes selle tragöödia tagajärgede leevendamiseks. Selle ülesande mastaap lihtsalt nõudis ühiseid jõupingutusi. Seepärast tegi ka komisjon koostööd partneritega liikmesriikidest, G7st ja Ukrainast, et tagada piirkonna korralik stabiliseerimine ja keskkonda säästval viisil kaitsmine.
EL tegeles aktiivselt rahvusvahelisest kogukonnast täiendavate ressursside mobiliseerimisega, et võimaldada katastroofi sündmuspaigal lõpetamata tööd lõpetada, ning meie jätkame oma pingutustega selles suunas omaenda panusega. Komisjon on Tšernobõli Fondi suurim rahastaja ning me lubasime möödunud aprillis Kiievis peetud rahastajate konverentsil oma eelarvest veel 110 miljonit eurot eraldada, mis tähendab, et kokku oleme lubanud eraldada 550 miljonit eurot.
Oleme olnud aktiivsed ka diplomaatilisel rindel ning veennud 32 riiki, sealhulgas 13 uut doonorit, seda fondi omalt pool rahaliselt toetama. Kavatseme jätkata oma tegevust teiste rahastajate, sealhulgas Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank, seas, et tagada 2015. aastaks kõikide projektide lõpetamiseks vajalike rahaliste vahendite olemasolu. Samuti teeme koostööd Ukraina valitsusega, et tagada Tšernobõli reaktori südamiku katmise plaani teostamine. See hõlmab kahjustatud 4. reaktoriploki uue kaitsekattega kapseldamist ning vajalikke samme teiste reaktoriplokkide sulgemiseks. Kogu see töö peaks saama valmis 2015. aastaks.
Järgmisena pöördume Euratomi raamprogrammi egiidi all uurimisprojektide juurde, mis käsitlevad selle katastroofi tagajärgi ja nende leevendamist. Praegu on madalate radiatsiooniannuste uurimine Euroopa MELODI platvormi raames kavandatud ühisprogrammi alla kuuluva ulatusliku algatuse teema.
Tuumaohutuse koostöö ühe osana kaalume projekti, mille eesmärk on aidata Tšernobõli keelutsooni ümbruses elavaid ja kõige rohkem mõjutatud rahvastikurühmi. Meie eesmärk on tegeleda põhjalikumalt tervise ja toitumise seostega. Kui osutub tarvilikuks teha eesmärgipärased toimingud, mis on seotud Tšernobõli radioaktiivse tolmu tagajärgede hindamisega kõikides sellest katastroofist mõjutatud piirkondades, siis on komisjon valmis astuma samme ja andma vastutuse asjakohaste meetmete kooskõlastamise eest üle ELi terviseohutuse komiteele.
Komisjoni kohustuste seas on ka võitlus keskkonnasaaste vastu. Selle õnnetuse järel tegime Sõltumatute Riikide Ühendusega koostööd ka ühiste uuringuprojektide raames, toetades ulatuslike andmete kogumist ning Valgevene, Venemaa ja Ukraina tuumakatastroofide ohjamise ja asjakohaste valdkondade strateegiate väljatöötamist. Kogusime selle õnnetuse järel kogu ELis teavet õhku paiskunud radioaktiivse tseesiumi kohta. See avaldati 1998. aastal atlase vormis ning koostöös Ukraina, Venemaa ja Valgevenega.
Praegu, Euratomi 7. raamprogrammi egiidi all, toetame radioökoloogia pädevusvõrgustikku, et rahastada integratsiooni, võrkude loomist ja teaduse tipptaset, et kaitsta inimesi ja keskkonda radiatsiooni eest.
Mis puudutab kodanikukaitset, oleme viimased üheksa aastat edendanud liikmesriikidevahelist koostööd kodanikukaitse teostamise vallas. Need ülesanded hõlmavad osalisi ka kolmandatest riikidest. Kolm meie kodanikukaitse rahastamisvahendi kaasrahastamise toel toiminud meedet sisaldas ka kiirguse komponenti, nimelt massiliste inimohvritega seotud õnnetuse ja selle simulatsiooniga seotud projekt TORCH, saastepommi plahvatusest tingitud massilist saastet käsitlev CREMEX ja ühe aasta eest rakendatud SISMICAEX, mis tegeles maavärina põhjustatud tuumaõnnetusega.
Järgnevatel aastatel kavatseme jätkata Euroopa solidaarsuse vaimus abi pakkumist, tehes kõik, mis võimalik, Tšernobõli kahjustuste vähendamiseks ja lisakahjustuste ärahoidmiseks.
Herbert Reul
fraktsiooni PPE nimel. - (DE) Austatud juhataja! Günther Oettinger! Head kolleegid! Minu arvates on tegevussammude hindamine alati hea, mispärast ma olen komisjonile tänulik põhjaliku selgituse eest kõige kohta, mida Euroopa on katastroofist alates teinud, nii kohe - keskmises kuni pikaajalises plaanis - kui ka praeguse ajani.
Olenemata meie nägemusest sellest probleemist, tasub siiski mainida, et need kahjude piiramise meetmed ei oleks ilma Euroopa Liidu osaluseta mitte kunagi sellises mastaabis toimuda saanud. Hea on ka teada, et komisjon ei pakkunud mitte üksnes kohe otsest abi, vaid tegeles kogu Euroopa nimel põhjalikult ka küsimusega selle kohta, milliseid järeldusi tuleb sellest katastroofist kodanikukaitsemeetmete, teabevahetussüsteemide, aga ka teadustegevuse ja seotud uuringute kohta teha. Ma ei ole päris veendunud, et uute uuringutega teostamine on täiesti vajalik. Võib-olla tuleb meil juba kättesaadavat materjali hinnata, et vaadata, kas see on piisav. Usun, et see selgub liigendatud arutelu käigus. Mõnikord ei taga juurdepääs laialdasele teabele veel tähenduslike edusammude tegemist.
Soovin avaldada tänu ja öelda, et komisjon ja kogu Euroopa võivad praegusel juhul saavutatud tulemustega rahul olla. Need on näidanud, et mainitud institutsioonid mitte lihtsalt ei räägi, vaid annavad ka praktilist abi.
Jo Leinen
fraktsiooni S&D nimel. - (DE) Austatud juhataja! Günther Oettinger! Head kolleegid! Soovin tänada Bogusław Sonikut selle arutelu algatamise ja suuliselt vastatava küsimuse ettevalmistamise eest!
Olen nõus, et me ei tohiks mitte kunagi Tšernobõli katastroofi unustada. Teame väga hästi, et selle katastroofi pikaajalisi tagajärgi on tunda ka veel veerandi sajandi järel. Suur ala on ikka veel elamiskõlbmatu, mis tähendab, et inimesed ei saa oma kodudesse naasta. Veel üks probleem on selle pikaajaline mõju tervisele. Oleme televisioonist näinud, et ka 25 aastat pärast katastroofi esineb ikka veel palju nurisünnitusi.
Ka Euroopal on oma osa selles vastutuses, kuna tuumaohutus ei ole mitte riiklik küsimus, vaid pigem üks Euroopa kohustus. Sellel tihedalt asustatud kontinendil on igal tuumajaamal naaberriike puudutavaid tagajärgi. Günther Oettinger, just seepärast peategi teie tagama, et hakkaksime selle teemaga tegelema, eriti Fukushimas toimunud sündmuste valguses. Hiljem kavatseme hakata rääkima vastupidavustestidest ehk teisisõnu 143 tuumajaama ohutusanalüüsidest. Soovin julgustada teid oma põhimõtetele kindlaks jääma! Tahame Euroopasse võimalikult kõrgeid ohutusstandardeid, mitte lihtsalt looduskatastroofide uurimist. Lisaks peame uurima ka muid riske (näiteks lennuõnnetused, terrorirünnakud ja küberrünnakud) ehk siis tuumajaamadele suunatud võimalikke rünnakuid. Ja te peate ka tagama, et see ei muutuks lihtsalt sümboolseks žestiks.
Tšernobõlis on ikka veel palju vaja ära teha. See sarkofaag ei ole ikka veel ohutu ning selle kaitsmiseks ongi uusi rahalisi vahendeid tarvis. Ma ei ole siiani kuulnud ühtegi plaani selle kohta, mida teha sündmuskohal asuvate tuumajäätmetega; selle materjali kõrvaldamist ei ole veel kinnitatud. Herbert Reul, ma usun ka, et teadusuuringud on vajalikud, kuna meil puudub piisav kogemus radiatsiooni pikaajalise toimega. Innustaksin komisjoni neid uuringuid alustama!
Kokkuvõttes on kõige ohutum võimalus tuumaenergiast loobumise strateegia. Jätkates koostööd sellest katastroofist mõjutatud riikidega, on minu suurim soov algatada seal tulevikutehnoloogiat käsitlevaid seminare ning anda nõu energiasäästu ja alternatiivsete energiaallikate kohta. Just seda ongi praegu, 25 aastat pärast Tšernobõli katastroofi, tarvis.
(Sõnavõtja nõustus vastama küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Paul Rübig
(DE) Lugupeetud juhataja! Soovin Jo Leinenit tänada. Ta viitas siin vastupidavustestidele. Minu küsimus on, et kuna vastupidavustestidel peab olema ka mingi tulemus, siis kas peate võimalikuks seada sisse asjakohane ja alaline Euroopa reguleerimisorgan, mis vastutaks nende probleemide käsitlemise eest ning millel oleks volitus ohtlike tuumajaamade võrgustikust kõrvaldamiseks?
Jo Leinen
(DE) Lugupeetud juhataja! Soovin tänada Paul Rübigi selle küsimuse eest! Meie eesmärk peab olema tuumajaamade jälgimiseks Euroopa pädeva organi rajamine. Kui mõnel probleemil on riigipiire ületav mõju, siis hõlmab see Euroopa mõõdet, mis vajab ka Euroopa pädevust. Günther Oettinger, praegu meil veel seda pädevust ei ole, kuid peate tegema kõik, mis võimalik, et tagada meile tuumajaamade sõltumatuks ja objektiivseks ning Euroopa perspektiivist jälgimiseks vajaliku aluse andmise, mis võimaldaks meil nõrkade kohtade ilmnemisel ise järeldusi teha. Kui vastupidavustest näitab, et tuumajaam on ohtlik, siis tuleb see sulgeda või võimaluse korral seda uuendada.
Antonyia Parvanova
fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud juhataja! Samal ajal kui praegu asjakohastes liikmesriikides meie energiastrateegia poole püüdlemist arutatakse - olgu see siis tuumaenergiaga või ilma -, peaksime meeles pidama, et tuumaohutus jääb tehtud otsusest olenemata mitme põlvkonna vältel püsivaks probleemiks. On selge, et peaksime töötama välja ja jõustama rahvusvahelisel tasandil kehtivad ühtsed tuumaohutusstandardid, kuna nagu Tšernobõli katastroof meile näitas ja mida kinnitab ka praegune olukord Fukushimas, ei tunne radioaktiivne saaste piire.
25 aastat pärast Tšernobõlis toimunud sündmusi vajame ikka veel täiendavaid hindamisi ning uuringuid saaste varasemate ja praeguste mõjude kohta inimeste tervisele ja keskkonnale. Peame käsitlema tuumaohutust pikaajalise ja ulatusliku strateegiana, mitte kaitsemeetmena. Samuti tuleks meil tegeleda tuumajäätmete probleemiga. Kõik Tšernobõlist alles jäänu on jäätmed ning see on seal piirkonnas suur ja ohtlik probleem. Tuumaenergeetika tuleviku seisukohalt on see ka Euroopa probleemiks muutumas. Meil on vaja selles valdkonnas rohkem uurimistööd ning tagada nende materjalide pikaajaline ja ohutu hoiustamine või kõrvaldamine.
Igasuguse praegu tehtava otsuse korral on vaja säilitada pöörduvuse ja jäätmete väljavõtmise võimalus. Mul oleks hea meel komisjoni selge seisukoha üle selles küsimuses.
Konrad Szymański
Austatud juhataja! Tšernobõl on katastroofist möödunud 25 aasta jooksul olnud Euroopa poliitika suunis. Mõnikord on see täiesti asjakohane, kuid mõnikord täiesti mõttetu. Erinevalt 30 aasta tagusest Nõukogude Liidust on meil Euroopa Liidus väga head õigusaktid oma ohutusstandardite täitmise tagamiseks. Need on ühed kõrgeimad standardid maailmas, mispärast ma pean üksnes eelarvamuse põhjal tuumaenergia vastase propaganda nimel Tšernobõli ärakasutamist ajaloo kuritarvitamiseks. Euroopa tuumaenergeetika valdkonna pidurdamisel on veel üks tahk, nimelt aitab see sektor säilitada meie sõltumatust kolmandate riikide fossiilkütuste importimisest.
Tšernobõli juhtumist saab ka kasulikke järeldusi teha. Mitut Venemaa tuumajaama, mis on mõeldud elektri importimiseks Euroopa Liidu riikidesse, kavandatakse just meie idapiiri äärde. Need rajatakse ilma ELi ohutusstandardeid arvesse võtmata. Komisjonil tasuks võtta meetmeid, et tagada oma standardite täitmine mitte üksnes ELis, vaid ka väljaspool selle piire, kuna Kaliningradi oblasti ja Valgevene tuumajaamad on suunatud Euroopa turule. Ainus küsimus on, et kas komisjonil on piisavalt võimu ja ideid selles vallas edukaks tegutsemiseks.
Rebecca Harms
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Austatud juhataja, Günther Oettinger! On tõsi, et Euroopa Liit on juba praegu Tšernobõli katastroofi ja sellele järgnevaga palju ära teinud. Sellest olenemata jääb küsimus, et kas me oleme teinud piisavalt, kas on üldse kunagi võimalik piisavalt teha ning kas me teeme alati õigesti.
Minu arvates on ikka veel mõned suured lüngad, mida tuleb radioaktiivsest tolmust tulenevate terviseprobleemide puhul täita. Lähemat uurimist vajab vaidlus Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri pidevalt võltsitavate andmete üle. Ma usun, et Euroopa Liit, mille territooriumi mõjutab umbes pool sellest radioaktiivsest tolmust - ja ma kasutan siin just nimelt oleviku vormi -, peab siin omaenda huvide eest seisma. See on väga oluline. Rahvusvahelised tagajärjed, mille all meie kui rahvusvaheline ühendus kannatama peame, ei piirdu kindlasti mitte vaid endise Nõukogude Liidu, Valgevene, Ukraina ja Venemaa territooriumiga, kuna üle poole tulekahju ja plahvatuse tagajärjel tekkinud radioaktiivsest tolmust langes Euroopa territooriumile. Seepärast julgustan teid uurima vajadust uue hindamise järele selle katastroofi mõju kohta tervisele. Mitmel Maailma Terviseorganisatsiooni endisel töötajal oleks hea meel, kui nende tööd teises valguses hinnataks.
Minu järgmine mure on kohalik puhastusoperatsioon. Uus suur kate on praegu aktiivse arutluse all. Miks ei ole meil ikka veel 1. sarkofaagi riskianalüüsi? Miks me ei suuda seda siiani eksisteerivat probleemi mõista? Kuidas on võimalik, et nii suurt projekti hallatakse ilma läbipaistva riskianalüüsita? Ma imestan ka, et kuidas on võimalik, et meil ei ole ikka veel mitte mingit selgitust selle kohta, miks ei ole olnud võimalik eemaldada ja hoiustada vanu vardaid Tšernobõli 2. ja 3. reaktorist, mis suleti nõuetekohaselt? Pean seda väga suureks probleemiks.
Minu kolmas mõte on, et Euroopa Liit on pärast Tšernobõli katastroofi ja juba ammu enne Fukushima juhtumit mitu korda tuumakatastroofi lävel olnud. Hea näide selle kohta on Forsmarki, aga ka Paksi ning Saksamaa Brunsbütteli tuumajaam. Praegu esitatud vastupidavustestid ei suuda kirjeldada ohtu, mis olemasolevates Euroopa tuumajaamades esineb. Seepärast palun teid, Günther Oettinger, et te ei üritaks oma silmi kinni pigistada. Te lubasite rangeid ohutusteste. Aga siiani esitatut ei saa tõsiselt võtta.
Sabine Wils
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (DE) Austatud juhataja! Tšernobõli katastroofist möödunud 25 aasta järel näitavad kiirguskaitse ühingu uued uuringud, et praeguseks ajaks on selle tuumakatastroofi pikaajaliste tagajärgede tõttu surnud 1,4 miljonit inimest. Isegi meie kartsime Saksamaal enda laste ohutuse pärast, kuna nad puutusid kokku radioaktiivse vihma ja saastatud toiduga.
EL peab nüüd Tšernobõli ja Fukushima katastroofidest lähtuvalt õigeid samme astuma. Kartused, et kõikidele tuumajaamadele kehtestatavad lubatud vastupidavustestid pakuvad lihtsalt õigustust reaktorite tegevuse jätkamiseks, on avaldatud vastupidavuskriteeriumite valguses kahjuks vägagi põhjendatud. Muid tuumarajatisi ei hakata isegi mitte uurima. Kõiki ohtusid, mis võivad tuumatööstusele väga kalliks maksma minna, nagu inimlik eksimus või lennuõnnetus, lihtsalt ignoreeritakse olenemata sellest, et elanikkonna ohutuse hindamisel on need ühed põhitegurid.
Nõuame põhjalikke ja siduvaid vastupidavusteste, mida teostaksid sõltumatud eksperdid! See saab aga olla vaid esimene samm üleeuroopaliselt tuumaenergiast loobumise suunas.
Nick Griffin
Austatud juhataja! Tšernobõlis toimunud plahvatus oli katastroof, kuid vaadakem asju õigest vaatenurgast: 23 aasta jooksul suri Tšernobõli kiirituse tõttu 64 inimest ning see põhjustas umbes 6000 kilpnäärmevähi juhtumit. Need on küll kurvad näitajad, kuid kahvatuvad võrreldes meie teedel toimuvate õnnetuste ohvrite arvuga. Ent kuigi mitte keegi ei kasuta liiklusõnnetusi motoriseeritud sõidukite keelustamise kampaania teostamiseks, kasutab väike vasakpoolsete rühm Tšernobõli, et suruda peale tuumaenergiast loobumist.
Ma ei kahtlegi selles, et nad soovivad head, kuid tee põrgusse on sillutatud heade kavatsustega. Needsamad inimesed soovisid head ka siis, kui aitasid kaasa biokütuste strateegia koostamisele, mis tõstis toiduainete hinnad kogu maailmas vaesemete inimeste jaoks kättesaamatuse kõrgusesse. Ka täna õhtul lähevad miljonid lapsed voodisse, olles tasapisi nälja kätte suremas, sest parlamendi selle leeri inimesed soovisid head: just seda vasakpoolsed utoopilised ja segased ideaalid reaalses maailmas teevadki.
Tuumaenergia keelustamise mõju oleks veelgi hullem, sest tuulepargid ja päikesepaneelid ei ole sellele alternatiiv. Meie vähese energiaga ja naftatipujärgses maailmas oleks tuumareaktorite alternatiiv massiline näljahäda.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Austatud juhataja! Tšernobõli katastroofi põhjuste seas on vead projekteerimiskavas ning äärmuslikes olukordades reaktori katsetamise nurjumine. Veerand sajandit hiljem Jaapanis toimunud tragöödia on sundinud meid olemasolevate tuumarajatiste ohutust vastupidavustestide abil kontrollima. Ma ei kahtle üldse, et Euroopa Liidu territooriumil asuvad tuumaelektrijaamad läbivad need katsed või vähemalt teevad neid.
Sellistes rajatistes toimuvate õnnetuste puhul ei tunne keskkonnale ja inimeste tervisele tekitatav kahju aga piire. Kogu Euroopa sai 25 aasta eest selle kohta hea õppetunni. Seepärast ongi vaja vastupidavustestide sooritamist ja seda mitte ainult Euroopa Liidus asuvates tuumajaamades. Praegu kavandatakse Euroopa Liidu piiri äärde kahte tuumajaama: Valgevenesse ja Kaliningradi piirkonda. Kahjuks on nende puhul liiga vara vastupidavustestidest rääkida. Antud juhtudel ei ole tehtud korralike keskkonnamõju hindamisi, on palju vastuseta küsimusi ja koostamist vajab veel keskkonnakahjustuste parandamise süsteem. Lisaks sellele kavatsetakse Valgevene tuumajaam rajada kohta, kus on olnud seitsmepalline maavärin - Valgevene ajaloo suurim.
Seepärast peaks kogu Euroopa Liit - nii komisjon kui ka liikmesriigid - solidaarselt tegutsema, et tagada Euroopa Liidu naabrusesse planeeritavatele tuumajaamadele ELi omadega identsete vastupidavustestide kehtestamine. Need peavad ka tagama, et projektide arendajad annavad rahvusvahelistele vahendusorganisatsioonidele, nagu IAEA ja Espoo konventsiooni sekretariaat, selgeid ning tõestatud vastuseid ehituspaikade valiku, keskkonnamõju, paranduste ja evakueerimisplaanide kohta. Ainult nii saame kindlad olla, et me ei pea evakueerima 100 000 inimest, ja seekord Euroopa Liidu territooriumil.
Zigmantas Balčytis
(LT) Austatud juhataja! See arutelu on väga oluline, kuid minu arvates oluliselt hiljaks jäänud. Tšernobõlis toimunud tuumakatastroofil on ikka veel kohutav mõju nii Ukraina kui ka naaberriikide elanikkonnale. Leedu elanikud maksavad selle õnnetuse eest ikka veel oma tervisega ning selle tagajärgi saavad tunda ka tulevased põlvkonnad. Kahjuks on Fukushimas toimunud õnnetud näidanud, et materiaalse kasu tõttu ei ole maailm 25 aasta jooksul mitte kordagi üritanud tuumaohtu objektiivselt hinnata. Meile räägiti aastate viisi, et tuumaenergia on kõige puhtam ja ohutum energialiik, kuid nagu näha, on tuumajaamas toimunud õnnetuse tagajärjed katastroofilised, need ulatuvad läbi mitme põlvkonna ning nende hind on mõõdetamatu. Tuumaohutuse küsimus vajab kindlasti põhjalikku läbivaatamist. Mul on hea meel tõsiasja üle, et komisjon on algatanud Euroopa Liidu tuumajaamades vastupidavustestide rakendamise, kuid need kontrollid peavad juhuslike asemel süstemaatilisteks ja pidevateks muutuma, et õnnetuste ohud võimalikult minimaalseks viia. Oma panganduskriisist oleme kogenud, et mitte ükski institutsioon ega sektor ei saa tagada tõhusat enesekontrollisüsteemi või enesekontrolli. Volinik, seepärast mulle tundubki, et nõustute, kui ma ütlen, et kiiremas korras on vaja koostada tuumaohutusstrateegia ning teostada järelevalvet selle rakendamise üle.
Euroopa Liidul peab olema seisukoht kolmandate riikide kohta, mis kavandavad tuumajaamade rajamist Euroopa Liidu välispiiride äärde. Peame teadma, milliseid on võetavad meetmed, kui tuumajaam ei vasta vastupidavustesti nõuetele, ning ka paljude teiste probleemide korral.
Lena Ek
(SV) Austatud juhataja! Elanikud ja päästetöötajad nii Tšernobõlis kui ka selle ümbruses kannatasid selle katastroofi tagajärjel kohutavalt, kuid selle mõjud jõudsid ka palju kaugematesse piirkondadesse. Veel praegu, 25 aastat pärast Tšernobõli katastroofi, tuleb teatavates piirkondades Rootsis karjamaal peetavaid loomi enne nende tapmist kontrollida ja mingi muu söödaga toita. Eriti mõjutab see saami rahvast.
Fukushimas toimunud õnnetuse järel tunnevad nüüd paljud inimesed Euroopas taas muret tuumaenergia üle. Seepärast on väga oluline, et Euroopa reaktorite kontrollimine ja hindamine ei muutuks nn pabertiigriks, vaid et see oleks tõepoolest arvestatav hindamine.
Läbipaistvus on kõige tähtsam, mispärast olen ma väga mures kuuldes, et Suurbritannia ei taha vastupidavustestide tulemusi avaldada või et Prantsusmaa ei ole põhjalikest vastupidavustestidest huvitatud. Volinik, peate ettepaneku esitamisel lisaks tehnoloogilistele ja geograafilistele aspektidele tagama ka ohutuskultuuri ning ohutusstrateegiate struktuuri kaasamise vastupidavustesti. Tänan teid!
Zbigniew Ziobro
(PL) Austatud juhataja! 25 aastat pärast Tšernobõli tuumakatastroofi muutume üha teadlikumaks tuumajaama õnnetuste traagilistest tagajärgedest inimeste tervisele, aga ka kogu elule ja keskkonnale. Pärast Fukushimas toimunud hiljutisi sündmusi oleme sellest veelgi teadlikumaks muutunud. Teame kindlalt, et üks Tšernobõli õnnetuse peamine põhjus oli reaktori vigane projekt. See tõstatab küsimuse, et kas Euroopa Liit teostab järelevalvet teistes nõukogude ajast pärinevates reaktorites toimuva üle ning milliseid samme see kavatseb nende ohutuse tagamiseks astuda?
Praegu töötab Euroopa Liidu territooriumil üle 140 tuumaelektrijaama ja kogu Euroopa kontinendil on neid üle 190. Seepärast toetan otsust teha ELi territooriumil asuvate tuumaelektrijaamade vastupidavustestid. Need testid ei ole aga kohustuslikud ja nendes mitteosalejate jaoks ei kaasne mitte mingeid tagajärgi. Milline saab olema tulemus nendes testides mitteosalevate või neid mitteläbivate tuumaelektrijaamade jaoks? On enesestmõistetav, et tuumaelektrijaamadele tuleb kehtestada kõrged standardid, et tagada neile praegusest suurem üldsuse poolehoid, kuna need on kahtlemata Euroopas oluline energiaallikas. Peaksime arendama ka teisi võimalikke energiaallikaid, nagu põlevkivigaas, mis pakuvad mitmesuguseid võimalusi energia saamiseks ilma tuumaenergeetika sektorit liiga suureks ajamata.
Jean-Pierre Audy
(FR) Austatud juhataja! Volinik! Head kolleegid! Soovin alustuseks kiita oma kolleegi ja sõbra Bogusław Soniku initsiatiivi esitada Tšernobõli katastroofist 25 aasta möödumisel see tuumaohutuseteemaline suuliselt vastatav küsimus.
Tšernobõl on meie ajaloo kõige suurem tuumakatastroof. On väga oluline, et võtaksime õppust järgnevatest tuumaenergeetikat puudutavatest punktidest. Lubage, ma esitan teile neli!
Esiteks peame tagama kodanike jaoks maksimaalse ohutuse ja turvalisuse taseme. Euroopa Liidus peavad olema maailma kõige kõrgemad standardid ja me peame avaldama mõju rahvusvahelistele asutustele, et tekkiva globaalse valitsemise raamistikus võiksid kogu planeedi elanikud kindlad olla, et teadusliku pädevuse arenedes rakendatakse kõige rangemaid võimalikke ohutuskriteeriume. Lõpetada tuleb ka kogu madalakululiste tuumaelektrijaamade kommertsialiseerimine.
Teiseks peavad avalikud organid, konkreetsemalt Euroopa Liit ja selle liikmesriigid, aga ka tuumatööstuse juhid, võtma tuumategevuse puhul omaks täielikult läbipaistva eetilise käitumisviisi. Kodanikud aktsepteerivad küll teataval määral teaduslikku riski, aga ainult siis, kui see on mõõdetav. Ainult läbipaistvad käitumisnormid, mille rikkumisel kaasnevad karmid karistused, võivad seda muret hajutada.
Kolmandaks tuleks kõik ohutusega seotud kulud viia energia tootmise kulude alla ning kui on vaja kõikide kulude katmiseks raha kõrvale panna, see tähendab, et kui me peame raha kõrvale panemise kohustuslikuks muutma, siis tuleb kehtestada õigusaktid kohustuslike kapitalitasemete määramiseks.
Neljandaks peame teostama järelevalvet tuumainseneride väljaõppe üle ning kiirendama teaduslikke uurimisprogramme. Siinjuures soovin väljendada oma rahulolu selle üle, et Euroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) 7. raamprogrammi on pikendatud ka aastateks 2012 ja 2013.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Austatud juhataja! Mina olen pärit Rumeeniast - tuumaenergiat tootvast riigist, mille elanikkonnal on isegi praegu kartusi ja vastuseta küsimusi Tšernobõli juhtumi pikaajalise mõju kohta. Mul on hea meel selle Euroopa Komisjoniga peetava olulise arutelu üle. Minu arvates on meie kohustus väljendada oma muret, eriti tuumakatastroofide mõju hindamise pärast inimeste tervisele.
Euroopa Komisjoni rahastatud ekspertrühm soovitas rahvusvahelist uuringut, milles uuritaks kõiki Tšernobõli katastroofi mõjusid inimeste tervisele. Üldjuhul oleks Maailma Terviseorganisatsioon selle uuringu tegemiseks kõige sobivam kandidaat. Tegelikult on aga Maailma Terviseorganisatsiooni ja Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri vahel konflikt, mille puhul tundub, et tuumatööstuse huvid on inimeste tervisest tähtsamad. Nende organisatsioonide vahel juba üle 50 aasta eest allkirjastatud leping kehtestab, et see agentuur võib takistada WHO juurdepääsu konfidentsiaalsele teabele, isegi kui see teave võib olla väga oluline, et jälgida ja mõista tuumaõnnetuste mõju inimeste tervisele. Teisisõnu keelab tuumatehnoloogia edendamisega seotud organisatsioon WHO jaoks ligipääsu teabele, mis käsitleb selle tehnoloogia mõju inimeste tervisele.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Austatud juhataja! Kahe nädala eest täitus täpselt veerand sajandit Tšernobõlis toimunud traagiliste tagajärgedega plahvatusest. Mäletan väga selgelt sellele tragöödiale järgnenud päevi, kui minu koduriigi Poola kommunistlik režiim varjas tõde nii selle katastroofi kui ka selle ulatuslikkuse kohta ning tuhanded inimesed olid sunnitud osalema tööpüha marssidel hoolimata nende tervisest, ja seda vaid viis päeva peale plahvatust, kui radioaktiivne pilv kattis suurt osa Euroopast, sealhulgas Poola kirdeosa, mis on valimisringkond, mida mul on au praegu siin Euroopa Parlamendis esindada.
Plahvatuskoha nõuetekohane kaitsmine on ikka veel lahendamata probleem. Töö uue kattega seiskus rahaliste vahendite nappuse tõttu ning seepärast on ELi abi väga oluline, et oleks võimalik see ära lõpetada. Ärgem loobugem siiski aatomienergiast, mis on ideaalne vahend Euroopas energiasõltumatuse loomiseks! Seepärast on selle valdkonna laienemine vältimatu, mida tõestavad ka kavatsused rajada veel tuumaelektrijaamu Poola, Leetu ja Slovakkiasse, ning sel põhjusel toetan ka vastupidavusteste ja tuumaelektrijaamade ohutushinnanguid. Need testid peaksid olema kohustuslikud ja perioodiliselt teostatavad. Peaksime toetama aktiivselt ka rahvusvahelist koostööd tuumaohutusküsimustes ning seepärast tuleks sarnased vastupidavustestid teha ka Ukraina, Venemaa ja endiste Nõukogude Liidu riikide territooriumil.
Elmar Brok
(DE) Austatud juhataja! Günther Oettinger, Tšernobõl näitas nagu Fukushimagi, et hoolimata kõikidest seatavatest eeskirjadest on vaja inimeksimusest tulenevat jääkohtu mõõta, ning selles kontekstis peame veel täpsemalt tuvastama, kus on tuumaenergia piir, sest on selge, et isegi mitte kõige karmimad määrused ei saa inimeksimusest tulenevat jääkohtu kõrvaldada.
Minu teine punkt on seotud saadaoleva teabe vähesusega, mis on tingitud sellel ajal valitsenud nõukogude süsteemist. Sotsialistlik süsteem ongi selle aja valeteabe ja üldse teabe puudumise, aga ka praegu saadaoleva teabe vähesuse taga. Suurim vastutus selle valeteabe eest lasub nõukogude tsentraliseeritud mudelil. See energiaallikas ja kaasnev oht on vastuvõetavad - isegi lühiajaliselt -, kui nendega kaasneb vajalik avatus.
Kolmandaks peame tunnustama seda, et paljud inimesed - sealhulgas mõned ka minu enda valimisringkonnast - aitavad ikka veel selle katastroofi tagajärgi leevendada, kutsudes lapsi enda koju, aga ka paljudel muudel viisidel. Katastroofi tagajärjed on nähtavad ka isegi selle põlvkonna esindajatest, kes ei olnud siis veel isegi mitte eostatud. Saame seda jääkohtu ainult piiratud ulatuses arvesse võtta ning peaksime mõistma, et tuumaenergia saab olla ainult ajutine võimalus.
Lõpetuseks soovin teid, volinik, vastupidavustestide tegemisel julgustada. Vajame Euroopa kriteeriume ja kontrollistandardeid, mis ei alluks üksnes liikmesriikide enda tahtele. Need vastupidavustestid peavad looma olukorra, kus ei saaks mitte mingeid hiljem tõendamatuid andmeid esitada. Seepärast palun teil mitte lasta Euroopa Liidu Nõukogu liikmetel endaga manipuleerida, vaid pigem panna paika selged ühtsed ja tõendatavad standardid, et need vastupidavustestid ka oma eesmärki täidaksid.
Krišjānis Kariņš
(LV) Austatud juhataja, volinik! Kui keegi elab liiga lärmakal tänaval, on alati võimalus mujale kolida, võib-olla kõigest paari kvartali kaugusele. Kahjuks meenutasid Tšernobõlis 25 aastat tagasi juhtunu ja Fukushima vahejuhtum paar nädalat tagasi, et tuumajaamaõnnetuste puhul ei ole mingit võimalust lihtsalt paar kvartalit kaugemale kolida. Tuumaohutus ei ole kohalik probleem. Tegelikult on see ülemaailmne probleem.
Kohe Euroopa kõrval on Venemaa ja Valgevene, kus hetkel ei kehti sama kõrged ohutusstandardid kui meil Euroopa Liidus. Ent meil Euroopas ei ole võimalik oma naabritest eemale kolida. Peame tagama, et meie ohutusstandardid kehtiksid mitte ainult Euroopas, vaid ka Euroopa naaberriikides ja õigupoolest kogu maailmas. Seega kutsun teid, lugupeetud volinik, üles tegema neid stressiteste mitte ainult Euroopas (kus need on kahtlemata kohustuslikud ja peavad olema ranged), vaid töötama ka selle nimel, et Euroopa standardid ja Euroopa stressitestid kehtiksid ka meie naabritele ja kogu maailmale. Selles osas on Euroopal võimalik oma vahetutele naabritele survet avaldada ja ühendada energiaostutehingud tuumaohutuse küsimusega. Tänan tähelepanu eest!
Thomas Mann
(DE) Austatud juhataja!
(Thomas Mann hakkab rääkima ilma mikrofonita.)
...1986. aastal ja vananenud tuumaelektrijaama tuuma sulamine. Kiirgusest tulenevat ohtu kartes püsisime igal võimalusel nädalate kaupa ühtejutti kodus ja käisime õues vaid äärmise vajaduse korral.
Selle aasta 11. märtsil kuulutati Fukushima tuumaelektrijaamas välja kiirgushädaolukord. Isegi Jaapan-suguses kõrgtehnoloogilises riigis ei suudetud lubatud ohutustasemeid isegi ligilähedaselt saavutada. Vastutustundlikud poliitikud peavad üleliia rutakatest lahendustest eemale hoidma. Jätkusuutlikkus hõlmab kohustuslikke rangeid stressiteste, milles uuritakse looduskatastroofide, õnnetuste, terrorismiaktide ja inimliku eksituse mõju tuumaelektrijaamadele.
Minu kodumaad süüdistatakse nn tüüpilises Saksa ängis - praegusel juhul üpris ebaõiglaselt. Peame oma kodanike hirme tõsiselt võtma. Arvestada tuleb kõiki võimalusi, alustades erinevatest ajakavadest ja seadmete käigust mahavõtmise stsenaariumitest kuni nõuetelevastavate moratooriumideni - ilma võltsi kiirustamise, poleemika või ideoloogiateta. Saksamaa eetikakomisjoni töö peaks olema Euroopale särav eeskuju.
Tuumaelektrijaamades töötavad inimesed vajavad erilist kaitset. Tööhõive- ja sotsiaalkomisjon soovib laiendada praegu kasutusel olevat õiguslikku alust Euroopa Liidu toimimise lepingusse. See hõlmaks ka töötajaid, kes tegelevad radioaktiivsete jäätmete ja kasutatud varrastega. Kõikides väljaõppe- ja tööohutusvaldkondades peavad kehtima ranged kriteeriumid ning kohustuslikud on põhjalikud uuringud.
Lõpetuseks, austatud juhataja: ohutusküsimustes ei tohi me kunagi kompromisse teha. See kehtib nii ELi kui ka meie naabrite kohta, keda tuleb veenda ühise otsuselangetamise tähtsuses.
Lena Kolarska-Bobińska
(PL) Austatud juhataja, volinik! Täna Tšernobõli katastroofi ohvreid mälestades oleme mõtetes ka Fukushima ohvritega ning arutleme oma kodanike ohutuse üle Euroopas. See on meie arutelu teema. Viimasel ajal on avalikkuse tuumaenergiaga seotud hirmud Euroopas oluliselt suurenenud. See tendents ilmneb kõikidest arvamusküsitlustest, mis on tehtud Euroopa Liidu liikmesriikides, kaasa arvatud minu enda kodumaal Poolas, kus toetus tuumaelektrijaamade ehitamisele on langenud 10-15%. Seetõttu on väga oluline, et Budapestis välja kuulutatud kuuepunktiliste testide kriteeriumid täidetaks, kuna see tagab inimestele suurema turvatunde. Volinik, te ei tohi alistuda nende liikmesriikide tahtele, kes soovivad neid kriteeriume lõdvendada. See on praegu küsimus, milles ei ole üksmeelt leitud, ning nõuame väga otsustavalt, et poolikute meetmete ja lõdvendatud kriteeriumidega ei nõustutaks ei kriiside ega loomuliku inimliku eksimuse korral. See on veelgi olulisem, kuna testide tulemused peaksid olema aluseks suunistele, mis koostatakse liikmesriikidele, mis alles hakkavad oma tuumaprogramme välja töötama.
Oleme kõnelenud Euroopat ümbritsevatest tuumaprogrammidega riikidest. Arvan, et need küsimused tuleks lisada ka komisjoni teatisele ELi energiapoliitika välismõõte kohta. Räägime Euroopasse tarnitavast energiast, mida peaks ELi poliitika reguleerima nii, nagu ka gaasi ja teisi energiaallikaid. Samal ajal peame ka töötama energiapoliitika euroopastamise nimel.
Miroslav Mikolášik
- (SK) Austatud juhataja! Me kõik mäletame veel selgelt 25 aastat tagasi Tšernobõli tuumajaamas toimunud kohutavat katastroofi.
Sajad tuhanded inimesed kaotasid elu ning paljud põevad veel siiani radiatsioonist tingitud haigusi ja surevad vähki. Mul on hea meel, et Euroopa Parlament arutab täna tuumaohutuse küsimust ning et see on põhipunkt, kuid teine oluline punkt on see, et ilma tuumaenergiata ei saa me kahjuks kuidagi hakkama. See kehtib Euroopas, Ameerika Ühendriikides ja Hiinas, kuid - nagu te kindlasti teate - Hiinas, Ameerika Ühendriikides ja Indias on loodud projektid uute tuumajaamade ehitamiseks ning arvan, et tuumaenergia välistamine Euroopas oleks ülereageerimine. Veel üks väga oluline punkt on loomulikult rahva tervis ja ohutus ning mul on hea meel, et kavandatavad stressitestid nii ELis kui ka - nagu öeldud - Valgevenes ja tulevikus ka Ukrainas ja Venemaal peaksid olema piisavad, et tagada ELi elanike turvalisus.
Edit Herczog
Austatud juhataja! Soovin rääkida vaid ühel teemal. 25 aastat pärast Tšernobõli katastroofi on tarvis ehitada uus sarkofaag, kuid näeme, kui raske on kokku saada selleks vajalikke vahendeid: kui raske on saada rahalisi vahendeid nendelt Euroopa liikmesriikidelt, mis samal ajal tuumaohutuse pärast väga muretsevad.
Peame tagama pikaajalise kohustuse olemasolu sama kauaks, kui Tšernobõli tuumarajatistes pikaajaline risk säilib. Avalikkuse pühendumine peab olema ka rahaline, mitte pelgalt sõnaline, ning pikas perspektiivis vajaminevate oskuste tagamiseks on tarvis on ka inimressursse - seniks kuni olukord Tšernobõlis ei ole lahenenud. Me ei pruugi praeguses faasis mõista, mida on liikmesriikide rahaliste vahendite jaoks tarvis, kuid senikaua, kuni probleemi olemust mõistame, jätkame sellega tegelemist peamiselt vaid tühjade sõnade kaudu.
Michael Theurer
(DE) Austatud juhataja! Günther Oettinger! Head kolleegid! Isegi 25 aastat hiljem annab Tšernobõl jätkuvalt põhjust muretsemiseks. Ka Fukushima annab veel aastaid ärevuseks põhjust. Arutelu, mis ümbritseb neid suuri õnnetusi, on märk, et tuumatehnoloogiale on iseloomulikud riskid, mida ei pruugi olla võimalik kontrollida. See viib energiapoliitika ümbervaatamiseni. Samuti on selge, et eraldiseisvate riikide ühepoolne tegevus on viga. Ohutusküsimustes vajame rahvusvahelisi või vähemalt ELi-üleseid strateegiaid. Seetõttu toetan täielikult energiavolinikku, kes on selles suunas teinud arvukalt olulisi ettepanekuid. Kutsun kõiki siinviibijaid üles koostööle, et luua ühised põhimõtted, mis tagaksid, et olemasolevad tuumareaktorid oleksid tõepoolest ohutud, et voolukatkestustel ei lastaks juhtuda ning maavärinaohutust ja muid riske hinnataks paremini. Seejärel peaksime tegutsema ennetavalt, et tuua need põhimõtted rahvusvaheliste organite tähelepanu alla.
Satu Hassi
(FI) Austatud juhtaja, head kolleegid! Tšernobõli katastroofist on möödunud 25 aastat, kuid meil ei ole ühtegi kõikehõlmavat süstemaatilist uurimust selle katastroofi tervisemõjude kohta. On vaid eraldiseisvad koordineerimata uurimused, näiteks kilpnäärmevähi esinemissageduse suurenemise kohta Ukrainas ja Valgevenes. Ulatuslike järeluurimuste puudumine on häbiväärne ja soovin paluda komisjonilt, et see võtaks endale selgepiirilise ülesande rakendada meetmeid sellealase ulatusliku rahvusvahelise uurimistöö tegemiseks.
Selles arutelus on väidetud, et Tšernobõl võis põhjustada vaid paarikümne inimese surma. Skaala teises otsas hinnatakse katastroofi tagajärjel hukkunute arvu miljonites. Sedasorti segadus on võimalik just kõikehõlmava uurimuse puudumise tõttu. Sedasorti uurimistöö parandaks ka inimkonna teadmisi radiatsiooni mõjude kohta tervisele.
Miloslav Ransdorf
- (CS) Austatud juhataja! Mis puudutab Tšernobõli katastroofi 25. aastapäeva, arvan, et tuleks avaldada tänu kahele riigile, millest Euroopa Parlament kuigi hästi ei arva. Esiteks Valgevenele, mis kannatas selle katastroofi tõttu samasuguste tagajärgede all kui Ukraina ning mis on rahastanud selle katastroofi mõjudest taastumist kannatlikult ja igasuguse poosetamiseta. Tehtud on palju, ilma et ELi võimud sellele kuigivõrd tähelepanu pööraks. Teiseks tuleks tänu avaldada Kuuba Vabariigi valitsusele ja rahvale, kes on võtnud paljud Tšernobõli katastroofis orvuks jäänud lapsed Kuubasse ravile. Neile tagati parim võimalik ravi ja hoolitsus ajal, mil Kuuba Vabariik oli väga keerulises majanduslikus olukorras.
Angelika Werthmann
(DE) Austatud juhataja, volinik, head kolleegid! Me kõik teame väga hästi Tšernobõli otseseid mõjusid. Mul on küsimus, kuna meie kodanikud ootavad meilt lõppude lõpuks taolistest sündmustest õppuse võtmist. Ei ole erilist kahtlust, et komisjon teab Tšernobõli ja nüüd ka Fukushima tagajärgi Euroopa elanikkonnale, seda nii terviseriskide kui ka majanduslike tagajärgede seisukohalt. Missuguseid samme astutakse Euroopa inimeste kaitsmiseks uue õnnetuse korral? Lõppude lõpuks on ka siin Euroopas vaieldamatuid riske: näiteks Isat I tuumajaam, mis on Fukushimaga sama tüüpi ja asub Müncheni lennujaama lennuteel, või Krško jaam, mis asub maavärinaohtlikus piirkonnas.
Seán Kelly
Austatud juhataja! Soovin oma poole minuti jooksul öelda kahte või kolme asja: esiteks ei ole Tšernobõli ohvreid õnneks unustatud. Minu kodumaal on üks tähtis daam nimega Adi Roche koos oma organisatsiooniga osutanud tohutut abi ning teeb seda ka edaspidi, kuna Tšernobõli mõjusid on siiani tunda. Teiseks on komisjoni roll, nagu volinik juba esile tõstis, kiiduväärt; ning kolmandaks oleks Paul Rübigi tähelepanek, et uus reguleeriv asutus peaks teostama järelevalvet stressitestide ja mis tahes tulevikus ehitatavate tuumajaamade üle, väga mõistlik.
Jaroslav Paška
- (SK) Austatud juhataja! Tšernobõli katastroof näitas, kui oluline on arenenud teabesüsteem. Teame, et Nõukogude juhtkond varjas väga pikka aega tuumareaktori kahjustuste ulatust, ning sellel olid lähedalasuvate riikide elanikele rängad tagajärjed. Peaksime olema valmis ka juhuks, et just nagu Tšernobõlis, on ka Fukushima tuumajaama operaator üritanud kahjustusi varjata ja nende probleemidega seotud teavet leevendada. Seetõttu on tuumakatastroofi korral kaitse tagamise seisukohast väga oluline tagada, et teavet edastataks väga kiiresti ja tõhusalt nii avalikkusele kui ka asjatundjatele ning edastatud teave oleks täpne. Tšernobõlis oli põhjuseks inimlik eksitus ja Fukushimas loodusjõud. Teame, kuidas inimlikku eksitust ennetada, teame, kuidas töötajaid välja õpetada ja tagada hea automaatkaitse, ning peame püüdlema nende mehhanismide tagamise poole tulevikus.
Günther Oettinger
Austatud juhataja, lugupeetud parlamendiliikmed! Tšernobõli puudutavas on mul hea meel kinnitada, et vaatame läbi teie uurimisprobleemi ja teisi valdkondi puudutavad ettepanekud ja nõudmised ning lisame need oma järgmistesse sammudesse. Samuti teeme kõik endast oleneva, et rahastada rahvusvahelises kogukonnas Euroopa Liidu osalusega täielikult vajalikke tehnilisi meetmeid.
Soovin tänada väga tõhusa arutelu eest, kaasa arvatud küsimuse eest selle kohta, mis järgneb pärast Fukushimas juhtunut. Pärast istungit näeb päevakord ette kohtumise vastutavate parlamendikomisjonide koordinaatoritega, kus selgitan hetkeseisu.
Lubage mul esmalt rõhutada, et stressitest on meie jaoks midagi uut. Teate seda väga hästi. Varem ei ole Euroopa tasandil tuumaelektrijaamu kontrollitud. Arvan, et juba see iseenesest on oluline tõsiasi, mis näitab edasiminekut.
Minu teine märkus on, et kui lugeda Lissaboni lepingut, dokumenti, millega te kõik töötasite, on selge, et energiaallikate jaotuse otsus oli ja jääb liikmesriikide, teisisõnu teie kodumaade otsustada. Sellel põhjusel on otsus kivisöe, tuumaenergia, gaasi või taastuvenergiaallikate kasuks paljuski liikmesriikide endi asi. 20% taastuvenergianõue on esimene kord, mil oleme kehtestanud üleeuroopalise menetluse, mis mõjutab energiaallikate jaotust puudutavat otsust, mille tavaliselt langetab ainuüksi vastav liikmesriik. Meil on 14 liikmesriiki, mis kasutavad tuumaenergiat, ja 13 liikmesriiki, mis seda ei kasuta. Vägagi Euroopasse kuuluv riik Poola on langetamas kaht tuumaelektrijaama puudutavat otsust. Itaalias on sobiva asukoha otsimine peatatud.
Olete teinud ettepaneku, et peaksin ametisse määrama Euroopa reguleeriva asutuse. Kui te seda soovite, siis andke mulle selleks vastav õiguslik pädevus ning kiitke asjakohased ametikohad heaks. Olen nõus kõigega, mida pakute. Siiski seovad mind seadus ja õigusaktid. Praegu puudub meil inimene, kes jälgiks Euroopa tuumaküsimusi. Ei Lissaboni lepingus, Euratomi lepingus ega komisjoni asutamiskavas ole sätet niisuguse organi loomiseks. Teate seda sama hästi kui minagi.
Ma arvan, et stressitest on tähtis. Selleks on volituse andnud Euroopa Ülemkogu ning selle eesmärk on seada võrdlusaluseks kõrgeimad ohutusstandardid. Olulise tähtsusega kohtumine Euroopa reguleerivate asutuste - tuumaohutust reguleerivate asutuste Euroopa töörühma (ENSREG) ja komisjoni vahel toimub neljapäeval. Hetkel testikriteeriumid puuduvad, kuigi hinnangud on juba antud - stressitestid on liiga leebed, pettumustvalmistavad või ebapiisavad. Ühtegi stressitesti ei ole veel toimunud. Testimiskriteeriumid töötatakse välja neljapäeval.
Küll aga on meil ettepanek organilt, kuhu komisjon ei kuulu. Aprillis avaldas tuumaohutust reguleerivate Lääne-Euroopa asutuste ühendus (WENRA) oma ettevalmistava töö, milleks oli sellel ühendusel täielik õigus. Meie asi on otsustada, mida sellega peale hakata. WENRA kasutas oma ekspertiisi komisjoni igasuguse osaluseta ja tuli välja otsusega, et inimlikku eksitust ega inimtekkelisi põhjuseid ei tuleks testidesse kaasata. Minu arvates ei ole see õige.
Seetõttu esitan homme õhtul komisjoni nimel oma seisukoha kõigile 27 tuumajärelevalveorganile, tuginedes põhjalikule eeltööle, ning ütlen neile, et peame arvesse võtma kõiki riske hoolimata nende päritolust. See kehtib võrdselt nii looduslike põhjuste kohta, nagu maavärin, üleujutus või äärmuslikud temperatuurid, kui ka selliste inimlike põhjuste, nagu eksitus, õnnetus, tahtlus või kuritegevus kohta. Minu arvamuse kohaselt hõlmab see ka terroriohtu, küberrünnakuid ja lennuõnnetusi.
Usun, et see on Euroopa inimeste huvides. Tänane arutelu näitas, et testi ja selle kriteeriumide vastu - mis peavad hõlmama ka inimtegurit - on laialdane huvi kõikide Euroopa Parlamendi parteide seas. Olen selle pärituule eest tänulik. Muuseas, alati ei ole lihtne teha selget vahet: kas Fukushimas toimunu põhjustas loodus või inimesed? Väidaksin, et algselt oli see looduskatastroof - maavärin ja üleujutus -, kuid inimlikud tugevad ja nõrgad küljed tulid mängu, kui oli aeg oht kontrolli alla haarata ning kahjustusi vähendada ja vältida. Inimlikud nõrgad küljed on siiani Jaapanis rolli mänginud.
Teatan teile pärast neljapäeva hea meelega, mis edasi saab. Peate aga kõik teadma, et vajan nõusolekut Euroopa Komisjonilt, mis on mul olemas, ning ka liikmesriikide reguleerivatelt asutustelt, mille kavatsen saada. Pean saama heakskiidu stressitestide kriteeriumidele kõikide liikmesriikide reguleerivatelt asutustelt, kaasa arvatud meie väga pädevatelt ja lugupeetud kolleegidelt Pariisis, Londonis, Madridis ja Brüsselis, kus otsus on veel lahtine, kuigi valitseb meeleolu, et küsimuse Euroopa tasandile viimisega ei saavutata kuigi palju.
Luban teile selles asjas läbipaistvust. Peame Tšernobõlist saama täieliku läbipaistvuse õppetunni. Luban teile läbipaistvust selles, kuidas kolmapäevaõhtused ja neljapäevased kõnelused Brüsselis lähevad ning mis on nende tulemus. Samuti ütlen teile, kui me ei suuda jõuda kokkuleppele komisjoni ja ENSREGi vahel, millisel juhul võime mandaadi Euroopa Ülemkogule tagastada. Te ei leia minu allkirja stressitesti lühendatud versioonilt.
(Aplaus)
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Liam Aylward
(GA) Tšernobõli mõju maailmale ja praegused sündmused Fukushimas on selged tõendid hävitustööst, mida tuumaõnnetused kohalike kogukondade seas teevad.
Kuna Euroopas on märkimisväärne arv tuumajaamasid ja kuna need jaamad on sageli piiride läheduses, tuleb tuumaohutuse puhul rakendada piiriülest lähenemist, mida koordineeritakse ELi tasemel. Liikmesriigid peavad kiiresti ja pidevalt oma naabrite ning tuumaobjektidega jagama teavet ohutusprobleemide, võimalike ohtude ja tsiviilkaitse koordineerimise kohta.
Iirimaal valitseb Suurbritannia lääneranniku tuumajaamade tõttu märkimisväärne tuumaoht; kõige tuntum neist jaamadest on Sellafield. Sellafieldi tuumajaama lähedal vahistati 2. mail terrorismiseaduse alusel viis meest ning Iiri valitsus ei ole veel teatanud, kas Briti valitsus jagas selle vahejuhtumi kohta kogu turvateavet.
Iiri rahvas peab olema kindel, et nende valitsus on täielikult teadlik mis tahes ümbruskonna ohust ja sellest, mida nende turvariskidega võitlemiseks ette võetakse.
Véronique Mathieu
kirjalikult. - (FR) Olukord Jaapanis ja Fukushima Daiichi tuumajaamas pärast 2011. aasta 11. märtsi maavärinat ja tsunamit annab jätkuvalt põhjust muretsemiseks. See koos 1986. aasta 26. aprillil Ukrainat tabanud Tšernobõli tuumakatastroofi 25. aastapäevaga tuletab Euroopa juhtidele meelde nende kohustust Euroopa tuumaohutusega. Seetõttu peavad liikmesriigid rakendama kõiki vajalikke meetmeid, et tagada ja säilitada maksimaalne turvalisus Euroopa tuumajaamades ning elanike maksimaalne kaitse. Sellest hoolimata on praeguste ja tulevaste energiaprobleemidega tegelemisel oluline säilitada kainet mõistust. Seetõttu ei saa mööda vaadata tuumaenergiast kui madala süsinikdioksiidi heitkogusega tehnoloogiast. Küsimus seisneb tasakaalu leidmises tuumaenergia arendamise ja vahendite arendamise vahel, mis ennetavad selle tootmisega seonduvaid riske ja võitlevad tuumaõnnetuste mõjudega.
Jarosław Leszek Wałęsa
Sellel aastal on Ukraina linnas Tšernobõlis tuumakatastroofi 25. aastapäev. 26. aprillil 1986. aastal kahjustas süsteemitesti ajal reaktoris tekkinud ootamatu pingeimpulss reaktorianumat ja põhjustas palju plahvatusi. ÜRO andmete kohaselt saastus ala 500 km raadiuses tuumajaamast. Reaktori läheduses asuvatest piirkondadest evakueeriti umbes 115 000 inimest ja Valgevenest, Vene Föderatsioonist ja Ukrainast asustati pärast 1986. aastat ümber ligikaudu 220 000 inimest.
Tuumaõnnetused toimuvad eelneva hoiatuseta ja ootamatult. Tšernobõli õnnetus juhtus 25 aastat tagasi, kuid alles selle aasta märtsis oli õnnetus ka Fukushimas. Tuleks märkida, et õnnetuse põhjuseks oli voolukatkestusest tulenenud jahutussüsteemi tõrge ning et voolukatkestused on liikmesriikides sageli esinev nähtus. Ei ole kahtlustki, et peaksime ajaloost järeldusi tegema, kuid samas ei tohiks me Jaapanis toimunud katastroofi pärast ka hüsteeriliseks muutuda. See õnnetus on kõikjal maailmas tekitanud suuri tuumaohutusega seotud kahtlusi. Kõik viitab asjaolule, et tuumaenergiast saab lähitulevikus oluline energiaallikas ning seetõttu on absoluutselt vältimatu tagada energiasektori suurim teostatav ohutustase.
