Hodnotenie dublinského systému (rozprava)
Predsedajúci
Ďalším bodom je správa pani Lambertovej, v mene Výboru pre občianske práva, spravodlivosť a vnútorné veci, o hodnotení dublinského systému.
Jean Lambert
spravodajkyňa. - Vážený pán predsedajúci, aj ja by som rada poďakovala tieňovým spravodajcom za ich skutočný záujem a nasadenie a všetkým ostatným, ktorí sa na tejto správe podieľali.
Nariadenie Dublin II, ako asi viete, je súčasťou spoločného európskeho azylového systému a určuje, ktorý členský štát zodpovedá za preskúmanie žiadosti o azyl a za konečné rozhodnutie. Jeho účinok veľmi súvisí takisto so správnym vykonávaním ďalších smerníc, ako je smernica o prijímaní žiadateľov o azyl a takzvaná procedurálna smernica.
V správe nášho výboru sa vysvetľuje, že nariadenie Dublin, a vlastne systém ako celok, je systémom založeným na vzájomnej dôvere a spoľahlivosti, takže všetky členské štáty musia plniť svoje povinnosti.
Máme mnohé obavy, ktorými sa v tejto správe zaoberáme - hoci ich tu, pochopiteľne, nebudem všetky uvádzať - a ktoré súvisia s kvalitou uplatňovania azylového systému, vplyvu na dotknuté osoby a celkovej účinnosti Dublinu II. Aké problémy to niektorým členským štátom spôsobuje? Nemáme niečo takmer pred očami a nezjednodušujeme to príliš vzhľadom na zložitosť problému?
Pokiaľ ide o kvalitu uplatňovania, vieme, že medzi členskými štátmi existujú obrovské rozdiely v spravodlivom a dôkladnom preskúmaní požiadaviek na ochranu. To nie je spravodlivé voči jednotlivcom a poctivé voči iným členským štátom. A skutočne, ak sa pozrieme na niekoľko málo členských štátov Európskej únie, tak pokiaľ by ste boli žiadateľmi o azyl, ktorí sa naozaj boja o život, museli by ste mať takmer samovražedné sklony, aby ste v niektorom z nich požiadali o azyl, pretože šanca na uznanie vašich požiadaviek by bola veľmi malá a nebezpečenstvo navrátenia veľmi vysoké.
A tak si ako výbor zhodne prajeme, aby sa prijali systémové opatrenia voči tým členským štátom, ktoré v tomto ohľade zlyhávajú. Väčšina členov výboru si takisto praje, aby sa vydávanie do týchto členských štátov v rámci Dublinu zastavilo, kým sa nenapravia nedostatky - aj keď na túto tému existuje zmena, o ktorej budeme hlasovať zajtra.
Pokiaľ ide o jednotlivcov, chceme, aby sa jednoznačne zvýšila kvalita a dôslednosť rozhodovania. Chceme, aby sa prípady dôkladne preskúmali a nedochádzalo k ich uzatváraniu z technických dôvodov (náš odsek 11). Chceme, aby tí, ktorí prichádzajú na základe nariadenia Dublin, dostávali jasné informácie; chceme tiež zvýšiť možnosť zlučovania rodín a na tento účel požadujeme širšiu definíciu rodiny - hoci viem, že aj tu existuje zmena -, aby napríklad maloletá osoba mohla byť vydaná a žiť tak so svojím jediným rodinným príslušníkom v Európskej únii, aj keď táto osoba je iba príbuzný, a nie blízky príbuzný.
Požadujeme tiež jasné konanie vo vzťahu k maloletým osobám, ktoré by mohli byť vydané len s cieľom zlúčiť rodinu; toto konanie by malo zahŕňať ich zástupcu a sprievod počas celého postupu, aby sa pri vydávaní žiadne dieťa nemohlo stratiť, ako sa to v mnohých prípadoch, bohužiaľ, stalo. Požadujeme tiež širšie uplatňovanie humanitárneho opatrenia, napríklad pre tých, ktorí sú obzvlášť ohrození.
Máme obavy z prípadného rozšírenia databázy Eurodac aj na iné účely, než len na overovanie totožnosti. Rada a Komisia sú si zrejme vedomé, že Parlament neberie tieto otázky na ľahkú váhu.
Pokiaľ ide o problémy - a ja viem, že ďalší kolegovia sa k tomu vyjadria obšírnejšie -, jedným z nich, ktorý sa nás tiež týka, je to, že Dublin II môže vytvárať tlak na niektoré členské štáty, ktoré sú tým prvým miestom, kde žiadatelia o azyl vstupujú na územie Európskej únie. Žiadame preto Komisiu, aby predložila návrhy na takzvané zdieľanie zaťaženia, ktoré nie sú len finančnej povahy, ale pre tieto členské štáty a dotknuté osoby skutočne predstavujú riešenie.
Jacques Barrot
podpredseda Komisie. - (FR) Vážený pán predsedajúci, používanie dublinského systému bolo technicky a politicky vyhodnotené v rozprave, ktorá sa začala v roku 2007 a nasledovala po zelenej knihe o budúcnosti spoločného európskeho azylového systému.
Na základe záverov tohto dvojakého hodnotenia má Komisia v úmysle navrhnúť ešte pred koncom roka zmeny a doplnenia v nariadení Dublin a nariadení Eurodac, pričom sa zachovajú základné zásady dublinského systému. Cieľom je posilniť účinnosť systému a ochrana dotknutých osôb.
Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, musím sa poďakovať Parlamentu za podnet na túto rozpravu o uvedených budúcich zmenách. Táto rozprava sa postupne stáva konštruktívnou a nepochybne naberá na intenzite. Komisia zdieľa obavy vyjadrené vo vašej správe, pani Lambertová, pokiaľ ide o nedostatky. Súhlasím so záverom, že úspech dublinského systému závisí od väčšej harmonizácie noriem ochrany na úrovni EÚ. To je spôsob, ako žiadateľom o azyl vydaným do iných členských štátov zaručiť rovný prístup k ochrane.
Potrebujeme uvedenú väčšiu harmonizáciu zákonov členských štátov týkajúcich sa azylu, takisto ako hlbšiu praktickú spoluprácu, aká sa predpokladá v druhej etape spoločného európskeho azylového systému.
Komisia má v úmysle lepšie vymedziť konanie a lehoty, ktoré sa budú musieť dodržiavať, a tiež zlepšiť kvalitu a spoľahlivosť údajov obsiahnutých v databáze Eurodac.
Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, nechcem zachádzať do prílišných podrobností, ale je pravda, že posudzujeme množstvo zmien. Tieto zmeny zahŕňajú lepšiu informovanosť žiadateľov o azyl, účinnejšie uplatňovanie práva na azyl, odstránenie svojvoľného zaisťovania žiadateľov o azyl, ujasnenie predpísaných podmienok a postupov pri uplatňovaní humanitárnej doložky, poskytovanie väčších záruk pre maloletých cudzincov bez sprievodu a rozšírenie práva na zlúčenie rodiny pre žiadateľov o azyl a osoby požívajúce druhotnú ochranu.
Hoci napriek všetkému vyznelo hodnotenie dublinského systému priaznivo, je takisto pravda, že tento systém viedol k ďalšiemu zaťaženiu niektorých členských štátov, ktoré majú obmedzenú prijímaciu a absorpčnú schopnosť, a vzhľadom na svoju zemepisnú polohu sú zároveň obzvlášť vystavené migračnému tlaku.
Komisia zvažuje možnosť dočasne pozastaviť uplatňovanie dublinských ustanovení na preťažený členský štát a zároveň zostavuje pracovné skupiny odborníkov na azylové právo, na ktoré sa tieto pomerne preťažené členské štáty môžu obrátiť.
Komisia berie do úvahy podstatné a konštruktívne odporúčania obsiahnuté v správe Parlamentu. Budeme sa usilovne snažiť prijať všetky nevyhnutné kroky, a reagovať tak na obavy, ktoré vyjadril Parlament vo svojej správe o fungovaní a vplyve dublinského systému.
Ďakujem vám, pani Lambertová, dámy a páni. Budem vás pozorne počúvať, lebo som presvedčený, že dokonalejšie právo na azyl má dôležitý význam pre budúcnosť a, povedal by som, pre náš model Európy, ktorá musí ostať verná svojej veľkej tradícii vítať ľudí.
Simon Busuttil
v mene skupiny PPE-DE. - (MT) Tento zákon je potrebné revidovať. Dovoľte mi, aby som vysvetlil prečo. Keď bol tento zákon vydaný, cieľom bolo, aby každý, kto žiada o azyl - t. j. žiada o ochranu - tak mohol urobiť v prvej krajine, kam sa dostane. Znie to rozumne, ale keď bol tento zákon vydaný, nikto si nepredstavoval, najmä v súčasnosti, že mnoho ľudí príde do Európskej únie, teda niektorého členského štátu na lodi, že prepláva Atlantik alebo Stredozemné more, aby sa dostali do Európskej únie. To nikdy nebol zámer tohto nariadenia, ktoré v tejto situácii teraz núti krajiny, aby vítali týchto ľudí, ktorí prichádzajú na lodiach v zúfalej a ťažkej situácii. Som rád, že pán komisár Barrot tu vyhlasuje, že jednou z možností ako uskutočniť revíziu tohto nariadenia, je jeho dočasné pozastavenie v prípade tých krajín, ktoré nesú neprimeranú časť určitej záťaže. Z tohto dôvodu potrebujeme buď toto opatrenie, alebo veľmi dobre fungujúci mechanizmus, mechanizmus solidarity, ktorý umožní prisťahovalcom prichádzajúcim do niektorej z krajín, aby pokračovali do ďalšej krajiny EÚ. Je úplne nevyhnutné vykonať túto revíziu čo najskôr.
Martine Roure
v mene skupiny PSE. - (FR) Vážený pán predsedajúci, členský štát zodpovedný za preverenie žiadosti o azyl je nutné určiť s využitím dublinského systému. Tento systém je však hlboko nespravodlivý. Žiadatelia o azyl môžu byť preto niekedy vrátení do členského štátu, o ktorom sa vie, že ich žiadosť o azyl zamietne, zatiaľ čo členský štát, v ktorom sa nachádzajú, by im udelil štatút utečenca. To je prvá nespravodlivosť.
Okrem toho tento systém nastoľuje problém solidarity medzi členskými štátmi. Je veľmi dobre známe, že členské štáty, ktoré sa nachádzajú na vonkajších hraniciach Európy, nesú väčšiu záťaž. Po našom návrate z Malty sme požadovali, aby bola spochybnená samotná podstata dublinského systému. Sme presvedčení, že členským štátom, ktorý zodpovedá za preskúmanie žiadosti o azyl, by nemusela byť prvá krajina vstupu. Pri posudzovaní žiadostí musí existovať solidarita.
Zaznamenali sme vážne nedostatky, najmä pokiaľ ide o ochranu maloletých osôb bez sprievodu. Všimli sme si, že členské štáty nedostatočne využívajú nástroje umožňujúce, aby maloletí boli znovu zlúčení so svojou rodinou, ktorá sa nachádza v inom členskom štáte. Takisto chceme, aby sa maloletí mohli zlúčiť napríklad s tetami alebo strýcami v inom členskom štáte, než aby boli ponechaní bez pomoci. Je preto nutné rozšíriť definíciu rodiny.
Napokon hlboko odsudzujeme, že v niektorých členských štátoch skutočne dochádza k systematickému zadržiavaniu ľudí, ktorí čakajú na vydanie v rámci Dublinu. Poukazujeme na to, že títo ľudia žiadajú o medzinárodnú ochranu a že ich žiadosť nebola dosiaľ podrobne posúdená. Hodnotenie nariadenia Dublin II nám preto musí pomôcť napraviť závažné nedostatky, ktoré sme zistili pri našej návšteve záchytných zariadení. Navštívili sme mnoho týchto zariadení a musím povedať, že niektoré z týchto návštev nás celkom znechutili.
Musím vám pripomenúť, že cieľom nariadenia Dublin je určiť, ktorý členský štát bude zodpovedať za preskúmanie žiadosti o azyl. Nariadenie musí umožňovať prístup do azylového systému a musí zaručovať, že členský štát podrobne preskúma každú žiadosť o azyl.
Európska únia sa nesmie vyhýbať zodpovednosti voči tretím krajinám. Musí zaručiť ochranu práva na azyl.
Jeanine Hennis-Plasschaert
v mene skupiny ALDE. - (NL) Vážený pán predsedajúci, v prvom rade by som rada poďakovala pani spravodajkyni za celkovo vyváženú prácu. Nechcem preto puntičkársky poukazovať na niektoré jednotlivosti. Okrem toho, ak máme byť úplne úprimní, hodnotenie už vôbec nie je aktuálne.
Prioritou číslo jeden, aspoň pokiaľ ide o Skupinu Aliancie liberálov a demokratov za Európu, je previesť dostupné údaje z jednotlivých členských štátov na rovnakú úroveň. Iba tak bude možné vykonať skutočne kvalitné, a teda účinné hodnotenie. Členské štáty sa tomu musia naozaj venovať, samozrejme, pod nevyhnutným vedením zo strany Európskej komisie.
Je dôležité zdôrazniť skutočnosť - a v tom sa zjavne s Martine Roureovou rozchádzame -, že na základe odovzdaných údajov nie je možné vyvodiť záver, že dublinský systém ako taký vedie k neúmernej prenosovej záťaži členských štátov na vonkajších hraniciach Európy. Samozrejme - a práve to uviedla pani spravodajkyňa i pán komisár - zemepisná poloha týchto členských štátov spôsobuje, že zápasia so značnou záťažou. A to je práve dôvod, pre ktorý skupina ALDE celý čas obhajuje mechanizmus povinného zdieľania záťaže popri dublinskom systéme, nielen pokiaľ ide o finančné a materiálne zdroje, ale tiež pokiaľ ide o nasadenie ľudských zdrojov. Veď zodpovednosť za to, čo sa deje na vonkajších hraniciach Európy, nesie všetkých 27 členských štátov.
Veľmi by ma, pán komisár, tiež zaujímalo, čo presne máte na mysli možnosťou dočasného pozastavenia. Čo to predstavuje? Znamená to, že si žiadateľ o azyl môže vybrať členský štát, kam chce ísť, že môže voľne cestovať ďalej? Ak áno, závažným spôsobom by to podkopávalo politický odkaz dublinského systému. Stručne povedané, jednoducho podporujte mechanizmus povinnej solidarity, ktorý celý čas obhajujeme.
Napokon, pokiaľ si EÚ chce zachovať svoju dôveryhodnosť, všetkých 27 členských štátov skutočne musí poskytovať primeranú s dôslednú mieru ochrany. Dôležitosť riadneho spoločného azylového konania a zodpovedajúceho štatútu ani nie je možné dostatočne zdôrazniť.
Johannes Blokland
v mene skupiny IND/DEM. - (NL) Vážený pán predsedajúci, správa pani Lambertovej by nás mala priviesť k vážnemu zamysleniu nad touto otázkou. Skutočnosti, ktoré sa v správe opisujú, sú znepokojujúce. Zatiaľ čo Európska komisia aj naďalej prichádza s novými iniciatívami v oblasti azylu a legálneho prisťahovalectva, zdá sa, že ich uskutočňovanie sa vymyká kontrole. Výpočet nákladov, údaje o žiadostiach o azyl a zaobchádzanie s osobnými údajmi sú nedostatočné. To je znepokojujúce zistenie. Pokiaľ dublinský systém už nefunguje tak, ako by mal, ako si poradí s novými iniciatívami v oblasti migrácie? Môže sa tento Parlament spoľahnúť na to, že Rada a Komisia odvedú spoľahlivú prácu pri výpočte nákladov? Bude sa potom ochrana osobných údajov brať vážne?
Veľmi rád počujem, aké závery Rada vyvodzuje zo správy pani Lambertovej. Je jasné, že dublinský systém ešte nie je dokonalý. Môže Rada zistiť, či s novými iniciatívami v oblasti azylu a migrácie bude odovzdávanie údajov riadne fungovať?
Stavros Lambrinidis
(EL) Vážený pán predsedajúci, systém Dublin II na udeľovanie azylu by sa mal už konečne revidovať. Po prvé nie je skutočne európsky, lebo nezaručuje skutočnú solidaritu a podporu tým členským štátom, ktoré vzhľadom na svoju zemepisnú polohu prijímajú neúmerný počet žiadateľov o azyl.
Druhým a dôležitejším dôvodom, prečo by sa mal revidovať, je skutočnosť, že tento neúmerný počet často priamo ohrozuje humanitárne zásady a povinnosť dôstojne zaobchádzať s ľuďmi, ktorí prichádzajú na naše hranice a hľadajú ochranu.
Vieme, že príležitostne viacero členských štátov s dokonalým odôvodnením a v rozpore s týmto nariadením neplní svoje záväzky, alebo sa v horšom prípade schovávajú za nedostatočnú európsku solidaritu, aby zdôvodnili aj tie najkrikľavejšie prípady porušovania ľudských práv, ktorého sa dopúšťajú ich orgány.
Praktiky ako zadržiavanie maloletých v neprijateľných podmienkach a hromadné zamietanie žiadostí o azyl z politických dôvodov nie je možné ospravedlniť žiadnym nedostatkom solidarity. Takisto však vieme, že iné členské štáty, ktoré nemusia čeliť týmto problémom, považujú svoje humanitárne povinnosti za splnené, ak obviňujú druhé štáty. O solidarite však nepočujeme nič.
A tak systém Dublin II viedol v praxi k mnohým vzájomným obvineniam medzi členskými štátmi. Jedinými, kto skutočne prehráva, sú žiadatelia o azyl. Najdôležitejšie je preto vytvoriť skutočný spoločný európsky azylový systém.
Predseda
Rozprava bude pokračovať po rozprave o Gruzínsku.
