Az adózás területén történő közigazgatási együttműködés - Az adókból, illetékekből, vámokból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtás - A fordított adókivetési mechanizmus bizonyos csalásra alkalmas termékekre és szolgáltatásokra vonatkozó választható és ideiglenes alkalmazása (a 2006/112/EK irányelv módosítása) - A jó kormányzás előmozdítása az adóügyek terén (vita)
Elnök
A következő téma az adózással foglalkozó négy jelentéssel kapcsolatos együttes vita.
Ezek az alábbiak:
Alvarez asszony jelentése az adózás területén történő közigazgatási együttműködésről,
Dumitru Stolojan úr jelentése az adókból, illetékekből, vámokból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról,
Casa úr jelentése a fordított adókivetési mechanizmus bizonyos termékekre vonatkozó választható és ideiglenes alkalmazásáról,
Domenici úr jelentése a jó kormányzás előmozdításáról az adóügyek terén,
Négy percre átadom a szót az előadónak, Alvarez asszonynak.
Magdalena Álvarez
előadó. - (ES) Elnök úr, hölgyeim és uraim, az Európai Unió alapja a tagállamok közötti szolidaritáson nyugvó kapcsolat. Erre a szolidaritásra jó példa az adózási ügyek területén megvalósuló közigazgatási együttműködés, ami az Unió működésének kulcsfontosságú eleme. Mindez a tagállamok és azok adóhatóságai közötti lojalitásról szól. Ez a lojalitás a partnerek közötti bizalmat jelenti, aminek alapján a partnerek bíznak egymásban, olyan szövetségesként tekintve egymásra, akik nem engedik, hogy a csalók menedéket találjanak náluk, és az országuk terültén folytathassák csalárd tevékenységüket.
Az adócsalás beszennyezi az egész gazdaságot, és komoly kihatással van a központi költségvetésekre, mivel csökkenti a kiadások és a beruházások vállalásának képességét. Ráadásul, sérül a méltányos adózás elve is azon állampolgárok esetében, akik betartják a szabályokat. Tisztességtelen verseny alakul ki, ami a piac elégtelen működését eredményezi. Mindezek a kihatások különös aggodalomra adnak okot, mivel a legutolsó becslések szerint az Európai Unió területén az adócsalások összege eléri az évi 200 milliárd eurót. Ha figyelembe vesszük azt, hogy a fenti számadat kétszerese a Bizottság által javasolt, a gazdasági fellendülés terve összegének, akkor meg tudjuk érteni ennek a számadatnak a nagyságrendjét.
Ezért nagy kihívás előtt állunk, amelyre határozott választ kell adni. A jelenleg érvényben levő irányelv minden kétséget kizáróan az első lépést jelentette ezen az úton. Sajnálatos módon, és az említett irányelvben rejlő minden jó szándék ellenére, a gyakorlati alkalmazása nem hozta meg a kívánt eredményeket.
Itt az ideje, hogy egy lépéssel tovább haladjunk, és új eszközökkel szerelkezzünk fel annak érdekében, hogy az adózási ügyek terén felmerülő kérdésekkel a piac integrációja és a liberalizációja mentén foglalkozhassunk. Ezért örömmel üdvözlöm a Kovács biztos úr által beterjesztett javaslatot, és szeretnék neki gratulálni az egész megbízatása során, és a mai napon a javasolt új irányelvvel kapcsolatban végzett munkájához.
A javaslat több és hatékonyabb eszközt biztosít számunkra, amelyek segítségével fel tudjuk venni a harcot az adócsalás és az adóelkerülés ellen Európában. Ebből a szempontból az új irányelv mennyiségi és minőségi előrelépést jelent. Mennyiségi előrelépés, mivel új kötelezettségeket határoz meg, és minőségi előlépés, mivel kibővíti és specifikálja a meglévő kötelezettségeket. Az alkalmazási területet azáltal bővíti ki, hogy elmozdulást jelent a kérésre történő információcserétől az automatikus információcsere irányába.
A harmadik új elem a banktitok megszüntetése. Az én véleményem szerint a javaslatban ez a leginkább említésre méltó elem, mivel a banktitok gyakorlata jelenti az adóhatóságok számára a legfőbb akadályt. Az OECD már régóta kéri a banktitok megszüntetését, és most a G20-ak is támogatják ezt a kérdést. Ennek alkalmazása rendkívül hatékony eszköz lesz az EU-n belüli, tarthatatlan adóparadicsomok megszüntetéséhez.
Ezt a célt tűzi ki a mai napon vitára bocsátott jelentés is. Ebben a jelentésben valójában szeretnénk megerősíteni a Bizottság által tett javaslatok eredményeit. Az elképzelés az, hogy javítsuk az új irányelv hatékonyságát és alkalmazási területeit.
Nem kívánok kimerítő kommentárokat fűzni hozzá, és csak a legfontosabb módosításokra koncentrálok. Először is, kibővül az alkalmazási terület, megerősödik az automatikus információcsere alkalmazása, és ami a banktitkot illeti, a javaslat szerint ki kell terjeszteni az alkalmazás kritériumát oly módon, hogy az összhangban legyen az irányelv többi részével. Vannak kompromisszumos módosítások is, nevezetesen azok, amelyek az automatikus információcserére, az adatvédelemre és az adatok titkosságára, továbbá a harmadik országokkal való információcserére vonatkoznak.
Végül, szeretnék köszönetet mondani a bizottsági kollégáimnak a munkájukért és az együttműködési hajlandóságukért. Gratulációt érdemelnek a hozzáállásuk miatt. Széles körű konszenzust sikerült elérnünk. A Ház által küldött üzenet világos. A Parlament egyértelműen elkötelezett az adócsalás és az adóelkerülés elleni küzdelem, továbbá az EU-nak a lojalitásra, átláthatóságra és tisztességes versenyre vonatkozó elvei mellett.
Theodor Dumitru Stolojan
előadó. - (RO) Az elmúlt időszak pénzügyi és gazdasági válsága erőteljesen rámutatott a szilárd és fenntartható közfinanszírozás meglétének fontosságára minden egyes tagállamban. Azok a tagállamok, ahol jól ellenőrzött a közfinanszírozás, és amelyek rendelkeznek a ciklikusságot kiegyenlítő pénzügyi politikával, pénzügyi ösztönzőket tudtak nyújtani a gazdaságaik számára a válságból való kilábaláshoz.
Ebben az összefüggésben, előadóként, örömmel üdvözlöm az Európai Bizottság kezdeményezését, és a Tanácsnak az adókból és vámokból eredő követelések behajtására irányuló, tagállamok közötti kölcsönös segítségnyújtásról szóló irányelvtervezetét. Ez az irányelv nem csak a hatékonyságot fogja erősíteni ezen a területen a követelések behajtása vonatkozásában, de hozzá fog járulni az egységes piac jobb működéséhez is. Meg szeretném említeni, hogy az irányelvtervezet a követelések behajtásával kapcsolatban több szempontból jelentős fejlődést mutat: a hatóságok közötti információcsere, a követelések behajtásának módszerei, és az Európai Bizottság által megkövetelt visszajelzés az egyre bővülő tevékenység nyomon követéséhez, amint ezt a tagállamok közötti esetek száma is tükrözi.
Készültek módosítástervezetek is. Szeretnék köszönetet mondani azoknak a képviselőtársaimnak, akik olyan módosításokat nyújtottak be, amelyek a korábbinál pontosabban határozzák meg az irányelv alkalmazásának feltételeit.
David Casa
előadó. - (MT) Úgy vélem, hogy ez a jelentés pontosan illusztrálja majd az Európai Unió működésének az intézmények révén megvalósuló hatékonyságát az olyan esetekben, amikor sürgős és különleges figyelmet követelő kérdésről van szó.
Úgy gondolom, hogy amikor az eltűnő kereskedő útján elkövetett, Közösségen belüli adócsalásról beszélünk, azoknak az intézkedéseknek kell figyelmet szentelnünk, amelyeket ebben az ideiglenes rendszerben kell meghozni, melynek célja az európai héa-csalási módozatok megszüntetése. Ezt a csalási módozatot, amint már említettem, az eltűnő kereskedő útján elkövetett, Közösségen belüli adócsalásnak nevezzük. Legsúlyosabb formájában "körhintacsalás” néven ismert, ami szakértő és képzett csalók által elkövetett bűncselekmény.
Az utóbbi időszakban készült tanulmányok kimutatták, hogy a csalásnak ez a fajtája az összes héa-csalás körülbelül 24%-át teszi ki. Ez olyan esetekben fordul elő, amikor egy szolgáltatást nyújtó, illetve árut értékesítő személy számára héa-fizetés érkezik egy közösségen belüli vevőtől, és ez az összeg szó szerint eltűnik anélkül, hogy az esedékes összeget az érintett csalók és bűnözők befizetnék a kincstárba.
Éppen ezért ez lemásolt "körhintacsalásnak” minősül, mivel ez a héa minden olyan országban eltűnik, ahol az adott kereskedelmi tevékenység bonyolódik. A Bizottság javaslata éppen ezért lehetőséget biztosít a Közösségen belüli kereskedelemben rejlő kockázatok megszüntetésére. Biztosítanunk kell azt, hogy ne növeljük a bürokratikus terheket, és ne hagyjuk, hogy a tisztességes üzletemberek szenvedjenek a következményektől. Arra is gondosan kell ügyelnünk, hogy ne alkalmazzuk ezt az ideiglenes intézkedést túl sok termékre, de mindenképpen alkalmazzuk azokra, amelyeket ellenőrizni és értékelni tudunk.
Meg kell említeni az Európai Unió kibocsátáskereskedelmi rendszerét, mivel azt ez a bizottsági javaslat módosította. Kijelenthetjük, hogy a kibocsátáskereskedelmi rendszer sérülékenysége következtében egy másik, végrehajtott változtatás azt írja elő, hogy ha egy tagállam úgy dönt, hogy készen áll a rendszer bevezetésére, akkor kötelező a fordított adókivetési mechanizmus alkalmazása minden, az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásával kapcsolatos kifizetésre, mivel szükség van a tagállamok közötti koordinációra és az azonnali cselekvésre.
Jelenleg, és egészen 2012-ig, a kibocsátási jogok körülbelül 90-95%-át kapják azok, akik a legtöbb kibocsátást generálják. Ezeket a hazai kormányok adják ki, és körülbelül 5-10%-uk árverésre kerül. 2013-tól kezdődően a kibocsátási jogok nagyobbik részét árverésre bocsátják, és ezért a rendszer napirenden lévő bevezetése előtt gondoskodnunk kell arról, hogy a piacot megvédjük azoktól, akik ki akarják azt játszani.
Úgy vélem, hogy ha figyelembe vesszük a Gazdasági és Monetáris Bizottságon belüli konszenzust, még azokkal a kompromisszumokkal együtt is, amelyeket sikerült elérnem - a Szocialistákkal, a Liberálisokkal és az összes képviselőcsoporttal -, ennek, szerintem, meg kell alapoznia a korábbinál jóval megbízhatóbb rendszerhez vezető utat. Így tehát, amikor elfogadásra kerül a jelentésem, akkor ezzel komolyan felvesszük a harcot a csalás ellen, és ezért jóval sikeresebbek leszünk az Európai Unión belül a héa-rendszerrel kapcsolatos ügyekben.
Leonardo Domenici
előadó. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, habár az adóügyek terén megvalósuló jó kormányzás témája mindig is nagyon fontos volt, a két évvel ezelőtt kezdődő gazdasági és pénzügyi válság következtében még időszerűbbé és fontosabbá vált. Az európai és nemzetközi csúcsértekezletek - a G20-ak - megvitatták és tovább vitatják ezt a témát, különösen akkor, ha az adócsalással és az adóparadicsomok elleni küzdelemmel foglalkoznak.
Mindez fontos. Az elkötelezettség és az akaraterő jele, de ne áltassuk magunkat és ne gondoljuk azt, hogy mindössze csak egy bejelentésre van szükség. Hatékony és folyamatosan működő politikára van szükségünk. Már most is sok problémával kell megküzdeni. Való igaz, hogy túlságosan egyszerű látszatcégeket vásárolni, illetve létrehozni adóelkerülése céljából. Elég az interneten nézelődni: több ezer olyan weboldal van, amelyek cégeket kínálnak eladásra, még az Európai Unió országaiban is. Igen gyakran mindössze annyit kell csak tenni a cégalapításhoz, hogy elküldünk egy e-mailt és csatolunk egy fénymásolatot a beszkennelt útlevélről. Véget kell vetni az adóelkerülés céljából történő fiktív cégalapítások gyakorlatának.
Az általam benyújtott jelentés az Európai Bizottságnak a 2009. április 28-i "A jó kormányzás előmozdítása az adóügyek terén” című közleményén alapul. A jelentés tovább lép azáltal, hogy határozott javaslatokat fogalmaz meg, és felhívást intéz arra vonatkozóan, hogy az Európai Bizottság és a Tanács kötelezze el magát a fenti javaslatok megvalósítása mellett. Az adóparadicsomok, az adóelkerülés, az adócsalás és az illegális tőkemozgások elleni küzdelmet az Európai Unió legfontosabb feladatának kell tekinteni.
És ez érvényes az átláthatóságon, az információcserén, a határokon átnyúló együttműködésen, és a tisztességes adóversenyen alapuló jó kormányzás elvére is. A lényeg az, hogy egyre erősödő együttműködésre és közreműködésre van szükség az adózási ügyek területén az Európai Unión belül.
A meghatározandó általános célkitűzés a globális és többoldalú automatikus információcsere, de ezt, természetesen, az Európai Unión belül kell elkezdeni. Amint Alvarez asszony már elmondta, az Európai Unió országaiban, teljes mértékben el kell törölni a banktitkot, és sürgetni kell az olyan ideiglenes elérések (derogációk) megszüntetését, amelyek lehetővé teszik a gyakran kikerült és alábecsült forrásadó alkalmazását, az információcsere helyett.
Nem kívánok belemenni azokba a kézzel fogható javaslatokba, amiket a jelentés tartalmaz. Ugyanakkor azonban hangsúlyozni szeretném, hogy az alábbi dolgokra továbbra is különösen nagy szükségünk van: a héa-csalás elleni küzdelem érdekében ki kell terjeszteni a megtakarítások adóztatásáról szóló 2003-as irányelv hatályát, létre kell hozni egy európai uniós nyilvántartást, amely tartalmazza az adóparadicsomokban számlát nyitó egyéneknek és vállalkozásoknak a nevét, és új lendületet kell adni az adóharmonizációs projekteknek, amit a közös vállalati konszolidált adóalappal kell elkezdeni.
Az Európai Uniónak nemzetközi szinten csak egyetlen üzenetet kell küldenie, és a kérésre történő információcsere helyett az automatikus információmegosztás megvalósulása érdekében küzdenie kell az OECD modellek javításáért.
Kovács úr, miután meghallgattuk a többi jelentést is, arra van szükségünk, hogy a Bizottság határozottan elkötelezze magát, és amikor átadjuk a munkát az új Bizottságnak, hangsúlyoznunk kell a fenti prioritások fontosságát. Az Európai Parlamentnek jogában áll felhívni a Tanácsot és a Bizottságot arra, hogy számoljanak be a munkájukról.
Köszönetet szeretnék mondani a képviselőtársaimnak, és különösen az árnyékelőadóknak a munkához való hozzájárulásukért, amit, reményeim szerint, el fog fogadni a Parlament.
László Kovács
a Bizottság tagja. - Elnök úr, tisztelt képviselők, nagy örömömre szolgál, hogy a mai napon, az adó- és vámügyekért felelős biztosi megbízatásom utolsó napján, adózási kérdéseket vitathatok meg Önökkel.
Köszönetet szeretnék mondani mindenekelőtt az Európai Parlamentnek, és különösen a Gazdasági és Monetáris Bizottságnak azért a támogatásért, amit a Bizottságnak, és személyesen nekem nyújtottak az elmúlt ötéves időszakban az általunk beterjesztett adóügyi javaslatok többsége vagy inkább talán mindegyike esetében.
A jelenleg megvitatandó adópolitikai kérdések fontos szerepet játszanak abban, hogy a Bizottság el tudja érni azt a célkitűzését, hogy az eddigieknél jobban kezelje az adóelkerülést és az adócsalást, amelyek uniós szinten évente 200 milliárd euró veszteséget okoznak. Céljaink közé tartozik még az átláthatóság és az együttműködés javítása is.
Külön köszönetet szeretnék mondani Domenici úrnak, Alvarez asszonynak, Stolojan úrnak, és Casa úrnak azért, mert konstruktív módon foglalkoztak az adózásra vonatkozó kezdeményezésekkel. Nagy örömömre szolgál, hogy a jelentéseknek a leglényegesebb üzenete az, hogy támogatják a Bizottság kezdeményezéseit. Úgy látom, hogy a jelentések bátorítják a korábbinál erőteljesebb erőfeszítéseket elsősorban az adózási ügyek terén megvalósuló jó kormányzás terén, mind az Európai Unión belül, mind azon kívül, és másodsorban a közigazgatási együttműködést az adózás területén; harmadsorban a kölcsönös segítségnyújtást az adózással kapcsolatos követelések behajtása kapcsán, negyedsorban pedig a héa-csalás, és különösen a körhintacsalás elleni küzdelmet.
Ami a jó kormányzást illeti az adóügyek terén, a Bizottság politikája a globális szintű átláthatóság, információcsere és tisztességes verseny elveinek előmozdítását szolgálja. A Bizottság 2009 áprilisában fogadta el azt a közleményt, ami a határokon átnyúló adóelkerülés és adócsalás elleni küzdelem és az egyenlő feltételek megteremtése érdekében támogatja a fenti elveket az Unión belül, és azon kívül is.
A Bizottság több javaslatot terjesztett elő a jó kormányzás javítása érdekében az Európai Unión belül. A fenti javaslatokról jelenleg is folyik a vita, de remélem, hogy hamarosan elfogadásra kerülnek, és ez alá fogja támasztani azzal kapcsolatos érveinket, hogy más joghatóságok is hozzanak hasonló intézkedéseket.
A Bizottság szilárdan hisz abban, hogy az Unió, és a partner joghatóságok közötti gazdasági kapcsolatok elmélyülésének minden esetben együtt kell járnia a jó kormányzás elve iránti elkötelezettséggel. A Tanács 2008-as következtetései alapján a cél az, hogy a harmadik országokkal kötött, lényeges megállapodásokban szerepeljen egy olyan rendelkezés, aminek alapján az EU partnerei elismerik az adóügyek terén a jó kormányzás elvét, és kötelezettséget vállalnak az alkalmazására.
Különös figyelmet kell szentelni a fejlődő országoknak. A Bizottság szolgálatai jelenleg készítenek egy olyan közleményt, ami az adóügyek területén megvalósuló jó kormányzással foglalkozik a fejlesztési együttműködés speciális kontextusában. Ez a közlemény foglalkozik azzal, hogy az adózási ügyek terén milyen szerepet játszhat a jó kormányzás az erőforrások mobilizálása terén a fejlődő országokban, nevezetesen a kapacitások kiépítése révén.
Örömmel fogadtam a támogatásukat abban, hogy teljes mértékben támogatták a Bizottságot az OECD Globális Fórum társintézmények általi felülvizsgálata során, és különösen a nem együttműködő joghatóságok meghatározása terén, a jogkövetés értékelési folyamatának kialakítása során, és a szabványok betartásával kapcsolatos intézkedések alkalmazásakor. Az Európai Bizottságnak a jövőben is aktív szerepet kell játszania annak biztosítása érdekében, hogy minden partner teljesítse vállalt kötelezettségeit.
Ami az adózással kapcsolatos információcserére vonatkozó megállapodások számát - jelenleg 12 - illeti, amelyek megkötése alapján egy ország megkaphatja az együttműködő joghatóság státust, a Bizottság támogatja az erre vonatkozó felülvizsgálati igényt, és azt, hogy minőségi szempontokat, például elsősorban azokat a joghatóságokat, amelyikkel aláírásra kerültek ezek a megállapodások, is figyelembe kell venni. Hogy világosan fogalmazzak, egy olyan adóparadicsom, amelyik 12 megállapodást írt alá más adóparadicsomokkal, egész biztosan nem fogja átlépni a meghatározott küszöbértéket. Másodszor, egy adott joghatóság hajlandósága arra, hogy a jövőben is aláírjon ilyen megállapodásokat, miután már meghaladta a küszöbértéket, és harmadszor, a végrehajtás hatékonysága.
Ami azt a kérésüket illeti, hogy vizsgáljunk meg egy sor lehetőséget a szankciók alkalmazására és az adóügyek terén megvalósuló jó kormányzás ösztönzésére, a Bizottság már most is vizsgál több olyan ösztönzőt, ami uniós szinten segítené elő a jó kormányzás megvalósulását, például, a fejlesztési segélyek fokozott alkalmazását annak érdekében, hogy egyes harmadik országokat bátorítsunk az adózás terén alkalmazott tisztességtelen verseny megszüntetésére. A lehetséges szankciókkal kapcsolatos munkálatok kevésbé előrehaladott szakaszban vannak, és, természetesen, minden európai uniós fellépésnek figyelembe kell vennie az egyes tagállamok adózási politikáját.
Ugyanakkor azonban van két olyan speciális terület, amelyek vonatkozásában nem teljesen értek egyet Önökkel. Az egyik a nyilvános regiszterekre és az adóparadicsomokban beruházókkal kapcsolatos információk nyilvánosságra hozatalára vonatkozik. Véleményem szerint meg kell találni a megfelelő egyensúlyt az adatvédelem és a joghatóságokkal kapcsolatos azon elvárás között, hogy végrehajtsák az adótörvényeiket.
Miközben nem lehetnek korlátozások az információcsere területén a banktitokra, illetve a hazai adózási érdekekre való hivatkozással, az adófizetők jogait tiszteletben kell tartani, és a kicserélt információt szigorúan bizalmasan kell kezelni. A fenti korlátozásokat tiszteletben kell tartani, ezért talán a nyilvános nyilvántartás nem minősül a legjobb megoldásnak.
A másik, aggodalomra okot adó téma a transzferárak kérdése. Önök azt javasolják, hogy térjünk át az összehasonlítható nyereség módszerének alkalmazására annak érdekében, hogy jobban meg lehessen határozni a pontatlan ügyleti árakat, és a leggyakrabban alkalmazott adóelkerülési technikákat. Véleményem szerint, miközben igaz az, hogy az egyes gazdasági szektorok nyereségének összehasonlítása esetleg jelezheti azt, hogy valami nincs rendben, de ez az egy mutatószám önmagában nem elegendő ahhoz, hogy ebből a helytelen transzferár alkalmazásra következtessünk, mert ez esetleg csak egyetlen tényezője az adott multinacionális vállalat leányvállalatai közötti ügyletek kapcsán meghatározott árak pontosságára vonatkozó, jóval szélesebb körű kockázatértékelésnek.
Az összehasonlítható nyereség módszere elfogadható, de csak abban az esetben, ha ugyan arra a következtetésre jut, mint a hagyományos ügyletek módszerei. Az összehasonlítható nyereség módszerére való követlen áttérés - amint azt a módosítás javasolni látszik - nem feltétlenül adja meg számunkra a helyes "szokásos piaci árra” a választ.
Az adózás területén megvalósuló közigazgatási együttműködésre vonatkozó új irányelv, az adócsalás és az adóelkerülés hatékonyabb elkerülése érdekében, kísérletet tesz a tagállamok közötti információcsere összes mechanizmusának, és az együttműködés más egyéb formáinak az erősítésére és egyszerűsítésére. Elsősorban azt javasolja az irányelv, hogy a közigazgatási együttműködés céljából a tagállamok közötti kapcsolatokban szűnjön meg a banktitok. Nagy örömmel üdvözlöm az Alvarez asszony jelentéséből tükröződő, a fenti javaslattal kapcsolatos építő jellegű hozzáállást és támogatást.
Tisztában vagyok azzal, hogy a bizottságokban folyó viták egyik legellentmondásosabb pontja az automatikus információcserére vonatkozó módosítások voltak, amelyek célja az automatikus információcsere opcionálissá, a tagállam döntésétől függő lehetőséggé tétele.
Szeretnék emlékeztetni arra, hogy ennek a javaslatnak a célja az összes típusú információcsere és közigazgatási együttműködés, de különösen az automatikus információcsere javítása az Unión belül, ami az adócsalás és az adóelkerülés egyik legfontosabb pillére.
A kérésre történő információcsere, mint OECD-modell, támogatása minden bizonnyal elfogadható megközelítés a harmadik országok esetében, de egy olyan, teljesen integrált belső piacon, mint az EU egységes piaca, a tagállamoknak sokkal ambiciózusabbnak kell lenni, és tovább kell lépni. Fel kell tudni használniuk a rendelkezésükre álló legjobb eszközöket az adócsalás és az adóelkerülés elleni küzdelem politikai célkitűzésének megvalósítása érdekében.
Észrevettem, hogy a jó kormányzásról szóló jelentéstervezet hangsúlyozza, hogy alapszabályként kell kialakítani az automatikus információcserét, mint olyan eszközt, amivel véget lehet vetni a fiktív jogi személyek adóelkerülési célból való felhasználásának. Észrevettem azt is, hogy a jelentés örömmel fogadja a közigazgatási együttműködésről szóló új irányelvre vonatkozó javaslatot, mivel ez, egyebek mellett, kiterjeszti az irányelv hatáskörét oly módon, hogy beletartozna az összes adónem, és megszünteti a banktitkot. Ezért arra kérem Önöket, hogy ne szavazzák meg a PPE képviselőcsoport által beterjesztett új módosítást arról, hogy a jelentésből maradjon ki minden, az automatikus információcserére vonatkozó hivatkozás.
Ami azokat a módosításokat illeti, amelyek magánjellegű adatok védelmével kapcsolatos egyértelmű szabályok meghozatalára vonatkoznak, szeretném hangsúlyozni, hogy a tagállamok minden esetben kötelesek tiszteletben tartani az ezzel a témával kapcsolatos jelenlegi közösségi jogszabályokat, következésképpen a fenti szabályokat a jelenlegi irányelvtervezet minden további módosítása nélkül is be kell tartani. Ugyanakkor, az egyértelműség kedvéért, el tudok képzelni egy általános ismertetést a jelenlegi közösségi szabályokról.
Ami az értékelési rendszerekkel és követelményekkel kapcsolatos módosításokat illeti, úgy vélem, hogy a javaslatban előrevetített, és az Elnökség kompromisszumos szövege által megerősített szabályoknak megfelelő keretet kell biztosítani, tükrözve a javasolt módosítások szellemét.
A Bizottság, elvileg, el tud fogadni néhány módosítást, mint például azt, amely bevezetné, hogy a Bizottság az automatikus információcsere hatálya alá tartozó jövedelmi és tőkekategóriák technikai színvonalának javítása céljából elfogadjon felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat, miközben az érintett kategóriákat magában az irányelvben, és nem bizottsági eljárás során kell meghatározni. Ez is összhangban áll a Tanácsban jelenleg folyó viták irányvonalával.
A Bizottság, elvileg, el tudja fogadni a banktitokkal kapcsolatos azon módosításokat is, amelyek nem tennének különbséget az adófizetők között az adózás szerinti lakhely alapján. Továbbá, a Bizottság elvileg szintén elfogadja a tisztviselők jelenlétét és részvételét a közigazgatási jellegű vizsgálatokban.
A Bizottság a Tanácsban folyó mérlegelések során megvédi a fenti módosításoknak a szellemét anélkül, hogy formálisan módosítaná a javaslatát, mivel úgy tűnik, hogy a kompromisszumos szöveg már tükrözi a fenti rendelkezéseket.
Most pedig szeretnék rátérni a Bizottságnak az adókból eredő követelések behajtása terén nyújtandó kölcsönös segítségnyújtással kapcsolatos javaslatára. Az adók visszaszerzéséről szóló hazai rendelkezések hatálya az adott ország saját területére korlátozódik, és a csalók ezt úgy használták ki, hogy azokban a tagállamokban, ahol tartozásaik vannak, fizetésképtelenekké váltak. Ezért a tagállamok egyre nagyobb mértékben kérik a többi tagállam segítségét az adók behajtása érdekében, de a jelenlegi rendelkezések csak a tartozások 5%-ának behajtását teszik lehetővé.
A Bizottság javaslatának célja az, hogy a korábbinál jobb segítségnyújtási rendszert biztosítson, olyan szabályokkal, amelyeket könnyebb alkalmazni, és amelyek rugalmasabb feltételeket biztosítanak a segítségnyújtás kéréséhez. Amint tudják, az ECOFIN 2010. január 19-én megállapodásra jutott az irányelvtervezet általános értelmezése kapcsán. Nagyra értékelem a Stolojan úr jelentésében az ezzel a javaslattal kapcsolatban megnyilvánuló támogató magatartást.
A Bizottság elvileg el tudja fogadni azt a módosítást, miszerint az érintett tagállamok közötti megállapodás függvényében, a felügyeleti hatáskört a felkért tagállamban a kérelmező tagállam tisztségviselői gyakorolják. A Tanács kompromisszumos szövege ezt is tükrözi. Ugyanakkor azonban a Bizottság nem tud elfogadni más módosításokat, így például a rendszeres és automatikus információcsere bevezetését a követelések behajtása terén, mert ez aránytalan közigazgatási terhekhez vezethetne, és mert ez vonatkozna a problémamentes követelésbehajtási helyzetekre is. Mindezek ellenére a Bizottság, a tagállamokkal együttműködve, meg fogja vizsgálni annak a lehetőségét, hogy miként lehet továbbfejleszteni az adóbehajtás területén megvalósuló együttműködést, és foglalkozni fog a felmerülő problémákkal.
Hadd fejezzem be végül azzal, hogy néhány szót szólok a fordított adókivetési mechanizmus választható és ideiglenes alkalmazásával kapcsolatban a Bizottság által tett javaslatról. A több tagállam által jelentett új és aggodalomra okot adó csalási módszerekre történő gyors válaszadás érdekében ennek a javaslatnak az a célja, hogy biztosítsa az érdekelt tagállamok számára, a választható és ideiglenes mechanizmusok révén, az úgynevezett fordított adókivetés módszerének alkalmazását, melynek során néhány, az adócsalásnak rendkívüli mértékben kitett szektorban, az ügyfél felelős a héa megfizetéséért. A javasolt irányelv értelmében a tagállamok egy öt kategóriát tartalmazó listáról maximum két olyan, az adócsalás szempontjából rendkívül érzékeny árucsoportot, mint például a mobiltelefonok, és egy szolgáltatási csoportot, mint például az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásával kapcsolatos juttatások, választhatnak ki, amelyek esetében komoly adócsalást tapasztaltak a tavalyi nyár során.
Értékelniük kell ennek az intézkedésnek a hatékonyságát, továbbá azt, hogy az intézkedés hatására nem tevődik-e át a csalás esetleg más tagállamokba, beszállításokra, vagy más csalási formákra.
Nagyon örültem, hogy a Tanács ilyen gyorsan napirendjére tűzte ezt a javaslatot, és hogy december 2-án, az ECOFIN Tanácsban, ezzel kapcsolatban megállapodás született. Természetesen az nagyon sajnálatos, hogy csak a javaslat egy részéről - az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásával kapcsolatos juttatások - született megállapodás, de tökéletesen tisztában vagyok azzal, hogy ez volt az a rész, ahol igazán szükség volt a sürgős reagálásra.
A Bizottság a jövőben is a lehető legépítőbb módon fog hozzájárulni a Tanács által a javaslat fennmaradó részéről folytatott tárgyalásokhoz.
Végül, ismét köszönetet szeretnék mondani az Európai Parlamentnek a gyors reagálásáért és az egyértelmű támogatásáért. Habár a Bizottság jelenleg nincs abban a helyzetben, hogy hivatalosan is elfogadja az összes javasolt módosítást, a Tanácsban, az elkövetkező időszakban folyó viták során ezek hasznunkra lesznek. Valójában egy elterjedt csalási módszerre való gyors reagálási képességünk és az EU kibocsátáskereskedelmi rendszerének a hitelessége forog kockán.
Elnök
Köszönöm Kovács biztos úr. Amint említette, ez az utolsó alkalom, amikor ellátogat ebbe a Parlamentbe, ezért engedje meg, hogy köszönetet mondjak az Önnel a megbízatása során megvalósult kiváló együttműködésért.
Astrid Lulling
a PPE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök úr, a dolgok alakulásában igen gyakran szerepet játszik a véletlen is. Amikor az adatok és az egyének védelméről vitatkozunk, és amikor a vitáknak újfajta következményei vannak, a Ház tagjainak kiváló lehetősége nyílik egyes szilárd elvek további megerősítésére. Függetlenül attól, hogy a testszkennernek a repülőtereken történő bevezetéséről, vagy az Amerikai Egyesült Államokkal kötendő SWIFT-megállapodásról van-e szó, azok, akik elkötelezetten védik az egyéni szabadságjogokat, ezen a héten nem haboznak és hallatják a hangjukat, még akkor is, ha ez komoly diplomáciai feszültséget okoz.
Ugyanakkor sajnálom, hogy az állampolgárok szabadságjogaiért folytatott harcuk változó és nem következetes. Amikor a banki és a pénzügyi adatok védelméről van szó, a jó hirtelen gonosszá válik. Vagyis az, ami más területeken védelmet érdemel, egy új kényszer, az általánosan kötelezővé tett fiskális kolonoszkópia nevében megcsúfolásra ítéltetik. A nagybani automatikus információcsere, ami az Alvarez úr és Domenici úr által készített jelentések alapja, olyan szkenner, ami minden részünket szétcincálja; ez a szabadjára engedett SWIFT-megállapodás, ahonnan nincs visszatérés. Ugyanakkor ez a Parlament nem engedélyez semmilyen, a megállítására irányuló ellentmondást. Képes arra, hogy jóváhagyja, hogy az európai adóhatóságok minden elképzelhető adattípust automatikusan kicseréljenek egymással, miközben, az egyéni szabadságjogok védelme nevében, elutasíthatja az Amerikai Egyesült Államokkal kötendő SWIFT-megállapodást.
A hatékonyságra való hivatkozással meg lehet-e érteni, illetve, időnként, lehet-e igazolni ezt a képtelenséget? Nem. Az aranyszabály, más szóval az Önök aranyszabálya, vagyis az összes nem-rezidensre vonatkozó valamennyi pénzügyi, banki és fiskális adat automatikus cseréje, elkerülhetetlenül kezelhetetlen adatáradathoz vezet. A kamatadó példája ugyanakkor figyelmeztetésként is szolgálhatna az Önök számára. De nem ez a helyzet. Ismét a rossz utat kell járniuk és olyan rendszer mellett kell érvelniük, amelyik nem működik. Aki nem akar hallani, az a süketnél is süketebb.
Azoknak a barátaimnak, akik aggódni látszanak a jelen struktúra bevezetése által esetleg bekövetkező túlzott bürokrácia miatt, azt szeretném mondani, hogy az egyetlen megoldás az ellenzés, a be nem vezetés, és aztán a meglepődés a katasztrofális következmények miatt.
Elnök úr, engedje meg, hogy utolsó szavaimat Kovács biztos úrhoz intézzem, aki a ma este az utolsó csatáját vívja. Boldog nyugdíjba vonulást kívánok neki. Biztos úr, a karrierje során gyakran a rossz ügyért harcolt, de, mivel jólelkű ember vagyok, ezt végül is nem hányom túlzottan a szemére. Legyen boldog a nyugdíjazása, biztos úr.
(A felszólaló elfogadja, hogy az eljárási szabályzat 149. pontja (8) bekezdésének megfelelően a kékkártya-eljárással élve kérdést tegyenek fel neki)
Miguel Portas
. . - (PT) Lulling asszony, csak egy kérdést szeretnék feltenni Önnek. A beszédében, mi köze van az automatikus információcserének a titoktartás megszüntetéséhez, hisz a kettő egymástól teljesen független téma? Európában az országok többségében nincs banktitok. Automatikus mechanizmusok működnek az adóhatóságok közötti információáramlás biztosítása érdekében, és ezek nem kerülnek fel az internetre. Nem lehetne a két témát külön kezelni?
Astrid Lulling
a PPE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök úr, a képviselőtársam sajnos semmit sem értett meg, de mivel nincs felszólalási időm, majd személyesen magyarázom el neki. Remélem, hogy még a szavazás előtt megérti.
Liem Hoang Ngoc
az S&D képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök úr, hölgyeim és uraim, ebben a válságidőszakban erőteljesen kimerültek a közfinanszírozási források, először a pénzügyi rendszer megmentése, majd a társadalmi és gazdasági hatások enyhítése miatt.
Ebben az összefüggésben sok szó esik a köztartozásokról, támadás éri a tagállamok kiadásait, miközben hagyjuk, hogy háttérbe szoruljon az adóbevételek csökkenése. Megfeledkezünk arról, hogy Európában minden évben 200 milliárd euróra rúg az adóelkerülések összege, és ez olyan erőforrásokat jelent, amelyeket lényegi élénkítési politikákra lehetett volna felhasználni, olyan erőforrásokról van szó, amelyek lehetővé tennék számunkra, hogy nyugodtan szembenézhessünk az egyesek által, idézőjelben, demográfiai időzített bombának nevezett jelenséggel.
Ez az oka annak, amiért az általunk a mai napon megvitatott szövegek olyannyira fontosak. A közös eszközök és a teljes átláthatóság bevezetése a tagországok között a követelések behajtása területén létfontosságú lépések akkor, ha biztosítani akarjuk, hogy egyetlen állampolgár, egyetlen vállalkozás sem kerülhesse el a fiskális kötelezettségei teljesítését, és hogy mindenki hozzájáruljon a közös erőfeszítéshez.
Az Unión belül minden ország adóhatósága számára biztosítanunk kell a feladatuk teljesítéséhez szükséges erőforrásokat. Hangsúlyoznunk kell azt is, hogy milyen fontos az egészséges fiskális politika.
Jelenleg mindenki Görögország miatt aggódik. Napjainkban szemtanúi vagyunk annak, milyen szélsőséges helyzeteket teremthet a hatékony fiskális politika hiánya. A Karamanlis kormány nem csak a válságtól szenved; mindenekelőtt, az elődök politikai bátorságának a hiányától arra, hogy megreformálják a görög pénzügyi adminisztrációt, és hatékony adóbehajtási eszközöket hozzanak létre.
Ezzel a témával kapcsolatban azt reméljük, hogy az Unió a rendelkezésére álló összes erőforrást felhasználja a Görögországgal való szolidaritásának igazolására. Remélem, hogy a szerdai szavazás megerősíti a Bizottság szavazatát, és reményre okot adó szöveget eredményez az adóbehajtásról.
Sharon Bowles
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, nagyon örülök, hogy a jelentéseket a biztos úr megbízatási ideje alatt, habár éppen hogy csak, vitatjuk meg. A bizottság keményen dolgozott ennek érdekében. Most, sok - valójában a legtöbb - dologban egymást kölcsönösen támogató párbeszédet folytatunk, biztos úr, habár, természetesen, nem jutottunk egyetértésre minden kérdésben. Például, megállapodtunk a közösségen belüli beszállításokkal kapcsolatos héa kérdésében, de nincs egyetértés a határokon átnyúló ügyletekkel kapcsolatos egyetemleges felelősség kérdésében, és több esetben mindkét fél csalódott volt a tagállami támogatás lassúsága, illetve hiánya miatt. A közös konszolidált társasági adóalap (KKTA) az egyik ilyen javaslat.
De a fenti csalódottságokkal szemben felvetette az együttműködésen, információcserén és adathozzáférésen alapuló intenzívebb, hagyományos ellenőrzések lehetőségét. Tehát mind személyesen, mind a Gazdasági és Monetáris Bizottság elnökeként szeretném megragadni ezt a lehetőséget arra, hogy köszönetet mondjak Önnek a hivatali ideje alatt végzett munkájáért és lelkesedéséért. Amint a kollégák elmondták, a fiskális feszültség mostani időszakában még a korábbinál is fontosabb az, hogy a tagállamok számára lehetőséget biztosítsunk az esedékes adók teljes összegének beszedésére. Ezzel a hajtóerővel a háta mögött a Tanácsnak a jövőben sokkal progresszívebbnek kell lennie. Azok, akik szándékosan elkerülik az adófizetést, illetve adót csalnak, a társadalmat sértik meg, és ha rajtakapják őket, nem várhatnak el engedékenységet, nekünk pedig rendelkeznünk kell azokkal az eszközökkel, amelyek segítségével elkaphatjuk őket.
Rátérve most a közigazgatási együttműködés kérdésére, úgy vélem, hogy hasznos az automatikus információcsere. Ez összhangban áll a Kamatadó Irányelvvel, amit, reményeim szerint, hamarosan elfogad a Tanács. De az Önök aktivitása ezen a területen máris pozitív fejleményeket eredményezett, mind az Unión belül, mind azon kívül. Helyeselem a követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtással kapcsolatos irányelvet is, de a végrehajtása területén egy alacsonyabb küszöbértéket megfelelőbbnek tartanék. És végül, elnézést szeretnék kérni Önöktől és a kollégáimtól azért, hogy a vita hátralevő részére nem tudok itt maradni, de, mint oly sokszor, a Házon belüli elfoglaltságaimban átfedik egymást.
Philippe Lamberts
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök úr, hölgyeim és uraim, már több hete divatba jött, hogy aggódunk egyes tagállamok költségvetési hiánya miatt. Természetesen a közkiadások néhány esete kritizálható, - és nem is kell magunkat ettől visszafogni -, elég csak a fosszilis tüzelőanyagok támogatására nyújtott több milliárd euróra utalni, de nem szabad elfelejtenünk, hogy amint a Szocialista parlamenti képviselő mondta, hogy a köztartozások növekedése elsősorban a pénzügyi és gazdasági válságnak a következménye.
Nem hiszem, hogy a kormányokat azoknak kellene megleckéztetni a jó gazdálkodásról, akik, mivel nagy előszeretettel viseltetnek a kockázatos - akár hiszik, akár nem, hitelből finanszírozott - műveletek iránt, a válsághelyzet kiváltói voltak.
Mivel ez a helyzet, egyetértünk abban, hogy köztartozások a jelenlegi szintjükön nem tarthatók fenn tovább, mivel csökkentik Európa azon képességét, hogy élen járjon az egész világra kiterjedő zöld "New Deal” terén, amire rendkívül nagy szüksége van. Éppen ezért ezzel a problémával nem csak a "kiadási”, de a "bevételi” oldalon is meg kell küzdenünk, és ebben a szellemben olvassuk a mai napon napirendre tűzött jelenéseket, különösen azokat, amelyeket Alvarez asszony és Domenici úr készítettek.
Azáltal, hogy alapvető normává tesszük az adóhatóságok között automatikus információcserét, biztosítjuk a tagállamok számára azt, hogy komolyan felvehessék a küzdelmet az adócsalásokkal szemben. Szeretnék emlékeztetni arra, hogy az adócsalás becsült éves nagyságrendje 200-250 milliárd euró, más szóval a GDP két százaléka. Még mielőtt hozzálátnánk az európai adórendszer átszervezéséhez, előbb biztosítanunk kell, hogy a fizetendő adók beszedésre kerüljenek.
Ráadásul a tervezet támogatja a közös konszolidált társasági adóalap bevezetését, ami mind az adófizetők, mind a tagállamok számára egyértelművé teszi a dolgokat. Ha ezt megtesszük, akkor egy lépést haladtunk ugyan előre, de ennek nem az erőteljesebb verseny, hanem a jobb együttműködés előtt kell megnyitnia az utat. Itt az ideje, hogy véget vessünk a fiskális dömpingnek, ennek az útnak, ami aláássa a tagállamok adózási megoldásait, és kinek a kárára teszi mindezt? Azoknak az adófizetőknek és kkv-knek a rovására, amelyek nem rendelkeznek a nagy, transznacionális vállalatok erőforrásaival ahhoz, hogy egymás ellen ki tudják játszani a tagállamokat.
Éppen ezért, véleményünk szerint, a konszolidált adóalap az előfeltétele - összhangban azzal, amit a héa kapcsán teszünk - a vállalati adókulcsok előremutató harmonizációjának, kezdve a minimális küszöbérték megállapításával.
Végül, az eddigieknél sokkal mélyrehatóbb változásokra van szükség ahhoz, hogy megteremtsük a tagállamok adórendszerének fenntartható alapját: csökkenteni kell a foglalkoztatásból származó jövedelmek után fizetendő terheket, és a csökkenést az energiára - a nem megújuló energiára - kivetett progresszív adóval, és a pénzügyi tranzakciókra és nyereségekre kivetett adóval kell ellensúlyozni. Ugyanakkor, amint a nagymamám mondta, ez már egy másik történet.
Eközben a Zöldek / Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja gratulál Alvarez asszonynak és Domenici úrnak a kiváló munkájukhoz, ami nem csak egyszerűen megismételte az Európai Parlament múltbeli álláspontját, hanem jóval ambiciózusabbá és gyakorlatiasabbá tette azokat.
Azzal szeretném befejezni, hogy néhány búcsúszót mondok Kovács biztos úrnak. Nem voltam itt, amikor megérkezett. A kollégáim azt mondták nekem, hogy tevékenységével sokkal nagyobb benyomást keltett, mint első alkalommal, a kinevezésekor. Ezért kellemes meglepetést okozott számunkra. Minden jót kívánok Önnek.
Ashley Fox
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani az előadóknak és a többi árnyékelőadónak azért a kemény munkáért, amit a jelentések elkészítésébe fektettek.
Az adózás, és különösen a harmonizáció minden formája, mindig rendkívül érzékeny kérdés. Meg kell találnunk az egyensúlyt a hatékony egységes piac működtetése és a tagállamok adózási kompetenciájának a megvédése között. Lamberts úrnak azt szeretném tanácsolni, hogy az adóelkerülés legjobb módja az egyszerűbb adózás és az alacsonyabb adókulcsok. Remek dolog az adózási verseny. Megvédi az adófizetőket a kapzsi kormányoktól.
A tagállamoknak biztosítani kell a harmadik országokkal kötött bilaterális egyezmények aláírásának lehetőségét. Az Egyesült Királyság és az Amerikai Egyesült Államok készen állnak az információ megosztására, mivel a terrorizmus elleni küzdelem miatt már van gyakorlatuk az együttműködés terén. Ha ezt az információt az egész Unión belül megosztanánk, akkor a jövőben sok harmadik ország nem lenne hajlandó hasonló megállapodásokat aláírni. Megszűnne az együttműködés, és kockára tennénk a nemzetbiztosságot.
Arra kérem a képviselőtársakat, hogy pragmatikusan közelítsenek a jelentésekhez. Biztosítanunk kell azt, hogy ne engedjünk szabad folyást a nemzetbiztonságot veszélyeztető harmonizációnak.
Nikolaos Chountis
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (EL) Elnök úr, minden kétséget kizáróan a kérdéses jelentések pozitív erőfeszítéseket tesznek egy európai uniós szintű, a héa és a jövedéki adó kivételével az összes közvetlen és közvetett adóra vonatkozó közigazgatási együttműködés jogi kereteinek a megalkotására.
Ugyanakkor, el kell mondanom, hogy a jelentések, az irányelvekre vonatkozó javaslatok, és így tovább, az adócsalás és az adóelkerülés problémáját érintik.
A válságban, az adóelkerülésnek két aspektusa vált kiemelkedővé. Az első az Európán belüli adóversenyhez kötődik; ez a legkevésbé a tagállamok közötti szolidaritást, valamint a gazdasági és társadalmi kohéziót segíti elő. Ezzel a problémával foglalkozni kell, és ezt meg kell oldani.
A második az offshore cégekkel kapcsolatos. Amint mindannyian tudjuk, ezek a cégek az adóelkerülés és a pénzmosás eszközei. A görög kormánynak az a szándéka, például, hogy egyszerűen 10%-os adót vet ki az ilyen ügyletekre, felháborító.
Mivel ez a helyzet, és ahogy több képviselőtársam is hangsúlyozta, a gazdasági válságban, amikor minden tagállam pénzügyi gondokkal küzd, nem beszélve arról a tényről, hogy az Európai Központi Bank és a Stabilitási Paktum működése nem megfelelő, és a problémát csak tovább súlyosbítják annak megoldása helyett, a közös problémákra, amelyek közül az egyik az adólekerülés, közös megoldásra van szükségünk.
Az adóelkerülésre és az adócsalásra kell összpontosítanunk, hogy a kormányoknak legyen elég bevételük egy olyan időszakban, amikor sürgős szükség van az újraelosztási és fejlesztési politikákra.
Godfrey Bloom
az EFD képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, az adózás, mint koncepció, nem sokat változott az elmúlt 3000 évben, vagy tévedek? A gazdagok és a befolyásosak, a saját életük kényelmesebbé tétele érdekében ellopják a pénzt az egyszerű emberektől.
A modern időkben csak annyi változás történt, hogy most az adózás "a megadóztatott érdekét szolgálja”: vagyis pro bono adóztatnak meg bennünket.
A fenti misztérium fenntartása érdekében időszakosan riadalmat keltünk, hogy az emberek félelmükben engedelmeskedjenek. Az egyik legutóbb ilyen riadalom, természetesen, az, hogy ha nem bírjuk kipréselni magunkból az zöld adókat, akkor mindannyian halálra égünk - a középkori vallások maradványa, ugyebár, amikor ugyan ezt játszották: fizessetek, vagy pokolban égtek.
Az adóharmonizáció olyan koncepció, amit a modern politikai osztály álmodott meg annak biztosítása érdekében, hogy egyetlen kormány se lopjon túl keveset az embereitől: ha úgy tetszik, ez egyfajta tolvaj kartell.
Azt szeretném javasolni, hogy ha tényleg meg akarják valósítani az adóharmonizációt, akkor a Bizottság és a bürokraták is fizessen ugyan annyi adót, mint a választópolgárok, viseljék ugyan azokat az adóterheket, mint mi, még mielőtt a választópolgárok megszállják ezt az épületet, és felakasztanak bennünket a szarufára, mivel minden okuk meg van erre.
Hans-Peter Martin
. . - (DE) Elnök úr, a demokratikus folyamat felülvizsgálatra szorul. Fiatal szerzőként és újságíróként, meggyőződésből, 62% adót fizettem, mert meg voltam győződve arról, és mert az volt a benyomásom, hogy jó emberek kormányoznak bennünket. Amióta azonban képviselő lettem az Európai Parlamentben, szemtanúja vagyok annak, hogy mi történik valójában az adóbevételekkel. Akkoriban évente több millió schillinget fizettünk. A jó kormányzás adóügyek terén való előmozdításáról folyó vitával kapcsolatban az zavar, hogy a mi kiadásainkat nem nézzük, hanem egyszerűen csak a gonosz adócsalókról beszélünk.
Akkoriban, amikor az adókulcs 62% volt, az adótanácsadóm Christoph Matznetter volt, aki később Ausztria pénzügyi államtitkára lett. A következőket mondta nekem: "Vorarlbergből származol, menj át a határon, Liechtensteinbe vagy Svájca!” Én ezt nem tettem meg, de mások igen. Ugyanakkor azonban, ha mindezeknek a tapasztalatoknak a tükrében, egy olyan ember józan és racionális elméjével közelítünk mindehhez, aki nem volt közalkalmazott, aki nem jelentett kiadást a társadalombiztosítási rendszer számára, aki nem volt aktív a közszféra egyetlen területén sem, mint a parlamenti képviselők többsége, akkor fel kell tenni azt a kérdést, hogy hogyan tudom megmenteni a megtakarításaimat ettől a pazarlástól?
Ezért a következőt javasolom: kezdjük ott, ahol be tudjuk bizonyítani, hogy egy ésszerű adminisztráció ésszerűen költi el a pénzt, vagyis önmagunkkal. Miért van szükség további 200 új munkahelyre? Miért kell ezen a héten az iskolai síoktatást támogatni? Mi értelme van mindennek? Ha tényleg fel akarják venni a küzdelmet az adóparadicsomokkal szemben, ha tényleg komolyan veszik a követelések behajtását és az emberek bevonását az Európai Unió projektjébe, akkor saját magunkkal kell kezdeni, és meg kell mutatnunk az embereknek, hogy az általunk képviselt intézmények felelősségteljesen költik el az adófizetők pénzét. Ellenkező esetben továbbra is el fognak veszni az adóbevételek, és nem lesz semmi alapunk arra, hogy ezt számon kérjük az embereken.
Enikő Győri
(HU) Tisztelt képviselőtársaim! 4%-os GDP-visszaesés, 21 millió állástalan uniós polgár, 20 tagállam ellen deficiteljárás folyik, 80%-os az államadósság. Ilyen uniós helyzetkép mellett kérdezem: megengedhetjük-e azt a luxust, hogy adómilliárdok folyjanak el kézen-közön? Tarthatatlan, hogy miközben rengeteget áldozunk a munkahelyek megtartására és gazdaságélénkítésre, addig uniós szinten eddig nem volt előrelépés például abban, hogyan lehetne a határon átnyúló adótartozások behajtását előmozdítani a szégyenletes 5%-os szintről. Vagy hogy az automatikus információcserét kiterjesszük-e egységesen valamennyi jövedelemre, amivel elkerülhetővé válna, hogy a kormányoknak lopott adathordozókról kelljen tájékozódniuk az állampolgáraik itt-ott elhelyezett adózatlan jövedelmeiről.
Az adócsalás mértéke az Unióban a teljes uniós költségvetés két és félszeresére rúg jelenleg. Meggyőződésem, hogy a tagállami adóhatóságoknak együtt kell működniük az adócsalások felderítése érdekében. Ne bújhasson mostantól senki a banktitok mögé s számoljuk fel az Unión belüli kvázi adóparadicsomokat. Akkor is, tisztelt képviselőtársaim, ha ez az érintett tagállamoknak fáj. Az összeurópai érdek meg kell, hogy előzze a parciális szempontokat. A tisztességesen adózó uniós polgárok ugyanis azt várják el tőlünk, hogy a szabályok mindenkit kössenek, ne legyenek kiskapuk.
A Domenici-jelentés számba veszi, hogyan lehetne ezeket a kiskapukat bezárni. Nem az adóharmonizáció az, ami most napirenden szerepel, hanem hogy a saját maga által kiszabott adókat minden tagállam beszedhesse, ha kell, a többiek segítségével. A most előttünk fekvő adócsomag összes többi eleme is ezt szolgálja. A Domenici-jelentéshez az Európai Néppárt nevében több olyan javaslatot fűztem, amelyet a többi frakció is támogatott. Először is kezdeményeztem egy ösztönző rendszer felállítását, mely biztosítaná, hogy a határon áthulló adótartozások behajtásánál a másik ország javára eljáró tagállam is részesedjen a behajtott adóból. Ezzel lökést adhatnánk az adóhatóságok közötti jelenleg döcögő együttműködésnek. Másodszor, az összehasonlító profitok módszerével eredményesen léphetnénk fel különösen azon multicégek ellen, amelyek az adóelkerülés céljából transzferárakkal operálnak. Tudom, hogy Kovács biztosnak vannak ezzel kapcsolatosan kételyei, mégis azt gondolom, hogy egy munkát el lehetne kezdeni.
Végezetül örülök, hogy a Bizottság támogatja, hogy az OECD-modellegyezmény által előírt, 12 országgal való adóügyi információ megállapodásra vonatkozó követelményen lehet szigorítani. Azt gondolom, hogy ezeken az utakon elindulhatunk egy tisztességesebb adópolitika felé.
Olle Ludvigsson
. . - (SV) Elnök úr, ma este egy sor olyan intézkedésről vitatkozunk, amelyek a különböző típusú adócsalások és adóelkerülések elleni küzdelmet szolgálják. Ezek nagyon fontos kérdések. Nagyon jó lenne, ha mi az Unióban képesek lennénk arra, hogy a javasolt formában megerősítsük az adóelkerülés elleni küzdelem terén rendelkezésünkre álló eszközeinket és az együttműködést.
A gazdasági és pénzügyi válság következtében sürgetővé vált az igény, hogy az adózási rendszereinket a lehető leghatékonyabbá, legmegbízhatóbbá és legtisztességesebbé tegyük. Én pozitívan értékelem a fordított adókivetési mechanizmus alkalmazására tett javaslatot. Egyebek mellett, ez kulcsfontosságú lépést jelent ahhoz, hogy a klímaváltozással kapcsolatos elképzelésünk működjön. Ha majd 2013-tól árverésre kerülnek a kibocsátási jogok, már olyan, hiteles kereskedési rendszernek kell működnie, amit nem fertőz meg a héa-csalás és az ehhez hasonló problémák. Nagy a valószínűsége annak, hogy a fordított adókivetési mechanizmus kiváló lehetőséget biztosít az ilyen héa-csalások megelőzésére. Biztosítani fogja a rendszer hitelességét és hatékonyságát egyaránt.
A fordított adókivetési mechanizmussal kapcsolatos jelentés elkészítése során végzett munka nagyon konstruktív volt. Örömmel látom, hogy a Bizottság, a Tanács és az érintett képviselőtársaim mindent megtettek azért, hogy gyorsan és jó megoldással álljanak elő. A jelentés központi eleme egy átfogó értékelési rendszer létrehozása - egy olyan rendszeré, ami egységes kritériumokon alapul. Nagyon fontos, hogy nagy gonddal kövessük nyomon ennek a fordított adókivetési mechanizmusnak a gyakorlati működését az érintett területeken. Az adóelkerülés elleni küzdelemre javasolt intézkedések nagyon fontos lépést jelentenek ezen az úton, de csak egy sokkal kiterjedtebb, hosszú távú folyamat részeinek tekinthetjük azokat.
Ezen a területen még sok a tennivaló. Meg kell erősíteni az Unión belüli együttműködést, és az Európai Uniónak vezető szerepet kell betöltenie az adóelkerülés elleni küzdelmet szolgáló hatékony, nemzetközi egyezmények létrehozása terén.
Sylvie Goulard
. . - (FR) Elnök úr, ez a látszólag meglehetősen technikai jellegű csomag a valóságban erőteljesen kötődik néhány politikai kérdéshez. Először, a tagállamok közötti közigazgatási együttműködés a fiskális ügyek területén a belső piac szempontjából kulcskérdés. Szerintem nagyon fontos ennek a hangsúlyozása, mivel az emberek és a tőke szabad áramlása jelenti az Európai Unió egyik legfontosabb vívmányát, ami iránt mi erőteljes elkötelezettséget érzünk. Ugyanakkor azonban ez nem eredményezheti egy olyan, igazságtalan adózási helyzet kialakulását, amiben egyes, tájékozott és mobil állampolgárok kikerülik a pénzügyi kötelezettségeik teljesítését, miközben az inkább egy helyben maradó állampolgárokra továbbra is vonatkoznak a fenti kötelezettségek.
Nem működhet az államok közötti verseny ösztönzőjeként sem, ami alatt az adócsalásra, illetve az adóelkerülésre való ösztönzést értem. Ezért támogatjuk a közös konszolidált társasági adóalapot és a tagállamok közötti automatikus adatcserét, amiről már beszéltünk.
Ha Lulling asszony megtisztelt volna bennünket azzal, hogy velünk marad, elmondhattam volna neki, hogy a polgári szabadságjogok kérdése valójában nem merül fel akkor, amikor az érzékeny adatok cseréjéről beszélünk, és azt, hogy, véleményem szerint, alapvető különbség van azok között az adatok között, amiket az Európai Unió tagállamai között tudunk kicserélni - más szóval, a belső piac keretein belül és a belső piac szolgálatában -, és azok között, amiket más országokkal cserélünk ki, még ha azok olyan baráti országok is, mint az Egyesült Államok.
A másik, erőteljesen politikai jellegű kérdés, különösen a válság után, az adóparadicsomok és a szürke területek - illetve elnéző gyakorlatok - elleni küzdelem, amik, sajnos, még mindig léteznek az Európai Unión belül, illetve a társult területeken. A G20-ak nyilatkozatait követően az állampolgárok eredményeket és hiteles Uniót várnak. Ez volt számos módosításnak a lényege, és én úgy vélem, hogy ennek a Parlamentnek új jelentőséget kell tulajdonítania a fenti kérdésnek.
Végül, befejezésképpen, Kovács úrhoz szeretnék néhány szót szólni - nagyon ritka alkalom, hogy pont azon az estén tudunk elbúcsúzni valakitől, amikor véget ér a megbízatása - és, mindenekelőtt, tanácsot szeretnék adni a kijelölt biztosnak, Šemeta úrnak, akinek a fenti területen tett kezdeti lépéseit örömmel fogadtuk, épp úgy, ahogy örömmel fogadtuk a Barroso II Bizottság kezdeti lépéseit is, ami elkötelezettnek látszik a kérdés kezelése iránt, különösen azért, mert megbízta Monti urat, hogy készítsen el egy olyan jelentéstervezetet a belső piacról, ami tartalmazza az összes említett szempontot.
Úgy vélem, hogy bármekkora is az ellenállás és a vonakodás a tagállamok részéről, a Bizottság feladata az, hogy azt tegye, amit Ön, Kovács úr, képes volt megtenni, és használja fel a kezdeményezőképességét, talán az eddigieknél nagyobb mértékben. A tagállamok pénzes ládája üres. Az adózás egy másik módja annak, hogy megtöltsék ezeket, és ha ezt intelligens módon teszik, akkor támogatjuk.
Eva Joly
. . - (FR) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, köszönetet szeretnék mondani Domenici úrnak az erőfeszítéséért, az a jelentés, amiről a végső szavazás ezen a héten zajlik, nagyon magas színvonalú dokumentum. Őszintén remélem, hogy a szerdai plenáris ülésünkön elfogadásra kerül. A pénzügyi átláthatóság, a fiskális politika és az adóparadicsomok elleni küzdelem kapcsán javasolt előrelépések, melyek következményeit az anyag helyesen hangsúlyozza, egyszerűen példa nélkül állók.
Először, üdvözölnünk kell azt a tényt, hogy a szöveg beismeri az adóparadicsomok ellen a múltban folytatott küzdelem korlátait. Az adózással kapcsolatos megállapodások és a nem együttműködő joghatóságokról az OECD által készített listák, hogy a hivatalos terminológiát használjam, nem kielégítők, hovatovább ezek jelentik az általuk megoldani kívánt problémát.
Ez az oka annak, hogy az ebben a jelentésben foglalt javaslatok, amelyek célja az előbb említett megközelítés meghaladása, az adóparadicsomok újfajta meghatározásának elfogadására és az új eszközök - beleértve a szankciókat - bevezetésére a küzdelem előmozdítása érdekében, rendkívül fontosak. Mindez teljesen nyilvánvalóan igaz az adóügyekkel kapcsolatos információk Európai Unión belüli és nemzetközi, automatikus cseréjére, vonatkozó javaslatra.
Ugyan ez áll az országonkénti elszámolásra, amit a jelentés kér, és ami lehetővé teszi a vállaltok tényleges tevékenységének a mérését azokban az országokban, ahol létrehozták azokat, és annak az ellenőrzését, hogy tényleg befizetik-e az adott országban rájuk jogosan kirótt adókat. Ez két olyan, alapvető követelés, amit a szakértők többsége már régóta támogat. Csak üdvözölni tudjuk azt a tényt, hogy az Európai Parlament ezeket elfogadja, és, ezáltal, az egyike lesz azoknak az intézményeknek, amelyik a legerőteljesebb mértékben részt vesz ebben a küzdelemben.
Hölgyeim és uraim, az adóparadicsomok problémája nem egyszerűen csak technikai kérdés. Az alapvető választási lehetőségekhez kötődik. Biztosítani akarjuk-e a fejlődő országok számára a saját erőforrásaikból való profitálás lehetőségét ahelyett, hogy ezen országok kirablásának lennénk a szemtanúi? Akarjuk-e biztosítani, hogy az összes vállalat és az összes honfitársunk hozzájáruljon, a lehetőségei szerint, a polgári lét finanszírozásához? A Domenici úr által készített jelentés megszavazásával pozitív választ adunk a fenti kérdésekre. Olyan választ, amire, úgy vélem, csak büszkék lehetünk.
Személyesen viszont köszönetet szeretnék mondani Kovács úrnak a december 9-én Brüsszelben általunk közösen megszervezett szemináriumért, ami ezt a témát tűzte a napirendjére. Köszönöm, és sok szerencsét kívánok.
Ivo Strejček
. . - (CS) Elnök úr, biztos úr, a mai napon egy olyan, gazdaságilag és politikailag egyaránt vitatott javaslat-csomagot tárgyalunk, amelyik, feltételezhetően, jelentősen javítja az adóügyek terén megvalósuló együttműködést. Kétségtelen, hogy az adócsalás olyan, fontos probléma, amelyik csökkenti a központi költségvetés bevételeit. Ugyanakkor, mik az adóelkerülés okai, és mik a motivációi azoknak, akik adócsalást követnek el?
Először, a magas adókulcsok. Minél magasabbak az adók, az adófizetők annál inkább keresni fogják azokat a módokat, amik segítségével el tudják kerülni az adófizetési kötelezettségeik teljesítését. Ezt a jól-ismert gazdasági igazságot érdemes szem előtt tartanunk, különösen napjainkban, amikor a legtöbb politikus azt feltételezi, hogy a költségvetési deficit problémáját a magasabb adókkal, más szóval, inkább a költségvetés bevételi oldala, és nem annyira a kiadások komoly csökkentése révén, oldják meg. Lenne még egy megjegyzésem, miszerint az adóparadicsomok pont azért léteznek, mert az emberek a tőkéjüket olyan helyekre viszik, ahol alacsonyabbak az adók. Ha meg akarjuk szüntetni, illetve ha csökkenteni akarjuk az adóparadicsomok létezését, akkor csökkenteni kell az adókat.
Az adóelkerülés másik fontos oka az adórendszer átláthatatlansága és bonyolultsága. Minél több a kivétel, annál több a csalás. Statisztikai adatok és egy sor tanulmány is bizonyítja, hogy, például, a héa-beszedés nehézségét elsősorban a zűrzavaros magyarázatok és a több ezer, rendkívül változatos kivételek okozzák. Sajnálatos módon, sem a Bizottság, sem a parlamenti képviselők nem javasolják azt, hogy a tagállamok csökkentsék az adóikat, vagy hajtsanak végre olyan alapvető korrekciókat, amelyek az adóügyek átláthatóságát eredményeznék.
A vitatott javaslatok a következők: azon elv bevezetése, hogy kötelező az adófizetőkkel kapcsolatos információk megosztása; másodszor, az adófizetőkkel kapcsolatban kötelezően megosztandó információk köre pontosan meg vannak határozva, és ezek egyértelműen rendkívül érzékenyek; harmadszor, az összes adótípussal kapcsolatos információ megosztásának kötelezettsége most először kerül bevezetésre, és negyedszer, - jogszabályi újdonság - sérül a banktitok.
Miguel Portas
. . - (PT) Elnök úr, ez a vita rendkívül fontos, mivel a kormányok és maga a Bizottság azt mondta nekünk, hogy az elkövetkező években a válságból kivezető stratégia a közberuházások, és a szociális kiadások radikális csökkentésétől függ. A mai napon megvitatott, legkülönbözőbb jelentésekből származó információk viszont azt jelzik, hogy létezik egy mási kivezető út is, egy jobb út, egy olyan út, amelyik az adófizetők becsületességét és megelégedettségét segíti elő!
És ez az előremutató út előremutató abból az aspektusból is, hogy bevételi szempontból győzzük le a válságot - elsősorban bevételi szempontból -, mivel ez véget fog vetni annak a rémálomnak, amit az adóparadicsomok okoztak, és annak a rémálomnak, amit a nagyvállalatok és a bankrendszer körében rendkívüli mértékben elterjedt adóelkerülés és adócsalás okozott.
És pontosan ezért értek egyet teljes mértékben Domenici úr jelentésével, amikor azt mondja, hogy még nem teszünk meg mindent akkor, ha megszüntetjük a banktitkot. És pontosan eszerint kell előrelépnünk, mivel való igaz az, hogy a gazdaság terén megvalósuló csöppnyi igazságosság még senkinek nem okozott kárt.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Elnök úr, biztos úr, nem az a kérdés, hogy: támogatjuk-e, vagy ellenezzük az adócsalás elleni küzdelmet. Természetesen támogatjuk. A kérdés inkább az, hogy milyen eszközöket kívánunk alkalmazni a fenti cél megvalósítása érdekében. Jelenleg a tagállamokban az a helyzet, hogy vannak olyan tagállamok, amelyek nem szívesen cserélik ki az adófizetőkre vonatkozó információikat a többi tagállammal, még kérésre sem. A megvitatandó javaslat egy olyan automatikus rendszer bevezetéséről szól, amelyikben a külföldön állampolgárokra és a külföldi székhelyű vállalatokra vonatkozó összes információ kicserélésre kerülne az adóhatóságok között. Számomra az a fontos, hogy ne nőjön a bürokrácia, függetlenül attól, hogy milyen módon cseréljük ki az információkat. Jelenleg, az Európai Unió válságban van - Spanyolországban a munkanélküliség közel 20%-os, Lettországban meghaladja a 20%-ot, sok más országban jóval 10% felett van. Sajnos, felfelé ívelő tendenciát mutat. Következésképpen, a tagállamok rákényszerülnek a kormányzati kiadások csökkentésére, vagyis olyan dologra, ami pontosan ellentétes a bürokratikus gépezet méretének növekedésével. Nem engedhetjük meg magunknak a bürokrácia növekedését. Ugyanakkor, az automatikus információcsere rendszerének bevezetése elkerülhetetlenül maga után vonja a bürokratikus gépezet növekedését. Véleményem szerint, az európai adófizetők jelenleg egyszerűen nem engedhetik meg ennek a fenntartását. Szerintem létezik egy másik javaslat, amit meg kellene vitatnunk, nevezetesen, hogy ne essünk túlzásba, vagyis ne cseréljünk ki minden információt automatikusan, hanem helyette legalább azt biztosítsuk, hogy minden tagállam, kérésre, kicserél minden információt. Összefoglalva tehát, automatikus információcsere, kérésre. Köszönöm.
Arlene McCarthy
. . - Elnök úr, mivel évente több mint 200 milliárd euró vész el, az adócsalás és az adóelkerülés elleni küzdelemnek az Európai Unió, az Európai Bizottság és a tagállamok kormányai számára továbbra is prioritásnak kell maradnia. Nem tudom elhinni, hogy ebben a Házban bárki is úgy gondolná, hogy az adatvédelemhez való jog azonos az adóelkerüléshez való joggal.
Természetesen globális egyetértés van arról, hogy a jó kormányzás hiánya az adóügyek területén bátorítja az adóelkerülést és az adócsalást. Az adócsalás komoly kihatással van a nemzeti költségvetésre. Megfosztja a közszolgáltatásokat, az egészségügyet, az oktatást és a kutatást a létfontosságú erőforrásoktól. Ráadásul, egy fontos jótékonysági szervezet szerint, a szupergazdagok és a globális vállalatok által elkövetett adóelkerülés komoly kihatással van a több mint öt millió gyermek életére a fejlődő világban.
A legszegényebb fejlődő országok kormányait évente 92 milliárd euró adóbevételtől fosztják meg, miközben a Világbank becslése szerint ennek egyharmada - 30 milliárd és 34 milliárd euró közötti összeg - fedezné az ENSZ Millenniumi Fejlesztési Céljait. Még ennél is sokkolóbb az, hogy az Egyesült Királyság jótékonysági szervezete, a Christian Aid, úgy véli, hogy 7 trillió eurót rejtenek el az adóparadicsomokban.
Ezért a fenti jelentésekben megfogalmazott akciók és javaslatok rendkívül fontosak ahhoz, hogy támogassuk az egyenlő játéktér létrejöttét, és hogy kezelni tudjuk azokat a torzulásokat és visszaéléseket, amelyek támogatják az adóelkerülés és az adóparadicsomok rendszerét. Az offshore cégekben tartott vagyontárgyak összege már eléri a globális vagyon egyharmadát.
(Az elnök felkéri a felszólalót, hogy a tolmácsok kedvéért beszéljen lassabban.)
...a világkereskedelem fele az adóparadicsomokon keresztül bonyolódik, és a rajtaütéssel kapcsolatos akciók tovább fokozódnak. Vizsgálat folyik az adóparadicsomok ellen, az Európai Unió és az OECD által tett javaslatok figyelembevételével.
Az adóügyek területén megvalósuló erőteljesebb együttműködés az egyetlen kivezető út. Ez nem gyengíti a nemzeti szuverenitást, hanem, éppen ellenkezőleg, erősíti és fejleszti a hazai adózási rendszereket, mivel megfékezi azokat, akik megpróbálják aláásni a rendszerek integritását és működését.
Ha tanultunk valamint a globális pénzügyi válságból, akkor a tanulság az, hogy nagyobb nyitottságra és átláthatóságra van szükség a pénzügyi tranzakciók területén. Ezért támogatom azokat a javaslatokat, amelyeket az előadóink az adózással kapcsolatos információk automatikus cseréjére vonatkozó modellek és globális megállapodások felé való elmozdulás irányában tettek.
Azzal szeretném befejezni, hogy azok, akik megpróbálják felhígítani a fenti javaslatokat, az adatvédelemmel kapcsolatos rémhírek mögé bújva, nem támogatják sem komolyan, sem ambiciózus módon azokat a globális akciókat, amelyek az adóelkerülés által képviselt csapás kezelésére, a jó kormányzás, a jó állampolgárság és a társadalmi felelősségvállalás elősegítésére irányulnak.
Wolf Klinz
. . - (DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, a héa-csalás nem pusztán gyarlóság. Ez bűncselekmény és olyan probléma, ami az idők során vagy enyhül, vagy tovább súlyosbodik. A legutóbbi becslések szerint az állampolgárok, és így az adófizetők közel 100 milliárd eurót, vagy talán még többet veszítenek évente.
Az egyre halmozódó köztartozások és a válság időszakában az állampolgároknak nem tetszik az, hogy az Európai Unió eddig nem volt képes sikeresen kezelni ezt a problémát. Ezért fogadtam örömmel azt az újszerű javaslatot, amelyik a fordított adókivetési mechanizmus bevezetésére irányul, és amiről holnap után fogunk szavazni. A fordított adókivetési mechanizmus bevezetésével azt akarjuk elérni, hogy tényleg szűnjön meg, vagy legalább csökkenjen a héa-csalás problémája. Azon csak idővel fog kiderülni, hogy ez az eljárás tényleg meghozza-e az elvárt növekedést a héa-bevételek terén, és tényleg elrettent-e az új csalások elkövetésétől. Az biztos, hogy érdemes megpróbálni. Nyomon fogjuk követni az eljárás eredményeit, amelynek az alkalmazása jelenleg csak 2014-ig tart, és kritikus értékelést fogunk végezni.
Egy adott ponttal kapcsolatban azonban módosítást szerettem volna indítványozni: támogatom azokat a vállalatokat, amelyek kötelességtudóan teljesítik a héa-számuk felülvizsgálatát, mentesülve ily módon minden felelősség alól még abban az esetben is, ha a fogadó fél csalást követ el. Kifejezetten sajnálom, hogy az ezzel kapcsolatos módosításom nem kapta meg a többségi támogatást a Gazdasági és Monetáris Bizottságban.
Vicky Ford
. . - Elnök úr, az adócsalás olyan bűncselekmény, ami nem csak a kormányokat, de minden egyes adófizetőt is kirabol - minden egyes állampolgárt, aki időben befizeti az adóját. Az OECD és a G20-ak sokat és jól dolgoztak, és ugyanez érvényes a Parlamentben az adócsalás leküzdésével foglalkozó előadókra is. Kifejezetten Domenici úr jelentéséről szeretnék beszélni, és szeretnék neki köszönetet mondani azért a nagyfokú átláthatóságért, amit a Parlamenten belül végzett munkája során tanúsított a dokumentum színvonalának javítása érdekében. Három aggodalmam azért van.
Az első az, hogy az adócsalás leküzdését nem szabadna felhasználni kibúvóként működő kiskapuként azok esetében, akik vitát akarnak kezdeni az Európai Unión belüli adóharmonizációról. A dokumentum tartalmaz egy részt a közös konszolidált társasági adóalapról, és szerintem várnunk kellene addig, amíg a Bizottság az év hátralévő részében megismertet bennünket az általuk végzett hatástanulmány eredményeivel, még mielőtt a vitával kapcsolatos támogató, illetve ellenvélemények kapcsán végső következtetésre jutunk.
A második, az információcsere ellentmondásos témája. Teljesen nyilvánvaló, hogy bizonyos esetekben jobb információcserére van szükség, és csakúgy, mint a kamatadó esetében, az automatikus csere előnyökkel jár. Ez a dokumentum ennél jóval tovább megy, és minden területen kéri az automatikus információcserét. Sokkal jobban örülnék annak, ha egyenként megvizsgálnánk az egyes eseteket, és úgy döntenénk a szükségességéről.
Harmadszor, a Domenici-jelentés adókivetést javasol az egész Európai Unión belül, az egyes joghatóságokból indított, illetve oda irányuló pénzügyi mozgásokra. Amint a biztos úr említette, vannak olyan szankciók és ösztönzők, amelyeket a fenti területen megvalósuló jogkövető magatartás elősegítésére lehet felhasználni. Engem aggodalommal tölt el az, hogy egyetlen, az Európai Unió egészén belüli adókivetést tartalmazó, erőteljesen vitatható javaslat miatt visszafelé haladunk.
Diogo Feio
(PT) Elnök úr, amikor erről a négy jelentésről beszélünk, amik rendkívül kiemelkedő szakmai színvonalúak, súlyos politikai kérdésekről vitázunk. Először is, és a dolgok egyértelművé tétele érdekében: a csalás és az adóelkerülés elleni küzdelemnek folytatódni kell. Erre az adófizetők és a szabályokat betartók iránti tisztelet miatt van szükség.
Azt is világossá szeretném tenni, hogy ez nem olyan téma, ami bármiféle válsághoz kötődik. Ez közerkölcs kérdése. És ennek a témának a megvitatásakor egy másik, az adózás területén megvalósuló versenyképesség témáját is meg kellene vitatnia az Európai Uniónak és a tagállamoknak, tekintettel a gazdasági növekedés adópolitikákon keresztüli elősegítésére.
Szükséges az is, hogy az adócsalás és az adóelkerülés elleni küzdelmet a jogszabályok tükrében vizsgáljuk. A törvényeknek egyértelműnek kell lenni. A törvényeknek átláthatónak kell lenni, és a közigazgatási hatóságoknak is megfelelő módon kell eljárniuk. Éppen ezért relevánsak az információcseréhez kapcsolódó témák, melyek esetében figyelembe kell vennünk azokat a döntéseket, amelyeket azok a nemzetközi szervezetek, mindenekelőtt az OECD, hoztak, amelyek tényleg alaposan tanulmányozták ezt a témát. Ebből a szempontból lényegi kérdés a tapasztalatok kicserélése, annak érdekében, hogy azok az intézkedések, amelyek elvileg jól hangzanak, ne legyenek ellentétes hatásúak a gyakorlatban.
Különösen az adóparadicsomok témájában kell támogatnunk a G20-ak által meghozott döntéseket és az általuk elért eredményeket, és, mindenekelőtt emlékezetünkbe kell vésni azt, hogy a fenti területen hozott intézkedéseknek megfelelőnek, arányosnak és hatékonynak kell lenniük.
Elisa Ferreira
. . - (PT) Elnök úr, biztos úr, néhány tény, amit érdemes emlékezetünkbe vésni: az OECD szerint, 2008-ban, az adóparadicsomokban elrejtett vagyon értéke 5-7 trillió euró közötti összegre rúgott. Az Európai Unióban az adóelkerülés, amint ma már említették, az EU vagyonának 2-2,5%-át teszi ki, ami más szóval az EU költségvetés kétszerese.
Napjainkban nem lehet kétséges az sem, hogy az adóparadicsomok, az új pénzügyi termékek ködössége, a közigazgatási együttműködés hiánya, a piacszabályozás és a piacfelügyelet kudarca, valamint a szereplők túlzott ambíciói mind-mind hozzájárultak a mostani rettenetes válságnak a kialakulásához.
Globális szinten van fejlődés, és ebből mi is levonjuk a következtetéseket - olyan következtetéseket, amelyeket a Nemzetközi Valutaalap, az OECD, a G20-ak és a Pénzügyi Stabilitási Fórum által tett kezdeményezések alapoztak meg. Az Európai Unió, különösen Kovács úr irányítása alatt, akinek gratulálni szeretnék, sok kezdeményezésben vett részt. Ezekbe beletartozik a közigazgatási együttműködés, a kamatadó irányelv, a követelés behajtás terén megvalósuló segítségnyújtás, a magatartási kódex, továbbá az erőteljes együttműködés Belgium, Ausztria, Luxemburg, a Man-szigetek, de még a szomszédos országok, így Svájc, Monaco és Liechtenstein részéről is.
Ugyanakkor azonban az is fontos, hogy ez a közös erőfeszítés ne vezessen el oda, amit Domenici úr honfitársa olyan jól bemutatott a Vérnászban, miszerint sok mindennek kell ahhoz változni, hogy minden változatlan maradjon. Ez egy példa arra, hogy minek nem szabad megtörténnie!
Az európai állampolgárok napjainkban a munkanélküliségtől, az adóemelés és az alapvető nyugdíjazási jogok elvesztésének fenyegetettségétől szenvednek. A kis- és középvállalatok nem kapnak hiteleket, és széles körű az áldozatvállalás. Ezek az állampolgárok azok, akik elvárják tőlünk - mint parlamenti képviselőiktől -, hogy levonjuk a következtetéseket, és valóban garantáljuk a versenyt, az igazságosságot, az átláthatóságot és a méltányosságot az Európai Unión belül.
Ez a négy jelentés, és különösen a Domenici úr és Alvarez asszony által készített jelentések, összhangban vannak ezzel. Remélem, hogy a fenti jelentések széles körű támogatást kapnak a Parlament képviselőitől, és, mindenekelőtt azt, hogy biztosítják az Európai Unió számára azt a politikai hajtóerőt, amire a helyes következtetések levonása érdekében szüksége van, és hogy bátorítják azt is, hogy a következtetéseket nemzetközi szinten is elismerjék.
Olle Schmidt
. . - (SV) Elnök úr, mindannyian tisztában vagyunk azzal, hogy az adóügy érzékeny téma, amint ez már elhangzott. Helyesen, a tagállamok elsősorban hazai ügynek tartják az adózást, a pénzügyi válság küszöbén azonban egyre több ország ismeri fel, hogy az Unión belül javítani kell az együttműködést.
Az adóverseny jó dolog. Ugyanakkor, a szabályainak tisztességesnek kell lenni, és egyetlen tagállam sem élvezhet előnyöket a hazai szabályok miatt, az adókkal való trükközés révén. Az adócsalás illegális, erkölcstelen, és torzítja az egyes uniós tagállamokban fennálló helyzetet.
Kritizálhatjuk a saját országaink adóterheit. Én is arról vagyok ismert. Ugyanakkor azonban inkább azon kell lennünk, hogy megváltoztassuk a saját országaink politikáját, ahelyett, hogy elhárítanánk magunkról a felelősséget. Az információcsere leghatékonyabb módja az automatikus csere. Az EU gyakran kritizálta a különböző adóparadicsomokat. Ezért nagyon fontos megmutatnunk, hogy saját berkeinken belül is azon vagyunk, hogy javuljon az átláthatóság, a nyitottság és az együttműködés az adóügyek területén, miközben tiszteletben tartjuk a magánélet szentségét.
A szükségtelen közigazgatási kiadások elkerülése, és az egyértelmű jogi alapok megteremtése érdekében, a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport beadott egy módosítást arról, hogy a tagállamokat nem szabad rákényszeríteni arra, hogy segítsenek egy másik tagállamnak az évi 1500 eurónál kisebb értékű ügyekben. Úgy vélem, hogy ez egyértelműen korlátozza a hatóságok lehetőségeit, és, tudomásom szerint, Kovács úr elfogadja ezt a módosítást.
. . - Végül, köszönetet szeretnék mondani Kovács biztos úrnak, aki még körülbelül 18 óráig lesz biztos. Nagy megtiszteltetés volt együttműködni Önnel. Nem sikerült mindent elérnie, de mindent megtett ennek érdekében. Köszönet ezért, és sok szerencsét kívánok.
Jacek Włosowicz
. . - (PL) Elnök úr, a hatodik ciklusban az Európai Bizottság az Európai Unión belüli adócsalás és adóelkerülés elleni küzdelem részeként egy sor jogszabályi javaslatot fogadott el. Ezen a területen a legfontosabb tényező az adóügyek területén megvalósuló közigazgatási együttműködésről szóló irányelvre vonatkozó javaslat. Köszönet azért, hogy gyakorlatilag mindegyik tagállam elfogadta, a jelenleg érvényben levő irányelv, minden kétséget kizáróan az első lépés volt a fenti területen megvalósuló közigazgatási együttműködés létrejöttében, habár nyilvánvaló, hogy a megvalósítása terén egyes eredmények még váratnak magukra. Ugyanakkor, a fenti javaslat által, mivel az egyes országok hatékonyabban és specifikusabban tudják kezelni az adóbevételeket, megerősödik az egyes tagállamok belső szuverenitása az adóügyek terén, és tovább fokozódik az európai integráció folyamata is, amire, mind politikai és gazdasági, mind közigazgatási szempontból, egyre nagyobb szükség van az adóügyek területén.
Thomas Mann
(DE) Elnök úr, köszönetet szeretnék mondani Önnek, Kovács biztos úr, a kiváló munkájáért. Az Európai Unió tagállamai közötti adminisztratív együttműködés az adóügyek területén, ami az én beterjesztésem, ambiciózus projekt. Azért van rá szükség, mert az adóelkerülés nem egyszerű gyarlóság. Érinti a határon túli országokat is.
Együtt kell működnünk az adócsalás és a kétes adóparadicsomok elleni küzdelemben. A tagállamok azon véleménye, miszerint nem lehet mindent megoldani európai szinten, égbekiáltó tévedés. A csalókkal kapcsolatban illegálisan megszerzett adatok beszerzési lehetőségének kiaknázása, ami jogi értelemben problematikus, és olyan kérdés, amivel mi Németországban küzdünk, nem lehet az egyetlen cselekvési mód. Lehet úgy is gondolni, hogy ezek megszerzése szükségszerű.
Ebben az irányelvben egyrészt az adóhatóságok között tervezett automatikus információcserét, másrészt a közigazgatási hatóságok dolgozói közötti kiterjedt, kölcsönös cserét, harmadrészt, azt a sürgősen szükséges intézkedést látom szívesen, hogy az Európai Unió határain messze túlmutatóan, lazítsák a banktitokra vonatkozó jogszabályokat.
Minden kétséget kizáróan szükség van néhány akadály elhárítására, különösen egyrészt az adatcsere, másrészt az adatvédelem közötti ellentmondások megszüntetéséhez. Meg kell találni a kettő közötti egyensúlyt, és nem szabad megengednünk, hogy az egyik érdek eluralkodjon a másik felett.
Továbbá, a határokon átnyúló kettős adóztatás kérdésének nagyobb figyelmet kell szentelni. Beszéltem számos olyan kis- és középvállalattal, amelyek egyszerre több különböző tagállamban működnek. Azt mondják, hogy a helyzet túlságosan bonyolult, és hogy nincs elég átláthatóság és gyakorlat, és ezért nem tudják meghozni a helyes beruházási döntéseket. Ezt fontolóra kell vennünk. Csökkentenünk kell a bürokráciát is, és nagyobb figyelmet kell szentelni annak, amire tényleg szükség van, annak érdekében, hogy az adóhatóságok lehetővé tegyék számunkra a szorosabb együttműködést, és az eljárások egyszerűsítését. Ha ezt el tudjuk érni, ha az egyszerűbb eljárásokat be tudjuk építeni az üzletemberek mindennapi életébe, akkor egyértelmű előrelépést teszünk. Az irányelv fontos kifejezése e szándékunknak.
George Sabin Cutaş
. . - (RO) A javasolt adóreformokról egy olyan helyzetben vitatkozunk, ami elkerülhetetlenül kihat a fiskális politikára. A gazdasági és pénzügyi válság az egész világon deficitet okoz, ami viszont növeli a központi költségvetési források fontosságát.
Amint már elmondták, a fenti témával kapcsolatos legújabb jelentések rámutatnak arra, hogy az Európai Unión belüli elkövetett adócsalás összege meghaladja az évi 200 milliárd eurót, ami a GDP 2-2,5%-ának felel meg.
Azok a képviselőtársaink, akik ezen a jelentésen dolgoztak, és akiknek elismerésemet szeretném kifejezni az erőfeszítéseikért, szembeszökő képet adtak számunkra a csalás mértékéről. Az Európai Bizottság által javasolt gazdaság fellendítési terv megvalósítása, aminek a célja a válság által a gazdaságra gyakorolt hatások csökkentése, a GDP 1%-át kitevő összeget igényel. Úgy vélem, hogy a helyzet megköveteli a szigorú csaláselleni intézkedéseket és a tagállamok közötti szorosabb együttműködést az adóügyek területén, annál is inkább, mert a válság minden korábbinál jobban rámutatott a nemzetgazdaságok közötti kölcsönös függőségek negatív aspektusaira.
Ezek ismeretében, az irányelvvel kapcsolatos javaslat előremutató lépés, mivel ennek révén az európai adóügyi jogszabályok összhangba kerülnek mind a gazdasági fejlődéssel, mind az európai integrációs folyamat erősítésével. Ebből a szempontból az automatikus információcsere, a banktitok megszüntetése és a követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtás nagymértékben hozzájárulhatnak a 27 tagállam közötti közigazgatási együttműködés hatékonyabbá tételéhez.
Végül, szeretnék sok sikert kívánni kovács biztos úrnak a jövőbeni erőfeszítéseihez.
Carl Haglund
. . - (SV) (kezdetben mikrofon nélkül) ... a jelenlegi irányelvet örömmel fogadjuk egy olyan időszakban, mint a mostani, amikor az adóbevételek az egész világon csökkennek. A közös piac esetében semmiképpen sem fogadhatjuk el a jelenlegi helyzetet, melyben egy másik tagállamban elrejthető és adózatlan marad az adózás alá tartozó jövedelem. Amint már említették, az Európai Unió tagállamai minden évben több milliárd eurót veszítenek adóbevételek formájában, mivel a tagállamok között nem működik az információcsere. Arra is emlékeztetni szeretném Önöket, hogy amíg egyesek elrejtik a jövedelmüket, elkerülve ily módon az adófizetést, a többségünknek több adót kell fizetni a hiányzó összeg pótlása miatt. Nem valószínű, hogy ez lenne a cél - legalábbis az én véleményem szerint.
Megdöbbentő, hogy egyesek megvédik a jelenlegi rendszert, ami valójában lehetővé teszi az emberek számára az adófizetés elkerülését. Tudom, hogy egyes tagállamoknak sok a vesztenivalójuk, de vajon hiteles érvekkel állnak elő? Nem.
Elő kell segítenünk az adóügyek terén megvalósuló nemzetközi együttműködést, és az adócsalás megelőzése érdekében közös normákat kell kidolgoznunk mind uniós szinten, mind globálisan. Ezzel párhuzamosan, arra szeretnék emlékeztetni, hogy vannak olyanok, akik hisznek abban, hogy fontos az adatvédelem, és azt megfelelően meg kell védeni. Ezt szem előtt kell tartanunk, mert ellenkező esetben az általunk most létrehozandó rendszer elveszíti a hiteleségét az állampolgáraink szemében, amire viszont nagy szükség van akkor, ha sikereket akarunk elérni.
Sirpa Pietikäinen
Elnök úr, Úgy vélem, hogy a jelen gazdasági válság időszakában fájdalmasan egyértelművé vált, hogy az Unióban, vagy külön kudarcot vallunk, vagy együtt sikeresek leszünk. Nagyon hosszú folyamat volt, amíg eljutottunk odáig, hogy a tisztségviselők és a nemzetállamok közötti hatékony közigazgatási együttműködés révén tényleg megvalósulhat a megfelelő automatikus információcsere és az átláthatóság az adóügyek területén az egész Európai Unión belül.
Miközben arra kérjük a magánszektort - a bankokat -, hogy a pénzügyi válságot követően legyenek átláthatóbbak és megbízhatóbbak, úgy gondolom, hogy ezt meg kell követelnünk a nemzetállamainktól és saját magunktól is. Ezért örömmel veszem a megtett lépéseket, de még hosszú út áll előttünk. Arra kérem a Bizottságot, hogy legyen nagyra törő és erős a nemzetközi együttműködés terén annak érdekében, hogy megszülessen a nemzetközi megállapodás az adóparadicsomokról, és létrejöjjön az automatikus információcsere.
Seán Kelly
Elnök úr, az országok működéséhez elengedhetetlen az adózás - véleményem szerint a legtöbb állampolgár egyetértene ezzel. Ugyanakkor sok állampolgár nem fogadja kitörő örömmel az adófizetést. Ez visszanyúlik az Úr azon időszakához, amikor rámutatott arra, hogy korának egyik legundorítóbb emberfajtája az adószedő volt, akit gazembernek tartottak.
Nem hiszem, hogy a státuszuk túl sokat javult az elmúlt időszakban. Napjainkban Bevételi Biztosoknak nevezik őket, de nagy valószínűséggel nem lennének nyertesek egyetlen népszerűségi versenyen sem.
Ugyanakkor, a fentieken kívül igaz az is, hogy történelmileg, azokat, akik elkerülték az adófizetést, időnként a kormányt kijátszó hősöknek tartották. Most, szerencsére, ez is változóban van, de ugyanakkor az adóelkerülés az egész országban és az egész világon elterjedt. Még saját hazámban is, az 1980-as és 1990-es években, maguk a bankok adták meg az offshore címeket az embereknek az adóelkerülés érdekében. Ha ez kiderült, akkor természetesen az egyénnek kellett fizetnie.
A jövőben azt kell biztosítanunk, hogy visszaszoruljon az adóelkerülés. Az OECD becslése szerint a globális GDP 2,5%-a vész el az adóelkerülés következtében. A cigarettacsempészet erre jó példa, mivel a cigaretták átkerültek az alacsony adózású gazdaságokból a magas adózású gazdaságokba, súlyos egészségkárosodást és természetesen súlyos pénzügyi károkat okozva.
Ugyanakkor, az EU lehetőségei korlátozottak, mivel a Lisszaboni Szerződés nem biztosít számára komoly kompetenciákat az adóügyek területén. Ez a Lisszaboni Szerződésben az Írország számára biztosított garanciák kapcsán vetődött fel.
Emiatt nem lehet létrehozni a közös konszolidált társasági adóalapot, és fenn kell maradnia a tisztességes adóverseny elvének. Ezért mindössze annyit tehetünk, hogy együttműködés, közreműködés, meggyőzés és rábeszélés révén megpróbáljuk előmozdítani a dolgokat - de mindezt kényszerrel nem tudjuk megtenni.
Sari Essayah
(FI) Elnök úr, a javaslatok kitűnő erőfeszítéseket tartalmaz az adócsalás elleni küzdelem és a hatóságok közötti együttműködés előmozdítása kapcsán.
Jó lenne emlékezetünkbe vésni, hogy az adózás önmagában nem végcél, hanem a társadalom eszköze a politikailag meghozott célok megvalósítására, beleértve a jövedelemelosztás kiegyenlítését, a káros gyakorlatok megadóztatását, és a közös jóléti szolgáltatások gazdasági alapjának a megteremtését. A jó adórendszer tisztességes és széles körű adóalapon, valamint ésszerű adókulcsokon nyugszik.
Az adóelkerülés és az adócsalás feléli az adóalapot, és a tisztességes állampolgároknak és vállalatoknak kell kifizetni azokat az adókat, amiket a csalók nem fizetnek meg. Amint már hallottuk, Európa különböző részén válságban van a bruttó nemzeti termék. Az adócsalás és az adóelkerülés miatt körülbelül évi 200 milliárd euróval csökken a GDP. Ezt tényleg nem engedhetjük meg magunknak.
Néhány megjegyzésem lenne a jelentésekkel kapcsolatban. Amikor a héa-csalás elleni küzdelem módszereiről beszélünk, akkor szem előtt kell tartanunk a költséghatékonyságot, a jogbiztonságot és az arányosságot. Ezekre egyértelműen rámutat a Casa úr által készített jelentés. A héa-csalás elleni küzdelem során különösen a csalásnak kitett árukra és szolgáltatásokra érdemes koncentrálni, és a fordított adókivetési mechanizmus lehetőséget ad a tagállamok számára ahhoz, hogy a hozzáadottérték-adó rendszerről szóló irányelvben alapelvként meghatározott módszertől eltérően, a fordított kivetést alkalmazzák.
A közigazgatási együttműködés az egyik módszer a hazai törvénykezés támogatására, de nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy soha nem fogja azokat helyettesíteni, illetve harmonizálni.
A fenti irányelvekkel kapcsolatban a legellentmondásosabb az információcsere kérdése. A tagállamok adó- és vámhatóságai közötti hatékony információcsere segíti a csalások elleni küzdelmet, és ezért gondolom azt, hogy támogatnunk, és nem akadályoznunk kellene az adózási nyilvántartások cseréjét. Finnországban az adózással kapcsolatos dokumentumok nyilvánosak, és ez az ország az egyik legkevésbé korrupt a világon. Mivel ez a helyzet, nem értem, hogy az adózással kapcsolatos nyilvántartások cseréje hogyan veszélyeztetheti a polgárjogokat oly módon, ahogy egyes képviselőtársaim gondolni vélik.
Paul Rübig
(DE) Kovács biztos úr, elnök úr, a pénzügyi jogszabályok, természetesen, hazai hatáskörbe tartoznak és a tagállamok önös érdekeit ösztökélik. Az Európai Unióban azonban arról kellene gondolkoznunk, hogy a jövőben miként tudjuk fenntartani a belső piacot, és különösen a négy szabadságjogot.
Az egyik legfontosabb, megoldásra váró probléma, természetesen, a kettős adóztatás. A kis-és középvállalatok (kkv-k) számára, amelyek nem tudják nyomon követni a témával kapcsolatos összes jogszabályi változást, különös nehézséget jelent a szolgáltatásaik más országban történő értékesítése. Ezért a Bizottságnak a kettős adóztatás kezeléséről kellene javaslatot beterjesztenie, és ennek a javaslatnak egyszerű és átlátható adórendszert kellene létrehoznia a fenti vállatok számára, mivel végső soron egy adott vállalat hitelbesorolása határozza meg, hogy a vállalat életképes marad-e a piacon, és hogy fizetőképes tud-e maradni. Annak is nagyon örülnék, hogy ha a kkv-k esetében megszületne az egyablakos megoldás, ami specifikus kontaktpontot biztosítana számukra, és lehetővé tenné az adó-visszatérítések gyors, hatékony és átlátható kifizetését.
Silvia-Adriana Ţicău
. . - (RO) Az e-kormányzási rendszereket szeretném megemlíteni, amelyek már több tagországban működnek, az alábbi esetekben: adófizetés elektronikus úton, továbbá héa-fizetés elektronikus úton, illetve az olyan kezdeményezés, mint az e-számlázás. Az elkövetkező öt év vonatkozásában egy új digitális programról beszélünk, ami azt jelenti, hogy a tagállamoknak fel kell használniuk az információtechnológia adta lehetőségeket, és a fiskális ügyek területén megvalósuló közigazgatási együttműködést javítása érdekében.
Úgy gondolom, hogy, legalábbis ami az e-számlázást illeti, 2008-ban már létrejött egy magas szintű csoport, ami tavaly novemberben jelentést készített, és javaslatokat dolgozott ki az Európai Bizottság számára. Tajani biztos úr is kötelezettséget vállalt arra, hogy a következő időszakban olyan kezdeményezéseket tesz, amelyek célja az e-számlázás támogatása oly módon, hogy ezt a módszert széles körben alkalmazhassák az egész Európai Unió területén. Szeretném megkérdezni a Bizottságot, hogy lesz-e ilyen javaslat, és mikor.
Nick Griffin
. . - Elnök úr, az euró jelenlegi válságának időszakában az adózási ügyek megvitatása olyan, mintha átrendeznénk a fedélzeti üléseket a Titanic-on.
Angolul a déli államokat egy durva mozaikszóval illetik: PIGS (DISZNÓK) (Portugália, Olaszország, Görögország, és Spanyolország). Ugyanakkor azok, akiket keresztre feszítünk az euró miatt nem disznók, hanem olyan emberek, akiket sanyargat az egyetlen megoldás mindenkinek jó utópikus dogmája. A gazdaságaik vagy elpusztulnak a több ezer sérüléstől, vagy óvadék ellenében szabadon lesznek bocsátva, az adófizetők rovására Nagy-Britanniában, és máshol. Nagyon kevés olyan adó marad, amely kapcsán együtt lehet működni.
Két kivezető út van: vagy betiltjuk az eurót, és ezek a szovjet típusú limonádé által fogva tartott államok visszatérnek a saját fizetőeszközükhöz, vagy kiűzzük a "problematikus országokat” az euróövezetből. Akik valószínűleg azonosak a PIGS elnevezés alá tartozókkal. Ha igazságosabbak akarunk lenni, Németországról és francia együttműködő partneréről is lehetne szó, mivel az euró német érdekek szerinti irányítása a gyökere ennek a romhalmaznak.
Ez a véget nem érő válság tönkre fogja tenni a föderációs projektet - az adózási ügyek terén való együttműködést és mindent. Az a tragédia, hogy még mielőtt ez bekövetkezne, rengeteg ártatlan áldozatot követel.
Elena Băsescu
(RO) Gratulálni szeretnék Stolojan úrnak a követelések behajtásával kapcsolatos jelentés elkészítése során kifejtett erőfeszítéseiért. Az adócsalás és az adóelkerülés elleni küzdelemhez az Uniónak olyan közös szabályozásra van szüksége, amit minden tagállam egységesen alkalmaz. A belső piacot és a tagállamok költségvetését bármilyen adónem, vagy illeték meg nem fizetése érintheti. A tőke és az emberek szabad áramlása szükségessé tette a jogszabály alkalmazási területének a kiszélesítését. A kötelező társadalombiztosítási hozzájárulás is bekerül ebbe a körbe ez év elejéről.
A követelések Európai Unión belüli behajtási folyamatában az egyik fontos lépés a gyors információcsere. A közös, szabványos eszközök és nyomtatványok megléte, melyeket az Unió összes hivatalos nyelvére le fognak fordítani, elő fogja segíteni a vonatkozó hatóságok napi munkáját. A közös, automatikus rendszer lehetővé fogja tenni a lekérdezések gyorsabb és olcsóbb megválaszolását.
Udo Bullmann
. . - (DE) Elnök úr, habár a mai napon gratulálunk Alvarez asszonynak, Domenici úrnak és a többi képviselőtársunknak a kiváló jelentéseikhez, habár gratulálunk Kovács biztos úrnak az elkötelezett munkájához, és minden jót kívánunk neki a jövőben, és habár annak a reményünknek adunk hangot, hogy át fogja adni az utódjának azt a lelkesedést, amivel a közös adózási politikáért küzdött, meg kell említenünk néhány tagállamot, azokat a tagállamokat is, amelyek továbbra is haboznak a szükséges intézkedések kapcsán, olyan intézkedésekkel kapcsolatban, amelyek ebben a válsághelyzetben a korábbinál sokkal fontosabbak és olyan intézkedések vonatkozásában, amelyek végül elősegítik a jobb együttműködést.
Eléggé megdöbbentő, hogy még nem sikerült áttörést elérni az adólap kérdésében. Aki úgy gondolja, hogy ily módon tudja megvédeni a szuverenitását, vesztes lesz, és el fogja veszíteni az adóbevételét is. Ezért a fenti jelentések legfontosabb üzenete az, hogy Európában jobbítani kell az együttműködést. Csak ez vezet el a fejlődéshez!
Michael Theurer
. . - (DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, az adócsalás elleni küzdelem szükségszerűség. Természetesen a gazdasási és pénzügyi válság kiváltó oka nem az adócsalás, és az adóelkerülés. Számomra fontosnak látszik annak az ismételt tisztázása a Parlamentben, hogy egyszerű adózási rendszerek, valamint alacsony, és tisztességes adók révén kell visszaszereznünk az adófizetők bizalmát. Ugyanakkor ezzel nem azt akarom mondani, hogy nem kell aktívan harcolnunk az adócsalás és az adóelkerülés ellen, mivel az adóelkerülés minden formája aláássa az igazságérzetünket.
Mindez elvezet bennünket az adóparadicsomok kérdéséhez is. Németország szomszédja, Svájc, aggodalmának adott hangot amiatt, hogy nyomás alá kerül. Ezzel kapcsolatban kifejezetten a következőt szeretném kérdezni a Bizottságtól: készülnek javaslatok, illetve születnek olyan intézkedések, melyek különleges nyomás alá helyeznék Svájcot? Személyes véleményem szerint Svájc nem engedheti meg magának, kevésbé jól bánjon ez Európai Unióval, mint az Amerikai Egyesült Államokkal. Ezért mindez azt jelenti, hogy Svájcnak ténylegesen csatlakoznia kell az adóelkerülés elleni összehangolt küzdelmünkhöz.
László Kovács
a Bizottság tagja. - Elnök úr, tisztelt képviselőtársak, érdekesnek és inspirálónak tartottam a vitát. Többségükhöz hasonlóan én is meg vagyok győződve arról, hogy az adócsalás és az adóelkerülés elleni küzdelmünk, valamint az adóügyek területén megvalósuló együttműködésért folytatott küzdelmünk megéri a fáradtságot. Hálás vagyok a támogatásukért, és az előadók munkájáért, és nagyon hálás vagyok azért, hogy támogatták a Bizottságnak ezeket a rendkívül fontos kezdeményezéseit.
Az adóügyek területén megvalósuló jó kormányzás elősegítése bonyolult, számtalan témát tartalmazó csomag. A jelentéseik praktikusan mindegyikkel foglalkoznak, a közigazgatási együttműködést elősegítő hivatalos jogszabályi javaslattól kezdve a harmadik országokkal való együttműködésig. Örömmel hallottam, hogy Önök közül sokan arra ösztökélték a Bizottságot, hogy legyen nagyra törőbb. Teljesen egyetértek Önökkel, és biztos vagyok abban, hogy a támogatásukkal és s tagállamok kormányainak a támogatásával az új Bizottság képes lesz az előttünk álló kihívások kezelésére. Tisztában vagyok azzal, hogy ezek az anyagok továbbra is prioritások lesznek az utódom számára. A Bizottságnak, a Parlamentnek, és a Tanácsnak tovább kell folytatni az erőfeszítéseket a beterjesztett, illetve az előkészületben levő jogszabályi jellegű javaslatokkal kapcsolatban, és a társasági adóval kapcsolatos magatartási kódex kidolgozása érdekében.
Ami az adóügyek területén megvalósuló jó kormányzás elvének külső szempontjait illeti, a közleményben említett valamennyi akciót támogatni kell, különös tekintettel, a fejlődő országokkal kapcsolatos akciókra.
Ami az adózási ügyek területén megvalósuló közigazgatási együttműködésre, a követelések behajtása területén megvalósuló kölcsönös segítségnyújtásra, a fordított adókivetési mechanizmus választható és ideiglenes, ismételt alkalmazására vonatkozó specifikus javaslatot illeti, szintén köszönetet szeretnék mondani a megjegyzéseikért és a véleményeikért. Örömmel látom, hogy az Európai Parlament és a Bizottság álláspontja megegyezik azon fellépések tekintetében, amelyeket meg kell valósítani az adócsalás és az adóelkerülés elleni küzdelem fokozása érdekében az Európai Unión belül és kívül egyaránt. Úgy látom, hogy ez a három javaslat is általános támogatást kapott.
A spanyol elnökség egyik prioritása a gyors előrelépés megvalósítása és egyhangú megállapodás megkötése a közigazgatási együttműködés területén. Ez elsőbbséget élvez a legtöbb tagország esetében is. Az Uniónak sürgősen szüksége van arra, hogy a tagállamok egyhangú megállapodásra jussanak ahhoz, hogy a nemzetközi színtéren megmutathassa abbéli elhatározását, hogy tovább kíván lépni az OECD-modellen és a G20-ak javaslatain, és meg kívánja alapozni a nemzetközi szintű fejlődést annak bizonyításával, hogy képes a teljes körű közigazgatási együttműködés megvalósítására.
Nyilvánvaló, hogy az adócsalásra, és az adóelkerülésre nincs egyetlen, globális megoldás, de az általunk a mai napon megvitatott javaslatok fontos előremutató lépést jelentenek az Európai Unió adócsalás elleni stratégiája keretében.
Végül, éppen egy nappal a megbízatásom lejárta előtt, ismét köszönetet szeretnék mondani a Bizottság által az adó- és vámügyekkel kapcsoltban tett kezdeményezések támogatásáért, továbbá a Gazdasági és Monetáris, valamint a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság együttműködéséért.
Magdalena Álvarez
előadó. - (ES) Elnök úr, azokra az indokokra szeretnék utalni, amelyek megmagyarázzák, hogy miért lépünk túl az OECD-modellen az automatikus információcsere terén.
Ebből a szempontból sok érvet lehetne felsorakoztatni, de egyértelmű, hogy az OECD-modell a nemzetközi kapcsolatok olyan, szélesebb keretére vonatkozik, amiben a játékszabályok nagyban eltérnek azoktól, amelyek az Európai Unión belül alkalmazandók.
Amint Kovács úr kijelentette, az Európai Unión belül létezik egy egységes gazdasági terület, amin belül az adózással kapcsolatos információknak biztosítani kellene ugyan azt a mozgásszabadságot, mint ami az emberek számára biztosított, oly módon, hogy mindegyik tagállam alkalmazhassa a saját adózási rendszerét. Az Unión belül létezik az egységes piac, amin belül nincsenek korlátok az áruk, illetve az emberek előtt. Nincs tehát semmi ok arra, hogy az adózással kapcsolatos információk előtt ilyen akadályok tornyosuljanak.
A tagállamok egy politikai projekt részei, és az adóhatóságaik közötti kapcsolatoknak összhangban kell állni a fenti politikai projekttel. Itt, a gyakorlati óhajokon túl és kívül, a politikai elvek forognak kockán.
Szeretném azt is hangsúlyozni, hogy a nemzeti fiskális szuverenitást inkább erősíti, semmint gyengíti a csalás elleni küzdelem. Más szóval, a tagállamok fiskális szuverenitása erősödni fog akkor, ha a jelenleginél hatékonyabb eszközök állnak rendelkezésükre a saját adózási rendszerük működtetésére. Ezért kell mindezt szem előtt tartanunk, és ezért kötelességünk az irányelv támogatása.
Ráadásul, amint Klinz úr nagyon helyesen elmondta, a csalás bűncselekmény. Nem igazolható olyan, gyenge érvek mögé bújással, hogy egyes fiskális rendszerekben magasak az adók. Épp ellenkezőleg, érvelésemben olyan messzire is elmegyek, miszerint ha csökkenne az adócsalás, akkor csökkenteni lehetne az adókat is. Erőfeszítéseink során mindenesetre célul kell kitűzni az adózási rendszerek egyszerűsítését.
Következésképpen, hangsúlyozni szeretném, hogy az általunk támogatott négy jelentés és a négy irányelv erős elrettentő erővel bír, mert ha az adófizetők felismerik, hogy a fenti rendelkezések következtében a csalóknak kisebb lesz a mozgásterük, és kevesebb adóparadicsom áll rendelkezésükre, akkor sokkal kisebb lesz az ilyen tevékenységek iránti kísértés is. Még ha egyesek kísérletet is tesznek az ilyen tevékenységekre, nekünk hathatósabb eszközeink lesznek az ellenük való fellépésre.
Végezetül, meg kell említenem azt, hogy ezek az intézkedések a legjobb pillanatban jönnek, mivel a válság rávilágított az átláthatóság hiányának és az egyes országokból a másikba irányuló transzakcióknak a veszélyeire, valamint az állami ösztönzők szükségességére. Ebből a szempontból Lamberts úr támogatására szeretnék utalni. Egyértelművé tette, hogy az olyan időszakokban, mint a mostani, a közfinanszírozásnak, a válsághatások csökkentése érdekében, különös erőfeszítést kell tennie a gazdaság élénkítésére és a szociális védelem biztosításáért meghozott intézkedések foganatosítására.
A fenti okokból napjaink állampolgárai minden korábbinál inkább tisztában vannak az adócsalás súlyosságával és a gazdaságra gyakorolt általános hatásaival. Elvárják továbbá a képviselőiktől, hogy a probléma orvoslása érdekében meghozzák a megfelelő intézkedéseket.
Theodor Dumitru Stolojan
előadó. - (RO) Nagy figyelemmel hallgattam a képviselőtársaim által előadott véleményeket. Észrevettem a tartózkodást is az automatikus információcserével kapcsolatban. Én azonban meg vagyok győződve arról, hogy nekünk ebben az ülésteremben, európai intézményi szinten, meg kell mutatni minden egyes európai állampolgárnak, aki tisztességesen fizeti az adókat és az illetékeket, hogy készen állunk minden olyan intézkedés elfogadására, amelyik a minimális szinten tartja az adóelkerülést, annak érdekében, hogy az adókból és illetékekből eredő követelések behajtására irányuló döntések megfelelően végrehajtásra kerüljenek, függetlenül attól, hogy az adós melyik tagállamban él.
David Casa
előadó. - (MT) Én is odaadó figyelemmel hallgattam az elmondottakat, és ha következtetést kellene levonnom ebből a fontos vitából, akkor az lenne, hogy mindannyian egyetértünk abban, hogy minden, rendelkezésünkre álló eszközt, latba kell vetni a különböző országokban elkövetett adóelkerülés és adócsalási formák elleni küzdelem érdekében. Mindezt olyan intézkedések segítségével kell megvalósítani, mint amelyekre a mai napon tettek javaslatot, anélkül hogy megkárosítanánk a kereskedelmi szektort - különösen a kkv-ket -, és anélkül, hogy növelnénk a bürokráciát. Épp ellenkezőleg, azt javasolom, hogy csökkentsük tovább a bürokráciát, a kereskedelmi szektort gyakorta hátráltató területeken.
Biztosítanunk kell, hogy ne büntessük azokat a tisztességes állampolgárokat, akik befizetik, és nem elkerülik az adókat. Ez vonatkozik az üzleti szektor azon szereplőire is, akik határokon átnyúló kereskedelmi tevékenységet folytatnak, és akik nem kerülik el az adófizetést, és akik, éppen ezért, nem bűnözők.
Következésképpen úgy vélem, hogy a fenti javaslatokkal erősíteni fogjuk a széndioxid kibocsátás kereskedelmi rendszer, és a hozzá kapcsolódó kifizetések hitelességét. Ugyanakkor, amint rámutattam, csökkentenünk kell a tisztességes üzletemberekre háruló adminisztratív terheket, és, ráadásul, gondoskodni kell arról, hogy a Parlament tudomást szerezzen a fordított adókivetési mechanizmus elfogadási folyamatáról.
A képviselőtársaimhoz hasonlóan én is úgy vélem, hogy köszönetet kell mondanom a biztos úrnak az elmúlt években végzett munkájáért. Biztos úr, nyilvánvaló, hogy nem minden esetben értettünk egyet, de ha visszatekintünk az adózási területre, akkor úgy vélem, hogy napjainkban az állampolgárainknak, nevezetesen az Európai Unió polgárainak, tisztességesebb és hatékony adórendszere van.
Leonardo Domenici
előadó. - (IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, köszönetet szeretnék mondani a közös erőfeszítés eredményeként létrejött jelentéseinkkel kapcsolatos észrevételeikért. Remélem, hogy ezek az észrevételek jó előjelei az Európai Parlament támogató szavazatának.
Úgy vélem, hogy - amint Stolojan úr és Casa úr elmondták - a jelentéseink megérdemlik a támogatást, legalább az állampolgártársaink részéről: azon tisztességes adófizetők részéről, akik a leginkább szenvednek a csalástól, és az adóelkerüléstől. Az a cél, hogy mindenki fizessen, azért, hogy mindenkinek kevesebbet kelljen fizetni.
Két megjegyzést szeretnék tenni. Lulling asszony a vita elején beszélt az adózással kapcsolatos kolonoszkópiáról. Tapasztalatból tudom, hogy a kolonoszkópia egyáltalán nem kellemes vizsgálat, még akkor sem, ha nagyon jó hatással van az egészségre. Az adózás területén létezik egy nagyon egyszerű módszer az elkerülésére: egyszerűen csak nem kell elrejteni, eldugni a jövedelmet, és nem kell elkerülni a jogszabályi kötelezettségek teljesítését.
A második megjegyzésem az, hogy helyes dolog, ha állandóan a közpénzek elköltése miatt aggódunk, de ez akkor is helyes, amikor a kormányok rákényszerülnek arra, hogy a közpénzeket azoknak a bankoknak és pénzintézeteknek a megsegítésére használják fel, amelyek kockára tették a pénzüket.
Elnök
A közös vitát lezárom.
A szavazásra szerdán, 2010. február 10-én, kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Sebastian Valentin Bodu
írásban. - (RO) A héa-csalás olyan bűncselekmény, ami az illegális visszafizetési mechanizmusok révén (például: körhintacsalás), amit minden tagállamban alkalmaznak, és ez alól Románia sem képez kivételt, komoly kihatással van a költségvetésre.
Az egyes tagállamok, beleértve Romániát is, által bevezetett fordított adókivetési mechanizmus eddig jól működött. Ugyanakkor az adott helyzetben szükség volt a közös hozzáadott-értékadó rendszerről szóló a 2006/112/EK irányelv elfogadására is ahhoz, hogy az illegális héa-visszatérítési módszerek (a fiktív exporton alapulók) alkalmazásának kockázatát a minimumra csökkentsük. Ezért minősül megbízható eljárásnak a fordított adókivetési mechanizmus alkalmazása a magas adócsalási kockázatú termékekre, hisz pozitív hatással van a költségvetésre, annak ellenére, hogy a hazai költségvetésbe késedelmesen kerül befizetésre az ilyen adófizetési kötelezettség alá tartozó ügyletek héa-ja.
Következtetésképpen, ha a között kell választani, hogy a héa-t csak a gazdasági ciklus végén kapjuk meg, amikor a késztermék, illetve szolgáltatás eljut a végfelhasználóhoz, vagy elkerüljük az illegális héa-visszatérítésekből adódó csalásokat, akkor az első választás a helyes. Az ideális megoldás az lenne, ha a fordított adókivetési mechanizmust alapszabályként, és nem kivételként alkalmaznánk. Ugyanakkor ezt a lépést csak a költségvetésre gyakorolt hatások alapos vizsgálata után lehet megtenni.
Alan Kelly
írásban. - Csak egy dolgot szeretnék felvetni az adóügyek terén a tagállamok között megvalósuló együttműködéssel kapcsolatban. Ez nagyon érzékeny kérdés volt a Lisszaboni Szerződéssel kapcsolatos ír népszavazási kampány során. Csak egy dologra szeretném figyelmeztetni a Parlamentben ülő kollégáimat. A tagállamok közötti együttműködés az Unió alapja; ugyanakkor ez az együttműködés mindig kölcsönös jóváhagyáson alapult. Az adózás terén arra kell ügyelnünk, hogy nehogy ne vegyük figyelembe az egyes tagállamok igényeit. Egyes országoknak másképpen kell alkalmazniuk a szabályokat: ha például egy ország szigetország, vagy nincs annyi lakosa, hogy támogatni tudjon egy nagy, jól működő piacot, akkor minden rendelkezésére álló előnyt ki kell használnia a beruházások vonzása érdekében. Arra kérem a kollégákat, hogy ezt a szempontot tartsák szem előtt, amikor ezzel a témával kapcsolatban javaslatokat terjesztenek be. A javaslatoknak nem szabad ellentétben állniuk a szubszidiaritás elvével. Minden javaslat elfogadásához a tagállamok jóváhagyása szükséges. Ez nem lényegtelen része a jelen vitának.
Ramona Nicole Mănescu
írásban. - (RO) A mai napon az adózással kapcsolatban megvitatott kezdeményezések különösen fontos szerepet játszanak a határokon átnyúló adócsalás és adóelkerülés elleni küzdelemben, amik komoly politikai kihatással bíró, a tagállamok költségvetését is befolyásoló kérdések. Az adóügyek területén megvalósuló jó kormányzás elősegítéséhez uniós szintű, és Unión kívüli, továbbá tagállamok közötti cselekvésre van szükség. Erőteljes intézkedésekre, egyszerű, átlátható törvényekre, és, a kibővítés révén, kisebb bürokráciára van szükségünk. Végül, de nem utolsósorban, biztosítanunk kell, hogy az állampolgárok segítséget kapjanak.
Az olyan intézkedések, mint az átláthatóság garantálása, a minden szinten megvalósuló információcsere, a tagállamok részére nyújtott segítség jobbítása, a hatékony, határokon átnyúló együttműködés megvalósítása, és a tisztességes adóverseny, fontos célkitűzések, különösen most, a jelenlegi pénzügyi válság időszakában, amikor mindannyian láthattuk, hogy mennyire fontos az adórendszerek fenntarthatósága. Az adózási ügyek terén a jó kormányzást alkalmazó tagállamok sokkal gyorsabban és hatékonyabban tudtak reagálni a gazdasági válságra.
Örömmel fogadtam a Bizottság kezdeményezését, és az előadók által végzett munkát. Úgy vélem, hogy meg van a politikai akarat a jó kormányzás adóügyek terén való megvalósításának az elősegítésére. Ugyanakkor biztosítanunk kell, hogy a fenti javaslatok meghaladják a politikai szólamok szintjét, és azt, hogy meghozzuk a szükséges intézkedéseket a lehető leggyorsabb megvalósításuk érdekében.
Marianne Thyssen
írásban. - (NL) Elnök asszony, az adóhatóságok előtt komoly kihívást jelentő feladatok állnak a globális, teljesen digitalizált világban. A fiskális és szociális csalások felderítése még a belső piacon is összetett feladat. Ráadásul, problematikus, hogy jelenleg nincs európai szintű jogszabály az adóhatóságok közötti, határokon átnyúló együttműködésről. Ezért megérdemli a támogatásunkat a tagállamok közötti közigazgatási együttműködés felgyorsítását és egyszerűsítését szolgáló, az egyes tagállamokban működő adózási összekötő tiszt ötlete. Jelenleg, az információ megosztására irányuló kérések teljesítése olyan sok időt vesz igénybe, hogy az adóhatóságok gyakran úgy döntenek, hogy nem várnak a kért információra. A Bizottság által az automatikus információcserére, mint lehetőségre, tett javaslat teljes mértékű támogatásomat élvezi, két okból. Először is, lehetővé fogja tenni a tagállamok számára, hogy a korábbinál hatékonyabban tudják beszedni az adókat, ami, a válság idején, korrekt dolog, és egyáltalán nem számít luxusnak. Másodszor, a belső piaci szereplők számára az egyenlő bánásmódot fogja jelenteni. A kölcsönösség elve az adózással kapcsolatos információk megosztása terén összhangban van továbbá az OECD-n és a G20-on belül kötött megállapodásokkal is. Ez olyan tévedhetetlen üzenet, amivel kapcsolatban a Belga Könyvszakértői Bíróság szintén - helyesen - sürgős felhívást intézett a közelmúltban. Ezért teljes meggyőződéssel támogatom az Alvarez asszony által készített jelentést.
