Serviciile publice de radiodifuziune în era digitală: viitorul sistemului dual (prezentare succintă) 
Președinta
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul elaborat de Ivo Belet, în numele Comisiei pentru cultură și educație, privind serviciile publice de radiodifuziune în era digitală: viitorul sistemului dual.
Ivo Belet
Dnă președintă, bună seara, dnă comisar, doamnelor și domnilor, rezoluția pe care sperăm să o adoptăm aici joi transmite, după părerea mea, un semnal foarte important, un semnal care demonstrează că susținerea largă de care se bucură în acest plen modelul nostru mass-media tipic european, care oferă spațiu atât radiodifuziunilor private, pe de-o parte, cât și radiodifuziunilor publice, adică serviciilor publice de radiodifuziune, pe de altă parte. Dnă președintă, acest model este unul tipic european pentru că nu îl veți găsi, sau foarte rar îl veți găsi, în Statele Unite sau în Japonia, ca să nu mai vorbim de China. În majoritatea statelor membre ale Uniunii Europene acest model dual de mass-media a oferit cele mai bune garanții în ceea ce privește pluralismul mediatic, independența editorială și libertatea presei în general. Totuși, din păcate, acest model este supus unei mari presiuni în Uniunea Europeană. Această presiune apare din diverse motive. Apare din cauza tăierilor masive de fonduri cu care se confruntă autoritățile naționale sau regionale competente, însă există și o foarte mare presiune pe care companiile private de mass-media o exercită asupra radiodifuziunilor publice. Cei din prima categorie consideră că organismele publice de radiodifuziune reprezintă o concurență neloială, în special pe internet. Ca urmare a acestei situații generale, radiodifuziunile publice din mai multe state membre ale Uniunii Europene se zbat să se mențină pe linia de plutire. Acest fapt pune la îndoială echilibrul delicat al sistemului dual, care este astfel compromis. Trebuie să facem tot ceea ce ne stă în putere pentru a ne asigura că modelul nostru mass-media european rămâne intact în aceste vremuri tulburi și că îi putem totodată asigura o fundație solidă și pentru viitor. Este nevoie de mai multe intervenții în acest sens și am formulat propuneri în acest sens în cadrul rezoluției. Primul aspect pe care doresc să îl punctez, și nu sunt sigur dacă acest forum este informat în privința lui, este acela că, la un moment dat, toate statele membre ale Uniunii Europene s-au angajat în mod formal să garanteze libertatea presei în cadrul Consiliului Europei. Acest lucru presupune competențe clar definite și finanțare pentru organismele publice de radiodifuziune. Finanțarea pe termen lung este importantă. Este momentul ca noi, Parlamentul European, să le reamintim tuturor celor 27 de state membre că și-au luat atunci aceste angajamente și că trebuie să le respecte. Al doilea aspect este acela că pluralismul mediatic, libertatea presei în general, reprezintă o parte esențială a democrației noastre. Acesta este motivul pentru care dorim să introducem rolul de monitorizare a pluralismului mediatic. Acesta, dnă comisar, este un instrument dezvoltat la inițiativa Comisiei. Este un instrument foarte, care poate fi folosit ca element de ghidaj în multe state membre, în multe regiuni unde diversitatea mediatică și pluralismul mediatic riscă să fie supuse presiunilor. În fine, dar nu în ultimul rând, sunt de părere că cea mai mare provocare pentru toți actorii mass-media este aceea de a-și asigura o prezență online, o prezență digitală pe internet. Teama din ce în ce mai pregnantă manifestată față de inițiativele pe care le au organismele publice de radiodifuziune pe internet - sau, am putea spune chiar ostilitatea crescândă față de aceste inițiative - este deranjantă. Unele persoane implicate în politică, în special în politica națională, dar și în mass-media, par să uite că anul trecut s-au făcut înțelegeri clare cu privire la activitățile online ale organismelor publice de radiodifuziune și este vital ca aceste înțelegeri să fie respectate. Dnă președintă, dacă urmăm acest fir logic, cred că trebuie să dezvoltăm și modele care să le permită motoarelor de căutare și furnizorilor de servicii de internet să își joace rolul. Ca să închei, cred că nu ne mai putem permite să stăm pe margine, altfel ne vom trezi că Google, YouTube și Apple au pus stăpânire pe peisajul nostru mediatic. Fără îndoială, acest lucru nu ar fi deloc de dorit.
Miroslav Mikolášik
(SK) Dnă președintă, este nevoie să luăm măsuri în Uniunea Europeană pentru a asigura un echilibru și o pluralitate de puncte de vedere, care vor beneficia mult de pe urma unui echilibru între serviciile publice și cele private de mass-media existente pe piață. În ceea ce privește menținerea diversității culturale, a libertății de exprimare și a concurenței sănătoase, nu trebuie, bineînțeles, să adoptăm o soluție unică, prin urmare trebuie să respectăm eforturile făcute individual de statele membre pentru a rezolva problema creșterii procentului de servicii publice de media de la nivel național.
După părerea mea, crearea unui raport echilibrat între serviciile mass-media publice și cele private și în mediul on line ar trebui să reprezinte în viitorul apropiat o prioritate atât pentru strategiile naționale, cât și pentru politica europeană privind mass-media. De asemenea, este necesar să încurajăm părțile interesate să coopereze în mod creativ pentru a îmbunătăți calitatea informațiilor furnizate pe piața mass-media și să genereze inovații în acest sector. Doresc să închei afirmând că pluralismul mediatic și libertatea mediatică reprezintă o piatră de temelie a democrației.
Martin Ehrenhauser
(DE) Dnă președintă, și eu sunt de părere că sistemul mediatic dual poate avea succes aici în Europa și că este important să existe organisme publice de radiodifuziune, pe de-o parte, și canale private, de cealaltă parte, care să funcționeze în competiție liberă, într-o economie de piață liberă. Din păcate, realitatea este oarecum diferită. Există dovezi cu privire la o tendință uriașă de monopolizare, în special în sectorul privat. Trebuie să luăm măsuri pentru a contracara acest fapt. Această tendință este deosebit de periculoasă pentru că se produce în contextul unor dificultăți economice grave.
Pe de altă parte, există companii publice de radiodifuziune care nu reușesc să-și îndeplinească îndatoririle ce le revin din statutul lor de servicii publice, permițându-le propagandiștilor și manipulanților diverselor părți să ia decizii cu privire la tema și conținutul lor editorial. Bineînțeles, nu putem permite acest lucru. Permiteți-mi să vă dau exemplul agenției de presă ORF din Austria: acest organism funcționează ca o filială a serviciului public, dar nu și în ceea ce privește eficiența economică. În prezent nu există liberalism sau pluralism mediatic și nici libertate editorială, sau cel puțin nu la nivelul care ar fi de așteptat. Ce poate face UE în această privință? Sunt convins că sistemul de avertizare timpurie menit să identifice monopolurile, un proiect care a fost prezentat Parlamentului European acum ceva timp, este o soluție bună pentru această problemă.
Zuzana Roithová
(CS) Dnă președintă, doresc să mai fac două comentarii cu privire la dezbatere. Directiva adoptată anterior privind serviciile audiovizuale îmbunătățește cooperarea dintre organismele de supraveghere și oferă un nivel înalt de protecție a copiilor împotriva emisiunilor și reclamelor inadecvate. Totuși, statele membre nu sunt disciplinate în felul în care implementează directiva. De exemplu, în țara mea, aceasta este în vigoare abia din luna iunie. Mai există problema armonizării incomplete a legii privind drepturile de autor. Trebuie să facilităm procesul de obținere a licențelor transfrontaliere pentru opere audiovizuale create de grupuri de autori și să autorizăm difuzarea arhivei de opere audiovizuale a căror situație privind drepturile de autor este nesigură în cazul așa numitelor opere orfane. Am confirmat faptul că anul viitor Comisia va propune noi legi, însă dorește să limiteze legislația doar la operele muzicale, nu și la operele audiovizuale. Prin urmare, solicit Comisiei să menționeze dacă va corecta această eroare fundamentală sau dacă va fi nevoie să o corectăm noi, în cadrul comisiilor noastre. Această problemă este abordată la punctul 33 al raportului.
Jaroslav Paška
(SK) Dnă președintă, doresc să încep afirmându-mi susținerea față de eforturile raportorului de a lansa în Parlamentul European o dezbatere privind peisajul mediatic. Cred că este o temă foarte utilă, în special în era digitală, într-o perioadă când în acest domeniu se produc schimbări revoluționare.
Cu siguranță că peisajul mediatic variază foarte mult între țări. Există țări unde peisajul mediatic este dominat de mass-media privată și unde serviciile mass-media publice reprezintă doar un fel de fundal. În anumite locuri, mass-media privată este mai slabă sau dispersată și confuză, astfel că nu creează o presiune concentrată sau un context mediatic concentrat, situație în care serviciile publice de mass-media au o posibilitate mai mare de a furniza mai multe informații și de a influența opinia publică într-o măsură mai mare.
Totuși, în oricare dintre situații, vedem că deseori organismele politice se amestecă în special în activitatea serviciilor publice de mass-media, după cum proprietarii se amestecă în activitatea mass-mediei private, astfel că informațiile și conștiința publicului sunt influențate semnificativ.
Pentru a obține libertate mediatică, o libertate veritabilă, independentă de bani, fie că este vorba de fonduri private sau de stat, este nevoie să luptăm pentru ca jurnaliștii să fie liberi, nu supuși unor forme de monitorizare sau auto-monitorizare care, de fapt, i-ar obliga să le fie loiali celor care îi angajează. După părerea mea, aceasta este cea mai mare problemă a mass-mediei timpului nostru iar în viitor va trebui să facem schimbări în această privință.
Maria Damanaki
membră a Comisiei. - Dnă președintă, Comisia salută raportul Parlamentului European intitulat "serviciile publice de radiodifuziune în era digitală: viitorul sistemului dual”. Raportul este un text echilibrat, întrucât susține sistemul dual existent bazat pe coexistența dintre radiodifuziunile publice și radiodifuziunile private în Europa. După cum amintește directiva privind serviciile mass-media audiovizuale într-unul dintre considerentele sale, coexistența este o trăsătură care diferențiază piața mass-media audiovizuală europeană de altele, iar raportul recunoaște în totalitate acest lucru.
Protocolul privind sistemul de servicii publice de radiodifuziune din statele membre, document anexat tratatelor UE, recunoaște libertatea statelor membre de a defini competența serviciilor publice de a organiza serviciile publice de radiodifuziune și finanțarea acestora, atâta timp cât această finanțare nu afectează condițiile de comercializare și competiția din interiorul Comunității. Prin urmare, statele membre stabilesc forma și condițiile pentru finanțarea serviciilor mass-media publice, atâta timp cât normele referitoare la ajutorul de stat al UE sunt respectate.
Suntem de acord cu vârful de lance al raportului, anume cu faptul că organismele publice de radiodifuziune trebuie să aibă posibilitatea de a beneficia de oportunitățile oferite de digitalizare și de diversificarea platformelor de difuzare, potrivit principiului neutralității tehnologice. Acest lucru a fost confirmat în comunicarea revizuită a Comisiei din 2009 privind aplicarea normelor referitoare la ajutorul de stat în ceea ce privește serviciile publice de radiodifuziune. Avem câteva comentarii în special cu privire la două elemente din raport.
În primul rând, în ceea ce privește monitorizarea standardelor Consiliului Europei, UE nu are niciun fel de responsabilitate față de independența politică a serviciilor publice de mass-media. Mai mult, statele membre ale UE nu pot acorda Observatorului European în Domeniul Audiovizualului un mandat fără a avea acordul statelor care nu fac parte din UE. Nici Comisia nu poate face acest lucru.
În al doilea rând, raportul sugerează că unele state membre nu au luat măsuri pentru a promova activitatea europeană în domeniul radiodifuziunii. Această afirmație nu este susținută de cifrele din raportul recent al Comisiei privind aplicarea prevederilor directivei. Potrivit acestui raport, organismele de radiodifuziune din întreaga Europă au în general rezultate bune în ceea ce privește promovarea programelor europene.
Serviciile publice de radiodifuziune ar trebui să se afle în prim planul inovației, promovând dezvoltarea de formate noi și creșterea calității, atât în ceea ce privește programul însuși, cât și din punct de vedere tehnic, asta dacă vor să țină pasul cu tendințele și provocările existente în alte părți. Se pare că suntem total de acord în privința acestor aspecte și aștept cu interes să colaborăm cu Parlamentul pentru aceste chestiuni, în cadrul legal furnizat de tratate.
Președinta
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc joi, 25 noiembrie 2010.
Declarații scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Iosif Matula
în scris. - (RO) În condițiile trecerii de la sistemul de televiziune analog la sistemul digital, concomitent cu creșterea în importanță a noilor media, inclusiv a formatului 3D, trebuie să ținem cont de mai mulți factori în politicile pe care le elaborăm. În primul rând, consider că este util să luăm măsuri pentru a facilita trecerea la sistemul digital, luând în calcul și posibilitatea de a oferi cupoane valorice sau alte măsuri compensatorii populației. Ar fi, de asemenea, important să fie organizate stagii de training pentru jurnaliștii și managerii din radiodifuziunea publică, având în vedere sumele consistente alocate acestui capitol de către media private. În plus, consider că merită să luăm în calcul, pe viitor, oportunitatea înființării unui serviciu public de radio european. Cred, totodată, că ar fi util ca televiziunile publice din statele membre să contribuie cu emisiuni de interes european la programele Euronews. Ținând cont de amploarea pe care au luat-o producțiile 3D, dar și de avertismentele lansate de medici cu privire la impactul asupra sănătății spectatorilor, solicit Comisiei Europene să elaboreze de urgență un studiu care să ia în calcul posibilele riscuri pe care televiziunea 3D le poate avea asupra sănătății europenilor în condițiile tehnice actuale.
Emil Stoyanov
Doresc, în primul rând, să îl felicit pe Ivo Belet pentru raportul său excelent pe tema acestui subiect extrem de important. Doresc, de asemenea, să îi mulțumesc pentru că a acceptat ideile mele și propunerile pe care le-am făcut. Cred că am creat un raport echilibrat, al cărui obiectiv este de a garanta o competiție corectă între mass-media publică și cea privată.
În virtutea unei tradiții lungi, bugetele naționale, mai precis contribuabilii, susțin posturile publice de televiziune bazându-se pe supoziția că televiziunile publice există doar pentru a proteja interesul public, în timp ce canalele private există pentru a proteja interese private, comerciale. Totuși, în Bulgaria și în întreaga Europă, practica a arătat că ipoteza nu este în totalitate corectă nici pentru mass-media publică, nici pentru cea privată.
Bazându-mă pe experiența de mulți ani în domeniul mass-media, am propus câteva amendamente la acest raport, amendamente care urmăresc să pună mass-media publică și pe cea privată pe picior de egalitate, pentru ca ele să poată furniza informații de mai bună calitate, care prezintă importanță pentru public. Cetățenii europeni au dreptul de a primi cele mai bune informații atât despre problemele europene, cât și despre cele naționale. Acest lucru necesită eforturi din partea mass-mediei publice și private deopotrivă, în timp ce autoritățile de reglementare trebuie să se asigure că cele două funcționează în condiții concurențiale echitabile. Vă mulțumesc pentru atenție.
