Timpul afectat întrebărilor (întrebări adresate Comisiei) 
Preşedintele
Urmează timpul afectat întrebărilor (B7-0211/2010).
Următoarele întrebări sunt adresate Comisiei.
Partea întâi

Subiect: Comunicare privind obiective mai ambiţioase de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră
Acum câteva zile, Comisia a transmis mass-media o propunere de comunicare adresată Consiliului, Parlamentului, Comitetului Economic şi Social European şi Comitetului Regiunilor în care aborda posibilitatea majorării de la 20 % la 30 % a obiectivului de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră stabilit pentru 2020 în pachetul privind clima şi energia.
Se impun mai multe comentarii cu privire la această propunere. În primul rând, o reducere a costurilor aferente reducerii de emisii ar putea fi o gură de oxigen pentru bugetele de stat pe care statele membre fac eforturi să le echilibreze. În al doilea rând, din cauza recesiunii economice, nivelul emisiilor a scăzut semnificativ, deşi se poate preconiza că emisiile de gaze cu efect de seră vor creşte din nou odată cu ieşirea din criză şi creşterea producţiei, ceea ce va duce la creşterea costurilor aferente reducerii lor. În al treilea rând, nu pare a fi momentul oportun pentru o majorare a obiectivului de reducere a emisiilor deoarece acest lucru va determina o nouă creştere a costurilor aferente reducerii, ceea ce ar putea da naştere unei opoziţii rezonabile din partea operatorilor economici în această perioadă de revenire din criză.
Ar putea să răspundă Comisia la aceste comentarii?
Connie Hedegaard
membră a Comisiei. - Vă voi promite că voi începe să răspund foarte pe scurt, deoarece documentul la care se referă onorabilul deputat nu este un document adoptat de Comisie şi publicarea sa nu a fost autorizată, însă, în cursul acestei luni, Comisia intenţionează să adopte Comunicarea către Consiliu şi Parlament prin care se evaluează beneficiile şi costurile implicate de trecerea Uniunii Europene la un obiectiv de reducere cu 30 % a emisiilor de gaze cu efect de seră.
Această comunicare a fost, de fapt, solicitată de Consiliul Mediu în concluziile sale din 15 martie anul curent. Aşadar, este de la sine înţeles că am dispus de foarte puţin timp, însă credem că este o dezbatere importantă; bineînţeles, ulterior, vor fi numeroase detalii pe care trebuie să le analizăm mai amănunţit. În plus, această comunicare va prezenta, astfel cum este prevăzut în Directiva ETS, o analiză a situaţiei sectoarelor mari consumatoare de energie cu privire la faptul că, în lumina rezultatelor obţinute la Copenhaga, s-a stabilit că sunt expuse la un risc de relocare a emisiilor de carbon.
Permiteţi-mi însă să clarific un lucru. Comisia nu are intenţia să ia o decizie de trecere la obiectivul de 30 % în ziua următoare prezentării comunicării. Este numai o etapă în încercarea de a asigura faptul că, atunci când purtăm discuţiile cu privire la aceste obiective de reducere, avem o bază bine întemeiată de la care să continuăm această discuţie. Acesta este scopul dezbaterii - să ne ofere o analiză, costurile, cifrele şi calculele, ca să putem purta o dezbatere informată. Sper, cu adevărat, că şi Parlamentul va lua parte la această dezbatere.
Zbigniew Ziobro
Documentul indică faptul că reducerile sporite de emisii de gaze cu efect de seră din Europa Centrală şi de Est vor avea o importanţă fundamentală pentru realizarea noului obiectiv. Este adevărat că Comisia ia act de faptul că astfel de măsuri vor necesita cheltuieli financiare semnificative, însă doreşte să obţină aceşti bani din fondurile structurale alocate acestor ţări. Cu alte cuvinte, acest lucru ar depinde de redirecţionarea mijloacelor alocate pentru alte scopuri, în special, pentru reducerea disparităţilor de dezvoltare dintre statele membre ale Uniunii Europene şi standardul de viaţă din aceste state şi, de exemplu, ar avea loc la costul dezvoltării infrastructurii rutiere în ţările Europei Centrale şi de Est.
Connie Hedegaard
membră a Comisiei. - Sper că onorabilul deputat va respecta faptul că nu voi intra în detalii cu privire la un proiect dintre numeroasele care au ieşit la iveală. Nu ar fi corect din partea mea să fac acest lucru.
Am afirmat în cursul audierii mele de la Parlamentul European că ar trebui să fim atenţi ca, atunci când cheltuim banii Uniunii Europene în diferite scopuri, să ne asigurăm şi că diferitele proiecte - de exemplu, a fost menţionată infrastructura - sunt rezistente la schimbările climatice. Totuşi, nu cred că, în această etapă, poate fi oferit un răspuns referitor la modul exact în care am putea să întreprindem acest lucru dacă ar fi să trecem la un obiectiv de reducere cu 30 % până în 2020. În schimb, încercăm să oferim o analiză şi invităm membrii Parlamentului şi ai Consiliului, printre alţii, să ia parte la dezbatere.
Silvia-Adriana Ţicău
Astăzi am votat Raportul privind modificarea Directivei referitoare la eficienţa energetică a clădirilor. Este abia începutul unui nou proces în care, într-adevăr, putem reduce semnificativ emisiile şi consumul de energie în zona clădirilor. Cum a spus şi colegul, avem nevoie însă de fonduri şi sper să avem susţinerea dumneavoastră pentru o creştere semnificativă a cotei din FEDER alocate eficienţei energetice a locuinţelor, dar şi creării unui fond, începând cu 2014, pentru îmbunătăţirea eficienţei energetice, inclusiv în sectorul industrial.
Chris Davies
Doamnă comisar, nu demonstrează întrebarea iniţială dimensiunea problemei cu care vă confruntaţi atunci când abordaţi acest aspect? Mulţi deputaţi din acest parlament şi multe guverne reprezentate în Consiliu nu acceptă, pur şi simplu, necesitatea unei acţiuni urgente pentru prevenirea schimbărilor climatice. Le este simplu să adere la rezoluţii virtuoase în momente de prosperitate economică, însă, acum, deoarece nu este cazul, sunt reticenţi să adere la o acţiune practică. Nu trebuie să abordaţi problema negării schimbărilor climatice dacă doriţi să ne ridicaţi ambiţiile?
Connie Hedegaard
membră a Comisiei. - În primul rând, aş dori să analizez ceea ce aţi convenit astăzi cu privire la eficienţa energetică a clădirilor. Există numeroase căi de a răspunde eforturilor consolidate din acest domeniu.
De asemenea, există câteva modele financiare alternative care pot fi folosite astfel încât să fie în beneficiul administratorilor clădirilor ca acestea să devină mult mai eficiente din punct de vedere energetic. Vor exista multe căi de a întreprinde aceasta - care nu necesită neapărat fonduri - şi aş fi încântată să analizez acest lucru.
Sunt foarte de acord cu autorul întrebării cu privire la faptul că unul dintre domeniile în care putem întreprinde mult mai mult în Europa ar fi domeniul eficienţei energetice şi al clădirilor. Acestea au un potenţial enorm şi este, pur şi simplu, o prostie că folosim multă energie de care nu beneficiem, în realitate, niciunul dintre noi, deoarece nu o folosim destul de eficient.
Pentru a-i răspunde lui Chris Davies, şi referitor la persoanele care neagă schimbările climatice: încerc să abordez acest subiect atunci când mă confrunt cu el. În ciuda tuturor discuţiilor - şi, în special, în Regatul Unit purtaţi discuţii intense cu privire la acest subiect cu East Anglia şi, deşi IPCC ar trebui să fie mai bun în ceea ce priveşte corectarea erorilor atunci când le identifică - până astăzi, nu am văzut nimic care să infirme, cu adevărat, principalele descoperiri ale ştiinţei, şi anume că trebuie să abordăm această problemă şi că trebuie să o tratăm cu seriozitate.
Cred că există multe alte motive - cu care scepticii privind clima ar trebui să fie de acord - pentru care este atât de important să întreprindem acţiuni privind eficienţa energetică şi tehnologiile energetice. Dacă Europa nu este ambiţioasă în acest domeniu, mă tem foarte tare că vom pierde pieţele aflate în expansiune în acest secol în faţa concurenţilor noştri. Relocarea emisiilor de carbon nu este o situaţie în cazul căreia, dacă întreprindem acţiuni, pierdem locuri de muncă. Mă tem cu adevărat că, dacă ezităm prea mult în următorii câţiva ani, riscăm să pierdem locuri de muncă la o scară foarte mare. Sunt foarte fericită să văd că şi noul guvern britanic pare să fie interesat să fie ambiţios în domeniul schimbărilor climatice. Cred că acest lucru este extrem de important pentru noi toţi.
Subiect: Acțiunile Comisiei în domeniul drepturilor de autor
Articolul 118 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene conferă Uniunii Europene competențe de reglementare a proprietății intelectuale, prevăzând că "[î]n cadrul instituirii sau al funcționării pieței interne, Parlamentul European și Consiliul, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, stabilesc măsurile referitoare la crearea de titluri europene de proprietate intelectuală pentru a asigura o protecție uniformă a drepturilor de proprietate intelectuală în Uniune, precum și la înființarea unor sisteme centralizate de autorizare, coordonare și control la nivelul Uniunii”.
Absența unui cadru legal uniform la nivelul Uniunii în domeniul drepturilor de autor este un obstacol important în calea dezvoltării pieței interne în domeniul produselor care fac obiectul acestor drepturi.
Aș dori să întreb ce inițiative intenționează Comisia să ia în domeniul drepturilor de autor în temeiul articolului 118 din TFUE?
Michel Barnier
Aş dori, în primul rând, să îi mulţumesc dnei Geringer de Oedenberg pentru întrebarea adresată. Aceasta se referă chiar la dezbaterea curentă privind drepturile de autor şi internetul.
Din nefericire, prea des, drepturile de autor sunt prezentate ca obstacol pentru crearea unei pieţe digitale unice. Cred că acest lucru este nedrept. Drepturile de autor permit creatorului să vândă ceea ce a creat şi îi garantează obţinerea unui profit din investiţia sa. Mai mult decât atât, acest lucru nu este adevărat numai pe tărâmul creaţiei culturale, pe care dna Geringer de Oedenberg îl cunoaşte foarte bine. Este adevărat şi în domeniul industrial, al creaţiei, al inovării industriale; un profitul obţinut din investiţie, datorită căruia creatorul va putea apoi să continue să creeze alte opere şi conţinut nou. Acest model economic care stă la baza drepturilor de autor există de multe sute de ani, însă administrarea drepturilor a evoluat în mod natural odată cu tehnologiile, radioul, televiziunea, transmisia prin cablu şi satelit şi, astăzi, internetul. De fiecare dată, noile tehnologii ne-au permis să trecem la noi modele economice, care au condus la modificarea utilizării şi comercializării drepturilor de autor.
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, decât să propun câteva amendamente radicale privind drepturile de autor, vreau să protejez creaţia, urmărind în acelaşi timp un cadru juridic care va permite apariţia unor noi modele economice. Am anunţat acest lucru când am apărut în faţa dvs. la 13 ianuarie, iar acesta este exact principiul care îmi va ghida acţiunile. Mai mult decât atât, acesta este rolul pe care îl am în vedere, împreună cu dvs., pentru legislatorul european. Agenda digitală adoptată de Comisie la 19 mai, la iniţiativa dinamică a colegei şi prietenei mele, dna Kroes, conţine foaia mea de parcurs, care abordează drepturile de autor şi internetul.
În plus, în acest an, voi lua trei iniţiative în această direcţie. În primul rând, o propunere de directivă-cadru privind administrarea colectivă a drepturilor de autor. În acest caz, ideea este să permitem societăţilor de administrare colectivă să se organizeze mai bine pentru a oferi noi servicii de internet, cum sunt listele personalizate sau ghişeele unice. Pe de altă parte, obiectivul este şi să aliniem normele privind guvernanţa, transparenţa şi supravegherea societăţilor de administrare colectivă astfel încât să permitem preţuri mai transparente şi profituri pentru membrii societăţilor de administrare colectivă.
În al doilea rând, o directivă privind operele orfane: obiectivul este să creăm certitudinea juridică necesară pentru a susţine eforturile de digitalizare a moştenirii noastre culturale. Mă gândesc la o definiţie europeană a operelor orfane.
În al treilea rând, voi prezenta o carte verde privind conţinutul audiovizual şi internetul. În acest caz, este vorba despre analizarea condiţiilor de apariţie în Europa a unor noi servicii de transmisie video la cerere. În 2011, vom iniţia un dialog cu diferitele părţi interesate cu privire la subiecte care au efect asupra apariţiei de noi servicii de conţinut cu valoare adăugată pe internet, astfel încât să putem să stabilim cum să clarificăm normele existente. Ideea este să vedem ce rol poate juca tehnologia în identificarea şi plata conţinutului digital, să identificăm aspectele legate de suportul digital şi să ştim cum putem să combatem mai eficient economia subterană a pirateriei pe internet. Metoda mea va fi simplă: vreau să ascult diferitele părţi interesate propunându-vă, în acelaşi timp, modalităţi de acţiune. Vreau o Europă care să permită apariţia unor noi modele economice. Nu am nicio idee preconcepută despre tipul de intervenţie care va fi necesar, indiferent dacă este legislativ sau de altă natură. Nu sunt nici dogmatic sau indus în eroare cu privire la şansele de a găsi soluţii universal valabile. Cu toate acestea, aş dori să folosesc acest nou proces de redresare a pieţei interne şi a agendei digitale - la care, de altfel, s-a referit şi dl Monti în raportul său - ca să elaborez o politică economică reală pentru sectorul cultural din Europa.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Salut iniţiativele luate de Comisie. Am o întrebare suplimentară referitoare la Cartea verde din 2008, denumită "Drepturile de autor în economia cunoaşterii”, în cadrul căreia Comisia admite că sistemul actual al excepţiilor opţionale de la protecţia prin drepturi de autor, instituit prin directiva din 2001, nu îşi atinge scopul, cu alte cuvinte, că nu facilitează distribuirea operelor protejate prin drepturi de autor şi nu reflectă un echilibru între drepturile autorilor şi drepturile persoanelor care folosesc operelor acestora.
Mai mult decât atât, este important că excepţiile obligatorii de la protecţia prin drepturi de autor sunt extrem de necesare pentru biblioteci, pentru punerea operelor la dispoziţia nevăzătorilor şi, de asemenea, pentru distribuirea operelor orfane. Aş dori să întreb ce iniţiative plănuieşte să prezinte în viitorul apropiat Comisia în legătură cu aceste excepţii de la protecţia prin drepturi de autor?
Michel Barnier
Doamnă Geringer de Oedenberg, mi-aţi adresat o întrebare şi despre un punct pe care aş dori să-l confirm, despre modul în care va acţiona Comisia; aţi dori ca aceasta să facă o declaraţie cu privire la utilizarea articolului 188 din tratat. Vă pot confirma că, în legătură cu acest punct, nu aceasta este abordarea pe care am ales-o. Abordarea preferată de noi este să creăm un cadru de reglementare care să favorizeze licenţele paneuropene pentru drepturi de autor. Aceasta este o abordare pragmatică ce ne va permite să obţinem rezultatele dorite pe o cale mult mai eficientă decât introducerea unor noi drepturi de autor, unice şi centralizate. În plus, aş afirma că această Carte verde este foarte importantă şi trebuie să ne permită să adresăm multe întrebări şi să avansăm idei. Mă gândesc, în special, la problema persoanelor cu deficienţe de vedere.
Vă întrebaţi de ce nu suntem mai ambiţioşi în ceea ce priveşte crearea unor drepturi de autor europene unice. Doamnă Geringer de Oedenberg, cel mai mare obstacol pentru introducerea unor drepturi de autor UE este acela că, pentru a fi eficiente, trebuie să aibă întâietate faţă de drepturile de autor naţionale. Cu alte cuvinte, drepturile de autor ale Uniunii Europene trebuie să prevaleze faţă de drepturile de autor naţionale, ceea ce, sincer, mi se pare că este dificil de vândut, atât din punct de vedere cultural, cât şi politic. Chiar dacă o astfel de abordare ar fi acceptată de statele membre, ar avea un efect destul de limitat, deoarece nu ar putea fi aplicată pentru operele vechi. Ar putea fi aplicată numai pentru operele recent create. Prin urmare, noile drepturi de autor nu s-ar aplica pentru compoziţiile muzicale pre-existente.
Am spus şi că doresc să lucrez la o directivă privind operele orfane. Cu toate acestea, înainte să stabilim textul definitiv al acestui proiect de directivă, voi avea grijă să consult deputaţii din Parlamentul European, care sunt foarte implicaţi în această problemă, dintre care faceţi şi dvs. parte.
Silvia-Adriana Ţicău
Aş dori să vă întreb dacă aveţi în vedere revizuirea Directivei privind drepturile de autor în societatea informaţională. Spun acest lucru întrucât avem nevoie de certitudine juridică. Din păcate, în special excepţiile au fost interpretate în mod diferit în ţări diferite, ceea ce a dus la decizii diferite pe aceeaşi speţă în diferite state membre. De aceea, cred că este util să avem o revizuire, mai ales prin prisma noului Tratat de la Lisabona
Michel Barnier
Domnişoară Ţicău, ca să vă răspund foarte clar la întrebare, pentru moment, nu intenţionăm să modificăm catalogul excepţiilor prevăzut în directiva din 2001. Am adoptat o abordare care cred că este pragmatică şi progresivă prin cele trei iniţiative pe care le-am menţionat, cu privire la administrarea colectivă, lucrările orfane şi Cartea verde şi, prin urmare, acesta este cadrul în care vom aborda îngrijorările pe care le exprimaţi. Totuşi, nu intenţionăm să modificăm catalogul excepţiilor.
Subiect: Acțiunile Comisiei în domeniul drepturilor de autor
Articolul 118 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene conferă Uniunii Europene competențe de reglementare a proprietății intelectuale, prevăzând că "[î]n cadrul instituirii sau al funcționării pieței interne, Parlamentul European și Consiliul, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, stabilesc măsurile referitoare la crearea de titluri europene de proprietate intelectuală pentru a asigura o protecție uniformă a drepturilor de proprietate intelectuală în Uniune, precum și la înființarea unor sisteme centralizate de autorizare, coordonare și control la nivelul Uniunii”.
Absența unui cadru legal uniform la nivelul Uniunii în domeniul drepturilor de autor este un obstacol important în calea dezvoltării pieței interne în domeniul produselor care fac obiectul acestor drepturi.
Aș dori să întreb ce inițiative intenționează Comisia să ia în domeniul drepturilor de autor în temeiul articolului 118 din TFUE?
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Dl Almunia mi-a cerut să răspund la întrebarea domniei sale.
Pentru a asigura continuitatea efortului de dezvoltare regională, Comisia a hotărât în 2006 că lista regiunilor desemnate de statele membre ca făcând parte din hărţile ajutoarelor regionale ar trebui să se aplice pentru întreaga perioadă din 2007 în 2013. Cu toate acestea, Comisia a recunoscut în orientările sale pentru ajutoarele regionale că pot apărea situaţii în care sunt necesare ajustări şi că, în conformitate cu punctul 104 din orientări, statelor membre li s-a oferit, aşadar, posibilitatea să iniţieze o evaluare intermediară a hărţilor ajutoarelor regionale referitoare la regiunile desemnate conform prevederilor articolului 107 alineatul (3) litera (c) din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene.
Trei dintre cele şaptesprezece state membre vizate de evaluarea intermediară au hotărât să folosească această posibilitate. Prin evaluarea intermediară, statele membre pot să înlocuiască până la jumătate dintre regiunile eligibile în prezent pentru ajutoare regionale cu regiuni nou-desemnate. În anumite condiţii, este posibil şi să sporească intensitatea ajutoarelor pentru regiuni deja desemnate în harta iniţială a ajutoarelor regionale. Ca parte a evaluării iniţiale, eligibilitatea regiunilor nou-desemnate şi a posibilei sporiri a intensităţilor ajutoarelor este evaluată pe baza mediei dintre datele Eurostat din cei mai recenţi ani referitoare la produsul intern brut pe cap de locuitor şi şomajul regiunilor de nivel NUTS 3 relevante. Acest lucru ajută la asigurarea faptului că ajutoarele regionale pentru investiţii sunt orientate către dezvoltarea economică a regiunilor care sunt dezavantaje faţă de media naţională.
Faptul că numai trei dintre statele membre vizate de evaluarea intermediară au hotărât să notifice amendamente la hărţile ajutoarelor regionale pare să sugereze că majoritatea statelor membre consideră că regiunile care au nevoie de ajutor pentru dezvoltare nu au fost afectate substanţial de criza economică.
Alan Kelly
autor. - Vă mulţumesc foarte mult pentru răspunsul dvs. Consider că este uimitor că, în realitate, numai trei state au depus cereri. Este incredibil.
Provin dintr-o regiune în care am pierdut mii de locuri de muncă: Dell - 3 000 de locuri de muncă; şi, numai astăzi, s-au pierdut 800 de locuri de muncă prin intermediul companiei farmaceutice Pfizer, 300 dintre acestea fiind în regiunea pe care o reprezint, aflată în sudul Irlandei şi al cărui echivalent subvenţie brută este de zero la sută. Guvernul nostru a înaintat o nouă cerere şi sper că acest lucru se va schimba, pentru că, în caz contrar, asigură faptul că guvernul nu poate aplica măsuri cu adevărat active din punctul de vedere al statului pentru a atrage companii mai mari. Pentru mine, acest lucru este foarte negativ şi trebuie să se schimbe. Prin urmare, voi solicita în mod activ Comisiei să urmeze o strategie diferită, deoarece cred că harta ajutoarelor de stat nu mai este de actualitate.
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Astfel cum a subliniat onorabilul deputat, este, într-adevăr, posibil să fie ciudat că numai trei state membre au solicitat această evaluare intermediară. Cu toate acestea, aceasta este situaţia conform cifrelor pe care le-am primit în această dimineaţă.
Bineînţeles, multe state membre şi multe regiuni sunt afectate grav de criza economic, însă este posibil ca anumite state membre să descopere că există alte căi şi alte mijloace să abordeze acest lucru deoarece, astfel cum am observat, foarte puţine au solicitat această evaluare. Această posibilitate a fost oferită pentru şaptesprezece state membre, însă numai trei i-au dat curs.
Cred că onorabilul deputat ar fi de acord cu mine în privinţa faptului că obiectivul programului pe termen lung este, bineînţeles, să existe continuitate pentru regiuni, pentru a putea planifica pe termen lung. Bineînţeles, există şi alte mijloace de abordare a crizei în afara acesteia, însă sunt sigură că dl comisar Almunia este dispus să discute mai mult acest aspect cu dvs. cu o ocazie ulterioară.
Partea a doua
Subiect: Cooperarea poliţienească dintre UE şi Ucraina
Ce progrese se înregistrează în domeniul cooperării poliţieneşti transfrontaliere dintre UE şi Ucraina, cel mai important vecin al său din partea de est, şi ce etape prevede Comisia în vederea intensificării acestei cooperări?
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Vă mulţumesc, dle Posselt, pentru întrebarea dvs. referitoare la un subiect foarte important. Cooperarea transfrontalieră în materie poliţienească cu ţări vecine ale Uniunii Europene este, în primul rând, competenţa statelor membre. Totuşi, Uniunea Europeană susţine cooperarea bilaterală dintre statele membre şi Ucraina în principal prin funcţionarea Europol. La 4 decembrie 2009, a fost semnat un acord privind cooperarea strategică dintre Europol şi Ucraina, care va permite coordonarea activităţii de combatere a criminalităţii organizate internaţionale grave şi a terorismului. Cu toate acestea, acordul strategic nu permite schimbul de date cu caracter personal cu privire la suspecţi. Acestea pot fi schimbate numai cu ţări care au încheiat un acord operaţional cu Europol şi, înainte ca un astfel de acord să poată fi încheiat, Ucraina trebuie să adopte o lege privind protecţia datelor cu caracter personal şi să ratifice Convenţia Consiliului Europei din 1981 privind protecţia persoanelor în ceea ce priveşte prelucrarea automată a datelor cu caracter personal şi Protocolul la aceasta.
Acest lucru face parte dintr-o prioritate mai largă a Comisiei de a se asigura că Ucraina instituie un regim de protecţie a datelor în conformitate cu normele europene. Aceasta ar permite instituirea unei autorităţi de supraveghere a protecţiei datelor cu adevărat independentă, care ar putea fi susţinută de asistenţă tehnică şi de specialitate din partea UE. UE susţine şi cooperarea financiară în domeniul poliţiei cu Ucraina prin intermediul unui proiect de înfrăţire, intensificând capacitatea poliţiei ucrainene şi a Misiunii de asistenţă la frontieră a Uniunii Europene (EUBAM). Iar anul trecut, EUBAM, în cooperare cu FRONTEX, cu OLAF şi cu Iniţiativa de Cooperare în Europa de Sud-Est, au susţinut Operaţiunea de Control Comun al Frontierei Nikoniy pentru a îmbunătăţi cooperarea dintre forţele de poliţie ucrainene şi din Republica Moldova în ceea ce priveşte combaterea criminalităţii transfrontaliere şi a imigraţiei nereglementate.
Bernd Posselt
Am vrut doar să întreb care este situaţia în ceea ce priveşte susţinerea formării efectivelor poliţieneşti şi consolidarea justiţiei şi a autorităţilor de afaceri interne din Ucraina. Acest lucru are loc ca domeniu de interes în contextul Parteneriatului estic şi sunt implicate şi Comisia şi Colegiul European de Poliţie? Sau acest lucru are loc numai la nivelul statelor membre?
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Bineînţeles, purtăm un dialog constant cu Ucraina în privinţa acestui aspect. Colegul meu, comisarul Štefan Füle, a prezentat o matrice a cooperării şi sunt implicată şi eu foarte mult în acest subiect. Vizează, într-adevăr, afacerile interne, pentru a vedea cum putem să ajutăm autorităţile ucrainene să dezvolte aceste aspecte şi cum putem să aprofundăm în continuare cooperarea. Acest subiect va fi abordat în cadrul unei întruniri cu autorităţile ucrainene peste numai două săptămâni.
Cooperarea în materie poliţienească şi educaţia ca atare nu sunt prevăzute pentru viitorul imediat însă, bineînţeles, pot fi discutate după ce Ucraina va desfăşura reformele necesare. Suntem deschişi pentru cooperare cu aceasta. Este un vecin important. Avem multe în comun. Avem provocări comune privind criminalitatea transfrontalieră şi, prin urmare, ar fi bine şi pentru noi să ne implicăm ulterior în acest domeniu. Desigur, şi ucrainenii trebuie să facă progrese, însă noi ne aflăm aici şi suntem pregătiţi să îi ajutăm şi să le oferim asistenţă şi vom vedea la ce va conduce acest lucru pe termen mai lung.
Subiect: Creștere explozivă a criminalității în Europa
Criminalitatea și actele de violență au cunoscut o creștere importantă în societățile europene, fapt confirmat de statisticile Eurostat publicate acum câteva luni. Deoarece criza economică este legată în mod direct de creșterea acestor fenomene, criminalitatea și violența sunt mai frecvente în țările confruntate cu probleme economice grave.
Are Comisia intenția de a lua inițiative mai drastice pentru o cooperare mai eficientă între statele membre în scopul prevenirii și combaterii criminalității în societățile europene, luând în considerare necesitatea protejării libertăților individuale ale cetățenilor europeni?
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Cea mai recentă ediţie a statisticilor Eurostat privind criminalitatea şi justiţia penală care a fost publicată datează din 29 mai; aceasta se referă la perioada din 1998 până în 2007 şi nu menţionează creşterea descrisă de onorabilul deputat în Parlamentul European. Totuşi, Comisia recunoaşte criminalitatea organizată ca fiind o ameninţare pentru cetăţeni şi economie în întreaga Uniune Europeană.
Comisia s-a angajat să prezinte propuneri relevante şi să pună în aplicare acţiunile necesare ca să prevină şi să combată formele activităţilor criminale, indiferent dacă sunt organizate sau de altă natură. De aceea, aceste obiective fac parte din cadrul larg al Programului de la Stockholm pentru acţiunea UE privind cetăţenii, justiţia, securitatea şi politica în domeniul migraţiei în următorii cinci ani. Recent, Comisia a adoptat Planul de acţiune de la Stockholm şi cred că vicepreşedinta Reding, colega meu, vi l-a prezentat şi l-a discutat în această şedinţă plenară în urmă cu numai o jumătate de oră.
Mai mult decât atât, până la sfârşitul anului, Comisia va prezenta o comunicare privind strategia de securitate internă, iar aceasta va conţine propuneri concrete şi evaluări ale ameninţărilor pentru următorii ani. Criminalitatea organizată va fi, bineînţeles, inclusă în această strategie.
Ameninţările comune au nevoie de răspunsuri comune, şi, prin urmare, toate statele membre, autorităţile publice şi organizaţiile private ar trebui să folosească instrumente comune în mod eficient. Permiteţi-mi să prezint trei tipuri de criminalitate care sunt cu adevărat europene şi care au şi o dimensiune internaţională: traficul de persoane, criminalitatea informatică şi furtul de identitate. Comisia este hotărâtă să consolideze cooperarea în acest domeniu şi, de asemenea, pregăteşte propuneri operaţionale şi legislative în legătură cu acestea. Vom întreprinde acest lucru în cooperare cu statele membre, cu Parlamentul European şi cu ONG-urile, precum şi cu sectorul privat.
Coordonarea dialogului şi operaţiunile sunt cuvinte-cheie pentru viitor: schimbul de bune practici, standardele, orientările, dezvoltarea formării şi a cercetării ar trebui să sporească eficienţa şi înţelegerea reciproce. Cooperarea cu ţările candidate şi cu ţările terţe este importantă ca să combatem eficient criminalitatea.
Aş dori să subliniez faptul că o abordare ambiţioasă în cadrul procesului decizional depinde de voinţa politică a statelor membre. Punerea în aplicare eficientă şi eficace a măsurilor adoptate depinde de resursele naţionale alocate pentru realizarea obiectivelor. Comisia poate să susţină statele membre prin programe financiare în vederea cooperării la nivel european.
După cum ştiţi cu toţii, Tratatul de la Lisabona stipulează noi competenţe în domeniu pentru Parlamentul European şi aş dori să subliniez responsabilitatea şi rolul dvs. important în ceea ce priveşte modelarea securităţii în Uniunea Europeană.
Gay Mitchell
Îi mulţumesc doamnei comisar pentru răspunsul său. Anul trecut, am scris raportul Parlamentului privind Banca Centrală Europeană, iar unul dintre aspectele pe care le-am semnalat a fost creşterea semnificativă a numărului bancnotelor de 500 de euro şi cred că şi al bancnotelor de 200 de euro, dar, mai important, al bancnotelor de 500 de euro. Am prezentat posibilitatea că acestea sunt folosite pentru spălarea banilor, în scopuri infracţionale. Acum, înţeleg de la Regatul Unit că există adevărate îngrijorări cu privire la acest aspect.
Aş putea să o invit pe doamna comisar să abordeze în faţa Băncii Centrale Europene îngrijorările pe care le-am ridicat, pentru a determina cine foloseşte atât de multe bancnote de 500 de euro? Trebuie să spun că trebuie să existe o suspiciune întemeiată privind evaziunea fiscală sau, poate, alte tipuri de activităţi infracţionale.
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Vreau doar să-i mulţumesc onorabilului deputat pentru această informaţie. Voi analiza, cu siguranţă, acest subiect şi voi vedea dacă putem să depistăm anumite modele în acest sens. Pentru moment, nu pot să vă răspund, dar, cu siguranţă, voi analiza subiectul şi vă mulţumesc pentru că l-aţi sugerat.
Georgios Papanikolaou
Doamnă comisar, vă mulţumesc pentru răspuns. Aţi oferit informaţii şi aţi fost sinceră în acest răspuns în ceea ce priveşte data până la care dispuneţi de date, cu alte cuvinte, până în 2007. Eu v-am adresat această întrebare, la 6 aprilie 2010 şi la 5 mai 2010. După cum ştiţi, trei oameni şi-au pierdut tragic şi inutil viaţa în timpul demonstraţiilor paşnice desfăşurate de cetăţenii greci cerând un viitor mai bun.
Voi repeta întrebarea ca să obţin un răspuns mai exact. Intenţionează Comisia să desfăşoare o intervenţie mai sistematică şi să facă recomandări statelor membre referitor la aceste aspecte? Intenţionaţi să obţineţi mai direct şi mai rapid informaţii privind aceste aspecte, dat fiind faptul că problema pare să se înrăutăţească, în special în aceste momente, în numeroase state membre?
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Comisia - şi eu însămi - deplângem foarte mult decesele acestor trei persoane în cadrul recentelor revolte, astfel cum le-a descris deputatul. Este, întotdeauna, o adevărată tragedie când oameni nevinovaţi sunt afectaţi de aceste probleme. Deplângem acest lucru şi gândurile noastre sunt alături de familiile lor.
Aşa cum aţi spus, trebuie să ne actualizăm tot timpul statisticile, iar Eurostat analizează acest aspect. Sperăm că vom dispune în curând de o mai bună evaluare. Pentru moment, nu intenţionăm să avem nicio iniţiativă în acest sens. Aceste infracţiuni şi aceste decese sunt îngrozitoare, însă competenţa Comisiei este limitată la criminalitatea transfrontalieră şi la facilitarea cooperării dintre autorităţile naţionale şi autorităţile europene. Pentru moment, nu este planificată nicio iniţiativă în acest domeniu.
Subiect: Politica comună a UE în domeniul vizelor
În conformitate cu articolul 77 alineatul (2) litera (a) din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, precum şi cu legislaţia secundară cu acest temei juridic, în special cu Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei ţărilor terţe ai căror resortisanţi trebuie să deţină viză pentru trecerea frontierelor externe şi a listei ţărilor terţe ai căror resortisanţi sunt exoneraţi de această obligaţie (versiunea modificată), statele membre au obligaţia de a avea o politică comună a vizelor şi de a respecta principiul reciprocităţii.
În opinia Comisiei Europene, conceptul de "politică comună a vizelor” se referă exclusiv la stabilirea de norme uniforme pentru statele membre UE cu privire la ţările terţe? Sau se poate interpreta acest articol din Tratatul privind Uniunea Europeană, în afară de faptul că acesta reglementează politica vizelor cu privire la ţările terţe, şi ca obligaţie a Comisiei Europene şi a statelor membre ale Uniunii Europene de a depune eforturi ca în ţările terţe să fie valabile aceleaşi condiţii pentru toate statele membre ale UE?
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Politica vizelor din Uniunea Europeană este armonizată şi este o politică comună. Se bazează pe trei instrumente aplicabile statelor membre, şi anume Regulamentul (CE) nr. 539/2001 de stabilire a listei ţărilor terţe ai căror resortisanţi trebuie să deţină viză pentru trecerea frontierelor externe şi a listei ţărilor ai căror resortisanţi sunt exoneraţi de această obligaţie; în al doilea rând, codul vizelor care reglementează toate procedurile şi condiţiile pentru emiterea vizelor Schengen de scurtă şedere; şi, în cele din urmă, Regulamentul (CE) nr. 1683/95 de instituire a modelului uniform de viză. Aceste norme se aplică pentru toţi resortisanţii ţărilor terţe care sunt supuşi obligaţiei să deţină viză.
Primul regulament la care m-am referit stabileşte lista ţărilor terţe ai căror resortisanţi trebuie să deţină viză atunci când trec frontierele externe; aceasta este aşa-numita listă "negativă”. Dar există şi lista pozitivă: resortisanţii care sunt exoneraţi de această obligaţie în temeiul unor diverse criterii, între care reciprocitatea este un principiu de bază. Regulamentul este aplicabil tuturor statelor membre, cu excepţia Regatului Unit şi a Irlandei, şi, de asemenea, a Islandei, Norvegiei şi Elveţiei.
În conformitate cu principiul reciprocităţii, UE consideră că, în cazul resortisanţilor terţelor ţări care sunt exoneraţi de obligaţia să deţină viză pentru călătoriile în statele membre ale UE, ţările terţe ar trebui să acorde tratament reciproc pentru cetăţenii UE, exonerându-i de obligaţia să deţină viză atunci când călătoresc în ţara respectivă. Când o ţară terţă aflată pe lista pozitivă menţine sau introduce o obligaţie de a deţine viză pentru resortisanţii unuia, a două sau a mai multor state membre, se aplică mecanismele reciprocităţii. Acesta are loc într-un cadru în care Comisia ar putea să adopte măsuri ca să obţină revenirea la regimul călătoriilor fără vize pentru ţările terţe, sau, dacă acest lucru nu poate fi obţinut, să propună măsuri de represalii privind revenirea temporară la obligaţia de a deţine viză pentru resortisanţii ţării terţe respective.
Acest sistem s-a dovedit a fi foarte eficient, astfel cum arată măsurile adoptate de Comisie şi elaborate în raportul periodic de reciprocitate, şi, prin acest mecanism de reciprocitate, aplicabil din 2005, au fost notificate statelor membre 75 de cazuri de nereciprocitate, referitoare la 13 ţări terţe din lista pozitivă. De atunci, reciprocitatea a fost instituită în majoritatea dintre cele 13 ţări, şi anume, Japonia, Panama, Singapore, Australia, Uruguay şi Costa Rica, şi, recent, Comisia a încheiat negocieri privind exceptarea de la obligaţia de a deţine viză a Braziliei, iar acestea vă vor fi prezentate foarte curând dvs. şi Consiliului.
Probleme de nereciprocitate continuă să existe pentru anumite state membre în ceea ce priveşte SUA şi Canada, iar acesta este un lucru pe care îl abordăm întotdeauna cu aceste ţări.
Mecanismul nu se aplică în cazul în care o ţară terţă din lista negativă menţine sau impune obligaţia de a deţine viză numai pentru resortisanţii uneia sau mai multor state membre, sau dacă o ţară terţă aplică condiţii diferite pentru cetăţeni din state membre diferite. Acquis-ul comunitar nu include norme în astfel de cazuri şi nu stipulează un anumit mecanism, şi, prin urmare, este foarte dificil ca UE să intervină.
Pavel Poc
Doamnă comisar, dacă Comisia Europeană este un garant al politicii comune în materie de vize şi dacă această politică se întemeiază pe principiul reciprocităţii, care este, exact, perioada în cursul căreia intenţionează Comisia să continue să tolereze regimul fără precedent, asimetric, al vizelor, introdus de o ţară terţă, şi anume, Canada, împotriva unui stat membru al UE, respectiv, împotriva Republicii Cehe?
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Bineînţeles, cunosc cazul la se referă onorabilul deputat şi Comisia a fost extrem de implicată în acest subiect.
Autorităţile canadiene au înfiinţat un birou în Praga - aceasta este una dintre condiţiile pe care li le-am impus - şi, de asemenea, stabilesc o foaie de parcurs pentru revenirea la liberalizarea vizelor. Am avut mai multe întâlniri la nivel înalt cu Canada, Republica Cehă şi Comisia pentru a prezenta acţiunile pe care trebuie să le întreprindem. Canadienii au afirmat că îşi vor modifica legea şi o vor prezenta foarte curând Parlamentului lor în vederea modificării. Suntem în dialog cu ei şi cu autorităţile cehe ca să ne asigurăm că dialogul încă există, că există o atmosferă constructivă şi că putem să avansăm pe calea obţinerii unei soluţii la această situaţie. Aceasta va fi din nou discutată de statele membre în Consiliul de la începutul lunii iunie.
Regret că acest conflict nu a fost încă rezolvat, însă pot să îl asigur pe onorabilul deputat că încercăm, împreună cu colegii noştri cehi, să găsim o soluţie la această situaţie cât mai curând posibil.
Subiect: Aspecte nesoluţionate privind declaraţia comună Turcia-UE din 5 noiembrie 2009
Având în vedere:
declaraţia comună, semnată la 5 noiembrie 2009, de ministrul turc de interne, dl Atalay, de dl Barrot, vicepreşedintele Comisiei şi de dl Billström, preşedinte în exerciţiu al Consiliului şi, mai exact, punctul 3 din aceasta, care se referă la o reluare a negocierilor oficiale în vederea încheierii unui acord urmărind relansarea relaţiilor Turcia-UE, precum şi punctul 5 din cuprinsul ei, din care reiese că acordul dintre Turcia şi Frontex a fost încheiat la nivel tehnic;
răspunsul dat la întrebarea mea de dna Malmström, Preşedintă în exerciţiu a Consiliului, în cadrul şedinţei plenare a Parlamentului European din 16 decembrie 2009;
hărţuirea constantă pe care o practică forţele aeriene turce asupra aeronavelor Frontex, ar putea Comisia să răspundă la următoarele întrebări:
În ce fază se află negocierile la care se referă punctul 3 al declaraţiei comune? Există cumva vreo interferenţă în ceea ce priveşte deliberările în curs cu Frontex? Hărţuirea aeronavelor Frontex este oare legată de refuzul Turciei de a recunoaşte explicit frontierele UE din Marea Egee?
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Am o agendă încărcată astăzi! Aş dori să reamintesc faptul că am avut o istorie dificilă, negocierile cu Turcia fiind iniţiate deja în cursul mandatului din 2002, însă, recent, au existat multe măsuri extrem de pozitive. Anul trecut, concluzia Consiliului privind imigraţia ilegală a îndemnat la accelerarea negocierilor cu Turcia şi, tot anul trecut, predecesorul meu, dl Barrot, a vizitat Turcia împreună cu ministrul suedez Billström. În acel moment, a existat o declaraţie comună privind avansarea.
De atunci s-au înregistrat progrese. În iarnă au avut loc mai multe discuţii şi, în prezent, suntem foarte aproape de a ajunge la un consens în cadrul negocierilor privind acordul de readmisie cu Turcia.
Comisia este încrezătoare că părţile convenite ale textului sunt echilibrate şi că reflectă nevoile noastre, abordând, în acelaşi timp, îngrijorările Turciei. Lucrăm pentru a finaliza acest text cât mai curând posibil şi suntem permanent în contact cu autorităţile turce.
Obiectivul este să îl finalizăm şi să raportăm cu privire la rezultatele negocierilor în cadrul Consiliului din iunie. Vom informa deplin Parlamentul, deoarece, odată încheiate, i se va solicita să îşi dea acordul privind încheierea.
Referitor la regimul Frontex, nu există nicio legătură oficială între negocierea acordului de lucru şi acordul de readmisie UE-Turcia. Afirmând acest lucru, Comisia întreprinde acţiunile necesare ca să asigure coerenţa de ansamblu a abordării unor aspecte similare în ambele acte.
Comisia nu poate să comenteze în privinţa delimitării teritoriale sau a frontierelor unui anumit stat membru, deoarece aceste aspecte sunt responsabilitatea exclusivă a statelor membre şi a prevederilor aplicabile din dreptul internaţional. Am dori să încurajăm Frontex şi statele membre gazdă să asigure faptul că ţările terţe învecinate beneficiază de informaţii corespunzătoare privind desfăşurarea unor active cum sunt mijloacele aeriene în apropierea frontierelor înainte de lansarea unei operaţiuni comune.
Nikolaos Chountis
Doamnă comisar, dificultatea de a oferi un răspuns clar la o serie de întrebări similare mă face să îmi dau seama că aceste negocieri sunt, în orice caz, dificile şi, în opinia mea, confirmă problema că partea turcă ridică numeroase aspecte politice care îngreunează încheierea negocierilor.
V-aş fi foarte recunoscător dacă, de îndată ce aceste negocieri sunt încheiate, de îndată ce s-a ajuns la un acord, ne veţi informa în această privinţă. Aş dori să spun următoarele: în cursul recentei vizite a prim-ministrului turc în Grecia, la Atena, a fost semnat un protocol, un memorandum de cooperare cu Grecia privind aspecte referitoare la imigraţia ilegală. Vreau să vă adresez următoarea întrebare: poate acest memorandum, acest - să zicem - acord de readmisie dintre Grecia şi Turcia să înlocuiască acordul dintre Uniunea Europeană şi Turcia, aflat în curs de negociere?
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Fără a cunoaşte detaliile exacte ale acordului la care s-a ajuns între Turcia şi Grecia, cred că demonstrează atitudinea constructivă pe care o avem în ceea ce priveşte autorităţile elene, pe de o parte, şi cele turce, de cealaltă parte.
În paralel se desfăşoară negocieri cu Turcia. Astfel cum am afirmat, sunt foarte aproape să încheiem aceste negocieri. A fost o atmosferă foarte constructivă şi cred că aceasta demonstrează necesitatea ca Uniunea Europeană să realizeze acest lucru şi, de asemenea, interesul părţii turce pentru obţinerea unui acord cu noi în privinţa readmisiei. Bineînţeles, acest lucru este în avantajul tuturor părţilor.
Georgios Papanikolaou
(EL) Doamnă comisar, în celelalte răspunsuri pe care le-a primit, aţi afirmat, în mod expres, că Frontex negociază aspecte tehnice cu Turcia. Înţeleg acest lucru. Ne-aţi spus, recent, în cadrul Comisiei pentru libertăţi civile, justiţie şi afaceri interne, când aţi venit şi ne-aţi informat cu privire la aspecte din jurisdicţia domniei voastre, că acordul final cu Turcia privind aspecte referitoare la imigraţia ilegală înregistra, astfel cum aţi spus, progrese importante şi că era pe cale de a fi încheiat.
Nu ar trebui ca, în acest acord dintre Uniunea Europeană şi Turcia, să existe o dispoziţie privind Frontex între Uniunea Europeană şi Turcia? Nu este Frontex un factor foarte important în combaterea imigraţiei ilegale? Nu ştiu cât de multe ne puteţi spune cu privire la ceea ce cuprind negocierile, însă nu ne indică bunul simţ că, în acest moment, ar trebui să existe o dispoziţie privind operaţiunile şi acţiunile Frontex?
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Am avut posibilitatea să mă adresez, lunea trecută, Comisiei pentru libertăţi civile, justiţie şi afaceri interne şi repet ce am spus atunci, şi anume, că se înregistrează progrese în negocierile cu Turcia.
Referitor la Frontex şi la controlul la frontiera Turciei, au ajuns la un acord iniţial privind un proiect de acord de lucru la nivel tehnic. Se desfăşoară discuţii de ambele părţi şi, pentru moment, Frontex aşteaptă un răspuns din partea Turciei ca să poată continua discuţiile. Frontex este un factor important însă, în primul rând, trebuie să obţinem acordul şi apoi să continuăm în paralel discuţiile cu Frontex. Sunt de acord că mai este nevoie de multă cooperare în privinţa acestui lucru.
Subiect: Politicile UE de combatere a terorismului și programul de extrădări al CIA
Câteva evoluții recente au adus mai multă lumină în ceea ce privește participarea statelor membre în programul de extrădări al Statelor Unite ale Americii. Un studiu comun al ONU din 2010 a arătat că statele membre ale Uniunii Europene au colaborat și au participat la activități privind programul de extrădări al CIA și centrele de detenție secrete.
Având în vedere numeroasele abuzuri comise de statele membre în ultimii 8 ani și în contextul comunicării propuse de Comisie privind inventarierea politicilor de combatere a terorismului, poate Comisia să descrie în detaliu măsurile specifice pe care intenționează să le ia pentru ca politicile de combatere a terorismului să poată preveni asemenea abuzuri în viitor?
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Îi mulţumesc doamnei Sarah Ludford pentru această întrebare. După cum ştiţi, mă interesează acest subiect şi am şi cooperat în trecut în această privinţă. Este evident că libertatea trebuie însoţită de securitate, iar respectul pentru drepturile fundamentale şi statul de drept se află în centrul abordării Uniunii Europe privind combaterea terorismului. Trebuie întotdeauna întreprinse măsuri pentru combaterea terorismului în cadrul respectului deplin al drepturilor fundamentale, iar UE trebuie să fie exemplară în acest sens.
Aceasta nu este numai o cerinţă juridică, ci şi o condiţie-cheie pentru asigurarea credibilităţii şi legitimităţii, precum şi pentru promovarea încrederii reciproce dintre autorităţile naţionale şi a încrederii în rândul publicului larg. Prin urmare, Comisia va continua să urmeze o abordare de luptă împotriva terorismului, care urmăreşte să combine eficacitatea operaţională şi juridică şi fezabilitatea cu un angajament clar pentru respectarea drepturilor fundamentale.
Practicile cunoscute sub numele de transferuri şi deţineri secrete reprezintă încălcări grave ale drepturilor omului. Comisia a subliniat permanent acest lucru şi este rolul statelor membre implicate să înceapă sau să continue anchete detaliate, independente şi imparţiale pentru stabilirea adevărului. Aceasta este o obligaţie pozitivă ce decurge din Convenţia europeană a drepturilor omului, pentru a stabili responsabilităţile şi pentru a permite victimelor să beneficieze de despăgubiri. Din partea Comisiei, am încurajat Polonia şi România să efectueze investigaţii privind acuzaţiile referitoare la existenţa unor centre de deţinere secrete şi salutăm iniţierea cercetărilor penale din Polonia, din martie 2008.
De asemenea, Comisia a scris autorităţilor lituaniene salutând atitudinea proactivă a acestora de a iniţia investigaţii. În ceea ce priveşte dezbaterea privind zborurile de predare de deţinuţi şi implicaţiile acesteia pentru politica UE în domeniul aviaţiei, Comisia reţine anumite lecţii în contextul comunicării aviaţiei civile şi de afaceri începând cu ianuarie 2008. Mai mult decât atât, Cerului unic european, care a intrat în vigoare în ianuarie anul acesta, stipulează măsuri suplimentare pentru monitorizarea mişcărilor reale ale aeronavelor, iar noi vom continua să urmărim cu atenţie acest aspect - desigur, în limita competenţei noastre.
În 2008, în documentul public de lucru al său privind terorismul şi drepturile fundamentale, Comisia a oferit informaţii faptice extinse. Acesta este o sinteză a răspunsurilor oferite de statele membre la chestionarul privind dreptul penal, dreptul administrativ, dreptul de procedură şi drepturile fundamentale în lupta împotriva terorismului. Toate statele membre au răspuns la acest chestionar şi, în plus, în prezent, pregătim, din partea Comisiei, un exerciţiu de inventariere a principalelor măsuri şi iniţiative politice UE întreprinse în domeniul luptei împotriva terorismului până la intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona.
Politica de combatere a terorismului desfăşurată de statele membre la nivel naţional sau participarea la programul CIA de transfer de deţinuţi nu vor fi evaluate în mod specific în acest context, însă este evident ce crede Comisia despre acest lucru şi vom continua să urmărim progresele din statele membre, inclusiv provocările de natură juridică iniţiate împotriva măsurilor de combatere a terorismului în instanţele naţionale şi să reţinem lecţii din elaborarea unei politici durabile la nivelul UE.
Sarah Ludford
autoare. - Doamnă comisar Malmström, cred că zicala "a pune lupul de pază la oi” nu a fost niciodată mai potrivită, şi eu am salutat întotdeauna faptul că trebuie să lucrez du dvs. în privinţa acestor aspecte.
Cred că ce aţi spus dvs. este, într-o anumită măsură, încurajator, prin faptul că semnalează o anumită consolidare a supravegherii şi a mecanismelor de care Comisia va dispune în viitor, însă adevărul este că există un trecut. Statele membre au participat la transferuri ilegale de deţinuţi ale CIA, la tortură şi la dispariţii şi atunci a existat o lipsă de supraveghere şi răspundere. Au existat multe puncte de vedere privind drepturile omului, ca şi acum, însă există un decalaj enorm între punctele de vedere şi realitate. Nu suntem, încă, pe deplin înclinaţi spre asumarea răspunderii.
Poate Comisia, în calitate de garant al tratatelor, să identifice măsuri care ar putea fi întreprinse în continuare nu numai ca să încercăm şi să ne asigurăm că statele membre îşi respectă obligaţiile în viitor, dar şi ca să putem să efectuăm, în continuare, cercetări - inclusiv, sper, cu adevărat, o anchetă publică corespunzătoare acum, în mandatul noului guvern din Regatul Unit - ca să ne asigurăm că ştim, pe deplin, ce s-a întâmplat în trecut şi ce nu a avut efect?
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Cred că activitatea desfăşurată de Parlamentul European privind acest aspect a fost extrem de importantă pentru evidenţierea programului de transfer şi expunerea lucrurilor care s-au întâmplat. Aceasta a creat o forţă de acţiune, dar şi o opinie publică solidă de a afla adevărul. După cum am afirmat, Comisia a îndemnat şi a încurajat investigaţii depline, detaliate, în ţările implicate şi va continua să urmărească şi să asigure faptul că acestea sunt, într-adevăr, efectuate. Propunerea privind Cerul unic european ne ajută să monitorizăm în continuare acest lucru.
Vom urmări acest lucru şi vom continua să facem presiuni pentru existenţa clarităţii. Cu excepţia acestui lucru, nu există, în mod concret, foarte multe lucruri pe care poate să le facă Comisia Europeană, dar suntem bucuroşi să ne desfăşurăm activitatea împreună cu Parlamentul European ca să continuăm să facem presiuni pentru asigurarea clarităţii şi să ne asigurăm că acest lucru nu va face parte din politica europeană de combatere a terorismului.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Doamnă Malmström, aş dori să vă solicit informaţii privind un aspect care, în opinia mea, este important. Combaterea terorismului - şi, bineînţeles, ştim, foarte bine, cu toţii, că trebuie să combatem terorismul - este un aspect pentru care statele membre trebuie, de asemenea, să coopereze. În această privinţă, aş dori să adresez următoarea întrebare: observaţi că există o tendinţă mai mare din partea statelor membre ale Uniunii în ceea ce priveşte cooperarea şi, de asemenea, că există o tendinţă şi mai mare în ceea ce priveşte schimbul reciproc de diferite informaţii extrem de importante, necesare pentru combaterea terorismului? Au existat modificări pozitive în acest sens?
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Combaterea terorismului este, desigur, un element crucial al politicii Uniunii Europene. Principalele măsuri sunt întreprinse de serviciile naţionale, de autorităţile poliţieneşti şi de politicienii naţionali. Uniunea Europeană poate sprijini aceste iniţiative, putem să oferim un anumit cadru juridic şi putem să ne asigurăm că este respectată Carta drepturilor fundamentale. Dispunem de o anumită finanţare, putem să oferim sprijin victimelor şi putem să încurajăm cooperarea viitoare.
Opinia mea este că între statele membre există foarte multă cooperare în acest sens. Bineînţeles, există, încă, problema sensibilă a schimbului de informaţii secrete. Acest lucru se bazează pe încredere - sau, uneori, lipsa de încredere. El trebuie dezvoltat şi nu poate fi obţinut decât prin armonizarea şi asigurarea faptului că sistemele Uniunii noastre Europene respectă, pe deplin, statul de drept şi că sunt foarte fiabile. Acesta este un domeniu în care Uniunea Europeană poate acorda ajutor. În Programul de la Stockholm şi în cadrul discuţiilor care au condus la acesta a existat o voinţă clară din partea statelor membre privind consolidarea cooperării - reciproce, în cadrul Uniunii Europene, dar şi cu ţările terţe - pentru combaterea terorismului. Bineînţeles, acest lucru trebuie făcut mereu cu respectarea drepturilor fundamentale, iar programul CIA de transfer de deţinuţi nu face parte din acestea.
Preşedintele
Întrucât tratează acelaşi subiect, următoarele întrebări vor fi adresate împreună:
Subiect: Intreprinzători şi IMM-uri
În contextul viitoarei săptămâni a IMM-urilor (25 mai - 1 iunie 2010) şi a Premiilor europene pentru întreprinderi (31 mai), este Comisia în măsură să prezinte informaţii actualizate privind stadiul implementării Legii micilor întreprinderi, în special în privinţa măsurilor referitoare la pregătirea pentru investiţii a întreprinzătorilor, îmbunătăţirea accesului la credit al acestora, reducerea sarcinilor administrative şi, în special, la iniţiativele şi deciziile de politici ale statelor membre, menite să asiste IMM-urile în abordarea problemelor care împiedică dezvoltarea acestora?
Subiect: IMM-urile
Preconizează Comisia elaborarea unor măsuri care să ajute IMM-urile aflate în dificultate de pe teritoriul UE? Ia Comisia în considerare posibilitatea de a introduce un sistem special de sprijinire a tinerilor întreprinzători care încearcă să creeze IMM-uri de succes în Uniune, reducând astfel ponderea acordată ISD de către UE în dezvoltarea industriei?
Subiect: IMM-urile și crearea de locuri de muncă
Este bine cunoscut faptul că întreprinderile mici și mijlocii reprezintă cheia reducerii șomajului în Europa. Cu toate acestea, IMM-urile suportă o povară normativă disproporționată în comparație cu companiile mai mari, datorită economiilor de scară. Dacă fiecare IMM din Europa ar putea crea mâine un loc de muncă, acest fapt ar avea un efect pozitiv categoric asupra nivelurilor de ocupare a forței de muncă.
Ce măsuri adoptă Comisia pentru a stimula potențialul IMM-urilor de creare de locuri de muncă prin intermediul reformei cadrului de reglementare și al investițiilor, spre exemplu? Ce ținte și-a fixat Comisia și cum își va propune să monitorizeze aceste ținte?
Subiect: Săptămâna europeană a IMM-urilor
Săptămâna următoare este Săptămâna europeană a IMM-urilor. Scopul său este de a promova antreprenoriatul, inovarea şi competitivitatea şi de a furniza informaţii cu privire la eforturile depuse de Uniunea Europeană şi de autorităţi la toate nivelurile pentru a susţine şi a finanţa microîntreprinderile şi întreprinderile mici şi mijlocii.
Cea mai mare provocare cu care se confruntă întreprinderile mici şi mijlocii în prezent este asigurarea capitalului şi a finanţării. Există multe întreprinderi mici, mici societăţi familiale şi întreprinderi nou înfiinţate care au avut mult succes, dar care acum sunt vulnerabile deoarece nu îşi mai pot asigura capitalul. Ce se poate face la nivel european pentru a rezolva această problemă?
Subiect: Măsuri de reducere a costurilor administrative ale IMM-urilor
Poate prezenta Comisia măsurile pe care le ia în vederea reducerii costurilor administrative inutile ale întreprinderilor mici şi mijlocii din Uniunea Europeană?<
Mairead McGuinness
Domnule preşedinte, dumneavoastră fiind acum liberal, aş putea să vă solicit să clarificaţi care sunt întrebările la care se va oferi răspuns? Este inclusă întrebarea nr. 33, partea a 3-a, între acestea? Încercăm cu toţii să participăm la mai multe reuniuni. Ar fi foarte util dacă ne-aţi putea clarifica cu privire la care sunt, exact, întrebările la care se va oferi răspuns.
Preşedintele
Cred că este foarte puţin probabil să ajungem la întrebarea nr. 33. Dacă aceasta este întrebarea pe care o aşteptaţi, nu v-aş recomanda acest lucru.
Dl Tajani va oferi acum un singur răspuns şi, după aceea, vor oferi autorilor - şi altor colegi - posibilitatea să adreseze o întrebare suplimentară.
Permiteţi-mi să subliniez că vom încheia şedinţa la ora 20.30, pentru că personalul şi interpreţii trebuie să reuşească să ia masa înainte să reluăm dezbaterile la ora 21.00.
Antonio Tajani
Domnule preşedinte, vorbesc în noua mea calitate deja de doi ani. Întreprinderile mici şi mijlocii reprezintă, în continuare, o prioritate pentru noua Comisie, care este convinsă de necesitatea de a întreprinde tot ce îi stă în putinţă ca să prevină transformarea crizei financiare într-o criză socială, care va afecta, în principal, întreprinderile mici şi mijlocii şi pe angajaţii acestora.
De la adoptarea Small Business Act în 2008, au fost obţinute progrese importante. Comisia a adoptat cinci propuneri legislative privind Small Business Act, dintre care două au fost deja puse în aplicare: regulamentul de exceptare pe categorii privind ajutoarele de stat şi directiva privind cotele reduse de TVA; celelalte trei, directiva privind întârzierea efectuării plăţilor, directiva privind facturarea TVA şi regulamentul privind statutul de societate privată europeană sunt încă la nivel de discuţie aici, în Parlament, şi în Consiliu.
De asemenea, Comisia a iniţiat acţiunile nelegislative necesare; în prezent, a fost introdus un "test IMM” în cadrul consiliului pentru studiile de impact, pentru a îmbunătăţi calitatea legislaţiei. Iată un exemplu: directiva privind întârzierea efectuării plăţilor şi exceptarea microîntreprinderilor de la sarcinile contabile.
Statele membre au demonstrat şi o voinţă politică puternică de punere în aplicare a Small Business Act: de exemplu, au inclus "testul IMM” în procedurile decizionale naţionale, iar întreprinderile mici şi mijlocii s-au numărat între principalii beneficiari ai măsurilor adoptate de statele membre în contextul programului de redresare europeană privind combaterea crizei. De exemplu, crearea şi extinderea împrumuturilor şi garanţiilor pentru întreprinderile mici şi mijlocii s-au numărat printre măsurile adoptate pentru îmbunătăţirea accesului la finanţe.
Totuşi, metodele alese şi rezultatele obţinute sunt diferite de la stat la stat şi, prin urmare, trebuie să continuăm să lucrăm în sensul aplicării legii micilor întreprinderi la nivel naţional. Consider, aşadar, că este crucial să urmăm planurile de acţiune desfăşurate şi să ne asigurăm că principiile şi planurile de acţiune recomandate sunt puse în aplicare atât la nivel european, cât şi la nivel naţional.
Politica în sprijinul întreprinderilor mici şi mijlocii este pe deplin sprijinită de strategia Europa 2020, ca parte integrantă a numeroase iniţiative-reper avute în vedere şi va fi supusă unei verificări specifice când strategia va fi pusă în aplicare în statele membre. Una dintre cele 10 orientări suplimentare propuse de Comisie solicită statelor membre să pună în aplicare o serie de măsuri pentru întreprinderile mici şi mijlocii, conform principiilor din Small Business Act.
Etapa următoare va implica asigurarea faptului că statele membre încorporează aceste măsuri în programele lor de reformă naţională. Până la sfârşitul anului vom fi efectuat o analiză detaliată a punerii în aplicare a Actului, ca să evaluăm progresul obţinut şi să identificăm noi planuri de acţiune care iau în considerare şi priorităţile Europa 2020. Principalele domenii de acţiune vor include îmbunătăţirea accesului la credite şi inovare, încurajarea spiritului de iniţiativă şi promovarea internaţionalizării întreprinderilor mici şi mijlocii. Întreprinderile mici şi mijlocii, în special cele conduse de tineri antreprenori, se vor număra între principalii beneficiari ai acestor noi iniţiative.
Acordând atenţie dificultăţilor cu care se confruntă în prezent întreprinderile mici şi mijlocii când încearcă să acceseze finanţările, Comisia Europeană a urmărit îndeaproape evoluţiile din sector, colaborând în special cu Banca Centrală Europeană în vederea efectuării de anchete periodice privind această situaţie.
De asemenea, Comisia a elaborat o serie de programe care oferă sprijin financiar pentru a ajuta întreprinderile mici şi mijlocii să obţină accesul la capitalul de care au nevoie pentru desfăşurarea activităţilor lor. De exemplu, Programul-cadru pentru inovare şi competitivitate încorporează anumite instrumente financiare dezvoltate împreună cu Fondul European de Investiţii, care asigură stimulente pentru operaţiunile cu risc şi operaţiunile de garantare a împrumuturilor pentru întreprinderi. Programul Jeremie, finanţat din Fondul european de dezvoltare regională, oferă o gamă largă de produse financiare specifice pentru dezvoltarea şi consolidarea întreprinderilor mici şi mijlocii în teritoriul european în ansamblu. În cele din urmă, noul instrument de microfinanţare europeană, o iniţiativă comună a Comisiei şi a Băncii Europene de Investiţii, este creat special pentru microîntreprinderile care au dificultăţi în obţinerea finanţării ad-hoc.
Şi accesul întreprinderilor mici şi mijlocii la credite s-a îmbunătăţit datorită unei creşteri a sumei liniilor de credit acordată de Banca Europeană de Investiţii băncilor intermediare care sunt responsabile cu realocarea sumelor către întreprinderile mici şi mijlocii sub formă de împrumuturi. În 2009, Banca Europeană de Investiţii a acordat instituţiilor financiare o sumă totală de 13 miliarde de euro; echivalentul unei creşteri de 55 % faţă de anul precedent. Doresc să vă informez că mai mult de 75 % din cele 21 de miliarde de euro acordate în 2008-2009 au ajuns la întreprinderile mici şi mijlocii cărora le erau destinate, adică la 50 000 de întreprinderi mici şi mijlocii din întreaga Uniune.
Cu câteva zile în urmă, şi Comisia a organizat o conferinţă la nivel înalt la care s-u reunit bănci, fonduri cu capital de risc şi întreprinderi mici şi mijlocii; la reuniune au participat şi reprezentanţi din partea Parlamentului European. Acest lucru ne-a permis să examinăm situaţia actuală de pe piaţă şi să explorăm noi idei şi strategii de îmbunătăţire a accesului la finanţe pentru întreprinderile mici şi mijlocii. A fost o ocazie importantă să discutăm posibile planuri de acţiune care trebuie efectuate pentru a ajuta întreprinderile să susţină redresarea şi creşterea economică.
Unul dintre planurile de acţiune hotărâte a fost instituirea unui forum de discuţii permanente cu instituţii financiare, fonduri cu capital de risc şi reprezentanţi ai întreprinderilor mici şi mijlocii. Comisia Europeană va prezida reuniuni trimestriale. Concluziile acestui forum vor reprezenta prima etapă a unei strategii care urmăreşte să stabilească un plan de acţiune pentru a asigura accesul la credite şi capital pentru întreprinderile mici şi mijlocii din Uniunea noastră.
În cele din urmă, voi profita de această dezbatere ca să informez Parlamentul că, în cadrul primei Săptămâni europene a IMM-urilor, vor fi organizate peste 1 200 de evenimente naţionale, regionale şi locale referitoare la o gamă largă de aspecte care afectează acest sector. Săptămâna IMM-urilor va avea loc în perioada 25 mai - 1 iunie, în acelaşi timp cu ceremonia de acordare a Premiilor europene pentru spiritul antreprenorial, planificată pentru 31 mai la Madrid.
Acestea au ca scop confirmarea angajamentului meu personal pentru asigurarea faptului că locurile de muncă din Uniunea noastră pot fi apărate oferind sprijin întreprinderilor mici şi mijlocii. Restructurarea necesară a industriei private la scară largă va cauza pierderea câtorva locuri de muncă, iar singura cale prin care putem să consolidăm locurile de muncă este să sprijinim dezvoltarea întreprinderilor mici şi mijlocii, care reprezintă coloana vertebrală a economiei europene.
Marian Harkin
autoare. - Doresc să o felicit pe doamna comisar pentru progresele obţinute. Totuşi, doamnă comisar, aţi vorbit despre faptul că una dintre probleme majore este accesul la capital şi aţi menţionat Banca Europeană de Investiţii. Aceasta a distribuit fonduri către băncile irlandeze, pentru a le distribui, în continuare, către IMM-uri. Cu toate acestea, nu este distribuită o sumă considerabilă, în principal din cauza necorelărilor dintre nevoile IMM-urilor - un anumit gen de refinanţare - şi obiectivul Băncii Europene de Investiţii, şi anume, bani pentru investiţii pe termen mediu. Prin urmare, doresc să vă întreb dacă sunteţi de acord că trebuie instituite anumite măsuri pentru IMM-urile care au nevoie de refinanţare şi ce rol ar putea să joace Comisia. Mai mult, aţi favoriza un sistem de garantare a întreprinderilor, similară cu cea existentă în Regatul Unit?
Jim Higgins
Domnule preşedinte, sunt în totalitate de acord cu declaraţiile comisarului privind faptul că IMM-urile sunt foarte importante, nu numai datorită numărului de locuri de muncă pe care le creează, dar şi pentru că sunt mult mai stabile decât companiile mari care se înfiinţează şi nu au niciun fel de loialitate faţă de regiune sau de ţară.
Sunt pe deplin de acord cu declaraţia colegei mele, Marian Harkin, privind faptul că lipsa finanţelor este, în prezent, cel mai mare obstacol, iar Comisia s-a referit la acest lucru. De asemenea, există prea multă birocraţie sau sarcini birocratice.
Gay Mitchell
autor. - Doresc să îl întreb pe comisar dacă va analiza aspectele finanţării indirecte ale problemelor cu care se confruntă IMM-urile.
De exemplu, nu ştiu care este situaţia în ţara dvs., dar, în ţara mea, nu mai există administratori de bănci. Dăm bani băncilor, însă băncile nu evaluează persoanele în funcţie de experienţa, de caracterul şi de cunoştinţele lor în domeniul afacerilor. Am intrat în încurcătura în care ne aflăm pentru că oamenii erau în modul automat. Într-o anumită măsură, încă sunt în acest mod. Cum se câştigă alegerile? Cu câte un vot. Dacă putem crea un loc de muncă în fiecare IMM din Europa, vom pune capăt crizei şomajului.
Vă rog să vă consultaţi cu Banca Centrală Europeană şi cu Banca Europeană de Investiţii şi să încercaţi să vă exercitaţi influenţa ca să revenim la administratorii tradiţionali ai băncilor care colaborează cu IMM-urile şi le sprijină în dezvoltarea afacerilor lor. Acest lucru va aduce beneficii.
Liam Aylward
Întrebarea evidentă este dacă Comisia crede, într-adevăr, că Săptămâna IMM-urilor îşi poate atinge obiectivele? Aş putea să întreb Comisia ce acţiuni pot fi întreprinse ca să se asigure faptul că Uniunea Europeană şi statele membre creează un mediu în care antreprenorii şi afacerile de familie să supravieţuiască, să se dezvolte şi să prospere, iar spiritul antreprenorial să fie recompensat, nu împiedicat, aceasta fiind, adesea, situaţia în actualul mediu economic?
Antonio Tajani
Domnule preşedinte, voi fi concis: sunt de acord cu observaţiile tuturor deputaţilor în Parlament care au luat cuvântul în această dezbatere.
Referitor la Banca Europeană de Investiţii, am întreprins acţiuni imediate după ce mi-am preluat postul de comisar pentru industrie şi spirit antreprenorial pentru a mă întâlni cu dl preşedinte Maystadt şi a-l îndemna să pună la dispoziţie cele 30 de miliarde de euro alocate pentru sprijinul întreprinderilor mici şi mijlocii de la Banca Europeană de Investiţii. Am promis acest lucru Parlamentului în cursul audierii mele, înainte să-mi încredinţeze postul de comisar pentru industrie şi spirit antreprenorial.
Ca să continui, răspunsul dlui preşedinte a fost foarte pozitiv: domnia sa mi-a spus că, după o îngheţare iniţială, aproximativ 6-7 miliarde de euro dintre cele 30 de miliarde de euro alocate au ajuns la destinaţiile vizate. L-am îndemnat pe dl preşedinte să grăbească datele de punere la dispoziţie.
Există şi o problemă referitoare la băncile din regiunea noastră - o chestiune semnalată de ultimul vorbitor - pentru că sistemul bancar european este foarte diversificat: nu toate băncile sunt la fel. Unele bănci se implică în speculaţii financiare, însă, din fericire, mai avem o reţea bancară în care administratorul cunoaşte omul de afaceri care apelează la aceasta pentru a solicita un credit şi, astfel, poate avea încredere în el, şi, de asemenea, ştie că banii pe care îi investeşte vor fi reinvestiţi în bancă, iar ce s-a întâmplat în Statele Unite ale Americii nu se va întâmpla aici.
Reuniunea pe care am organizat-o în urmă cu două zile, la care au participat mulţi dintre colegii din Parlamentul European, a vizat, într-adevăr acest lucru: dezvoltarea unei strategii. De aceea am spus că am instituit un forum care va conduce, mai târziu, la un plan de acţiune privind furnizarea de credite.
Obiectivul este ca întreprinderile noastre mici şi mijlocii să fie competitive. Pentru ca acestea să fie competitive trebuie să existe inovare, însă inovarea nu este posibilă dacă nu sunt alocate fonduri în acest scop. De aici, principalul meu angajament faţă de implicarea băncilor - chiar şi a băncilor care furnizează credite. Multe dintre acestea s-au angajat să facă acest lucru în viitor. Adoptăm măsuri solide, cu susţinere din partea Comisiei, implicând bănci şi operatori financiari, precum şi Banca Europeană de Investiţii, care a delegat doi vicepreşedinţi care să participe la această dezbatere. Obiectivul acestei acţiuni este să atingem cel puţin unele dintre aceste obiective, având convingerea că întreprinderile mici şi mijlocii reprezintă, astăzi, cel mai bun instrument pentru depăşirea crizei şi - aşa cum am spus la începutul intervenţiei mele - pentru evitarea transformării crizei economice şi financiare într-o criză socială.
Puteţi fi siguri de implicarea mea deplină în apărarea, protejarea şi sprijinirea întreprinderilor mici şi mijlocii - iar acest lucru se aplică şi pentru aspectele financiare - în speranţa că acestea vor putea să crească şi că vor apărea noi afaceri, deoarece obiectivul nostru este acelaşi ca întotdeauna: printr-o economie de piaţă care permite întreprinderilor mici şi mijlocii să devină tot mai competitive, putem crea o politică socială reală, conform Tratatului de la Lisabona.
Preşedintele
Îmi cer scuze colegilor pentru timpul afectat întrebărilor destul de redus din cauza dezbaterii anterioare, care a depăşit cu 25 de minute timpul afectat.
Întrebările care nu au primit răspuns din lipsă de timp vor primi răspuns în scris (a se vedea anexa).
Timpul afectat întrebărilor s-a încheiat.
(Şedinţa a fost suspendată la ora 20.30 şi reluată la ora 21.00)
