Různé
Mario Mauro
(IT) Pane předsedající, hovořím na základě článku 176 jednacího řádu. Dnes večer odmítl Nejvyšší soud v Brazílii vydání několikanásobného vraha, Cesara Battistiho.
Tato sněmovna vyzývala nejméně ve dvou usneseních k opačnému rozhodnutí. Proto bych byl rád, aby bylo kromě mého zklamání uvedeno do zápisu i mé přání, aby kancelář Parlamentu napsala brazilským orgánům, vyjádřila zklamání celého Evropského parlamentu a především vyjádřila náš soucit a zármutek rodinám obětí, které již třicet let čekají na spravedlnost.
Předsedající
Jsem rád, že pan Mauro tak trefně vystoupil ... (Pan Borghezio hovoří bez mikrofonu). Jsem přesvědčen, že celá sněmovna sdílí zklamání a hlubokou hořkost z přijatých rozhodnutí, a proto mohu jen zopakovat to, co v této věci Parlament již nejméně dvakrát jasně uvedl. Předejme v současném zklamání a s naprostou jasností brazilským orgánům naše rozhořčení.
Licia Ronzulli
(IT) Pane předsedající, já chci jen poblahopřát paní Weisbergerové, která se nedávno stala matkou a která je tu přítomna i se svou dcerkou, i všem novým matkám v této sněmovně, těm, které se stanou matkami a těm, jako jsem já, které se snaží být dobrými matkami a dobrými poslankyněmi.
Je krásné, jak je tato sněmovna oživena symboly naděje, ale ... (řečnice byla přerušena nepokojem ve sněmovně). Prosím vás o pozornost, neboť je to důležité a já cítím povinnost vám sdělit, co mám na mysli. Podívejme se na to, zda dokážete být dospělejší, neboť v posledních dnech slyším poznámky, jako "Parlament není hřiště. Tohle není žádná školka. Děti ven a matky ven". Co je ještě horší, dokonce tu zaznělo, že "přítomnost dětí vrhá na poslance špatné světlo".
Vzhledem k tomu, že my sami často vytváříme právní předpisy o vyváženosti pracovního a soukromého života, je skutečně absurdní, že v této sněmovně zaznívají takové poznámky, tím spíše, pokud je pronášejí ženy.
