De offentliga finanserna i EMU - 2007 och 2008 (kortfattad redogörelse)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Donata Gottardi, för utskottet för ekonomi och valutafrågor, om de offentliga finanserna i EMU - 2007 och 2008.
Donata Gottardi
Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! För exakt ett år sedan fattade vi beslutet att slå ihop betänkandena om de offentliga finanserna för 2007 och 2008. Det fanns minst två skäl till detta: att försöka påskynda processen och ta hänsyn till tecknen på förändring. Då kände vi inte till hela omfattningen av förändringarna, men det var redan uppenbart att vi genom att analysera två år samtidigt skulle få en mer övergripande och korrekt bedömning. Och det hade vi rätt i. Det betänkande vi ska rösta om i morgon har uppdaterats löpande.
Den starka kopplingen mellan offentliga finanser och den finansiella och ekonomiska krisen är mycket tydlig. Tänk bara på de resurser som anslagits för att rädda banker och storföretag och på tillverkningsstödet. Man får heller inte glömma kraven i synnerhet från små och medelstora företag, och skyddet av medborgarna mot lågkonjunkturens effekter. Alla dessa åtgärder har kommit till EU-institutionernas och de enskilda medlemsstaternas kännedom. De får dock inte undergräva eller försvaga vår syn på och vårt åtagande gentemot framtida generationer.
I betänkandet behandlas minst två nivåer: en generell och stabil nivå som gäller i alla situationer och en nivå som utgör en nödåtgärd under den rådande krisen. Här kvarstår eller förstärks till och med principen om att hållbara offentliga finanser av hög kvalitet är nödvändiga inte bara för enskilda länder utan också för ekonomins och den europeiska sociala modellens styrka. När det gäller inkomsterna måste åtgärder vidtas för att bredda skattebasen, samtidigt som man ser till att inte progressivitetsprincipen utarmas. Dessutom måste skattetrycket på arbete minskas, framför allt för medel- och låginkomsttagare samt pensionärer. På utgiftssidan måste man bedöma kontexten, kraven och befolkningens sammansättning, och ta vederbörlig hänsyn till genusfrågor och den demografiska förändringen. I stället för att göra godtyckliga minskningar bör målet vara att omorganisera utgifterna, delvis genom att omfördela budgetposter och modernisera offentliga förvaltningar.
Ett bra sätt att åstadkomma detta är genom genusbudgetering. Det är en metod som Europaparlamentet har understött och främjat under en tid, men den är långt ifrån norm. Metoden ger ökad insyn och jämförbarhet och godtas lättare av medborgarna, vilket ger ökat förtroende och en större ansvarskänsla.
Dagens instabilitet utan tidigare motstycke kräver beslutsamma åtgärder. Om den offentliga sektorns ingripanden åter har blivit centrala och viktiga får vi inte göra om samma misstag igen - det vore ännu mer oförlåtligt. I stället måste vi styra krisen mot en ny utvecklingsmodell som är verkligt hållbar, både miljömässigt och socialt.
När vi talar om samordning på EU-nivå bör vi tänka på att ha vår egen styrning mot cykliska svängningar, agera samfällt mot ett gemensamt mål, trappa upp kampen mot skatteflykt och skatteparadis och samordna de nationella planerna. När vi ingriper för att hjälpa företag måste vi bedöma inverkan på konkurrensen, jämbördiga villkor och den inre marknadens funktion och garantera övervakning, ansvar, restriktioner och konsekvent beteende. Översynen av stabilitets- och tillväxtpakten medger en kontrollerad flexibilitet som bör användas med omsorg, utifrån ett långsiktigt perspektiv.
Man bör gjuta nytt liv i den makroekonomiska politiken och i gemensamma investeringar inom strategiska, förutbestämda sektorer där man använder instrument som Eurobond, samtidigt som man håller ett vakande öga på den regionala nivån och de regionala stabilitetsplanerna. Det rådde brett samförstånd om betänkandet i utskottet för ekonomi och valutafrågor, då flertalet politiska grupper var eniga om denna vision. Jag hoppas verkligen att detta är upptakten till ett positivt utfall i morgondagens omröstning.
Androulla Vassiliou
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Kommissionen välkomnar Gottardibetänkandet och innehållet stämmer väl överens med kommissionens två tidigare rapporter från juni 2007 och 2008 om offentliga finanser i EMU. Kommissionen håller också med om innehållet i föredragandens tre senaste ändringsförslag från den 7 januari.
Europaparlamentets betänkande bekräftar också att den granskade stabilitets- och tillväxtpakten hittills har fungerat som den ska. Många medlemsstater har gjort stora ansträngningar för att uppfylla kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Sedan den ändrades har både förbättrande och förebyggande åtgärder tillämpats i enlighet med bestämmelserna i pakten och dess genomförande har inte försvagats.
Emellertid betonar man i betänkandet de mycket negativa ekonomiska utsikterna för EU och euroområdet under 2009. Tillväxten har avtagit avsevärt, så till den grad att vi kommer att få se en fullständig nedgång i år. De övergripande ekonomiska utsikterna för 2010 är också nedslående och kommissionen håller därför med Europaparlamentet om att det är mycket viktigt att stödja efterfrågan genom en diskretionär finanspolitik.
Skattepolitiken måste emellertid hållas kvar på en hållbar kurs för att förankra förväntningarna på en ordnad lösning på krisen. Kommissionen delar här parlamentets oro över de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet och fortsätter att lägga tyngdpunkten på att utvärdera dem.
Kommissionen kommer att offentliggöra en ny rapport om den långsiktiga stabiliteten i EU:s offentliga finanser under hösten 2009. Kommissionen instämmer också i Europaparlamentets åsikt att de offentliga utgifterna måste omorienteras för att man ska kunna förbättra kvaliteten på de offentliga utgifterna i enlighet med Lissabonstrategin. En sådan politisk inriktning är helt klart en del av de integrerade politiska riktlinjerna som antagits av Europeiska rådet. Kommissionen arbetar med en mer systematisk utvärdering för att mäta kvaliteten på utvecklingen av de offentliga finanserna där man även beaktar aspekterna på resultatbaserad budgetering.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på tisdag kl. 12.00.
Skriftlig förklaring (artikel 142)
Silvia-Adriana Ţicău  
Våren 2006 genomgick tolv medlemsstater förfarandet vid alltför stora överskott. Till följd av genomförandet av rekommendationer och beslut som rådet utfärdat för länder med alltför stora överskott närmar sig antalet medlemsstater som omfattas av förfarandet vid alltför stora underskott noll, nu när två och ett halvt år har förflutit. Denna prestation möjliggjordes av de gynnsamma ekonomiska förhållandena under 2006 och 2007. Under perioden 2008-2009 står vi inför en ekonomisk kris som i många medlemsstater redan har lett till lågkonjunktur, stigande arbetslöshet och en mängd konkurser, särskilt bland små och medelstora företag. Den europeiska ekonomiska återhämtningsplanen ger möjligheter till stora offentliga investeringar i modernisering av transport- och energiinfrastruktur. Medlemsstaterna utformar program i syfte att stödja små och medelstora företag så att dessa kan fortsätta med sin verksamhet. Under dessa förhållanden kommer medlemsstaterna både inom och utanför euroområdet att få det svårt att uppfylla konvergenskriterierna. Jag menar att åtgärder måste antas på EU-nivå för att göra det möjligt för medlemsstaterna att hantera aktuella utmaningar som den åldrande befolkningen, migration, klimatförändring osv. Jordbruk, utbildning, hälsa och transport, som är nyckelområden för EU:s ekonomiska utveckling och EU-medborgarnas livskvalitet, måste stödjas av särskild offentlig politik.
