Riktlinjerna för 2012 års budget - Övriga avsnitt (debatt)
Talmannen
Sammanträdet kommer nu att fortsätta. Den första punkten är ett betänkande av José Manuel Fernandes, för budgetutskottet, om riktlinjerna för budgetförfarandet för budgetåret 2012, avsnitt I - Europaparlamentet, avsnitt II - rådet, avsnitt IV - domstolen, avsnitt V - revisionsrätten, avsnitt VI - Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, avsnitt VII - Regionkommittén, avsnitt VIII - Europeiska ombudsmannen, avsnitt IX - Europeiska datatillsynsmannen, avsnitt X - Europeiska utrikestjänsten (Α7-0049/2011).
José Manuel Fernandes
Fru talman! Först och främst vill jag gratulera dig, kommissionsledamoten och alla mina kolleger som är här i dag. Jag vill också tacka alla som deltog i utarbetandet av detta betänkande, och särskilt skuggföredragandena från de olika politiska grupperna.
Arbetet har lett fram till ett brett samförstånd, vilket framgick av omröstningen i förra veckan i budgetutskottet, där betänkandet antogs med 34 röster för, 1 röst emot och 1 nedlagd röst. Syftet med betänkandet är att det ska harmoniera med och ligga i linje med det nuvarande läget, med den ekonomiska, finansiella och sociala situation som vi kämpar oss igenom, med den kris som vi genomlider och samtidigt med vad allmänheten i EU förväntar sig av Europeiska unionen och dess institutioner.
Vi kommer att ha en budget med begränsningar, en åtstramningsbudget, samtidigt som den måste ge institutionerna och Europaparlamentet de medel som de behöver för att fortsätta med det europeiska projektet och leva upp till den europeiska allmänhetens förväntningar.
Vårt mål är hög kvalitet på lagstiftningen och det skulle naturligtvis vara väldigt illa om vi saknade tillräckliga medel för att uppnå detta. Det skulle vara ett hemskt tecken på våra tider och det skulle även ha en kostnad, som den europeiska allmänheten fortfarande skulle få bära.
För att uppnå vårt mål kommer vi att behöva tillräckliga resurser. Vi har nya befogenheter till följd av Lissabonfördraget. Med tanke på det rådande läget förespråkar vi emellertid en neutral ökning, vilket innebär att vi rekommenderar en ökning som motsvarar inflationen.
Vi har lagt oss i linje med kommissionens skrivelse med rekommendationer som har översänts till parlamentet och andra institutioner. När och om det blir nödvändigt kommer vi därför att utarbeta en ändringsskrivelse eller en ändringsbudget för åtaganden som EU:s åtagande gentemot Kroatien, eller åtaganden till följd av de åtta nya medlemmarna i Lissabonfördraget.
För att vi ska kunna uppnå en besparingsbudget står det klart att vi nu, mer än någonsin, måste följa principerna om god förvaltning, det vill säga principerna om sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet. Dessa principer måste omvandlas till budgetåtstramning, enkelhet och transparens. Med hjälp av dessa principer kommer vi redan att kunna kartlägga nedskärningar på lämpligt sätt, inte bara i de uppskattningar som vi nu kommer att ta fram, utan vi vill även ha besparingar i genomförandet av budgeten för 2012.
På så sätt kommer vi att kunna uppfylla vårt ansvar. Vi skulle även vilja se - och vi har infört detta koncept - en nollbaserad budget, där varje utgift är motiverad och de varierande utgifterna är välkända. När utgifterna är motiverade kan en kostnadsnyttoanalys göras av dem.
Vi kommer naturligtvis inte att riskera pågående projekt eftersom detta helt klart inte bara skulle vara ett steg bakåt, utan snarare en förlust. Här tänker jag på projekt som utvidgningen av Konrad Adenauer-byggnaden och projekt som Europeiska historiens hus. Dessa projekt kommer att fortsätta även enligt denna begränsade budget. På denna grundval kommer vi även att förespråka att de kommande budgetarna bör vara fleråriga, så att planeringen blir övergripande ända från början, en övergripande planering som följer och överensstämmer med den fleråriga budgetramen.
Janusz Lewandowski
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Hjärtliga gratulationer på Internationella kvinnodagen. Jag välkomnar de principer om budgetdisciplin som stakats ut av föredraganden José Manuel Fernandes, särskilt när det gäller EU:s administrativa budgetar. Personligen är jag övertygad om att det är den rätta inställningen under de ekonomiska förhållanden som för närvarande råder i EU.
Just därför bad jag mina kolleger i kommissionen att titta särskilt noga på ökningar i förvaltningen och vi kan lova att vår ökning kommer att bli mindre än 1 procent. Med tanke på att det finns vissa avtalsmässiga skyldigheter innebär detta att det kommer att göras nedskärningar för 2012 på IT-området, sammanträden, konferenser och uppdragskostnader samt när det gäller undersökningar och publikationer.
Jag har skickat en skrivelse till ordförandena för de andra institutionerna och här är deras svar. Jag anser att detta verkligen är den linje vi bör välja för 2011 när det gäller de administrativa utgifterna. Vi har fått indikationer från rådet på att även de kommer att vara mycket restriktiva.
Samma princip bör gälla för framtida utvidgningar. Jag anser att uppskattningarna bör inbegripas i budgeten när det formella beslutet om anslutningsdatum fattas, i form av en ändringsskrivelse eller en ändringsbudget. Jag vill dock passa på att påminna er om att förvaltningen står för mindre än 6 procent av EU-budgeten, så detta är en passande proportion.
När det gäller de operativa utgifterna har EU-budgeten sin egen interna logik. Programmen mognar med tiden, så omfattande program som inleddes 2007 är nu mogna. EU-budgeten handlar främst om investeringar, och inte om konsumtion och sociala överföringar. Å ena sidan bör vi vara mycket restriktiva när det gäller de administrativa utgifterna, men å andra sidan måste vi också ha förståelse för logiken i den interna dynamiken i EU:s budgetar, annars kommer vi att skapa en massa så kallade utestående åtaganden (reste à liquider), som utgör ett berg av oanvända pengar, outnyttjade åtaganden, och det är inte i linje med ett sunt budgetförfarande.
Jag välkomnar därför återigen principerna i betänkandet av José Manuel Fernandes. Vi kommer att diskutera riktlinjerna den 30 mars, och jag ser fram emot vårt möte inför trepartsmötet den 30 mars.
Monika Hohlmeier
Fru talman, mina damer och herrar! För det första är jag besviken och bestört över att varken generalsekreteraren eller de två vice talmännen med ansvar för Europaparlamentets budget är här. Vi förväntar oss normalt av kommissionen att dess ansvarsfulla ledamöter är på plats, så vi bör förvänta oss detsamma från vår främsta företrädare.
För det andra vill jag ta upp frågan om förvaltningen av parlamentets byggnader. Jag välkomnar att KAD-projektet i Luxemburg gör framsteg, att kostnaderna verkar vara under kontroll och att allt går enligt planerna. När utvidgningsprojektet för KAD-byggnaden har slutförts kommer vi att kunna samla personalen under ett tak, vilket kommer att öka effektiviteten och synergierna, samtidigt som vi minskar årskostnaderna, eftersom åtta kontor kommer att stängas. Det är viktigt att det här målet uppnås eftersom vi behöver en del av dessa medel för andra ändamål, vilket José Manuel Fernandes har påpekat.
Jag anser att Europeiska historiens hus är ett viktigt projekt eftersom det kommer att locka till sig många besökare, som på ett mycket effektivt sätt kommer att få en insikt i betydelsen, målen och syftet med Europeiska unionen mot bakgrund av Europas historia.
För det tredje tycker jag att den personal som har anställts i Luxemburg bör omplaceras till Bryssel. De behöver ofta arbeta i Bryssel, de reser ständigt fram och tillbaka, vilket även orsakar problem för ledamöterna. Detta gäller endast ett fåtal underområden, och en omlokalisering bör verkligen övervägas av effektivitetsskäl.
För det fjärde anser jag att det är mycket bra att Europaparlamentet endast planerar små ökningar. Att andra områden utvidgas i blygsam omfattning bör dock inte utnyttjas som ett svepskäl för en massiv utökning av Europeiska utrikestjänsten. Jag uppmanar samtliga institutioner att dra åt svångremmen i dessa tider av ekonomiska och finansiella trångmål.
Derek Vaughan
för S&D-gruppen. - (EN) Fru talman! Jag vill tacka kommissionsledamoten. Jag vill också tacka föredraganden för hans betänkande och för hans inställning till arbetet med att sätta samman de andra avsnittens budgetar. Han gör rätt i att avväga behovet av att se till att Europaparlamentet och andra avsnitt kan fungera ordentligt mot behovet av att se till att budgetökningarna begränsas till ett absolut minimum.
Jag välkomnar särskilt hans förslag om att begränsa ökningarna till inflationstakten. Jag anser vidare att det ursprungliga förslaget på 5,2 procent är alldeles för högt räknat. För att göra de måttliga besparingar som förespråkas av föredraganden och andra här i parlamentet måste vi naturligtvis försäkra oss om att vi även kan göra besparingar inom budgeten. Jag har därför erbjudit mig att arbeta tillsammans med föredraganden för att se till att vi hittar de besparingarna. Jag anser att det finns besparingar att göra inom områden som fastighetspolitiken och utvidgningen - som kommissionsledamoten själv nämnde - men även när det gäller den föreslagna kostnaden för ett parlamentariskt budgetkontor för analys av kostnaden för ”icke-Europa”, vilket jag anser vara en lyx som vi inte har råd med för närvarande.
Avslutningsvis bör vi även arbeta mycket nära tillsammans med de andra institutionerna, särskilt Regionkommittén och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, och jag vet att även de var mycket oroade över sin budget för 2012. Vi måste försäkra oss om att de, precis som vi, kan fungera ordentligt, men samtidigt begränsa deras utgiftsökningar inför framtiden. Gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet vill därför väldigt gärna arbeta tillsammans med föredraganden, vi stöder förslagen till riktlinjer och ser fram emot nästa veckas diskussioner om uppskattningarna.
Talmannen
Jag vill besvara Monika Hohlmeiers kommentar. Gianni Pittella, vice talman med ansvar för budgeten, finns här i kammaren och lyssnar till debatten.
Alexander Alvaro
Fru talman! José Manuel Fernandes, tack för ett utmärkt betänkande. De grundläggande principerna för en god budgetförvaltning är effektivitet, sparsamhet och ansvarsfull användning av de finansiella medel som vi anförtros. En fråga som alltid uppkommer i alla budgetförhandlingar, och som vi måste undvika än en gång, är penningbegär och önskan att hålla fast vid det gamla. Vi måste skilja mellan penningbegär och handling.
Det råder knappast något tvivel om att de utökade arbetsuppgifter som anges i och krävs enligt Lissabonfördraget är en nödvändighet. Vi måste vara noga med att skapa en lämplig avvägning mellan arbetet i de politiska grupperna och utskotten och de administrativa tjänsterna. Precis som min kollega redan har påpekat skulle det ha varit bra om generalsekreteraren hade deltagit i sammanträdet för att lyssna på vad vi har att säga. De nya avdelningar som Derek Vaughan nämnde behövs inte i den här formen om vi utnyttjar de synergieffekter som skapas inom parlamentet på ett förnuftigt sätt. Vi har många kompetenta personer inom de olika generaldirektoraten, och jag är säker på att vi kommer att kunna sammanföra dem på ett effektivt sätt.
När det gäller Europeiska historiens hus håller jag med Monika Hohlmeier om att det är viktigt att ett sådant projekt har en affärsplan redan från början. Vi får inte se det som något slags önskeprogram där alla får vad de ber om, utan vi måste utnyttja våra resurser klokt enligt en rimlig budget.
Avslutningsvis vill jag tillägga att vi inte får göra misstaget att låta bli att investera i framtiden av en missriktad önskan att spara pengar. De investeringar vi gör i dag, till exempel i IT-resurser, kan spara mycket pengar under kommande år, och därför får sparsamhet inte bli ett självändamål. Det måste vara vettigt och rimligt med tanke på framtiden.
Helga Trüpel
Fru talman, kommissionsledamot Lewandowski, mina damer och herrar! Diskussionstemat är parlamentets budget för 2012 och jag vill betona att gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen anser att vi måste hitta rätt avvägning mellan begränsade och motiverade ökningar, där de motiverade ökningarna huvudsakligen beror på de nya befogenheterna och ansvarsområdena enligt Lissabonfördraget och självdisciplin och självbehärskning i tider när det råder brist på offentliga medel. För omvärlden är Europaparlamentets budget fortfarande som dess motto och fortsätter att ha en symbolisk betydelse: Hur hanterar vi åtstramningspolitiken - behovet av en sådan politik - när den påverkar oss direkt?
José Manuel Fernandes använder ord som konsolidering, uppdämningspolitik och självbehärskning. Men vi har hört få verkliga förslag hittills om var han tänker göra nedskärningarna och var medlen ska skäras ned. Det är naturligtvis rätt att kräva ökad effektivitet i parlamentets förvaltning, och ur min egen synvinkel kan jag se ett visst utrymme för förbättringar.
Jag vill ta upp Europeiska historiens hus. Jag är helt för den här tanken i princip. Jag anser dock att projektet måste ha tydliga affärsplaner. Om det finns en önskan att prioritera ett sådant projekt - och jag vänder mig återigen direkt till José Manuel Fernandes - om han verkligen menar allvar med begrepp som självdisciplin och konsolidering, måste vi även vara beredda att föreslå minskningar inom andra områden.
Om det finns prioriteringar till följd av en politisk vilja måste andra områden per definition bli sekundära prioriteringar för att det ska vara möjligt att utforma en konsoliderad budget. Att tala om konsolidering utan att komma med relevanta rekommendationer är att lappa ihop frågan. Det kommer bara att fungera om man är beredd att säga var nedskärningarna ska göras någonstans - särskilt när det gäller nya prioriteringar. Det var vad jag menade när jag talade om Europaparlamentets motto: begränsade ökningar och tydlig självbehärskning.
James Elles
för ECR-gruppen. - (EN) Fru talman! Jag vill gratulera föredraganden till ett enligt min åsikt mycket välavvägt betänkande, särskilt när det gäller konsoliderade resurser och en åtstramningsbudget.
De principer som föredraganden stakar ut - lagstiftning av hög kvalitet, principerna om god förvaltning, riktighet och enkelhet och att institutionerna bör lägga fram planer för kostnadsnedskärningar - bör inte bara gälla för alla andra institutioner än kommissionen, utan även för kommissionens egen budget.
Om man ser på de tekniska påpekanden som föredraganden gör är det dock inte bara på längre sikt som vi bör se var vi kan göra besparingar, utan även på kort sikt, där vi bör kunna ta fram kostnadsnedskärningsåtgärder.
En fråga som min grupp ser som särskilt oroande är säkerheten. Vi lägger alldeles för mycket energi på att förhindra människor från att besöka institutionerna. Vi ger dem inte tillräckligt tillträde eller rörelsefrihet. Jag rekommenderar vice talmännen att när de kommer till den punkten titta på den amerikanska kongressen, där det finns säkerhetsarrangemang vid inpasseringen, men där människor sedan kan röra sig fritt inom byggnaden. Det är möjligt med en professionell säkerhetstjänst.
Marta Andreasen
för EFD-gruppen. - (EN) Fru talman! Det är en skandal att ett förslag om en ökning på 5 procent för 2012 redan läggs fram för parlamentets budget under den rådande ekonomiska krisen. Ledamöternas ersättningar ökades återigen med 1 500 euro per månad så sent som i förra veckan. Inget görs för att få stopp på det skandalösa slöseriet till följd av parlamentets tre säten. Det är värre än så, Europaparlamentet har nu inlett ett renoveringsprojekt värt 60 miljoner euro av en byggnad som ska användas som Europeiska historiens hus - precis som om vi inte hade museer i Europa. Vill EU skriva om historien? Och se bara på Europeiska utrikestjänsten, som bland annat kommer att anställa 50 tjänstemän som kommer att tjäna 20 procent mer än den brittiske premiärministern och kommer att behöva en ny byggnad som kommer att kosta 10,5 miljoner euro per år.
Fru talman! Det här är rena stölden. På de brittiska skattebetalarnas vägnar ber jag dig att sätta stopp för det.
Angelika Werthmann
(DE) Fru talman, mina damer och herrar! I det förslag om budgetåret 2012 som tagits fram av José Manuel Fernandes talas det om kostnadseffektivitet och konsolidering. Som företrädare för EU-medborgarna måste vi tala om detta i parlamentet. Kostnadseffektivitet är centralt.
De ytterligare utgifter som uppstår till följd av Kroatiens anslutning, inrättandet av Europeiska utrikestjänsten och de tre nya finansiella myndigheterna har emellertid alla inverkat på budgeten. Faktum är att nya utgifter inte nödvändigtvis bör - och faktiskt inte får - leda till budgetökningar. Det finns möjligheter att göra besparingar inom samtliga EU-institutioner, till exempel inom personal- och fastighetspolitiken eller förvaltningen. Jag vill återigen föreslå att de olika byråerna och organen bör bli föremål för en revision och att man bör söka synergier med medlemsstaterna.
Giovanni La Via
(IT) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Först och främst vill jag tacka José Manuel Fernandes för hans utmärkta arbete.
Det är inte lätt att tala om institutionernas budgetar och resursförvaltning, särskilt inte om man försöker diskutera resultatförbättringar parallellt med behovet av ekonomisk konsolidering, frågor som medlemsstaterna och EU måste ta ställning till i ett så känsligt läge som dagens. Just därför stöder jag föredragandens hänvisningar till värderingar som lagstiftning av hög kvalitet och sund finansiell förvaltning, vilka är vägledande principer som samtliga institutioners verksamhet bör grundas på.
I kristider när vårt främsta mål måste vara att blåsa nytt liv i ekonomin måste institutionerna själva gå före och visa gott exempel. Att visa gott exempel handlar inte bara om åtstramningar, utan snarare om ökad administrativ effektivitet för att garantera ett rättvist och förbättrat utnyttjande av medlen, vilket kommer att göra att alla institutioner kan arbeta på ett effektivt och ändamålsenligt sätt och uppnå de huvudmål som EU har satt upp de senaste åren.
När det närmare bestämt gäller parlamentets budget anser jag, precis som José Manuel Fernandes, att budgeten 2012 bör vara en budget som bygger på konsolidering, inte minst för att den också kan komma att fungera som referens, snarare än den pågående diskussionen om den framtida fleråriga budgetramen.
Jag anser emellertid att en del av medlen bör användas för att göra vissa nödvändiga förbättringar så att ledamöterna kan utföra sitt arbete med hjälp av högkvalitativa tjänster.
Jag anser därför att besparingar kan göras av gemensamma tjänster, men att det även krävs ytterligare ansträngningar när det gäller fastighetspolitiken, genom att rationalisera de lokaler vi redan förfogar över och genom att anta en medel- och långfristig plan som möjliggör förhandsplanering av fastighetsutgifterna och gör våra beslut på detta område mer transparenta och rationella.
Jens Geier
(DE) Fru talman, herr Lewandowski, mina damer och herrar! Vi måste naturligtvis diskutera kostnader som kan undvikas eller sparas in i den här budgeten. Men jag uppmanar alla att vara lite mer objektiva i era automatiska svar i diskussionen om byråerna. Varför säger jag detta? För det första eftersom budgetkontrollutskottet ständigt diskuterar den frågan och även uppmärksammar möjligheter att förbättra samarbetet mellan byråerna och förbättra deras arbete, och även eftersom vi väntar på en särskild rapport om byråerna från Europeiska revisionsrätten som ska komma i år. Då kommer vi att ha ett mer objektivt underlag för denna diskussion, som för närvarande är något oöverlagd, särskilt när det gäller frågan om hur byråerna förvaltas och hur vi kan åstadkomma dessa besparingar.
På tal om besparingar kommer jag nu till min nästa punkt, vår fastighetspolitik. Faktum är att vi verkligen kan spara resurser när det gäller EU:s byggnader. Personligen ifrågasätter jag om det verkligen är en god idé att anlägga nya byggnader för Europaparlamentet i Bryssel eftersom den strategin faktiskt endast är vettig om fastighetspriserna i Bryssel kontinuerligt stiger. För närvarande tror jag inte att marknaden stöder detta. Om fastighetspriserna på marknaden inte fortsätter att stiga är det snarare vettigare att hyra än att köpa, vilket man inser när man går runt i EU-kvarteren och ser hur mycket kontorsutrymme som faktiskt finns att hyra i området.
Det för mig in på frågan om Europeiska historiens hus. Jag anser att det krävs ökad legitimitet, eftersom det inte är tillräckligt att alla initiativ hittills för att inrätta Europeiska historiens hus bara grundas på resolutioner från parlamentets presidium, vilket innebär att de inte har någon demokratisk legitimitet. Det måste bli ändring på det. Framför allt måste vi få veta hur drifts- och uppföljningskostnaderna för denna institution ska täckas.
Anne E. Jensen
(DA) Fru talman! Jag vill också tacka José Manuel Fernandes för ett utmärkt betänkande, och inte minst tacka kommissionsledamot Janusz Lewandowski för hans skrivelse till institutionerna om åtstramningar av våra administrativa utgifter för detta år. Jag anser att skrivelsen är mycket välvald, och den kommer att bidra till att skapa ett klimat där det är lättare att kräva besparingar, vilket bör gälla för alla institutioner. Det måste gälla för Regionkommittén, Europeiska och sociala kommittén och EU-domstolen, vars utgifter har ökat stort. Det måste även gälla revisionsrätten. Det är lite svårare för små institutioner som Europeiska ombudsmannen och Europeiska datatillsynsmannen, och det måste vi naturligtvis ta hänsyn till.
Jag anser dock att vi i parlamentet har ett särskilt ansvar att visa att vi kan tillämpa återhållsamhet. Vi har fått nya uppgifter i och med Lissabonfördraget som medför ytterligare utgifter, men nästa år 2012 måste vara ett år av konsolidering. Vi har talat om utvidgningsfrågan. Vi kommer att inbegripa Kroatiens anslutning i en ändringsbudget. Många har också nämnt frågan om Europeiska historiens hus. Jag anser att det är en utmärkt idé att inrätta Europeiska historiens hus som en del av våra besökstjänster. Många ungdomar vet inte så mycket om de historiska händelser som har gett upphov till skapandet av EU och som det sägs, om vi inte känner till vår historia är vi dömda att upprepa den. Jag anser att det är oerhört viktigt att Europas nutidshistoria berättas, och därför kommer vi att stödja Europeiska historiens hus.
Sist men inte minst vill jag säga att våra utgifter naturligtvis är mycket nära knutna till att vi har flera säten, och det kostar pengar. Vi måste verkligen titta på den här frågan. Tyvärr är vår högsta kostnad en sak som vi inte kan göra något åt. Den beror på att vi måste förflytta oss mellan Strasbourg och Bryssel. Om Europeiska rådet verkligen anser att det ska sparas pengar borde EU:s stats- och regeringschefer ta itu med den här frågan. Tack så mycket, fru talman.
Hynek Fajmon
(CS) Fru talman! Det står klart att hela Europeiska unionen och dess medlemsstater fortfarande kommer att känna av de kvardröjande effekterna av den ekonomiska och finansiella krisen under 2012. Europaparlamentet måste därför anpassa sin budgetstrategi till denna omständighet. Vi måste sträva efter strängast möjliga budgetdisciplin och åtstramning. Det gläder mig att detta finns med i betänkandet och att det betonas. Åtstramningar får emellertid inte betyda att utgifterna ökar alltefter inflationen. Vårt mål måste vara att hålla parlamentets utgifter på samma nivå som i år. Vi måste göra allt vi kan för att spara och använda parlamentets befintliga medel på ett bättre sätt. Detta måste gälla för alla Europaparlamentets verksamheter, från rationalisering av fastighetsförvaltningen till bättre utnyttjande av IT och personalpolitiken. Det finns besparingar att göra här och vi måste ha modet att göra dem.
Claudio Morganti
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! I tider av allmänna ekonomiska svårigheter är det EU-institutionernas uppgift att föregå med gott exempel.
Betänkandet inriktas helt riktigt på uppfyllandet av effektivitetskriteriet och på hanteringen av kostnader och tjänster. Därför undrar jag om det inte är nödvändigt att göra en verklig och omedelbar kontroll av effektiviteten hos vissa tjänster som lagts ut på entreprenad. Jag tänker särskilt på parlamentets IT-tjänster och interna säkerhet, särskilt mot bakgrund av händelser den senaste tiden som vi alla känner till, nämligen stölden vid postkontoret förra månaden.
Kritik bör dessutom riktas mot Europeiska utrikestjänsten. Den inrättades teoretiskt till en nollkostnad i syfte att minska slöseriet och förbättra effektiviteten i EU:s yttre förbindelser, men har visat sig vara ett misslyckande på båda fronterna, såväl politiskt som ekonomiskt. Jag förväntar mig verkligen att Europaparlamentet agerar starkt i den här frågan.
Philip Claeys
(NL) Fru talman! Förra veckan fick jag frågan från flera väljare i Flandern om hur i all världen det kan komma sig att vi ledamöter av Europaparlamentet fortfarande får 1 500 euro i månaden för att anställa ytterligare personal i dessa tider med ekonomiska problem och osäkerhet, när vanliga människor måste dra åt svångremmen. Det vi gör för närvarande är faktiskt att spendera ännu mer.
Dessa väljares frågor och kommentarer är verkligen mitt i prick. Vi i EU bör vara ett gott föredöme. Vi bör dra åt svångremmen, och just nu måste vi tyvärr dra slutsatsen att betänkandet av José Manuel Fernandes är något av ett förlorat tillfälle. Vi uppmanas - helt riktigt enligt min åsikt - att visa ansvarskänsla och återhållsamhet med avseende på budgeten. I skäl A nämns till och med, och jag citerar, att vi ska ”tillämpa strikta förvaltningsrutiner så att inbesparingar kan göras”, slut citat.
Det är olyckligt att man i betänkandet misslyckas med att ange exakt var vi kan göra dessa nedskärningar. Det finns naturligtvis en hel rad områden där man kan göra besparingar - jag tänker på Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén och resorna mellan Bryssel och Strasbourg, som kostar 200 miljoner euro per år. Jag uppmanar kommissionen och rådet, men även parlamentet, att göra en insats och få ordning på de här frågorna, att se var vi kan göra besparingar och sedan omsätta detta i en konkret plan så att vi kan börja diskutera de aktuella frågorna och göra besparingar.
Ville Itälä
(FI) Fru talman! Även jag vill tacka föredraganden för ett välavvägt och alldeles utmärkt betänkande. Nu talar alla om sparsamhet, och det är mycket bra. Vi behöver budgetdisciplin och effektivitet, och vi bör strängt hålla oss till vår huvudsakliga uppgift, det vill säga lagstiftningsarbetet, och inte gå längre än detta.
De flesta säger att vi måste vara sparsamma, men talar samtidigt om vad vi inte bör spara in på. Vi bör diskutera konkreta åtgärder för att göra besparingar. Vi kan spara om vi slutar att resa mellan tre olika arbetsplatser. Men vi vet naturligtvis att det är politiskt svårt att få igenom detta.
Jag vill ta upp en särskild fråga som rör säkerhetsaspekterna, som James Elles nämnde nyss. På ett år har vi haft ett bankrån, lunchmatsalen har rånats och även postkontoret. Ingen har någonsin gripits. Säkerheten är rena skämtet.
Vi misslyckas på en uppenbar punkt. Den ingång till byggnaden som ledamöterna använder saknar ordentlig kontroll. Vi borde införa elektroniska signaturer. För närvarande har vi listor och ett kontor där en massa människor arbetar som antecknar namnen och registrerar dem i ett datorsystem. Det är slöseri med pengar. Vi bör göra besparingar och införa ett bättre och mer trovärdigt säkerhetssystem. Det är bara att göra det, men ledamöterna säger bara nej och nej och vill inte ha elektroniska signaturer, trots att det är uppenbart att vi kan göra besparingar och förbättra säkerhetssystemet.
Jag förstår inte varför det systemet fungerar i den amerikanska kongressen, där alla tycker att det är bra, medan vi av någon anledning inte lyckas införa det här. Jag hoppas att vi nu kommer att inrikta oss på de områden där vi verkligen kan göra besparingar.
Jaroslav Paška
(SK) Fru talman! Ur ett politiskt perspektiv anser jag att det är mycket viktigt att riktlinjerna för 2012 års budget avspeglar de ekonomiska och politiska omständigheter som budgeten utarbetades under.
Vid en tidpunkt när medlemsstaterna tvingas spara och våra medborgare lider konsekvenserna av den finansiella och politiska krisen, kan vi inte förvänta oss någon större ökning av budgeten jämfört med föregående år. Tvärtom, vi måste titta på verksamhetsområden där vi kan spara våra medborgares skattepengar, utan att sänka kvaliteten på vårt arbete.
Jag anser att vi har en viss direkt ledig kapacitet när det gäller vårt sätt att organisera arbetet. Problemen med att Europaparlamentet har tre säten och att tusentals anställda och ledamöter därför måste pendla från Bryssel till Strasbourg tolv gånger om året är välkända för allmänheten. Mina damer och herrar, ett sådant slöseri med offentliga medel visar inte på något annat än förakt för den rådande situationen.
Allt tal om kostnadsminskningar kommer att klinga falskt tills vi får slut på pendlandet fram och tillbaka för Europaparlamentets debatter.
Sidonia Elżbieta Jędrzejewska
(PL) Fru talman! Jag vill till att börja med gratulera José Manuel Fernandes till hans arbete med riktlinjerna för Europaparlamentets och de andra institutionernas budgetar. Enligt min åsikt kombinerar hans riktlinjer behovet, eller snarare nödvändigheten, av att göra besparingar, vilket vi alla är medvetna om med tanke på det rådande läget i EU, med garantier för lämpliga förutsättningar för bra lagstiftning.
Här vill jag särskilt påpeka att vi inte får glömma att Lissabonfördraget och den kommande utvidgningen innebär att Europaparlamentet kommer att få nya arbetsuppgifter. För medborgarnas bästa är det därför absolut nödvändigt att vi tar fram lösningar så att parlamentet kan arbeta på lämpligt sätt.
Jag hoppas på ett fortsatt samarbete med föredraganden så att vi kan se till att parlamentets budget för 2012 kännetecknas av finansiell disciplin, men att vi även tänker på nästa år eller de två eller tre åren därefter, och att vi kan införa moderniseringsinstrument som underlättar parlamentets arbete samt investeringar som förhoppningsvis gör att vi kan spara i framtiden.
Jan Kozłowski
(PL) Fru talman! Jag vill gratulera José Manuel Fernandes till ett utmärkt betänkande. Även jag anser att 2012 års budget bör vara realistisk och anpassas till den rådande ekonomiska situationen. På grund av min mångåriga erfarenhet av regional budgetförvaltning och eftersom jag är medlem i Regionkommittén, tycker jag att det är särskilt viktigt med disciplin i utgiftsplaneringen. Jag anser emellertid att vi måste undvika falska ekonomier, vilket kan leda till ekonomisk nedgång och försvagad ekonomisk konkurrenskraft. Ökad sysselsättning och skapande av hållbara arbetstillfällen av hög kvalitet är en nödvändig förutsättning för ekonomisk tillväxt och för att övervinna effekterna av krisen. EU:s budget måste främja ökad sysselsättning. Nyckeln till tillväxt är inte att minska utgifterna, utan att höja kvaliteten och koppla EU:s medel till insatser för att uppnå strategiska och mätbara resultat. Tack så mycket.
Giovanni Collino
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag tackar José Manuel Fernandes för hans arbete och för att han har inriktat sig på möjligheterna till besparingar i våra administrativa utgifter. Våra administrativa utgifter är huvudsakligen koncentrerade till personal- och fastighetspolitiken, vilket tydligt framgår av betänkandet.
Med tanke på Kroatiens framtida EU-anslutning och de framtida personalbehoven kommer det att vara både nödvändigt och lämpligt att styra personalfördelningen, särskilt genom rörlighet. Om detta val av personalpolitik å ena sidan ger ökad flexibilitet kommer det å andra sidan även innebära ett ökat utbildningsbehov för personalen vid EU-institutionerna.
När det gäller fastighetspolitiken nämns centraliseringsprincipen uttryckligen i texten. Den tuffa budgetpolitiken - inte minst medlemsstaternas budgetar - bör på medellång sikt även innebära att vi överväger om det verkligen är önskvärt att parlamentet ska ha tre säten. Det är obestridligen en komplex fråga, men vi måste helt enkelt ta oss an detta.
Gianni Pittella
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag har lyssnat mycket noga till debatten och jag kan försäkra er om att presidiets förslag är en modell för åtstramning, transparens och god förvaltning. Här vill jag vill särskilt lyfta fram tre punkter.
För det första överskrider ökningen i vårt förslag inte den genomsnittliga inflationstakten i EU. För det andra är även jag oroad över fastighetsfrågan, och vi arbetar mot en förståndig och långsiktig fastighetspolitik både när det gäller säkerhets- och personalaspekterna. För det tredje var det budgetutskottet som enades om ökningen på 1 500 euro och att dessa pengar ska föras in i reserven.
Budgetutskottet har frigjort reserven. Det är alltså inte pengar som hamnar i ledamöternas fickor - det är viktigt att klara ut detta missförstånd, som faktiskt är en lögn - utan de går till de assistenter som hjälper ledamöterna att utföra de arbetsuppgifter som de har tilldelats enligt Lissabonfördraget på ett bättre sätt.
Indrek Tarand
(EN) Fru talman! Jag vill lyfta fram ett mindre område där vi kan spara pengar, nämligen programvara. Vi betalar ett enormt belopp till Bill Gates varje år för att få använda hans Windows-programvara. Han är säkert trevlig och donerar en massa pengar till välgörenhet, men om vi vore duktigare på att använda öppen programvara här i parlamentet skulle det vara ett steg mot en renare, billigare och modernare förvaltning.
Paul Rübig
(DE) Fru talman! Jag vill fråga kommissionsledamot Janusz Lewandowski om exakt vilket förfarande som används för att få tillgång till säkerhetsnätet för euron, det vill säga, de pengar som EU-institutionerna skjuter till för 2012. Kommer kommissionen att lägga fram ett förslag om en medlemsstat förklarar att den vill använda säkerhetsnätet? Deltar Europaparlamentet fullständigt i detta beslut enligt medbeslutandeförfarandet och kommer även denna fråga att behandlas nästa vecka inom ramen för diskussionen om en utvidgning av säkerhetsnätet?
För det andra har jag en kommentar angående ökningen på 1 500 euro för assistentersättningar. Jag vill uppmana alla ledamöter som inte använder hela beloppet för assistentersättningen att offentligt ange hur mycket pengar de själva sparar - detta område är trots allt öppet för missbruk. Det kan vara så att vissa ledamöter inte behöver använda assistentersättningen alls eftersom de mycket sällan är här i parlamentet. I sådana fall bör inte dessa medel utnyttjas fullständigt. Endast de som arbetar särskilt hårt borde kunna använda hela ersättningen. Alla andra bör lämna tillbaka pengarna till skattebetalarna.
Milan Zver
(SL) Fru talman, herr kommissionsledamot! Även jag vill börja med att gratulera José Manuel Fernandes till ett utmärkt betänkande. Jag håller dock med de ledamöter som har sagt att besparingar är nödvändiga, särskilt budgetbesparingar.
Det är ett faktum att EU-budgeten har minskat i årtionden. Om vi ser på den BNP som vi har genererat i EU har den minskat konstant. Kommissionsledamoten sade nyligen att EU:s BNP uppgick till cirka 1,3 procent alldeles i början av budgetramen. I dag är den siffran knappt 1,12 procent. Samtidigt har dock de nationella budgetarna i EU ökat betydligt.
Under de senaste tio åren har den brittiska budgeten, som är allmänt känd för att vara måttlig, ökat med 100 procent, det vill säga två och en halv gånger så mycket som EU-budgeten. Jag skulle särskilt vilja höra om kommissionsledamoten räknar med att stöta på svårigheter i genomförandet av nästa budget 2012 till följd av denna faktiska minskning av EU-budgeten jämfört med medlemsstaternas nationella budgetar.
José Manuel Fernandes
Fru talman! Jag vill tacka alla kolleger för deras bidrag till debatten. Jag vill nämna att vårt mål vid den här tidpunkten var riktlinjerna. Vi har emellertid redan gått längre än riktlinjerna och fastställt ett specifikt mål: vi vill ha en neutral ökning, vilket innebär att 2012 års budget inte kommer att öka utöver inflationen.
Jag är väl medveten om att vi har nya befogenheter. Jag är väl medveten om att vi behöver resurser för dessa befogenheter, men vi måste ta hänsyn till principerna om god förvaltning och åstadkomma besparingar med hjälp av principerna om sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet.
Dessa principer kommer inte att användas för att göra falska besparingar, det vill säga besparingar som blir kostnader i framtiden. Vi kommer att göra besparingar som inte äventyrar det mål vi har satt upp: målet för lagstiftning av hög kvalitet.
Jag är övertygad om att den här budgeten är en budget för konsolidering. Det handlar om att konsolidera de befintliga behoven, de rådande kristiderna och de krav som sådana tider ställer på institutionerna att agera effektivt och arbeta som folket vill, som den europeiska allmänheten vill.
Bara en kommentar om ett missförstånd som fortfarande inte har klarats upp. Budgeten för ledamöterna har inte ökats, och det kommer inte att bli någon ökning för nästa år. Det belopp som alla hänvisar till - som inte är till för ledamöterna utan avser möjligheten att anställa ytterligare en assistent - fastställdes redan 2010 och det har inte skett några förändringar i budgethänseende, det blir ingen budgetökning 2011.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum onsdagen den 9 mars 2011 kl. 11.30.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Nessa Childers
skriftlig. - (EN) Som valda företrädare är alla här i parlamentet medvetna om de stora offer som våra väljare och nationella regeringar har blivit tvungna att göra de tre senaste åren. Utbildning, hälsovård, transport och andra grundläggande tjänster har alla skurits ned kraftigt i hela EU. Det är viktigt att Europaparlamentet har de nödvändiga budgetmedlen för att kunna fullgöra det mandat som det har fått av EU:s folk. Men parlamentarikerna måste även företräda det europeiska folket genom att se till att det inte sker något lättsinnigt slöseri, inga onödiga prishöjningar, och att värdet finns på en marknad där leverantörer och affärsmän kämpar för varenda euro. Jag förlitar mig på att både mina kolleger här i parlamentet och de som arbetar på EU-institutionerna kommer att beakta dessa principer under de kommande åren.
