En vision för den framtida europeiska havspolitiken
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om kommissionens meddelande om en vision för den framtida europeiska havspolitiken.
Joe Borg
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! I dag är en speciell dag. För exakt 500 år sedan skapade den tyske kartritaren Martin Waldseemüller sin slående och unika vision om en skön ny värld där Europa var knutet till Afrika, Asien och Amerika genom sina oceaner och hav. Den 10 oktober är också den dag då Portugals kung gav Bartolomeu Dias uppdraget att söka efter en handelsväg som ledde till Asien, och i Förenta staterna firas Columbus upptäckt av den nya världen i dag. Det är därför en dag som är värd att komma ihåg i sjöfartsvärlden.
För min del är jag stolt över att i dag komma hit till parlamentet för att tala om en ny och spännande framtid för EU:s sjöfart. Detta är en framtid som bygger på det starka maritima arv som Europa har ärvt från det förgångna, men som också innebär att strategiskt blicka framåt för att avgöra hur Europas välfärd och välstånd, som är så nära knutet till oceanerna och haven, kan förbättras.
Inspirerade av vår egen tydliga vision för oceanerna och haven föreslog kommissionen tidigare i dag en integrerad havspolitik för unionen. För första gången under de 50 år som EU har existerat har EU uttryckligen erkänt att det krävs en integrerad strategi för haven och oceanerna. Detta radikala initiativ har sitt ursprung i det övertygande argumentet att det finns en havsdimension i praktiskt taget varje viktig fråga som EU står inför i dag - energi, klimatförändringar, innovation, internationell konkurrenskraft, skapande av sysselsättning, miljöskydd, handel, transport och så vidare. Vilken sektor man än betraktar kan man se starka kopplingar till sjöfartssektorn. Det skulle vara oklokt, rent av kortsynt, för EU att verka inom dessa politikområden utan att ta hänsyn till deras överlappning med havsfrågor. Vad vi behöver är en enhetlig vision där politiken kan utformas på ett sammanhängande och allomfattande sätt så att man maximerar potentialen hos dessa starka och komplexa inbördes förhållanden.
Vid en tidpunkt när diskussionerna om global uppvärmning, globalisering och EU:s konkurrenskraft har fått ny aktualitet kan man knappast bortse från det obestridliga behovet av en sjöfartsstrategi som direkt tar itu med dessa frågor. I dag är jag nöjd över att kunna meddela att kommissionen gav sitt stöd åt ett integrerat politiskt dokument som kommer att erbjuda precis vad EU hittills har saknat, nämligen en verklig, samlad vision för oceanerna och haven. Det handlar inte bara om fiske eller sjöfart, handel eller regional utveckling, forskning eller sysselsättning, eller om miljön eller förbindelser med tredjeländer. Det är en politik som omfattar alla dessa saker, sammanför alla dessa styrkor och behandlar dem som en sammanhängande helhet. Det är en politik som kommer att få näring från och ge näring åt övrig gemenskapspolitik.
Vid kommissionens möte tidigare i dag var det faktiskt ett paket med dokument som antogs. Detta paket består av tre huvuddelar. Den första är ett meddelande där man redogör för denna integrerade havspolitik för EU. Detta beledsagades av en handlingsplan där man skisserar de första steg som kommer att tas mot att genomföra politiken. Sedan finns det ett meddelande där man förklarar de slutsatser som nåddes efter det omfattande och oerhört framgångsrika offentliga samråd som hölls under ett år.
Jag tror att ni snabbt kommer att känna igen nyckelelementen i paketet, eftersom de i stor utsträckning speglar de prioriteringar som ni själva har uttryckt. Låt mig bara nämna de följande: Ett utnyttjande av EU:s starka sidor för att bekämpa klimatförändringar genom forskning och innovation, genom mer sofistikerad planering för sårbara kuster och genom att leda internationella diskussioner, en EU-strategi för havsforskning och en strävan efter framstående havsforskningsteknik och innovation för att bidra till att man lyckas möta Lissabonmålen för tillväxt och sysselsättning och helt utnyttja den nya teknikens möjligheter, bättre reglering av sjötransporter för att bidra till skapandet av ett sant europeiskt sjötransportområde utan hinder inom den inre marknaden och stödjandet av EU:s yttre handel i denna globaliseringens era, respekt för den ekonomiska tillväxtens viktiga roll och en undersökning av hur EU-medel bäst kan stärka hållbar tillväxt och främja välståndet i avlägsna och missgynnade regioner, se till att alla typer av utveckling tar hänsyn till de miljömässiga effekterna genom att främja miljövänliga sjötransporter, att minska föroreningsrisker och främja ekosystembaserat fiske, använda planeringsverktyg, datanätverk och övergripande samordning på ett bättre sätt för att stödja beslutsfattande för havsområdet och kustområden och garantera internationell regelefterlevnad, att stödja maritima sammanslutningar och regionala kompetenscentrum för havsfrågor för att öka EU:s konkurrenskraft.
Detta kommer särskilt att hjälpa små företag, som är en sådan viktig del av EU:s högteknologiska sjöfartsindustri. Det kommer att bidra till att förverkliga den enorma tillväxtpotentialen hos kust- och havsturismen och det kommer att vara ytterligare en faktor som bidrar till att öka attraktionskraften hos sjöfartsyrkena.
Kommissionen antog i dag också ett meddelande som syftar till att öka attraktionskraften hos karriärer inom sjöfart genom att inleda en översyn av utestängandet av sjöfolk och fiskare från olika delar av EU:s arbetsrätt. Detta är ett känsligt område som är mycket viktigt för många av våra intressenter. Ett bakgrundsdokument om de viktiga kopplingarna mellan EU:s energipolitik och havspolitik har också offentliggjorts i dag.
Vi vet mycket väl att det finns oerhörda utmaningar framöver. För att ta itu med dessa behöver vi konkreta förslag - förslag som är tillräckligt ambitiösa för att direkt möta de utmaningar vi står inför. Under gångna århundraden har haven och oceanerna öppnat nya och spännande möjligheter för EU. Nu, i början på 2000-talet, hoppas vi på att upptäcka vår egen moderna nya värld av möjligheter. Jag tror att vi verkligen befinner oss i början på något nytt. Jag tror också att vi genom att sätta i gång de åtgärder som beskrivs i det paket som antogs i dag kommer att ge EU en bra start på vägen mot att utforska dessa möjligheter på ett nytt sätt. Ordspråket lyder: ”Den som vågar han vinner”. Detta är sant och det är säkerligen en del av den inspiration som driver oss framåt, men det är klokt att notera att denna aktuella satsning, liksom upptäcktsresorna i det förgångna, också kommer att kosta.
Det kommer att bli en första etapp 2008 som utmärks av ett antal förberedande åtgärder. Dessa kommer att kräva deltagande från andra partner och vi kommer att tillsammans med ert stöd behöva säkra nödvändig finansiering. Dessa handlingar är en direkt uppföljning av tankegången bakom ert betänkande av den 12 juli, där jag var mycket glad att se att ni hade tydliggjort ert stöd för dessa åtgärder. Det finns ett antal övriga stödjande åtgärder som redan är ganska framskridna, däribland ett meddelande från den 17 oktober om hamnpolitik, ett annat om olagligt, orapporterat och oreglerat fiske, och ett tredje om hållbar turism. Dessa kommer senare att följas av åtgärder för sjöfartssammanslutningar och för sjötransporter. Som komplement till allt detta kommer en diskussion att hållas den 22 oktober i Lissabon med ministrar med ansvar för havsfrågor från de 27 medlemsstaterna, vilket bland annat kommer att inkludera ministrar för transport, fiske, miljö och försvar. Detta kommer att ge näring till en senare diskussion som kommer att äga rum vid Europeiska rådets möte i december med syfte att godkänna denna politik.
I dag är alltså inte slutet på resan, och inte heller början. Det är dock en viktig milstolpe, som markerar en betydande svängning bort från en period av eftertanke till det som ni i parlamentet begärde av oss och som vi i kommissionen ser fram emot, nämligen en period av handling.
Europaparlamentet har varit en nyckelaktör i denna process och har gett oss ovärderlig respons. Jag skulle därför vilja upprepa mitt tack till parlamentet i allmänhet och mer specifikt till de föredragande och ledamöter som har visat särskilt intresse för detta projekt. Jag har varit särskilt glad över att delta vid många av de utfrågningar och möten som hållits i parlamentet. Jag ser uppriktigt fram emot att fortsätta denna dialog. Parlamentet kommer att förbli en centralfigur i utvecklingen av denna politik. Att få havspolitiken att fungera framgångsrikt är inte något som kommissionen kan, eller önskar, göra på egen hand. Dess framgång beror på att man upprätthåller en gemensam strategi. Jag hoppas att jag kan räkna med ert fortsatta samarbete.
Som jag sa i början av mitt anförande är det verkligen en speciell dag i dag. Vi har hissat seglen för ett nytt och spännande äventyr. Vi är förvissade om att detta äventyr kommer att föra med sig ökat och hållbart välstånd till Europa. Framför oss har vi en ocean av möjligheter.
Matthias Groote
(DE) Herr talman, herr kommissionsledamot! Parlamentets föredragande för grönboken om havspolitik, Willi Piecyk, är inte här, och på hans vägnar framför jag hans ursäkter. Han kan inte närvara här i dag, men han har bett mig att framföra hans varma hälsningar.
Som ledamot av miljöutskottet skulle jag vilja lovorda transportanslutningarna i land för fartyg. Detta har inkluderats, och om vi kan fatta ett beslut om detta skulle det vara mycket bra för luftkvaliteten i EU och även kunna minska koldioxidutsläppen. I grönboken om havspolitik förs det också diskussioner om att fartyg borde ingå i handeln med utsläppsrätter. Vi har bara kommit till första behandlingen när det gäller att inkludera luftfarten i handeln med utsläppsrätter.
Inte heller finns det några bestämmelser om flygtrafik i Kyotoprotokollet, och jag har därför denna mycket konkreta fråga: När tänker kommissionen lägga fram ett förslag om att låta sjöfarten ingå i handeln med utsläppsrätter?
Marios Matsakis
(EN) Fru talman! Tillåt mig, i samband med detta meddelande från kommissionen om en havspolitik för EU, påminna parlamentet om det pågående embargo som infördes för flera år sedan av Turkiet mot all sjöfart förbunden med Republiken Cypern. Detta embargo orsakar betydande skada för sjöfartsnäringen, inte bara för Cypern utan för EU i allmänhet ...
(Kommentarer från golvet)
Jag talar engelska. Det skulle vara intressant om vi hade tolkning från engelska till engelska.
Jag talade just om det embargo som Turkiet har utsatt Cypern för under flera år nu, och jag sa att detta orsakade mycket stor skada inte bara för Cypern, som är en medlemsstat, utan för EU i allmänhet.
Låt mig än en gång uppmana kommissionen att fördubbla sina insatser för att övertyga Turkiets regering om att ompröva sitt beslut att fortsätta att upprätthålla detta orättvisa och onödiga embargo mot en EU-medlemsstats sjöfart.
Jag förstår att vi måste vara milda - rätt milda - mot Turkiet, men vårt tålamod håller på att ta slut. Trots allt, vilken typ av havspolitik kan vi ha om en medlemsstats fartyg inte kan använda hamnarna längs sjötransportlederna i ett land som kandiderar för medlemskap?
Herr kommissionsledamot! Kan ni vänligen försäkra oss om att ni snabbt kommer att ge denna fråga noggrann uppmärksamhet?
Struan Stevenson
(EN) Fru talman! Jag vill gratulera kommissionsledamot Joe Borg till denna mycket välkomna och klarsynta handlingsplan som specifikt tar itu med de fiskerelaterade frågor som intresserar mig: Det europeiska nätverket för övervakning av havet, vilket jag anser är helt avgörande om vi ska förbättra säkerheten och få stopp på olagligt, orapporterat och oreglerat fiske, planen för att stoppa destruktiv bottentrålning på öppet hav, planen för att förbättra villkoren för personer verksamma inom fiskeindustrin, ett av de farligaste och sämst betalda jobben i EU, förbättrat samarbete mellan kustbevakningar, stopp för fångster som kastas överbord och främjande av vattenbruk, som ger 65 000 heltidsjobb i EU - allt detta är underbart.
Särskilt tycker jag om idén med en färdplan för fysisk planering i kust- och havsområden och min fråga handlar om just detta ämne. Vem kommer att betala för detta? Vissa medlemsstater har redan gjort det. De har redan en fysisk planering för sina kust- och havsområden. Jag menar att det kommer att finnas ett kommersiellt värde hos dessa fysiska planeringar. Vem ska betala för dem fram till dess?
Joe Borg
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Om ledamoten Matthias Grootes fråga om koldioxidutsläpp vill jag säga följande: Jag skulle vilja understryka det faktum att utsläpp som kommer från fartyg i samband med sjötransporter i absoluta termer är lägre än inom andra kategorier såsom flygtransport och även vägtransport.
På individuell basis är det dock sant att koldioxidutsläpp som kommer från enskilda fartyg är betydande. Därför är det rimligt att åtgärder vidtas och att sjöfarten uppmuntras att vidta nödvändiga åtgärder för att minska koldioxiden om vi vill maximera sjötransporternas tillväxtpotential. Det råder inget tvivel om att det finns en enorm potential hos sjötransporten att växa ytterligare, men detta måste ske i förening med en minskning av koldioxidutsläppen om vi vill åstadkomma en situation som gör att sjötransporter också framstår som betydligt mer konsumentvänliga.
För att göra detta är det viktigt att understryka att initiativ bör tas först och främst på internationell nivå, eftersom vi har att göra med en global industri. Därför bör det göras en internationell insats och EU skulle vara berett att ta ledningen, inom Internationella sjöfartsorganisationen, för att sätta standarder för koldioxidutsläpp. I brist på framsteg skulle kommissionen överväga andra alternativ för att komma till en situation där koldioxidutsläppen effektivt minskas.
Man kan också nämna att det finns fall där det, på grund av de aktuella avvikelserna, på sätt och vis finns ett motiv att öka koldioxidutsläppen. Ett exempel är förtöjning. Eftersom det är skattebelagt att använda elektricitet i en hamn lämnar många fartyg sina motorer igång för att spara på kostnaderna, då det finns en skattebefrielse för bränsle.
Om det fanns någon åtgärd genom vilken dessa avvikelser undanröjs så skulle det finnas en drivkraft för fartyg att använda sig av elnätet.
När det gäller den fråga som togs upp av Marios Matsakis om Turkiets embargo mot Cypern skulle jag först av allt vilja understryka att när det gäller anslutningsförhandlingarna med Turkiet så är det ett eller två av de kapitel som inte har öppnats, och som inte kommer att öppnas förrän Turkiet rättar till missförhållandena, som gäller transport och fiske, vilket är mitt ansvarsområde. Därför gör vi vårt yttersta för att övertyga Turkiet om att ompröva sin hållning.
Naturligtvis undersöker vi detta för att se hur man kan ha ett närmare samarbete med Turkiet, så att landet - även som förberedelse för sin eventuella anslutning - tillämpar gemenskapens regelverk vid sådana åtgärder.
Jag skulle också vilja säga att när det gäller den fråga som Struan Stevenson tog upp om fysisk planering och vem som kommer att betala för den så föreslår vi inte att fysisk planering skulle göras till en gemenskapsfråga, utan att fysisk planering bör vara medlemsstaternas ansvar och uppgift.
Emellertid skulle vi vilja att medlemsstater som inte har antagit systemet för fysisk planering inför det, liksom andra medlemsstater har gjort, vilket vi vill uppmuntra. Vi kan anföra exempel på fysisk planering som har införts av vissa medlemsstater som exempel på detta bruk som andra medlemsstater kan följa.
Vi kommer att försöka se till att det finns en viss överensstämmelse mellan de åtgärder för fysisk planering som införs av olika medlemsstater så att vi inte i slutändan får en situation med regler som skiljer sig påtagligt från varandra.
Vi kommer att stimulera upprättandet av system för fysisk planering. Vi kommer att bidra till att inrätta de nödvändiga verktygen för att kunna bedriva fysisk planering på ett effektivare sätt och vi kommer att försöka sätta upp riktlinjer för att inrätta ett gemensamt mönster för fysisk planering, men det är i sista hand medlemsstaternas ansvar och uppgift att införa fysisk planering när det gäller deras egna vatten.
Margie Sudre
(FR) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag välkomnar helhjärtat Europeiska kommissionens önskan att föra samman det som tidigare var separat och ibland ganska inkonsekvent sektorspolitik till en integrerad politik.
Jag välkomnar den betoning som läggs vid hållbar resursanvändning, strävan att utveckla maritim expertis, främja hållbar sysselsättning och maximera kustsamhällenas livskvalitet. Allt detta är steg som pekar i rätt riktning.
Den framtida havspolitiken bör göra mer för att integrera särdragen i de yttersta randområdena och deras tillgångar. De yttersta randområdena drar nytta av skyddade fiskbestånd. Det måste man ta hänsyn till. Men framför allt skulle dessa regioner kunna bli ett verkligt laboratorium och en fantastisk plats för att utföra försök och utveckla förnybara havsenergiformer.
Har kommissonen för avsikt att göra det mesta av den exceptionella mark som de yttersta randområdena har att erbjuda, och som utgör EU?
Paulo Casaca
(PT) Herr kommissionsledamot! Hjärtliga gratulationer. Detta dokument innebär att harmonisering verkligen uppnås, vilket är precis vad vi behöver när det gäller de två stora fiskefrågorna. Dels finns det ett behov av att skydda fiskarnas arbetsvillkor, dels finns det ett behov av att harmonisera fiskevattnen genom ekosystembaserad förvaltning.
Under tiden skulle jag vilja fråga kommissionsledamoten om han kan bekräfta rapporten i Financial Times. Enligt denna kritiserar man i en undersökning som har utförts på uppdrag av generaldirektoratet för fiske skarpt effekterna av mikroförvaltningen av ekosystem från Bryssel. Den gemensamma fiskeripolitiken under de senaste tjugofem åren fick ett katastrofalt betyg, och det angavs att fiskevatten som omfattas av den gemensamma fiskeripolitiken har mycket högre överfiskning än världsgenomsnittet. Existerar denna rapport, kommer den att översändas till Europaparlamentets fiskeriutskott, och vad anser kommissionen om kritiken?
Philippe Morillon
(FR) Fru talman! Även jag vill gratulera kommissionsledamot Joe Borg till det arbete som har utförts. Han slutade med orden ”tro och lita på”, och det fick mig omedelbart att tänka på orden ”tro och våga” som en gång var ett mycket fint valspråk.
Tro och våga! Ni har vågat. Jag anser att den vision ni nu har utvecklat synnerligen tydligt i meddelandet uppenbarligen är ett steg i rätt riktning.
Jag vill ställa en fråga om någonting som har föranlett särskilt stora farhågor inom fiskerisektorn i denna fråga - och det finns en hel del sådana farhågor. Genomförandet av den integrerade förvaltningen av kustområden kommer naturligtvis delvis att finansieras via Europeiska fiskerifonden. Vad man är orolig för är att denna EU-fond är den enda fond som utnyttjas, trots all berättigad kritik av att den är otillräcklig.
Jag vill att kommissionsledamoten ska lugna oss på denna punkt och bekräfta att även strukturfonderna kommer att bidra till genomförandet av denna politik eftersom dessa fonder naturligtvis är nödvändiga för att utveckla och skydda miljön.
Joe Borg
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Jag börjar med den fråga som ställdes av Margie Sudre om de yttersta randområdena. Det råder inga tvivel om att vi i en havspolitik inte avser att utforma en enda politik som passar för alla. Jag menar att detta framgår tydligt i den blåbok som just har antagits och i handlingsplanen. De specifika villkor som råder i randområdena och de yttersta randområdena behöver därför särskilt beaktas.
Den andra sidan av myntet är att de yttersta randområdenas egenskaper ger EU enorma fördelar. De ger oss en räckvidd till andra oceaner som vi annars inte skulle ha haft direkt tillgång till. Om jag kan ta fiske som ett exempel så är de yttersta randområdena i Indiska oceanen, till exempel La Réunion, ett exempel på hur vi får en direkt röst i de regionala fiskeorganisationer som redan finns och i de organisationer som vi försöker stödja för detta hav.
Så jag skulle bestämt uppmuntra att man ser på de specifika villkoren i de yttersta randområdena. Vi måste också se till att vi maximerar de fördelar som dessa yttersta randområden kan få. Och där vi kan använda dem som ett laboratorium, till exempel för utveckling av förnybar energi, bör vi bestämt försöka att främja och uppmuntra detta på samma gång, och se till att deras sårbarhet inte inverkar menligt på något sätt.
När det gäller den fråga som ställdes av Paulo Casaca om den ekosystembaserade strategin, skulle jag först av allt vilja säga att vi i generaldirektoratet för fiske och havsfrågor har beställt en expertundersökning. Det är en normal återkommande rutin som vi har och där undersöks hur den gemensamma fiskepolitiken har fungerat och vilka möjliga fallgropar vi har påträffat, så att vi utifrån denna process kan lära oss av tidigare erfarenheter och försöka förbättra saker och ting.
För det första ser jag inget problem med att göra denna undersökning tillgänglig för fiskeriutskottet. Vi vet att detta är mycket avgörande, men vi accepterar kritiken eftersom vi när allt kommer omkring försöker genomföra 2002 års reformer av den gemensamma fiskepolitiken. År 2007 är vi ännu i de inledande faserna av ett verkligt genomförande av 2002 års reformer, genom att vi rör oss i riktning mot flerårig förvaltning och återhämtningsplaner, och genom att gå i riktning mot mer ekosystembaserad förvaltning av fiske.
Vi har ärvt många års fiskeriförvaltning. Denna förvaltning höll inte jämna steg med de vetenskapliga framstegen och den enorma ökningen av antalet fartyg, som överskred alla kapacitetsgränser i förhållande till vad som kan fångas på ett hållbart sätt. Vi måste se till att vi återställer situationen och inrättar ett system med hållbart fiske, åtgärder och initiativ som jag åter hoppas kommer att få parlamentets fulla stöd. Detta skulle till exempel innebära en politik för fångst som kastas överbord, åtgärder och initiativ för flerårig fiskeriförvaltning, förvaltning av fiske genom fler stängda områden och fredningstider - dessa åtgärder verkar alla i samma riktning som den ekosystembaserade strategin för fiske och den maximala hållbara avkastningen.
Vi har haft ett första exempel på en förvaltningsplan utifrån maximal hållbar avkastning i förvaltningsplanen för rödspätta och tunga, som antogs i rådet så sent som i juni. Vi hoppas därför kunna fortsätta att röra oss i denna riktning för att återupprätta en korrekt fiskeriförvaltning utifrån den ekosystemsbaserade strategin.
När det gäller den fråga som ställdes av Philippe Morillon skulle jag först av allt vilja försäkra honom om att den integrerade strategin för havsfrågor inte kommer att finansieras av Europeiska fiskerifonden. Europeiska fiskerifonden för 2007-2013 har fastställts. Vi har fått nationella strategiska planer och operativa program från praktiskt taget alla medlemsstater, vi undersöker dessa och de är naturligtvis inriktade mot fiske och vattenbruk.
När det gäller havsfrågor måste man dock undersöka andra finansieringskällor. Jag skulle säga att den mest logiska finansieringskällan skulle kunna vara strukturfonderna och regionalfonderna, eftersom kustområden när allt kommer omkring är regioner inom EU. Därför behöver man fokusera mer på de specifika behoven i kustområdena och i de omgivande haven så att man på detta sätt om nödvändigt kan omfördela finansiering för initiativ och projekt, vilket i stor utsträckning skulle gå i riktning mot att inrätta rätt verktyg för förvaltning av en integrerad havspolitik.
Luís Queiró
(PT) Även jag vill gratulera kommissionsledamoten till att i dag ha presenterat dokumentet om handlingsplanen för utvecklandet av en havspolitik för EU, och jag vill säga att det dokument som har presenterats i dag innehåller en rad mycket viktiga initiativ, däribland förslaget om en europeisk strategi för sjöfartsforskning och stöd för en integrerad strategi när det gäller den nationella havspolitiken. Andra viktiga initiativ är rekommendationen att EU bör fungera som ett nätverk för övervakning av sjöfarten och även förslaget om att inrätta sektorsövergripande marinkluster som finansieras på EU-nivå, och dessutom naturligtvis många andra initiativ.
Avslutningsvis vill jag i denna offentliga debatt ställa följande frågor till kommissionsledamoten: en stor del av den handlingsplan som har presenterats kan genomföras och uppmuntras av kommissionen själv, men uppenbarligen kommer den inte att få något stöd från rådet och medlemsstaterna. Vi hörde kommissionsledamoten säga här att det är viktigt att få ett sådant stöd vid Europaparlamentets sammanträdesperiod i december. Frågan är därför: finns det förhoppningar om ett effektivt stöd som skulle innebära att denna strategi blir och förblir en av unionens främsta prioriteringar, eller räknar man bara med ett rent formellt stöd?
Jag vill avsluta med följande fråga, min andra: Hur kan man säkerställa att en havspolitik för EU kommer att leda till större samarbete och samordning utan att havspolitiken och i synnerhet de nationella havsresurserna uteslutande blir en fråga för Europeiska gemenskapen?
Georgios Toussas
(EL) Fru talman! Kommissionens meddelande om en framtida gemensam havspolitik för EU har samma arbetstagarfientliga inställning. Meddelandet innehåller nya åtgärder för att öka de stora maritima företagsgruppernas konkurrenskraft och profiter, och det är ett utslag av den intensiva attacken mot arbetstagarna.
Meddelandets främsta mål är: att påskynda den process varigenom fartyg och kapital koncentreras till de stora maritima företagsgrupperna, att genomföra en fullständig liberalisering av havstransporterna och liknande tjänster, att skapa en strategisk roll för EU:s organ så att de helhjärtat försvarar kapitalets intressen i internationella organisationer, att genomföra omfattande förändringar av anställningsvillkoren, att försämra och privatisera den maritima utbildningen för att skapa billig arbetskraft och att påtvinga hamnarbetarna en mängd olika uppgifter, byråkratiska direktiv och förordningar som inte förbättrar säkerhetsförhållandena ombord på fartyg eller främjar skyddandet av människoliv till havs.
Herr kommissionsledamot! Det internationella avtalet om lagstiftningen om sjömän har ännu inte ingåtts. Vilken ståndpunkt intar kommissionen i denna fråga? Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta - jag är snart färdig, fru talman - när det gäller en situation som ni kanske inte ensamma bär ansvaret för, dvs. det faktum att monopolistiska turistgrupper och privatpersoner lägger beslag på medlemsstaternas kuster?
Gerard Batten
(EN) Fru talman! Kommissionsledamoten gjorde några sjöhistoriska anspelningar, så jag skulle vilja göra detsamma. De flesta är bekanta med kören i hymnen ”Rule Britannia”, men folk tar ibland grundligt fel på ett ord. Den rätta versionen är inte ”Rule Britannia, Britannia rules the waves”, det är ”Rule Britannia, Britannia rule the waves”. Ordet ”rules” gör det till ett bombastiskt påstående. Det rätta ordet, ”rule”, gör det till en uppmaning och en varning. Man brukade anta att Storbritannien måste styra över vågorna för att behålla sin frihet och sitt oberoende. Nu när över 80 procent av våra lagar stiftas av EU styr britterna inte ens sig själva. Den gemensamma fiskeripolitiken har fördärvat Storbritanniens fiskeindustri och orsakat en ekologisk katastrof på brittiska vatten. Med tanke på EU:s förflutna, varför skulle vi tro att EU:s havspolitik skulle vara mindre katastrofal än den gemensamma fiskeripolitiken?
Talmannen
Parlamentsledamöterna är mycket intresserade av att ställa en rad andra frågor, och jag anser att vi bör utnyttja denna viktiga debatt helt och fullt.
Herr kommissionsledamot! Jag vill fråga om ni kan ge ett kort svar så att vi kan ge ordet till andra ledamöter och sedan avsluta där.
Joe Borg
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Angående den fråga som ställdes av Luís Queiró vill jag understryka att vi förväntar oss stort stöd. Vi kommer att hålla ett informellt ministermöte den 22 oktober för att höra alla medlemsstaters synpunkter om det paket som vi föreslår. Vi hoppas att detta paket kommer att godkännas av Europeiska rådet i december. Det är ett första steg. Emellertid måste vi vara försiktiga och försöka att inte överdriva det som kan uppnås på kort sikt.
Om detta visar sig vara framgångsrikt och om de första initiativ som lanseras visar sig lyckade, då kan vi vända oss till medlemsstaterna för att se om det finns en vilja att gå vidare i riktning mot större integration av havsfrågor.
Emellertid är det viktigt att understryka att detta är en politik som inte grundas på ett lagstiftningsförfarande utan på skapandet av incitament, på att underlätta och skapa de nödvändiga verktygen för att kunna få till stånd mer samordning, mer samarbete och större deltagande från aktörerna.
Så, om man ser på handlingsplanen, kan man tydligt se att den grundläggande principen är att inrätta vissa sektorsöverskridande verktyg som behövs för att utveckla en integrerad strategi för havsfrågor och även börja överväga sektoriella åtgärder på ett mer övergripande sätt, och därför beakta vilken effekt det till exempel skulle få om fiskebeslut fattas om andra sektorer och tvärtom.
Angående den andra frågan skulle jag vilja understryka att vi i samband med havspolitiken faktiskt i dag också har antagit ett meddelande från kommissionsledamot Vladimír Špidla där en diskussion inleds om utestängning av arbetstagare inom sjöfartssektorn - inom sjötransporter och fiske - från den vanliga arbetsrätten.
Vi behöver undersöka detta för att se om det finns en möjlighet att minska dessa skillnader, till att börja med, så att skillnaderna mellan arbetstagare till lands och till sjöss minskas utan att man skapar problem för konkurrenskraften, med tanke på att vi har att göra med en internationell sektor. Vi måste därför göra detta tillsammans med aktörerna så att vi på detta sätt kan ge dem incitament och främja upphävandet av dessa skillnader mellan arbetstagare till lands och till sjöss.
När det gäller den fråga som togs upp av Gerard Batten vill jag säga att en havspolitik, en integrerad strategi för havsfrågor, inte handlar om att EU uppfinner hjulet på nytt. Det är något som redan har gjorts av länder som Förenta staterna, Kanada, Australien och nu Japan, och vi sackar på sätt och vis efter. Vi behöver öka farten så att vi blir jämbördiga med våra internationella partner i havsfrågor.
Låt mig påminna Gerard Batten om att Storbritanniens fiskeproblem härrör från tiden före införandet av den gemensamma fiskeripolitiken. Vi minns alla händelser som torskkrigen mellan Storbritannien och Island, som ägde rum före införandet av den gemensamma fiskeripolitiken.
Vi talar om ett problem med överfiske och fiskerättigheter som redan fanns och som vi försöker att lösa genom en mer rationell strategi för fiskeriförvaltningen inom ramen för den reviderade gemensamma fiskeripolitiken.
Avril Doyle
(EN) Fru talman! Även jag vill gratulera kommissionsledamot Joe Borg till hans mycket viktiga dokument om den integrerade strategin. Jag håller med om det som kommissionens ordförande José Manuel Barroso sa i dag om att en stor del av vår framtid ligger i den outnyttjade potentialen hos oceanerna och haven och att denna politik kommer att generera tillväxt och sysselsättning. Vi måste ta tillvara alla möjligheter som haven och oceanerna ger oss, samtidigt som vi alltid handlar på ett hållbart sätt.
Kommissionsledamot Borg! Jag stöder ert arbete om havsforskning, havsteknik och innovation och ert åtagande om Aberdeendeklarationen. Jag skulle vilja ge mitt erkännande till Irlands bidrag, särskilt genom det irländska marininstitutet (Irish Marine Institute) och dess bidrag till upprättandet av denna politik. Jag välkomnar ert tillkännagivande av det dokumentpaket som ska lanseras under den nuvarande kommissionens mandatperiod. Men eftersom ni bara har två år kvar undrar jag om det är mer en förhoppning än en förväntning att hela listan på konkreta åtgärder faktiskt kommer att genomföras av er? Kommissionsledamot Vladimir Špidlas presentation i dag om översynen av undantag från arbetsrätten inom sjöfartssektorn och kommissionsledamot Andris Piebalgs rapport om kopplingarna mellan EU:s energipolitik och den nya integrerade havspolitiken är en mycket bra start, men hur många av de andra delarna i det paket som ni presenterade i dag kommer att kräva separata lagförslag?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Även jag vill gratulera kommissionsledamoten till den integrerade strategin.
Jag vill fästa uppmärksamheten på att Europeiska unionen efter Rumäniens och Bulgariens anslutning nu gränsar mot Svarta havet, ett nytt hav, och det är viktigt för oss att främja den gemensamma havspolitiken i denna region. Jag vill också att delta- och mynningsområdena ska skyddas och omfattas av den gemensamma havspolitiken. Dessutom vill jag att åtgärderna för att bekämpa föroreningar till havs ska utvidgas till att även gälla inre vattenvägar, dvs. floder som utmynnar i hav och oceaner, och de industrialiserade områdena längs kusterna.
Jag anser att kommissionsledamotens meddelande är viktigt när det gäller arbetsförhållandena för sjömän och för dem som arbetar på skeppsvarv, och jag anser också att det är viktigt att ge största möjliga stöd för att utveckla infrastrukturer och verksamheter i kustområdena.
Josu Ortuondo Larrea
(ES) Fru talman! Först av allt vill jag uttrycka mitt missnöje med det sätt på vilket denna debatt leds här i parlamentet i dag. Jag var den första parlamentsledamot som räckte upp handen för att begära ordet, den första, och nu tvingas jag bli den sista, eller en av de sista, och jag får inte tala längre än en minut.
Sedan jag sagt detta vill jag gratulera kommissionsledamoten och kommissionen, både till detta meddelande och till allt arbete de har lagt ned under ett år då de har samrått med berörda parter. De har försökt utveckla en integrerad havspolitik för hela Europeiska unionen, och de har tagit hänsyn till havsmiljöns betydelse och de angrepp som den ständigt utsätts för genom mänsklig aktivitet.
I detta sammanhang vill jag fråga kommissionsledamoten om den militära sektorn, vars verksamhet ibland inverkar störande på havsmiljön, också kommer att beaktas i gemenskapens politik på detta område för att förhindra intrång på miljön?
Dessutom förekommer ständigt okontrollerad dumpning. När kommer det att införas svarta lådor för att övervaka all hantering av vätskor i fartygens barlastutrymmen och tankar?
Talmannen
Herr Ortuondo! Eftersom jag inte var närvarande i början av debatten känner jag inte till den turordning som ni nämnde.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Fru talman! EU:s havspolitik är ett av de viktigaste initiativ som den nuvarande kommissionen kommer att ha goda skäl att minnas, i synnerhet om den förstår att dra nytta av utökningen av den och av den politiska kraft som utvidgningen innebär när vi vill rädda havsmiljön.
Jag vädjar nu till kommissionen att vidta särskilda åtgärder för att rädda ett av EU:s mycket speciella hav, Östersjön. Jag vill ställa följande fråga. Skulle kommissionen kunna uppfatta Östersjön inte bara som en miljöutmaning utan också som en politisk utmaning? Om detta döende hav kan räddas kan vi visa allmänheten att unionen verkligen gör nytta och att vi tillsammans har mycket större förutsättningar att rädda vår miljö än vi har ensamma.
Joe Borg
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Först av allt vill jag ta upp den fråga som ställdes av Avril Doyle. Ja, jag vill upprepa att vi har fått ett stort stöd från forskarsamhället. Aberdeendeklarationen var mycket välkommen, och Irland var mycket stödjande. När det gäller den anmärkning som gjordes skulle jag vilja betona att detta inte är mitt initiativ. Det är ett beslut från kommissionen som har antagits och, oberoende av de inbegripna personerna, kommer det utan tvekan att finnas en kontinuitet. Om vi under de första två åren kan konstatera att det är framgångsrikt är jag säker på att den nya kommissionen kommer att vara mer än villig att ta över denna framgångsrika linje. Så det är en avgörande tvåårsperiod där vi behöver se till att de inledande fröna till en framtida havspolitik verkligen börjar gro. På detta sätt kan vi garantera att framtida kommissioner, med stöd från Europaparlamentet, Regionkommittén och säkert med stöd från ministerrådet, kommer att kunna förverkliga denna havspolitik.
Om den andra frågan som togs upp om inre vattenvägar råder det inget tvivel om att inre vattenvägar är en mycket viktig del av hela begreppet havspolitik, precis som kusterna och kustområdena är en mycket väsentlig del av havspolitiken. Nästa vecka kommer faktiskt vice ordförande Jacques Barrot att presentera ett paket som omfattar inre vattenvägar, som inbegriper en hamnpolitik och som därför även omfattar inlandshamnar. Så hela ramen som gäller vattenvägar och hamnar - också inlandshamnar - är en del av detta paket som kommer att presenteras nästa vecka.
Apropå den fråga som togs upp av Josu Ortuondo Larrea om militära aktiviteter behöver man understryka att, vare sig dessa aktiviteter ska inkluderas i gemenskapspolitiken eller inte, så går vi här in på ett mycket känsligt område som gäller medlemsstaternas självständighet. Därför måste man vara försiktig. Om ni vill att denna havspolitik ska lyckas bör vi genomföra den i samarbete med medlemsstaterna. Där medlemsstaterna är villiga att ta steg i riktning mot till exempel gemensamma åtgärder som gäller nationella kustbevakningstjänster, miljöfrågor, fiskefrågor, frågor om olaglig invandring samt frågor om narkotikasmuggling och människosmuggling, så anser jag att det i dessa fall finns stort utrymme för ett system med nationella kustvakter som samordnas på ett effektivare och mer verkningsfullt sätt. Detta kan ske till exempel genom delning av olika medlemsstaters resurser, genom utbyte av information och genom inrättande av nödvändiga verktyg, som till exempel kartläggning av haven, som kunde vara en tillgång för kustbevakning och annan verksamhet. Men om vi å andra sidan går in på mycket känsliga militära aspekter så skulle detta kunna vara mycket svårare att hantera. Mitt grundläggande budskap är att om vi vill att en integrerad havspolitik ska lyckas så måste vi genomföra den hand i hand med medlemsstaterna, som i alla fall har det största ansvaret att se till att de nödvändiga instrumenten finns på plats för att en sådan politik ska lyckas.
När det gäller frågan om Östersjön råder det, som jag sa i ett tidigare svar, inga tvivel om att havspolitiken måste utformas med hänsyn till de särskilda egenskaperna eller kännetecknen hos EU:s olika havsområden. Om det finns särskilda problem, som det finns när det gäller Östersjön, så måste havspolitiken därför omfatta verktyg för att ta itu med dessa problem i Östersjön. Om det finns särskilda ekologiska problem i Östersjön som behöver hanteras och som kan hanteras på ett eller annat sätt, bör vi göra vårt yttersta för att åstadkomma detta. När det till exempel gäller fiske vidtar vi åtgärder för att mot olika odds försöka uppnå ett hållbart fiske i Östersjön. Vi vidtar också åtgärder för att försöka åtgärda de problem som finns med transportleder för sjöfart genom Östersjön. Sålunda skulle en integrerad strategi för havsfrågor verkligen innebära att vi beaktar alla dessa problem och försöker få till stånd större samordning mellan de olika aktörerna och mellan de olika medlemsstaterna och även tredjeländer såsom Ryssland, i fråga om Östersjön, så att vi på det sättet kan uppnå ett bättre resultat för förvaltningen av Östersjöns olika delar.
Talmannen
Tack, herr kommissionsledamot! Jag ber de ledamöter som inte fick möjlighet att tala om ursäkt. Det verkar som om vi måste avsätta mer tid till sådana debatter som denna.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon, torsdagen den 11 oktober 2007.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Pedro Guerreiro  
skriftlig. - (PT) Kommissionen har lagt fram sitt förslag till en ”vision” och ”handlingsplan” för en framtida ”integrerad havspolitik” på EU-nivå. Även om det inte har varit möjligt att utföra den analys som krävs (man får inte glömma att djävulen gömmer sig i detaljer) är mina första reaktioner följande:
Varje initiativ på detta område måste garantera medlemsstaternas behörighet när det gäller territoriell förvaltning, särskilt av deras territorialvatten och exklusiva ekonomiska zoner (EEZ). Detta kan exemplifieras av: resursutnyttjande, transporter, forskning, gränskontroller och gränssäkerhet, regional planering, miljön eller ekonomisk verksamhet som till exempel fiske. Vi bör alltså inte ha någon trojansk häst som under den så kallade subsidiaritetsprincipens täckmantel utgör ett hot mot medlemsstaternas suveränitet.
Den ”sunda ekonomiska bas” som nämns för ”havspolitiken” bör inte skapas på bekostnad av Europeiska fiskerifonden eftersom nya och större ekonomiska resurser bör anslås för att klara av de nya prioriteringarna.
Havsodling bör inte främjas eftersom detta inte skulle leda till optimala resultat inom fiskerisektorn med tanke på dess strategiska betydelse för olika länder som till exempel Portugal. Den socioekonomiska hållbarheten bör i detta sammanhang säkerställas genom lämpliga politiska insatser och ekonomiska resurser.
Robert Navarro  
skriftlig. - (FR) Med denna ”blå bok” tar Europeiska unionen ett steg framåt. Även om det är beklagligt att Europeiska kommissionen på vissa punkter - till exempel frågan om en europeisk kustbevakning och en europeisk flagga - har tvingats sänka sina ambitioner på grund av bristande stöd från vissa medlemsstater är detta dokument en bra utgångspunkt. Jag hoppas att alla löften det innehåller kommer att infrias. Finansieringsfrågan kommer dock att vara avgörande, vilket kommissionen själv inser. Kommer våra ministrar att axla sitt ansvar?
För övrigt gläder det mig särskilt att kommissionen har beslutat att ta itu med en översyn av sociallagstiftningen inom sjöfartssektorn där den traditionella lagstiftningen om anställning och anställningsskydd inte är tillämplig. Det var verkligen hög tid! Denna avgörande faktor för att kunna göra yrkeskarriärer inom sjöfartssektorn attraktiva bör därför hjälpa EU att skydda sin sakkunskap på sjöfartsområdet.
