Genomförandeåtgärder (nivå 2) avseende direktivet om insynskrav och prospektdirektivet (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är kommissionens uttalande om genomförandeåtgärder (nivå 2) avseende direktivet om insynskrav och prospektdirektivet.
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Jag skulle vilja ta upp två åtgärder som kommissionen har föreslagit och som parlamentet kommer att rösta om i morgon. De gäller ett uppskjutande av beslutet om överensstämmelse för redovisningsstandarder i tredjeländer - det är vårt mål att komma till beslut senast i juli 2008 - och de allmänna genomförandeåtgärderna för insynsdirektivet.
Först vill jag tacka föredragandena för deras skickliga och användbara arbete med dessa viktiga och känsliga frågor. Tillsammans med utskottet för ekonomi och valutafrågor har de arbetat mycket konstruktivt med kommissionen och alla berörda parter. Parlamentets noggranna arbete har bevisligen lett till en förbättring av lagtexten. Jag skulle också vilja tacka Europeiska värdepapperstillsynskommittén för dess utmärkta arbete. Förslagen till åtgärder utgör nu en balanserad och effektiv lösning.
För det första, när det gäller överensstämmelse: genom att skjuta upp beslutet om överensstämmelse kommer vi att se till att EU-marknaderna förblir öppna medan arbetet för konvergens fortgår. Det kommer också att möjliggöra ett aktivt arbete tillsammans med Förenta staterna och andra myndigheter i tredjeländer för att ta bort avstämmningskraven för EU-emittenter utomlands. Detta är och kommer att förbli vårt främsta mål.
Dessa två extra år kommer att göra det möjligt för oss att anpassa beslutet om överensstämmelse efter den amerikanska finansinspektionens (Securities and Exchange Commission) tidtabell i färdplanen för att eliminera behovet av avstämning mellan IFRS och god redovisningssed i Förenta staterna. Myndigheterna i Förenta staterna har förbundit sig att arbeta för ett erkännande av överensstämmelse mellan IFRS och god redovisningssed i Förenta staterna. Med den nya tidpunkten för besluten om överensstämmelse kommer vi att kunna arbeta parallellt mot gemensamt överenskomna mål.
I detta sammanhang är det viktigt att betona att ingenting är förutbestämt. Vi kommer att besluta om överensstämmelse senast vid halvårsskiftet 2008, mot bakgrund av konvergensprocessen, och det är definitivt inte avgjort på förhand att någon särskild princip inom god redovisningssed kommer att ”bestå provet”. Det har alltid varit viktigt för oss att hålla alla dörrar öppna. Jag vet att parlamentet instämmer i det. Före den 1 januari 2008 kommer vi att ha beslutat om både en definition av överensstämmelse och mekanismen för överensstämmelse. Detta kommer att göras genom ett kommittéförfarande, där parlamentet kommer att vara fullt delaktigt.
Det är fortfarande ett bekymmer att värdepappersemittenter undantas från kravet på att tillhandahålla en beskrivning av skillnaderna mellan god redovisningssed i tredjeländer och IFRS. Vi vet att parlamentet är tveksamt till detta ändringsförslag. Syftet är egentligen att få bort tvetydigheten i den nuvarande prospektförordningen. Vi beklagar att vi uppmärksammades på denna tvetydighet så sent som för några veckor sedan, men vi är övertygade om att detta ändringsförslag är nödvändigt för att garantera rättssäkerhet.
För det andra, när det gäller åtgärder för insyn: insynsdirektivet är ett stort steg mot integrerade finansiella marknader i EU som investerare och allmänheten kan ha förtroende för. För att uppnå detta är det viktigt att komplettera kraven på insyn genom att anta kommissionens genomförandeåtgärder som ni i dag har att ta ställning till.
Parlamentet har lagt fram flera förslag till kommissionen för att förbättra texten, vilket jag uppskattar. Kommissionen är beredd att acceptera innehållet i de flesta, såvida det inte är omöjligt av tekniska skäl. Parlamentet har särskilt tagit upp frågor om marknadsgaranternas skyldighet att anmäla att de avser att utnyttja något av undantagen från direktivet. Kommissionen föredrar en lösning som begränsar den administrativa bördan och därmed kostnaden för marknadsgaranter. Därför är kommissionen för att marknadsgaranter lämnar in anmälan endast till den egna behöriga myndigheten, i stället för till som mest 25 myndigheter. Jag anser att den lösningen är helt i linje med det förenklingsprogram som kommissionen står bakom.
John Purvis
för PPE-DE-gruppen. - (EN) Herr talman! I denna globaliseringens tidsålder klagar vi ofta över EU:s tröghet när det gäller att fastställa globala standarder. IFRS är emellertid huvudsakligen ett EU-projekt som omfattar ett redovisningssystem grundat på principer. En stor del av världen kommer att anta EU:s redovisningsstandard. Det är på sin plats att vi medger tredjeländer tid för anpassning, men den 1 januari 2009 ligger definitivt tillräckligt långt fram för det.
Fram till nu har företagen i EU varit tvungna att anpassa sig till allmän redovisningssed i Förenta staterna eftersom vi accepterade amerikansk god redovisningssed i EU. När vi nu har IFRS finns det ingen anledning att den diskrimineringen ska fortsätta. Jag är glad att amerikanska myndigheter är inriktade på att respektera tidsgränsen för att medge överensstämmelse. De verkar till och med alltmer övertygade om fördelarna med principbaserad redovisning.
Inte desto mindre är det svårt att finna gemensamhet mellan ett strikt regelbaserat system och ett mer flexibelt, principbaserat system. På båda sidor av Atlanten är man överens om att det är ändamålsenligt med överensstämmelse snarare än strikt konvergens. Därför uppmanar vi kommissionen att hålla sig till tidsgränsen i januari 2008 för att definiera överensstämmelse, för att kunna respektera den slutliga tidsgränsen den 1 januari 2009.
Företag från tredjeländer som redovisar i EU från det datumet kommer att vara tvungna att göra det enligt antingen IFRS eller ett redovisningssystem som har godkänts som överensstämmande, och den överenskommelsen ska vara ömsesidig.
EU-redovisning, i enlighet med IFRS, kommer att godkännas utan anpassning i Förenta staterna och andra tredjeländer som medgett det. Det kommer att hjälpa EU-företag att minska sina kostnader och konkurrera om kapital på en globaliserad marknad.
Min grupp förväntar sig att kommissionen lyssnar ordentligt på förslagen i vår gemensamma resolution och uppnår ett framgångsrikt resultat i dessa viktiga förhandlingar före 2009.
Peter Skinner
för PSE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vill hälsa kommissionsledamoten välkommen och tacka honom för det han sa om betänkandet. Jag anser att det nära samarbete som har utvecklats mellan parlamentet, dess olika grupper och kommissionen har bidragit till att stabilisera denna fråga. Det är helt uppenbart att vi går in i en mycket farlig tid: vi har två år på oss att få till detta, att bedöma värdet av överensstämmelse och uppnå konvergens med länder i hela världen. Kommissionsledamoten har helt rätt när han framhåller att det inte bara gäller Förenta staterna utan också andra tredjeländer. Förenta staterna är dock det stora projekt som vi alla känner till. Det kommer att bli svårt, och det är uppenbart att vi är rädda för att de miljarder dollar och euro som rör sig mellan våra två kapitalmarknader på transatlantisk nivå kommer att äventyras om vi inte får ordning på det.
Jag är säker på att vi är på rätt väg, och jag anser att det som parlamentet har lagt fram har bidragit till att stärka metoderna och också att granska den strategi vi ska följa i just denna kamp.
Om man ser på omfånget av detta direktiv och ändringsförslagen från dem som övervakar dessa frågor och andra här i Europaparlamentet - och jag är mycket tacksam mot de kolleger som har hjälpt till i denna fråga - menar jag att vi inte har belastat näringslivet alltför tungt. Detta är och har alltid varit mycket viktigt. Man kan inte hela tiden använda uttrycket ”med lätt hand” och sedan belasta näringslivet så hårt. Detta är en viktig fråga om gränsöverskridande kapitalmarknader, och vi behöver större sammanhållning och kommunikation mellan de olika aktörerna på den marknaden.
Vi behöver också se till att investerare skyddas och att rätt information förmedlas till dem på ett lämpligt sätt och i rätt tid. Detta är frågor som nu givetvis överlämnas till medlemsstaterna. Kommissionsledamoten håller nog med mig om att vi borde använda de modernaste metoderna för att förmedla information till investerarna.
Jag har inte så mycket tid, så jag ska inte gå vidare med alla frågor i just detta direktiv. Jag skulle dock vilja ta upp ett skäl i det ursprungliga direktivet och be att få låna kommissionsledamotens öra. Det skälet gäller de frivilliga initiativen för att hjälpa företag att redovisa vad de betalar till regeringar i hela världen i gruv- och utvinningsindustrin. Som kommissionsledamoten kanske kommer ihåg - jag är säker på att hans tjänstemän gör det - var det ett initiativ för att försöka få slut på korrupta metoder. Det riktades inte bara mot så avlägsna platser som Afrika utan också mot platser inom våra egna gränser. Meningen var att företag frivilligt skulle ge information om hur mycket de betalar till regeringar så att vi i vår tur - och investerare - skulle veta, hur mycket pengar som bytte ägare mellan regeringar och företag. Det var riktat mot gruv- och utvinningsindustrin, därför att det uppenbarligen var ett område där en förfärlig massa pengar försvann utomlands, från de länder där de skulle ha använts.
Min slutliga fråga till kommissionsledamoten är vad han och hans tjänstemän skulle kunna göra för att stödja det initiativet. Jag menar att parlamentet skulle tycka om att åter få höra det löfte som er företrädare gav för några år sedan.
Wolf Klinz
för ALDE-gruppen. - (DE) Herr talman, mina damer och herrar! Jag skulle vilja säga något om genomförandebestämmelserna för direktivet om insynskrav, som parlamentet kan påverka endast i begränsad utsträckning eftersom det rör sig om åtgärder på nivå 2. Det är därför oerhört betydelsefullt att utskottet för ekonomi och valutafrågor enhälligt har antagit ett förslag till betänkande som nu kommer att ligga till grund för parlamentets antagande av en egen resolution.
Genom att visa upp en enad front har utskottet redan före morgondagens omröstning lyckats få kommissionen att godta några av dess huvudkrav. Det första är att marknadsgaranter inte får åläggas att hålla de finansiella instrument som används för att agera som marknadsgarant på ett separat konto, även om tillsynsmyndigheten kan kräva ett separat konto om marknadsgaranten inte när som helst på uppmaning kan identifiera de berörda finansiella instrumenten.
För det andra måste samma villkor gälla för moderföretag till förvaltningsbolag och värdepappersföretag i tredjeländer som för motsvarande företag i EU om konkurrensen ska vara rättvis.
Slutligen måste man skilja mellan transaktioner på och utanför fondbörsen, eftersom ägandet i det första fallet överförs när avtal ingås och en omedelbar underrättelse därmed kan och måste göras, medan ingående av avtal och överföring av ägande kan ske vid olika tidpunkter när transaktioner sker utanför marknaden. Det vore i detta fall fel att kräva underrättelse så snart avtal ingåtts, eftersom en anmälan vid denna tidpunkt, till skillnad från i det första fallet, skulle kunna leda till en snedvridning av marknaden.
Trots parlamentets framgång i dessa förhandlingar finns det fortfarande områden, som kommissionsledamot Charlie McCreevy också har nämnt, där kommissionen ännu inte har hörsammat parlamentets önskemål. Det gäller t.ex. frågor som, för det första, hos vilken myndighet en marknadsgarant ska ansöka om undantag från kravet på underrättelse när han når ett visst tröskelvärde, för det andra minimikraven på innehållet i halvårsrapporter som inte ingår i koncernredovisningen och som inte upprättats i enlighet med internationella redovisningsstandarder och, för det tredje, hur det kan garanteras att revisorer arbetar på samma sätt vid revisioner av halvårsbokslut.
Jag vill vädja till parlamentets ledamöter att rösta ja i morgon, så att vi kan ta tillfället i akt att få kommissionen och medlemsstaterna att göra en noggrann granskning av parlamentets krav på dessa återstående punkter och så småningom godta dem.
Thomas Mann
Herr talman! Precis som jag gjort i utskottet för ekonomi och valutafrågor ersätter jag i dag min kollega professor Kurt Joachim Lauk, skuggföredragande för gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater, som vi alla önskar god bättring efter axeloperationen.
Jag vill på hans vägnar tacka föredraganden Peter Skinner från socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet och även skuggföredraganden från gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa, Wolf Klinz, som liksom jag kommer från Hessen, för deras konstruktiva samarbete. Tack vare den kompromiss som de tre nådde kunde vi i utskottet enhälligt anta resolutionsförslaget.
Även kommissionen har arbetat effektivt. Kommissionsledamot Charlie McCreevy har införlivat de viktigaste punkterna i sitt utkast till genomförandedirektiv och gjort ytterligare ändringar efter samråd. Denna lösning bör ge öppnare information om värdepapper som är tillåtna på den reglerade marknaden.
PPE-DE-gruppen har sett tre punkter som särskilt betydelsefulla. Den första gäller vikten av att kraven för halvårsrevisioner inte är alltför byråkratiska, vilket har inneburit att jämförelsesiffrorna inte behöver lämnas så snart direktivet träder i kraft; i stället fastställdes en rimligare övergångsperiod. För det andra har vår avsikt i fråga om rösträtterna varit att dotterbolag skulle listas både som en del av moderbolagen och som självständiga enheter, och även det har vi lyckats med. För det tredje har vi ansett att det i detalj bör fastställas vilka medier som ska utnyttjas när offentliggörandet måste ske snabbt. Även detta godtogs.
Tack vare dessa konstruktiva ändringar kan min grupp ställa sig bakom Peter Skinners betänkande. Både Kurt Joachim Lauk och jag hoppas att det ska få ett brett stöd i kammaren i morgon.
Harald Ettl
(DE) Herr talman, herr kommissionsledamot! Antalet globalt verksamma företag ökar. Deras behov av jämförbar och globalt erkänd koncernredovisning för att få tillträde till internationella kapitalmarknader har varit en drivkraft för att förändra redovisningen på internationell nivå, och globaliseringens vilda framfart innebär att gränsöverskridande harmonisering av redovisningsrutiner håller på att bli en nödvändighet. Antagandet av förordningen om internationella redovisningsstandarder var en viktig milstolpe i inrättandet av en integrerad gemensam finansmarknad och i harmoniseringen av redovisningsreglerna inom EU.
En utvecklad kapitalmarknad bidrar till att förbättra de nationella ekonomiernas konkurrenskraft, och undersökningar har visat att medlemsstater med en hög kapitaliseringsgrad och stor börsomsättning i förhållande till BNP också når större tillväxt och skapar fler arbetstillfällen. Mot den bakgrunden är det definitivt önskvärt att IFRS-standarderna och de amerikanska bestämmelserna om god redovisningssed, tillsammans med god redovisningssed i tredjeländer, närmas till varandra som ett viktigt bidrag till utvecklingen av standardiserade och internationellt erkända redovisningsstandarder och därmed till integreringen av kapitalmarknaderna.
Det främsta syftet med sammanjämkningen bör inte bara vara att avskaffa olikheterna mellan redovisningssystemen i Förenta staterna, Kanada och Japan, utan i stället att upprätta redovisningsstandarder av hög kvalitet, som har ett varaktigt värde och godtas förbehållslöst. Det är av avgörande betydelse för det europeiska näringslivet att SEC, den amerikanska fondbörsens tillsynsorgan, erkänner bokslut som upprättats i enlighet med IFRS-standarderna.
Ensidigheten när det gäller erkännandet av redovisningsstandarder bör senast i januari 2009 höra till det förgångna. Det är det enda sättet för de europeiska företagen att öka sin konkurrenskraft.
Margarita Starkevičiūt
(LT) Det dokument som diskuteras är tekniskt sett koncist och tydligt - det handlar om redovisningsstandarder. Ändå är denna fråga, som vi betonade i resolutionsförslaget, mycket betydelsefull och komplex i ekonomiskt och politiskt hänseende, eftersom den i grund och botten gäller EU:s roll på den globala finansmarknaden.
Internationella redovisningsstandarder som bygger på principer är en grundläggande del av vår europeiska ekonomiska modell, som även kommer att antas av utvecklingsländer. Europeiska kommissionen måste därför vidta åtgärder för att stödja tillämpningen av sådana standarder i utvecklingsländer, stärka deras kvalitet och europeiska karaktär och på så sätt höja den europeiska finansmarknadens profil och erbjuda olika lösningar (inte bara i tekniskt hänseende).
Vi får inte glömma att Förenta staterna har ett utmärkt fungerande system för redovisningsstandarder. Internationella och amerikanska redovisningsstandarder konkurrerar därför i dag på EU:s marknad, oavsett vad vi tycker om det. Det betyder alltså att vi, lagstiftarna, konkurrerar med varandra.
Jag anser att Europaparlamentet är redo för denna konkurrens, men för företagen är det alltför kostsamt att följa mer än en standard, och det skapar förvirring på utvecklingsmarknaderna. Man vet inte vilka standarder som ska tillämpas. Kommissionen bör följaktligen försöka hitta sätt att harmonisera standarderna eller uppmuntra till harmonisering av standarderna med hjälp av behöriga organ.
Vi får inte glömma att det inte bara är en teknisk fråga vi diskuterar utan snarare den globala finansmarknadens utveckling, och harmoniseringen av standarderna kräver två saker: tydliga riktlinjer för genomförandet av harmoniseringen och en tydlig definition av vad harmonisering egentligen betyder.
En del av oss menar att informella förhandlingar är effektivare, eftersom ingen behöver lägga fram sin ståndpunkt i förväg. Olika förhandlingsmetoder och förhandlingsstrategier är möjliga, men jag tror inte Europaparlamentet skulle hålla med om att beslut om harmonisering av redovisningsstandarder skulle inkräkta på de främsta IFRS-standarderna och påverka deras höga kvalitet och goda rykte. Det är uteslutet att Europaparlamentet skulle fatta beslut utan att rådfråga parlamentet och aktörerna på finansmarknaderna.
Alexander Radwan
(DE) Herr talman! Jag vill ta tillfället i akt att uppmärksamma två viktiga frågor i båda dessa betänkanden. Den första är att det nya kommittéförfarandet, formellt sett och såvitt jag vet, ännu inte är tillämpligt på detta område, men jag utgår från att kommissionen kommer att ta hänsyn till hur parlamentet röstar, eftersom det kommer att vara tillämpligt för nya ändringar i framtiden.
Den andra frågan handlar om hur vi ska tillämpa IFRS-standarderna i framtiden, något som kommer att få allt större betydelse. Jag kan säga på min grupps vägnar att vi i princip välkomnar IFRS-standarderna som en internationell regel för EU-företag, men det måste påpekas att detta gäller på vissa villkor. Samstämmighet måste åstadkommas, men i det sammanhanget måste framtida diskussioner i ämnet präglas av ett europeiskt perspektiv och europeiska prioriteringar. Det irriterar mig därför att från Board of Trustees höra signaler som tyder på att man intar en mycket kritisk hållning till diskussionen om huruvida, och i så fall när, samstämmighet kan nås.
Huvudfrågan gäller dock hur vi ska utforma nya standarder i framtiden. Det är ingen hemlighet att vi nu haft en debatt om IFRS-standarder för små och medelstora företag. Hjulen är definitivt i rullning, och diskussioner pågår inom relevanta organ. Allt detta sker helt skilt från alla politiska processer, och jag vill därför inte bara uppmuntra utan faktiskt enträget uppmana kommissionen att mycket noggrant övervaka denna process för att se till att den står under politisk och demokratisk kontroll och att parlamentet får medverka.
Jag är parlamentets föredragande i detta ämne, och jag har också erfarenhet av Basel. Ni kan utgå från att den här processen inte kommer att bygga på att man på internationell nivå ingår en överenskommelse som parlamentet helt enkelt måste anta; det är därför nödvändigt med en nära dialog mellan kommissionen och parlamentet. Jag vill inte bara uppmuntra utan enträget uppmana kommissionen att ta aktiv hänsyn till europeiska intressen och inte låta Board of Trustees ställa den inför fullbordat faktum, som den gjort tidigare i andra frågor.
Pervenche Berès
(FR) Herr talman! I samband med denna debatt om anpassningen av prospektdirektivet och direktivet om insynskrav med hänsyn till den färdplan som kommissionsledamot Charlie McCreevy förhandlat fram med de amerikanska myndigheterna har vi möjlighet att se över hur IFRS-standarderna genomförts. Vi måste gå oerhört försiktigt fram i denna fråga. En mycket viktig insats från parlamentets sida är enligt min mening att det i samband med förhandlingarna om överensstämmelse såg till att det verkligen rådde överensstämmelse och inte bara fastställdes en tidsfrist som skulle löpa ut innan det slutligen skulle konstateras att det nu rådde överensstämmelse där det tidigare funnits olikheter.
Som ni mycket väl vet, herr kommissionsledamot, handlar detta uteslutande om förhandling. Ni har lyckats få amerikanerna att förbinda sig att nå en uppgörelse vid tidsperiodens slut, och när den tidsperioden löper ut kommer ni att stå tomhänt om inte parlamentet innan dess bidragit till att konsolidera frågan så att vi i slutändan kan säkra ett godtagbart erkännande av överensstämmelse.
Jag beklagar djupt att vi inte inför detta plenarsammanträde lyckats anordna den videokonferens med våra kolleger i den amerikanska kongressen som jag föreslagit, som mina samordnarkolleger godtagit och som skulle ha gett oss möjlighet att tillsammans med USA:s politiska organ hålla den nödvändiga debatten om deras förmåga att följa den färdplan som ni har gjort till er.
Piia-Noora Kauppi
(EN) Herr talman! Jag vill börja med att tacka mina kolleger som har arbetat med dessa mycket svåra ärenden. Jag välkomnar den anda i vilken genomförandeåtgärderna för direktiven om insyn och prospekt utarbetades, efter den mycket svåra processen med direktivet om marknader för finansiella instrument som jag var föredragande för före våruppehållet.
Det är oerhört viktigt att Europaparlamentet kan ha förtroende för kommittéförfarandet, särskilt nu, efter julibeslutet. Vi delegerar en stor del av vår beslutanderätt till kommissionen, och vi vill vara säkra på att den lagstiftning som antogs i Lamfalussyprocessen ger bästa möjliga tekniska kvalitet liksom demokratisk legitimitet.
För att parlamentet ska kunna bli av med till exempel bortre tidsgränser - vilket är kommissionens önskan - krävs det fortfarande fler garantier för en förbättrad beslutsprocess inom kommittéförfarandet och för parlamentets fulla inflytande över åtgärder på nivå 2.
För protokollet vill jag säga att direktivet om marknader för finansiella instrument är en mycket viktig process som säkerligen kommer att åstadkomma mer än vad många människor tror för finansiella tjänster. Det är också ett gott exempel på det inflytande som parlamentet kan ha. Industri- och marknadsaktörerna vill att vi ska använda vår makt, och människor respekterade verkligen de förändringar som parlamentet gjorde i och med det betänkandet. Jag menar att samma sak kommer att hända med direktiven om insyn och prospekt.
Det är mycket viktigt att Europaparlamentet stärker sin ställning på dessa områden. På det sättet kommer vi att kunna ge mer stöd till gemenskapen. Ibland förekommer det att rådet ägnar sig åt att ”brodera ut” i onödan. Rådet har lagt fram förslag som äventyrar den inre marknaden, och jag menar att gemenskapens soldater - kommissionen och Europaparlamentet - borde marschera tillsammans i dessa frågor eftersom det skulle gagna den inre marknaden.
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Jag ska kortfattat beröra de båda ämnena.
När det gäller beslutet om överensstämmelse är det rätt att skjuta upp det. Det är det mest effektiva sättet att främja användningen av IFRS-standarderna. Det ger oss kraft i våra ansträngningar att få bort kraven på harmonisering för EU-emittenter utomlands, eftersom det säkerställer att EU-marknaderna förblir attraktiva för utländska emittenter. Det kommer i lika hög grad att gagna både EU-investerare och EU-emittenter.
Jag är medveten om de farhågor som ledamöter av Europaparlamentet och andra hyser i många av dessa frågor, men en klar färdplan har fastställts. Om det finns god vilja på alla sidor kommer vi att uppnå ett tillfredsställande resultat, men om vi inte uppnår ett tillfredsställande resultat så är det ingen skada skedd, som vi säger i mitt land. Jag anser därför att förlängningen av tidsperioden är det riktiga beslutet av många skäl. För det första så att vi ger oss själva här i EU en möjlighet att se hur IFRS har genomförts i de olika medlemsstaterna - och vi kommer också att lära oss en del under denna process. Vi har fått ett tydligt åtagande från våra kolleger i Förenta staterna när det gäller färdplanen och tidsgränserna där, och om ingenting oförutsett inträffar bör vi kunna komma fram till ett tillfredsställande slutresultat. Men om vi inte gör det och om vi inte är nöjda då är det, som jag sa, ingen skada skedd. Över hela världen övergår alltfler människor till IFRS-redovisningsstandarderna som EU antog förra året, och därför kommer det att gynna oss.
När det gäller den viktiga fråga som Alexander Radwan och andra ställde om frågan om konvergens och överensstämmelse får vi se var vi befinner oss under de närmaste åren.
Beträffande direktivet om insynskrav ska jag ta upp den synpunkt som Peter Skinner framförde. Hans synpunkt gäller en bestämmelse i skälet i nivå 1-direktivet vars innebörd är att utvinningsindustrins betalningar bör rapporteras. Detta är inte i sig ämnet för dagens debatt, men jag kan bekräfta att kommissionen kommer att bevaka denna fråga.
När det gäller genomförandeåtgärderna avseende direktivet om insynskrav bör jag också tillägga att jag förstår en del av de farhågor för den framtida utvecklingen som har uttryckts. I detta avseende förbinder sig kommissionen att utarbeta en förklaring som kommer att bifogas Europeiska värdepapperskommitténs protokoll samma datum som omröstningen om förslaget till genomförandeåtgärder genomförs. I förklaringen bör det stå att kommissionen åtar sig att på nytt ta ställning till frågan om revisorernas granskning av de ekonomiska halvårsrapporterna så snart det pågående arbetet med de internationella revisionsstandarderna har gjort tillräckligt stora framsteg.
Inom två år efter slutdatum för genomförandet kommer kommissionen också att på nytt ta ställning till frågan om minimiinnehållet för sammandraget i de ekonomiska halvårsrapporter som inte är utarbetade i överensstämmelse med internationella redovisningsstandarder.
Kommissionen åtar sig också att göra en översyn av hur den föreskrivna informationen sprids i praktiken i enlighet med de skyldigheter som stadgas i direktivet om insynskrav och det framtida genomförandedirektivet. Denna översyn skulle kunna genomföras två år efter utgången av införlivandeperioden för genomförandedirektivet. På detta sätt kommer vi att sörja för att instrumenten i direktivet om insynskrav anpassas till förbättringar på marknaden.
Talmannen
Jag har mottagit sju resolutionsförslag, som ingivits i enlighet med artikel 103.2 i arbetsordningen.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på tisdag kl. 12.00.
