Dohos plėtros darbotvarkės perspektyvos po Septintosios PPO ministrų konferencijos (diskusijos)
Pirmininkas
Kitas klausimas - žodinis Vitalo Moreiros klausimas Komisijai INTA komiteto vardu dėl Dohos plėtros darbotvarkės perspektyvų po Septintosios PPO ministrų konferencijos (B7-0232/2009).
Vital Moreira
Prieš keletą savaičių teko vadovauti šio Parlamento tarptautinės prekybos komiteto (INTA) delegacijai, kuri dalyvavo Septintojoje PPO ministrų konferencijoje Ženevoje. Nors Dohos derybų raundas, t. y. Dohos plėtros darbotvarkė, nebuvo įtrauktas į oficialią šios ministrų konferencijos darbotvarkę, didžioji oficialių delegacijų iš PPO valstybių narių dauguma pasinaudojo galimybe pareikšti savo poziciją šiuo klausimu ir pabrėžti, kad jos siekia baigti Dohos derybų raundą iki 2010 m. pabaigos.
Visuomenėje žinoma, kad pastaruoju metu derybose nebuvo padaryta jokios pažangos. Todėl Tarptautinės prekybos komiteto, kuriam pirmininkauju, vardu norėčiau užduoti Komisijai keletą klausimų.
Pirma, ar Komisija gali pateikti pagrindinių Dohos plėtros darbotvarkės sričių, dėl kurių deramasi, ypač žemės ūkio, NAMA (galimybės patekti į ne žemės ūkio rinką) ir paslaugų, padėties vertinimą? Kokie pagrindiniai Komisijos laimėjimai Septintojoje PPO ministrų konferencijoje? Kokius klausimus dar reikia svarstyti ir kokios yra sudėtingiausios temos?
Antra, kokį poveikį PPO ministrų konferencija padarys Dohos derybų raundui? Kaip Komisija užtikrins, kad pagrindinis dėmesys derybose būtų skiriamas plėtrai? Ar galėtų Komisija įvertinti, kokia tikimybė, kad Dohos plėtros derybų raundas būtų sėkmingai užbaigtas iki kitų metų pabaigos?
Mano trečiasis ir paskutinis klausimas yra toks: kaip Komisija planuoja įtraukti Europos Parlamento narius į vykstantį Dohos derybų raundą ir į PPO struktūrą?
Tarptautinės prekybos komiteto vardu pateikęs klausimus Komisijai, norėčiau baigti kalbą pabrėždamas, kad šis Parlamento komitetas teikia didelę reikšmę atsakomybei prisiimant naujus įsipareigojimus ir naudojantis naujais pagal Lisabonos sutartį suteiktais įgaliojimais. Be to, šis komitetas norėtų užmegzti glaudesnį ir vaisingesnį bendradarbiavimą su Komisija tarptautinės prekybos srityje. Be abejo, Komisija, savo ruožtu, turi būti pasirengusi bendradarbiauti su Parlamentu, pradėdama nuo atsakymų į klausimus, kuriuos jai ką tik pateikėme.
Mariann Fischer Boel
Komisijos narė. - Pone pirmininke, Septintoji PPO ministrų konferencija Ženevoje buvo svarbi galimybapsikeisti nuomonėmis su visomis PPO narėmis prioritetų nustatymo klausimu. Manau, svarbu pabrėžti, kad ši Septintoji PPO ministrų konferencija buvo ne derybų konferencija - tai buvo daugiau diskusijos įvairiomis temomis.
Mūsų prioritetų sąrašas, be abejo, prasideda Dohos plėtros darbotvarke. Jeigu šią Dohos plėtros darbotvarkę galima būtų užbaigti, ji duotų gerų rezultatų ne tik Europos, bet ir viso pasaulio ekonomikai. Visi nukentėsime, jeigu didės protekcionizmas, tačiau turėsime naudos, jeigu susitvarkys ekonomika. Dohos darbotvark- geriausia prekybos politikos priemonė, kurią galime taikyti abiem minėtais atvejais.
Be to, Dohos darbotvarkatneštų plėtrą, kurios laukiama skurdžiausiose pasaulio šalyse. Tai būtų pasiekta įvedant naujas taisykles dėl patekimo į rinką, ypač vykdant žemės ūkio reformą ir supaprastinant muitinės formalumus. Visose Dohos derybų srityse jau atsižvelgta į suinteresuotųjų valstybių plėtrą.
Tačiau Dohos derybų raundą, žinoma, galime baigti tik tuo atveju, jeigu dalyvaus visos PPO narės. Iš tiesų, JAV rimtai susirūpinusios ir susiduria su apribojimais, kuriuos aptaria su didžiosiomis besivystančiomis šalimis. Po kelių mėnesių paaiškės, kaip plėtojasi šios diskusijos, nes Didžiajam dvidešimtukui (G20) artėja termino baigti Dohos derybų raundą 2010 m. pabaiga.
Manau, visi man pritars, kad norint baigti Dohos derybų raundą iki 2010 m. pabaigos, reikia nustatyti tvarką ir procedūras, susijusias su galimybėmis patekti į žemės ūkio ir ne žemės ūkio rinką (NAMA) iki 2010 m. kovo mėn. pabaigos. Šis terminas - galutinis. O mes ir toliau raginsime, kad būtų patenkinti Europos Sąjungos interesai tam tikrose srityse, pvz., prekybos, paslaugų ir geografinių nuorodų apsaugos.
Be Dohos plėtros darbotvarkės, ministrų konferencijoje buvo sprendžiami kai kurie PPO narėms svarbūs klausimai. Mūsų prioritetai apima būtinybę stiprinti PPO vaidmenį stebint ir analizuojant protekcionizmą; galimybę įstoti į PPO, pvz., mažiausiai išsivysčiusioms šalims, kurią, mūsų manymu, reikia būtinai skatinti; didesnį regioninių laisvosios prekybos susitarimų skaičių - šioje srityje turime užtikrinti, kad šie susitarimai iš tikrųjų papildytų daugiašalę prekybos sistemą; ir, galiausiai, prekybos politika turi prisidėti prie kovos su klimato kaita. PPO narės sutarė, kad organizacija galėtų ir turėtų veikti sprendžiant daugelį šių klausimų. Taigi, tikiuosi, kad pasieksime pažangą.
Atsakydama į paskutinį klausimą, be abejo, patikinsiu, kad reguliariai ir išsamiai informuosime Parlamentą apie pokyčius, ypač Dohos derybų raunde. Lisabonos sutartyje iš tiesų suteikiama puiki galimybplėtoti bendradarbiavimą su Europos Parlamentu, ir tai bus pagrindinis Komisijos prekybos politikos prioritetas ateinančiais metais.
Georgios Papastamkos
Pone pirmininke, palaikome daugiašalę prekybos sistemą ir Pasaulio prekybos organizaciją kaip taisyklėmis grindžiamos prekybos sistemos ir sistemos, kuri garantuoja veiksmingesnį globalizacijos valdymą ir teisingesnį jos teikiamos naudos paskirstymą, globėją.
Būtent PPO acquis per dabartinę ekonomikos krizę užkirto kelią jos narėms taikyti prekybą ribojančias priemones, kartu palikdama pakankamai daug pasirinkimo laisvės taikyti priemones ekonomikai atkurti.
Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija remia Dohos plėtros darbotvarkės integravimą, grindžiamą integruotų, plataus užmojo ir subalansuotų derybų rezultatais. Raginame Komisiją palaikyti tvirtą derybų poziciją, kuri iš tiesų stiprintų galimybę Europos prekėms ir paslaugoms patekti į išsivysčiusių ir besivystančių šalių rinkas.
Žemės ūkio srityje raginu Komisiją - ponia M. Boel, norėčiau, kad tai pasižymėtume - griežtai laikytis derybų mandato, kurį jai suteikTaryba, kuriame nustatytos ir derybų pozicijos ribos, remiantis lygiavertėmis nuolaidomis, kurias teikia mūsų prekybos partneriai. Norėčiau pabrėžti, kad būtina ryžtingai ginti mūsų poziciją dėl geografinių nuorodų.
Dohos plėtros darbotvarkės rezultatų reikia siekti užtikrinant veiksmingesnę besivystančių šalių integraciją, ypač mažiau išsivysčiusiose šalyse, į pasaulio prekybos sistemą.
Ir galiausiai, prašome stiprinti Pasaulio prekybos organizacijos ir kitų tarptautinių organizacijų bendradarbiavimą, siekiant užtikrinti tarpusavio paramą, taip pat prekybos ir ne prekybos aspektų, pvz., aplinkos tvarumo, maisto pakankamumo ir saugos bei tinkamų darbo sąlygų, ryšį.
Harlem Désir
Pone pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, Dohos derybos pradėtos 2001 m. siekiant ištaisyti tarptautinės prekybos sistemos, sukurtos po Urugvajaus derybų raundo, kai buvo įkurta PPO, disbalansą, arba, tiksliau sakant, panaikinti neteisybę.
Pripažinta, kad po Urugvajaus raundo buvo ištesėti ne visi pažadai, susiję su besivystančiomis šalimis, ir kad Pietų valstybėms buvo sudarytos nesąžiningos kliūtys dėl prekybos taisyklių, visų pirma žemės ūkio srityje, nes šios prekybos taisyklės padėjo turtingiausioms šalims apsaugoti savo rinkas ir toliau finansuoti savo produkciją, įskaitant eksportui skirtus gaminius, o daugelis Pietų šalių ūkininkų bankrutavo. Medvilntapo šios padėties simboliu.
Todėl, pradėdamos "plėtros raundą", PPO narės įsipareigojo iš dalies pakeisti daugiašalės prekybos taisykles, siekdamos užtikrinti, kad prekyba iš tiesų būtų naudinga kiekvienos valstybės ir kiekvieno žemyno ekonominei ir socialinei plėtrai.
Taigi, neturime pamiršti, kad šis derybų raundas nepanašus į kitus raundus, ir net jeigu, kaip ir visose derybose, šalys laukia pažangos joms rūpimais klausimais, - pramoninėms šalims rūpi pramoniniai produktai ir paslaugos, - nuo pat pradžių buvo susitarta, kad šis raundas bus skirtas, visų pirma, pusiausvyrai besivystančiose šalyse atkurti.
Šiuo metu, vykstant Septintajai PPO ministrų konferencijai, kaip ir prieš ją, derybos iš esmės nutrūko ant Kapitolijaus kalvos Vašingtone, kaip kažkada "prasmego" Kankuno smėlynuose, ir taip nutiko iš esmės dėl Europos Sąjungos iškeltų reikalavimų.
Pramoninės šalys, derybose pateikusios pernelyg daug reikalavimų, padarneigiamą įtaką galutiniams derybų raundo rezultatams ir net privertsuabejoti PPO patikimumu. Kiekviena šalis siekia tik asmeninių tikslų, o ne bendro tikslo, t. y. sukurti daugiašalę prekybos sistemą, pagrįstą sąžiningesnėmis taisyklėmis, kurios skatintų sąžiningesnę prekybą bei tvarų vystymąsi ir panaikintų skurdą.
Pirmas šios aklavietės rezultatas - dvišalių prekybos susitarimų, kurie neretai yra dar nepalankesni Pietų valstybėms, skaičiaus išaugimas. Tai - žingsnis atgal.
Todėl ES turi priimti aiškią poziciją. Prioritetas - baigti šį derybų raundą kaip plėtros raundą, o ne stengtis nurungti vieniems kitus dėl pramoninių produktų ir paslaugų. Šios derybos turi būti vedamos ne tradiciškai ir trumparegiškai, kai kiekvienas kovoja už save.
Tai veda į aklavietę ir verčia pamiršti svarbiausią dalyką, kad būtina sukurti naują būdą, kaip reguliuoti tarptautinės prekybos sistemą, kuri pasaulyje taps naujo valdymo, kurio visi laukia, dalimi, ypač po G20 šalių susitikimo, siekiant įveikti tikruosius šio laikotarpio iššūkius, t. y. teisingą plėtrą visuose žemynuose, skurdo panaikinimą, maisto saugą, pagarbą socialinėms teisėms ir teisę į gerą darbą bei kovą su klimato kaita.
Šiose derybose Europos Sąjunga turi parodyti, kokias pastangas deda, kad prekybos taisyklės padėtų gerinti šią padėtį ateityje. Būtent tuo remiantis reikia apsvarstyti šias diskusijų temas:
žemės ūkio srityje: 2008 m. liepos mėn. prisiimtų įsipareigojimų vykdymą; derybų dėl procedūrų baigimą; specialiųjų ir diferencijuotųjų sąlygų ir apsaugos mechanizmų užtikrinimą, specialių produktų skatinimą, žemės ūkio paramos vystymą pagal tvaraus žemės ūkio ir maisto saugos principus;
NAMA produktų srityje: raginimą besivystančioms šalims mažinti tarifus, - čia baigsiu kalbą, - kad jie atitiktų šių šalių išsivystymo lygį;
ir
paslaugų sektoriuje: kiekvienos šalies teisės toliau reguliuoti savo viešąsias paslaugas apsaugą.
Michael Theurer
Pone pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, prieš dvi savaites Ženevoje įvyko Septintoji PPO ministrų konferencija. Kaip Liberalų ir demokratų aljanso už Europą frakcijos delegacijos atstovas turėjau galimybę dalyvauti konferencijoje ir prisidėti prie bendro pasiūlymo dėl rezoliucijos kaip vienas iš autorių.
Ši patirtis mums duoda keturias pamokas, kurias turime išmokti. Ekonomikos ir finansų krizsmarkiai sumažino pasaulinę prekybą. Todėl labai svarbu kuo greičiau baigti Dohos derybų raundą, siekiant suteikti naują postūmį pasaulio ekonomikai.
Dohos plėtros darbotvark- tai galimybatkurti sąžiningą ir laisvą pasaulio prekybą. Būtent to ir turime siekti. Europos Sąjunga ilgai pataikavo savo partneriams, ypač partneriams besivystančiose šalyse. Pvz., pažadėjome panaikinti visas eksporto subsidijas žemės ūkio produktams.
Dabar turime užbaigti derybas. Tam reikia politinės valios. ALDE frakcija pasiryžusi baigti Dohos derybas. Dabar! Todėl labai svarbu suvienyti jėgas, kad Dohos derybų raundas būtų baigtas. Europos Sąjunga gali ir turi atlikti pagrindinį vaidmenį šiame procese. Be to, turime atlikti jungiamąjį vaidmenį, pvz., suburti JAV ir kylančias bei besivystančias šalis, - tai daryti raginame ir bendroje rezoliucijoje.
Turime kelti visuomenės sąmoningumą. Mums reikia didesnės piliečių paramos. Turėtume pabrėžti pasaulio prekybos pranašumus, nes laisva ir sąžininga pasaulio prekyba naudinga mums visiems.
Nematau kitų alternatyvų Dohos plėtros darbotvarkei. Galima alternatyva būtų konkuravimas dėl dvišalių susitarimų, kuris ribotų galimybes ekonomiškai silpnesnėms šalims patekti į rinką, statytų į pavojų žmogaus teises ir aplinkos apsaugos tikslus. Taip neturi atsitikti. Todėl atėjo metas baigti Dohos derybų raundą.
Martin Häusling
Pone pirmininke, ponios ir ponai, Dohos derybų raundas tęsiasi jau aštuonerius metus, ir didžioji dauguma besivystančių šalių iš tiesų visiškai nenorėjo vykdyti šio Dohos derybų raundo. Iš pradžių JAV ir Europa siekė, kad besivystančios šalys sutiktų vartoti sąvoką "plėtra". Derybos žlugo du kartus. Tik didžiausios žemės ūkio eksportuotojos - Brazilija ir Argentina, galbūt ir Indija - iš tiesų suinteresuotos tuo, kas čia vyksta. ES taip pat de facto žengžingsnį atgal, atsižvelgiant į reikalavimus, kuriuos ji kėlpastaruosius keletą metų, taip pat į pasiūlymus ateinantiems metams.
Mums iš tiesų reikia objektyviai išnagrinėti pastarųjų kelerių metų veiklos padarinius, o ne dvidešimties metų liberalizavimo politiką, nors ši liberalizavimo politika iš dalies sukėldabartinę ekonomikos ir finansų krizę. Negalime elgtis taip, tarsi galėtume sėkmingai eiti tuo pačiu keliu. Neverta nkalbėti apie pasaulio klimato kaitos padarinius, jeigu ir toliau veiksime taip, kaip anksčiau, nesivadovaudami tinkamomis taisyklėmis.
Ženevoje vyko konferencija, kurioje per krizės įkarštį visi tvirtino, kad turime veikti taip, kaip anksčiau, ir kad reikia tiesiog palaukti, kol krizpraeis ir galėsime tęsti tai, ką buvome pradėję. Nuolat kartojama, kad Dohos derybų raundas suteiks naują postūmį atkurti ekonomiką. Tačiau visi duomenys rodo, kad taip nebus. Be to, įgyvendinimo laikas ir trukmbus pernelyg ilgi. Taip pat tvirtinama, kad tuomet besivystančios šalys galės dalytis atkurtos ekonomikos rezultatais. Tačiau, mąstant objektyviai, reikia pabrėžti, kad daugelis besivystančių šalių nesulauks šio ekonomikos atkūrimo, o priešingai - patirs dar didesnes nesėkmes. Bendras poveikis daugeliui besivystančių šalių bus neigiamas. Todėl negalime rekomenduoti daugeliui besivystančių šalių bendradarbiauti su mumis krizės įkarštyje.
Net jeigu nviena iš Pasaulio prekybos organizacijos narių ar nvienas iš didžiųjų Europos Parlamento frakcijų narių nedrįsta pasakyti, mes, Žaliųjų frakcijos / Europos laisvojo aljanso nariai, pasakysime štai ką: raginame, galų gale, baigti Dohos derybų raundą, kuris buvo aklavietėje daugelį metų ir tapo visiškai netinkamas dabartinėmis sąlygomis. Suprantame, kad PPO turi vykdyti reformą ir kad šiuo metu negali padėti išspręsti pasaulio krizės. Ateityje mums reikia sąžiningos prekybos, o ne prekybos, kuri iš esmės būtų laisva.
Vertinant pastarųjų dvidešimties metų žemės ūkio sektorių, ką iš tiesų atneššis nuolatinis liberalizavimas? Juo tik buvo daromas didžiulis spaudimas racionalumui pramoninėse valstybėse. Procesai industrializuoti, o besivystančios šalys iš esmės negavo jokios naudos, vien tik sutrikdytas rinkas. Užuot diskusijose reikiamą dėmesį skyrę maisto nepriklausomumo principui, visišką prioritetą suteikėme laisvosios prekybos principui. Todėl Žaliųjų frakcijos rezoliucijoje raginame neinvestuoti jokio tolesnio politinio kapitalo į žlugusį Dohos derybų raundą. Raginame iš naujo pradėti šį procesą.
Jan Zahradil
Pone pirmininke, Komisijos nare, be abejo, esame ekonomikos nuosmukio arba krizės įkarštyje, ir tai yra nemalonu, bet tokios krizės prasideda ir baigiasi. Šios krizės - cikliška rinkos ekonomikos dalis ir jos neturi būti naudojamos kaip dingstis nustatyti pernelyg daug taisyklių, varžančių ekonomiką, nes tokios taisyklės liks galioti net ir krizei pasibaigus. Tai liečia ir tarptautinę prekybą. Todėl ES turėtų vengti protekcionizmo komerciniuose santykiuose - taip pakenksime ne tik sau patiems, bet ypač tiems, kuriems stengiamės padėti, kitaip tariant, mažiausiai išsivysčiusioms šalims, kurių visišką integraciją į pasaulio prekybos sistemą turime skatinti.
Europos konservatorių ir reformuotojų frakcijos vardu norėčiau pritarti Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos ir ALDE frakcijos nariams, kurie kartu su mumis parengsubalansuotą rezoliucijos dėl Dohos plėtros darbotvarkės projektą po Septintosios PPO ministrų konferencijos. Šią plėtros darbotvarkę turi lydėti pažanga tarptautinėje prekyboje, ir jeigu JAV tam nepritaria, tada ES turėtų imtis vadovaujamo vaidmens ir sėkmingai baigti Dohos derybų raundą, taip pat tarpininkauti visapusiškai įtraukiant šias mažiausiai išsivysčiusias šalis į pasaulio prekybą.
Europos integracija prasidėjo nuo laisvosios prekybos. ES arba Europos bendrija buvo įkurta kaip prekybos erdvė, ir Europos Komisija, - tiek esamos, tiek būsimos sudėties, - tikiuosi, supras, kur glūdi Europos integracijos šaknys, ir prie jų sugrįš. Turime toliau tarpininkauti visapusiškai įtraukdami šias mažiausiai išsivysčiusias šalis į pasaulio prekybą, taip pat pasirašydami tolesnius dvišalius ir regioninius laisvosios prekybos susitarimus, kurie prisidės prie daugiašalės sistemos.
Helmut Scholz
Pone pirmininke, Komisijos nare, šiose diskusijose iškelti komiteto pirmininko klausimai atspindi pasaulyje susiklosčiusias aplinkybes. Mūsų pasaulio ekonominės tvarkos balansas - pražūtingas. Skursta du milijardai žmonių. Klimato kaita jau privertdaugiau negu 40 mln. žmonių palikti namus, o pasaulinių finansinių sandorių paplitimas sukėldidžiausią ekonomikos krizę per aštuoniasdešimt metų.
Pone J. Zahradilai, mums teko istorinužduotis - pradėti visiškai naują pasaulio ekonomikos reguliavimą, vadovaujantis tvarumo, aplinkos apsaugos, socialinio teisingumo ir maisto saugos tikslais. Dėl Ženevoje vykusios PPO konferencijos galiu pasakyti tik tiek, kad ši konferencija neįvykdšios užduoties. Nepaisant visų garantijų, galimybė, kurią galėjo atnešti susibūrusios šalys, prarasta.
Dohos tarpininkai aiškiai tebeveikia pagal visiškai pasenusią sistemą, - būkime sąžiningi, - pagal žlugusių derybų mandatą. Europos vieningųjų kairiųjų jungtinės frakcijos / Šiaurės šalių žaliųjų kairiųjų nuomone, šią padėtį reikia keisti kuo skubiau, nes nesėkmingos derybos Ženevoje bei Romoje ir dabartinės sudėtingos derybos Kopenhagoje glaudžiai susijusios.
Todėl raginu Komisiją tiesiogiai bendradarbiauti su Europos Parlamentu rengiant naują derybų mandatą, kad būtų galima toliau plėtoti ir pertvarkyti PPO. Šiame procese turi būti atsižvelgta į pasaulio prekybos struktūros svarbą formuojantis pasaulio krizėms ir jas įveikiant, kartu būtina spręsti naujo prekybinių santykių reguliavimo klausimą.
Bastiaan Belder
EFD frakcijos vardu. - (NL) Pone pirmininke, Dohos derybų raundo aklavietneišvengiamai meta tamsų šešėlį PPO šalių susitikimui šio mėnesio pradžioje. Šiuo ekonomikos krizės laikotarpiu, kai 2010 m. perspektyvos niūrios, sėkmingai baigti Dohos derybų raundą - aukščiausias politinis prioritetas. Pajamų sąmatos komercinės apyvartos atžvilgiu ir padidėjusi gerovleidžia tikėtis, kad Ženevoje prisiimti įsipareigojimai bus įvykdyti ir 2010 m. atneš tikrą persilaužimą Dohos derybų raunde.
Kaip olandui, man labai smalsu išgirsti Komisijos narės nuomonę apie du pasiūlymus, kuriuos pateikmano šalies vyriausybPPO susitikime. Kaip vertinate "žaliųjų pirmtakų" grupės susiformavimą PPO, sudarytą iš šalių, siekiančių panaikinti prekybos tarifus tvariems produktams, kad būtų skatinamas jų naudojimas? Be to, Komisijos nare, ar pritariate Olandijos atstovo nuomonei, kad PPO derybų sistemos plėtojimasis nesuspėjo su globalizacijos tempu? Ar galite spręsti šį klausimą?
Marine Le Pen
(FR) Pone pirmininke, neatsižvelgiant į akivaizdžiai žlugusį prekybos liberalizavimą per pastaruosius trisdešimt metų, kuris sukėlvisišką išsivysčiusių šalių deindustrializaciją ir dar labiau nuskurdino nepakankamai išsivysčiusias šalis, taip pat finansų ir bankų krizę, valstybių narių skolas, kurias, kaip teigia visi nepriklausomi ekonomistai, sukėlfinansinir komercinglobalizacija, PPO generalinis direktorius P. Lamy ir toliau siekia paspartinti visiško tarptautinės prekybos liberalizavimo procesą.
Visi turimi statistiniai duomenys rodo, kad globalizacija sukėlmasinį nedarbą ir darbo užmokesčio mažėjimą, kuris nustos mažėti tik tada, kai Europos darbo užmokestis pasieks Kinijos ar Indijos šalių darbo užmokesčio dydį.
Ar tokį ekonomikos vystymosi modelį Europa turėtų pasiūlyti europiečiams?
Yra ir kitas modelis: teisėta Europos ekonomikos apsauga nuo nesąžiningos konkurencijos iš valstybių, kuriose darbo užmokestis mažas. Šį protekcionizmą reikia naudoti kuriant naują tarptautinę pinigų sistemą, kuri garantuotų sąžiningą prekybą. Nepriimtina, nes nelogiška, atskirti derybas dėl prekybos nuo derybų dėl pinigų.
P. Lamy ir visi, kurie pritaria nekontroliuojamai laisvajai prekybai, gina ne bendrąjį gėrį, o finansų ir komercinių įstaigų, kurios jiems moka, interesus. Jeigu Europos Sąjungos institucijos ir toliau žengs šia linkme, ateityje jas neišvengiamai ištiks teisėtumo krizė, kurią šiuo metu patiria PPO ir TVF.
Jeigu tikslas - sunaikinti Europos pramonę bei žemės ūkį ir paversti mūsų žemyną nepakankamai išsivysčiusia ekonomine erdve, tada elkitės taip, kaip siūlo P. Lamy.
Jei, priešingai, siekiate išgelbėti Europą, tada perkelkite P. Lamy į kitas pareigas, kaip siūlo Maurice Allais, Prancūzijos Nobelio premijos ekonomikos srityje laureatas. Tai - vienintelis perkėlimas, kuriuo džiaugtųsi Europa.
Béla Glattfelder
(HU) Europos Sąjungos prekybos deficitas per pastaruosius penkerius metus grėsmingai išaugo pusketvirto karto. Taip smarkiai padidėjęs prekybos deficitas - netvarus. Prekybos deficitas beveik du kartus padidėjo dėl ES prekybos su Kinija, kuri pastebimai sumažėjo dėl pasaulio ekonomikos krizės. Tačiau puslikusio deficito, ir iš esmės visas prekybos deficitas, užfiksuotas per pirmąjį 2009 m. pusmetį, lygus dabartiniam prekybos su Kinija deficitui.
Neseniai perskaičiau amerikiečių autoriaus knygą, kurioje aprašomas toks scenarijus: žuvys, pagautos prie Europos krantų, užšaldomos ir siunčiamos į Kiniją, kur atitirpdinamos, paruošiama filė, kuri vėl užšaldoma ir parvežama atgal į Europą. Taip elgiamasi, nes darbo užmokestis Kinijoje yra toks mažas, kad apsimoka patirti milžiniškas energijos sąnaudas, žuvį užšaldant, vežant į Kiniją, atitirpdant, vėl užšaldant ir parvežant atgal į Europą. Kiekviena Europoje prarasta darbo vieta padidina išmetamųjų CO2 dujų kiekį keliais šimtais kilogramų.
Dabartinprekybos sistema skatina išmetamųjų CO2 dujų kiekio didėjimą. Didėjantis nedarbas Europoje reiškia didesnį išmetamųjų CO2 dujų kiekį. Nuo Kioto protokolo pasirašymo Kinija trigubai padidino išmetamųjų CO2 dujų kiekį, nes už tai netaikomos jokios sankcijos. Naujos PPO taisyklės priimtinos tik tuo atveju, jeigu apima ir klimato apsaugą. Jei norime, kad šios taisyklės užkirstų kelią išmetamųjų CO2 dujų kiekio didėjimui, užuot skatinę taip elgtis, turime nustatyti sankcijas.
Kader Arif
(FR) Pone pirmininke, ponios ir ponai, Dohos derybų raundo tikslas buvo aiškus. Tai turėjo būti derybų raundas, skatinantis plėtrą ir leidžiantis besivystančioms šalims ištaisyti disbalansą, kurį sukūriki šiol vykdyta liberalioji politika, remiantis pagarsėjusiu Vašingtono susitarimu.
Nenuostabu, - nors dėl to apgailestauju, - kad šios krizės laikotarpiu atsisakoma pozicijų, palaikančių lygiateisę prekybą. Atsižvelgiant į tai, kad tam tikrą vaidmenį atlieka Jungtinės Amerikos Valstijos, kurios nepajudins npiršto, kol bus įvykdyta sveikatos reforma, ir į augantį profesinių sąjungų bei pagrindinių pramoninių lobistinių grupių pasipriešinimą, Europa nesugebės peržengti ribų, todėl mažai tikėtina, kad greitai bus pasiektas susitarimas.
Todėl šio Parlamento narių dauguma naudojasi galimybe sugrįžti prie savo ideologijos, kuri palaiko agresyvią prekybą, grindžiamą vien tik didesnėmis galimybėmis patekti į rinką. Kalta krizė. Be to, dešiniųjų pažiūrų atstovai, veikdami tokiu būdu ir siekdami, visų pirma, atverti rinkas ir pašalinti visas kliūtis prekybai, pamiršta, kad būtent mes esame suinteresuoti turėti stiprių prekybos partnerių, kurie būtų visiškai integruoti į pasaulio prekybos sistemą. Tačiau iš esmės toks susitarimas nesustiprintų nvienos besivystančios šalies.
Su H. Désiru, mūsų frakcijos pranešėju dėl rezoliucijos, pateikėme kelis kompromisinio teksto, kurį parengdešiniųjų pažiūrų Europos frakcijos, pakeitimus. Be abejo, norėčiau, kad būtų priimta mano frakcijos siūloma rezoliucija, tačiau taip neįvyks.
Todėl supažindinsiu su keliais punktais, kurie siūlomi mūsų pakeitimuose. Pirma, labai svarbu, kad viešosios paslaugos nepatektų į derybas, nes jos susijusios su pagrindiniais žmogaus poreikiais ir jų negalima painioti su rinkomis.
Antra, besivystančioms šalims svarbiems produktams, ypač žemės ūkio produkcijai, reikia suteikti specialų režimą. Apie maisto krizę niekas negalvojo, nes prasidėjo finansų ir ekonomikos krizė. Nepamirškime, kad maisto suverenumas turėtų būti aukščiausias prioritetas - pirmasis iš Tūkstantmečio vystymosi tikslų.
Ir galiausiai, manome, kad besivystančiose šalyse reikia plėtoti valstybės intervencijos sritį, ne tik panaikinant viešojo pirkimo sutarčių liberalizavimą, bet ir saugant naujas pramonės šakas.
Šie keli punktai, nors ir neišsamus sąrašas, yra minimumas, kuris užtikrina, kad Dohos derybų raundas tikrai skatins plėtrą. Jeigu jie nebus įtraukti į galutinį tekstą, raginsiu savo frakciją balsuoti prieš jį.
(Plojimai)
Niccolò Rinaldi
(IT) Pone pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, pirmiausia norėčiau pabrėžti, kad prieš kelis mėnesius, pasibaigus iniciatyvinio Parlamentinės konferencijos PPO klausimais komiteto, kurio narys esu, posėdžiui, kolega iš Namibijos apgailestavo, kad tam tikrų Europos žemės ūkio ir ne žemės ūkio produktų kainos Namibijoje mažesnės, palyginti su vietos produktais. Tai - vienas iš daugelio rinkos iškraipymų, kuriems reikia rasti sprendimą Dohos plėtros darbotvarkėje.
Todėl Liberalų ir demokratų aljanso už Europą frakcijos nariai siūlo pakeitimą, kuriame ragina - Komisijos narpuikiai žino, kad kreipiamės ne tik į Europą, bet ir į JAV - kuo greičiau visiškai panaikinti visas eksporto subsidijų formas.
Antra, paslaugų klausimu, be daugelio kitų dalykų, norėčiau pabrėžti, kad svarbu aiškiai atskirti paslaugas ir viešąsias paslaugas. Turime kovoti ir prisiimti atsakomybę už Dohos derybas, kad būtų pasiektas paslaugų liberalizavimas, kuris dažnai reiškia, kad reikia stoti į kovą su tikromis nacionalinėmis oligarchijomis, kurios stabdo vietos ekonomikos plėtrą. Šios nacionalinės oligarchijos egzistuoja ryšių, bankų, draudimo ir kt. sektoriuose. Iš tiesų turime stengtis atsiriboti nuo visko, kas susiję su viešosiomis paslaugomis, kurios, be abejo, turi būti nacionalinės valstybės atsakomybė.
Trečia, klausimas, kuris dar nebuvo iškeltas: šiuo metu esame Lisabonos sutarties galiojimo amžiuje, ir čia raginu Komisiją, kaip ir kompromisinėje rezoliucijoje, persvarstyti tarpinstitucinį susitarimą.
Turime pasirinkti visiškai naują modus vivendi Parlamento ir Komisijos santykiuose, kad Parlamentas būtų visapusiškai informuojamas apie bet kokias derybas ir įvairius derybų etapus, kad galėtų priimti rekomendacijas derybų klausimais ir visiškai ir atsakingai įsitraukti į derybų procesą, kaip ir vedant panašias derybas su narystės ES siekiančiomis šalimis.
Jacky Hénin
(FR) Pone pirmininke, gruodžio 5 d. Maurice Allais, ekonomistas ir Nobelio premijos laureatas, pasakė, kad tikroji krizės priežastis glūdi Pasaulio prekybos organizacijos veikloje ir kad reikėjo kuo skubiau įvykdyti reformą. Jis savo teiginius pagrindtuo, kad dabartinį masinį nedarbą sukėlvisiškas prekybos liberalizavimas - liberalizavimas, iš kurio pasipelntik turtingieji.
PPO, G20 ir Komisija, kurčios žmonių kančioms, primygtinai reikalauja bet kokia kaina baigti Dohos derybų raundą, vien siekdamos patenkinti tarptautinių finansų ir didelių kapitalistinių tarptautinių įmonių interesus, ir skelbia absurdišką karą su protekcionizmu. Siekdamos šio tikslo, jos nedvejodamos klastoja ekonomikos istoriją, teigdamos, kad 1929 m. krizės ir Antrojo pasaulinio karo priežastis - protekcionizmas. Be to, pasitelkdamos gėdingą cinizmą, šiuos savo veiksmus grindžia skurdžiausių šalių interesais.
Kaip teigia Maurice Allais ir kiti blaiviai mąstantys ekonomistai, visiškas prekybos liberalizavimas sukelia konkurenciją, kuri priverčia visus kovoti vienus su kitais, taip pat veiklos perkėlimus, dėl kurių prasideda darbo užmokesčio ribojimai, masinis nedarbas, ir galiausiai ekonomikos krizė. Jei nereaguosime, universali laisvoji prekyba sugriaus mūsų civilizaciją daug greičiau nei visuotinis atšilimas.
Labai svarbu ir aktualu pasirinkti nuosaikaus protekcionizmo kelią, kuris yra pagrįstas, socialiai teisingas ir nešališkas, kuris kuria abipusiškai naudingą įvairių tautų ir žemynų bendradarbiavimą.
Hans-Peter Martin
(DE) Pone pirmininke, mums reikalinga demokratinrevoliucija. Labai aiškiai prisimenu, kad diskusijos, kurias šiandien girdime šiame Parlamente, prasidėjo prieš dešimt metų. Norėčiau kreiptis į jus, Komisijos nare, ir prašyti, kad ypač atsižvelgtumėte į tai, ką kalbėjo H. Désir, taip pat kai kurie kairiųjų pažiūrų Žaliųjų frakcijos / Europos laisvojo aljanso nariai.
Ar nesuprantate, kad turėdami požiūrį, su kuriuo Europos Sąjunga pradėjo derybas, negalime kaip sąžiningi tarpininkai įveikti disbalanso, kuris išryškėjo šiuo metu vykstančioje Kopenhagoje konferencijoje, ir kad iš tikrųjų mums reikia naujo požiūrio? Remiantis tuo, ką šiais laikais sugeba besivystančios šalys, jų negalima vadinti besivystančiomis šalimis. Šios šalys - tai sparčiai augančios ekonomikos šalys ir pramoninės šalys, turinčios savimonę. Jeigu Europoje nenustatysime naujų sąžiningų reikalavimų, atsidursime būtent ten, kur visai nenorime atsidurti - protekcionizmo, pasikartojančių 1933 m. ir vėlesnių metų įvykių Europoje gniaužtuose.
George Sabin Cutaş
(RO) Pone pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, nenoriu ginčytis su kai kuriais kolegomis, šio Parlamento nariais, kurie kalbėjo prieš mane, tačiau manau, kad Pasaulio prekybos organizacijos vaidmuo tapo dar svarbesnis, nes, siekiant įveikti dabartinę sumaištį, kuri daro neigiamą įtaką ekonominei aplinkai, reikalinga daugiašalinstitucija, prižiūrinti komercinę praktiką.
Pasaulio prekybos organizacija toliau gerins pasaulio prekybos ir investicijų sąlygas, vykdydama Dohos plėtros darbotvarkę ir taikydama aiškesnes taisykles. Atsižvelgdama į svarbų vaidmenį, kurį atlieka Dohos plėtros darbotvarkė, skatindama ekonomikos augimą, mažindama nedarbą ir skurdą, manau, kad darbotvarkturi būti baigta 2010 m., o plėtros kriterijus turi būti jos pagrindinis ramstis. Tokiu atveju darbotvarktaps tvirta sistema, koordinuojančia daugelio ūkio subjektų veiklą, padedančia išbristi iš recesijos ir pradėti atkurti ekonomiką.
Ir galiausiai, patariu, kad Europos Komisija reguliariai informuotų Europos Parlamentą apie atitinkamus derybų dėl Dohos plėtros darbotvarkės etapus.
Paul Rübig
(DE) Pone pirmininke, Komisijos nare, norėčiau padėkoti Komisijos narei, visų pirma, už tai, kad labai aiškiai išdėstEuropos Sąjungos idėjas Ženevos derybose, nes mums Dohos derybų raundas gali tapti nauja sistema, kuri padės atkurti krizės apimtą pasaulio ekonomiką.
Nemanau, kad 153 narėms labai lengva rasti bendrą sprendimą, tačiau prekybos palengvinimas, ypač mažosioms ir vidutinėms įmonėms, - kurios sudaro Europos ekonomikos pagrindą, - be abejonės, yra vienas iš svarbiausių dalykų. Todėl turime rasti šį sprendimą, jeigu norime, kad ateityje pasaulio ekonomika išaugtų 2-3 proc. ir kad galėtume garantuoti darbą ne tik Europoje, bet ir daugelyje neturtingų pasaulio šalių.
Todėl mums taip pat svarbu saugoti produktų, ypač žemės ūkio, gamybą naudojant kilmės vietos nuorodas, kad ir vietos mastu galėtume tinkamai išnaudoti pridėtinę vertę.
Marc Tarabella
(FR) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau pabrėžti tai, kas man kelia nerimą, ir pasiūlyti, kaip galima būtų ištaisyti šią padėtį.
Pirma, nerimą kelia tai, kad PPO atsidūrapgailėtinoje padėtyje, nes jai nepavyksta pasiekti tikslo, dėl kurio ji buvo įsteigta - mažinti skurdą neturtingose šalyse, kaip ne kartą pabrėžnariai šiame Parlamente. Šiuo metu 1 mlrd. žmonių kenčia nuo blogos mitybos, iš kurių 700 mln. - ūkininkai.
Žemės ūkyje sprendimas būtų toks: be abejonės, privalome užkirsti kelią eksportui skirtoms monokultūroms, ypač Afrikos žemyne, ir šiose šalyse teikti pirmenybę natūrinei žemdirbystei, kuri turi būti svarbesnuž tarptautinę prekybą.
Jeigu eisime tuo pačiu keliu, Afrikos žemyno ekonomika toliau smuks. Jeigu iš esmės pakeisime kryptį ir viską pradėsime i naujo, ypač Afrikoje, kartoju, tai pasieksime natūrine žemdirbyste, kuri svarbesnuž tarptautinę prekybą.
Ilda Figueiredo
(PT) Atėjo metas pakeisti tarptautinės prekybos prioritetus ir atsisakyti laisvosios prekybos, kuri prisidėjo prie finansų, ekonomikos, maisto ir socialinės krizės, nuo kurios šiuo metu kenčia žmonės, kartu su augančiu nedarbu ir skurdu. Laisvoji prekyba tarnauja tik turtingiausių šalių ir pagrindinių ekonominių ir finansinių grupių interesams.
Reikia iš esmės keisti derybas, teikiant pirmenybę plėtrai ir socialinei pažangai, darbo vietų kūrimui ir kovai su badu ir skurdu. Tai reiškia panaikinti "mokesčių rojų", investuoti į maisto suverenumą ir saugą, remti kokybiškas viešąsias paslaugas ir gerbti vyriausybių teisę saugoti savo ekonomiką ir viešąsias paslaugas, ypač sveikatos apsaugos, švietimo, vandens, kultūros, ryšių ir energetikos srityse.
Mariann Fischer Boel
Komisijos narė. - Pone pirmininke, norėčiau atkreipti dėmesį į vieno iš gerbiamų narių teiginį, kad Europos Sąjunga turėtų būti sąžininga tarpininke šiose derybose. Tam neprieštarauju, tačiau nenoriu, kad Europos Sąjunga būtų vienintelbankininkšiame derybų etape.
Plačiai pripažįstama, kad Europos Sąjunga atliko lemiamą vaidmenį, siekiant nenukrypti nuo pasirinkto kelio. Ankstesniuose etapuose buvome labai pažeidžiami dėl mūsų žemės ūkio sektoriaus, tačiau taip nėra šiose derybose. Mes pateikėme tvirtą pasiūlymą, ir tai reiškia, kad šiuo metu mūsų padėtis - labai palanki.
Tačiau turiu pasakyti ir šiame Parlamente, - kaip ir visur, taip pat Ženevoje derybose, - kad Europos Sąjunga neketina teikti jokių papildomų nuolaidų žemės ūkio srityje. Mes pasiekėme galutinę ribą ir tai jau pripažinome.
Dohos derybų raundas, be abejo, turėjo būti plėtros raundas. Manau, kad šiuo metu svarstomas derybų dokumentas rodo, kad įgyvendinus šią Dohos plėtros darbotvarkę iš tiesų būtų pasiekta plėtra. Pvz., įsipareigojimai atverti rinkas besivystančioms šalims nebus tokie patys, kaip išsivysčiusioms šalims, ir skurdžiausios šalys - mažiausiai išsivysčiusios šalys - visai neturės atverti savo rinkų. Europos Sąjunga palaiko šį lankstų požiūrį.
Šiuo metu Europos Sąjunga - vienintelis pramoninis blokas, kuris visiškai atvėrsavo rinkas mažiausiai išsivysčiusioms šalims, panaikindamas muitus ir kvotas visose srityse. Nviena pramoninšalis nepadartiek daug, kiek padarėme mes, tačiau šie blokai bus priversti elgtis taip pat, jeigu baigsime šį derybų raundą.
Kitokia padėtis susidarys, jeigu nebus pasiektas pakankamai geras susitarimas. Bijau, kad siekiamas daugiau nei 150 skirtingų šalių, turinčių visiškai skirtingus požiūrius, susitarimas gali reikšti, kad niekada nebus pasiektas visiems priimtinas sprendimas. Tačiau, mano manymu, Europos Sąjungos pateikti pasiūlymai - stiprūs ir, be abejonės, atneštų naudos pasaulio prekybai.
Ir galiausiai, galiu tik pakartoti, kad Komisija reiškia norą ir pasiryžimą bendradarbiauti ir siekti skaidrumo diskusijose, kurios neabejotinai bus vedamos ir prekybos klausimais, atsižvelgiant į naują vaidmenį, kurį Parlamentas atliks ateityje.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Filip Kaczmarek  
Ponios ir ponai, prekyba gali būti ilgalaikės ir atviros plėtros pagrindas. Jeigu nepasitelksime rinkos, nesugebėsime panaikinti skurdo ir bado pasaulyje. Tie, kurie galvoja kitaip, pasmerkia neturtinguosius nuolat kreiptis pagalbos, visada priklausyti nuo kitų ir jausti amžiną netikrumą dėl ateities. Tik sukūrus tikrąją rinkos ekonomiką galima ištraukti neturtingąsias šalis ir jų gyventojus iš šiuolaikinės priklausomybės spąstų. Globalizacija gali būti palaima, o ne prakeikimas. Pasaulio prekybos organizacijos Dohos derybų raundo sustabdymas didžiausią žalą padarbesivystančioms šalims. Padėtį dar labiau apsunkina tai, kad viskas vyko per maisto, kuro ir ekonomikos krizę. Turime padaryti viską, kad atkurtume pasitikėjimą daugiašale prekybos sistema. Jeigu nerasime sprendimo šiai problemai, neturtingieji, atstumtieji ir pavojuje esantys žmonės bus palikti likimo valiai. Labai dėkoju už dėmesį.
Tokia Saïfi  
Dohos derybų raundo užbaigimas tebėra problema, ir gruodžio mėn. pradžioje surengta Septintoji PPO ministrų konferencija Ženevoje nesukūrsąlygų, kuriomis galėtume stiprinti daugiašalę tarptautinės prekybos sistemą. Nereikia pamiršti, kad PPO veikla labai svarbi siekiant atkurti pasaulio ekonomiką. Todėl po krizės šiame pasaulyje, kuriame tvyros tarpusavio priklausomybė, reikės apsiginti nuo ekonominio nacionalizmo ir pernelyg didelio protekcionizmo, sutelkiant dėmesį į sąžiningos prekybos aplinkos reguliavimą ir išsaugojimą. Šiuo metu ypač svarbu nepamiršti, kad mūsų tikslas - užbaigti Dohos derybų raundą ir pasiekti plataus užmojo ir subalansuotą rezultatą. Galima manyti, kad Europos Sąjunga, pateikusi konstruktyvius pasiūlymus dėl žemės ūkio (gausias nuolaidas ir išsamią BŽŪP reformą), įnešgyvybiškai svarbų indėlį, kuris turi padėti pasiekti susitarimą. Todėl šios nuolaidos, kurių numatyta tikrai daug, šiuo metu turi būti suderintos su pažanga, susijusia su galimybe patekti į ne žemės ūkio rinką (NAMA) ir paslaugomis. PPO - tarptautinorganizacija, kuri gali padėti kovoti su nelygybe ir stiprinti prekybos pajėgumus besivystančiose šalyse. Kita vertus, turi būti suteikta galimybją reformuoti ir atsižvelgti į prekybos ir tvaraus vystymosi sąsajas.
