Dopolnitev postopka Lamfalussy: prihodnja struktura nadzora (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je poročilo gospe Ieke van den Burg in gospoda Daniela Dăianuja v imenu Odbora za ekonomske in monetarne zadeve o dopolnitvi postopka Lamfalussy: prihodnja struktura nadzora.
Ieke van den Burg
poročevalka. - Gospod predsednik, od leta 2002 se ukvarjam z vprašanjem stabilnosti in nadzora finančnih trgov. Že takrat, v poročilu za Parlament o bonitetnem nadzoru, sem prosila za močan sistem evropskega nadzora, primerljiv z evropskim sistemom centralnih bank.
Hvala bogu, da imamo v teh razburkanih časih evro in ECB, a toliko bolj neprijetno je, ker nimamo močne nadzorne arhitekture. Takrat nisem mogla pridobiti večine Parlamenta za podporo revolucionarne reforme, saj so vsi govorili o evoluciji. Kljub temu so mi številni nadzorniki in drugi predstavniki na visoki ravni iz industrije in nadzora, s katerimi sem govorila, povedali: "Tega ne moremo povedati javno, a prav imate, da se mora zgoditi nekaj več. Resnična kriza bo pokazala, da to ne zadostuje."
Zato potrebujemo krizo, da bi ustvarili občutek nujnosti. Ni potrebno povedati, da bi se raje izognila takšni krizi, in želim si, da bi bili bolje pripravljeni. A kriza je sedaj tu in cunami, ki ga gospod McCreevy še pred nekaj tedni ni hotel proučiti, ko smo obravnavali poročila gospoda Rasmussena in gospoda Lehneja, je tu in rekla bi, da je neprimerljivo močan.
Sedaj bi pričakovala, da bo tu ta zagon, a sem razočarana in v zadregi, da je to, kar delamo v Evropski uniji, premalo in prepozno. Cel svet nas gleda, a ne uspeva nam v resnici priti do skupnega pristopa. Celo ekonomisti in poročevalci, ki so navijali za to čudovito inovativno finančno tehniko, ki je ne bi smela ovirati ureditev, so skoraj enoglasno razočarani nad tem, kar so doslej naredili voditelji Evrope. Lahko bi se na primer sklicevala na uvodnik včerajšnjega Financial Timesa, kjer pravijo: "Do sedaj so voditelji Evrope pokazali čisto pojasnjevalno vrsto enotnosti, skupaj so razglašali, da bodo probleme reševali vsak na svojem dvorišču." Tako je Financial Times tudi zaključil, da potrebujemo tudi dirigenta in ne le solistov.
Mislim, da bo jutri imel Parlament priložnost pokazati, da ne pojemo le svojih arij obžalovanja in jeze in da ne igramo igre obtoževanja, ampak da lahko resnično konstruktivno prispevamo k vzpostavitvi vodstva in se lotimo zelo konkretnih predlogov, ki bi jih lahko Evropska komisija takoj začela.
Morda se mnogim drugim poslancem Parlamenta to zdi precej tehnično, a zagotovim vam lahko, da smo jih v Odboru za ekonomske in monetarne zadeve zelo dobro premislili in pripravili. Potrebuje le novo vodstvo in pogum z vaše strani, komisarka, da boste dali zeleno luč za začetek postopka. Ne bi smeli preveč poslušati mestnih lobistov, ki vam preprečujejo, da bi stvari izvedli, in seveda bi morali poslušati strokovnjake, a to je vaša politična odgovornost, da sprejmete te pobude.
Gospod Barroso je že omenil nekatere kratkoročne ukrepe. Veseli me, kar je povedal o skupini pametnih ljudi, a to je bilo ponovno nekaj, kar smo v Parlamentu predlagali pred dvema letoma in za to še nismo dobili podpore. Glede predlogov direktive o kapitalskih zahtevah, ukrepov za bonitetne agencije: ni mi povsem jasno, kakšne ukrepe boste predstavili na priporočilo o plačah vodilnih delavcev. Tu upam, da ne poslušamo le šibkih predlogov Sveta Ecofin, ampak da ste se pripravljeni pomakniti malo naprej. In nazadnje glede nadzora: ne gre le za dolgoročne ukrepe za skupino pametnih ljudi; že sedaj bi morali začeti z nečim. Glede mojih sprememb 5,6 in 7: upam, da bomo imeli podporo za predlog, ki vodi neposredno do neodvisnega predsedstva ali podpredsedstva za evropsko nadzorno strukturo.
Daniel Dăianu
poročevalec. - Gospod predsednik, ta trenutek bom izkoristil, da povem nekaj besed o vprašanjih, ki se zdi, da so okvir javne razprave o ureditvi in nadzoru.
Najprej, prosti trgi niso sinonim za ureditev brez predpisov. Ohlapna monetarna politika lahko vodi do višje inflacije in na koncu do recesije, a sama po sebi ne more povzročiti zloma finančnega sistema. Značilnosti finančnega sistema, ki so povzročile grožnjo zloma, so strukturne lastnosti novega finančnega sistema.
Temeljni vzrok za to krizo je neustrezno urejen finančni sistem. Hipoteke kot take niso nevarne, nevarni so slabo zgrajeni vrednostni papirji, ki temeljijo na njih. Pakiranje finančnih proizvodov lahko na trge prinese veliko nejasnosti. Odškodninske sheme, ki povzročajo neodgovorno vedenje: to je nevarno. Zavajajoči modeli so nevarni, skrajni finančni vzvodi so slabi. Bilo bi grozno narobe, če ne bi obravnavali teh problemov.
Niso vse finančne inovacije nenevarne. Zato je varljivo, če slišimo, da je sveža ureditev slaba, ker bi zadušila finančne inovacije.
Pri izgradnji ustrezne ureditve in nadzora gre za vnos socializma. Gre za vrsto tržnega gospodarstva, v kateri želimo živeti. Strinjam se, da to lahko vodi do ponovnega ustvarjanja elementov državnega kapitalizma, in o tem je treba razpravljati.
Zanašanje na pobude, ki jih vodi industrija, je precej pomanjkljivo, ker pogosto take pobude služijo lastnim interesom.
Zakaj se nam ne uspe ničesar naučiti iz prejšnjih kriz? Seveda lahko lastni interesi sežejo daleč in poskušajo vplivati na ureditve in nadzor, vključno z vedenjem ljudi kot smo mi.
Ali so moralne vrednote važne? Da, verjamem, da so važne. Godlja, v kateri smo sedaj, je nastala tudi zato, ker so nekateri verjeli, da v poslu niso važne moralne vrednote. Regulatorji in nadzorniki bi morali razumeti, da obstajajo nekatera sistemska tveganja. Vedno bi morali biti pozorni na finančno stabilnost.
Naporom in krizam se ne moremo v celoti izogniti, a lahko omejimo škodo, ki jo povzročajo. Potrebujemo izčrpne odgovore na krize in pristno usklajevanje med EU, ZDA in drugimi glavnimi finančnimi centri, predvsem v slabih časih. <BRK>
Charlie McCreevy
član Komisije. - Gospod predsednik, naj svoje pripombe začnem s položajem na finančnih trgih. Smo v najresnejši krizi, kar jih pomnimo. Kar se je začelo kot drugorazredna kriza, se je sedaj razširilo preko tega in zajelo celotno gospodarstvo. Strahovi glede sposobnosti povečanja financiranja ustvarjajo še večje pomanjkanje zaupanja med vsemi gospodarskimi akterji. Če ne bo prišlo do hitre odmrznitve izdajanja posojil, nas čaka neprekinjen strmoglav propad z očitnim vplivom na gospodarsko dejavnost. Sprostitev izdajanja posojil je danes prednostna naloga številka ena. Ukrepi, ki jih bodo danes sprejele centralne banke, bodo pomemben prispevek k odmrznitvi toka izdajanja posojil.
To, kar smo videli v preteklih nekaj tednih, je, da ni nobeno gospodarstvo ali finančni trg imun na to, kar se sedaj dogaja.
Na včerajšnjem svetu ECOFIN je bila zaskrbljenost finančnih ministrov očitna. Priznali smo potrebo, da morajo vlade posredovati, da bi rešile finančne trge, ne glede na to, ali to storijo s kapitalskimi vložki, garancijami ali drugimi sredstvi. Tu ni čudeža. Močni in hitri odzivi so bistvenega pomena.
Komisija kaže svojo zmožnost hitrega odzivanja. Na kolegij bom naslednji teden prinesel spremembe sistema zajamčenih vlog, ki bo povečal najmanjšo raven zaščite, prav tako pa bo od držav članic zahteval, da pripravijo postopke za hitro izplačilo.
Na včerajšnjem Svetu Ecofin je bilo dogovorjeno, da bodo države članice povečale trenutno raven na vsaj 50 000 EUR, mnoge pa bodo šle preko tega do 100 000 EUR. To do določene mere odraža razlike v povprečnih prihrankih v državah članicah.
Poleg tega nujno pripravljamo spremembe naših računovodskih pravil, da bi zagotovili, da se lahko banke v EU okoristijo z enako prožnostjo kot je ponujena v Združenih državah, in sicer z možnostjo da lahko posamezne banke, če želijo, svoja sredstva prenesejo iz svojih tržnih knjig v svoje bančne knjige. To je komitološki ukrep, v katerega upam, da bo Parlament nemudoma privolil. Medtem pa upam, da bodo nacionalni nadzorniki že uporabljali te nove določbe, da bodo lahko banke, ki to želijo, razpolagale s to novo možnostjo za rezultate tretjega četrtletja. Poleg tega je tu tudi sprejetje obrazložitve Ameriške komisije za vrednostne papirje in borzo s strani IASB glede uporabe računovodstva poštene vrednosti, ko ni aktivnih tržnih informacij. To je prav tako zelo pomembno za banke in bi se moralo uporabljati za poročanje glede tretjega četrtletja.
Seveda nadaljujemo z delom za hitro izvajanje načrta sveta Ecofin za okrepitev sposobnosti Evropske unije za preprečevanje in reševanje bodočih finančnih kriz. Gledano v celoti je izvajanje teh pobud na poti.
V času krize morajo politiki biti videni, ko počnejo stvari, da bodo pomirili javnost. Tu v Bruslju stvari niso nič drugačne, razen tega, da je naš manevrirni prostor bolj omejen. Nimamo dostopa do finančnih virov, ki so potrebni za boj proti tej krizi. Centralne banke in finančna ministrstva so tista, ki imajo pod nadzorom denarne zadeve. Mi si moramo prizadevati, da bomo maksimirali skupni pristop držav članic. Ne more biti dvoma, da so države članice v mnogo močnejšem položaju za preprečevanje strmoglavega propada, v katerem se trenutno nahajamo. Še naprej moramo pomagati državam članicam, da bodo delale za skupne cilje in skupne pristope. Kjer imamo orodje, se bomo še naprej hitro gibali naprej z vsemi potrebnimi ukrepi.
Da sedaj preidem na vaše poročilo "o dopolnitvi postopka Lamfalussy in prihodnji strukturi nadzora", bi želel čestitati Odboru za ekonomske in monetarne zadeve, predvsem gospe van den Burg in gospodu Dăianuju, za njihovo odlično delo pri izdelavi tako obsežnega poročila, ki sproža razpravo. Izpostavlja veliko izzivov, ki so pred nami v okviru trenutne finančne krize. Inovativni in dobro premišljeni predlogi za regulativno in nadzorno reformo so v sedanjem položaju odločilno potrebni.
V svojem poročilu vključujete precej zahteven seznam priporočil glede področij, kjer so potrebni zakonodajni ukrepi. Ohrabrujoče je, da so mnoga vprašanja, ki jih izpostavljate, tista, ki jih ima za prednostna tudi Komisija. V mnogih primerih delo poteka ali pa je načrtovano za pobude, ki ustrezajo priporočilom.
Naj tu omenim nekatere naše najpomembnejše pobude, ki se izvajajo, kot so predlog za Solventnost II, predlogi za revizije Direktive o kapitalskih zahtevah, ki jo je prejšnji teden sprejel kolegij komisarjev, in zakonodajni predlog o bonitetnih agencijah, ki bo pripravljen v kratkem.
Tu se odraža mnogo priporočil, podanih v vašem poročilu.
Predlog za spremembe Direktive o kapitalskih zahtevah zajema kritična področja in bo v osnovi okrepil ureditveni okvir za banke in finančni sistem EU. Upam, da nas boste pri tem v celoti podprli. Nujno je, da sporazum dosežemo do naslednjega aprila.
Tako bomo kmalu nadaljevali tudi s predlogom o bonitetnih agencijah. Cilj predloga bo uvedba pravno zavezujoče odobritve in čvrst režim zunanjega nadzora, s katerim bodo morali evropski regulatorji nadzorovati politike in postopke, ki jim sledijo bonitetne agencije. Odbor evropskih zakonodajalcev za vrednostne papirje (CESR) bo igral močno vlogo usklajevanja.
Pri nadzornem okviru EU delamo na reviziji odločb Komisije o ustanovitvi treh odborov nadzornikov. Do konca leta bodo ti odbori dobili posebne praktične naloge, kot so (i) mediacija, (ii) izdelava osnutkov priporočil in smernic in (iii) določena vloga za krepitev analize in odzivnosti na tveganja za stabilnost finančnega sistema EU.
Sedaj moramo prav tako razmišljati o dolgoročnejši viziji evropskega nadzora. Sedanji dogodki danes kažejo njegove omejitve. Reševanje krize s strani Evropske centralne banke je bilo zgledno. Sedaj moramo resno razmisliti o tem, kako so zgrajeni naši nadzorni dogovori za čezmejne finančne institucije. Kot je prej najavil predsednik Barroso, hočemo ustanoviti skupino na visoki ravni, da bo pregledala različne možnosti in pripravila priporočila o tem, kako bi morali nadaljevati.
To povzema predlog v vašem poročilu za skupino na visoki ravni, ki bo reševala evropske nadzorne dogovore.
Tu sem že dovolj dolgo, da vem, da sporazum o reformah za nadzorne dogovorne ne bo enostaven.
A če iz sedanje krize ne izvlečemo naukov, potem delamo Evropski uniji veliko škodo. Zaradi tega ne bi smeli biti slepi za nujnost sprejetja pragmatičnih ukrepov za okrepitev nadzora, ki smo ga podali v predlogu za Solventnost II in v Direktivi o kapitalskih zahtevah. Kolegiji nadzornikov so bistvenega pomena.
Čas, ki je pred nami, bo preobremenjen. Vsak med nami mora sprejeti svoje odgovornosti. Sedaj je čas, da pokažemo, da se lahko s skupnim delom soočimo z izzivi. V tem pogledu se veselim močne podpore Parlamenta. <BRK>
Piia-Noora Kauppi
v imenu skupine PPE-DE. - Gospod predsednik, mislim, da je bila gospa Tumpel-Gugerell tista, ki je sredi septembra v Nici dejala, da je bila največja napaka, ki smo jo storili, ta, da nismo v Maastrichtsko pogodbo vključili finančne nadzorne arhitekture. To vprašanje bi že morali obravnavati skupaj z zaključno fazo odločitev EMU.
Popolnoma se strinjam s tem stališčem in gospa Tumpel-Gugerell ni edina, ki je to izrazila. A koga naj krivimo za pomanjkanje napredka pri nadzorni arhitekturi? Mislim, da niso vojaki Skupnosti tisti, ki jih moramo kriviti, in z vojaki Skupnosti imam v mislih Komisijo, ki je storila svoje, pa tudi Parlament: kot je dejala gospa van den Burg, se s tem vprašanjem ukvarjamo od začetka leta 2000 in Svetu smo predložili več predlogov, a zdi se, da se Svet povsem upira ukrepanju.
Še vedno se sprašujem, kako je bilo mogoče sprejeti režim Lamfalussy. Morda je bil med Združenim kraljestvom in Nemčijo dogovor, da Parizu ponudita lokacijo Odbora evropskih zakonodajalcev, ki je bila na koncu pomembna, a mislim, da so bili v Svetu popolnoma nepripravljeni, da bi se glede tega vprašanja pomaknili naprej. Sedaj je torej pravi čas, morda je delo preveč omejeno in prepozno, a sedaj se v Svetu vsaj nekaj dela.
Parlament je predložil nekatere zelo pomembne predloge. Po prednostnem vrstnem redu so najpomembnejši naslednji trije.
Najprej, obvezni kolegiji za vse čezmejne finančne institucije s pravno zavezujočimi pravili o tem, kako poslujejo, kako izmenjujejo informacije in kakšne vrste postopkov odločanja uporabljajo.
Drugič, izboljšan pravni status za odbore na ravni 3 in tudi zanje učinkovitejše delovne metode. Morda bi lahko pri tem vprašanju Komisija dala odborom na ravni 3 malo več prostora za manevriranje, da v prihodnosti ne bodo le posvetovalni organi, ampak tudi organi za odločanje.
In tretjič, okrepitev vloge ECB v finančni stabilnosti. ECB bi morala dobiti več informacij. Povezana bi morala biti z Odborom evropskih zakonodajalcev in z odborom CEOPS in povečati bi morali sodelovanje.
Na koncu pa bi rada povedala nekaj o čezatlantskem dialogu. Sedaj ni pravi čas za zaustavitev čezatlantskih finančnih storitev. Vem, da za to ni kriva Komisija, a sedaj je to v glavnem odvisno od ukrepov EU, a mislim, da več kot lahko storite, da se razprave nadaljujejo, bolje bo. To je zelo pomembno za prihodnost...
(Predsednik je prekinil govornico.)
Antolín Sánchez Presedo
v imenu skupine PSE. - (ES) Gospod predsednik, ne moremo si zatiskati oči pred tem. Trenutna kriza je razkrila pomanjkanje nadzora in gospodarskega upravljanja na finančnih trgih.
Državljani so povsem prepričani, da je prepoznavanje tveganj in njihovo preprečevanje mnogo boljše kot njihovo reševanje, ker so nastali zaradi porušenega ravnotežja in so povzročili škodo finančnim trgom in realnemu gospodarstvu. Časi, ko je velik delež teh finančnih trgov posloval na nejasen, nenadzorovan način in bil prepuščen neodgovornim igram nepreudarnih ali brezvestnih špekulantov, se morajo končati.
Prosto gibanje kapitala, Ekonomska in monetarna unija, vse večja kompleksnost na področju finančnih storitev in globalizacija zahtevajo, da gremo dlje od nacionalnega nadzornega okvira. Pomakniti se moramo proti evropskemu nadzoru. Evropska unija ne sme biti brez ali spregledati novih konceptov kot so makro nadzor, sistemska tveganja, globalna finančna stabilnost in potreba po sodelovanju v svetovnem gospodarskem upravljanju.
Zato se moramo pomakniti proti evropskemu nadzoru in to storiti na odločilen način. Če tega ne storimo, bo to resna strateška napaka v času, ko se svetovna moč spreminja. Premagati bomo morali inertnost, da bi se premaknili z mrtve točke glede Solventnosti II, in zato bomo morali popraviti in sprejeti celovit evropski pristop.
Da bi zagotovili doslednost in poštenost pri reševanju razlik med organi ali med različnimi finančnimi sektorji, moramo opustiti enostranost in napredovati proti pristnemu evropskemu operativnemu sistemu. Razlik med dvema organoma ni mogoče rešiti z odločitvijo, ki jo sprejme le eden izmed njiju, ni mogoče biti sodnik in zainteresirana stran hkrati.
Zato goreče podpiram poročilo gospe van den Burg in gospoda Dǎianuja. Hvaležen sem, da so bile moje spremembe upoštevane in da so navdahnile nekatere kompromise, in upam, da bodo njuni najbolj ambiciozni predlogi doživeli uspeh. To bo dobro za naše državljane in bistvenega pomena za finančne trge.
Wolf Klinz
v imenu skupine ALDE. - (DE) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, na začetku tega desetletja je baron Lamfalussy predstavil poročilo, v katerem je predlagal načine, kako bi lahko nadzorni organi v Evropi bolje in intenzivneje sodelovali. Takrat je Svet te predloge pozdravil, a ni glede njih storil ničesar. Če ima finančna kriza, ki jo sedaj doživljamo, pozitivno plat, potem je to mogoče to, da se je tema izboljšanja nadzora pomaknila na vrh agende.
Vendar pa je presenetljivo, da je za to, da začne Komisija resno reševati to temo, potrebno poročilo Odbora za ekonomske in monetarne zadeve po členu 39. Gotovo je, da se lahko uspešno soočimo z izzivi povezanega in rastočega finančnega trga le, če bo nadzor razvil povečano zbliževanje in postal vse bolj povezan. Medtem pa je sedaj preko meja dejavnih 58 od 100 finančnih koncernov. Že sama statistika kaže, koliko je treba storiti.
Poročilo teh dveh poročevalcev je usmerjeno v pravo smer. Gospa Kauppi je namigovala na to: obsežno ustanavljanje kolegijev za nadzor čezmejnih finančnih koncernov, krepitev odborov na ravni 3. To je v redu, a prav tako bi si bilo treba zapomniti, da so male države članice pogosto v teh kolegijih zastopane le kot nadzornik države gostiteljice in da je zato pomembno, da se ustrezno upošteva njihove interese.
Kratkoročno in srednjeročno verjetno ni drugih načinov za izboljšanje položaja, srednjeročno do dolgoročno pa to ne bo zadostovalo. Imeti moramo sistem, ki si zasluži pravico, da ga imenujemo evropski nadzornik, in ta sistem bi se mora uskladiti s sistemom evropskih centralnih bank.
Pierre Jonckheer
v imenu skupine Verts/ALE. - (FR) Gospa predsednica, komisar, prej sem v imenu svoje skupine dejal, da podpiramo sklepe Sveta Ecofin. Opažam, da so danes borze ponovno strmo padle in da so trgi po Evropi začeli prosto padati. Ti ukrepi zato niso zadostni.
Glede vprašanja o odgovornosti se strinjam z gospo Kauppi glede dejstva, da je bilo v Svetu veliko odpora, a jasno je, da Komisija, predvsem vi, milo rečeno, ni bila nikoli navdušena nad večjim urejanjem na evropski ravni. Vaš celotni mandat je prevladovala ta zamisel o samoregulaciji industrije. Zato zelo zaostajamo v smislu evropske zakonodaje na področju tem, o katerih danes razpravljamo.
V smislu poročila, o katerem se bo glasovalo jutri, bo moja skupina podprla vse spremembe, ki so predložene, predvsem tiste, ki jih je predložila poročevalka gospa van den Burg. Z našega stališča te spremembe prav tako poskušajo zagotoviti, da bo več zavezujočih določb o listinjenju in mehanizmih, ki ovirajo špekulacije. Pomenijo, da so odbori na ravni 3 postopka Lamfalussy skoraj predhodnik tega evropskega nadzora, evropskega nadzora, ki ga hočemo.
To je smer, v kateri bi se radi gibali, in verjamem, da Komisija, ki ima monopol nad zakonodajnimi pobudami, ni uspela izpolniti svoje dolžnosti v mandatu tega zakonodajnega telesa. S tega vidika je propaganda zelo dobra, a imate zelo malo časa, v katerem lahko to dosežete. <BRK>
John Purvis
Gospa predsednica, cenim pripravljenost soporočevalcev, da bodo delali za soglasje o tem poročilu. Kar zadeva mene, še vedno ni popolno - verjetno bodo veseli, da to slišijo! A mnogo primernejše je, kot je bilo, in mislim, da ga lahko upravičeno podpiramo.
Izpostavljam dve posebni točki. Listinjenje se smatra kot eden izmed demonov trenutne finančne krize in sedaj se zdi, da se smatra kot nujna rešitev, da od izdajateljev zahtevamo, da ohranijo delež svojih izdelkov. Komisija predlaga 5 % v svoji reviziji kapitalske ustreznosti. Imeti moramo najmanj oceno vpliva te zamisli. Drznem si predlagati, da bo edini rezultat, da bomo zamašili finančne trge, in vlagatelji bodo morda celo v skušnjavi, da zaradi tega v celoti izpustijo potrebno skrbnost. Resnično pomembno je, da lahko izsledimo izdajatelje preko vmesnih ponovnih predstavitev in od njih zahtevamo utemeljitev kakršne koli napačne razlage, malomarnosti ali nesposobnosti.
Druga zadeva pa je način reševanja sporov ali nesoglasij v kolegijih nadzornikov. Poročevalca sta predlagala precej zapleten in uraden prizivni postopek s predsednikom in podpredsednikom in novo birokracijo. Seveda je treba takšne položaje rešiti hitro in zato smo predlagali, da bi se morali strani glede vsakršnih neskladij, ki jih ni mogoče rešiti na miren način, medsebojno dogovoriti glede mediatorja, katerega odločitev bi morala biti vsaj po našem mnenju končna.
Nazadnje, komisar, pa cenim uvod vašega govora o sedanji krizi in žal mi je, da niste bili prisotni med prejšnjo razpravo z gospodom Almunio in gospodom Jouyetom, ko so vse te zadeve predstavljali poslanci tega Parlamenta, vključno z mano. Morda bi lahko te govore prebrali in nam podali vaš odziv na naša stališča.
Sharon Bowles
Gospa predsednica, to poročilo je ambiciozno, a tudi realno. V njem so analizirani vzroki za finančne pretrese in predlagane nadaljnje spremembe. Mnogi izmed teh izzivov, kot so povedali drugi, so bili predlagani brez sedanjega položaja, ker je že prej obstajal vidik, da postopek Lamfalussy ni napredoval tako daleč kot bi lahko ali bi moral.
Tu gre torej za novo generacijo nadzora, bolj kot za reševanje sedanje krize, čeprav mislimo, da bo pomagalo preprečiti podobne pojave, in sedaj bi moralo biti na ravni držav članic več pripravljenosti za uradne povezane strukture odločanja.
A ponavljam, da je pomembno, da je ureditev razumna. Rešitev naših sedanjih problemov in varnejša prihodnost, ko bo prišla, ne bo imela oblike regulativnega balasta z več tisoč postavkami skladnosti, ki, kot sedaj vemo, povzroča, da se ga odriva k strokovnim oddelkom, da jih odkljukajo, brez ustreznega aktivnega sodelovanja na ravni odborov.
Imeti bi morali jasna, preprosta pravila. Nekatera morajo biti seveda polnejša po obsegu, a pravila, ki ne preplavijo celotne slike, tako da bodo tisti na vrhu ustrezno odgovorni in bodo vedeli, kaj se dogaja.
Končno pa kot del rešitve krize potrebujemo izboljšave glede likvidacije, a to ne velja le za krizne položaje: prav tako moramo pregledati čezmejne likvidacije v običajnih časih. Tudi tu bomo morda morali hoditi po področju, ki je za države članice neprijetno, a z njim se je treba soočiti.
Margarita Starkevičiūt
Gospa predsednica, najprej mi dovolite, da nasprotujem tistim, ki pravijo, da nismo sposobni zagotoviti odziva na finančno krizo v evropskem merilu. Na nacionalnih ravneh smo se odzvali z drznimi ukrepi, kjer je bilo to potrebno. Zaradi tega, ker se naši nacionalni trgi razlikujejo, imamo prostor za manevriranje v stresnih časih, ob upoštevanju različnih ravni in obsega naših finančnih trgov v državah članicah. V Vilni nimamo velemesta, zato so naši ukrepi drugačni.
Nekako nisem presenečena, da predlogi Komisije temeljijo na potrebah čezmejnih finančnih skupin, saj sem že pet let poslanka Evropskega parlamenta. Vendar pa me preseneča, da Komisija ne more razumeti, da ta čezmejni skupinski model ne more preživeti med padci v gospodarstvu. Sedaj smo priča temu. Poslovni vodje si morajo izmisliti načrte za posodobitev njihovega modela tako, da bodo dodali prožnost na ravneh podružnic, da bi odražali raznolike potrebe realnega gospodarstva EU. Nadzorni in ureditveni sistem EU mora zagotoviti tekočo rekonstrukcijo finančne industrije. Izhodiščna točka za reformo mora biti odgovor na vprašanje: "Katera zakladnica bo na koncu plačala rešilni račun? To je v interesu stabilnosti celotne Evropske unije.
Vendar pa bi svoje kolege prosila, naj ne pozabijo na majhno sosedo Evropske unije, ki je z nami tesno povezana - Islandijo. Pustili smo jih same.
Olle Schmidt
(SV) Gospa predsednica, Evropa sedaj čuti najtežji del finančne krize. Odločitev, ki so jo včeraj sprejeli finančni ministri Evrope glede skupne minimalne ravni za jamstva za vloge, je pomemben korak, prav takšni pa so reševalni postopki, ki jih sprejemajo posamezne banke. Današnja usklajena znižanja obrestnih mer s strani več centralnih bank so nujna za povrnitev zaupanja v finančne trge. Ti ukrepi so usmerjeni im morajo krizo rešiti tu in sedaj.
Nosilci odločitev moramo prav tako sprejeti odgovornost za zagotavljanje, da bo trg deloval dolgoročno. To pomeni, da moramo sprejeti metodičen in jasen pristop, ko bomo uvajali novo zakonodajo, da bo ta ustvarila tudi dobre možnosti za rast. Pomembnost analiz vpliva ni nič manjša kot rezultat finančne krize, nasprotno, sedaj so še bolj pomembne.
Predlogi, ki so bili tu predstavljeni v postopku Lamfalussy, pomenijo boljšo usklajenost evropskega nadzora in so pomemben korak proti boljšemu evropskemu trgu. Rada bi se zahvalila obema kolegoma, predvsem gospe Ieke van den Burg, ki je mnoga leta opravljala pomembno delo in je bila izredno vztrajna. To je pri politikih dobra stvar!
Predlogi gradijo na že obstoječih sistemih, ki jih je treba prav tako izboljšati in poskrbeti, da bodo učinkovitejši, ne da bi pri tem preverjali gospodarstvo. Ne smemo zamešati naše odgovornosti za hiter odziv in upravljanje krize s še večjo odgovornostjo, da morajo naša pravila delovati, ne le v tem obdobju krize, ampak tudi v korist prihodnje rasti Evrope.
Protekcionizem ni nikoli odgovor in to ni konec svetovnega gospodarstva.
Avril Doyle
Gospa predsednica, rada bi pozdravila komisarja McCreevyja. Poslušala sem odzive mnogih kolegov na irski odziv na našo krizo zaupanja v bančništvo in na likvidnostne probleme in nadaljevanje drugih držav od takrat, ker so morali potem, ko so kritizirali Irce, nadaljevati. Več kot ironično je, da danes razpravljamo o nadzorni arhitekturi za finančne storitve v Evropi. Ne vem, če bi lahko temu rekli srečno naključje ali premalo in prepozno.
Ali bi bile stvari precej drugačne, če bi imeli nekakšno nadzorno arhitekturo, predvsem v smislu bonitetnih agencij? Zdi se mi, ko se vračate na začetek, da so v resnici vzrok za mnoge probleme. Dovolile so, da iz nadzora pobegne drugorazredna kriza s tem, ko so še naprej dajale močne ocene institucijam, ki so te nepoštene produkte pakirale in jih prodajale naprej. Zato je nastal problem, ki ga imamo danes.
Poskrbimo, da bo naš odziv odražal mirne glave in ustrezno razmišljanje glede na krizo, o kateri govorimo.
Harald Ettl
(DE) Gospa predsednica, komisar, kdaj, če ne zdaj, bo nujno izboljšati evropski nadzor? Vse napovedi so jasne: potrebno je ukrepati in tu moramo nekaj storiti. Določbe za spremljanje stabilnosti finančnih trgov so ključne. Potrebujemo strožja pravila glede spremljanja za makroekonomsko politiko in nadzor finančnih trgov, predvsem s strani Evropske centralne banke.
Odločilni so ključni parametri za sprejemanje odločitev preko glasovanja kvalificirane večine v kolegijih nadzornikov, ki se ukvarjajo s čezmejnimi ustanovami v Evropskih organih. Seveda moramo, ko gre za obravnavanje in ocenjevanje velikosti držav članic, delati na podlagi posameznih primerov. Večja država ne sme zadušiti manjše države. Potrebna je struktura na ravni EU, ki je podprta z zakonodajo, da bi lahko prešli blokade in rešili spore med nacionalnimi in sektorskimi nadzorniki. Izkoristiti moramo vse možnosti upravljanja na ravni 3, da bi ustvarili boljšo arhitekturo.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gospa predsednica, glavni razlogi za sedanji zlom na finančnem področju so neodgovornost finančnih ustanov, neprimerno upravljanje tveganj, slaba posojila in dopuščanje, da so se prekomerni dolgovi dvignili brez ustreznih jamstev, kar je na koncu pripeljalo do izgube likvidnosti. Celotni sistem nadzora je bil prav tako neučinkovit. Zdi se, da trenutne rešitve ne morejo ostati v koraku s hitrostjo sprememb na področju svetovnih financ. Zato jih moramo posodobiti, omiliti morebitne posledice nadaljnjih kriz v prihodnosti. Ob upoštevanju trenutnih težkih razmer na finančnih trgih bi morali dati popolno brezpogojno prednost zakonodajnemu delu za zagotavljanje kohezivnih in učinkovitih sredstev nadzora. Hkrati pa moramo pri priznavanju dejstva povečanega povezovanja in vse večjih odvisnosti med posameznimi finančnimi trgi zagotoviti maksimalno združljivost med novim evropskim sistemom ter med ameriškim, japonskim in kitajskim sistemom.
Charlie McCreevy
član Komisije. - Gospa predsednica, ali se lahko na kratko odzovem na nekatere podane točke. Ena se nanaša na predhodno razpravo, na katero se je skliceval gospod Purvis. Na prejšnjo razpravo nisem bil povabljen. Redko odklonim priložnost, da lahko pridem v Evropski parlament poslušat, kako moji redni oboževalci hvalijo moje prispevke k vsemu, kar je evropskega. Nikoli ne bi mogel zamuditi priložnosti, da poslušam, kako tako ugledni ljudje, kot sta gospod Schulz in gospa Berès ter mnogi drugi ,o meni govorijo v tako navdušenem smislu, torej, če bi bil povabljen, bi bil z veseljem tu.
Glede evropskih rešitev bi rad dal dva primera.
Moj predhodnik je začel obravnavati točko glede plačila: ta je bila izdana v obliki priporočila, ki je morda eden najmilejših instrumentov, ki jih ima na razpolago EU. To je bila edina priložnost, ki jo je imel za sprejetje česar koli, ker je pristojnost v zvezi s tem na strani držav članic. Pred približno letom in pol smo izdelali poročilo, a le ena država članica je izvedla večino priporočil. Druge so ga večinoma zanemarile. Država članica, ki ga je izvajala - da zasluge pripišemo tistim, ki si jih zaslužijo -, je bila Nizozemska. Ne pravim, da je izvajala popolnoma vsak njegov del, a to je edina država članica, ki je šla po tej poti.
Evropska rešitev je torej obstajala. Sedaj je izrečenih veliko pripomb glede kulture bonusov in nagrajevanja vodilnih delavcev. Poskusili smo ponuditi vrsto evropske rešitve, ki jo je predložil gospod Bolkestein - mislim, da sem jo tehnično uresničil jaz, a gospodu Bolkesteinu izrekam priznanje, da jo je začel. To smo storili in to kaže naše poročilo.
Drugič, glede nadzora, glavne teme tega poročila, o vprašanju čezmejnega nadzora finančnih institucij sem ob mnogih priložnostih govoril v Parlamentu in drugod. Govoril sem na svetu Ecofin in na tiskovnih konferencah. Skoraj nemogoče se je v zvezi s tem posameznim vprašanjem pomakniti naprej, ker države članice nočejo, da bi imeli glede tega evropsko rešitev.
Vendar pa bi rad poslance Evropskega parlamenta opozoril na nekaj.
Lani sem sprožil predlog za Solventnost II glede zavarovanja in predlagal zamisel o kolegijih nadzornikov, skupinski nadzor ter skupinsko podporo. Tako v Svetu ministrov kot tudi v pogajanjih z Evropskim parlamentom je bil znatno oslabljen. Če hočemo, da bo ta direktiva izdelana v času mandata tega Parlamenta, bo treba s Svetom ministrov storiti še mnogo, ker obstajajo velika razhajanja,ne le glede teh elementov, pač pa tudi glede drugih.
Kljub temu, da se s politiko ukvarjam odkar sem odrasel, sem se nehal čuditi nasprotujočim si stališčem, ki jih lahko sprejmejo politiki - in nedvomno, če pogledate mojo dolgo politično kariero, boste morda prav tako našli nekatere -, še vedno mislim, da je popolnoma ironično in presenetljivo, da ko zagovarjamo evropsko rešitev, na primer glede nadzora v zvezi s Solventnostjo II, so ljudje, ki zagovarjajo evropski odziv - tako ministri kot tudi poslanci Evropskega parlamenta -, pogosto isti ljudje, ki se vrnejo in lobirajo za lastna nacionalna stališča, ko pred njih pride poseben del zakonodaje.
Tisti med nami, ki smo bili vzgojeni v katoliški veri, poznamo molitev svetega Avguština, ki bolj ali manj pravi: "Očisti me, a ne še takoj". Stvar je tu rahlo podobna. To me ne preseneča, ker sem politik že odkar sem odrasel in sem navajen na tovrstno ironijo, da to povem na mil način.
Naj bo kakor hoče, obstaja le 44 ali 45 čezmejnih ustanov in imamo nadzorni sistem, ki je za takšne operacije mnogo preveč zastarel.
Na koncu pa naj povem nekaj glede sedanje krize, kar sem govoril tu in na drugih forumih, tudi na tiskovnih konferencah. Niti ena čudežna rešitev vsega tega ne obstaja. Če bi obstajala, bi jo našli dolgo časa nazaj. To so časi brez primere in odzvali smo se na načine brez primere, tako na tej strani Atlantika kot tudi v Združenih državah.
Ali smem le spomniti poslance, ki so tu - in prepričan sem, da je to storil tudi predsednik Barroso v svojem prispevku -, da se v Evropski komisiji po svojih najboljših močeh trudimo usklajevati in spodbujati države članice k skupnemu odzivu. A kot sem dejal v svojih uvodnih pripombah, so za to odgovorne države članice, centralne banke držav članic in ministrstva držav članic, ker so to izvoljeni ljudje. To so ljudje, ki imajo pod nadzorom denar davkoplačevalcev, in to so ljudje, ki se morajo odzvati.
Poskusili smo, in nekoliko smo uspeli, dobiti evropski odziv na nekaterih teh posebnih področjih. Naj na koncu povem še, da se moramo spomniti strukture Evrope. Nismo federacija kot Združene države. Nismo centralna vlada 27 držav članic in zato lahko ukrepamo le v mejah pristojnosti, ki jih imamo.
Ieke van den Burg
poročevalka. - Gospa predsednica, mnogo je gradiva za razpravo.
Če smem citirati komisarja glede nekaterih stvari, ki jih je povedal, bi rada začela z njegovo izjavo, da bi morali v času krize politiki nekaj storiti.
Mislim, da bi to morali storiti mnogo prej. Preden je nad nami cunami, bi morali sprejeti ukrepe in biti proaktivni ter preprečiti, da se zgodi kaj takega. Zato se strinjam s tem, kar so povedali drugi: če začnemo ukrepati zdaj, bo to premalo in prepozno.
Moja druga točka je to vprašanje o nadzornih korakih, ki jih je treba narediti. Omenili ste primer Solventnosti II, kjer nas, Parlament, prav tako obtožujete, da smo oslabili te predloge o skupinskem nadzoru. Mislim, da ne gre za oslabitev strukture, ki ste jo predlagali, kot mislim, da je že omenil kolega gospod Sánchez Presedo. Komisija dejansko predlaga sistem skupinskega nadzora, kjer glavni nadzorniki, ki so pogosto velike države članice, prevzamejo vodilno vlogo v postopku kolegija.
Podpiram zamisel, da bi morali ustvariti kolegije in da bi morali nekatera vprašanja nadzora prenesti na skupno raven, ker te čezmejne skupine ukrepajo na skupni ravni. A bistvo je, da lahko pride do navzkrižja interesov teh vodilnih nadzornikov ene nacionalne države članice in nadzornikov države članice gostiteljice, katere velik del trgov lahko obvladuje ta druga skupina.
Torej v teh primerih navzkrižij ni pravično, da rečemo le, da lahko imate nekakšno prostovoljno mediacijo s strani odborov na ravni 3, ki ji preprosto sledi nasvet vodilnega nadzornika, in nato lahko na koncu vodilni nadzornik privoli ali pa pojasni, da odklanja ta nasvet.
To skrbi države članice gostiteljice in zato se ne morete pri tem držati le tega, da bodo to obravnavali nacionalni nadzorniki. Tu potrebujete nepristranskega, pravičnega in neodvisnega razsodnika na evropski ravni in to je tisto, kar sem že predlagala v tem poročilu: ne birokratske nadzorne strukture, le nekaj za gradnjo na sedanji strukturi preprosto z dodajanjem drugim predsedstvom teh treh odborov na ravni 3 neodvisnega predsedstva in neodvisnega podporedsedstva, da bosta skupaj ukrepala s temi odbori na ravni 3 in da bodo na zavezujoč način obravnavali reševanje navzkrižij, ki ostajajo med nadzorniki.
Mislim, da bi moralo biti to zagotovilo, ki bo državam članicam gostiteljicam, predvsem malim državam članicam omogočilo, da bodo lahko privolile v takšno vrsto skupinskega nadzora in te mandate vodilnim nadzornikom.
Torej ta dodatna raven, ta dodatni pribitek, ki ga potrebujemo za rešitev tega problema in tudi kratkoročno, je v spremembi 7, ki sem jo predložila za jutrišnje glasovanje.
Še eno vprašanje se nanaša na vlogo teh nadzornih odborov v primerjavi s Komisijo. Tako kot gospa Kauppi imam vtis, da bi v Komisiji te nadzornike raje imeli le kot svetovalce in ne, da bi ti igrali pravo neodvisno vlogo, na primer v mednarodni povezavi, v povezavi organom IASB, ki določa standarde, ali s Forumom za finančno stabilnost.
Neposredno vprašanje vam. Izvedeli smo, da je bil gospod Barroso zelo ponosen, da je sedaj Komisija povabljena na ta Forum za finančno stabilnost, a da kljub temu, da ste bili prejšnji teden povabljeni, se zasedanja niste udeležili. Morda lahko neposredno poveste, ali je to res ali ne?
Še zadnje, glede priporočila o plačah vodilnih delavcev je edina stvar, ki ste jo omenili, da je to mehko pravo, in eno državo, ki ga upošteva. Dovolj je še prostora, da navedete močnejše predloge, torej vas prosim, da jih predložite.
Daniel Dăianu
poročevalec. - Gospa predsednica, naj povem nekaj, kar po mojem mnenju ni bilo ustrezno opisano. Urejanje in nadzor se ne nanašata le na gradnjo, gre za predmet: to, kar urejamo in nadziramo - in to je jedro zadeve.
Lahko bi imeli neodvisno nadzorno telo na ravni EU, ki ureja v Evropi, in še vedno bi doživeli izbruh krize, ker je problem ta, da hiba leži v finančnem sistemu in ne nujno v neobstoju edinstvenega organa za spremljanje in nadzor.
Drugič, doživeli bomo zelo resno recesijo. Rekapitalizirati moramo banke in to nas bo stalo ogromno denarja. Na javne proračune bo izvajalo ogromen pritisk in sprašujem se, ker moramo gledati v širokem smislu, kaj se bo zgodilo. Mislim, da trenutna kriza kaže, da je velikost proračuna EU nična, ko pride čas za posredovanje in ukrepanje, zato moramo ponovno premisliti o proračunu EU.
(Predsednica je prekinila govornika.)
Predsednica
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo jutri.
Pisne izjave (člen 142)
Elisa Ferreira  
v pisni obliki. - (PT) V odsotnosti učinkovitih mehanizmov na evropski ravni smo priča kaskadi pogosto nepovezanih in celo konkurenčnih finančnih posredovanj v sili s strani različnih držav.
Ukrepi na evropski ravni so bili reaktivni, aposteriorni in so poskušali preprečiti še večjo škodo. Verižni rezultat je ta, da je bilo načeto zaupanje državljanov EU.
Ureditev je treba premisliti v mirnejših časih. Niti državljani niti mi, njihovi izvoljeni predstavniki, ne moremo razumeti apatičnosti, s katero so bile pozdravljene mnoge posebne pobude Parlamenta.
Sedaj, sredi turbulence, ni pravi čas za razprave glede tega, kje leži odgovornost.
Nekaj pa je gotovo: pravila sistema se morajo spremeniti.
Besedilo, o katerem bomo glasovali jutri, je ključno za boljše urejanje in nadzor evropskih finančnih trgov. Gre za proaktivni odziv s strani Parlamenta in ne za reakcijo na nedavne dogodke, ki so žal služili le kot potrditev njegove pomembnosti.
Mnogi med temi, ki so politično nasprotovali minimalni stopnji preglednosti, ureditvi in nadzoru novih finančnih instrumentov, sedaj molčijo ali pa spreminjajo svoj ton.
Upamo, da bo Komisija na koncu prevzela svoje odgovornosti za pobudo, ki krepi razsodnost evropskih finančnih ustanov in pomaga pri povrnitvi zaupanja državljanom.
Cătălin-Ioan Nechifor  
v pisni obliki. - (RO) Finančno krizo, ki se je razširila na skoraj celoten planet, bi bilo treba analizirati na ravni institucij Evropske unije. Nesprejemljivo je, da najmlajša ozemeljska organizacija na svetu, Evropska unija, ne more posredovati pri prepoznavi rešitve, ki je sprejemljiva za vse strani, in vztrajam pri tem, da se ustvarijo instrumenti za hitro ukrepanje, saj je prav tako opredeljena delovna skupina EU na visoki ravni. Sedaj živimo v zgodovinskih časih brez primere.
Smo na robu finančnega zloma, ki ogroža dosego ciljev, ki si jih je zadala EU, tako za 27 držav članic kot tudi za druge države na našem planetu. Vsaka sekunda, izgubljena v upravnih in birokratskih postopkih, pomeni velike izgube za mednarodni bančni sistem in finančne borze na vseh kontinentih, prav tako pa tudi poslabšanje življenjskega standarda za vse prebivalce. Evropa je prisiljena zavzeti stališče in postati standardna nosilka v boju za prekinitev trenutne finančne krize.
Sedaj moramo dokazati funkcionalnost evropskega sistema in ustanov, potrebujemo usklajenost in sodelovanje med vladami držav članic, Evropsko komisijo in Evropskim parlamentom. Imamo potrebno zrelost in stroko za posredovanje pri reševanju nevarnega položaja za prihodnost Evropske unije pa tudi človeštva. <BRK>
