Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Edellisen istunnon pöytäkirjat on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Haarder
Arvoisa puhemies, saanen kertoa teille, että meitä on kaksi liberaalia, jotka unohdimme kirjoittaa nimemme läsnäololistaan eilen. Olen pahoillani. Te voitte vahvistaa, että olin täällä.

Puhemies
Herra Haarder, tiedän, että olitte täällä eilen, sillä osallistuitte puhemiesneuvoston kokoukseen, ja kuulin teidän käyttävän puheenvuoroja. Näin ollen asia on selvä, me merkitsemme nimenne.

Anttila
Arvoisa puhemies, olen aina välillä huvittuneena kuunnellut, kun ihmiset ilmoittavat, että he eivät ole muistaneet kirjoittaa nimeään läsnäololistaan. Nyt itselleni kävi eilen juuri näin. Kun tulin saliin, läsnäololistan edessä oli valtava jono ihmisiä. Ajattelin, että kirjoitan myöhemmin. Unohdin sen tehdä. Olen kuitenkin osallistunut jo kello 16.00 alkaen liberaaliryhmän kokoukseen ja illan istuntoon. Toivon, että tämä merkitään pöytäkirjaan.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Päätös kiireellisen menettelyn noudattamisesta
Spencer
Arvoisa puhemies, saanen sanoa, että tämä on neuvostolta tarpeeton ja aika epäasiallinen pyyntö kiireellisen menettelyn noudattamisesta. Jopa sen oman aikataulun mukaisesti se tietää, että se ei tarvitse lausuntoa meiltä ennen maaliskuun täysistuntoa. Se on täysin tietoinen, että ulko-ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan kaikki kymmenen esittelijää ovat puolivälissä tehtäväänsä kommentoidessaan näitä kumppanuussopimuksia.
Esillä on tärkeitä kysymyksiä parlamentaarisesta osallistumisesta laajentumisprosessiin ja sen valvonnasta, mutta se on ensi kuussa käytävä keskustelu. Se ei ole tässä kuussa käytävä keskustelu. Toivon, että kaikki kollegat, mukaan lukien Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän jäsenet, kokevat, että tämä kiireellisen menettelyn noudattamista koskeva pyyntö on sellainen, jota meidän olisi kohdeltava sen ansaitsemalla halveksunnalla, heitettävä tämä asia mielestämme ja tutkittava sitä uudelleen ensi kuussa.
Haluan sanoa, kaikella ystävyydellä työväenpuolueen ryhmässä olevia kollegoitani kohtaan, että ymmärrän mieltymyksen tunteet työväenhallitusta kohtaan. Tämän parlamentin uskottavuudelle ei kuitenkaan ole hyväksi, jos näyttää siltä, että sosialistiryhmää käytetään puheenjohtajamaa Britannian omistuksessa olevan apulaisen tavoin. Meidän olisi heitettävä tämä kiireellisyyspyyntö mielestämme ja palattava tähän asiaan ensi kuussa.

Titley
Arvoisa puhemies, liittymiskumppanuudet ovat tämän erittäin laajan laajentumisstrategian peruskivet, joita parlamentin enemmistö kannatti poliittiseksi prioriteetiksi äänestyksessä. Luxemburgin huippukokouksessa päätettiin, että kaikkien noiden osatekijöiden on oltava kohdallaan ennen 15. maaliskuuta, jotta laajentuminen voisi jatkua. Ellemme halua myöntää kiireellistä menettelyä tänään, emme siis anna lausuntoamme ennen kuin 11. maaliskuuta, päivää ennen Eurooppakonferenssia. Niissä olosuhteissa ja juuri ennen aikataulun määräaikaa ei ole ajateltavissa, että parlamentin ääntä edes kuultaisiin, puhumattakaan, että sitä kuunneltaisiin. Jos annamme lausuntomme tässä kuussa, viestimme voitaisiin saada välitettyä neuvostolle erittäin selkeästi, ja sille jäisi pitkä aika harkita sitä.
Me myös asetamme itsemme vaaraan, että meitä pidetään laajentumista vastustavina. Meillä on huolia, joita neuvosto ja komissio ovat yrittäneet ratkaista, mutta meidän olisi oltava varovaisia, ettei meidän katsota pelailevan sieviä institutionaalisia pelejä, joita kukaan parlamentin ulkopuolella ei voi ymmärtää, juuri sillä hetkellä, kun sitoutumisemme laajentumisen poliittiseen ensisijaisuuteen pitäisi olla selvä ja yksiselitteinen. Parlamentilla ei ole mitään voitettavana sillä, ettei se myönnä kiireellistä menettelyä, mutta sillä on kaikki poliittisesti hävittävänä. Kehotan sen vuoksi, että kannatamme kiireellistä menettelyä.

Kellett-Bowman
Arvoisa puhemies, saattaa olla, että aiotte pitkittää tätä keskustelua klo 9.15 asti. Kuitenkin huomautus, jonka haluan esittää, on se, että esityslistassa sanotaan, että äänestys toimitetaan klo 9.15. Kello ei ole vielä niin paljon. Koska puhemiehistö pitää erittäin tärkeänä sitä, että jäsenet ovat paikalla äänestyksessä, on virheellistä toimittaa äänestys väärään aikaan.

Puhemies
Herra Kellett-Bowman, kuten tavallista, olette aivan oikeassa. Todellakin, työjärjestyksessä sanotaan virheellisesti - kiinnitän virkailijoiden huomion asiaan, jottei tämä toistuisi - että "klo 9.0-9.15: ilmoitus tärkeitä, ajankohtaisia ja kiireellisiä aiheita koskevien päätöslauselmaesitysten luettelosta (47 artikla)" ja "klo 09.15-12.00: äänestys kiireellistä käsittelyä koskevasta pyynnöstä. Ehdotus neuvoston asetukseksi..." .
Minun olisi pitänyt siirtää äänestystä seitsemän minuuttia eteenpäin. Tarkoitus on antaa parlamentin jäsenille oikeat tiedot äänestysajankohdista. Koska sali on täysi ja kollegat ovat tulleet aikaisemmin, olisiko kenties mahdollista pyytää parlamentilta lupa äänestyksen pitämiseen aikaisemmin? Tulen tietenkin sanomaan virkailijoille, että he olisivat ensi kerralla huolellisempia.
(Parlamentti ilmaisi hyväksyntänsä.)

Hory
Arvoisa puhemies, haluan ainoastaan tehdä tiettäväksi niiden uusien sääntöjen mukaisesti, joita meille määräillään, että en ollut halunnut ottaa osaa äänestykseen.

Puhemies
Tämä kirjataan, herra Hory.

Pex
Arvoisa puhemies, ikävä kyllä minulla ei ole äänestyskorttia. Sen vuoksi en ole voinut äänestää. Voisitteko ottaa myös sen huomioon?
(Parlamentti päätti noudattaa kiireellistä menettelyä.)

Järjestäytyneen rikollisuuden torjunta (Falcone-ohjelma)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Orlandon laatima kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan mietintö (A4-0017/98) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi neuvoston hyväksymäksi yhteiseksi toiminnaksi järjestäytyneen rikollisuuden torjunnasta vastaaville henkilöille tarkoitetun vaihto-, koulutus- ja yhteistyöohjelman perustamiseksi (Falcone-ohjelma) (KOM(97)528-11778/97 - C4-0572/97-97/0916 (CNS)).

Orlando
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, tänä aamuna parlamentin tehtävänä on hyväksyä säädös, joka päättää ensimmäisen tärkeän vaiheen Euroopan taistelussa järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Joulukuussa 1996 pidetyssä Dublinin Eurooppa-neuvostossa tuotiin selkeästi esille järjestäytyneen rikollisuuden torjunta Euroopan unionin tasolla toteutettavalla johdonmukaisella ja koordinoidulla toiminnalla.
Se on valinta, joka merkitsee käännekohtaa, siirtymistä yksittäisten toimintojen vaiheesta järjestelmällisen toiminnan vaiheeseen. Varta vasten asetettu korkean tason ryhmä on laatinut yleisen toimintasuunnitelman. Suunnitelma tehtiin juuri ennen oikeus- ja sisäasioiden neuvoston Luxemburgissa 28. huhtikuuta 1997 pitämää kokousta, ja se hyväksyttiin lopullisesti Amsterdamin Eurooppa-neuvostossa kesäkuussa 1997.
Parlamentti esitti 20. marraskuuta 1997 lausuntonsa tietyistä keskeisistä ehdotuksista yhteistä toimintaa varten, erityisesti rikollisjärjestöön osallistumisen kriminalisoinnista ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevien kansainvälisten sitoumusten kansallista soveltamista ja täytäntöönpanoa koskevan arviointimenetelmän perustamisesta. Ministerineuvosto esitti joulukuussa 1997 ehdotuksen arviointimenetelmää koskevasta toiminnasta; rikollisjärjestöön osallistumisen kriminalisointia koskevaa ehdotusta odotellaan edelleen.
Meidän on varmasti joka tapauksessa vahvistettava Euroopan unionin strategiaa järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa ja meidän on tunnustettava tiettyjen yksittäisten maiden, erityisesti Italian ponnistukset tällä alalla viime vuosien aikana. Ohjelma, joka minulla on kunnia esitellä, kantaa itse asiassa tuomari Giovanni Falconen nimeä, jonka mafia murhasi vuonna 1992, kuten myös hänen vaimonsa ja turvamiehensä, ja josta on tullut järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen taistelun symboli myös Italian ulkopuolella.
Ohjelman tavoitteena on tehostaa poliisiyhteistyötä ja oikeudellista yhteistyötä mafian torjunnasta vastaavien henkilöiden välillä, ja sillä rahoitetaan käytännön harjoittelua, seminaareja ja toiminnallisia hankkeita sekä tutkimus- ja koulutustoimintaa. Kansalaisvapauksien valiokunta ehdottaa joitakin tarkistuksia lisättäväksi ohjelmaan: toimielimiä ja poliisia edustavien henkilöiden lisäksi mukaan olisi otettava myös kulttuuri-ilmapiiristä vastuussa olevia henkilöitä ja kansalaisyhteiskunnan eri tahoja, mikä korostaisi kulttuurisen ja sosiaalisen ulottuvuuden merkitystä järjestäytyneen rikollisuuden vastaisessa taistelussa.
Tärkeänä pidetään koulujen, yliopistojen ja kansalaisjärjestöjen sekä myös notaarien, asianajajien, kirjanpitäjien ja tilintarkastajien saamista mukaan toimintaan. Niissä tapauksissa, joissa on kyse muiden kuin toimielimiä edustavien henkilöiden osallistumisesta, pidetään kuitenkin tarpeellisena, että paikallishallinto osallistuu toimintaan myös rahoituksellisesti valvonnan varmistamiseksi.
Pidän erityisen merkittävänä joidenkin kansanpuolueen ryhmän kollegojen ehdotusta hakijamaille annettavasta erityisestä tuesta ja hakijamaissa toteutettavista aloitteista, joilla pyritään siihen, että tällä arkaluonteisella alueella voitaisiin taata yhdenmukainen lainsäädäntö ja kulttuurinen tietoisuus paitsi jäsenmaiden välillä myös niiden ja Euroopan unionin jäseniksi pyrkivien maiden välillä.
Lopuksi haluaisin korostaa tämän säädöksen merkitystä, joka on varmasti konkreettinen mutta samalla myös symbolinen, koska sen viitekohtana ovat eräällä tavalla yksittäisissä jäsenmaissa saadut monet myönteiset kokemukset ja niiden joukossa myös Italiassa saadut myönteiset kokemukset.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että tällä hetkellä ei pidä korostaa niinkään yksittäistä kokemusta yksittäisessä jäsenmaassa vaan sitä, että Euroopan tasolla on havaittava ja tiedostettava, että meillä on edessämme ilmiö - mafia ja järjestäytynyt rikollisuus - jota vastaan käytävässä taistelussa me joko taistelemme yhdessä tai häviämme lopullisesti.

Nassauer
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, ajatus niiden henkilöiden kokoamisesta todella yhteen, jotka työskentelevät yhdessä järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi Euroopassa, heidän kouluttamisestaan yhteisesti ja mahdollisuuksista antaa heidän yhdessä kerätä kokemuksia, on epäilemättä niin oikea, niin välttämätön, että kannatan sekä tätä ohjelmaa että kollega Orlandon mietintöä.
Tämä perustavasti myönteinen suhtautumistapa lähtökohtana haluan kuitenkin tehdä muutamia kriittisiä huomautuksia tämänkaltaisesta hankkeesta, en niinkään tästä ohjelmasta. Tämä ohjelma koskee suhteellisen suurta ihmisryhmää Euroopan unionissa: tuomareita, yleisiä syyttäjiä, poliisivirkamiehiä, tullivirkailijoita jne. Ei voida odottaa, että niillä vähäisillä varoilla, jotka tähän ohjelmaan on varattu, voitaisiin tavoittaa mainittavaa joukkoa kohderyhmien henkilöistä. Siksi ensimmäiseksi on rajattava mahdollinen kohderyhmä ja käytettävä varat mahdollisimman kohdennetusti.
Toiseksi kyse on siitä, että mahdollisia aiheita ei pidä kuvata aivan liian laajasti. Henkilökohtaisesti epäilen sitä, onko järkevää rahoittaa tutkimushankkeita vähistä varoista. Täytyy myös välttää sitä, että jotkin hyvää tarkoittavat viikonlopputapaamiset voisivat kuulua tähän ohjelmaan.
Kolmanneksi meidän on mietittävä sitä, että meillä on jo koko joukko samankaltaisia ohjelmia. Tässä ei saa syntyä päällekkäisyyksiä. Meillä on esimerkiksi Matthaeus, ohjelma tullimiehille. Meillä on lisäksi Matthaeus-Tax, Grotius, Stop, Oisin jne. Tässä on tarkasti huolehdittava siitä, että nämä ohjelmat eivät ole keskenään päällekkäisiä ja että tietyt henkilöt, jotka ovat kehittyneet erittäin taidokkaiksi hyödyntämään sellaisia ohjelmia, eivät niin sanotusti pääse nauttimaan hankkeista moninkertaisesti.
Sitten rahoitukseen: alun perin oli ehdotettu, että eurooppalainen yhteisrahoitus kattaisi 80 % kustannuksista. Budjettivaliokunta ehdotti tyytymistä 60 %: iin. Itse olisin kannattanut sitä, että jos siitä oli kulloinkin rahoitettu 50 %, niin niiden, jotka pyytävät varoja käyttöönsä, pitäisi itse vastata huomattavasta osasta sellaisia toimia. Budjettivaliokunnan ehdotuksen huomioon ottaen olemme jättäneet osuuden 60 %: iin. Viimeinen kohta: sitä, mihin varat käytetään ja millaisia tuloksia niillä saavutetaan, pitää valvoa huomattavasti tiukemmin ja tarkemmin, ja erityisesti meidän talousarvion valvontavaliokuntamme pitää osallistua tähän.

Bontempi
Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin korostaa tämän ohjelman ja äänestyksen merkitystä yhteydessä, jossa huomio järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan käytävää taistelua kohtaan ja siihen liittyvät ehdotukset ovat lisääntyneet hyvin merkittävästi. Ohjelma on nimetty tuomari Falconen mukaan, joka tuli erityisen tunnetuksi kuolemansa jälkeen ja joka surmattiin hetkellä, jolloin hän eli hyvin vaikeissa olosuhteissa ja eristäytyneenä.
On muistettava aina, että järjestäytyneen rikollisuuden vastaisessa taistelussa on poliisivoimien ja oikeudellisen toiminnan tehokkuuden ohella hyvin tärkeää luoda myös vahva sitoumuksen ja valveutuneisuuden ilmapiiri järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Minun on sanottava, että tässä suhteessa Italia on ollut pitkään eristäytyneenä. Meidän maallamme, joka on joutunut kärsimään järjestäytyneen rikollisuuden toiminnasta, kuten Falconen mutta myös Borsellinon ja monien muidenkin tapaukset ovat osoittaneet, on ollut vaikeuksia saada Eurooppa vakuuttuneeksi siitä, että tilanteeseen on puututtava. Tänään me voimme onneksi todeta, että asiasta ollaan vakuuttuneita, vaikka tulosten osalta me olemme vielä selvästi kaukana tyytyväisyydestä. Esimerkiksi käyttöönotetut välineet, jotka ovat hyvin tärkeitä taisteltaessa järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan, ja yhteiset toimet ovat vielä tehottomia.
Haluaisin muistuttaa neuvostolle ja komissiolle, että ohjelman hyväksymisen myötä olisi tärkeää ryhtyä käyttämään hyväksi valittuja välineitä, vaikka ei heti kaikkia, koska niitä ei voida ottaa samanaikaisesti käyttöön. Valittuja välineitä olisi kuitenkin ryhdyttävä käyttämään, koska ne antavat uskottavuutta Euroopan toiminnalle, joka on lopultakin kehittymässä yhteiseksi toiminnaksi, yhteiseksi tehtäväksi järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan.
Ohjelman osalta haluaisin korostaa ainoastaan sitä, että ehdotetut kaksi lisäystä ovat aiheellisia: sekä Italian kansanpuolueen PPI: n kollegojen ehdotus toiminnan ulottamisesta unionin jäseniksi valmistautuviin maihin että arvoisan Orlandon ehdotus ohjelman hyödyntämisestä siten, että sillä tuetaan alueellamme saatavia kokemuksia paikallisissa yhdistyksissä ja laitoksissa, jolloin voidaan luoda sellainen ilmapiiri, josta juuri puhuin. Muutama kuukausi sitten italialainen "Libera" -järjestö, johon kuuluu lähes 600 jäsenyhdistystä, järjesti hyvin tärkeän ja tarpeellisen kuulemistilaisuuden, jossa meille kerrottiin, miten tärkeä merkitys on rikollisuuden torjuntaan liittyvällä koulutuksella, ennaltaehkäisyllä ja tietoisuuden lisäämisellä, jotta yhteiskuntaan voidaan luoda tärkeitä liittoutumia valtion viranomaisten käymää tehokasta taistelua varten.

Cederschiöld
Arvoisa puhemies, järjestäytynyt rikollisuus suuntautuu nyt aktiivisesti Eurooppaan. Jos emme nyt taistele voimakkaasti sitä vastaan, joudumme myöhemmin käyttämään jyrkkiä keinoja. Järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma osoittaa, että tietoisuus tästä Eurooppaan kohdistuvasta vakavasta vaarasta on muotoutumassa konkreettiseksi ilmaisuksi.
Järjestäytynyttä rikollisuutta käsittelevässä mietinnössäni, jota parlamentissa käsiteltiin viime vuoden marraskuussa, toin esiin useita alueita, joilla yhteistyötä on vahvistettava. Yksi tärkeimmistä asioista on rajojen yli ulottuva käytännön yhteistyö. Käytännön yhteistyöllä yhteisiä päämääriä kohti on tapana ajan kuluessa osoittaa, mitkä menetelmät ovat tehokkaimmat. Pohjoismaat ovat pitkään tehneet yhteistyötä oikeusasioissa. Se on todellakin johtanut, jos ei identtisiin, niin ainakin yhteensopiviin järjestelmiin. Kolmessa unioniin kuuluvassa pohjoismaassa olemme saavuttaneet useita niistä tavoitteista, joita unioni nyt yhdessä pyrkii ottamaan esille.
Falcone-ohjelma on tärkeä askel kohti eurooppalaisten rikosoikeudellisten säännöstöjen ja toimenpiteiden asteittaista yhdistämistä. Sellaisen yhdistämisen on kasvettava alhaalta ylöspäin käytännön yhteistyön kautta. Sen vuoksi suhtaudun myönteisesti komission ehdotukseen, joka tähtää tuomarien, syyttäjien, tulliviranomaisten ja poliisien koulutukseen ja henkilövaihtoon. On tärkeää, että juuri niiden ammattien edustajat, joita asia välittömästi koskee, saavat tämän tuen, josta muodostuu viidessä vuodessa yhteensä 10 miljoonaa ecua, joka tässä yhteydessä on aika vaatimaton summa.
Nykyinen rakennerahastojen jako on aikaa myöten mahdotonta ja sen olisi johdettava siihen, että myös oikeudellinen infrastruktuuri saisi osansa perinteisistä rakennerahastoista.
Minulla on joitakin mielipiteitä muutamista ohjelman yksityiskohdista, muun muassa rahoitusmallista. Komissio ehdottaa, että menot rahoitetaan yhteisin varoin aina 80 %: iin asti. Tavanomainen periaatehan kuitenkin on muulloin "fifty-fifty" , toisin sanoen 50 % rahoituksesta saadaan yhteisöltä ja 50 % osallistuvilta jäsenvaltioilta. Tällä mallilla on etunsa, koska taloudellinen vastuu jaetaan ja mikä vielä tärkeämpää, valvonta jaetaan ja se voi silloin tulla tehokkaammaksi. Se on tärkeä näkökohta Euroopassa, jossa kansalaiset ajoittain epäilevät EU: n tukien oikeudenmukaisuutta ja tehokkuutta. Kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunta on kuitenkin päättänyt tulla komissiota vastaan ja ehdottaa, että 60 % tulisi yhteisistä varoista.
Luulen, että on syytä katsoa kauemmas tulevaisuuteen ja valmistella pitkällä aikavälillä Falcone-ohjelmaa ei pelkästään hakijamaista tuleville osallistujille vaan myös osallistujille, jotka tulevat maista, joiden kanssa nämä maat ovat rajanaapureita.
Lopuksi on tärkeää painottaa, että Falcone-ohjelma on vain yksi ensimmäisistä aloitteista niiden toimien joukossa, joita tarvitaan oikeusjärjestelmän laadun parantamiseksi mutta myös jäsenvaltioiden ja hakijamaiden oikeudenhoidosta vastaavien viranomaisten ja rikollisuuden vastaisesta taistelusta vastaavan henkilökunnan välisen yhteisymmärryksen ja yhteistyön lisäämiseksi. Mikäli tavoite kaikkiin jäsenvaltioihin luotavista luotettavista oikeusjärjestelmistä ei toteutuisi, voisi se johtaa siihen, että ne suuret voitot, joita todennäköisesti kaikki asianomaiset osapuolet tulevat laajentumisesta saamaan, epäonnistuvat. Unionin oikeudellisesta rakenteesta on tultava menestys, mikä edellyttää, että me panostamme siihen.

Puhemies
Toistan viidettätoista kertaa kantani, että poliittisten ryhmien ei pitäisi myöntää yhden minuutin puheaikoja! Se ei ole asiallista. On tehtävä valintoja. Käyttäkööt harvemmat puheenvuoron, jotta käytettävissä olisi vähintään kaksi minuuttia. En voi hyväksyä sitä, että puhuja täytyy keskeyttää minuutin jälkeen.

Caccavale
Arvoisa puhemies, kiitän teitä solidaarisuuden osoituksesta niitä kohtaan, jotka puhuvat vain minuutin.
Aluksi haluaisin kiittää arvoisaa Orlandoa hänen uutteruudestaan tässä työssä, joka on omistettu erään tuomarin muistolle. Ohjelma kantaakin mafian vastaisessa taistelussa barbaarimaisella tavalla murhatun marttyyrituomarin nimeä.
Myös minä olen sitä mieltä, että Falcone-ohjelman hyväksyminen on merkittävä edistysaskel erityisesti siksi, että se mahdollistaa tietojenvaihdon niiden henkilöiden välillä, jotka torjuvat järjestäytynyttä rikollisuutta, joka on entistä kansainvälisempää, joka murtaa rajoja, surmaa poliiseja, tuomareita ja keitä tahansa.
On tärkeää, että uudet Euroopan unionin jäseniksi haluavat maat voidaan ottaa mukaan toimintaan, mutta tärkeää on myös demokraattinen valvonta. Tämä tuodaan selvästi esille Falcone-ohjelmassa: Euroopan parlamentin on valvottava tilannetta, mutta myöskään järjestäytyneen rikollisuuden vastaisessa taistelussa ei missään vaiheessa saa unohtaa yksityisyyden suojan, yksilönvapauden ja syytetyn ja puolustuksen tasavertaisuuden periaatteita. Muussa tapauksessa vaarana on se, että järjestyneen rikollisuuden torjunnassa käytettävistä poikkeuslaeista saattaa tulla tavanomaisia lakeja, ja se merkitsisi varmasti valtavan suurta askelta taaksepäin Euroopan kansalaisten vapauden ja demokratian kehityksessä.

De Clercq
Arvoisa puhemies, eurobarometrin teettämän kyselyn mukaan melkein 70 % Euroopan kansalaisista on sitä mieltä, että huumeiden, rikollisuuden ja terrorismin vastaista taistelua koskevat päätökset on parempi tehdä eurooppalaisella kuin kansallisella tasolla. Kansalaiset ovat luonnollisesti oikeassa. Rajoja ylittävät ongelmat, kuten terrorismi ja rikosten torjunta, vaativat maailmanlaajuista ja yhteistä otetta sekä tehokkaita ja johdonmukaisia toimenpiteitä. Falcone-ohjelma kuuluu varmasti niihin. Kuten on jo sanottu, se on yksi järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaan tarkoitetun toimintasuunnitelman täytäntöönpanotavoista, ja toimintaa ollaan nyt aloittamassa konkreettisesti.
Kotimaassani Belgiassa kaksi vuotta sitten tapahtuneiden kauheuksien seurauksena perustettiin parlamentaarinen tutkintakomitea, jonka ensisijaisena tehtävänä oli selvittää, mikä oli mennyt vikaan eri oikeudellisissa tutkimuksissa. Yksi tutkintakomitean loppupäätelmistä oli, että Belgian oikeuslaitoksen puutteet johtuivat pääasiassa oikeuslaitoksen huonosta organisaatiosta ja eri poliisielinten välisen yhteistyön ja yhteensovittamisen puuttumisesta sekä siitä, että oikeudelliset tutkintaelimet eivät vaihtaneet tietoja rikoksista lähes lainkaan keskenään.
Meidän pitää ehdottomasti välttää Euroopassa niitä virheitä, jotka johtivat mainitsemiini ongelmiin kotimaassani. Juuri tämän vuoksi Falcone-ohjelma on niin tärkeä. Tämän viisi vuotta kestävän ohjelman tarkoituksena on pyrkiä järjestäytyneen rikollisuuden yhteiseen torjuntaan unionin jäsenvaltioissa järjestämällä maiden välistä rikollisuuden torjunnasta vastaavan henkilöstön vaihtoa, koulutusta ja yhteistyötä.
Euroopan unionin on aika ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin yhden aikamme suurimman ongelman ratkaisemiseksi tehokkaasti. Tämä ongelma on turvallisuutemme takaaminen.

Angelilli
Arvoisa puhemies, me emme voi muuta kuin ottaa myönteisesti vastaan Falcone-ohjelman, joka - myös minä haluan korostaa tätä - kantaa poikkeuksellisen italialaisen tuomarin nimeä, joka murhattiin barbaarimaisesti joitakin vuosia sitten. Tämä ohjelma, yhteisenä toimintasuunnitelmana järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan, on ennen kaikkea arvokas ja myönteinen lisä Euroopan todelliseen yhdentymisprosessiin, jossa on valuutan lisäksi kehitettävä myös yhteinen turvallisuusalan ja kansalaisten suojelun sisäpolitiikka. Ohjelmassa olisi kuitenkin - minun mielestäni ja muutkin kollegat ovat puhuneet tästä asiasta - määriteltävä täsmällisemmin ja konkreettisemmin tavoitteet, soveltamisalueet, osallistumismuodot ja rahoitus, jotta vältytään aloitteiden hajaantumiselta ja rahojen tuhlaukselta.
Toiseksi on korostettava sitä, että Falcone-ohjelman toiminnalliset aloitteet on sovitettava yhteen Europolin toiminnan kanssa erityisesti huumekaupan osalta, jotta ohjelma tuottaisi toivotunlaisia tuloksia.
Jos Falcone-ohjelma toteutetaan ilman liikoja konferensseja ja seminaareja ja keskitetään se niiden sijasta toimintaan, tietojärjestelmien innovointiin, asianosaisten ammatilliseen koulutukseen sekä tutkimukseen, se voi tarjota laajat mahdollisuudet uudenaikaistaa ja vahvistaa rikollisuuden torjuntaan liittyviä järjestelmiä ja se voi tehdä ennen kaikkea suuren palveluksen Euroopan kansalaisten ja, kuten jo sanoin, Euroopan yhdentymisen hyväksi.

Schulz
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, itse ohjelmasta ja siihen liittyvistä ehdotuksista, jotka kollega Orlando esitti, on sanottu paljon oikeita asioita. Haluaisin kuitenkin tehdä perustavan huomautuksen ja kysyä: kuinka etenemme pitkälläaikavälillä järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa Euroopan unionissa?
Falcone-ohjelma koskee sitä, että virkamiehet, jotka vastaavat näistä kysymyksistä kansallisella tasolla, tiukasti turvaavat kansallisen toimivallan rikollisuuden torjunnassa ja vaihtavat kansallisesti saamiaan kokemuksia keskenään palatakseen lopuksi takaisin kotiin kansalliselle tasolle ja jatkaakseen siellä siitä, mihin olivat jääneet ennen ajatusten vaihtoon tähtäävää matkaansa. Se ei pitkällä aikavälillä vie meitä eteenpäin. Ohjelma on kyllä hyvä, kokemusten vaihto on järkevää. Herra De Clercq teki kuitenkin tärkeän huomautuksen. Kysymys on siitä, että tämän parlamentin jäsenet keskustelevat koko ajan siitä, että järjestäytyneen rikollisuuden liikkuvuus ja rajat ylittävä toiminta, jota on yllättävän paljon, ovat mahdollisia ja tulevat vielä laajemmin mahdolliseksi, koska tämän suuren taloudellisen vapaakauppa-alueen EU: n sisällä on rajat ylittävää taloudellista toimintaa, johon nyt vielä liitämme yhtenäisvaluutan.
Taloudellisen toiminnan syventämisen, kaupan syventämisen lisäksi rahoituspolitiikkaa vielä syvennetään. Toimintamahdollisuudet tämän rakenteen hyväksikäyttöön kasvavat ja kasvavat, mutta me emme kehitä unionin toimintaa kuuluvaa eurooppalaistettua vastastrategiaa. Siksi Falcone-ohjelma on mielestäni oikea, jos se nähdään rikollisuuden torjunnan eurooppalaistamisen tai siihen liittyvien yhteisön tason velvoitteiden esiasteena. Silloin se on oikea askel, jota pidämme erittäin tarpeellisena, mutta vain silloin. Muistuttaisin, että meidän on myös tulevissa keskusteluissa pidettävä kiinni siitä.

Pirker
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, olen samaa mieltä kaikkien edellisten puhujien kanssa, jotka ovat osoittaneet, että järjestäytynyt rikollisuus on saanut pysyvän jalansijan ei vain Euroopan unionissa vaan maailmanlaajuisesti, ja saanen esittää teille tästä myös yhden luvun, joka havainnollistaa dramaattisuutta: Kansainvälinen valuuttarahasto arvioi, että tämä järjestäytynyt rikollisuus tuottaa ja saattaa lailliseen talouden kiertokulkuun vuosittain noin 550 miljardia ecua. Jokainen voi kuvitella, mitä merkitsee laillisesti toimiville yrityksille, valtion hallinnolle ja meidän yhteiskunnallemme kokonaisuudessaan, jos lailliseen toimintaan tuodaan rikollista rahaa tässä laajuudessa. Se on silmiinpistävä uhka meille kaikille!
Kansalaiset odottavat - ja syy siihen on tämän järjestäytyneen rikollisuuden solmima verkosto - että myös poliisi ja oikeuslaitos lopultakin saavat käytettäväkseen sellaisen kansainvälisen verkoston. Yhdyn kollegani Schulzin mielipiteeseen, että meidän nimittäin on pohdittava sitä, emmekö sittenkin ryhdy siihen, että jätämme kansallisen suvereniteetin taka-alalle eurooppalaisen oikeustoimia ja rikollisuutta koskevan yhteistyön hyväksi. Kansalaisille ei koskaan saa syntyä vaikutelmaa, että eurooppalainen yhdentyminen johtaa siihen, että rikolliset hyötyvät, eivät kansalaiset. Meidän on toimittava siten, että sanoma kuuluu: eurooppalaista yhteistyötä kansalaisten turvallisuuden hyväksi.
Tämä ohjelma on aloite siihen suuntaan, ja pidän huomattavasti tärkeämpänä, jos tämä ohjelma nähdään yhteisvaikutuksessa monien muiden ohjelmien kanssa, joita meillä on, oli kyse sitten Odysseuksesta, Grotiuksesta tai Sherlockista. Jos onnistumme saavuttamaan näillä ohjelmilla synergiavaikutuksia, kansalainen saa myös vaikutelman ja kokee, että Eurooppa todellakin tekee jotakin kansalaisten turvallisuuden hyväksi, että emme ole vain yhtenäinen talousalue, vaan vähitellen myös yhtenäinen oikeudellinen alue ja yhtenäinen alue turvallisuusasioissa!

Van Bladel
Arvoisa puhemies, aloite yhteisestä puuttumisesta järjestäytyneeseen rikollisuuteen käyttäen vertauskuvallista ohjelman nimeä Falcone, on erittäin tervetullut. Ihmettelen kuitenkin sitä, miten tulevien paikallisten ja valtakunnallisten vaalien aikana kaikkialla EU: ssa kansalaisille saadaan selitettyä, kuinka tällaisella toiminnalla saataisiin kuriin rikollisuus, jolle on tunnusomaista luovuus ja joustavuus. Toimintasuunnitelmaan kuuluu 15 päälinjausta, 30 erilaista suositusta. Ohjelmaa arvioidaan viiden vuoden kuluttua, ja sitä varten perustetaan komitea, johon tulee mukaan paljon henkilöitä, joilla on käytettävissään vähän varoja. Toiminta on mielestäni liian kömpelöä ja jopa liian byrokraattista. Mielestäni olisi ollut parempi, samoin kuin herra Nassauerin mielestä, että ohjelma olisi ollut hieman suppeampi ja esimerkiksi rajoitettu koskemaan vain niitä henkilöitä, jotka ottavat oikeita rosvoja kiinni. Silloin Euroopan kansalaisille voisi mennä sanomaan, että rikollisuuden vastainen taistelu on menestyksekästä.

Gradin
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi onnitella Orlandoa erittäin huolellisesti tehdystä mietinnöstä. Arvostan sitä tukea, jonka esittelijä antaa komissiolle tässä tärkeässä aloitteessa. Komissio toivoo luonnollisesti jäsen Schultzin tavoin, että ohjelma merkitsee lisäaskeleita kohti parempaa eurooppalaista yhteistyötä juuri oikeustoimien saralla, koska Falcone tulee olemaan monella tavalla merkityksellinen ohjelma. Ohjelma tarjoaa muun muassa taloudelliset rajat, joiden sisällä monet niistä suosituksista, jotka hyväksyttiin Amsterdamin huippukokouksessa järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan suunnatun toimintasuunnitelman yhteydessä tullaan toteuttamaan ja tullaan seuraamaan, miten tämä toteutuu. Kuten tiedetään, myös Eurooppa-neuvosto seuraa Cardiffissa, miten työ toimintasuunnitelman parissa etenee. Siksi on luonnollisesti erittäin tärkeää, että Falcone-ohjelma saadaan käyntiin hyvin pian.
Falcone-ohjelma parantaa lisäksi merkittävästi niiden virkamiesten rajat ylittävän yhteistyön edellytyksiä, jotka monin eri tavoin työskentelevät järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan jäsenvaltioissamme. Yhteys käytännön töiden ja asiantuntijoiden välillä voidaan tällä tavoin moninkertaistaa.
Komission puolelta voin tyytyväisenä panna merkille, että kaikki mietinnössä ehdotetut tarkistusehdotukset tuntuvat viittaavan ehdotuksen vahvistamiseen. Olisi tietenkin toivottavaa, jos järjestäytyneen rikollisuuden uhriksi joutuneet ihmiset saataisiin ajamaan asiaa, koska näillä ihmisillä on tärkeä tehtävä varsinkin silloin, kun kyseessä on rajat ylittävän rikollisuuden seurauksia koskevan tiedon levittäminen. Tärkeätä mielestäni on kuitenkin nyt se, että Falcone-ohjelma toteutetaan ja että me täten teemme konkreettisia lisäpanostuksia toteuttaaksemme sen toimintasuunnitelman, joka on ollut olemassa Amsterdamin kokouksesta lähtien.

Puhemies
Rouva komission jäsen, panin merkille, että käytitte esimerkillisesti mahdollisimman vähän aikaa puheenvuoroonne. Kaikki kollegat eivät aina toimi näin.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Ihmisoikeudet EU: ssa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Paillerin laatima kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan mietintö (A4-0034/98) ihmisoikeuksien kunnioittamisesta Euroopan unionissa (1996).

Pailler
Arvoisa puhemies, haluaisin korostaa sitä, miten kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunta myötävaikutti keskusteluun varsinkin esittämällä tarkistuksia.
En voi tehdä viidessä minuutissa tilannearviota ihmisoikeuksien noudattamisesta unionin viidessätoista maassa, niin hyvin Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomioiden ja kansalaisjärjestöjen vetoomusten jne. huolellinen tutkiminen vahvistaa ne edistysaskeleet, jotka meidän on vielä otettava ollaksemme sopusoinnussa niiden sitoumusten kanssa, joista on määrätty kansainvälisissä ihmisoikeuksien suojelua koskevissa sopimuksissa, olipa kyseessä Yhdistyneiden kansakuntien peruskirja, yleismaailmallinen ihmisoikeuksien julistus tai molemmat kansainväliset yleissopimukset, jotka koskevat yhtäältä kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia ja toisaalta taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia. Mainitsen vielä, olematta tyhjentävä, lasten hyväksikäytön torjuntaa koskevat päätökset, jotka tehtiin Wienin konferenssissa kesäkuussa 1993, Kööpenhaminan ja Pekingin konferensseissa vuonna 1995 ja Tukholman konferenssissa vuonna 1996.
Korostan tätä yleiskehystä siksi, että se on velvoittanut Euroopan unionia jo useiden vuosien ajan ja siksi, että olisi naurettavaa, että parlamentti kieltäytyisi tunnustamasta tai tunnustaisi vastahakoisesti ihmisoikeudet jakamattomiksi ja toisistaan riippuvaisiksi. Tiedän, että houkutus on suuri joillekin kollegoista olla tunnustamatta taloudellisia ja sosiaalisia oikeuksia. Viimeisenä hellittämättömien piirinä oleminen tässä kysymyksessä koettelisi uskottavuuttamme sekä unionin ulko- että sisäpuolella. Perääntyisimmekö vuoden 1948 yleismaailmalliseen julistukseen nähden, jonka 22 artiklassa määrätään: "Kullakin henkilöllä on yhteiskunnan jäsenenä oikeus sosiaaliseen turvallisuuteen ja valta saada nauttia taloudellisia, yhteiskunnallisia ja sivistyksellisiä oikeuksia, jotka ovat välttämättömiä hänen ihmisarvolleen ja hänen henkilöytensä kehittymiselle" ? Halveksuisimmeko ATD Quart Monde -järjestön perustajan, isä Joseph Wresinskin, analyysia, jossa hän julistaa voimakkaasti: "Siellä, missä ihmiset ovat tuomitut elämään kurjuudessa, loukataan heidän ihmisoikeuksiaan. Voimien yhdistäminen ihmisoikeuksien kunnioittamiseksi on pyhä velvollisuus" ?
No niin, tämä on velvollisuutemme nykyisin, kun Euroopan unionissa on 18 miljoonaa työtöntä, yli 57 miljoonaa köyhää ja yli 2 miljoonaa koditonta! Mutta tämän vitsauksen lisäksi vaivaa joskus se epäonni, että ei ole Euroopan kansalainen. Liian monet jäsenvaltiot ovat kuitenkin yhdistäneet väärin työttömyyskysymyksen siirtolaisuuskysymykseen. Näin juuri jokapäiväinen rasismi, joka on salakavalaa mutta joka uskaltaa yhä enemmän tulla julki sanan sekä varsinaisessa että kuvaannollisessa merkityksessä, on lisääntynyt vaarallisesti maissamme.
Minulla olisi monia lukuja tai Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen antamia tuomioita mainittavanani, kuten Ahmed-tuomio Itävaltaa vastaan, Chahal-tuomio Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan tai Gaygusuz-tuomio Itävaltaa vastaan tai Remli-tuomio Ranskaa vastaan jne.
Meidän on taisteltava rasismia vastaan kaikella energisyydellämme, mutta myös näyttämällä esimerkkiä. Pyydän siten työjärjestystä käsittelevää valiokuntaa määräämään rangaistuksia niille Euroopan parlamentin jäsenille, jotka lausuvat mahdollisesti rasistisia sanoja tehtäväänsä hoitaessaan.
Haluaisin myös päästää varoitushuudon ja tuomita ne Kansallisen rintaman johtamat kunnat, jotka vaarantavat oikeuden kulttuuriin ja tiedonvälitykseen poistamalla teoksia kirjastoista, lopettamalla avustuksia tai vaatimalla kulttuuripaikkojen, kuten Toulonissa sijaitsevan Château-Vallonin, sulkemista.
Olisi toteutettava toimia, jotta oikeus kulttuuriin voitaisiin taata ja jotta ne vapauden viholliset voitaisiin torjua, jotka pyrkivät saattamaan vallalle oman kulttuurijärjestyksensä.
Miten paljon olisinkaan halunnut puhua myös naisten ja lasten oikeuksien sekä turvapaikkaoikeuden loukkauksista, vankeusolosuhteista, jotka ovat maissamme usein kauhistuttavia, siitä, että seksuaalista suuntautumista ei kunnioiteta jne. Mutta kaikkien näiden ihmisoikeuksien ehdottomien loukkausten ja sen, että oikeuksia jätetään kunnioittamatta, on pidettävä meidät valppaina ja hereillä, sillä kyse on vastuustamme kansojen ja ihmiskunnan tulevaisuudesta.
Muistammeko Félix Guattarin varoituksen, jonka hän lausui hieman ennen kuolemaansa vuonna 1992: Mikrofasismi lisääntyy nopeasti eri muodoissa yhteiskuntiemme huokosissa ja ilmenee rasismina, muukalaisvihamielisyytenä, uskonnollisten fundamentalismien uudelleen nousuna, militarismina, naisten sortamisena. Historia ei takaa mitään edistysmielisyyden kynnyksen peruuttamatonta ylitystä. Ainoastaan ihmisten käytännöt ja yhteinen tahto voivat suojata meitä ennakolta lankeamasta uudestaan mitä pahimpiin raakalaismaisuuksiin. Tässä suhteessa olisi aivan harhauttavaa turvautua ihmisoikeuksien puolustamista tai kansojen oikeutta koskeviin muodollisiin vaatimuksiin. Jumalallinen valta ei takaa oikeuksia: oikeudet nojautuvat instituutioiden ja niiden olemassaoloa tukevien valtaryhmittymien elinvoimaan.
Meillä on siis oltava rohkeutta saada nämä oikeudet elämään sen jälkeen, kun olemme ne julistaneet.

Pirker
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, tämän lausunnon lähtökohta oli ihmisoikeuksia käsittelevään kertomukseen kohdistunut kritiikki vuonna 1997. Silloin sovimme siitä, että oikeastaan annamme erilaiset kysymykset, joista keskusteltiin, asiantuntijakomiteoille ja että meidän pitäisi keskittyä todellisiin ihmisoikeusloukkauksiin, koska siten ihmisoikeudet ja itse asia saisivat enemmän huomiota. Siksi laadin ja esitin kertomusluonnoksen puitteissa sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnalle lausunnon, jossa tämä tavoite otetaan huomioon.
Olen tutkinut sitä, mitä loukkauksia tapahtui vuonna 1996, ja todennut, että kun on kysymys sosiaalisista oikeuksista syrjimättömyyden osalta, Euroopan ihmisoikeuksia koskevaa yleissopimusta rikottiin vain yhdessä ainoassa maassa: tässä tapauksessa sosiaalietuus oli sidottu oikeuskäytännön määräämiin vaatimuksiin. Tämä väärinymmärrys on asianomaisessa maassa jo oikaistu. Olen myös tutkinut, kuinka laajasti Euroopan neuvoston sosiaalista peruskirjaa loukattiin vastaavien oikeuksien osalta, ja saatoin todeta, että kaikissa maissa on tapahtunut loukkauksia ammattiliittojen ja työntekijöiden taholla, mutta minun täytyy tässä kuitenkin sanoa, että tämä sosiaalinen peruskirja on luonteeltaan vain julistus, siis sitä on pidettävä suosituksena.
Näiden loukkauksien perusteella olen tehnyt kaksi johtopäätöstä. Ensimmäinen on se, että loukkaukset, siellä missä niitä huomataan, on estettävä ja on pyrittävä valtion sisäisen lainsäädännön mukauttamiseen; toinen kehottaa jäsenvaltioita antamaan suosituksia, jotta ne toteuttaisivat sosiaalisen peruskirjan vaatimuksia pakkotyön, järjestäytymisoikeuden ja lakko-oikeuden osalta.
Ehdotus hyväksyttiin ensimmäisessä käsittelyssä, toisessa käsittelyssä sitä vastoin annettiin lukuisia tarkistusehdotuksia, jotka kaikki olivat samansuuntaisia kuin aikaisempina vuosina. Siksi äänestin omaa mietintöäni vastaan ja syyt olivat seuraavat, tämän sanon nyt PPE-ryhmän jäsenenä: näillä tarkistusehdotuksilla ei saavutettu tavoitetta todella keskustella ihmisoikeusloukkauksista, keskittyä niihin. Valittiin sama tie kuin aikaisempina vuosina. Ihmisoikeuksia koskevaa kertomusta käytettiin väärin keinona tuoda esille ainakin parlamentaarisessa keskustelussa vasemmistolaiseen ideologiaan kuuluvia näkökantoja, joita kukaan ei enää voi kuunnella, koska ne ovat epärealistisia, osittain hämäriä ja ennen kaikkea tuloksettomia.
Ihmisoikeudet ovat liian arvokas asia käytettäväksi hyväksi ideologisessa pelitaktiikassa. Jos ihmisoikeuksia koskeva kertomus muuttuu marxilaisten talousteorioiden teoreettiseksi henkiinherättelyksi, jos se vaatii maahanmuuttopolitiikassa keinoja, jotka eivät ole hyväksyttäviä ja määrittelee nuorisoa koskevat suojelumääräykset antihomoseksuaalisiksi laeiksi, silloin tämä kertomus on hylättävä.

Schulz
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, viime sekunteihin asti olin iloinnut tasokkaasta keskustelusta. Herra Pirker, ette tehnyt viimeisillä huomautuksillanne palvelusta oikeastaan erittäin hyvälle puheellenne. Olen siksi iloinen muista toteamuksista, sillä ihmisoikeuksia koskevan keskustelun johtamista ylevälle kahvipöytäkeskustelutasolle pidän epäoikeudenmukaisena.
Sitä problematiikkaa, jonka kanssa joka vuosi joudumme tekemisiin, ei voi kohdata siten kuin kollega Pirker juuri yritti. Myönnän, että me kaikki kärsimme vuodesta vuoteen tässä parlamentissa siitä, että olemme ihmisoikeuksia käsittelevästä kertomuksesta ja ihmisoikeustilanteesta Euroopan unionin sisällä syvästi erimielisiä. Edessämme olevassa äänestyksessä käymme jälleen lähitaistelun, jota sivullisten on vaikea ymmärtää. Sitä on vaikea ymmärtää, koska useimmat ihmiset ovat sitä mieltä, että ihmisoikeuksista ei tarvitsisi oikeastaan riidellä ollenkaan, koska periaatteessa voidaan olettaa, että demokraattiset poliitikot - kaikki tässä parlamentissa eivät ole sellaisia, mutta toki useimmat - ovat asiasta periaatteessa yhtä mieltä. Tosiasiassa periaatteellista yksimielisyyttä ei enää ole. Sitä ei ole enää siksi, että muutamia vuosia sitten jotkin tämän parlamentin ryhmät alkoivat keskustella ihmisoikeuksien määritelmistä, jotta löytäisivät perinteisiä kansalaisoikeuksiin perustuvia ihmisoikeuskäsityksiä laajempia ihmisoikeuksien määritelmiä, niin kuin ihmisoikeudet tulee määritellä nykyaikaisissa valtioissa, joita unionin jäsenvaltiot ovat, eli pitäisi ottaa huomioon oikeudet, joita me nimitämme ekologisiksi, sosiaalisiksi ja kulttuurisiksi perusoikeuksiksi.
Haluan tehdä ryhmäni puolesta selväksi yhden asian: pidämme itseämme huippunykyaikaisena, rikkaana, tehokkaasti hallinnoituna alueena, mitä tulee koulutuksen tasoon, jonka voimme tarjota, erotamme tietenkin korkeasti kehittyneet maat Euroopan unionin ulkopuolella niistä maista, joista laadimme täällä ihmisoikeuksia koskevan kertomuksen. Kollega Goerens antoi muutamia päiviä sitten hyvän esimerkin lapsikuolleisuudesta. Emme voi määritellä vastasyntyneen lapsen perusoikeutta suojeluun kaikilta mahdollisislta vaaroilta sellaisessa maassa kuin Guinea-Bissau, koska siellä valtio ei yksinkertaisesti pysty rahoittamaan infrastruktuuria, hygieenisiä ja sairaanhoidollisia edellytyksiä siihen. Sellaisessa maassa kuin Saksa se taas on mahdollista. Siellä jokainen vastasyntynyt lapsi voidaan hoitaa parhaissa mahdollisissa oloissa. Siksi perhe minun maassani voi tietenkin vaatia sellaista suojaa riippumatta omasta yksilöllisestä sosiaalisesta tilanteestaan päinvastoin kuin perhe tässä afrikkalaisessa maassa.
Yksin tämä hyvinvoinnin tasojen ero osoittaa, että meidän on aloitettava uusi keskustelu. Toinen kysymys on, johtaako se, mitä vaadimme täällä, lopulta todella siihen, että sellaiset perusoikeudet saadaan ankkuroitua johonkin. Keskustelun käymisestä luopuminen olisi kuitenkin väärä ratkaisu. Erityisesti tämän parlamentin PPE-ryhmä ei halua käydä tätä keskustelua vuosi toisensa perään sillä periaatteella, että tällä ei ole mitään tekemistä kansalaisoikeuksien ja ihmisoikeuksien kanssa. Se on erehdys! Sillä on melkoisesti tekemistä niiden kanssa.
Se, mihin meillä ei myöskään ole varaa - sekin on jo usein sanottu, mutta täytyy toistaa vielä kerran - on, että kuljemme alituiseen etusormi pystyssä täällä parlamentissa ja paheksumme kaikkia mahdollisia ihmisoikeusloukkauksia jokaisessa maailman kolkassa ja teemme niitä koskevia ehdotuksia. Se, että vainoamisesta, raiskauksista, alistamisesta, hyväksikäytöstä, henkisestä terrorista, johon myös viranomaiset Euroopan unionissa ja sen jäsenvaltioissa syyllistyvät, ei kuitenkaan haluta puhua, merkitsee sitä, että riistämme itseltämme jokaisen moraalisen oikeutuksen syytöksiin ihmisoikeuksien loukkauksista muualla. Siksi meidän täytyy valppaasti valvoa ihmisoikeusloukkauksia nimenomaan tämän unionin sisällä.
Tiedän, että on epämiellyttävää, jos kehuu itseään demokraattiseksi oikeusvaltioksi ja sitten huomaa, että perusoikeuksien vaaliminen on käytännössä vaikeampaa kuin niiden kirjaaminen perustuslakiin. Kuitenkin demokraattinen oikeusvaltio, joka ei jatkuvasti pidä huolta siitä, että panee täytäntöön jokapäiväisessä elämässä sen, mitä se on perustuslaissaan juhlallisesti julistanut, menettää oman legitiimiytensä!

De Esteban Martin
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, jälleen kerran käsiteltävänämme on mietintö, joka ei valitettavasti keskity Euroopan unionin ihmisoikeuksien kunnioittamisen oikeudellisiin eikä todellisiin näkökohtiin. Jälleen kerran on kyseessä sisällöltään ja rakenteeltaan heikko projekti, joka vastaa mahdollisesti toisenlaisia pyrkimyksiä, ehkä poliittisia, jotka eivät ole niitä, joiden tulisi ohjata tämän asiakirjan päämääriä.
Näyttää olevan tarpeen muistuttaa, että parlamentin päätöslauselmat ovat lainsäädännöllisen parlamentin päätöslauselmia, emmekä me voi hyväksyä mietintöjä, joilla ei ole oikeudellista perustaa ja jotka tukevat vain poliittisia ja ohjelmallisia päämääriä. On meidän velvollisuutemme huolehtia siitä, että nämä päätöslauselmat kunnioittavat ideologista puolueettomuutta ja oikeutta sen laajimmassa merkityksessä. Sen vuoksi me vaadimme kansanpuolueen ryhmässä primaarioikeutta; perustamissopimuksen ehdotonta kunnioittamista. Olemme aina puolustaneet velvoitetta käyttää pohjana ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevaa Rooman eurooppalaista yleissopimusta. Valitettavasti käsiteltävänämme on kuitenkin mietintö, jossa sekoitetaan yhteisön oikeuden kaikkein perustavinta laatua olevat periaatteet ja jossa ei tehdä eroa perusoikeuksien ja niiden velvollisuuksien välillä, joita jäsenvaltioilla on kansalaisiaan kohtaan.
Kansanpuolueen ryhmässä me vaalimme perinnettämme toimia etujoukkona ihmisoikeuksien puolustamisessa. Vaadimme ihmisarvon ehdotonta kunnioittamista sekä tasa-arvoisia oikeuksia miehille ja naisille. Toteamme jälleen, että kaikki ihmisoikeudet ovat yleismaailmallisia, jakamattomia ja riippumattomia. Sen vuoksi äänestämme niiden mietinnön kohtien puolesta, joissa käsitellään todella ihmisoikeuksiin liittyviä ongelmia, kuten yksilön vapauksia, syytetyn oikeuksia, poliittisia oikeuksia tai oikeutta elämään. Jaamme myös huolen lasten oikeuksien edistämisestä ja suojelusta, sekä niiden ihmisryhmien oikeuksien suojelusta, jotka voivat olla erityisen alttiita pahoinpitelylle ja hylkäämiselle ja joihin kuuluvat nuoret ja vammaiset tai vanhukset. Meidän on kuitenkin vastustettava niitä mietinnön kohtia, jotka eivät kunnioita ihmisoikeuksien käsitettä.
Varsinkaan niin arkaluonteisissa asioissa kuin perusoikeudet parlamentti ei voi hyväksyä päätöslauselmia, joilla pyritään käyttämään näitä oikeuksia poliittisiin tarkoitusperiin. Tulevaisuudessa meidän täytyy pohtia uudelleen tällaisen mietinnön rakennetta ja sisältöä, jotta voisimme toimia mahdollisimman vahvan konsensuksen vallitessa näin vakavan asian ollessa kyseessä. Sitä varten saattaisi olla tarpeen järjestää kuulemistilaisuuksia Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomareiden kanssa, jotta he näyttäisivät meille millaisia ovat kansalaistemme yleisimmin Euroopan neuvoston edessä nostamat kanteet, ja arvioida mietinnön sisältämän vuoden kuluessa annettuja tuomioita, tai luoda muita keskustelumekanismeja, joiden avulla voimme tarkastella ihmisoikeuksia yhteisestä näkökulmasta.
Herra puhemies, tämän vuoksi en haluaisi lopettaa toteamatta, että toivon ja luotan siihen, että terve järki menee tulevissa keskusteluissa näiden ongelmien edelle ja että me puolueryhmät pystymme kansalaisten edun nimissä jättämään sivuun eroavaisuutemme niin merkittävässä asiassa kuin ihmisoikeudet.

Schaffner
Arvoisa puhemies, Paillerin ihmisoikeuksia Euroopan unionissa koskevaa kertomusta lukiessa ei voi muuta kuin asennoitua kahdella keskenään ristiriitaisella tavalla: olla vaikuttunut suoritetusta työstä ja samanaikaisesti ärsyyntynyt tästä litaniasta. Tästä kertomuksesta on näet tullut jonkinlainen tyyliharjoitus, joka on lähellä sillisalaattimaista luetteloa, sekoitusta lumoavia väitteitä, hyväntahtoisia tunteita ja epämääräisiä kirouksia.
Kuka siis uskaltaisi vakuuttaa silmää räpäyttämättä vastustavansa ihmisoikeuksien täydellistä kunnioittamista, että Euroopan unionin ja siis jäsenvaltioiden on valvottava mielipiteen, omantunnon ja uskonnon vapauden kunnioittamista? Miksi tämä tai tuo kohta, jollei mahdollisimman monen parlamentin jäsenen kokoamiseksi kannattamaan tätä tekstiä ja sellaisten kohtien hyväksyttämiseksi, jotka ovat paljon kiistanalaisempia? Voimmeko siten järkevästi ottaen myöntää, että yksilön tehtävät eivät ole riippuvaisia mistään velvollisuudesta? Voimmeko kuvitella oikeuksia ilman velvollisuuksia? Siinä on se ihanne, jonka rouva Pailler yrittää saada hyväksytyksi.
Havaitsemme myös tässä kertomuksessa pyrittävän liian usein yleistyksiin. Kaikkia homoseksuaaleja muka vainotaan, kaikki kotiapulaisten työnantajat ovat orjuuden kannattajia, kaikki järjestysvallan jäsenet ovat vain synkkiä raakalaisia, kaikki naisvangit joutuvat kärsimään lääkärintarkastuksista epäinhimillisissä olosuhteissa. Lisäksi kertomuksessa jätetään mainitsematta kokonainen joukko oikeuksia, jotka eivät vaikuta perustavilta esittelijän silmissä: oikeus elää turvassa, oikeus mennä ja tulla, oikeus mennä ulos iltaisin pelkäämättä, varmuus siitä, että omaisuutta, jonka hankkimiseksi on tehty ankarasti työtä, ei ryöstetä, vanhempien varmuus siitä, että heidän lapsensa eivät joudu mielisairaiden tai seksuaalisesti sairaiden saaliiksi, uhrien oikeus vaatia oikeudenmukaista korvausta. Kertomus sisältää kokonaista 12 kohtaa, jotka koskevat vangittujen tilannetta, ja uhrien tilanteesta vaietaan!
Lopuksi tässä kertomuksessa, ulkopuolelta tarkasteltuna, annetaan täysin kielteinen kuva ihmisoikeustilanteesta unionissa. Kaikkea voidaan tietenkin parantaa, mutta tämän olisi kannustettava maailmanlaajuiseksi sensoriksi ryhtyvää parlamenttia osoittamaan vähemmän ylimielisyyttä.
Niin kauan kuitenkin kuin Euroopan unionin kansalaiset eivät muuta asumaan Algeriaan, Kuubaan tai Afganistaniin, niin kauan kuin jäsenmaihimme kohdistuu näin paljon turvapaikka-anomuksia tai niiden on suojauduttava laitonta siirtolaisuutta vastaan, niin kauan oloni pysyy rauhallisena!

Goerens
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, Euroopan rasismin vastainen vuosi on ollut meille ylimääräinen tilaisuus vakuuttaa, että mitään ei ole koskaan saavutettu lopullisesti, mitä toisen kunnioittamiseen, hänen arvokkuuteensa, hänen eroavaisuuksiinsa ja hänen kulttuuri-identiteettiinsä tulee. Se on yksi tärkeimmistä syistä, jotka perustelevat vuotuisen keskustelun käymisen ihmisoikeuksista Euroopan unionissa.
Toinen syy koskee Euroopan tilannetta maailmassa. Vähemmistöjen oikeudet, turvapaikan anojien tulva ja maassa luvatta asuvien ihmisten tilanne saavat Euroopan näyttämään alituiselta työmaalta ja alueelta, jolla ihmisoikeuksien kunnioittamista on tuotava esiin.
Euroopan on tällä alalla pyrittävä moitteettomuuteen, sillä ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevan lausekkeen sisällyttäminen kaikkiin Euroopan unionin ja kolmansien maiden välisiin sopimuksiin ei riitä. Unionin, joka haluaa sisällyttää kyseisen lausekkeen näihin sopimuksiin, on ensin esitettävä todiste hyvästä käytöksestä omien rajojensa sisällä.
Liberaalit ovat aina kannattaneet hyvin laajaa keskustelua toisen ja kolmannen sukupolven ihmisoikeuksien sisällyttämisestä ihmisoikeuksia koskeviin kertomuksiiin. Ottaen huomioon ihmisoikeuksien kehittyvän luonteen ja kodifioinnin vaatimuksen suosittelemme tätä sisällyttämistä samoin kuin sitä, että tällä alalla esittelemiemme kertomusten laatimista jatketaan.
Euroopan unionin uskottavuus tällä alalla riippuu sen suostumisesta itsekritiikkiin. Euroopan neuvoston täytäntöönpanemat valvonta- ja seurantamekanismit ihmisoikeuksien alalla kehottavat näet alituisesti jäsenvaltioita ja niiden kansalaisia valppauteen.
Tahtomme kunnioittaa ihmisoikeuksia punnitaan sen mukaan, miten kohtelemme heikkoja, syrjäytyneitä, yhteiskuntiemme haavoittuvimpia jäseniä. Tästä näkökulmasta tarkasteltuna rouva Paillerin tekemä työ on erinomainen ja ansaitsee kaiken arvonantomme.

Mohamed Alí
Arvoisa puhemies, haluaisin ennen kaikkea onnitella esittelijää hänen loistavasta mietinnöstään ja ilmaista täyden tukeni jokaiselle sen sisältämälle ehdotukselle.
Tämän sanottuani haluaisin keskittyä tässä lyhyessä puheenvuorossani rasismin ja muukalaisvihan vastaiseen taisteluun. Rasismi on rikos ja tämän huomioon ottaen on tarpeen, että jäsenvaltioissa vahvistetaan lakeja, jotta voimme taistella kaikenlaisia rasistisia toimia ja lausuntoja vastaan. On tapana sanoa, että työttömyys ja taloudelliset vaikeudet ovat paras kasvualusta rasismille ja muukalaisvihalle, ja se pitää paikkansa. Meidän ei kuitenkaan pidä unohtaa, että sosiaalisella syrjäytymisellä on merkittävä kulttuurinen merkitys. Molemmat tekijät on otettava huomioon rasismin vastaisessa taistelussa.
Lopuksi haluaisin korostaa rouva Paillerin uutta ehdotusta. Hän pyytää mietinnössään, että parlamentti voisi itse toimia niitä jäseniä vastaan, jotka tavalla tai toisella tukevat rasismia tai muukalaisvihaa. On tärkeää hajottaa se, mitä jotkut kutsuvat institutionaaliseksi muukalaisvihaksi, ja minun mielestäni näiden toimien avulla pysymme oikealla tiellä.

Roth
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, miljoonilla ihmisillä on määrittelemättömänä ajanjaksona, joka päättyy ehkä vasta heidän kuollessaan, vain muutamia vähäisiä oikeuksia, oikeus kurjuuteen tai enemmän tai vähemmän odotettavissa olevaan kurjuuteen, toistuvasti oikeus menettää katto päänsä päältä ja menettää kaikki yhteiskunnallinen arvostus ja kaikki itsekunnioitus, sen lisäksi oikeus epävarmaan tai menetettyyn identiteettiin ja oikeus tunteista alentavimpaan, häpeään. Näin kirjoittaa Viviane Forester.
Tarvitsemme perusoikeuksien, ihmisoikeuksien renessanssin täällä Euroopan unionissa. On tehtävä loppu siitä, kuinka kevytmielisesti demokraatttiset ihmisoikeudet saatetaan kyseenalaisiksi. Me elämme tosiasiassa demokratian ja solidaarisuuden heikkenemisen aikaa. Ihmisoikeuksien perusta täällä meillä ei ole vakaa. Siihen on tullut säröjä. Siitä on tullut hauras. Sen vuoksi vuosittainen kertomus on entistä tärkeämpi, sitä ymmärrettävämpi jo perinteinen ideologinen keskustelu ihmisoikeuksien määritelmästä ja alati toistuva yritys puolittaa, ohentaa ja suhteellistaa sitä.
Ihmisoikeuksia koskevan kertomuksen täytyy kohdata paljas todellisuus eikä mitään muuta! Toivoisin todellakin, että kristillisdemokraattiset kollegat, kuten herra Pirker, miettisivät sitä, mitä suuret kirkot vaativat oikeudeksi, perusoikeudeksi. Ne vaativat oikeutta työhön, oikeutta ihmisarvoiseen työhön. Ne vaativat yhteiskuntaan oikeudenmukaisuutta, johon kuuluu oikeudenmukainen jakaminen, oikeudenmukainen osallistuminen. Valtio, joka evää asunnottomilta vaalikelpoisuuden, siis oikeuden osallistua yhteiseen päätöksentekoon, evää heiltä oikeuden ihmisarvoon, sillä demokraattisen ajattelutavan keskeinen ominaisuus on juuri se, että oikeus osallistua päätöksentekoon ei ole sidoksissa mihinkään muuhun ehtoon kuin paljaaseen ihmisyyteen, siis ei sukupuoleen, ei ihonväriin eikä pankkitilin saldoon.
Oikeuksien on oltava olemassa sitä varten, että niitä voidaan käyttää. On kyynistä vääristelyä puhua oikeuksien väärinkäytöksistä ja epäillä käyttöä väärinkäytökseksi. Niin sanottu väärinkäytös kokee inflaation, samoin niin sanottu turvapaikkaoikeuden väärinkäytös, niin sanottu sosiaalinen väärinkäytös, niin sanottu lehtimiesten todistajuudesta kieltäytymisen oikeuden väärinkäytös. Herra Pirker puhuu jo väärinkäytöksestä myös täällä parlamentissa, kun puhumme ihmisoikeuksista.
On oltava kysymys siitä, että oikeuksien käyttö taataan sen sijaan, että epäilemme niin sanottua väärinkäytöstä. Silloin voidaan puhua jonkinlaisesta demokratiasta. Minulla ei ole aikaa mainita yksittäistapauksia, herra puhemies. Olisin mielelläni puhunut Itävallasta ja homojen syrjinnästä. Olisin mielelläni puhunut Saksasta ja jälleen kerran Saksasta ja pakolaisten ihmisarvoa alentavasta kohtelusta Saksassa. Se on ihmisoikeuksia koskevan kertomuksen tarkoitus, ei harhakuvien luominen.
Paljon kiitoksia ja kiitos Aline!
(Suosionosoituksia vasemmistolta)

Pradier
Arvoisa puhemies, hyväksymme tietenkin Aline Paillerin laatiman kertomuksen. On tietysti edistettävä ihmisoikeuksia, joiden määritelmästä kaikki ovat samaa mieltä, ja on oltava eturivissä niiden joukossa, jotka taistelevat niiden kunnioittamisen puolesta. Mutta on korostettava taloudellisten ja sosiaalisten oikeuksien perustavaa merkitystä. On hieman sopimatonta käyttää sitä veruketta, että esittelijä kuuluu tiettyyn puolueryhmään näitä oikeuksia käsittelevien kohtien sisällön kyseenalaistamiseksi. Jos kenenkään mieleen ei juolahdakaan kyseenalaistaa pariskunnan oikeutta tehdä lapsia tai olla niitä tekemättä, mitä sitten sanoa tämän perheen oikeudesta antaa lapsilleen vähimmäiskoulutus, taata heille hyvä fyysinen ja henkinen terveys sekä hankkia heille vähimmäiskeinot itsensä kehittämiseksi?
Yhä enemmän rahaa ja yhä enemmän köyhiä unioniin tuottavan maailmamme järjestämistä on valvottava hyvin tarkasti, sillä näiden perusoikeuksien loukkaaminen on nykyisin jokapäiväistä Euroopan unionissa. Mutta jotta näitä oikeuksia, joita saatoimme aikanaan leimata muodollisiksi, voitaisiin edistää, on miesten ja naisten kunnioittamisen vähimmäisperusta tarpeen. Juuri tällaisen ankkuroinnin varaan voimme nähdä sopusointuisen yhteiskunnan kehittyvän. Oikeus elää ihmisarvoisesti on aivan ehdoton vähimmäisvaatimus.

Buffetaut
Arvoisa puhemies, ihmisoikeuksien kunnioittamista Euroopan unionissa koskeva vuosittainen kertomus on riitti, jolle kaikkien tämän parlamentin jäsenten olisi voitava uhrata itsensä epäröimättä, ja varsinkin meidän ranskalaisten, koska juuri ranskalainen, kuningas Ludwig XVI, oli ensimmäinen eurooppalainen, joka vahvisti ihmisoikeuksien ja kansalaisten oikeuksien julistuksen.
Valitettavasti käsiteltäväksemme annettua kertomusta lukiessa ei voi muuta kuin pysyä epäilevällä kannalla. Onko kyse ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevasta tekstistä vai Ranskan kommunistipuolueen kannattajatoverin poliittisesta manifestista?
Rouva Pailler korostaa taloudellisia ja sosiaalisia oikeuksia, mutta vaikenee oudosti yrittämisen oikeudesta ja omistusoikeudesta, jotka ovat kuitenkin perustavia köyhyyden ja syrjäytymisen torjunnassa.
Näin ollen lukuun ottamatta lasten oikeuksia koskevia kohtia, jotka voidaan hyväksyä varauksetta, ja joitakin ilmaisunvapautta ja yksilön vapauksia koskevia kohtia, meille käsiteltäväksi annettu kertomus koostuu pääasiassa ideologisista väitteistä, jotka ovat enemmän tai vähemmän yksipuolisia ja joita marxismi-leninismi värittää voimakkaasti...
(Hälinää) ...rikollinen ideologia, joka on vastuussa yli 100 miljoonasta kuolleesta Euroopassa vuodesta 1917. Näissä olosuhteissa on selvää, että meidän on mahdotonta hyväksyä useimpia tämän kertomuksen kohtia, joissa sekoitetaan poliittiset väitteet ja kysymykset, jotka todella liittyvät ihmisoikeuksiin. Tuemme sitä vastoin UPE-ryhmän ja PPE-ryhmän esittämiä tarkistuksia.
Yhteenvetona olemme sitä mieltä, että tällaisella tekstillä, jolla ei lainkaan vahvisteta Euroopan parlamentin osaa ihmisoikeuksien valppaana suojelijana, voidaan ainoastaan saada parlamentti näyttämään vastuuttomalta kansanedustuslaitokselta, joka on huomiota herättävän kevytmielinen.

Le Gallou
Arvoisa puhemies, symboli on voimakas ja, kuten kollega Buffetaut korosti, se on skandaalimainen. Parlamentti antoi ihmisoikeuksia koskevan vuosikertomuksen tehtäväksi rouva Paillerille, kommunistiedustajalle, joka valittiin Ranskan kommunistipuolueen listalta, puolueen, joka edelleen hyväksyy marxilaisen oikeuksien määritelmän.
Meille antoi siten oppitunnin ihmisoikeuksista sellaisen ryhmittymän edustaja, joka hyväksyi Sol&#x017E;enitsynin passittamisen työleirille, laukaukset kohti berliiniläisiä, jotka pakenivat neuvostoliittolaisesta paratiisista, ja Afganistanin sotilaallisen maahanhyökkäyksen. Eikä Ranskan kommunistinen puolue ole katunut. Se jatkaa kantojensa puolustamista, koska niissä kunnissa, joita se johtaa, on kaikkialla Leninin mukaan nimettyjä katuja, siis katuja, bulevardeja ja puistokatuja, joissa kunnioitetaan yhtä suurimmista ihmiskunnan tuntemista rikollisista, Neuvostoliiton poliittisen poliisin, Tsekan, perustajaa ja samanaikaista teoreetikkoa ja praktikkoa nälänhädän käytössä poliittisten vastustajien ja vihamielisinä pidettyjen luokkien kukistamiseksi.
Joten, hyvät kollegat, käymme tänään keskustelua, joka on Orwellin fiktiivisen romaanin "1984" arvoinen. Olemme orwellilaisessa logiikassa, jossa totuus on valhetta, sillä ihmisoikeuksien puolustamisen varjolla on tosiasiassa kyse siitä, että poliittisilta vastustajilta riistetään ilmaisunvapaus. Sillä ilmaisunvapaus ei ole vapautta ajatella kuten kaikki muut, vaan se on juuri vapautta ajatella eri lailla kuin muut. Jo Voltaire sanoi: "En ole samaa mieltä ajatuksistanne, mutta taistelen, jotta voisitte ilmaista niitä."
Samalla tavalla rouva Paillerin kertomuksessa on ihmisoikeuksien varjolla kyse itse asiassa siitä, että kansoja estetään määräämästä omista asioistaan hallitsemalla niiden siirtolaispolitiikkaa.

D'Ancona
Arvoisa puhemies, minulla on aikaa vain pari minuuttia, enkä aio käyttää tätä aikaa siihen, että kiinnittäisin paljon huomiota herra Buffetaut'n ja herra Le Galloun ikäviin puheenvuoroihin, joita he käyttävät täällä joka vuosi loukatakseen esittelijää sen sijaan, että he pitäytyisivät siinä, mitä rouva Paillerin mietinnössä sanotaan.
On hyvä, että käsittelemme joka vuosi tällaista mietintöä, koska me haluamme näyttää maanosamme olevan moitteeton ja koska toisaalta olemme aina niin valmiita moittimaan muita, jos ihmisoikeuksia ei noudateta. Kolmanneksi mietintöä on hyvä käsitellä juuri tällä viikolla, koska emme puhu täällä pelkästään Burmasta, Senegalista ja Kiinasta, mikä on myös hyvin tärkeää, vaan me myös tarkastelemme sitä, mikä on huonosti täällä, ja täällä monet asiat ovat huonosti. On hyvä, että näihin asioihin kiinnitetään huomiota.
Minun täytyy sanoa, että on harmillista ja häpeällistä, että olemme joka vuosi eri mieltä ihmisoikeuksien määrittelystä. Mielestäni sen vuoksi on tärkeää, että johtamani valiokunta on päättänyt päästä yksimielisyyteen määrittelystä ensi vuonna, mikä on mahdollista, koska kesäkuussa esitellään uudet ihmisoikeudet. Olisi hyvä, jos voisimme tarkastella kunnolla niihin sisältyviä määritelmiä.
Mutta ennen kuin asiassa päästään niin pitkälle, neuvoisin kaikkia tarkastelemaan kunnolla mietinnön siirtolaisuutta ja turvapaikkaoikeutta käsittelevää osaa sekä vankien asemaa sekä myös rasismia ja muukalaisvihaa käsittelevää osaa. Jos ottaa mietinnön vakavasti ja jos haluaa, että muu maailma ymmärtää myös Euroopan parlamentin olevan valmis menemään itseensä, silloin täytyy olla valmis hyväksymään mietintö jo näiden kolmen osan perusteella.
(Suosionosoituksia vasemmistolta)

Nassauer
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, meidän ei pitäisi narrata itseämme, että tämä keskustelu ei olisi hankala pala Euroopan parlamentille. Se ei johdu siitä, että äänestämme kertomuksesta riitaisasti, se ei myöskään johdu siitä, että emme kykene saamaan aikaan periaatteellista yksimielisyyttä ihmisoikeuskysymyksistä. Se on toki saavutettavissa. Ihmisoikeuskäsitettä ei myöskään tarvitse rajata klassisiin kansalaisten vapauksiin. Molemmat suuret ihmisoikeussopimukset sisältävät jo sosiaalisia oikeuksia. Se ei olisi mikään ongelma.
Melkoinen ongelma on kuitenkin se, että äärimmäisen harvat esittelijät ovat tähän mennessä kyenneet vastustamaan kiusausta varustaa henkilökohtainen, poliittinen periaateohjelmansa otsikolla "ihmisoikeudet" ja ehdottaa meille hyväksymistä. Tätä kiusausta ei myöskään kollega Pailler voinut vastustaa. Annan teille siitä vain kaksi esimerkkiä. Turvapaikkaoikeuden osalta, josta myös kollega d´Ancona puhui, rouva Pailler vaatii täyden kotipaikkaoikeuden tunnustamista heti syntymästä lähtien ja kaksoiskansalaisuuden sallimista. Siitä voidaan hyvin perustein väitellä. Tosin sillä ei varmastikaan ole mitään tekemistä ihmisoikeuskysymyksen kanssa.
Puutun kysymyksiin taloudellisista ja sosiaalisista oikeuksista. Siinä rouva Pailler sanoo, että köyhyyden laajuus Euroopassa yhdessä samanaikaisesti toteutettavien säästötoimien kanssa kärjistää työttömyyden ongelmaa. Siis työttömyys säästöpolitiikan, talouden saneerauksen seurauksena, hyvä rouva Pailler, jos ajattelette tuolla tavalla, jäätte lopuksi melko yksin, vaikka sanottekin, että kurjistumisen prosessi on suoraan yhteydessä talouden toimintatapoihin.
Näitä markkinataloudellisen järjestelmän toimintatapoja voi kyllä arvioida kriittisesti. Se ei kuitenkaan suinkaan ole ihmisoikeuskysymys. Jos emme sen vuoksi palaa takaisin ihmisoikeuksiin sellaisenaan ja esimerkiksi puhu siitä, mistä herra Schulz puhui, nimittäin EU-viranomaisten henkisestä terrorista - mielenkiintoinen sanavalinta. Mitä hän tarkoittaa sillä? Ehkä herra van Miertin kilpailupolitiikkaa? Meidän pitäisi joskus puhua siitä, konkreettisista tapauksista. Silloin voisimme myös päästä sopimukseen ihmisoikeuksia koskevasta kertomuksesta.

Caccavale
Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että arvoisan Paillerin mietintö on hyvin laaja, jopa liiankin laaja mietintö, ja tällainen oikeuksien esittäminen muistiinpanovihkona, pintapuolisena luettelona aiheuttaa tietenkin ongelmia, kun kaikkia asioita yritetään käsitellä samalla kertaa. Minun on kuitenkin annettava arvostusta joillekin mietinnön tärkeille kohdille, kuten niille, joissa käsitellään vankiloita - siitä osasta olen täysin samaa mieltä - tutkintavankeudessa olevien huonoa kohtelua ja syytetyn ja puolustuksen epätasa-arvoista asemaa oikeuden edessä: nämä ovat kaikki kohtia, joista olemme yhtä mieltä.
Sen sijaan en osallistu ideologiseen keskusteluun siitä, olisiko mietintöön lisättävä vielä muita oikeuksia - laajentamalla ihmisoikeuksien piiriä esimerkiksi taloudellisilla ja sosiaalisilla tai ekologisilla oikeuksilla. Sen osalta käännyn kansanpuolueen ystävien puoleen ja sanon heille, että se ei ole asian ydin. Minun mielestäni ihmisoikeudet kehittyvät jatkuvasti, arvoisan Paillerin esittämät asiasisällöt on kiistettävä esimerkiksi taloudellisia ja sosiaalisia oikeuksia koskevassa kohdassa, ja hänen tässä osassa ehdottamansa ratkaisut ovat täysin vääriä, aikansa eläneitä ja historian kumoamia. Jos väitetään, että köyhyys on seurausta markkinatalouden politiikoista, se merkitsee sitä, että todellisuutta ei ole otettu huomioon, ja silloin myös ongelmaan tarjottava ratkaisu on todellisuuden vastainen. Tämä on se asia, josta meidän on keskusteltava.

Wiebenga
Arvoisa puhemies, haluan liittyä niiden joukkoon, joiden mielestä on hyvä, että me täällä keskustelemme ja teemme päätöksiä Euroopan unionin ihmisoikeustilanteesta. Haluaisin vielä lisätä, että olisi tärkeää, jos voisimme saavuttaa täällä suuren enemmistön tässä asiassa.
Mielestäni mietinnössä on paljon hyviä asioita - tätä ei pidä ymmärtää väärin - mutta jotkin asiat estävät suuren enemmistön saavuttamista. Mainitsen niistä nyt vain pari, koska minulla ei ole enempään aikaa.
Esimerkiksi 14 kohdassa on kysymys tällaisesta periaatteellisesta asiasta. Siinä käsitellään kotipaikkaoikeutta eli jus soli - ja jus sanguinis -periaatteita. Näillä asioilla on perustuslaillinen ulottuvuus eri jäsenvaltioissa. Voidaan sanoa, että täytyy kannattaa jus soli -periaatetta, mutta haluankin kysyä, onko kysymys ihmisoikeuksien loukkauksesta vuonna 1996 - sitähän mietintö koskee - jos jossain maassa on erilainen laki kotipaikkaoikeudesta. Vastaus on luonnollisesti ei.
Mietinnössä on myös siirtolaisuutta ja turvapaikkaoikeutta koskevia hyviä kohtia, mutta jotkin kohdat ovat kiistanalaisia, kuten maassa luvatta oleskelevien aseman laillistamista koskeva kohta. Laillistamatta jättäminen ei sinänsä ollut mikään ihmisoikeuksien loukkaus vuonna 1996. Toivon, että olisi vielä mahdollista saavuttaa huomattavan enemmistön kannatus muuttamalla mietintöä.

Ojala
Arvoisa puhemies, rouva Pailler on tehnyt todella arvokasta työtä valmistellessaan tätä tärkeää kertomusta. Ihmisoikeuksia käsittelevä vuosittainen kertomus on eräänlainen barometri jäsenmaiden tilanteesta.
Romanit, mustalaiset tai sintit ovat merkittävä yleiseurooppalainen vähemmistö. He ovat eläneet satoja vuosia Euroopassa. Silti heidän ihmisoikeuksiaan loukataan räikeästi vielä tänäänkin monessa jäsenmaassa. Erityisesti taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset perusoikeudet toteutuvat huonosti heidän kohdallaan.
On erittäin valitettavaa, etteivät Euroopan neuvosto ja Euroopan unioni pysty parempaan yhteistyöhön romaniväestön elinolosuhteiden kohentamiseksi. Euroopan neuvostolla on runsaasti asiantuntemusta romanien tilanteesta koko Euroopassa, mutta aivan riittämättömästi resursseja. Yhdistämällä voimansa ja resurssinsa Euroopan unioni ja Euroopan neuvosto pystyisivät saamaan aikaan todella merkittäviä tuloksia. Vetoankin komissaari van den Broekiin paremman yhteistyön puolesta.

Ullmann
Arvoisa puhemies, minun kotimaassani sellaisen nuoren afrikkalaisen naisen, jota perheessä uhataan seksuaalisella väkivallalla ja ruumiin silpomisella, turvapaikkaoikeushakemus ilmeisesti hylätään perusteettomana. Käsiteltävänä olevassa kertomuksessa kaksinkertaiseksi rangaistukseksi luonnehdittu karkottaminen on Baden-Württembergin osavaltiossa yleinen käytäntö, jopa silloin, kun kyse on unionin kansalaisista.
Tämä epäoikeudenmukaisuus ei ole kuitenkaan virkamiesten tai tuomioistuinten syytä, vaan seurausta epäonnistuneesta lainsäädännöstä, joka on muuttanut perusoikeudet etuoikeuksiksi. Se, joka kuitenkin muuttaa perusoikeudet etuoikeuksiksi, hävittää ne. Se, joka hävittää perusoikeudet, hautaa oikeusjärjestyksen, joka perustuu perusoikeuksille, ja sysää vastuun näiden perusoikeuksien noudattamisesta syrjään, aivan niin kuin kolmansia maita koskeva lauseke tekee.
En voi ymmärtää sitä, että tämä parlamentti ei voi puhua yhdellä suulla, kun on kyse sellaisen politiikan hylkäämisestä ja lopettamisesta, ja sanon sen henkilönä, joka on lukenut Sol&#x017E;enitsyniä ja tuntee entisen DDR: n poliisit omasta kokemuksesta.
(Suosionosoituksia vasemmistolta)

Seillier
Arvoisa puhemies, oikeutettujen seikkojen ja joidenkin erittäin hyödyllisten muistutusten lisäksi tämä kertomus ihmisoikeuksista Euroopan unionissa sisältää vakavia puutteita ja joitakin kohtia, joita on mahdoton hyväksyä.
Esimerkiksi vapaaehtoisen prostituution harhaanjohtava käsite, joka olisi eurooppalaisen humanismin todellista taantumista - humanismin, jolle ruumis ei ole henkilön ulkopuolella eikä voi olla kaupankäynnin kohde - ja joka, jos se hyväksyttäisiin, auttaisi levittämään sitä vitsausta, jota kaikenlainen prostituutio edustaa, olkoonpa se minkälaista tahansa.
Esimerkiksi vaatimus homoseksuaalien siviiliavioliitosta. Onko muistutettava tosiasioista? Yhteiskunnan elämä ja kehitys, minkälaisen yhteiskunnan tahansa, nojaavat sukupuolten väliseen eroon. Homoseksuaalinen suuntautuminen, joka on yksilöllistä käytöstä, ei voi siis tavoitella yhteiskunnallista tunnustusta, joka synnyttäisi erityisoikeuksia ja joka sekoittaisi siten, varsinkin nuorten osalta, sitä niin perustavaa sukupuolten väliseen eroon perustuvaa kiinnekohtaa.
Mitä sanoa lopuksi siitä oikeudesta, jota pilkataan eniten maissamme nykyisin, ja varsinkin omassa maassani Ranskassa, oikeus, jonka ansiosta me olemme täällä, te ja minä, koska sen on tunnustettu olevan meillä, eli oikeus kehittyä ja syntyä?
Kyllä todellakin, tällaisessa kertomuksessa olisimme halunneet nähdä, hyvä rouva, sellaisen lähestymistavan, joka on vähemmän valikoiva ja johdonmukaisempi.

Hager
Arvoisa puhemies, pitäisimme tavoitteenmukaisena sitä, jos ihmisoikeuksia koskevassa kertomuksessa käsiteltäisiin konkreettisia tapauksia eikä siinä yritettäisi puhua ympäripyöreästi poliittisista vaatimuksista. Jo yksinomaan kertomuksen keinotekoisesti paisutettu laajuus heikentää sitä. Esittelijän huolenaiheet vieraantuvat monelta osin todellisuudesta. Rangaistusten täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten arvostelu, ottaakseni esiin vain yhden esimerkin, on monissa jäsenvaltioissa katteetonta. Juuri Itävallassa tuli hiljattain julki hätähuuto, jonka päästi eräs jatkuvasti suvaitsevaisesti toiminut ja sen vuoksi liian kovan paineen alle joutunut oikeudenvalvoja, jonka aina vain huonommaksi muuttuvia työoloja ei tutkittu.
Jos kertomuksessa yhtäältä vaaditaan parempaa suojaa vaarallisia rikollisia vastaan, toisaalta enemmän oikeuksia lainrikkojille ja vaihtoehtoja vankeudelle, se osoittaa kertomuksen sisällön ristiriitaisuutta. Juuri tänä aikana, kun yleensä kannatamme kansallisten parlamenttien lähentymistä keskenään, pidän muuten puuttumista kansalliseen lainsäädäntötoimivaltaan ja epäoikeudenmukaista arvostelua vähemmän suotavana. Näistä syistä emme aio kannattaa mietintöä.

Elliott
Arvoisa puhemies, selvästikin meillä tulee olemaan samanlaisia ongelmia tämän ihmisoikeuksia Euroopan unionissa käsittelevän kertomuksen kanssa kuin meillä on ollut aikaisemmissakin tilaisuuksissa. Vetoan jokaiseen, jolla on vähäisimmässäkään määrin henkistä joustavuutta PPE- ja ELDR-ryhmissä, jotta he pohtisivat, eikö heidän pitäisi kannattaa kertomusta, jossa oikeutetusti korostetaan, että ihmisoikeudet ovat paljon enemmän kuin perustavat kansalaisoikeudet, kuten uskonnonvapaus ja ilmaisunvapaus. Sellaiset kysymykset kuten köyhyys, kodittomuus ja työttömyys ovat yhtä lailla ihmisoikeuksien kieltämistä, ja meidän olisi sanottava niin.
Haluan erityisesti viitata kolmeen kohtaan, joissa käsitellään ehkäpä vähemmän merkityksellisiä aiheita, mutta kuitenkin erittäin tärkeitä niille ihmisille, joita ne koskevat, ja olen iloinen löytäessäni ne tästä kertomuksesta. Ensinnäkin 57 kohdassa viitataan niiden lukuisten kotiapulaisten ahdinkoon, joita varakkaat ihmiset ovat tuoneet maahan tavallisten maahanmuuttoa koskevien lakien ohitse ja joita he sitten pitävät lähes orjuudessa, huonoissa oloissa ja hyvin köyhinä - elleivät täysin palkatta. Kotiapulaisten on vaikeaa tehdä asialle mitään, koska jos he lähtisivät työnantajansa luota, heidät karkotettaisiin maasta. Tuo on tilanne, joka on korjattava.
Sitten on 89 kohta, jossa tehdään selväksi niiden lasten ongelma, jotka asuvat laillisesti vakinaisesti Euroopan unionissa mutta joiden vanhemmat eivät ole EU: n kansalaisia. Heillä on usein melkoisia vaikeuksia rajatarkastuksissa, kun he menevät luokkaretkille, ja se saattaa heidät epäoikeudenmukaiseen asemaan luokkatovereihin verrattuna. Tuokin asia on korjattava.
Lopuksi viittaan 99 kohtaan, jossa tuodaan esiin vaikeudet, joita ne ihmiset usein kokevat, joita pidetään pitkiä aikoja tutkintavankeudessa muissa maissa kuin heidän kotimaassaan epäiltynä rikoksen tekemisestä. Tietenkin jos he ovat tehneet rikoksen, heidät olisi asetettava syytteeseen ja heitä olisi rangaistava, mutta heitä ei saisi pitää pitkiä aikoja vankeudessa ja sitten usein vapauttaa byrokraattisten ongelmien kuten käännösvaikeuksien takia tai jäsenvaltioiden oikeuslaitosten yhteensovittamisvaikeuksien takia. Se on myös tärkeä näkökohta. Tässä kertomuksessa on erittäin paljon sellaista, joka ansaitsee kannatuksemme, ja toivon, että parlamentti hyväksyy sen.

Casini C.
Arvoisa puhemies, yleismaailmallisen ihmisoikeuksien julistuksen, jonka 50. vuosipäivää me juhlimme tänä vuonna, ensimmäiset sanat ovat perustana vapaudelle, oikeudenmukaisuudelle ja rauhalle maailmassa, koska niissä tunnustetaan kaikkien ihmiskuntaan kuuluvien arvokkuus.
Ihmisoikeuksien julistuksen ensimmäisiä sanoja on jo kommentoitu useaan kertaan niiden erikoislaatuisuuden korostamiseksi suhteessa aikaisempiin oikeuksien julistuksiin, joita on annettu Ranskassa, Amerikassa ja Englannissa vuodesta 1215 lähtien. Tämä julistus on rauhan hanke, ei ainoastaan oikeudellinen rajoite hallitsijan vallalle, ja sen pyrkimyksenä on antaa vastaus tuhatvuotiseen oikeudenmukaisuuden ongelmaan, joka on usein sekoitettu vallassaolijoiden vallankäyttöön.
Näiden sanojen merkitystä on siis hyvin tärkeä pohtia syvällisesti. Mietintö, josta me valmistaudumme äänestämään, sisältää minun nähdäkseni paljon myönteistä, mutta siinä on myös yksi kielteinen puoli, sillä siinä ei puhuta mitään siitä keskeisestä kysymyksestä, keitä ovat ne ihmiskunnan jäsenet, joihin yleismaailmallisen ihmisoikeuksien julistuksen ensimmäisissä sanoissa viitataan.
Me voimme vahvistaa tasa-arvon periaatetta ainoastaan siinä tapauksessa, että me löydämme vastauksen tähän kysymykseen. Kaikki ovat tasa-arvoisia mutta ketkä ovat tasa-arvoisia ihmisiä? On jo sanottu, että rikkaudella, terveydellä, älykkyydellä sen paremmin kuin iällä tai koollakaan ei ole vaikutusta. Tässä istuntosalissa meidän on kuitenkin uskallettava puhua myös elämänsä alkuvaiheessa olevista ihmisistä, lapsista, jotka eivät ole vielä syntyneet, ja käytettävä heistä nimitystä "vielä syntymättömät lapset" . Käytän sanamuotoa, joka on peräisin vuonna 1989 annetusta lasten oikeuksien julistuksesta, jonka esipuheessa puhutaan velvollisuudesta huolehtia lapsista ennen ja jälkeen syntymän.
Tätä ilmaisutapaa käytetään siis kansainvälisissä perussopimuksissa; asiasta vaikeneminen ei ole hyväksyttävää! Se tarkoittaa sitä, että polemiikkia aiheuttaneiden lainsäädäntöjen tarkistamista ei voida mitenkään sivuuttaa, mutta se tarkoittaa yhtä lailla myös sitä, että oikeudet on tunnustettava ja että ainakin koulutuksesta, avunannosta ja vastuun jakamisesta on puhuttava. Ei riitä, että julistetaan syrjinnän vastaisuutta; on kohdeltava syrjimättä niitä, joita Kalkutan Äiti Teresa kutsui köyhistä köyhimmiksi!

Andrews
Arvoisa puhemies, ihmisoikeuksien on oltava Euroopan unionin perusperiaate. Tapausta, joka koskee Roísin McAliskeyä, joka on tällä hetkellä ehdonalaisessa vapaudessa takuita vastaan luotettavassa psykiatrisessa sairaalassa, ei voida sivuuttaa, eikä sitä ole sivuutettu tässä mietinnössä.
Päätöslauselman 106 kohta on tervetullut. Käytäntö, jossa vangit sidotaan ja kiinnitetään käsirautoihin gynekologisten tutkimusten ajaksi tai synnytyksen jälkeen, on vastenmielinen. Se ei kuulu yhteiskuntaamme ja se on kidutusta. Se on ajanut Roísinin, joka uskoakseni on syytön, hulluuden rajoille. Fyysiset ja henkiset kärsimykset, joita hän on joutunut kokemaan, ovat kidutusta. Hän on kärsinyt tarpeeksi. Tahdon vedota puheenjohtajamaa Britanniaan ja Saksan hallitukseen, jotta hänet vapautettaisiin välittömästi.
Ihmisoikeuskysymyksissä vetoan puheenjohtajamaa Britanniaan vielä kerran, jotta se ei katkaisisi rauhanneuvotteluja Irlannissa, riippumatta provosoinnista - ja molemmat puolet ovat provosoineet. Ihmisoikeuksissa edellytetään, että kaikki rauhanpyrkimyksissä mukana olevat jatkavat noita pyrkimyksiä neuvottelujen avulla. Vetoan sydämeni pohjasta ja koko Irlannin kansan puolesta puheenjohtajamaa Britanniaan, jotta se ei katkaisisi neuvotteluja, jotka ovat käynnissä Dublinissa tällä hetkellä.

Theonas
Arvoisa puhemies, aivan aluksi haluaisin onnitella rouva Pailleria sekä kiittää häntä erityisen perusteellisesta mietinnöstä, jonka hän tänään esittelee Euroopan parlamentille.
Luulen, että se, mikä ärsyttää joitakin kollegoita, on maininta taloudellisista, yhteiskunnallisista ja sivistyksellisistä oikeuksista, joiden ei katsota kuuluvan ihmisoikeuksiin. Saanen sanoa, että tämä ei ole tekninen kysymys, vaan ideologinen, poliittinen ja loppujen lopuksi inhimillinen kysymys. Tämä siis ärsyttää. Minua taas, hyvät kollegat, ärsyttää tässä salissa usein ilmenevä tekopyhyys, silloin kun näemme ympärillämme räikeitä ihmisoikeuksien loukkauksia, mutta emme reagoi niihin. Nyt yritetään taas uutta irakilaisten lasten joukkomurhaa. Milloin me aiomme korottaa äänemme, kun otetaan huomioon, että tämä hyökkäys tapahtuu samaan aikaan kun Euroopan parlamentissa puhutaan ihmisoikeuksista? Milloin me torjumme tämän ihmisoikeuksia loukkaavan hyökkäyksen?

Lambraki
Arvoisa puhemies, minäkin tahdon vuorollani onnitella rouva Pailleria mietinnön johdosta. Kahdeskymmenes vuosisata on päättymässä, ja olemme suureksi suruksemme todistamassa, että ihmisoikeusloukkaukset eivät ole vain syrjäisten uusien valtioiden "oikeus" , vaan valitettavasti niitä ilmenee myös omissa maissamme.
Hyvät kollegat, joka päivä itse elämä ja teknologian kehittyminen tuovat esiin uusia tapauksia kansalaisten työ- ja yksityiselämään liittyvien yksilön- ja sosiaalioikeuksien loukkauksista. Tästä syystä, jos haluamme säilyttää perusoikeuksien kunnioittamisen tietyllä tasolla, meillä on velvollisuus laajentaa vastuuntuntoisesti ja avoimin mielin yksilönoikeuksien käsitettä, jotta voisimme vastata ihmisoikeusloukkausten uusiin muotoihin. Tällä alueella rouva Paillerin mietintö on merkittävä teko. Lisäksi meidän pitää harkita kertomusten tekotapaa ja -aikaa. Usein käy niin, että tapahtumat ehtivät edelle, kertomukset eivät ole enää ajankohtaisia, ja sen vuoksi yleisen mielipiteen kiinnostus vähenee ja hallitukset saavat mahdollisuuden olla välittämättä kertomuksista eikä niiden tarvitse ottaa huomioon Euroopan parlamentin kannanottoja. Lisäksi mielestäni tarvitaan jatkotoimenpiteitä vuosittaiselle kertomukselle, valvontaa hallitusten tavalle vastata huomautuksiimme, jotta tilannetta voitaisiin parantaa ja ryhdyttäisiin tarvittaviin lainsäädännöllisiin toimenpiteisiin. Nyt kun fasismin ja ulkomaalaispelon tummat pilvet kerääntyvät maidemme ylle ja vaarantavat saavutettuja kansalaisten demokraattisia oikeuksia, Euroopan unionille ei enää riitä vain vuosittainen kertomus. Meidän pitää löytää painostuskeinoja niitä hallituksia vastaan, jotka eivät piittaa meidän kannanotoistamme ja näkökohdistamme.
Haluaisin sanoa rouva Paillerille, joka kuuli täällä vastakkaiselta puolelta joitakin ääniä, että Liebknecht olisi kuullut samoin. Hän nimittäin piti puheen Saksan valtiopäivillä ja sai suosionosoituksia vastustajiltaan. Laskeutuessaan korokkeelta hän kysyi: "Mitä tein väärin?" Rouva Pailler, te ette tehnyt mitään väärin.

Lucas Pires
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kysymys perusoikeuksista on keskeinen ja jopa alkuperäinen tekijä Euroopan yhdentymiselle ja eurooppalaiselle identiteetille. Siinä suhteessa on myös syytä tuntea tyydytystä kolmesta viimeaikaisesta tapahtumasta, jotka osoittavat oikeansuuntaista kehitystä, nimittäin Amsterdamissa saavutetusta edistyksestä muun muassa syrjimättömyyden kysymyksessä, tämän vuoden nimittämisestä Euroopan rorusyrjinnän vastaiseksi vuodeksi ja Johannes Paavali II: n menestyksekkäästä esiintymisestä Kuubassa, jossa hän äskettäin puolusti vapauksista kenties yhä kaikkein tärkeintä eli mielipiteen ja hengen vapautta.
Vaikka Paillerin mietintö ammentaakin innoituksensa filosofiasta, joka on toisenlainen kuin paavin ajattelutapa, siinä tuodaan esille monia myönteisiä vaatimuksia, joita voimme kannattaa. Ongelmana on se, että toisissa näkökohdissa siinä taas mennään liian pitkälle tai nojaudutaan näkemykseen, joka ei ole paras mahdollinen, kun kyseessä on sen tyyppinen asiakirja kuin Euroopan parlamentin vuosittainen kertomus, jonka pitäisi olla pikemminkin informatiivinen kuin normatiivinen ja pikemminkin juridinen kuin poliittinen; sen pitäisi olla enemmänkin tilinpäätös ja osoitus avoimuudesta ja yksimielisyydestä, mutta silti yhtä vaativa. Muulla tavoin sen on mahdotonta myötävaikuttaa todelliseen eurooppalaiseen identiteettiin niin ratkaisevassa kysymyksessä kuin perusoikeudet.
Mielestäni mietinnön olisi myös pitänyt keskittyä enemmän henkilökohtaisiin oikeuksiin, sillä juuri ne muodostavat Euroopan ihmisoikeussopimuksen selkärangan. Mekin annamme suuren arvon taloudellisille ja sosiaalisille oikeuksille. Mutta tiedämme järkyttävän menneen kokemuksen kautta, että aina kun ne on asetettu henkilökohtaisten vapauksien edelle ja yläpuolelle, vapaus kokonaisuudessaan on kärsinyt. On vaarallista sekoittaa keskenään työttömyyden vastaiset keinot ja perusoikeudet. Sen vuoksi olen sitä mieltä, että näitä, samoin kuin ympäristöön liittyviä oikeuksia, olisi käsiteltävä erillisessä mietinnössä. Sen sijaan olisi ollut erittäin aiheellista kiinnittää tässä mietinnössä enemmän huomiota oikeuksiin, joita ovat oikeus elämään, syntymättömien lasten oikeus, uhrien oikeus ja perheiden oikeus, jotka siinä jostain käsittämättömästä syystä kuitenkin sivuutetaan.

Ford
Arvoisa puhemies, onnittelen rouva Pailleria hänen kertomuksestaan, joka laadittiin vaikeissa olosuhteissa. Haluaisin esittää neljä lyhyttä kommenttia. Kannatan kollegaani Martin Schulzia hänen sanoessaan, että meillä ei ole mitään muuta vaihtoehtoa kuin laatia tällainen kertomus ihmisoikeuksista Euroopan unionissa. Kulutamme aikaamme joka kuukausi keskustellen ihmisoikeuksista Euroopan unionin ulkopuolella, ja jos emme koskaan luo ensimmäistäkään katsetta sisäpuolelle - emme koskaan näe malkaa omassa silmässämme, verrattuna siihen, mitä tapahtuu ulkopuolella - meitä arvostellaan aivan oikeutetusti siitä, että meillä on melko eurosentrinen maailmankuva.
Toiseksi haluaisin sanoa, että on selvää, että kun Amsterdamin sopimus on ratifioitu, kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnalla tulee olemaan paljon tärkeämpi rooli. Pystymme puhumaan arvovaltaisesti edellyttäen, että voimme saavuttaa jonkinasteisen yksimielisyyden. Iloitsen rouva d'Anconan, valiokunnan puheenjohtajan, tekemästä huomautuksesta, että tulevaisuudessa meidän pitäisi yrittää saavuttaa jonkinasteinen yksimielisyys tästä kertomuksesta sen sijaan että kaksi poliittista ryhmittymää taistelisi toisiaan vastaan. Minusta vaikuttaa siltä, että pehmennämme huomattavasti huomautuksia, joita teemme.
Kolmanneksi haluaisin, että kertomus olisi tulevaisuudessa myönteisempi. Maailmassa tapahtuu hyviä asioita. Esimerkiksi Badolaton kaupungissa Italiassa on innostuneesti toivotettu tervetulleeksi suuri joukko kurdipakolaisia. Tuon kaupungin pormestari pitää lehdistötilaisuuden tänään klo 15. On paljon vastaavanlaisia toimia, joista voisimme iloita kertomuksessa, mieluummin kuin tästä melko kielteisestä lähestymistavasta.
Laiminlyöntejä tapahtuu. Olisin halunnut nähdä viittauksen Euroopan rasismin, muukalaisvihan ja antisemitismin seurantakeskukseen, joka tulee ehdottomasti ottamaan kantaa ihmisoikeuksiin Euroopan unionissa ulkopuolelta käsin. Kuitenkin minun on sanottava, että olin hämmästynyt joidenkin kollegoittemme tekopyhyydestä - herra Le Gallou todellakin lainasi Voltairea, kun hänen puolueensa jäsenet Orangessa, Vitrolles'ssa, Marignanessa ja Toulonissa käyvät kirjastoja läpi ja poistavat kirjoja ja aikakauslehtiä, joiden sisällöstä he ovat eri mieltä.
Lopuksi haluaisin kommentoida "sekkivihko-rodunjalostusoppia" , jota harjoitetaan näissä kaupungeissa, joissa ihmisille maksetaan valkoisten lasten tekemisestä. Mielestäni myös se on ihmisoikeusloukkaus.

Schulz
Arvoisa puhemies, pyysin vielä kerran puheaikaa, koska olen sitä mieltä, että henkilökohtaiset hyökkäykset kollegaamme Pailleria vastaan täytyy torjua. Aline Paillerin mielipiteestä voi kiistellä. Voi olla eri mieltä kuin hän, mutta hänen kertomuksensa nimittäminen rikollisen ideologian ilmaukseksi, niin kuin Kansallisen rintaman edustajat ovat tehneet, on häpeämätöntä, ja puhemiehistön olisi oikeastaan pitänyt puuttua siihen.
Jos jollakin tässä parlamentissa on kuitenkin oikeus hyökätä rouva Pailleria vastaan sillä tavoin, ei varmastikaan tällä miehellä, joka on Le Penin fanaattinen kannattaja, joka kuvasi Auschwitziä maailmanhistorian yksityiskohdaksi ja jota tähän mennessä ei valitettavasti ole rangaistu, eikä myöskään kenelläkään, joka edustaa sitä puoluetta, jonka puoluekokouksissa silloin tällöin ohimennen vahingossa nuori marokkolainen mies putoaa veteen. Olen sitä mieltä, että olemme tässä parlamentissa saaneet tarpeeksemme äärioikeistolaisista, jotka ovat viime kuukausina alkaneet loukata tämän parlamentin demokraattisia jäseniä siinä määrin uskaliaalla tavalla, että vaadin puhemiehistöä tulevaisuudessa määrätietoisesti puuttumaan sellaisiin tapauksiin!
(Suosionosoituksia)
Van den Broek
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä rouva Pailleria hänen mietinnöstään ja ilmoittamalla olevani samaa mieltä niiden kanssa, jotka ovat ilmaisseet arvostavansa tehtyä työtä ja sitä, että myös tänä vuonna on saatu aikaan kertomus unionin ihmisoikeustilanteesta. Tämä ei tarkoita, että kaikki mitä kertomuksessa on esitetty, saisi myös parlamentin enemmistön hyväksynnän. Se on käynyt selvästi ilmi tämän keskustelun aikana. Pidän hyvin tärkeänä sitä, että monet arvoisista edustajista ovat sanoneet toivovansa, että parlamentin pitäisi yrittää saavuttaa parempi yhteisymmärrys sekä ihmisoikeuksien määrittelystä että kertomuksessa käsitellyistä asioista.
Herra puhemies, komission ei ole tarkoitus tässä yhteydessä opettaa parlamentille, mitä ihmisoikeudet ovat tai mitä niiden pitäisi olla ja kuinka paljon tai vähän niitä noudatetaan. Te tiedätte, että Euroopan komissiolla samoin kuin parlamentilla on hyvin vähän sananvaltaa unionin ihmisoikeustilanteeseen. Myös komissio on samaa mieltä niiden kanssa, joiden mielestä ei ole meidän asiamme keskustella jokaisessa täysistunnossa maailman ihmisoikeusloukkauksista, niin että samalla suljetaan silmät ihmisoikeuksien puutteelta unionissa. Tässä täysistunnossa keskitytään riittävästi meidän omiin asioihimme, mikä on hyvä käytäntö. Haluaisin vielä lisätä, että onneksi kaikki unionin jäsenvaltiot ovat myös suuren Euroopan neuvoston jäseniä ja että niitä sitoo Euroopan ihmisoikeussopimus. Maailmassa ei ole mitään muuta sopimusta, joka sisältäisi niin paljon sitovia välineitä kuin Euroopan ihmisoikeussopimus.
Toisin sanoen, kun käymme täällä keskusteluja ja vaihdamme ajatuksia tällaisista puutteista, meillä on joka tapauksessa turvaventtiilinä Euroopan neuvosto, jota on pidettävä Euroopan demokratian sekä perusoikeuksien ja -vapauksien suojelemisen vertauskuvana.
Herra puhemies, vielä kerran, tämä ei tarkoita, että tämän parlamentin tai Euroopan komission, saati sitten neuvoston ja sen puheenjohtajan, vastuusta ei enää keskusteltaisi. Ei asia ole niin, herra puhemies, kyllä myös me pidämme tärkeänä osallistumistamme tällaisiin keskusteluihin myös unionin sisäisen ihmisoikeuksien kunnioittamisen edistämiseksi edelleen. Unionin perustana ovat vapauden, demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen periaatteet, ja teidän pitäisi muistaa, että Eurooppa- neuvosto on itse asiassa ensimmäisen kerran vuonna 1993 todennut, että Euroopan unionin jäseneksi liittymisen ehtona ovat vakaat toimielimet, jotka takaavat demokratian, laillisuusperiaatteen, ihmisoikeuksien toteutumisen ja vähemmistöjen kunnioittamisen ja suojelun. On selvää, että jos kyseiset ehdot koskevat tulevia jäsenvaltioita, myös nykyisten jäsenvaltioiden on noudatettava niitä täysin.
Kuten aikaisempina vuosina, myös vuoden 1996 kertomuksessa otettiin esille ongelmia, joita unionin kansalaiset ja muut unionin alueella asuvat voivat kohdata. Kertomuksessa on esitetty myös pyyntöjä, jotka itse asiassa kohdistuvat pääasiassa jäsenvaltioihin. Luonnollisesti tämä on oikeutettua, koska sopimukset eivät anna unionille mitään yleisiä valtuuksia periaatteiden kunnioittamisen takaamiseksi. Yhteisöllä on vähän toimivaltaa oikeuksien kunnioittamista koskevan yhteisön säännöstön noudattamisen valvonnassa. Mietinnössä esitetään muutamia pyyntöjä komissiolle. Palaan vielä asiaan.
Haluaisin vielä painottaa sitä, mitä on sanottu ihmisoikeuksien yleismaailmallisuudesta ja jakamattomuudesta. Toisella puolella ovat poliittiset ja kansalaisoikeudet ja toisella puolella taloudelliset ja sosiaaliset oikeudet sekä kulttuuriin liittyvät oikeudet. Tämä periaate on mielestäni ihmisoikeuksien kunnioittamisen peruskivi unionissa. Pidän myös hyväksyttävänä sitä, että parlamentti on sitoutunut käsittelemään oikeuksia kokonaisuudessaan arvioitaessa jäsenvaltioiden ponnisteluja oikeuksien kunnioittamiseksi.
Mitä sitten tulee komissiolle osoitettuihin erityisiin pyyntöihin, herra puhemies, voin ilmoittaa tarkasteltaessa turvapaikkaoikeutta, että olemme varmasti samaa mieltä siitä, että turvallisiin kolmansiin maihin palautettavien turvapaikanhakijoiden on saatava siellä rehellinen, tehokas ja avoin kohtelu heidän turvapaikka-asioitaan käsiteltäessä. Tämä on lähes varmasti yksi ehdoista, jotka otetaan mukaan komission tulevaan ehdotukseen turvapaikkasopimuksesta. Me mietimme vielä kuitenkin, onko turvapaikanhakijoita koskeva erityinen säännöstö tarpeellinen, eli onko mahdollista olla käyttämättä normaaleja palautussopimuksia. Meistä vaikuttaa todennäköiseltä, ja sitä mieltä on myös Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain komissaarin toimisto, että päädymme siihen, että erityistä säännöstöä tosiaan tarvitaan.
Mitä sitten tulee yhteisön kulttuurinäkökohtiin liittyvään politiikan seurausten systemaattiseen arviointiin, voidaan sanoa, että se on Maastrichtin sopimuksen 128 artiklan 4 kohdan mukaista, jossa se määritellään velvoitteeksi. Tämän vuoksi komissio on huhtikuussa 1996 hyväksynyt mietinnön, joka koskee yhteisön toiminnan kulttuurinäkökohtien huomioon ottamista. Tällä hetkellä ollaan laatimassa uutta mietintöä.
Lisäksi komission jatkuvana huolena on lehtimiesten ja yleisön pääsyn parantaminen kansallisten ja yhteisöjen elinten tietojen pariin. Tätä varten levitetään yksityiskohtaisia ja selkeitä tietoja kansalaisille läheisten tiedotuskanavien kautta. Lisäksi eräälle yksikölle on annettu tehtäväksi parantaa pääsyä yhteisön toimielinten tuottaman tiedon pariin.
Herra puhemies, haluaisin lopettaa viittaamalle siihen, että unionin jäsenvaltioiden täytyy toimia esimerkkinä ihmisoikeuksien kunnioittamisessa. Unioni nimittäin julistaa säännöllisesti, että ihmisoikeuksien kunnioittaminen on oleellinen tekijä kansainvälisissä suhteissa. Se on perusta eurooppalaiselle yhteistyölle ja suhteille kolmansien maiden kanssa. Unioni pyrkii vahvasti ihmisoikeuksien kunnioittamiseen maailmanlaajuisesti, ja unioni on osoittanut tämän erittäin selkeästi ottamalla systemaattisesti kaikkiin kolmansien maiden kanssa solmittuihin sopimuksiin mukaan viittauksia demokratian periaatteiden ja ihmisoikeuksien kunnioittamisesta. Nämä viittaukset ovat oleellinen osa sopimuksia. Lisäksi sopimukset sisältävät lykkäyksen mahdollistavan lausekkeen sellaisia tapauksia varten, joissa on kysymys vakavista loukkauksista, ja tätä asiaa pidetään tärkeänä kolmansien maiden kanssa käytävässä poliittisessa vuoropuhelussa. Unioni voi lujittaa toimintaansa kolmansia maita koskevien kansainvälisten sitoumusten noudattamiseksi vain, jos puutteista ja myös puutteista unionin sisällä käydään asiallista keskustelua.

Schulz
Arvoisa puhemies, pyydän teitä ottamaan huomioon seuraavan asian: kollega Nassauer viittasi puheenvuorossaan joihinkin puheeni kohtiin. Mikäli en ilmaissut itseäni oikein, haluan korjata sen. Puhuin henkisestä painostuksesta, jota eivät harjoita Euroopan unionin viranomaiset vaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden viranomaiset, joiden harjoittama henkinen painostus muuttuu joskus lähes terroriksi. Pysyn kannassani, koska toimittuani 11 vuotta erään kaupungin pormestarina Saksan liittotasavallassa tiedän tarkkaan, mistä puhun, kun puhun esimerkiksi Saksassa tapahtuneiden pakkokarkotusten yhteydessä ihmisistä, jotka ovat asuneet maassani 17 vuotta, hankkineet koulutuksensa siellä ja jotka nyt karkotetaan, koska heidän vanhempansa eivät joskus ole tehneet pätevää turvapaikkahakemusta. Tapaa, jolla näitä ihmisiä kohdellaan, pidän henkisesti kestämättömänä.
Hessenin osavaltion entinen sisäministeri herra Nassauer tietää sen. Jos hän käyttäytyy täällä ikään kuin ei tietäisi, siihen täytyy määrätietoisesti puuttua. Se, että hän toiseksi suurimman puolueryhmän koordinaattorina ei ole enää edes paikalla, osoittaa, kuinka tärkeänä hän tätä keskustelua pitää.

Le Gallou
Arvoisa puhemies, herra Schulz syytti minua henkilökohtaisesti erään erehdyksen johdosta, mutta on totta, että hän syyttää monia ihmisiä!
En hyökännyt puheenvuorossani henkilökohtaisesti rouva Pailleria vastaan: asetin kyseenalaiseksi sen ideologian, johon rouva Pailler vetoaa, ja sen puolueen, jonka listoilta hänet valittiin, puolueen, joka kunnioittaa johtamissaan kunnissa rikollinen Leninin nimeä. On siis kyse poliittisesta puheesta.
Herra Schulzin ja joidenkin vastapäätä olevien äärisuuntausta kannattavien ajatuksen kulku on erittäin ymmärrettävää: he pyrkivät kieltämään niiden parlamentin jäsenten ilmaisunvapauden, jotka eivät ajattele heidän laillaan. No, minä opetan heille, että poliittista vapautta on antaa niiden puhua, jotka eivät ajattele teidän laillanne!
Viimeinen kohta, herra Schulz. Luulitte, että teidän on puhuttava sensuurista, jota on tapahtunut Toulonin, Orangen ja Marignanen kirjastoissa. Se on väärin! Näistä kirjastoista ei ole poistettu kirjoja. Näihin kirjastoihin on ainoastaan hankittu sellaisia kirjoja, jotka ovat kiellettyjä niiden kaupunkien kirjastoissa, joita sosialistipuolue ja kommunistipuolue johtavat. Olemme tuoneet mukanamme lisävapauksia!

Ford
Arvoisa puhemies, tämä on henkilökohtainen lausuma. Valitan herra Le Galloun esittämästä solvauksesta. Herra Schulz ei mitenkään viitannut herra Le Gallouhun, joten en ymmärrä, millä perusteella tämän annettiin esittää henkilökohtainen lausuma. Jos asia tulee olemaan niin, että hän voi toimia tällä tavalla vastatakseen poliittiseen kritiikkiin, voimme kaikki ryhtyä toimimaan sillä tavalla.
Haluaisikohan herra Le Gallou kommentoida, onko se seikka, että herra Le Pen on sanonut julkisesti uskovansa, että amerikkalaiset rakensivat kaasukammiot Buchenwaldiin sodan jälkeen, historiallista revisionismia vai eikö se ole?

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Rakennerahastojen määrärahojen toteutus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Berendin laatima aluepoliittisen valiokunnan mietintö (A4-0016/98) rakennerahastojen määrärahojen toteutuksesta.

Berend
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisat kollegat, rakennerahastojen määrärahojen toteutusta käsittelevän valiokunta-aloitteisen mietinnön tavoite on osoittaa syitä niihin vaikeuksiin, joita EU: n rakennerahastojen määrärahojen edelleenvälittämisessä Brysselistä lopullisille edunsaajille on, tehdä siitä johtopäätöksiä ja tarjota ratkaisuja uudelle ohjelmansuunnittelujaksolle vuodesta 2000 vuoteen 2006. Kun jakso vuodesta 1989 vuoteen 1993 oli sujunut Euroopan unionin rakenneprojektien osalta suurin piirtein tyydyttävästi, uusi suunnittelujakso 1994-1999 alkoi melko haparoiden. Yksi osittainen syy tähän oli joukko vielä päättymättömiä projekteja edelliseltä kaudelta; piti vielä maksaa 13 miljardia ecua. Sen lisäksi alkuvaiheessa oli huomattavia viivästymiä Brysselin puolelta uusien lainsäädännöllisten toimien hyväksymisessä. Nämä viivytykset johtivat puolestaan kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten epävarmuuteen ja sen seurauksena maksujen siirtyminen lopullisille edunsaajille sujui kangerrellen.
Varsinainen kansallisten ministerien ja projektinjohtajien tekemä hakemusten jättäminen pääsi sen vuoksi vauhtiin vasta kuukausia myöhemmin. Hätiköinnin ja kiireen vuoksi hakemusten laatu oli osittain erittäin kyseenalainen. Jouduimme usein neuvottelemaan jälkikäteen, mistä olivat jälleen seurauksena viivästymät varojen käyttöönotossa.
Vuodesta 1996 tilanne on alkanut normalisoitua. Myönnetyt varat maksetaan periaatteessa aikataulun mukaisesti. Euroopan parlamentti haluaa kuitenkin varoittaa tässä mietinnössä komissiota ja myös neuvostoa huonon aloituksen toistumisesta tulevina jaksoina. Ei pitäisi enää käydä niin, kuten vuoden 1996 lopussa, että viimeisestä ja tästä ohjelmajaksosta jää 26, 7 miljardin ecun suuruinen kokonaissumma käyttämättömiä varoja.
Mietinnössä osoitetaan joukko lisäsyitä käyttämättä jättämiselle. Niinpä merkittävä osa on myös yhteisöaloitteilla, jotka hallinnollisista ja voimavaroihin liittyvistä syistä toteutettiin eurooppalaisella tasolla täysimittaisesti vasta huomattavasti myöhässä.
Kun otetaan huomioon rakennerahastojen meneillään oleva uudistus ja valmistautuminen uuteen ohjelmansuunnittelujaksoon, tulin mietinnössäni seuraaviin tuloksiin. Ensiksikin: aluepoliittisen päätöksenteon hajauttaminen johtaa yleensä laadullisesti korkealuokkaisempaan suunnitteluun ja tehokkaampaan varojen käyttöön.
Toiseksi: ohjelmien menestyksekkään kehittymisen kannalta kaiken A ja O on yhteisrahoituksen takaaminen, jossa alueiden taloudellinen itsenäisyys vaikuttaa edistävästi.
Kolmanneksi: on pyrittävä johdonmukaistamaan kansallisia ja eurooppalaisia politiikkoja, mikä merkitsee laajempaa yksimielisyyttä tavoitteista, strategioista ja toimenpiteistä eri tasojen - eurooppalaisen, kansallisen ja alueellisen tason - välillä.
Neljänneksi: erityisen tärkeä tekijä - ja siihen olen viitannut - on aika. Asetukset täytyy antaa ja ne pitää hyväksyä ripeästi vuoden 1998 alussa, jotta myös paikallisilla, alueellisilla ja kansallisilla toimijoilla on riittävästi aikaa valmistella ohjelmia, siis ei mitään vuoden 1994 toistoa. Olemme oikeastaan tällä hetkellä valmisteluissa oikealla tiellä.
Viidenneksi: neuvoston esittämät määrärahojen leikkaukset on budjettiteknisesti hylättävä, koska ne eivät millään tavalla ratkaise kysymystä käyttämättä jättämisestä.
Kuudenneksi: uudelleenbudjetoinnin täytyy edelleen olla mahdollista, ja Agenda 2000: ssa esitettyjä ensimmäisiä varovaisia pohdintoja ei mielestäni tältä osin pitäisi noudattaa.
Seitsemänneksi: olisi suuri etu, jos rahastoa koskeva vastuuperiaate otettaisiin käyttöön, mikä merkitsee sitä, että toteutuksesta kantaisi kokonaisvastuun yksi ministeriö kustakin jäsenvaltiosta.
Sallikaa minun puheenvuoroni lopuksi kiittää kollegoita aluepoliittisessa valiokunnassa rakentavasta yhteistyöstä. Kiitän monista parannnusehdotuksista, jotka on saatu kollegoilta ja myös lausunnon antaneilta valiokunnilta ja jotka ovat parantaneet tätä mietintöä.

Chanterie
Haluaisin aluksi kiittää kollegaani Berendiä hänen tärkeästä työstään rakennerahastojen menneen ohjelmajakson tarkastelemiseksi. Haluan lisätä tässä pari asiaa Euroopan sosiaalirahaston puolesta ja sosiaali- ja työllisyysvaliokunnan nimissä.
On selvinnyt, että vuoden 1995 lopussa rakennerahastoista oli käyttämättä kaksi miljardia ecua, joista kolme neljäsosaa oli määrätty Euroopan sosiaalirahastolle. Lisäksi tutkimus on osoittanut, että pääasiassa oli kysymys yhteisön aloitteista ja että toimeenpanemisessa oli jäänyt jälkeen erityisesti neljä jäsenvaltiota: Espanja, Italia, Ranska ja Saksa.
Vuoden 1996 lopussa on selvinnyt, että aluksi lisääntynyt maksujen suorittaminen on vähentynyt ja että Euroopan sosiaalirahasto olisi voinut maksaa täysin käytettävissä olevat määrärahat mutta yhteisön aloitteet ja neljä edellä mainittua jäsenvaltiota ja IsoBritannia ovat kohdanneet vaikeuksia. Puoli vuotta sitten selvisi, että vuoden 1997 varoista oli käytetty yli 72 %. Tämän pitäisi puhua sitä vastaan, että Euroopan sosiaalirahastolla olisi pitkäaikaisia ongelmia toimeenpanossa.
Vuosien 1994 ja 1995 luottojen ongelmat ovat vielä jäljellä. Ne voivat aiheuttaa ongelmia ohjelmakauden loppuun saakka. On myös huomattava, että suhteellisesti huomattava osa varoista on tarkoitettu kauden loppua varten.
Näin ollen tulee pohtia, rouva komissaari, voitaisiinko ottaa käyttöön siirtymävuosi näiden merkittävien ylijäämien tilanteen ratkaisemiseksi. Lisäksi esiin nousee kaksiosainen kysymys Euroopan sosiaalirahaston varojen käyttöasteesta: kuinka voimme välttää vuonna 1999 käyttämättömien varojen kerääntymistä, ja kuinka voimme vuoden 1999 jälkeen välttää saman ilmiön toistumista?
Sitten nousee oikeutetusti esiin kysymys tehokkuudesta. Kysymys koskee tavoitteita ja osa-alueiden kuvauksia, joita ei saa liittää liian tiukasti toisiinsa, sekä täydentävyyden ja yhteisrahoituksen periaatteiden soveltamista jäsenvaltioihin ja osa-alueisiin.

McCartin
Arvoisa puhemies, haluan onnitella herra Berendiä hyvin laaditusta mietinnöstä, joka on erittäin valaiseva. Se osoittaa, että alikäytön ongelma, joka aiheutti niin paljon huolta joitakin vuosia sitten, on väistynyt eikä ole nyt enää niin vakava. Komissaaria ja komissiota pitäisi onnitella merkittävän kasvun saavuttamisesta, rakennerahastojen kaksinkertaistamisesta, ilman että hallinnolliset kulut ovat merkittävästi kasvaneet, ja monta läksyä on opittu siitä, kuinka edetä seuraavassa vaiheessa.
Kalatalousalalla päähuoli oli varojen riittämättömyys pikemminkin kuin käyttöaste. Vuosina 1994-1995 käyttö oli hyvin tyydyttävää, yli keskitason. Vaikka vuonna 1996 tapahtui hidastumista, emme odota alikäytöstä muodostuvan mitään ongelmaa kalatalouden ohjausohjelman tärkeimmälle osalle ohjelman aikana. Ongelmia esiintyy kuitenkin PESCA-ohjelman kanssa, jota kritisoidaan pääasiassa siksi, että se on liian pieni saavuttaakseen monipuoliset tavoitteet, joita sille oli asetettu; puolet siitä on suunniteltu tavoitteen 1 alueille. Se tarkoitettiin monipuolistamaan taloudellista toimintaa alueilla, jotka ovat vahvasti riippuvaisia kalastuksesta. Tuo tavoite voitaisiin saavuttaa helposti keskeisellä reuna-alueiden aluepolitiikallamme. Vaihtoehtoisesti rahan voisi palauttaa kalatalouden ohjelman tärkeimmälle alueelle, kehittää lisää vesiviljelyä ja saada kalalle paremmat hinnat paremman markkinoinnin kautta.
Vuoden 2000 jälkeen haluaisimme nähdä yhden ainoan kokonaisvaltaisen toimen kalatalousalalla ja suuremman prosenttisosuuden kuin nykyinen 1, 5 % on. Kaikki kalatalousalueet ovat reuna-alueita ja vähäosaisia, ja yhteisö on ainoastaan 50-prosenttisesti omavarainen kalataloustuotteiden osalta, joten opetukselle ja koulutukselle sekä vesiviljelyn kehitykselle on paljon tilaa.

McCarthy
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari ja arvoisat parlamentin jäsenet, iloitsen tämänpäiväisestä keskustelusta, jota on käyty Berendin mietinnöstä, valiokunta-aloitteisesta mietinnöstä, joka itse asiassa noudatti ryhmäni pyyntöä, että tekisimme enemmän työtä tällä alalla ja antaisimme tehtäväksi tutkimusraportin rahastojen käyttämättä jättämisestä.
Kuka tahansa meistä, jotka olemme läsnä täällä tänään, voisi kertoa yksityiskohtaisesti sellaisista tilanteista omilla aloillaan tai alueillaan, joissa rakennerahastot eivät saavuta lopullisia edunsaajia, ja aiheuttavat siten vakavia kassavirtaongelmia ja jopa uhkaavat hankkeen elinkelpoisuutta.
Herra Berend nostaa esiin useita tärkeitä kysymyksiä, jotka vaativat vastauksia tulevaa rahastojen uudistusta varten. Mitä tulee ikuiseen ongelmaan yhteisrahoituksesta, vaadimme innovatiivista ja joustavaa lähestymistapaa kaikilta osapuolilta ja saatamme tarvita enemmän tukea julkisen ja yksityisen sektorin väliselle yhteistyölle, esimerkiksi Euroopan investointipankin ja EIR: n lainoilla. Jos on mahdollista rakentaa Pariisin Hilton korottomilla lainoilla, on varmastikin oltava mahdollista tukea enemmän julkista infrastruktuuria ja yhteisön yrityskehitystä samojen rahastojen avulla.
Rouva komissaari, haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja esittää muutamia huomautuksia ehdotuksestanne tehokkuuteen perustuvista varauksista, koska nyt on aika tehdä se, erityisesti kun otetaan huomioon ajatukset tehokkuudesta ja eilinen Financial Timesin artikkeli, jossa käsiteltiin EU: n aikomusta palkita säästäväisiä. Me odotamme innokkaina yksityiskohtaisia ehdotuksianne ja vaatimuksia tätä uutta varausta varten. Kuitenkaan tähän päivään mennessä emme ole keskustelleet valiokunnassa tarkan yksityiskohtaisesti siitä, kuinka tämä tulee toimimaan, ja sen vuoksi ei ole mikään yllätys, että mietinnössämme emme anna ehdotonta hyväksyntäämme tällaista varausta varten. Haluaisin lausua muutaman tätä alaa koskevan varoituksen sanan.
On vaikeaa käsittää, kuinka EU voi asettaa tavoitevaatimukset. Tulee myös olemaan vaikeaa EU: lle toimia tehokkuuden lopullisena tuomarina, ja vaatimusten tehokkuuden on tietenkin heijastettava alueellisten ja paikallisten toimijoiden toimintaa ja tavoitteita. Sen vuoksi saattaa olla parempi yhtyä herra Berendin kantaan siitä, että päätöksenteon hajauttaminen kannattaa, ja antaa alueiden ja jäsenvaltioiden hoitaa yhdessä sellaista tehokkuuteen perustuvaa varausta. Huolemme on tietenkin myös se, että tehokkuus saatetaan liittää nopeaan täytäntöönpanoon, joka palkitsee suurkuluttajia ilman, että otetaan huomioon laatua ja innovaatiota.
Lopuksi saanen sanoa, että emme voi antaa avointa valtakirjaa herra Berendin 32 kohdalle, jossa hän aikoo jakaa uudelleen kaikki käyttämättömät varat jäsenvaltioille, joilla on kyky ottaa vastaan varoja ilman mitään selviä vaatimuksia myöskään tästä asiasta. Meidän on oltava varovaisia, ettemme rankaise paikallisia ja alueellisia kumppaneita, jotka ovat huonojen hallintorakenteiden uhreja, ja olen yllättynyt siitä, että herra Berend, joka edustaa jäsenvaltiota, joka kuluttaa vähän, on aivan tyytyväinen antaessaan rahaa pois Espanjaan ja Kreikkaan, jos hänen oma jäsenvaltionsa ei voi käyttää noita varoja.

Rack
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, arvoisa rouva komissaari, rakennerahastojen määrärahat antavat unionin kansalaisille ja ennen kaikkea heitä heikommassa asemassa oleville näkyvimmän merkin siitä, että unioni suhtautuu vakavasti solidaarisuuteen ja siihen liittyviin tavoitteisiin, että unioni on paljon enemmän kuin taloutta ja pääomaa korostava järjestelmä.
Sen perusteella on erityisen tärkeää, että rakennerahastojen määrärahat päätyvät sinne, missä niitä tarvitaan. Se edellyttää sitä, ja sen Berendin mietintö erinomaisella tavalla todistaa, että rakennerahastojen määrärahojen käyttö suunnitellaan hyvin, rahoitetaan yhteisesti asianmukaisesti ja että varat myös otetaan käyttöön ajallaan. Tässä muutamat asiat menivät pieleen. Liian monimutkaiset säännöt ja rakenteet sekä liian lyhyet määräajat johtivat siihen, että ennen kaikkea vuosina 1994 ja 1995 määrärahojen käyttöön ottaminen ei sujunut tyydyttävästi. Vuonna 1996 saatiin jo aikaan selviä parannuksia. Voimme vain toivoa, että tämä jatkuu jäljellä olevina vuosina.
Kolmen uuden jäsenvaltion osalta tilanne on näyttänyt hiukan erilaiselta kuin kahdentoista muun osalta. Meidän suunnittelujaksomme olivat vielä lyhyempiä. Meidän maissamme toimeenpanon määräajat olivat kuitenkin vielä lyhyempiä. Nämä kolme uutta jäsenvaltiota ovat kuitenkin suunnitelleet rakennerahaston määrärahojen käytön hyvin ja käyttäneet rahat joutuisasti. Pidän sitä lisäosoituksena siitä, minkä jokin aika sitten mietinnössäni rakennepolitiikasta uusissa jäsenvaltioissa toin keskusteltavaksi, nimittäin siitä, että myös suhteellisen hyvinvoivissa jäsenvaltioissa on ongelmia, jotka oikeuttavat rakennerahastojen määrärahoihin.
Tuon tässä yhteydessä esiin vielä jotakin, joka myös on ajankohtaisen keskustelun aihe. EU: n itäisellä ulkorajalla sijaitsevat jäsenvaltiot kuuluvat kiistatta voittajiin eurooppalaisessa yhdentymis- ja laajentumisprosessissa. KIE-maiden rajanaapureina olevilla alueilla on kuitenkin myös ongelmia, siellä on myös häviäjiä, ja yhteisö ja kansallinen rakennepolitiikka ovat velvollisia auttamaan näiden ongelmien ratkaisussa.

Collins, Gerard
Arvoisa puhemies, pidän Berendin mietintöä realistisena ja asiallisena analyysina rakennerahastojen alikäytön syistä. Herra Berend sanoo, että rakennerahastot ovat yksi Euroopan unionin tärkeimmistä panoksista näkyvyyteen ja läheiseen suhteeseen sen kansalaisten kanssa. Olen tuosta samaa mieltä.
Sanottuani tuon minulla on kuitenkin vakavia epäilyksiä siitä, ymmärtävätkö nuo samat kansalaiset poliittisia ja hallinnollisia hienouksia, joita me käytimme selittämään ja monissa tapauksissa perustelemaan saatavilla olevien yhteisön varojen käyttämättä jättämisen.
Unionin aivan liian korkean työttömyysasteen ratkaisu on ensisijainen tavoite kaikille jäsenvaltioille. Esittelijä on oikeassa tuodessaan esiin sen tosiseikan, että rakennerahastotoimet edistävät työpaikkojen luontia, ja kuitenkin saatavilla olevien rakennerahastojen vajaakäyttö on tosiasia.
Rahastot auttavat taloudellisen ja sosiaalisen koheesion vahvistamisessa; ne auttavat edistämään " taloudellista toimintaa kaikkein heikoimmilla maaseutualueilla ja muita heikommassa asemassa olevilla alueilla" ja, eikä suinkaan vähiten, supistamaan " eri alueiden kehitystasojen välisiä eroja" . Ja silti saatavilla olevien rakennerahastojen alikäyttö on tosiasia. Ministerineuvosto käyttää tätä argumenttia johdonmukaisesti perustelemaan määrärahojen vähennyksiä ja tekee niin jatkossakin, ellemme ryhdistäydy.
On niitä, jotka haluaisivat, että käyttämättömät varat maksetaan takaisin kansallisiin valtionkassoihin: tämä ei ole hyväksyttävää nyt eikä tulevaisuudessa. Tässä yhteydessä kannatan erityisesti Berendin mietinnön 32 kohtaa, jossa hän ehdottaa, että käyttämättä jääneet rahat pitäisi jakaa uudelleen niille jäsenvaltioille, jotka osoittavat kykynsä käyttää EU: n varoja.
Komissaari ei tule yllättymään kuullessaan, että Irlanti on juuri tuollainen tapaus. Maallani on huomattava maine jakamattomien rakennerahastojen vastaanotossa. Kuitenkaan työtä ei ole saatettu vielä läheskään loppuun asti Irlannissa: siellä tarvitaan jatkossakin rakennerahastoja tulevina vuosina vahvistamaan, mitä on saavutettu ja saattamaan päätökseen sen, mitä vielä on tehtävä.

Vallvé
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, ensimmäiseksi haluaisin onnitella herra Berendiä, koska hän on laatinut hyvän mietinnön - joka tulee sopivalla hetkellä - koska tarkoitus ei ole niinkään tarkastella miten rakennerahastojen hallinnointi on viimeisten kuuden vuoden aikana toiminut, vaan pyrkiä analysoimaan miten niiden hallintoa voidaan parantaa seuraavien seitsemän vuoden aikana.
Luulen, että näin ollen on tärkeää korostaa rahastojen hallinnon hajauttamisen merkitystä, kunnioittaen toissijaisuusperiaatetta sekä sitä tärkeää roolia, joka kuuluu alueellisille ja paikallisille viranomaisille. Pidän myönteisenä sitä, että rahastojen tehokkaasta käytöstä palkitaan ja ehdotus varauksen käyttöönotosta niillä alueilla, joilla rahastoja hyödynnetään tehokkaasti, on minusta myönteistä, samoin kuin se, että puhutaan hallinnollisista valtuuksista, joiden avulla rahastojen hallinnointi olisi mahdollisimman tehokasta.

Novo
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa rouva komissaari, mietinnössä ei lainkaan puututa yhteen niistä keskeisistä syistä, joiden vuoksi rakennerahastoihin sisältyvien rahoituskeinojen toteutus on joskus ollut epätyydyttävää.
Itse asiassa talousarviota koskevat rajoitukset, joiden tarkoituksena on saada aikaan nimellisen lähentymisen edellyttämät tulokset EMUn kolmatta vaihetta varten, ovat saaneet aikaan myös sen, että tietyt jäsenvaltiot eivät voi osoittaa käyttöön yhteisön yhteisrahoitusten vaatimia omia varoja. Siitä johtuu myös rakenteellisten toimien toteuttamisen viivästyminen, jota ei saa eikä pidä näissä tapauksissa sekoittaa hankkeiden ja tarpeiden puuttumiseen eikä varsinkaan infrastruktuuriin liittyvien syvien erojen häviämiseen.
Rakennerahastojen parempi toteutusaste on pikemminkin seurausta näiden makroekonomisten suuntautumistapojen muutoksesta kuin niistä johtuvista mahdottomista esteistä, joita asetetaan määrärahojen automaattiselle uudelleenbudjetoinnille, tai niistä esteistä, joita pyritään asettamaan rakennerahastoihin sisältyvien rahoituskeinojen suuntaa-antavaan jakamiseen jäsenvaltioiden kesken.

Schroedter
Arvoisa puhemies, kumppanuus toimii vain, jos jokainen noudattaa sopimuksia. Tämä pätee mitä suurimmassa määrin jäsenvaltioiden ja unionin välisissä sopimuksissa, Euroopan unionin maiden välisen hajaannuksen voittamisessa. Olemme esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että laatu on ratkaiseva kriteeri. Ei ole oikein, että neuvosto reagoi niihin vaikeuksiin, joita jäsenvaltioilla on toteutuksessa, leikkaamalla oikeuden vastaisesti rakennemäärärahoja talousarvioista ja siten estää rakennetuen tehokkaan käytön! Tukijakson loppupuolella alueilla on edessään tehtävä ottaa ne määrärahat, jotka ne ovat varanneet, mahdollisimman nopeasti käyttöön. Tärkeä johtopäätös uuden jakson kannalta on sen vuoksi se, että paikalliset ja alueelliset kumppanit, jotka määrätietoisesti kannattavat menestyksekästä täytäntöönpanoa, pitää ottaa suunnitteluun mukaan jo alkuvaiheessa. Meidän täytyy antaa niille mahdollisuus osallistua suunnitteluun jo alussa, ja tämänhetkisten viiveiden osalta, joita on uusissa tuissa, se merkitsee sitä, että tarvitsemme väliaikaisen ratkaisun. Tarvitsemme sen säädelläksemme jo nyt osallistumisoikeuksia, sillä virastoissa suunnitellaan jo nyt, ja tulos olisi sitten se, että työmarkkinaosapuolet ja alueelliset viranomaiset joutuisivat jälleen valmiin pöydän ääreen.
Vielä viimeinen tärkeä huomautus: joustavuuden vuoksi, joka tietenkin on tärkeä asia, tarvitsemme seurantakomitean. Sen toimivaltaa täytyy ehdottomasti vahvistaa; silloin tulevina tukiajanjaksoina viivästymät voidaan välttää.

Ewing
Arvoisa puhemies, omalla tavoitteen 1 alueellani nuo 12 tähteä teillä, satamissa ja silloilla ovat näkyvin merkki kansalaisille, että EU yrittää todella tehdä jotakin reuna-alueiden hyväksi.
Rakennerahastot on usein tarkoitettu ratkaisemaan sellaisia välittömiä ongelmia kuten terästeollisuuden loppuminen. Kuitenkin, tässä tapauksessa, on kyse kansan kuolemasta: puolet Skotlannin ylämaan ja saarialueen väestöstä menetettiin tällä vuosisadalla. Tavoitteen 1 statuksella yritetään ratkaista tämä ongelma ja ensimmäistä kertaa olemme juuri alkaneet saada nuoria jäämään alueelle.
Herra Berend puhuu pehmeästä siirtymisestä. Mitä tulee alikäyttöön, haluaisin korostaa, että Skotlannin ylämaalla ja saarialueilla on erinomainen maine sen rahan käyttämisessä, joka niille on annettu. Komissio voi todistaa tuon. Yhdyn uuden Skotlannin asiain ministerin Donald Dewarin ajatuksiin, joka taistelee tavoitteen 1 statuksen säilyttämiseksi, jotta saavutettaisiin se pehmeä siirtyminen, josta herra Berend puhuu.

Cellai
Arvoisa puhemies, niiden syiden joukossa, jotka ovat esteenä rakennerahastojen määrärahojen järkevälle ja tyydyttävälle käytölle, ehdottomasti haitallisimpia ovat hallinnolliset ja menettelyihin liittyvät syyt. Ne ovat riippuvaisia hallintojen laadusta ja yhteensovittamisesta sekä ohjelmien laadusta ja toteuttamistavasta.
Toimivallan jakaminen ja kolmen hallintotason jakautunut rakenne edellyttävät parempaa yhteensovittamista. Edistettävien hankkeiden lukuisuus, materiaalin moniulotteisuus, täsmällisten tietojen puute ja yhteisön asetusten tiukkuus johtavat siihen, että julkisten ja yksityisten tahojen on entistä vaikeampaa hankkia täydellisiä tietoja rakennerahastoista ja hyödyntää niitä tyydyttävän tasapainoisesti.
Kumppanuusperiaatetta on tästä syystä ehdottomasti vahvistettava uusien ratkaisujen löytämiseksi ja yhteistyötä ja yhteensovittamista on lisättävä kaikilla tasoilla. Suorana seurauksena on tällöin se, että menettelyt muuttuvat avoimemmiksi ja valitut toimenpiteet soveltuvat paremmin kulloinkin kyseessä oleviin tavoitteisiin, kun paikalliset ja alueelliset toimijat otetaan laajemmin mukaan toimintaan.
Lopuksi haluan esittää vastalauseeni kaikille ministerineuvoston suunnitelmille vähentää rakennerahastojen maksumäärärahoja. Rakennerahastojen määrärahojen käytön muodostamaan ongelmaan ei löydetä sillä tavalla ratkaisua, ja tällainen neuvoston asenne johtaisi jyrkkään ristiriitaan Edinburghin päätösten kanssa ja asettaisi kyseenalaiseksi koko taloudellisen ja sosiaalisen koheesiopolitiikan.

Walter
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, arvoisa rouva komissaari, meillä on 18 miljoonaa työtöntä täällä Euroopan unionissa ja siitä huolimatta vähän aikaa sitten kuulimme, että yli miljardi Saksan markkaa niistä rakennerahastojen määrärahoista, jotka oli oikeastaan tarkoitettu asianmukaisten vastatoimien toteuttamiseksi, siirrettiin takaisin kansallisvaltioille valtiontalouden ongelmien ratkaisemiseksi niissä, siis valtioille, joita tavallisesti pidetään tämän unionin vahvimpina.
Se riittää syyksi hiukan tarkastella, miksi määrärahoja ei ole käytetty asianmukaisesti. Miksi siinä ei edistytä nopeammin ja mitä pitäisi tehdä? Kollega Berend on laatinut erittäin hyvän mietinnön näiden asioiden käsittelemiseksi. Mitä voidaan tehdä? Ensiksi - se on yksi keskeisimmistä kohdista - meidän on huolehdittava siitä, että tulevista rakennerahastoista tehtävät päätökset - ja se on katsaus tulevaan, sillä meidän täytyy oppia menneisyydestä tulevaisuutta varten - saadaan pöytään niin pian kuin mahdollista. Se merkitsee sitä, että meidän on pidettävä huolta siitä, että seuraava keskustelu rakennerahastoista täytyy viedä loppuun nopeammin. Olen kuitenkin realisti. Tiedän, kuinka vaikeaa se tulee olemaan, mutta olen kuitenkin sitä mieltä, että tässä täytyy toimia reippaasti. Me parlamenttina vaadimme kuitenkin myös, että meidät otetaan mukaan asianmukaisesti ja vähintäänkin niiden oikeuksien mukaisesti, joita meillä on Amsterdamin sopimuksen jälkeen, ehkä jopa vielä vahvemmin. Siksi kehotan kaikkia myöntämään meille oikeuden osallistua päätöksentekoon.
Toiseksi: meidän on otettava hallinto- ja talousarviorakenteet suurennuslasin alle ja parannettava niitä. Olemme oppineet, että jotkin asiat ovat pielessä. Tämänhetkisten keskustelujen rakennerahastoista ei pidä käsitellä vain sitä, mihin rahat menevät, vaan meidän täytyy myös, jos haluamme tulla otetuiksi vakavasti, puhua siitä, kuinka voimme parantaa varojen asianmukaista jakamista.
Kolmanneksi meidän on keskusteltava siitä, kuinka vahvistamme kumppanuutta alueilla, kuinka vahvistamme seurantakomiteoita, jotta rahat todella menisivät sinne, missä ne ovat välttämättömiä, missä ne käytetään, missä niitä tarvitaan. Sitä voidaan arvioida paikan päällä varmasti paremmin kuin eurooppalaisesta näkökulmasta, ja siten meidän on parannettava seurantakomiteoiden ja talouselämän yhteistyökumppaneiden sekä työmarkkinaosapuolten ja alueellisten osapuolten tasa-arvoista kumppanuutta. Neljänneksi meidän on tietenkin luotava kannustinjärjestelmä; olkoon se sitten suorituksiin perustuva varaus niin kuin komissio ehdottaa tai väliaikaraportti. Meidän on huolehdittava siitä, että varat käytetään ja että niitä, jotka viivyttelevät, uhkaa rangaistus, jonka seurauksena ne esimerkiksi saavat vähemmän rahaa, siitä pitää keskustella ja sitä pitää vakavasti harkita. Pidän sitä erittäin tärkeänä kysymyksenä, kun rakennerahastoja kehitetään edelleen.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisat parlamentin jäsenet, haluan aloittaa puheenvuoroni onnittelemalla esittelijää hänen laadukkaasta mietinnöstään, sillä rakennerahastojen käytössä ilmenevien puutteiden tarkka analysoiminen ei ole helppo tehtävä. Tehtävän vaikeus johtuu ongelmakentän monimuotoisuudesta, koska siihen kuuluu eri maita ja eri alueita, eri rahastoja, eri tavoitteita ja erilaisia hallintojärjestelmiä, mikä hankaloittaa sen tutkimista ja vaikeuttaa myös yleisten suuntaviivojen luomista.
On kuitenkin todettava, että mietintö on erittäin hyvä ja se tuo muiden muassa esiin sen, että ohjelmansuunnittelujaksolla 1989-1993 maksumäärärahojen käyttöaste yhteisön tukien osalta oli 84 %, ja yhteisön aloitteiden osalta vain 70 %. Nykyisellä jaksolla on masentavan alun jälkeen (1994-1995) vuonna 1996 kuitenkin tapahtunut huomattavaa kehitystä, vaikka se onkin suhteutettava käytettyihin välineisiin ja asetettuihin tavoitteisiin.
Euroopan aluekehitysrahaston (FEDER) ja EMOTR: n ohjausosaston toteutusaste on tyydyttävämpi kuin muiden rahastojen - yhteisön aloitteiden toteutusaste oli vain 90 % - mutta haluan korostaa, että juuri tavoitteella 1 on muihin tavoitteisiin verrattuna korkein toteutusaste. Saatuja kokemuksia on käytettävä nykyisen järjestelmän parantamiseen ja vastattava näin sen välittömään uudistushaasteeseen. Näin ollen Berendin mietintö on osuva ja arvokas asiakirja, josta tuomme esiin tarpeen laatia tarkka aikataulu, joka käynnistetään riittävän aikaisin, aivan asetusten antamisesta lähtien, jotta vuonna 1999 eri hallinnolliset viranomaiset voivat sopeutua uuteen ohjelmansuunnitteluun. Parempaan keskittämiseen, yksinkertaistamiseen, hajauttamiseen sekä työmarkkinaosapuolten ja paikallisten ja alueellisten viranomaisten väliseen yhteistyöhön pääseminen vaatii enemmän aikaa, jotta ohjelmansuunnittelu onnistuisi, ja siksi on tärkeää ottaa se huomioon. Jatkuva arviointi ja tehokas valvonta ja kannustimien antaminen - kuten ehdotetaan - niille jäsenvaltioille, jotka käyttävät määrärahoja parhaalla mahdollisella tavalla, ovat myös huomion arvoisia myönteisiä toimia.
Lopuksi, haluan sitten todeta, että edessämme on vielä paljon tärkeää työtä, että Berendin mietintö tulee kuitenkin erittäin sopivalla hetkellä ja että siitä esittelijä ansaitsee onnittelut.

Ryynänen
Arvoisa puhemies, nyt edessämme olevassa rakennerahastojen uudistuksessa on välttämätöntä korjata ne epäkohdat, jotka ovat aiheuttaneet määrärahojen vajaakäyttöä, tehottomuutta ja viivästyksiä, sillä meillä ei yksinkertaisesti ole varaa rakennepoliittisten toimien tehottomuuteen. Haasteet Euroopan unionin alue- ja rakennepolitiikallehan ovat kasvamassa entisestään.
Suurimmat ongelmat liittyvät hallinnon pirstaleisuuteen ja byrokratiaan sekä ohjelmajaksojen käynnistykseen. Käynnistymisen onnistuminen edellyttää, että paikalliset osapuolet ovat mukana suunnittelun alusta asti. Kumppanuusperiaatetta on todella vahvistettava ja hallinnon sisäistä koordinaatiota parannettava. Emme voi enää tuhlata aikaa ja energiaa moninkertaiseen byrokratiaan, jonka rinnalla sitten lopulta saavutettu hyöty jää kovin mitättömäksi lähinnä työllistämään koulutus- ja konsulttifirmoja.
Erityisesti autioituvilla maaseutualueilla, niin Suomessa kuin muuallakin, on kyse kriittisestä tilanteesta. Jollei väestötappiota pystytä nyt pysäyttämään, on pian liian myöhäistä. Tässä mielessä komission lähtökohta on todella oikea. On korostettava alueitten omaehtoisen kehittämisen merkitystä.

Sierra González
Arvoisa puhemies, rakennerahastojen määrärahojen käyttämättä jättäminen muodostaa erittäin vakavan ongelman kun ottaa huomioon, että vaikeudet määrärahojen käyttämisessä johtavat siihen, että sosiaaliset toimijat etsivät kalliita väliaikaisia rahoitusratkaisuja, jotka vaikuttavat ohjelmien yleiseen tehokkuuteen. On ilmeistä, ettei tilanne voi jatkua tällaisena ja että sen on muututtava, ja siitä olemme samaa mieltä herra Berendin kanssa. Joillakin hänen ehdottamistaan toimista on mielestämme kuitenkin kielteinen vaikutus. Konkreettisesti kielteinen vaikutus on 32 kohdassa mainitulla toimella - varojen uudelleenjako niille jäsenvaltioille, jotka ovat osoittaneet kykynsä ottaa vastaan niille myönnettyjä EU-varoja - sillä tämä vastaa todellisuudessa uuden rangaistusjärjestelmän käyttöönottoa.
Mielestäni kysymystä olisi lähestyttävä joustavammin. Ellei näin tehdä, olisi siitä enemmän haittaa kuin hyötyä sille päämäärälle - taloudelliselle ja sosiaaliselle koheesiolle - johon pyrimme.

Howitt
Arvoisa puhemies, siinä julkisessa kuulemisessa, jonka pidimme aluepoliittisen valiokunnan puolesta viime vuonna ja joka koski Itä- ja Kaakkois-Englantia, korostetaan herra Berendin mietinnön päähavaintoja. Essexin, Bedfordshiren ja Hertfordshiren valtuustot sanoivat, että nykyiset hallintojärjestelmät itse asiassa karkottavat pois mahdollisia hankkeiden tarjoajia. Erittäin hyvä uusia kaupunkeja koskeva hanke-ehdotus, South-East Economic Development Strategy , sai odottaa vastausta yli vuoden ajan. Itä-Englannin viranomaiset, jotka ovat mukana 5 b -maaseudun kehitysohjelmassa, puhuvat sellaisten monimutkaisten kyselyiden tulvasta, joita aina esitetään yhdennellätoista hetkellä.
The Association of Eastern Colleges -järjestö huomauttaa, että Euroopan sosiaalirahoituksen toteuttaminen vuosittain on byrokraattinen painajainen, samaan aikaan kun osuustoiminnalliset yritykset itäisellä alueella sanovat, että joka ikisenä vuonna viimeisten yhdeksän vuoden aikana on esiintynyt viivytyksiä ja vajaakäyttöä.
Jäsenvaltioiden ja paikallisten kumppaneiden on otettava osansa vastuusta, mutta tänään meidän on vedottava komissioon, jotta se katkaisisi viivytysten ja vajaakäytön noidankehän ja jotta se julkaisisi arviointikriteerit etukäteen ja sitten on myös pitäydyttävä niissä, mikä on ollut erityisongelma 5 b -ohjelmassamme. Komission on myös varmistettava tukevansa vaatimusta, että varat menevät vapaaehtoisjärjestöille, ja tehtävä kaikkensa, jotta rikottaisiin kaava ja varmistettaisiin, että uusi ohjelmointikausi vuonna 1999 alkaa ajoissa.

Hatzidakis
Arvoisa puhemies, mielestäni parlamentin aloite rakennerahastojen varainkäyttöön perehtymisestä on erittäin hyvä aloite, ja herra Berend on tehnyt tässä tärkeässä asiassa erittäin hyvää työtä ja ansaitsee mielestäni aidot onnittelut.
Herra Berendin ja mietintöön tarkistuksia tehneiden kollegoiden työn perusteella käy ilmi, että yleisesti ottaen varainkäytön ongelmat ovat vuosien varrella vähentyneet, mutta vieläkin niitä esiintyy. Sosiaalirahastossa ja yhteisön aloitteissa esiintyvät ongelmat ovat tyypillisiä, ja yhtä tyypillistä on, että käyttämättä on jäänyt 3, 4 miljardia ecua, luku, joka jo sinänsä kertoo paljon.
Mielestäni syyt on jo mainittu. Niitä ovat komission viivyttely laadittaessa säännöksiä ohjelmakauden alussa, jäsenvaltioiden viivyttely suunnitelmien esittämisessä, ohjelmien suuri määrä jne. Herra puhemies, meidän on siis otettava tulevaisuuden varalle oppia tähänastisesta toiminnasta. Mielestäni meidän tulisi edetä kahdella painopistealueella: keskittäminen ja pelkistäminen. Tämä tarkoittaa toisaalta harvempia ohjelmia, vähemmän aloitteita unionin taholta ja rahastojen toimintojen ja rakenteiden yksinkertaistamista tulosten parantamiseksi, toisaalta menettelyjen yksinkertaistamista ilman, että se merkitsisi tilannetta, jossa komissio hylkää vastuunsa ja jokainen tekee mitä haluaa ilman mitään valvontaa.
Lisäksi haluaisin puhua vararahastoajatuksesta, jonka komissio esittää Agenda 2000 -ohjelmassa. Se on ajatus, jota mielestämme ei tulisi ainakaan hylätä, koska se voi edesauttaa kiinnostuneita tahoja kilpailemaan tehokkaammin voimavaroista. Komission pitää kuitenkin selkeyttää ajatustaan, jotta se ei enää olisi avoin valtakirja, kuten tähän asti. Parlamentti ei tule antamaan siunaustaan avoimelle valtakirjalle. Tarvitsemme komissiolta lisää yksityiskohtaista tietoa kyseisestä ajatuksesta.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, mielestäni meidän tulee myöntää, että yhteisön aluepolitiikassa on jotain mätää, mitä tulee sille myönnettyyn rahoitukseen. Toisaalta monilla alueilla on kiperiä ja monimutkaisia ongelmia, toisaalta käyttämättä on jäänyt 25-26 miljardin ecun ylijäämä. Tässä on epäsuhta, tässä on mätää. Nämä ovat asioita, jotka mainitaan herra Berendin mietinnössä, erityisesti sen perusteluissa, samoin kuin maataloutta käsittelevän valiokunnan ja budjettivaliokunnan lausunnoissa. Kaksi viimeksi mainittua lausuntoa tuovat esille myös sen erikoisen seikan, että Agenda 2000 -ohjelman yhteydessä ei missään mainita ehdotuksia maatalouden tulevaisuudesta, ja samalla budjettivaliokunta huomauttaa, että puuttuu mielenkiintoa raja-alueita kohtaan. Haluaisin lisätä, että vähentynyttä mielenkiintoa, välinpitämättömyyttä, esiintyy varsinkin saaristoalueita kohtaan; Egeanmeren saaret ovat raivostuttava poikkeus, ne eivät nimittäin ole mukana liikenne-, tietoliikenne- ym. ohjelmissa. Lopuksi, herra puhemies, jako on epätasa-arvoinen. Aluepolitiikasta vastaavat saivat selville, että Saksa on köyhempi kuin Kreikka tai Portugali, ja siksi Saksa saa 45 %: n korotuksen määrärahoihin, ja kahdelta köyhemmältä taas leikataan 17 % - 20 %. Tämä on sietämätöntä, ja jos asiaa ei korjata, on turha odottaa mitään yhteisön koheesiolta.

Karamanou
Arvoisa puhemies, rouva komission jäsen, hyvät kollegat, Eurooppa, jonka hyvinvointitasossa on valtavia eroja eri alueiden välillä, ei voi olla uskottava eikä elinkykyinen. Tästä syystä taloudellisen ja sosiaalisen koheesion politiikka on unionille ensiarvoisen tärkeä valinta. Yhteisön rakenteellisiin toimiin myöntämät varat antavat erittäin rohkaisevia tuloksia vähemmän kehittyneillä unionin alueilla, ne vahvistavat kilpailukykyä ja tukevat kehitystä ja työllisyyttä.
Nyt on varmasti tarvetta rakennerahastojen tuloksellisuuden parantamiseen. Mielestäni kuitenkin huomion ja ponnistusten keskittäminen määrärahojen toteuttamisasteeseen tuloksellisuuden sijaan on virheellinen lähestymistapa. Tunnetusti aiemmin unionissa oli alueita, joilla oli 100-prosenttinen toteuttamisaste, joissa ei kuitenkaan ilmennyt nousua bruttokansantuotteessa henkeä kohti. Kysymys on siis siitä, kuinka rakennerahastojen voimavaroja hyödynnettäisiin turvallisimmalla ja tehokkaimmalla tavalla. Jokaisen myönnetyn ecun tulee vaikuttaa myönteisesti kehitykseen, kilpailukykyyn ja työllisyyteen. Mielestäni Kreikka antaa nykyisin erittäin hyvän esimerkin rakennerahastojen voimavarojen hyvästä ja tehokkaasta käytöstä.
Haluaisimme tietenkin ilmaista vakavat epäilyksemme komission aikomuksesta käyttää avoimella valtakirjalla 10 % rakennerahastojen varoista seuraavalla ohjelmakaudella.

Botz
Arvoisa puhemies, esittelijän keskeisin kritiikki kohdistui oikeutetusti huomattaviin viivytyksiin ohjelmien toteuttamisjaksolla. Haluan tukea häntä siinä. On muutamia painavia syitä, miksi meidän ei pitäisi sallia sellaisia viivytyksiä tulevina vuosina 1999-2000.
Ensiksikin taistelu lisääntyvää työttömyyttä vastaan jäsenvaltioissamme vaatii nopeampaa toimintaa ja kaikkien eurooppalaisten rakennerahastomäärärahojen käyttöä. Toiseksi vain sillä tavoin voimme paremmin vastata vahventuvaan sopeuttamispaineeseen, jota me yhtenäisvaluutan käyttöönoton myötä koemme yksittäisillä aloilla, mutta myös alueilla. Kolmanneksi EU: n tulevan itälaajentumisen myötä eurooppalaiset keinot kehitystaantumien poistamiseksi joutuvat todelliselle koetukselle.
Yksi asia on varma: työttömien EU-kansalaistemme varoittavien äänten, jotka eivät ole vähäpätöinen asia, täytyy johtaa sekä alimmilla hallinnon tasoilla että kansallisella ja eurooppalaisella tasolla nopeutettuun toimintatapaan.

Myller
Arvoisa puhemies, täällä on useissa puheenvuoroissa, samoin kuin käsiteltävässä mietinnössä, puututtu siihen, että Euroopan unionin alue- ja rakennepolitiikan tulokset eivät kaikilta osin ole olleet onnistuneita. Berendin mietinnössä on myös puututtu todella ratkaisua vaativiin ongelmiin. Erityisen tärkeää olisi, kuten täällä on todettu, että tuleva rakennerahastouudistus kyettäisiin toteuttamaan aikataulussa. Tämä merkitsisi sitä, että tarvittavat päätökset tulisi tehdä viimeistään vuoden 1998 loppuun mennessä.
Mietinnössähän todetaan selkeästi, että suurimmat ongelmat, jotka liittyvät tähän ohjelmakauteen, periytyvät siitä, että ohjelmien käynnistys myöhästyi päätöksenteon hitaudesta johtuen. Se ei saa toistua ja tämän tulisi olla viesti erityisesti neuvoston suuntaan.
Kuitenkaan rahan kulutus ei ole tärkeintä. Tärkeintä on ohjelmien laatu ja se, että ohjelmilla saadaan aikaan todellista ja mitattavaa edistystä. Tämä on erityisesti otettava haasteena niiden alueiden ja toimijoiden, jotka tulevasta rakennerahastouudistuksesta hyötyvät.

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, sallikaa minun ensiksi kiittää esittelijää, herra Berendiä, hänen perusteellisesta tutkimuksestaan ja erittäin ytimekkäästä mietinnöstään rakennerahastojen määrärahojen käytöstä. Komissio on tietoinen siitä, että vuosina 1994 ja 1995 saavutettu käyttöaste oli suhteellisen vaatimaton ja että siksi on olemassa vaara, että määrärahojen käyttöönotto keskittyy ohjelmansuunnittelujakson loppupuolelle.
Nämä kokemukset ovat keskeinen syy siihen, että rakennerahastojen rahoituksen toteuttaminen täytyy uudella ohjelmansuunnittelujaksolla vuodesta 2000 lähtien järjestää uudelleen. Haluan kuitenkin huomauttaa, että vuoteen 1996 asti olettekin voinut myös tarkistaa, että yhteisöllisten tukihankkeiden, joihin kuitenkin 90 % kokonaissummasta käytetään, toteutumatta jääminen on vuosina 1996 ja 1997 huomattavasti vähentynyt. Yhteisöaloitteiden osalta toteuttamisnopeus sitä vastoin aiheuttaa edelleen huolta, vaikka tietenkin keskeinen syy siihen on löydettävissä siitä, että monet näistä ohjelmista hyväksyttiin vasta 1995 ja 1996.
Komissio tutkii tällä hetkellä mahdollisia ja tarpeellisia yhteisöaloitteiden muutoksia ja on ottanut siinä huomioon myös jäsenvaltiot. Niinpä käännyin joulukuussa jäsenvaltioiden puoleen ja pyysin yksityiskohtaisia tietoja yhteisöaloitteiden toteutumisen tilanteesta paikan päältä. Käyttöönottokyvyn perusteella on harkittava ohjelmien, määrärahojen siirtämisen mahdollisia sisällöllisiä muutoksia ohjelmien sisällä ja niiden välillä.
Vuoden 1998 puolivälissä komissio sitten antaa ehdotuksen uudelleenjakamisen toteuttamiseksi yhteisöaloitteiden osalta unionin laajuisesti, ja pyrkii siinä ottamaan huomioon myös parlamentin riveistä kuuluvat vaatimukset. Siltä osin meillä on varausten uudelleenjakamista koskevasta keskustelusta vielä muutamia avoimia kohtia.
Suuret hallinnolliset ongelmat täytäntöönpanossa ovat myös omalta osaltaan antaneet aihetta ehdottaa Agenda 2000: ssa yhteisöaloitteiden rajua vähentämistä ja niiden toimintojen kytkemistä mainstream -ohjelmiin. Mitä tulee vielä maksamattomiin sitoumuksiin, tämänhetkinen taso on täysin normaali. Kun otetaan huomioon vuosi vuodelta kasvavat maksusitoumusmäärärahat ja niihin verrattuna alhaiset maksumäärärahat, maksamattomien sitoumusten kasvu on loogista. Viime vuosina kunkin varainhoitovuoden maksuja on kyllä myös entistä tehokkaammin käytetty aikaisempien varainhoitovuosien sitoumusten suorittamiseen.
Vielä maksamattomat sitoumukset ajanjaksolta ennen vuotta 1994, jotka vuoden 1997 lopussa olivat 3, 26 miljardia ecua, eivät koske toimia, joita pidettiin toteuttamisajanjakson pidentämiseksi oikeutettuina ja hyväksyttävinä, eivätkä toimia, jotka keskeytettiin oikeudellisin perustein ja joita ei siksi vielä voitu viedä loppuun. Koska maksujen määräaikoja pidennettiin vain vuoden 1997 loppuun, kysymys on nyt kuitenkin vielä lopullisesti maksettavista määrärahoista, jotka erääntymisensä vuoksi rasittavat yhteisön talousarviota vielä useita vuosia. Siten otan tarkasteltavaksi ennen kaikkea 30 kohdan, jossa oikeutetusti kysytte, kuinka tämä asia on.
Komissio kuten parlamenttikin on ajatellut jo jokaisen ohjelmansuunnittelujakson alussa pyrkiä määrärahojen täysimittaiseen käyttöönottoon ja välttää kaikkia mahdollisia viivästyksiä, joista täällä on puhuttu.
Mitä tulee parlamentin huoleen sen summan suuruudesta, joka varainhoitovuoden 1999 puitteissa täytyy ottaa käyttöön, pitäisi muistaa, että yhteisön toimielimet ovat toimielinten välisen sopimuksen samoin kuin rakennerahastojen puiteasetuksen perusteella yksiselitteisesti velvollisia asettamaan Euroopan neuvoston Edinburghissa tekemien päätösten mukaiset varat käyttöön. Haluan erityisesti korostaa tätä vielä kerran.
Muuten haluan viitata siihen, että tämänhetkisen ohjelmansuunnittelujakson pidentäminen olisi sekä rakennerahastojen puiteasetuksen että myös toimielinten välisen sopimuksen vastaista. Komissio on siksi selvästi tuonut esiin sen, että kahden ohjelmansuunnittelujakson välillä ei saa olla päällekkäisyyksiä.
Komissio esittää maaliskuussa lainsäädännöllisiä uudistuksia koskevan ehdotuksensa. Sen jälkeen näistä ehdotuksista neuvottelemisen ja päättämisen nopeus riippuu parlamentista ja neuvostosta. Komissio tekee voitavansa, jotta uudet ohjelmat vuodesta 2000 eteenpäin voidaan toteuttaa sujuvasti. Sen vuoksi komission mielestä olisi nopeasti etenevien neuvottelujen ja asetusten ja ohjelmien hyväksymisen kannalta epäsuotuisaa alkaa nyt harkita väliaikaisia ratkaisuja.
Parlamentin kannat rakennerahastojen täytäntöönpanojärjestelmän yksinkertaistamiseksi hyväksyttiin komissiossa yleisesti. Tehokkaampi hajauttaminen ja alueellisten viranomaisten sekä työmarkkinaosapuolten mukaan ottaminen jo ohjelmansuunnittelun alkuvaiheessa on parannetun tehokkuuden edellytys. Uusissa asetusehdotuksissa velvoitteet ja vastuu on jaettu selkeämmin eri toimijoiden kesken, seurantakomiteoiden roolia on arvioitu ja komission mahdollisuuksia valvoa ja rangaista silloin, jos määräyksiä ei noudateta, on vahvistettu. Tässä mielipiteemme ovat yhteneviä eivät vain mietinnössä esitettyjen vaatimusten vaan myös täällä keskustelussa pidettyjen puheenvuorojen kanssa.
Komissio pitää sellaisten suorituksiin perustuvien rahoitusvarausten, joiden pitäisi parantaa rakennetoimenpiteiden tehokkuutta, luomista tarpeellisena, ja kiitän periaatteellisesta tuesta, jota olen saanut lukuisissa keskustelupuheenvuoroissa. Tietenkään ette voi antaa mitään avointa valtakirjaa ennen kuin olemme keskustelleet tästä aiheesta huolellisesti objektiivisten kriteerien pohjalta, joita olemme ajatelleet ehdottaa, ja tietenkään sellainen varaus ei voi olla mikään avoin valtakirja komission käyttöön vaan on noudatettava avoimia sääntöjä. Olen kyllä sitä mieltä, että tämä olisi yksi mahdollisuus toteuttaa myös se, mitä ehdotuksessa lukeekin, käyttää käyttämättä jääneet määrärahat hätätilassa muihin tarkoituksiin sen sijaan, että ne annettaisiin takaisin jäsenvaltioiden taloudenpitoon, ja siksi olen sitä mieltä, että todellakin kannattaa käydä siitä perusteellinen keskustelu, ja ehdotan tätä vakavasti myös aluepoliittiselle valiokunnalle.
Parlamentin ehdottama uusi talousarviorakenne, jossa varojen toteuttaminen on jäsennelty ohjelmansuunnittelujaksojen mukaan, lisäisi budjettikohtien lukumäärää, mikä johtaisi hallinnon monimutkaistumiseen, niin kuin on nimittäin nyt käynyt yhteisöaloitteiden kohdalla, ja on ristiriidassa yksinkertaistamisen periaatteen kanssa.
Sallikaa minun lopuksi vielä kerran palata siihen, että komissio esittää ehdotuksensa 18. maaliskuuta. Olemme vakuuttuneita siitä, että silloin annettavat yksinkertaistamista ja hajauttamista koskevat ehdotukset helpottaisivat myös rahavarojen tehokkaampaa käyttöä, ja komissio, aivan kuten tähänkin asti, ottaa parlamentin alusta lähtien tiiviisti mukaan tähän prosessiin.

Puhemies
Kiitoksia, rouva komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Äänestys
Falconer
Arvoisa puhemies, olen pyytänyt ennen ensimmäistä nimenhuutoäänestystä puheenvuoroa, joka koskee kvestoreiden ohjeita. Olemmeko juuri toimittamassa nimenhuutoäänestyksen?

Puhemies
Ehdotan teille, että käytätte heti työjärjestyspuheenvuoronne, mikä antaa meille mahdollisuuden selventää asiat ja olla keskeyttämättä äänestyksen kulkua.

Falconer
Arvoisa puhemies, toimin kvestoreiden ohjeiden mukaisesti. Voitteko sitten mainita nimeni ennen ensimmäistä nimenhuutoäänestystä?

Puhemies
Arvoisa kollega, kvestorit eivät johda istuntoa, vaan minä. Annan teille siis nyt puheenvuoron.

Falconer
Arvoisa puhemies, jos asia on niin, voitteko ystävällisesti merkitä pöytäkirjaan läsnäoloni parlamentissa joka ikisessä nimenhuutoäänestyksessä sen ohjeen mukaisesti, jonka saimme kvestorikollegiolta viime viikolla? Voitteko myös välittää eteenpäin puhemiehistölle sen, että uskon, että parlamentti on suvereeni eikä jokin sellaisen 13 yksilön kokous, jotka päättävät keskenään, mikä tämän parlamentin työjärjestyksen pitäisi olla?
Toivon ja uskon, että jokainen kollega, joka tuntee kuten minä, seuraa esimerkkiäni. Teidän ei tarvitse osallistua nimenhuutoäänestyksiin, teidän on vain varmistettava, että läsnäolonne parlamentissa on merkitty pöytäkirjaan.

Sturdy
Arvoisa puhemies, huomautukseni on hyvin samankaltainen kuin herra Falconerin: tämä on ensimmäinen parlamentin istunto, jossa aiomme toimittaa nimenhuutoäänestyksen. Haluaisin nähdä kirjasen uusista ohjesäännöistä, jotka puhemieskonferenssi on laatinut, jotta jäsenet voivat todella ymmärtää, mitä tapahtuu. Monet jäsenistä eivät tiedä. Meillä oli aamulla sellainen tilanne, että äänestys toimitettiin viisi minuuttia ennen kuin se olisi pitänyt toimittaa. Meillä pitäisi olla joitakin ohjesääntöjä, jotta jäsenet eivät jää paitsi äänestyksistä.

Ewing
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä herra Falconerin mielipiteeseen ja tehdä saman huomautuksen kuin hän teki. Parlamentin äitinä pidän halveksittavana sitä, että jäsenet antavat kohdella itseään ilman mitään arvonantoa. Tämä saattaa palkanmaksuyksikön erittäin vaikeaan tilanteeseen, koska esimerkiksi jokin ryhmä voisi keskiyön istunnossa kaksinkertaistaa äänestysaikana pidettyjen nimenhuutoäänestysten lukumäärän: tämä tarkoittaisi sitä, että jäsenten läsnäolokorvauksista vähennettäisiin puolet. Voitteko kuvitella kaaosta, joka tästä syntyisi? Joten toivon, että läsnäoloni kirjataan ylös, osallistunpa nimenhuutoäänestykseen tai en. Haluaisin protestoida erittäin voimakkaasti ja kysyä jokaiselta: oletteko te lampaita vai oletteko te parlamentin jäseniä?
(Suosionosoituksia )

Gallagher
Arvoisa puhemies, haluan yhtyä kollegoitteni esittämiin kommentteihin ja saada läsnäoloni merkityksi pöytäkirjaan tänään riippumatta siitä, osallistunko nimenhuutoäänestykseen vai en.

Killilea
Arvoisa puhemies, kvestoreiden istuvana puheenjohtajana haluan tiedottaa jäsenille - ja erityisesti herra Falconerille - että ohjeet, jotka hän sai viime viikolla kvestoreilta, antoikin heille itse asiassa puhemiehistö. Haluan todellakin tähdentää tätä asiaa. Tulkoon se jokaisen parlamentin jäsenen tietoon, että me kvestorit sovelsimme puhemiehistön päättämiä sääntöjä.

Falconer
Arvoisa puhemies, herra Killilean huomautukset näyttävät olevan ristiriidassa teidän aiempien huomautustenne kanssa. Vastauksena pyyntööni, että nimeni mainitaan joka kerta, kun suoritetaan nimenhuutoäänestys, ja viitaten kvestorikollegion muistioon, sanoitte, että kvestorikollegio ei johda tätä istuntoa. Olen kanssanne samaa mieltä. Herra Killilea on tehnyt täysin selväksi sen, että kvestorikollegio toimi puhemiehistön ohjeiden mukaisesti, joten puhemiehistö johtaa kokousta ja te olette puhemies. Toistan pyyntöni, että toivon nimeni mainittavan ennen jokaista nimenhuutoäänestystä.

Antony
Arvoisa puhemies, olimme tunteneet tynkäparlamentit, nyt haluamme luoda pelinappuloiden parlamentin. Jokainen parlamentin jäsen on vapaa äänestämään tai olemaan äänestämättä. Pikkutarkoilla ja byrokraattisilla ohjeillanne, joita esitätte, alennatte täysin tämän parlamentin arvon.

Santini
Arvoisa puhemies, näiden puheenvuorojen jälkeen haluaisin tehdä ehdotuksen. Koska olen sitä mieltä, että me emme tässä täysistunnossa pysty käsittelemään ja soveltamaan näitä uusia sääntöjä järkevästi, pyydän, että ehdotuksesta toimitetaan äänestys, jolloin sääntöjen soveltaminen voitaisiin ainakin siirtää seuraavalle istuntojaksolle tai siitä voitaisiin edes keskustella parlamentissa ennen sen käyttöönottoa.

Puhemies
Arvoisat kollegat, haluaisin ensiksi kiittää kaikkia puheenvuoron käyttäneitä, jotka antoivat meille mahdollisuuden käydä keskustelua tästä tärkeästä asiasta. Toiseksi haluaisin täsmentää rauhoittaakseni joitakin teistä, että olette tietysti vapaita äänestämään tai olemaan äänestämättä, mikä on perustavaa jokaiselle parlamentille ja jokaiselle parlamentin jäsenelle. Oikeus äänestää tai olla äänestämättä on parlamentin jäsenten perusoikeus. Kolmanneksi olen kuitenkin hämmästynyt, että te arvostelette sitä, että jäseniä kannustetaan olemaan monilukuisina läsnä äänestyksissä, sillä äänestäminen ei ole ainoastaan parlamentin jäsenen oikeus, vaan myös velvollisuus. Olen sitä paitsi iloinen todetessani, että meitä on luullakseni läsnä enemmän kuin on ollut asian laita jo jonkun aikaa.
Puhemiehistö ottaa huomioon kaikki puheenvuorot ja selvää on, että se tarkastelee uudelleen tätä kysymystä muutaman kuukauden päästä, kuten se täsmentää päätöksessään. Ehdotan teille siis, että kokeilette tätä järjestelmää, asetatte sen koetukselle, ja käytännössä näemme, miltä asiat näyttävät.
Ehdotus neuvoston päätökseksi heksakloorietaanin käytön asteittaisesta lopettamisesta muussa metalliteollisuudessa kuin rautametalliteollisuudessa tehdyn PARCOMin päätöksen 96/1 hyväksymisestä yhteisön puolesta (KOM(97)0540 - C4-0636/97-97/0297(CNS))
(Parlamentti hyväksyi päätöksen.)

Puhemies
Herra Falconer, kuten ilmoitin teille, kirjasin puheenvuoronne, ja jokaisen nimenhuutoäänestyksen kohdalla teidät tullaan merkitsemään läsnäolevaksi. Olkaa huoleti. Mutta muun osalta en aio antaa tämänlaisen menettelyn väärinkäytön häiritä itseäni.
(Tarkistuksista 10 ja 18)
Blak
Arvoisa puhemies, pyydän, että äänestätte tarkistusehdotusta 10 vastaan ja tarkistusehdotuksen 18 puolesta. Olemme tehneet virheen valiokunnassa. Tulimme pyyhkineeksi pois lauseen, jota ei olisi pitänyt poistaa. Voimassa oleva lause tarkentaa, miten tiedottamisen ja oppimisen tulee tapahtua.
(Tarkistuksesta 11)
Blak
Englanninkielisen tekstin muotoilun suhteen on epäselvyyksiä. Muuttaisimme ilmaisun workforce mielellämme muotoon worker's concern . Mikäli säilytämme ilmaisun workforce , tarkoittaa se, että kaikkien yrityksen työntekijöiden olisi päätettävä siitä, tuleeko yksittäisen työntekijän terveydentila tarkastaa. Mikäli muutamme sen muotoon workers' concern , voi asiasta päättää yksittäinen henkilö itse. Kyseessä on siis ainoastaan kieliasun muutos sekaannuksien välttämiseksi.

Puhemies
Vastustetaanko tätä suullista tarkistusta?
(Puhemies totesi, että suullisen tarkistuksen jättämistä ei vastuteta.)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi (näin muutettuna) .)

Smith (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää vastalauseeni sille, että te ette edes noudata määräyksiä, jotka tämä arvostettu puhemiehistö on laatinut. Te ette antanut minulle mahdollisuutta tuoda julki läsnäoloani parlamentissa. Esitän lisäksi vastalauseeni sille, että tämä asia on sujautettu meille salaa. Jos te haluatte testata jotakin, testatkaa puhemiehistön lausuntoa parlamentissa. Se on syrjivä. Jos tahdotte testata jotakin, testatkaa, onko näillä uusilla puhemiehistön laatimilla määräyksillä parlamentin hyväksyntä.

Puhemies
Merkitsin tarkasti muistiin puheenvuoronne. Olkaa huoleti, istuntohenkilökunta on kirjannut läsnäolonne. Muun osalta emme aio hankaloittaa työtämme turhalla byrokratialla. Tarpeellinen byrokratia on jo riittävän monimutkaista sellaisenaan.

Orlando
Arvoisa puhemies, esittäisin vain yhden kommentin: tänä aamuna monet kollegat, etupäässä arvoisa Nassauer, kiinnittivät huomiota Falcone-ohjelmalle varattujen määrärahojen niukkuuteen, ja jotkut vetivät siitä sen johtopäätöksen, että ohjelma rajoitettaisiin koskemaan ainoastaan oikeudenkäyttöä ja rikollisuuden torjuntaa. Määrärahat ovat todellakin niukat, siinä suhteessa arvoisa Nassauer on oikeassa, mutta vaikka määrärahat ovat niukat, niin mielestäni on tärkeää, että Euroopan parlamentti ottaa huomioon myös koulujen, yliopistojen ja kansalaisyhteiskunnan toiminnan osoituksena siitä, että järjestäytynyt rikollisuus ei ole ainoastaan oikeudellisesti ja poliisivoimin torjuttava ilmiö, vaan se on mielestäni ennen kaikkea myös uudistuva ja kulttuurisesti huomionarvoinen ilmiö ja prosessi.
Tarkistusta 27 koskevan äänestyksen jälkeen
Oddy
Arvoisa puhemies, tämä on tyypillistä, mitä meille juuri nyt on tapahtumassa. Sekä Eddie Newman että minä itse painoimme nappia, mutta mitään ei tapahtunut. Uuden määräyksen takia meidän on pakko jatkuvasti keskeyttää kertoaksemme asiasta teille.

Puhemies
Olkaa huoleti, hyvä rouva, kyseessä ei ollut nimenhuuto, ja tätä äänestystä ei siis viedä taidokkaaseen kirjanpitoomme.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Samland
Arvoisa puhemies, on yksi ongelma. Se tulee esiin molemmissa mietinnöissä, jotka ovat käsiteltävinä, nimittäin De Lucan mietinnössä ja Wemheuerin mietinnössä. Molemmissa mietinnöissä on yksi sama kohta. Wemheuerin mietintöön on annettu tätä kohtaa koskeva tarkistusehdotus. De Lucan mietintöön ei ole esitetty tarkistusta. Nyt voisi tapahtua seuraavaa: parlamentti voisi valita yhteen mietintöön yhden muotoilun ja toiseen mietintöön toisen, juuri päinvastaisen muotoilun. Se tekee tästä kohdasta hiukan monimutkaisen.
Voidakseni puuttua tähän olin siksi vaatinut, että tästä kohdasta täytyy pitää kohta kohdalta -äänestys. Tätä on myös pyydetty. Sen täytyy johtaa siihen, että muotoilun tarkistus toteutuu. Vaikeus onkin siinä, että parlamentti äänestää ensin yhdestä mietinnöstä ja vasta sitten toista mietintöä koskevasta tarkistusehdotuksesta. Päinvastainen järjestys olisi helpottanut asiaa, koska silloin olisimme tienneet, missä mennään. Silloin ongelma ei olisi enää tullut esiin herra De Lucan mietinnön kohdalla. Oikeastaan olisi yksinkertaisempaa, jos antaisitte ensiksi äänestää Wemheuerin mietinnöstä. Silloin tietäisimme, kuinka siinä käy, ja sovittaisimme De Lucan mietinnön siihen asianmukaisesti.

Puhemies
Hyvä, jos herra De Lucalle sopii, ehdotan siis, että äänestämme ensin Wemheuerin mietinnöstä, mikä antaa meille mahdollisuuden ratkaista tämä ongelma tyylikkäästi.

De Luca
Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa juuri tästä kohdasta. Arvoisan Samlandin esille tuoma ongelma ei ole todellinen ongelma, koska kummassakin mietinnössä, jotka minä ja arvoisa Wemheuer olemme esitelleet, edellytetään loppujen lopuksi tutkintavaliokunnan perustamista. Esitetty tarkistus koskee aivan toista asiaa, joka ei ole ristiriidassa tutkintavaliokunnan kanssa: siinä pyydetään tutkimaan mahdollisuutta antaa talousarvion valvontavaliokunnalle pysyvästi tutkintavaliokunnan valtuuksia vastaavat valtuudet. Mitään vastakkainasettelua ei siis ole.
Hämmästyin tämän vuoksi siitä, että mietintöni 10 kohdasta pyydettiin erillistä äänestystä. Eilen me tunnuimme olevan huomattavan yksimielisiä siitä, että me torjumme komission vastahankaisen asenteen parlamenttia kohtaan. Mutta sen loogisena seurauksena ei ollutkaan tutkintavaliokunta, kuten olisi voinut kuvitella. Niinpä minusta on hieman tekopyhää se, että parlamentti omaksuu tietyn asenteen komissiota kohtaan, mutta siitä ei sitten seuraakaan mitään.
Koska tutkintavaliokunnan ja talousarvion valvontavaliokunnan uusien valtuuksien välillä ei siis ole ristiriitaa, en pidä tarpeellisena mietintöjen järjestyksen muuttamista enkä vastaavan tarkistuksen lisäämistä minun mietintööni, vaan kehotan peruuttamaan pyynnön toimittaa erillinen äänestys 10 kohdasta, joka on mietinnön oleellisin kohta.

Puhemies
Kiitän teitä, herra De Luca. Ehdotan kuitenkin, että aloitamme Wemheuerin mietinnöstä, koska kaikki riippuu siitä, mikä on tarkistuksen kohtalo. Voihan olla, että ongelma katoaa itsestään.

Theato
Arvoisa puhemies, te sanoittekin sen jo: herra De Luca oli antanut ymmärtää, että ei halua kohta kohdalta -äänestystä. Me kannatamme sitä, että 10 kohdasta pidetään kohta kohdalta -äänestys. Erityisesti myös nyt Wemheuerin mietinnön tuloksen ja herra De Lucan esittelijänä antaman vastauksen jälkeen vaadimme, että 10 kohdasta pidetään erillinen kohta kohdalta -äänestys.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Andrews
Arvoisa puhemies, äänestin joistakin mietinnöistä, mutta en kaikista, mutta haluan teidän vain tietävän, että olin läsnä. Minun piti päästä kerran miestenhuoneeseen ja sitten minun oli poistuttava ja nautittava kahvikupponen.
Herra puhemies, jos te haluatte tehdä parlamentista vitsin, olette juuri oikealla tiellä - te ja virkamiehet, jotka teitä neuvovat. He neuvovat teitä aivan väärin. Tämä on demokraattinen toimielin - kyseessä ei ole Pohjois-Korea eikä Penang.

Puhemies
Muistutan teille, herra Andrews, että äänestys perustuu nimenhuutoon tässä parlamentissa.

Truscott
Arvoisa puhemies, haluan ilmaista, että äänestin lopullisen äänestyksen puolesta. Painoin nappia, mutta valoni ei ilmaissut koneen toimivan. Haluaisin vain saada merkittäväksi pöytäkirjaan, että äänestin lopullisen äänestyksen puolesta.

Telkämper
Arvoisa puhemies, olen äänestänyt molempien osien puolesta. Ensimmäisestä osasta äänestettäessä valo ei kuitenkaan toiminut.

Howitt
Arvoisa puhemies, olette varmasti tyytyväinen kuullessanne, että kestän kyllä vielä ennen miestenhuoneeseen pääsyä, ja että äänestin viimeisen mietinnön puolesta, vaikka koneeni ei niin tehnytkään.

Barton
Arvoisa puhemies, nyt on kulunut jo niin kauan siitä, kun äänestimme, että olen unohtanut, toimiko minun koneeni vai ei. Voisitteko merkitä pöytäkirjaan, että olin läsnä?

Colino Salamanca
Minunkaan koneeni ei toiminut viimeisen äänestyksen aikana. Äänestän puolesta.

Banotti
Arvoisa puhemies, koneeni toimi, mutta haluaisin sanoa, että myöhästyin äänestyksestä vähän, koska lentoni oli myöhässä. Pitäisikö minun lähettää pyyntö päivärahoistani Sabenalle?

Antony
Arvoisa puhemies, minulla on ehdotus. 1700-luvulla, kun piispa Bourdalouen saarnat olivat liian pitkiä, järjestettiin astia, joka ristittiin ranskaksi "bourdaloueksi" . Voisimme ehkä järjestää tällaisen välineen, mikä säästäisi kollegoilta tarpeen nousta ylös mennäkseen WC: hen.

Rack
Arvoisa puhemies, olen katsellut tarkkaavaisesti ja pannut hyvin kunnioittavasti merkille, että ette te äänestä äänestyksissä, ette myöskään nimenhuutoäänestyksissä. Luulen, että parlamentti on kanssani samaa mieltä siitä, että ansaitsette siitä huolimatta tämänpäiväisen päivärahanne.

Puhemies
Kiitän teitä, herra Rack. Käytin tosiaankin etuoikeuttani olla osallistumatta äänestykseen, sillä ranskalainen tapa vaatii, että äänestykseen ei osallistuta silloin, kun johdetaan istuntoa.

McMillan-Scott
Arvoisa puhemies, olen pahoillani siitä, että viivytän menettelyjä, mutta olen tietoisesti jättänyt äänestämättä tästä mietinnöstä tähän asti. Itse asiassa en hyväksy mietintöä kokonaisuutena.
Periaatehan on se, että meillä on mielipiteenilmaisun vapaus. Olemme juuri äänestäneet 108 kohdasta, jossa vaaditaan mielipiteenilmaisun vapautta. Tuon kolikon toinen puoli on oikeus vaikenemiseen. Aion käyttää vaikenemisoikeuttani. Minulle ei makseta täällä äänestämisestä: minulle maksetaan siitä, että olen parlamentin jäsen.
Esitän teille haasteen toimittaa tämän istuntojakson lopussa äänestys siitä ehdotuksesta, että puhemiehistö tarkastelee uudelleen tätä määräystä ennen seuraavaa Strasbourgin täysistuntoa.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Herra McMillan-Scott, huomautuksenne otetaan huomioon, kuten tietysti kaikki kollegojemme huomautukset. Puhemiehistö saa tilaisuuden pohtia tätä ongelmaa.

Crowley
Arvoisa puhemies, haluan vain merkittäväksi virallisesti pöytäkirjaan, että olen täällä läsnä, mutta en osallistu äänestykseen.

Pasty
Arvoisa puhemies, UPE-ryhmän jäsenet osallistuivat kaikkiin äänestyksiin, mutta he eivät osallistu lopulliseen äänestykseen, koska tässä mietinnössä on asioita, jotka voidaan hyväksyä, ja toisia asioita, joita ei voida hyväksyä. Emme voi siis tehdä kokonaisarviointia. Pyydän teitä niin muodoin kirjaamaan kaikki ne kollegat, jotka eivät osallistu äänestykseen, minusta alkaen.

Puhemies
Olkaa huoleti, kaikki tämä kirjataan.

Chichester
Arvoisa puhemies, teidän kauttanne haluan onnitella puhemiehistöä siitä, että se on saattanut parlamentin vielä enemmän naurunalaiseksi kuin se jo on tämän yhden lapsellisen, säälittävän määräyksen kautta. Toivon, että puhemiehistö ajattelee asiaa uudelleen.

Azzolini
Arvoisa puhemies, pyydän teitä merkitsemään muistiin, että olen läsnä istuntosalissa mutta en osallistu äänestykseen.

Giansily
Arvoisa puhemies, haluaisin vain saada teidät huomaamaan, että olemme äänestäneet ihmisoikeuksia koskevasta kertomuksesta ja että olemme polkeneet koko aamupäivän miesten ja naisten peruuttamatonta oikeutta käydä WC: ssä ilman, että siitä rangaistaan.

Nordmann
Arvoisa puhemies, haluaisin ilman mitään muita kommentteja saada teidät huomaamaan läsnäoloni, sillä en halua osallistua lopulliseen äänestykseen.

Katiforis
Arvoisa puhemies, yhdyn kollegoitteni tuntemaan harmiin tästä pikkumaisesta toimesta. Haluan huomauttaa, että tämä ei ole ainoa pikkumainen toimi, joka ärsyttää ja nöyryyttää meitä: niitä on paljon useampia. Jos aiomme esittää vastalauseita, niin herran tähden älkäämme olko niin valikoivia, vaan tutkikaamme kaikki pikkumaiset rajoitukset, joita parlamentaarikoille on määrätty ja joilla meitä on viime aikoina nöyryytetty.

Müller
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, kysymyksestä, mikä merkitys näillä uusilla säännöksillä on meille parlamentin jäsenille ja miten toimimme täällä niiden mukaan, voi varmasti olla monta mieltä. Se, mistä kuitenkaan ei voi olla monta mieltä, on mielestäni se, minkä parlamentti voi jo nyt kirjata menestyksekseen: se ei viime vuosina, niin pitkään aikaan kuin jaksan muistaa, ole koskaan pitänyt tiistai-iltapäivällä puoli kahdelta äänestystä, jossa on läsnä yli 500 parlamentin jäsentä. Se on todellakin ulospäin näkyvä saavutus, jota meidän ei pitäisi aliarvioida riippumatta siitä kysymyksestä, pidämmekö tästä tavasta kiinni vai emme.

Happart
Arvoisa puhemies, minulla on nälkä, voisimmeko siirtyä lopulliseen äänestykseen ja lähteä?

Tomlinson
Arvoisa puhemies, puhun samasta asiasta kuin herra Happart, haluan äänestää ja sitten haluan syödä.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Baldi
Arvoisa puhemies, haluan merkittäväksi muistiin, että olen läsnä mutta samoin kuin kollegani en osallistunut äänestykseen.

Gallagher
Arvoisa puhemies, olin paikalla kaikkien äänestysten ajan. Periaatteen vuoksi en äänestänyt kertaakaan, mutta haluan teidän ottavan huomioon, että olin täällä uuden määräyksen mukaisesti.

De Luca
Arvoisa puhemies, koska ette antanut minulle puheenvuoroa ennen äänestystä, minun oli vastoin tahtoani äänestettävä tyhjää, jotta minut kirjattaisiin läsnäolleeksi. Olisin halunnut jäädä pois äänestyksestä, koska tämä mietintö, jota on muutettu niin monissa äänestyksissä, ei vakuuta minua millään tavalla. Herra puhemies, haluaisin joka tapauksessa tuoda esille sen, että vaikka istuntosalissa on tänään ollutkin tavallista enemmän jäseniä, se ei ole merkki parlamentin suuremmasta arvokkuudesta vaan se todistaa parlamentin nöyryytystä, koska se on pakotettu järjestelmiin, joissa edustajien vapaus ei varmasti pääse toteutumaan.

Hallam
Arvoisa puhemies, haluan merkittäväksi pöytäkirjaan, että puhemiehistön uudella päätöksellä on minun 100-prosenttinen tukeni. Tämä on ollut yksi parhaiten osallistujia keränneistä äänestyksistä parlamentissa.

Falconer
Arvoisa puhemies, selvästikään emme ole samaa mieltä herra Hallamin kanssa. Parlamentilla on oikeutensa näissä asioissa. Siitä juuri suvereniteetissa on kyse. Ensimmäisessä nimenhuutoäänestyksessä minä en äänestänyt, mutta koneeni äänesti. En tiedä, miksi niin kävi. Ehkä jotkut ottivat asiat omiin käsiinsä.
Toisesta kohdasta, te epäsitte minulta oikeuden ilmaista, mihin äänestyksiin halusin osallistua. Haluaisin tiedottaa teille, että osallistuin tiettyihin nimenhuutoäänestyksiin, erityisesti ihmisoikeuskysymyksiä käsitteleviin.
Kolmanneksi otatte varmasti huomioon parlamentin tuntemuksen siitä, että - herra Hallamista huolimatta - jotain on vialla Tanskan parlamentissa - jotain todella pahasti vialla.
Neljänneksi huomasin, että puhemies Gil-Robles ei ollut paikalla parlamentissa äänestysaikana. Oletan, että hänen määrärahoistaan vähennetään 50 %. Viimeiseksi, onnittelen teitä siitä tavasta, jolla olette käsitellyt tätä asiaa tänään.

Ewing
Arvoisa puhemies, työjärjestyksen 163 artiklaa koskeva puheenvuoro. Tämä artikla tekee selväksi sen, että jäsenet voivat ehdottaa muutoksia työjärjestykseen, mutta muutokset käännetään, painetaan, jaetaan ja lähetetään asiasta vastaavaan valiokuntaan, joka tutkii ne ja päättää niiden esittämisestä parlamentille. Se olisi työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja loukkaamattomuutta käsittelevä valiokunta.
Haluaisin myös esittää huomautuksen, että äänestämisen on oltava kaikkein perustavin asia, joka koskettaa parlamentin jäsentä. Se sisältää oikeuden äänestää ja oikeuden olla äänestämättä. Yhdessä kohdassa, herra puhemies, te käytitte ilmausta, että meillä olisi " velvollisuus äänestää" . Minä kiistän tuon. Meillä ei ole velvollisuutta äänestää. Meillä on velvollisuus tietää, mitä äänestys koskee. Sitten on meidän asiamme, äänestämmekö vai emme. Tämä on puuttumista yhteen perusoikeuksista ja se on erittäin vakava asia. Tämä ei ole pelkkä hallinnollinen asia. Tällä on poliittisia seuraamuksia, jotka vaikuttavat meidän oikeuteemme tulla kansalaisten uudelleen valitsemiksi. Ei olisi koskaan saanut tapahtua siten kuin on tapahtunut. Muuten, ryhmiltämme saamassa oudossa ohjeessa ei ole mitään erivapauksia istuntoa johtaville puhemiehille.
Kysyisin, viedäänkö asia työjärjestystä käsittelevään valiokuntaan. Välittömästi. Te näitte parlamentin mielialan. Se ei rajoitu minuun. Ei herätä kunnioitusta, että meille kerrotaan, että meidän on oltava täällä ja meidän on äänestettävä. Se on meidän päätöksemme, ja meidän äänestäjämme päättävät, suoritammeko velvollisuutemme vai emme, eikä parlamentin puhemiehistö.

Puhemies
Arvoisa rouva Ewing, mielestäni me olemme lähes samaa mieltä. Kuten tekin, olin iloinen nähdessäni, että niin monet jäsenistämme olivat täällä ja käyttivät oikeuttaan äänestää tai olla äänestämättä. Annoin esimerkin siitä, mitä jäsenen, joka ei halua äänestää, pitäisi tehdä. Hänen pitäisi kertoa asia istuntoavustajille ja jatkaa istunnossa. Mutta luulen, että te olette samaa mieltä kanssani siitä - ettekä te ole ainoastaan parlamentin äiti vaan myös yksi parlamentin kaikkein aktiivisimmista jäsenistä - että on ilo, että niin monet kollegat ovat mukana näin tärkeässä äänestyksessä.
(Rouva Ewing keskeytti puhemiehen.) Hyvä rouva Ewing, te voitte aivan varmasti ehdottaa muutosta työjärjestykseen. Tähän mennessä ei ole tehty mitään muutoksia.

Papakyriazis
Tänäänkin, niin kuin aina, osallistuin tavallisella tavalla parlamentin työskentelyyn ja osallistuin äänestyksiin (muun muassa nimenhuutoon).
Tänään tunnen kuitenkin olevani sietämättömässä tilanteessa (läsnäolovalvonnan "uudessa järjestelmässä" ): näyttää siltä, että minun pitäisi äänestää vain ja ainoastaan ollakseni "OK" , niin etten menettäisi yhtään rahaa!!!
Pidän tätä tilannetta henkilökohtaisesti loukkaavana. Mielästäni tämä tilanne heikentää Euroopan parlamentin arvovaltaa ja poliittisia mahdollisuuksia.
Esitän jyrkän vastalauseen.
Heksakloorietaanin käytön lopettaminen
Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet komission ehdotuksen puolesta heksakloorietaanin käytön asteittaisesta lopettamisesta muussa metalliteollisuudessa kuin rautametalliteollisuudessa, koska näiden aineiden käytön rajoittaminen on tärkeää ympäristömme huomioonottamisessa. On kuitenkin valitettavaa, että alkuperäinen PARCOMin ehdotus, joka sisälsi tiukempia heksakloorietaanin markkinointiin ja käyttöön liittyviä rajoituksia, on huonontunut poikkeusten myötä. On erittäin ikävää, että näin on käynyt, koska Euroopan parlamentin enemmistö itse ehdotti näiden poikkeuksien tekemistä!
Blakin suositus toiseen käsittelyyn (A4-0051/98)
Titley
Olen iloinen äänestäessäni tämän mietinnön puolesta tänään. Ihmisten suojeleminen työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöihin liittyviltä riskeiltä on elintärkeä terveys- ja turvallisuuskysymys, kun otetaan huomioon useat kansalaisemme, jotka työskentelevät kemikaalien kanssa joka päivä.
On oikein, että komission pitäisi arvioida, kuinka hyvin hallitukset EU: ssa ovat panneet täytäntöön viitteelliset turvallisuusarvot kemikaaleille altistumiselle. Meidän on nähtävä, tarvitaanko pakollisia turvallisuusarvoja varmistamaan, että nuo vaatimukset täytetään.
Tämä mietintö on myös oikeassa vaatiessaan, että ihmisten on saatava työpaikoillaan kunnollista tietoa ja turvallisuuskoulutusta niistä kemikaaleista, joita he käsittelevät. Parhaita turvallisuuslakien täytäntöönpanijoita ovat asioista hyvin perillä olevat henkilökunnan jäsenet, joiden oma turvallisuus on pelissä yhtä lailla kuin niiden tavallisten ihmisten, jotka asuvat lähellä sellaisia yrityksiä, joissa käytetään mahdollisesti vaarallisia kemikaaleja.
Minkään, mitä tehdään EU: n tasolla, ei pitäisi estää jäsenvaltioita menemästä halutessaan pitemmälle niiden asettaessa turvallisuusarvoja työpaikoille. Mutta yhtenäismarkkinoillamme tarvitaan yhteisiä turvallisuutta koskevia vähimmäisvaatimuksia yhtä lailla kuin avointa kilpailuakin. Turvalliset yritykset ovat yleensä myös menestyksekkäitä yrityksiä.
Mannin mietintö (A4-0025/98)
Ephremidis
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Ukrainassa ja muissa entisen Neuvostoliiton tasavalloissa teollisuustuotanto ja sosiaalinen turvaverkko romahtivat ja vaihtotaseen alijäämä kasvoi nopeasti. Tämän tuloksena alueen kansat ajautuivat vakavaan taloudelliseen ahdinkoon. Tämän kehityssuunnan kääntäminen on välttämätöntä, mutta siihen ei riitä jatkuva lainojen myöntäminen. Päinvastoin, lainat lisäävät pitkällä aikavälillä vaihtotaseen alijäämää ja vähentävät Ukrainan tuotantomahdollisuuksia.
Lyhyellä aikavälillä ratkaisun tarjoavien lainojen tehtävä on tosiasiassa rahoittaa eurooppalaisten yritysten vientiä Ukrainaan. Tämän viime vuosien aikana jo kolmannen Ukrainan avustuksen ensisijainen tavoite on viedä maahan eurooppalainen kehitysmalli, Ukrainan markkinoille tunkeutuminen ja maan poliittisen ja sosiaalisen kehityksen valvominen näiden lainojen myöntämiseen liittyvien ehtojen ja lainankäytön jälkivalvonnan kautta.
Ei ole sattuma, että tämä laina myönnetään, tai Euroopan unioni lupaa myöntää sen, vain muutama viikko ennen Ukrainan parlamenttivaaleja. Tarkoituksena on suora sekaantuminen kyseisen maan politiikkaan ja sen talouspolitiikan saaminen valvontaan. Ei ole myöskään sattuma, että laina myönnetään hetkellä, jolloin yhteiskunnallinen vastakkainasettelu on kärjistynyt palkanmaksun ollessa myöhässä jo useita kuukausia.
Omalla kansallani on kokemusta samankaltaisista lainoista, ja meidän on korostettava: "Varo danaolaisia, vaikka he toisivat lahjoja!"
Lopuksi, Tsernobylin ydinvoimalan tuhoutuneen osan turvallisuustilanne sekä muiden osien toiminta ei saa olla veruke Euroopan unionin puuttumiselle Ukrainan sisäisiin asioihin eikä sille, että Ukrainan hallitus ja ukrainalainen mafia riistäisivät varoja, joiden tarkoitus on suojella kansalaisten turvallisuutta ja terveyttä sekä auttaa maata kehittymään. Se ei myöskään saa olla veruke länsimaisten ydinteknologiayritysten aloittamalle kauppasodalle, jonka tekosyy on kansalaisten turvallisuus.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat äänestäneet rouva Mannin mietinnön puolesta, joka käsittelee makrotaloudellista tukea Ukrainalle. Ukrainan taloudellinen tilanne on hyvin vaikea ja meillä EU: ssa on velvollisuus auttaa Ukrainaa ongelmien ratkaisemisessa. Haluamme korostaa, että olemme erittäin huolissamme siitä, ettei Ukraina täytä velvoitetta poistaa kuolemanrangaistusta. Amnesty Internationalilta saatujen tietojen mukaan 264 ihmistä odottaa teloitusta ukrainalaisissa vankiloissa. Samaan aikaan tuomioistuimet jatkavat kuolemantuomion langettamista vielä useammille. Tätä ei voida hyväksyä. Haluamme mitä voimakkaimmin vaatia Ukrainan hallitusta poistamaan kuolemanrangaistuksen ja samalla ryhtymään tarvittaviin toimiin Ukrainan ihmisoikeustilanteen parantamiseksi.

Lindqvist
Olen äänestänyt mietinnön puolesta, mutta mielestäni velkojen maksun on tapahduttava sen arvioinnin perusteella, miten ohjelma Tsernobylin sulkemisesta etenee, toisin sanoen Ukrainan on niin ikään toteutettava osansa Tsernobylin sulkemista koskevasta sopimuksesta ennen rahojen maksamista.

Van Dam
Ukrainassa on käynnissä tuskallinen talouden muutosprosessi. On myönteinen asia, että hinnat on vapautettu, valuuttakurssit on vapautettu, julkisen sektorin vajetta on pienennetty huomattavasti, inflaatio on saatu kuriin ja laaja yksityistämisohjelma on käynnistetty. Kollega Mann esittää kuitenkin oikeutetusti epäilyjä Ukrainan nykyistä taloudellisesta tilanteesta.
Ukrainan uudistusten menestys on jakanut mielipiteitä. IMF suhtautui viime vuoden marraskuussa hyvin myönteisesti Ukrainan tilanteeseen ja jatkoi sen vuoksi lainanantoa. EBRD ei sen sijaan suhtautunut Ukrainaan lainkaan niin myönteisesti ja päätteli, että Ukrainan uudistukset olivat jähmettyneet paikoilleen. Epäilykset Ukrainan talouden uudistamisesta ovat näin ollen aivan oikeutettuja.
Siirtyminen suunnitelmataloudesta vapaaseen markkinatalouteen ei näytä riippuvan pelkästään taloudellisista tekijöistä. Erityisesti riittävä poliittinen perusta on tarpeen, mutta se puuttuu tällä hetkellä Ukrainassa. Uudistusmielisen presidentti Koetsjman ja parlamentin väliset ristiriidat jarruttavat uudistusprosessin kulkua.
Haluan tehdä huomautuksen komission ehdotuksesta. On nostettava esiin kysymys, onko vastuullista antaa tukea myönnettävien lainojen muodossa. Eikö ole olemassa riski, että Ukraina joutuu pitemmällä aikavälillä maksuvaikeuksiin? Mielestämme olisi harkittava, voidaanko osa tuesta antaa lahjoituksina.
Me voimme tästä huolimatta kannattaa Mannin mietintöä ja samalla ehdotusta makrotalouteen kohdistuvan tuen myöntämisestä uudelleen Ukrainalle. Tällä tuella täydennettäisiin kansainvälisten rahoituslaitosten myöntämää tukea ja kahdenvälisten sopimusten perusteella saatavaa tukea. Toivottavasti Ukraina saa tällä tavalla liikkumatilaa jatkaakseen tehokkaasti talousuudistuksia.
Orlandon mietintö (A4-0017/98)
Andersson
Haluan kiittää esittelijää hyvin tehdystä työstä merkityksellisellä alueella taistelussa järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Haluan tämän äänestysselityksen avulla korostaa, että tuen tarkistusehdotusta 29, jossa käsitellään hakijamaita koskevia erityisiä taloudellisia huomioita.

G. Collins
Iloitsen Amsterdamin sopimuksen määräyksestä, joka antaa Euroopan unionille poliittisena kokonaisuutena todellista valtaa taistella järjestäytynyttä rikollisuutta ja huumekauppaa vastaan.
Euroopan unionissa, jossa on sisämarkkinat ja siellä tavaroiden, henkilöiden, palveluiden ja pääoman vapaa liikkuvuus, on tarve lisääntyneeseen poliisivoimien ja oikeusviranomaisten yhteistyöhön taistelussa huumekauppiaita vastaan, jotka voivat helposti matkustella rajattoman Euroopan sisällä.
Oikeus- ja sisäasiainkysymyksissä on ollut merkittävissä määrin yhteistyötä unionin jäsenvaltioiden välillä vuoden 1992 Maastrichtin sopimuksesta lähtien. Kuitenkin näitä määräyksiä on oikeutetusti jäsennetty ja mukautettu uudestaan Amsterdamin sopimuksella, jotta otettaisiin huomioon kansainvälisen rikollisuuden muuttuva luonne.
Amsterdamiin sopimus ryhtyy taisteluun huumekuninkaita vastaan kolmella eri eturivin toimella: - lisätyllä poliisin yhteistyöllä EU: n jäsenvaltioiden välillä, Europolin vahvistetulla toimivallalla ja lisätyllä oikeudellisella yhteistyöllä EU: n jäsenvaltioiden välillä.
Vaikka tuen täysin näitä tehokkaita määräyksiä, joiden avulla taistellaan Euroopan huumekuninkaita vastaan, Amsterdamin sopimuksessa on annettu myös laaja ja tärkeä toimivalta Euroopan unionille sellaisten huumeiden vastaisten ehkäisy- ja tiedotusohjelmien rahoitusta varten, jotka liittyvät huumeiden yleisiin terveysvaaroihin.
Euroopan kansa on saatava vakuuttuneeksi siitä, että ääni Amsterdamin sopimuksen puolesta on ääni, jolla annetaan Euroopan unionille tarvittava toimivalta kansainvälisen huumekaupan ja järjestäytyneen rikollisuuden kaksinkertaisen pahuuden voittamiseksi.

Cushnahan
Puheenjohtajamaa Irlanti piti erittäin tärkeänä järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa. Nämä ehdotukset, joista tällä hetkellä keskustelemme, ovat osa järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan toimintasuunnitelmaa, joka sai alkunsa Dublinin Eurooppa-neuvostossa.
On välttämätöntä, että tarjoamme mahdollisuuksia kokemusten vaihtoon, erityisesti yhteistyön, tiedonkeruun ja koulutuksen aloilla niitä varten, jotka ovat vastuussa kansainvälisen rikollisen toiminnan vastustamisesta Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Valitettavasti, vaikka eri jäsenvaltioiden toimihenkilöiden ja valtion virkamiesten välillä on ollut järjestelmälliset ja säännölliset suhteet perinteisillä EU: n toimivallan aloilla kuten maataloudessa, ympäristöasioissa, sosiaaliasioissa ja niin edelleen, samaa ei voi sanoa niistä, jotka työskentelevät oikeus- ja sisäasiainministeriöissä eri jäsenvaltioissa. Tämä ohjelma auttaa korjaamaan tilanteen.
Kannatan myös herra Orlandon suositusta siitä, että ehdokasvaltioiden edustajat olisi otettava mukaan.
Lopuksi on sopivaa, että tämä ohjelma omistettaisiin italialaisen tuomarin Giovanni Falconen muistolle, jonka kansainväliset rikolliset murhasivat, koska hän puolusti demokratiaa ja oikeusvaltiota heidän rikollisia toimintojaan vastaan. Hänen perintönsä tulee innoittamaan muita jatkamaan taistelua pahuutta vastaan, missä tahansa sitä esiintyykään.

Theonas
Me arvioimme, että taistelussa järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan tulisi keskittyä ennaltaehkäisyyn, ja mielestämme olisi ensiarvoisen tärkeää etsiä järjestäytyneen rikollisuuden syitä maissamme vallitsevan taloudellisen, sosiaalisen ja poliittisen järjestelmän luomasta kasvuperustasta. Meillä on kymmeniä miljoonia työttömiä, kodittomia, nälkää näkeviä sekä yleensä ottaen sosiaalisesti ja yksilötasolla kurjistuneita kansalaisia.
Tämän ongelman yksipuolinen hoitaminen eli kukistaminen on, niin kauan kuin sitä on sovellettu, osoittanut paitsi tehottomuutta myös todellista välinpitämättömyyttä, ellei joku suojele poliisien sekä oikeuslaitoksen ja hallinnon viranomaisten yhteyksiä järjestäytyneeseen rikollisuuteen jopa kaikkein korkeimmalla tasolla.
Ehdotukset, jotka sisältyvät Orlandon mietintöön yhteisestä Falcone-toimintaohjelmasta ovat kylläkin mielenkiintoisia, mutta eivät tosiasiassa muuta ohjelmaa, joka sortuu samaan yleiseen henkeen kuin Amsterdamin sopimus, eli tehottomuuteen, byrokraattisuuteen ja päällekkäisyyteen muiden yhteisten toimien kanssa. Siihen sisältyy myös epäilyttäviä ja vaarallisia määräyksiä, ja jos ne hyväksyttäisiin uudeksi lainsäädännön pohjaksi, ne saattaisivat laajentaa valtuuksia, joita määrittävät perustamissopimus ja kansainväliset sopimukset yhteistyöstä ja poliisiviranomaisten yhteisestä toiminnasta.
Erityisesti vastustamme kaikkia pyrkimyksiä ottaa välillisesti tai välittömästi mukaan yksityisiä turva-alan yrityksiä tai järjestöjä yhteisön toimien määrittämiin menettelyihin ja niiden rahoitusta Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden varoista sekä ennen kaikkea niiden osallistumista elektronisiin tietokantoihin, joita emme hyväksy.
On tietenkin välttämätöntä antaa tarvittavaa koulutusta talousrikosten tutkinnasta, valvomisesta ja torjumisesta vastaaville virkamiehille, sillä huipputeknologian avulla harjoitettava talousrikollisuus liittyy usein kilpailuihin julkisista hankinnoista, tietyissä ammateissa lahjontaan tai kiristykseen ja likaisen rahan pesuun laillistamalla rikollisesta toiminnasta saadut tulot. Välttämätöntä on myös kokemusten vaihto, jotta kansallisten määräysten soveltamista voitaisiin vertailla ja ne saataisiin toimimaan mahdollisimman tehokkaasti.
Valitettavasti silloinkin, kun nämä pyrkimykset eivät liity yleisen mielipiteen harhauttamiseen tai kiihottamiseen, ne saavat vastaansa monikansallisten yritysten voitontavoittelun armottoman lain. Monikansallisilla yrityksillä on ratkaiseva rooli näiden pyrkimysten suuntaamisessa, suunnittelussa ja rajaamisessa.
Wemheuerin mietintö (A4-0049/98)
McMillan-Scott
Haluan merkittäväksi pöytäkirjaan keskustelussa Rosemary Wemheuerin mietinnöstä, joka koskee petosta Euroopan komission PO XXIII: n matkailuyksikössä, syvimmän huoleni ja levottomuuteni siitä, että tämän keskustelun edetessä komission edustajat ovat jatkaneet parlamentin harhaanjohtamista. Komission antamissa lausunnoissa vääristellään tosiasioita ja esitetään komission taholta jatkuvaa peittelyä ja kieltäydytään hyväksymästä sitä, että johtavat virkamiehet yrittävät välttää poliisin rikostutkimuksia heidän epäillyistä rikkomuksistaan ja huonosta hallinnosta.
Tämä ei anna mitään syytä luottaa niihin toimiin, joihin komissio saattaa ryhtyä tulevaisuudessa ja pöytäkirjan on näytettävä, että huolimatta parlamentin jäsenten haluttomuudesta tutkintavaliokunnan perustamista kohtaan vakavia epäilyksiä jää jäljelle.
Viittaan erityisesti luottamukselliseen kirjeeseen, jonka komission silloinen pääsihteeri D.F. Williamson lähetti Ranskan ja Belgian suurlähettiläille Euroopan unioniin, jota nämä ovat käyttäneet tukemaan väitettään, että he todella kutsuivat poliisin.
Belgian poliisi kieltää tämän. Kirje, joka oli päivätty Brysselissä 13. joulukuuta 1994, ei ole muuta kuin virallinen tiedonanto kansallisille viranomaisille siitä, että komissio oli tietoinen tukipalkkioihin liittyvistä väärinkäytöksistä matkailun alalla.
Kuten molemmat kansalliset viranomaiset ovat tehneet parlamentin jäsenille selväksi, kirjeessä ei annettu mitään ohjeita eikä muodollista pyyntöä ryhtyä toimimaan eikä se siten aiheuttanut toimia.
Ensimmäisen selvän valituksen poliisille tein minä Belgian kuninkaalliselle apulaissyyttäjälle (Assistant King's Prosecutor) Dirk Merckzille kirjeellä, joka oli päivätty 11. helmikuuta 1995.

Trizza
Petoksia edesauttavat mekanismit ovat hallinnollisia: suorien avustusten liiallinen suosiminen tarjouskilpailujen sijasta, epäselvät valintamenettelyt, henkilökunnan puutteellinen koulutus, määräysvallan liiallinen delegoiminen.
Luonteeltaan hallinnollisia ovat myös ne tekijät, jotka ovat olleet esteenä lahjontatapausten riittävälle selvittämiselle.
Samoin kuin esittelijät, me tuomitsemme komission asenteen. Se on sekä viivyttänyt tietojen antamista että antanut meille epätäydellisiä tietoja, joilla on pyritty peittelemään petoksen laajuutta, vaikka kyseessä on ollut komission omissa yksiköissä tapahtunut todellinen lahjonta.
Valitettavasti tämä kuuluu yhteisön julkisen ja hallinnollisen toiminnan kulttuuriin, jossa pyritään välttämään arvostelua julkisen kuvamme hyväksi, joka on lopulta - kuten tosiasiat ovat osoittaneet - vahingoittunut kaksin verroin.
Tällä tavalla julkinen mielipide etääntyy yhä kauemmaksi toimielimistä.
Meidän mielestämme on välttämätöntä, että Euroopan parlamentille demokraattisena edustuselimenä annetaan demokraattisen valvonnan toteuttamiseen tarvittavat tehokkaat uudet valtuudet (viittaamme esimerkiksi siihen, että talousarvion valvontavaliokunnalle on annettava vastaavat tiedonsaanti- ja tutkintavaltuudet kuin tutkintavaliokunnalle), joiden avulla komissioon, joka on tähän mennessä tottunut avoimuuden puutteesta kärsivään byrokraattiseen kulttuuriin, voidaan palauttaa vastuullisuuden periaate, jolla komissio saa tehokasta näkyvyyttä ja arvovaltaa.
Näiden näkemysten perusteella olemme valmiita hyväksymään kollegojemme mietinnöt äänestyksessä.
Paillerin mietintö (A4-0034/98)
Le Gallou
Arvoisa puhemies, olennaisin ihmisoikeuksien loukkaus nykypäivän Euroopassa on niiden ihmisten vapauksien loukkaaminen, jotka eivät hyväksy hallitsevaa ideologiaa, olipa kyseessä taloudellinen, kulttuuriin tai joukkoviestimiin liittyvä ideologia.
Olennaisinta ihmisoikeuksien loukkaamista on siis "poliittisesti korrekti" -ajattelutapaan perustuva diktatuuri, joka rajoittaa niiden ihmisten poliittisia vapauksia, jotka haluavat puolustaa kansallista identiteettiään. Varsinkin Ranskassa, Belgiassa, Alankomaissa, Itävallassa ja Saksassa on havaittavissa kansalaisten poliittisten vapauksien loukkauksia mielipiderikoksista nostettujen syytteiden, poliisin tekemien tai poliittis-oikeudellisten vehkeilyjen, julkisten tilaisuuksien kieltämisen, poliittisiin toimipaikkoihin kohdistuvien kiivaiden hyökkäyksien, tai aktiivijäsenten toreilla tai kaupungeissa jakamien lentolehtisten tai virallisen ideologian vastaisten yhdistysten kieltämisen muodossa.
Jossain tietyssä maassa vallitseva ihmisoikeustilanne punnitaan siinä, miten oppositiolle on myönnetty vapauksia. Useissa Euroopan valtioissa oppositio kärsii vapauden puutteesta. Koko maailmalle oppitunteja antavalle Euroopan unionille olisi usein oikein ottaa niitä itsekin vastaan.

Cushnahan
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on protestoinut säännöllisesti muualla maailmassa tapahtuneita ihmisoikeuksien loukkauksia vastaan. Varmistaaksemme, että voimme tehdä niin, tarvitsemme korkeaa moraalia samoin kuin poliittista arvovaltaa, on tärkeää tutkia, onko omissa jäsenvaltioissamme esiintynyt ihmisoikeusloukkauksia vai ei. Omassa maassani on lukuisia kysymyksiä, jotka huolestuttavat minua.
Ensinnäkin se, miten kohtelemme pakolaisia ja turvapaikanhakijoita, jättää paljon toivomisen varaa. Toiseksi olen huolestunut myös seuraamuksista, joita syntyy nykyisestä teollisuuskiistasta Ryanairilla. Ryanairin työntekijöiltä kielletään mahdollisuus järjestää ja pitää yllä ammattiyhdistysedustusta. Yhtiö on reagoinut kohtuulliseen ja lailliseen pyyntöön asenteella, joka muistuttaa Dickensin aikojen työnantajista. Olen hyvin pettynyt, ettei eurooppalainen lainsäädäntö eikä myöskään kansallinen Irlannin lainsäädäntö sisällä suoraan perusoikeuksia ammattiyhdistysjäsenyydestä tai edustuksesta.
Kehottaisin komissaari Flynniä osallistumaan tähän keskusteluun. Hänen olisi kutsuttava kokoon niiden EU-maiden asianomaisten kansallisten viranomaisten kokous, joihin Ryanair tekee lentoja, varmistaakseen, voidaanko niiden kansallista lainsäädäntöä käyttää Ryanairin työntekijöiden oikeuksien turvaamiseen vai ei. Tehtävässään sosiaaliasioiden komissaarina hän voi harkita, mihin muihin toimiin hän voi mahdollisesti ryhtyä päättääkseen tämän kiistan, erityisesti koska se uhkaa Irlannissa sosiaalista kumppanuutta, joka on ollut niin keskeinen Irlannin talouden menestykselle.

Frischenschlager
Arvoisa puhemies, äänestin tämän ihmisoikeuksia koskevan mietinnön puolesta, vaikka ihmisoikeuksien määritelmä sellaisena kuin se tässä mietinnössä esitetään ei ole yhtenevä tarkan, ennemminkin oikeudellisen ihmisoikeuksien määritelmän kanssa. Mielestäni on kuitenkin täysin hyväksyttävää, että sisällytämme poliittisessa keskustelussa esiin tulevat ihmisoikeuksia koskevat poliittiset tavoitteenasettelut sellaiseen mietintöön. Se on syy siihen, että olen tukenut tätä mietintöä ja äänestänyt sen puolesta.

Ahlqvist, Andersson, Lööw ja Theorin
Haluamme kiittää esittelijää monilta osin tärkeästä mietinnöstä. Mielestämme Euroopan unionissa on kiinnitettävä huomiota ihmisoikeuksien kunnioittamiseen. Sitä vastoin olemme sitä mieltä, että Euroopan parlamentin on ennen aiheen tulevia käsittelyjä pidettävä huoli siitä, että kysymykset keskitetään paremmin.
Kyseinen mietintö käsittelee liian monia asioita, mikä tekee mietinnöstä monilta osin liian yleistävän. Se, mitä voidaan pitää perusteltuna arvosteluna yhden tai muutaman jäsenvaltion olosuhteisiin nähden, voi toisista jäsenvaltioista näyttää perustelemattomilta mielipiteitä, joista ei käy ilmi, mitä oikein tarkoitetaan. Turvapaikkapolitiikkaan liittyvät kysymykset sekä kysymys sen kieltämisestä, että kunnat kieltävät kerjäämisen ovat esimerkkejä tästä.
Kannatamme voimakkaasti humaania ja anteliasta turvapaikkapolitiikkaa. Lisäksi olemme sitä mieltä, että on taisteltava sellaisia yhteiskuntaongelmia vastaan, jotka johtavat siihen, että ihmiset joutuvat hankkimaan elantonsa kerjäämällä. Yhden tai muutaman maan turvapaikkapolitiikassa havaitut puutteet eivät voi kuitenkaan muodostaa perustaa vaatimukselle toimenpiteistä, jotka koskevat kaikkia jäsenvaltioita. Maiden väliset erot ovat lisäksi liian suuria. Mitä kerjäämiseen tulee on kunnioitettava erilaisuutta jäsenvaltioiden kyvyssä käsitellä köyhyysproblematiikkaa. Haluamme erityisesti tukea tarkistusehdotuksia 36 ja 41. Mietinnön 86 kohdassa esitettyä prostituutiota koskevaa näkökantaa ei voida missään tapauksessa hyväksyä.
Lopuksi haluamme korostaa, että tuemme mietinnön selvää irtisanoutumista rasismista ja ulkomaalaisvihasta.

Blokland
Perusihmisoikeuksien kunnioittaminen unionissa on vakava asia erityisesti siksi, että uskottavuutemme unionin ulkopuolella saattaa tulla kyseenalaiseksi, jos emme itse kunnioita ihmisoikeuksia. Minusta on siksi ikävää, että minun täytyy jälleen tänään äänestää mietintöä vastaan kuten edellisinäkin vuosina.
En äänestä tätä mietintöä vastaan sen vuoksi, että olisin kaikesta siinä esitetystä eri mieltä, vaan sen vuoksi, että mielestäni sen periaatteet horjuttavat unionin uskottavuutta tässä asiassa. Mietintö on saanut vuosien saatossa poliittisesti värittyneen sisällön, jolla on vähän tekemistä Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen mukaisen ihmisoikeuksien kunnioittamisen puolueettoman ja rehellisen seurannan kannalta. Klassiset ihmisoikeudet niputetaan yhteen sosiaalisten, taloudellisten ja kulttuuriin liittyvien oikeuksien kanssa. Sosiaaliset ja taloudelliset oikeudet esitetään perusihmisoikeuksina käyttäen poliittisesti väritettyä sisältöä. Näin tapahtuu myös turvapaikkaoikeuden tapauksessa. Tietysti minä tunnustan turvapaikkaoikeuden olevan yksi perusihmisoikeuksista, mutta sen yksityiskohtainen erittely ei kuuluu tähän mietintöön. Jäsenvaltioilla on asiassa varmasti oikeus omaan politiikkaansa.
Nämä olivat vain muutamia esimerkkejä. Ovatko oikeus avioeroon ja aborttiin todellakin tärkeimpiä ihmisoikeuksia, joita me haluamme näyttää maailmalle? Mihin on kadonnut oikeus elämään, jonka Jumala on meille antanut? Mistä normeista ja arvomaailmasta lähtee tällainen yksipuolinen lähestymistapa? Voisin kuvitella, että kehitysmaissa ei enää voida ottaa meitä lainkaan vakavasti, jos siellä luetaan tällainen mietintö. Minä en ainakaan ottaisi. Suhteellisuus puuttuu, ja poliittisten puolueiden ajatuksista on tehty perusihmisoikeuksia. Ihmisoikeuksien käsite on tässä aivan jotain muuta kuin mitä minä kannatan. Me näemme ihmisoikeudet ensisijaisesti Jumalan antamina oikeuksina, ja tällöin oikeuksia ei voida koskaan vaatia kunnioittamatta velvollisuuksia. Tämän vuoksi kollegani Rijk van Dam ja minä olemme loppujen lopuksi äänestäneet tätä mietintöä vastaan.

Fayot
Mietintö saa hyvin suurelta osin hyväksyntäni, vaikka siitä saa joskus sellaisen vaikutelman, että se on kaikki maailman hyvät aikomukset kattava sillisalaatti.
Mutta on tietenkin hyödyllistä, ottaen huomioon joissakin jäsenvaltioissa esiintyvät huolestuttavat poliittiset suuntaukset (muukalaisvihamieliset, rasistiset, kansallismieliset), jotta parlamentti pohtisi kerran vuodessa perusteellisesti kaikkia näitä ongelmia.
Haluaisin osaltani antaa tunnustuksen erityisesti mietinnön köyhyyttä käsittelevälle osalle. Kun Euroopan unionissa on köyhiä 16 % (eli yli 57 miljoonaa) köyhyyden määritelmän mukaan (tulot vähemmän kuin puolet keskitulosta kussakin maassa), Euroopan unionissa, yhdessä maailman rikkaimmista alueista, kurjuus kohoaa sellaiselle tasolle, jota ei voida hyväksyä. Köyhyys liittyy yhteiskunnalliseen syrjäytymiseen, siis työttömyyteen, jota Eurooppa ei kykene hillitsemään.
Kannatan esittelijää hänen syyttäessään ponnekkaasti joitakin valtioita, etenkin Saksaa, jotka torjuvat EU: n köyhyyttä koskevat toimintaohjelmat. Se ei ennusta hyvää Luxemburgin työllisyyshuippukokouksen suositusten täytäntöönpanolle.
Kannatan häntä myös hänen vaatiessaan talouskasvua ja ostovoimaa sekä työllisyyttä edistävää politiikkaa.

Gahrton, Holm ja Lindholm
Ihmisoikeuksien turvaaminen ja niiden kunnioittaminen on luonnollisesti itsestäänselvää Euroopan parlamentin jäsenille. Sen vuoksi äänestämme myös mietinnön kokonaisuuden puolesta.
Valitettavasti se sisältää myös joukon vaatimuksia ja heikkouksia, joista emme ole samaa mieltä, esimerkiksi seuraavat:
Mielestämme EU: n ei tule liittyä Euroopan neuvoston sopimukseen, koska se vaatisi, että EU: sta tulisi juridinen henkilö - valtio.-Mielestämme palkkoja, sosiaalisia hyvinvointijärjestelmiä jne. ei tule säädellä yhteisötasolla. Sitä vastoin pitäisi olla itsestään selvää, että jäsenvaltiot ponnistelisivat vielä enemmän noudattaakseen allekirjoitettuja kansainvälisiä sopimuksia.-Emme yhdy mietinnön prostituutiota koskevaan näkökantaan, emmekä väittämään, että aikuiset "vapaaehtoisesti valitsevat prostituution ammatilliseksi toiminnaksi" emmekä siihen, että neuvoston pitää suunnitella toimenpiteitä ja mahdollisesti säännellä niitä.-Otamme etäisyyttä 127 kohtaan, joka on liian epäselvä ja jättää paljon tulkinnan varaan, mikä taas aiheuttaa uhkan uskonnonvapauden rajoittamisesta.Yleisesti ottaen voidaan sanoa, että mietintö sisältää joukon kehotuksia ja vaatimuksia, joita ei voida pitää ihmisoikeuksina vaan pikemminkin yleispoliittisina näkökantoina.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Euroopan parlamentin Tanskan sosiaalidemokraatit ovat äänestäneet sen mietinnön puolesta, jossa otetaan kantaa EU: n vuoden 1996 ihmisoikeustilanteeseen. On erittäin hyvä perinne, että Euroopan parlamentti huolehtii siitä, että kerran vuodessa EU: ssa lakaistaan ensiksi puhtaaksi oman portaikon edusta. Ettei se kuitenkaan jäisi tyhjänpäiväiseksi toimeksi, meidän on tarkennettava arvosteluamme ja tartuttava vakaviin ja ajankohtaisiin tilanteisiin. On erittäin valitettavaa, että kahdessa niistä tapauksesta, joista Tanskaa arvosteltiin, ei ole ajankohtaista asiaa. Työhön pakottamista koskevia määräyksiä Tanskan rikoslaissa ei ole koskaan käytetty ja niitä ollaan poistamassa laista. Myös virkamiesten puutteellista lakko-oikeutta koskevaa järjestelmää ollaan niin ikään muuttamassa.
Tanskaa arvostellaan myös closed shop -sopimusten sallimisesta. On aiheellista huomauttaa, että toisaalta Tanska ei ole saanut kehotusta Euroopan asiantuntijakomitealta ja toisaalta closed shop -sopimukset ovat juuri tulleet laillisiksi Tanskassa erään tuomion yhteydessä. Closed shop -sopimukset käsittelevät oikeutta tehdä kollektiivisopimuksia, palkansaajien perusoikeuksia irtisanomisvaroituksiin, vähimmäispalkkaan, työeläkkeeseen jne. Closed shop -sopimukset muodostavat perustan sille, että Tanskassa vallitsevat rauhalliset ja hyvin toimivat työmarkkinat, joilla hukkaan menneiden työpäivien määrä on ennätyksellisen pieni.
Sen vuoksi on valitettavaa, että Euroopan parlamentin porvarilliset voimat ajavat poliittista populismia näin tärkeässä EU: n ihmisoikeuksien kertomuksessa. Unionin sisältä löytyy kauhistuttava määrä vakavia esimerkkejä ihmisoikeuksien loukkaamisesta. EU: n kansalaisia syrjitään päivittäin etnisen taustan, uskonnon, seksuaalisuuden tai vammaisuuden vuoksi. Tähän syrjintään meidän on kiinnitettävä huomiota EU: n ihmisoikeuksia käsittelevän vuosittaisen kertomuksen yhteydessä.

Lindqvist
Taistelu ihmisoikeuksien puolesta on EU: n ja Euroopan parlamentin tärkeimpiä tehtäviä. Esittelijä Pailler on tehnyt erittäin ansiokasta työtä EU: n ihmisoikeuksia käsittelevällä alueella. Mietinnössä käsite ihmisoikeudet laajennetaan koskemaan myös joukkoa poliittisia asioita, jotka ovat muodoltaan pikemminkin poliittisia ohjelmia, kuten esimerkiksi taloudelliset ja sosiaaliset ongelmat. Vaikka lähes kaikesta tästä voidaankin olla samaa mieltä, voi se helposti vaimentaa kritiikkiä, joka kohdistuu ihmisoikeudellisiin puutteisiin katsottuna YK: n ja Euroopan neuvoston asiasta antaman määritelmän perusteella.
Ohjelman olisi pitänyt ottaa enemmän esille vähemmistöjen oikeuksia, kuten esimerkiksi homoseksuaalien kohtelu Itävallassa, unkarilaisten kohtelu Slovakiassa, perheiden yhdistämiskysymysten puutteet Ruotsissa, mustalaisten kohtelu Unkarissa ja Romaniassa ym. Itsestään selvää ihmisten oikeutta turvallisuuteen kaduilla ja toreilla ei ole käsitelty ollenkaan. Olen kuitenkin äänestänyt mietinnön puolesta, koska arvostelu on enemmänkin muodollista.

Moretti
Hälytys, hälytys, Euroopan kansat! Neuvosto aikoo toteuttaa EU: hun kohdistuvan organisoidun massasiirtolaisuushankkeen.
Suhteettoman, luonnonvastaisesti järjestetyn kansainvaelluksen, jota esitellään virheellisesti yhteisvastuun ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen nimissä.
Unioni ehdottaa meille Euroopan ulkopuolisten kansojen oikeuksien suojelua ja samanaikaisesti se polkee jalkoihinsa yhtä pyhiä Euroopan kansojen oikeuksia.
Tämä unioni puolustaa määrätietoisesti vähemmistöjä, kiertolaiskansoja, niiden ilmaisunvapautta, lehdistön vapautta ja tiedonsaantia. Kaiken tämän minä hyväksyn! Haluaisin kuitenkin, että yhtäläisellä määrätietoisuudella puolustettaisiin myös kaikkien Euroopan kansojen ja kansalaisten oikeuksia ja vapauksia, jotka ovat valinneet meidät edustamaan itseään tähän istuntosaliin.
Unioni unohtaa liian usein Euroopan kansat, irlantilaiset, skotit, flaamit, baskit, katalonialaiset, korsikalaiset ja Po-joen alueen asukkaat ja heidän oikeutetut vapautta ja itsemääräämisoikeutta koskevat vaatimuksensa.
Rakas Eurooppa, koska me alamme puolustaa ja suojella myös omien kansojemme oikeuksia?
Esitän tästä aiheesta lähiaikoina päätöslauselmaesityksen, josta käy ilmi, miten unioni suhtautuu kaikkien Euroopan kansojen oikeuksiin ja vapauksiin.

Ribeiro
Vuosittainen kertomus ihmisoikeuksista Euroopan unionissa ei voi merkitä pelkästään tietyn rituaalin rutiininomaista suorittamista. Sen tähden kollega Aline Paillerin erinomainen mietintö on onnittelun arvoinen, koska siinä osoitetaan hyvin painokkaasti, ettei niin voida menetellä. Ja juuri tuon ansiokkaan tavoitteensa takia se hyväksyttiin kansalaisvapauksien valiokunnassa vain yhden äänen enemmistöllä ja siirrettiin täysistuntokäsittelyyn korjattuna lukuisilla tarkistuksilla, joista muutamissa sitä pyrittiin parantamaan, toisissa taas latistamaan.
Tämä ei tarkoita sitä, etteikö päätöslauselmaesitystä olisi yritetty laatia siten, että se voi ansaita täysistunnon hyväksynnän, sillä siinä ei pyritä niinkään yksimielisyyteen kuin polemisointiin ja suoraan lähestymistapaan; sen tavoitteena on ollut saada aikaan päätöslauselma, joka mahdollistaisi käytännön toimien vahvistamisen ihmisoikeustilanteen parantamiseksi sellaisessa osassa maailmaa, jossa jotkut katsovat olevansa oikeutettuja antamaan oppitunteja ihmisoikeuksista muualla eläville ja unohtavat ne lasikatot, joiden alla he itse ovat.
Todistus yrityksestä saada aikaan ratkaisu, joka olisi kunniaksi Euroopan parlamentille ja johtaisi myös käytännön vaikutuksiin, on siinä, mitä voidaan pitää tietynlaisena epätasapainona perustelujen ja päätöslauselmaesityksen välillä. Pyrkimyksenä on ollut, ettei päätöslauselmaesityksessä olisi mitään sellaista, mikä voisi johtaa perusteluihin sisältyvistä suorista viittauksista. Erityisesti niistä viittauksista, jotka koskevat konkreettisia maita ja tilanteita.
Esimerkiksi Portugali mainitaan useita kertoja perusteluissa - kohdissa, joissa käsitellään lapsityövoiman käyttöä, pidätettyjen tilannetta erityisesti silloin, kun pidätys liittyy huumausaineriippuvuuteen, oikeuskäsittelyjen pitkittymistä - mutta samalla on kuitenkin pidetty tarkka huoli siitä, ettei päätöslauselmaesityksessä ole suoria viittauksia siihen, millä tuo samainen päätöslauselmaesitys perustellaan, jotta sen puolesta voisivat äänestää nekin, jotka kylläkin hyväksyvät periaatteet ja torjuvat tilanteet abstraktilla tasolla, mutta joiden on hyvin vaikeaa tuomita ne siinä tapauksessa, että he tuntevat syytösten kohdistuvan myös itseensä... tai todella ovat syyllisiä.
Lopuksi tahtoisin tähdentää erästä näkökohtaa, joka on käynyt hyvin selväksi sekä komissiossa että täysistunnossa käydyssä keskustelussa. Kyse on ihmisoikeuksien käsitteestä. Olemme täysin samaa mieltä mietinnön laatijan kanssa, joka omaksuu tuon käsitteen sen laajimmassa merkityksessä eikä siis irrota ihmisoikeuksia taloudesta, ikään kuin sosiaalisilla oikeuksilla, kuten oikeudella työhön, asuntoon, koulutukseen, sosiaaliseen suojeluun ja kulttuuriin ei olisi mitään tekemistä sen talouspolitiikan kanssa, joka on valittu palvelemaan tiettyjä yksityisiä taloudellisia ja rahoituksellisia etuja. Emme myöskään hyväksy sitä, että mietinnön laatijan kanta pyritään kumoamaan eräänlaisella valheellisella symmetrialla, jossa ihmisen oikeus työhön rinnastetaan niin sanottuun yrittämisen oikeuteen ja vapauteen, joka perustuu työvoiman riistoon, ikään kuin riisto olisi vain joidenkuiden miesten ja naisten oikeus ja sellaisena samanarvoinen kuin kaikkien miesten ja naisten oikeus ihmisarvoiseen elämään niistä lähtökohdista käsin, joista he antavat oman panoksensa sosiaaliseen kokonaisuuteen.

Sandbæk, Bonde ja Lis Jensen
Tämän äänestysselityksen allekirjoittajat voivat täysin tukea Paillerin mietinnön 52 ja 59 kohdan sisältöä lukuun ottamatta asioita, jotka käsittelevät vaatimusta järjestäytymisoikeudesta ja ammattiyhdistysoikeudesta. Todellisuudessa näiden määräysten toteutus horjuttaisi Tanskan hyvintoimivaa ammattiyhdistysjärjestelmää ja siihen liittyviä oikeuksia. Sen vuoksi emme voi äänestää 52 ja 59 kohdan puolesta, vaikka niiden sisältö on muuten hyvä.
Mielestämme on myös tarpeetonta, että EU liittyisi Euroopan ihmisoikeussopimukseen, koska se rinnastaisi EU: n ja Euroopan itsenäiset valtiot. Tämä olisi jälleen yksi yritys saada EU esiintymään itsenäisenä valtiona, kehitys, jota emme voi tukea. Saman aikaisesti EU: n tekemä Euroopan ihmisoikeussopimuksen ratifiointi merkitsisi sopimuksen arvon vesittymistä ja johtaisi siihen, että Euroopan valtiot voisivat kiinnittää vähemmän huomiota siihen, täyttävätkö ne sopimuksen vaatimukset.

Vanhecke
Parlamentti yleisesti ja erityisesti kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunta ovat osoittaneet vakavuuden puutetta antaessaan ihmisoikeuksia koskevan mietinnön erään Ranskan kommunistipuolueeseen kuuluvan jäsenen tehtäväksi. Tämä huomautus ei ole tarkoitettu henkilökohtaiseksi. Haluan vain todeta, että mietinnön laatija on katsonut tarpeelliseksi täyttää tämän mietinnön marxilais-leniniläisillä ajatuksilla, jotka eivät kuulu asiaan.
Ihmisoikeuksista puhuttaessa halutaan vieläpä kaventaa kaikkien niiden mielipiteenilmaisun vapautta, jotka eivät ole samaa mieltä monikulttuurisuudesta. Rouva Pailler ei ole näköjään oppinut mitään edustamansa kommunistisen ideologian raa'asta todellisuudesta. Hän haluaa taata mielipiteenilmaisun vapauden vain niille, jotka ovat hänen kanssaan samaa mieltä. Muiden on sitten vaiettava, tai heitä rangaistaan. Lukiessani mietintöä en enää lainkaan ihmettele, miksi Ranskan kommunistipuolue ei ole tähän mennessä ottanut yhtään etäisyyttä lähimenneisyytemme pahimpiin kommunistien rikoksiin. En myöskään enää lainkaan ihmettele sitä, että sosialistiryhmä kannattaa tätä Paillerin mietintöä.
Sosialistit ovat aina olleet innokkaita kommunistien myötäilijöitä, toiset vakaumuksensa vuoksi ja toiset varoakseen tarkasti ylittämästä poliittisen korrektiuden rajoja. Rouva Pailler haluaa nyt rajoittaa mielipiteenilmaisun vapautta tässä parlamentissa ihmisoikeuksien nimissä. Häntä ja kuten myös hänen kollegoitaan Schultzia ja Fordia häiritsee, kun tässä salissa pari Vlaams Blok- ja Front National -puolueiden jäsentä pääsee esittämään toisinajattelijan ajatuksia muutaman hassun minuutin ajan. On erittäin tyypillistä, että juuri ihmisoikeuksia koskevassa mietinnössä voidaan vaatia tukkimaan demokraattisesti valittujen parlamentin jäsenten suut itse parlamentissa. On myös tyypillistä, että kukaan kristillisdemokraattien tai liberaalien jäsenistä ei ole asettunut vastustamaan näitä ehdotuksia keskustelun aikana. He äänestävät ehkä vastaan, mutta heillä ei ole rohkeutta sanoa sitä suoraan.
Juuri tällainen pelkuruus mahdollistaa totalitaaristen järjestelmien muodostumisen.

Wibe
Tähän aiheeseen liittyvässä mietinnössä on mielestäni käsiteltävä loukkauksia, jotka kohdistuvat niihin perustaviin ihmisoikeuksiin, kuten sananvapauteen, painovapauteen, uskonnonvapauteen ja järjestäytymisvapauteen. Samoin siinä on tutkittava ja huomautettava, jos esimerkiksi oikeus asianajajan apuun tai oikeus aseettomaan palveluksen suorittamiseen ei toteudu EU: n jäsenvaltioissa. Mutta se, että tämän mietinnön mukainen käsite laajennettaisiin koskemaan Euroopan lapsen oikeuksien päivän perustamista, orjuuden poistamisen 150-vuotispäivän järjestämistä ym. ei kuulu tämän aiheen piiriin. Euroopan päivien järjestäminen viittaa ainoastaan yritykseen luoda yhteinen kulttuuri "Euroopan yhdysvaltojen" luomisen helpottamiseksi. Se ei kuulu tämän aiheen piiriin. "Ihmisoikeuksilla" on kansainvälisissä yhteyksissä suhteellisen yksiselitteinen sisältö.
Kertomuksen 56 kohdassa tuomitaan kunnat, jotka kieltävät kerjäämisen omalla alueellaan. Jos asia ilmaistaan mietinnössä niin, sisältyy siihen se, että kerjääminen hyväksytään osalle kansalaisista tulonhankintamuotona. Sitä en voi hyväksyä. Kerjäämistä ei pidä esiintyä yhteiskunnassa. Perusturva on taattava jokaiselle kansalaiselle yhteiskunnan sosiaalipalveluiden avulla.
Kertomuksen 85 kohdassa jäsenvaltioita kehotetaan tarkistamaan voimassa olevat pakkosterilisaation sallivat säädökset ja siinä vaaditaan, että pakkosterilisaatio kielletään tilapäisesti niin pitkäksi aikaa, kunnes tarkistustyö on päättynyt. Tässä yhteydessä on todettava, että pakkosterilisaatio kiellettiin Ruotsissa jo vuonna 1975.
Tässä laajassa mietinnössä on muutenkin muita muotoiluja, joiden ei pitäisi olla mukana tai jotka joka tapauksessa olisi pitänyt muotoilla toisin. Kuten kertomusluonnoksen muotoilu, jossa jäsenvaltioita ja neuvostoa kehotetaan "toteuttamaan toimenpiteitä, joilla suojellaan /.../ aikuiset henkilöt, jotka vapaaehtoisesti valitsevat prostituution ammatilliseksi toiminnaksi ja harkitsemaan tämän toiminnan sääntelyä" . Ruotsissa laadittiin tätä asiaa koskevat säännökset jo 1900-luvun alussa tavalla, joka on yhtäpitävä mietinnön tarkoitusten kanssa. Se osoittautui täysin epäonnistuneeksi politiikaksi.

Puhemies
Äänestysaika on täten päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo 13.35 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Corbett
Muita parlamentin kokouksia ei pitäisi olla menossa juuri tällä hetkellä, kun me olemme täysistunnossa ja kuulemme pian erittäin tärkeän julkilausuman neuvoston puheenjohtajalta. Minusta vaikuttaa - ja voimme nähdä sen katselemalla ympärillemme - että itse asiassa monia muitakin tapahtumia on meneillään tällä hetkellä. Eikä pelkästään useita poliittisten ryhmien välisten työryhmien kokouksia: esimerkiksi tullivapautta käsittelevä työryhmä, joka yrittää heikentää Euroopan unionin kestävää poliittista asemaa. Voitteko tutkia tätä tilannetta ja varmistaa, että tulevaisuudessa yksikään parlamentin toimielin, ja mikäli mahdollista, yksikään epävirallinen poliittisten ryhmien välinen työryhmä ei saa kokoontua strategisina aikoina, jotka olemme päättäneet pitää vapaina sellaisista kokouksista.

Puhemies
Herra Corbett, olette aivan oikeassa siinä, ettei yhdenkään parlamentin toimielimen pitäisi kokoontua tähän aikaan, mutta kuten tiedätte, puhemiehellä ei ole valtaa poliittisten ryhmien välisiin työryhmiin nähden, jotka ovat epävirallisia järjestöjä.

Ympäristöpolitiikka Kioton huippukokouksen jälkeen
Puhemies
Esityslistalla ovat seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat ympäristöpolitiikasta ja erityisesti ilmastonmuutoksesta Kioton huippukokouksen jälkeen.

Prescott
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, arvoisat jäsenet, heti alussa te asetatte minut, entisen merimiehen, vaikean pulman eteen. Mitä tulee laivaliikenteeseen, voin vakuuttaa teille, että olen huolestunut verovapaudesta ja sen aiheuttamista seurauksista. Joten, samalla kun tahtoisin teidän kuulevan puheet, joita meidän on pidettävä Kiotosta, haluan teidän myös kohdistavan huomionne tuon verovapautta koskevan määräyksen seurauksiin matkustajille. En sano enempää, etten saata itseäni hankaluuksiin valtiovarainministerien kanssa näistä asioista - mutta minulla on ollut mahdollisuus esittää tämä huomautus, ja toivon, että komissaari on hyväksynyt sen.
Minulla on ilo ja kunnia saada puhutella teitä tänään sekä neuvoston puheenjohtajana että Britannian Labour-puolueen entisenä johtajana, Euroopan parlamentin sosialistiryhmän varapuheenjohtajana, tosin eittämättä aikoina, jolloin ei äänestetty ja jo jokin aika sitten. Britannialla on etuoikeus olla Euroopan unionin puheenjohtajamaa aikana, joka on tärkeä, erityisesti kasvavien ympäristöongelmien osalta. Nämä ongelmat, kuten tiedämme, ovat usein ihmisten aiheuttamia. Ne voidaan tavallisesti ratkaista ainoastaan yhteisen lähestymistavan avulla. Kioto näytti meille, kuinka Euroopan unioni voi johtaa maailmaa, kun etsitään ratkaisua maailmanlaajuisiin ongelmiin.
Olin yksi niistä, jotka olivat useiden muiden jäsenten tavoin mukana troikassa ja Euroopan ympäristöasioita käsittelevässä neuvostossa, älkääkä yhtään epäilkö sitä: Eurooppa oli neuvottelujen osapuolena merkittävä voima toimiessaan yhdessä maailmanlaajuisen ratkaisun saavuttamiseksi. En usko, että sitä voitaisiin aliarvioida. Komissio vahvistaa, että EU: lla oli erittäin tärkeä vaikutus tämän sopimuksen varmistamisessa.
Työskentelemällä tiiviisti Euroopan parlamentin kanssa uskomme, että voimme todella vaikuttaa ympäristöön ja parantaa ihmisten elämänlaatua Euroopan unionissa. Ihailen suuresti ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokuntaanne sen rakentavista ja erittäin laajoista mietinnöistä. Esimerkiksi valiokunta asettaa tärkeäksi prioriteetiksi kunnianhimoisen ohjelman vedenlaatua koskevan lainsäädännön tarkastelusta ja ajan tasalle saattamisesta. Odotan todellakin innokkaana paluuta takaisin parlamenttiin puheenjohtajuutemme aikana. Ken Collinsin toimiessa puheenjohtajana tiedän, että valiokunta jatkaa komission pitämistä varpaisillaan. (Näinhän minun piti sanoa, Ken, eikö vain?)
Olemme asettaneet Britannian puheenjohtajakauden painopistealueiksi kolme aihetta, jotka tuottavat Euroopan kansalaisille todellista huolta: työpaikat, rikollisuus ja ympäristö. Haluamme tehdä ympäristöön liittyvistä tärkeistä seikoista Euroopan unionin päätöksentekoprosessissa keskeisiä. Ympäristökysymysten integroiminen kaikkiin Euroopan unionin politiikan aloihin tulee olemaan suuri työ, mutta sellainen työ, joka meidän on kohdattava. Se tulee olemaan jännittävä prosessi ja pitkällä aikavälillä tehokkaampi tuodessaan enemmän vastuuta. Se tulee asettamaan kyseenalaiseksi suuren osan päätöksentekoa koskevista perinteisistä ajattelumalleista. Tämä koskee yhtä lailla kansallisia parlamenttejamme kuin Euroopan unionin päätöksentekoprosessia. Olemme astuneet ison askeleen eteenpäin Amsterdamin sopimuksen myötävaikutuksella ja odotan innokkaana komissaari Bjerregaardin raportoivan Cardiffin Eurooppa-neuvostossa kesäkuussa. Palaan tähän tärkeään kysymykseen myöhemmin.
Olemme myös määritelleet kuusi pääasiallista ympäristökysymystä, joita edistämme puheenjohtajakautemme aikana: kuljetus ja ympäristö - aihe, josta olen erittäin huolestunut oman maani ympäristö- liikenne- ja alueministerinä, titteli monien muiden titteleiden joukossa, joita minulle silloin tällöin annetaan; ilman saastuminen; biodiversiteetti; kalastus; Euroopan unionin laajentuminen; ja ilmastonmuutos.
Tänään tässä keskustelussa keskityn ilmastonmuutokseen, mutta käsittelen lyhyesti muitakin aiheita. Mitä tulee kuljetukseen ja ympäristöön, Britannian uusi hallitus on yhdistänyt kaksi ministeriötämme. Uskomme, että voimme harjoittaa kestävämpää kuljetuspolitiikkaa. Olen ulottanut tämän aloitteen puheenjohtajakaudellemme suunnittelemalla kuljetusta ja ympäristöä yhteisesti käsittelevän neuvoston kokouksen kesäkuuksi, jota edeltäisi epävirallinen kokous huhtikuussa Chesterissä.
Tänä aamuna näin itse Strasbourgissa, kuinka vaikuttavan raitiovaunujärjestelmän avulla puututaan ruuhka- ja saasteongelmiin, jotka vaivaavat niin monia pienempiä ja suurempia kaupunkejamme, ja rohkaistaan julkisen liikenteen ahkerampaan käyttöön ja yksityisautoilun käytön vähentämiseen. Meidän on noudatettava kaksisuuntaista lähestymistapaa. Meidän on vähennettävä autoilun ympäristövaikutuksia. Sen vuoksi Auto Oil -ohjelmalla tulee olemaan tärkeät seuraukset päästöjen vähentämisessä.
Puheenjohtajamaa tulee myös käynnistämään uuden aloitteen epävirallisessa neuvostossa Chesterissä. Sillä edistetään sellaisten ajoneuvojen käyttöä, joiden päästöt ovat alhaiset tai jotka eivät aiheuta lainkaan päästöjä. Se saattaa yhteen eurooppalaiset kaupungit, jotka ovat valmiita myöntämään etuuskohtelun näille ajoneuvoille. Tulemme myös pitämään näyttelyn saastuttamattomien autojen teknologiasta Chesterissä. Olemme kaikki sopineet siitä, että on välttämätöntä leikata kuljetuksen hiilidioksidipäästöjä, jotka kasvavat nopeammin kuin millään muulla alalla. Meidän on edistettävä komission strategiaa uusien autojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi.
Kuitenkin komission neuvottelut vapaaehtoisen sopimuksen saamiseksi Euroopan autoteollisuudelta ovat yhä umpikujassa. Teollisuuden tarjous vähentää päästöjä on riittämätön, ja meidän on tehtävä se selväksi. Jos vapaaehtoista lähestymistapaa ei saada toimimaan, olemme sanoneet, että harkitsemme sääntöihin perustuvia tai verotuksellisia vaihtoehtoja. Olen iloinen, että Michael Meacher, Britannian ympäristöministeri, ja komissaari ovat täällä huomenna autojen hiilidioksidipäästöjä käsittelevässä seminaarissa.
Toinen aiheemme on ilman saastuminen. Vähennyksen saavuttamiseksi on toimittava yhteisössä, kansallisilla ja paikallisilla tasoilla, ja ilman laatua koskeva lisädirektiivi on tärkeimpiä prioriteetteja, kuten Auto Oil -ohjelmakin, jonka olen jo maininnut. Mitä tulee happosateisiin, tarvitaan uusia yhteisön toimia rikkipitoisuuksien vähentämiseksi tietyissä nestemäisissä polttoaineissa. Sopimuksen savuttaminen tulee olemaan yksi kesäkuun ympäristöneuvostomme ensisijaisista tavoitteista.
Kolmas aihe, jota tahdomme edistää, on biodiversiteetti, josta meillä nyt on Euroopan unionin strategia. Tulemme keskustelemaan tästä maaliskuun ympäristöneuvostossa, kun valmistelemme osapuolten välisen konferenssin neljättä kokousta Bratislavaan toukokuuksi. Kalastuksen osalta ympäristön integroiminen on ehdottoman tärkeää. Meidän on tarkasteltava sen kokouksen päätösten seurantatoimia, jonka pitivät North Sea Fisheries ja ympäristöministerit maaliskuussa 1997. Tarkastelu tulee sisältämään toimia liikakalastuksen lopettamiseksi Pohjanmerellä ja tässä on erityisen tärkeää, kansainvälisenä meren vuonna, poistaa vaiheittain käytöstä ulkomeren ajoverkot, jotka tappavat niin monia delfiinejä ja muita lajeja, jotka eivät ole kalastuksen kohteena.
(Suosionosoituksia) Viides aiheemme, nimittäin laajentuminen, keskittyy tärkeiden ympäristökysymysten integroimiseen noiden neuvottelujen aikana.
Lopuksi kaikkein tärkeimmästä aiheesta, ilmastonmuutoksesta, haluaisin kommentoida Kiotossa viime joulukuussa pidettyjä puheita. Kuten parlamentti itse ennusti, Kioton konferenssi oli todellakin vedenjakaja maailmanlaajuisessa keskustelussa ilmastonmuutoksesta. Yksimielisyyden etsiminen 160 maan välillä aiheista, joista ei voinut päättää äänestämällä, oli koko ajan vaikeaa, ja olen varma, että ihmiset ovat siitä hyvin tietoisia tämänkaltaisessa demokraattisessa kokouksessa. Sen vuoksi me kävimme paljon edeltäviä keskusteluja. Komissaari ja monet kollegoistamme neuvottelivat tärkeimpien maiden kanssa ennen Kioton konferenssia. Itse matkustin kaksi kertaa maapallon ympäri ja tapasin kehittyneiden maiden ja kehitysmaiden johtajia, ja jouduin kansalaisjärjestöjen arvostelun kohteeksi, koska aiheutin niin paljon saasteita.
Kiotossa, huolimatta siitä, että tärkeimpien pelaajien alkuasetelmat olivat täysin vastakkaiset, kuten ne todellakin olivat, ankarien neuvottelujen jälkeen saavutimme mielestäni historiallisen sopimuksen. Se ei ollut kaikkea, mitä halusimme, mutta se oli tärkeä, historiallinen, ensimmäinen askel. Meidän ei pitäisi aliarvioida sitä eikä myöskään roolia, joka Euroopan unionilla oli sen aikaansaamisessa. Kehittyneet maat sopivat laillisesti sitovista kasvihuonekaasujen yli 5 %: n päästövähennyksistä. Ja Eurooppa, kuten sanoin, voi olla ylpeä johtavasta roolistaan, joka sillä oli. Troikan ministerit ja komissaari saivat valtavaa kannatusta ja tukea virkamiehiltämme. Pyydän, älkää aliarvioiko sitä: virkamiesten taustajoukkomme oli paras, mikä yhdelläkään neuvottelijaryhmällä olisi voinut olla. Haluaisin merkittäväksi pöytäkirjaan suuren arvostuksemme, koska heidän roolinsa tuon sopimuksen aikaansaamisessa ei ollut pieni.
Haluaisin myös osoittaa kunnioitustani kaikille Euroopan unionin ministereille Kiotossa - ympäristöministereille - joiden solidaarisuudella ja sitoutumisella oli niin elintärkeä rooli Euroopan antamassa panoksessa menestyksekkään sopimuksen varmistamiseen. Kaikki ei ollut helppoa; emme olleet kaikki samaa mieltä; meillä oli erilaisia käsityksiä. Kerran oli sellainen tilanne, että japanilainen ministeri valitti minulle, että " te ette ymmärrä, herra Prescott" , kun yritin taivutella häntä troikan kanssa parempaan sopimukseen, että " minun on selitettävä asia pääministerilleni." Minun oli selitettävä hänelle, että minulla oli 15 pääministerin 15 edustajaa viereisessä huoneessa ja että se oli paljon vaikeampi urakka. Mutta heidän solidaarisuutensa oli tärkeä tekijä siinä, että saimme läpi yhteisen eurooppalaisen lähestymistavan, joka antoi meille sen johtavan aseman noissa ympäristökeskusteluissa ja sopimuksissa. Todellakin kun katsotte sitä, Yhdysvallat suostuteltiin muuttamaan kantansa nollatasosta - vaikka useimmat ihmiset sanoivat, että he eivät muuttaisi kantaansa siitä mihinkään, että se oli heidän viimeinen tarjouksensa. He siirtyivät 7 %: iin. Kanada ja Japani siirtyivät 2, 5 %: sta 6 %: n vähennykseen ja Euroopan unioni asetti huippuvaatimuksen 8 %: n vähennyksestä, tavoite, joka lopulta hyväksyttiin kaikkiaan 26: ssa 38 muusta maasta, jotka osallistuivat tavoitteisiin. Ne hyväksyivät meidän tavoitteemme, ja koska ne tekivät niin, me pystyimme tekemään merkittävän vähennyksen kasvihuonekaasuihin tämän neuvottelun ja sopimuksen ajanjakson osalta.
Menestys Kiotossa ylsi hallitusten väliseen yksimielisyyteen siitä, että ilmastonmuutos on todellinen ja että sille on tehtävä jotain. Kukaan ei enää aseta tiedettä kyseenalaiseksi. On selvää, että meidän on tehtävä jotain. Se oli erityisen selvää Kiotossa. Kuten sanoin aikaisemmin, se on vasta ensimmäinen askel, mutta tärkeä ensimmäinen askel. Se ei ole läheskään riittävä ratkaisemaan ongelmaa pitkällä aikavälillä. Puheenjohtajamaa Britannian ja meidän seuraajiemme, Itävallan, tehtäväksi jää valmistella tärkeää neljättä osapuolten välistä ilmastonmuutoskonferenssia Buenos Airesissa marraskuussa.
Tärkeimmän prioriteetin on oltava Kiotossa keskenjääneiden asioiden vieminen päätökseen, erityisesti pöytäkirjan sääntöjen, jotka koskevat joustoja. Tämä on yhä tärkein rooli, joka Euroopan unionin on täytettävä. Päästökauppa, hiilinielut, yhteinen täytäntöönpano, puhtaan kehityksen järjestelmän vaatimukset on kaikki suunniteltava ja niistä on sovittava. On huomattavia epäilyksiä siitä, että nämä joustot saattavat tarjota mahdollisuuksia tietyille suurille maille tehdä kauppaa velvollisuuksillaan ilman, että ne tekevät mitään kotimaansa talouksille. Euroopan unionin on tehtävä selväksi, että se on ehdotus, jota ei voida hyväksyä; että jokaisella maalla on velvollisuus - erityisesti kehittyneillä kansoilla - tehdä osuutensa leikkauksista omissa kotimaan talouksissaan. Sen vuoksi meidän on varmistettava, että maat saavat aikaan todellisia, kannattavia ja todistettavissa olevia hyötyjä ympäristölle, eivätkä kehitä porsaanreikiä hyväksikäytölle ja väärinkäytölle, jotka heikentäisivät pöytäkirjan tavoitteita. Olen sitä mieltä, että jos nämä säännöt eivät ole tyydyttäviä, maat kieltäytyvät ratifioimasta. Emme saavuta sitä, mikä sai niin hienon alun Kiotossa, ellei meillä ole rohkeutta tehdä selväksi, että tämä ei ole takaovi; nämä eivät ole porsaanreikiä, joiden avulla vältetään sitoutuminen muutosten tekemiseen kotimaan talouksissamme kasvihuonekaasujen vähentämisen saavuttamiseksi, jotta varmistettaisiin sen ilmastonmuutokselle aiheuttamat hyödyt.
Tämän vuoksi todella puskimme eurooppalaista aloitetta - jota me kutsumme uskottavuuden ikkunaksi (the window of credibility) - ostaaksemme aikaa kunnollisen kehyksen paikalleen saamista varten. Käsite uskottavuuden ikkunasta juontaa juurensa siitä oivalluksestamme, että näistä säännöistä ei voitu päästä sopimukseen Kiotossa ajoissa, mutta että ajanjakso maaliskuun allekirjoittamisesta ratifiointiin, kuinka pitkä se sitten onkin, antaa meille tilaisuuden laatia nämä säännöt. Seuraava haaste on nähdä, voimmeko saavuttaa tämän uskottavuuden ikkuna -aloitteessamme. Meidän on nyt todistettava, että nuo säännöt ovat käyttökelpoisia.
Tämän lisäksi meidän on aloitettava keskustelut kehitysmaiden kanssa siitä, miten niiden päästöjä voidaan vähentää tavalla, joka ei ole ristiriidassa niiden pyrkimysten kanssa kohti talouskasvua ja köyhyyden poistamista. Kehitysmaissa esiintyy paljon epäilyksiä siitä, että me haluamme pakottaa ne eritasoiseen talouskasvuun ja erilaiseen teollistumisprosessiin, mikä olisi niille epäedullista. Mutta monet noista maista voivat nähdä, että kasvihuonekaasujen tuottaminen, jota tapahtuu teollistumisen alkuvaiheissa, aiheuttaa yhtä tuhoisan ilmastonmuutoksen kuin kasvihuonekaasut aiheuttavat kehittyneissä maissakin. Olemme antaneet lähtömerkin näyttämällä, että me olemme valmiita toimimaan. Mutta älkää ymmärtäkö väärin: kasvavilla kehitysmailla kuten Kiinalla on osuutensa tehtävänä. Tämä tulee olemaan meille tärkeä asia tarkasteltavaksi. Oli oikein, että me kehittyneinä maina otimme johdon Kiotossa sitoutumalla noihin laillisesti sitoviin tavoitteisiin. Mutta tosiasia on, että Kiina ohittaa Yhdysvallat suurimpana kasvihuonekaasujen tuottajana seuraavien 20 tai 30 vuoden aikana. Meidän on päätettävä, kuinka käsitellä kehitysmaiden päästöjä hyvin oikeudenmukaisella tavalla. Euroopan unionilla on siten mahdollisuus toimia välittäjänä kehittyneiden maiden ja kehitysmaiden välillä. Yhdistynyt kuningaskunta tulee käyttämään puheenjohtajuutta tämän haastavan työohjelman edistämisessä Euroopan unionissa tulevina kuukausina.
Tulemme myös isännöimään useita kansainvälisiä kokouksia: Euroopan unionin ja ASEANin huippukokous huhtikuussa; G8huippukokous toukokuussa; ja EU-USA-huippukokous samassa kuussa. Tulemme varmistamaan, että ilmastonmuutos on hyvin esillä keskustelun esityslistalla.
Puheenjohtajakautemme aikana pidettäviä kahta ympäristöneuvostoa varten meillä on kolme ilmastonmuutosta koskevaa prioriteettia. Ensiksi meidän on jaettava EU: n 8 %: n vähennystavoite jäsenvaltioiden välillä Euroopan kuplamme sääntöjen mukaisesti. Tulen esittämään sopimusehdotuksen kesäkuun neuvostossa.
Toiseksi meidän on päätettävä, mitkä politiikat ja toimet ovat tarpeellisia Euroopan tasolla tuon 8 %: n tavoitteen saavuttamiseksi. Tavoitteen asettaminen on yksi asia; politiikkojen saaminen toteutettua on aivan toinen asia. Meidän on vähitellen kohdattava se. Komission strategia tulee olemaan ehdottoman ratkaiseva tässä.
Kolmanneksi meidän on valmistettava Euroopan unionin kanta Buenos Airesin kansainvälisiin neuvotteluihin myöhemmin tänä vuonna. Se tulee kattamaan Kiotossa keskenjääneet asiat. Asiat kuten päästökauppa, puhtaan kehityksen järjestelmät, nielut ja yhteinen täytäntöönpano kuulostavat aivan sarjalta iskulauseita, mutta ne ovat ehdottoman ratkaisevia, jos Kioto aiotaan saada käännetyksi pyrkimyksiä ja laillisia tavoitteita ja päämääriä sisältävästä lausunnosta lausunnoksi kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisen todellisesta toteuttamisesta, jotta varmistetaan ne ympäristön muutokset, jotka me olemme sitoutuneet saavuttamaan.
Toivon myös, että yhteisö voi allekirjoittaa pöytäkirjan puheenjohtajakautemme aikana. Komissio on esittämässä ehdotusta tästä. Ratifiointi on pitemmän aikavälin asia ja riippuu muun muassa tyydyttävästä edistyksestä kaupankäyntiä koskevien sääntöjen kaltaisissa kysymyksissä. Tekemistä on paljon, mutta tiiviin yhteistyön avulla ja todellakin yhteisen päämäärän avulla, joka jäsenvaltiolla on, yhdessä komission ja yhteisön muiden toimielinten kanssa me voimme ja meidän täytyy onnistua.
Kioto tullaan muistamaan paikkana, jossa maailma oli ratkaisevan päätöksen edessä, teki oikean valinnan ja osoitti halukkuutensa ryhtyä yhteisiin toimiin ja tunnustaa myös sen, että tämä maailma ei kuulu ainoastaan meidän sukupolvellemme: me pidämme siitä huolta lastenlapsiamme varten. Juuri se on velvollisuutemme: luovuttaa edelleen maailma, joka on turvallinen kestävien ympäristöolojen kannalta.
Ilmastonmuutos osoittaa, kuinka tärkeää todella on lähestyä ympäristökysymystä erilaisten politiikkojen kautta. Se korostaa uuden strategian tärkeyttä, jonka mainitsin aikaisemmin ja josta tahtoisin sanoa muutaman sanan. Tämä on lähes haaste päätöksentekoprosesseillemme. Voimme asettaa päämäärät, voimme laatia politiikat, voimme saavuttaa nuo tavoitteet, jotka olemme asettaneet itsellemme. Mutta kuten muutoksen suhteenkin, se on haaste koko päätöksentekoprosessillemme. Voimme saada enemmän aikaan muuttamalla päätöksentekoprosessiamme yhtä suuresti kuin muuttamalla politiikkoja ja asettamalla korkeampia tavoitteita.
Amsterdamin sopimuksessa tämä tunnustetaan ja siinä esitetään uusi vaatimus ympäristö- ja muiden politiikkojen integroimiseksi. Muistan alkuaikani täällä 1970-luvun lopulla parlamentin jäsenenä. Siihen aikaan meillä oli tapana kiistellä, kutsuttiinko sitä istunnoksi vai parlamentiksi. En aio käsitellä tuota argumenttia nyt, sitä kutsutaan selvästikin Euroopan parlamentiksi. Muistan keskustelut noilta ajoilta, kun keskustelimme aluepolitiikasta, ja minä kuuluin satamakaupunkiin, joka oli menettänyt kaikki sen kalastusmahdollisuudet Euroopan unioniin liittymisen yhteydessä: menetimme kaukaiset kalastusalueemme. Halusimme järjestää uudelleen kalastusteollisuuden Hullissa.
Voisin mennä yhteen ministeriöön, josta minulle kerrottaisiin, että voisin saada kalastuksen takia työpaikan menetyksestä johtuvaa korvausta, jotain koulutusta varten, jotain rakenneuudistusta varten ja jotain odottaessani joitakin muita mahdollisuuksia, mutta me emme kyenneet yhdistämään niitä sellaisella integroidulla tavalla, joka olisi kehittänyt sellaisia etuja, jotka tuo teollisuuden muutos tekikin tarpeettomaksi.
Tämä on haaste meille ympäristökysymyksissä. Yhteisöllä on jo viides ympäristöä koskeva toimintaohjelma, joka tekee osan tästä. Tiedän, että paljon enemmän on tehty noiden aikojen jälkeen, ja onnittelen parlamenttia siitä, mitä se on tehnyt. On todennäköistä, että viides ympäristöä koskeva toimintaohjelma saa seuraajan vuoden 2000 jälkeen.
Tällä välin puheenjohtajamaa Yhdistynyt kuningaskunta varmistaa, että ympäristöstä keskustellaan esimerkiksi maataloutta, kalataloutta ja energia-asioita käsittelevissä neuvostoissa, ja se pitää ympäristöä ja kuljetusta yhteisesti käsittelevän neuvoston, jossa aletaan integroida tarvittavia politiikkoja niiden päämäärien savuttamiseksi, joita me olemme asettaneet, ja määritellä, mitä meidän on tehtävä noissa politiikoissa, joista Euroopan unioni päättää.
Hallitusten päämiehet ovat pyytäneet komissiota kehittämään erityisen strategian integraatiosta ja esittämään sen Cardiffin huippukokouksessa kesäkuussa, minkä komissio tulee tekemään. Tiedän, että komissaari Bjerregaard työskentelee tämän asian hyväksi, ja haluaisin esittää vilpittömimmän arvostukseni komissiota kohtaan ja sitä roolia kohtaan, joka hänellä ja hänen osastollaan oli Kioton sopimuksen järjestelyssä. Se oli erittäin hyvä esimerkki siitä, kuinka poliittiset voimat ja komissio voivat työskennellä yhteistyössä tavoitteen saavuttamiseksi, ei ainoastaan Euroopan eduksi, vaan myös paremman maailmanlaajuisen ratkaisun hyväksi.
Sen vuoksi mielestäni tarvitaan strategiaa, joka antaa korkean tason poliittisen sysäyksen integraatiota varten. Odotan, että se tulee tuomaan esiin joitakin tärkeimpiä politiikan alueita, joihin ympäristöasiat on saatava täysin integroitua. Sellaiset alueet kuten esimerkiksi ympäristön muutos, energia ja kuljetus on niin integroitu, ettei voida tehdä päätöksiä yhdellä alueella ilman, että ne vaikuttaisivat toiseenkin. On tärkeää, että ymmärrämme yhdentymisprosessilla voitavan saavuttaa paljon korkeammat tavoitteet kuin käsittelemällä alueita erikseen. Toiveeni on, että tulemme myös ehdottamaan uutta integroitua järjestelmää viedäksemme asioita eteenpäin.
Tämä strategia voidaan nähdä vaiheena 1, ja me tulemme tarvitsemaan vaiheen 2 ja vaiheen 3. Meillä on oltava jotain sen varmistamiseksi, että hallitusten päämiehet ja ministerineuvosto palaavat asiaan säännöllisesti ja että niitä voidaan arvioida niiden toimien perusteella. Se voisi olla eräänlainen säännöllisesti tarkistettava ohjelma ympäristötutkimuksesta, ja odotan innokkaana keskustelua asiasta komissaarin kanssa. Toivon myös keskustelevani siitä myös seuraavien kolmen puheenjohtajamaan kanssa, jotka vievät meidät vuoteen 2000. Niiden, jotka ovat poliittisessa johdossa, on nähtävä kokonaiskuva ja luotava yhteyksiä taloutta, ympäristöä ja sosiaaliasioita koskevissa kysymyksissä. Meidän on päästävä irti tavasta ajatella siten, ettei nähdä kokonaisuutta.
Olemme asettaneet itsellemme vaativan ohjelman puheenjohtajuuskaudellamme, kuten itse asiassa jokainen puheenjohtajamaa oikeutetusti väittää. Mutta tämä heijastaa sitä, kuinka paljon painoa annamme ympäristökysymysten ratkaisemiselle.
Menestys tulee riippumaan hyvin paljon komission, neuvoston ja tämän parlamentin välisestä suhteesta. Toivon, että tämä tulee olemaan tiivis ja antoisa suhde. Minulla on kaikki syyt uskoa, että niin tulee olemaan. Olen iloinen, että minulla on ollut tämä tilaisuus puhua teille tänään ja kiitän teitä siitä, että kuuntelitte minua.
(Voimakkaita suosionosoituksia)
Bjerregaard
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, aivan ensimmäiseksi haluan kiittää John Prescottia hänen huomautuksistaan, jotka käsittelevät puheenjohtajuuskauden ensisijaisia tavoitteita ympäristökysymyksen osalta. Niitä on useita ja ne ovat tärkeitä ja olen erittäin iloinen yhteistyöstä. Haluan myös käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää John Prescottia hänen avustaan Kioton ilmastokonferenssissa. Hän antoi ilmastokeskustelulle väriä ja sisältöä ja henkilökohtaisella panoksellaan tuki sitä, että saimme sen tuloksen siinä asiassa, josta nyt keskustelemme toista kertaa täällä parlamentissa. Minulla oli - kuten muistatte - tilaisuus keskustella tuloksesta heti sen jälkeen, kun palasimme takaisin joulukuussa. Annoin ensimmäisen arviointini siitä, mihin olimme päässeet ja olen myös sitä mieltä, että keskustelu oli silloin hyvä, joten pyrin olemaan ottamatta uudestaan esille asioita, joista silloin keskustelimme.
On selvää, että pöytäkirja merkitsee ensimmäistä ratkaisevaa askelta kohti ilmasto-ongelmien maailmanlaajuista ratkaisua. Teollisuusmaat ovat ensimmäistä kertaa hyväksyneet tekstin, joka sisältää juridisesti sitovia rajoituksia niiden kasvihuonepäästöille ja sen vuoksi meidän olisi nyt huolehdittava siitä, että pöytäkirjan perusteella saadaan aikaan laki ja että toteutuskeinot ovat tehokkaita. Kuten tiedetään, tämä edellyttää, että suuret teollisuusmaat ratifioivat sopimuksen.
On tärkeää - ja sitä myös John Prescott korosti - ettemme unohda kehitysmaita tässä prosessissa. Kioton konferenssi koskee myös niitä. Ne eivät ole, kuten tiedetään, syyllisiä tämänhetkiseen kasvihuonekaasujen kasaantumiseen, mutta niiden on luonnollisesti myös elettävä politiikkamme seurausten mukaan ja sen vuoksi nämä maat ovat tietoisia kestävän kehityksen välttämättömyydestä ja odottavat - mielestäni täysin oikeutetusti - että teollisuusmaat ottavat asiassa ensimmäiset askeleet. Lukuun ottamatta ratifiointia ja muutenkin pohdintoja siitä, milloin olisi poliittisesti viisas ajankohta tällaisen ratifioinnin suorittamiselle, on kuitenkin edelleenkin olemassa monia epävarmuustekijöitä, jotka on ratkaistava.
Mitä on tapahtunut sitten viime kerran ja mitä teemme varmistuaksemme siitä, että Kiotosta jatketaan eteenpäin nopeasti ja tehokkaasti? Ensimmäinen tehtävä on siis valmistella yhteisön taholta tapahtuvaa pöytäkirjan allekirjoitusta. Pöytäkirja on avoin allekirjoitettavaksi 16. maaliskuuta 1998 alkaen 15. maaliskuuta 1999 saakka. Ratkaiseva merkitys on sillä, että me eurooppalaiset, joilla oli johtava asema neuvotteluissa, huolehdimme siitä, että yhteisö allekirjoittaa pöytäkirjan mahdollisimman nopeasti. Lähetämme siten oikeanlaisia signaaleja muille osapuolille, joista jotkut haluaisivat venyttää asian käsittelyä. Se myös selkeyttäisi tilannetta teollisuuden ja muiden taloudellisten toimijoiden ja yhteisön kansalaisten kannalta. Komissio on laatinut ehdotuksen allekirjoitettavaksi ja se annetaan neuvostolle ajoissa, jotta ministerit voivat hyväksyä sen seuraavassa ympäristöneuvostossa 23. maaliskuuta. Toivomme luonnollisesti, että myös jäsenvaltiot allekirjoittavat pöytäkirjan nopeasti.
Myönteistä tulosta, johon Kiotossa päästiin, pidettiin suurelta osin EU: n johtavan aseman ansiona ja - kuten täällä on tänään korostettu - myös erinomaisen troikan ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön ansiona. On tärkeää säilyttää tämä johtava asema etenkin, kun tarkastelemme USA: n tilannetta. Meidän on toimittava kahdella tasolla. EU: n sisällä meidän on varmistuttava siitä, että omat järjestelymme, kuten esimerkiksi taakan jakaminen, muotoutuvat lopulta neuvostossa kesäkuussa ja että voimme laatia strategian velvoitustemme täyttämiseksi. EU: n ulkopuolella meidän on huolehdittava siitä, että kantamme sopii yhteen sen neuvotteluaseman kanssa, johon aiomme päästä Buenos Airesin kokoukseen mennessä. Tällainen johdonmukainen ja yhtenäinen kanta voi myös tulevina kuukausina tukea suhteitamme muihin osapuoliin ja sen vuoksi haluan lyhyesti selostaa tämän strategian eri osia.
Haluaisin parlamentin tavoin nähdä, että EU asettaisi itselleen kunnianhimoisempia tavoitteita ja menisi 8 %: n vähennystä pitemmälle. On tärkeää, että EU pitää kiinni johtavasta asemastaan. Puheenjohtajisto on ilmoittanut toivovansa, että kesäkuun ympäristöneuvostossa päästäisiin yhteisymmärrykseen ja sitä myös John Prescott on täällä tänään korostanut. Tässä yhteydessä on otettava huomioon ne seuraukset, joita kolmen kaasun mukaan ottaminen aiheuttaa. Ennen Kioton konferenssia komissio antoi ilmoituksen, joka osoitti, että yhteisöllä oli merkittävää potentiaalia päästöjen vähentämiseen ilman taloudellisesti negatiivisia seurauksia. Kohdistimme tarkkaavaisuutemme hiilidioksidiin ja osoitimme, että on mahdollista toteuttaa kestävämpi ja puhtaampi energiankäyttö luomalla tiukempia politiikkoja ja toimia sekä oikeita kannustimia. Tarkoituksenani on esittää ilmoitus, jota voidaan käsitellä kesäkuisessa neuvostossa. Siinä haluamme tehdä selkoa kaikista näistä osista ja komission kannasta joustavuusmääräyksiin. Tällä tavoin pystyisimme merkitsemään yhteisön suuntaviivat, kun on aika ryhtyä täyttämään pöytäkirjan velvoitteita.
Tässä yhteydessä annan suurta arvoa sille pöytäkirjan määräykselle, jossa vaaditaan, että teollistuneiden osapuolten on vuonna 2005 pystyttävä todistamaan, että ne ovat edistyneet velvollisuuksiensa täyttämisessä. Tämä tarkoittaa, että meidän on ryhdyttävä toteuttamaan kansallisia politiikkoja ja toimia. Maissa, joissa luullaan, että kaikki voidaan jättää päästökiintiöillä - joista ei ole vielä päätetty - käytävän kaupan varaan, ei pystytä täyttämään niille kuuluvia velvollisuuksia. Joustojärjestelmät eivät voi johtaa suuriin tuloksiin - ehkä eivät mihinkään tuloksiin - tähän määräaikaan mennessä. Pöytäkirjassa on selkeästi päätetty, että nämä mekanismit tukevat maan omia panoksia. Tätä konseptia ei ole tarkemmin määritelty prosenttiosuuksien avulla. Vain yksi joustojärjestelmistä, nimittäin clean development fund -järjestelmän puitteissa tapahtuva luottojen säästö voi astua voimaan ennen ensimmäistä velvoitekautta, joka alkaa 2008.
Joustomääräykset käsittelevät - kuten myös John Prescott korosti - päästörajoilla käytävää kauppaa, puhtaan kehityksen yhteisestä toteutuksesta ja järjestelmästä, niin kutsutusta clean developement fund -järjestelmästä. Komissio on valmistelemassa pöytäkirjan analyysia maaliskuun ympäristöneuvostoon. Siinä paneudutaan tarkemmin moniin näistä kysymyksistä. Analyysi ei kuitenkaan anna vastauksia kaikkeen, koska lähempi taloudellinen ja juridinen työ on edelleen kesken. Meidän on varmistauduttava sekä siitä, että kansainväliset joustotoimia käsittelevät säännöt ovat oikeudenmukaisia ja siitä, että yhteisön ja sisämarkkinoiden erityisasemasta huolehditaan täysin. On erittäin tärkeää, että yhteisö ja sen jäsenvaltiot ratkaisevat nämä ongelmat niin laajalti kuin mahdollista ennen Bonnin kesäkuista valmistelevaa kokousta ja Buenos Airesin marraskuista osapuolten välistä konferenssia.
Pöytäkirja astuu voimaan vasta silloin, kun sen on ratifioinut 55 osapuolta, joiden joukkoon eivät ainoastaan kuulu ne teollisuusmaat, jotka vastaavat yli 55 %: sta näiden maiden hiilidioksidipäästöistä vuonna 1990. USA: n ja Venäjän kanta on tässä ratkaiseva. Nämä kaksi maata vastaavat noin 45 %: sta teollisuusmaiden energiankäytön hiilidioksidipäästöistä vuonna 1990. Mikäli nämä maat eivät ratifioi Kioton pöytäkirjaa, vaarantuu pöytäkirjan voimaantulo. Venäjän reaktio riippuu todennäköisesti USA: n kannasta ja Washingtonista tulleet tiedoksiannot eivät ole hyviä. USA: n olisi nyt kannettava vastuunsa ja ratifioitava pöytäkirja ja meidän on käytettävä yhteisiä voimiamme vaikuttaaksemme niihin. On tärkeää saada USA: n hallitus, kongressi ja kansa vakuuttuneeksi siitä, että pöytäkirja ajaa pitkällä aikavälillä niiden omia etuja ja että USA: n olisi allekirjoitettava ja ratifioitava se mahdollisimman nopeasti. Samalla tavoin meidän on käytettävä hyväksi kaikkia kyseisiä mahdollisuuksia saada Venäjä jakamaan näkökantamme ja olin erittäin iloinen niistä huomautuksista, joita John Prescott teki puheenjohtajiston suunnitelmista ottaa asia esiin eri kokouksissa, jotka pidetään Britannian puheenjohtajuuskaudella. Euroopan parlamentin jäsenillä on myös tärkeä tehtävä tässä yhteydessä. Ratifioinniin avaintekijä näissä maissa voi olla, että pääsemme ratkaisuun useissa tärkeissä kysymyksissä, jotka ovat pöytäkirjassa edelleenkin vailla vastausta, niin sanotuissa joustopäätöksissä, joista olen puhunut hieman jo aikaisemmin.
Mitä kehitysmaihin tulee, yhteisö on aina yrittänyt ottaa huomioon niiden erityisaseman ja tarpeet. Olemme koko ajan painottaneet, että yhteisymmärryksessä Berliinin mandaatin kanssa emme odottaneet, että kehitysmaat osallistuisivat vähennysvelvoitteisiin. Tämä on perusta sille, että olen omasta puolestani iloinen siitä, että emme Kiotossa onnistuneet saamaan lupauksia kehitysmailta yrityksistä huolimatta. Meidän on kuitenkin tunnustettava, että ilmastomuutokset ovat maailmanlaajuinen ongelma, ja että meidän on myöhemmin otettava kehitysmaat mukaan prosessiin. Tässä yhteydessä luulen, että on välttämätöntä, että yhteisö toimii siltana teollisuusmaiden, joilta vaaditaan suurempaa osallistumista nyt, ja kehitysmaiden itsensä välillä. Tässä tarkoituksessa meidän on selitettävä kantamme. Meidän on myös myönnettävä, ettemme voi käsitellä kehitysmaita yhtenä erityisryhmänä. Meidän on otettava huomioon niiden erilaiset näkökulmat ja prioriteetit. Myös tässä asiassa parlamentin tehtävä on tärkeä esimerkiksi AKTEU-yhteiskokouksessa.
Herra puhemies, toivon, että olen tämän selonteon avulla antanut teille joitakin toivomianne vastauksia. Olen yrittänyt antaa teille ajattelemisen aihetta mitä useisiin ratkaistaviin kysymyksiin tulee, kun nyt varmistamme sitä, että Kioton pöytäkirjalla saavutetaan toivottu vaikutus. Luulen, että voin komission tämänhetkisen työn myötä antaa teille lisänäkemyksiä tulevien kuukausien kehitystä ajatellen. Luotan siihen, että parlamentti jatkossakin haluaa tukea sitä komission ja puheenjohtajiston kantaa, jonka olemme tänään kuulleet ja odotan tiivistä työskentelyä niin puheenjohtajiston kuin parlamentin kanssa ennen Buenos Airesin konferenssia.

K. Collins
Arvoisa puhemies, aivan ensimmäiseksi saanen toivottaa tervetulleiksi parlamenttiin ympäristöneuvoston puheenjohtajan ja Yhdistyneen kuningaskunnan varapääministerin ja kiittää häntä hänen ympäristöasioita käsittelevälle valiokunnalle osoittamistaan ystävällisistä kommenteista.
On todella rohkaisevaa nähdä, että Yhdistynyt kuningaskunta on tehnyt ympäristöstä prioriteetin puheenjohtajakaudelleen. Mielestäni se on todellakin erittäin hyvä asia, ja me voimme kaikki kannattaa sitä. Kuitenkin, jos saan sanoa niin, vaikka en halua lannistaa puheenjohtajan pyrkimyksiä seuraavien kuuden kuukauden aikana, tiedän, että hän on hyvin selvillä, että yhden puheenjohtajamaan toiminta voi onnistua ainoastaan, jos siihen sisältyvät seuraavien puheenjohtajamaiden toiminnat. Hänen omasta puheestaan ja siitä, mitä hän on sanonut aikaisemmin, käy ilmi, että hän on hyvin tietoinen siitä samoin kuin tarpeesta toimia yhteistyössä itävaltalaisten, saksalaisten ja sitten suomalaisten kanssa. On kuitenkin korostettava, että puheenjohtajamailla on todella tärkeä rooli sujuvuuden kannalta.
Haluaisin nyt siirtyä ilmastonmuutosta ja ilman laatua koskeviin kysymyksiin, joista jälkimmäinen on kysymys, jonka tiedän kiinnostavan huomattavasti ystävääni ja kollegaani herra Milleriä. On selvää, että ympäristönsuojelu on alueiden rajat ylittävä ja kansainvälinen kysymys. Ilmastonmuutos on sopiva esimerkki asian havainnollistamiseen. Fossiilisten polttoaineiden polttaminen yhdessä jäsenvaltiossa ei vaikuta ainoastaan paikalliseen ilmastoon vaan maailmanlaajuisiin ilmastomalleihin. El Niño -sääilmiö on havainnollinen esimerkki ilmastonmuutoksen mahdollisesta vaikutuksesta maapallon luontoon.
Parlamentti oli erittäin iloinen siitä, että Kiotossa saavutettiin sopimus CO2 -päästöjen vähentämisestä. Kuitenkin pari huomautusta on siitä huolimatta tehtävä. Meidän näkökulmastamme on vahinko, että CO2 -päästöistä sovitut arvot eivät olleet vielä tiukemmat, vaikka ymmärrän täysin sen, miten vaikean tehtävän edessä eurooppalaiset neuvottelijat olivat. Me tarvitsemme nyt kuitenkin nimenomaan sitä, että komissio harkitsee, kuinka aiomme jakaa vastuun CO2 -päästöjen leikkaamisesta. On esitettävä yksityiskohtaisia ehdotuksia, joissa määritellään, kuinka jäsenvaltioiden odotetaan saavuttavan vaatimukset, ja on asetettava yksityiskohtaisia rajoja kullekin jäsenvaltiolle, jotta tiedämme, kuinka aiomme saavuttaa tavoitteemme. Tämä on äärimmäisen kiireellinen ja tärkeä asia. Ilman sitä meillä on näkymä joukosta vaatimuksia, joista on sovittu kautta Euroopan unionin ja jotka perustuvat sopimukseen siitä, että jokainen valtio tulee jakamaan taakan rajojen saavuttamisessa - se niin kutsuttu " kupla" , jonka soveltamiseksi jotkut jäsenvaltiot, jos niiden annetaan tehdä oman mielensä mukaisesti, eivät tee juuri mitään. Jos sallimme tämän tapahtuvan, emme saavuta omia Euroopan unionin tavoitteitamme.
Nämä tärkeät kysymykset on otettava huomioon laajemmalla, maailmanlaajuisella tasolla päästökauppaa koskevan sopimuksen yhteydessä. Kaikki tämä liittyy Auto Oil -ohjelmaan. Se tarkoittaa sitä, että saatetaan yhteen energia- ja kuljetuspolitiikkamme samoin kuin maatalouspolitiikkamme. Meidän on todella saatava integroitua paljon enemmän tärkeitä ympäristökysymyksiä kaikille politiikan aloille.
Amsterdamin sopimusluonnos tarjoaa ratkaisevan ensimmäisen askeleen kohti tätä integraatiota. Meidän on alettava valmistautua Buenos Airesia varten nyt varmistaaksemme, että meillä on selkeä ja johdonmukainen strategia kohdallaan neljättä osapuolten välistä konferenssia (COP 4) varten. Herra Prescottin julkilausuma on hyvä ensimmäinen askel tällä tiellä ja osoittaa puheenjohtajamaan tietoisuuden edistyksen tarpeesta.
Lopuksi toivon, että kun olemme Buenos Airesissa, Euroopan parlamentin valtuuskunta tulee olemaan keskeisemmässä asemassa EU: n valtuuskunnassa kuin Kiotossa, koska parlamentilla on vielä tärkeämpi rooli ympäristöpolitiikassa tulevaisuudessa kuin sillä oli menneisyydessä.

Spencer
Arvoisa puhemies, saanen aloittaa kiittämällä komissaaria sekä hänen tämänpäiväisestä julkilausumastaan että niistä ystävällisistä sanoista, jotka hän lausui Globe-ryhmän jäsenille meidän toimistamme Kiotossa, kun hän puhui tälle parlamentille joulukuussa.
Saanen sitten kääntyä puheenjohtajan puoleen ja kiittää häntä hänen julkilausumastaan ja sanoa, että hän asettaa minut miehenä, joka pitää perinteitä tärkeinä, lähes mahdottomaan asemaan. Perinne, johon viittaan, on tietenkin arvoisa Westminsterin perinne yrittää vastustaa henkilöä, joka istuu vastapäätä. Löydän itseni kiusallisesta tilanteesta, jossa kannatan lähes kaikkea, mitä te teette ilmastonmuutoksen käsittelemisessä. Näen teidät todellakin hyvin lähellä eräänlaista raskaan sarjan John Gummeria, kulkemassa samoja polkuja kuin John kulki ja aiemmat hallitukset kulkivat tässä asiassa.
Sallikaa minun kuitenkin nimenomaan perinteen vuoksi esittää teille ainakin kaksi kohtaa lievästä kritiikistä, oikeastaan kumpikaan niistä ei ole lievä. Ensiksi sanoisin, että yhdyn vaalipiirini merkittävään huoleen siitä hämmennyksestä, lievästi sanottuna, jota on tunnettu tämän hallituksen lähestymistavasta vihreätä vyöhykettä kohtaan. Edustan Surreytä, kreivikuntaa, joka keksi vihreät vyöhykkeet; tämä on suunnattoman tärkeä kysymys meille, ja pyytäisin teitä varmistamaan lausunnossanne kotimaassa, että jos tämä huoli on kohdistettu väärin, ryhdytte toimiin ja rauhoitatte ihmiset nopeasti.
Toiseksi ilmaisisin jonkinasteista huolta suunnanmuutoksesta edellisen hallituksen kantaan nähden, jonka mukaan hiilen käyttöä ja energiantuotantoa oli vähennetty. Minusta vaikuttaa siltä, että ne tavoitteet, jotka meidän on asetettava itsellemme fossiilisten polttoaineiden vähentämisessä, ovat niin tiukat, että vähäinenkin heikkouden osoitus ja lisääntyneen kaasun käytön vähentäminen sen sijaan, että vähennettäisiin hiilen käyttöä, on jotain, josta joudumme maksamaan tulevaisuudessa.
Tuon sanottuani saanen palata kysymykseen Kiotosta. Se oli, kuten Ken Collins on ilmaissut, eräänlainen vuotava ämpäri. Mielestäni on paljon työtä tehtävänä edessä olevina kuukausina, erityisesti sen varmistamiseksi, että työ kokouksen valmistelevissa elimissä tehdään hyvissä ajoin ennen Kiotoa. Kuten te ja minä muistamme Kioton aikaisesta aamusta, sillä on rajansa, mitä voidaan tehdä neuvottelujen muutaman viimeisen tunnin aikana, ellei työtä ole tehty - työtä vuotojen tukkimiseksi, työtä sen selvittämiseksi, kuinka neuvotella kehitysmaiden kanssa, työtä sen eteen, kuinka käsitellä esimerkiksi päästökauppaa.
Mielestäni päästökauppa tulee olemaan meille kaikille vaikein kysymys, josta selviytyä, koska se tulee vaatimaan mullistusta ajattelutavoissamme. Me eurooppalaisina menimme Kiotoon " hyvinä tyyppeinä" ja olimme päättäneet ylläpitää tavoitetta niin kauan kuin mahdollista. Amerikkalaiset ryhtyivät hyvin kyyniseen tehtävään ja olivat päättäneet saada päästökaupan hyväksytyksi. Mielestäni hyvä päästökauppa kannattaa, mutta se tarkoittaa sellaista päästökauppaa, jolla on kunnolliset institutionaaliset puitteet ja joka on tarkan valvonnan alainen. Mitään tuosta valmistavasta työstä ei tehdä parhaillaan. Me unionina olemme se ryhmä maailmassa, jolle on nyt tärkeintä varmistaa, että työ tulee tehdyksi. Toivotan teille kaikkea hyvää ja toivon mielenkiintonne asiaa kohtaan pysyvän yllä eikä ainoastaan Britannian puheenjohtajuuskauden aikana vaan kaikkien niiden kuukausien tai vuosien aikana, jotka työväenhallituksella on jäljellä.

Baldi
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, myös minä yhdyn rouva komissaarille ja neuvostolle esitettyihin kiitoksiin siitä, että parlamenttimme työt on otettu huomioon. Ilmastonmuutoksella on epäilemättä vakavat ja mullistavat seuraukset koko maapallollemme ja kaikkien elollisten olentojen elämälle.
Viime päivinä El Niño on aiheuttanut Tyynenmeren pintavesien epänormaalia lämpenemistä päiväntasaajan alueella, jossa kohtaavat etelästä tulevat lämpimät vedet ja pohjoisen kylmät vedet, sekä voimakkaita myrskyjä ja poikkeuksellisen kovia tuulia. Todelliset katastrofit ovat kohdanneet Tyynenmeren rannikoita, joita ovat piiskanneet aallot, jotka ovat San Franciscossa olleet jopa 8-9 metrin korkuisia. Lisäksi on huomattava, että tällaisissa olosuhteissa ihmisiä on hankala varottaa, koska ennakoimattomat pyörremyrskyt nousevat niin nopeasti.
Tämän vuoksi maailmanlaajuisella tasolla on kiireellisesti päästävä konkreettisiin ja tyydyttävämpiin tuloksiin kasvihuoneilmiötä aiheuttavien päästöjen ja maapallon lämpenemisilmiön osalta.
Joulukuussa 1997 järjestetyssä Kioton konferenssissa otettiin edistysaskelia tähän suuntaan, sillä siellä tunnustettiin, että toimiin on ryhdyttävä maailmanlaajuisesti; Kioton pöytäkirjan tulokset eivät kuitenkaan ole tyydyttäviä, vaikka niitä voitaneen pitää riittävinä.
Jotkut maat suhtautuvat edelleen varauksellisesti kasvihuoneilmiötä aiheuttavien päästöjen vähentämiseen. Tässä kolmannessa konferenssissa unioni sai aikaiseksi aiempaa sitovamman sopimuksen, mutta unionin olisi ratifioitava Kioton pöytäkirja ennen seuraavaa, maaliskuussa 1998 Buenos Airesissa järjestettävää konferenssia sen jälkeen, kun on saatu vahvistettuja tietoja konkreettisten toimien parissa saavutetusta edistyksestä.
Parlamentista on tärkeää saada aikaan myönteistä kehitystä, jotta parametreja, periaatteita ja menetelmiä koskevat sovitut tavoitteet voidaan saavuttaa, ja sen mielestä on erittäin tärkeää, että Euroopan unioni jatkaa vetäjän rooliaan kansainvälisissä neuvotteluissa, jotta saataisiin aikaiseksi yhteinen politiikka meneillään olevan ilmastonmuutoksen pysäyttämiseksi.
Lopuksi Euroopan parlamentin olisi lähetettävä Buenos Airesiin jämerämpi valtuuskunta ja otettava huomioon muissa institutionaalisissa ja kansainvälisissä yhteyksissä, kuten Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden yleiskokouksessa tehdyt työt, koska AKT: hen kuuluvat pienet saarivaltiot kärsivät tällä hetkellä ilmastonmuutoksen tuhoisista seurauksista.

Eisma
Arvoisa puhemies, me olemme esittäneet arvion komission ja neuvoston roolista Kioton neuvottelujen aikana jo joulukuussa, ja nyt toistamme sen. Meidän ei ole syytä olla liian pitkään tyytyväisiä neuvotteluissa saavutettuihin tuloksiin. Meidän täytyy alkaa nyt todella toimia. Sen vuoksi me odotamme jännityneinä komission tiedonantoa siitä, kuinka komissio toimeenpanee Kioton sopimuksen velvoitteita. Sopimuksessa mainitaan kuusi kaasua enemmän kuin näkemässämme alkuperäisessä sopimuksessa, jossa mainittiin kolme kaasua. Haluan kysyä komissiolta, milloin saamme tiedonannon nähdäksemme.
Tässä asiassa täytyy lähteä siitä, että Euroopan unionin kanssa käytyjä ensimmäisiä neuvotteluja pidetään edelleen lähtökohtana. Komissaari on itse sanonut, että rima täytyy asettaa Euroopalle hieman korkeammalle kuin Kiotossa on sovittu. Taakan jakaminen maittain tavoitteiden saavuttamiseksi vaatii hyvin kalliita toimenpiteitä, ja sitä varten tarvitaan suuria yhteiskunnallisia ponnisteluja ja teknisiä läpimurtoja.
Alankomaiden tapauksessa laskelmat osoittavat, että rahaa tarvitaan 10 miljardia ecua ja että liikenteen enimmäisnopeus täytyy laskea 100 kilometriin tunnissa ja että bensiinin valmistevero täytyy kaksinkertaistaa ja niin edelleen. Vaikka näin toimittaisiin, on kuitenkin odotettavissa, että maamme päästöt vuonna 2010 ovat 13 % suuremmat kuin vuonna 1999, kun taas laskun pitäisi olla 10 %. Ero on 23 %. On välttämätöntä, että energiankäytön periaatteita muutetaan ja että tehdään kalliita ratkaisuja hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi ja että viranomaiset lisäävät varoja tällä alueella. Meidän täytyy suorittaa tämä suunnattoman vaikea tehtävä, jos aiomme pitää kiinni siitä, mitä olemme luvanneet.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, komissio esitti loppuvuoden tiedonannossaan - olitte Kiotossa johtavassa asemassa - että on tärkeää ryhtyä pikaisiin ja tehokkaisiin toimenpiteisiin ja että taloudellisesti ja sosiaalisesti on mahdollista vähentää hiilidioksidipäästöt 800 miljoonaan tonniin vuoteen 2010 mennessä. Tämä vastaa suurin piirtein 15 %: a.
On totta, että kun kysymyksessä on kuusi kasvihuonekaasua, voi prosenttiluku vaihdella. Kuten herra Eisma sanoi, olisi ehkä tarpeen nähdä tämä tiedonanto. Pidämme myönteisenä myös sitä, että komissio on laatinut tiedonannon biodiversiteetin suojelemisesta sekä sitä, että rouva komissaari puolustaa Cardiffissa ympäristöpolitiikan integroimista kaikkiin eurooppalaisiin politiikan aloihin. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että kaikki on sidoksissa toisiinsa ja että jos emme kykene menemään Argentiinaan jälleen kerran johtavassa asemassa, kannattaen selkeätä ja avointa kasvihuonekaasujen vähentämistä, jos emme samalla pysty toteuttamaan vuonna 2000 jo selvästi rajattua NATURA-verkkoa ja biodiversiteetin suojelutoimia ja ennen kaikkea, jos emme kykene sisällyttämään ympäristötoimia muihin Euroopan unionin politiikkoihin, tulee edistyminen minkä tahansa asetetun tavoitteen suhteen olemaan vaikeaa.
Päivästä toiseen näemme, kuinka kuljetusalalla, maataloudessa ja muilla aloilla otetaan käyttöön toimia, jotka ovat räikeässä ristiriidassa ympäristönsuojelun kanssa. Päivästä toiseen näemme myös omissa maissamme, miten ryhdytään täsmällisiin toimenpiteisiin, jotka ovat ristiriidassa lopullisten päämääriemme kanssa. Sen vuoksi tavanomaisesti energisen komissaarin pitäisi mielestäni puolustaa Cardiffissa kertakaikkisen selvästi sitä, että Euroopan unionin tulisi sisällyttää ympäristötoimet kaikkiin Euroopan politiikan aloihin siten, että se ei olisi taas pelkkä lausahdus ja että se toteutettaisiin käytännössä tehokkaasti.

Lannoye
Arvoisa puhemies, kaikki puhujat, tai melkein kaikki, huomauttivat siitä seikasta, että meillä on ensimmäistä kertaa käytössämme velvoittava sitoumuskehys kansainvälisellä tasolla ja kannatan tätä myönteistä toteamusta.
Tämän sanottuani toteamusta on kuitenkin suhteellistettava välittömästi verrattuna siihen tavoitteeseen, jonka pitäisi olla ilmaston vakauttaminen. Luvut, joiden osalta päästiin yksimielisyyteen, ovat todellakin hyvin varovaisia. Se on lisäsyy olla valppaana, mitä niiden seikkojen tarkkailuun, tutkimiseen ja määrittämiseen tulee, jotka voivat muodostua todellisiksi verukkeiksi välttyä tältä velvoittavalta kehykseltä - tarkoitan joustotoimia (päästöoikeuskauppa, hiilen hinnan arviointi), joita on hyvin vaikea arvioida määrällisesti. Komissiolle ja neuvostolle lankeaa siis aktiivinen osa neuvotteluja jatkettaessa.
Luulen, että jos haluamme olla uskottavia Euroopan unionin tasolla, on tärkeää noudattaa itsellemme asettamiamme tavoitteita, enkä ymmärrä, miksi - se on joka tapauksessa ryhmäni kanta - emme hyväksyisi lähtökannaksi komission viime lokakuussa antamaa julkilausumaa, jossa se väitti: voimme helposti päästä 15 %: n päästövähennykseen vuoteen 2010 mennessä pienin taloudellisin kustannuksin, kunhan vain käytämme sopivia tekniikoita ja politiikkoja. On jopa mahdollista saada aikaan taloudellista voittoa, komissio lisäsi.
Tältä pohjalta olemme sitä mieltä, että jäsenvaltioille on määriteltävä välittömästi velvoittavia sitoumuksia, eikä meidän pidä tyytyä valkoiseen kirjaan eikä jäsenvaltioille annettaviin suosituksiin, vaan meidän on nojauduttava todellisiin direktiiveihin. Uskon, että näin meistä tulee todella uskottavia kansainvälisten kumppaniemme silmissä.
Haluaisin lisätä sanan siitä seikasta, että kansainvälisissä neuvotteluissa, laajentumisneuvotteluista alkaen, on aivan olennaista keskustella niistä velvoitteista, joita haluamme noudattaa näiden Kioton sopimusten osalta ja ajattelen varsinkin sitä suurneuvottelua sijoituksia koskevasta monenkeskisestä sopimuksesta, josta puhutaan nykyisin paljon. Etsisimme siitä turhaan viittausta tähän valtavaan ongelmaan, jota olemme käsitelleet täällä jo muutaman minuutin.

Weber
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, ensinnäkin muistuttaisin neuvoston puheenjohtajaa siitä, että EU: n tavoite Kiotossa ei ollut 8 % vaan 15 %. On tärkeää, että EU pitää kiinni sen alkuperäisestä päämäärästä, joka oli 15 %: n vähennys kasvihuonekaasuissa vuoteen 2010 mennessä. Tämä on sekä teknisesti toteuttamiskelpoinen että taloudellisesti helposti hoidettavissa. Tämä kaikki rajoittuu siihen, onko poliittista tahtoa toimia. Nämä eivät ole minun sanojani: lainaan komission virallista julkaisua Kiotossa.
Haluaisin tehdä joitakin huomautuksia Kioton pöytäkirjan 3 artiklasta, jossa käsitellään muutosta maankäytössä, metsätaloutta ja erityisesti metsittämistä, metsien kaatoa ja uudelleen metsittämistä vuoden 1990 jälkeen. Sallimalla noiden liitteen B maiden, joille muutos maankäytössä ja metsätaloustoiminta muodostivat kasvihuonekaasupäästöjen netto-osuuden vuonna 1990, ottaa ne mukaan vuoden 1990 päästöjen perustaksi niille laskettavaa sallittua määrää varten, Kioton pöytäkirja tarjoaa melkoisen porsaanreiän. 3 kohta sallii metsittämisen ja uudelleen metsittämisen käytön keinona hiilen varastoimiselle, jotta noudatettaisiin sitoumuksia, ja myös metsien kaato on otettu huomioon kielteisellä tavalla.
Mitä tämä tarkoittaa käytännössä? Maita, jotka itse asiassa muuttavat aarniometsiä viljelyksiksi, rohkaistaan jatkossakin tekemään niin. Niitä rohkaistaan korvaamaan aarniometsiä viljelyksillä, jotta ne varastoisivat mahdollisimman paljon hiilidioksidia. Tämä ei varmasti ole lisännyt biodiversiteettiä kyseisillä alueilla.
Mitkä olivat ne maat, jotka esittivät tällaisia pyyntöjä? Ne olivat Australia, Uusi-Seelanti, Kanada ja Venäjä. Jos nämä maat eivät jatka metsiensä hakkuuta, ne tulevat hyötymään siitä, koska niiden ei tarvitse ponnistella niin paljon kuin muiden maiden saavuttaakseen energiatehokkuuden.
Sellaiset EU-maat kuten Suomi ja Itävalta, jotka saavuttivat CO2 : n nettosiirrot kestävän metsienkäytön ansiosta - itse asiassa ne hakkaavat vähemmän kuin vuosittainen lisäys tai kasvu on - joutuvat epäedulliseen asemaan tämän Kioton pöytäkirjaan laaditun järjestelmän takia. Mitä tulee clean development -järjestelmään, liitteen B maat voisivat esimerkiksi jopa hyötyä hankkeesta, jota ne rahoittavat tropiikissa, esimerkiksi muuttaessaan aarniometsiä palmuöljypuuplantaaseiksi - ja tiedämme, mitä tapahtui Indonesiassa - samaan aikaan kun ne hyötyisivät päästöistä kotimaassaan.
Lopuksi, Kioton pöytäkirjassa on monia porsaanreikiä ja sitä voidaan käyttää väärin. Sitä on korjattava. Käyttäkäämme oikeuttamme korjata sitä.

Kronberger
Arvoisa puhemies, haluaisin laajentaa Euroopan unionin tulevaa ilmastopolitiikkaa koskevaa keskustelua yhdellä ajatuksella. Aina kun on kyse kasvihuonekaasujen vähentämistavoitteista, kysytään: mitä se sitten maksaa? Mielestäni meidän on käännettävä kysymys päinvastaiseksi päästäksemme itse asiaan. Meidän on kysyttävä: mitä meille maksaa se, jos emme vähennä päästöjä? Silloin meille tulee erittäin nopeasti selväksi, että vähentäminen on taloudellisesti ja tarkasti ottaen kannattavaa toimintaa.
Tässä yhteydessä haluan käsitellä myös kollegoiden Collinsin ja Roth-Berendtin päätöslauselmaesityksen 8, 9, 10, 11 ja 12 kohtaa, joita tässä kohdin voidaan pitää erityisen tehokkaasti vaikuttavina ja myönteisinä. En myöskään ole kovin innostunut päästöluvilla käytävästä kaupasta. Pidän sitä oikeastaan moraalittomana. Ei ole mikään rakentava tie, jos me teollisuusmaissa emme puutu rakenteisiimme ja muuta niitä, vaan mieluummin istutamme uusia puita kolmannessa maailmassa tai jossakin muualla.
Pidän tätä nykyaikaisena anekauppana. Jo vuonna 1517 Martti Luther naulasi teesinsä Wittenbergin tuomiokirkon oveen sellaista menettelytapaa vastustaakseen. Me emme tarvitse maailmaa, jossa on kaksi luokkaa, jossa on tuhlaajien luokka, joka tuhoaa ympäristöä, ja toisaalla vastaanottajien luokka, joka saa meiltä tai teollisuusmailta almuja ja luopuu siten omasta kehityksestään. Tarvitsemme ennemminkin kestävän, uusiutuvan talousjärjestelmän.

Linkohr
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, herra Kronbergerille seuraava huomautus: Martti Lutherin ajoista lähtien meillä on ollut toinen ongelma. Me nimittäin luulemme, että kaikki, mikä on paperille painettua, on myös totta. Se on ongelmamme Kioton osalta. Tällä hetkellä meillä nimittäin on vain painettua paperia, sillä todellisuudessa energiankulutus lisääntyy myös Euroopassa. Huolimatta lämpimästä talvesta se lisääntyy. Se on todellisuutta. Jos haluamme saavuttaa tavoitteen, josta päätimme Kiotossa, joudumme ponnistelemaan paljon ankarammin kuin tähän asti olemme kuvitelleet. Meidän on toimittava markkinoita vastaan, kun öljyn hinta on tällä hetkellä 14 dollaria barrelilta.
On myös täysin avointa - ja siihen rouva komissaari ja herra neuvoston puheenjohtaja eivät vastanneet - mitä teemme, jos USA ei allekirjoita Kioton sopimusta, jos se ei ratifioi sitä. Noudatammeko näitä tavoitteita sitten siitä huolimatta yksin vai sanommeko, että odotamme, kunnes se allekirjoittaa? Myös se on kysymys, johon täytyy vastata.
Viimeinen tärkeä kysymys, jonka haluan tuoda esille: jos suhtaudumme vakavasti Kiotossa tehtyihin päätöksiin, se merkitsee silloin kansallisen energiapolitiikan päättymistä. Sillä meidät kaikki on silloin asetettu vastuuseen. Yksikään 15 jäsenvaltiosta ei voi tulevaisuudessa harjoittaa tämän mainstream -ajattelun vastaista politiikkaa ainakaan kysymyksissä, jotka koskevat ilmastoa. Silloin on kysyttävä: onko olemassa joitakin rangaistuksia niille valtioille tai yrityksille, jotka eivät noudata näitä tavoitteita? Kuinka nämä tavoitteet toteutetaan? Kuinka toimitaan? Millaiset institutionaaliset puitteet tarvitsemme siihen? Meidän täytyy - ja se on Kioton sanoma - kehittää myös Euroopassa yhteinen energiastrategia.
Palaan vielä kerran ehdotukseen, jonka olen tehnyt useita kertoja aikaisemmin: tarvitsemme jotakin sellaista kuin eurooppalaista ilmastoasioiden hallintoa. Toteuttaisin sen ilmastoviraston avulla, jolla myös todella olisi toimeenpanovaltaa. Kenties neuvosto tai komissio voi antaa vastauksen tähän.

Pimenta
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme täällä taas kerran keskustelemassa ilmastonmuutoksesta ja siitä, miten Kiotossa tehtyjen sopimusten osalta on meneteltävä. Paljon on jo sanottu, ja tahtoisinkin nyt käsitellä kolmea näkökohtaa:
Ensinnäkin: on tarkistettava perusteet ja menettelytavat, joita eri jäsenvaltiot soveltavat ilmoittaessaan lukuja päästöistään ilmakehään. Useat maat ovat äskettäin tarkistaneet päästölaskelmansa, ja outoa kylläkin, kaikki nuo tarkistukset ovat olleet niille " edullisia" , sillä niiden ilmoittamat vuotta 1990 koskevat päästöluvut ovat alun perin ilmoitettuja korkeammat. On selvää, että jos jokaisen maan osuus Euroopan kokonaispäästöistä kasvaa, kuuluisa Euroopan kupla epäilemättä paisuu kuin kohokas uunissa.
Toiseksi on syytä pohtia kysymystä politiikasta ja toimenpiteistä. On välttämätöntä panna toimeen sellaisia sisäisiä politiikkoja ja toimia, joiden avulla päästöjä voidaan vähentää Euroopassa. Tähänastiset energia- ja energiansäästöohjelmamme ovat olleet pelkkiä näytteitä kokeiluluontoisista ohjelmista. On todella edistettävä uusiutuvien energiamuotojen käyttöä, myyntimahdollisuuksia ja liittämistä verkkoon, on todella säästettävä energiaa ja päästävä energiankäytön tehokkuuteen, on helpotettava energian yhteistuotantoa, on muutettava energiankulutuksen ja saastuttamisen verorasitusta (kuten entinen puheenjohtaja Jacques Delors vaati jo vuonna 1992), on muutettava tapaa, jolla käytämme eri kuljetusmuotoja säätämällä uusia määräyksiä kulutuksen vähentämiseksi ja saastuttavan moottoriajoneuvoliikenteen rankaisemiseksi. Tiedämme, mitä pitää tehdä, suurin osa tarvittavasta teknologiasta on jo olemassa. Sitä ei ole tehty, koska hallitukset eivät ole halunneet. Tämä on totta!
Lopuksi: on jatkettava kansainvälisiä neuvotteluja, jotka saivat uutta puhtia Kiotossa. En enää käsittele tätä asiaa, koska muut ovat jo puhuneet siitä. Tahdon tukea puhemiehen esittämää ajatusta menettelystä, jossa kutakin maata kuultaisiin siitä, millä tavoin se soveltaa kansallista ohjelmaansa ilmastonmuutoksen torjumiseksi ja ympäristön suojelemiseksi. Emme voi sallia sitä, että Kiotossa avoimeksi jätettyjä asioita eli esimerkiksi kysymystä päästökaupasta käytetään keinona välttää suuret muutokset, joita vaaditaan niiltä, jotka energiaa käyttävät ja kuluttavat ja joiden on sen vuoksi myös ponnisteltava eniten, eli Euroopalta ja Yhdysvalloilta.

Kestelijn-Sierens
Arvoisa puhemies, haluamme kiittää komissaaria ja neuvoston puheenjohtajaa Kioton sopimuksen toimeenpanoa koskevasta tiedonannosta ja mielenkiinnosta, jota neuvoston puheenjohtaja on osoittanut asiaa kohtaan. Olemme samaa mieltä siitä, että sopimus pitäisi allekirjoittaa mahdollisimman pikaisesti ja sen jälkeen ratifioida, jotta voisimme painostaa Yhdysvaltoja ja muita osapuolia. Ratifiointi ei ole kuitenkaan mahdollista, ennen kuin on saatu laadittua erilaisia järjestelmiä ja tekniikoita koskevat säännöt sallituista päästöistä, saastenielujen arvioinnista, clean development -järjestelmän määrittelystä ja niin edelleen.
Yhdysvallat on jättänyt kantansa tahallaan hämäräksi. Komission täytyy tehdä tästä asiasta nopeasti ehdotuksia ja valmistella lainsäädäntöä huolehtiaakseen siitä, että ympäristö- ja energiapolitiikka yhtenäistetään. Myös maatalous- ja liikennepolitiikka pitäisi yhtenäistää, koska nämä politiikat punoutuvat vahvasti yhteen. Myös tutkimuksen ja kehityksen viidenteen puiteohjelmaan pitäisi saada aikaan yhteys. Unioni on viitannut jo aiemmin siihen, että uuden teknologian soveltaminen on perusta tehokkaammille tuotantotavoille ja vastaa no pain but gain - periaatetta. Haluamme tukea komissiota ja neuvostoa, jotta ne jatkaisivat omaksumaansa tiennäyttäjän roolia ja nostaisivat riman hieman korkeammalle kuin Kiotossa sovittiin.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, olemme mielestäni onnistuneet sisällyttämään yhteiseen päätöslauselmaan keskustelun arvoiset perusasiat, ja haluaisinkin puuttua vain kolmeen kohtaan:
Ensiksi, kehityspolitiikka, annettava apu ym. keskittyvät kaupunkeihin. Tämä tarkoittaa siis vaihtoehtoisia liikennemuotoja ja vaihtoehtoisia kaupunkimalleja.
Toiseksi uusiutuvien energiamuotojen painottaminen. Päätöslauselmassa asetetaan tavoitteeksi 15 %: n vähennys vuoteen 2010 mennessä. Tämä on hyvin kunnianhimoinen tavoite, ja jotta se toteutuisi, meidän olisi pitänyt jo aloittaa. Näin ei kuitenkaan ole.
Kolmas asia koskee vaihtoehtoisia ratkaisuja kuljetusten ja liikenteen valtaväylille sekä ympäristöystävällisten välineiden kuten junien kehittämistä. Tämäkään ei näy politiikassamme, koska politiikkamme on kaksitahoista: ensimmäinen puoli liittyy verotukseen, kustannusten sisällyttämiseen hintoihin jne., toinen on tekemämme sijoitukset, kuuluisat koheesio-, kehitys- ym. paketit.
Herra puhemies, voiko rouva komissaari vakuuttaa meille, että esimerkiksi tuleviin vuoden 2000 jälkeisiin koheesio- ja kehityspaketteihin sisällytetään ehtoja, jotka edistäisivät mainitsemiani kolmea kohtaa? Tarkoitan vaihtoehtoisia kuljetus- ja liikennemuotoja, keskittymistä kaupunkien toimivuuteen ja uusiutuvia energianlähteitä.

Tamino
Arvoisa puhemies, sillä aikaa kun me puhumme, ilmasto muuttuu ja jatkaa muuttumistaan päivästä toiseen. Se on jäänyt huomaamatta ainoastaan öljyteollisuuden lobbaajilta. Mutta nyt ei ole enää sanojen vaan tosiasioiden aika, ja tosiasia on se, että hiilidioksidipäästöjä on vähennettävä OECD-maissa 50 % vuoden 1990 tasosta. Euroopan unionin tavoitteena on ollut 15 %: n vähennys vuoteen 2010 mennessä. Kioton sopimuksessa määrätään 5 %: n vähennyksestä vuosina 2008-2012 välillä, mutta siitäkin voidaan joustaa paljon, eivätkä kaikki maat ole siinä vielä mukana. Me emme itse asiassa tiedä, mikä on sopimuksen lopullinen tulos.
Pyydän näin ollen neuvoston puheenjohtajalta ja komissaari Bjerregaardilta, että unioni sitoutuu yksipuolisesti 7, 5 %: n vähennykseen vuoteen 2005 mennessä ja 15 %: n vähennykseen vuoteen 2010 mennessä ja että se ottaa käyttöön hiilidioksidiveron, jolloin veronkorotuksen avulla energiankulutusta saadaan ohjattua vähemmän ympäristöä kuormittavaan suuntaan.
Kioton päätöksistä on annettava direktiivi tai tehtävä niistä jollakin muulla tavalla sitovia. Euroopan unionin tekemät valinnat vaikuttavat ratkaisevasti siihen, taataanko kaikille ihmisille oikeus nauttia tasavertaisesti ja oikealla tavalla ilmastosta.

Graenitz
Arvoisa puhemies, jos konferenssin päätyttyä, sen jälkeen kun neuvottelut on käyty, jää vielä monia tehtäviä täyttämättä, avoimiksi, lainataan mielellään Brechtiä ja sanotaan: kiipeämisen vaivan jälkeen edessämme ovat tasamaan vaivat. Luulen, että edessämme on erittäin paljon vaivannäköä, pitkä tie, jota meidän on kuljettava Buenos Airesiin ja siitä eteenpäin, ei varmastikaan ole tasainen, ja olen sitä mieltä, että pysyäksemme uskottavina ja voidaksemme toimia uskottavasti, meillä on Euroopan unionissa edessämme kaksinkertainen tehtävä.
Ensiksikin meidän on neuvoteltava muiden maiden kanssa, otettava huomioon maailmanlaajuiset asiayhteydet, pelattava maailmanlaajuisesti niin kuin teimme jo Kiotossa. Toiseksi unionin sisällä tehtävämme on harjoittaa politiikkaa ja panna täytäntöön tarpeellisia toimia komission, neuvoston ja parlamentin yhteistyönä.
Niistä toimista, jotka ovat lainsäädännön osalta välttämättömiä, keskusteltiin jo. Haluan kovasti korostaa niitä. Tarvitsemme oikeudellisia perustoja voidaksemme toteuttaa Euroopan kuplan, saadaksemme kaikki jäsenvaltiot todella mukaan täyttämään ne velvoitteet, joihin ne ovat sitoutuneet, ja voidaksemme valvoa, onko nämä velvollisuudet täytetty. Tarvitsemme lisäksi toimenpiteitä, jotka tekevät myös unionin kansalaisille selväksi sen, että ilmastonmuutos koskettaa jokaista ja että kysymys on myös aivan yksinkertaisista asioista, vaikkapa siitä, kuinka paljon energiaa kansalaisten käyttämät sähkölaitteet säästävät, millaisia liikennevälineitä he valitsevat tai kuinka jätteiden käsittely on järjestetty.
Olen sitä mieltä, että meidän on valmistautuessamme Buenos Airesin konferenssiin tehtävä konkreettisia ehdotuksia, selviä, toteutettavia, valvottavia, siitä, kuinka päästökauppaa käydään tai siitä, miltä clean development fund -järjestelmän pitäisi näyttää, ja uskon, että me teollistuneina maina voimme ottaa nämä tehtävät hoidettaviksi, erityisesti, kun otetaan huomioon, että tämä kehitys loppujen lopuksi kannustaa innovaatioihin, mikä antaa enemmän kuin maksaa.

Flemming
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, koska minulla on vain yksi minuutti puheaikaa, aion esittää neuvostolle ja komissiolle muutamia kysymyksiä. Uskotteko todellakin - kysymys on neuvostolle ja komissiolle - että tämän heikon kompromissin jälkeen, johon ilmastokonferenssissa päästiin, suunnanmuutos näiden jo havaittavissa olevien ilmastonmuutosten osalta on todella mahdollinen? Itse en usko siihen.
Ettekö usko, että edessämme, kun otetaan huomioon myös erittäin toivottu kehitysmaiden teollistuminen - siinäkin tapauksessa, että Kioton ilmastokonferenssin tavoitteet pitäisi saavuttaa - sittenkin on kaasupäästöjen lisääntyminen? Eikö meidän rehellisinä poliitikkoina pitäisi sanoa kansalle selvästi, että todennäköisesti ilmastonmuutoksen pysäyttäminen ei ole mahdollista? Se, mitä parhaimmillaan voimme saavuttaa, on tämänhetkisten arvojen vakauttaminen. En kuitenkaan usko, että olisi mahdollista mennä taaksepäin.
Eikö meidän teidän mielestänne pitäisi ennemmin käsitellä tämän kehityksen seurauksia kuin uskotella kansalaisille jotakin, mistä emme sitten pysty pitämään kiinni?

Simpson
Arvoisa puhemies, saanen kiittää puheenjohtajaa hänen julkilausumastaan tänään parlamentissa. Ympäristökysymysten tärkeys Euroopan unionissa tulee esiin sen suuren mielenkiinnon myötä, jota tunnetaan koko unionissa ja erityisesti nuorten keskuudessa. Ilahduin kuullessani puheenjohtajan kuljetusalalle antamasta tärkeästä asemasta ympäristöasioissa, ja juuri tästä alasta haluan tehdä joitain huomautuksia tänä iltapäivänä.
Maantiekuljetusten vaikutukset päästöihin ja ilman laatuun on todistettu. On tarvetta edistää tapojen muuttamista kohti ympäristön kannalta kestävämpiä kuljetustapoja niin matkustaja- kuin rahtiliikenteessä. Tämä tavoite voidaan saavuttaa sellaisten toimien avulla, jotka tukevat julkista liikennettä ja edistävät perusteellista siirtymistä maanteiden rahtikuljetuksista muihin muotoihin kuten rautatie-, sisävesi- ja rannikkokuljetuksiin. Nämä ovat kuljetusmuotoja, jotka ovat tällä hetkellä alikäytössä Euroopan unionissa, mutta jotka ovat ratkaisevia, jos aiomme päästä tavoitteisiimme, joista sovittiin Kiotossa ja joihin puheenjohtaja viittasi.
Tämä on haasteemme. On välttämätöntä, että kaikki kolme tämän unionin toimielintä työskentelevät yhdessä saadakseen aikaan ne muutokset, joita me kaikki haluamme. On myös välttämätöntä, että työskentelemme kaikki yhdessä kuljetusalalla integroidaksemme kuljetusjärjestelmämme, jotta tarjotaan luotettava, turvallinen ja tehokas vaihtoehto yksityisautojen ja kuormaautojen käytölle. Mutta meidän täytyy, kuten puheenjohtaja sanoi tänään, ruveta suunnittelemaan ja ajattelemaan enemmän rajat ylittävällä tavalla. Kuljetus, ympäristö ja suunnittelu liittyvät kaikki toisiinsa ja niiden on toimittava yhdessä. Aivan liian kauan sekä kansallinen että eurooppalainen taso ovat kumpikin seuranneet omia ihanteitaan; tämä on johtanut epäyhtenäiseen lähestymistapaan tätä erittäin todellista ongelmaa kohtaan.
Meidän on myös, kuten herra Collins sanoi, varmistettava, että kuljetus ja ympäristö ovat hyvin esillä tulevissa poliittisissa päätöksissä. Ymmärrän täysin sen, että EMU ja laajentuminen ovat tärkeitä aiheita, mutta voidaksemme laajentaa EU: ta ja käyttää siihen ecuja, tarvitsemme ensimmäiseksi maanosan, jossa on puhdas ympäristö. Olen varma, että useimmat parlamentin jäsenistä, jopa Surreystä tulevat, pitäisivät arvossa Kioton aikaansaamaa alkua. Meidän on nyt osoitettava poliittista rohkeutta jatkaa taistelua ja turvattava tulevaisuus ei ainoastaan itsellemme vaan mikä tärkeämpää, nuorisollemme.

Pollack
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää puheenjohtajaa ja komissaaria heidän erittäin aidoista ponnisteluistaan Kiotossa, jotka vaikuttivat osaltaan sopimuksen aikaansaamisessa ja näyttivät yhteisen neuvottelun voiman.
Olemme kaikki tietoisia erittäin vaikeasta tiestä kohti Kioton sopimuksen ratifiointia ja erittäin suurista ponnisteluista, joita meidän on tehtävä Euroopassa voidaksemme päästä tavoitteisiimme. Samaan aikaan tiedämme, että tämä on vasta niiden yritysten alku, joilla yritämme pysäyttää kasvihuoneilmiön maailmanlaajuisesti.
Nyt on oleellista ja tärkeää, että komissio kehittää uusia, yksityiskohtaisia politiikkoja ja toimia, erityisesti niiden uutisten valossa, että EU: n CO2 -päästöt ovat nousussa. Me tiedämme myös, että porsaanreiät ja epäselvyydet, joita Kiotosta jäi, tulevat vaatimaan tehokkaita jatkoneuvotteluja Buenos Airesin neljännen osapuolten välisen konferenssin (COP 4) valmisteluvaiheessa: kuinka esimerkiksi toteuttaa päästökauppa. Meillä on velvollisuus käyttää vahvan Euroopan asemaamme auttaaksemme joitakin G 77 -maita ja Kiinaa kehittämään puhdasta energiaa. Se on tehtävä tavalla, joka voisi toimia kannustimena niille. Juuri tässä kumppanuus teollisuuden kanssa on olennaista, kun käytetään Euroopan ulkopolitiikkaa puhtaan teknologian investointien edistämisessä ja ohjaamisessa oikeilla aloilla. Tässä yhteydessä ilmastonmuutoksen sisällyttäminen ASEM-huippukokouksen ohjelmaan on erittäin tärkeää ja erityisesti Euroopan unionin trooppisten sademetsien strategian on oltava tiiviisti yhteensovitettu Kioton jälkeisen strategian kanssa suurimman tehokkuuden varmistamiseksi.
Lopuksi puheenjohtaja puhui siitä, että pitäisi päästä eroon siitä, ettei osata ajatella kokonaisvaltaisesti. Haluaisin nähdä politiikkojen tiiviimpää integrointia. Esimerkiksi pitkän aikavälin menestykselle ilmastonmuutoksen vastaisessa taistelussa on ratkaisevaa, että voimakas ympäristönsuojelua koskeva lauseke lisätään sijoituksia koskevaan monenkeskiseen sopimukseen.
Tämän on täytynyt olla hyvin tiivis paketti ajanpuutteen vuoksi, mutta kehotan todella neuvostoa ja komissiota hyväksymään lukuisat kohdat parlamentin päätöslauselmassa.

McNally
Arvoisa puhemies, kiitän puheenjohtajaa siitä, että hän tuli tänne tänään. Sitä arvostetaan. Päivän sana on selvästi " integraatio" ja Euroopan parlamentin itsensä pitäisi tehdä enemmän integroidakseen eri valiokuntien työtä. Puhun energiasta. Energian maailma on kova ja katala maailma täynnä omia etujaan ajavia tahoja, joilla on valtavat lobbausvoimat. Mutta kaikkein yksilöllisimmät päätökset tehdään energian alalla.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa viime vuonna 33 % energiasta meni kuljetukseen ja 30 % kotitaloussektorilla käytettävään energiaan, lähinnä sisätilojen lämmitykseen. Nuo ovat päätöksiä, joita yksilöt voivat tehdä. EU: lla on raskaita velvollisuuksia mutta vähän toimivaltaa, ja tuo on moite niille jäsenvaltioille, jotka eivät ole antaneet sille välineitä sitä tehtävää varten, joka sen olisi kyettävä suorittamaan.
Meidän on tehtävä kaksi asiaa energia-alalla. Meidän on käytettävä energiaa järkevämmin ja meidän on siirryttävä uusiutuviin energianlähteisiin. Saanen tehdä teille testin vakavuudesta. Jos te olette vakavissanne, varmistatte, että järkevän suunnittelun direktiivi, joka mahdollistaa kotitalouksien kuluttajille heidän energian käyttöään koskevien järkevien valintojen tekemisen, hyväksytään ja pelastetaan mustasta aukosta, jonne se näyttää pudonneen. Te tulette sijoittamaan enemmän rahaa SAVE II - ohjelmaan ja te tulette auttamaan viidettä puiteohjelmaa.
Jos olette vakavissanne uudistuvan energian kanssa, varmistatte, että sille on oikeudellinen perusta, jotta Euroopan unioni voi tehdä uusiutuvalle energialle vuonna 1997 sen, mitä se teki ydinenergialle vuonna 1957. Euratom-sopimuksen kaltainen sopimus tekisi meille mahdolliseksi saada aikaan jotain merkityksellistä mitä tulee uusiutuvaan energiaan. Meidän on myös tarkasteltava tapoja, joiden avulla sille energialle saadaan pääsy runkoverkkoon.
Suurin osa asioista, joita tehdään vastauksena Kiotolle, ei tapahdu meidän tasollamme vaan jäsenvaltioiden tasolla. Teillä tulee olemaan meidän tukemme tässä parlamentissa noille muutamille asioille, jotka voimme tehdä Britannian puheenjohtajakauden loppuun mennessä ja sen jälkeenkin. Tämä on aivan liian tärkeää, että luopuisimme, kun olemme saaneet niin hyvän alun Kiotossa.

Puhemies
Olen ottanut vastaan työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti seitsemän päätöslauselmaesitystä.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Prescott
Arvoisa puhemies, kiitän arvoisaa rouvaa hänen viimeisimmistä tuen osoituksistaan, joita arvostetaan erittäin paljon, samoin kuin kaikilta arvoisilta jäseniltä tänään saatua tukea.
Keskustelu on ollut erinomainen. Siinä ovat tulleet ilmi kaikki huolet, joita me tunnemme Kioton sopimuksen johdosta, mutta olemme myös päässeet sopuun näistä asioista. Niistä monista askeleista, joita olemme ottaneet, on todellakin oltu yhtä mieltä. Meille on tärkeää pitää mielessämme, että Euroopan on pysyttävä johdossa. Sillä on mahdollisuus tehdä niin. Unioni on ottanut johdon tässä asiassa, ja meidän on pidettävä se, koska on aivan ratkaisevaa, että pääsemme sopimukseen näistä toimista saadaksemme ne ilmastonmuutokset, jotka ovat välttämättömiä.
Kukaan ei ole esittänyt epäilyksiä tiedettä kohtaan näistä asioista ennen meitä. Amerikassa on keskusteltu tästä paljon, mutta muualla maailmassa tiede on täysin selvää, ja tätä ollaan oltu hyväksymässä paremmin Amerikassa viime aikoina.
Iloitsen käsiteltävänä olevasta päätöslauselmasta - se näyttää käsittelevän monia niistä kysymyksistä - ja integraatiovaatimuksista, jotka mainitsin puheessani tänään. Monet arvoisat jäsenet ovat huomauttaneet, että Kioto oli ensimmäinen askel, ja se on myös minun näkökantani asiasta. Ilman ratifiointia tällä sopimuksella ei ole juuri merkitystä, ja on tärkeää, että saamme sen ratifioitua.
Seuraavat vaiheet ovat ehdottoman tärkeitä. Me tarvitsemme sopimuksen joustoista, nieluista, yhteisestä täytäntöönpanosta ja kaikista niistä toimista, joihin jäsenet ovat viitanneet. Mutta ei ole epäilystäkään siitä, että jos emme saa sopimusta noista säännöistä, ratifiointia ei suoriteta.
Jokaisella on veto-oikeus tässä prosessissa. Jos katsotte ratifioinnin ehtoja - 55 maata tai 55 % kaasupäästöistä - voimme kaikki pelata peliä veto-oikeudella, jos tahdomme. Todellisuudessa kaikkein parasta Kioton sopimuksessa oli se tosiseikka, että ylipäänsä saimme sopimuksen! Meillä on oltava sama lähestymistapa ratifiointiin. Voimat Amerikassa tekevät selväksi sen, että jos kehitysmaat eivät hyväksy prosessia, Yhdysvallat ei ratifioi sitä. Aikajakso nykyhetken ja ratifioinnin välillä saattaa olla jopa kolme tai neljä vuotta, koska minun käsittääkseni ratifiointiprosessi ei käynnisty Amerikassa ennen kuin seuraavien amerikkalaisten vaalien jälkeen. Joten meillä on jonkin verran aikaa laatia näitä sääntöjä.
Kuulen joidenkin sanovan, että tämä oli ehkä heikko sopimus tai kysyvän, miksi emme ilman muuta pitäytyneet 15 %: ssa. Mutta en usko, että olisitte kiittäneet meitä, jos olisimme palanneet parlamenttiin ja sanoneet, että saimme 15 %, mutta kukaan muu ei hyväksynyt sitä, joten sopimusta ei syntynyt. Sopimus on sitä, että päästään sopimukseen muiden maiden kanssa tästä asiasta ja kysymyksestä, josta ei ollut tarkoitus suorittaa äänestystä, joka jakaisi äänestäjät ryhmiin, sillä tarvittiin yksimielisyyttä.
Minun pitäisi antaa merkitä pöytäkirjaan se valtava velka, jonka olemme velkaa suurlähettiläs Stradalle, joka sai jokaisen näissä olosuhteissa tulemaan mukaan jonkinlaiseen sopimukseen, mitä epäiltiin usein aivan viime hetkiin asti. Juuri hänen erityiset taitonsa olivat merkittävässä osassa siinä, että sopimus saavutettiin tätä ensimmäistä askelta varten. Saimme hyvän sopimuksen, ja kansalaisjärjestöt itse pitävät sitä paljon parempana sopimuksena kuin he odottivat.
Tietenkin se on ensimmäinen askel. Se ei kuitenkaan merkitse mitään, ellemme saa sitä ratifioiduksi, ja ratifiointi puolestaan vaatii meitä aloittamaan vaikeiden ja monimutkaisten neuvottelujen prosessin, neuvottelujen, joihin nyt kuuluu niistä määräyksistä päättäminen, joita sovelletaan yksityiskohtaisiin sääntöihin. Me olemme selvillä siitä, ja amerikkalaisten on ymmärrettävä se myös, että kaikkien maiden on hyväksyttävä nämä asiat, kun päätetään yksityiskohtaisia sääntöjä koskevista määräyksistä, tai sopimuksen ratifiointiin ei päästä. Sen vuoksi laadimme kantamme valmiiksi Buenos Airesia varten ja näytämme tarkalleen, missä seisomme, kuinka voimme saavuttaa sopimuksen, ja käytämme kaikki kykymme, jotta nuo sopimukset saavutettaisiin.
Kun minulle sanotaan: mitä jos ne eivät ratifioi kansallisella tasolla? No, se tulee olemaan katastrofi maailmalle, maailmantaloudelle ja maapallon ilmastolle. Muistakaa kuitenkin, että kysymys esitettiin usein neuvotteluissamme. Mitä jos jotkin maat Euroopan kuplassa eivät todellakaan suostu niille asetettuihin tavoitteisiin? Mitä me teemme noiden maiden kanssa? Ei ole mitään määriteltyjä sanktioita.
Kun kuulen arvoisan luxemburgilaisen jäsenen sanovan, että hänen mielestään meidän olisi pitänyt pitää kiinni 15 %: n tavoitteesta, no, mikään ei estä Luxemburgia tekemästä samoin kuin minun maani tekee parhaillaan. Me olemme asettaneet 15 %: n tavoitteen; todellakin, olemme asettaneet 20 %: n tavoitteen CO2 -kaasujen vähentämiseksi. Tämä on pelkkä vähimmäisvaatimus. Ei ole mitään syytä, miksi jokin maa ei voisi asettaa korkeampia vaatimustasoja, jos se niin haluaa. Me asetamme täällä vain vähimmäisvaatimukset kuplan sisällä.
Tiedän, että Luxemburg saavutti tavoitteensa hyvin, kuten myös Britannia. Mutta se merkitsi, että lopetimme suurimman osan hiiliteollisuuslaitoksistamme, ja Luxemburg lopetti yhden terästeollisuuslaitoksen. Eri maissa on erilaisia seurauksia. Ehkä Luxemburg saattaa kyetä nostamaan myymänsä halvan bensiinin hintaa uutena keinona vähentää kasvihuonekaasupäästöjä. Me kaikki teemme osamme eri tavoin, eikä mikään estä korkeampien vaatimustasojen asettamista näissä asioissa.
Tämä antaa minulle tilaisuuden huomauttaa, että kun ryhdymme tiettyihin toimiin saavuttaaksemme yleiset sopimukset, joskus se tuottaa enemmän tuskaa joillekin yhteisöille kuin toisille. Britannian kaivosyhteisöissä, joissa ainoa keino työllistyä on riistetty, yhteisö tekee kuolemaa. Sen vuoksi meillä on velvollisuus auttaa noita maita, jotka ovat joutuneet maksamaan hiiliteollisuuden rankaisemisesta. Britanniassa on maksettu siitä kalliisti, ja meidän on yritettävä hyvittää sitä, ja se ei päde ainoastaan hiiliteollisuuteen.
Herra Simpson teki huomautuksen lähinnä meidän kotimaan taloudestamme ja oman hallitukseni vihreää vyöhykettä koskevista politiikoista. Vaikka olemme olleet vallassa vasta yhdeksän kuukautta - enkä voi vastustaa tämän sanomista - vihreään vyöhykkeeseen kuuluvia alueita on nyt enemmän kuin silloin, kun me tulimme valtaan. Todellakin, tänään olemme julkistaneet 12 500 hehtaarin lisäyksen vihreään vyöhykkeeseen Durhamin tienoilla. Tuo on huomattava askel eteenpäin. Mutta kuten hän tietää, esitän piakkoin alahuoneelle lausunnon tästä asiasta. Meidän mielestämme vihreä vyöhyke on tärkeä alue.
Kuljetusalalla on myös erittäin tärkeä rooli, siitä ei ole epäilystäkään. Näemme kuljetuksen osuuden tärkeyden ympäristölle ja tarpeen kyseenalaistaa auton rooli kaupungeissamme. Meidän on yritettävä käyttää julkisia liikennevälineitä enemmän kuin yksityisautoja ja yritettävä siirtää enemmän tavarakuljetuksia maanteiltä rautateille. Meidän omat ympäristöpolitiikkamme ja valkoinen kirja omassa maassani yrittävät todellakin päästä tuohon. Tämä on ollut erittäin hyvä keskustelu, jossa on käsitelty keskeisiä kysymyksiä. On vaadittu toimintaa, jotta saataisiin edistettyä Kiotoa. Sanoisin, että olemme jo laatineet selvän toimintaohjelman ainakin seuraaviksi kuudeksi kuukaudeksi.
Useat jäsenet ovat sanoneet meille, ettemme jäisi lepäilemään laakereillemme. En usko, että kukaan meistä tahtoo tehdä niin. Sallikaa minun muistuttaa parlamenttia niistä tavoitteista, jotka olemme itsellemme asettaneet, jotka on hyväksytty neuvoston ja komission kesken ja tässä parlamentissa käydyssä keskustelussa. Kesäkuuhun mennessä toivomme, että saavutamme yhteisen kannan CO2 -päästöjen valvontajärjestelmien ajan tasalle saattamisesta. Kesäkuuhun mennessä tahdomme nähdä sovitun vastuun jakamisen 8 %: n osalta. Kesäkuuhun mennessä tulemme sopimaan ensimmäisestä erästä eurooppalaisia toimia, joihin kuuluu esimerkiksi autojen CO2 -päästöjen vähentäminen. Kesäkuuhun mennessä yhteisö ja jäsenmaat ovat toivoaksemme allekirjoittaneet pöytäkirjan. Kesäkuuhun mennessä meillä tulee olemaan yhteinen eurooppalainen kanta kaupankäynnistä ja muista kysymyksistä Bonnin virallisia neuvotteluja varten.
Tämä on kunnianhimoinen ohjelma seuraaviksi neljäksi kuukaudeksi. Se vastaa joihinkin kyselyihin, joita arvoisat jäsenet ovat esittäneet muutamasta tulevasta kuukaudesta Kioton jälkeen. Se on ohjelma, joka pitää Euroopan etualalla asian esittämisessä, niiden neuvottelujen jatkamisessa, jotka ovat seurausta Kiotosta, ja sellaisten politiikkojen laatimisessa, jotka ovat välttämättömiä noiden tavoitteiden saavuttamisessa. Meillä on kaikki syyt olla ylpeitä maineestamme. Meillä on ohjelma, joka pitää Euroopan edelleen etualalla näissä asioissa ja joka toivoakseni tyydyttää parlamenttia tulevaisuudessa.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, myös minä olen ollut iloinen tämänpäiväisestä keskustelusta ja olen niin ikään sitä mieltä, että olemme saaneet monia virikkeitä, joita voidaan käyttää jatkossa tehtävässä työssä. Herra Eismalla oli kysymys, johon luulen John Prescottin jo vastanneen, mutta myös minä yritän vastata siihen. Se koski tiedonantoa, jota voitaneen pitää lokakuussa annetun tiedonannon seuraajana ja joka käsittelee Kioton jälkeistä tilannetta. Tämän tiedonannon, jossa käsitellään kuutta kaasua kolmen sijasta, laskemme olevan valmis siten, että sitä voidaan käsitellä kesäkuussa pidettävässä neuvostossa, mikä tahtoo sanoa, että se voidaan pistää parlamentin esityslistalle ennen kesälomaa, mikäli se parlamentille sopii. Laskemme siis tekevämme ahkerasti työtä tämän tiedonannon parissa ja voin iloisena todeta, että monet niistä keinoista, jotka tänään on mainittu ovat osa sitä, aivan kuten ne olivat osa edellistä tiedonantoa - eivätkä ainoastaan ne määräykset, jotka on tehty koko energianäkökulma huomioon ottaen.
Haluan vielä kerran korostaa, ettei ole suoralta kädeltä mahdollista siirtää tavoitteita, jotka meillä oli ennen Kiotoa, tai niitä vuosilukuja, joiden parissa silloin työskentelimme. Sopimus koskee nyt kuutta kaasua, ja kuusi kaasua ei ole sama kuin kolme kaasua, jonka vuoksi tavoitetta ei voida vain siirtää. Olemme tähän mennessä tehneet useita erilaisia tutkimuksia PO XI: ssä ja viimeisin, jonka olen nähnyt - mutta se voi todellakin muuttua työn edistyessä - menee siihen suuntaan, että 15 %: n sijasta puhutaan pikemminkin 12 %: sta ja siten nousee itsestään selvästi kysymys siitä, olisiko mentävä yli sen 8 %: n, josta on sovittu vai pysytäänkö 8 %: ssa. 15 %: a ei kuitenkaan voida enää jatkokeskusteluissa käyttää.
Haluan myös painottaa - herra Taminolla oli joitakin tähän kysymykseen liittyviä huomautuksia - ettei komission puolelta ole ollut minkäänlaista epäilyä siitä, etteikö maksuväline olisi hyödyllinen. Käsiteltävänä on ehdotus, joka voidaan ottaa esiin neuvostossa. Kaikki me tiedämme hiilidioksidimaksujen kohtalon. Ehdotus on edelleenkin pöydällä. Se voidaan myös ottaa käsittelyyn, mikä tarkoittaa sitä, että mikäli todella tahdottaisiin, olisi tämän välineen käyttämiseen erittäin hyvät mahdollisuudet.
Haluan lopuksi sanoa, että olen John Prescottin tavoin iloinen siitä, että suurin osa tämänpäiväisistä puhujista on tunnustanut ne tulokset, joihin Kiotossa päästiin. Ei ole epäilystäkään siitä, ettemmekö olisi pyrkineet korkeampaan tavoitteeseen, mutta olisi ollut täysin mielenkiinnotonta, mikäli se olisi ollut vain eurooppalainen tavoite eikä tavoite, joka olisi kattanut myös ne maat, joihin itseämme vertaamme, toisin sanoen erityisesti Japanin ja USA: n. Tällaiseen tavoitteeseen ei tietenkään päästä ilman neuvotteluja ja ilman tahtoa tinkiä omista tavoitteista. Sanoisinkin asian niin, että mielestäni meidän tuloksemme on hyvä lähtökohta, mutta emme selvästikään ole tien päässä. Olen iloinen siitä, että puheenjohtajisto on tänään niin selkeästi korostanut, että meillä on vielä paljon työtä tekemättä. Sekä puheenjohtajisto että komissio ovat halukkaita ryhtymään tähän työhön.

Eisma
Arvoisa puhemies, haluaisin vielä saada tarkennusta yhteen asiaan komissaari Bjerregaardilta. Komissaari sanoi joulukuussa, että parlamentti voisi saada maaliskuussa Kiotoa koskevan asiakirjan. Onko nyt niin, että Kiotoa koskeva tiedonanto myöhästyy maaliskuusta kesäkuuhun?

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, sanoin joulukuussa, että haluaisimme aloittaa Kioton sopimuksen, toisin sanoen suhteellisen teknisen asiakirjan seurausten arvioimisen. Tämän perusteella, haluamme antaa tiedonannon, joka ensi kädessä käsittelee niitä poliittisia toimia, jotka tulee ottaa käyttöön, jotta pääsisimme tavoitteeseemme. Kyseessä ovat tietenkin ne poliittiset toimet, jotka ovat tässä yhteydessä mielenkiintoisimpia. Kuten jo joulukuussa sanoin, olen luvannut, että tämä tiedonanto on valmis neuvoston kesäkuussa pidettävään kokoukseen mennessä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttamailman pilaantuminen - Bensiinin ja dieselpolttoaineiden laatu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista asiakirjoista:
Langen laatima ympäristö- terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintö (A4-0043/98) muutetusta ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi toteutettavista toimenpiteistä sekä neuvoston direktiivien 70/156/ETY ja 70/220/ETY muuttamisesta (KOM(97)0061 - C4-0088/97-96/0164B(COD), -Ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0044/98) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettavista toimenpiteistä ja neuvoston direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta (C4-0533/97-96/0164(COD)) (Esittelijä: B. Lange), -Ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0038/98) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta ja neuvoston direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta (C4-0532/97-96/0163(COD)) (Esittelijä: H. Hautala).
Lange
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, ilma täytyy saada puhtaammaksi Euroopassa. Se on todellakin elämänlaadun ja ympäristön laadun keskeinen kivijalka Euroopassa ja eurooppalainen kysymys, sillä saastuminen ei pysähdy rajoille. Se ei ole yksittäisiä etuja koskeva kysymys, se ei ole kysymys erityiseduista eikä kysymys ole myöskään poliittisista näkemyksistä vasemmiston ja oikeiston välillä. Kysymys ei myöskään ole kansallisista eduista. Ei, kysymys on Euroopan kansalaisten eduista, välittömistä elämänlaatua koskevista eduista. Niinpä meidän pitäisi täällä eurooppalaisina parlamentin jäseninä lähestyä ja käsitellä myös tätä kysymystä eurooppalaisesti.
Tiedämme, että tällä hetkellä Euroopan unionissa on 200 miljoonaa autoa. Tiedämme, että auto tulee määräämään liikkuvuuttamme arvaamattoman pitkään. Nyt jotkut ovat sitä mieltä, että paras pakokaasujen puhdistusjärjestelmä on ihmisen keuhkot. Ei, olen sitä mieltä, että meidän on rakennettava autot niin ympäristöystävällisiksi kuin vain voimme. Voimme laittaa päälle vihreän valon. Mielestäni tosiasiat ovat selviä. Yhtäältä kasvava liikenne. Toki yksittäiset autot ovat muuttuneet saastuttamattomammiksi vuodesta 1970 - mikä ei muuten ole tapahtunut vapaaehtoisesti vaan lainsäädännön avulla - mutta kaikki ajavat enemmän autoillaan; niinpä vaikutukset kumoutuvat. Otsonikuormitus kasvaa, liikenne haittaa ympäristön kiertokulkua. On astmasairauksia, nimenomaan lapsilla. Hengenahdistusta, jonka hiukkaset aiheuttavat, ja ympäristön happamoitumista. Toisaalta on olemassa vastauksia. Siinä tukeudumme tosiaankin tähän legendaariseen Auto Oil -ohjelmaan. Sanon legendaariseen, sillä se on jo vuodesta 1993 ollut legendanomainen tarina, ja se jo kertoo, kuinka paljon aikaa tämä keskustelu vei. Jos joku nyt sanoo minulle, että tarvitsemme toisen Auto Oil -ohjelman, sanon hänelle vain: "Katsohan sitä, kuinka kauan kului aikaa valmisteluihin ennen kuin saatiin aikaan tulos. Siis juntatkaamme nyt mieluummin tolppia järkeviin kohtiin." Emme halua kuitenkaan unohtaa tätä aloitetta Auto Oil -ohjelmasta, sillä se on järkevämpi ja vastaa integroitua näkemystä siitä, että ei kiinnitetä ruuveja minne tahansa, missä se on teknisesti mahdollista, vaan katsotaan, missä ja millä keinoin päästöjä voidaan parhaiten vähentää, sekä polttoaineiden osalta että myös autonrakennustekniikassa ja lisäksi liikennettä ohjaavien toimien avulla.
Näin ollen vastauksia on olemassa ja parlamentti tosiaankin totesi ensimmäisessä käsittelyssä, että komission ehdotuksessa on myös joitakin heikkouksia, jotka perustuivat Auto Oil -arvioihin. Muuten neuvosto hyväksyi muutamat huomautukset näistä heikkouksista ja noudatti parlamentin linjaa. Muistutan vain siitä, että neuvosto lisäsi autojen kylmäkäynnistystestin ehdoksi tyyppihyväksynnässä. Ei ole kovinkaan järkevää, jos auton pakokaasuarvot ovat 20 asteen lämpötilassa varsin hyvät, mutta jos tarkastelemme aamuista käyntiinlähtöä - ja vain hyvin harvoilla Euroopan seuduilla keskilämpötila on 20 lämpöastetta - silloin on järkevämpää, että kiinnitetään huomio siihen, mitkä ovat ajoneuvon pakokaasupäästöt alhaisissa lämpötiloissa.
Haluamme kuitenkin - hyvin perustein - vielä hiukan enemmän. Haluamme parannusta polttoaineisiin. Juuri vähän aikaa sitten julkaistut tutkimukset osoittavat, että polttoaineiden laadulla on suora vaikutus ilman laatuun. London Transport teki tutkimuksen, joka osoitti, että samat bussit, teknisesti samanlaiset, päästävät parempilaatuisia polttoaineita käytettäessä ilmaan vähemmän rikkiä, 40 % vähemmän hiilivetyjä ja 40 % vähemmän nokihiukkasia, siis yksinomaan polttoaineen laadun perusteella.
Kuinka kukaan, joka tuntee sellaiset kaupungit kuin Madrid ja Lissabon, Ateena, Frankfurt tai Lontoo, voi sanoa, että emme halua parempia polttoaineita, vaikka tiedämme, että hiukkaspäästöjä voidaan niiden avulla vähentää! Tarvitsemme parempaa polttoainetta kuitenkin myös tulevaisuuden teknologisen kehityksen vuoksi. Rikki on tosiasiassa katalysaattorin tuhoaja, ja jos haluamme parempia pakokaasuarvoja vuonna 2005, tarvitsemme parempaa polttoainetta. Kaikki tutkimukset katalysaattorien tehokkuudesta ja kestävyydestä osoittavat sen. Niinpä meidän on tehtävä jotakin polttoaineille.
Haluamme tehdä kuitenkin myös ajoneuvopuolella piirun verran enemmän. Komissio on ehdottanut ohjeellisia raja-arvoja vuotta 2005 varten. Sanomme: meillä on riittävästi tietoa päättää vuotta 2005 koskevista sitovista arvoista nyt, ja annamme siten teollisuudelle riittävästi aikaa saattaa kehitys vauhtiin. Suurin osa eurooppalaisesta autoteollisuudesta on muuten samaan aikaan sanonut tähän: "Emme kyllä juhli niitä, mutta voimme hyväksyä sitovat arvot vuotta 2005 varten." Siinä mielessä meidän pitäisi täällä selvästi ottaa kantaa.
Toinen tärkeä näkökanta ajoneuvotekniikassa on se, että tarkastelemme käytännöllisiä näkökohtia enemmän. Pakokaasujen rajaarvoja ei todellakaan voi kiinnittää nollaan. Tilanne ei koskaan tule olemaan se, että ilma, joka tulee ulos, olisi yhtä puhdasta kuin se, joka ensin kulkeutuu sisään. Meidän on kuitenkin pidettävä huolta siitä, että auton pakokaasuarvot eivät ole hyviä vain tyyppihyväksyntätestissä, vain kerran, vaan meidän on huolehdittava siitä, että nämä arvot säilyvät pysyvästi samoina. Siksi haluamme järkevää, emme byrokraattista, liikenteessä olevien ajoneuvojen valvontaa, haluamme, että jäsenvaltiot voivat tutkia ajoneuvot, jos niihin kohdistuu epäilyksiä. Jäävätkö autosi pakokaasupäästöjen arvot nyt niiden raja-arvojen alle, jotka auto läpäisi testissä 3 vuotta sitten? Ja jos ei, miksi ei?
Haluamme ottaa käyttöön ajoneuvojen sisäisen valvontajärjestelmän, jotta voidaan pysyvästi valvoa pakokaasuarvoja ja sitä, pitävätkö toiminnat vielä paikkansa. Aiomme myös vielä pitää avoimena sen mahdollisuuden, että muutkin kuin merkkikorjaamot ja autojärjestöt voivat huoltaa ja korjata ajoneuvoja ja että myös muut kuin merkkivalmistajat voivat tarjota varaosia. Autoteollisuudesta sanotaan minulle joka kerran, että haluan paljastaa kaikki tekniset salaisuudet. Ei, siitä ei ole kysymys. Kysymys on vain siitä, että tiedot, jotka ovat tarpeen korjauksia tehtäessä, voidaan antaa eteenpäin. Jotkut sanovat myös: kyllä, mutta se kaikkihan sisältyy jo ryhmäpoikkeussääntöön. Siihen voi sanoa vain - juuri viime aikoina käydyn keskustelun pohjalta - mitä tulee ryhmäpoikkeuksen tulevaisuuteen - muistelen Volkswagenille annettua sakkoa ja kysymystä, kuinka tämä yritys oli kohdellut kauppiaitaan - siinä pidän järkevää lainsäädäntöä parempana kuin ryhmäpoikkeuksia koskevaa asetusta.
Kevyiden hyötyajoneuvojen moottorit ovat tietenkin muunnos henkilöautojen moottoreista. Niiden tekninen rakenne on samankaltainen ja siksi ne minun mielestäni kuuluvat samaan joukkoon ja niille voidaan asettaa samanlaiset vaatimukset. Olisi ollut parempi, jos olisimme voineet alusta alkaen käsitellä molempia yhtenä pakettina. Olemme yrittäneet yhtenäistää vaatimuksia jonkin verran - erityisesti siltä osin, mitä tulee arvojen sitovuuteen vuonna 2005 - tehdä niistä sitovia myös kevyille hyötyajoneuvoille. Euroopan parlamentti ei halua vain enempää, vaan myös vähän vähemmän, se haluaa raivata turhat rojut pois. On olemassa kestävyystesti, jossa autoa testataan 80 000 kilometriä. Siinä ei tähän mennessä yksikään ole tullut hylätyksi. Tämän testin haluamme poistaa.
Tämä lainsäädäntö edistää työllisyyspolitiikkaa, koska eurooppalaiset valmistajat saavat sitä kautta kilpailuetuja. Keskustelua Japanissa ja USA: ssa tietenkin jatketaan. Työpaikkoja säilytetään ja luodaan tätä teknologiaa varten, ja aivan uutta teollisuutta kehittyy. Muistutan siitä, että katalysaattoriteollisuudessa on viimeisen kymmenen vuoden aikana - sitä ennen sitä ei ylipäänsä vielä ollut olemassa - luotu 15 000 uutta työpaikkaa. Nyt on tietenkin niitä, jotka haluavat painaa jarrua. Havaitsemme lobbailua täällä kaikilla käytävillä, erityisesti sitä harrastaa eurooppalainen öljyteollisuus. Joskus olin taipuvainen ottamaan hatun ja keräämään almuja hätää kärsivälle öljyteollisuudelle. Ei, se ei käy päinsä, tarvitsemme rakentavaa vuoropuhelua ja pidättyväinen asenne ei tässä johda tavoitteeseen. Juuri Brent Spar -jupakan jälkeen meitä pitäisi rakentavasti tukea eikä aina sanoa vain "ei" .
On kuitenkin myös paljon niitä, jotka tukevat ehdotuksiamme, esimerkiksi kaikki autojärjestöt ja saksalainen autojärjestö ADAC. 40 miljoonaa autoilijaa tukevat ehdotuksiamme, koska he haluavat puhtaampia, ympäristöystävällisempiä autoja. Niinpä olen varma, että parlamentti vastustaa näitä jarruttajia, pitää niiden vaikutuksen loitolla ja lopulta läpäisee hirvitestin eikä kaadu katolleen.

Hautala
Arvoisa puhemies, kiitän kaikkia kollegoja erittäin hyvästä yhteistyöstä tässä työssä, jossa todellakin on kaksi eri puolta: toisaalta autojen pakokaasunormit ja toisaalta polttoaineen laatu. Tämä jälkimmäinen tehtävä on ollut minun käsissäni, sen jälkeen kun kollegamme Mamère valittiin Ranskan parlamenttiin.
40 000 ihmistä kuolee Euroopan unionissa ilmansaasteisiin ennenaikaisesti joka vuosi, tämä on WHO: n luku. Tietoisuus näistä terveyshaitoista on vain lisääntynyt viime aikoina. Senpä takia uskon, että meillä on vielä paremmat perusteet keskustella progressiivisista tavoitteista polttoaineen laadun suhteen kuin vielä viime keväänä, jolloin parlamentti antoi ensimmäisen käsittelyn kantansa.
Erityisen suuria ongelmia ovat hiukkaspäästöt, typen oksidit ja hiilivedyt. Näiden taltuttamiseksi tarvitaan puhtaampia polttoaineita, varsinkin kun on kyse vanhoista moottoreista ja vanhasta autokannasta. Kysehän on myös siitä, että monissa Euroopan unionin maissa on paljon dieselajoneuvoja, joita on pidetty edullisina, mutta nyt ne ovat itseasiassa osoittautuneet varsin vaarallisiksi ihmisten terveydelle.
Minusta on ollut ilahduttavaa huomata, että nimenomaan terveysjärjestöt ovat aktivoituneet voimakkaasti Auto Oil -ohjelmaan liittyvissä kysymyksissä viime aikoina. Myös auton käyttäjien järjestöt ovat olleet liikkeellä, koska he tietävät, että autoa kyllä tarvitaan, mutta mikäli autojen pakokaasupäästöt eivät puhdistu, on hyvin todennäköistä, että autoilun vastustus kasvaa yhä voimakkaammaksi.
On keskusteltu paljon siitä, kuka nämä ehdotukset oikein maksaa ja mitä ne maksavat. Olen täysin vakuuttunut siitä, että öljyteollisuus on esittänyt meille ylikorkeita investointiarvioita. Ei ole lainkaan niin, että tarvittaisiin 60 miljardia ecua kymmenen vuoden aikana ja viittaan nyt konsulttitoimisto Arthur D. Littlen tekemään tutkimukseen. Siinähän korjattiin konsultin aikaisemmin esittämiä arvioita ja todettiin, että polttoaineen puhdistamiskustannukset esimerkiksi rikin osalta olivat 55 % liian suuret ja tavallisen bensiinin osalta jopa 17 % liian suuret.
On luonnollista, että investointitarvetta on ja öljyteollisuus on se teollisuudenala Euroopassa, joka ei ole paljon investoinut uuteen tekniikkaan viime vuosikymmeninä. Mutta ei ole reilua syyttää ympäristövaatimuksia siitä, jos teollisuudella nyt on vaikeuksia. Öljyteollisuudella on nimittäin myös vahva ylikapasiteetti, 120 %. On väistämätöntä, että joitakin jalostamoja tullaan joka tapauksessa rakenteellisista syistä sulkemaan. Mutta on varmaa, että nyt olisi järkevää sijoittaa nimenomaan puhtaampaan tuotantotekniikkaan. Tämä on tärkeää paitsi öljyteollisuudelle itselleen, niin myös autoteollisuudelle, joka on ikään kuin näiden tuotteiden tärkein käyttäjä. Autoteollisuus on vakuuttunut siitä, että vuoteen 2005 mennessä on kaikkialla Euroopan unionissa saatava markkinoille puhtaammat polttoaineet.
Jos katsotaan kustannuksia autoilijaa kohden, niin luotan laskelmiin, jotka osoittavat, että kustannuslisä tavalliselle bensiiniautolle on noin viisi ecua vuodessa. Dieselautolle lisäkustannuksia meidän ehdotuksistamme tulee ehkä kaksi kertaa tämän verran, noin kymmenen ecua vuodessa. Monissa maissahan on saatu erittäin hyviä kokemuksia verodifferentiaatiosta, veroporrastuksista. Tällä tavalla valtiot ovat ikään kuin voineet tulla vastaan teollisuutta. On voitu tehdä selväksi, että nämä tuotteet voidaan verohelpotuksilla tehdä houkuttelevammiksi kuluttajille, jolloin myös investointien takaisinmaksuajat lyhenevät.
Mitä sitten tulee ehdotuksiini, ministerineuvostohan tiukensi selvästi komission esityksiä viime huhtikuussa ja senpä takia en esitäkään alkuperäisiä ensimmäisen käsittelyn raja-arvoja vuodelle 2000, koska se on liian pian. Mutta sen sijaan mielestäni on erittäin olennaista, että vuonna 2005 nyt säädettävät raja-arvot ovat sitovia, eivätkä ohjeellisia, niin kuin komissio ja ministerineuvosto esittävät.

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, tavoitteiden asettaminen ja niistä poikkeamisen valvonta, ne ovat tehtäviämme. Jo EURO II: n avulla asetimme tavoitteita, jotka ovat seuraamisen arvoisia. Meillä on nyt tietenkin myös EURO III -lainsäädännön osalta erityisiä tavoitteita, jotka ovat kunnianhimoisia ja joita kannattaa seurata.
Tietenkin on tarpeellista, ottaa pakokaasuja koskevan laisäädännön EURO III -vaiheessa Auto Oil -ohjelman integroitu näkemys huomioon, jotta päästöjen raja-arvot myös saavutetaan. Vain siten tavoite parantaa ilman laatua eurooppalaisissa asutuskeskuksissa myös voidaan toteuttaa. Vaikka ympäristöä koskevat tärkeät huolenaiheet ovatkin ymmärrettäviä, ei pitäisi kuitenkaan mennä liian pitkälle ennen kaikkea euroopanlaajuisen suurtyöttömyyden vuoksi. Auto- ja mineraaliöljyteollisuus on erittäin tärkeä tekijä talouselämässä, kuten kaikki tiedämme, ja siksi ratkaisua pitäisi etsiä yhdessä asianosaisten kanssa.
Emme voi sunnuntaina asettaa ensisijaiseksi tavoitteeksi vanhojen työpaikkojen takaamista ja uusien luomista ja sitten maanantaina ajaa yksinomaan ympäristöpoliittisia tavoitteita. Mielestäni kysymys on vaa´asta, jonka painot meidän täytyy asettaa oikein, jotta vaaka ei aiheuta vahinkoa kummallakaan puolella. Olen kuitenkin vakuuttunut siitä, että kun suunnitellut toimet toteutetaan viisaasti, mukavuus ja hyödyllisyys voidaan yhdistää. Mukavuutta olisi kansalaistemme elämänlaadun parantaminen. Hyödyllisiksi asioiksi luen ennen kaikkea auto- ja mineraaliöljyteollisuudelle suunnitellut kannustimet tehdä järkeviä, siis kilpailuetuja tuovia investointeja tulevaisuuteen sekä ympäristön kuormittamisen vähentämisen ja samalla uusien työpaikkojen luomisen.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, komissio haluaa käyttää tilaisuutta hyväkseen ja kiittää ympäristövaliokuntaa ja esittelijöitä herra Langea ja rouva Hautalaa ja myös herra Rübigia työstä näiden kolmen ehdotuksen parissa, jotka selvästi pyrkivät Euroopan ilman laadun huomattavaan parantamiseen ja siten myös Euroopan kansalaisten elämänlaadun parantamiseen. Kuten ensimmäisen käsittelyn yhteydessä korostettiin, on kyseessä erittäin laaja ja merkittävä ehdotus. Olemme nyt toisessa käsittelyssä ja kuten tiedätte, neuvosto hyväksyi kyseiset kaksi yhteistä kantaa yksimielisesti.
Neuvosto myönsi, että komission etenemistapa on hyvällä pohjalla ja muutamia kahden yhteisen kannan tärkeimmistä tekijöistä ovat: ensiksikin, että kustannustehokkuutta pidettäisiin kriteerinä parhaita ratkaisuja valittaessa, jotta päästäisiin ympäristöystävällisiin ratkaisuihin, että polttoaineiden raja-arvoja tiukennetaan vuodesta 2000 ja että ehdotetaan polttoaineille ohjeellisia laatuvaatimuksia vuodelle 2005. Sitovat arvot vuodelle 2005 on säädettävä Auto Oil 2 -ohjelman tämänhetkisen ja tulevaisuuden teknisen kehityksen arvioinnin jälkeen. Tulosten tästä arvioinnista, johon komissio, jäsenvaltioiden asiantuntijat, kansalaisjärjestöt ja teollisuus aktiivisesti osallistuvat erittäin avoimessa prosessissa, on oltava käytössä vuoden 1999 keskivaiheilla ja sen vuoksi keskustelen mielelläni näistä ehdotuksista parlamentin kanssa ensi vuoden toisella puoliskolla.
Kollegani Martin Bangemann ja Christos Papoutsis käsittelevät tarkemmin komission kantaa ehdotetuista tarkistusehdotuksista. Näiden alustavien huomautusten avulla haluan korostaa, että komissio tuntee suurta sympatiaa ympäristön parantamistoiveita kohtaan, jotka ovat parlamentin tarkistusehdotuksen taustalla. Juuri voimakkaasti kasvava autojen määrä tekee niiden aiheuttamien ympäristöseuraamusten valvonnasta ehdottoman välttämättömän, ja ilman laatu on luonnollisesti ratkaisevassa asemassa. On myös selvää, että komission on oltava niiden periaatteiden takana, joille sen ehdotus rakentuu. Auto Oil -ohjelman tavoitteena on parantaa kaupunkiemme ilman laatua ja perustamme ohjelman ympäristö ja terveydellisiin pohdintoihin. Väliaikaiset ilman laatua koskevat normit, joihin Auto Oil -ohjelma perustuu, on sittemmin vahvistettu ilmanlaatunormeja koskevassa direktiivissä, joka kattaa mm. typpioksidit ja hiukkaset. Keskustelen mielelläni asiasta parlamentin kanssa, toivottavasti toukokuussa.
Tämän mietinnön parissa tehty työ vahvisti siis, että ne ilman laatua koskevat normit, jotka olivat Auto Oil -ohjelman perustana, ovat yhteneväisiä korkean suojelutason kanssa ja Maailman terveysjärjestön viimeisimpien suuntaviivojen mukaisia. Kun normit oli päätetty, oli Auto Oil -ohjelman tavoitteena täyttää normit pienimmillä mahdollisilla kustannuksilla. Siksi ehdotus perustuu myös kustannustehokkuuteen.
Sallikaa minun painottaa, että olemme mielestäni yksimielisiä ympäristönsuojelun korkeasta tasosta ja siitä, että meidän on saavutettava se. Tavan, jolla se saavutetaan, on luonnollisesti oltava järjestelmällinen, sen on oltava avoin ja siihen liittyvien kustannusten on myös oltava mahdollisimman alhaiset. Mielestämme mielipiteemme eivät juurikaan eroa tavoitteen osalta, mutta olemme ehkä eri mieltä keinoista, joilla tavoitteisiin päästään. Vuosi 2000 ei ole kaukana ja siksi haluaisin nähdä, että nämä ehdotukset hyväksytään nopeasti. Teollisuus tarvitsee selkeitä signaaleja hyvissä ajoin ja se tarvitsee kiinteitä puitteita, joiden sisällä se voi tehdä suunnitelmia ja täyttää velvollisuutensa.
Toivon, että nämä lyhyet huomautukset ovat tehneet komission kannasta selkeämmän ja toivon myös, että se voi olla mukana tasoittamassa tietä sopivien tarkistusehdotusten hyväksymiseksi.

Bangemann
Arvoisa puhemies, ei ole epäilystäkään siitä, että esittelijä ja kollegat valiokunnassa ovat jälleen nähneet kovasti vaivaa. Meillä olikin myös jo ensimmäisen päätöksen ja tämänpäiväisen keskustelun välissä mahdollisuus keskustella keskenämme. Me emme kuitenkaan halua kaunistella asioita. Se, mistä tänään keskustelimme, ei todennäköisesti johda parlamentin kannan muuttumiseen.
On odotettavissa, että huomenna parlamentti päättää jälleen hyväksyä nämä samat tarkistukset - ja pääasiassahan on kyse samoista - jotka se jo ensimmäisessä käsittelyssä toi esiin. Tarkoitan, että meidän ei tarvitse olla suuria profeettoja, jos oletamme, että neuvosto jälleen hylkää nämä tarkistukset. Jo se yksin osoittaa sen, kuinka vaikeaa neuvoston oli päästä yksimielisyyteen molemmissa tapauksissa, molempien mietintöjen osalta, joista täällä keskusteltiin; se osoittaa kuitenkin myös sen yksimielisyyden, johon sitten päästiin.
Se merkitsee, että meidän on tänään varauduttava siihen - ja se on luultavasti järkevin tapa toimia - että tämän käsittelyn ja neuvoston päätöksen osalta edessä on tarpeellinen sovittelu. Luen teille mielelläni muistiinpanoni ja kerron, miksi komissio ei taaskaan voinut hyväksyä tarkistuksia, jotka se jo ensimmäisessä käsittelyssä hylkäsi. Se muuten osoittaa, kuinka kestävää järkevä ajattelumme on.
Siksi haluan tehdä kaksi perustavaa huomautusta. Ensiksikin: kun olemme sopineet periaatteista, näyttää kuitenkin siltä, että näitä periaatteita toteutettaessa yksittäisehdotuksista on edelleen vaikeaa tunnistaa, mikä vastaa periaatetta ja mikä ei - muutenhan emme riitelisikään - sillä periaatteet ja tavat, jotka ovat peräisin Auto Oil 1 -ohjelmasta, hyväksyttiin kaikissa unionin toimielimissä. Myös parlamentti hyväksyi ne ja pidimme sitä rohkaisevana, koska ajattelimme, että saavuttaisimme nyt perustan, jolta voisimme jatkaa eteenpäin yksimielisempinä. Periaatteen ja yksittäisen tapauksen välillä on nähtävästi kuitenkin niin suuri välimatka, että huolimatta periaatteista - ja herra Lange toi jälleen esiin myös sen, että hän toteutti Auto Oil 1 -ohjelman periaatteita, kun taas me olemme sitä mieltä, että nämä periaatteet eivät tee oikeutetuiksi tarkistuksia, jotka hän jälleen esittää - että on siis siitä huolimatta vaikeaa päästä yksimielisyyteen sellaisissa kysymyksissä.
Siksi teen seuraavan ehdotuksen: tarkistuksista voimme hyväksyä 6 kokonaan ja 6 periaatteessa. Ne ovat kuitenkin ne tarkistukset, jotka hyväksyimme jo ensimmäisessä käsittelyssä. Ollakseni täsmällinen kerron tarkistusten numerot: 4, 11, 49, 50, 51 ja 53 ovat kokonaan hyväksyttäviä, ja 5, 9, 15, 31, 54 ja 69 osittain. Muita emme voi hyväksyä. Tulemme sitten palaamaan asiaan, ja toivon ennen kaikkea neuvoston näkemyksen valossa, joka luultavasti tulee olemaan sama, että voimme sovittelussa sopia yhdestä asiasta, nimittäin siitä, että tarvitsemme joka tapauksessa päätöksen. Jos emme saa sitä aikaan tai jos päätös on ei, mitä sovittelussa ei ole poissuljettu, emme ole tehneet itsellemme palvelusta. Siitä ei kukaan voisi olla ylpeä.
Sen ei pidä kuitenkaan lannistaa teitä huomista äänestystä ajatellen. Kun ensimmäinen saksalainen liittopresidentti, jolla vakaumuksellisena siviilihenkilönä, niin uskon, oli vaikeuksia armeijan kanssa, liittopresidenttinä hän oli kuitenkin vastuussa myös tästä julkisen hallinnon alueesta, teki ensimmäisen vierailunsa silloisiin puolustusvoimiin, hän päätti vierailunsa sanoihin, joita ei otettu kovin hyväntahtoisesti vastaan: "Voittakaapa sitten kunnolla!" Hän sai kuulla näistä sanoista pitkään, koska ne eivät osoittaneet erityisen paljon ymmärrystä näitä ihmisiä kohtaan. Kerroin sen, sillä kun nyt sanon teille "Koettakaapa nyt päästä kunnolliseen äänestystulokseen!" , en halua joutua samanlaisten epäilysten kohteeksi.

Papoutsis
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi haluaisin onnitella esittelijöitä ja erityisesti rouva Hautalaa hänen laatimansa seikkaperäisen mietinnön johdosta.
Neuvoston hyväksymän yhteisen kannan mukaan komissio tulee jo vuoden 1999 ensimmäisen puoliskon aikana tekemään ehdotuksen polttoaineiden sitovista laatuvaatimuksista, joita alettaisiin soveltaa vuodesta 2005 lähtien. Tämän lisäksi komissio ei voi hyväksyä tälle välille sitovia laatuvaatimuksia ilman tieteellistä näyttöä. Ensi vuoden ensimmäisen puoliskon aikana saamme Auto Oil 2 -ohjelman avulla käyttöömme tarpeelliset tekniset lisätiedot asian teknisestä puolesta. Näin ollen voimme silloin tehdä tosiasioihin perustuvan päätöksen vuotta 2005 ajatellen suositeltavista polttoainelaaduista. Tästä syystä komissio katsoo, että jo tässä vaiheessa olisi liian varhaista määritellä polttoaineiden sitovat laatuvaatimukset vuodelle 2005.
Konkreettisia ongelmia voidaan hoitaa myös muilla tavoin. Yhteinen kanta antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden tarvittaessa käyttää rajatuilla alueilla, erityisesti suurkaupungeissa, erityispolttoaineita ympäristön ilman laadun erityisongelmien hoitamiseksi. Erityispolttoaineiden ominaisuudet määritellään tietenkin aluekohtaisesti sen mukaan, mitä ilman laadun parantamiseksi tarvitaan.
Komissio tunnustaa lisäksi, että verokannustimet ovat mitä tehokkain keino puhtaampien polttoaineiden markkinoille tuomiseksi ja käytön edistämiseksi.
Euroopan yhteisöllä on jo käytössään puitteet, joissa jäsenvaltiot voivat muuttaa erityispolttoaineiden verotusta, jotta voitaisiin vaikuttaa erityispolttoaineiden kulutukseen ympäristönsuojelun kannalta myönteisellä tavalla. Sitä seikkaa vasten, että jo nyt yhteisöllä on keinoja säädellä polttoaineiden verotusta, komissio näkee hyödylliseksi, että nämäkin määräykset sisällytettäisiin myös tulevaan direktiiviin.
Tämänpäiväiseen yhteiseen kantaan sisältyy lisäksi aikomus poistaa markkinoilta lyijyllinen bensiini. Tätä voidaan perustella sillä, että lyijyn osalta bensiini on suurin saastelähde. Jo 1980-luvun puolivälistä lähtien direktiivi 85/210/ETY on velvoittanut jäsenvaltiot rohkaisemaan lyijyttömän bensiinin käyttöä. Näin ollen komissio katsoo, että on suositeltavaa kieltää lyijyllisen bensiinin myynti yhteisön alueella vuoden 2000 jälkeen. Euroopan komissio kuitenkin tunnustaa, että ajoneuvojen suuren määrän johdosta tällainen kielto tulee todennäköisesti aiheuttamaan vakavia taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia tietyissä jäsenvaltioissa. Tästä syystä komissio tukee neuvoston yhteiseen kantaan sisältyviä väliaikaisia poikkeuksia, jotta voisimme antaa tietyille jäsenvaltioille aikarajan, jossa ne voisivat toteuttaa tarvittavat muutokset.
Yhteisön vaatimukset ilman laadulle perustuvat ihmisten terveyden ja ympäristönsuojelun kannalta korkeaan vaatimustasoon. Haluan vakuuttaa teille, että komissio on vakaa aikeessaan sisällyttää tämä periaate myös tuleviin ehdotuksiin.
Herra puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissiolla on mahdollisuus hyväksyä tiettyjä tarkistuksia, jotka parantavat neuvoston yhteistä kantaa ilman, että ne kuitenkaan muuttaisivat sen perusfilosofiaa. Viittaan tarkistuksiin 11, 13, tarkistuksen 14 toiseen osaan, tarkistukseen 17, tarkistuksen 23 kolmanteen ja neljänteen osaan ja tarkistuksen 24 ensimmäiseen osaan.
Lisäksi komissio voi hyväksyä tarkistuksen 6, kuitenkin sillä rajauksella, että sen loppuun lisätään seuraava ilmaus: "sillä ehdolla, että tietyt määräykset eivät alita tai ylitä tiettyä tasoa." .
Komissio ei kuitenkaan voi hyväksyä muita tarkistuksia. Jos sallitte, niin kerron miksi. Tarkistukset 3, 4, 5 ja tarkistuksen 23 ensimmäinen osa ovat ristiriidassa lainsäädännön pohjana olevan kustannushyötykriteerin kanssa. Kyseinen kriteeri on saanut säädöksen aseman direktiivissä 94/12/ETY.
Tarkistus 17, tarkistuksen 15 neljäs osa ja tarkistukset 25-29 esittävät toimenpiteitä, jotka Auto Oil 1 -ohjelman perusteella ovat osoittautuneet taloudellisesti kannattamattomiksi.
Tarkistus 1, tarkistusten 14, 15 ja 16 ensimmäiset osat, tarkistus 19, tarkistuksen 23 toinen osa ja tarkistukset 30-37 eivät ole sopusoinnussa Auto Oil -ohjelman kanssa. Tämän ohjelman avulla me voimme tutkia ja esittää vuoden 1999 aikana taloudellisesti hyödyllisiä toimenpiteitä, jotka tulevat voimaan vuonna 2005.
Tarkistukset 8, 9, 18, 38 ja 39 eivät ota huomioon direktiivin 92/81/ETY määräyksiä, eivätkä komission vastikään tekemää ehdotusta KOM(97)0030 verokannustimien käytöstä polttoaineissa.
Tarkistuksen 15 seitsemäs osa, tarkistukset 20, 21 ja 22 sekä tarkistuksen 24 toinen osa eivät myöskään ole yleisten toimintaperiaatteiden mukaisia.
Tarkistuksen 15 kolmas ja viides osa eivät ota tarpeeksi hyvin huomioon kansallisia, alueellisia ja paikallisia erityisolosuhteita.
Tarkistukset 2, 10 ja 12 sekä tarkistuksen 15 kuudes osa samoin kuin tarkistuksen 16 toinen osa menevät yksityiskohtiin, mutta tarvitaan lisää teknistä tutkimusta.
Komissio kuitenkin tunnustaa, että yhteistä kantaa käsitellessään parlamentti on esittänyt erittäin mielenkiintoisia ajatuksia. Tahdon kuitenkin vakuuttaa teille, että ehdotuksenne tulevat muodossa tai toisessa olemaan harkinnan kohteena valmisteltaessa ehdotuksia tulevista direktiiveistä.

Bowe
Arvoisa puhemies, kymmenen vuoden kuluttua (ja siihen menee kymmenen vuotta) paljon harvemmat eurooppalaiset lapset kärsivät autojen pakokaasujen aiheuttamasta astmasta, jos saavutamme Auto Oil -ohjelman tavoitteet. Kaupungit, jotka ovat yhtä kaukana toisistaan kuin Aberdeen Skotlannin pohjoisosassa ja Ateena Kreikassa tulevat olemaan parempia, puhtaampia ja terveempiä paikkoja, joissa kasvattaa lapsia, asua ja työskennellä. Tuon pitäisi olla ihailtava tavoitteemme tänään.
Meidän kaikkien on tehtävä osuutemme, jotta komission Auto Oil -ehdotusten tulokset saavutettaisiin. Nuo tulokset ovat vasta alku, komission ehdotukset ovat vasta ensimmäinen askel prosessissa, joka tulee kestämään kymmenen vuotta. Olemme jo käyneet läpi parlamentin toisen käsittelyn, ja toivon, että käymme pian läpi sovittelun ja että sen jälkeen seuraa Auto Oil 2 -prosessi. Tämän erittäin kunnianhimoisen ohjelman selkeissä tavoitteissa vaaditaan autonvalmistajia tekemään puhtaampia moottoreita ja myös velvoitetaan öljy-yhtiöt valmistamaan puhtaampaa bensiiniä ja diesel-polttoaineita. On osa parlamentin roolia varmistaa, että nuo tavoitteet saavutetaan ajoissa. Tämän vuoksi parlamentti painostaa teollisuutta, jotta se tekisi vielä enemmän ja toimisi nopeammin kuin alunperin esitetään komission ja neuvoston ehdotuksissa, joista parlamentti on yleensä yhtä mieltä.
Tunnistamme erittäin selvästi auto- ja öljy-yhtiöiden vaikeudet näiden tavoitteiden saavuttamisessa ja olemme kuunnelleet erittäin tarkkaavaisesti niiden näkökantoja - erityisesti öljyteollisuuden, jonka edut ovat hyvin lähellä omaa vaalipiiriäni. Kuitenkin, mitä tulee huomautuksiin, joita yhtiöt ovat esittäneet, sanoisin, että kokemukset samankaltaisten toimien toteuttamisesta muissa osissa maailmaa osoittavat, että kustannukset, joita ne esittävät, eivät ole aivan sellaisia kuin ne väittävät.
Jos tutkitte esimerkiksi itsenäisten konsulttien raportteja, niissä kerrotaan meille, että nuo kustannukset ovat itse asiassa 17 % halvempia bensiinin osalta ja 55 % halvempia dieselin osalta kuin komission omissa esityksissä. Mitä tulee kustannuksiin tavalliselle kuluttajalle, tavalliselle autoilijalle, puhumme noin 5-10 punnasta vuodessa keskitason autoilijaa kohti tai 5-8 ecusta joissakin muissa osissa Eurooppaa.
Tiedämme, että rakennemuutoksia ennustetaan tapahtuvan öljyteollisuudessa, ja tiedämme, että nuo rakennemuutokset toteutuvat riippumatta siitä, mitä tapahtuu Auto Oil -ehdotusten kanssa, joilla ei ole juuri vaikutusta niihin. Kuitenkaan ohjelman yleisiä etuja ei voida kieltää, olipa kyse sitten ilman laadun ja yleisen terveyden parantamisesta tai myös satovahinkojen ja rehevöitymisen välttämisestä. Luulen, että nyt on aika, jolloin me kaikki sitoudumme noihin tavoitteisiin, jotta kymmenen vuoden kuluttua meillä on ne puhtaammat kaupungit, joissa lapset ja aikuiset voivat elää vapaina hengityselinsairauksista.

Florenz
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisa herra komissaari, olen erittäin iloinen, että olette komissiosta runsaslukuisesti edutettuna tänään. Se osoittaa, kuinka tärkeä tämä kertomus on. Se osoittaa myös sen, kuinka erilaisia näkemykset ovat, eivät vain tässä parlamentissa vaan myös komissiossa.
Olen iloinen, herra komissaari, kun sanotte, että emme kenties pysty tänään tekemään yhteisöllistä päätöstä mutta että on kuitenkin varsin hyvät mahdollisuudet löytää ratkaisu sovittelukomiteassa. Olen hämmästynyt siitä, että tämän parlamentin yllä leijuu sen ajatuksen kirous, että jos asia menee sovittelukomiteaan, tulokset ovat vielä paljon kauheammat. Olen vakuuttunut siitä, että voimme onnistua sellaisessa sovittelumenettelyssä paremmin, jos yritämme koota yhteen sen, mitä te kuvasitte periaatteiksi. Periaatteenne perustuvat Auto Oil 2 -projektiin. Tämä avioliitto on kuitenkin kariutunut. Autoihmisten ja öljyteollisuuden yhteisö on hajonnut. Sen vuoksi Euroopan parlamentti ei toki kuitenkaan voi luopua parlamentaarisista tehtävistään vaan meidän on jatkettava työtä. Avioerotuomarit ovat antaneet hyvän vinkin: aloitamme Auto Oil 2 -ohjelman. Ne ovat kaikki suunnitelmia, jotka ensi näkemältä vaikuttavat aivan loogisilta, mutta jotka eivät auta meitä eteenpäin.
Meidän on otettava huomioon yksi asia: olemme oikealla tavalla poistaneet sisärajoja tässä yhteisössä. Se saa aikaan joustavuutta tavaroiden, palveluiden ja ihmisten kannalta. Joustavuuteen kuuluu tietenkin myös ihmisten liikkuvuus. Sen lisäksi Euroopassa on kaiken lisäksi liikkeellä vielä 200 miljoonaa autoa. En kuulu niihin, jotka haluaisivat hävittää ne. Autot kuitenkin vaikuttavat talouteen, ympäristöön ja terveyteen. Juuri näitä kolmea asiaa täytyy punnita. Siksi emme tarvitse mitään sellaisia jarruttavia ehdotuksia, jotka ovat meille tuttuja öljyteollisuudesta, vaan tarvitsemme motivoivia ehdotuksia, jotka mahdollistavat politiikan, joka toimii myös teollisuuden ja innovaatioiden hyväksi.
Sallikaa minun antaa siitä muutama esimerkki. Ajoneuvojen sisäisellä valvontajärjestelmällä on paljon etuja. Olen viimeinen, joka haluaisi sieltä ja täältä kiristää ruuvia. Haluaisin erittäin mielelläni päästä eroon huoltoalan keskittämisestä. En halua seuraavaksi joutua ajamaan autoani sitä valmistavaan yritykseen, koska pätevät autokorjaamot ja huoltoasemat eivät saa rajoituksetta olla mukana tässä ajoneuvojen sisäisessä valvontajärjestelmässä. Vastustan tietenkin sähköisesti suljettavaa konepeltiä, koska silloin me vian sattuessa seisomme autoliittojemme kanssa avuttomina automme vieressä ja ihmettelemme: mitä me nyt teemme, kun auto ei kulje? Niillä täytyy olla kunnon mahdollisuus hoitaa sellaisia tilanteita. Se ei kuitenkaan saa automaattisesti merkitä sitä, että autonvalmistajien täytyy heti luovuttaa sinikopio. Tietenkin he tarvitsevat suojan. Emme kuitenkaan toki heitä lasta pesuveden mukana. Siksi olemme tässä valmiita myös kompromisseihin.
Kysymys kylmäkäynnistystestistä esiteltiin vaikuttavasti. On ikuinen autoalan harhakäsitys, että autoja voitaisiin testata aina vain Firenzen alueella, jossa on mukavan lämmintä testata niitä, vaan testejä täytyy tehdä myös siellä, mistä minä olen kotoisin, missä on usein erittäin kylmä, lämpötila 7 ºC tai vähemmän. Siellä autot joutuvat kulkemaan vähemmän kilometrejä. Siellä meidän on tehtävä testi. Mielestäni sen pitäisi toki olla mahdollista meidän innovaatioihin varsin myönteisesti suhtautuvassa teollisuudessamme.
Olemmeko pakokaasuarvoista puhuessamme todellakin niin kaukana toisistamme? Haluaisin kerran nähdä sen autojen osalta. Voin tuskin uskoa sitä. Olemme kaukana toisistamme, mitä tulee sitovuuteen. Kuitenkin ne meistä, jotka ovat lukeneet taloustieteitä, ovat jo usein kuulleet: meillä pitää olla sitovia tavoitteita, jotta kun otamme rahaa käteemme, osaamme myös tehdä laskelmia. Nyt teemme niin, mutta nyt sekään ei käy. En voi siis ymmärtää sitä enkä varmastikaan kuulu tässä parlamentissa "sosiaalipoliitikkoihin" vaan niihin, jotka ansaitsevat rahansa itse.
On aiheita, esimerkiksi hiilivedyn ja typen oksidien yhdisteet, joista voi puhua. Ne ovat kohtia, joissa olemme valmiita tekemään kompromisseja. Kestävyystestit esiteltiin vakuuttavasti. Myös siinä on olemassa kultainen keskitie. Myös se on harkittavissa sovittelukomiteassa. Miksi emme kuitenkin kerrankin olisi yhtä hyviä kuin amerikkalaiset? Mikä estää meitä olemasta sitä?
Nyt kysymykseen kustannuksista. Tähän mennessä esiintyneistä puhujista minä olen ollut pisimpään tässä parlamentissa ja olen ollut mukana katalysaattorikeskustelussa. Siellä ylhäällä istuville herra ja rouva lobbaajille, joiden työn toki hyväksyn, sanon: en väitä esittäväni täysin oikeita lukuja, sillä eihän minulla ole niitä, ja jos minulla olisi ne, en luottaisi omiin lukuihini. Muistan kuitenkin varsin hyvin teollisuusherrojen perustelut menneisyydestä, he sanoivat meille silloin, että litra lyijytöntä bensiiniä maksaa 18 Saksan penniä. Hyvät naiset ja herrat öljyteollisuudesta, mikä on tilanne nyt? Hinta on alle 1, 8 penniä! Mitä sanoittekaan meille silloin, sen voi muuten lukea tämän parlamentin pöytäkirjoista, katalysaattorin hinnaksi? Otetaanpa vain esiin teidän lukunne. Nykyään katalysaattori maksaa kymmenen kertaa vähemmän kuin silloin hinnaksi arvioidut 5000 Saksan markkaa. Mitä tulee rahaan ja kustannuksiin, en voi uskoa teitä, koska kokemukset ovat liian huonoja. Siksi meidän nähdäkseni pitäisi yrittää viedä asia sovittelukomiteaan. Herra Bangemann, te tiedätte, että tähän asti, kun oli kyse ympäristöasioista, tulokset olivat kunnollisia, sallikaa minun sanoa, keskiluokkaisia. Se juuri motivoi tätä parlamenttia. En ole ajatellut antaa periksi. Nyt vasta ryhdymmekin taistelemaan oikein kunnolla!

Garosci
Arvoisa puhemies, me olemme Euroopan unionin toimielinten joitakin vuosia käymän keskustelun loppuvaiheessa. Me äänestämme ja osoitamme komissiolle ja neuvostolle, mihin suuntaan Euroopan parlamentti haluaa kehitettävän auto- ja polttoainealaa lähitulevaisuudessa, jossa käsiteltävänä olevien mietintöjen mukaan on kaksi selvää määräaikaa: vuosi 2000 ja vuosi 2005. Näistä jälkimmäinen, vuosi 2005, on vahvistettava lailla, sitä ei saa jättää vain kaavailluksi määräajaksi: alan teollisuudelle - auto- ja polttoaineteollisuudelle - on siis annettava ajallinen varmuus, täsmällinen määräaika, jotta teollisuus pystyy suunnittelemaan investointejaan, kehitystään ja tutkimustaan nimenomaan vuoden 2005 määräaikaan mennessä. Sen sijaan on luovuttava kaikista sellaisista toimenpiteistä, jotka eivät ole realistisia tai jotka estävät yhtenäismarkkinoiden tavoitteen toteutumista. Kollegat ovat muistuttaneet mieliimme useampiakin tällaisia toimenpiteitä.
Tänään käsittelemämme aihe jakautuu ainoastaan näennäisesti kahteen osaan: autoihin ja niiden käyttöaineisiin. Todellisuudessa nämä kaksi osatekijää on yhdistettävä tulevassa ohjelmassa. Tavoitteena on luoda tuotteita - toisaalta autoja, toisaalta polttoaineita ja voiteluaineita - jotka ovat yhä ympäristöystävällisempiä, ja siksi alat ovat yhä tiiviimmin sidoksissa toisiinsa. Enää ei voida ajatella, kuten vielä lähimenneisyydessä tapahtui, että auto- ja polttoainealaa kehitetään toisistaan erillään. Ne eivät ole toisistaan riippumattomia ja tuskin ne voivat olla sitä tulevaisuudessakaan tutkittaessa loppukäyttöön tarkoitettuja tuotteita, joilla on olennainen sosiaalinen tehtävä: ympäristön suojelu ja parantaminen saastumista vastaan.
Taloudellisesta näkökulmasta tarkasteltuna loppukäyttäjälle on tultava edullisemmaksi ostaa tuote - auto tai bensiiniä - jonka ympäristöhaitat ovat entistä pienemmät, ja tästä syystä alan teollisuudessa on investoitava laatuun. Meidän ja kansainvälisten instituutioiden tehtävänä onkin suosia, tukea ja ohjata auto- ja polttoaineteollisuuden laadullisia ponnisteluja.
Myös muita ongelmia on ratkaistava: ajatelkaamme verotusongelmaa. Yhteisön suunnitelmat ovat liian eriytettyjä autojen ja polttoaineiden verotuksen osalta eri jäsenvaltioissa, mikä johtaa siihen, että jotakin teollisuutta ja joitakin aloja rangaistaan vähentämällä niiden resursseja, jotka voitaisiin muussa tapauksessa ohjata tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen. Tältä osin olemme eri mieltä Langen mietinnön tarkistuksista, joilla muutettaisiin neuvoston yhteistä kantaa verokannustimista.
Auto-Oil-ala ja moottoriajoneuvojen valmistaminen tarjoavat valtavia mahdollisuuksia ja potentiaalia: työpaikkojen luominen, nykyisin ei niinkään määrällisesti kuin laadullisesti - jos ajatellaan ammatillista koulutusta; tieteelliset mahdollisuudet yhä kehittyvän tutkimuksen ja testauksen myötä; taloudelliset mahdollisuudet, koska muutaman suuryrityksen rinnalla on tuhansittain pieniä ja keskisuuria yrityksiä varaosakaupasta aina korjausalalle asti; lopuksi sosiaaliset mahdollisuudet.
Ympäristönsuojelu tapahtuu suurelta osin vähentämällä autojen aiheuttamaa ilman pilaantumista. Jotkut ovat valittaneet näinä työntäyteisinä kuukausina esittelijöiden ja komission tekemistä ehdotuksista: joku teollisuusyritys, joku maantieteellinen alue ja joku vanha öljynjalostamo, joka ei halua uudistaa toimintaansa. Taistelu paremman ympäristön puolesta on taistelu, jossa kentälle voi jäädä joitakin haavoittuneita. Heidän auttamisekseen me tarjoamme kainalosauvoja, mutta me emme voi laittaa kipsiä niiden jalkoihin, jotka ovat terveitä ja haluavat juosta.

Eisma
Arvoisa puhemies, voisin puhua todella lyhyesti sanomalla että olen täysin samaa mieltä kollegani Florenzin kanssa. Käyttääkseni kuitenkin kaksiminuuttiseni haluaisin mainita, että jos huomenna vähintään 314 jäsentä äänestää Hautalan ja Langen mietintöjen puolesta, Euroopan parlamentti tekee historiaa. Se tarkoittaisi, että parlamentti saisi kivenkovat neuvotteluasemat pyrkiessään sopuun neuvoston kanssa. Silloin voisimme näyttää eurooppalaisille, että olemme tehneet parhaamme, jotta he pääsisivät tulevaisuudessa eroon Euroopan suurten kaupunkien savusumusta. Herra puhemies, esittelijät ovat myös osoittaneet, että parlamentti on huolehtinut velvollisuuksistaan pyrkiessään selvästi lähentymään neuvostoa tässä polttoaineita koskevien määräysten toisessa käsittelyssä.
Jotta pääsisimme parhaaseen mahdolliseen lopputulokseen, myös meidän on tehtävä myönnytyksiä. Meidän on esimerkiksi suostuttava siirtymäkauden määräyksiin sellaisille alueille, joilla sosiaaliset ja taloudelliset ongelmat tekevät näiden direktiivien nopean ja täysimittaisen soveltamisen vaikeaksi. Toivottavasti tämä kuulostaa hyvältä espanjalaisten ja muiden eteläisten jäsenvaltioiden asukkaiden sekä myös parlamentin jäsenten korvissa, kun viimeksi mainitut huomenna hyväksyvät molempien esittelijöiden tarkistukset näillä ehdoilla.
Meidän täytyy kuitenkin pitää kiinni, herra puhemies, vuonna 2005 sitovista normeista. Teollisuus on onnistunut hidastamaan Auto Oil 1 -ohjelmaa muutamalla vuodella, joten näitä direktiivejä voidaan soveltaa vasta vuonna 2000. Autoteollisuus tarvitsee sopeutuakseen vähärikkisiä polttoaineita uusimmassa tekniikassaan, kuten seuraavan sukupolven katalysaattoreissa, ja vain sitovien normien avulla voidaan varmistaa se, että ne tulevat todellakin markkinoille.
Toivon, että kollegani eivät anna johtaa itseään harhaan, kun he kuulevat päinvastaisia perusteluja. Teollisuus voi valmistautua kunnolla vain, jos vuonna 2005 on voimassa sitovat normit. Nämä normit ovat hyvin tärkeät sekä luontomme että taloutemme kannalta. Indikatiiviset normit taas lykkäisivät ympäristön hyväksi tehtäviä parannuksia vuosilla. Uskon täysin huomisen äänestyksen jälkeiseen sopuun.

Puhemies
Keskustelu keskeytetään ja sitä jatketaan klo 21.00.


Kyselytunti (komissio)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komissiolle osoitetut kysymykset (B4-0017/98).

Monti
Arvoisa puhemies, komissio muistuttaa arvoisalle kysyjälle, että Amsterdamin sopimuksella hyväksytyn uuden 255 artiklan määräysten mukaisesti kansalaisilla on oikeus tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin ottaen huomioon rajoitukset, jotka neuvoston on määriteltävä yhteispäätösmenettelyn mukaisesti kahden vuoden sisällä perussopimuksen voimaantulosta.
Näiden kolmelle toimielimelle yhteisten yleisperiaatteiden perusteella kunkin toimielimen olisi sen jälkeen laadittava omaan sisäiseen säännöstöönsä artiklan soveltamista koskevat määräykset. Komissio esittää siis lainsäädäntöehdotuksen perussopimuksen voimaantulon jälkeen. Tähän mennessä ei ole tehty päätöstä tutustumisoikeutta rajoittavista poikkeuksista, joista komission pitäisi tehdä ehdotus.
Komissio pitää aivan varmasti välttämättömänä avoimuuspolitiikan kehittämistä ja sen asiakirjojen julkisuutta, mutta tuleva asiaa koskeva lainsäädäntö riippuu toimielinten välisten neuvottelujen tuloksista.
Lopulliseen säädökseen lisättävää julkilausumaa, jonka perusteella jäsenvaltio voi pyytää komissiota tai neuvostoa olemaan ennen etukäteen annettava lupaa julkistamatta kolmansille henkilöille kyseisestä jäsenvaltiosta peräisin olevaa asiakirjaa, tullaan luonnollisesti kunnioittamaan.

Hautala
Arvoisa puhemies, kolme lyhyttä kysymystä. Haluaisin täsmentää: tuleeko tämä asetus koskemaan kaikkia toimielimiä vai vain kolmea tärkeintä toimielintä, jotka on mainittu Amsterdamin sopimuksessa, siis komissiota, parlamenttia ja neuvostoa? Minusta on aivan selvää, että sen pitäisi koskea kaikkia.
Sitten kysyisin tämmöisistä sensitiivisemmistä asioista. Onko otettu huomioon, että myös Euroopan tulevan keskuspankin tulisi olla julkisuuslainsäädännön alaisena? Myös Europol-yhteistyö on osoittautunut sellaiseksi alueeksi, jossa todella tarvitaan avoimuutta.
Lopuksi kysyisin: eikö komissio voisi antaa jonkinlaisen vihreän kirjan avoimuudesta, niin että kaikki toimielimet, myös parlamentti, pääsisivät laajasti keskustelemaan siitä, minkälaiseksi tämä asetus tulisi tehdä? Minusta tämä olisi erittäin hyvä menetelmä.

Monti
Arvoisa Hautala, yleisenä toteamuksena tähän lisäkysymykseen voin sanoa, että kolmen asianomaisen toimielimen pääsihteereillä on jo ollut kokouksia, joissa on tarkasteltu erityisesti tätä asiaa, ja he ovat muodostaneet komission alaisuuteen toimielinten välisen työryhmän, jonka tehtävänä on tutkia ennakolta tätä kysymystä. Ryhmän työt ovat jo käynnissä ja tällä hetkellä se pohtii, mitä asioita tulevaan lainsäädäntöehdotukseen olisi sisällytettävä.
Te kysyitte, arvoisa Hautala, koskeeko asetus ainoastaan kolmea toimielintä. Kuten muistutin mieliin, 255 artiklan määräysten mukaisesti kyseessä on mahdollisuus tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin, ja näillä kolmella toimielimellä on yhteiset yleisperiaatteet, joiden perusteella kukin niistä laatii oman sisäisen säännöstönsä, jota sovelletaan tässä asiassa.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, haluan kysyä komissaarilta, eivätkö hänen arvionsa koske parlamentin sisäistä työskentelyä, sillä meillä on täällä elin, eri puolueryhmien puheenjohtajista koostuva puhemieskonferenssi, joka ei tiedota parlamentin jäsenille asioista ja joka päättää suljetuin ovin kaikesta mahdollisesta, josta me emme sitten saa tietää mitään. Saadaanko tämä asia kuntoon? Toinen asia, jota haluan teiltä kysyä, on: miten suhtaudutte siihen ajatukseen, että Euroopan keskuspankki pakotetaan myös sellaisiin julkisiin lausumiin, mikä nimittäin merkitsisi ovien jättämistä auki kaikille amerikkalaisille keinottelijoille? Sitten voimme katsoa, kuinka rahamme hävitetään!

Monti
Arvoisa puhemies, Euroopan keskuspankista minulla ei ole mitään sanottavaa, koska 255 artikla ei koske tätä toimielintä. Ensimmäisestä kysymyksestä sanoisin, että se liittyy mielestäni, ja kuten arvoisa jäsen itsekin sanoi, Euroopan parlamentin sisäisiin suhteisiin, eikä komission ole näin ollen aiheellista ottaa siihen kantaa.

Bonde
Haluan kysyä, yhtyykö komissio siihen todistustaakan siirtämisen periaatteeseen, jonka parlamentin täysistunto hyväksyi määräenemmistöllä ja parlamentin institutionaalisten asioiden valiokunta hyväksyi äänin 34-0. Tämän jälkeen jokaisen päätöksen lähtökohtana olisi, että asiakirjat ja kokoukset olisivat avoimia, ellei kahden kolmasosan määräenemmistö niistä, jotka osallistuvat komission kokoukseen tai niistä, jotka osallistuvat parlamentin kokoukseen tai niistä, jotka osallistuvat neuvoston kokoukseen konkreettisin perustein päätä pitää kokousta tai asiakirjaa suljettuna. Todistustaakka on siis siirrettävä käänteiseksi, jotta asiakirjan sulkemiseksi tarvittaisiin määräenemmistö. Voiko komissio yhtyä tähän valiokuntamme yksimielisesti hyväksymään periaatteeseen?

Monti
Kiitän teitä tästä lisäkysymyksestä. Välitän sen kolmen toimielimen pääsihteereiden muodostamalle työryhmälle. Minulla ei ole mitään erityisiä tietoja vastauksen antamiseksi; merkitsen siis asian muistiin ja välitän kysymyksen pääsihteereiden ryhmälle.

Puhemies
Kysymys nro 61 Julio Añoveros Trias de Bes (H-0048/98):
Aihe: Internet ja yhteisön oikeus
Milloin EuroLaw-palvelin on käytettävissä Internetissä? Aikooko komissio tarjota mahdollisuuden käyttää CELEXtietokantaa ilmaiseksi maailmanlaajuisissa tietoverkoissa? Ovatko toimielimet aikoneet tarjota yleisön käyttöön verkkosivun, jossa olisi tietoa yhteisön lainsäädäntämenettelyistä ja niistä vastaavista virkamiehistä? Jos tälläinen suunnitelma on olemassa, voisivatko toimielimet laatia sivun yhdessä, jotta siitä tulisi mahdollisimman toimiva?

Monti
Arvoisa puhemies, EuroLaw-palvelin, väliaikainen nimi, johon arvoisa parlamentin jäsen viittasi, tarjoaa mahdollisuuden tutustua ilmaiseksi 20 päivän aikana virallisen lehden sekä L- että C-sarjan alkuperäiseen tekstiin Internetissä Europa-sivulla, http: \europa.eu.int, Euroopan unionin 11 virallisella kielellä. Sivua valmistellaan parhaillaan: se pitäisi avata käyttöön vuoden 1998 keväällä ja Euroopan yhteisöjen virallisjulkaisujen toimisto ilmoittaa siitä virallisesti.
EuroLaw-palvelimella käyttäjät voivat tutustua ilmaiseksi seuraaviin selattavissa oleviin palveluihin: luettelo yhteisön voimassaolevasta lainsäädännöstä, johon liitetään myös CELEX-tietokannan tekstit säädöksistä, joiden nimet ovat luettelossa; kokoelma Euroopan unionin sopimuksia; yhteisön lakien konsolidoidut tekstit; Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viimeisimmät tuomiot; KOM-asiakirjat. Kaikki voimassaolevat lakitekstit haetaan siis CELEXistä, ja EuroLawn käyttäjät voivat tutustua niihin ilmaiseksi.
Tällä hetkellä komissio ei sen sijaan ole suunnitellut CELEX-tietokannan ilmaisen Internet-käytön sallimista. Muistettakoon, että CELEX tarjoaa valtavan tietomäärän pitkälle menevää tutkimusta varten ja tietokannan käytöstä saatavilla tuloilla rahoitetaan asiakirja-aineiston analysoinnin edellyttämää suurta työmäärää, joka antaa CELEXille erityistä lisäarvoa.
Komissio on yhtä mieltä arvoisan parlamentin jäsenen kanssa siitä, että kansalaisten on saatava tietoa unionin päätöksentekotavoista ja toimielinten välisten menettelyjen toimivuudesta. Juuri tätä tarkoitusta silmällä pitäen se aikoo esittää tärkeimmät toimielinten väliset menettelyt graafisesti, jolloin ne voidaan esittää tiiviissä muodossa.
Lisäksi komissio aikoo käytettävissä olevien määrärahojen sallimissa rajoissa ja yhteistyössä parlamentin yksikköjen kanssa jakaa tiivistä tietoja meneillään olevista menettelyistä, ja tämä tavoite saavutetaan etenkin uudistuksilla ja ottamalla Internetissä käyttöön APC-järjestelmä, joka on jo julkisessa käytössä.

Añoveros Trias de Bes
Arvoisa puhemies, en halua esittää lisäkysymystä, vaan sanoa ainoastaan, että komissaarin vastaus oli tyhjentävä ja että kiitän häntä siitä koko sydämestäni.

Thors
Haluan kiittää komissiota vastauksesta. Haluan esittää yhden lisäkysymyksen: milloin selviää, että tämän EuroLaw-palvelimen avulla voidaan nähdä, kuinka jäsenvaltiot ovat siirtäneet oikeuden kansalliseen lainsäädäntöönsä? Suomalaisen lainsäädännön osalta meillä on tänään menossa yritys, mutta millaisena komissaari pitää mahdollisuutta, että saman palvelun avulla saataisiin tiedot kaikkien jäsenvaltioiden tilanteesta?
Sitä paitsi mielestäni on tärkeää, että tämä palvelin käyttää tukevaisuudessa sellaista tekniikkaa, että sen avulla saadaan helposti tietää, mitkä ovat uutuuksia, niin kutsuttu "push-tekniikka" , jota kolleganne komissaari Oreja on luvannut miettiä ja jonka toivon toteutuvan erittäin pian. Mielestäni käytettävyyttä ajatellen on tärkeää, että uutuudet saadaan nopeasti esille.

Monti
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa arvoisalle Thorsille, että olisi toivottavaa, että EuroLaw-palvelin voitaisiin saada välittömästi Internetiin. Se ei ole kuitenkaan mahdollista. Hankkeen toteuttamiseen tarvitaan valmistelutyötä erityisesti virallisjulkaisujen toimiston kaikkien teknisten laitteiden yhteensovittamiseksi; työ saataneen kuitenkin valmiiksi muutamassa kuukaudessa. Me ymmärrämme tämän välineen kiireellisyyden ja merkityksen, ja valmistelutyöhän tarvittavaa aikaa pyritään kaikin ponnistuksin lyhentämään niin paljon kuin se on mahdollista.
Tässä yhteydessä ja arvoisan Thorsin esittämän kysymyksen ansiosta, joka koski kansalaisten oikeutta saada tietoa yhteisön säännösten siirtämisestä jäsenmaiden lainsäädäntöön, voin käyttää tilaisuutta hyväkseni ottaakseni esille toisenkin tiedotusvälineen. Sisämarkkinoihin liittyvän laajan materiaalin osalta komissio on marraskuusta 1997 lähtien julkaissut tilannekatsausta, säännöllisin väliajoin päivitettävää "tulostaulua" , josta käy ilmi direktiivien siirtämisen aste, rikkomusmenettelyjen noudattaminen yms. kaikkien jäsenvaltioiden osalta; tilannekatsaus on jo nyt Internetissä. Kuten nähdään, me hyödynnämme kaikkia välineitä pyrkiessämme vakaasti juuri arvoisan Thorsin toivomaan suuntaan.

Puhemies
Kysymys nro 62 Ian White (H-0112/98):
Aihe: Ensimmäisen painoluokan postia koskevat maksut
Voiko komissio mainita nimeltä ne EU: n jäsenvaltiot, joiden ensimmäisen painoluokan kirjemaksut, yleensä 20 gramman painoisille kirjeille, ovat tällä hetkellä samansuuruisia sekä maan sisäisessä että kansainvälisessä (EU: n laajuisessa) postissa? Tällä hetkellä Yhdistyneessä kuningaskunnassa ensimmäisen painoluokan kirjeitä koskevat maksut ovat saman suuruisia, mutta ehdotuksia maksujen muuttamiseksi on jo esitetty. Toimisiko Yhdistyneen kuningaskunnan postilaitos vastoin 6 artiklan suosituksia, jos se asettaisi korkeammat maksut maan ulkopuolelle suuntautuvalle kansainväliselle ensimmäisen painoluokan postille?

Monti
Arvoisa puhemies, lähes joka toisessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa on käytössä samansuuruiset maksut sekä maan sisäisessä että EU: n laajuisessa postissa ensimmäisen painoluokan pikalähetyksissä. Muissa jäsenvaltioissa maksut vaihtelevat määränpään mukaan, yleensä sillä perusteella, onko kyseessä maan sisäinen vai EU: n laajuinen posti.
Postipalveluja koskevassa direktiivissä 97/67/EY säädetään, että yleispalvelujen tarjoamiseen liittyvien palvelujen maksujen on vastattava palveluista aiheutuvia kustannuksia. Tätä velvoitetta sovelletaan kaikkeen kyseessä olevaan postiliikenteeseen riippumatta siitä, onko se maan sisäistä vai EU: n laajuista. Sen perusteella jotkut jäsenmaat voisivat tarkistaa nykyistä postipalvelujen maksujärjestelmäänsä.
Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa, erityisesti sen 6 artiklassa, ei kielletä tällaista maksujen eriyttämistä, kunhan se vastaa kuluja direktiivissä 97/67/EY säädetyllä tavalla.

White
Mielestäni olisi hyödyllistä, jos selittäisin kysymyksen taustan komissaarille. Muutosta hinnoittelussa, joka koskee kansainvälisten maksujen rakennetta Yhdistyneessä kuningaskunnassa, on ehdotettu 6. huhtikuuta alkaen tänä vuonna. Tällä hetkellä ensimmäisen painoluokan maksu on sama kotimaan ja EU: n laajuiselle postille. Ehdotus on se, että kotimaan postimaksu pysyisi 26 pennynä mutta nousisi 30 pennyyn EU: n laajuiselle postille. On myös sellainen ehdotus, että EU: n ulkopuolista maksua vähennettäisiin 31 pennystä 30 pennyyn, joka käytännöllisesti katsoen luokittelisi EU: n laajuisen postin kaiken muun ulkomaisen postin rinnalle.
Minä huomauttaisin, että se on 6 artiklan vastaista, minkä vuoksi komissiolla on velvollisuus pyytää selitystä Yhdistyneen kuningaskunnan postilaitokselta tästä asiasta. Pyydän, voitteko vastata yksityiskohtaisesti?

Monti
Arvoisa puhemies, kiitän arvoisaa Whitea ennen kaikkea siitä, että hän selvensi edelleen kysymyksensä asiayhteyttä.
Samansuuruisen maksun ja kuluja vastaavan hinnan välillä voi todellakin olla näennäinen ristiriita, mutta se on vain näennäinen. Postipalveluja koskevan direktiivin 12 artiklassa säädetään toisaalta, että maksujen on vastattava kuluja, ja toisaalta, että jäsenvaltiot voivat päättää, että niiden koko kansallisella alueella sovelletaan samansuuruista maksua. Nämä kaksi lausetta saattavat tuntua ristiriitaisilta. Kuluvastaavuus ei merkitse kuitenkaan sitä, että maksun ja kulujen olisi täysin vastattava toisiaan, jolloin jäsenvaltio voi tasoittaa tiettyjen yleispalvelujen hintoja.
Lisään vielä, että kuluperusteisten maksujen muuttaminen erihintaisiksi maan sisäisessä ja EU: n laajuisessa tai eri jäsenvaltioihin lähetettävässä postissa ei ole vastoin perustamissopimuksen 6 artiklaa, koska hintaeron perustana ei ole kansallisuus vaan erilaisten palvelujen aiheuttamat todelliset kustannukset.

Puhemies
Kysymys nro 63 Anne Van Lancker (H-0114/98):
Aihe: Schengenin säännöstön perustamissopimukseen sisällyttämisen valmistelu
Perustamissopimuksessa määrätään, että Schengenin sopimukseen liittyvät toimenpiteet, jotka koskevat ulkoisilla rajoilla tehtäviä tarkastuksia, turvapaikkoja, maahanmuuttoa ja yhteistyötä oikeus- ja sisäasioissa, täytyy tehdä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen IV osaston perusteella, kun taas poliisiasiain ja rikosoikeudelliseen yhteistyöhön liittyvät säädökset annetaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston eli kolmannen pilarin perusteella. Mihin Schengenin tietojärjestelmä (myöhemmin Euroopan tietojärjestelmä) tulee komission mukaan kuulumaan? Sopimuksen 286 artiklan perusteella yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta annettuja yhteisön säädöksiä sovelletaan tällä sopimuksella tai tämän sopimuksen nojalla perustettuihin toimielimiin ja elimiin 1 päivästä tammikuuta 1999. Miten yksityisyyden suoja tullaan toteuttamaan Schengenin tietojärjestelmän yhteydessä? Liittyykö 286 artikla myöskin kolmannen pilarin aloitteiden yhteydessä kerättäviin henkilötietoihin?

Monti
Arvoisa puhemies, Van Lanckerin esittämä kysymys on hyvin oleellinen ja se edellyttää lyhyttä mutta täsmällistä vastausta. Periaate Schengenin säännöstön liittämisestä osaksi Euroopan unionia vahvistettiin Amsterdamin sopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa. Yhdistämisen toteuttamiseksi on ryhdytty erilaisiin toimenpiteisiin, joista mainittakoon pöytäkirjan 2 artiklan 1 kohdassa oleva määräys siitä, että neuvosto tekee perustamisopimusten asianomaisten säännösten perusteella päätöksen, jonka perusteella määräytyy kunkin Schengenin säännöstöön kuuluvan määräyksen tai päätöksen oikeudellinen perusta.
Schengenin säännöstön jakaminen ensimmäisen ja kolmannen pilarin kesken Euroopan unionin perustamissopimuksen nykyisten säännösten perusteella olisi ollut hyvin hankala tehtävä, koska toimivallan jako näiden kahden pilarin välillä on epäselvä. Amsterdamin sopimus selventää kuitenkin tilannetta, eikä jakamisesta pitäisi aiheutua paljonkaan ongelmia.
Erityisesti Schengenin tietojärjestelmään kuuluvien säännöstön jakamisen osalta komissio katsoo, että niille olisi määriteltävä kaksi oikeudellista perustaa suhteessa ensimmäiseen ja kolmanteen pilariin. Schengenin tietojärjestelmään kuuluu todellakin sekä ensimmäisen että kolmannen pilarin alaan kuuluvia tietoja. Schengenin sopimuksen 96 artiklassa, joka koskee ulkomaalaisia, joita ei päästetä rajojen sisäpuolelle, viitataan ulkorajoilla tehtäviin tarkastuksiin, viisumipolitiikkaan ja maahanmuuttoon eli ensimmäiseen pilariin kuuluviin tietoihin.
Muut tietokategoriat, esimerkiksi luovutuspyynnöt, kuuluvat sen sijaan selvästi poliisiasiain ja rikosoikeudelliseen yhteistyöhön ja liittyvät siten kolmanteen pilariin.
Kahden oikeudellisen perustan määrääminen ei saisi mitenkään haitata Schengenin tietojärjestelmän toimintaa. Kaksinkertainen oikeudellinen perusta ei ole uusi asia. Myös tullialan tietojärjestelmän oikeudellisena perustana on ensimmäiseen pilariin liittyvä asetus ja tekstiltään identtinen kolmanteen pilariin liittyvä yleissopimus.
Myös Schengenin tietojärjestelmään kuuluvaa tietosuojaa koskeville Schengenin erityissäännöksille olisi vahvistettava kaksi oikeudellista perustaa, ensimmäinen ja kolmas pilari. Tällöin tietosuojaan voitaisiin soveltaa samoja sääntöjä sekä ensimmäisen että kolmannen pilarin toimivaltaan kuuluvilla aloilla vaihdettaessa tietoja SIS: n avulla. Lopuksi sanoisin, että vielä ei tehty päätöstä siitä, sovelletaanko EY: n perustamissopimuksen 286 artiklaa Schengenin tietojärjestelmään.

Van Lancker
Aluksi haluaisin kiittää komissaaria sydämellisesti hänen esittämästään tulkinnasta. Mielestäni se on täysin yhtäpitävä minun tulkintani kanssa. Ei voi olla niin, että kansalaisten vapaata liikkuvuutta koskevan uuden yhteisön pilarin toimeenpanossa välttämättömät välineet kuuluvat kolmannen pilarin alaisuuteen. Herra komissaari, olen kuitenkin kuullut neuvostosta useilta mailta, en pelkästään yhdeltä maalta, että neuvosto on asiassa aivan toisella kannalla ja että siellä halutaan kovasti, että koko Schengenin tietojärjestelmä ja myös tuleva eurooppalainen tietojärjestelmä kuuluisi kolmanteen pilariin. Se vaikuttaisi tässä herkässä asiassa parlamentaariseen ja oikeudelliseen valvontaan ja komission aloiteoikeuteen. Voisiko komissaari kertoa minulle, millaisia oikeudellisia ja poliittisia argumentteja komissio voisi käyttää, jotta neuvostoa voitaisiin taivutella ja jotta ei mentäisi peukaloimaan tässä asiassa käytettävää Schengenin pöytäkirjan lisäämisen asianmukaista oikeudellista perustaa.

Monti
Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että meneillään oleva työ, jota lyhyesti esittelin, on työ, joka edistyy siitä huolimatta, että se on monimutkaista. Schengenin pöytäkirjan 2 artiklaan liittyvässä julistuksessa jäsenvaltiot sopivat siitä, että neuvosto ryhtyy Amsterdamin sopimuksen voimaantuloon mennessä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin, joista säädetään kyseisessä 2 artiklassa ja jotka liittyvät siis myös juuri mainittuun jakoon. Sen osalta säädetään, että valmistelutyöt aloitetaan hyvissä ajoin, jotta ne saadaan päätökseen kyseiseen päivämäärään mennessä.
Voin sanoa, että puheenjohtajavaltio Luxemburg käynnisti nämä työt neuvostossa Amsterdamin sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen ja nykyinen puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta ryhtyi välittömästi jatkamaan niitä. Tässä vaiheessa on jo sovittu erilaisista kokouksista, jotta työt edistyvät sovitun aikataulun mukaisesti. Joitakin tuloksia on jo saatu, mistä voidaan päätellä, että aikataulu tulee pitämään. Meillä ei ole siis mitään syytä olla pessimistisiä.
Ymmärrän hyvin, miksi arvoisa parlamentin jäsen on huolestunut. On kuitenkin selvää, että komissio osallistuu aktiivisesti ja rakentavasti neuvoston tällä alalla tekemään työhön, jotta voidaan varmistaa, että Schengenin säännöstön liittäminen osaksi Euroopan unionia tapahtuu noudattamalla täysin Euroopan yhteisön ja Euroopan unionin lainsäädäntöä.
Mielestäni on yhtä selvää, että Euroopan parlamentti osallistuu Schengenin säännöstön jakamiseen, koska jako määrää tulevien Schengenin säännöstön muutosehdotusten oikeudellisen perustan ja koskee siis parlamentin roolia suhteessa kyseisiin ehdotuksiin.
Sitoudun näin ollen ehdottamaan neuvostolle, että se lähettää aikanaan Euroopan parlamentin käsiteltäväksi Schengenin säännösön jakoa koskevan päätösluonnoksen.

Sjöstedt
Schengenin tietojärjestelmään liittyvä kysymykseni koskee valvonnan tehtävää, josta yhteinen valvontaviranomainen (JSA) vastaa. Tämän viranomaisen tehtävänä on valvoa, että järjestelmän sääntöjä noudatetaan. Kyseisen valvontaviranomaisen antamassa ensimmäisessä kertomuksessa osoitetaan erittäin suuria puutteita SIS-järjestelmässä, muun muassa puutteellinet tiedottaminen rekisteröitäville henkilöille. Lisäksi huomautetaan, että SIS-järjestelmän eri osissa esiintyy samasta henkilöstä eri tietoja.
JSA esittää myös, että voimavarat ovat täysin riittämättömät halutun tarkastuksen suorittamiseksi muun muassa talousarvion osalta ja mitä kääntämiseen tulee. Lisäksi huomautetaan, että pääsy SIS-tietokoneelle on estetty täällä Strasbourgissa vähintään kerran, kun asiantuntijoiden kanssa on yritetty tehdä paikallisia tarkistuksia.
Kysymykseni kuuluu: aikooko komissio vahvistaa JSA: n voimavaroja talousarvion osalta sekä toimivaltaa sen työn suorittamiseksi? Onko komission käsitys se, että näin on syytä tapahtua?

Monti
Arvoisa puhemies, yhteisen valvontaviranomaisen suhteen on luonnollisesti odotettava Amsterdamin sopimuksen voimaantuloa; kysymyksen muun sisällön osalta olen sen sijaan sitä mieltä, että Schengenin sopimuksen omat elimet voisivat parhaiten antaa yksityiskohtaisempia vastauksia.

Posselt
Arvoisa puhemies, herra komissaari, uskon, että on tullut selväksi, kuinka tiiviisti EY: n perustamissopimuksen IV osasto ja VI osasto sopimuksessa Euroopan unionista liittyvät yhteen. Haluan esittää teille kysymyksen siitä yhteydestä, joka on ulkorajoja liittyvän kysymyksen, josta on määrätty yhtäällä, ja järjestäytynyneen rikollisuuden torjuntaa koskevan kysymyksen, josta on määrätty toisaalla, välillä. Mielestäni tässä on välttämätöntä avata Schengenin tietojärjestelmä asianmukaisesti ja käsitellä molempia asioita yhteenkuuluvina.

Monti
Teidän kommenttinne, arvoisa jäsen, tuovat esille näiden rakenteiden tavoitteen: taata samanaikaisesti vapaan liikkuvuuden alue ja turvallisuuden alue. Schengen syntyi tätä tavoitetta varten ja sitä kehitetään sen mukaisesti; myös sen liittäminen osaksi Amsterdamin sopimusta tähtää tähän tarkoitukseen. Tiedotusrakenteiden on heijastettava tätä kaksijakoista perustavoitetta.

Puhemies
Kysymys nro 64 Graham Watson (H-0147/98):
Aihe: Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen lippujen jakelujärjestelmä
Ranskan viranomaiset ovat ehdottaneet vuoden 1998 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin lippujen jakelujärjestelmää, joka rajoittaa maailmanlaajuiseen myyntiin tulevien ottelulippujen määrän 40 prosenttiin. 60 prosenttia lipuista varataan Ranskan markkinoille.
Ottaen huomioon " Cassis de Dijon" -ennakkotapauksen onko komissio samaa mieltä siitä, että ehdotettu pääsylippujen jakelu on sisämarkkinalainsäädännön vastainen? Onko komissio aikeissa tutkia ehdotettua lipunmyyntiä.

Papoutsis
Arvoisa puhemies, Ranskan jalkapallon maailmanmestaruuskilpilujen järjestelytoimikunta esitti alussa alueellisesti suljettua lipunmyyntisysteemiä, joka ei tosiasiassa olisi jättänyt lippuja myytäväksi muihin Euroopan unionin jäsenvaltioihin. Ranska esitti lisäksi lipunmyynnin sitomista muihin palveluihin, kuten majoitukseen ja matkoihin. Euroopan komission huomautettua asiasta järjestelytoimikunta suostui tekemään muutoksia, joissa tietyille matkanjärjestäjille ja matkatoimistoille annetaan oikeus myydä sekä yksittäisiä lippuja että palvelupaketteja. Lippuja saadaan myydä myös muissa maissa, ja tämä turvaa kilpailun eri lipunmyyjien välillä koko Euroopan unionissa.
Sen jälkeen, kun lehdistössä oli syytetty, että vuoden 1998 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen lipunmyynti rikkoo Euroopan kilpailusääntöjä, komissio vaati selvitystä kisojen ranskalaiselta järjestelytoimikunnalta sekä viideltä matkanjärjestäjältä, jotka oli valittu myymään lippuja UEFA: n alueella. Odotamme vastauksia lähettämiimme kirjeisiin ja uskomme komission saavan niistä täyden kuvan Ranskan järjestelykomitean tavasta toteuttaa lippujen välitys. Lisäksi uskomme pääsevämme selvyyteen siitä, onko kilpailusääntöjä mahdollisesti rikottu, ja missä laajuudessa. Siinä tapauksessa, että yhteisön lakeja ei ole noudatettu, tämä koskee eurooppalaisia kilpailusäännöksiä ja erityisesti perustamissopimuksen 85 ja 86 artikloja eikä arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemaan "Cassis de Dijon" -tapaukseen liittyvää säädöstä, johon sisältyy määräys tuontikiintiöiden poistamisesta jäsenvaltioiden välillä perustamissopimuksen 30 artiklan mukaisesti. Joka tapauksessa tällaista rikkomusta ei ole havaittu vuoden 1998 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen lipunmyynnissä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Papoutsis.
Herra Watson, työjärjestyksessä ei ole sääntöä, joka kieltäisi parlamentin jäseniä tuomasta palloa mukanaan istuntosaliin, mutta oletan kyllä, ettei tuossa kauniissa pallossa, jonka täältä näen, ole mitään merkkiä eikä siinä ole minkäänlaista piilomainosta. Joka tapauksessa teillä on minuutin pituinen puheenvuoro esittääksenne komissaarille kysymyksen.

Watson
Vakuutan teille, että minulla ei ole aikomustakaan potkia tätä jalkapalloa parlamentissa, mutta se on erinomainen esimerkki jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen matkamuistosta.
Olen kiitollinen komissaarille hänen vastauksestaan. Selvästi Euroopan yhtenäisasiakirjan 7 a artiklan nojalla ja samaten 85 artiklan nojalla on todettava, että sellaisen tuotteen viemistä, joka on laillisesti asetettu myyntiin yhdessä unionin osassa, ei voida estää muualle unioniin. Komissiohan on tosiaan juuri antanut Volkswagenille noin 68 miljoonan punnan sakot tämän periaatteen rikkomisesta.
Tiedossani on, että Ranskan viranomaiset estävät lipputoimistoja ja matkanjärjestäjiä myymästä lippuja Ranskan ulkopuolelle. Esimerkiksi lippu Brasilia vastaan Skotlanti -otteluun, joka maksaisi 50 puntaa Ranskassa, on ollut myynnissä mustassa pörssissä Britanniassa lähes 800 punnalla. Kysyivätkö Ranskan viranomaiset komission mielipidettä ennen kuin tekivät järjestelynsä?
Eikö komissaari ole samaa mieltä siitä, että tämä on törkeää, ja eikö hän olekin samaa mieltä siitä, että se sotii EU: n periaatteita vastaan? Ryhtyykö hän toimiin Ranskaa vastaan, jos tämän todetaan olevan perustamissopimusten rikkomista?

Papoutsis
Arvoisa puhemies, sallinette minun aluksi sanoa, että herra Watsonin edessä oleva pallo tuo mieleen lapsuusvuoteni, jolloin minullakin oli mahdollisuus harrastaa tätä hienoa lajia. Tahtoisin kuitenkin vastata herra Watsonin tekemiin huomautuksiin. Kuten jo aiemmin sanoin, odotamme vastauksia matkanjärjestäjille ja Ranskan viranomaisille lähettämiimme kirjeisiin. Tällä hetkellä meillä ei ole mitään todisteita siitä, että säännöksiä olisi todella rikottu. Yleisenä periaatteena minun on kuitenkin todettava, että komission mielestä eri välittäjien ja tuotteiden kilpailuttaminen johtaa joka tapauksessa kuluttajien kannalta parempaan tulokseen, jos sitä vertaa lippujen myyntiin yksinoikeudella ja ennakkovarausjärjestelmällä. Me vaadimme kilpailusäännöstön soveltamista ja uskomme, että onnistumme.

Puhemies
Seuraavia kysymyksiä käsitellään yhdessä, koska ne koskevat samaa aihetta:
Kysymys nro 65 Ludivina García Arias (H-0066/98):
Aihe: Tuotannon ja työvoiman supistukset Espanjan kaivosalalla
Millä määrällisillä kriteereillä komissio perustelee energia-asioiden pääjohtajan vaatimusta siitä, että sopimuksia tehneet yritykset supistavat määrätyllä prosenttimäärällä tuotantoaan ja työvoimaansa Espanjan kaivostuotantosuunnitelmassa? Uskooko komissio todella, että EHTY: n päätös nro 3632/93 valtuuttaa käyttämään kriteeriä " muiden maiden kanssa verrattavissa oleva työmäärä" , kun siitä keskusteltaessa ja sen hyväksymisen yhteydessä neuvostossa ja Euroopan parlamentissa luovuttiin käsitteestä " yhteisön keskimääräiset kustannukset" ? Luuleeko komissio, että erilaisia kansallisia olosuhteita energiariippuvuuden sekä työllisyyden ja talouskehityksen tunnuslukujen osalta voidaan mitata samalla tavalla? Eikö muka hiilentuotannosta luopuminen tai sen voimakas vähentäminen Isossa-Britanniassa, Ranskassa ja Belgiassa ollut seurausta näiden maiden itsenäisistä energiapoliittisista päätöksistä? ja kysymys nro 66 Juan Izquierdo Collado (H-0091/98):
Aihe: Työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun periaate
Miten merkittävänä komissio pitää työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua, joka tuodaan esiin sopimuksessa Euroopan unionista, Brysselin kyseenalaistaessa Espanjan hallituksen ja ammattiliittojen välillä tehdyn kaivosalan sopimuksen?
Tunteeko Euroopan komissio olevansa osallisena yhteiskunnallisessa konfliktissa, joka aiheutui energiakysymysten pääjohtajan kirjeestä, jossa kyseenalaistettiin osa sopimusten sisällöstä?
Papoutsis
Arvoisa puhemies, kiitän teitä mahdollisuudesta vastata kattavasti arvoisien parlamentin jäsenten kysymyksiin. Toivon saavani teiltä ymmärrystä, sillä vastaukseni on varsin pitkä.
Aivan aluksi haluaisin ilmaista komission huolen Euroopan unionin hiiliteollisuutta vaivaavan laman sosiaalisista ja alueellisista seurauksista. Lama on seurausta alaa vaivaavista geologisista vaikeuksista sekä niiden aiheuttamista erittäin korkeista tuotantokustannuksista. Espanjan hiilentuotannon tuotantokustannukset eivät valitettavasti muodosta poikkeusta. Komissio on hyvin perillä vaikeuksista, joita väistämättömät taloudelliset muutokset tietyillä alueilla aiheuttavat. Tästä syystä komissio on poikkeuksellisesti sisällyttänyt päätökseen 3632/93/EHTY kohdan, joka antaa jäsenvaltioille oikeuden myöntää yrityksille, jotka eivät ole taloudellisesti elinkelpoisia, tukea toimintojen karsimiseen, jotta ne voisivat tällä tavoin toimintaansa supistamalla sopeutua asteittain markkinatilanteeseen.
Rouva García Arias esitti tästä asiasta kysymyksen, johtuuko Ranskan, Belgian ja Ison-Britannian hiilentuotannon merkittävä supistaminen tai lopettaminen näiden maiden itsenäisistä energiapoliittisista päätöksistä vai muista tekijöistä. Ilmeisesti kysymyksessä mainitut päätökset perustuvat pääasiassa kyseisten valtioiden tietoisuuteen siitä, että alan tulevaisuus on tietyillä alueilla hyvin vaikea. Tästä syystä ne päättivät, että yhteiskunnan antama tuki on suunnattava aloille, joiden tulevaisuus on taattu ja varma. Komissio on omasta puolestaan selvittänyt kaikkien kyseisten päätösten yhteensopivuuden yhteisön oikeuden kanssa. Näyttää siltä, että kysymys, johon vastaan, samoin kuin muiden parlamentin jäsenten tekemät kysymykset, kyseenalaistavat komission roolin hiiliasioissa silloin, kun alalla tehtävät päätökset vaikuttavat energiapolitiikkaan, sosiaaliseen vuoropuheluun ja työllisyyteen.
Haluaisin näin ollen muistuttaa, että Euroopan komission välittömiin vastuualueisiin kuuluu päätöksen 3632/93/EHTY mukaan hyväksyä tukiaiset, joita jäsenvaltiot aikovat myöntää hiilikaivosteollisuudelle. Tätä työtä tehdessään Euroopan komissio kunnioittaa täydellisesti kansallisia erityispiirteitä, joihin arvoisat parlamentin jäsenet ovat viitanneet, sekä takaa valtioiden välisen yhteistyön kunnioittaen niiden omia vastuualueita. Lisäksi Euroopan komissio on halukas kuulemaan kaikkia asianomaisia tahoja, joilla on EHTY: n perustamissopimuksen 46 artiklan perusteella oikeus esittää ehdotuksia ja huomautuksia.
Rouva García Ariasin kysymykseen, siltä osin kuin se koskee komission noudattamia kriteereitä jäsenvaltioiden toimintamahdollisuuksista hiiliteollisuuden puolesta 28.10.1993 säädetyissä puitteissa, haluaisin vastata, että en haluaisi täällä käsitellä yksityiskohtaisesti tästä asiasta tehtävää tutkimusta, jota tällä hetkellä komissiossa valmistellaan ja jossa paneudutaan myös kilpailukysymyksiin hiilen yhteismarkkinoilla. Voin kuitenkin ilmoittaa teille, että käsiteltäessä yhtiöiden toimintojen supistamista, komissiossa ei tulla tukeutumaan kriteereihin, jotka perustuvat vertailuihin muiden maiden kanssa, ja uskon, että rouva García Arias on täysin tietoinen kysymyksessään mainitsemiensa maiden hiilikaivosten kehityksestä.
Asturian tapauksessa komissio ottaa huomioon alueen poikkeuksellisen sosiaaliset ja alueelliset tekijät, jotka on sisällytetty päätöksen 3632/93/EHTY 4 artiklaan. Tämän seurauksena komissio suostuu siihen, että yksiköt suljetaan 23.6.2002 jälkeen, kuitenkin noudattaen asteittaista ja jatkuvaa tuotannon supistamisohjelmaa, joka edellyttää tuntuvaa tuotannon vähentämistä ennen edellä mainittua EHTY: n perustamissopimuksen päättymispäivämäärää. Komission yksiköt, jotka tutkivat joidenkin yritysten toiminnansupistamisohjelmia, ovat esittäneet joitakin huomioita ja ovat pyytäneet joitakin tietoja, jotta komissio olisi valmis muodostamaan selkeän mielipiteen. Asianomaistenyksikköjen esittämät huomiot perustuvat toisaalta vakaviin poikkeamiin, jotka ovat ilmenneet tiettyjen yhtiöiden ohjelmien toteuttamisessa vuosina 1994-1997, ja toisaalta tarkoitukseen saada yhteisön ohjelmat noudattamaan päätöksen 3632/93/EHTY 4 artiklan mukaisia linjauksia ja tavoitteita. Näiden päätösten perusteella komissiolla on selvityksiä tai lausuntoja antaessaan oikeus viitata tuotantomääriä koskeviin tavoitteisiin. Uskon, että komission yksikköjen antamat selvitykset ovat realistisia ja että ne eivät loukkaa työpaikkansa menettävien työntekijöiden yhteiskunnallisia oikeuksia eivätkä suunnitelmissa edellytettyjä alueellisia uudelleenrakennusohjelmia.
Uskon, että on yhtä hyödyllistä muistuttaa, että hiilipolitiikan suhteen ei neuvoston keskusteluissa pystytty omaksumaan periaatetta kustannusten yhteisestä jakamisesta, koska arvioitiin, että se on teknisesti liian monimutkainen. Juuri tästä syystä saavutettiin yhteisymmärrys siitä, että noudatetaan periaatetta tukiaisten porrastetusta vähentämisestä hiilen maailmanmarkkinahintojen valossa, mikä on myös määrällinen kriteeri. Näin ollen tukiaisten ei katsota olevan väliaikaisia, vaikkakin ne tähtäävät kilpailukyvyn saavuttamiseen ajoissa tai ne auttavat ratkaisemaan luonteeltaan sosiaalisia ja alueellisia ongelmia, jotka liittyvät alalla vallitsevaan lamaan.
Herra Izquierdo Collado kysyy, kuinka tärkeänä komissio pitää työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun periaatetta. Euroopan komissio, näin minun on täällä ja nyt sanottava, pitää hyvin tärkeänä tätä periaatetta, joka sisältyy Euroopan unionin perustamissopimukseen. Tässä hengessä komissio huolehtii siitä, että jäsenvaltioissa solmitut sopimukset, mukaan lukien niiden lainsäädännölliset määräykset, ovat Euroopan unionin perustamissopimuksen mukaisia. Näin ollen on selvää, että komissio tutkii noudattavatko Espanjan hallituksen ja ammattiliittojen väliset sopimukset perustamissopimusta, ennen kuin ne astuvat voimaan.
Mitä tulee riitaan, johon herra Izquierdo Collado viittaa, päätöksessä 3632/93/EHTY annettujen valtuuksien harjoittamisesta, toistan, että Euroopan komission yksiköt tutkivat vielä rakennemuutossuunnitelmia, joiden puitteissa selvitetään valtion tukiaisten myöntämistä Espanjan hiiliteollisuudelle. Juuri ongelman monimutkaisuuden ja yhteisön hiiliteollisuudessa vallitsevan ilmapiirin vuoksi komission yksikköjen on asiaa koskevien päätösten mukaisesti pakko laatia asiasta perinpohjainen tutkimus, jotta niillä olisi mahdollisuus antaa tapauksesta kokonaisvaltainen lausunto. Jos varmistuu, että se on yhteisön lainsäädännön mukaista, komissio tulee näyttämään vihreää valoa tukiaisten myöntämiselle. Näissä puitteissa tapauksen tutkimusmenettely kuuluu salassapidon suojaan, joten, toisin kuin arvoisa parlamentin jäsen antoi ymmärtää, se ei synnytä yhteiskunnallisia ristiriitoja. Siltä osin kuin puhumme työmarkkinaosapuolten välisestä vuoropuhelusta, on hyödyllistä korostaa, että yksikään osapuoli ei ole edeltä käsin velvoittanut komissiota tutkimaan kysymyksiä, jotka kuuluvat komission vastuualueeseen.

García Arias
Valitettavasti minun on sanottava, ettei komissaari vastannut minulle. Pyydän häntä sanomaan minulle, mitkä ovat nämä määrälliset kriteerit siten, että minulle selitetään miksi sanottiin, että useiden tuhansien työntekijöiden ja työpaikkojen sekä satojen tonnien tuotannon vähentäminen ei ollut komission mielestä tarpeeksi ja että se sitä vastoin asetti määrätyt prosenttimäärät. En tiedä, mitkä nämä kriteerit ovat. Ja haluaisin saada vastauksen.
Koska he ovat pikkutarkkoja, haluaisin kysyä komissiolta, miksei se kysynyt tässä samassa kirjeessä Espanjan hallitukselta, mistä syystä se ei ole jo sisällyttänyt kaikkia lisätukia valtion talousarvioon. Miksi se on toisaalta tiukka ja toisaalta joustava Espanjan hallitusta kohtaan? Minua kiinnostaisi kuitenkin todella tietää, puhutaanko 4 artiklassa todellakin, tapauskohtaisesti, alueelliset kriteerit huomioon ottaen siitä, mihin kriteereihin perustuen energia-asioiden pääosasto päätti millaisia vähennysten piti olla, varsinkin kun otetaan huomioon, että Espanjassa oli jo neuvoteltu asiasta.

Papoutsis
Arvoisa puhemies, haluan vakuuttaa rouva parlamentin jäsenelle, että Euroopan komissio soveltaa perustamissopimusta kaikkien maiden ja kaikkien tapausten suhteen täsmälleen samalla tavalla. Ei ole olemassa poikkeustapauksia eikä erityistulkintoja eri tapauksissa. Kuitenkin komissiolla on velvollisuus antaa erillinen lausunto siitä, missä määrin jokainen jäsenvaltioiden ilmoittama ohjelma on sopusoinnussa päätöksen n: o 3632/93/EHTY yleis- ja erityistavoitteiden kanssa. Tämä juuri on se kompassi, joka ohjaa tietämme. Tietenkin tunnustamme, että hiiliteollisuuden tulevaisuus huolestuttaa meitä kaikkia. Se ei ole pelkästään alueiden ja jäsenvaltioiden oma ongelma, vaan kysymys, jolle Euroopan unionin täytyy antaa erityistä painoa, koska se synnyttää suuria sosiaalisia ja taloudellisia ongelmia kaikissa maissa. Etenemme jatkossakin pitäen tämän mielessä. Tästä esillä olevasta tapauksesta ei ole ollut etukäteen mitään keskusteluja Espanjan hallituksen kanssa. Sen sijaan komissio on yrittänyt seurata läheltä ongelmaa ja sen kehittymistä ja tutkia kaikkia esille tulleita ehdotuksia. Luonnollisesti meillä on ollut yhteydenottoja ja yhteistyötä ammattiliittojen ja asianomaisten viranomaisten kanssa, mutta poliittisia neuvotteluja tai poliittista ennakkosopimusta komission ja Espanjan hallituksen välillä ei ole ollut.

Izquierdo Collado
Arvoisa komissaari, etten yleistäisi, haluaisin keskittyä kysymyksen aiheeseen. Kysymyksen aiheena on kaivosalan ammattiliittojen ja Espanjan hallituksen välille solmittava sopimus; hallitus esittelee sopimusta laajasti kaikkien tiedotusvälineiden kautta; Euroopan unioni tulee esiin kritisoiden ja yrittäen vähentää uusien työpaikkojen luomista jo olemassa olevien lisäksi sekä tuotantotonneja. Tähän tarkoitukseen se käyttää herra Benavidesia, espanjalaista energia-asioiden pääjohtajaa. Asturiassa puhutaan, että itse Espanjan hallitus, joka oli allekirjoittanut sopimuksen heti, rohkaisee Benavidesia. Tämä synnyttää voimakasta turhautumista, suurta ärtymystä alalla, äärimmäisyysliikkeitä, katuväkivaltaa, yhden kuolemantapuksen Asturiassa, paluun neuvotteluihin, uuden sopimuksen Espanjan hallituksen ja kaivosalan ammattiliittojen välillä, ja nyt komission on taas puhuttava. Komission on nyt sanottava, onko se tyytyväinen tähän toiseen sopimukseen vai ei, vaikka se muistuttaakin hyvin paljon ensimmäistä sopimusta.
Milloin aiomme puolustaa Euroopan unionin kuvaa ja lakkaamme toimimasta niin käsittämättömän päinvastaisella tavalla kuin kuvamme edellyttää, antamasta itsestämme huonomman kuvan kuin mitä se onkaan?

Papoutsis
Arvoisa puhemies, aluksi tahtoisin tehdä selväksi, että komission puolesta puhuvat komission jäsenet. Euroopan komission poliittisilla kannanotoilla on merkitystä silloin, kun ne kuullaan komission jäseniltä, ja erityisesti silloin, kun kyseessä on asiasta vastaava komission jäsen.
En tunne mainitsemanne pääjohtajan herra Benavidesin kommentteja. Herra Benavides tekee työnsä erittäin hyvin, enkä tiedä, mitä hän on itse asiassa kommentoinut, enkä tiedä, onko ne välitetty oikeassa muodossa. Kuitenkin se, mitä haluan vakuuttaa teille, mitä tiedän, mitä haluan tehdä selväksi sekä Espanjan hallitukselle että Espanjan kansalle, ovat omia kommenttejani, omia ilmoituksiani, oma poliittinen tahtoni. Tiedätte, että omat kantani ovat hyvin selkeitä. Odotamme vastauksia, odotamme sopimuksen lopullista valmistumista ja aiomme tutkia tämän sopimuksen sen taloudellisten ja ennen kaikkea yhteiskunnallisten seuraamusten valossa. Missään tapauksessa komissio ei aio aiheuttaa yhteiskunnallisia purkauksia eikä lisätä syntyviä sosiaalisia ongelmia. Päinvastoin, meidän suuntamme on löytää EHTY: n perustamissopimukseen, Euroopan unionin perustamissopimukseen ja tietenkin Espanjan hallituksen toivomuksiin perustuva ratkaisu Asturian alueelle ja paikallisiin tarpeisiin.
Joka tapauksessa olemme valmiita keskustelemaan, ei vain tästä ammattiliittojen ja hallituksen ja yritysten välisestä sopimuksesta, vaan myös sopimaan ohjelmista, jotka tukisivat alueen kehitystä tulevina vuosina, vaihtoehtoisia työllistymismuotoja ja uusien talouden kehitysmallien luomista. Olemme Asturian kansan ja kaikkien maakunnan yhteiskunnallisten ja taloudellisten voimien puolella, ja toistan vielä, EHTY: n ja EU: n perustamissopimusten luomalla laillisella pohjalla tulemme työskentelemään yhdessä sekä hallituksen että ammattiliittojen kanssa.

González Álvarez
Arvoisa komissaari, pelkäänpä, että käsittelemme samoja kysymyksiä. Rouva García Arias, herra Fernando Morán, herra Alonso Puerta ja minä itse olimme esittäneet samansuuntaisen kysymyksen, sillä on totta, että herra Benavides kirjoitti kirjeen, on totta, että tämä kirje julkaistiin ja on totta, että tämä kirje aiheutti Asturiassa konfliktin, jolla oli vakavia seurauksia.
Kysymys tuo esille sen, ettei pidä ottaa huomioon ainoastaan kaivosalan tilannetta - Asturiassa kaivosalan tilanne on erittäin vakava - vaan myös rauta- ja terästeollisuuden tilanne, laivanrakennusalan ja aseteollisuuden tilanne. Toisin sanoen Asturiaan on kertynyt suuri joukko taantuvia teollisuudenaloja, mikä tekee siitä ongelmallisen alueen.
Kysymys kuuluu: kun otetaan EHTY -sopimuksen ja kaivosalan tilanteen lisäksi huomioon myös kaikki asturialaisen teollisuuden taantumiseen liittyvät näkökohdat, otetaanko tämä taantuminen huomioon uudessa sopimuksessa, johon ammattiliitot ovat juuri päässeet, joka on uusi ja joka näyttää täyttävän ainakin kaivostoimintaa harjoittavien alueiden toiveet?

Papoutsis
Arvoisa puhemies, tahtoisin vielä kerran vakuuttaa parlamentille, että Euroopan komissio tutkii Asturian alueen hiiliteollisuuden tapauksen erityisen suurella tarkkuudella ja poliittisella varovaisuudella. Toistan, että olemme valmiit tekemään yhteistyötä ottaaksemme käyttöön erityisohjelmia, joiden tavoitteena on uusien työpaikkojen luominen.
Komissio ei kuitenkaan vielä ole saanut loppuun sopimuksen tutkintaa. Päinvastoin, odotamme vielä kaikkia yksityiskohtia, kaikkia tietoja, joita tarvitaan esityksen laatimiseen Euroopan komissiolle, koska, kuten tiedätte, komission päätös on kollektiivisen työn lopputulos, ja se on parlamentin ja komission kollektiivinen päätös. Meillä pitää kuitenkin olla saatavilla kaikki aineisto ja kaikki yksityiskohdat, jotta voisimme arvioida saavutettua sopimusta.
Toivon aidosti, että osoittautuu, että se mahtuu perustamissopimuksen luomiin laillisiin puitteisiin, ja että Euroopan komissio hyväksyy tämän sopimuksen. Toistan vielä, että komissio ei missään tapauksessa aio heittää öljyä tuleen. Missään tapauksessa komissio ei aio aiheuttaa yhteiskunnallisia ongelmia. Päinvastoin, olemme Espanjan hallituksen, maan tuotannollisten ja yhteiskunnallisten voimien sekä Asturian maakunnan puolella ja tavoitteemme on löytää paras mahdollinen ratkaisu.

Puhemies
Kysymys nro 67 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, komission ehdotukseen liittyen ympäristömerkintäjärjestelmää koskevan asetuksen tarkastuksesta, Euroopan ympäristömerkintäjärjestö (EEO) saa taloudellista tukea komissiolta ensimmäisen neljän vuoden ajan. EEO: lla on lisäksi oikeus 50 %: iin toimivaltaisten viranomaisten vuosittaisista ympäristömerkintämaksuista. Toimivaltaiset viranomaiset vastaavat mahdollisista kustannuksista. On oikein, että komissio ei jatka järjestön taloudellista tukemista. EEO: n toimintaa tullaan kuitenkin rahoittamaan vuosittaisten ympäristömerkintämaksujen avulla ja toimivaltaiset viranomaiset jatkavat EEO: n taloudellista tukemista. Maksun tuotto yhteisön järjestölle riippuu järjestelmän menestyksestä.
Voi olla hyödyllistä mainita, että brittiläinen ympäristömerkintäjärjestö sai verovuonna 1994-95 yhdestä tuotteesta, nimittäin Hoover New Wave -pesukoneesta, yli 25 000 ecua. EU: n toimivaltaisten viranomaisten arvion mukaan EY-maksujen tulot olivat toukokuussa 1997 yhteensä - kyseessä on noin 30 lisenssiä - 210 000 ecua. Tammikuusta 1998 lähtien olemme laatineet 35 lisenssiä yhteensä 192 tuotteelle. Sen vuoksi on erittäin todennäköistä, että EEO rahoittaa itse itsensä. Myönteinen kehitys riippuu EEO: n kyvystä esittää useampia tuoteryhmiä sekä toimivaltaisten viranomaisten markkinakapasiteetista lisenssien hankkimiseen. Tässä yhteydessä on tärkeää painottaa, että vuosimaksuille on laadittu katto, nimittäin 40 000 ecun katto.
Komissio ei ole sitä mieltä, että sillä olisi taloudellista merkitystä kansallisille ympäristömerkeille, koska siirtymäkausi, jolloin on mahdollista markkinoida eurooppalaista järjestelyä, on viiden vuoden mittainen. Sen lisäksi samat viranomaiset, jotka toimivat kansallisissa järjestelmissä, osallistuvat yhteisön järjestelmiin. Vastaanottaessaan eurooppalaisia maksuja, jotka tavallisesti ovat korkeampia kuin kansalliset, viranomaiset tulevat hyötymään uudesta järjestelmästä. Ja lopuksi, valtiosta riippumattomat ympäristöjärjestöt osallistuvat nykyistä järjestelmää enemmän EEO: n toimintaan.

Sjöstedt
Haluan kiittää Bjerregaardia hänen vastauksestaan. Minulla on kaksi lisäkysymystä. Ensimmäinen koskee sitä, mitä tapahtuu, kun viisivuotinen siirtymäkausi on mennyt umpeen, toisin sanoen silloin, kun yhteinen merkki korvaa kansalliset merkit tapauksissa, joissa yhteinen merkki on olemassa. Jos olen oikein ymmärtänyt, kielletään käytännössä kansalliset merkit niillä alueilla, joilla on unionin yhteinen merkki. Tämän kiellon on sitä paitsi oltava voimassa huolimatta siitä, asettaako kansallinen ympäristömerkki tuotteille tiukempia vaatimuksia kuin eurooppalainen ympäristömerkki. Onko tämä käsitys oikea?
Toinen kysymys koskee ympäristöliikkeen vaikutusta. Eri maiden välillä on kuitenkin suurta vaihtelua siinä, kuinka paljon vaikutusta ympäristöliikkeellä on ympäristömerkkiasiassa. Kuinka kansallinen ympäristömerkintäohjelma voi oikeastaan vaikuttaa uuteen ympäristömerkkiin? Miten tähän prosessiin voidaan aktiivisesti osallistua? Minusta nimittäin tuntuu, että se on erittäin tärkeää merkinnän uskottavuutta ajatellen.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, vastauksena tähän kysymykseen haluan mainita, että tällä hetkellä on olemassa komission ehdotus, jota ei vielä ylipäätään ole käsitelty neuvostossa. Se merkitsee sitä, että puhumme toistaiseksi siitä ehdotuksesta, jonka olemme tehneet ja luonnollisesti on jo hieman pohdittu sitä, millaiseksi kehitys muodostuu kansallisten järjestelmien ja eurooppalaisen järjestelmän osalta. Kun tarkastelemme olemassa olevia hyvin onnistuneita ja menestyksekkäitä kansallisia järjestelmiä - saksalaista järjestelmää, jossa käytetään sinistä enkeliä ja pohjoismaista järjestelmää, jossa käytetään joutsenta - on todellakin selvää, että kansalliset järjestelmät myöntävät ympäristömerkin ensisijaisesti kansallisille tuotteille. Jaottelussa on hyvin selkeä vinoutuma. Jos halutaan, että ympäristömerkillä olisi merkitystä Euroopan tasolla, on sen luonnollisesti katettava Eurooppa kokonaisuudessaan. Siksi olemme kuvitelleet, että viiden vuoden siirtymäkausi mahdollistaisi kansallisten järjestelmien sopeuttamisen eurooppalaiseen järjestelmään niin, että tilanne parantuisi eikä huonontuisi, kuten kysyjä vihjaa nimeämällä tilanteen, jossa vaatimustaso olisi korkeampi kuin eurooppalaiseen järjestelmään haluttaisiin. Tällainen tulos ei varmasti ole tarkoituksiemme mukainen.
Siihen ei ole otettu kantaa, miten olisi suhtauduttava siihen, mitä viiden vuoden kuluttua tapahtuu. Kyseessä on sopeutumisaika ja oletamme, että se voisi sujua hiljaisesti ja rauhallisesti. Ehdotuksen enteilemän uuden rakenteen myötä tarkoitamme sitä, että ympäristöjärjestöillä olisi paremmat mahdollisuudet osallistua toimintaan kuin vanhan järjestelmän aikana. Haluan kuitenkin huomauttaa, että se ei ole ollut ympäristöjärjestöjen oma käsitys ja olemme ottaneet heihin yhteyttä varmistaaksemme, ettei vastaavia väärinkäsityksiä esiinny jatkossa.

Puhemies
Kysymys nro 69 Antonios Trakatellis (H-0056/98/rev. 1):
Aihe: Suunniteltu parkitsimojen siirto Dafnin alueelle Viotiaan ja yhteisön ympäristölainsäädännön rikkominen
Tietääkö komissio kaikki seikat, jotka liittyvät parkitsimojen siirtämiseen ja siihen, että Kreikan hallitus on laittomasti hyväksynyt parkitsimoryhmittymän rakentamisen Dafnin alueelle Viotian lääniin, ja erityisesti toimivaltaisten viranomaisten ja asukkaiden valituksista, jotka koskevat sijoituspaikkaa ja niiden direktiivien rikkomista, jotka koskevat tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointia, luontaisten elinympäristöjen ja villin eläinja kasvikunnan säilyttämistä ja villien lintujen suojelua sekä NATURA-verkkoon liittyvää päätöstä?
Kuinka hankkeen yhteisrahoitusta koskevat asiakirjat hyväksyttiin, vaikka niihin ei sisältynyt mitään viittausta ihmisten ilmiselvään vastarintaan tai elämänlaadun ja ympäristön laadun pilaamista koskeviin vaaroihin? Onko mahdollista, että Euroopan aluekehitysrahasto rahoittaa hanketta, jolla rikotaan yhteisön lainsäädäntöä?

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, komissio tuntee parkitsimojen siirtämistä koskevan projektin, koska se kuuluu yhteisön rahoitukseen Kreikan yhteisön tuen piiriin kuuluvalle teollisuudelle tarkoitetun toimintaohjelman kautta. Tämän ohjelman tavoitteena on perustaa parkitsimoryhmittymä Kreikan Boiotiaan, jossa vanhat niille alueille, etenkin SuurAteenan alueelle, levittäytyneet parkitsimot voidaan yhteisymmärryksessä siirtää uusien teknologisten ja ympäristön asettamien vaatimusten mukaisesti. Varhaisemmassa vaiheessa on tehty joukko tutkimuksia, jotta käytettävissä olisivat tarpeelliset tiedot projektien suorittamiseksi, jos toteutus ei vielä ole alkanut. Toimivaltaiset kreikkalaiset viranomaiset olivat sitä mieltä, että projektin luonteen takia olisi tarpeellista tehdä arviointi ympäristövaikutuksista. Tämä arviointi tehtiin direktiivin 85/337 kansallisten toimeenpanomääräysten mukaisesti. Ja ministeri teki menettelyn päätteeksi päätöksen kesäkuussa 1997 projektin ja joukon noudatettavaksi tarkoitettujen ympäristövaatimusten hyväksymisestä.
Komissiolla ei ole yksityiskohtaisia tietoja edellä mainitusta arvioinnista, koska menettely kuuluu kansallisille viranomaisille ja komission yksikkö osallistuu siihen vain rikkomustapauksissa. 22. tammikuuta 1998 tehtiin edellä mainitusta projektista ja erityisesti ympäristövaikutusten arvioinnista komissiolle virallinen valitus. Komission yksikön kuuluu käsitellä tämä valitus voimassa olevan menettelyn mukaisesti samalla, kun asia esitetään seuraavassa teollisuuden toimintaohjelman seurantavaliokunnassa. Kreikkalaiset viranomaiset haluaisivat siksi esittää tarvittavat tiedot.
Valituskäsittelyn yhteydessä komission yksiköt haluavat saada lisätietoja kyseisen projektin tarkasta sijoituksesta päättääkseen, koskeeko projekti aluetta, jonka kreikkalaiset viranomaiset ovat osoittaneet tai voisivat osoittaa direktiiviin 79/409 mukaisesti tai joka on ehdotettu erityiseksi yhteisölle merkitykselliseksi suojelualueeksi direktiivin 92/43 perusteella ajatellen NATURA 2000 -verkkoon mukaan ottamista.

Trakatellis
Kiitän rouva komissaaria hänen vastauksestaan kysymykseeni. Siis mikäli ymmärsin oikein, jos vielä tekemättä olevat ympäristötutkimukset saadaan valmiiksi, ja osoittautuu, että haitallisia ympäristövaikutuksia on, rahoja ei myönnetä ja projektin eteneminen lakkaa. Mikäli ymmärsin oikein, sillä en voi ymmärtää, kuinka yhteisrahoitus voitiin myöntää ilman tutkimusta ympäristövaikutuksista, vaikka ihmiset vastustavat sitä jyrkästi ja alue on tärkeä elinympäristö monille lajeille. Euboian lahti, johon parkitsimoteollisuuden jätteet valuvat, on suljettu merialue. Kuinka voi siis olla mahdollista, että yhteisrahoitus on hyväksytty ilman, että on olemassa rouva komissaarin täällä mainitsemia suunnitelmia? Haluaisin, että jos ympäristövaikutuksia on - ja niitä on - että rahoitus lopetetaan.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, kuten vastauksessani sanoin, on tilanne nyt sellainen, että komissio on vastaanottanut valituksen ja olemme velvollisia noudattamaan olemassa olevia menettelytapoja, toisin sanoen, ryhdymme hankkimaan tarvittavia tietoja ja mikäli valituksen käsittely kestää, on meidän luonnollisesti tehtävä tarpeelliset projektiin liittyvät toimenpiteet. Tilanteen ollessa sellainen kuin nyt, en kuitenkaan voi sanoa, kestääkö valituksen käsittely vai ei. Voin sanoa herra Trakatellisille, että olemme vastaanottaneet valituksen ja että käsittelemme sitä parhaillaan.

Puhemies
Kysymys nro 70 Anna Karamanou (H-0058/98):
Aihe: Egeanmeren ympäristön saastuminen
Turkin rannikoille perustetut sadat saastuttavat teollisuuslaitokset uhkaavat vakavasti itäisen Välimeren alueen ekologista tasapainoa; YK: n, OECD: n ja Egeanmeren ministeriön tietojen mukaan näissä laitoksissa ei ole jätevesien käsittelylaitteita, mikä on kansainvälisten säännösten vastaista. Egeanmeren saaristoon kanavoitavat saasteet ylittävät kansainvälisesti hyväksytyt rajat ja ovat alueelle todellinen myrkkypommi. Painajaisen täydentää Turkin viime aikoina tekemä päätös sijoittaa ydinlaitos etelärannikolleen, maanjäristysalttiille Akkuyun alueelle.
Millä tavoin komissio aikoo puuttua asiaan ja mitä toimenpiteitä se aikoo toteuttaa suojellakseen alueen ympäristön tasapainoa?

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, tilanne, johon arvoisa jäsen viittaa, koskee ympäristöongelmia, joiden alkuperä juontaa juurensa yhteisön alueen ulkopuolelle. Siksi yhteisödirektiiville ei ole käyttöä. Komissio ehdotti jo vuonna 1995 energia-asioihin liittyvän yhteistyön aloittamista Turkin kanssa. Tämän maan kanssa tehtävän taloudellisen yhteistyön toteuttamiseen liittyvät rajoitukset eivät ole kuitenkaan mahdollistaneet edistysaskelia tässä asiassa. Komission 15. heinäkuuta 1997 antamassa Turkin suhteiden laajentamista koskevassa tiedonannossa ehdotetaan myös energia-asioihin liittyvän yhteistyön vahvistamista, jotta edistettäisiin kyseisen maan kestävää kehitystä ja jotta tämä ala pystyttäisiin integroimaan muihin taloudellisiin politiikkoihin. Kyseinen yhteistyö vaatii sitä, että yhteisön talousarvion kautta asetetaan varoja käytettäväksi.
Turkki on kuitenkin yksi osapuoli sopimuksessa, joka koskee Välimeren suojelua saasteita vastaan ja jota kutsumme Barcelonan sopimukseksi, ja erityisesti Välimeren suojelua maalta käsin aiheutuvalta saastumiselta koskevassa pöytäkirjassa. Turkki on siten velvollinen noudattamaan näiden kansainvälisten sopimusten määräyksiä siinä laajuudessa kuin ne koskevat kyseisiä tapauksia. Yksinomaan Turkin hallituksen asia on tehdä tarvittavat päätökset Egeanmeren ekosysteemin haitallisten saastumisvaikutusten korjaamiseksi.
Mitä tulee Turkin suunnitelmiin rakentaa ydinvoimala Akkuyun alueelle, on muistettava, että päätös asiasta, josta vain Turkki on vastuussa, riippuu maan energian kokonaistarpeista tehdystä arvioinnista. Kyse on kuitenkin projektista, jolla on merkitystä koko yhteisön teollisuusyrityksille. Turkin viranomaisten kansainvälisiä tarjouksia koskeva aikaraja, joka liittyy Akkuyun voimalan rakentamiseen, oli 15. lokakuuta 1997. Turkki tutkii parhaillaan eri yhtymien tekemiä tarjouksia. Turkin energiaministeri on ilmoittanut, että lopullinen valintapäätös tehdään varmasti huhtikuussa 1998. Ministeri mainitsi myös, että energian tuotanto aloitettaneen vuonna 2006. Komission saamista tiedoista käy ilmi, että Turkin viranomaiset ovat valinneet Akkuyun alueen niiden monien perusteellisten seismisten, geologisten ja ympäristönäkökohtien tutkimusten perusteella, joita Turkin eri yliopistojen alaan erikoistuneet laitokset ovat suorittaneet.

Karamanou
Paljon kiitoksia vastauksistanne, rouva komissaari. Kun tiedän teidän herkkyytenne näissä asioissa olisin odottanut teiltä ilmoitusta joistakin konkreettisista toimenpiteistä, joilla suojeltaisiin Aigeianmerta, joka on ainutlaatuisen kaunis saaristoalue ja joka on korvaamattoman arvokas perintö Euroopan unionille. Tiedämme luonnollisesti, että saasteet eivät tunne rajoja, mutta siitä huolimatta uskomme, että Euroopan unioni pystyy Turkin kanssa solmittujen yhteistyösopimusten puitteissa painostamaan Turkkia noudattamaan kansainvälisiä velvoitteitaan. Turkki on allekirjoittanut Barcelonan kansainvälisen sopimuksen, eikä sillä ole oikeutta pitää näin korkeita saasterajoja. Esimerkiksi Turkin asettama raja kadmiumille on 2 mg eli kymmenkertainen verrattuna Euroopan unionin asettamiin rajoihin. Lisäksi vain 20 % teollisuudesta käyttää asianmukaisia puhdistuslaitteita. Mielestäni Euroopan unioni voi painostaa Turkkia noudattamaan kansainvälisiä velvoitteitaan, aivan kuten painostamme muita kaukaisempia maita, joilla ei ole yhteistä rajaa Euroopan unionin kanssa ja joille asetamme ympäristöehtoja.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, olen tietoinen siitä, että täällä parlamentissa on useaan otteeseen tehty tähän asiaan liittyviä kysymyksiä ja pelkään, ettei minulla ole mitään uutta lisättävää. Olen rouva Karamanoun kanssa samaa mieltä siitä, että meidän on luonnollisesti käytettävä kansainvälisen sopimuksen tarjoamia mahdollisuuksia ja on selvää, että niitä vaatimuksia, jotka kuuluvat Barcelonan sopimukseen noudatetaan luonnollisesti myös Turkin tilanteessa. Tietojeni mukaan näin myös tehdään, mutta kysymyksen ja lisähuomautuksien perusteella haluaisin vielä kerran vain varmistua siitä, että käytämme käytettävissä olevia mahdollisuuksia.

Kaklamanis
Rouva komissaari, kollegani rouva Karamanoun esittämän asian lisäksi on vielä kaksi ongelmaa, jotka koskevat kyseistä laitosta. Ensiksi, Cadou-tyyppiset kanadalaisvalmisteiset ydinreaktorit voivat kanadalaisten tiedemiesten sekä turkkilaisten, Ankaran yliopiston professoreiden Kilikin ja Kadiroglun mukaan tietyin menetelmin rikastaa ydinjätteitään plutoniumiksi, ja nämä laitokset voidaan muuntaa tuottamaan ydinaseita. Tämä oli ensimmäinen asia, ja toinen on, että Wienin kansainvälinen ydinenergiakomitea sekä vastaavat komiteat Kanadassa ja Yhdysvalloissa esittävät tiukkaa kritiikkiä kanadalaisten Cadou-tyyppisten laitosten turvallisuudesta.
Kuinka on mahdollista, että Euroopan unioni antaa rahaa Tsernobylin ja Koslodovin ydinvoimaloiden sulkemiseen, mutta ei ole kiinnostunut jo tällä hetkellä ongelmallisista ydinreaktoreista, kuten korostettiin myös Kioton ympäristökonferenssissa, johon myös Eurooppa osallistui ja jossa Argentiina ja Etelä-Korea, joilla on tämänkaltaisia ydinvoimaloita, päättivät sulkea ne turvallisuussyistä?

Puhemies
Pyydän teitä pysyttäytymään teille annetun ajan sisällä. Jos ylitätte sen, koituu se toisten kysymysten vahingoksi, joihin ei voida vastata suullisesti.
Rouva Bjerregaard, teillä on puheenvuoro vastauksen antamista varten, mahdollisimman lyhyesti.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, voin sanoa asiani lyhyesti, sillä minulla ei ole paljoa lisättävää. En ole ottanut huomioon kysyjän mainitsemia erityisongelmia. Ne eivät ole esiintyneet siinä aineistossa, joka minulla on ollut käytettävissäni, joten en myöskään voi mennä yksityiskohtiin esitettyjen kysymysten osalta.

Rübig
Arvoisa puhemies, viime vuonna olimme ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan kanssa Ateenassa. Siellä on erinomainen jätevedenpuhdistamo, johon tällä hetkellä rakennetaan toista osaa. Osaatteko sanoa meille, koska tämä toinen osa on valmis?

Bjerregaard
Minun on sanottava, että herra Rübig luottaa suuresti kykyihini tietää kaikki Euroopan unionin alueella tapahtuvat asiat. Mutta minun on sanottava, etten ilman mitään ennakkovaroitusta tietenkään pysty vastaamaan asetettuun kysymykseen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva komissaari.
McMahon ja Eisma ovat pyytäneet minulta työjärjestystä koskevia puheenvuoroja.
Anna teille puheenvuoron työjärjestyksen mukaisesti, mutta muistutan teitä siitä, että käyttämänne aika koituu muiden kysymysten vahingoksi, koska komissio voi vastata niihin vain kirjallisesti.

McMahon
Arvoisa puhemies, pidän työjärjestystä koskevan puheenvuoron enkä pyydä sitä anteeksi. Mielestäni siinä tavassa, jolla te paukuttelette nuijaanne, pitäisi olla jonkinlaista oikeudenmukaisuutta. Olen istunut täällä jonkin aikaa. Komissaari Papoutsisilta vei kaksitoista minuuttia vastata rouva García Ariasin kysymykseen. Varmasti komissaareille pitäisi opettaa - ja jos tarkistatte työjärjestyksestä, löydätte tämän liitteestä II, 7 kohdasta - että komission vastausten pitäisi olla lyhyitä. Voivatko yksiköt keskustella asiasta komission kanssa? Te nuijitte aina jäsenet istumaan yhden minuutin jälkeen ja nyt te sallitte komissaarien tehdä ihan mitä päähän pälkähtää ja kuluttaa kaksitoista minuuttia. Jäseniltä, jotka ovat jättäneet kysymyksiä käsiteltäväksi ja istuneet täällä kärsivällisesti esittääkseen kysymyksensä, on viety mahdollisuus saada vastauksia heidän eurooppalaisten äänestäjiensä ongelmiin.

Puhemies
Kiitos, herra McMahon. Panen huomautuksenne muistiin, mutta saanen muistuttaa siitä, että herra Papoutsis vastasi samalla kertaa kahteen kysymykseen, rouva García Ariasin ja herra Izquierdo Colladon kysymykseen. Sen vuoksi nämä 12 minuuttia täytyy jakaa kahdelle kysymykselle.
Herra Eismalla on työjärjestystä koskeva puheenvuoro.

Eisma
Kun kreikkalainen kollegani on niin huolissaan siitä, että Turkin pienteollisuus saastuttaa Egeanmerta, haluaisin hänen mahdollisimman pikaisesti huolehtivan siitä, että MEDA-ohjelmaa sovelletaan Turkissa ja että Turkki vahvistaa noudattavansa tullisopimuksen taloutta koskevaa pöytäkirjaa. Sitten me voimme tukea Turkkia rahallisesti. Haluan kysyä komissaarilta, onko hän valmis sisällyttämään MEDA-ohjelmaan näitä ympäristöhankkeita mahdollisimman paljon.

Puhemies
Herra Eisma, älkäähän nyt, keskustelitte varmastikin herra Lindqvistin kanssa ettekä kuullut että esiin tuli ongelma, tähän kysymykseen liittyvät lisäkysymykset oli nimittäin jo käytetty. Niinpä pyydän teitä olemaan tarkkaavainen ja auttamaan puheen johtamista.
Kysymyksiin 71 ja 74 vastataan kirjallisesti, koska tätä osaa varten varattu aika loppui.

Van den Broek
Arvoisa puhemies, vastauksena pyyntöönne ilmoitan teille, että Belgradissa on tähän asti reagoitu vaihtelevasti EU: n pyyntöön avata toimisto Pristinaan. Belgradin viranomaiset ovat sillä kannalla, että Kosovon kysymys on maan sisäinen asia, ja viittaavat kintaalla kaikille kansainvälisen yhteisön yrityksille vähentää jännitystä. Myös Euroopan unioni on toistuvasti painostanut presidentti Miloseviia rakentavaan vuoropuheluun Kosovon albaanien kanssa, jotta lopultakin päästäisiin riittävään sopimukseen Kosovon autonomiasta.
Tällainen vuoropuhelu on yksi niistä ehdoista, joita Euroopan unioni on asettanut suhteiden kehittämiselle entisen Jugoslavian tasavallan kanssa. Näihin alueellisessa lähestymistavassa määriteltyihin ehtoihin kuuluu Daytonin rauhansopimuksen velvoitteiden asianmukaiseen täyttäminen, hyvien suhteiden luominen naapurimaihin, ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien kunnioittaminen sekä joukkoviestimien vapaa toiminta. Niin kauan kuin näitä kriteereitä ei täytetä asianmukaisesti, suhteiden parantaminen Euroopan unionin kanssa ei ole mahdollista.
Viimeisin raportti ehtojen täyttämisestä viime vuoden lopussa johti siihen, että niin sanottuja autonomisia kauppatoimenpiteitä ei jatkettu toistaiseksi. Luonnollisestikaan ei ole mitään mahdollisuuksia antaa taloudellista tukea esimerkiksi Phare-ohjelman puitteissa.

Posselt
Arvoisa komissaari, mielestäni meidän pitäisi lopultakin yrittää harjoittaa painostusta Belgradissa niin kuin teemme myös muualla, sillä jo vuosia meitä on pidetty naurettavana paperitiikerinä, koska päinvastoin kuin Amerikan yhdysvallat emme ole kyenneet edes avaamaan toimistoa. Jos emme ryhdy sanktioihin, emme saa läpi näitä vähimmäisvaatimuksia. Haluaisin sitä paitsi sanoa, että mielestäni kysymys ei ole vähemmistöjen oikeuksista vaan autonomian palauttamisesta Kosovoon, jossa 90 % asukkaista on albaaneja, ja siellä kysymys ei ole vain vähemmistöistä, vaan kysymys on perustavasta ihmisoikeuksista luopumisesta, siellä on kysymys murhista ja brutaalista alistamisesta ja ennen kaikkea siitä, että seuraavaksi siellä puhkeaa sota emmekä me kykene edes avaamaan siellä toimistoa, jonka puoleen ihmiset hädässään voisivat kääntyä. Siitä syystä olemme oikeastaan osasyyllisiä siihen, kun siellä virtaa veri.

Van den Broek
Arvoisa puhemies, jotta Kosovon ongelmassa päästäisiin ratkaisuun, Belgradin ja Pristinan välillä käytävä vuoropuhelu on ehdottoman tärkeä. Miloseviia on yritetty saada kovasti mukaan vuoropuheluun kansainvälisin keinoin. Viime kuukausien aikana on käytetty kansainvälistä painostusta, jotta tällaiseen vuoropuheluun päästäisiin. Ajatelkaa Ranskan ja Saksan tekemää aloitetta, Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen kirjeitä presidentti Miloseviille, Bonnin PIC-konferenssin julistusta sekä Kosovo-työryhmän perustamista kontaktiryhmän toimesta 8. tammikuuta.
Yksi luottamusta herättävä toimenpide voisi olla aikaisemmin voimaan astuneen Belgradin ja Pristinan välisen koulutussopimuksen toimeenpaneminen. Myös komissio on valmis antamaan tähän tukea ja tarvittaessa myös materiaalista tukea.
Koska meillä ei ole mitään erityisiä suhteita Belgradin kanssa, on erittäin vaikeaa puhua sanktioista. Suosituimmuusasemaa kaupassa ei ole enää jatkettu. Mitä muita painostuskeinoja meidän pitäisi käyttää tähän asti käytettyjen lisäksi? Tämä ei tarkoita, etten olisi herra Posseltin kanssa samaa mieltä siitä, että Kosovon tilanne on äärimmäisen räjähdysherkkä ja että se voi johtaa helposti ristiriitaan ja että meidän pitää tehdä edelleen kaikkemme sen välttämiseksi. Meidän täytyy myös pohtia edelleen, miten olisi toimittava. Mikään vaihtoehto ei ole kuitenkaan helppo. Syynä tähän on varmasti se, että Milosevi ei ole tähän mennessä täyttänyt niitä ehtoja, jotka aiemmin listattiin Gonzalesin raportissa ja joita tutkitaan uudelleen ja uudelleen ja joiden perusteella läheisempiä suhteita Jugoslavian kanssa ei voida sallia.
Komissio aikoo lähettää maaliskuussa, siis ensi kuussa, neuvostolle uuden raportin, jossa arvioidaan entisen Jugoslavian tasavallan tilannetta ja kehitystä ja jonka perusteella harkitaan lähemmin, ovatko pitemmälle menevät kannustavat tai rankaisevat toimenpiteet mahdollisia. Me otamme silloin myös puheeksi Kroatian tilanteen sekä myös Bosnian tilanteen, minkä jälkeen meidän on mietittävä jatkoa. Tässä vastauksessa ei ollut tarkoitus millään tavalla vähätellä herra Posseltin oikeutetusti ilmaisemaa huolta.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa komissaari, haluan ensiksikin sanoa kertaalleen, että olen erittäin iloinen toteamuksestanne, että meidän on tartuttava kaikkiin keinoihin tehdäksemme jotakin Kosovossa mutta että meidän keinomme ovat tietenkin jonkin verran rajalliset.
Luulen, että kun tarkastellaan tilannetta Albaniassa ja nähdään, kuinka tilanne siellä kärjistyy, on varmaankin selvää, että on muutettava asennetta, jos uskoo, että tilanne Kosovossa voi parantua. Siellä tilanne kärjistyy aina vain pahemmaksi sosialistisen hallituksen myötä, joka alkaa saada jo melko fasistisia piirteitä ja muuttuu todella ongelmalliseksi. Näettekö siinä asioiden yhteyden toisiinsa, ja mitä voisimme tehdä tältä osin?
Toinen kysymys olisi: jos todella haluaisimme avata Kosovossa EU-toimiston - päätös tästä ja halukkuus ovat kyllä olemassa - emmekä voi avata sitä nyt Pristinassa, silloin olisi olemassa mahdollisuus avata tämä toimisto nyt tilapäisesti täällä sen siirtämiseksi sitten myöhemmin Pristinaan, niin pian kuin mahdollista, jotta ainakin olisi olemassa toimisto, jonka puoleen Kosovon albaanit voisivat kääntyä ja joka huolehtisi suoraan näistä asioista.

Van den Broek
Arvoisa puhemies, minusta näyttää, että herra Habsburg ei pidä Albanian hallituksen kantaa oikeutettuna, ainakaan silloin kun on kysymys Kosovon nykyisestä tilanteesta. Mielestäni ei ole mitään syytä kuvitella, että Albanian hallitus olisi tukemassa Tiranasta käsin Kosovon separatistisia ja väkivaltaisia aineksia. Asia on juuri päinvastoin. Keskusteluissamme albanialaisten ja myös pääministerin kanssa on käynyt selvästi ilmi, että he tuntevat olevansa osavastuussa yritettäessä välttää Kosovon räjähtämistä. He joutuvat murheellisina katsomaan, kuinka Belgrad kieltäytyy kaikesta vuoropuhelusta Pristinan kanssa. Tilanne on tällainen.
Mitä sitten tulee toimiston avaamiseen Pristinassa, me vastaanotamme Brysselissä tiettyinä aikoina delegaatiota Kosovosta. Rehellisesti sanottuna en näe heti mitään syytä, miksi sellainen toimisto pitäisi perustaa Brysseliin. Tässä on kysymys edustuksen järjestämisestä paikan päällä Kosovossa, mikä helpottaisi tilannettamme ohjelmia käynnistettäessä ja järjestettäessä kuntien välisiä ohjelmia. Kosovo kuitenkin pysyy Jugoslavian tasavallan osana rajoitettuine tai laajennettuine autonomioineen. Tämä tarkoittaa, että me tarvitsemme ohjelmia toteuttaessamme vähintään Belgradin hyväksynnän.

Puhemies
Kysymys nro 76 Angela Kokkola (H-0011/98):
Aihe: Ydinvoimalan sijoittaminen Turkkiin
Turkki valmistautuu sijoittamaan sähköä tuottavia ydinreaktoreita Akkuyun alueelle, vain 477 kilometrin etäisyydelle Rhodoksesta ja 150 kilometrin etäisyydelle Nikosiasta. Alueen suuren maanjäristysalttiuden ja myös ilmavirtojen voimakkuuden vuoksi tämä laitos aiheuttaa suuren Kaakkois-Eurooppaa ja läntistä Aasiaa uhkaavan vaaran, puhumattakaan suuresta ympäristöriskistä. On syytä panna merkille myös se, että tämä yksikkö tulee kattamaan vain 2 % kyseessä olevan maan sähköntarpeesta.
Niinpä Euroopan komissiota pyydetään välittömästi puuttumaan asiaan, sillä näiden reaktorien sijoittaminen kuormittaa Euroopan unionin jäsenvaltion sekä siihen liittymässä olevan valtion (Kyproksen) ympäristöä.
Komissiolta kysytään myös, mitä se aikoo tehdä lainsäädännön laatimiseksi ydinteknologian kauppaa koskevista säännöistä?

Van den Broek
Arvoisa puhemies, ydinvoimalan perustaminen Turkkiin Akkuyun alueelle riippuu itsenäisen valtion päätöksestä, johon komissio ei voi vaikuttaa. Laitokset sijaitsevat yhteisön ulkopuolella, ja yhteisön säännökset eivät ole näin ollen siellä voimassa. Turkki ei ole myöskään pyytänyt yhteisöltä mitään taloudellista tukea kyseiseen hankkeeseen. Turkin viranomaiset ovat käynnistäneet ydinvoimalan rakentamisesta kansainvälisen tarjouskilpailun, joka päättyy 15. lokakuuta. Tällä hetkellä Turkki tarkastelee eri yhtymien tekemiä tarjouksia, ja Turkin energiaministeri on ilmoittanut, että lopullinen valinta tehdään huhtikuussa 1998. Komission kerääminen tietojen mukaan näyttää siltä, että Turkin viranomaiset tekevät päätöksen Akkuyun asiasta sen jälkeen, kun joidenkin turkkilaisten yliopistojen alaan erikoistuneet laitokset ovat suorittaneet tarkat tutkimukset, joissa keskitytään seismisiin, geologisiin ja ympäristönäkökohtiin. Ydinturvallisuusnäkökohtien arviointi on mahdollista vasta sitten, kun Turkin viranomaiset ovat tehneet valintansa tarjousten joukosta, jolloin selviää, millaista tekniikkaa aiotaan käyttää.

Kokkola
Herra komissaari, olen hyvin pahoillani, mutta vaikka kuinka yrittäisin olla jalomielinen, en voi sanoa, että vastauksenne olisi ollut tyydyttävä. Me voimme puhua Turkista, jonka me haluamme saavuttavan sellaisen tason, että se voisi liittyä Euroopan unioniin, ja me voimme sanoa, että Euroopan komissio voi puuttua Turkin kaltaisen maan asioihin, kun se rakentaa ydinvoimalan, joka aiheuttaa näin suurta vahinkoa muillekin kuin Kreikalle, kuten ystäväni herra Eisma sanoi. Tässä hän erehtyy. Haittoja aiheutuu Kaakkois-Eurooppalle, ja ne ulottuvat myös Aasiaan. Meidän ei tule unohtaa Koslodovia eikä mahdollisessa Irakin sodassa käytettäviä kemiallisia aseita, joiden vaikutus valitettavasti ulottuisi Egeanmerelle asti.
Haluaisin päättää puheenvuoroni sanoen, että rouva Bjerregaardin vastaus ei tyydyttänyt minua, sillä jopa Turkissa, jossa tiedämme, kuinka ihmisoikeuksia poljetaan, ympäristöjärjestöt ovat nousseet osoittamaan mieltään monien lajien, kuten munkkihylkeen (Monachus-monachus) ynnä muiden katoamista vastaan.

Van den Broek
Arvoisa puhemies, haluan aivan lyhyesti sanoa, että tähän kysymykseen on mahdotonta vasta, ennen kuin tiedämme, millainen ydinvoimala on tarkoitus rakentaa. Ydinvoimaloiden rakentaminen ei ole kiellettyä, eikä liioin unionin jäsenyyttä tavoittelevissa maissa. Eikö ole hieman ennenaikaista vaatia jonkinlaisen veto-oikeuden käyttämistä, ennen kuin on tiedossa, millaisesta hankkeesta on kysymys. Euroopan unionilta ei luonnollisestikaan voi vaatia, että se pääsisi vaikuttamaan ydinvoimalan rakentamiseen. Kysymyksessä on Turkin hallituksen päätös. Mutta sitten kun asiasta tiedetään enemmän ja jos tiedot vaikuttavat huolestuttavilta, me olemme valmiit reagoimaan käyttäen säännöllisiä yhteyksiämme Turkkiin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari.
Kysymyksiin 77 ja 144 vastataan kirjallisesti, koska kyselytuntia varten varattu aika loppui.
Kiitän täysistuntoon osallistunutta henkilökuntaa ja tulkkeja heidän osoittamastaan kärsivällisyydestä istunnon venyttyä muutamaa minuuttia arvioitua pitemmäksi.
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 19.10 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttama ilman pilaantuminen - Bensiinin ja dieselpolttoaineiden   laatu (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelun jatkaminen moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttamasta ilman pilaantumisesta.

Tamino
Arvoisa puhemies, minun on sanottava heti alkuun, että sain komissaarien puheenvuoroista sen vaikutelman, että nämä direktiivit eivät valitettavasti ole vielä tarjonneet suuria mahdollisuuksia toisaalta komission ja neuvoston ja toisaalta parlamentin väliseen vuoropuheluun, ja näin ollen emme valitettavasti ole vielä saavuttaneet toivomaamme avausta. Minä olen sen sijaan sitä mieltä, kuten jo on sanottukin, että ilman pilaantumisen aiheuttamat lukuisat kuolemat ja vakavat haitat, jotka johtuvat suurelta osin ajoneuvoliikenteestä - ajatelkaamme haittojen osalta mm. happosateita - edellyttävät nopeita ja selviä ratkaisuja. Me olemme kuitenkin varmoja siitä, että ongelmaa ei pystytä ratkaisemaan puuttumalla ainoastaan polttoaineisiin ja autoihin.
Tarvittaisiin todellakin uusia aloitteita, jotka liittyisivät esimerkiksi uusien polttoaineiden käyttöönottoon, innovatiivisten liikennejärjestelmien käyttöön, mutta myös ennen kaikkea esimerkiksi julkisen liikenteen edistämiseen sekä matkustajien ja tavaroiden kuljettamiseen vähemmän ilmaa pilaavilla liikennevälineillä. Kaikki nämä toimenpiteet ovat tämän hankkeen ulkopuolella, mutta jos niihin ei ryhdytä, tavoitteeseen on vaikea päästä.
Kahden käsiteltävänä olevan direktiivin osalta vihreät ovat yhtä mieltä esittelijöiden mietinnöissä esille tuomista ongelmista ja niihin ehdotetuista ratkaisuista. Olemme erityisesti sitä mieltä, että bensiinien rikkipitoisuutta on vähennettävä, aromaattisten ja polyaromaattisten ainesosien määrää on vähennettävä haitattomalle tasolle, lyijyn käytöstä on luovuttava täysin ja ajoneuvojärjestelmien osalta on kaikkien liikennevälineiden kohdalla otettava käyttöön ajoneuvon sisäinen valvontajärjestelmä.
Ei voida missään nimessä sanoa, että koska toimenpiteet, joihin on ryhdyttävä vuoden 2000 paikkeilla, ovat liian lähellä, niitä olisi siirrettävä vuoteen 2005 ja että ne eivät ole pakollisia. Toimenpiteet ovat joko pakollisia tai muussa tapauksessa niissä ei ole mitään järkeä!

González Álvarez
Arvoisa puhemies, tänään iltapäivällä puhuimme Kioton huippukokouksesta ja hiilidioksidipäästöistä. Kohta käymämme keskustelu liittyy läheisesti siihen, mistä iltapäivällä puhuimme. Itse asiassa komission vuoden 1997 lopussa antamassa tiedonannossa Kioton huippukokouksesta viitataan eniten hiilidioksidia - joka on yksi vaarallisimmista kasvihuonekaasuista - tuottaviin aloihin ja siinä sanotaan selvästi, että ellei ryhdytä toimenpiteisiin, kasvaa liikenteen hiilidioksidipäästöjen osuus 31 %: iin vuoteen 2010 mennessä. Nyt puhumme siis tästä.
Minun mielestäni esittelijän lähestymistapa on onnistunut. Hän esittää laajaa, integroitua lähestymistapaa, toisin sanoen, ettei hyödynnettäisi ainoastaan edistynyttä moottoritekniikkaa, vaan että hyödynnettäisiin polttoaineiden laadun parantamista, käytettäisiin liikennettä ohjailevia toimia, julkisen liikenteen tehostamista - tällä alalla ei tehdä tarpeeksi töitä - ja että otettaisiin huomioon Euroopan laajuiset liikenneverkot ja että otettaisiin huomioon vaihtoehtoiset polttoaineet. Toisin sanoen, hän ehdottaa useita integroituja toimia, mikä on hyvin tärkeää ottaa huomioon.
Mietinnössä mainitaan myös, että polttoaineiden laadun parantamisella olisi välittömiä vaikutuksia, jos sitä sovellettaisiin käytäntöön - enemmän kuin varsinaisella moottoritekniikan edistyksellä - koska sillä olisi vaikutuksia koko Euroopan autokantaan, sillä, kuten esittelijä osuvasti sanoi, on maita - kuten minun maani Espanja - jonka autokanta on erittäin vanha ja sen uudistaminen tulisi erittäin kalliiksi.
Lopuksi, herra puhemies, minusta tuntuu siltä, että parlamentti tarvitsee huomenna selvän enemmistön näiden mietintöjen hyväksymiseen ja parlamentilla on paremmat edellytykset osallistua keskusteluun tässä yhteispäätösmenettelyssä, jos sillä on luja ja selkeä kanta, sellainen, joka hyväksyttiin ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnassa.

Blokland
Arvoisa puhemies, tämä Auto Oil -ohjelma alkaa olla valmis. Jos vuonna 2005 vaadittavat raja-arvot vahvistetaan sitovasti, teollisuus saa selvyyden asiasta. Olen tästä asiasta aivan samaa mieltä molempien esittelijöiden kanssa. Sekä ajoneuvojen että polttoaineiden sitovista raja-arvoista vuodelle 2005 on tarpeen päättää. Tietysti tarvitaan suuria investointeja, mutta teknisesti ne ovat saavutettavissa ja ilman laadun kannalta välttämättömiä.
Nox -katalysaattoria käsittelevän kohdan suhteen täytyy kuitenkin olla kärsivällinen. Tarkistus 28, jossa rikkipitoisuudeksi määrätään 100 miljoonasosaa vuonna 2000, vaikuttaa minusta aivan realistiselta. Ainakin sitten kun uudet katalysaattorit ovat tuotannossa, täytyy myös vähärikkistä polttoainetta olla saatavilla.
Kannatan vahvasti myös ajoneuvon sisäistä valvontajärjestelmää ja kylmäkäynnistystä koskevia tarkistuksia. Kannatan myös toimivuuden testaamista kymmenen vuoden kuluttua.
Olen lukenut, että hiilidioksidirintamassa on liikettä ja että kaikki kannanotot eivät ole olleet kovinkaan positiivisia. Nyt kun pahasti saastuttavien aineiden päästöjä ollaan vähentämässä reippaasti, on aika tehdä enemmän polttoaineiden käytön vähentämiseksi yleensä. Minusta vaikuttaa siltä, että erityisesti nyt olisi mahdollista säästää huomattavasti polttoainetta tekemällä pieniä teknisiä parannuksia. Tarkoitan tässä erityisellä vauhtipyörällä varustettuja autoja, joilla voidaan saavuttaa 20 %: n säästö. Viittaan tässä myös viisi litraa 100 kilometrillä kuluttavan auton kehittämiseen. Onko komissaari harkinnut tähän sitovaa eurooppalaista lainsäädäntöä? Mielestämme aika olisi tähän jo kypsä. Sillä tavalla voitaisiin saavuttaa Kiotossa sovitut tavoitteet.

Amadeo
Arvoisa puhemies, tulevan vuosituhannen aamunkoitossa häämöttää lopultakin tieliikenteen aiheuttamaan ilman pilaantumiseen liittyviin ongelmiin keskittyvän tieliikennepolitiikan käynnistyminen, ja jos meidän pitäisi mitata sen tehokkuutta, niin voisimme varmasti sanoa olevamme enemmän kuin optimistisia, kun otetaan huomioon lukuisat suunnitteilla olevat toimenpiteet.
Komission ja unionin auto- ja polttoaineteollisuuden yhteisessä Auto Oil -ohjelmassa määritellään strategia, jolla vähennetään ajoneuvojen kaasupäästöjä ilman laadun parantamiseksi, ja asetetaan kaksi määräaikaa, vuosi 2000 ja vuosi 2005, joihin mennessä on määriteltävä polttoaineiden laatu ja päästöjen raja-arvot. Tarkastellessamme kahta käsiteltävänä olevaa, arvoisien Hautalan ja Langen laatimaa mietintöä havaitsemme Auto Oil -ohjelman tärkeiden kohtien joukossa hienoisen ristiriidan siinä, että polttoaineiden laadun parantaminen vaikuttaa välittömästi sekä uusiin että vanhoihin ajoneuvoihin, mutta raja-arvojen määrittelyn ja moottorien parantamisen olisi koskettava sen sijaan vain uusia ajoneuvoja.
Meidän mielestämme on aiheellista kiinnittää huomiota kolmeen kohtaan: ensinnäkin ympäristön kunnioittaminen on yhdistettävä työn kunnioittamiseen ja teollisuuden tutkimukseen; toiseksi lopullinen järjestelmä on ehdottomasti vahvistettava vuoteen 2005 mennessä; kolmanneksi "saastuttaja maksaa" -periaate on otettava todella käyttöön ja niille, jotka investoivat laadun parantamiseen, on annettava verohelpotuksia. On oikeudenmukaista palkita niitä yrityksiä, jotka tekevät tutkimusta ja mittavia investointeja säännösten mukaisten ja vähemmän saastuttavien tuotteiden aikaansaamiseksi.
Myös meidän mielestämme lyijyä sisältävän bensiinin kaupan pitäminen olisi kiellettävä kaikissa jäsenvaltioissa jo vuodesta 2000 alkaen huolimatta siitä, että kielto saattaa aiheuttaa taloudellisia ongelmia, sillä niiltä voidaan mielestämme välttyä puuttumalla ajoissa tilanteen kehitykseen. Neuvoston päätöstä, jolla vahvistetaan sitovat raja-arvot vuoteen 2000 mennessä ja ohjeelliset rajaarvot vuoteen 2005 mennessä, olisi joka tapauksessa tarkistettava.
Dieselpolttoaineen osalta kannatamme PSA Citroën-Peugeotin pääjohtajan hiljattain tekemää ehdotusta siitä, että autoteollisuudessa voitaisiin ilman kustannusten lisääntymistä käyttää biopolttoaineita, erityisesti disteriä, ympäristöystävällistä erityistiivistettyä dieselpolttoainetta.
Paremmin suunnitellut moottorit, parempi tekninen valvonta, useammin tehtävät huollot, uudentyyppisten polttoaineiden käyttö sekä liikenteen ja julkisen liikenteen huolellisempi ohjaus ovat myös tärkeitä tekijöitä päästöjen vähentämiskampanjassa. Olemme lisäksi sitä mieltä, että saastumista voitaisiin torjua tehokkaasti soveltamalla laajasti uutta teknologiaa; viittaan esimerkiksi ajoneuvon sisäiseen valvontajärjestelmään. Meidän mielestämme on tärkeää parantaa myös ajoneuvojen hiilidioksidipäästöjä koskevaa direktiiviä, jonka käsittely on tällä hetkellä jumiutunut, sekä ehdotusta ottaa käyttöön kannustava verotusjärjestelmä, joka ei saa kuitenkaan merkitä lisää verorasitusta vaan nykyistä tehokkaampaa valvontaa ja varmistamista.

Díez de Rivera Icaza
Arvoisa puhemies, kaikilla kansalaisilla - eikä vain joillakin heistä - on oikeus hengittää puhdasta ilmaa ja suojella terveyttään. Tämä peruste ja liikenteen käyttämästä kahden eri polttoaineen järjestelmästä johtuva ilmansaasteiden lisääntyminen sai parlamentin äänestämään ensimmäisessä käsittelyssä ehdottomalla enemmistöllä tämän direktiivin puolesta parantaakseen hengittämämme ilman laatua. Ei ole epäilystäkään siitä, että Amsterdamin sopimukseen sisällytetty oikeus terveyteen ja Euroopan parlamentin kanta saivat vastakaikua neuvostossa, vaikka tämä kaiku jää edelleenkin riittämättömäksi, koska jotkut raja-arvot ovat vain viitteellisiä.
Tämän perusteella emme epäile sitä, että jotkut öljyalan yhtiöt - kuten autoteollisuudessa on jo tehty - huolimatta niistä säälimättömistä paineista, joita ne ovat meille asettaneet, tekevät tarvittavat investoinnit tarjotakseen parempilaatuisia polttoaineita, koska niiden osakkaiden ja asiakkaiden terveys sitä vaatii. Toden totta, niin myös kansalaisten.
Olisi kohtalokasta, jos yksityiset edut menisivät hengittämämme ilman laadun edelle, etenkin Kioton huippukokouksen jälkeen. Olemme kaikki tietoisia ilmansaasteiden hälyttävästä lisääntymisestä kaupunkikeskuksissa: Pariisin, Ateenan ja Bolognan kaltaisten kaupunkien keskustassa piti ajoittain jopa kieltää autoilu, jotta tämä vakava terveysongelma voitaisiin ratkaista, ja jotkut kaupungit - haluan korostaa tätä - sijaitsevat unionin eteläosissa.
Tunnen velvollisuuteni ja täytän työjärjestyksemme 2 artiklan vaatimuksen, joka kuuluu näin: "Euroopan parlamentin jäsenet ovat edustajantoimessaan itsenäiset. Heitä eivät sido mitkään ohjeet, eivätkä he saa ottaa vastaan sitovia toimintaohjeita." Äänestän siis rouva Hautalan mietinnön puolesta, toisin sanoen terveyden ja ympäristön puolesta.

Schnellhardt
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, arvoisa rouva komissaari, komissaari Bangemann on valitettavasti jo lähtenyt, mutta en haluaisi, että hän sitten sovittelussa on kovin yllättynyt. Emme esitä vanhoja tarkistusehdotuksia vaan myös me olemme muuttaneet kantaamme, kun neuvosto on etääntynyt komissiosta. Mielestäni se on sovittelun kannalta hyvä merkki.
Ponnistelut moottoriajoneuvojen haitallisten aineiden päästöjen vähentämiseksi eivät ole mitään uutta. Viime vuosina tässä oli nähtävissä paljon edistystä, mutta se ei riitä. Rajoittamattoman liikkuvuuden - ja haluan tässä tuoda sen esiin - kansalaisten liikkuvuuden takaamiseksi myös tulevaisuudessa monisäikeiset toimet ovat tarpeen. Siksi käsiteltävänä olevan Auto Oil -ohjelman aloite on myönteinen asia. Kysymys on yhtäältä ajoneuvotekniikan optimoinnista haitallisten aineiden vähentämiseksi, toisaalta polttoaineiden laadun parantamisesta siten, että haitallisia aineita ei synny ensinkään tai niiden määrä vähenee ja että nykyaikaisen moottoritekniikan hyödyntäminen ei esty.
Auto Oil -ohjelmassa on ensimmäistä kertaa käynyt niin, ja se on valitettavaa, että alkuperäinen mineraaliöljyteollisuuden ja autoteollisuuden yhteistyö lopetettiin komission esityksen vuoksi, sillä olisi oikeastaan erittäin tärkeää, että nämä molemmat eurooppalaiset teollisuuden alat tekisivät tässä yhteistyötä, kun kysymys on eurooppalaisen teollisuuden kilpailukyvyn luomisesta tai säilyttämisestä. Niinpä voimme jälleen vain todeta: lainsäädännölliset toimenpiteet ovat välttämättömiä edistyksen saavuttamiseksi.
On itsestään selvä asia, että paremmat polttoaineet ovat tarpeen olemassa olevan ajoneuvokannan päästöjen vähentämiseksi ja polttoainetta säästävän moottoritekniikan kehittämisen mahdollistamiseksi tulevaisuudessa. Tämä parlamentti pääsi ensimmäisessä käsittelyssä yksimieliseen näkemykseen. Sen sijaan täysin käsittämätöntä on niiden muutamien eurooppalaisen mineraaliöljyteollisuuden edustajien suhtautumistapa, jotka kynsin hampain vastustavat polttoaineiden tärkeitä parannuksia. He vetoavat teollisuudelle aiheutuviin korkeisiin kustannuksiin ja vähäisiin ympäristölle koituviin etuihin. Kumpikaan ei pidä paikkaansa! Rikin poistamisesta ja muista toimenpiteistä aiheutuvat kustannukset eivät uusimpien laskelmien mukaan ole niin kovin suuria kuin alun perin luultiin. Ne vieritetään ilman muuta kuluttajien niskoille.
Haluan vielä sanoa, mistä puhumme. Puhumme nimenomaan 0, 004 ecusta litraa kohti, kun on kyse ottomoottorin polttoaineesta ja 0, 009 ecusta litraa kohti dieselin osalta, kun pidämme lähtökohtana ensimmäisessä käsittelyssä esitettyjä tiukkoja arvoja. Entä hyöty ympäristölle? Se on joka tapauksessa suuri. Eurooppalainen autonvalmistaja on testannut ajoneuvonsa Kaliforniassa, missä polttoaineita, jotka soveltuvat niihin raja-arvoineen, on jo markkinoilla. Siellä havaittiin, että hiilivetypäästöt pienenivät noin 40 % ja typpioksidyylipäästöt noin 30 %. Pidän sitä ratkaisevana hyötynä ympäristölle.
Ei ole myöskään oikeudenmukaista, jos Auto Oil -ohjelman yhteydessä uhataan jalostamojen sulkemisella. Komission uusin tutkimus tuo vielä kerran esiin sen, mikä on tiedetty asiantuntijapiireissä jo kauan. Meillä on Euroopassa jalostamolaitosten ylikapasiteettia. Täällä on rakenneongelma. Tällä hetkellä mineraaliöljyteollisuus investoi Euroopan ulkopuolella. Vaatimus puhtaammasta polttoaineesta toisi myös nämä investoinnit takaisin ja varmistaisi alan kilpailukyvyn Euroopassa, ja sitähän me oikeastaan toki nyt loppujen lopuksi haluamme!
Kannatan siitä huolimatta ehdottomasti käsiteltävänä olevaa kompromissia, joka jää kauas jälkeen siitä, mitä ensimmäisessä käsittelyssä päätettiin. Tämä koskee erityisesti vuotta 2005 koskevia arvoja ja niiden sitovuutta. Herra Florenz on sanonut tänään jo kerran: investoinnit ovat teollisuuden tehtävä. Sen me tiedämme. Teollisuuden täytyy käyttää rahaa. Sitten me annamme sille kyllä varmuuden siitä, että tämä raha on sijoitettu oikeaan paikkaan sen sijaan, että antaisimme sen sijoittaa vuoteen 2000 ja sitten yhtäkkiä alkaisimme puhua aivan toisista arvoista ja investointi olisi ollut turha. Sellaista emme voi tehdä. Meillä parlamentissa ei ainakaan ole sellaista aikomusta.
Minun täytyy tosin sanoa, että teknisesti voitaisiin tietenkin suunnitella paljon enemmän kuin me tässä ehdotamme. Sen, ovatko lainsäädännölliset kehysehdot riittäviä välttämättömien ja mahdollisten toimien toteuttamiseksi, näemme tulevaisuudessa. Jos ne eivät ole, käsiteltävänä oleva mietintö jättää myös mahdollisuuden jälkikäteen tehtäviin parannuksiin avoimeksi. Ehkä pidätte sitä varoituksena.

Crowley
Arvoisa puhemies, kiitän ja toivotan komissaarin tervetulleeksi. Haluan kiittää molempia esittelijöitä heidän panoksestaan tähän hyvin tärkeään alaan. Minun on myös ilmaistava mielenkiintoa tätä asiaa kohtaan, koska Irlannin ainoa öljynjalostamo sijaitsee vaalipiirissäni Munsterissä, omassa kreivikunnassani Corkissa, ja sieltä minua on lähestytty erittäin huolestuneena joidenkin esitettyjen ehdotusten vuoksi. Kuitenkin haluan huomauttaa joistakin seikoista.
Ensinnäkin, meillä on tietenkin - ja luulen, että kaikki tämän parlamentin jäsenet ovat asiasta samaa mieltä - oltava paras mahdollinen ympäristö jokaiselle kansalaisellemme, jotta heidän on mahdollista nauttia täydestä oikeudesta terveyteen ja turvallisuuteen. Kaikilla toimilla, joihin voimme täällä ryhtyä, on pyrittävä vahvistamaan parhaita käytäntöjä ja ajatuksia.
Toiseksi, meillä on myös velvollisuus varmistaa, että työympäristö ja kilpailukyky ja työpaikan saaminen yhteisössämme ovat saatavilla ja niin helposti saavutettavissa kuin mahdollista. Kun tarkastellaan joitakin ehdotuksia suurimmista mahdollisista tasoista, jotka mietinnöissä sallitaan, jos otetaan vaikka Irlanti yhtenä esimerkkinä, ilman laatu Dublinissa, pääkaupungissa, noudattaa jo nyt tässä mietinnössä määriteltyjä vaatimuksia. Tilanne Corkin kaupungissa, josta minä tulen, on 50 % parempi kuin Dublinissa, ja muussa Irlannissa, jota kutsumme maaseutu-Irlanniksi, se on vielä 10 % parempi.
Varmasti eurooppalaisen direktiivin säätäminen ja Euroopan laajuinen lainsäädäntö tulevat vaikuttamaan voimakkaasti näihin alueisiin, ja kuten jäsenet ovat jo myöntäneet, tähän liittyy kiinteästi kustannustekijä: kustannukset, jotka tullaan siirtämään suoraan kuluttajalle, ja kustannukset, jotka tulevat vaikuttamaan sekä teolliseen suorituskykyymme että kilpailulliseen etumatkaamme. Jotta tästä selvittäisiin, jäsenet ovat ehdottaneet, että otamme käyttöön erilaisia veroja kannustimiksi, jotka antaisivat rohkaisua ja niin edelleen. Kuinka tämä sopii yhteen yhtenäismarkkinoiden ajatuksen kanssa? Kuluttamatta enempää aikaa haluaisin sanoa, että äänestän mietintöjä vastaan huomenna, ja toivon, että sovittelun kautta voimme saavuttaa järkevän ehdotuksen.

Seppänen
Arvoisa puhemies, koko nykyinen kertakäyttöelämänmuotomme on uhka tuleville sukupolville ja suurimpiin ilmastouhkiin kuuluu jatkuva autoistuminen. Liikenteen päästöjä on torjuttava kaikin mahdollisin keinoin. On vähennettävä päästöjen lähteitä eli kehitettävä autojen moottoreita. On parannettava autoissa käytettyjä polttoaineita. On tärkeää, että nyt myös dieselille kehitetään toimivia katalysaattoreita ja parannetaan dieselpolttoaineen laatua.
Euroopan öljyteollisuus edustaa vanhaa savupiippukapitalismia, joka perustuu ihmisten riiston ohella myös luonnon riistämiseen ja ympäristön tuhoamiseen. Öljyteollisuus, vaikkakaan eivät kaikki yhtiöt, vastustaa päästöjen rajoituksia sanomalla, että sitä varten joudutaan tekemään uusia investointeja. Teollisuus toimii ikään kuin se joutuisi itse maksamaan uudet investoinnit. Kuitenkin me kaikki tiedämme, että investoinnit menevät aina maksuun kuluttajille. Saastuttajan kuuluu maksaa. Tässä tapauksessa se tapahtuisi polttoaineen hinnan sangen mitättömänä nousuna. Jos saastuttaja ei maksa, sairastuvat ihmiset maksavat. Vain jos eurooppalainen öljyteollisuus ei ole kilpailukykyinen, se ei saa siirrettyä investointien kustannuksia hintoihin. Euroopan parlamentin tehtävä ei ole suostua öljyteollisuuden ylläpitoon polttoaineen laadullisin subventioin. Sellainen öljyteollisuus joutaa konkurssiin, joka ei saa tuotteitaan kaupaksi muuten kuin luonnon saastumisen hinnalla.
Herra puhemies, pidän hyvin tärkeänä, että sekä Langen että Hautalan esittämät mietinnöt hyväksytään. Se on tärkeää ilman laadun paranemisen näkökulmasta.

Sandbæk
Arvoisa puhemies, on erittäin tärkeää pitää mielessä, että Auto Oil -ohjelma pohjimmiltaan käsittelee ympäristön ja ihmisten terveyden parantamista. Useat tutkimukset ovat osoittaneet, että ilmansaasteet vaikuttavat ihmisen terveydentilaan. Lisääntyneen kuolleisuuden ja autoliikenteen aiheuttamien ilmansaasteiden välillä on olemassa selvä yhteys. Nämä tutkimukset osoittavat selvästi, että ajoneuvojen päästöille on voitava asettaa selkeät raja-arvot ja että bensiinin laadulle on voitava laatia selkeät normit. Sen vuoksi on tärkeää, että raja-arvot ovat sitovia eivätkä ohjeellisia. Vain kiinteiden normien avulla on realistista päästä toivotun ilman laadun tasolle. Samasta syystä on tärkeää rajoittaa normeihin liittyvät poikkeuspäätökset koskemaan vain aivan välttämättömiä tilanteita. Tämä ei luonnollisestikaan tarkoita sitä, että talousnäkökulmat voitaisiin jättää huomioimatta. Uusi teknologia ja korkeammat vaatimukset ovat sidoksissa suurempiin kustannuksiin, mutta aivan ensimmäiseksi on tärkeää kiinnittää huomiota kaikkiin olennaisiin suuruusluokkiin. Kustannustehokkuus ei voi yksinään toimia yksittäisten toimien arviointiperusteena. Meidän on suhteutettava kustannukset niihin parannuksiin ja säästöihin, jotka koskevat koko yhteiskuntaa. Sen vuoksi olen aivan samaa mieltä siitä, että direktiiviehdotusten on sisällettävä parhaat ratkaisut niin kansalaisia ja kansalaisten terveyttä kuin talouttakin ajatellen.
Yleisesti ottaen Kaliforniasta saadut kokemukset osoittavat, että komission laskelmissa yliarvioidaan niitä kustannuksia, jotka koskevat uusia bensiinin laatuun ja päästörajoihin liittyviä vaatimuksia. Tarkoitan, että teollisuudelle asetettavat vaatimukset edistävät innovaatioiden tekemistä. Toivon mukaan ajankohtainen direktiivi lisää teollisuuden mielenkiintoa kehittää ajoneuvoja, jotka kulkevat uusiutuvilla energialähteillä. Tuen siksi lämpimästi neuvoston yhteistä kantaa ja kaikkia ympäristövaliokunnan tekemiä tarkistuksia.

Kronberger
Arvoisa puhemies, rouva Hautalan ja herra Langen mietinnöt ovat varmasti ekologinen tähtihetki tässä parlamentissa. Se, mikä ensi näkemältä vaikuttaa rajoitukselta autoteollisuudelle, on tosiasiassa suuri mahdollisuus. Se on nähty myös jo katalysaattorista, jonka alun perin sanottiin olevan autoteollisuuden tuho. Todellisuudessa se oli tekninen edistysaskel.
Jämähtämällä vanhoihin näkökantoihinsa komissio estää rakentavan vuoropuhelun. Tämä mahdollisuus olisi tärkeä. Siten auto säilyy ympäristöntuhoajana numero 1. Keskustelua maantieliikenteen todellisista kustannuksista täytyy tehostaa. Parlamentti on tarjonnut mahdollisuuden. Sitä ei valitettavasti hyväksytty. Vastakkainasettelussa ei ole voittajia, voittaja ei ole ympäristö eikä autoteollisuus eikä myöskään maaöljyteollisuus. Tulee olemaan pelkkiä häviäjiä. Se on suuri vahinko. Kun parlamentti huomenna varmasti läpäisee hirvitestinsä, komissio on mielestäni epäonnistunut siinä jo nyt.

Lienemann
Arvoisa puhemies, parlamentti oli tehnyt ensimmäisessä käsittelyssä oikean valinnan. Se antoi mahdollisuuden kehittää merkittävällä tavalla komission kantaa, koska neuvosto tekee ehdotuksia, jotka ovat jo suotuisampia. On mahdollista mennä pidemmälle, ja juuri sitä maanmiehemme odottavat. Näemme päivittäin lehdissä, että kaupunkien saastuminen lisääntyy ja että kasvihuoneilmiö uhkaa meitä. Kuuluu vastedes kollektiiviseen tietoisuuteen, että voimme käyttää teknistä kehitystä ratkaistaksemme nämä sivilisaatiota ja maanmiestemme elämänlaatua ja terveyttä koskevat ongelmat.
On siis erittäin tärkeää vahvistaa velvoittavia normeja vuodeksi 2005 ja ankaria normeja, koska tästä tulee valtti autoteollisuudelle. Valmistajat tosin epäröivät hieman, mutta heidän on ymmärrettävä, että autoteollisuuden uskottavuus perustuu juuri tähän mahdollisuuteen saada aikaan normeja, jotka ovat aivan toiveidemme mukaisia. Se on sitäkin tärkeämpää tilanteessa, jossa Euroopan automarkkinoilla on eräs vaikeus, nimittäin autokannan uudistaminen. Ainoastaan puhtailla autoilla, ainoastaan turvallisilla autoilla voidaan oikeuttaa autokannan uudistaminen, mikä siis elvyttää työllisyyttä tällä alalla.
Tiedämme myös, että vanhaa autokantaa koskeva kysymys, jonka useat kollegat jo ottivat esille, on olennainen. Öljyteollisuudelta vaadittavat ponnistelut ovat tästä näkökulmasta katsottuna aivan välttämättömiä, sillä vanha autokanta on yhä suuri, mutta toivon, että Euroopassa mietittäisiin myös tapaa, jolla voisimme nopeuttaa vanhojen autojen arvonalennusta, jotka ovat usein sitä paitsi vähävaraisten ihmisten omaisuutta. Tarvitsemme yhteisön strategiaa nopeuttaaksemme tätä vanhan autokannan muutosta.
Lopuksi ympäristö ei ole työllisyyden vihollinen: tämä autojen kehittäminen on mahdollisuus autoteollisuudelle! Mitä tulee öljyteollisuuden toimijoihin, jotka kiristävät meitä öljynjalostamoihin kohdistuvilla vaatimuksillaan, he ovat keränneet näinä vuosina huomattavia voittoja, voittoja, jotka on sijoitettava uudelleen heidän teollisuutensa uudenaikaistamiseksi, jotta yleisen edun vaatimuksiin voitaisiin vastata. Älkööt he siis piiloutuko ympäristökysymyksen taakse perustellakseen tehtaiden sulkemisia, jotka he valitettavasti suunnittelevat etukäteen, olivatpa nykyiset valintamme minkälaisia tahansa.

Virgin
Arvoisa puhemies, voimme parlamentissa iloisina todeta, että neuvosto on olennaisissa kohdissa terävöittänyt komission alkuperäistä ehdotusta ja edennyt parlamentin näkökannan suuntaan. Ympäristövaliokunnan enemmistö on vastaavasti tukenut esittelijä Hautalan polttoaineita käsitteleviä muutoksia. Nämä tarkistukset ovat olleet järkeviä, kun otetaan huomioon lyhyt aika, joka on jäljellä ennen täytäntöönpanoa vuonna 2000.
On tärkeää kannustaa teknistä kehitystä kohti edistyneempiä pakokaasunpuhdistustekniikoita ja kohti polttoaineen kulutukselta pienempiä moottoreita takaamalla vuoteen 2005 mennessä sellaisten polttoaineiden saannin, joilla on hyvin alhainen rikkipitoisuus. Siirtymäkauden aikana saamme sitä paitsi olennaisen parannuksen mitä tulee vanhojen ajoneuvojen päästöihin. Se on yksinkertaisesti oikotie parempaan ilman laatuun. Toisaalta ympäristövaliokunta on mielestäni mennyt liian pitkälle, mitä tulee bensiinin aromaatteihin vuonna 2000. Tässä asiassa neuvostolla on mielestäni realistisempi kanta.
Monissa nykyaikaisissa öljynjalostamoissa vallitsee rikkivaatimusten ja aromaattivaatimusten välinen ristiriita. Ympäristöä ajatellen rikkivaatimus on paljon tärkeämpi ja sitä on sen vuoksi pidettävä ensisijaisena. Sitä paitsi onhan niin, että nykyaikainen katalysaattoritekniikka huolehtii aromaateista.
On myös tärkeää, että jäsenmaiden sallitaan kulkea edellä ja niille annetaan oikeus käyttää taloudellisia ohjauskeinoja ympäristön parantamiseksi. Suuressa osassa Ruotsia käytetään polttoainetta, joka vastaa vuodelle 2005 asetettuja vaatimuksia; voin vain taata, että ympäristö on huomattavasti parantunut siellä, missä tätä polttoainetta on käytetty. Lisäksi on helppoa käyttää taloudellisia ohjauskeinoja ja estää niiden käyttö tavalla, joka saattaisi kilpailun puristuksiin.
Lopuksi on ilahduttavaa huomata, että kehitys kohti päästöttömiä autoja kulkee nopeasti. Voimme nähdä ne, ei vain visiona vaan todellakin realiteettina.

Buffetaut
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti ottaa huomenna kantaa kahteen direktiiviehdotukseen, joiden panos on huomattava niin ympäristön kuin teollisuuden ja työllisyyden kannaltakin.
Meidän on kannallamme siis saatava aikaan oikea tasapaino kahden halun välillä, halun parantaa ilman laatua ja edistää uusia teknologioita, mutta myös halun suojella kilpailukykyä ja työllisyyttä Euroopan auto- ja öljyalan yrityksissä.
Se on vähän kuin ympyrän neliöimistä, sanotte minulle, ja haluaisin tehdä muutamia huomautuksia: Ensiksikin yrityksille on annettava kohtuulliset määräajat, jotta ne sopeutuisivat uusiin normeihin; sitten on tiedettävä, aiheuttaisikotarpeettoman kova painostus täysin vastakkaisia seurauksia suhteessa siihen, mihin pyrimme, varsinkin autojen hintojen nousun suhteen, mikä saisi siten aikaan autokannan vanhentumisen, mikä pahentaisi vuorostaan saastumista ja lisäisi turvallisuuteen liittyviä vaaroja ja valmistajien talousvaikeuksia.
Neuvoston kanta vaikutti jo edistyneen komission kantaan verrattuna. Parlamentti toivoo ankarampia normeja. Vaikuttaa siltä, että neuvosto voi hyväksyä niistä joitakin. On siis mahdollista löytää sellainen tyydyttävä tasapaino, joka ei ole enimmäismääriin pyrkivä ja joka osoittaa, että parlamenttimme osaa kantaa vastuunsa niin ympäristön kuin teollisuudenkin kannalta.

Apolinário
Arvoisa puhemies, taloudellisilla perusteilla on jo kauan sitten määritetty ehdot tälle keskustelulle. Yhtäältä öljyteollisuus, jonka alalla eteläisten ja pohjoisten maiden teknologiset ja rahoitukselliset edellytykset poikkevat jyrkästi toisistaan, ja toisaalta autoteollisuus ovat sanelleet meille omat näkökantansa.
Itse keskityn mieluummin ympäristön ja kansanterveyden näkökulmaan. Hyvä ilman laatu on välttämätön tekijä kansanterveydelle: mm. 7-10 % lasten hengityselinten sairauksista ja 19 % keuhkovammoista johtuu ilmakehän saastumisesta. On todistettu, että hyvin korkea lyijyperäisten hiukkasten taso ilmakehässä vähentää lasten älykkyysosamäärää.
Jotkin eurooppalaiset pääkaupungit ovat reagoineet ilmakehän saastumiseen rajoittamalla ajoneuvojen nopeutta tai jopa tyystin kieltämällä liikenteen. Olemme täällä nyt ilmaistaksemme tukemme ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan kannalle, koska tämä on myös Etelä-Euroopan ongelma. Mutta ennen kaikkea tahdomme keskittyä kolmeen näkökulmaan:
Ensinnäkin taisteluun lyijypitoista bensiiniä vastaan. Sen käyttö on saatava pian loppumaan. Unionin ja sen jäsenvaltioiden on käynnistettävä mittava tiedotuskampanja, jossa kansalaisille kerrotaan lyijyttömän bensiinin eduista ympäristön kannalta.
Toiseksi kannatamme vastoin neuvoston ja öljyteollisuuden kantaa sitovien raja-arvojen asettamista päästöille vuoteen 2005 mennessä, sillä se on ainoa tapa, jolla teollisuus voidaan saada todella sitoutumaan koko yhteiskunnan kanssa solmittavaan ympäristösopimukseen.
Lopuksi katsomme, että Euroopan parlamentin tehtävä on nyt, kuten ensimmäisessäkin käsittelyssä, asettaa tavoitteet korkeammalle kuin alkuperäisessä ehdotuksessa ja jättää rikkipäästöjen raja-arvot, jotka vaativat sovittelua, neuvoston kanssa käytävään neuvotteluun, sillä on totta, että tietyissä maissa, kuten Portugalissa, ympäristöön liittyvien investointien puute tällä alalla on pitkittänyt uudistuksia, jotka nyt osoittautuvat väistämättömiksi.

Pimenta
Arvoisa puhemies, olemme tänään haasteen edessä. Joko parlamentti kykenee johdonmukaisesti puolustamaan kansanterveyttä ja ympäristöä pitämällä voimassa polttoaineiden laatua koskevat arvot sekä moottoriajoneuvojen parempaa teknologiaa koskevat vaatimukset sellaisina kuin ne esitetään ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan hyväksymissä Hautalan ja Langen mietinnöissä, tai sitten annamme periksi pelissä olevien taloudelisten sektorien monenlaiselle painostukselle.
En aseta kyseenalaiseksi sitä, että se, mitä tänään vaadimme, vaatii öljy- ja autoteollisuudelta ponnistuksia sekä rahoituksen että tutkimuksen suhteen.
On kiistatonta, että kaupunkiemme saasteet, Lissabon ja Porto mukaanluettuina, yltävät kansanterveyden kannalta usein vaarallisiin lukemiin ja että äskettäiset tutkimukset vahvistavat, että lasten veren lyijypitoisuus riskialueilla ja kaupungeissa ylittää hyväksyttävät enimmäisrajat. Ei ole epäilystäkään siitä, että hiukkaspäästöt, bentseeni ja polttoaineiden palamisprosessista aiheutuvat saasteet ovat mitä suurimmassa määrin syöpää aiheuttavia tekijöitä.
Tarvitsemme siis parempia autoja ja parempia polttoaineita jo senkin vuoksi, että bensiinin ja dieselpolttoaineen nykyisiä rikkipitoisuuksia ei voida teknologian keinoin enää merkittävästi vähentää. On siis otettava käyttöön uusi katalysaattorisukupolvi ja uudentyyppiset, suoraruiskutuksella varustetut moottorit. Esimerkiksi bensiinin suhteen tämä merkitsee kulutuksen oleellista vähenemistä, joka voi olla kaupunkialueilla 25 %. Pienempi kulutus merkitsee alhaisempia kustannuksia kuluttajille, vähäisempää saastumista ja vähäisempiä hiilidioksidipäästöjä, jotka ovat keskeisimpiä ilmastonmuutoksen kannalta. Niinpä kustannukset, joiden lasketaan olevan 1000 escudoa vuodessa ajoneuvoa kohti ja 1800 escudoa vuodessa dieselajoneuvoa kohti, eivät ehkä tulevaisuudessa ole näin korkeita, koska teknologinen kehitys tuo mukanaan parempia autoja, jotka kuluttavat vähemmän.
On vielä syytä korostaa, että paremmat polttoaineet vähentävät saasteita välittömästi, koska nykyisetkin autot toimisivat niillä paremmin ja aiheuttaisivat vähemmän päästöjä.
CEPSA-, REPSOL- ja PETROGAL-yhtiöt ovat erikoistapauksia, eivätkä ne saa pakottaa koko Eurooppaa ja varsinkin espanjalaisia ja portugalilaisia jatkamaan saastuneen ilman hengittämistä ja vaarantaa kaikkien terveyttä. Jos näillä yrityksillä on erityisiä ongelmia, on hallitusten asia neuvotella niiden kanssa puitesopimuksia - " convenants" - joissa määrätään aikataulut ja menettelytavat. Parlamentaarikkona olen valmis keskustelemaan avoimessa hengessä mahdollisia poikkeuksia koskevista pyynnöistä. En kuitenkaan voi horjua kannassani: tuki Hautalan ja Langen mietinnöille on ainoa mahdollinen tapa saada aikaan sovittelu, jossa parlamentti osoittaa demokraattisesti kykynsä puolustaa Euroopan kansalaisten etuja.

Myller
Arvoisa puhemies, vaikka on olemassa hyvä ja perusteltu pyrkimys vähentää liikenteen ja erityisesti autoliikenteen tarvetta niin liikenne- kuin aluesuunnittelullakin, katkera totuus on, että autojen määrä Euroopassa ja aivan erityisesti globaalisti tulee kasvamaan. Tämä merkitsee lisääntyvää riskiä jo ennestään haavoittuvalle luonnolle sekä ihmisten terveydelle. Tätä taustaa vasten Auto Oil -ohjelma on tervetullut.
Euroopan parlamentti otti ensimmäisessä käsittelyssään selvästi komissiota edistyksellisemmän kannan siihen, mihin tavoitteisiin pakokaasupäästöjen suhteen tulisi päästä vuosiin 2000 ja 2005 mennessä. Vain sitovilla päästötavoitteilla on merkitystä. Neuvoston esittämät suositukset eivät luo eurooppalaiselle öljyteollisuudelle riittäviä paineita kehittää tekniikan kehityksen mahdollistamia parempia ja puhtaampia tuotteita. Neuvosto ei myöskään ole vielä ymmärtänyt vero-ohjauksen voimaa eli niin sanottua veroporrastusta, jolla kuluttajia ohjataan valitsemaan parempilaatuista polttoainetta. Tästä mallista on kuitenkin jo hyviä kokemuksia. Siellä, missä se on otettu käyttöön, on nopeasti päästy hyviin tuloksiin.
Työllisyys on avainasia Euroopassa. Jarruttamalla puhtaamman teknologian käyttöönottoa ei työllisyyttä ylläpidetä. Saattaa käydä päinvastoin. Kuluttajien vaatimukset suosivat jalostamoita, joilla on ympäristöystävälliset tuotteet. Ellei näitä tuotteita ole tarjolla Euroopassa, saattavat muualta tulleet yrittäjät ja tuotteet vallata myös eurooppalaiset markkinat. Tämän työllisyysvaikutukset ovat arvaamattomat. Meidän on pidettävä huolta omasta kilpailukyvystämme ja pidettävä huolta siitä, että Euroopassa öljytuotteet ovat mahdollisimman korkeatasoisia.

Grossetête
Arvoisa puhemies, olemme kaikki huolissamme ilman laadusta. Haluamme tänään pyytää autonvalmistajia ja öljyteollisuuden toimijoita ponnisteluihin.
Tarkastelkaamme ensin autonvalmistajia. Olemme pyytäneet heitä näiden 30 viime vuoden ajan tekemään merkittäviä ponnisteluja, koska heidän osuutensa ilman laadun parantumisesta on 90 %, mitä heidän autojensa päästöihin tulee. Nyt pyydämme heiltä vieläkin sitovampia toimia. Kannatan vielä enemmän yhteistä kantaa, jossa arvellaan, että yhteisessä kannassa määrätyt rajoitteet ovat jo merkittäviä. Arvoista, joiden on oltava ohjeellisia vuoden 2005 osalta, olisi mielestäni tehtäväsitovia, jotta teollisuuden toimijamme voisivat tuntea tarkoin ja jopa määritellä kehitysstrategiansa. Luulen siis, että on erityisen tärkeää, että toimista tehdään sitovia vuoteen 2005 mennessä.
Mutta teknologioiden kehittyminen autonvalmistuksen alalla voi olla todella hedelmällistä ainoastaan, jos polttoaineiden laatua parannetaan huomattavasti. Tässä suhteessa öljyteollisuuden toimijoiden on ehdottomasti tehtävä tarpeelliset ponnistelut. He eivät ole tähän mennessä osallistuneet eniten ilman laadun parantamiseen. On siis tärkeää, että öljyteollisuuden toimijat tekevät ponnisteluja, muun muassa rikin vähentämisen osalta. Tiedämme, että se on olennaista NOx -katalysaattorille. Mielestäni se on erityisen tärkeää. Siksi haluan tukea täysin ja kannattaa Hautalan mietintöä, koska minusta vaikuttaa täysin epäjohdonmukaiselta vaatia autonvalmistajilta ponnisteluja ja olla vaatimatta välttämättömiä ponnisteluja öljyteollisuuden toimijoilta, jotta uudet teknologiat olisivat täysin tehokkaita.
Tämän halusin sanoa teille. Lisään, että jos polttoainetta parannetaan, näemme sen vaikutukset välittömästi lyhyellä aikavälillä, koska se koskee kaikkia ajoneuvoja ja koska havaitsemme jo nyt edistymistä ilman laadussa.

Flemming
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, auto on osa vapauttamme. Emme halua luopua siitä, ja auto on välttämätön myös talouden kannalta. Se on kuitenkin hyvin nuori kulkuneuvo, joka on vasta kehityksensä alussa. Minusta on kiehtovaa katsoa, mihin autoteollisuus nykyään jo kykenee. Kilpailu siitä, kuka tuo ensimmäisenä markkinoille paremman, ympäristöystävällisemmän tulevaisuuden auton, on varmasti kova. Ei kuitenkaan varmastikaan ole meidän tehtävämme, parlamentin jäsenten tehtävä, asettua suojelemaan niitä teollisuuden aloja, joilla ajatellaan, että on tuotettava markkinoista välittämättä, ihmisten terveydestä välittämättä.
Minusta on myös kiehtovaa, että juuri pakokaasutekniikasta vastaava mies Renault´lla, herra Hublain, vaatii europarlamentaarikkoja päättämään korkeammista bensiiniä ja dieseliä koskevista vaatimuksista. Parempi polttoaine on avain pienempiin päästöihin emmekä voi muuta kuin kannattaa häntä täysin.
Mineraaliöljyyhtymät pelkäävät suurten investointiensa puolesta. Ensiksikin: parlamentin toivomaa polttoainetta on jo useimmissa maissa. Sitä, että suuret investoinnit ovat sen vuoksi tarpeen, ei kiellä kukaan. Mineraaliöljyteollisuuden taseet ovat rauhoittavan positiivisia. Voitot, joita se tekee, ovat valtavia. Se kestää nämä investoinnit varmasti.
Etten tulisi täällä väärinymmärretyksi, kannatan kyllä kovasti sitä, että tehdään suuria voittoja, että myös suuret kansainväliset yhtymät tekevät niitä, mutta meidän tehtävämme on suojella kansalaisten terveyttä ja kansalaisten suojeleminen on myös yhteisön julkilausuttu tavoite.
Mielestäni on parlamentin jäsenten velvollisuus täyttää yhteisön sopimuksissa määritellyt tehtävät. Voimme huomisessa äänestyksessä tunnustaa sen.

Jackson
Arvoisa puhemies, tämä keskustelu on ollut jonkinlainen taistelu ajoneuvo- ja öljyteollisuuden välillä Euroopan parlamentin houkuttelemiseksi jommallekummalle puolelle. Pahoittelen sitä, koska kannan saavuttamista monimutkaistavat aika lailla tämän parlamentin omat keskinäiset suhteet. On tunnustettava, että Euroopan parlamentti on kehittänyt - ja näemme tämän esittelijöissämme - tietyn asiantuntemuksen tällä alalla. Parlamentti on haluton luopumaan roolistaan sovittelumenettelyssä, minkä me tekisimme, jos me yksinkertaisti sanoisimme " kyllä" yhteiselle kannalle. Pyytäisin teitä muistamaan, että tämä on viimeinen avoin keskustelu, joka näistä asioista käydään, ennen kuin ne katoavat sovittelukomiteaan.
Minä ja brittiläiset konservatiivikollegani kannatamme todennäköisesti Hautalan tarkistuksia, mutta meillä on epäilyksemme joistakin Langen esittämistä tarkistuksista. Hyväksymme sen, että joissakin Langen tarkistuksissa vaaditaan ajoneuvotuotannon muutoksia, joita olisi erittäin vaikeaa ellei mahdotonta toteuttaa ehdotetussa nopeutetussa aikataulussa. Toisaalta katsomme, että Hautalan tarkistukset tuovat todennäköisesti aika nopeasti mukanaan uudistuksia, jotka vaikuttavat kaikkiin teillä liikkuviin ajoneuvoihin eivätkä pelkästään kaikkein uusimpiin.
Kuitenkin haluan varoittaa lyijyä sisältävää bensiiniä koskevasta kysymyksestä. Meidän ei pitäisi suhtautua suotuisasti sellaiseen lainsäädäntöön, jossa toisaalta sanotaan, että kaikki lyijyä sisältävä bensiini kielletään 1. tammikuuta 2000 lähtien, ja sitten siinä sanotaan myös, että mikäli jokin maa voi vedota sosioekonomisiin vaikeuksiin, tätä kieltoa ei tarvitse noudattaa ennen vuotta 2005. Tämänkaltainen seikka tekee hyvin vaikeaksi väittää, että me kaikki välitämme yhtä paljon Euroopan ympäristöstä. Joissakin meidän melko suurissa, ikivanhoissa kaupungeissamme lyijyä sisältävällä bensiinillä käyvien moottoreiden päästöt aiheuttavat suunnatonta vahinkoa ihmisten terveydelle. Vapauttava lauseke sellaisia maita varten sallisi tämän jatkuvan vielä seitsemän vuoden ajan.
Suhtaudumme myönteisesti tammikuusta 2000 lähtien voimassa olevaan kieltoon, mutta olemme sen velkaa niille miljoonille ihmisille, jotka omistavat lyijyä sisältävällä bensiinillä käyviä autoja, että kerromme heille, mitä sitten tapahtuu. Britanniassa tulee vuonna 2000 olemaan yhä teillä vähintään 1, 3 miljoonaa autoa, jotka suunniteltiin käymään lyijyä sisältävällä bensiinillä. Kuvitelkaa lehtiotsikot: " Bryssel ajaa meidät pois tieltä" .
Nyt on öljyteollisuuden ja niiden maiden hallitusten asia, joilla ei ole mitään varmuussuunnitelmaa, keksiä jokin keino pelastaa ne ihmiset, jotka omistavat näitä autoja, joko markkinoimalla lyijyä korvaavia lisäaineita tai markkinoimalla uudelleenformuloitua bensiiniä. Me olemme sen velkaa näille ihmisille, ja komission, kansallisten hallitusten ja Euroopan parlamentin pitäisi keksiä jokin ratkaisu heitä varten.

Poggiolini
Arvoisa puhemies, arvoisat komissaarit, Euroopan kansalaiset vaativat perustellusti oikeutta hengittää puhdasta ilmaa kaupungeissaan, ja Auto Oil -ohjelmassa, josta Euroopan parlamentti valmistautuu äänestämään sen toisessa käsittelyssä, ehdotetaan yleistä strategiaa, jolla pyritään saavuttamaan tietyt ilman laadun tavoitteet Maailman terveysjärjestön suositusten mukaisesti.
Meillä on edessämme kaksi erittäin tärkeätä toimenpidettä, jotka vaikuttavat varmasti ympäristöön ja myös maittemme teollisuuden strategioihin. Ensinnäkin niillä pyritään Hautalan mietinnön mukaisesti vahvistamaan vuosiin 2000 ja 2005 mennessä uudet säännöt bensiineille, erityisesti polttoaineiden sisältämän bentseenin, aromaattisten aineiden ja rikin vähentämisprosentit, koska ne aiheuttavat vakavia sairauksia, kuten syöpää. Toiseksi niillä pyritään Langen mietinnön mukaisesti saamaan aikaiseksi mainittuihin määräaikoihin mennessä tiettyjä muutoksia moottoreihin, ottamalla käyttöön esimerkiksi erityinen ajoneuvon sisäinen valvontajärjestelmä - OBD - jolla voidaan valvoa päästöjen pysymistä raja-arvojen alapuolella.
Langen mietinnön mukaan autoteollisuuden on realistisen ajan kuluessa ja teknisten valmiuksien myötä mukauduttava direktiivin asettamiin täsmällisiin rajoihin, kun sen sijaan Hautalan mietinnön mukaan on mahdollista edetä yhteistä kantaa pidemmälle, mikä tukee ympäristövaliokunnan tekemiä muutoksia, joilla asetettaisiin ennen kaikkea tiukemmat raja-arvot bensiineille ja dieselpolttoaineille.
Italia on jo kauan ennen yhteisön direktiiviä asettanut tiukat raja-arvot bentseenille (1 %), aromaattisille aineille (35 %) ja hapettimille (2, 7 %) ja huolimatta joistakin ongelmista rikin ja lyijyn suhteen - joille asetettuja tiukempia raja-arvoja on kuitenkin noudatettava vuoteen 2005 mennessä - Italiassa on tällä hetkellä varmasti Euroopan parasta bensiiniä.
Toivon, että nämä direktiivit, joita parlamentti on sovittelun yhteydessä parantanut, hyväksytään ja että niitä ryhdytään toteuttamaan mahdollisimman pian.

Liese
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, nyt minun pitäisi pitkän puhujalistan, myös puolueryhmäni pitkän puhujalistan viimeisenä sanoa jotakin uutta. Se ei ole aivan yksinkertaista, mutta uskon voivani tehdä sen. Ensiksi yksi selvitys. Mikä sitten nyt oikeastaan on Euroopan kansanpuolueen kanta? Siinä oli varmastikin eroja, se tuli esille keskustelussa. Olemme otelleet kovasti, mutta voin ilmoittaa teille, että Euroopan kansanpuolueen ryhmä kannattaa Langen ja Hautalan mietintöjä.
Joissakin kohdissa emme ole voineet hyväksyä kaikkia yksityiskohtia. Kannatamme kuitenkin ennen kaikkea molemmissa mietinnöissä esitettyä arvojen sitovuutta vuonna 2005 ja uskon, että se on ratkaiseva kohta. Olen iloinen, että olemme päässeet tähän tulokseen ja että siksi huomenna täysistunnossa päätämme niin 314 äänellä.
Vielä yksi kilpailua koskeva huomautus. Minusta on oikein, että keskustelemme saksalaisen teollisuuden ja myös muiden jäsenvaltioiden teollisuuden kilpailukyvystä, että nämä teollisuuden alat myös esittävät nämä ongelmat ja että me tarkastelemme asiaa kokonaisuudessaan Euroopan näkökulmasta. Tässä on toki ratkaiseva ero siihen, mistä me muuten keskustelemme. Me rasitamme teollisuuttamme usein ehdoilla, joita muiden maailmanmarkkinoilla ei tarvitse täyttää ja jotka siksi ovat kilpailuhaitta. Tässä tapauksessa asiat ovat aivan toisin, sillä jos yritys, jalostamo EU: n ulkopuolelta haluaa myydä bensiiniä EU: n sisällä, sen täytyy täyttää meidän ehtomme. Siksi tässä ei ole kysymys kilpailun vääristämisestä, joka nostaa meidän tuotantokustannuksiamme, vaan järkevästä toimenpiteestä ympäristön suojelemiseksi ja innovaatiokyvyn parantamiseksi.
Lopuksi huomautus komissiolle. Pidän valitettavana sitä, että herra Bangemann ei ole paikalla. Puhuttelisin häntä mielelläni henkilökohtaisesti, mutta tehän voitte välittää asian hänelle, rouva komissaari Bjerregaard. Meillä on uusi terveyspolitiikka Euroopan unionissa. Tämä parlamentti on saanut aikaan sen, että meillä on uusi terveyspolitiikka. Jopa herra Bangemann on muuttunut. Lastenruokia käsiteltäessä hän tekee hyviä ehdotuksia, maissin ja soijan merkinnöistä hän tekee hyviä ehdotuksia. Sanokaa hänelle, että jos hän vielä kallistuu parlamentin linjan kannalle, silloin olemme haltioissamme. Ehkä se saa hänet välttämättömän ajattelutavan taakse, niin että saamme aikaan todella hyvän tuloksen sovittelukomiteassa.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, tällä hetkellä haluan vain kiittää keskustelusta. Minusta on ollut mielenkiintoista kuunnella niitä monia puheenvuoroja, joissa on käsitelty ongelmia, jotka otetaan esiin tässä mietinnössä. Komissiolle on tullut selväksi, että herra Langen ja rouva Hautalan mietinnöt ovat saaneet valtavasti tukea. Nyt emme voi tehdä muuta kuin odottaa huomista äänestystä ja varautua siihen, että aloitamme sovittelumenettelyn. Haluan vain ilmaista toiveeni siitä, että aloittaisimme sen mahdollisimman nopeasti. Mielestäni ehdotukset ovat sen arvoisia, että niistä olisi päästävä yksimielisyyteen, jotta ne voitaisiin toteuttaa. Tämän päivän keskustelun perusteella voin sanoa, että me kaikki olemme samaa mieltä tavoitteista ja tulokseen tulisi siten olla mahdollista päästä kohtuullisen ajan kuluessa. Joten kiitoksia keskustelusta.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Euroopan ympäristökeskus ja ympäristöä koskeva Euroopan tieto- ja seurantaverkosto
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana K. Collinsin laatima ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintö (A40030/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan ympäristökeskuksen sekä ympäristöä koskevan Euroopan tietoja seurantaverkoston perustamisesta 7 päivänä toukokuuta 1990 annetun asetuksen (ETY) N: o 1210/90 muuttamisesta (KOM(97)0282 - C4-0363/97-97/0168(SYN)).

Collins, Kenneth
Arvoisa puhemies, ympäristökeskusta koskeva asetus, josta me, niin toivon, pääsemme sopimukseen tänä iltana, astui voimaan lokakuussa 1993. Minun ei tarvitse kerrata sen historiaa. Se oli aika kiistelty historia siihen aikaan. Silloin edellytettiin asetuksen arviointia kaksi vuotta myöhemmin. Kuitenkin itse arviointia siirrettiin vielä kahdella vuodella eteenpäin keskuksen saamiseksi täysin toimintakykyiseksi. Jos se olisi tapahtunut aikaisemmin, keskus ei olisi ollut toimintakykyinen.
Komission ehdotus ei ollut tullessaan erityisen kiistanalainen, ja ehdotuksen tarkistusten päämääränä on vahvistaa jo olemassa olevia määräyksiä ja siten antaa keskuksen vakauttaa työnsä ajanmukaiseksi. Luulen kuitenkin, että monet ihmiset eivät vieläkään ymmärrä, mitkä keskuksen tehtävät ovat. Tämä kävi todellakin ilmi erittäin selvästi, kun keskustelimme siitä valiokunnassa. Haluaisin sen vuoksi tänä iltana esittää keskuksen päämäärät ja sitten kuvata, kuinka tarkistukseni edistävät niitä.
Tärkein syy ympäristökeskuksen perustamiseen ylipäätään oli helpottaa vertailukelpoisten ympäristöä koskevien tietojen keruuta koko yhteisön alueella, itse asiassa koko Euroopassa. Keskuksen perustamiseen asti meillä ei ollut mitään keinoa verrata kunkin valtion ympäristön tilaa, ja kuitenkin vertailukelpoiset tiedot ovat selvästi ehdoton edellytys tehokkaalle ympäristöpolitiikalle. Aivan yksinkertaisesti sanottuna kaikki jäsenvaltiot keräsivät ympäristöä koskevia tietoja, mutta Espanjaa ja Portugalia ei voinut verrata keskenään; Portugalia ja Kreikkaa ei voinut verrata keskenään, eikä Kreikkaa ja Saksaa, eikä Saksaa ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Emme siis voineet saada kokonaisnäkemystä ympäristön tilasta yhteisössä. Tuo oli ensisijainen syy keskuksen perustamiseen. Pitkän aikavälin päämäärä on se, että komissio käyttää keskukselle toimitettuja tietoja auttaakseen Euroopan unionin ympäristön tilan seurannassa ja myös ympäristöpolitiikkojen tehokkaammassa toteuttamisessa.
Komissio arvioi keskuksen toimintaa tähän mennessä. Pohjimmiltaan sen arvio on melko myönteinen. Siinä ehdotetaan joitakin uusia alueita keskustan toiminnalle, ja yleisesti ottaen siinä kannatetaan vielä lisättyä yhteistyötä itse keskuksen ja kolmansien maiden välillä, erityisesti niiden, jotka sijaitsevat Keski- ja Itä-Euroopassa. Me suhtaudumme siihen erittäin myönteisesti laajentumisnäkymän siintäessä tulevaisuudessa.
Kuitenkin arviossa on joitakin aukkoja. Olen yrittänyt täyttää niitä tarkistuksillani mietintöön. Komission ehdotuksessa jätetään esimerkiksi ottamatta huomioon parlamentin erittäin tärkeä rooli. Siinä sanotaan siitä hyvin vähän. Ehdotuksessa on taipumus ylikorostaa komission ja neuvoston roolia. Voin ymmärtää, miksi niin käy, mutta mielestäni on oikein, että me oikaisisimme sen.
Minusta tuntuu myös, että keskuksen ja komission on laadittava keskinäiset rajat, jotta helpotettaisiin ja lisättäisiin niiden välistä yhteistyötä ja vältettäisiin päällekkäistä työtä. Komission ei pitäisi tehdä työtä, jonka keskus tekee, eikä keskuksen pitäisi tehdä työtä, jonka komissio tekee. Olemme yrittäneet selventää tuota. Koska keskuksella on avainrooli tiedon kerääjänä yhteisössä, jotta se voisi auttaa komissiota lainsäädännön soveltamisessa ja voimaansaattamisessa, sitä pitäisi rohkaista työskentelemään enemmän yhdessä sellaisten toimielinten kuten IMPELin kanssa, koska voimaansaattaminen ja soveltaminen ovat kehityksen keskeisiä piirteitä yhteisön ympäristöpolitiikassa. On selvää, että voidakseen tarjota tietoa tavalliselle kansalle keskuksen on julkaistava asiakirjoja useilla kielillä aina, kun se on mahdollista. Tuo on yksi niistä syistä, joiden vuoksi kannatan täysin esimerkiksi rouva Díez de Rivera Icazan tarkistusta.
Uskon, että määräys tiedon tallennuspaikasta ja tietorekisteristä tekee keskukselle mahdolliseksi levittää tietoa paremmin tavalliselle kansalle. Tuo on myös erittäin tärkeä piirre yhteisön ympäristöpolitiikassa.
Lopuksi, jos aiomme vaatia keskusta, ja me aiomme tehdä niin, tuottamaan monivuotisen työohjelman, niin silloin sitä on täydennettävä monivuotisella talousarviolla. Olen sitä mieltä, ja valiokuntakin uskoo näin, että toisen tekeminen ilman toista on täysin epäjohdonmukaista. Tuo viimeinen huomautus on erittäin tärkeä, koska pääasiallinen haaste, jonka keskus kohtaa tulevina vuosina, on ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mielestä talousarvioon liittyvä haaste.
Hyvät kollegat, meidän olisi hyvä huomata, että vaikka keskus ei ole saanut toimintojaan laajennettua merkittävästi, se ei tarkoita sitä, että keskuksen talousarvio pitäisi jäädyttää tai sitä pitäisi supistaa. Meidän on vahvistettava sen työtä. Tämä on loppujen lopuksi keskus, joka vaikuttaa merkittävästi Euroopan unionin politiikkaan ja voisi vaikuttaa siihen vielä merkittävämmin tulevaisuudessa. Sen vuoksi se tarvitsee jonkin verran autonomiaa. Se tarvitsee parlamentin tuen taakseen.
Keskuksen on saatettava työnsä ajan tasalle, ja sen jälkeen sen on annettava laajentua, jos ja kun se on tarpeellista. Mutta keskus voi tehdä niin ainoastaan, jos se saa oikean talousarvion. Suoraan sanoen asenteet, joita esiintyi muutamissa sellaisissa tarkistuksissa, joita saimme eräältä tärkeältä parlamentin valiokunnalta, eivät antaneet ymmärtää, että kukaan oikeastaan ymmärsi asiaa kunnolla. Tämä on toimintakykyinen keskus. Se ei ole pelkkä asiantuntijaryhmä. Se on tarpeellinen yhteisölle. Keskus on toimintakykyinen osa yhteisöä ja sitä on kohdeltava sellaisena.

Tappin
Arvoisa puhemies, tämä mietintö on osa viisivuotista arviota Euroopan ympäristökeskuksesta, joka on perustettu Kööpenhaminaan. Komission arvion tarkoituksena on päättää, tarvitseeko keskuksen asemaa ja tehtäviä parantaa. Ilman muuta sen työn laatu ja sisältö ovat ennemmin ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan kuin budjettivaliokunnan asia.
Niiden taloudellisten välttämättömyyksien valossa, jotka koskevat aivan koko Euroopan unionia, tätä keskusta koskevat talousarvioon liittyvät vaikutukset ovat perusluonteisia sen tulevaisuudelle. Ennen kuin jatkan, haluaisin onnitella ympäristökeskuksen johtajaa ja henkilökuntaa siitä tavasta, jolla he ovat onnistuneet menestyksekkäästi panemaan täytäntöön perusasetuksessa laaditut tavoitteet, ja ilmaista arvostukseni tavasta, jolla keskus on tukenut parlamenttia kulkemaan kohti avoimuutta ja vastuuta ja asetusten yhdenmukaistamista.
Herra Collinsin mietintöluonnos on korvannut yhden budjettivaliokunnan esittämistä kolmesta tarkistuksesta, joka koskee 1 artiklan 6 kohtaa. Aloite, jota tässä tarkistuksessa suositellaan, tarjoaa parlamentille, poliittisen vallan ja budjettivallan käyttäjänä, oikeuden arvioida ensimmäistä kertaa unionin ympäristöpolitiikan kustannustehokkuutta. Hajautetut ja satelliittitoimielimen suorittamat tehtävät sekä komission keskitetysti suorittamat toimet on määriteltävä selvästi, jotta varmistetaan se, että toimet täydentävät toisiaan ja että vältetään toimien päällekkäisyyttä.
Toisaalta parlamentti on esittänyt selkeät periaatteet kaikille keskuksille vuoden 1998 menettelyssä. Koska talousarvio ja henkilöstön määrää kuvaava taulukko on julkaistu talousarviossa, ja ne kuuluvat siten talousarvion selvitysosaan, mistä tahansa niihin tehdystä muutoksesta on ilmoitettava budjettivallan käyttäjälle. Budjettivaliokunta on ollut johdonmukainen parlamentin päätöksen kanssa ja on esittänyt tarkistuksensa 1 tässä tarkoituksessa. Tämä oli tilaisuus tehdä ympäristökeskukselle mahdolliseksi saada varoja vaihtoehtoisia budjettikohtia varten, ja se olisi voinut auttaa keskusta saamaan ylimääräisiä korvauksia vuokratuista palveluista kuten sen perusasetus sallii edellyttäen, että avoimuus taataan.
Jos ympäristöasioita käsittelevä valiokunta olisi säilyttänyt tämän tarkistuksen, se olisi antanut lainsäädännöllisen suojan talousarvion kannalle. Pahoittelemme, että sitä ei ole otettu mukaan. Budjettivaliokunta on myös huolestunut budjettimenettelyn jokavuotisuudesta ympäristöasioita käsittelevän valiokunnan tarkistuksessa 8. Samoin työohjelman ja hyväksytyn talousarvion välisen yhteyden välillä on parlamentin hyväksymä horisontaalinen periaate, joka koskee kaikkia keskuksia ja joka antaa niille jonkin verran joustavuutta, jotta ne voivat valita ensisijaiset tavoitteensa. Sen vuoksi budjettivaliokunta on esittänyt tämän periaatteen lainsäädäntöehdotukseen.

Holm
Arvoisa puhemies, ei varmaankaan ole minkäänlaista epäilystä siitä, että Kööpenhaminan ympäristökeskus on päässyt toiminnassaan hyvin vauhtiin. Toivomme, että näiden näkökantojen avulla voimme tehdä ympäristökeskuksesta entistäkin paremman.
Tutkimusta käsittelevän valiokunnan lähtökohtana on osaksi ollut pidättäytyä vaatimasta liian monia muutoksia, koska ympäristökeskus on juuri aloittanut uudet tehtävänsä. Joitakin pienempiä ehdotuksia olemme kuitenkin tehneet.
Keskuksen tehtävänähän on varustaa meidät ympäristöpolitiikan tiedoilla, jotta voisimme harjoittaa hyvää ympäristöpolitiikkaa. Olemme tutkimusta käsittelevässä valiokunnassa sitä mieltä, että ympäristökeskuksessa olisi oltava yksikkö, joka valvoisi tiedon laatua ja arvioisi sitä horjuvuutta, jota esiintyy eri maista kerättävässä aineistossa. Tämän yksikön päätehtävänä olisi valvoa jatkuvasti hankittua tietoa ja nimenomaan vastata sen horjuvuuden tunnistamisesta ja kuvaamisesta, jota todellakin esiintyy useissa niistä tiedoista, jotka on kerätty. Yksiköllä olisi lisäksi oltava oikeus asettaa kyseenalaiseksi kerättävät tiedot, kun epäillään niiden laatua, sekä antaa riittävät voimavarat, jotta, mikäli se on sopivaa, etsittäisiin ja löydettäisiin vaihtoehtoisia tietoja. Vain oleellisen tiedon perusteella voimme tehdä ympäristöalaan liittyvät oikeat ja välttämättömät päätökset.
Ympäristökeskus on kehittynyt hyvin päteväksi ympäristöasioissa. Sen vuoksi olisi suuri virhe jättää hyödyntämättä tämä pätevyys ympäristöasioissa. Tutkimusta käsittelevä valiokunta ehdottaa täten, että ympäristökeskuksen ei tule vain työskennellä määräysten mukaisesti, kun kyseessä ovat esimerkiksi neuvonanto ja asiantuntijalausunnot, vaan ympäristökeskuksen pitää voida myös itsenäisesti aloittaa erilaisia projekteja.
Lisäksi meidän on luonnollisesti pystyttävä levittämään ympäristökeskuksen keräämää tietoa, jotta kaikki voivat hyötyä siitä, ei vähiten kansa ja kansalaisjärjestöt, tutkimusmaailma, opiskelijamaailma jne. tämä kaikki, jotta materiaalista ja täten myös EU: n ympäristöpolitiikasta tehdään tulevaisuudessa niin hyvä kuin mahdollista.

Díez de Rivera Icaza
Arvoisa puhemies, mikään ei tee meitä Euroopan ympäristökeskuksen perustamisen puolesta taistelevia parlamentin jäseniä tyytyväisemmäksi kuin Collinsin mietintö mainitun keskuksen tehtävien arvioimisesta ja tarkistamisesta. Viime vuosina keskus on lyhyestä iästään huolimatta täyttänyt laajasti silloisen puheenjohtajan Jacques Delorsin sille asettamat tavoitteet. Collins itse tuo tämän esille hankkimalla asiantuntevasti ja täsmällisesti objektiivista ja vertailukelpoista tietoa Euroopan ympäristön tilasta siten, että niin parlamentti, komissio kuin jäsenvaltiotkin voivat toimia sen pohjalta.
Tämän sanottuani haluaisin keskittyä vain yhteen keskuksen uusista tehtävistä tiedotustyön vahvistamisessa. Aina kun mahdollista, keskuksen pitäisi pyrkiä siihen, että sen julkaisuja levitettäisiin kaikilla unionin virallisilla kielillä, kuten herra Collins jo sanoikin. Muuten keskuksen arvokas tiedonvälitystyö heikkenisi eikä se täyttäisi ensisijaista tavoitettaan.
Tiedän kyllä, herra puhemies, että se merkitsee lisäkustannuksia. Mutta ympäristön rappeutumisesta koituu vielä suurempia kustannuksia, ja yksi Euroopan ympäristökeskuksen tavoitteista, kuten hetki sitten sanoin, on sen ennaltaehkäiseminen. Tämän vuoksi ehdotin tarkistusta ja luotan siihen, että komissio ja neuvosto voivat hyväksyä sen.

Schleicher
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisat kollegat, ympäristökeskus on tietenkin menettänyt alussa paljon aikaa, koska kesti kolme vuotta ennen kuin sijaintipaikasta päätettiin. Tämä aika puuttuu meiltä tietenkin myöhemmin. Täytyy kuitenkin sanoa, että kun kaikki asiaan liittyvät ongelmat otetaan huomioon, keskus on tehnyt erittäin hyvää asiantuntevaa työtä. Sitä arvostan aivan erityisesti.
On kuitenkin myös realistista, että nyt suunnitelluissa tarkistuksissa asetukseen Euroopan ympäristökeskuksen perustamisesta otetaan tarkasti huomioon tähän mennessä esiin tulleet asiaa koskevat välttämättömyydet ja että tehtävien muutos toteutetaan vain maltillisesti. Keskuksen tehtävien laajentaminen on odotettavissa, mikäli keskus tukee komissiota ympäristövaikutusten arvioinnissa ja kertomusten laadinnassa sekä ympäristötutkimusta koskevan tiedon levittämisessä ja perustaa ympäristötietojen tallennuspaikan.
Tuemme erityisesti sitä ehdotusta, että keskus tukisi komission työtä kertomusten osalta. Kun keskus otetaan mukaan kertomusten laadintaan, tavoitteena pitää olla päällekkäisyyksien välttäminen, kun yhtäältä komissio ja toisaalta keskus keräävät tietoja ja kertomuksia jäsenvaltioista, ja samalla sen takaaminen, että komissio ja keskus toimivat samojen tietojen pohjalta.
Erityistä painoa meidän pitäisi panna ympäristökeskuksen työn valvonnassa siihen, että pitkäaikainen tavoite yhteensovittaa kansalliset ympäristötietojärjestelmät ja eurooppalainen ympäristöä koskeva tieto- ja seurantaverkosto voidaan toteuttaa, että keskus ja jäsenvaltiot ovat syvästi yksimielisiä asioista, menetelmistä tai tiedon keräämisestä ja että ei perusteta loppujen lopuksi mitään tiedon hautausmaita keräämällä ja tallentamalla tietoa, jota ei tarvita eikä voida käyttää.
Muodollisesti minun on tietenkin jälleen kritisoitava sitä, että Euroopan komissio ei esitä meille mitään konsolidoitua ehdotusta ja on siten vaikeuttanut herra Collinsin johdolla käytyä neuvottelua huomattavasti.

White
Arvoisa puhemies, onnittelen esittelijää tarkoin tutkitusta ja hillitystä analyysista, joka koskee ympäristökeskuksen tapaa toimia. Se on erittäin hyvä, ja onnittelen siitä myös komissiota. Minun on pakko sanoa, että kukaan ei ota keskusta kovin vakavasti, ennen kuin saamme keskukselle muutamia helikoptereita ja otamme käyttöön käsitteen sellaisista henkilöistä, jotka tulevat Kööpenhaminasta pistämään asiat järjestykseen noilla helikoptereilla, jotka laskeutuvat vakavista ympäristövahingoista kärsiville alueille. Mutta jos meillä olisi helikopteri, he tekisivät niin, enkä minä ainoastaan pilaile tästä, koska vaikka olen käynyt tämän keskustelun kollegoitteni kanssa ympäristöasioita käsittelevässä valiokunnassa, olen tietoinen siitä, että pyrkimyksemme keskuksen osalta eroavat täysin siitä, mitä on saatu aikaan.
Kuten rouva Schleicher sanoi, se on vaisu tiedon hautausmaa, mikä ei todellakaan ole kyllin hyvä. Se, mihin meidän pitäisi pyrkiä - ja se merkitsisi pakostakin muutosta keskuksen asemaan ja perussääntöihin - on keskus, joka kykenee suorittamaan kansainvälistä tarkastusta. Tuo tarkoittaa sitä, että kiinnitetään tarkkaavaisesti huomiota asian voimaansaattamiseen, josta ei ikävä kyllä tällä hetkellä välitetä. Meillä ei ole järjestelmää, jonka avulla ympäristölaki ja -politiikka voidaan saattaa voimaan unionin kautta, osittain sen vuoksi, että kansallisvaltiot tekevät sen yhä itse.
Kukaan ei tule kunnioittamaan kansallisvaltioiden keskuksia; ihmiset kunnioittaisivat kuitenkin, luulen niin, sellaista keskusta, joka olisi kansainvälinen koostumukseltaan ja olisi tarkastuspiirien tarkastuspiiri. Siihen on vielä pitkä matka, ja ehkä meidän ei pitäisi tehdä vielä tuollaista arviointia keskuksen työstä, mutta ellei kukaan muistuta silloin tällöin, että keskuksen pyrkimysten pitäisi olla tuollaiset, niin silloin Kööpenhaminan ei varmasti olisi kannattanut ryhtyä tuollaiseen ymmärrettävään taisteluun saadakseen laitoksen perustetuksi sinne.

Trakatellis
Arvoisa puhemies, rouva komission jäsen, vuonna 1990 tehty päätös perustaa tieteellisesti riippumaton Euroopan ympäristökeskus, jonka tehtävä olisi koota, käsitellä ja analysoida ympäristötilannetta koskevia tietoja eurooppalaisella tasolla, oli merkittävä edistysaskel pyrkimyksessä luoda uskottava ja tiukka ympäristöpolitiikka Euroopan unioniin.
Neljä vuotta tämän järjestön toiminnan alkamisen jälkeen meitä pyydetään saamiemme kokemusten ja arviointien perusteella hyväksymään muutoksia keskuksen perustamissäännöksiin sen toiminnan parantamiseksi. Muutoksien päätavoitteen tulee olla uskottavien tietojen keräämisen ja käsittelyn laajentaminen ja vahvistaminen sekä erityisesti tietojen välittäminen sekä toimielimille että jäsenvaltioille, jotta ne voisivat muotoilla keinoja ja politiikkoja. Kannatamme siis tiedottamisen vahvistamista ja yhteistyön syventämistä ympäristökeskuksen ja yhteisön toimielinten välillä erityisesti vahvistamalla ympäristökeskuksen suhdetta Euroopan parlamenttiin. Tämä siksi, että parlamentin osuus poliittisten suunnanottojen hahmottelussa samoin kuin osallistumisessa lainsäädäntötyöhön on ratkaisu, ja se kaiken kaikkiaan vahvistuu entisestään Euroopan unionin ympäristöpolitiikan lopullisessa muotoilussa. Tätä asiaa komission ei pidä jättää huomiotta. Lisäksi meidän on painotettava, että politiikka, joka pyrkii tietojen laajempaan levittämiseen tietoverkkojen kautta kaikkiin päätöksentekokeskuksiin, mutta myös laajemmalle yleisölle, vaikuttaa myönteisesti ympäristöystävällisten teknologioiden arvostukseen ja käyttöön.
On tunnettua, että yhteisön oikeuden oikea soveltaminen muodostaa nykyään Akilleen kantapään Euroopan unionin ympäristönsuojelupolitiikalle. Ympäristökeskus voi esittää merkittävää roolia tietojen keräämisessä sekä yhteisön oikeuden noudattamisen seuraamisessa IMPEL-verkon käytön laajentamisen ja vahvistamisen jälkeen. Mitä siihen tulee, että ympäristökeskuksen velvollisuuksiin liitetään komission tukeminen tietojen vaihdossa ja ympäristövaikutusten arviointikriteereiden kehittämisessä, kannatamme tätä, sillä kaikissa jäsenvaltioissa on noussut esiin merkittäviä ongelmia, koska tätä direktiiviä ei ole sovellettu oikein. Uskon, että esitetyt muutokset ovat välttämättömiä ympäristökeskuksen arvokkaan työn jatkamiselle eurooppalaisella tasolla varsinkin, kun edessä ovat tulevan Euroopan unionin laajentumiseen liittyvät haasteet.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää Euroopan parlamenttia siitä, että se on ottanut esityslistalle tämän ympäristökeskusta koskevan asetuksen muutoksen. Mielestäni on tärkeää, että tämä asetus saadaan hyväksyttyä mahdollisimman pian, jotta keskus pääsee toimimaan tarkistetun toimintalähtökohdan mukaisesti. Haluan myös esittää suurkiitoksen esittelijälle, Ken Collinsille siitä työstä, joka mietinnön hyväksi on tehty.
Keskus on päässyt hyvään alkuun ja sen työ on sujunut hyvin, kuten tässäkin keskustelussa on painotettu. Se on ilahduttavaa, ja tiedän, että parlamentti pitää asiaa merkittävänä. Myös julkiselle keskustelulle on ollut paljon hyötyä keskuksen julkaisemista raporteista, joten asiassa mennään koko ajan eteenpäin. Sallikaa minun aloittaa ottamalla esille tärkeä kehitysmahdollisuus. Olisi erittäin tärkeää, että keskuksella olisi oma asemansa Itä- ja Keski-Euroopan laajentumisessa. Meidän on huolehdittava siitä, että mailla, jotka haluavat osallistua keskuksen toimintaan, on siihen myös mahdollisuus, aivan kuten esittelijä herra Collins painotti.
Pidän esittelijän tarkistusehdotuksia erittäin myönteisinä ja olen mielissäni komission ehdotukseen tehdyistä rakentavista huomioista. Tarkistusehdotus 1 koskee ympäristöpolitiikan laatimiseksi ja toteuttamiseksi annettavaa tukea. Komissio hyväksyy sekä ehdotuksen palata takaisin asetuksen alkuperäiseen sanamuotoon että viittauksen muihin EU: n toimielimiin. Työjärjestysviittauksenkaan kanssa ei ole mitään ongelmia. Olemme myös yksimielisiä siitä, että yhteistyön on oltava tiivistä ja siihen pyrimme.
Tarkistusehdotuksessa 2 sanotaan, että ehdotetussa tietohakemistossa olisi oltava myös tietorekisteri. Komissio voi yhtyä siihen, mutta olen saanut tietää, että seuraavalla tekstillä, joka koskee yhteisön ja jäsenvaltioiden lainsäädäntöä voi olla joitakin oikeudellisia esteitä ja sitä meidän on tarkasteltava hieman lähemmin. Tarkistusehdotuksessa viitataan samoin voimaansaattamiseen ja tämähän itse asiassa liittyy jo aiemmin keskusteltuun aiheeseen. Keskuksen päätehtävänä on hankkia yhteisön toimielimille ja jäsenvaltioille tietoja siitä, mitä ympäristössämme tapahtuu. Se voi tapahtua jäsenvaltioiden kanssa tehtävän tiiviin yhteistyön muodossa. Jos sekoitamme tiedotusroolin ja voimaansaattamisrooliin keskenään ja vahvistamme sen asetuksessa, vaarannamme yhteistyön ja siten keskuksen tehokkuuden. Vaarannamme yksinkertaisesti sen, ettemme saa tarvitsemiamme tietoja ja tästä käy myös ilmi, etten ole samaa mieltä siitä käsityksestä, jonka Ian White esitti puheenvuorossaan. Mielestämme emme saa sekoittaa voimaansaattamista keskuksen tehtäviin samalla kun on sanomattakin selvää, että ne johtopäätökset, jotka keskus ympäristön tilanteesta tekee, auttavat meitä paremmin ymmärtämään, ovatko lainsäädäntömme ja toimemme tehokkaita. Kuten parlamentti tietää, en ole laiskotellut voimaansaattamisen yhteydessä.
Tarkistusehdotukset 3 ja 6 ovat hyödyllisiä ehdotuksia, jotka komissio hyväksyy. Mitä tulee tarkistusehdotukseen 4, hyväksymme muotoilun, jonka mukaan keskuksen on huolehdittava ympäristöä koskevan tiedon laajemmasta levittämisestä, jos lisäämme merkinnän siitä, että tämä käsittää erityisesti tiedotuksen ympäristötilanteesta. Tämä auttaisi tarkentamaan keskuksen pätevyyteen ja tietämykseen liittyvää tehtävää estämättä muiden asioiden parissa tehtävää työtä. Hyväksymme ehdotuksen siitä, että mikäli mahdollista, tietoa on levitettävä kaikilla unionin virallisilla kielillä, mitä sekä herra Collins ja rouva Díez de Rivera käsittelivät. Viittaus uuteen 2 artiklan iv alakohtaan on mielestämme kuitenkin tarpeeton.
Tarkistusehdotuksen 5 yhteydessä saimme oikeudellisesta yksiköstä sellaisen tiedon, että parlamentin lausunnossa ei tulisi ehdottaa muutoksia artikloihin, joita ei ole jo muutettu komission ehdotuksessa. Kun asia nyt on otettu esille, voimme kuitenkin käsitellä kohtaa, joka koskee IMPELiä, jonka herra Collins myös mainitsi tämän päiväisessä puheessaan ja voin ilmoittaa teille siitä, että yhteistyötä tehdään jo, mikä vahvistettiin viimeisimmässä IMPEL-täysistunnossa. Voin myös kertoa, että neuvoston ympäristötyöryhmä pohtii samoin, miten tämä tietty viittaus voitaisiin liittää asetukseen.
Tarkistusehdotukset 7 ja 8 ovat kyllä ymmärrettäviä, mutta mielestämme tarpeettomia. Ja lopuksi tarkistusehdotus 9. Voimme yhtyä huomautukseen siitä, että seuraava keskuksen tehtäviin liittyvä tarkistus tehdään EU: n yleisen ympäristöpolitiikan kehittämisen yhteydessä. Keskus voi olla meille kaikille suureksi avuksi varmistaessaan asemansa riippumattomana ja objektiivisena luotettavien tietojen hankkijana. Kyse voi olla kasvihuonekaasupäästöistä, hiilivaroista jne. En siis torju käsitettä kannattavuuden arviointi, jonka vuoksi komission ehdotus sisältää vaatimuksen tulosten ja tehokkuuden arvioinnista vuonna 1999. Kannattavuutta on kuitenkin tutkittava samassa yhteydessä keskuksen omien tavoitteiden, aseman ja tulosten kanssa, ei laajemmissa yhteyksissä kuten komission tavoitteiden kanssa.
Lopuksi on mainittava, että voimme hyväksyä myös tarkistusehdotuksessa 9 olevan huomion, että myös parlamentin on saatava kertomus tuloksista ja tehokkuudesta ennen 15. syyskuuta 1999. Haluan lopuksi vielä kerran kiittää tänään käymästämme keskustelusta ja kiittää esittelijää herra Collinsia mietinnön hyväksi tehdystä suuresta työstä. Työ on vielä kerran kohdentanut keskuksen työtä ja sen se on tehnyt hyvin.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Ionisoivalla säteilyllä käsitellyt elintarvikkeet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A40042/98) neuvoston vahvistamista yhteisistä kannoista Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien antamiseksi
I.ionisoivalla säteilyllä käsiteltyjä elintarvikkeita ja elintarvikkeiden ainesosia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (C4-0562/97-00/0169(COD)), II.ionisoivalla säteilyllä käsiteltyjä elintarvikkeita ja elintarvikkeiden ainesosia koskevan yhteisön luettelon vahvistamisesta (C4-0561/97-00/0169B(COD)) (Esittelijä: U. Bloch von Blottnitz).
Bloch von Blottnitz
Arvoisa puhemies, kahdeksan ja puoli vuotta sitten parlamentti keskusteli soveltamisdirektiivistä "elintarvikkeiden säteilyttäminen" . Silloin hyvin perustein päätimme sallia vain maustekasvit ja mausteet. Neuvosto puolestaan on tarvinnut kahdeksan ja puoli vuotta saadakseen aikaan yhteisen kannan. Tuloksena on mausteita ja maustekasveja koskeva soveltamisdirektiivi, mutta myös siihen kuuluva puitedirektiivi. Nyt olemme sellaisessa mielettömässä tilanteessa, että meillä on toisessa käsittelyssä puitedirektiivi, joka ei ole ollut ensimmäisessä käsittelyssä, mikä taas merkitsee sitä, että puhemiehen päätöksen mukaan emme saa esittää uusia tarkistuksia, koska emme esittäneet niitä ensimmäisessä käsittelyssä. Nyt tämä muuttuu kafkamaiseksi. Emme esittäneet silloin valvontamenettelyä ja standardoitua tutkimusmenetelmää koskevia tarkistuksia. Emme voineetkaan tehdä sitä, koska meillä ei ensinnäkään ollut puitedirektiiviä, jossa niistä olisi mainittu. Vielä paljon pahempaa on se, että sitä ei tuohon aikaan ollut olemassakaan! Kuinka parlamentti voisi vaatia jotakin, mitä ei silloin ollut olemassa? Se on ensiksikin otettava huomioon.
On tietenkin kiistatonta, että tarvitsemme yhteiset säännöt, sillä joissakin jäsenvaltioissa säteilyttäminen on sallittu, toisissa se on kielletty. Meillä ei ole sääntöjä, sen seurauksena meillä ei ole merkintävelvoitetta, mikä merkitsee sitä, että kuluttaja ei ylipäänsä tiedä, onko ainesosia säteilytetty vai ei. Hänellä täytyy kuitenkin olla mahdollisuus valita, koska säteilytettäessä vitamiinit aivan selvästi tuhoutuvat. Kun luulet ostavasti tuoreita hedelmiä, ne eivät olekaan tuoreita hedelmiä vaan niiden ravintoarvo on lähes sama kuin pakastettujen tai säilöttyjen hedelmien.
Kiistatonta on myös se, että esimerkiksi ravintoarvo menetetään. Kiistatonta on, että syntyy toksikologisia muutoksia, joiden vaikutuksesta emme tiedä oikeastaan mitään. Nyt voi tietenkin kysyä, miksi ylipäänsä tarvitsemme sitä? Silloin keskustelussa tuodaan esiin tämän maailman nälkäänäkevät. Se onkin oikein. Minun on kuitenkin nyt sanottava, että yhtäällä poistamme tonneittain hedelmiä ja vihanneksia markkinoilta vähentääksemme kuormitusta, toisaalla haluamme säteilyttää vihanneksia ja hedelmiä parantaaksemme niiden säilyvyyttä. Jokin tässä ei kyllä sovi yhteen!
Toisekseen se, jos säteilytämme sammakonreisiä, jättiläiskatkarapuja, rapuja, simpukoita jne., tuskin myöskään vähentää nälkää tässä maailmassa, sillä se ei hyödytä tämän maailman nälkäisiä yhtään. Mielestäni, ja siinä teidän kyllä täytyy myöntää minun olevan oikeassa, elintarvikkeiden säteilyttäminen niiden säilyvyyden parantamiseksi saa olla sallittua vain, jos se on terveyden kannalta turvallista ja kuluttajan kannalta hyödyllistä ja jos pystymme osoittamaan, että ne on säteilytetty, sillä muuten emme tarvitsisi minkäänlaisia merkintöjä. Jos en pysty osoittamaan sitä, ei kukaan myöskään tee merkintöjä säteilytyksestä, sillä on erittäin todennäköistä, että kuluttaja ei silloin kyllä niin mielellään ostaisi tuotetta.
Haluan vielä huomauttaa, että esimerkiksi ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta on huolehtinut siitä, että parlamentti ainakin nyt tehtävän luettelon osalta on osallisena säännösten antamisessa 100 a artiklan mukaisesti. Aikaisemmin osallisena oli pysyvä elintarvikealan komitea. Se kokoontuu kuitenkin, kuten kaikki tiedämme, epädemokraattisesti suljetuin ovin. Silloin emme olisi koskaan kuulleet asiasta yhtään mitään. Kaikkien näiden syiden vuoksi, jotka olen esittänyt teille, pyydän hartaasti teitä hyväksymään ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan tarkistukset. Se, mistä meidän tietenkin vielä pitäisi erikseen keskustella huomenna äänestyksessä, on, mistä jo alussa mainitsin ja mikä mielestäni on mieletöntä, että tarkistukset, jotka koskevat tutkimus- ja valvontamenettelyä, hylätään, koska sanotaan, ettäon kysymys toisesta käsittelystä ja ensimmäisessä käsittelyssä niitä ei käsitelty. Niitä ei voitu ensimmäisessä käsittelyssä esittää, koska niitä ei ensiksikään ollut ja toiseksi koska teknologiaa ei edes ollut olemassa.
Sitten tulemme vielä viimeiseen kohtaan ja se on merkki, jonka haluamme saada esille. Merkki, jota on nyt esitetty, on vitsi! Olen testannut sitä ihmisillä. Olen piirtänyt sen ja kirjoittanut viereen: mikä luulette sen olevan? Onko se vihannes, joka on kasvatettu luonnonmukaisesti, onko se lapsiystävällinen leikkikalu vai mitä teille tulee mieleen? Kerron teille, että elintarvikkeiden säteilyttäminen, siihen vastaukseen ei päätynyt yksikään! Tämä on kansan harhaanjohtamista, pahinta mitä voi olla! Mitä hyötyä on siitä, jos tuotteen päällä lukee pienillä kirjaimilla "säteilytetty" ? Kuka tietää jo, mitä se merkitsee? Me ehkä tiedämme, mutta tietääkö tavallinen kansalainen? Ja täytyykö hänen aina käyttää suurennuslasia? Mielestäni tätä merkkiä sellaisena kuin se on esitetty - haluan esittää sitä koskevan tarkistuksen - emme oikeastaan voi hyväksyä sellaisenaan, sillä mielestäni se johtaa kansan harhaanjohtamiseen!
Kuten aina, tämä asia on edennyt ikävästi. On jotenkin käsittämätöntä, jos jotakin, mikä toki on pakottavan tarpeellista, ei hyväksytä. Meidän pitää sitä paitsi vielä kerran harkita, mitä teemme, jos neuvosto tarvitsee yhteiseen kantaan vuosia! Tällä välin maailma on muuttunut kymmenen kertaa, poliittiset suhteet ovat muuttuneet, on kehitetty kokonaan muita teknologioita ja meille vaahdotaan toisesta käsittelystä, jota siinä mielessä ei voi edes olla! Pyydän teitä muuttamaan työjärjestystä vielä kerran niin, että saamme aikaan todellisen kuluttajansuojan emmekä niin sanotusti siirrä kuluttajansuojaa oikeudellisten pikkumaisuuksien vuoksi toiseen luokkaan.

Whitehead
Arvoisa puhemies, haluan onnitella rouva Bloch von Blottnitzia hänen pitkäaikaisesta sitoutumisestaan asiaan, joka on jatkunut jo kauan ennen tuloani tähän parlamenttiin ja saattaa hyvinkin jatkua vielä kauan sen jälkeen, kun minä olen täältä lähtenyt.
Ilmeisesti kansainvälinen radura-tunnus ärsyttää rouva Bloch von Blottnitzia. On monia asioita, jotka saattavat ärsyttää, mutta en olisi uskonut, että tämä viaton merkintä olisi yksi niistä. Se on yksi niistä kysymyksistä, joissa ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta otti eri kannan omassa keskustelussaan kuin minkä esittelijä on esittänyt tänään.
Mielipiteet hajaantuvat siitä, milloin ja miten säteilyttämistä voidaan käyttää elintarvikkeisiin. Tietenkin se, mikä näinä kahdeksana vuotena on muuttunut - ja tämä tekee meille mahdottomaksi palata uusittuun ensimmäiseen käsittelyyn - on yhtenäismarkkinoiden voimaantulo. Nyt on todennäköistä, että monien jäsenvaltioiden, jotka ovat asettuneet säteilyttämistä vastaan, on nyt pakko hyväksyä säteilytetyt elintarvikkeet, halusivatpa ne tai eivät. Tesco-ketju omassa maassani on osoittanut, että ei niinkään vähäpätöinen prosenttiosuus elintarvikkeista ja elintarvikkeiden ainesosista, joita ei ole ilmoitettu säteilytetyiksi, on osoittautunut sellaiseksi. Joten mielestäni yksi ensimmäisistä periaatteista, jotka ovat niissä ehdotuksissa, jotka meille on palautettu tämän pitkään viipyneen yhteisen kannan muodostamisen aikana, on se, että kuluttajan turvallisuus pitäisi asettaa - ja aivan ensimmäiseksi, tieto - työohjelmamme kärkeen.
Periaatteet, joiden pitäisi ohjata meitä tänään, ovat olleet selvillä ensimmäisen käsittelyn keskustelusta lähtien. Ne ovat: säteilytetään vain silloin, kun siitä on hyötyä kansanterveydelle ja etua kuluttajalle; tehdään merkintöjä, mutta ei hysteerisesti; ja rajataan tarkasti siten käsitellyt tuotteet niin, että lisäykset edellyttävät yhteispäätöstä. Sammakonkoivet, jotka rouva Bloch von Blottnitz mainitsi, on nyt poistettu tuotteiden listalta ja aivan oikeutetusti. Meillä on nyt jäljellä kolme tuotetta. Emme tahdo enää lisäyksiä ilman aivan tiettyä menettelyä, joka edellyttää yhteispäätöstä vielä kerran, ennen kuin ne hyväksytään.
Juuri tähän on ympäristöasioita käsittelevän valiokunnan omilla tarkistuksilla pyritty. Yksimielisyys, jonka olemme saavuttaneet siinä ja jota täydennetään tänä iltana toivoakseni sopimuksella radura-merkinnästä - odotan kiinnostuneena kuulevani, mitä PPE: n puheenjohtaja sanoo tästä, koska he ovat olleet hyvin vastahakoisia ottamaan käyttöön mitään selkeää varoitusmerkintää - on paras lähestymistapa, pikemmin kuin pääkallonkuva-lähestymistapa, jonka olemme kuulleet esittelijältä. En tiedä, mitkä tarkistuksista käsitellään järjestyksessä, koska useita niistä poistettiin ympäristöasioita käsittelevässä valiokunnassa. Joten on vaikeaa esittää hypoteesia. Emme tiedä, mitä te tulette hyväksymään tässä vaiheessa.
Emme voi kannattaa tarkistuksia 29, 31, 32 ja 33, koska tärkeimmät varoituksen sanat niissä - mitä esittelijä tahtoo sanoa - on sulautettu muihin valiokunnan tarkistuksiin tai vaihtoehtoisiin tunnuksiin tai huolelliseen ilmaisutapaan, jonka esitimme tarkistuksessamme 30.
Lopuksi haluamme nimenomaan varotoimenpiteitä emmekä kiivasta kieltävää arvostelua. Vetoan kollegoihini, jotta he kannattaisivat ympäristöasioita käsittelevää valiokuntaa.

Schnellhardt
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, voin ymmärtää esittelijää, kun hän ilmaisee tyytymättömyytensä siitä, että tarkistukset, jotka tehtiin oikeastaan neuvoston uuden kertomuksen pohjalta, hylättiin. Haluan kehottaa puheenjohtajamaata vielä kerran miettimään sitä. Sillä meidän täytyi esittää ne. Kysymys on uusista asioista ja silloin meidän täytyy äänestää niistä. Se on minun näkemykseni. Siksi olen myös sitä mieltä, että meidän on aika lopultakin edistyä elintarvikkeiden käsittelyä koskevan direktiivin osalta. Aloitteitahan oli jo vuosia sitten. Minua edeltäneet puhujat toivat sen jo esiin. Kului kahdeksan vuotta ennen kuin neuvosto pystyi päättämään asiasta. Varmastikin yksittäisten valtioiden säännökset vaihtelevat käsittelyn täydellisestä kieltämisestä vapaaseen käyttöön. Silloin on tietenkin ongelmia päästä yksimielisyyteen, mutta kahdeksan vuotta, se vaikuttaa minusta kyllä vähän liian pitkältä ajalta.
Keskipisteessä täytyy olla niiden, jotka loppujen lopuksi käyttävät elintarvikkeita, kuluttajien. Kuluttajan - se on minun mielipiteeni - täytyy voida tunnistaa, onko kysymyksessä säteilytetty tuote vai ei. Velvollisuus merkitä tuote helpottaa sitä ja on siten tämän direktiivin olennainen osa. Siksi, herra Whitehead, meidän pitäisi aivan selkeästi noudattaa merkintöjä koskevaa direktiiviä, sillä siinä sanotaan, miten täytyy toimia. Rouva esittelijä, näettehän, kuinka uusien tunnusten, uusien symbolien käyttö sujuu. Ne eivät auta. Pysykäämme siinä, mihin kuluttaja on tottunut, pitäkäämme se mielessä. Minun puolestani voimme myös päättää senteistä tai joistakin muista yksityiskohdista. Kuluttaja on kuitenkin tottunut siihen, että tuotteessa lukee, miten se on käsitelty. Puhun siis merkintöjä koskevan direktiivin mukaisen menettelyn puolesta. Se tuntuu minusta huomattavasti paremmalta.
Toinen tähän liittyvä äärimmäisen tärkeä aihe on säteilytyksen tutkittavuus. Kuinka mahdolliset muut väärät ilmoitukset merkinnöissä voidaan havaita? Jos elintarvikkeiden säteilytys sallitaan, täytyy kuluttajat huomioon ottaen taata se, että sitä voidaan valvoa. Se taataan ehdotuksessa.
Lisäksi meidän on tietenkin pidettävä kiinni siitä, että hygieniaan ja terveyteen liittyvät käytännöt, hyvät valmistus- ja viljelytavat, jotka varmasti vastaavat eurooppalaista standardia, asetetaan joka tapauksessa elintarvikkeiden säteilytyksen edelle. Pyrkimykset sallia säteilytys vähäisen kulutuksen yhteydessä pitää ehdottomasti ehkäistä.
Vastuu kuluttajasta ja hänen terveydestään on meidän käsissämme. Sallikaa meidän kantaa tämä vastuu siten, että teemme päätöksen velvollisuudesta merkitä tuotteet säteilytettyjen tuotteiden valvomiseksi ja eurooppalaisen kuluttajan hyväksi.
Tietenkin me parlamenttina haluamme osallistua keskeisiin myöhempiin päätöksiin. Mikään ei voi enemmän kasvattaa kuluttajien luottamusta kuin avoin käsittely parlamentissa. Meillä on suunnitellusta luettelosta, jossa yksittäiset elintarvikkeet on lueteltu, varmasti paljon keskusteltavaa.

Cabrol
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisat kollegat, tämä ehdotus elintarvikkeiden käsittelystä ionisoivalla säteilyllä esitettiin ensin ensimmäisessä käsittelyssä vuonna 1989. Se nosti esiin niin paljon ongelmia, niin paljon pelkoja kansalaisten keskuudessa, parlamentissa ja neuvostossa, että neuvosto hyväksyi yhteisen kannan vasta 27. lokakuuta 1997 eli kahdeksan vuotta myöhemmin!
Keskustelun selventämiseksi ehdotettiin kahta hyvin selvästi erottuvaa osaa: yhtäältä puitedirektiiviä, joka koskee yleisiä ehtoja elintarvikkeiden käsittelystä ionisoivalla säteilyllä, ja toisaalta soveltamisdirektiiviä, jossa esitetään luettelo elintarvikkeista, joita voidaan käsitellä, luettelo, joka sisältää tällä hetkellä ainoastaan yhden tuoteluokan: mausteet ja mausteyrtit (kaikki ovat tästä samaa mieltä, kukaan ei valita tästä, mutta sitä on täydennettävä vaiheittain 31. joulukuuta 2000 asti, ihmisravintoa käsittelevän tiedekomitean kuulemisen jälkeen).
Voimme olla iloisia tämän direktiivin hyväksymisestä, jonka tavoitteena on ensiksi terveyden kunnioittaminen, mutta myös oikeanlaisen tiedon antaminen kuluttajille. Kaikki tähän mennessä toteutetut tutkimukset ovat nimittäin osoittaneet selvästi, että elintarvikkeiden säteilyttäminen ei aiheuta mitään vaaraa kuluttajien turvallisuudelle ja terveydelle. Elintarvikkeiden käsittelyä ionisoivalla säteilyllä, elintarvikkeiden, jotka voisivat esimerkiksi saastua, on jopa pidettävä suotuisana kuluttajille, koska siinä turvataan tuotteiden terveellisyys ja säilytetään paremmin kuin muilla tekniikoilla tuotteen ravitsemuksellinen laatu. Tätä menetelmää ei kuitenkaan saa käyttää peittämään elintarvikkeen virheellistä valmistusta, eikä sitä saa käyttää silloin, kun siitä ei ole hyötyä.
Yhteenvetona tässä direktiivissä annetaan kaikki takeet selvästä tiedottamisesta ja valvonnasta ionisoivalla säteilyllä tehdyn käsittelyn eri vaiheissa. Se voidaan hyväksyä ilman esittelijän ehdottamia tarkistuksia, jotka eivät saa aikaan mitään parannusta ja jotka päinvastoin saattavat aiheuttaa ikävää sekaannusta, koska on turvauduttava sellaiseen tunnukseen, joka on syyttä huolestuttava ja jota nimitettäisiin "raduraksi" , vaikka tuotteiden yksiselitteisestä merkitsemisestä on jo määrätty.

Olsson
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi onnitella esittelijää hänen työstään tämän mietinnön parissa.
Yhteisessä kannassa säteilytys hyväksytään mahdollisena elintarvikkeiden säilöntätapana. Vaikka tällä hetkellä onkin vain yksi ryhmä, joka aiemmin on mainittu, nimittäin mausteet ja yrtit, on ajatus kuitenkin, että sitä pitää voida käyttää huomattavasti useampia elintarvikkeiden yhteydessä. Mielestäni tämä on otettava huomioon otettaessa kantaa tähän kysymykseen.
Ympäristövaliokunta on ottanut esiin terveysnäkökohdat. Mielestäni se on tärkeää ja haluan vedota parlamentin jäseniin, jotta he tukisivat ympäristövaliokunnan tarkistusehdotusta. Tällöin on mahdollista terävöittää entisestään yhteisen kannan näkökohtia.
Tiedämme, että nykyisessä EU: ssa elintarvikkeiden säteilyttäminen on sallittua tietyissä maissa, kun taas toisissa maissa se ei ole sallittua, esimerkiksi Ruotsissa ja Saksassa. Henkilökohtaisesti olen sitä mieltä, ettei radioaktiivinen säteily kuulu yhteen ruoan ja elintarvikkeiden kanssa. Säteilyttämistä ei sen vuoksi pitäisi saada tapahtua. Tietyssä määrin pitää ehkä paikkansa se, mitä täällä on sanottu, että säteilyttämisestä ei aiheudu uhkia ihmisen terveydelle. On myös tiukkoja vaatimuksia sille, että se ei saa sisältää uhkia. On kuitenkin olemassa toinen näkökulma, nimittäin väärä vaikutelma tuoreudesta, jonka säteilytetyt elintarvikkeet voivat antaa. Elintarvike saattaa siis näyttää aivan tuoreelta, vaikka se pohjimmaltaan olisikin vanha ja melko huono. Tällä tavoin kuluttajia voidaan johtaa harhaan. Tässä yhteydessä ei auta, että elintarvikkeeseen ei koskaan kiinnitetä useita merkkejä, sillä ulkomuoto johtaa kuluttajan suoraan harhaan.
Tuen omalta osaltani esittelijän tarkistusehdotusta täällä parlamentissa, vaikkakin ryhmäni keskittyy pääasiassa tukemaan ympäristövaliokunnan tekemiä ehdotuksia. Näen asian kahtena askeleena: erityisesti, että tuemme ympäristövaliokuntaa, vaikka samanaikaisesti ei olisi typerää painostaa vielä hieman lisää ja tukea niitä ehdotuksia, jotka vihreä ryhmä on tuonut mukaan parlamentissa käytävään keskusteluun.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, se tosiasia, että useissa jäsenvaltioissa elintarvikkeiden säteilytys on ollut kiellettyä jo useiden vuosien ajan ja se, että se on toiminut mainiosti, osoittaa, että säteilytys on pohjimmiltaan tarpeeton säilöntätapa. Elintarvikkeiden käyttöajan pidentämisellä on myös huomattavia haittavaikutuksia ravintoarvojen kannalta.
Tässä tapauksessa olisi parasta, jos voitaisiin tehdä elintarvikkeiden säteilyttämistä koskeva kieltävä päätös lukuun ottamatta mausteita, mutta siihenhän ei täällä ole mahdollisuutta. Valinta neuvoston kannan ja ympäristövaliokunnan ehdotuksen välillä on yksinkertainen. Ympäristövaliokunta tiukentaa useita kohtia tähän asiaan liittyvissä säännöksissä, etenkin sitä mikä liittyy merkintään, hygienianäkökulmaan ja terveystoimiin, joita ei voi korvata säteilyttämisellä, sekä analyysitapoihin. Sen vuoksi ryhmäni äänestää ei pelkästään ympäristövaliokunnan tarkistusehdotusten puolesta vaan myös suurimman osan V-ryhmän tekemien tarkistusehdotusten puolesta.

Lannoye
Arvoisa puhemies, olin lokakuussa 1989 niiden joukossa, jotka hyväksyivät kollegani Bloch von Blottnitzin mietinnön. Hän ei muuten itse enää ollut paikalla, vaan rouva Quistoudt-Rowohl oli hänen sijallaan, mutta hän oli todellisuudessa laatinut mietinnön. Tässä mietinnössä, joka hyväksyttiin hyvin suurella äänten enemmistöllä, ehdotettiin elintarvikkeiden säteilytyksen periaatekieltoa lukuun ottamatta mausteita ja mausteyrttejä. Kuitenkin neuvoston kannassa, joka on muuten kaksinkertainen ja joka saapuu meille kahdeksan vuotta myöhässä, käytetään päinvastaista logiikkaa. Tästä menetelmästä tehdään siinä nyt säilyvyyden parantamismenetelmä ja annetaan alkajaisiksi mahdollisuus säteilyttää mausteita ja mausteyrttejä.
Mielestäni siis, kun otetaan huomioon se valtavan pitkä aika, joka on kulunut, olisi ollut loogisempaa ottaa vastaan kaikki ne tarkistukset, joiden tavoitteena on ollut ensimmäisessä käsittelyssä hyväksytyn kannan palauttaminen. Totean, että joitakin tarkistuksia ei alisteta äänestykseen, ellei puhemies muuta mieltään huomiseen mennessä, varsinkaan tarkistusta 27, mutta ei myöskään kahta tarkistusta, jotka hyväksyttiin ympäristövaliokunnassa, tarkistuksia 10 ja 13. Tässä on kuitenkin ongelma. Ympäristövaliokunnan puheenjohtaja torjui joitakin tarkistuksia ja otti vastaan toisia ja parlamentin puhemies ottaa erilaisen kannan. Myöntänette, että tämä saa aikaan hieman epäjärjestystä. Näissä olosuhteissa viisaus edellyttäisi ottamaan vastaan kaikki tarkistukset ja alistamaan ne äänestykseen, kun tiedetään, että joitakin niistä ei tulla hyväksymään.
Haluaisin kuitenkin puhua kahdentyyppisten tarkistusten puolesta: niiden, joissa suositellaan merkin käyttöä. Olen sitä paitsi allekirjoittanut yhteisesti kollegani von Blottnitzin kanssa tarkistuksen, jossa vaaditaan erittäin selvän merkin käyttöä. Tuotteiden merkitseminen, sellaisena kuin siitä on määrätty, on nimittäin riittämätöntä, me kaikki tiedämme sen, eikä se salli kuluttajien kunnollista tiedottamista. Toiseksi luulen, että meillä on oltava järjestelmällisesti käytössämme analyysimenetelmä. Miten on hyväksyttävissä, että markkinoille voidaan saattaa sellaisia säteilytettyjä tuotteita, joita varten ei ole olemassa vakioitua ja tehokasta analyysimenetelmää? Tällaista ei voida hyväksyä. Meillä ei voi olla sellaista asetusta, jonka osalta mikään menetelmä ei anna mahdollisuutta tarkistaa, noudatetaanko tätä asetusta vai ei. Se on epäjohdonmukaista. Ehdotan siis, että hyväksymme nämä tarkistukset johdonmukaisuuden vuoksi ja varsinkin tarkistuksen 27.

Kirsten Jensen
Arvoisa puhemies, yhteiset EU: n kuluttajasäännöt ovat pääasiassa hyvä asia, koska tavaroiden kierto on suuri. Tuotteiden liikkuminen rajojen yli on käytännössä uhka sille, että joudutaan hyväksymään säteilytetyt tuotteet, ellei aluetta säädellä. Säteilytetyt elintarvikkeet eivät saa olla pitkistä kuljetuksista ja huonoista varastoinneista johtuvien ongelmien ratkaisu. Säteilytetty omena voi näyttää tuoreelta, mutta todellisuudessa se voi olla pilaantunut. Pois heitettäviä elintarvikkeita voidaan jatkossa myydä kaupoissa, jos säteilytys sallitaan. Neuvosto ehdottaa, että vain hyvin harvat elintarvikkeet voidaan säteilyttää - ainoastaan mausteet. Siitä olen erittäin tyytyväinen. Asian laita on kuitenkin niin, että vaiheittainen luettelon rakentaminen voi muuttaa tilanteen. Voidaan myöntää, että vaatimukset ovat tiukkoja, mutta on tärkeää, että asiat etenevät avoimesti, täysin julkisesti ja parlamentin myötävaikutuksella ja että tärkeitä terveys- ja kuluttajaperiaatteita noudatetaan.
EU: n kuluttajalainsäädännön tärkeä periaate on, että kuluttajaa ei saa johtaa harhaan. Näin kuitenkin tulee tapahtumaan, jos sallimme säteilyttämisen, koska silloin elintarvikkeet vaikuttavat toisenlaisilta kuin mitä ne itse asiassa ovat. Silloin on myös vaikea nähdä säteilytyksen tarpeellisuutta säilöntäkeinona. Euroopassa on valtavat määrät ruokaa. Sallitut säteilytyt elintarvikkeet on joka tapauksessa merkittävä. Kuluttajilla on oltava mahdollisuus valita, jopa niissä tapauksissa, joissa voidaan läpäistä ne testit, joilla tutkitaan elintarvikkeiden ihmisen terveydelle aiheuttamia vaikutuksia. Tuen säteilytykseen liittyvien terveysriskien tutkimista. Säteilytys ei tee vaarattomaksi kaikkia elintarvikkeiden myrkkyjä. Päinvastoin, jotkin niistä pääsevät paremmin esille. On tärkeää ottaa kantaa siihen, millä keinoilla säteilytystä saadaan tehdä. Se on näkökanta, jonka neuvosto jättää huomioimatta, mutta jonka Euroopan parlamentin ympäristövaliokunta ottaa huomioon.

Gahrton
Arvoisa puhemies, voin olla täysin samaa mieltä puoluekollegani Bloch von Blottnitzin kanssa. Elintarvikkeiden säteilyttäminen on vaarallista ja turhaa, ainakin kaikille elintarvikkeille mahdollisesti muutamia mausteita lukuun ottamatta.
Tämä on myös Ruotsin hallituksen virallinen käsitys. Ruotsissa voimassaolevien säännösten mukaan on säteilyttäminen kiellettyä lukuun ottamatta muutamia mausteita. Siksi tämä asia on Ruotsille erittäin tärkeä. Eräs tärkeimmistä lupauksista, joka annettiin ennen Ruotsin liittymistä EU: hun oli nimittäin, että minkään ympäristön ja terveyden suojelemiseen liittyvistä säännöksistä ei tarvitsisi huonontua. Painotan: minkään tällaisista säännöksistä ei tarvitsisi huonontua.
Mikäli parlamentti ei nyt toimi Bloch von Blottnitzin tarkistusehdotuksen mukaan, Ruotsin olisi pakko tehdä huononnuksia. Se pahentaisi entisestään sitä kriisiä, joka todellakin on olemassa Ruotsin ja EU: n välillä monien syiden takia. Tästä tulisi siinä tapauksessa mitä vakavin huononnus Ruotsin terveyssääntöihin, joten toivon todella, että parlamentti tukee Bloch von Blottnitzin tarkistusehdotusta.

Graenitz
Arvoisa puhemies, tässä toisessa käsittelyssä minulla on keskusteltavana ja äänestettävänä ehdotus, jonka ensimmäinen käsittely tapahtui silloin, kun minun maani ei vielä ollut Euroopan unionin jäsen eikä minulla tai kenelläkään muulla maastani siten ollut mahdollisuutta esittää siinä käsittelyssä ideoita tai muutoksia, jotka joka tapauksessa voitaisiin nyt vielä kerran tuoda esiin tarkistuksina. Mielestäni, kun myös otetaan huomioon se, että meidän Euroopan yhteisömme sisällä tapahtuu paljon muutoksia ja laajentumisia, on välttämätöntä miettiä uudestaan niitä sääntöjä, joiden mukaan ensimmäinen ja toinen käsittely ja neuvottelu tapahtuvat, jotta kaikkia jäsenvaltioita voidaan kohdella oikeudenmukaisesti.
Itse asiasta haluan sanoa, että elintarvikkeiden säteilyttämistä pitää välttää, koska pelkään, että sen avulla tuoreudesta voi erehtyä ja muut tarpeelliset hygieniaan liittyvät menetelmät voidaan korvata ja kuluttajia siten johtaa harhaan. Siitä huolimatta olen sitä mieltä, että on välttämätöntä, että pidämme tämän toisen käsittelyn ja äänestämme myös täällä täysistunnossa tästä direktiivistä sen mukaan, mitä ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnassa äänestettiin, sillä säteilytettyjä tuotteita koskeva tieto, niiden merkinnät ja ennen kaikkea valvontatoimenpiteet ja testaus ovat välttämättömiä ja niistä täytyy myös kuluttajien takia antaa määräyksiä koko sisämarkkinoilla, koska vain se takaa takaa kuluttajille vapauden valita elintarvikkeet.
Minusta on erityisen tärkeää, että voimme käsitellä pysyvän elintarvikealan komitean päätöksiä myös julkisesti, että voimme puhua keskenämme, että kyse ei ole vain siitä, että enintään päätetään, mitkä elintarvikkeet tulevat listalle siinä jo olevien mausteyrttien sekä mausteiden ja maustekasvien lisäksi, vaan siitä, että meillä on tietoa yksittäisten elintarvikkeiden säteilyttämisen käsittelyajasta ja voimakkuudesta, koska myös se on tärkeää. Vain avoimuus ja merkinnät voivat osoittaa kuluttajille, että Euroopan parlamentti ja Euroopan unioni ovat kiinnostuneita ehkäisevästä terveydensuojelusta ja tekevät työtä sen hyväksi.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, komission ehdotus vuodelta 1989 perustui siihen, että perustettaisiin järjestelmä, jolla säteilytettyjä elintarvikkeita valvottaisiin tarkasti siitä lähtien, kun tuottaja säteilyttää tuotteen aina siihen asti, kun tuote myydään lopulliselle kuluttajalle. Jotta tätä asiaa koskeva lainsäädäntö olisi helpompi hyväksyä, neuvosto on jakanut ehdotuksen kahteen osaan, nimittäin puitedirektiiviin ja soveltamisdirektiiviin, jossa on luettelo niistä elintarvikkeista, joita voidaan säteilyttää. Komission tarkistusehdotuksen kahdeksan elintarvikeryhmää on yhteisessä kannassa vähennetty yhteen, nimittäin kuivattuihin mausteyrtteihin, mausteisiin ja maustekasveihin. Kun otetaan huomioon luonnoksen kanta, jonka mukaan standardoitujen valvontamenetelmien käyttäminen on välttämätöntä, jotta säteily kävisi ilmi elintarvikkeista, haluan huomauttaa, että myös monien muiden säilöntämenetelmien valvonta koostuu hallinnollisesta valvonnasta eikä laboratoriovalvonnasta. Kuten tiedetään, standardointityöstä huolehtii riippumaton järjestö, CEN (Euroopan standardointikomitea).
Kuten muitakin elintarvikkeita, käsitellään ionisoivalla säteilyllä käsiteltyjä elintarvikkeita valvontaa koskevissa direktiiveissä, nimittäin direktiivissä 89/397 ja direktiivissä 93/99. Sen vuoksi ei voida hyväksyä puitedirektiivin tarkistusehdotuksia 9, 11: n toista osaa 13, 27 ja 32 eikä myöskään olemassaolevia soveltamisdirektiivin tarkistusehdotuksia nimittäin tarkistuksia 2, 3 ja toista osaa tarkistuksesta 1. Mitä komiteamenettelyyn tulee, on muistettava, että kaikki tarkistukset, joilla on poliittista sisältöä, on hyväksyttävä tässä kokouksessa. Sen vuoksi ei ehdotuksen kannassa esitetty arvostelu, joka perustuu siihen, että valvontakomitealla on liian suuri vaikutus tähän direktiiviin, ole oikeutettua. Pysyvällä komitealla on mahdollisuus tehdä poliittinen päätös vain siinä tapauksessa, että jäsenvaltio on hyväksynyt suojatoimenpiteet. Sen vuoksi komission on pidettävä kiinni neuvoston tekstistä ja hylättävä tarkistusehdotukset 8 ja 19.
Kannassa vaaditaan, että teknisten kysymysten käsittelyssä pysyvällä komitealla olisi oltava neuvoa-antava toimivalta, kuten komissio alunperin oli ehdottanut. Jottei direktiivin hyväksymistä, joka valkoisen kirjan mukaan olisi jo pitänyt tapahtua, estettäisi, komission on täytynyt hyväksyä valvontakomitea. Sen vuoksi ei voida hyväksyä tarkistusehdotuksia 14, 16 ja 17, jotka käsittelevät komiteamenettelyä eikä myöskään tarkistusehdotusta 15, joka käsittelee komitean sisäisiä sääntöjä, jotka se itse hyväksyy.
Mitä tulee velvollisuuteen kuulla elintarvikealan tiedekomiteaa 13 artiklassa ei sitä tule sekoittaa direktiivin säätämään yhteispäätösmenettelyyn kansanterveyteen vaikuttavien lisämääräysten hyväksymisestä. Sen vuoksi tarkistusehdotukset 6 ja 18 ovat tarpeettomia ja ne voidaan hylätä.
Kun merkintä nyt on pakollinen kaikissa tilanteissa, voivat käyttäjät aina tehdä perustellun valinnan niiden tuotteiden välillä, jotka sisältävät säteilytettyjä aineita ja niiden jotka eivät sisällä. Tarkistusehdotukset 5, 26 ja 29, joiden mukaan olisi otettava käyttöön tunnus, joka ilmoittaisi käytetyn käsittelyn, ovat yliammuttuja ja sen vuoksi niitä ei tule hyväksyä.
Useat tarkistusehdotukset täydentävät ja selventävät tekstiä. Kyseessä ovat puitedirektiivin tarkistusehdotukset 1, 2, ensimmäinen osa tarkistusehdotuksesta 3, 4, 7 ja 12 ja soveltamisdirektiivin tarkistusehdotuksen 1 ensimmäinen osa. Tarkistusehdotuksia 30, 31 ja 33 ei voida hyväksyä, koska prosessin turvallisuutta ei voida epäillä. Tarkistusehdotus 10 liittää ehdot elintarvikkeiden säteilyttämisen sallimisesta jäsenvaltioiden velvollisuuteen antaa tietoja komissiolle. Kun näiden kahden asian välillä ei ole mitään yhteyttä, ehdotusta ei voida hyväksyä. Myöskään tarkistusehdotuksen 11 ensimmäistä osaa ei voida hyväksyä, koska kysymystä käsitellään 1 artiklan 1 kohdassa.
Ajanjakso, joka on käytettävissä sellaisten säteilyllä käsiteltyjen tuotteiden, jotka eivät täytä direktiivin vaatimuksia, vetämiseksi takaisin, vähennetään 24 kuukaudesta 12 kuukauteen tarkistusehdotuksessa 20. Niin lyhyt aika tekisi direktiivin toteuttamisen erityisen vaikeaksi ja tarkistusehdotus on siksi hylättävä. Tarkistusehdotukset 21, 22 ja 28 rajoittavat mahdollisuuksia käyttää ja hyödyntää elintarvikkeiden säteilyttämistä. On kuitenkin vaikeaa perustella, miksi käyttäjät, jotka viime kädessä arvioivat, mikä heille on edullista ja välttämätöntä, eivät saa lupaa tehdä omia päätöksiä vaan heille pakotetaan tietyt kriteerit. Näitä tarkistusehdotuksia ei voida siksi hyväksyä.

Puhemies
Kiitoksia, rouva komissaari.
Olen kuunnellut eri kollegojen näkemyksiä tarkistuksista, joita puhemies ei ole hyväksynyt käsiteltäväksi.
Koska pidän ilmeisenä, että aihe otetaan esille myös huomenna, haluaisin muistuttaa kaikille kollegoille, mistä on kyse.
125 artiklassa sanotaan nimenomaan, että "puhemies päättää" : arvoisa Lannoye, ei puhemiehistö vaan puhemies, ja sillä ei viitata puhetta kyseisellä hetkellä johtavaan henkilöön vaan parlamentin puhemieheen. 125 artiklan lopussa täsmennetään, että "puhemiehen - - tarkistusten käsiteltäväksi ottamista koskeva päätös ei perustu ainoastaan tämän artiklan 1 ja 2 kohdan määräyksiin vaan työjärjestyksen määräyksiin yleensä" .
72 artiklassa sanotaan lisäksi, että "puhemiehen päätös siitä, otetaanko tarkistus käsiteltäväksi, on lopullinen" , ja siten ovet tuntuvat todella sulkeutuneen tämän asian käsittelyn osalta.
Haluaisin kuitenkin vielä lainata - vain tiedoksi ja mielenkiinnon vuoksi - 70 artiklan 2 kohtaa, jossa sanotaan: "Sovittelukomitean johtopäätösten perusteella parlamentin valtuuskunta voi suositella yhteisen kannan tai tarkistusten käsittelyn jatkamista tai se voi asiasta vastaavaa valiokuntaa kuultuan jättää uusia tarkistuksia parlamentin käsiteltäväksi 72 artiklan mukaisesti."
Tämän kohdan taustalla on luonnollisesti täysin poliittis-institutionaalinen kysymys, joka liittyy sovittelun kulkuun ja sen tuloksen arvostukseen, mutta olen havaitsevinani, että ainakin työjärjestyksen mukaan myöhempänä ajankohtana on olemassa vielä yksi mahdollisuus.
Luin nämä artiklat myös siitä syystä, arvoisa Bloch von Blottnitz, että minä johdan ilmeisesti puhetta myös sovittelukomiteassa, jolloin me voimme jälleen keskustella tästä ongelmasta.

Bloch von Blottnitz
Arvoisa puhemies, minua ilahduttaa se, että olemme samassa sovittelukomiteassa. Se antaa minulle toivoa. Se, mitä sain kuulla komissiolta, on mielestäni - se minun on sanottava teille rehellisesti - skandaali! Tehän ette hyväksy ainuttakaan tarkistusta! Sanotte, että kun emme voi, niin emme voi. Se, mitä en ylipäänsä voi ymmärtää, mitä pidän skandaalina, mitä pidän hulluna, on, että sanotte meille todellakin päin naamaa, että emme 100 a artiklan mukaan voi osallistua tulevaan päätöksentekoon. Juuri sitä me kuitenkin haluamme tarkistuksessa 19, että parlamentti luettelon tekemisen jälkeen on 100 artiklan mukaisesti aina osallinen. Sen te, rouva komissaari, olette täällä kuitenkin kieltänyt. Se merkitsee sitä, että seuraavassa ottelussa olemme jälleen kerran vain katselijoita, että meidän kuitenkin ulkopuolella käytävässä vaalitaistelussa täytyy kantaa vastuu asioista, joista juonittiin suljettujen ovien takana. Sellaisessa pelissä en halua olla mukana! Sen sanon teille! Se ei käy! Mielestäni tämä on kerrassaan häpeämätöntä!
Kysymys on siitä, että meillä on mahdollisuus vaikuttaa. Kysymys on siitä, että parlamentilla on oikeutensa ja aina nämä oikeudet salakavalasti viedään meiltä. Tämä koko elintarvikkeiden säteilyttäminen hyödyttää loppujen lopuksi vain viskinjuojia, koska viski vanhenee nopeammin! Ja sitäkö meidän vielä pitäisi puolustaa? Tähän asti olin mukana pelissä tässä asiassa, koska sanoin, että minun nähdäkseni voi olla hyviä syitä säteilyttää. Nyt se kuitenkin, sen jälkeen kun te komissiosta sanotte, en hyväksy, en hyväksy, en hyväksy, on loppu! Ehkä voitte oikaista käsitystäni, ehkä olen ymmärtänyt asiat pahuksen väärin. Meihin ei suhtauduta täällä vakavasti, olemme vain varmistelijoita asioissa, joista päättämiseen emme voi osallistua. Se ei käy! Sillä ei ole mitään tekemistä demokratian kanssa, yhteisen päätöksenteon kanssa eikä ainakaan sisämarkkinoiden kanssa! Me saamme aina haukut asioista, joita te teette! Siihen sanon ei! Tai sanokaa te minulle, jos olen ymmärtänyt teidät väärin.
Teille vielä, hyvä herra puhemies: olettekin antanut meille jo hyviä ohjeita, mutta aion huomenna ennen äänestystä tuoda esiin 62 artiklan toisen kohdan. En lainaa sitä tässä nyt, koska kello on jo paljon, mutta huomenna aion ottaa sen esiin. Siinä nimittäin sanotaan, että tarkistuksia voidaan kyllä antaa aiheista, joita aikaisemmin ensimmäisessä käsittelyssä ei ole käsitelty. Sen voi tehdä, sen teemme. Tiedän, te ette voi siitä päättää, te ette voi mitään sille. Te vain, luoja nähköön, istutte varmalla paikallanne. Paljon kiitoksia kärsivällisyydestänne! Näkemiin!

Roth
Arvoisa puhemies, viskiä koskevan asian selvittämiseksi: myös minusta se on mielenkiintoista. Sen, että viskiä voidaan tämän säteilytyksen avulla keinotekoisesti vanhentaa, olen myös oppinut tänä iltana. Te ette toki ole syyllinen, mutta haluan siitä huolimatta pyytää teitä niin sanotusti toimimaan tämän parlamentin tunnelmien välittäjänä asiasta vastaavalle puhemiehelle. Viittaan 72 artiklaan enkä vain lauseeseen, johon te viittasitte, vaan viittaan myös 72 artiklan 2 kohdan c alakohtaan. Siinä sanotaan, että tarkistus otetaan käsiteltäväksi vain, jos sillä pyritään tarkistamaan osa, joka ei sisälly ensimmäisessä käsittelyssä esitettyyn ehdotukseen jne.
Nyt monet kollegat täällä yli puoluerajojen ovat vahvistaneet, että mukana todellakin on uusia osia, koska viime vuosina tällä alalla on tapahtunut kehitystä. Sitä, mitä nykyään on olemassa, ei silloin ollut, todennäköisesti ei edes rohkeimmissa unelmissa. Siksi ei ole pelkästään loogista, siis mahdollista, vaan erittäin välttämätöntä, että tarkistuksia voidaan jättää käsiteltäväksi. Sen ovat nyt kaikki sanoneet, siitä ei ole erimielisyyttä. Pyydän teitä kertomaan sen puhemiehelle.
Toiseksi pyydän teitä selvittämään, mitä tapahtuu tilanteessa, jossa ympäristövaliokunnan puheenjohtaja korkean virkansa ja henkilökohtaisen asemansa perusteella päättää, että tarkistuksia ei voida ottaa käsiteltäväksi ja sitten puhemies omien mahdollisuuksiensa perusteella ei ota käsittelyyn aivan toisia tarkistuksia. Siinä on kohta, joka ei ole yhdenmukainen. Mitä silloin tapahtuu? Silloin näiden kahden herran välille ilmeisesti syntyy sekasotku. Pyydän teitä selvittämään tämän. Mitä tässä tapauksessa sitten olisi järkevää tehdä, vai eikö silloin pitäisi miettiä asioita uudelleen vielä kerran?
Kolmanneksi: nyt viittaan 125 artiklaan. Siinä lukee, että lopulta puhemies päättää ja hänen päätöksensä ovat loukkaamattomia. Kysyn teiltä vakavasti: onko tällä loukkaamattomuudella rajoja? Onko sellaista rajaa kuin johdonmukaisuus, järkevyys tai itsestäänselvyys ovat, kun asiaa ajatellaan? Onko sitä vai olemmeko täällä samanlaisia kuin henkilöt Grimmin veljesten sadussa keisarin uusista vaatteista? Kaikki sanovat, herranen aika, eikö hän näytäkin hienolta, puhemiehellä on hienot vaatteet, kunnes tulee joku - pieni lapsi - ja sanoo, että hänhän on aivan alasti!
Onko jossakin raja tälle puhemiehen päätösvallan loukkaamattomuudelle? Sitä kysyn teiltä, koska tiedän, että te olette demokraattinen, herra puhemies!

Whitehead
Arvoisa puhemies, en tahdo koetella kärsivällisyyttänne enempää. Mielestäni osoitatte melkoista kärsivällisyyttä - ainakin kuuntelemisessa, vaikkakaan ette päätöksissänne. Se, mitä haluan sanoa komission edustajalle ja teille, edustajanamme täällä, on se, että jos tämä ehdotus ei mene sovitteluun, jossa parlamentin mielipidettä kuullaan, mukaan lukien niiden jäsenvaltioiden mielipiteet, jotka eivät olleet unionin jäseniä silloin, kun tämä ehdotus tuli ensimmäisen kerran esille, pidämme pilkkanamme oikeuttamme tulla kuulluiksi ja otetuksi mukaan tähän keskusteluun. Olemme neuvoneet johdonmukaisesti olemaan niitä tarkistuksia vastaan, jotka sallivat parlamentin ainoastaan sotkeutua toisten asioihin. Se, että parlamenttia ei kuultaisi tai ettei sillä olisi lainkaan sille kuuluvaa sananvaltaa menettelyjen seuraavassa vaiheessa, olisi täysin järjetöntä, ja toivon, että se otetaan huomioon, kun harkitsette huomenna tehtäviä päätöksiä, ja kun komissio harkitsee sitä, mitä se sanoi siitä, että se poistaisi lähes kaikki nämä tarkistukset asiakirjasta.

Puhemies
Tämän ylimääräisen keskustelun päätteeksi minun on lisättävä, että ymmärrän arvoisan Bloch von Blottnitzin mielentilaa myös siitä syystä, että hänen aiempien huomautustensa lisäksi tuli vielä komission vastaus, jota ei varmasti hyväksytty lainkaan asiasta vastaavassa valiokunnassa. Me kaikki tiedämme, mitä merkitsee se, että komissio on eri mieltä jostakin tarkistuksesta: koko sovitteluvaihe muodostuu parlamentin kannalta hankalammaksi.
Työjärjestyksen sananmukaisen tulkinnan suhteen haluaisin sanoa arvoisalle Rothille, että puhemies Gil-Robles on yhtä demokraattinen kuin minä, ja hänelle kerrotaan varmasti tämäniltaisesta keskustelusta. Minun on kuitenkin sanottava teille, että arvoisien Graenitzin ja Whiteheadin nyt esille ottamaa näkökohtaa ei pitäisi toistuvasti korostaa, koska sillä ei ole mitään tekemistä asian kanssa - muutoin kuin ehkä yleisellä tasolla -, ei ainakaan työjärjestyksen tasolla. Kyseisen ajankohdan jälkeen unioniin on liittynyt uusia jäsenvaltioita, mutta se ei vaikuta millään tavalla työjärjestyksestä käymäämme keskusteluun: työjärjestystä ei muuteta joka kerta, kun mukaan tulee uusia jäsenvaltioita.
Haluaisin teidän pikemminkin - ei nyt mutta vastaisuudessa - kiinnittävän huomiota parhaillaan käytävään avoimeen keskusteluun Amsterdamin sopimuksen jälkeisestä tilanteesta. Työjärjestystä käsittelevä valiokunta on nimittäin käynnistänyt jo keskustelun työjärjestykseen tehtävistä muutoksista Amsterdamin sopimuksen jälkeen ja sen seurauksena. Arvoisa Bloch von Blottnitz on jo kertonut, että 62 artikla otetaan esille. Vaikuttaa siltä, että sitä ei ole paljon varaa muuttaa, mutta hänellä on toki oikeus keskustella huomenna tästä ongelmasta puhemiehen kanssa äänestyksen yhteydessä. Toistan vielä, että puhemies saa tiedon tästä keskustelusta, jotta hän voi tehdä asiasta päätöksen. Päätöstä eivät rajoita mitkään muut syyt kuin työjärjestys, arvoisa Roth!

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Jätteiden käsittely kaatopaikoilla
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Jacksonin laatima ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintö (A40026/98) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi jätteiden käsittelystä kaatopaikoilla (KOM(97)0105 - C4-0160/97-97/0085(SYN)).

Jackson
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin jätepolitiikka on varhaisemmassa kehitysvaiheessa kuin eurooppalainen ilman ja veden laatua koskeva politiikka. Näemme kaatopaikkoja koskevassa direktiivissä piirteitä, jotka ovat tyypillisiä yhä kokeiluasteella olevalle politiikalle. Minun on kysyttävä joitakin peruskysymyksiä tästä direktiivistä toivoen, että saisin joitakin vastauksia komissiolta.
Ensinnäkin on tärkeää tunnustaa, että tämä direktiivi, jos sitä sovelletaan täysin - ja se on iso " jos" - johtaisi painotuksen siirtymiseen kaatopaikoista jätteiden sijoituspaikkana. Tämä johtuu siitä, että direktiivi sisältää asteittaisen esittämisen niistä rajoista, jotka koskevat biologisesti hajoavan yhdyskuntajätteen määrän rajoituksia, jotka määritellään 5 artiklassa. Tämä on uusi jakso direktiivissä, uusi sitten vuoden 1996, jolloin hylkäsimme sen. Monissa maissa rajat tulevat merkitsemään siirtymistä jätteiden polttamiseen. Peruskysymykseni täällä on, noudattaako direktiivi, joka pakottaisi sellaiseen yhteiseen siirtymiseen painotuksessa, täysin toissijaisuusperiaatetta. En usko, että noudattaa.
5 artiklassa esitetyt tavoitteet ovat hyvin tarkkoja, vaikka ne ovat kansallisia, eikä niitä ole suunniteltu sovellettaviksi tietyille alueille. Yksi seuraus toissijaisuuden sivuuttamisesta on se, että yhteistä ratkaisua ehdotetaan hyvin erilaisia tilanteita varten jäsenvaltioissa. Joissakin maissa on nyt pitkälle kehittyneet kaatopaikkajärjestelmät ja maantieteelliset rakenteet, joiden ansiosta kaatopaikat ovat kestävä vaihtoehto ja ehkä paras toteuttamiskelpoinen vaihtoehto ympäristön kannalta. Toisissa maissa sääntelemättömät kaatopaikat epäsopivissa paikoissa ovat terveysriski.
Huolimatta kaikista paikallista valintamahdollisuutta koskevista vakuutteluista, direktiivi siirtää aivan liian monia keskeisimpiä päätöksiä kansalliselta ja paikalliselta tasolta Euroopan tasolle. Toiseksi on tärkeää tunnustaa, että direktiivi täysin sovellettuna merkitsisi, että useiden jäsenvaltioiden pitäisi kuluttaa hyvin huomattavia rahasummia löytääkseen vaihtoehtoisia keinoja jätteiden sijoittamiseen ja luodakseen valvontajärjestelmiä, jotka tekisivät niille mahdolliseksi sen, että ne todistaisivat noudattavansa direktiiviä.
Peruskysymykseni täällä on, onko mitään toivoa siitä, että kaikki jäsenvaltiot pystyvät noudattamaan direktiiviluonnosta asetetuissa aikarajoissa? Suora vastaus on ei. 99 % Irlannin jätteistä menee kaatopaikoille. Siellä ei ole minkäänlaisia mahdollisuuksia siirtyä nopeasti johonkin toiseen vaihtoehtoon. 54 % Portugalin jätteistä menee " tuntemattomaan määränpäähän" . Komissio kertoo meille, että Kreikassa on noin 3 0-6 500 laitonta kaatopaikkaa. Yksikään noista maista ei pysty noudattamaan direktiiviluonnosta. Jos luonnos hyväksytään sellaisenaan, komissio tulee seuraamaan noita maita tuomioistuimen kautta vuosien ajan.
Omassa maassani, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ympäristöministeriö, herra Prescottin ministeriö, on arvioinut, että olisi rakennettava peräti 70 jätteenpolttolaitosta ja mahdollisesti jopa 7 miljardin punnan hintaan. Mistä herra Blair mahtaa löytää tuon summan? Esittelijänä minun on ilmoitettava, että valiokuntani on kannattanut direktiiviä ja yhdessä suhteessa vahvistanut sen yksityiskohtaisia määräyksiä tekemällä vuoden 2002 rajoista pakollisia eikä vapaaehtoisia. Jos tuossa olisi kaikki, minulla olisi saattanut olla ongelma jatkaa valiokuntani näkökannan esittämistä, mutta valiokunta teki jotain muutakin. Ensimmäistä kertaa ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta on joka vaiheessa hyväksynyt tarkistuksia kiinnittääkseen jäsenvaltiot sitoumukseen, jonka ne tulevat tekemään hyväksyessään sellaisen direktiivin.
Haluamme niiden laittavan rahansa sinne, missä niitä todella tarvitaan. Tarkistuksissamme haluamme käyttää direktiiviä ensiksi saadaksemme jäsenvaltiot noudattamaan olemassa olevaa lakia ja sulkemaan laittomat kaatopaikat, jotka eivät ole olemassa olevien direktiivien mukaisia. Haluamme käyttää direktiiviä varmistamaan, että jäsenvaltiot kertovat säännöllisesti lain täytäntöönpanosta, erityisesti niiden tavoitteiden vähittäisen soveltamisen aikana, joilla vähennetään kaatopaikalle menevän biologisesti hajoavan jätteen määrää.
Haluamme myös varmistaa, että emme unohda erivapauden saaneita alueita, joissa direktiiviä ei sovelleta. Tieto myös niistä olisi lähetettävä komissiolle ja siten saatava parlamentin ulottuviin.
Lopuksi, emme saisi unohtaa, että jäsenvaltiot äänestivät yksimielisesti tämän direktiivin aikaisemman version puolesta, joka käytännöllisesti katsoen sulki pois 50 % EU: n alueen soveltamisalasta. Jos se oli hyväksyttävää niille silloin, kuinka voimme realistisesti toivoa, että ne tulevat täysin soveltamaan tätä paljon ankarampaa direktiiviä. Mielestäni parlamentin ei pitäisi ummistaa silmiään, kun hyväksytään lakeja, jotka eivät ole juuri muuta kuin ympäristöministereiden mukavuudenhaluisia pyrkimyksiä.
Toivon, että parlamentti kontrolloi tiukasti sitä, mitä tälle direktiiville tapahtuu, ja minä odotan sen tekemistä innokkaana. Toivon myös, että jossain vaiheessa rouva Bjerregaard saattaisi todella osallistua itse keskusteluun tästä direktiivistä, ehkä kanssamme täällä tänä iltana. Ei juuri kannata tulla tänne Strasbourgiin asti toimimaan kuin eräänlainen hienostunut puhuva vaaka, mikä on kaikki, mitä saamme rouva Bjerregaardilta, kun hän vain lukee ääneen listoja tarkistuksista, jotka joko ovat komissiolle hyväksyttäviä tai eivät ole. Tämä on parlamentti ja parlamentti odottaa keskustelua.

Bowe
Arvoisa puhemies, me kaikki tiedämme, miten tärkeä tämä ehdotus on monille unionin valtioiden talouksien teollisuuden aloille, mikä on ehkä yksi niistä syistä, joiden vuoksi meiltä on kestänyt jo niin kauan saavuttaa sopimus ehdotuksen määräyksistä ja joiden vuoksi huomaamme olevamme tässä vaiheessa lainsäädäntömenettelyä. Luulen kuitenkin, että olemme lähellä lopun alkua ennemmin kuin alun loppua.
Uusi komission ehdotus vastaa moniin huolenaiheisiin, joita parlamentti ilmaisi viime kerralla, kun se esitettiin parlamentille. Se on noussut kuin Feeniks-lintu tuhkasta, ja parlamentin on onniteltava osittain komissiota ehdotuksen vuoksi. Samanaikaisesti haluaisin onnitella myös esittelijää, rouva Jacksonia, hänen sen hyväksi tekemästään työstä.
Vastauksena joihinkin hänen tekemiinsä huomautuksiin sanoisin, että ensinnäkin Euroopan laajuiset standardit, joita voidaan panna täytäntöön, ovat ehdottoman välttämättömiä sen sääntelemiseksi, mikä on varmasti monissa tapauksissa Euroopan laajuinen yritys. Polttaminen ei ole välttämätöntä. Monia muita tekniikoita on käytettävissä ja erityisesti edistys laajamittaisen kompostoinnin kehityksessä vaihtoehtona orgaanisen jätteen käsittelylle muutamina viime vuosina on merkinnyt sitä, että tämä on todellinen ja aito vaihtoehto, jos energia ja ponnistukset - ja muut voimavarat - otetaan käyttöön, jotta tämä saataisiin säännölliseksi käytännöksi koko unionissa.
Minun on oikaistava häntä kertomalla, että viimeksi kun ministerineuvosto käsitteli tätä ehdotusta, se ei äänestänyt siitä yksimielisesti, minkä vuoksi meidän hylättyämme sen parlamentissa he eivät voineet palauttaa sitä. He sopivat siitä enemmistön äänin. Tällä kertaa, kun katsotte poliittista sopimusta, jonka he ovat saaneet aikaan - mikä muistuttaa jo nyt hämmästyttävän paljon yhteistä kantaa - meidän on kenties vaikeampaa muuttaa sitä.
Siitä huolimatta minä ja sosialistit ajattelemme, että tarvitsemme toteuttamiskelpoisia, järkeviä, täytäntöönpanokelpoisia yhteisön laajuisia standardeja, joiden avulla saamme sellaisen kaatopaikkateollisuuden, joka poistaa monet menneisyyden ongelmista. Meidän pitäisi myös tunnustaa, että tämä ei ole tärkeä direktiivi ainoastaan taloudelle, vaan se on tärkeä myös ympäristönsuojelun ja ihmisten terveyden suojelun kannalta. Erityisesti huonojen kaatopaikkakäytäntöjen haitallinen vaikutus pohjavesivaroihin ja kaatopaikkojen metaanipäästöjen aiheuttama ilmaston lämpeneminen ovat itsessään erittäin hyviä ja ponnekkaita syitä siihen, että meidän on ryhdyttävä toimiin, joita esitämme tässä ehdotuksessa.
Kehottaisin parlamenttia kannattamaan ympäristöasioita käsittelevän valiokunnan tarkistuksia, joita tulemme käsittelemään huomenna. Se on askel eteenpäin jo pitkäksi venyneessä prosessissa, mutta se on askel eteenpäin kohti sitä ehdotusta, joka toivoakseni on valmis ehdotus vuoden loppuun mennessä.

Eisma
Arvoisa puhemies, jätteiden käsittelyssä tulee noudattaa ennen kaikkea tiettyä hierarkiaa. Me kutsumme sellaista menettelyä Lansinkin tikkaiksi, koska Alankomaiden parlamentin alahuoneen jäsen herra Lansink on ajatellut, että tällaista hierarkiaa täytyy käyttää. Tämä hierarkia koostuu ensinnäkin jätteiden syntymisen ennaltaehkäisystä ja sitten kierrätyksestä sekä käsittelystä, ja viimeinen vaihtoehto käsittelyvaiheessa on jätteiden sijoittaminen kaatopaikalle.
Tämän kaiken saavuttamiseksi ja biologisesti hajoavan jätteen kaatopaikalle sijoittamisen välttämiseksi kollegani Jacksonin mietinnössä oli esitetty tärkeitä tavoitteita. Ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta on ilmaissut luottamuksensa Euroopan komission alkuperäisiin normeihin. Vain tällä tavalla voidaan päästä toteuttamaan yhtenäisiä eurooppalaisia toimenpiteitä.
Kaikki jäsenvaltiot eivät ole kuitenkaan lainsäädännössään niin pitkällä, että ne täyttäisivät viimeisen vaihtoehdon, nimittäin jätteen kaatopaikalle sijoittamisen vaatimukset. Joidenkin jäsenvaltioiden täytyy vielä tehdä välttämättömiä ratkaisuja, jotta ne voisivat saavuttaa tavoitteet. Vain tällä tavalla me voimme taata ympäristönsuojelun korkean tason, johon Euroopan unioni väittää pyrkivänsä. Asiaan kuuluvat myös taloudelliset kannustimet. Tämä kaikki ei tietenkään tarkoita, että mitään poikkeuksia ei voitaisi tehdä. Vaaraton ruoppausjäte on tästä hyvä esimerkki. Tietyissä maissa, kuten minun kotimaassani Alankomaissa, käytetään hyvin ympäristöystävällisiä käsittelytapoja, joiden tapauksessa voidaan tehdä poikkeuksia.
Lopuksi, herra puhemies, haluan ilmaista kannattavamme mietintöä. Ympäristöpolitiikalla on keskeinen osa eurooppalaisessa lainsäädännössä. Tämän jätteiden sijoittamista koskevan direktiivi ansaitsee varmasti siinä oman paikkansa.

Blokland
Arvoisa puhemies, tämä jätteiden sijoittamista koskevan mietinnön laatiminen on kestänyt kauan, mutta nyt loppu on toivon mukaan näkyvissä. Se on ollut mielestäni odottamisen arvoista. Komissio on nyt esittänyt reiluja parannuksia verrattuna vuonna 1995 hylättyyn yhteiseen kantaan.
Uusi kehitys on nyt otettu monella tavalla huomioon. Biologisesti hajoavan jätteen erottelu on saanut paikkansa, ja direktiivin soveltamisalue kattaa nyt lähes koko unionin. Nämä ovat suuria parannuksia. Myös kustannusnäkökohtien mukaan ottaminen ja kaatopaikkojen jälkihoito ovat osa voittoa.
Mutta entä sitten käytäntö? Pakkausdirektiivi ja tämä direktiivi sisältävät kannustimia, joiden avulla on tarkoitus pysyä jätteiden käsittelyn hierarkiassa mahdollisimman korkealla, mutta käytäntö on usein hankalampaa kuin teoria. Se, saavatko jätteiden syntymisen ennaltaehkäisy ja kierrätys etusijan, riippuu kansallisten ja paikallisten viranomaisten panoksesta.
Olemme erityisesti huolissamme siitä, että jätteitä kuljetetaan halpoihin polttolaitoksiin ja liian halvoille kaatopaikoille. Jätteiden sijoittamisen uuden kustannuslaskennan pitää lähteä hyvin nopeasti käyntiin jäsenvaltioissa. Vaikka tämä direktiivi näyttää paljon paremmalta kuin aikaisemmat versiot, meidän täytyy pitää mielessä, että miljardeja jätetonneja sijoitetaan vieläkin laittomasti tai poltetaan liikaa päästöjä aiheuttavalla tavalla.
Toimeenpanossa on pidetty kiirettä, mutta jätteenkäsittelyketjuissa on vielä yksi suuri porsaanreikä. Jätteenpolttouuneja koskevaa direktiiviä on muutettava hyvin pikaisesti, niin että saadaan aikaan uudet päästönormit. Haluan kysyä komissaarilta, milloin tämä ehdotus valmistuu. Jätteenpolttouunien välillä on nimittäin vieläkin liian suuria eroja.

Kirsten Jensen
On ilahduttavaa, että ministerineuvosto panee merkille Euroopan parlamentin tarkistusehdotukset muuten hieman epäilyttävässä poliittisessa sopimuksessa. Komission alkuperäisehdotus antoi lähes puolelle Eurooppaa luvan poiketa direktiivin tavoitteista, mikä oli suhteellisen kummallista. Kaatopaikat ovat jätehierarkian loppupäässä ja samanlaiset säännöt koskevat jätteiden käsittelyn rajoittamista, jäteturismin rajoittamista ja varmistumista siitä, että jätteiden käsittely kaatopaikalla tapahtuu ympäristöjen ehtojen mukaisesti, silloin kun ei ole muuta vaihtoehtoa kuin jätteiden käsitteleminen kaatopaikalla. Ympäristövaliokunta ehdottaa, että pohjavesi on ensimmäinen asia, joka on otettava huomioon, kun etsitään uusia paikkoja kaatopaikoille. Koska pohjavesivarat ovat joidenkin maiden juomavesihuollon perusta, on tärkeää, että ne turvataan parhaalla mahdollisella tavalla. Tanskassa lähes 90 % juomavedestä saadaan pohjavedestä.
On ilahduttavaa, että ehdotus sisältää vaatimuksen biologisesti hajoavan jätteen käsittelystä. Purkupaikalla sellainen jäte voi aiheuttaa kaasuja ja todellisuudessa sellainen jäte on lajiteltava ja osa siitä on kompostoitava. On niin ikään ilahduttavaa, että ehdotuksesta ollaan nyt tekemässä päätöstä, koska jätteet on yksi niistä alueista, joilla lakisääteinen suojelu ei vielä ole täysin loppuunvietyä.

Watson
Arvoisa puhemies, liberaaliryhmä kannattaa jätteen määrän vähentämistä ja jätteen käsittelyn saattamista turvallisemmaksi. Jätteiden sijoittamisen suhteen on kaksi lähestymistapaa: jätteiden polttaminen siellä, missä maantieteelliset olot ja väestöntiheys tekevät kaatopaikat sopimattomiksi, ja itse kaatopaikat. Molemmissa on omat ongelmansa. Polttaminen voi aiheuttaa ilman saastumista, kaatopaikat voivat aiheuttaa pohjavesien saastumista ja metaanin, kasvihuonekaasun, syntymistä.
Teknologia kuitenkin vähentää huomattavasti noita ongelmia. Mielestäni direktiivi on puolueellinen ja suosii polttamista, mutta se sallii molempien lähestymistapojen jatkamisen. Ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta on tehnyt siitä oikeastaan entistä yksipuolisemman, ja jotkin sen tarkistuksista muuttaisivat menettelytavan käytännöllisesti katsoen pelkän polttamisen käytöksi. Ryhmäni kannattaa asteittaista siirtymistä polttamiseen, erityisesti sellaisen jätteen kohdalla, joka ei ole biologisesti hajoavaa. Emme kuitenkaan halua olla ottamatta huomioon uutta, vihreän kasvun teollisuutta, johon sisältyy metaanin keräämistä ja energian tuottamista jätteestä. Komission metaanikaasua käsittelevässä asiakirjassa, joka julkaistiin äskettäin, tunnustetaan tämän asian tärkeys.
Liberaaliryhmä tulee äänestämään tiettyjä ympäristöasioita käsittelevän valiokunnan tekemiä tarkistuksia vastaan: niitä vastaan, jotka käytännöllisesti katsoen kieltäisivät kaatopaikat, niitä vastaan, joissa meidän mielestämme määräillään liikaa ja niitä vastaan, jotka meidän mielestämme ovat epäkäytännöllisiä. Siitä huolimatta tuemme tämän direktiivin päämääriä ja komissaarin sen eteen tekemää työtä. Pahoittelemme esittelijän ottamaa kantaa ja niitä jossain määrin epäystävällisiä huomautuksia, joita hän on esittänyt tässä keskustelussa tänä iltana. Uskomme, että tämä direktiivi on unionille askel eteenpäin siinä, että se sijoittaa jätteet entistä tehokkaammin ja pitää parempaa huolta ympäristöstä.

Apolinário
Arvoisa puhemies, tämä direktiivi on oiva esimerkki Euroopan parlamentin kasvavasta vaikutusvallasta ympäristölainsäädännössä, sillä alkuperäisen ehdotuksen torjuminen johti, ja täydellä syyllä, siihen, että komissio muutti sitä ja ministerineuvosto omaksui uuden lähestymistavan ja uuden strategian.
Tuon strategian välttämättömyys käy entistäkin selvemmäksi, kun otetaan huomioon, että jäsenvaltioissa kuten esimerkiksi Portugalissa 54 % jätteistä päätyi vielä vähän aikaa sitten, kuten on jo mainittu, valvomattomille jätteiden tyhjennyspaikoille, vajaat 10 % valvotuille jätteiden tyhjennyspaikoille ja vain 36 % varsinaisille kaatopaikoille. Hallitus on sittemmin kuitenkin vaihtunut, lainsäädäntö- ja toimeenpanovalta on siirtynyt uudelle enemmistölle ja maassa noudatetaan nyt uudenlaista strategiaa, joka - kuten komissio hyvin tietää - on johtanut uuteen kansalliseen jätehuoltosuunnitelmaan. Tuota suunnitelmaa ollaan nyt toteuttamassa, ja sen ansiosta joillakin alueilla, kuten maan tärkeimmällä matkailualueella Algarvessa, saavutetaan jo ensi kesänä tilanne, jossa kaikki jäte toimitetaan kaatopaikoille.
Tahtoisin kuitenkin tähdentää nyt käsiteltävän ehdotuksen tavoitetta vähentää metaanikaasupäästöjä, vaarallisten ja vaarattomien jätteiden yhteiskäsittelyn kieltämistä ja esikäsittelyn pakollisuutta, jotka ovat kaikki positiivisia näkökohtia.
Tahtoisin myös tähdentää Euroopan parlamentin ja neuvoston kannan eroa siinä suhteessa, että parlamentti kannattaa jätteiden vähentämistä 25 %: lla vuoteen 2002 mennessä, kun taas neuvosto asettaa määräajaksi vuoden 2006.
Lopuksi tahdon tuoda esiin saarialueille annetun mahdollisuuden tilapäisjärjestelyihin. Esimerkiksi Portugalin tapauksessa Azorien ja Madeiran saarialueille on annettu vapautus jätteiden esikäsittelystä saarten ensimmäisillä kaatopaikoilla 15 000 tonnin rajaan asti. Haluan korostaa järjestelyn tilapäisluonnetta, sillä nämä saarialueet ovat mahtavia luonnonreservejä, joilla on erinomaiset edellytykset matkailuun ja ympäristönsuojeluun, joten ne voivat loppujen lopuksi vain hyötyä sellaisten ympäristöpolitiikkojen toteuttamisesta, jotka eivät perustu poikkeusjärjestelyihin.
Hyvä esimerkki politiikasta, jota on syytä jatkaa, on Azorien autonomisen alueen ensimmäisen kaatopaikan asettaminen ehdolle koheesiorahaston rahoituskohteeksi.

White
Arvoisa puhemies, ajattelin, että minäkin onnittelisin kaikkia tänään. Saanen aloittaa onnittelemalla hymyilevää herra Bowea, jonka rohkeus edellisessä parlamentissa ja aiemman kaatopaikkoja koskevan direktiivin hylkäämisessä oli koettava, jotta sen pystyi uskomaan. Hän teki erittäin hyvää työtä siinä tilanteessa sanoessaan, että me emme hyväksyisi puutteellista direktiiviä. Hän oli oikeassa tehdessään niin.
Onnittelen myös komissiota. Komission jäsenet ovat esittäneet jotain sellaista, joka on ehdottomasti varteenotettavampaa kuin viime kerralla esitetty.
Onnittelen rouva Jacksonia. En tiedä, tahtooko hän minun onnittelevan itseään. Hänen alussa pitämänsä puheenvuoron sävystä päättelin, että hän oli hieman vastahakoinen esittämään mietintöä. On kuitenkin oikein, että häntä onniteltaisiin, koska hän on nyt täysin hyväksynyt periaatteen yhteiskäsittelyn kieltämisestä. Tuo on sellainen argumentti, jonka sekä ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta että parlamentti ovat tehneet ja hyväksyneet. Se merkitsee kuitenkin huomattavaa muutosta kaatopaikkakäytännöissä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Yksi niistä syistä, miksi tuota seikkaa on tärkeää korostaa, on se, että kun tämä asia lopulta etenee direktiiviksi asti, Euroopan parlamentti on vastuussa sellaisesta muutoksesta kotimaan käytäntöön Yhdistyneessä kuningaskunnassa, josta niin harvat ihmiset vielä tietävät.
Sen vuoksi on tärkeää, että rouva Jackson perusteluissa pyytää parlamenttia varten kustannusarvion, jonka voisimme esittää niille Yhdistyneen kuningaskunnan kaatopaikkaoperaattoreille ja paikallisille viranomaisille, jotka tulevat pitämään tätä edistyksellisenä ehdotuksena.
Rouva Jackson kertoo meille oikeutetusti, että valiokunnassa me saamme aina saman vastauksen, että käy kalliimmaksi, ellemme tee mitään kuin jos teemme jotain. Huolimatta esitetyistä epäystävällisistä huomautuksista, joista herra Watsonkin mainitsi, kuten se, että komissaari on puhuva vaaka, pyydän komissaaria olemaan itse ystävällinen ja kertovan meille, kuinka paljon rahaa kaatopaikkarahastossa on, ja paljonko tämä ehdotus tulee maksamaan.

Myller
Arvoisa puhemies, yleisesti voidaan todeta, että nykyisessä muodossaan direktiivi jätteiden käsittelystä kaatopaikoilla on tyydyttävä. Keinoja tavoitteiden toteuttamiseen on Euroopan unionin tasolla kuitenkin aivan liian vähän.
Erillinen jätevero tai -maksu on välttämätön väline, jolla kuluttajat, niin jätteiden pien- kuin suurtuottajatkin, saadaan vähentämään kaatopaikoille kulkeutuvaa jätettä. Veron tai maksun tulisi määräytyä siten, että puhdas, lajiteltu jäte olisi kuluttajalle halvinta ja kaatopaikoille ohjautuva sekajäte kalleinta. Tämä edellyttää luonnollisesti sitä, että kunnat tai muut vastuulliset viranomaiset ovat järjestäneet riittävät mahdollisuudet jätteiden lajitteluun.
Euroopan unionin pitää päästä tällä alueella eteenpäin ja ottaa esimerkkiä edistyneimmistä jäsenmaista. Kaatopaikkajätteen hyödyntämistä muun muassa energialähteenä tai maanparannusaineena tulee tukea, mutta samalla tulee kehittää uutta teknologiaa varmistamaan, ettei prosessiin liity mitään ympäristö- tai terveysriskejä. Sekä vanhojen että uusien kaatopaikkojen hoidossa on varmistettava, että suotovedet käsitellään niin, ettei niistä aiheudu minkäänlaista vaaraa alueen pohja- eikä pintavesille.
Pidän erittäin tärkeänä, että ympäristövaliokunnassa hyväksytyt vesiensuojeluun tähtäävät muutosesitykset viedään läpi huomisessa äänestyksessä.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, olen erittäin iloinen, että Euroopan parlamentti on ottanut tämän päivän esityslistalle jätteiden käsittelyn kaatopaikoilla. Yhteisön olisi jo aikoja sitten pitänyt hyväksyä direktiivi, joka varmistaa, että jätteiden käsittely kaatopaikoilla tapahtuu ympäristöystävällisesti. Kuten jo mainittiin, tämä on toinen kerta, kun käsittelemme ehdotusta direktiiviksi jätteiden käsittelystä kaatopaikoilla. Komissio antoi ensimmäisen ehdotuksensa heinäkuussa 1991, ja kuten muistamme, ja kuten meitä keskustelun aikana on muistutettu, Euroopan parlamentti hylkäsi tämän ehdotuksen toukokuussa 1996 sillä perusteella, ettei ympäristönsuojelun taso ollut tarpeeksi korkea ja että poikkeuksia oli liian paljon.
Ehdotus, jota tänään käsittelemme, on aivan erilainen. Tehtävä ei ollut helppo, mutta minusta näyttää hyvinkin siltä, että voimme olla tyytyväisiä tulokseen. Uusi ehdotus sisältää useita uusia elementtejä, jotka kuvastavat sitä kehitystä, joka on tapahtunut komission edellisen ehdotuksen jälkeen. Menettelytavat, menetelmät ja jätteidenkäsittelystrategiat ovat muuttuneet huomattavasti useissa jäsenvaltioissa. Yhteisön jätteidenkäsittelystrategian mukaisesti ollaan useissa jäsenvaltioissa nyt sitä mieltä, että kaatopaikkojen on oltava viimeinen jätteiden hävityskeino.
Tärkeimmät uudet elementit komission ehdotuksessa ovat seuraavat: biologisesti hajoavan jätteen kaatopaikalle sijoittamisen vähentämistavoitteet maailmanlaajuisen kasvihuoneilmiön pienentämiseksi, esikäsittely, mutta ei siis ennalta polttaminen, vaan kaikkien jätteiden esikäsittely ennen kaatopaikalle viemistä, käytettyjen renkaiden käsittelyn kieltäminen, ja lopulta - rouva Myller puhui asiasta viimeiseksi - kaatopaikkojen hinnoittelua koskevat muutokset, vaarallisten ja vaarattomien jätteiden yhteiskäsittelyn kieltäminen, joka oli osa aiempaa ehdotusta, jota parlamentti arvosteli ja lopuksi nykyisiä kaatopaikkoja koskevat tiukemmat säännöt.
Olen varma siitä, että uusi ehdotus helpottaa meitä ennaltaehkäisemään ja vähentämään kaatopaikalla tapahtuvan jätteiden käsittelyn aiheuttamaa ympäristön kuormitusta. Ja tähän aiheeseen on paneuduttava mahdollisimman pian. Ne useat valitukset, joita komissio on saanut kaatopaikalla tapahtuvaan jätteiden käsittelyyn liittyen, korostavat, että tarvitaan yhteisön taholta tulevaa toimintaa.
Olen luonnollisesti tarkastellut hyvin kiinnostuneena ympäristövaliokunnan laatimaa mietintöehdotusta. Siinä on useita tärkeitä tarkistusehdotuksia, jotka terävöittävät komission ehdotuksia entisestään ja jotka selkeyttävät toimintatapoja. Sen vuoksi voin iloisena todeta, että komissio hyväksyy tarkistusehdotuksista 16. Minun on kuitenkin myönnettävä, että suhtaudun epäillen muutamiin mietinnön osiin, ja joudun käyttämään siihen hieman aikaa. Olen tyytyväinen siihen, että Euroopan parlamentti voi tukea pyrkimyksiämme vähentää biologisesti hajoavan jätteen käsittelyä kaatopaikalla. Olemme asettaneet jäsenvaltioille pitkän aikavälin vähennystavoitteita. Näiden tavoitteiden on kuitenkin säilyttävä muuttumattomina, jotta voidaan varmistua siitä, että jäsenvaltioilla olisi parhaat mahdolliset edellytykset suunnitella ja ottaa käyttöön näille jätteille tarkoitettuja vaihtoehtoisia käsittelymenetelmiä. Sen vuoksi komissio ei voi hyväksyä tarkistusehdotusta 16.
Mitä tulee tarkistusehdotuksiin 12 ja 31, haluaisin korostaa, ettei komission mielestä ole oikein kannattaa muita poikkeuksia kuin niitä, jotka jo ovat ehdotuksessa. Suhtaudun nimittäin epäilevästi siihen, että maanalainen kaatopaikka jätetään huomiotta. Ei ole mitään ympäristönsuojelullista pohjaa sille, että tämä käsittelymuoto jätettäisiin huomiotta. Kaikkien kaatopaikkojen - niin maan päällä kuin maan allakin - on täytettävä direktiivin määräykset ja sen vuoksi niiden on oltava turvallisia ja valvottuja. En voi hyväksyä sitä yleisesti Saksassa käytettävää menettelytapaa, jonka mukaisesti 1, 7 miljoonaa tonnia jätettä, josta 350 000 tonnia oli vaarallista jätettä, varastoitiin vanhoihin kaivoksiin vuonna 1994. Saksassa tämä määriteltiin jälleenkäyttötoimeksi eikä hävittämistoimeksi eikä kaatopaikalla tapahtuvaa jätteiden käsittelyä koskeva lainsäädäntö siten koske tätä tapausta. Tällainen toiminta ei ole ympäristöllisesti puolustettavissa.
Yleisesti ottaen en vastusta jätteiden maanalaista varastointia, mutta olen sitä mieltä, että meidän on oltava varmoja siitä, että jätteiden varastointia koskevan ehdotuksen määräykset kattavat kyseiset maanalaiset kaatopaikat. Ja sen vuoksi en voi hyväksyä, että otetaan käyttöön maanalaisia kaatopaikkoja koskevat poikkeusmääräykset. Euroopan parlamentti hylkäsi neuvoston aikaisemman yhteisen kannan juuri monien poikkeusten takia ja siksi minun on rehellisesti sanoen vaikea ymmärtää, miksi parlamentti nyt haluaisi tehdä lisää poikkeuksia. Tarkistusehdotuksen 13 avulla parlamentti toivoo tekevänsä vielä yhden poikkeuksen. En voi tällä hetkellä hyväksyä, että kipsin ja kalkin levittämisen suhteen tehtäisiin poikkeus, mutta voin hyvin luvata parlamentille, että komissio perehtyy tarkemmin tähän tarkistusehdotukseen ja tutkii sen antamia mahdollisuuksia.
Valvomattomat kaatopaikat aiheuttavat yhteisölle tällä hetkellä vakavan ongelman. Tämä käy selkeästi esiin suuresta valitusten ja lausuntojen määrästä, jotka komissio ottaa vastaan. Tilannetta on sen vuoksi muutettava. Olemassa olevien kaatopaikkojen on täytettävä komission ehdotuksen uudet vaatimukset ja täten saatava uusi suostumus toiminnan jatkamiselle. Vanhan jätteitä koskevan puitedirektiivin hyväksymisvaatimukset eivät vastaa asiassa tapahtunutta kehitystä, eikä niillä voida varmistaa sitä, että jätteiden käsittely kaatopaikalla tapahtuisi turvallisien ja valvottujen ehtojen mukaan. Sen vuoksi komissio ei voi hyväksyä tarkistusehdotusta 25.
Lopuksi tulevat tarkistusehdotukset 27, 30, 33 ja 36, joista komissio on sitä mieltä, että komission ehdotuksen 16 artiklassa käsitellyn teknisen komitean olisi säädettävä liitteiden määräykset. Sitten tarkistusehdotus 7. Komissiota ei voida velvoittaa toimittamaan eteenpäin jäsenvaltioiden raportteja mutta se voi laatia raportteja jäsenvaltioiden lähettämien tietojen perusteella ja toimittaa ne edelleen Euroopan parlamentille. On mahdollista, että on joitakin, joiden mielestä tämä tuntuu hieman liian semanttiselta, mutta olemme siis sitä mieltä, että voimme täten ratkaista ongelman.
Tarkastelujen muutoksiin liittyvät tarkistusehdotukset 2 ja 3 perustuvat siihen, että komission on tehtävä uusia ehdotuksia ennen tarkemmin päätettyä määräaikaa. Meillä on jo suunnitelmia esittää ehdotus vaarattoman jätteen polttamisesta ja haluamme työohjelmaa ajatellen esittää ehdotuksen kompostoinnista. En voi kuitenkaan hyväksyä tapaa, jolla komission velvoite on muotoiltu näissä tarkistusehdotuksissa.
On vielä joukko muita tarkistusehdotuksia, joita olisi ollut hyvä kommentoida, mutta on jo myöhä, joten annan sen olla, mikäli ei ole erityistarkistusehdotuksia, joista muut paikalla olevat parlamentaarikot haluaisivat erityisiä kommentteja. Ian White esitti minulle kysymyksen siitä, voisinko antaa joitakin tietoja kustannuksista kaiken kaikkiaan, mutta sitä en valitettavasti kykene tekemään. Se liittyy itsestään selvästi siihen, että eri jäsenvaltioiden kehitys on sellaista kuin se on.
Ja niinpä haluan sanoa rouva Jacksonille, että hän mielestäni teki joitakin erityisen epäystävällisiä huomautuksia puheenvuoronsa lopussa. Kun olen ollut täällä parlamentissa klo 15.00 alkaen, enkä ole tehnyt muuta kuin keskustellut parlamentin jäsenten kanssa, en oikein ymmärrä hänen huomioitaan.

Jackson
Arvoisa puhemies, voisinkohan pyytää apuanne tarkistuksen 16 osalta. Tarkistus 16 oli yksi niistä, joista rouva Bjerregaard sanoi, että hän ei ole valmis hyväksymään. Itse asiassa tarkistuksessa 16 on kaksi osaa: toinen on kysymys tavoitteista vuodelle 2002, ja parlamentti ja valiokunta haluaisivat poistaa sanat " mahdollisuuksien mukaan" , jotta vuoden 2002 tavoitteista tulee pakollisia, eikä vapaaehtoisia kuten siinä esitettiin. Tuon tarkistuksen muissa osissa käsitellään ilmoittamista.
Tuossa tarkistuksessa on kaksi erillistä osaa, voisikohan rouva Bjerregaard selventää, mitä osia hän ei ole valmis hyväksymään. Mielestäni on hyvin surullista, jos komissio ei hyväksy - edes tässä varhaisessa vaiheessa - tarkistuksia, joissa vaaditaan toimittamaan yhteenveto, mistä pohjimmiltaan olen kerrankin samaa mieltä hänen neuvonantajansa kanssa, toisin sanoen siitä, että parlamentin pitäisi tukea yhteenvedon toimittamista. Pyytäisin hartaasti komissaaria hyväksymään sen, mutta jos hän ei hyväksy sitä, toivon, että parlamentti pitää pintansa ja menee sovitteluun noista kohdista. Olisin kiitollinen jo pelkästään tuon asian selvennyksestä.

Puhemies
Pyydän komissaari Bjerregaardilta täsmennystä. Itse asiassa sekä tarkistuksessa 16 että tarkistuksessa 23 on osia, jotka liittyvät muutettuihin teksteihin. Haluaisin komissaarin täsmentävän, viittasiko hän tarkistuksiin kokonaisuudessaan vai ainoastaan niiden osiin, kun hän sanoi, että komissio ei hyväksy tarkistuksia 16 ja 23.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, pidin ne todella erillään toisistaan, sillä vastauksessani viittasin kahteen kertaan tarkistusehdotukseen 16. Mitä tulee ilmoittamiseen, sanoin, että olimme huolissamme ilmoittamiseen liittyvän kysymyksen muotoilusta. Katson, voimmeko yhdessä päästä johonkin muuhun muotoiluun.
Mitä tulee tavoitteiden tekemisessä pakollisiksi vuonna 2002, olemme sitä mieltä, että emme voi päättää siitä nyt. Tarkoitamme sitä, että me tämän myötä pakotamme jäsenvaltiot politiikkaan - näin se olisi samassa linjassa sen perustelun kanssa, jota rouva Jackson itse käytti - ja sen vuoksi emme kannata sen tekemistä pakolliseksi vuonna 2002. Mitäilmoittamiseen tulee, pidämme ideaa hyvänä.

Jackson
Mikä oli komission mielipide tarkistuksesta 23? Tämä on elintärkeää, koska nämä ovat ne alueet, joiden ei tarvitsisi noudattaa direktiiviä. Asia on hyvin yksinkertainen. Yhtyykö komissaari tarkistukseen 23 vai ei? Toivon, että yhtyy. Olen melkein halukas perumaan aikaisemmat huomautukseni, mutta enpä taida tehdä niin.

Puhemies
Kysyin jo aiemmin rouva komissaarin kantaa tarkistuksesta 23, mutta hän ei kuullut minua, koska hänellä ei ollut kuulokkeita, mutta nyt hänellä on.

Bjerregaard
Kyseessä oli yksi niistä tarkistusehdotuksista, joiden yli hyppäsin, koska olin sitä mieltä, että aika oli vähitellen loppumassa. Voimme täysin hyväksyä tarkistusehdotuksen 23.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
(Istunto päättyi klo 23.45.)

