Itäinen kumppanuus (keskustelu) 
Puhemies
(ES) Hyvät parlamentin jäsenet, ensimmäisenä aiheena tänään on komission julkilausuma itäisestä kumppanuudesta.
Benita Ferrero-Waldner
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen siitä, että saan käydä kanssanne tätä ajankohtaista keskustelua itäisestä kumppanuudesta. Se on yksi Euroopan unionin ulkopolitiikan lippulaivoista, ja sen strateginen tavoite on selkeä: turvallisuuden, vakauden ja vaurauden lisääminen itänaapurissamme.
Georgian konflikti ja Ukrainan kaasukriisi ovat vain muutamia esimerkkejä ajoittain puhkeavista kriiseistä ja alueen epävakaudesta. Näillä on ollut suora vaikutus unioniin ja sen kansalaisiin. Näiden kahden kriisin lisäksi on tullut vielä talouskriisi, jonka vaikutukset ovat tuntuneet erityisen raskaina itäisissä naapurimaissamme. Jokainen kriisi vaatii tietysti omat välittömät toimenpiteensä, mutta meidän on pysyttävä tarjoamaan myös keskipitkän ja pitkän aikavälin ratkaisuja, joilla estetään uusien ongelmien syntyminen; näiden välittömien toimien lisäksi kaikki itäiset naapurimme haluavat lähempiä yhteyksiä Euroopan unioniin, tosin eivät kaikki yhtä tiiviisti. Ne tarvitsevat myös lisää apua demokraattisten instituutioidensa, valtion aseman sekä oikeusvaltion vahvistamiseen.
Euroopan unioni voi ja sen täytyy vastata näihin haasteisiin, ja itäinen kumppanuus on niin sanotusti poliittinen vastauksemme. Autamme itäisten naapurimaidemme vakauttamisessa lisäämällä uudistuksiin tarkoitettua tukea ja tukemalla kumppaneitamme lainsäädäntönsä lähentämisessä EU:n säännöstön kanssa.
Joulukuun 3. päivänä 2008 komissio antoi minun aloitteestani kunnianhimoisen tiedonannon itäisestä kumppanuudesta. Sen pohjana oli tšekkiläisten, puolalaisten ja ruotsalaisten ystäviemme esittämiä ajatuksia sekä monia Euroopan parlamentin ehdotuksia, jotka liittyivät muun muassa vapaakauppasopimusten syventämiseen, ihmisten liikkuvuuden parantamiseen sekä rahoituksen lisäämiseen. Osana itäistä kumppanuutta ehdotimme myös poliittisten suhteidemme tiivistämistä kunkin kumppanin kanssa tehtävän assosiaatiosopimuksen avulla - mutta vasta, kun ne ovat täyttäneet vaadittavia poliittisia uudistuksia koskevat kriteerit.
Ehdotimme toimia energiavarmuuteen liittyvän yhteistyön tiivistämiseksi sekä erityisesti taloudelliseen ja myös sosiaaliseen kehitykseen kohdistetun tuen lisäämistä, jotta voitaisiin vähentää kyseisissä maissa vallitsevaa eriarvoisuutta, joka niin usein aiheuttaa epävakautta. Me myös suosittelimme monenvälisen kehyksen perustamista itäistä kumppanuutta varten. Sen oli tarkoitus koostua neljästä toimintalinjasta: demokratia, hyvä hallinto ja vakaus; taloudellinen yhdentyminen ja lähentyminen EU:n politiikkoihin; energiavarmuus ja ihmisten väliset yhteydet.
Ehdotimme, että Euroopan parlamentin Euronest-aloitteesta tehtäisiin olennainen osa itäistä kumppanuutta. Lisäksi ehdotimme perustettavaksi parlamentaarista troikkaa, joka muodostuisi Euroopan parlamentin, ETYJ:n ja Euroopan neuvoston parlamentaarisista edustajakokouksista.
Kaikkien näiden ehdotusten toteuttamiseen sekä sisäisten uudistusten tukemisen tehostamiseen komissio pyysi 350 miljoonan euron lisärahoitusta neljäksi vuodeksi. Se on vain 3,1 prosenttia Enni-määrärahoista ja huomattavasti vähemmän kuin esimerkiksi miehitetyille palestiinalaisalueille pelkästään vuosina 2007-2009 myönnetyt lisämäärärahat. Lyhyesti sanottuna kyseessä ei ole kohtuuton summa: se on välttämätön sijoitus pitkän aikavälin turvallisuuteen.
Tiedän, että jotkut teistä haluaisivat tehdä enemmänkin itäisten kumppaneidemme hyväksi. Olette sanoneet, että komission ehdotukset eivät ole riittävän pitkälle meneviä tai riittävän nopeita varsinkaan ihmisten liikkuvuuden osalta, mutta vastakkaisiakin mielipiteitä on esitetty. Meidän onkin löydettävä sopiva yhdistelmä kunnianhimoa ja realismia, emmekä saa edetä liian nopeasti.
Olen iloinen siitä, että yhteisenä tavoitteenamme on itäisten kumppaneidemme asteittainen lähentäminen unioniin sekä niiden vakauteen kohdistuvien uhkien torjuminen. Itäinen kumppanuus on keskeinen väline, jonka avulla nämä tavoitteet voidaan saavuttaa.
Toivon, että tämänpäiväinen keskustelu antaa 27 jäsenvaltiolle vahvan viestin niiden valmistautuessa ensi viikon Eurooppa-neuvostoon ja 7. toukokuuta 2009 järjestettävään itäisen kumppanuuden huippukokoukseen.
Itäisen kumppanuuden avulla pääsemme käsiksi tämän päivän keskeisiin haasteisiin. Sen toteuttaminen on EU:n suoran strategisen edun mukaista: uudella turvallisuuskriisillä itänaapurissamme olisi vaikutusta paitsi naapureihimme, myös koko Euroopan unioniin ja sen kansalaisiin. Siksi olen hyvin kiitollinen parlamentin tuesta ja odotan mielenkiinnolla yhteistyötä ehdotustenne ja niiden täytäntöönpanon yhteydessä.
Charles Tannock
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Euroopan naapuruuspolitiikan itäistä ulottuvuutta käsittelevänä esittelijänä olen tyytyväinen siitä, että komissio on sitoutunut syventämään suhteita kuuden itänaapurin kanssa uuden itäisen kumppanuuden avulla. On tärkeää korostaa, että itäinen kumppanuus ei sinänsä saa sulkea pois mahdollisuutta, että jokin noista maista voisi jonakin päivänä liittyä Euroopan unioniin täysjäsenenä. Olen esimerkiksi, kuten tiedätte, jo pitkään kannattanut Ukrainan EU-jäsenyyttä, ja olen edelleen vakuuttunut siitä, että Ukrainan ottaminen mukaan olisi ehdottomasti EU:n strategisen edun mukaista.
Samoin olen tyytyväinen uuden parlamentaarisen elimen, Euronestin, perustamiseen Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien jäsenten väliseksi foorumiksi, jolla ne voivat vahvistaa toistensa demokraattista mandaattia vuoropuhelun kautta; esimerkiksi Armenian ja Azerbaidžanin edustajat voivat keskustella Nagorno-Karabahin kiistasta. Myös uusien vapaakauppasopimusten neuvotteleminen ja viisumimenettelyjen helpottaminen ovat myönteisiä edistysaskeleita. Toivon kuitenkin, ettei itäinen kumppanuus johda uusien jakolinjojen syntymiseen kumppanuuden piiriin kuuluvien ja kauempana idässä sijaitsevien, kumppanuuden ulkopuolelle jäävien maiden välille. Meidän on syytä muistaa, että Keski-Aasian maat, kuten Turkmenistan, Kazakstan ja Uzbekistan, ovat suunnanneet katseensa länteen EU:n suuntaan avun ja yhteistyön toivossa. Siksi meidän on varottava unohtamasta velvollisuuksiamme Keski-Aasiaa kohtaan vain sen vuoksi, että haluamme vahvistaa suhteita EU:n välittömiin naapureihin idässä.
Sen sijaan Valko-Venäjään olen suhtautunut aina yhtä kriittisesti koko Lukashenkon diktatuurin ajan. Pidän kuitenkin viimeaikaista suhteiden parantumista hyvänä asiana. Olen jo pitkään kannattanut keppi ja porkkana -lähestymistapaa, jossa presidentti Lukashenkon pyrkimykset demokraattisiin uudistuksiin ja avoimuuteen palkittaisiin tiiviimmillä suhteilla Euroopan unioniin.
Siitä, pitäisikö Lukashenkon saada osallistua toukokuussa Prahassa pidettävään huippukokoukseen, jossa uusi itäinen kumppanuus on tarkoitus virallisesti käynnistää, on mielestäni vielä ennenaikaista puhua, sillä presidentti Lukashenkon on vielä osoitettava olevansa peruuttamattomasti sitoutunut EU:n yhteisiin arvoihin ja demokratiaan.
Hannes Swoboda
PSE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitos lausunnostanne ja kiinnostuksestanne asiaa kohtaan.
Haluaisin korostaa asiaa, jonka mainitsitte puheessanne, nimittäin että meillä on naapuruussuhteissamme valtavia haasteita, jotka liittyvät vakauteen, demokratiakehitykseen ja nyt tietenkin myös taloudelliseen kehitykseen. Siksi meidän onkin nyt hyvä hetki ilmaista sitoutumisemme ja valmiutemme läheiseen yhteistyöhön itänaapureidemme kanssa.
On selvää, että meillä on omakin etu kyseessä sen vaikutusvallan myötä, joka meillä Euroopan unionina on itänaapureihimme, ja se meidän on myös tuotava esiin avoimesti. Me emme kuitenkaan halua laajentaa vaikutusvaltaamme väkivalloin emmekä uhkailemalla tai pakottamalla, vaan tarjoamalla asianomaisille maille tukea niiden pyrkimyksissä vakauteen ja demokratiakehitykseen. Toivon, että ne todella tavoittelevat demokratiaa, etenkin nyt, kun niillä Ukrainan tavoin on suuria taloudellisia vaikeuksia.
Kaikkiin näihin taloudellisiin ongelmiin ne eivät toki ole itse syypäitä, mutta osasta ne ovat tietenkin osittain itse vastuussa. Meidän on myös syytä huomata, että meidän on suhtauduttava kriittisesti tiettyihin asioihin. Juuri siksi, että me tarjoamme tukeamme, meidän on myös kritisoitava niitä asioita, joiden katsomme kaipaavan kritiikkiä, ja esitettävä tarpeellisia vaatimuksia, jotta asianomaiset maat tekisivät myös oman osuutensa. Mielessäni on erityisesti Ukraina, mutta palaan sen tilanteeseen hetken kuluttua.
On aivan ehdottoman tärkeää, että emme näe itäistä kumppanuutta pelkästään välineenä, jota voidaan käyttää Venäjää vastaan; sen sijaan kumppanuuden on nähtävä vahvistavan maita, joilla on naapureinaan Euroopan unioni toisella puolella ja Venäjä toisella. Venäjä olisi nimittäin myös otettava kumppaniksemme etenkin naapuruuspolitiikassa.
Olen hyvin tyytyväinen siitä, että Yhdysvallat ja presidentti Obama varapresidentti Bidenin ja ulkoministeri Clintonin kanssa harjoittavat uudenlaista politiikkaa. Meidän ei pidä pidättäytyä kritisoimasta Venäjän sisäistä kehitystä. Meidän on kuitenkin myös painettava sitä reset-nappulaa, josta varapresidentti Biden puhui Münchenissä, ja tarjottava sillä tavoin Venäjälle mahdollisuutta uuteen alkuun suhteissamme.
Tässä suhteessa ryhmäni ei ole erityisen tyytyväinen siihen, että ulkoasianvaliokunnassa hyväksytyssä Onyszkiewiczin mietinnössä ei tartuta Yhdysvaltojen tarjoukseen. Olemme jäljessä Yhdysvalloista. Se on kauheaa. Meidän pitäisi edetä samaan tahtiin Yhdysvaltojen kanssa pitäen kuitenkin aina ihmisoikeuskysymykset etualalla. Se on välttämätöntä, ja toivon, että pystymme vielä saamaan aikaan yhteisen päätöslauselman Venäjästä. Se on mielestäni äärimmäisen tärkeää.
Olen jo maininnutkin, että esittämämme tarjous, itäinen kumppanuus, ei merkitse sitä, että hyväksyisimme kaiken, mitä naapurimaissamme tapahtuu. Esimerkiksi jos ajatellaan Ukrainan tilannetta, emme voi lähteä siitä, että "teettepä mitä tahansa, onpa teillä millaisia kiistoja ja ratkaisemattomia ongelmia tahansa, teillä on aina Euroopan unionin tuki takananne". Ukrainan johtavien voimien on viime kädessä ratkaistava nämä ongelmat yhdessä, koska kaasukriisi on sidoksissa Ukrainassa käynnissä olevaan poliittiseen kiistaan, ja se taas on meidän kannaltamme sietämätöntä. En halua syytellä tässä ketään - me voimme kaikki muodostaa oman mielipiteemme. On kuitenkin ehdottoman tärkeää, että teemme asian selväksi Ukrainalle. Sama pätee Georgiaan ja kaikkiin muihin maihin. Euroopan unioni on tehnyt tarjouksen, ja toivon, että itänaapurimme hyväksyvät tämän tarjouksen, ottavat sen vakavasti ja tekevät vakaudesta ja demokratiasta totta.
István Szent-Iványi
ALDE-ryhmän puolesta. - (HU) Itälaajentumisen loogisena seurauksena ja sen synnyttämänä uutena tärkeänä painopistealueena itäinen kumppanuus on kenties kunnianhimoisin uudelleen yhdentyneen Euroopan ulkopoliittisista aloitteista. Se on hyvä askel, mutta se voi olla järkevä ja onnistua vain, jos sen täytäntöönpanon tueksi on todellista poliittista tahtoa. Ei siis riitä, että alamme vain nimittää olemassa olevaa naapuruuspolitiikkaamme uudella nimellä; meidän on suunnattava katseemme nykyistä politiikkaa pidemmälle ja asetettava tavoitteemme korkeammalle.
Ensimmäisenä tehtävänä on epäilemättä nykyisten yhteistyösopimusten muuttaminen assosiaatiosopimuksiksi. Osana prosessiin kuuluu myös pysyvien toimielinten perustaminen, mutta se ei ole suinkaan tärkein osa. Valtioiden tai hallitusten päämiesten kokoukset ja ministerikokoukset ovat ilman muuta välttämättömiä, mutta ne voivat onnistua vain, jos kahden peruspilarin alalla saavutetaan todellista edistystä. Tavoitteena on luoda vapaakauppasopimuksiin perustuva vapaakauppa-alue ja poistaa asteittain viisumivaatimukset. Tiedämme, että molemmat näistä vaikuttavat tällä hetkellä kaukaisilta tavoitteilta. Kyseiset maat eivät vielä ole valmiita tähän, ja itäisen kumppanuuden on autettava näitä maita täyttämään ehdot mahdollisimman pian, koska se on molempien osapuolten edun mukaista. Viime kuukausien kaasukriisi on osoittanut, miten haavoittuvainen Eurooppa on energian suhteen. Siksi sopimuksissa on erityisen tärkeänä osana energiayhteistyö, jossa voisi olla mukana kauttakulkumaita, kuten Valko-Venäjä ja Ukraina, tai viejämaita, kuten Azerbaidžan. Näin ollen pidämme asiaa äärimmäisen tärkeänä.
Haluaisin korostaa, että yhteistyön olisi myös välitettävä arvoja. Itäinen kumppanuus on onnistunut, kun demokratian, oikeusvaltion, ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien kaltaiset arvot pidetään jatkuvasti etualalla ja kumppaneille tarjotaan apua niihin liittyvissä edistysaskelissa, mutta vaaditaan niitä samalla vastuuseen edistymisestään. Itäisen kumppanuuden on oltava avoinna myös Valko-Venäjälle, mutta vasta kun ehdot on täytetty. Maille on tehtävä selväksi, että pesäeron tekeminen Venäjään ei vielä itsessään tarkoita lähentymistä Eurooppaan. Niillä on vielä paljon tehtävää ihmisoikeuksien ja demokratian takaamisessa, ennen kuin tie yhteistyöhön voi avautua myös niille. Itäisellä kumppanuudella on ilman muuta myös budjettivaikutuksia: siihen on varattu 350 miljoonaa euroa parin seuraavan vuoden aikana, eikä sekään todennäköisesti riitä. Parlamentin tehtävänä on antaa tarvittava taloudellinen taustatuki, ja siitä syystä meidän on tunnustettava, että kumppanimaille tärkein syy osallistua itäiseen kumppanuuteen on niiden toive Euroopan unionin jäsenyydestä. Kiitos.
Konrad Szymański
UEN-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, ilmoitus itäisen kumppanuuden perustamisesta on nostattanut uutta toivoa eurooppalaisten naapureidemme keskuudessa. Jos murskaamme nämä toiveet uudelleen, rajoitamme vaikutusvaltaamme idässä joka suhteessa. Sysäisimme naapureitamme Venäjän vaikutuspiiriin, mikä horjuttaisi maiden vakautta ja lisäisi autoritaarisuutta. Valko-Venäjän osalta kehottaisin varovaisuuteen. Sen lupaukset demokratian saavuttamisesta ovat jääneet perusteettomiksi. Samaan aikaan Valko-Venäjän viranomaiset karkottavat maasta katolisia pappeja, joilla on yhteyksiä televisioasema BelSatiin, ja ovat kieltäytyneet myöntämästä asemalle lupaa rekisteröidä toimipiste Minskiin. Oppositiota tukevia nuoria värvätään armeijaan. Jos Euroopan unioni yrittää tämän kriisin varjolla kieltäytyä myöntämästä rahoitusta itäiselle kumppanuudelle ja hidastaa vapaakauppasopimusten allekirjoitusprosessia ja viisumivapautta, sillä on katastrofin ainekset käsissään tuolla päin maailmaa. Jos niin käy, muistakaa sitten olla nurisematta Venäjän harjoittamasta politiikasta. Meillä on tänään tarvittavat välineet käsillä. Jos itäinen kumppanuus kuivahtaa samaksi vanhaksi tavaraksi hieman uudenlaiseen pakettiin käärittynä, meidän ei kannata ihmetellä, jos itänaapurimme ovat pettyneitä meihin.
Jacek Saryusz-Wolski
(EN) Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin ilmaista tyytyväisyyteni komission aloitteeseen, joka on erittäin hyvin valmisteltu. Toiseksi huomauttaisin, että kyse ei ole niinkään unionin idänpolitiikasta, vaan uudesta toimintamallista, jolloin kysymys on, mikä on sen tuoma lisäarvo. Sanoisin, että muiden pyrkimystemme lisäksi - olemmepa toistaiseksi onnistuneet niissä tai emme - me yritämme nyt hankkia ystäviä ympäriltämme, ja nimenomaan sellaisia ystäviä, jotka ovat ystäviä keskenään. Se on avain vakauteen ja turvallisuuteen Euroopan unionissa. Näen tämän uuden hankkeen lisäarvon olevan juuri tässä monenvälisessä ulottuvuudessa. Toivon, että Eurooppa-neuvosto hyväksyy sen maaliskuussa. Tiedämme sen olevan yksi Tšekin puheenjohtajakauden painopistealueista - vaikka meille ei olekaan suotu kunniaa saada Tšekin ministeriä paikan päälle tänään.
Assosiaatiosopimukset ovat uuden toimintamallin keskeinen osa. Niiden tulisi olla keskenään samankaltaisia, mutta kuitenkin kunkin monenväliseen kehykseen osallistuvan kuuden maan mahdollisuuksien ja suorituskyvyn mukaan eriytettyjä. Kuten jo todettiin, energiavarmuus on keskeinen asia. Se on keskeinen asia sekä meille että energian toimitusvarmuuteen sitoutuneille kuudelle maalle.
Keskustelussa on kyselty myös, pitäisikö kolmansia maita ottaa mukaan. Mielestäni lähestymistapa, jossa Turkki ja Venäjä ovat mukana tapauskohtaisesti, on oikeanlainen. Valko-Venäjä on ilman muuta kutsuttava myös mukaan, mutta vain tietyin ehdoin siten, että me määrittelemme vähimmäistason, joka sen on saavutettava perusarvojen osalta.
Olemme hyvin iloisia siitä, että arvoisa komission jäsen on pannut merkille ja ottanut huomioon sen, että itäisen kumppanuuden parlamentaarinen edustajakokous Euronest - joka on tämän parlamentin keksintö - kuuluu olennaisena osana hankkeeseen.
Rahoitukseen voidaan tosissaan paneutua vasta seuraavissa rahoitusnäkymissä. Toistaiseksi toivon, että 600 riittää, mutta haluan esittää yhden tärkeän huomion, jotta vältetään väärinkäsitykset. Hankkeesta ei saa koitua haittaa eteläiselle kumppanuudelle eikä sen toteuttaminen saa tapahtua eteläisen kumppanuuden kustannuksella. Eteläisen ja itäisen kumppanuuden tulee olla synergisiä ja symmetrisiä tässä suhteessa.
Kristian Vigenin
(BG) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komission ehdotuksesta ei voi sanoa muuta kuin hyvää. Sen ajoituskin on kenties täydellinen, koska nykyisessä kriisitilanteessa kaikki Euroopan maat tarvitsevat keskinäistä solidaarisuutta. Keskustelimme juuri eilen ja toissapäivänä varsin laajasti uusien ja vanhojen jäsenvaltioiden välisestä solidaarisuudesta. Tämä on jossain määrin keinotekoinen argumentti, mutta sellainen, jota monet pyörittelevät mielessään. Euroopan unionin itänaapurit tarvitsevat kuitenkin tällä hetkellä erityistä solidaarisuuden osoitusta, sillä niiltä puuttuu tukimekanismit, jollaisia niiden välittömillä länsinaapureilla on käytössään. Siksi tällainen aloite antaa niille vahvistusta siitä, että Euroopan unioni ei ole unohtanut niitä ja että se on valmis panostamaan suhteiden kehittämiseen niiden kanssa.
Samalla voidaan sanoa, että aloite on hyvä, mutta meidän on nähtävä, miten se kehittyy tästä eteenpäin. Olemme nimittäin useaan otteeseen joutuneet näkemään, miten hyvät aloitteet hiipuvat ajan mittaan. Toisaalta tosiasia on myös se, että joillakin näistä aloitteen kohteena olevista maista on pääasiallisena tavoitteenaan Euroopan unionin jäsenyys. Siinä mielessä on hyvin tärkeää, että niin me kuin itäiset kumppanimmekaan emme näkisi itäistä kumppanuutta yrityksenä korvata tulevaa jäsenyyttä pysyvästi tämänkaltaisella aloitteella. Arvoisa komission jäsen, haluaisinkin tästä syystä kuulla, miten itäiset kumppanimme ovat saamienne tietojen mukaan vastaanottaneet aloitteen. Virallisesti ne ovat tietenkin velvollisia tukemaan sitä, mutta etenkin tulevaa jäsenyyttä silmällä pitäen niillä saattaa olla myös omat epäilyksensä.
Mielestäni aloitteesta myös puuttuu yksi elementti, jota myös kollegani korostivat, nimittäin Venäjän rooli. Olemme tietenkin kaikki tietoisia siitä, miten arkaluonteisesta asiasta on kysymys; ovathan puheena olevat maat paitsi Euroopan unionin, myös Venäjän naapureita. Meidän on myös tärkeää kehittää suhteitamme Venäjään näiden maiden osalta, jotta Euroopan unionin ja Venäjän välille ei syntyisi kilpailuasetelmaa tai eturistiriitoja, jotka lisäisivät poliittista epävakautta. Itse asiassa sellaista on tällä hetkellä jossain määrin jo nähtävissä. Muutamat maat ovat kirjaimellisesti jakautuneet kahtia, ja niiden kansalaisista osa suuntaa toiveensa Venäjään ja osa Euroopan unioniin. Mielestäni meidän pitäisi olla paljon aktiivisempia ja meillä pitäisi olla paljon enemmän tarjottavaa näille maille.
Puheenvuoroni lopuksi haluan todeta, että kannatan viisumivaatimusten höllentämistä, joka on hyvin tärkeä askel, mutta haluaisin, että aloitteeseen liitettäisiin enemmän koulutukseen ja henkilövaihtoon liittyviä toimia, joilla laajennettaisiin näiden maiden ja Euroopan unionin kansalaisten välisiä yhteyksiä sekä tietenkin lisättäisiin näissä maissa tietämystä Euroopan unionista. Kiitos.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Itäinen kumppanuus on erityisen tärkeä politiikan ala, samoin kuin Euronest-aloite, joka on tarkoitus toteuttaa lähiaikoina. Siksi olen vakuuttunut siitä, että meidän on löydettävä ne puuttuvat 350 miljoonaa euroa, jotka tarvitaan itäisen kumppanuuden toteuttamiseen seuraavien neljän vuoden aikana. Mitä Valko-Venäjään tulee, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä vieraili kolme viikkoa sitten Minskissä. Valtuuskuntamme saapui maahan päivä sen jälkeen, kun korkea edustaja Javier Solana oli vieraillut Valko-Venäjällä. Toisaalta hänen vierailunsa oli Valko-Venäjän hallitukselle selkeä merkki siitä, että Euroopan unioni on valmis aloittamaan uuden vaiheen käytännön suhteissa. Toisaalta vaikutti siltä, että monet Euroopan unionin aiemmista vaatimuksista oli, ellei unohdettu, niin ainakin jätetty mainitsematta. Useimmille valkovenäläisille ontot fraasit rakentavasta vuoropuhelusta ja keskustelu perustavanlaatuisista ongelmista jättivät epäselväksi, millaista politiikkaa Euroopan unioni aikoo harjoittaa tulevaisuudessa. Tehty mikä tehty. Vierailu vietiin läpi lausumatta sanaakaan demokraattisista arvoista. Olen tyytyväinen siitä, että PPE-DE-ryhmän valtuuskunta oli Minskissä päivä Solanan jälkeen, ja me korostimme erityisesti ihmisoikeustilannetta ja lehdistönvapauden vaatimuksia. Lopuksi voisin vielä lisätä, että presidentti Lukashenkon kutsuminen Prahan huippukokoukseen olisi käsittämätöntä ja vaikeasti perusteltavissa. Toiseksi muistutan, että Valko-Venäjän hallituksen on toteutettava demokraattisia uudistuksia ja jatkettava niiden täytäntöönpanoa. Lukashenkon hallinnolle ei pidä antaa avointa valtakirjaa.
Adrian Severin
(EN) Arvoisa puhemies, itäinen kumppanuus on hanke, joka kattaa kuusi maata. Yksi niistä, Valko-Venäjä, on dramaattinen esimerkki eristäytymisestä, johon olemme tähän asti reagoineet politiikalla, jossa niin sanktioita kuin kannustimiakin on ollut liian vähän ja ne ovat tulleet myöhässä. Valko-Venäjällä on varsin vähän yhteistä esimerkiksi Georgian kanssa. Lukashenkon ja Saakashvilin välinen yhteistyö näyttää poliittisen fiktion ja poliittisen kauhukertomuksen yhdistelmältä.
Muut viisi maata sijaitsevat Mustanmeren rannalla, missä meillä on synergiaetuja - mikä tarkoittaa, että mitään strategiaa ei vielä ole. Voisiko itäinen kumppanuus korvata Mustanmeren strategian? On vaikea kuvitella alueellista strategiaa ilman Turkkia ja Venäjää, mutta nämä maat on nyt jätetty prosessin ulkopuolelle. Se mikä kaikkia näitä maita yhdistää, on se, että ne ovat olleet osa Neuvostoliittoa ja ovat kaikki sekä Venäjän että Euroopan unionin naapureita. Toisin sanoen kyse on yhteisistä naapureista. Venäjä katsoo kyseisten naapurimaiden kuuluvaan omaan etupiiriinsä. Me emme tietenkään voi hyväksyä sitä, mutta toisaalta itäinen kumppanuus näyttää olevan vastaveto Venäjän harjoittamalle naapuruuspolitiikalle. Se tekee alueesta vastakkaisten etujen taistelutantereen.
Todellinen haaste on se, miten kehitetään EU:n ja Venäjän yhteistä politiikkaa suhteessa yhteisiin naapureihin. Muulla tavalla emme saa aikaan turvallisuutta ja vakautta, vaan aivan päinvastoin. Sen sijaan muista asioista demokratia ja hyvä hallinto, taloudellinen yhdentyminen ja lähentyminen, energiavarmuus ja ihmisten väliset suhteet ovatkin jo asialistalla. Tästä näkökulmasta katsottuna Ukraina on paljon edellä muita, ja oletan, ettei se ole kovin tyytyväinen havaitessaan joutuvansa nyt jakamaan tarjouksemme muiden kanssa.
Todellinen ongelma ei ollut asioiden nimeämisessä vaan pikemminkin toteutuspuolella. Ryhtymällä sanoista tekoihin - ja siinä olette, arvoisa komission jäsen, aivan oikeassa, että hyvän politiikan toteuttamiseen tarvitaan rahaa - ja korvaamalla naiivin vastakkainasettelun hiukkasella kaukonäköistä realismia voisimme tosiaan muuntaa itäisen kumppanuuden todelliseksi voimavaraksi.
Tunne Kelam
(EN) Arvoisa puhemies, haluan ilmaista tyytyväisyyteni itäiseen kumppanuuteen, joka toivon mukaan vahvistaa demokratiaa ja uudistaa itäistä naapurustoamme. Kyseessä ei kuitenkaan ole pelkästään alueellinen aloite: se tulisi nähdä koko Euroopan yhteisenä hankkeena. Siksi on ehdottoman tärkeää, että jäsenvaltiot sitoutuvat antamaan täyden panoksensa.
Senkaltaisella sitoutumisella viime elokuussa koettu traumaattinen Georgian konflikti olisi todennäköisesti voitu välttää. Nyt onkin kaikkien alueen valtioiden korkea aika tajuta, että tämänkaltaisia hankkeita ei voida nähdä entiseen tapaan etupiirikiistana, ja olen arvoisan komission jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että tavoitteena on vakauden ja turvallisuuden lisääminen naapurustossamme.
Itäinen kumppanuus merkitsee EU:n suhteiden tiivistämistä kuuteen naapurimaahan. Sitä voidaan verrata neljän yhteisen alueen perustamiseen EU:n ja Venäjän välille, mutta tämä suhde perustuu ennen kaikkea vastavuoroisuuteen ja ehdollisuuteen. Kumppanuus merkitsee kahdenvälisiä sitoumuksia, joilla edistetään sekä vapaisiin markkinoihin perustuvia taloudellisia suhteita että oikeusvaltion toteutumista, ja suhteen laajuus riippuu kunkin kumppanin edistymisestä näillä aloilla.
Haluaisin korostaa vielä yhtä periaatetta. Itäisen kumppanuuden ei tulisi rajoittua hallitusten väliseen yhteistyöhön. Siihen on saatava mukaan myös kansalaisyhteiskunta, ja erityisesti on kannustettava kansalaisten, kansalaisjärjestöjen ja paikallisviranomaisten välisiä ruohonjuuritason aloitteita.
Valko-Venäjän oppositiojohtajat, jotka vierailivat täällä tällä viikolla, olivat muuten huolissaan EU:n avautumisesta Valko-Venäjälle, koska kansalaisyhteiskunta on siinä sivuutettu. Valko-Venäjän kaltaisessa autoritaarisessa valtiossa kumppanuuden olisi mielestäni perustuttava selkeästi konkreettisiin edistysaskeleisiin ihmisoikeuksien alalla.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Itäinen kumppanuus on erityisen tärkeä aloite, ja sen täytäntöönpanoon tarvittava välineistö olisi saatava voimaan mahdollisimman pian.
Pidän tätä uutta kumppanuutta varten luotua yhteistyöohjelmaa erittäin onnistuneena, sillä meidän on todellakin tärkeää uudistaa suhteita naapureihimme sekä tehostaaksemme niiden kanssa tehtävää yhteistyötä että pystyäksemme ratkaisemaan vastassamme tällä hetkellä olevia isoja ongelmia, kuten talouskriisi ja energiavarmuuteen liittyvät ongelmat, joita ei pystytä ratkaisemaan pelkästään sisäisesti.
Kumppanuudella tuetaan EU:lle äärimmäisen tärkeitä hankkeita edistämällä sellaisen institutionaalisen kehyksen luomista, joka nostaa sekä EU:n naapurisuhteet että naapureiden keskinäisen alueellisen yhteistyön kokonaan uudelle tasolle. Muutamat keskeiset hankkeet ovat erityisen tärkeitä energiakriisin ratkaisemisen kannalta: Mustanmeren alueen hankkeet sekä ne, joissa hyödynnetään Kaspianmeren alueen voimavaroja. Näiden hankkeiden toteuttamisen edellytyksenä on turvallinen naapurusto ja läheiset, yhteisiin ja molemminpuolista hyötyä tuottaviin sitoumuksiin perustuvat suhteet alueellisiin toimijoihin.
Christopher Beazley
(EN) Arvoisa puhemies, viittaan puheeseen, jonka jäsen Andrikienpiti parlamentin valtuuskunnan äskettäisellä Minskin vierailulla.
Arvoisa komission jäsen, voisitte kenties vahvistaa vastauksessanne, että hylkäätte Lukashenkon ja hänen kollegojensa ajatuksen siitä, että suhteemme tulisi olla vailla ehtoja. Minskissä ollessamme tapasimme tietenkin demokraattisen opposition johtajia ja puhuimme tiedotusvälineiden edustajien kanssa. On selvää, että Lukashenko haluaa hyviä suhteita meihin, mutta ei suinkaan hyvän hyvyyttään, vaan siksi, että hänellä on hoidettavanaan vakavia taloudellisia ongelmia ja hän haluaa pysyä vallassa. Hän on määrännyt poliisivoimansa hajottamaan rauhanomaisia mielenosoituksia ja vangitsee nyt uudelleen jo kertaalleen vapauttamiaan poliittisia vankeja.
Arvoisa komission jäsen, puheessanne - jota olin paikalla kuuntelemassa - puhuitte kansalaisten keskinäisestä yhteydenpidosta. Mitä me täällä EU:ssa viestitämme Valko-Venäjän kansalaisille ja valkovenäläisille opiskelijoille? Tuemmeko heitä vai tuemmeko diktatuuria, joka heitä tällä hetkellä hallitsee?
Ioan Mircea Paşcu
(EN) Arvoisa puhemies, tarkastelen puheenvuorossani itäisen kumppanuuden ja Mustanmeren synergian keskinäistä suhdetta.
Mielestäni suurimpana ongelmana on se, miten synergialle löydetään oikea kohde tässä EU:n itään suuntautuvien aloitteiden sekamelskassa. Näin ollen Mustanmeren alueen mittavia ongelmia, kuten energiakysymyksiä ja jäätyneitä konflikteja, voidaan lähestyä joko EU:n naapuruuspolitiikan kautta, jossa on rahaa käytettävissä, tai tulevan itäisen kumppanuuden kautta, joka on suunniteltu lisäämään asianomaisten maiden luottamusta ja turvallisuutta sekä turvaamaan energiatoimitukset Euroopan unioniin Georgian sodan jälkeen. Lisäksi kyseiset ongelmat voidaan ottaa esiin EU:n strategisissa suhteissa Venäjään ja Ukrainaan tai Turkin liittymisneuvotteluissa.
Mitä Mustanmeren synergian tehtäväksi sitten jää? Sanoisin, että ei paljon mitään, paitsi seminaareja ja tutkimuksia siitä, miten olemassa olevia EU:n aloitteita voitaisiin laajentaa alueelle ja muihin kuin poliittisiin kysymyksiin. Siksi meidän on pystyttävä parantamaan "synergiana" tunnetun kehyksen sisältöä, mikäli haluamme säilyttää sen uskottavuuden.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Arvoisa puhemies, itäinen kumppanuus on mutkikas kokoelma erilaisia ehdotuksia, joiden on määrä tukea itänaapureidemme demokratiakehitystä. Kukin näistä maista on valinnan edessä. Ne voivat noudattaa joko venäläistä tai eurooppalaista mallia. Euroopan yhteisöllä on niille ilman muuta enemmän tarjottavaa. Eurooppalainen kumppanuus ei ole yritys saada aluetta hallintaamme tai laajentaa vaikutuspiiriämme. Sen sijaan se on sopimus, josta on selkeää hyötyä molemmille osapuolille. Kumppanimaille annetaan uusi mahdollisuus ja tukea taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen. Yhteisö puolestaan takaa itselleen suuremman energiavarmuuden ja poliittisen turvallisuuden.
Meidän olisi otettava tavoitteeksemme viisumirajoitusten höllentäminen. Jos helpotamme itäisen kumppanuuden valtioiden kansalaisten saapumista EU:n alueelle, he huomaavat, miten merkittäviä hyötyjä yhteistyö EU:n kanssa voi tuoda. Kansalaisten, etenkin nuorten, keskinäisen kanssakäymisen lisääminen auttaa varmasti kumppanimaiden ja EU:n lähentämisessä. Meidän olisi tarjottava nuorille mahdollisuus opiskella ja matkustaa sekä edistettävä opiskelija- ja kulttuurivaihtoa. Tiedostavat ja koulutetut nuoret ovat maanosamme tulevaisuus.
Margarita Starkevičiūt
(LT) Ukrainassa vieraillessani havaitsin, että itäisten naapurimaidemme oikeudellisen kehyksen kehittämiseen ei juurikaan kiinnitetä huomiota. Yhteisön säännöstön käyttöönotto auttoi Liettuaa uudistamaan talous- ja oikeusjärjestelmäänsä ja tulemaan Euroopan unionin jäseneksi. Toivon, että itäisessä kumppanuudessa kiinnitetään enemmän huomiota naapurimaidemme oikeudellisen kehyksen kehittämiseen. Se auttaisi takaamaan institutionaalisen vakauden ja helpottaisi lisäksi taloudellisten uudistusten toteuttamista. Toisaalta oikeudellisen kehyksen kehittyminen antaa Euroopan unionille ja sen itäisille naapureille mahdollisuuden entistä tiiviimpään yhteistyöhön, koska se takaa vakaan ympäristön pääomasijoituksille ja inhimillisen tiedon soveltamiselle.
Charles Tannock
(EN) Arvoisa puhemies, koska kaksi kollegaani ei ole tällä hetkellä paikalla, käytän hyväkseni mahdollisuutta sanoa muutama sana lisää tästä aiheesta, joka on niin olennaisen tärkeä Euroopan unionin ulkosuhteiden välittömien painopisteiden kannalta tulevina vuosina.
Haluan onnitella komissiota aloitteesta, jolla se nosti energiavarmuuden yhdeksi vuoropuhelun ja poliittisen agendan päätavoitteista. Ulkoinen energiaturvallisuuspolitiikka on äärimmäisen tärkeää. Me näimme hiljattain, miten Ukrainan ja Venäjän keskinäinen nahistelu vaikutti kuluttajiin Bulgariassa ja Slovakiassa asti.
On tärkeää muistaa, että kyseisistä kuudesta maasta useampi - Valko-Venäjä, Ukraina ja Georgia - on keskeisiä kauttakulkuvaltioita. Joukossa on myös tuottajia, kuten Azerbaidžan ja Kaspianmeren kaasu- ja öljykentät. Edellytykset olisivat olemassa myös Kaspianmeren alueen energiakäytävän luomiseen Keski-Aasiaan, joka, kuten tiedätte, arvoisa komission jäsen, on lähellä sydäntäni, ja olen myös aina kannattanut suhteiden lähentämistä Kazakstanin kanssa. On tärkeää, että säilytämme Kaspianmeren alueen vakauden sekä vähennämme liiallista riippuvuuttamme Venäjän kaasutoimituksista ja etenkin Gazpromista, joka toimii usein jonkinlaisena Venäjän ulkoministeriön sivutoimipisteenä.
Minun täytyy myös pahoitellen todeta, että vaikka itäinen kumppanuus on hieno asia Etelä-Kaukasuksen maille - tosin nähtäväksi jää, pystyvätkö ne yhdentymään myös alueellisesti eivätkä vain nauttimaan kahdenvälisistä suhteista Euroopan unioniin - Ukrainan kaltaisille maille se ei tuo paljon uutta. Nämä maat käyvät jo nyt neuvotteluja vapaakauppasopimuksista, ja pöydällä ovat muun muassa viisumimenettelyjen helpottaminen sekä osallistuminen yksinkertaistettuun tullausmenettelyyn (Customs Freight Simplified Procedures, CFSP) ja yksinkertaistettuun ilmoitusmenettelyyn (Simplified Declaration Procedure, SDP). Ukrainalle ehdotuksessa ei ole ikävä kyllä juuri mitään uutta, mutta muille maille se on hieno.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan edelleen muistuttaa teitä siitä, että emme ole onnistuneet ratkaisemaan jäätyneitä konflikteja näillä itäisillä naapurialueilla emmekä onnistuneet välttämään Venäjän ja Georgian välistä sotaa.
Olen itse asiassa sitä mieltä, että itäinen kumppanuus on tervetullut siksi, että meidän on pystyttävä ensinnäkin vakauttamaan nämä alueet ja toisaalta vältettävä lankeamasta vaikutuspiiriajattelun pauloihin, koska jaolla ovat meidän lisäksemme myös Yhdysvallat, Venäjä ja Turkki. Mielestäni meidän on myös tätä kumppanuutta pohdittaessa kysyttävä itseltämme, eikö alueelle tarvittaisi puolueetonta puskurivyöhykettä, eli puolueettomia valtioita, jotta vältettäisiin vastaavanlaiset jännitteet kuin Georgian ja Nato-jäsenyyttä hakevan Ukrainan välillä tällä hetkellä. Tiedämme varsin hyvin, millainen vaikutus jäsenyydellä olisi Venäjään.
Haemme itäisestä kumppanuudesta vakautta ja energiavarmuutta. Meidän on taattava energiavarmuus, koska - kuten eräs jäsenistä sanoi - Kaspianmeren energia kuljetetaan Kaukasuksen kautta, jolloin tarvitaan vakautta Kaukasukselle.
Olen myös sitä mieltä, että kansalaistemme olisi syytä tutustua näihin alueisiin, ja sitä varten komission olisi mielestäni investoitava muutamiin hankkeisiin. Sama ongelma tuli itse asiassa esiin silloin, kun uudet maat liittyivät unionin jäseniksi. Mielestäni meidän täytyy käynnistää hankkeita, joilla tehdään näitä alueita tunnetuiksi ja varmistetaan, että niillä on tulevaisuudessa mahdollisuus unionin jäsenyyteen.
Jacek Saryusz-Wolski
(EN) Arvoisa puhemies, "catch the eye" -puheenvuoromenettely tarjoaa hyvän tilaisuuden kiistelyyn. Olen eri mieltä kollegani Severinin kanssa. Hän myöntäisi Venäjälle "tarkastusoikeuden" omalla vaikutusalueellaan. Jos haluamme vakautta itärajoillemme, on lisättävä demokratiaa ja laajennettava markkinataloutta. Venäjä on vähemmän demokraattinen ja vähemmässä määrin markkinatalous kuin naapurinsa, joten yhteinen politiikka ei vie meitä lähemmäs tavoitetta.
Venäjän politiikan mukaileminen ei tuo alueelle edistystä. Ei Venäjäkään kutsunut meitä mukaan, kun IVY:ä oltiin perustamassa, ja sitä paitsi meidän ja Venäjän politiikan sekoituksesta ei todellakaan koituisi mitään hyvää.
Benita Ferrero-Waldner
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, tämä on todella mielenkiintoinen keskustelu, ja haluan kiittää parlamentin jäseniä laajasta tuesta, jota itäinen kumppanuus on heiltä saanut.
Sanon heti alkuun, että koko kumppanuus perustuu arvoihin. Se antaa tukea sekä poliittisille että taloudellisille uudistuksille. Se vaatii resursseja - kiitokset erityisesti jäsen Andrikienėlle selkeästä tuesta tälle - ja kuten monet totesivat, se vaatii myös poliittista tahtoa.
On ratkaisevan tärkeää, että hallitusten välisen yhteistyön lisäksi saadaan aikaan myös kansalaisten keskinäistä yhteistyötä, ja se onkin tässä aloitteessa selvästi mukana, samoin kuin parlamentaarinen ulottuvuus. Siksi on hyvin tärkeää, että te myös käytätte uutta Euronestiä ja kaikkia muita keinoja saadaksenne todella vietyä läpi ajatuksiamme. Se on ensimmäinen kommenttini.
Itäisestä kumppanuudesta voidaan sanoa paljonkin. Ensimmäinen, mitä voidaan kysyä, on se, mitä lisäarvoa se tuo tavanomaiseen naapuruuspolitiikkaamme verrattuna. Vastaus on: "paljonkin"! Sillä syvennetään yhteistyötä entisestään: assosiaatiosopimukset ovat jo varsin laajoja ja syvällemeneviä. Kumppanuuteen sisältyy tavallisesti myös vapaakauppasopimuksia, joita ei voida helposti tarjota kaikille, koska ne vaativat paljon rakenteellisia muutoksia asianomaisissa maissa. Tämä on hyvin tärkeää.
Poliittista yhteistyötä ja liikkuvuutta on myös tarkoitus lisätä turvallisuuden vuoksi, kuten monet teistä mainitsivat. Viisumimenettelyjä on tärkeä helpottaa, mutta kumppanimaiden puolestaan täytyy parantaa muun muassa rajaturvallisuutta ja asiakirjaturvallisuutta. Kysymys on yhteistyötarjouksesta - parannetusta sellaisesta.
Sitten kumppanuuteen sisältyy tietenkin monenvälinen komponentti; kuten olen aina sanonut, naapuruuspolitiikka - itäinen kumppanuus mukaan luettuna - on periaatteessa kahdenvälinen tarjous, kuten jäsen Swoboda aivan oikein totesi, mutta siihen sisältyy myös monenvälinen komponentti, jonka ansiosta maat voivat tehdä yhteistyötä keskenään, mikä on aina monimutkaisempaa, niin kuin etelässäkin.
Kyseessä on siis tarjous, ja tällä tarjouksella pyrimme tuomaan näitä maita lähemmäs meitä. Meillä ei ole käytössämme samoja välineitä kuin ehdokasvaltioiden kanssa, kun niiden täytyy "kerhoon" liittyäkseen täyttää tietyt ehdot, ja jos ne eivät täytä, ne eivät voi liittyä. Siksi meidän on käytettävä hyväksemme erilaisia aloitteita, yllykkeitä ja kannustimia. Se vie aikaa, koska kysymys on myös yhteiskunnallisesta muutoksesta, mutta meidän on hyvin tärkeää olla läsnä ja tarjota tukeamme ja osoittaa hyväksyntäämme.
Olen samaa mieltä myös niiden kanssa, jotka sanoivat, ettei meidän pidä nähdä tätä uhkana Venäjälle. Se on totta, ja kuitenkin samalla kyse on hyvin pienestä ryhmästä, johon kuuluu kuusi itäistä kumppanimaata ja Euroopan unioni, ja silloin tällöin, tapauskohtaisesti, voimme kenties liittoutua yhteen Venäjän tai Turkin kanssa.
Mustanmeren synergia on kuitenkin hyvin tärkeä aloite, ja sen puitteissa tuettavat hankkeet ulottuvat kaikkiin kumppaneihimme, Venäjä ja Turkki mukaan luettuna. Se on uusi aloite, ja sille on annettava mahdollisuus. Emme pysty toteuttamaan strategiaa yhdessä vuodessa. Meidän on suhtauduttava tähän tärkeään politiikan alaan kärsivällisesti ja pyrittävä jatkuvasti kehittämään sitä.
Sanoisin jäsen Szent-Iványille, että me tuemme itäisiä kumppaneitamme ehtojemme täyttämisessä. Se on ratkaisevan tärkeää. Siksi meillä on olemassa mekanismit, joilla tuetaan maiden omien valmiuksien kehittämistä ja yhteiskunnan rakenteiden kehittämistä, koska havaitsemme rakenteiden olevan joskus heikkoja.
Ukrainan osalta teemme koko ajan työtä oikeudellisen kehyksen kehittämiseksi, mutta täytäntöönpanosta vastaa kunkin demokraattisen maan hallitus, kun parlamentti on ensin hyväksynyt lait. Yritämmekin itäisen kumppanuuden avulla tukea ja patistaa kumppaneitamme, mutta niiden on myös itse tehtävä osuutensa. Kuten jäsen Swoboda mainitsi, on tärkeää, että olemme tarpeen tullen kriittisiä ja vaadimme aitoa johtajuutta. Tällä hetkellä emme aina voi olla varmoja siitä, ja haluamme kumppanimailta edistystä siinä asiassa.
Olen hyvin kiitollinen jäsen Saryusz-Wolskille hänen tuestaan. On aivan oikein sanottu, että eriyttäminen on tässä myös avainsana, sillä maat ovat keskenään hyvin erilaisia: Ukraina on periaatteessa eturintamassa, sitten tulevat Moldova ja Georgia, ja sitten on esimerkiksi Valko-Venäjä, jonka tilanne on hyvin heikko.
Valmistelen parhaillaan vierailua Valko-Venäjälle, jonka tilanne vaatii tasapainoilua, onhan meillä kuitenkin jotakin tarjottavaa - etenkin kansalle. Komissio on tukenut vilnalaisia opiskelijoita heti alusta lähtien, ja toivoisin myös eri jäsenvaltioiden antavan tukensa, koska niiden, jotka aina puhuvat tämän asian puolesta, pitäisi myös tehdä jotain käytännössä. Olen aina ollut sen kannalla.
Haluamme kuitenkin presidentti Lukashenkon myös jatkavan uudistuksiaan, ja sanomme sen myös ääneen. On tärkeää viestiä niin, että kantamme tulee selväksi. Maanantaina on yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston kokous, jossa keskustellaan varmasti siitä, mitä Valko-Venäjän kanssa pitäisi tehdä. Keskustelu noudattelee todennäköisesti samoja linjoja kuin tähänkin asti. Emme ole vielä tyytyväisiä, mutta samalla on kuitenkin nähtävissä joitakin myönteisiä edistysaskelia.
Vastaan jäsen Vigeninille toteamalla, että tarkoitus ei ole korvata jäsenyyttä. Jäsenyys ei tule kysymykseen, koska niin asianomaiset maat kuin Euroopan unionikaan eivät ole vielä valmiita jäsenyyteen. Siksi meidän on luotava uusia toimintamalleja. Tämä politiikka on suunniteltu siten, että annamme niin paljon kuin voimme, edellyttäen että asianomaiset ovat valmiita vastaanottamaan tarjouksemme. Vaikeus on siinä, että kuten jo edellä totesin, on paljon helpompaa antaa jotakin, jos samalla määrittelee ehdot tai sanoo: "yrittäkää tehdä tämä ja vielä tuokin, niin me annamme teille mahdollisuuksia". Tässä tapauksessa ei ole olemassa mitään välitöntä tavoitetta, että pitäisi saavuttaa tiettyjä tuloksia, vaan kokonaistuloksena on vakauden, turvallisuuden ja mahdollisuuksien lisääntyminen.
Turvallisuuskysymyksistä sanoisin jäsen Isler Béguinille, että on aivan totta, että meidän on tehtävä työtä turvallisuuden parantamiseksi, mutta samalla on huomioitava myös monia muita kysymyksiä. Teemme kovasti työtä Azerbaidžanin, Nagorno-Karabahin kysymyksen sekä Moldovan, Transnistrian ja Georgian hyväksi ja jatkamme tiiviisti näiden kysymysten parissa. Tämä on periaatekysymys. Emme tunnusta Abhasian ja Etelä-Ossetian itsenäisyyttä, mutta meidän on kuitenkin tehtävä yhteistyötä Venäjän kanssa ja sitouduttava tilanteen ratkaisemiseen. Tässä kohtaa olen samaa mieltä jäsen Swobodan kanssa siitä, että meidän on oltava realistisia mutta tuotava myös oma kantamme selkeästi esiin.
Nämä ovat keskeisiä kysymyksiä, joista olette esittäneet arvokkaita kommentteja. Monenvälisessä kehyksessä on hyvä olla kansalaisyhteiskunta mukana kaikissa muodoissaan, ja se tarjoaa myös heille sekä meille hyvän tilaisuuden tehdä työtä energiavarmuuden parantamiseksi. Energiavarmuus on nykyään yksi tärkeistä kysymyksistä, jonka ratkaisemisesta molemmat osapuolet todellakin hyötyvät: me molemmat olemme hyvin kiinnostuneita löytämään ratkaisun. Meidän on siis yhdistettävä tavoitteemme.
Puhemies
(ES) Päätämme tämän kohdan käsittelyn.
* * *
José Ribeiro e Castro
(PT) Haluaisin kysyä puhemiehistöltä, aiommeko keskustella ehdotuksesta Euroopan parlamentin suositukseksi neuvostolle, kun neuvoston edustaja ei ole paikalla. Onko mitään uutta tietoa siitä, onko hän saapumassa paikalle keskustelun aikana?
Puhemies
(ES) Jäsen Ribeiro, meillä ei ole uutta tietoa neuvostolta. Toivomme, että kaikki on hyvin, mutta ei, meillä ei ole uutta kerrottavaa.

Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Urszula Gacek  
kirjallinen. - (EN) Näin talouskriisin aikana voidaan kysyä, pitäisikö Euroopan keskittyä huolehtimaan omista asioistaan itänaapureiden auttamisen sijaan.
Euroopan pitää päättäväisesti jatkaa niiden tukemista.
Ensinnäkin taloudellinen epävakaus itäisissä naapurimaissa, erityisesti vakavista ongelmista kärsivässä Ukrainassa, uhkaa Euroopan turvallisuutta. Vastaavasti jos Ukrainan talous saadaan vakautettua ja yhdennettyä yhä tiiviimmin Euroopan unioniin, se on valtava potentiaalinen markkina-alue EU:n jäsenvaltioille.
Toiseksi itänaapureidemme liittäminen eurooppalaiseen perheeseen on pitkäkestoinen hanke, vaikka varsinainen EU-jäsenyys ei kenties olekaan realistinen vaihtoehto vielä lähitulevaisuudessa. Nykyinen kriisi on toivon mukaan ratkaistuna vuoden tai puolentoista kuluttua. Itäinen kumppanuus on vuosia kestävä hanke.
Kolmanneksi vaikka joidenkin itänaapuriemme johtajat - kuten Valko-Venäjän presidentti ja jossain määrin myös keskenään kiistelevät Ukrainan johtajat - saattavat saada meidät epäilemään suhteiden tiivistämistä, meidän on muistettava, että itäiset naapurimme ovat muutakin kuin niiden nykyiset johtajat. Sitä paitsi nykyisten sisäpoliittisten ongelmiensa kourissa ne tarvitsevat meiltä ennen kaikkea tukea, esimerkkiä ja kannustusta.
Mieczysław Edmund Janowski
kirjallinen. - (PL) Meidän on syytä olla tyytyväisiä siihen, että Euroopan unioni avaa uusia mahdollisuuksia suhteissaan itänaapureihinsa. Joulukuussa 2008 Euroopan komissio hyväksyi Puolan ja Ruotsin tekemän ehdotuksen Euroopan unionin yhteistyön vahvistamisesta kuuden itänaapurin kanssa. Tämä ratkaisu herättää toiveita. Toivon, että hanke ei jää suunnittelupöydälle vaan pannaan todella täytäntöön suhteissamme Ukrainaan, Moldovaan, Georgiaan, Armeniaan, Azerbaidžaniin ja Valko-Venäjään. Itäinen kumppanuus merkitsee todellista lisäystä poliittiseen yhteistyöhön, muun muassa uudentyyppisiä assosiaatiosopimuksia, laaja-alaista yhdentymistä EU:n talouteen, kaikkien kumppanimaiden kansalaisille myönnettäviä helpotuksia matkustamiseen kaikkialla EU:ssa (edellyttäen että turvallisuusvaatimukset täyttyvät), energiavarmuuden turvaamiseen tähtääviä sopimuksia, joista hyötyvät kaikki osapuolet, sekä rahoitusavun lisäämistä.
Meidän on syytä tiedostaa, että itäinen kumppanuus vaatii sitoutumista sekä Euroopan unionilta että kumppanimailta. Tämä vaivannäkö voi tuoda tuntuvia poliittisia ja taloudellisia hyötyjä. Se lisää osaltaan kumppaneiden välistä luottamusta ja sitä kautta kaikkien osapuolten vakautta ja turvallisuutta. Erityisen paljon odotamme kumppanuuden pääkehykseltä, etenkin neljältä toimintalinjalta, joita ovat demokratia, hyvä hallinto ja vakaus; taloudellinen yhdentyminen ja lähentyminen EU:n politiikkoihin; energiavarmuus ja ihmisten väliset yhteydet. Tietenkin moni asia herättää myös epäilyksiä, kuten Valko-Venäjän hallituksen todelliset aikeet sekä suhteet Venäjään.
