Istuntokauden uudelleenavaaminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin 13. maaliskuuta 1998 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Puhemiehen tiedonanto
Puhemies
Arvoisat kollegat, nyt on noin kymmenen vuotta siitä, kun Irakin lentokoneet pommittivat erästä 50 000 asukkaan kylää, joka sijaitsee Irakin Kurdistanissa Labjassa ja jonka asukkaista pääosa oli lähiseuduilta saapuneita pakolaisia ja siviilejä. Siviiliväestön murhaaminen on aina inhottava teko ja vastoin kansainvälistä oikeutta. Tässä nimenomaisessa tapauksessa se on kuitenkin erityisen tuomittavaa. Tämä pommitus tehtiin kemiallisin asein, mikä aiheutti yli 5 000 ihmisen kuoleman ja kymmenien tuhansien loukkaantumisen. Kymmenen vuotta myöhemmin vaikutukset tuntuvat vieläkin ja alueella syntyvät lapset ovat yhä niiden viattomia uhreja.
Parlamentti on ottanut kantaa useaan otteeseen näitä raakoja tekoja vastaan, etenkin 19. helmikuuta 1998 hyväksymällään päätöslauselmalla. Meillä on kuitenkin velvollisuus muistuttaa näistä tapahtumista, vieläkin ja alinomaa. Olemme sen uhreille velkaa, jotta unohdus ei suojelisi syyllisiä. Meidän on palautettava mieliin ja saatava eloon ne arvot, jotka ovat Euroopan rakentamisen perustana: rauha, toisten kunnioittaminen, ristiriitojen rauhanomainen ratkaiseminen.

Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
13. maaliskuuta pidetyn istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Green
Arvoisa rouva puhemies, saisinko pyytää teitä ottamaan matkustusongelman uudelleen esille Air France -lentoyhtiön kanssa, erityisesti matkustamisen Yhdistyneestä kuningaskunnasta Strasbourgiin. Kaikki suorat lennot Lontoosta Strasbourgiin on peruutettu tänään, huomenna ja keskiviikkona. Ei ole missään nimessä hyväksyttävää, että emme mitenkään voi matkustaa tänne suoraan Yhdistyneestä kuningaskunnasta, joka on tämän unionin jäsenvaltio. Olisin erittäin kiitollinen, jos voisitte tarkastaa Air France -lentoyhtiöstä, koskeeko tämä vain Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja meidän lentojamme Strasbourgiin ja takaisin vai onko tämä yleinen ilmiö. Luulen, että meidän on aika tarkastella yleisesti matkustamista Strasbourgiin näitä täysistuntoja varten.

Puhemies
Rouva Green, kuten voitte kuvitella, heti kun puhemiehistö sai tiedon tästä tilanteesta, jota on täysin mahdotonta hyväksyä, se käynnisti tietenkin tutkimuksen, ja voin sanoa teille täsmälleen, missä vaiheessa nyt olemme. Pitää tosiaankin paikkansa, että kolme Lontoosta lähdössä ollutta lentoa peruttiin tänään. Tämä näyttää johtuneen siitä, että rahtaajat laiminlöivät viime hetkellä velvollisuutensa. Pahoittelen sitä, ja aiomme esittää asiasta hyvin tiukan vastalauseen kyseiselle yhtiölle.
Voin sitä vastoin sanoa teille, että huomenna lennot palautetaan ennalleen. Tämä on joka tapauksessa se tieto, joka meille pyynnöstämme annettiin.

McIntosh
Arvoisa rouva puhemies, haluan puuttua asiaan tukeakseni rouva Greeniä. Valitettavasti minun täytyy sanoa, että teille annettu tieto ei yksinkertaisesti pidä lainkaan paikkaansa. Huomautin rouva Greenille, että ellemme me tavalliset riviedustajat olisi esimerkiksi matkustaneet polittisen ryhmän johtajan kanssa, olisimme saattaneet joutua pulaan. Minua huolestuttaa erityisesti se, että vuonna, jolloin Ranska isännöi maailmancupia, vain yhtä jäsenvaltiota kohdellaan tällä tavoin. Saamiemme tietojen mukaan, jotka Air France -lentoyhtiö vahvisti saapuessani tähän rakennukseen, kaikki tämän viikon lennot on peruutettu. Olemme hankalassa tilanteessa, sillä Air France -lentoyhtiöllä on täydellinen monopoliasema Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja olisi hyvin valitettavaa, jos kahnaus lentoyhtiön kanssa estäisi Euroopan parlamentin brittijäseniä äänestämästä ja edustamasta omia vaalipiirejään. Kehotan teitä tarkastamaan ja varmistamaan saamienne tietojen todenperäisyyden, sillä minulle on kerrottu, että Lontooseen ei lennetä yhtään suoraa lentoa tällä viikolla.

Puhemies
Rouva McIntosh, yksi asia on varma, joko teidän tietonne pitää paikkansa tai sitten meidän tietomme on oikea. Aiomme tietenkin tarkistaa sen mahdollisimman nopeasti ja, jos häiriöt jatkuvat tällä viikolla, se olisi vieläkin sietämättömämpää. Se on sitä jo nyt, olemme siitä kaikki hyvin tietoisia. Aiomme valvoa tilannetta hyvin tarkasti, kuten olen jo tehnyt, koska minua tiedotettiin äsken ja koska kerroin heti uutisen voidakseni tiedottaa parlamentin jäseniä.

Green (PSE).
Arvoisa rouva puhemies, ymmärtääkseni ongelma johtuu osittain siitä, että Air France -lentoyhtiö on tehnyt Lontoon ja Strasbourgin välisestä lennosta sopimuksen toisen lentoyhtiön kanssa ja tuo yhtiö on nyt perääntynyt sopimuksesta. Tämä saattaa hyvin selittää sen, että tällä viikolla ei lennetä suoria lentoja Lontoosta Strasbourgiin.
Liikenteestä vastaava komissaari on sattumoisin täällä. En tiedä, haluaisiko hän kommentoida asiaa, mutta hänen tukensa olisi varmasti meille tarpeen.

Puhemies
Herra Kinnock, jos haluatte käyttää puheenvuoron tuodaksenne asiaan jotain selvennystä, se on myönteinen asia.

Kinnock, Niel
Arvoisa rouva puhemies, kuten odottaa saattaa, minulla on hieman kokemusta Euroopan parlamentin jäsenten ja muiden ihmisten kohtaamista ongelmista, kun he ovat yrittäneet saada luotettavia suoria lentoja Yhdistyneestä kuningaskunnasta Strasbourgiin ja takaisin.
Minun on aiemmin täytynyt käydä kirjeenvaihtoa Air France -lentoyhtiön kanssa ja minun täytyy sanoa, etten ole vielä saanut tyydyttävää vastausta yhteenkään siltä tiedustelemaani asiaan. Saattaisin jopa mennä niin pitkälle, että sanoisin, että se tapa, jolla säännöllisen, luotettavan palvelun tarjoamiseen Yhdistyneestä kuningaskunnasta tänne ja takaisin parlamentin istuntokausien aikana suhtaudutaan, on esimerkki Euroopan hajaantumisesta.
Koska useiden seikkojen vuoksi parlamentin vaaditaan pysyvän Strasbourgissa - mikä on täysin parlamentaarisen perinteen ja yhdentymisen edistämisen hengen mukaista - toivon vilpittömästi, että Air France -lentoyhtiö tai jopa muutkin lentoyhtiöt käyttävät hyväkseen tarjoutuneita tilaisuuksia ja tarjoavat säännöllisiä, luotettavia ja kohtuuhintaisia lentoja Yhdistyneen kuningaskunnan ja muiden Euroopan unionin maiden sekä Strasbourgin välillä.

Puhemies
Kiitos, herra Kinnock. Voin vain yhtyä toiveisiinne.

Janssen van Raay
Olen todella iloinen siitä, että mainitsitte pommitusten kauheudesta, mutta haluan vedota teihin vielä uudelleen, koska toinen maailmansota oli vielä pahempi, eikä neuvosto ole vastannut kysymykseeni liputtamisesta 15. elokuuta, jolloin sota päättyi. En ole myöskään saanut vastausta kysymykseeni, joka liittyi siihen, että Japanin pitäisi, ASEMia silmällä pitäen, myöntää syyllistyneensä kauheuksiin sodan aikana. En halua käyttää tähän parlamentin aikaa, mutta pitäisin suuressa arvossa sitä, että neuvosto lopultakin alkaisi vastata jo vuosi sitten esitettyihin kysymyksiin.

Puhemies
Herra Janssen van Raay, merkitsemme ilmoituksenne pöytäkirjaan.

Morris
Arvoisa rouva puhemies, kaikki tässä parlamentissa ovat tietoisia tupakoinnin ja erityisesti passiivisen tupakoinnin aiheuttamista vaaroista. Olen tietoinen, kuten muidenkin täytyy olla, siitä, että tässä parlamentissa ei ole yhtään savutonta aluetta - eivät edes ne alueet, joissa tupakointi on kielletty.
Pyytäisin siksi, että jäsenet saisivat pikaisesti mahdollisuuden ainakin savuttomiin virkistäytymisalueisiin näissä tiloissa. Viikon puoliväliin mennessä jopa tämä alue, jossa nyt istumme, on usein tupakansavun peitossa. Joitakin meistä se häiritsee kovasti.
Toinen kysymys kuuluu: onko meillä vakuutus siltä varalta, että joku sairastuu keuhkosyöpään ja yrittää viedä asian oikeuteen? Tätä asiaa meidän pitäisi todella tutkia.

Puhemies
Herra Morris, voin sanoa teille joka tapauksessa, että jos joku todellakin poltti tupakkaa tässä istuntosalissa, sitä on mahdotonta hyväksyä. Tällaista ei ole tietääksemme koskaan aikaisemmin tapahtunut. Aiomme tietenkin varoittaa vahtimestareita, jotta he olisivat erityisen valppaana, jotta kukaan ei silloinkaan, kun olemme poissa, polttaisi tupakkaa, ainakaan tässä istuntosalissa.

Rübig
Arvoisa rouva puhemies, viime pöytäkirjaan merkittiin, että rikollisuuden käsittelyn hylkääminen ajankohtaiskeskustelun puitteissa siirretään työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevälle valiokunnalle. Onko tällä välin näin jo tehty?

Puhemies
Herra Rübig, minulla on jo ollut tilaisuus vastata teille tähän kysymykseen, joka on hyvin vakavasti otettava ja hyvin tärkeä, ja olisitte väärässä, jos ajattelisitte, että parlamentin puhemiehistö ei suhtaudu siihen riittävän vakavasti.
Puhemies Gil-Robles Gil-Delgado on kirjoittanut Belgian viranomaisille. Hän pitää edelleen yhteyttä näihin viranomaisiin. Hän odottaa heidän vastaustaan. Olemme todella ryhtyneet tarpeellisiin toimiin ja aiomme jatkaa, koska on varsin selvää, että on aloitettava pitkäkestoinen toiminta. Voin joka tapauksessa sanoa teille, herra Rübig, että voitte todella luottaa puhemieheen ja puhemiehistöön kaiken tarvittavan tekemiseksi, jotta nämä tapaukset, joita on täysin mahdotonta hyväksyä, eivät enää toistuisi.

Thors
Arvoisa rouva puhemies, työjärjestystä koskeva puheenvuoro. Luvattoman huono matkustustilanne tänne on otettu esille. Olin todistamassa, kun rouva Greeniä, neiti McIntoshia ja kahta muuta kollegaa ei päästetty lennolle Pariisista Strasbourgiin Air France -lentoyhtiön tekemän virheen vuoksi.
Kun komissio ja parlamentti tutkivat asiaa, pyytäisin niitä ottamaan huomioon, että Ruotsista tai Suomesta ei ole suoria lentoja tänne. Tänään minulla kesti kahdeksan tuntia tulla tänne, joten tavallaan olen jo tehnyt päivän työni. Oli vähällä, etten päässyt lennolle, koska se oli varattu liian täyteen. Meidän on tutkittava tätä tilannetta, sillä se koskee kaikkia maita, ja jatkoyhteyksien hoitamista tähän muuten niin kauniiseen kaupunkiin.

Puhemies
Rouva Thors, olette aivan oikeassa. Tiedämme hyvin ne todelliset vaikeudet, joita monilla kollegoilla on Strasbourgiin pääsyssä. Tämän sanottuani, kuten varmasti tiedättekin - käytän tilaisuutta hyväkseni, koska kysymys kerran esitettiin - joulukuussa 1997 Ranskan hallitus julkaisi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä uuden tarjouskilpailun, jonka avulla säännöllisiä lentoja voidaan järjestää ainakin tietyistä kaupungeista Strasbourgiin, ja näin periaatteessa tästä viikosta alkaen, jos kaikki sujuu hyvin. Toisin sanoen erityislennot korvataan säännöllisillä lennoilla, joiden hinnat ovat paljon houkuttelevampia ja jotka mahdollistavat suorat yhteydet joihinkin pääkaupunkeihin. Dublinia ja Lissabonia koskevaan tarjouskilpailuun ei ole tällä hetkellä vielä saatu vastauksia. Uusi tarjouskilpailu on käynnistetty, ja toivomme, että siihen saadaan vastauksia mahdollisimman pian, mikä antaisi mahdollisuuden taata yhteydet joihinkin pääkaupunkeihin.
Muiden pääkaupunkien osalta, joista erityislentojen järjestäminen toimii kunnolla, nykytilanne pidetään luultavasti ennallaan. Tulemme näkemään sen, kuinka asiat toimivat näiden kuitenkin merkittävien muutosten jälkeen, ja jos jonkin määränpään osalta häiriöt jatkuvat, puhemiehistö ottaa yhteyttä kyseessä oleviin yhtiöihin, jotta todellakin me kaikki voisimme matkustaa Strasbourgiin mahdollisimman normaalisti ja mukavasti. En voi sanoa teille tästä asiasta nyt enempää, mutta tilanteen parantumisesta on joka tapauksessa toivoa ainakin joidenkin kollegojen osalta tulevien päivien kuluessa.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, en ole saanut vastausta kysymykseeni, joka liittyi Surinamin entisen diktaattorin kansainväliseen pidättämiseen osallistuneiden kahden hollantilaisen johtavan syyttäjän erottamiseen. Tuo ei voi olla pelkkää sattumaa, mutta se on joka tapauksessa vakava isku kansainvälistä rikollisuuden torjuntaa vastaan. Toivon, että voisitte pyytää neuvostoa vastaamaan minulle. Tähän mennessä olen saanut parhaat vastaukset komissaari van den Broekilta. Näissä vastauksissa on ollut myös jotain sisältöä. Toivon, että tämä onnistuisi myös tässä tapauksessa.

Puhemies
Rouva van Bladel, tarkistamme tämän ja toivomme, että näin on kävisi.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Työjärjestyksen tulkinta
Puhemies
Haluaisin ilmoittaa teille tulkinnasta, jota pyydettiin työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevältä valiokunnalta ja joka koskee työjärjestyksen 162 artiklan 3 kohtaa ja äänestysselityksiä. Valiokunta katsoi, että " äänestysselitykset sallitaan kaikista parlamentin käsiteltäväksi jätetyistä aiheista toimitetuista lopullisista äänestyksistä. Ilmaisu " lopullinen äänestys" ei rajaa äänestystyyppiä, vaan se tarkoittaa käsiteltävästä kohdasta toimitettavaa viimeistä äänestystä."
Tässä siis työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevän valiokunnan antama tulkinta. Jos mikään poliittinen ryhmä tai 29 Euroopan parlamentin jäsentä eivät esitä sitä koskevaa vastalausetta ennen tämän istunnon pöytäkirjan hyväksymistä, tämä tulkinta katsotaan hyväksytyksi. Muussa tapauksessa parlamentti tietenkin äänestää tulkinnasta.

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana käsittelyjärjestyksen vahvistaminen. Puhemieskonferenssin kokouksessaan 26. maaliskuuta työjärjestyksen 95 artiklan mukaisesti laatiman esityslistaluonnoksen lopullinen versio on jaettu.
Maanantain osalta ei ole ehdotettu muutoksia.
Tiistain osalta PPE-ryhmä on pyytänyt poistamaan esityslistalta Langenin ja Millerin laatimat talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnöt arvonlisäveroista ja valmisteveroista (A4-0084/98 ja A4-0064/98).

Von Wogau
Arvoisa rouva puhemies, viime aikoina kyseistä asiaa on käsitelty lisää sekä Millerin että Langenin mietinnöissä, joissa saatetaan mahdollisesti päästä yksimielisyyteen neuvoston kanssa käytävissä neuvotteluissa. Jotta tämä ei vaarantuisi, ehdotan valiokunnan puheenjohtajana sekä yhteisymmärryksessä poliittisten ryhmien kanssa molempien mietintöjen käsittelyn lykkäämistä seuraavaan istuntoon.

Green
Arvoisa rouva puhemies, en ole varma, puhummeko yhdestä mietinnöstä vai molemmista. Se oli yhteiskeskustelu. Minulle tulkattiin, että kyse oli Langenin valmisteveroja koskevasta mietinnöstä. Itse asiassa Langenin mietintö käsittelee arvonlisäveroa ja Millerin mietintö käsittelee valmisteveroja. Ryhmäni on sitä mieltä, että jos Langenin mietintö poistetaan esityslistalta, silloin molemmat mietinnöt pitäisi poistaa esityslistalta.

Puhemies
Rouva Green, meille osoitettu pyyntö koskee molempia mietintöjä, ja herra von Wogau sitä paitsi juuri vahvisti tämän. Asia on siis varsin selvä.

Langen
Arvoisa rouva puhemies, ehdotan, että lykkäämme molempien mietintöjen käsittelyä. Kysymys on siitä, voidaanko valmisteverolle - mikä on Millerin mietintö - ja arvonlisäverolle - mikä on minun mietintöni - perustaa komission tason sääntelykomitea. Tämä sääntelykomitea, jonka tarkoituksena on edistää verotuksen yhdenmukaistamista, voidaan perustaa ainoastaan, jos neuvosto on asiasta yksimielinen, ja professori Monti tarvitsee vielä neuvotteluaikaa. Hän ei vielä tiedä neuvoston äänestystulosta. Jos päätämme neuvottelut, neuvosto voi hylätä koko asian seuraavassa Ecofin-neuvoston kokouksessa 22. huhtikuuta. Haluamme käyttää hyväksemme niitä etuja, joita lykkäämisestä mahdollisesti seuraa meille ja komissiolle. Tämä on asian taustalla.
Parlamentti hyväksyi pyynnön.

Aelvoet
Arvoisa rouva puhemies, nyt kun herra Langenin ja herra Millerin mietinnöt on poistettu, meistä vaikuttaa siltä, että ongelma on poistunut. Haluaisimme ehdottaa, että niiden asemasta käsiteltäisiin joka tapauksessa Adamin mietintöä, jota on tarkoitus käsitellä perjantaiaamuna.

Puhemies
Rouva Aelvoet, tässä on kyse muutoksesta, jota ei ole esitetty muotomääräysten mukaisesti. Te esitätte sitä suullisesti. Se ei ole ollenkaan työjärjestyksen mukaista.

Aelvoet
Arvoisa rouva puhemies, kun ollaan uuden tilanteen edessä, voidaan kai kuitenkin yrittää löytää sopiva vastaus?

Puhemies
Kyllä kai, mutta emme voi tässä istuntosalissa improvisoida sitä näin. Se ei ole mahdollista.
Katsotaan, mitä voimme tehdä, mutta en usko, että voimme improvisoida näin ja päättää korvata jonkin mietinnön toisella.

Lulling
Arvoisa rouva puhemies, jos teette niin, haluaisin, että mietintöni käsittelyä, joka oli esityslistalla Murphyn, Millerin ja Langenin mietintöjen jälkeen, siirrettäisiin silloin aikaisempaan ajankohtaan. Silloin tulee nimittäin olemaan jo melkein puoliyö, ja jos talousasioita käsittelevän valiokunnan mietintöjen käsittely vie vähemmän aikaa, koska Millerin ja Langenin mietinnöt on poistettu esityslistalta, luulen, että minun mietintöni pitäisi merkitä niiden tilalle.

Puhemies
Rouva Lullingin puheenvuoro vahvistaa käsitystäni siitä, ettei olisi järkevää käynnistää nyt keskustelua tästä asiasta.
Keskiviikon esityslistaan ei ole muutoksia.
Mitä torstaihin tulee, minulla on Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta-ryhmän pyyntö, että Hermanin laatima institutionaalisten asioiden valiokunnan mietintö merkitään uudelleen esityslistalle alkuperäiselle paikalleen eli ensimmäiseksi kohdaksi. Kyse on niistä parannuksista, joita voidaan tehdä toimielinten toimintaan muuttamatta perustamissopimusta. Kyseessä on asiakirja A4-0117/98.

Van Dam
Arvoisa rouva puhemies, kaipaamme lopullisesta esityslistasta Hermanin mietintöä, jossa käsitellään EU: n toimielinten demokraattisen toiminnan parantamista. Puhemieskonferenssi on epäselvistä syistä poistanut viime torstaina tämän mietinnön esityslistaluonnoksesta. Esittelijä Herman on maininnut sivulla 9, että mietinnön käsittelyllä täysistunnossa on kiire ja että mietintö on käsiteltävä joka tapauksessa ennen EMUsta 1.-3. toukokuuta tehtäviä päätöksiä. Haluaisin kysyä häneltä, onko hän vielä samaa mieltä asiasta, ja jos ei niin miksi.
Tämä parlamentti pitää kovaa meteliä Euroopan unionin toimielinten demokraattisesta valvonnasta. Näin ollen on uskomatonta, jos se poistaa esityslistalta tärkeän mietinnön salamyhkäisin perustein. Eikö meidän tehtävämme ole edustaa jäsenvaltioiden kansalaisia eikä yrittää vain hämätä heitä? Minun puolueryhmäni haluaa ehdottaa, että Hermanin mietintöä käsiteltäisiin tällä viikolla. Meidän mielestämme käsittelyn lykkäämiseen ei ole mitään järkevää syytä.

Puhemies
Kiitos, herra van Dam. Esititte ryhmänne pyynnön. Minun tekee mieleni kääntyä esittelijän, herra Hermanin, puoleen ja kysyä, mitä hän tästä ajattelee.

Herman
Arvoisa rouva puhemies, herra Herman ei ajattele siitä yhtään mitään!

Puhemies.
Sanokaamme siinä tapauksessa, että hän luottaa parlamenttimme viisauteen.

Berthu
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin todellakin kannattaa pyyntöä merkitä Hermanin mietintö uudelleen esityslistalle, sillä tämä mietintö toi hyvin ansiokkaasti esiin yhden vakavan ja kiireellisen ongelman, nimittäin talous- ja rahaliiton demokraattista valvontaa koskevien menettelyjen heikkouteen tai jopa olemattomuuteen liittyvän ongelman laajassa mielessä eikä ainoastaan Euroopan keskuspankin osalta, jota käsitellään myös Randzio-Plathin mietinnössä.
Hermanin mietintöön sisältyi etenkin kollegamme Gallagherin tekemät erinomaiset tarkistukset, jotka hyväksyi institutionaalisten asioiden valiokunta, joka pitää sietämättömänä sitä, että demokraattinen valvonta voi karata kansallisilta parlamenteilta ilman, että se korvataan vastaavan arvoisella valvonnalla Euroopan tasolla.
No, emme luonnollisestikaan tekisi tästä samoja päätelmiä kuin herra Herman, koska olemme osaltamme sitä mieltä, ettei ole mahdollista järjestää tätä eurooppalaista valvontaa eurooppalaisen valtion puuttuessa. Tällä mietinnöllä oli, totean vielä kerran, se ansio, että siinä tuotiin esille hyvin kiireellinen ongelma, parlamentin istuntoa koskevan "ennakkokatsauksen" sanamuotoa käyttäen, katsauksen, joka on Euroopan parlamentin virallinen asiakirja.

Martens
Arvoisa rouva puhemies, puhemieskonferenssissa oltiin laajasti yksimielisiä siitä, että tämän istuntojakson aikana käsiteltäisiin Randzio-Plathin mietintöä, joka koskee demokraattista vastuuta EMUn kolmannessa vaiheessa. Tarkoitan sitä, että tästä asiasta vallitsee myös parlamentissa hyvin laaja yksimielisyys. Herra Hermanin mietintöä, joka koskee seurauksia toimielinten toiminnassa, pitäisi mielestämme käsitellä vasta, kun historiallisen päätöksen tekemisen jälkeen 2. toukokuuta. Ei ole missään tapauksessa kysymys siitä, että parlamentti olisi luopumassa keskustelusta, jota käydään EMUn kolmannen vaiheen demokraattisen vastuun periaatteista. Niitä keskustelujahan käydään tällä viikolla. Mielestämme on parempi, että herra Hermanin mietintöä, joka koskee institutionaalisia vaikutuksia, käsitellään sen jälkeen, kun Eurooppa-neuvosto on tehnyt päätöksensä 2. toukokuuta. Sen perusteella, mitä olen puheenvuoroista kuullut, näyttää selvältä, että Kansakuntien Eurooppa -ryhmä haluaa pitää asiasta nyt etukäteen meteliä. Se on mielestäni yksi argumentti sen puolesta, että Hermanin mietintöä ei pitäisi käsitellä tämän istuntokauden aikana vaan 2. toukokuuta tehtävien päätösten jälkeen. Tämä on puhemieskonferenssille esittämämme syy siihen, miksi Hermanin mietintöä pitäisi mielestämme käsitellä vasta toukokuussa.

Green
Arvoisa rouva puhemies, viime viikolla saimme myöhäisen pyynnön Hermanin mietinnön poistamisesta esityslistalta ja saimme myöhäisen pyynnön sen merkitsemisestä uudelleen esityslistalle. Ryhmäni on agnostinen tässä asiassa. Meillä ei ole syytä pitää sitä esityslistalla tai olla pitämättä. Viime viikolla Euroopan kansanpuolueen ryhmä vaati voimakkaasti sen poistamista esityslistalta. Meidän mielestämme olennaista kysymystä käsitellään Randzio-Plathin mietinnössä. Toistan kuitenkin, että ryhmäni on agnostinen tässä asiassa ja pidämme vapaan äänestyksen asiasta.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.)

Puhemies
Minulla on myös PPE-ryhmän pyyntö, että torstain esityslistalle merkitään viimeiseksi kohdaksi komissiolle osoitettu suullinen kysymys verovapaan myynnin lakkauttamisen sosiaalisista ja alueellisista seurauksista. Kyseessä on asiakirja 0073/98.

Böge
Arvoisa rouva puhemies, Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta haluan selventää, että tämän suullisen kysymyksen tarkoituksena ei ole avata uudelleen koko verovapaata myyntiä koskevaa asiakirjaa. Haluaisimme kuitenkin huomauttaa, että on olemassa reuna-alueita, joilla verovapaan myynnin lakkauttamisella on huomattava vaikutus alueen työllisyyteen, ja että näiltä alueilta saattaa samoin loppua tulevaisuuden rakennerahastojen tuki. Tästä syystä haluamme tämän suullisen kysymyksen avulla pitää huolen siitä, että reuna-alueiden verovapaan myynnin lakkauttamisen taloudellisista ja sosiaalisista seurauksista keskustellaan, ja että samalla komissiota kehotetaan laatimaan asiaa koskeva tutkimus, joka sen olisi pitänyt laatia jo kauan aikaa sitten.
Haluan myös selventää, että emme halua tällä syrjäyttää Garoscin mietintöä. Garoscin mietinnöstä, joka on esityslistalla toukotai kesäkuussa, voidaan keskustella paljon paremmin, jos saamme komissiolta puolueettomia tietoja, mitä olemme vaatineet komissiolta jo iät ja ajat.

Piecyk
Arvoisa rouva puhemies, olen kollega Bögen kanssa samaa mieltä. Tarvitsemme viimeinkin tietoja, jotta voimme käydä järkevää keskustelua ja jotta meidän ei tässä kysymyksessä tarvitsisi turvautua ainoastaan järjestöjen antamiin tietoihin. Sen vuoksi me tarvitsemme järkevää keskustelua ja tutkimusta sosiaalisista seurauksista; kyllä parlamentin pitäisi tämä hyväksyä. Muutoin uskon, että sen tilanteen ansioita, joka vallitsee vuonna 1999, ei tuoda esiin.

Simpson
Arvoisa rouva puhemies, virka tuo vastuuta! Pyydän, että parlamentti toimii Euroopan kansanpuolueen ryhmän pyynnön vastaisesti tässä vaiheessa. Haluan tehdä selväksi, että ryhmäni ei vastusta verovapaan myynnin lakkauttamisen sosiaalisten seurausten tutkimista. Itse asiassa puollamme vahvasti sellaisen tutkimuksen käynnistämistä, mutta tämä ei ole mielestäni oikea ajankohta. Lisäksi suullisessa kysymyksessä on virhe, nimittäin se, että tutkimuksen pitäisi olla valmis tämän vuoden kesäkuuhun mennessä. Se olisi mahdotonta.
Ehdottaisin, että palaamme kukin omiin ryhmiimme ja palaamme asiaan myöhemmin, kun meillä on yksimielinen kanta asiasta. Sitten voimme edistyä tässä ideassa, joka koskee tutkimusta sosiaalisista seurauksista ja jota kaikki luullakseni kannattavat, sen sijaan että ryhdymme päätä pahkaa mahdottomaan tehtävään.

Wijsenbeek
Arvoisa rouva puhemies, meillä on täällä parlamentissa sellainen hyvä käytäntö, että silloin kun mietintöä valmistellaan, mitään kysymyksiä ei esitetä. Garoscin mietintöä ollaan tällä hetkellä vielä valmistelemassa. Rouva puhemies, me emme voi samaan aikaan valmistella valiokunnassa mietintöä ja ottaa samaa asiaa käsiteltäväksi täysistunnossa. Se olisi vastoin kaikkia tapoja ja käytäntöjä, kuten parlamentin työjärjestyksessäkin mainitaan.

Puhemies
Kiitos, herra Wijsenbeek, puheenvuoronne oli menettelyä koskevan esityksen rajamailla.

Garosci
Arvoisa rouva puhemies, pyydän puheenvuoroa vain tukeakseni kollegojeni Simpsonin ja Wijsenbeekin aikomuksia, joihin luonnollisesti yhdyn. Voin lisäksi rauhoitella tutkimusta vaativaa osapuolta, koska olen itse sisällyttänyt mietintööni vaatimuksen perusteellisesta tutkimuksesta. En ymmärrä sen vuoksi ollenkaan, miksi meidän pitäisi kiirehtiä tavanomaista käytäntöä, jota parlamentin on noudatettava.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)

Dell'Alba
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin vain ilmoittaa italiankielisessä versiossa olevasta virheestä: kaikella ystävyydellä ja kunnioituksella kollega Crowleya kohtaan haluaisin kuitenkin tarkentaa, että toinen mietintö, joka koskee 141 artiklan muutoksia, on minun eikä kollega Crowleyn. Luulen, että tämä pieni painovirhe koskee tosin vain italiankielistä versiota.

Puhemies
Korjaamme kaikkiin kieliversioihin, että te olette mietinnön laatija.
(Käsittelyjärjestys vahvistettiin.)

Lindholm
Arvoisa rouva puhemies, pyysin puheenvuoroa, koska tarkoituksenamme oli puhua torstain ohjelmasta. Torstaina keskustelemme ja myös äänestämme asiasta, jota luulen meistä jokaisen pitävän erittäin tärkeänä, toisin sanoen vapaasta liikkuvuudesta unionin sisällä. Kyseessä on Schaffnerin mietintö, jossa käsitellään korkean tason työryhmän selontekoa henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta. Haluan korostaa, että tämä on mielestäni erittäin tärkeää, ja toivon, että kaikki muutkin ovat sitä mieltä.
Ongelmana on vain se, että saatujen tietojen mukaan selonteko, jota mietinnössä käsitellään, on saatavilla vain ranskaksi. Haluan todella lukea selonteon ja toivon, että monet muutkin haluavat lukea sen, mutta se on mahdotonta. Mielestäni meidän on tiedettävä, mitä mieltä olemme asiasta ja mistä äänestämme näin tärkeässä kysymyksessä. En usko, että nykyisessä tilanteessa voimme äänestää Schaffnerin mietinnöstä, mikäli emme saa asiakirjoja kaikilla kielillä. Nyt niitä on saatavilla vain ranskaksi.

Puhemies
Rouva Lindholm, aivan ensiksi olen pahoillani siitä, etten nähnyt teitä äsken. En muuten ollut nähnyt herra Evansiakaan, pyydän anteeksi.
Tästä huolimatta puheenvuoronne on hyvin arvokas vielä tässäkin vaiheessa, koska jos käy ilmi, että Schaffnerin mietintö ei ole saatavilla kaikilla kielillä, emme voi hyväksyä sitä. Tarkistamme asian.

Lindholm
Arvoisa rouva puhemies, tämä ei koske Schaffnerin mietintöä. Tietääkseni mietintö on olemassa kaikilla kielillä, mutta mietinnön käsittelemä korkean tason työryhmän selonteko, josta parlamentti antaa lausunnon, on saatavilla vain ranskankielisenä. Se on ongelma.

Puhemies
Ymmärrän paremmin, missä ongelma on, koska minun on myönnettävä, että olin tyrmistynyt sellaisesta ajatuksesta, että jonkin kollegan mietintö on olemassa ainoastaan yhdellä kielellä. Ymmärrän täysin.
Tutkimme tilanteen ja teemme niin, että tämän mietinnön pohjana oleva selonteko on saatavilla muillakin kielillä.

Matkailu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Aparicio Sánchezin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A4-0071/98) matkailualan turvallisuuden, kuluttajien oikeuksien ja kaupallisten sääntöjen parantamisesta.

Aparicio Sánchez
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komissaari, tässä mietinnössä, joka esitellään parlamentin aloitteesta, pyydetään muilta toimielimiltä, pääasiallisesti komissiolta, että ne täyttäisivät yhtenäismarkkinoillamme olevan tyhjiön - sekä kuluttajansuojan että matkailupolitiikan osalta - jonka muodostaa matkailijan sekä hänen kuluttajan oikeuksiensa suojelua koskeva säännöstö, jonka on oltava nykyistä selkeämpi, kehittyneempi ja tunnetumpi.
Sanon jo ennalta, että ne, jotka ovat kateellisia toissijaisuusperiaattesta ja jotka pelkäävät aina, että kansalliset politiikat " yhteisöllistetään" , voivat rauhoittua, koska olemme huolehtineet tarkasti siitä, sekä minä että liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäsenet, että meidän pyyntömme eivät uhkaa minkään maan kansallista toimivaltaa. Vastaavasti on mahdollista, että muut haluaisivat meidän pyytävän vastaanottorakenteita koskevien määräysten yhdenmukaistamista. Onko esimerkiksi mahdollista - kuten tällä hetkellä tapahtuu - että hotellien sisään- ja uloskirjoittautumisajat vaihtelevat Euroopan unionin sisällä jäsenvaltiosta riippuen? Toistan kuitenkin, että olemme luopuneet monesta pyynnöstä kunnioittaaksemme ehdottomasti toissijaisuusperiaatetta.
Miksi sanoin, että tällä alalla on tyhjiö? Kuluttajansuojan näkökulmasta on vaikea selittää sitä, että vaikka elintarvikkeiden, lääkkeiden tai auton, ynnä muun ostajien suojelemiseksi onkin olemassa monenlaisia toimia, matkailijoiden suojeluun suunnattuja toimia on sitä vastoin vähän, ja niistäkään suurin osa ei ole velvoittavia. Matkailijat on kansainvälisten kuluttajien prototyyppejä ja lisäksi he ovat kuluttajia, jotka ovat kaikkein haavoittuvaisimpia ja alttiimpia kaupallisille riskeille, sillä todennäköisesti he eivät tunne matkansa kohdemaan lakeja, kieltä, eivätkä kuluttajajärjestöjä.
No niin, matkailijan suojelua kuluttajana ei edes mainita ajanjaksolle 1996-1998 annetuissa kuluttajien suojelupolitiikan ensisijaisissa tavoitteissa eikä komission työohjelmassa vuodelle 1998. Siitä huolimatta on myönnettävä - ja näin myönnetään myös mietinnössä - että komissio on kehittänyt toimia matkailijan suojelemiseksi. On sanottu, että Euroopan unionin ongelmana tällä alalla ei ole lainsäädännön puute vaan tiedotuksen puute, ja tämä - tiedotuksen parantaminen - on otettu huomioon muutamassa mietinnössä esitetyssä pyynnössä.
Mietinnön tavoitteena ei ole kuitenkaan ainoastaan ostajan suojeleminen, vaan myös Euroopan matkailun edistäminen. Meidän mielestämme kaikki se mikä parantaa lomanvieton tai yleensä matkailun turvallisuutta, merkitsee matkailutarjonnan laadun paranemista, mikä tekee Euroopan unionista kolmansien maiden ostajille kilpailukykyisemmän matkailukohteen.
On sanottava, että nykyisin Euroopan unionissa tapahtuvan matkailun turvallisuusaste on korkea, mutta lähivuosina odotettavissa oleva suunnaton kasvu saattaa merkitä virheiden ja onnettomuuksien lisääntymistä liikenteessä. Tämä istunto alkoi muuten osuvasti odottamattomalla lennon peruutuksella. Joten kaikki mitä yhteisön tasolla tehdään matkailijan turvallisuuden parantamiseksi, tekee meistä lähivuosina kilpailukykyisempiä, ja sen vuoksi olemme varmoja, että dynaamisimmat alan yritykset näkevät Euroopan unionin matkailun laatua parantavan tekijän kaikessa mitä me teemme.
Toinen tärkeä matkailukohteen valintaan vaikuttava tekijä, eli hinnat, on menettämässä yhä enemmän sijaa toiselle tekijälle eli loman turvallisuudelle. Sen vuoksi olemme esittäneet monia pyyntöjä, jotka liittyvät lentoliikenteen ja hotellien paikkojen ylivaraukseen, matkatoimistojen yhdenmukaisiin vaatimuksiin, lentolippuihin, lähtö- ja tuloaikoihin sekä yhteisön sovitteluratkaisuihin matkailijan ristiriitatilanteessa, ja niin edelleen... Sanotaan, että matkailulla on suurempi merkitys 15 jäsenvaltion Euroopalle kuin mitä hiilellä ja teräksellä oli seitsemän jäsenvaltion Euroopalle. Siitä huolimatta neuvosto osoittaa olevansa haluton kehittämään matkailupolitiikkaa. Odottakaamme parempia aikoja, mutta sillä välin, kaikkeen edellä mainittuun viitaten, matkailijoiden suojelu kuluttajina ei voi odottaa.

García-Margallo y Marfil
Arvoisa rouva puhemies, ensinnäkin haluaisin sanoa, että yleisesti ottaen herra Aparicion mietintö liikuttelee jo pitkän aikaa seisauksissa olleita vesiä. Koska haluan kuitenkin ehdottaa ratkaisuja enkä ainoastaan ylistää, totean, että vaikka tämän mietinnön lähtökohdat ovatkin tarkkoja ja selkeitä, sen johtopäätökset eivät ehkä osoita kovin paljon rohkeutta.
Ensimmäiseksi, kun esittelijä alkaa puhua matkailusta, hän korostaa matkailun yhteiskunnallista ja taloudellista merkitystä, ja siihen hänen analyysinsä päättyy. Seuraavaksi hän tuo julki, että yhteisön toimielinten työskentely tällä alalla on ollut vähäistä, mutta johtopäätöksistä puuttuu rohkeutta kysyä, haluammeko Euroopan unionin olevan kilpailukykyinen matkailualalla vai emme. En puhu nyt siitä, miten ja milloin, vaan periaatteesta: haluammeko periaatteen, jonka mukaan Euroopan unionin on puututtava asiaan.
Toiseksi esittelijä toteaa perustellusti, että matkailun suojelu kuuluu olennaisesti tällaiseen politiikkaan, jos haluamme lisäksi kilpailla laadussa ja turvallisuudessa muualle suuntautuvan matkailun kanssa; jatkossa hän toteaa vähäisempänä lähtökohtana, että ajanjakson 1996-1998 kuluttajansuojapolitiikassa ei mainita matkailun osalta puolta sanaa, vaikka suojelu onkin kenties heikoin kohta siinä oikeussuhteessa, jonka piiriin matkailuilmiö kuuluu.
Johtopäätöksenä meidän pitäisi kysyä itseltämme, haluammeko me vai emme laatia matkailijan suojelusta täsmällisen, konkreettisen ja pakollisen yleiskatsauksen; haluammeko vai emme selkeää tiedotuspolitiikkaa; käyttäytymissäännöt, jotka velvoittavat kaikkia matkailupolitiikan toimijoita; tiedonannon matkailijoita varten palvelujen välittäjistä tai tarjoajista.
Mitä tulee verotukseen - lisätäkseni jotain, mitä ei tuoda mietinnössä esille - ulkomaalaisille tarjottuja - viittaan unionin ulkopuolelta tuleviin - palveluja ei mietinnössä pyydetä pitämään veronpalautukseen oikeuttavina vientipalveluina. Rouva puhemies, mitään ei sanota myöskään siitä, mistä olemme aiemmin keskustelleet: jos verovapaan myynnin lopettaminen liittyi arvonlisäveron muuttamiseen siten, että määrämaassa perittävän veron sijaan vero peritään alkuperämaassa, ja tätä on lykätty hamaan tulevaisuuteen, miksi aikaistamme verovapaan myynnin poistamista, vaikka sen perusteena oleva ilmiö ei ole vielä toteutunut?

Harrison
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin onnitella esittelijä herra Aparicio Sánchezia hyvin laaditusta mietinnöstä matkailijoiden suojelemisesta. Siinä perustellaan tärkeä seikka, nimittäin se, että matkailu on Euroopan yhtenäismarkkinoiden ala, joskaan ministerineuvosto ei ole sitä tunnustanut. Ilman ennakkoluuloja toissijaisuusperiaatetta kohtaan, joskus on tarpeen toimia koko unionin kattavalta pohjalta, kun jäsenvaltiotasolla tehdyt toimet eivät riitä matkailijoiden turvallisuuden takaamiseksi. Esimerkiksi yhdessä mietintöön ehdottamassani tarkistuksessa, jonka valiokunta hyväksyi, tunnustan, että talous- ja rahaliitto saattaa aiheuttaa vaaran matkailijoille. Voisin kertoa teille EMUn suomista laajoista mahdollisuuksista, mutta meidän pitäisi tunnustaa muutamia sen aiheuttamista ongelmista: petokset, joita tehdään esimerkiksi iäkkäämmille kansalaisille, joille eurot eivät ole tuttuja, kun ne otetaan käyttöön. Lisäksi komission pitäisi koota yhteen yrittäjät, joilla on houkutus huijata matkailijoita ja kuluttajia pyöristelemällä euron vaihtokurssia epäreilusti ylöspäin.
Pahoittelen sitä, että tekemääni lisätarkistusta ei hyväksytty. Se koskee yksin matkustavia, jotka ovat usein naisia. Heitä asia koskee kahdella erityisellä tavalla. Ensinnäkin heidän täytyy usein maksaa korkeampia maksuja huoneista kuin niiden matkailijoiden, jotka matkustavat kaksin. Toiseksi heidän henkilökohtainen turvallisuutensa on joskus kyseenalaista. Joissakin valistuneissa hotelleissa huoneet esimerkiksi sijoitetaan lähelle hissejä, jotta yksinäisten naisten ei tarvitse kulkea pitkin vieraita käytäviä, joilla joku saattaa lähestyä heitä epätoivotuissa aikeissa - se on hyvin viisas ajatus, jota meidän pitäisi ehkä jäljitellä muuallakin.
Tuen myös esittelijän erinomaista ajatusta siitä, että koko Euroopassa olisi käytössä yksi ja sama hätänumero - 112. Siitä olisi todellista etua. Hän mainitsi myös toisen ongelman eli hotellihuoneiden ja lentokonepaikkojen ylivarauksen, joka on korostunut tänään parlamentin jäsenten Strasbourgiin matkustamiseen liittyvien ongelmien myötä. Me tarvitsemme punnitun lähestymistavan tähän ongelmaan, joka koskettaa 0, 04 %: a matkailijoista. Asiakkaiden saapumattajättämiset ja viime hetken peruutukset, joista on haittaa hotelleille ja lentoyhtiöille, pitäisi myös ottaa huomioon tätä asiaa harkittaessa.
Lasten turvallisuudelle pitäisi tehdä jotain, esimerkiksi ottaa käyttöön tarpeelliset korkeat turvallisuus- ja suojelustandardit uimaaltailla, jotta voisimme välttää lasten järkyttävät hukkumistapaukset, jotka liian usein luovat synkän varjon perheen loman ylle.
Omassa vaalipiirissäni on viisivuotias lapsi, joka sai vakavia haavoja ollessaan lomalla hänelle vieraassa Euroopan unionin maassa. Hän liukastui tiilien päälle levitetyllä matolla ja rysähti läpi terassin ovesta, jossa ei ollut vahvistettua lasia.
(Puhemies kehotti puhujaa päättämään puheenvuoron. ) Rouva puhemies, sallitte edellisen puhujan käyttää ylimääräiset 47 sekuntia. Minulle on annettu kolme minuuttia. Haluaisin lopettaa puheenvuoron.

Puhemies
Herra Harrison, selitän teille. Olen hyvin harmistunut, koska teillä oli ainoastaan kaksi minuuttia. Koska uskoitte vilpittömästi, että teillä oli kolme minuuttia, annoin teille kolme minuuttia, koska on hyvin vaikeaa lyhentää kolmen minuutin mittaiseksi valmisteltu teksti kestämään kaksi minuuttia. Jos sitä vastoin ylitätte nämä kolme minuuttia, aiheutatte minulle ongelman.
Tarkistimme siis asian ja valitettavasti ryhmänne oli antanut teille ainoastaan kaksi minuuttia. Pyydän teitä esittämään loppulauseenne.

Harrison
Arvoisa rouva puhemies, Euroopan kansalaisilla on oikeus asianmukaiseen turvallisuuteen, kun he liikkuvat omissa asioissaan matkailijoina. Tätä meidän pitäisi puolustaa. Onnittelen esittelijää hänen hienosta mietinnöstään, joka auttaa tuon tavoitteen saavuttamisessa.

Koch
Arvoisa rouva puhemies, hyvät naiset ja herrat, matkailutoiminta on taloustoimintaa. Taloudellisen ulottuvuuden lisäksi meidän ei silti koskaan pitäisi laiminlyödä inhimillistä ulottuvuutta eli kansalaisten tarpeita ja toivomuksia. Kun puhumme tässä yhteydessä kuluttajien oikeuksista, meidän ei tulisi unohtaa mainita sitä, että oikeuksiin liittyy aina myös velvollisuuksia. Tätä näkökohtaa ei otettu huomioon päätöslauselmaesityksessä. Tämän lisäksi haluaisin esittää toissijaisuusperiaatteen kunnioittamisen osalta epäilyni yhdestä jos toisestakin kohdasta.
Ehdotuksien moninaisuudesta tulee tunne, että matkailu olisi nykyään jotain epävarmaa, etteivät jäsenvaltiot sen enempää kuin EU: kaan olisi tehneet mitään oleellista, ratkaisevaa. Tämä ei kuitenkaan pidä paikkaansa.
Näennäisesti paras on myös meille kuluttajina hyvän vihollinen. Siinä määrin havaitsen huomattavaa yhdenmukaisuutta kulutustavaroiden takuuta koskevan direktiiviehdotuksen ohella. Kummassakin tapauksessa meidän tulee varoa järkyttämästä tasapainoa yhdenvertaistamispyrkimysten, oikeudenmukaisuuden ja vapauden välillä ja täten kuluttajien ja yritysten oikeutettujen intressien, oikeuksien ja velvollisuuksien välillä.
Turvautuminen kiistattomasti myönteisinä miellettyihin käsitteisiin kuten ympäristönsuojeluun, kuluttajien oikeuksiin ja ihmisoikeuksiin sekä näiden käsitteiden ylipainottamiseen ei saa johtaa sokeaan ylisääntelyyn ja siten oma-aloitteellisuuden estämiseen matkailualalla ja pienten ja keskisuurten yritysten itsenäisyyden vaarantumiseen!
Suuremman kilpailun ja paremman laadun strategista tavoitetta ei voida tavoittaa toteuttamalla käytännössä keinotekoisesti lietsottua täyskasko-ajattelutapaa, vaan se voidaan tavoittaa ainoastaan avainsanan 'kumppanuus' avulla.
Osoittakaamme jäsenvaltioille, että Euroopan tasolla matkailualan osaaminen ei merkitse lisääntyvää byrokratian määrää, vaan että se päinvastoin edistää hajauttamista ja byrokratian purkamista.

Santini
Arvoisa rouva puhemies, on todella huolestuttavaa, että keskustelemme matkailusta, vaikka tältä alalta puuttuu täysin Euroopan unionin lainsäädäntö: eikä pelkästään lainsäädäntö, vaan huomio, lainsäädännölliset ja rahoitukselliset toimet: on vähän kuin heiluttaisimme piiskaa huomaamatta, että edessä ei ole hevosta. Myös esittelijälle on sattunut anteeksiannettava, mutta merkittävä lapsus päätöslauselmaesityksen toisessa kohdassa, jossa hän " pahoittelee, että komissiolla ei ole toimintaohjelmaa matkailun edistämiseksi" . Tosiasiassa ohjelma nimeltä Philoxenia oli olemassa: se syntyi ja kuoli, sitten se keskeytettiin tai ennemminkin tapettiin; emme edes huomanneet sen olemassaoloa. Sitten se elvytettiin, ja komissaari jopa vahvisti hieman sen rahoitusta, mutta vaikuttaa siltä, että se on kadonnut toistamiseen.
Sen sijaan on oikein painottaa matkailun merkitystä todellisena taloudellisena toimintana ja turistin merkitystä samanlaisena kuluttajana kuin kaikki muut kuluttajat. On sanottava, että vuosien 1995 ja 1996 välisenä aikana myös parlamentti lisäsi lupaavasti aloitteita ja toimia. Sitten kaikki hävitettiin tai tapettiin yhdellä sanalla - toissijaisuus - jota on selvästi tulkittu ja käytetty väärin. Toissijaisuutta peräänkuulutetaan sanomalla, että matkailun edistämistä Euroopassa ei voida toteuttaa yhdenmukaisesti: tietyissä tapauksissa se käy, mutta joissakin tapauksissa ei. Ajatelkaa, että vuoden 1996 3 %: n jälkeen Eurooppa on menettänyt suhteessa Yhdysvaltoihin ja Japaniin toiset 5 % vuonna 1997. Tämä tarkoittaa sitä, että asiakkaamme ovat siirtyneet tiskin toiselle puolelle. Yhdysvallat ja Japani antavat meille opetuksen ja kaappaavat toimialan, joka on - kuten täällä on korostettu - äärimmäisen arvokas.
Myös minä olen samaa mieltä: ainoastaan yhteinen toiminta auttaa meitä kirimään kiinni menetetyn ajan. Monille alueille matkailu ei ole harrastus eikä täydentävä toiminto, vaan elintärkeä toiminto.

Wijsenbeek
Arvoisa rouva puhemies, meiltä puuttuu Rooman sopimuksesta erillinen matkailua käsittelevä artikla. Meille ei ole niin tärkeää, että olisi olemassa eurooppalainen matkailupolitiikka, vaan me haluaisimme, että matkailupolitiikka voisi olla yhtenäisempää. Matkailusta puhutaan nyt kuluttajansuojan, liikenteen ja muiden politiikkojen yhteydessä, ja ongelmana on se, että turismi on ollut PO XXIII: ssa hieman lapsipuolen asemassa, millä puolestaan on ollut kaikenlaisia muita seurauksia.
Olisi hyvä, jos Euroopan unionissa voitaisiin noudattaa yhtenäistä politiikkaa matkailun alalla. Tämä tarkoittaa myös, että meidän täytyy aloittaa yhdenmukaistaminen, koska kysymys on kuluttajan suojelusta, jotta kuluttaja voisi ja saisi tietää, mitä eri jäsenvaltioissa on odotettavissa. Tämä lisäisi matkailijan turvallisuutta, jota mielestäni tulisi edistää.
Herra Harrisonin esittämät valitukset EMUsta ja sen mukanaan tuomasta eurosta ovat luonnollisesti täysin perusteettomia. IsoBritannia ei ole ottamassa euroa käyttöön, mutta jos euro on olemassa, matkailijoiden suojelu on kaksinkertaista, koska silloin heille tarjotaan myös muissa jäsenvaltioissa palveluja sillä valuutalla, johon he ovat kotonaan tottuneet. Tämä tarkoittaa sitä, että he voivat vertailla hintoja todella hyvin.
Toivon, että komissio ottaa mietinnön hyvin vastaan ja voi tulevaisuudessa aloittaa PO XXIII: ssa yhtenäisen ja hyvän matkailupolitiikan puhtaalta pöydältä.

Theonas
Arvoisa puhemies, aivan ensiksi haluaisin onnitella esittelijää sekä myös liikenne- ja matkailuvaliokuntaa aloitteesta ottaa matkailuala Euroopan parlamentin käsittelyyn vastoin neuvoston noudattamaa taktiikkaa, neuvoston, joka suuresti aliarvioi tätä tärkeää alaa ja joka ei ole katsonut aiheelliseksi laatia minkäänlaista toimintasuunnitelmaa ja joka on käytännössä hylännyt Philoxenia-ohjelman.
Herra puhemies, kuluttajien oikeusturvan tuloksellinen suojelu matkailualalla läpäisee tarpeen muuttaa Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden matkailupolitiikan suuntaa ja torjua alan nykyistä monopolisointia, jossa muutama suuri matkanjärjestäjä hallitsee markkinoita ja ohjaa matkailua sinne, mistä saa suurimman voiton kiristämällä pieniä ja keskisuuria yrityksiä ja hallitsemalla matkailun perusrakenteita.
Loppukäyttäjät ovat harvoin tietoisia oikeuksistaan, ja varsinkin epätarkat mainoslehtiset ja pakettimatkojen ehdot antavat usein harhaanjohtavaa tietoa tarjottavista palveluista.
Tämä tilanne ei ole hyväksyttävissä ja se vahingoittaa Euroopan unionin sisällä matkailevia, jotka ovat merkittävä osa kansalaisista, sekä myös itse pk-yrityksiä, jotka kuristuvat suurten matkanjärjestäjien paineen alla, kun suuret matkanjärjestäjät perustavat epävirallisia kartelleja suurten hotelliketjujen, lentoyhtiöiden ja muiden matkailualan palveluyritysten kanssa ja supistavat voitontavoittelun nimissä tarjottavien palveluiden määrää ja varsinkin laatua, millä on kielteisiä seurauksia sekä loppukäyttäjille että alan työntekijöille, jotka työskentelevät usein kurjissa olosuhteissa kaukana työmarkkinoiden säätelystä ja alan työehtosopimuksista.
Suositeltu tarjolla olevien palveluiden ja niiden hintojen läpinäkyvyys on ilman muuta välttämätöntä, samoin kuin kustannusten täysi korvaaminen silloin, kun matkanjärjestäjä osoittautuu epäluotettavaksi tai joutuu vararikkoon. Tätä takuujärjestelmää ei kuitenkaan saa rakentaa matkailijoiden kustannuksella nostamalla kuluttajahintoja ja huonontamalla palveluja, eikä se saa tapahtua suurten matkanjärjestäjien eduksi, jotka saattavat havaita tässäkin takuujärjestelmässä uusia voitonmahdollisuuksia.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, meidän täytyy luonnollisesti suojella matkailijoita ja tarjota heille turvalliset olot, ja heidän täytyy myös saada apua hätätilanteissa. Matkailu on hieman kuitenkin myös seikkailua, ja sen vuoksi matkailijat lähtevät myös Turkkiin, Itä-Eurooppaan, Kaliforniaan ja ties minne maailmassa. Haluaisin tehdä pari huomatusta.
Ensiksi toissijaisuusperiaatteesta. Katsokaamme kohtaa 13 ja 31. Kohdassa 13 pyydämme takuurahaston perustamista eurooppalaisella tasolla. Olemmeko nyt tulleet aivan hulluiksi? Me varaamme matkamme kotikaupungissamme tai -kylässämme, ja jos takuurahastot toimivat kansallisella tasolla, kaikki on hyvin. Kohdassa 31 pyydämme yhdenmukaistamaan korvaukset, joihin fyysisiä vammoja aiheuttaneen rikoksen kohteeksi joutuneilla on oikeus. Tässä ohitetaan toissijaisuusperiaate kaukaa. Yleensä en pidä toissijaisuusperiaatetta niin tärkeänä, mutta tässä ollaan menossa tosiaan liian pitkälle.
Sitten toinen huomautus. Mietinnössä kohdellaan silkkihansikkain erityisesti lentokoneella liikkuvia matkailijoita. En oikein kannata sellaista. Katsokaa kohtaa kahdeksan. Sen mukaan täytyisi korvata kaikki myöhästymiset ja reittimuutokset. Mielestäni näin tapahtuu jo. Matkailijat, joiden matka viivästyy yhden tunnin, saavat lahjaksi 100 guldenia! Kohdassa kymmenen sanotaan, että matkailijoiden lentojen lähtö-ja tuloaikoja pitäisi parantaa. Olen kuullut täällä europarlamentaarikkojen valittavan, että he eivät ole päässeet Strasbourgiin. Jos matkailijoiden lentojen lähtö-ja tuloaikoja parannetaan, meidän täytyy ottaa huomioon, että sitten teidän lähtö-ja tuloaikanne ovat viiden aikaan aamulla.
Lopuksi, minun ei tosiaan tarvitse toistaa sitä, mitä herra Wijsenbeek on jo sanonut eurosta. Kohdan 33 teksti on aivan järjetön, ja olen myös pyytänyt, että joistakin kohdista äänestettäisiin erikseen.

Torres Marques
Arvoisa puhemies, haluan lämpimästi onnitella parlamentin jäsen Aparicio Sánchezia hänen mietinnöstään. Saatte uskoa, ettei tämä ole korulause: kyse on tyhjentävästä ja hyvin laaditusta mietinnöstä, jossa Euroopan kansalaisuuden käsitteen nähdään johtavan oikeuteen harjoittaa turvallista ja laadukasta matkailua sekä unionin alueella että sen ulkopuolella.
Eurooppalaisen matkailun laatuun tuodaan uusi näkökulma: matkailijoille tarjottujen palvelujen on oltava niiden sopimusten mukaisia, joita palveluja tuottavat yritykset ja matkailija kuluttajana ovat keskenään solmineet. Mutta huomio! Vaikkakin tämä on verrattain suuri edistysaskel, joka merkitsee uskottavuuden ja laadun kasvua, se myös velvoittaa Euroopan matkailuyrittäjiä ja valtiollisia viranomaisia ottamaan uudenlaista vastuuta.
Mietinnössä esitetään niin suuri määrä erilaisia ehdotuksia, että se on jo nyt johtanut kahteen aloitteeseen, joilla toivon tulevaisuudessa olevan huomattavia vaikutuksia.
Ensinnäkin siinä tuodaan esiin se, että matkailuteollisuutta koskevan oikeusperustan puuttuminen perustamissopimuksesta (ja sen tarkistuksesta, Amsterdamin sopimuksesta) tekee mahdottomaksi tai ainakin erittäin vaikeaksi toteuttaa minkäänlaista matkailun edistämiseen ja sen kilpailukyvyn lisäämiseen tähtäävää ohjelmaa. Sen sijaan matkailijaa itseään suojellaan ja tuetaan entistä tehokkaammin kuluttajansuojelupolitiikan avulla.
Kuten mietinnössä todetaan, on siis vain tutkittava, noudatetaanko olemassa olevaa lainsäädäntöä asianmukaisesti; lisäksi tuo lainsäädäntö on ajanmukaistettava ja sitä on syvennettävä. Vastuussa tästä tilanteesta ovat suuressa määrin alan järjestöt, sillä toisin kuin Euroopan parlamentti, ne pyrkivät aikoinaan vaikuttamaan kansallisiin hallituksiin siten, ettei matkailuteollisuutta sisällytettäisi unionin perustamissopimusten tarkistukseen.
Toinen varsin kiintoisa tämän mietinnön näkökohdista on se, että sen tultua hyväksytyksi liikenne- ja matkailuvaliokunnassa juuri alan järjestöt pyysivät minua matkailua käsittelevän työryhmän puheenjohtajana järjestämään Aparicio Sánchezin kanssa yhteiskeskustelun tästä aiheesta ensi huhtikuun 2. päivänä. Kutsunkin tilaisuuteen jo tässä vaiheessa sekä mainitun valiokunnan että ne parlamentin jäsenet, jotka tahtovat syventää täällä käytävää keskustelua, ja onnittelen Aparicio Sánchezia tästä tilaisuudesta, joka on odotettavissa hänen mietintönsä ansiosta.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, matkailulla on Itävallassa pitkät perinteet, ja monilla alueilla se on muodostunut alueiden taloudelliseksi perustaksi. Tästä syystä olen iloinen siitä, että myös Euroopan parlamentti osoittaa kasvavaa kiinnostusta tätä asiaa kohtaan. Kun puhun matkailun huomattavasta vaikutuksesta Itävallan talouteen, haluaisin samassa yhteydessä viitata myös sen merkitykseen maaseutualueella. Maaseutualueen ympärillä on enemmän kuin vain maatalous; siihen kuuluvat myös teollisuusyritykset, jakelutoiminta, palveluyritykset sekä ennen kaikkea matkailu. Tuloksena ovat lisääntyneet ansiomahdollisuudet, infrastruktuurin parantuminen, ja näiden maaseutualueiden väestönkato saadaan ehkäistyä.
Heikommin kehittyneet alueet matkailu saattaa saada nousuun. Mutta myös rajat ylittävät alueet voivat hyötyä matkailusta. Itävallassa on jo kauan pyritty juurruttamaan ajatusten uudelleenmuokkausta etenkin ympäristötietoisuuden ja ympäristön huomioonottamisen alueilla. Mielestäni luonnonvarojen säästäminen on olennaista. Lopuksi haluaisin kiinnittää huomiota ihan siihen, että meidän tulisi yhdessä kamppailla seksiturismia vastaan.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, tämä on toinen peräkkäinen täysistunto, jossa matkailulla on merkittävä osuus. Edellisessä käsiteltiin matkailua ja euroa tai päinvastoin, tässä taas matkailijoiden suojelua kuluttajina kollega Aparicio Sánchezin kiintoisan mietinnön pohjalta. Onnittelen kollegaa hänen laatimastaan mietinnöstä.
Mielestäni on tärkeää ennen kaikkea korostaa, että tuo suojelu edellyttää matkailijoiden ja matkatoimistojen, matkanvälittäjien sekä liikennöitsijöiden välisten sopimusten tuntemista ja noudattamista. Tässä suhteessa esiintyy kestämättömiä - ja vältettävissä olevia - tilanteita, kuten esimerkiksi ne, joka liittyvät avoimen tiedonsaannin tarpeeseen hinnoista, voimassaolosta, muutoksista, matkatavaroiden sallitusta painosta ja niin edelleen. Lentoliikenteessä sellaiset tilanteet liittyvät myös kysymykseen toisten lentoyhtiöiden koneiden käyttämisestä: tässä liikennemuodossa, jossa turvallisuusongelmat ovat varsin arkaluonteisia, senkaltaisiin muutoksiin on kiinnitettävä erityistä huomiota, kuten toin esiin lentokuljetuksia ja yhtiöiden välisiä sopimuksia koskevassa lausunnossani. Myös paikkojen ylivaraamisen käytäntö vaatii, kuten esittelijä toteaa, toimenpiteitä kuljetusalan lisäksi myös hotellialalla.
Haluaisin tässä lyhyessä puheenvuorossani tuoda esiin vielä kaksi näkökohtaa, jotka esittelijäkin mainitsee ja joita pidän keskeisinä: ensinnäkin maaseutumatkailu ansaitsee huomiota etenkin siksi, että sillä voi olla erittäin myönteisiä vaikutuksia reuna- alueille ja kaikkein syrjäisimmille alueille. Mielestäni on erittäin tärkeää kiinnittää huomiota kulttuuritietouteen, joka kuuluu olennaisena osana tähän matkailun lajiin. Toinen näkökohtani liittyy tietynlaiseen matkailuun, joka ajoittain, tiettyinä kausina, aiheuttaa valtaisan väenpaljouden, joka monin verroin ylittää tavanomaisten, luonteeltaan epäsäännöllisempien matkailijavirtojen aiheuttaman tungoksen. Tarkoitan uskonnollista matkailua, jonka vuoksi muutamille tuhansille asukkaille mitoitetun taajaman vuotuinen väestömäärä voi nousta yli viiden miljoonan. Tämä on tilanne Fátimassa, jossa sitä seuraa jatkuvia kaavoitukseen ja perussaneeraukseen liittyviä tarpeita. Tällainen matkailu vaatii aivan erityistä huomiota ja suojelua.
Lopuksi vielä sana, jota ei voida jättää sanomatta tässä tilaisuudessa, jossa keskustellaan aiheesta " matkailijoiden suojelu" : matkailusta on kitkettävä pois eräitä äärimmäisen kielteisiä puolia, joiden takia yhteiskunnan on voitava suojautua tietynlaisilta matkailijoilta. Tarkoitan pedofiliaan liittyvää matkailua, jota ei voi oikeuttaa mikään ja jota ei voida vaieten sietää vain siksi, että se tuo valuuttaa.

Cornelissen
Arvoisa puhemies, kesällä tulee kuluneeksi kaksi vuotta siitä, kun Biescasin leirintäalueella Espanjassa sattui onnettomuus, jossa menehtyi 86 ihmistä ja loukkaantuneita oli paljon. Alliance internationale de tourisme toimitti viime viikolla Euroopan komissiolle raportin, jossa oli mukana suosituksia leirintäalueiden turvallisuuden parantamisesta, niin että kehitettäisiin yhteiset turvallisuusnormit, jotka koskisivat muun muassa leirintäalueiden sijaintipaikkaa ja luokittelua, varoitusjärjestelmiä, hätävalaistusta ja evakuointisuunnitelmia. Haluaisin kysyä, milloin komissio aikoo reagoida asiaan ja tehdä ehdotuksia riittävän turvallisuustason takaamisesta Euroopan leirintäalueilla.
Toiseksi haluaisin kysyä, milloin saamme tietoja hotellien ylivarauksia koskevan tutkimuksen tuloksista. Voiko komissio myös esittää arvionsa ylivarauksia koskevista toimintaohjeista, joista jotkin matkailualan järjestöt ja Euroopan hotelli- ja ravintolaliitto sopivat muutama vuosi sitten?

Vaz Da Silva
Arvoisa puhemies, matkailu on yksi unionin taloudellisesti tärkeimmistä teollisuudenaloista. Vaikka puolustankin eri ammattialojen itsesäätelyä, tiedän, että Euroopan kilpailukykyä tällä alalla ei voida varmistaa erityistapauksissa ilman unionin väliintuloa.
Lähivuosiksi ennustettu räjähdysmäinen kasvu moninkertaistaa ongelmat. Sen tähden unionin on puututtava useisiin asioihin. Sen on arvioitava olemassa olevien direktiivien ja asetusten täytäntöönpanoa. Matkailualan toimet on nivellettävä kuluttajansuojeluun liittyviin toimiin, ja siinä suhteessa on lisättävä PO XXIII: n ja PO XXIV: n välistä yhteistyötä. Sen on taattava matkailijoiden ja matkailualan työntekijöiden mahdollisuus saada viipymättä oikeudellista apua ja luotava menettelytavat yhteisön sisällä syntyvien kiistakysymysten ratkaisemiseksi. Sen on koottava koko olemassa oleva yhteisölainsäädäntö ja tehtävä se laajalti tunnetuksi kaikkien mahdollisten käyttäjien keskuudessa. Sen on tuettava työntekijöiden koulutusta, matkailijan turvallisuuteen liittyvä koulutus mukaan luettuna, ja turvattava työntekijöiden liikkuvuus ja hyvä ammattitaito. Sen on kehitettävä erityinen Euroopan matkailupalkinto kestävän matkailun arvostuksen lisäämiseksi. Sen on ryhdyttävä tutkimaan toimia yhteisön sisäisen matkailun edistämiseksi. Sen on luotava tapoja matkailun kehittämiseksi sekä unionin sisällä että syrjäisimmillä alueilla, esimerkiksi Atlantin saarilla, missä matkailuelinkeinon osuus on jopa 75 % taloudesta.

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, kollegani Christos Papoutsis pahoittelee, että hän ei voi olla täällä vastaamassa tähän mietintöön, sillä hänellä on tärkeitä työvelvoitteita muualla. Hän epäilemättä noudattaa kuitenkin tapojaan ja kirjoittaa esimerkiksi herra Cornelissenille vastauksen niihin kolmeen seikkaan, jotka arvoisa jäsen otti esille puheessaan. Olen kuitenkin tyytyväinen siihen, että minulla on tilaisuus olla tänään herra Papoutsisin sijaisena, sillä liikenteestä vastaavana komissaarina pidän luonnollisesti herra Aparicio Sánchezin mietintöä matkailualan turvallisuuden, kuluttajien oikeuksien ja kaupallisten sääntöjen parantamisesta hyvin mielenkiintoisena ja erittäin tärkeänä unionin kansalaisille.
Kun yli puolet unionin jäsenvaltioiden kansalaisista kävi lomalla viime vuonna - ja tuo luku on kasvamassa - erityishuomio matkailijoiden kuluttajien oikeuksiin on selvästi olennainen asia. Luonnollisesti huoli on laajalle levinnyttä ja oikeutettua, kun lomailijat joutuvat rikollisten hyökkäysten kohteeksi ja kun he joutuvat kokemaan viivytyksiä, kohtuuttomia hankaluuksia ja ahdinkoa, jota matkustamisen keskeytymiset, kaupallinen tehottomuus tai epärehellisyys aiheuttavat. Kaikissa tällaisissa tapauksissa kansalla on oikeus lainturvaan ja tilanteen nopeaan oikaisuun ja siihen, että yritykset ja hallitukset havainnollistavat valmiuttaan täyttää lupauksensa, mikä selvästi parantaa niiden mainetta. Onneksi suuri enemmistö lomailijoista ei tietenkään koe tragedioita tai kohtaa vaikeuksia ja alan ammattilaiset ja viranomaiset pyrkivät jatkuvasti parantamaan palvelujen laatua ja noudattamaan korkeampia standardeja. Kuten herra Sánchezin mietinnöstä käy ilmi, laatu ja kilpailukyky ovat täysin toisistaan riippuvaisia matkailualalla ja turvallisuus ja varmuus ovat olennainen osa kumpaakin. Monissa lomakohteissa ymmärretään, että integroitu laatujohtaminen on elintärkeää niiden menestymisen kannalta, sillä ne ovat hyvin tietoisia siitä, että virhe jossain kohtaa matkustamisesta ja asiakaspalvelusta muodostuvaa palveluketjua vaikuttaa matkailijoiden näkökantaan. Se on yksi tekijöistä, jotka ovat motivoineet komissiota ryhtymään tänä vuonna kolmeen kattavaan integroidusta laatujohtamisesta tehtyyn tutkimukseen, joka on keskittynyt rannikko-, kaupunki- ja maaseutukohteisiin, ja järjestämään suuren konferenssin tästä kysymyksestä puheenjohtajavaltio Itävallan kanssa. Käytämme näiden toimien tuloksia pohjana parhaiden käytäntöjen kehittämisessä ja tiedon levittämisessä.
Lukiessani läpi herra Sánchezin mietintöä ja varsinkin kuunnellessani hänen puhettaan, jossa hän otti saman seikan esille, minuun vaikutti erityisesti hänen huomionsa siitä, että useimmissa tapauksissa Euroopan unionin matkailijoilta ei puutu lainsäädäntöä vaan tietoa, ja olen samaa mieltä siitä, että on tilaa parantaa matkailijoille suunnatun tiedotuksen laatua. Ei tietenkään tule yllätyksenä, kun sanon, että tällä ja muilla alueilla tämä komissio ei ehdota kuluttajakysymyksiä koskevaa lainsäädäntöä, jos ongelmat voidaan ratkaista tehokkaasti jäsenvaltio- tai elinkeinotasolla. Samalla kuitenkin ehdotamme lainsäädännöllisiä ehdotuksia alueilla, joilla siitä on hyötyä, ja jatkamme tietysti olemassa olevien määräysten soveltamisen seuraamista ja parhaiden käytäntöjen levittämistä.
Kuten mietinnössä ystävällisesti mainitaan, komissio on toiminut aktiivisesti useilla tärkeillä matkailijoihin kuluttajina liittyvillä alueilla, ja vaikka haluaisin tarkastella muutamia tärkeitä tehtyjä aloitteita, niiden perusteellinen käsittely ei ole ajanpuutteen vuoksi mahdollista. Sanottakoon vain kuitenkin, että jatkamme sisämarkkinoiden kehittämisen tukemista ja kaikkien kuljetusmuotojen osalta säilytämme painopisteen turvallisuudessa, avoimuudessa, selkeässä tiedotuksessa ja oikeudenmukaisissa vaihtoehdoissa. Lisäksi pyrimme varmistamaan, että tehottomuudesta, joka aiheuttaa vakavaa vahinkoa matkailijoille, rangaistaan. Esimerkiksi komission ehdotus siitä, että lentoliikenteessä lennollepääsyn eväämisestä annettua asetusta muutetaan, on tarkoitettu lentoliikennematkustajien oikeuksien parantamiseksi siten, että siinä sovitaan korkeammista korvaussummista, jotka maksetaan heti lähtöselvityksessä, ja vahvistetaan lentoyhtiöiden velvoitetta tiedottaa matkustajille heidän oikeuksistaan. Lisäksi herra Sánchez ilahtuu kuullessaan, että vaikka pakettimatkailijat on jo suojattu järjestäjän virheitä vastaan pakettimatkoja koskevalla direktiivillä, komissio tutkii parhaillaan mahdollisuutta luoda järjestelmä, joka suojaisi vain lennon ostaneita matkustajia lentoyhtiöiden vararikkoja vastaan.
Näiden ja muiden kuluttajansuojapolitiikan sovellusten avulla ponnistelemme huomattavasti kuluttajille suunnatun tiedotuksen parantamiseksi, mutta koska huomaan aikani loppuvan, en puutu noihin asioihin sen yksityiskohtaisemmin. Sanon vain yksinkertaisesti, että kuten herra Sánchez tunnustaa, olemme myös pyrkineet aktiivisesti auttamaan vammaisia matkailijoita erityisesti määrittämällä tietoja, joiden avulla helpotetaan ja kehitetään matkustaville vammaisille suunnattuja järjestelyjä, ja vuoden 1997 käsikirja, jossa Eurooppa tehdään helposti lähestyttäväksi vammaisille, on hyvä esimerkki tästä.
Lopuksi haluan ilmaista kiitollisuuteni herra Sánchezille keskustelun avaamisesta tästä tärkeästä kysymyksestä ja kolmen viestin, joihin komissio erityisesti kiinnittää huomiota, eteenpäin välittämisestä. Ensiksi meidän kaikkien pitäisi olla valmiita ehdottamaan lainsäädäntöä niissä kysymyksissä, joissa todistettavasti ainoa tehokas ongelman ratkaisukeino on toimia yhteisötasolla; toiseksi meidän pitäisi siirtää painopistettä kuluttajakysymyksiin siten, että tunnistamme jäsenvaltioiden tekemät hyödylliset aloitteet, olivatpa ne sitten yksityisiä tai julkisia aloitteita tai näiden yhdistelmiä; ja kolmanneksi meidän pitäisi tarkastella lähemmin komission tukemia kuluttajatiedotuskampanjoita tutkiaksemme, kuinka jo eri yhteisön politiikoissa ja ohjelmissa käytettävissä olevat toimet voidaan nähdä yhtenäisenä toimijoukkona matkailevan kuluttajan eduksi.
Komissio käsittelee näitä asioita mielellään lisää yhdessä parlamentin kanssa ja toivottavasti saa aikaan huomattavaa parannusta näillä linjoilla.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Lentoasemamaksut
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Väyrysen laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A4-0088/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi lentoasemamaksuista (KOM(97)0154 - C4-0362/97-97/0127(SYN)).

Väyrynen
Arvoisa puhemies, ehdotus lentoasemamaksuja koskevaksi direktiiviksi ei pyri yhdenmukaistamaan maksuja. Sen tarkoituksena on toteuttaa maksuja määrättäessä kolmea periaatetta: läpinäkyvyyden, kustannusvastaavuuden ja syrjimättömyyden periaatteita. Direktiivillä pyritään luomaan järjestelmä, jonka puitteissa lentoasemien ylläpitäjät ja käyttäjät neuvottelisivat sekä maksujen tasosta että tarjolla olevista palveluista.
Mietintöä valmistellessani olen pohtinut, onko ehdotettu direktiivi hyödyllinen ja välttämätön. Euroopan parlamentilla tulisi mielestäni aina olla epäilevä mieli sen suhteen, onko uusi yhteisölainsäädäntö tarpeellista. Olen tullut siihen tulokseen, ettei direktiivi lentoasemamaksuista ole välttämätön mutta se voi olla hyödyllinen, kunhan sen sisältö on huolellisesti harkittu.
Komission ehdotus perustuu yhtäältä lentoasemien ja lentoyhtiöiden ja toisaalta eri jäsenvaltioiden näkemysten väliseen kompromissiin. Direktiivistä voidaan päästä sopimukseen vain jos tämä tasapaino säilyy. Tämä on ollut lähtökohtana ehdottamissani tarkistuksissa ja kompromisseissa.
Suoritetuissa äänestyksissä valiokunta niukalla enemmistöllä hylkäsi eräitä valmistelijan johdolla neuvoteltuja kompromissiehdotuksia. Äänestysten tuloksena mietintö sai muodon, jota en pidä hyväksyttävänä. Loppuäänestyksessä vain niukka enemmistö oli mietinnön hyväksymisen kannalla. Lähes puolet valiokunnan jäsenistä pidättäytyi äänestämästä.
Pahimpana pidän sitä, että kansallisia lentokenttäverkkoja ja paikallisia lentokenttäjärjestelmiä eli 4 artiklaa koskeva sovitteluehdotus tuli hylätyksi äänestyksessä, joka meni tasan jaa- ja ei-äänten kesken. Sen sijaan päätettiin yhden äänen enemmistöllä hyväksyä ehdotus, jonka mukaan syrjäisissä maissa voitaisiin suurilla lentokentillä määrätä kotimaan lennoille korkeammat maksut, joista pienempiä lentokenttiä taloudellisesti tuettaisiin. Tämä on vastoin direktiivin yhtä keskeistä periaatetta, syrjimättömyyden periaatetta, jonka mukaan maksujen tulee olla samalla tasolla kotimaisilla ja EU: n sisäisillä lennoilla.
Pidän välttämättömänä sitä, että direktiivissä hyväksytään muun muassa Espanjassa, Portugalissa, Kreikassa, Irlannissa, Suomessa ja Ruotsissa käytössä oleva järjestelmä, jossa maan lentoasemat muodostavat kansallisen lentokenttäverkon, jonka puitteissa kenttäkohtaisesta kustannusvastaavuudesta voidaan poiketa ja määritellä maksut aluepoliittisista syistä kohtuullisiksi myös pienimmillä kentillä.
Pidän valitettavana myös sitä, että valiokunnan enemmistö pyrkii sisällyttämään direktiiviin rangaistusjärjestelmän siltä varalta, että sitä ei noudateta. En pidä hyvänä myöskään sitä, että direktiiviin pyritään sisällyttämään järjestelmä, jonka puitteissa maksut kiistatilanteissa määräytyisivät sitovan sovittelumenettelyn tai jopa tuomioistuinkäsittelyn tai hallinto-oikeudellisen prosessin kautta. Nämä yksityiskohdat eivät sovi mielestäni ehdotetun direktiivin luonteeseen ja ne tuskin saavat yksimielistä kannatusta ministerineuvostossa.
Vetoan teihin, arvoisat kollegat, että mietintöä täysistunnossa vielä parannettaisiin. Kun monet tärkeät äänestykset ratkesivat valiokunnassa joko tasatuloksena tai hyvin niukalla enemmistöllä, pidän mahdollisena, että mietintö saadaan täysistunnon äänestyksin vielä hyväksyttävään muotoon. Lopuksi haluan kiittää liikennevaliokunnan johtoa ja jäseniä rakentavasta työskentelystä tämän mietinnön käsittelyssä, mutta kuten sanottua toivon, että äänestyksissä tämän mietinnön sisältö vielä eräiltä osin muuttuisi ja paranisi.

Megahy
Arvoisa puhemies, liikenne- ja matkailuvaliokunnan ehdotus direktiiviksi lentoasemien perustoimintoja koskevista maksuista on osoittautunut vaikeaksi ja monimutkaiseksi mietinnöksi, johon esittelijä on yrittänyt ottaa mukaan 15 jäsenvaltion erilaiset tarpeet ja eri järjestelmät. Hänen ratkaisunsa, sellaisena kuin se valiokunnalle esitettiin, oli hyvä ratkaisu. Valitettavasti, kuten hän sanoi, useat avaintekijät katosivat valiokunnan tiukkojen äänestystulosten myötä. Lopullinen kompromissimietintö, joka jäi jäljelle, ei välttämättä tyydytä ketään. Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä aikoo siksi yrittää säilyttää useita esittelijän alkuperäisen tekstin kohtia.
Mietinnössä on monta pääkohtaa, joita haluaisin kommentoida. 1 artiklassa käsitellään niiden lentoasemien, joihin ehdotusta sovellettaisiin, vähimmäiskokoa. Koko joukkoa erilaisia lukuja on ehdotettu aina viidestä miljoonasta matkustajasta komission 25 000 matkustajaan. Valiokunnassa sosiaalidemokraattinen ryhmä tuki lukuja vähintään kahdesta miljoonasta matkustajasta tai 50 000 tonnista rahtia. Koska tämä direktiivi on osa lainsäädäntökokonaisuutta, joka käsittelee lentoasemien eri puolia, pitäisi mielestämme noudattaa jonkinasteista yhdenmukaisuutta, ja valitsemamme luvut kävisivät yhteen maahuolintaa koskevan direktiivin kanssa.
Tuemme samassa artiklassa olevaa esittelijän päätöstä ottaa käyttöön kansallisten lentoasemaverkkojen käsite. Tunnen huomattavaa myötätuntoa niitä kohtaan, jotka vastustavat sellaisten verkkojen käyttöönottoa. Siitä huolimatta, kuten esittelijä on tehnyt selväksi, meidän on hyväksyttävä se, että pienten lentoasemien ristikkäinen tukijärjestelmä on laajalti käytössä unionin pohjoisimmissa ja eteläisimmissä kolkissa.
Tapa päästä jonkinlaiseen sopimukseen on tukea kansallisten lentokenttäverkkojen sisällyttämistä samalla, kun niiden käyttöön liittyviä ehtoja kehitetään ja vahvistetaan. Rahatuet pitäisi sallia silloin, kun joko päälentoasema on ruuhkautunut ja valtio haluaa kehittää vaihtoehtoisen alueellisen lentoaseman tai kun suurin osa paikallisen lentoaseman toiminnasta riippuu kansalliseen keskukseen suuntautuvista lennoista. Vastustan kuitenkin PPE-ryhmän yrityksiä rajoittaa kansallisten lentoasemajärjestelmien sijaintia syrjäalueille tai niiden toimintaa kotimaanlentoihin.
Tuen alkuperäistä kompromissia eli tarkistusta 3, joka liittyy muutoksiin 4 artiklan 1 kohdassa. On tärkeää, että lentoasemilla, joiden toiminta on luonteeltaan kaupallista, säilyy se joustovara, että ne voivat halutessaan tukea ilmailuun liittyviä maksuja muusta kuin ilmailusta kertyvillä tuloilla. 4 artiklan 1 kohtaan pitäisi siksi sisältyä sanat " Lentoaseman johtoelin voi ottaa maksujensa yleistä tasoa määritellessään muut kuin lentoasemamaksuista kertyvät tulonsa kokonaan tai osittain huomioon" .
Sitäkin tärkeämpää on se, että muut muutokset kompromissitarkistuksen 3 ja tarkistuksen 9 välillä palautetaan tekstiin, erityisesti se, että sallitaan sellaisten laitteiden tai palvelujen rahoittaminen, jotka suurin osa käyttäjistä ja heitä edustavista elimistä on selkeästi hyväksynyt 7 artiklan mukaisissa kuulemisjärjestelyissä. Alkuperäinen komission ehdottama sanamuoto on moniselitteinen ja se todella aiheuttaisi merkittävää viivästystä kehitykselle. Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa lentoasemaviranomaisen BAA: n täytyy rahoittaa 5-terminaalista tehdyn tutkimuksen mukaisia lisätöitä. Käyttäjät hyväksyvät sen, että nämä voidaan ottaa takaisin maksuista, tapahtuipa kehitystä tai ei, sillä he tukevat projektia. Jos sellaisia kuluja ei voitaisi saada takaisin, se jarruttaisi varmasti lentoasemien sijoituksia uuteen kehitykseen.
Lopuksi tuen ehdotuksia kuulemisesta esittelijän suunnittelemalla tavalla. Vastustan rangaistusjärjestelmiä ja ryhmäni tulee äänestämään niitä vastaan, sillä lentoasemat joutuisivat maksamaan niitä joka tapauksessa, ja täytäntöönpanon aikataulun osalta tuemme komission alkuperäistä ehdotusta.

Stenmarck
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä esittelijää, Väyrystä, hänen tässä mietinnössä tekemästään erittäin rakentavasta työstä.
Lentoasemat ovat aina vain yhä tärkeämpiä maailmassa, jossa matkojen lukumäärä koko ajan kasvaa. Tämä kehitys tulee edelleenkin jatkumaan. Nykyisen kehityksen mukaan lentomatkustajien määrä lisääntyy 4-5 % vuodessa. Tämä tarkoittaa, että nykyinen taso kaksinkertaistuu vuoteen 2010 mennessä.
Lentoasemamaksut ovat tässä yhteydessä merkittäviä. Lentoasema tarjoaa lentoasemapalveluja. Lentoyhtiöiden maksamaan maksuun sisältyy asioita, jotka liittyvät lentoaseman tarjoamiin palveluihin. Esillä olevassa direktiiviehdotuksessa komissiolla on kunnianhimoinen pyrkimys luoda koko unionin kattavat yhteiset ratkaisut, mikä on luonnollisesti myönteistä.
Erilaisissa unionin sisäisissä lentoasemamaksujärjestelmissä on nykyään suuria eroja. Eroja on niin jäsenvaltioiden kuin tietyssä määrin myös saman maan eri lentoasemien välillä. Koska erittäin suuri osa lentotoiminnasta on jäsenvaltioiden välistä, on luonnollista, että pyritään mahdollisuuksien mukaan luomaan yhteinen ja yhtenäinen järjestelmä.
Yksi tämän mietinnön osa on mielestäni erittäin tärkeä. Eri maiden edellytykset voivat eri yhteyksissä olla hyvinkin erilaisia. Esimerkiksi tiheään rakennetun maan edellytyksissä on eroja suurimmalta osaltaan harvaan asutun maan edellytyksiin nähden. Lisäksi on olemassa ratkaiseva ero EU: n keskiosissa sijaitsevan maan ja EU: n reuna-alueella sijaitsevan maan välillä. Näiden kummankin erilaisiin edellytyksiin on syytä kiinnittää huomiota. Suomi ja Ruotsi kuuluvat niihin maihin, joilla tässä mielessä on toisenlaiset edellytykset kuin useilla muilla jäsenvaltioilla. Komissiokin on tietyssä määrin ottanut tämän huomioon, mutta minun ja PPE-ryhmän mielestä turhalla tavalla: ainoastaan reuna-alueella sijaitsevat jäsenvaltiot ja ainoastaan niiden kotimaanliikenne on huomioitava. Edellä mainituista jälkimmäinen tuntuu periaatteessa erittäin tärkeältä. Jokaisen jäsenvaltion on voitava itse päättää kotimaanliikenteen asioista. Mielestäni asia muuttuu aivan toiseksi, kun henkilö aloittaa lentomatkansa esimerkiksi Lontoon Heathrow'sta ja lentää Tukholman Arlandaan. Jos kyseinen henkilö ei matkansa aikana edes pistäydy toisella Ruotsin lentoasemalla, miksi hänen pitäisi osallistua sen rahoittamiseen? Sen vuoksi pidän erittäin tärkeänä sitä rajoitusta, jota olemme ehdottaneet 4 artiklaan.

Querbes
Arvoisa puhemies, komission direktiiviehdotuksessa julki tuodut periaatteet ovat syrjimättömyys, kustannusvastaavuus ja avoimuus. Vielä on päästävä yksimielisyyteen näiden sääntöjen sisällöstä ja niiden soveltamisesta.
Avoimuus ei voi olla yhdensuuntaista. Tietojen vaihdon ilmakuljettajien ja lentoasemahallinnon kanssa on perustuttava todelliseen vastavuoroisuuteen. Se ei voi koskea yksinomaan lentoasemahallintoa. Lentoyhtiöillä ja lentoasemahallinnolla on kaikki voitettavanaan pyrittäessä toiminnan täydentävään luonteeseen. Tässä kohdassa Väyrysen mietintö sisältää vaaroja, koska siinä halutaan mennä pitemmälle kuin komission ehdotuksessa etenkin 6 ja 7 artiklan osalta, joissa lentoyhtiöille annetaan keinoja painostaa voimakkaasti lentoasemahallintoa ja jopa niiden sijoituksia. Lentoasemien on voitava säilyttää lentoasemamaksujen hallinta itsellään, varsinkin kun nämä maksut merkitsevät monille niistä huomattavaa osaa niiden liikevaihdosta.
Verovapaan myynnin lakkauttaminen riistäisi tältä osin lentoasemilta olennaisia tuloja puhumattakaan vakavista seurauksista työllisyydelle. Verovapaa myynti on säilytettävä, ja olen iloinen, että liikenneministerit vaativat tutkimusta tällaisen toimen taloudellisista ja sosiaalisista seurauksista. Lentoasemien on myös toteutettava merkittäviä sijoituksia, jotka porrastuvat usealle vuodelle. Johdonmukainen lähestymistapa edellyttää enemmän joustavuutta ja toissijaisuusperiaatteen noudattamista. Jäsenvaltioiden vastuuseen kuuluu osaltaan edistää yhteisvastuullista aluesuunnittelua ja ympäristön kunnioittamista. Tässä niillä on oltava todellista valtaa määrätä maksuista, jotta kulujen tasaamisen olennainen periaate voitaisiin taata. Samanlaista menettelytapaa on noudatettava kaikkien liikenneinfrastruktuurien osalta: raideliikenteen, satamien ja moottoriteiden. Samoin on kuulemismenettelyn laita. Kuuleminen on välttämätöntä, mutta erimielisyyden sattuessa käyttäjien ja lentoasemahallinnon välillä kansallisille viranomaisille kuuluu säätelijän osa. Siksi vastustamme 7 artiklaan tehtyjä tarkistuksia, joissa niiltä riistetään valta tällä alalla.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä kaksi huomautusta. Ensimmäinen koskee 1 artiklaa, jossa liikenne- ja matkailuvaliokunta on kaventanut direktiivin soveltamisalaa nostamalla matkailijamäärän 250 000: sta matkustajasta miljoonaan. Minun täytyy sanoa, että mielestäni siinä ei ole järkeä. Minusta se jopa heikentää tilannetta.
Toinen huomautukseni liittyy siihen, että liikenne- ja matkailuvaliokunta ei ole onnistunut liittämään ympäristönäkökohtia vahvemmin lentoasemamaksuihin, vaikka 5 artiklassa on pieni aukko, joka sallisi sen. Tämän vuoksi olen esittänyt uudelleen tarkistusta, koska aiheutettujen häiriöiden täytyy mielestäni olla lentoasemamaksujen merkittävänä perusteena. Lopuksi haluan sanoa, että tietyt lentoasemat aiheuttavat muita paljon enemmän häiriöitä, koska ne sijaitsevat alueella, jolle on keskittynyt paljon asutusta. Se on otettava huomioon. Näin ollen toivon, että tarkistus hyväksytään.

Ewing
Arvoisa puhemies, toivon saavani komissaari Kinnockin heltymään. Aina joskus tällaisen keskustelun aikana tunnen oloni epätodelliseksi. Kuinka monet teistä ovat olleet Campbeltownin, Islayn, Tireen, Wickin, Lerwickin, Kirkwallin, Invernessin, Barran, Benbeculan tai Stornowayn lentokentillä, puhumattakaan monista Shetlandin sivureiteistä monilta saarilta Lerwickiin tai Orkneyn sivureiteistä Kirkwalliin? Vain muutamilla näistä on lentoyhteyksiä suurille lentokentille kuten Glasgow'hun. Monilla niistä on yhteydet Invernessiin.
Niinpä lukiessani keskustelua ristikkäisestä tukijärjestelmästä en voi kuin hämmästellä 4 artiklan 2 kohtaa, jossa puhutaan reunaalueella sijaitsevista valtioista. En usko, että kukaan väittäisi Yhdistyneen kuningaskunnan olevan reuna-alueella sijaitseva valtio, mutta tuskin kukaan väittää vastaan, jos sanon, että Skotlannin pohjoisosa on valtion reuna-aluetta. Pyydän, että kiinnitätte huomiota näiden hyvin pienten lentoyhtiöiden ongelmaan. Osoitan suosiotani Ranskalle, Espanjalle, Portugalille ja muille maille, jotka tunnustavat tarpeen sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja joilla on verkostot. Yhdyn herra Megahyn kommentteihin tältä osin.
Haluaisin pyytää komissaaria kertomaan meille, mitä mieltä hän on siitä, että Yhdistynyt kuningaskunta jättäytyy syrjään tästä yrityksestä tuottaa sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Tuen tarkistusta 20, jossa säilytetään komissaarin sanamuoto, osittain koska siinä lisätään uusi kohta, jossa kannustetaan käyttämään pienempiä ja vähemmän ruuhkautuneita lentokenttiä. Lisään tähän ongelmaan uuden ulottuvuuden. Ei ole olemassa vain paikallisia lentoasemia, joista on yhteyslentoja suurille lentoasemille, vaan on myös paikallisia lentoasemia, joista on yhteyslentoja toisille paikallisille lentoasemille, ja tämä aiheuttaa suunnattomia vaikeuksia. Niinpä haluaisin kysyä komissaari Kinnockilta tuista. Voivatko paikallisviranomaiset laillisesti päättää auttaa tarjoamalla tukea erityistapauksissa?
Ymmärrän, että EU: n lentoasemien maksujärjestelmien analyysi paljastaa, että lentoasemamaksut eivät useinkaan kuvasta palveluiden tarjoamisesta aiheutuvia todellisia kustannuksia. Haluaisin antaa komissaarille seuraavan esimerkin. Inverness näyttää veloittavan yhtä paljon kuin Aberdeen, mutta Inverness ei tarjoa käyttäjille läheskään niin paljon palveluita kuin Aberdeen. Istunnon alussa, kun herra Kinnock oli läsnä, kuulimme monia esimerkkejä ongelmista, joita ihmisille aiheutui heidän yrittäessään selviytyä elämistään täällä politiikkoina. Heidän ongelmansa - suomalaisen rouvan muodostamaa yhtä poikkeusta lukuun ottamatta - eivät olleet mitään minun ongelmiini verrattuna. British Airways -lentoyhtiö peruutti lennot Invernessistä ja lennot Heathrow'hun ja Stanstediin. Viimeinen lento Invernessistä Amsterdamiin oli lauantaina. Se oli varattu liian täyteen. Viimeksi, kun yritin päästä takaisin Aberdeeniin, koska en päässyt Invernessiin, lento oli myös varattu liian täyteen. Itse asiassa noin kymmenelle meistä, jotka olivat maksaneet lennosta täyden hinnan, sanottiin täysin suoraan, että ylivaraaminen oli lentoyhtiön politiikan mukaista ja että kaikki lentoyhtiöt tekivät niin. He sanoivat näin avoimesti hyvin vihaisten, viivytettyjen matkustajien edessä. Ehkä herra Kinnock voisi kertoa meille, voidaanko mitään muuta tehdä tässä kysymyksessä, kun lentoyhtiöt lähestulkoon kehuskelevat asialla eivätkä pyytele anteeksi.
Minulla kestää kaksi päivää matkustaa tähän parlamenttiin. Näiden kaikkien Air France -lentoyhtiön suorien lentojen peruuttamisella ei ole mitään merkitystä ihmiselle, joka rohkenee asua Pohjois-Skotlannissa ja olla poliitikko tässä parlamentissa. Niinpä pyydän herra Kinnockia olemaan sydänjuuriaan myöten liikuttunut minun ongelmastani ja yrittämään tehdä asialle jotain.

Van Dam
Arvoisa puhemies, Euroopan komission tutkimuksesta käy ilmi, että lentoasemamaksut yhteisön alueella ovat liian korkeat verrattuina saatavien palvelujen kustannuksiin. Maksut ovat jopa syrjiviä ja epämääräisiä. Tämä komission tutkimus vahvistaa todeksi myös Cranfieldin yliopiston suorittaman riippumattoman tutkimuksen tulokset, joiden mukaan unionin lentoasemamaksut ovat noin 40 % korkeammat kuin Yhdysvalloissa.
Näin ollen olisi varmasti syytä ehdottaa, että unionin lentoasemamaksut perustuisivat samanlaisten palvelujen samanlaiselle käsittelylle ja että maksut perustuisivat todellisiin kustannuksiin ja että saataisiin aikaan avoimuutta. Minun on vaikea ymmärtää sitä tapaa, jolla komissio käsittelee näitä periaatteita. Ilmaisu "kohtuullisessa suhteessa todellisiin kustannuksiin" on liian epämääräinen. Lisäksi jäsenvaltiot saavat itse päättää, mikä on kohtuullinen suhde. Tällä tavalla lentoasemamaksuja ei saada nopeasti vastaamaan todellisia kustannuksia.
Yhtä vähän olen tyytyväinen komission sallimaan porrastamiseen ulkoisten kustannusten perusteella. Olen vahvasti samaa mieltä siitä periaatteesta, että ympäristökustannukset siirretään käyttäjän maksettaviksi. Mutta komission olisi kuitenkin syytä päättää ensin, millä tavalla laskelmissa voidaan välttää mielivaltaisuutta. Odotankin nyt vihreää kirjaa aiheesta "Kohti oikeudenmukaisia ja järkeviä hintoja lentoliikenteessä" .
Komissio moittii jossain määrin periaatteiden laatimistapaa, mutta liikenne- ja matkailuvaliokunta ei näytä ottavan komissiota tosissaan. Liikennevaliokunnan haluama kansallinen lentoasemaverkosto tekee mahdottomaksi sen, että käyttäjä maksaisi laitosten ja palvelujen käytöstä. Ehdotettu järjestelmä johtaisi ristikkäisiin tukiin lentoasemien välillä. Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta ilmaisee lausunnossaan oikeutetusti, että tämä vaikeuttaisi vielä enemmän lentoasemien välistä kilpailua.
Liikennevaliokunta rikkoo myös yhdenvertaisten palvelujen yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska se sallii tarkistuksessa 10 reuna-alueiden jäsenvaltioiden tehdä eron koti- ja ulkomaanlentojen välillä. Millä tavalla tämä on sisämarkkinoiden periaatteiden mukaista?
Myös tässä asiassa voin kannattaa talousasioita käsittelevän valiokunnan lausuntoa. Valiokunta mainitsee, että lentoasemamaksuista päätettäessä merkitystä ei saa olla sillä, onko kysymys kotimaanlennosta, yhteisön sisäisestä lennosta vai kolmanteen maahan suuntautuvasta lennosta.

McMahon
Arvoisa puhemies, lentoasemilla on suuri merkitys unionin talouselämälle ja paikalliset lentoasemat ovat ratkaisevan tärkeitä. Kotimaassani Skotlannissa tutkimuksessa lentoasemien ja lähinnä matkailun työllistävästä vaikutuksesta ja vaurautta ja taloudellista toimintaa lisäävästä vaikutuksesta tulokseksi saatiin varsin merkittävä tilastotieto eli se, että vuonna 1996 toiminta Glasgow'n, Edinburghin ja Aberdeenin lentoasemilla tuotti 1, 4 miljardia puntaa. 20 000 lentoasemiin ja matkailuun sidoksissa olevaa työpaikkaa oli riippuvaisia tästä summasta.
Niinpä paikallisilla lentoasemilla on erittäin suuri merkitys unionissa. Käsiteltävänämme olevassa mietinnössä käsitellään maksuja, ja olen samaa mieltä herra Megahyn kanssa siitä, että mietinnössä on paljon virheitä ja puutteita. Komission alkuperäinen ehdotus on selkeästi parempi ja lopullinen mietintö on hieman sotkuinen ja sitä voitaisiin todella korjata.
Tärkeä asia, jota muutamat muut kollegat ovat sivunneet, on tämä kysymys reuna-alueella sijaitsevista valtioista. Rouva Ewingin tavoin olen sitä mieltä, että pitäisi puhua reuna-alueen lentoasemista, sillä jos tarkastelemme alempaa rajoitusta, jota PPE kannatti valiokunnan äänestyksessä, se tarkoittaisi sitä, että pienet lentoasemat kuten ne, joita herra Hume, rouva Ewing ja herra Gerry Collins käyttävät, kuuluisivat kaikki tämän lainsäädännön piiriin; ne ovat kaikki hyvin pieniä lentoasemia, mutta ne ovat erittäin välttämättömiä alueidensa taloudelle. On tärkeää, että päädymme korkeampaan rajoitukseen, jota sosiaalidemokraattinen ryhmä ehdottaa. .

McIntosh
Arvoisa puhemies, tuen erittäin mielelläni herra Väyrysen mietintöä ja tätä komission ehdotusta. Selvästi sellainen direktiivi on tarpeellinen, mutta direktiivin ei pitäisi asettaa rajoituksia lentoasemien kaupalliselle toiminnalle tai liiallisia hallinnollisia taakkoja lentoasemille tai niitä sääteleville elimille.
Erityisen tärkeää on se, että meidän pitäisi nostaa palvelun tasoa, mutta jättää kaupalliset asiat lentoasemien päätettäviksi siten, että ne neuvottelevat niistä sekä lentoyhtiöiden että kaikkien asiaankuuluvien kuluttajajärjestöjen kanssa. Avainseikka, jota haluan painottaa sekä komissiolle että esittelijälle, on se, että rajoitukset tämän direktiivin toteuttamiselle ja erityisesti matkustajia koskevat rajoitukset ovat liian alhaisia. Matkustajia koskeva rajoitus pitäisi selvästi asettaa miljoonaan matkustajaan. Nykyisessä muodossaan direktiivi ei turvaa riittävästi lentoasemien järjestelyjen avoimuutta eikä kuluttajien konsultointia, mitä me tässä parlamentissa toivoisimme näkevämme.

Simpson
Arvoisa puhemies, haluaisin myös onnitella esittelijää hänen tekemästään työstä, jonka tiedän olleen varsin vaikeaa ja teknistä.
Aina ilmailusta puhuttaessa suuri ongelma on se, että erityisesti lentoasemamaksujen osalta lentoyhtiöt ovat aina sitä mieltä, että lentoasemat laskuttavat niiltä ylihintaa, ja lentoasemilla ajatellaan, että lentoyhtiöt haluavat aina saada jotain halvalla. Tämä on ilmailualalla vallitseva tosiseikka.
Sanon muutamalle puheenvuoron käyttäneistä jäsenistä, että on aina helppoa tarkastella kansallisia tilanteita, mutta meidän täytyy tässä koko kysymyksessä tarkastella Euroopan tilannetta ja sitä, mitä voimme tehdä yrittääksemme lähentää suuresti toisistaan poikkeavia lentoasemamaksuja. Muistakaa, että tämä mietintö käsittelee lentoasemamaksuja eikä ongelmia, joita jäsenet saattavat kokea matkustaessaan pisteestä A pisteeseen B Strasbourgin istunnon alkaessa maanantaiaamuna. Se on vaikea ja monimutkainen asia. On tärkeää, että avoimuus pätee lentoasemamaksujen osalta, mutta meidän on varmistettava, että lentoasemat eivät käytä asemaansa väärin ja että lentoyhtiöt - erityisesti suurimmat yhtiöt - eivät käytä omaa asemaansa väärin.
Paikalliset lentoasemat ja varsinkin reuna-alueilla sijaitsevat lentoasemat ovat tärkeitä, ja siksi ristikkäinen tukeminen, sikäli kuin se on avointa, on mielestäni hyväksyttävää kansallisten lentoasemaverkkojen sisällä.
Yhdyn kollegani herra Megahyn analyysiin siitä, että valiokunnan ehdotusta ei ole ainoastaan mahdoton hyväksyä vaan se on mielestäni myös mahdoton toteuttaa. Siksi PSE-ryhmä on jättänyt tarkistuksia tilanteen oikaisemiseksi.

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, olen hyvin kiitollinen esittelijä Väyryselle hänen tekemästään perusteellisesta työstä ja hänen yhteistyöhaluisesta asenteestaan. Toivon voivani olla yhtä yhteistyöhaluinen vastatessani useisiin mielenkiintoisiin keskustelussa esille tulleisiin seikkoihin, erityisesti rouva Ewingin tekemiin huomautuksiin. Jollen kykene niihin vastaamaan, se ei johdu siitä, ettei hän olisi onnistunut liikuttamaan minua sydänjuuriani myöten - hän on tehnyt sen jo kauan sitten - vaan yksinkertaisesti ajanpuutteen vuoksi. Aion siksi kirjoittaa hänelle vastauksen jokaiseen hänen esille nostamaansa kysymykseen.
Tässä ehdotuksessa yritetään saada aikaan se, että kolme kansainvälisesti tunnustettua periaatetta eli hinta - laatu-suhde, avoimuus ja tasa-arvoisuus olisivat pohjana lentoasemien käytöstä veloitettaville maksuille unionissa, ja olen luonnollisesti iloinen, että liikenne- ja matkailuvaliokunta yhtyy näihin tavoitteisiin.
Selvyyden vuoksi haluan käsitellä kutakin tarkistusta vuorollaan. Jonkinasteisen uudelleen luonnostelun jälkeen komissio voi hyväksyä tarkistukset 1, 2, 3, 4 ja 6. Tarkistuksessa 5 viitataan ideaan verkoista, mutta pääoikeutus tällaisten verkkojen olemassaoloon - yhtenäisyys - puuttuu ehdotetusta tarkistuksesta ja siitä syystä minun täytyy hylätä se. Olen tyytyväinen siitä, että yksimielisyys vallitsee - joskin keskustelua kuunnellessa voisi helposti luulla toisin - miljoonan matkustajan rajoituksesta yleisenä raja-arvona pääperiaatteiden soveltamiseksi, ja voin hyväksyä tarkistuksen 8 tältä osin.
Uusi viittaus verkkoihin 1 artiklassa on kuitenkin epäonnistunut, kuten valiokunta itsekin tunnustaa myöhemmissä tarkistuksissa käsittelemällä ristikkäistä tukemista ja verkkokysymyksiä erikseen. Niinpä tuo osa tarkistuksesta 8 ja tarkistus 18 on hylättävä.
Tarkistukset 9 ja 21 ovat hyväksyttäviä jonkinasteisen uudelleen luonnostelun jälkeen, lukuun ottamatta rahtitilojen käytön mainitsemista lentoasemamaksuja määritettäessä.
Yksi visaisimmista kysymyksistä tässä ehdotuksesta liittyy selvästi samaan verkkoon kuuluvien suurien ja pienten lentoasemien ristikkäisen tukemisen ehtoihin, joita käsitellään direktiiviluonnoksen artiklassa 4 ja tarkistuksissa 10, 20 ja 26. Komissio luonnollisesti hyväksyy ajatuksen verkkojen määrittelystä. Mitä näihin tarkistuksiin tulee, komissio ei kuitenkaan voi hyväksyä sitä, että tuet - eli se, että maksut olisivat tavallista korkeampia suurilla lentoasemilla - jätetään täysin avoimeksi ilmaan mitään niihin sovellettavia turvarakenteita tai ristikkäiseen tukeen liittyviä ehtoja. Tällainen käytäntö saattaa selvästi johtaa väärinkäytöksiin.
Komissio ei voi kuitenkaan hyväksyä sitä, että tällaisista käytännöistä luovuttaisiin kokonaan tai että ne rajoitettaisiin koskemaan vai kotimaan lentoja. Jotkin täsmälliset ja avoimet ristikkäisiä tukia koskevat käytännöt voivat olla merkittäviä ja monessa tapauksessa niistä voi olla todellista hyötyä useimmille lentoyhtiöille suurilla lentoasemilla, sillä kaikki lentoyhtiöt saavat asiakkaita syöttölennoilta, joita ei selvästikään olisi olemassa, jollei olisi pieniä lentoasemia. Lisäksi hyväksyttävien ristikkäistukijärjestelmien rajoittaminen kotimaan lentoihin olisi ristiriidassa tasa-arvoisuuden periaatteen kanssa.
Maksujen porrastamisesta sanoisin, että vaikkakin hyväksyn ajatuksen vain paikallisiin ongelmiin liittyvistä ympäristökustannuksista - mikä itse asiassa on ehdotuksemme henki - en voi hyväksyä tarkistusta 11, sillä se liittyy ainoastaan erityisiin ja konkreettisiin ympäristökustannuksiin. Kuten parlamentti tietää, monilla lentoasemilla porrastuksia käytetään ohjaavina välineinä melun, saasteen tai ruuhkautumisongelmien muokkaamiseksi, ja ne ovat käytännöllinen tapa varmistaa, että käyttäjät maksavat aiheuttamistaan paineista ja valitsemistaan välineistä. Komission ehdotuksessa vaaditaan selvästi, että nämä maksujen suuruuden vaihtelut ovat riippumattomia tuloista eivätkä ylimääräinen tulolähde lentoasemille, jotta käyttäjien edut tulevat turvatuksi avoimen ja oikeudenmukaisen järjestelmän avulla. Voin kuitenkin periaatteessa hyväksyä alennuksista annetun selvennyksen.
Mitä tulee ehdotuksemme 6 artiklaan, jota käsitellään tarkistuksessa 12, voin hyväksyä tietyt tekstilliset selvennykset, mutta en voi tukea määräyksiä, joilla velvoitetaan kaikkia Euroopan lentoasemia esittämään niitä koskevat tiedot vakiomuodossa. Kuten parlamentti hyvin tietää, ehdotuksemme ei ole tarkoitettu harmonisoimaan koko Euroopan lentoasema-alaa: sillä pyritään vain varmistamaan selkeys ja avoimuus maksujen asettamisessa.
Kuulemista käsittelevään 7 artiklaan liittyvässä tarkistuksessa 13 vaaditaan riippumattomia sovittelijoita. Tämäntyyppiseen auktoriteetin käyttöön liittyy kuitenkin laillinen ongelma, sillä se saattaisi syrjäyttää kansallisen oikeusjärjestelmän ja siitä saattaisi lopulta tulla yhteisön lain tulkitsija. Komissio ei pidä sitä hyväksyttävänä, joskin minun täytyy sanoa, että tähän artiklaan liittyvät huolenaiheemme liittyvät sovittelijakäsitteeseen ja suurin osa tarkistuksesta on täysin välttämätöntä alkuperäisen tekstimme selvennystä.
Tarkistukset 14, 15 ja 24 liittyvät ajoitukseen, ja niiden tarkoitus on vähentää direktiivin täytäntöönpanon aikataulua kahdella vuodella. Voin vain sanoa, että me olemme asettaneet päivämäärät siten, että ne eivät ole ristiriidassa maahuolintaa koskevan direktiivin täytäntöönpanon kanssa. Olen varma, että parlamentti näkee asiaa harkittuaan asian käytännöllisen puolen.
Voin käsitellä jäljellä olevat uudet tarkistukset seuraavalla tavalla. Voin hyväksyä tarkistukset 16, 17, 22 ja 23, mutta tarkistus 19 hylätään, koska sen muotoilu heikentää tasa-arvoisuuden periaatetta epähyväksyttävällä tavalla. Lopuksi minun täytyy hylätä tarkistus 25, koska tämän direktiivin tarkoitus ei ole rangaista ilmakuljetusalaa vaan luoda punnittu kehys, jolla taataan tietyt perusperiaatteet.
Ehdotetut tarkistukset ovat yleisesti ottaen olleet hyvin rakentavia, jopa silloin, kun emme ole voineet niitä hyväksyä. Niiden avulla voimme todella keskittyä siihen, mitä tällä direktiivillä haluamme saavuttaa, ja siksi olen kiitollinen ilmaistuista mielipiteistä. Voin vain toivoa, että neuvosto näkee asiat yhtä positiivisessa ja rakentavassa valossa kuin tämä parlamentti. Olen kiitollinen esittelijälle ja hänen kollegoilleen ja pahoittelen ainoastaan sitä, että vastaaminen kesti näin kauan, mutta sitä tuskin olisi voinut välttää, kun kyseessä ovat tekniseen kysymykseen liittyvät yksityiskohtaiset tarkistukset.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Vammaisten pysäköintiluvat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0098/98) neuvoston yhteisestä kannasta neuvoston suosituksen antamiseksi liikuntaesteisten pysäköintiluvasta sekä siihen liittyvistä neuvoston perusteluista (C4-0033/98-95/0353(SYN)) (Esittelijä: Megahy).

Megahy
Arvoisa puhemies, Euroopan unionissa on miljoonia vammaisia ihmisiä ja monet heistä ovat riippuvaisia henkilöautoista. Kaikissa jäsenvaltioissa on sellaisille ihmisille tarkoitettuja pysäkointipaikkoja, joita saa käyttää vammaisten pysäköintiluvalla. Jäsenvaltiot ovat laatineet säännöt ja määräykset noiden lupien antamista ja käyttämistä varten. Tässä suosituksessa kunnioitetaan aivan oikein niiden oikeutta tehdä niin.
Kuitenkin kehittyvässä Euroopan unionissa vammaisilla ihmisillä pitäisi olla samanlaiset mahdollisuudet matkustaa vapaasti koko unionin alueella kuin muilla Euroopan kansalaisilla. Tässä suosituksessa se tehdään mahdolliseksi pysäköintilupien haltijoille. Tällä hetkellä ei esimerkiksi ole varmuutta siitä, että jos saksalainen tai brittiläinen auto, jossa on oma kansallinen pysäköintilupa, on pysäköity keltaisella viivalla merkitylle alueelle Strasbourgissa tai Brysselissä, että sen omistajalle ei annettaisi sakkoa tai autoa ei pahimmassa tapauksessa hinattaisi pois. Kun tämä ehdotus astuu voimaan, näin ei pitäisi enää käydä. Sanon " ei pitäisi " enää käydä, koska luulen, että me kaikki olemme hyvin perillä pysäköinninvalvojien ammatti-innosta. Nyt kuitenkin tulee yhteisön mallipysäköintilupa, jota voidaan käyttää paikallisten tai kansallisten lupien rinnalla jäsenvaltion määrittämän siirtymäkauden ajan.
Liikennevaliokunta hyväksyy tämän ehdotuksen ja siihen liittyvät yksityiskohdat yksimielisesti. Itse asiassa voin sanoa, että yhteinen kanta on selvästi parempi kuin alkuperäinen ehdotus, joka oli käsiteltävänämme ensimmäisessä käsittelyssä. Suurin osa parlamentin esittämistä tarkistuksista on hyväksytty joko sanasta sanaan tai ainakin on pitäydytty niiden hengessä. Meillä on nyt suositus, josta käy selvästi ilmi, että vammaisuuden määritelmä jää kunkin jäsenvaltion sääntöjen alaiseksi. Siinä suositellaan kuitenkin myös aiempaa yleisempää määritelmää, johon sisällytettäisiin ihmiset, joiden vamma saattaa aiheuttaa liikuntakyvyn heikkenemistä.
Toiseksi siinä sallitaan uuden eurooppalaisen pysäköintiluvan käyttö olemassa olevien lupien rinnalla siirtymäkauden ajan. Tämä on tärkeää jäsenvaltioiden vammaisryhmille, jotka ovat taistelleet saadakseen pysäköintilupansa, ja paikallisille viranomaisille ja muille elimille, joille liian pikainen muutos olisi saattanut aluksi aiheuttaa kustannuksia.
Suosituksessa sanotaan myös, että tietoa pysäköintiluvan käyttämisen ehdoista eri jäsenvaltioissa pitäisi antaa pysäköintiluvan myöntämisen yhteydessä. Se on mielestäni tärkeää. Mikä kaikkein tärkeintä, yhteisessä kannassa on otettu huomioon pysäköintiluvan muotoon liittyvät ehdotukset. Siitä on otettu pois ajoneuvon rekisterinumero, joka siinä aiemmin oli, joten nyt pysäköintilupa on henkilökohtainen eikä vain ajoneuvokohtainen. Lisäksi pysäköintiluvan takaa on poistettu osoite ja syntymäaika. Tätä ehdottivat sekä parlamentti että eri vammaisryhmät hyvin todellisten turvallisuussyiden vuoksi.
Kokemukseni mukaan tässä parlamentissa neuvoston yhteinen kanta ei aina ole alkuperäistä ehdotusta parempi. Tässä tapauksessa se on. Se sai yksimielisen kannatuksen liikennevaliokunnalta. Koska se on suositus eikä direktiivi, sillä on tietenkin heikompi oikeudellinen perusta. En kuitenkaan usko, että se tämänkaltaisen asian ollessa kyseessä mitenkään haittaa sen nopeaa käyttöönottoa. Näen tämän pienenä mutta merkittävänä askeleena kohti vammaisten ihmisten tasa-arvoisten oikeuksien tunnustamista Euroopan unionin tasolla. Odotan sen pikaista käyttöönottoa eri jäsenvaltioissa direktiivissä määriteltyjen yksityiskohtien mukaisesti ja vammaisille ihmisille annettua tilaisuutta käyttää heidän omaa mallipysäköintilupaansa kaikissa Euroopan unionin maissa.

Schmidbauer
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, ensiksikin haluaisin kiittää kollega Megahya hänen erinomaisesta työstään, sillä emme useinkaan pääse tulokseen, jossa neuvosto säilyttää - ainakin sisällöllisesti - melkein kaikki parlamentin tarkistukset. Sen täytyy olla merkkinä hyvin tehdystä työstä.
Voimmekin vastavuoroisesti hyväksyä neuvoston yhteisen kannan toisessa käsittelyssä ja saamme täten toivottavasti vihdoinkin yhteisön yhdenmukaisen vammaisten pysäköintiluvan, jota on lupailtu jo 20 vuoden ajan. Neuvosto esitti kannanotossaan, että pysäköintikorttia voi käyttää ajoneuvosta riippumatta, eli että kortti liittyy henkilöön eikä ajoneuvoon, että osoitetta ei merkitä korttiin turvallisuussyistä ja että pysäköintikortin käyttöönoton yhteydessä kortin käytöstä annetaan tietoja. Neuvosto ehdottaa myös, että yhteisön yhdenmukaista korttia voidaan käyttää rinnakkain kansallisten korttien kanssa; tämä on järkevää ainakin välimenokaudella.
Tällä viikolla käsittelemme myös korkea-arvoisen asiantuntijaryhmän mietintöä vapaasta henkilöiden liikkuvuudesta. Vammaisille vapaa liikkuvuus on periaatteessa vain unelma. Todellisuus tuo heille vielä suurempia ongelmia, ja heillä on vieläkin enemmän esteitä kuin niin sanotuilla tavallisilla kansalaisilla. Ehkä tämä yhteisön yhdenmukainen kortti tarjoaa mahdollisuuden ensimmäisten pienten esteiden raivaamiseksi.
Joulukuussa 1996 pitämässäni puheessa mietinnön ensimmäisessä käsittelyssä valitin sitä, että kyseinen kortti on ainoastaan silmänlumetta, minkä minä tänään jälleen vahvistan. Yksittäiset valtiot voivat nimittäin vapaasti päättää, ottavatko ne kortin käyttöön, ja kortti on voimassa ainoastaan kunkin valtion säännösten mukaisesti, jotka eroavat toisistaan. Siitä huolimatta kortti on ensimmäinen askel oikeaan suuntaan, ja minä toivon, että siitä on etua kaikille.

Koch
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, vain muutama päivä sitten vein läpi kokouksen aiheesta "Jotta vammaisilla olisi paikka keskuudessamme" . Oli varsin mielenkiintoista nähdä, kuinka suuri merkitys annettiin sille, että yhteisön yhdenmukaisen pysäköintikortin puuttumisen vuoksi vammaiset ovat todellakin huonommassa asemassa matkustaessaan EU: n sisällä. Keskustelun keskipisteiksi nousivat nopeasti yhtäältä liikkuvuuden kasvu yhä parempien teknisten toimenpiteiden vuoksi ja toisaalta tietty epätietoisuus oikeuksista ja velvollisuuksista EU: n tieliikenteeseen osallistumisessa. Samassa yhteydessä asianosaiset ilmaisivat huolensa ylisäätelystä sekä myöskin pelkonsa siitä, tulevatko heidän tarpeensa ja toiveensa, joiden hyväksi minä heidän edustajanaan Brysselissä toimin, lainkaan näkyviin ja kuuluviin Euroopan tasolla.
Kehotan nyt saavuttamamme yhteisen kannan täysinäistä hyväksymistä. Minulle tärkeät parlamentin tarkistusehdotukset ensimmäisessä käsittelyssä säilytettiin sanasta sanaan tai sisällöllisesti. Mielestäni erittäin tärkeitä muutosehdotuksia ovat: ensiksi ratkaisu kortin liittymisestä henkilöön eikä ajoneuvoon; toiseksi erityinen turvallisuusseikkojen huomioonotto kortin haltijan henkilökohtaisten tietojen suojelun osalta sekä kolmanneksi se seikka, että toissijaisuus-, kansalaisläheisyys- ja avoimuusvaatimuksemme ovat nyt saaneet todellisen perustan, koska yhteisön yhtenäistä korttia voidaan käyttää jo olemassa olevien tai kansallisesti voimassa olevien korttien rinnalla ja koska uuden kortin käyttöönotto on yhteydessä yksittäisten jäsenvaltioiden tiedotusvelvollisuuteen pysäköintikortin käytön ehdoista. Suositus ei kuitenkaan yhtenäistä ehtoa kyseisen pysäköintikortin saatavuudeksi.
Myös sen vuoksi ja juuri siitä syystä, että tulen Weimarista, joka on vuonna 1999 Euroopan kulttuuripääkaupunki, ehdotan jäsenvaltioita pikaisesti panemaan kyseisen direktiivin täytäntöön, jotta vammaiset saavat pian paikkansa esteettömästi keskuudessamme.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, olisi ollut kunniaksi Euroopan unionille, jos se olisi saanut alle 20 vuodessa aikaan päätöksen vammaisten pysäköintiluvasta. Mutta nytkään ei ole kysymys sitovasta lainsäädännöstä vaan suosituksesta. Euroopan unionille on tarpeen, että tavalliset ihmiset, jotka kamppailevat kaikenlaisten ongelmien parissa, voivat luottaa unioniimme. Meidän on todella mietittävä, edistääkö unionin uskottavuutta se, että jäädään vain suosituksen tasolle eikä päästä pysäköintiluvan yhdenmukaistamiseen. Minusta on oikeastaan käsittämätöntä, että jäsenvaltiot eivät ole kyenneet yhdessä parlamentin ja komission kanssa saamaan aikaan tätä yksikertaista vammaisten pysäköintiluvan yhdenmukaistamista. Se on mielestäni rehellisesti sanottuna häpeällistä. Toivon, että lupa saadaan aikaan, ja puolueryhmäni tietysti kannattaa herra Megahyn mietintöä.

Camisón Asensio
Arvoisa puhemies, olen täysin samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että tämä on erittäin tärkeä asia, etenkin tämän tänään meidän käsiteltäväksemme annettavan ehdotuksen yhteiskunnallisen merkityksen vuoksi. Tämän vuoksi minäkin olen tyytyväinen siihen, että neuvosto on yhteisessä kannassaan hyväksynyt, harvinaista kyllä, käytännöllisesti katsoen suurimman osan valtavasta määrästä parlamentin tekemiä tarkistuksia, ja varsinkin ne, jotka käsittelevät kortin liittymistä henkilöön eikä vain yhteen ajoneuvoon; tai se, jolla osoite ja syntymäaika poistetaan kortista turvallisuussyistä.
Erittäin tyytyväisenä voin todeta hyväksyttävän myös sen, että vammaisuuden määritelmää on laajennettava, että kortin käyttäminen rinnakkain joissain jäsenvaltioissa jo käytössä olevien korttien kanssa on oltava mahdollista, tai sen, että tarvittavat tiedot on annettava pysäköintikorttien käyttöönoton yhteydessä.
Huolimatta tämän ehdotuksen yhteiskunnallisesta merkityksestä, pahoittelemme kuitenkin myös sitä - kuten muut puhujat ovat sanoneet - mitä esittelijä kutsuu heikoksi oikeudelliseksi muodoksi. Eli kysymyksessä on ainoastaan suositus. Meidän mielestämme vahvempi oikeudellinen perusta olisi ollut paikallaan asian - korostan - yhteiskunnallisen merkityksen vuoksi. Kaikesta huolimatta kannatamme parlamentin käsiteltäväksi annettua ehdotusta, ja onnittelemme tietenkin esittelijää.

Flynn
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin kiittää herra Megahya ja kaikkia niitä, jotka ovat osallistuneet keskusteluun. Kuten jäsenet tietävät, kaikissa jäsenvaltioissa on erityisiä pysäköintipalveluja liikuntarajoitteisille ihmisille, jotka tilansa luonteen vuoksi joutuvat luultavasti turvautumaan henkilökohtaiseen yksityiskuljetukseen joukkoliikenteen sijaan. Oikeus käyttää näitä erityisiä pysäköintipalveluja osoitetaan laittamalla vammaispaikkojen käyttöön oikeuttava pysäköintilupa näkyville ajoneuvon sisälle. Kuitenkin näiden pysäköintilupien malli ja muoto vaihtelee huomattavasti eri jäsenvaltioiden välillä ja tästä voi aiheutua ongelmia, kun pysäkointiluvan käyttäjät ovat jossain muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa pysäköintilupa on heille myönnetty.
Näiden pysäköintilupien erilaisuuden vuoksi pysäköintisääntöjen noudattamista valvovien on vaikea tietää, kuka on oikeutettu käyttämään erityisiä pysäköintipaikkoja ja kuka ei. Näistä syistä komissio antoi keskipitkän aikavälin sosiaalitoimintaohjelmassaan tehtäväksi suositusluonnoksen laatimisen jäsenvaltioiden vammaisten pysäköintilupien vastavuoroisesta tunnustamisesta. Yksittäisten jäsenvaltioiden myöntämien pysäköintilupien yhteisen tunnustamisen lisäksi komissio ehdotti standardoitua EY: n pysäköintilupamallia ja tällaista standardipysäköintilupaa koskevat yksityiskohdat esitetään suosituksessa. Suositusta on käsitelty talous- ja sosiaalikomiteassa, alueiden komiteassa ja parlamentissa. Parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä 13. joulukuuta 1996 parlamentti ehdotti useita tarkistuksia komission ehdotukseen. Komissio otti mielellään useimmat teidän ehdotuksistanne huomioon ja hyväksyi korjatun ehdotuksen minun suosituksestani 4. maaliskuuta 1997. Neuvosto otti myös parlamentin esittämät tarkistukset huomioon, kun se hyväksyi yhteisen kannan suosituksesta 18. joulukuuta 1997. Sen jälkeen parlamentin liikenneja matkailuvaliokunta hyväksyi yhteisen kannan yksimielisesti kokouksessaan 17. maaliskuuta. Haluaisin kiittää Euroopan parlamenttia ja erityisesti esittelijää, herraTom Megahya, tästä erittäin myönteisestä suhtautumisesta ja vahvasta tuesta, jota olette antaneet ehdotukselle kaiken aikaa.
Neuvoston antamalla suosituksen lopullisella hyväksynnällä tietenkin varmistetaan, että vammaiset voivat hyötyä pysäköintipalveluista aina, kun he autoilevat Euroopassa. Tämän pitäisi edistää ainakin joidenkin vammaisten liikkumisvapautta ja parantaa siten heidän työ-, ostos- ja vapaa-ajankäyttömahdollisuuksiaan. Se on ehkä pieni edistys, mutta mielestäni se on tärkeä ja merkityksellinen askel kohti täyttä eurooppalaiseen yhteiskuntaan osallistumista rajoittavien esteiden poistamista. Sen parissa on kulunut kauan, mutta ainakin nyt tämä asia voidaan vihdoin jättää, ja haluaisin onnitella kaikkia niitä, jotka ovat tehneet sen mahdolliseksi.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Tieliikennevalvonta
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta neuvoston asetuksen antamiseksi tieliikenteen valvontalaitteista annetun asetuksen (ETY) 3821/85 sekä asetusten (ETY) 3820/85 ja 3821/85 täytäntöönpanosta annetun direktiivin 88/599/ETY muuttamisesta (A4-0116/98) (Esittelijä: Wijsenbeek).

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, liikennevaliokunta on lähettänyt minut horjuvan mietinnön esittelijäksi täysistuntoon. Tiedän, että joskus on vaikeaa, kun meillä on niin paljon matkoja ja kun lentokoneet ja junat ovat myöhässä, mutta on vähintäänkin outoa, että kolmen parlamentin jäsenen, joista kaksi on UPE- ja yksi PSE-ryhmästä, myöhäinen saapuminen äänestyksen ollessa käynnissä johti siihen, että mietintö sai enemmistön kannatuksen. Siitä myös näkyy, että mietintö on melko kiistanalainen ja että siitä voi olla erilaisia mielipiteitä, jotka olivat kuitenkin melko lähellä toisiaan.
Mistä sitten on kysymys? Itse asiassa uudesta asiasta. Joka tapauksessa en ole ollut tällaisessa ennen mukana. Komissio on tehnyt ehdotuksen siitä, että nykyistä valvontavälinettä eli perinteistä ajopiirturia parannettaisiin lisäämällä siihen uusi laite, johon syötetään kuljettajakortti.
Parlamentti oli ensimmäisessä käsittelyssä suurimmalla mahdollisimmalla enemmistöllä sitä mieltä, että autotietokone tai digitaalinen ajopiirturi olisivat parannus perinteiseen välineeseen nähden ja että niitä voitaisiin käyttää perinteisen laitteen sijasta. Minun täytyy sanoa teille, että pidin ehdotusta aivan hyväksyttävänä. Mielestäni tämä oli hyvä lisäys parlamentilta, ja jopa komissio oli asiasta samaa mieltä.
Sitten neuvosto määräsi yhteisessä kannassa, että ainoastaan uusissa autoissa saa käyttää autotietokonetta. Neuvosto päätti asiasta 14 äänellä, ja yksi jäsen äänesti tyhjää. Parlamentti voisi oikeastaan olla samaa mieltä yhteisestä kannasta, sillä nyt ollaan käyttämässä uusinta tekniikkaa. Asiassa on kuitenkin kaksi ongelmaa.
Ensimmäinen ongelma on järjestelyn soveltaminen ja valvonta muissa AETR-maissa, jotka eivät ole EU: n jäseniä tai joista ei ole tulossa EU: n jäseniä. Liikennevaliokunta on esittänyt AETR-maita koskevaa tarkistusta, ja kuulen pian varmaankin komissaarin sanovan, että meidän pitäisi hyväksyä jotain myös vanhasta laitteesta.
Toinen ongelma liittyy laitteiden jälkiasentamiseen. En voi henkilökohtaisesti hyväksyä sitä, että juuri vanhat kuorma-autot, joiden kuljettajat kokemuksen mukaan jättävät noudattamatta ajo- ja lepoaikojen rajoituksia kaikkein eniten, saavat edelleen iät ja ajat käyttää vanhaa, vilpille altista laitetta. Sitten jotkut sanovat, että ongelma on ohi viiden tai seitsemän vuoden kuluttua, mutta viisi tai seitsemän vuotta on pitkä aika, ja sen ajan mentyä suurin osa autoista on vielä käytössä usein joissakin Välimeren alueen jäsenvaltioissa.
Palaan vielä mietintöni ontuvuuteen. Kolmessa ensimmäisessä tarkistuksessa samoin kuin rouva Langenhagenin tarkistuksissa 19-22 tulee esille ehdotus 1 A sekä viittaus sen liitteeseen. Tarkistuksia ei ole hyväksytty sen enempää kuin liitettäkään. Se puhuu jo puolestaan, että jätän täysistunnon osanottajien viisauden varaan sen, hyväksytäänkö rouva Langenhagenin ehdotukset, mutta aion itse esittelijänä käyttää puheenvuoron sen jälkeen, kun tarkistuksista 2 ja 4 on äänestetty ja ilmoittaa, millaista loogista järjestystä pitäisi käyttää äänestyksiä jatkettaessa.
Haluaisin mielelläni kuulla komissaarin mielipiteen uusien laitteiden asentamisesta vanhoihin rekka-autoihin ja AETR-maista mutta mielestäni komissaari on meille myös joka tapauksessa tarkemman selityksen velkaa koko artiklan eli uuden ajo- ja lepoaikajärjestelyn määräysten alkuperästä ja perusteista. Me käsittelemme nyt ainoastaan valvontalaitteita, joilla on tarkoitus valvoa ajo- ja lepoaikajärjestelyä, jota nyt pitää muuttaa. Komissio tarkastelee asiaa, mutta minusta nämä asiat kulkevat käsi kädessä.
Sitten haluaisin esittää johtopäätökseni. Edistyksellinen yhteinen kanta oli meille yllätys mutta ei lainkaan ikävä sellainen. Meidän täytyy nyt harkita, harkitsemmeko molempia mahdollisuuksia 1 A ja 1 B edelleen vai menemmekö pitemmälle ainoastaan mahdollisuuden 1 B parissa. Tässä käy myös niin, että liikenteestä tulee joka tapauksessa turvallisempaa ja sosiaalisempaa tämän ehdotuksen myötä tavalla tai toisella.
Lopuksi haluaisin kiittää komissaaria sydämellisesti yhteistyöstä ja haluaisin kiittää erityisesti niitä PO VII: n ihmisiä, jotka ovat auttaneet minunlaistani yksinkertaista juristia pääsemään perille tästä vaikeasta teknisestä aineistosta.

Castricum
Arvoisa puhemies, nyt kun kollegani Wijsenbeek on esittänyt hienosti asian tekniset taustat, minä voin pitäytyä enemmän poliittisessa tarkastelussa. Se vaikuttaa niin yksinkertaiselta. Tietyn painorajan ylittävät kuorma-autot ja linjaautot, joissa on tietty määrä istumapaikkoja, on pitänyt jo vuosien ajan varustaa laitteella, joka rekisteröi ajo- ja lepoajat. Laite edustaa kehittynyttä tekniikkaa, ja älykkäät ihmiset, erityisesti alansa tuntevat yrittäjät, ovat parannelleet sitä viimeisen vuosikymmenen aikana. Ainakin hyvät kuljettajat - haluan painottaa tätä mutta en kuitenkaan liikaa - tuntevat tekniikan usein kuin omat taskunsa. Työhönsä vakavasti suhtautuvat viranomaiset yrittävät tehdä asialle jotain. Se vaikuttaa helpolta, mutta tiedätte varmaankin, mitä tarkoittaa sanonta, mitä useampi kokki, sitä sakeampi soppa.
Esittelijä Wijsenbeek on näyttänyt jossain määrin suuntaa kohti digitaaliajan kehitystä. Se on hienoa. 14 jäsenvaltiota valitsi sen jälkeen selkeän kehityskulun. Komissaari ja liikenne- ja matkailuvaliokunta ovat myös yhtyneet siihen, ja meidän täytyy vain odottaa äänestyksiä nähdäksemme, mitä tässä täysistunnossa päätetään. Kollega Wijsenbeek on kuitenkin jo sanonut jotain tästä asiasta.
Herra puhemies, Frankfurter Allgemeine Zeitung kirjoitti viime kuussa nostalgiseen sävyyn vanhasta ajopiirturista, joka korvataan vuonna 2000 uudella digitaalisella järjestelmällä, ja mainitsi myös, että Saksan teollisuus on valmis siihen. Kinsel on juuri esittänyt ensimmäisenä 1 B -ratkaisua. Samassa tekstissä mainittiin, että 1 A -ratkaisu voitaisiin tarvittaessa myös ottaa vielä esille.
Tätä taustaa vasten on rauhoittavaa, että digitaalisen ajopiirturin tekniikka ei ole ilmeisesti mikään ongelma. Se ei selviä ainoastaan tästä mietinnöstä, ja minä lähden siitä, että komissio ja neuvosto ovat viisaita osapuolia, joilla on käytössään valtavasti asiantuntemusta ja jotka eivät salli missään tapauksessa sitä, että ehdotuksen teknisen toteutettavuuden tarkastelussa tehtäisiin virheitä. Kaiken sanotun ohella en halua unohtaa, että myös meidän piireissämme on suhtauduttu epäilevästi tehtyyn valintaan myös esittelijän hetki sitten mainitsemissa asioissa. Toivon kovasti, että epäilyt poistuisivat tulevina vuosina käytännön kokemusten myötä. Laajaa yksimielisyyttä digitaaliaikaan siirtymisestä ei saisi nyt enää vaarantaa.
Herra puhemies, nyt vielä paljon ennen sitä, kun uusi digitaalinen ajopiirturi voidaan ottaa käyttöön, meidän täytyy tarkastella seikkaperäisempiä ehdotuksia, jotka koskevat tehokasta ja yhdenmukaistetumpaa valvontaa. Valvontajärjestelmää unionin sisällä on kartoitettu alankomaalaisen Rijksverkeersinspectie -valvontaelimen, aloitteesta ennen Alankomaiden edellistä puheenjohtajakautta. Se, mitä tiesimme jo usein pahasti myöhästyneiden komission raporttien perusteella, sai vahvistuksen. Säännöt ovat samat paperilla, mutta siihen kaikki sitten jääkin. Ei ole ymmärretty riittävästi, kuinka paljon ajatusta Euroopan yhteismarkkinoista tällä tavoin murennetaan. Vilpittömästi toimivat yrittäjät ja kuljettajat saavat päivittäin tuntea, kuinka heihin suhtaudutaan väheksyen, ja tähän syyllistyvät myös viranomaiset, joilla ei ole mahdollisuuksia tai tahtoa erotella jyviä akanoista.
Herra puhemies, sen neuvoston kokouksen aikana, jolloin yhteisestä kannasta päätettiin, neuvosto pyysi komissiota laatimaan mahdollisesti tarpeellisia ehdotuksia sisältävän kertomuksen jäsenvaltioiden suorittaman valvonnan tehokkuudesta ja yhdenmukaisuudesta. Minusta tämä "mahdolliset tarpeelliset" ehdotukset eivät ole tarpeen. Lähden siitä, että komissio tekee ehdotuksia pikaisesti. Uuden ajopiirturin mielekkyys on kyseenalaista, jos koko valvontakäytäntö jää entiselleen.

Langenhagen
Arvoisa puhemies, mitä tämän takana piilee? Komissio teki vuonna 1994 eli neljä vuotta sitten ehdotuksen, jossa otetaan paremmin huomioon tieliikenteen turvallisuus yleensä sekä etenkin kaukoliikenteen kuljettajia koskevat sosiaaliset määräykset, mikä tapahtuu siten, että otetaan käyttöön uusi ajopiirturi, koska tähän asti käytössä ollutta on voitu käyttää väärin liian helposti. Oikeastaan asia on aivan yksinkertainen. Kaikki asianosaiset, olivatpa kyseessä kuljettajat, ammattiliitot, kuljetusyritykset tai haastattelemani tieliikenteen käyttäjät, ovat parannuksen kannalla. Tämän parannuksen komissio esittelikin meille erittäin järkevässä ehdotuksessaan heinäkuussa 1994, mutta sitten parlamentti halusi enemmän. Ensimmäisessä käsittelyssä kesällä 1995 parlamentti ei ainoastaan äänestänyt vähemmän manipuloitavissa olevan laitteen, vaan heti korkeimman luokan mustan laatikon kehittämisen puolesta kaiken kattavine infrastruktuureineen yritysten ja valvontaviranomaisten taholla.
Enää ei pitäisi haaveilla maailmanlaajuisista kuljetusjoukkioista. Kaksi vuotta myöhemmin - vasta vuonna 1997 - meille sitten esitettiin neuvoston yhteinen kanta. Se on monessakin suhteessa riittämätön. Kysyn teiltä ja neuvostolta, kuinka on tultu siihen, että neuvosto on lopuksi äänestänyt ainoastaan superhyvästä mustasta laatikosta ja että se ei samalla ole myös äänestänyt parlamentin ehdottamasta riittävästä, taloudellisesta, vakaasta, toteutettavissa olevasta ja hyväksyttävästä ratkaisusta. Kuka tässä on lakaissut jotain pöydän alle ja miksi?
Kuullessani neuvoston päätöksestä luulin näkeväni unta, ja toivon yhä edelleen, että kaikki on vain väärinkäsitystä ja että parlamentti ei huomenna tee samaa virhettä. Kannatan uudenaikaista, teknologisesti tuettua liikenneturvallisuutta, mutta jokaisen yrityksen tulisi näillä vapailla markkinoillamme itse saada päättää, haluaako se superlaatikon vai yhtä houkuttelevan niin sanotun parannellun ratkaisun.
Loppujen lopuksi yrittäjä tietää toki itse parhaiten, mitä hän voi itseltään ja yritykseltään vaatia. Jos neuvoston yhteisestä kannasta tulee huomenna totta, silloin tähän asti manipuloitavissa oleva ajopiirturi ja uusi superlaatikko, jota ei tähän päivään mennessä ole selvästi määritelty ja jonka lainvoimaisuutta ei ole vielä tarkistettu - silloin siis vanha ja uusi laite ovat käytössä rinnakkain kymmenen vuotta ja sitäkin kauemmin. Niillä ei ole mitään yhteistä toistensa kanssa. Päinvastoin tarjolla on houkutus, että kuljettaja vaihtaa vanhan ajoneuvonsa uuteen, koska hän tietää, ettei valvontalaitteita voi verrata toisiinsa ja ettei häntä panna tilille sääntöjen vastaisten ajo- ja lepoaikojen vuoksi.
Jos neuvosto on äänestänyt äänin 14: 1 järkevää ratkaisua vastaan ja hyväksynyt superlaatikon, merkitsee se, että lisättyä valvontaa tai parempaa liikenteen turvallisuutta ei edes haluta. Vai mitä mieltä hyvät naiset ja herrat ovat asiasta? Toivon, ettei huominen äänestyksemme muodostu painajaiseksi ja että äänestämme ensimmäisessä käsittelyssä, sillä minä ajattelen kutein te, herra Wijsenbeek, 1 A ja 1 B ovat oikea ratkaisu.

Santini
Arvoisa puhemies, luulin olevani yksin mielipiteineni, mutta kollega Langenhagen ehätti ensin tuomaan esille, että tämän ihastuttavan teknologisen keksinnön ohessa on myös aihetta varovaisuuteen. Kuten kaikkiin teknologisiin keksintöihin, niin myös tällä on joitakin taloudellisia vaikutuksia: sen vuoksi kehotus varovaisuuteen. Itse asiassa tässä tapauksessa on vaarana se, että suositaan yhtä osapuolta eli näiden uusien laitteiden valmistajia ja toisaalta huolestutetaan toista osapuolta eli ihmisiä, joiden pitäisi hankkia niitä saamatta täysiä vakuuksia paitsi laitteiden toimivuudesta myös niille mahdollisesti tehtävien tarkastusten luotettavuudesta.
Kuljetusliikkeet, eivätkä pelkästään italialaiset, ovat jo ilmaisseet vakavan huolestuneisuutensa investoinnista, joka voisi osoittautua tappiolliseksi, koska sen voisi joutua uusimaan jopa lyhyellä aikavälillä. Me - minä henkilökohtaisesti eikä osittain ryhmäni - emme vastusta laitteen 1 B käyttöönottoa, mutta pyydämme hieman asteittaisuutta, koska kaikki eivät ole samaa mieltä tähän asti tehdyistä testeistä ja niiden tuloksista. Näin ollen ehdotan, että on ehkä parempi jättää siirtymäaika eli antaa ensiksi jäsenvaltioille ja siten myös niiden yrittäjille vapaus valita, hankkivatko he uuden laitteen vai pitävätkö laitteen 1 A, mutta lisäävät siihen digitaalisen ajopiirturin ainakin määritellyksi ajaksi.
Vaikuttaa siltä, että kulut molemmissa toimenpiteissä ovat samat, mutta ensimmäinen, siis digitaalisen ajopiirturin liittäminen vanhaan järjestelmään, antaisi toistaiseksi paremmat takuut laitteen 1 B virallista käyttöönottoa odotellessa.
On totta, että tämä voisi mutkistaa valvontajärjestelmiä, siis niiden työtä, joiden pitää tien päällä valvoa paitsi toimintaa myös laitteita käyttävien henkilöiden rehellisyyttä. Tässä tapauksessa kuitenkin, toisin kuin valitimme aiemmassa matkailua koskevassa puheenvuorossa, toissijaisuusperiaatetta on puolustettava tai suorastaan edistettävä, sillä tapauksessa kysymys on myös valinnanvapauden periaatteen puolustamisesta.
Näin arkaluontoisella alueella joka, toistan, saattaa koskea alaa, jota on jo rasitettu muilla tekijöillä, kuten tiemaksujen korotuksella, on jätettävä valinnanvapaus niille, jotka maksavat tämän uudistuksen kulut.

Van Dam
Arvoisa puhemies, asiantuntijat pitävät sääntöjen noudattamatta jättämistä yhtenä suurimmista ongelmista kuljetusalalla. Olen samaa mieltä siitä, että suurimpana syynä tähän ongelmaan ei ole kuitenkaan puutteellinen valvontalaite eli ajopiirturi. Suurin syy on mielestäni valvontaelinten toiminnan heikkous. Lisäksi ajoaikoja koskevissa säännöissä ei ole riittävästi otettu huomioon maantiekuljetusten erityispiirteitä, mikä yllyttää sääntöjen rikkomiseen.
Olen kuitenkin neuvoston kanssa samaa mieltä siitä, että ajopiirturi valvontavälineenä täytyy vaihtaa autotietokoneeseen tai mustaan laatikkoon. Ajopiirturin tekniikka on vanhentunutta. Laitteella on helppo tehdä vilppiä, eikä sitä voida autotietokoneen lailla käyttää yrityksen johtamisen parantamisessa. Koska autotietokoneen hinta on lisäksi samaa luokkaa kuin ajopiirturin ja mahdollisen älykortin hinta, autotietokoneen valinta on sanomattakin selvää.
Koska neuvostokin on valinnut autotietokoneen, en halua pitäytyä parlamentin alkuperäisessä valinnassa, jonka perusteella parlamentti halusi ensimmäisessä käsittelyssä, että kuljetusliikkeet saisivat valita, käyttävätkö ne paranneltua ajopiirturia vai autotietokonetta. Jos käytössä on kolme lähekkäistä järjestelmää - ajopiirturi, paranneltu ajopiirturi ja autotietokone - valvonta voi vain muuttua vaikeammaksi.
Olen pahoillani siitä, että neuvosto ei päättänyt laitteiden jälkiasentamisesta. On väistämätöntä, että otettaessa uusi laite käyttöön vanhaa ja uutta laitetta käytetään jonkin aikaa rinnakkain. Neuvoston olisi kuitenkin pitänyt päättää, mihin määräaikaan saakka ajopiirturia voidaan käyttää. Nyt me joudumme tyytymään siihen, että vanhoissa kuorma-autoissa käytetään vielä kauan ajopiirturikiekkoja, joita lähes kukaan ei kykene lukemaan, ja esittelijän mukaan juuri vanhojen kuorma-autojen kuljettajat eivät noudata ajo- ja lepoaikoja. Esittämäni tarkistus siitä, että autotietokoneesta tehtäisiin pakollinen muutaman vuoden kuluessa, ei saavuttanut myöskään riittävästi kannatusta liikennevaliokunnassa. Mielestäni on parempi olla tekemättä mitään kuin parannella vanhaa ajopiirturia. Jos neuvosto tekee nyt vuonna 1998 suurella enemmistöllä päätöksiä autotietokoneen hyväksi, mielestäni on typerää varustaa vanhoja kuorma-autoja ensi vuosituhannella sellaisella tekniikalla, joka on itse asiassa jo nyt vanhentunutta.

Lüttge
Arvoisa puhemies, kuka tässä parlamentissa oikeastaan vielä uskoo, että myös kollega van Damin esittämät vaatimukset ajo- ja lepoaikojen parantamisesta ja yhtenäistämisestä sekä valvontajärjestelmien parantamisesta ovat toteutettavissa? Minä olen kuulunut tähän parlamenttiin vuodesta 1989, ja siitä lähtien tämä vaatimus on esitetty kerta toisensa jälkeen. Me tiedämme, että Euroopan unionissa valvotaan erilaisin tavoin. Minä voin arvioida sitä myös saksalaisesta näkökulmasta vallan hyvin. Koska se ei toimi ja koska se ei tule toimimaan, meidän täytyy saada ajoneuvoihin paranneltu valvontajärjestelmä.
Digitaalinen järjestelmä on oikea askel, mutta sitä ei saa ottaa käyttöön ilman tallentavan kuljettajakortin samanaikaista asentamista käytettyihin ajoneuvoihin. Ajopiirturit on asennettava; meillä on siihen tekniset valmiudet. Täällä mainitut aikarajat, nimittäin vuoteen 2003 saakka, ovat liian pitkiä. Sitä paitsi rajoittuminen ainoastaan vuodesta 1996 alkaen rekisteröityihin ajoneuvoihin on täysin järjetöntä, koska me tiedämme tarkalleen, että erityisesti Keski- ja Itä-Euroopan maissa ajetaan 10-15 vuotta vanhoilla ajoneuvoilla ja että niillä ajetaan vielä joitakin vuosia.
Minun täytyy vielä viitata yhteen toiseenkin seikkaan juuri Keski- ja Itä-Euroopan maiden tilanteen osalta: ajopiirturi otettiin käyttöön vuonna 1995. Uskon, että on melkein aivan kohtuuton vaatimus määrätä yhdellä kertaa digitaalinen järjestelmä, jotta viiden vuoden kuluttua voitaisiin vaihtaa taloudellisempaan järjestelmään. Välimuotoratkaisu olisi varmasti hyväksyttävämpää. Asiassa ilmenee tai voisi ilmetä seuraava paradoksi: esimerkiksi uusilla ajoneuvoilla, joihin asetetaan vuodesta 2000 lähtien digitaalinen järjestelmä, ei voisi enää ajaa Keski- ja Itä-Euroopan maihin, koska siellä ei ole niitä vastaavia lukulaitteita ja koska siellä poliisilla ei ole tarvittavaa laitteistoa. On kuviteltava, millainen kehitys meillä mahdollisesti on edessämme!
Mahdollisuutta kaiken kattavan tilanteen tavoittamiseksi, esim. välimuotoaskelten avulla, ajo- ja lepoaikojen parempaa vahtimista, parempien sosiaalisten määräysten täytäntöönpanoa ja toteuttamista ei käytetty. Lopuksi, kollega Frits Castricum: ei ainoastaan Saksan teollisuus ole jo valmiina, vaan me tiedämme myös yrityksien Isossa-Britanniassa, Alankomaissa, Italiassa ja Ranskassa olevan valmiina ja että niillä on teknistä ja teknologista taitotietoa!

Stenmarck
Arvoisa puhemies, sallikaa minun aloittaa kiittämällä esittelijää Wijsenbeekiä siitä monivuotisesta työstä, jota hän on tehnyt tämän kysymyksen eteen.
Kysymys tieliikenteen valvontalaitteista kulkee käsi kädessä ajo- ja lepoaikoihin liittyvän kysymyksen kanssa. Viimeksi mainitussa asiassa Euroopan parlamentti odottaa edelleen komission ehdotusta siitä, mitä tarkistuksia pidetään välttämättöminä. Olisi ollut myönteistä, jos olisimme saaneet mahdollisuuden käsitellä näitä kysymyksiä yhdellä kertaa.
On välttämätöntä asettaa vaatimuksia kuorma-autojen toimiville laitteille. Samanaikaisesti on myös tärkeää, että sitä tekniikkaa ja niitä järjestelmiä, joihin on sijoitettu, ehkä maan kaikissa yrityksissä, voidaan myös käyttää niiden elinaikana. Kaikki muu olisi voimavarojen tuhlausta. Olisi suorastaan kohtuutonta vaatia jo nyt raskaasti kuormitetuilta yrityksiltä uusia panostuksia ja uusia sijoituksia toisiin järjestelmiin. On kuitenkin aivan eri asia, että kun tehdään uusia sijoituksia, silloin on panostettava parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan ja järjestelmiin, jotka ovat samat kaikille jäsenvaltioille.
Pitemmällä aikavälillä tehtävään työhön kuuluu myös tätä aluetta koskeva lainsäädäntö, kun kyseessä ovat nyt aloitettavat jäsenyysneuvottelut mutta myös kolmansien Itä- ja Keski-Euroopan maiden kanssa käytävät kahdenkeskiset neuvottelut. On erittäin tavoittelemisen arvoista, että me vähitellen saamme yhteiset säännöt, mitä tulee ajo- ja lepoaikoihin ja tieliikenteen valvontalaitteita koskeviin teknisiin järjestelmiin. Sisämarkkinoilla ja käytännöllisesti katsoen rajattomassa Euroopassa sekä hieman pitemmällä aikavälillä katsottuna tämä on välttämätöntä.

D'Aboville
Arvoisa puhemies, ehdotuksessa, joka on annettu käsiteltäväksemme, pyritään ottamaan käyttöön uusi tieliikenteen ajanmittauslaitteisto, jotta kuljettajien ajo- ja lepoaikoja voitaisiin valvoa, kuten esittelijä muistutti. Mitä tältä uudelta ajopiirturilta vaaditaan? Sen on oltava täysin luotettava, mahdoton väärentää ja teknisesti kehittynyt, jotta sitä ei voitaisi asettaa kyseenalaiseksi tulevina vuosina.
Liitteessä 1 B ehdotettu väline vastaa täysin näitä vaatimuksia. Se on nimittäin täysin elektroninen laitteisto, jonka digitaaliperiaate takaa täyden varmuuden. Lisäksi sen avulla voidaan tallentaa tietoja 365 päivän ajalta. Nämä tiedot ovat äärimmäisen arvokkaita yritysten hallinnon kannalta. Tästä laitteistosta ollaan tämän johdosta yksimielisiä niin toimintaansa vakavasti harjoittavien liikenneyritysten kuin vastuunsa tuntevien kuljettajienkin keskuudessa.
Jotkut suosittelevat kuitenkin sekamuotoista 1 A: ksi kutsuttua ratkaisua, jossa nykyisiin valvontalaitteisiin, joita on kuten jokainen tietää helppo väärentää, liitettäisiin pelkkä elektroninen kuori, ja perustelevat tätä muun muassa kustannusten vähentämisellä.
En usko heidän olevan oikeassa. Kustannukset eivät nimittäin olisi ainoastaan vastaavat, kuten komission suorittamissa asiantuntijatutkimuksissa on osoitettu, vaan sen lisäksi siinä olisi kyse ainoastaan väliaikaisesta järjestelmästä, jonka olisi loppujen lopuksi annettava tilaa täysin elektroniselle kokonaisuudelle. Lopuksi ja etenkään emme saavuttaisi olennaista tavoitettamme, joka on tässä tapauksessa tehdä väärentäminen mahdottomaksi, koska laitteiston itse tärkein osa, kierrosmittari, pysyisi samanlaisena kuin nykyisin tuntemamme kierrosmittari ja siinä juuri ei ole tämän osalta tarpeeksi takuita.

Cornelissen
Arvoisa puhemies, parlamentin edellisessä täysistunnossa otettiin voimakkaasti kantaa sen puolesta, että liikenneturvallisuuteen pitäisi puuttua voimakkaasti. Yksi ehdottamistamme keinoista on ajo- ja lepoaikojen tarkempi noudattaminen kuorma- ja linja-autoliikenteessä. Tätä varten tarvitaan parempaa valvontaa, jossa voisi olla apua laitteista, joiden kanssa ei ole helppo tehdä vilppiä. Minulla on komissaarille kuusi lyhyttä kysymystä.
Ensiksi pitääkö paikkansa, että asiakirjojen kohdassa 1 B mainittu digitaalinen ajopiirturi on tässä mielessä merkittävästi parempi kuin paranneltu perinteinen ajopiirturi 1 A? Toiseksi pitääkö paikkansa, että näiden molempien ajopiirtureiden kehittely on niin pitkällä, että 1 B -tyypin pakollinen asentaminen vuodesta 2000 lähtien ei voi myöhästyä? Kolmanneksi pitääkö paikkansa, kuten jotkut kollegat ovat ilmoittaneet, että Keski-Euroopan maissa ollaan valmiita asentamaan 1 A -laitteita mutta ei 1 B -laitteita? Neljänneksi mitä mieltä komissaari on siitä, että ei ole olemassa mitään nykyisiä ajoneuvoja koskevia määräyksiä? Kuinka suuri on riski, että vilpittömästi toimivat kuljetusliikkeet joutuvat pian kilpailemaan sellaisten kuljetusliikkeiden kanssa, jotka käyttävät vanhaa kalustoa, jossa ei ole paranneltua ajopiirturia? Viidenneksi minusta on hyvä, että mahdollisuus päästä lopultakin tulokseen lyhyessä ajassa on suurin, jos valitsemme vaihtoehdon 1 B ministerineuvoston näkökannan mukaisesti. Kuudenneksi avainkysymykseni komissaarille, viitaten kollegani Langenhagenin argumenttiin, millä tavalla liikenneturvallisuus ja vastuu palvelevat parhaiten sosiaalista käyttäytymistä?
Lopuksi, mikä vaihtoehto sitten valitaankin, tulokset riippuvat valvonnan laadusta kaikissa jäsenvaltioissa.

McIntosh
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti herra Wijsenbeekin mietintöön ja onnittelen häntä hänen tekemästään työstä. Suhtaudun erityisen myönteisesti siihen, että tämän ehdotuksen - yhteisen kannan - tarkoitus on parantaa ajopiirtureita koskevien määräysten valvomista.
Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että ammattikuljettajien työtunteja koskevaa sosiaalioikeutta käytetään laajalti väärin nykyisessä järjestelmässä. Olen kuitenkin huolissani siitä, että tänään käsiteltävänämme olevassa yhteisessä kannassa toistuu liian monta kertaa jotta, mutta ja ehkä, jotka koskevat liitettä 1 B. Mielestäni olisi erityisen sopivaa noudattaa varovaisuutta ja sallia eteneminen 1 A: n ja 1 B: n osalta toistaiseksi.
Ei esimerkiksi ole varmaa, että tekninen komitea saa digitaalisia ajopiirtureita koskevan teknisen erittelyn valmiiksi tänä vuonna. Olen ymmärtänyt - ellei komissio vastusta minua tässä asiassa tänä iltana - että komissio saattaa joutua anomaan määräajan lykkäystä. Uskon, että komission ja neuvoston pitäisi tunnustaa tämä tosiasia kuten me parlamentissa teemme.
1 B: n tekniset vaatimukset ovat tiukkoja. Kulkuneuvon valvontalaitteistoon täytyy mahtua tiedot kuljettajan työtunneista vuoden ajalta ja kuljettajakohtaiseen älykorttiin täytyy mahtua ainakin 28 vuorokauden tiedot. Valitettavasti en ole herra Castricumin tavoin varma siitä, että ministerit selvittävät tämän ajoissa - siis kysymyksen teknisestä erittelystä. Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että nykyisessä ajopiirtureihin perustuvassa järjestelmässä on puutteita, jotka estävät olemassa olevan ammattikuljettajien työtunteja koskevan yhteisön lainsäädännön tehokkaan valvomisen. Kuitenkin järkevin tapa edetä on ehdottaa siirtymävaihetta, jonka aikana 1 A: ssa ja 1 B: ssä edetään rinnakkain, kunnes uusi teknologia - jonka meidän kaikkien mielestämme pitäisi olla turvallista ja väärentämisen estävää - on käytettävissä.
Toivon vilpittömästi, että komissio ja neuvosto voivat hyväksyä tämän ehdotuksen.

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, uuden sukupolven ajopiirtureiden käyttöönotto on selvästi todellinen tieturvallisuuden parannus, kuten useat jäsenet ovat tämän keskustelun aikana sanoneet. Sen avulla todella parannetaan ammattikuljettajien sosiaalioloja ja selvästi myös todella edistetään oikeudenmukaista kilpailua sekä maantieliikenteen sisällä että eri maantieliikennemuotojen välillä. Olen erittäin kiitollinen tämän parlamentin jatkuvasta mielenkiinnosta ja keskeytymättömästä sitoumuksesta, jota erityisesti esittelijä herra Wijsenbeek on osoittanut.
Parlamentissa muistetaan varmasti, että tämä parlamentti pyysi komissiota korjaamaan alkuperäistä ehdotustaan vuonna 1995 lisäämällä siihen mahdollisuuden täysin digitaalisen välineistön käyttöönottoon eli niin kutsutun 1B-vaihtoehdon. Ensimmäisen käsittelyn jälkeen on tehty teknisiä soveltuvuustutkimuksia, on tehty paljon töitä kaikkien asiaan liittyvien osapuolien kanssa, valvontaviranomaiset, työmarkkinaosapuolet ja teollisuus mukaan lukien, ja tämän seurauksena komissio ja neuvosto ovat nyt vakuuttuneita siitä, että oikea lähestymistapa on pitäytyä vain vaihtoehdossa 1 B. Opimme aina uutta ja otamme mielellämme opiksemme parlamentin ensin esille ottamista ehdotuksista. Tämä parlamentti ei ylläty kuullessaan, että mitä minun osaltani, sillä oli joka tapauksessa vastassaan melko avoin vastustaja.
Komissio ei siis tue niitä tarkistuksia, joilla pyritään ottamaan 1 A-vaihtoehto jälleen käyttöön. Joskin olemme samaa mieltä siitä, että se olisi parempi vaihtoehto kuin nykyiset ajopiirturit, ratkaisu on kuitenkin eräänlainen välimuoto, jossa ei käytetä hyväksi parasta saatavilla olevaa teknologiaa eikä siitä ole 1 B-vaihtoehdon kaltaista etua käyttäjien turvallisuuden ja joustavuuden kannalta. Siksi tarkistuksia 1, 2, 4 ja 19-22 ei hyväksytä.
Haluaisin vastata niille arvoisille jäsenille, jotka ottivat esille laitteiden jälkiasentamisen, korostamalla, että hyvä valvontajärjestelmä on hyvin riippuvainen siitä, kuinka suureen osaan ajoneuvokannasta laitteet on asennettu. Siitä syystä olen jatkuvasti puhunut neuvostossa siitä, että jonkinlaista laitteiden jälkiasentamista harjoitettaisiin, jotta saavutettaisiin tasapaino paremman valvonnan ja liikenteen harjoittajille aiheutuvien kulujen järkevyyden välillä. Olen kuitenkin pahoillani siitä, että suuri jarruttelijavähemmistö ei voinut hyväksyä sellaista kompromissia. On selvää, että keskustelu laitteiden jälkiasentamisesta ei saisi kuitenkaan missään tapauksessa oikeuttaa uusien ajopiirtureiden käyttöönottoa uusissa ajoneuvoissa.
Kun siis otetaan huomioon, että laitteiden jälkiasentamista koskeva kysymys on yleisen mielipiteen mukaan - kuinka osaisin sanoa tämän kohteliaasti - " epäkypsä päätöksen tekoa varten" , se täytyisi jättää neuvoston pöydälle. Näin komissio voi ainakin palata asiaan myöhemmin, kuten se aivan varmasti tekeekin, mahdollisesti muokatun ehdotuksen pohjalta. Mitä laitteiden jälkiasentamiseen tulee, meidän täytyi varmistaa, että me emme sallineet kaikki tai ei mitään -periaatetta, ja meidän työmme täytyy perustua sille, mitä todennäköisesti saavutamme, eikä sille, mitä mieluiten haluaisimme. Toivon, että tämä parlamentti yhtyy mielipiteeseemme siitä, että oli käytännöllisempää edetä tuolta pohjalta.
Tarkistus 3 hylätään, koska se pohjimmiltaan katetaan jo yhteiseen kantaan liitetyssä yhteisessä julistuksessa, jossa sanotaan, että neuvosto ja komissio ryhtyvät toimiin AETR-sopimuksen soveltamisesta tarpeen mukaan uusien ajopiirtureiden osalta.
Vastaisin toiselle arvoisalle jäsenelle tästä AETR-sopimuksesta, että komission ja neuvoston lakiosastot ovat tehneet selväksi, että ei ole mitään syytä, miksi Euroopan unionin ajoneuvoille, joissa on uudet digitaaliset ajopiirturit, koituisi ongelmia AETRsopimukseen kuuluvissa kehitysmaissa. Ajoneuvot, joissa on paremmat valvontalaitteet, pitäisi hyväksyä, kun otetaan huomioon, että niillä selvästi pyritään soveltamaan samoja sääntöjä kuin olemassa olevilla ajopiirtureilla. Lisäksi uudella järjestelmällä tulostettuja tulosteita on paljon helpompi tulkita kuin nykyisiä tulosteita. Niissä samat tiedot esitetään samoilla piktogrammeilla. Sen pitäisi riittää varsin hyvin, varsinkin kun pidämme mielessä, että jos nykyiset ajopiirturit eivät toimi, AETR-sopimuksen mukaan kuljettajilta vaaditaan vain käsinkirjoitettu ajopäiväkirja, mikä on kaikkein huonoin vaihtoehto.
Varsinainen haaste on pyytää kehitysmaita ottamaan uusi järjestelmä käyttöön omissa ajoneuvoissaan. Siihen saatetaan tarvita siirtymävaihetta, kuten tänään käydyssä keskustelussa on ehdotettu; mutta sekä neuvosto että komissio ovat sitoutuneet ryhtymään kaikkiin tarvittaviin toimiin sen saavuttamiseksi. Siitä syystä suhtaudun myönteisesti yhteiseen kantaan liitettyyn julistukseen ja toivon, että se auttaa hieman vakuuttamaan arvoisia jäseniä, jotka ovat ilmaisseet asiaan liittyvät epäilynsä ja huolensa.
Haluaisin vastata herra Cornelissenin muista kysymyksistä ainakin yhteen, joka koskee sitä, toimiiko 1B. Vastaus on aivan ehdottomasti kyllä, kuten on useaan kertaan testattu ja havainnollistettu työolosuhteissa ja hyvin vakuuttavissa simulaatioharjoituksissa. Hän voi siis olla varma siitä, mutta olen iloinen siitä, että hän otti asian esille useiden muiden kysymysten ohella.
Haluaisin lopettaa sanomalla, että olen iloinen voidessani tiedottaa parlamentille, että voin hyväksyä tarkistukset 5-17, minkä täytyy olla jonkin lajin maailmanennätys! Ne selventävät tai vahvistavat yhteisen kannan käyttöön ja turvallisuuteen liittyviä määräyksiä. Kiitän liikenne- ja matkailuvaliokuntaa ja erityisesti esittelijä herra Wijsenbeekiä siitä työstä, jota hän on tehnyt tämän esityksen hyväksi ja jolla on oleva merkittävä osa tulevassa hyödyllisessä kehityksessä, jota tapahtuu yleisen kuljetuspolitiikan lisäksi Euroopan unionin maanteiden tavaraliikennettä koskevien toiminnan oikeudenmukaisen kilpailun standardeissa ja toiminnan varmuudessa, turvallisuudessa ja rehellisyydessä. .

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Yhteisön alueella liikkuvien työntekijöiden sosiaaliturva
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Oomen-Ruijtenin laatima työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietintö (A4-0052/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N: o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen (ETY) N: o 574/72 muuttamisesta (KOM(97)0378 - C4-0450/97-97/0201(CNS)).

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, vuosittainen kertomus ja keskustelu asetuksesta 1408/71, joka koskee sosiaaliturvajärjestelmien soveltamista yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä, itse asiassa hämmentävät minua esittelijänä. Vielä enemmän olen hämmentynyt raja-alueelta valittuna kansanedustajana, koska tunnen ongelmat, joita syntyy, kun asutaan yhdessä maassa ja käydään työssä toisessa maassa. Tällaiset ongelmat ovat muuten vielä suurempia, kun työnteko päättyy joka sairauden vuoksi tai iloisissa merkeissä eläkkeelle pääsemisen vuoksi. Herra puhemies, en saa asioita enää selitettyä kotiseudullani. On aivan oikein sanoa, että Eurooppaa rakennetaan ja että saamme euron, se on hienoa. Mutta mikä on tilanne minun jokapäiväisten ongelmieni ratkaisemisen kanssa? Voin todeta, että sosiaaliturvajärjestelmien julkisen rahoituksen lisääminen asetuksella, joka koskee vain sosiaaliturvaa, hyödyttää joskus liikkuvia työntekijöitä mutta useimmiten se aiheuttaa paljon haittaa. Laatimassamme vuosittaisessa kertomuksessa yritän jälleen ehdottaa joitakin muutoksia. Tulen nyt siihen asiaan.
Herra puhemies, lainsäädännön nykytilassa asetusta ei sovelleta sellaisiin yhteisön kansalaisiin, jotka ovat työelämän ulkopuolella ja jotka eivät kuulu työelämässä olevan perheeseen. Virkamiesten eritysjärjestelmätkään eivät kuulu sen soveltamisalaan. Tämän lisäksi on kolmansien maiden kansalaisia, jotka ovat laillisesti sijoittautuneet jäsenvaltioon ja samalla täyttävät sosiaaliturvaan ja verotukseen liittyvät velvoitteet, mutta joita asetus 1408 ei kuitenkaan koske. Neuvostossa käydään nyt keskustelua kolmansien maiden kansalaisten tilanteesta. Virkamiesten tilanteesta haluaisin kuulla komissiolta, millainen tilanne nyt tarkalleen ottaen on. Olemme jo käsitelleet ehdotustanne vuodelta 1991. Herra puhemies, tässä mietinnössä on mukana vastaus asiaan. Tässä mietinnössä pyydän selkeästi laajentamaan asetuksen 1408 soveltamisalan koskemaan myös opiskelijoita ja muita henkilöitä, joilla on oikeus oleskella unionin alueella, jos heillä on ainakin riittävä toimeentulo, mutta joihin ei sovelleta sosiaaliturvajärjestelmiä kaikkine ongelmineen. Tätä asiaa koskevat tarkistukset 1 ja 2.
Herra puhemies, tässä on kysymys päättymättömästä tarinasta, jossa minua ja monia kollegoitani ei ole vieläkään kuultu. Tässä asiassa on kysymys rajaseututyöntekijöiden oikeudesta käyttää terveydenhoitopalveluja yli rajojen, mutta heidän huollettavaan olevat perheenjäsenensä jäävät yhä ulkopuolelle. Ehdotan, että tämä oikeus jätetään eläkeläisille ja heistä riippuvaisille henkilöille. Mitä tulee tätä ongelmaa koskeviin tarkistuksiin 3 ja 4, haluan nyt saada komissiolta selkeän vastauksen siihen, miksi asetusehdotusta, joka on luvattu meille aikaisemmin, ei ole vieläkään laadittu mahdollisimman selkeäksi.
Herra puhemies, olen jo aikaisemmin todennut ja totean nyt jälleen kerran, että yhteistyö komission kanssa on ollut erittäin hyvää. Myös komissiolta saadut vastaukset, herra komissaari, asianosaisten ja heidän järjestöjensä kysymyksiin ovat olleet erinomaisia. Euroopan parlamentti ja komissio ovat enimmäkseen samaa mieltä teknisestä asiakirjasta 1408. Kaikki ehdotukset ovat kuitenkin jumiutuneet neuvostoon. Pyydänkin tämän vuoksi, että voisiko komissaari esittää meille katsauksen siitä, mitkä jäsenvaltiot nyt jarruttavat tiettyjen direktiivien toteutumista. Uskon, että tällaista katsausta voitaisiin käyttää hyväksi eri vaalikampanjoissa.
Herra puhemies, minulla on vielä lopuksi pari huomautusta. Oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan esittelijä Wolfgang Ullman - kiitokset hänelle - on todennut, että yhteispäätösmenettely, jota sovelletaan Amsterdamin sopimuksen mukaisesti tähän asetukseen, ei paranna tilannetta, koska neuvoston päätösten täytyy olla aina yksimielisiä. Herra puhemies, olen optimisti omalla tavallani. Salailulle tulee kuitenkin loppu, ja meidän täytyy Euroopan parlamenttina huolehtia siitä, että kukaan ei voi piiloutua ja jättää ilmoittamatta, miksi hän vastustaa sääntöjä, jotka koskevat ennenaikaista eläkkeelle siirtymistä, oikeutta saada palveluja työskentelyvaltiossa sekä työssäkäyvien opiskelijoiden, eläkeläisten ja virkamiesten oikeutta työttömyyskorvauksiin. Herra puhemies, jos meidän täytyy etsiä syyllistä muualta, meidän täytyy tehdä se yhdessä, mutta odotan myös sitä, että Euroopan komissio kertoo hyvin selvästi myös Euroopan parlamentille, miksi asiaa jarrutetaan, ja on valmis etsimään mahdollisia ratkaisuja myös yhdessä parlamentin kanssa.

Weiler
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensiksikin paljon kiitoksia, kollega Oomen-Ruijten, tehän olette ottaneet kantaa tähän aiheeseen, asetukseen 1408, jo useamminkin. Kiitän teitä myös teidän peräänantamattomuudestanne ja sitkeydestänne aihetta kohtaan. Tehän tiedätte, että sosialistinen ryhmä - ja uskoakseni koko parlamentti - tukevat teitä tässä asiassa. Kaikki kyseistä direktiiviä koskevat tekniset muutokset ovat periaatteessa oikeita ja ajat sitten vanhentuneita. Valitettavasti myös komissio oli jälleen kerran jokseenkin varovainen. Siksi olemme tukeneet joitakin muutosehdotuksianne. Mielestäni ne olivat myös tarpeellisia, jotta tietyille ryhmille kuten opiskelijoille, eläkeläisille ja työttömille voidaan lähettää viesti ja osoittaa, miten tärkeänä me pidämme vapaata liikkuvuutta.
Vapaa liikkuvuus mainitaan jo Rooman sopimuksissa. Mutta on edelleenkin yllättävää todeta, millaisia aitoja ja esteitä jäsenvaltiot rakentavat sitä vastaan ja kuinka varovaisesti ne toteuttavat sosiaalista samanarvoisuutta. Neuvostossa pölyttyy joukko komission ehdotuksia ja parlamentin kannanottoja. Niitä ei panna täytäntöön, koska luultavasti poliittinen tahto puuttuu. Olen ilahtunut vaatimuksestanne, rouva Oomen-Ruijten, että saisimme kerrankin tietää, mitkä jäsenvaltiot hangoittelevat niin kovasti vastaan. Olen mielissäni vaatimuksestanne huolimatta siitä, mitkä maat sitten pahantekijöitä ovatkaan!
Myös komissio on joiltakin osin liian mukavuudenhaluinen ja varovainen. Tämä näkyy myös uudessa vapaan liikkuvuuden toimintaohjelmassa, jossa ei toimita sosiaaliturvan puolesta yhtä innokkaasti kuin pääoman, tavaroiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden puolesta. Meidän tavoitteemme parlamenttina, kansanedustajina, on taata työntekijöiden oikeus vapaaseen liikkuvuuteen, poistaa syrjintää ja näiden lisäksi edistää ja toteuttaa rohkeita askelia integraation hyväksi eikä ensin odottaa, kuten usein käy, kunnes Euroopan tuomioistuin on ottanut askeleen eteenpäin. Mielestäni parlamentaarikko osoittaa kyvyttömyytensä, jos Euroopan tuomioistuimen tai kansallisten tuomioistuinten täytyy viedä meitä eteenpäin Euroopan yhdentymisessä. Se on poliittinen eikä oikeudellinen tehtävä.Toivon, että pääsemme tällä asetuksella hiukan lähemmäksi juuri luettelemiani tavoitteita. Toivon tosin myös sitä, että menestymme viimeinkin tehtävässämme, että ministerineuvosto todellakin panee täytäntöön asetuksen muutoksen, jota komissio on ehdottanut ja jonka me olemme parlamentissa yksimielisesti hyväksyneet. Jos näin tapahtuu, silloin olen varma, että myös osa eurooppalaisten työntekijöiden ja kansalaisten epäluuloista saadaan poistettua.

Imaz San Miguel (PPE).
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää rouva Oomen-Ruijtenia loistavasta mietinnöstä, jossa hän jälleen kerran puolustaa liikkuvien työntekijöiden, myös rajatyöntekijöiden oikeuksia tämän parlamentin edessä. Eurooppaa ei nimittäin todellisuudessa ole olemassa niin kauan kuin emme poista käytännön esteitä niiltä työntekijöiltä, jotka joutuvat joka aamu ylittämään rajan mennäkseen toiseen jäsenvaltioon töihin.
Mietinnössä hyväksytään komission ehdottamat tekniset muutokset liikkuvien työntekijöiden sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamiseen liittyvien asetusten päivittämiseksi. Näiden teknisten mukautusten lisäksi rouva Oomen-Ruijten esittää kuitenkin myös poliittisesti merkttävämpiä tarkistuksia; pääasiallisesti sellaisia, joissa vaaditaan konkreettisia toimia rajatyöntekijöille tarjotussa terveydenhuollossa esiintyvien puutteiden korjaamiseksi.
Komission täytyy antaa tästä asiasta vakavanpuoleinen ehdotus ja ottaa siinä huomioon niiden tarkistusten sisältö, jotka parlamentti tulee tässä mietinnössä hyväksymään. Kysymys on pääasiassa siitä, että rajatyöntekijä, hänen perheenjäsenensä tai hänen jälkeenjääneensä voivat käyttää terveyspalveluja asuinjäsenvaltiossa samalla tavoin kuin siinä maassa, missä he työskentelevät. Lisäksi tämän oikeuden on ulotuttava koskemaan työttömänä tai eläkkeellä olevaa rajatyöntekijää perustuen aina hänen työskentelyvaltiossa harjoittamansa ammatilliseen toimintaansa, sillä ainoastaan näin saamme aikaan moninaisen mutta yhtenäisen Euroopan, jossa rajat eivät merkitse sen kansalaisille heidän oikeuksiensa heikkenemistä.

Garosci
Arvoisa puhemies, tavanomaisen käytännön mukaan komissio pyytää meitä tänään arvioimaan yhteisön alueella jäsenvaltiosta toiseen muuttavien työntekijöiden sosiaaliturvaa koskevien asetusten päivittämistä. Asetuksen kirjoittamisesta on kulunut 25 vuotta, ja neljännesvuosisadan aikana tämä ala on muuttunut lähes täydellisesti. Itse asiassa me toivomme kaikki, että eurooppalaiset työntekijät voisivat liikkua vapaasti kaikissa jäsenvaltioissa, aivan kuin omassa maassaan, säilyttäen ja jopa vahvistaen sosiaalietuuksia.
Olemme siis samaa mieltä esittelijän kanssa - ja kiitämme häntä tehdystä työstä - ja vaadimme parempaa turvaa siirtotyöläisille ja heidän perheenjäsenilleen. Tuemme siis kahta muutosta, joita vaaditaan komission esittämien, jo voimassa olevien lisäksi, ennen kaikkea sairausvakuutuskorvausten ja äitiysrahojen maksamiseen liittyviä.
Ensimmäinen välttämätön muutos on opiskelijoiden saattaminen sosiaaliturvan piiriin.
Toinen muutos koskee sekä rajaseututyöntekijöitä ja heidän oikeuksiaan eläkkeeseen sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jossa he ovat työskennelleet rajatyöntekijöinä, sekä heidän perheenjäsentensä ja perillistensä sosiaalietuuksia.
Lopuksi meidän tehtävämme on toteuttaa henkilöiden vapaa liikkuvuus ja sosiaalietuuksien kunnioittaminen.
Rajatyöntekijät ja opiskelijat edustavat työnteon nykypäivää ja huomista yhteisön yhtenäismarkkinoiden sisällä, tai sen, jota me yhä enemmän haluaisimme kutsua sisämarkkinoiksi.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, me keskustellemme tässä parlamentissa joka vuosi asetuksen 1408/71 teknisistä muutoksista. On hyvä, että teemme niin, mutta mielestäni näiden keskustelujen tärkein tavoite on selvittää joitakin hankalimpia kiistakysymyksiä, joita ei voida ratkaista pelkästään teknisillä muutoksilla. Haluan tämän vuoksi kiittää esittelijää, joka on esittänyt muutamia tarkistuksia, jotka ovat mahdollistaneet keskustelun rajatyöntekijöiden sosiaaliturvan perustavaa laatua olevista ongelmista. Luulen kuitenkin, että neuvosto ei hyväksy näitä tarkistuksia. Se on keskustelumme ongelmien ydin. Meitä Euroopan parlamentin jäseninä vaaditaan jatkuvasti tilille ongelmista, ja erityisesti jäsenvaltiot voisivat tehdä paljon kahdenvälisesti tässä asiassa.
Tässä yhteydessä haluan sanoa jotakin rajaseututyöntekijöiden terveydenhuollosta. Kannatan rouva Oomen-Ruijtenin tarkistusta kolme, joka koskee rajatyöntekijän oikeutta terveydenhuoltopalveluihin myös toisen toimivaltaisen valtion alueella. Sama pätee tarkistukseen neljä, jolla taataan eläkeläisten oikeus terveydenhuoltoon siinä jäsenvaltiossa, jossa hän ollut työssä. Tämä koskee siis taas eläkeläisiä. Sellaisten itsenäisten ammatinharjoittajien ongelma, jotka ovat työskennelleet paljon muissa maissa, on puolestaan vielä ratkaisematta.
Euroopan unionin jäsenvaltiot pitävät kansallisia rajoja yhä liikaa lähtökohtana, kun tarkastellaan terveydenhuoltoa. Muutokset ovat kuitenkin väistämättömiä sisämarkkinoiden kehittyessä. Valtioiden rajoja ei tarvitse noudattaa terveydenhuollossa. Ajatellaanpa vaikka minun kotiseutuani. Tulen Zeelandista, jonka halki virtaa suuri joki ja missä Belgian palvelut ovat paljon lähempänä kuin Alankomaiden palvelut. Olen sitä mieltä, että täytyy kyetä löytämään ratkaisuja esimerkiksi jo käynnissä olevan raja-alueyhteistyön puitteissa. Uskon, että komissaari voisi sijoittaa tämän asian tärkeiden asioiden joukkoon ministerineuvoston kokouksen esityslistassa.
Tekniset uudistukset kulkevat nykyisin käsi kädessä lisääntyvän liikkuvuuden kanssa ja välimatkoilla alkaa olla yhä vähemmän merkitystä, joten meillä täytyy olla poliittista rohkeutta ja uskallusta nähdä rajat ylittävä yhteistyö myös terveydenhuollon alalla enemmänkin mahdollisuutena kuin uhkana. Euron käyttöönotto kiihdyttää tätä prosessia siten, että hinnat eri jäsenvaltioissa ovat helpommin verrattavissa. Eri jäsenvaltioiden täytyy antaa enemmän mahdollisuuksia rajat ylittävään terveydenhuoltoon. Tähän liittyy myös lääkkeiden hankkiminen ulkomailta.
Se, että en toimi tämän asian hyväksi yksin, selviää paitsi kollegoideni puheenvuoroista myös Beckerin ja Kohllin tapauksesta, joka on annettu yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Olen täysin vakuuttunut siitä, että meidän ei tarvitse aina odottaa tuomioistuimen päätöstä vaan politiikan täytyy toimia nopeammin tällaisissa asioissa. Nimenomaan euron myötä meidän täytyy ottaa tässä asiassa ohjat käsiimme.

Wolf
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa herra komissaari, voin tässä tuoda nyt vain lyhyesti esiin innokkaan tukeni. Tosin minun täytyy sanoa, että sitä varjostaa huomattava ärtymys. Realismi muuttuu tässä todellakin jo minimalismiksi. Onhan selvää, että opiskelijat, pakolaiset, työelämän ulkopuolella olevat eläkeläiset ja varhaiseläkeläiset on sisällytettävä asetuksen piiriin. Oikeastaan on myös selvää, että virkamiehet, kolmansien maiden kansalaiset sekä palkatut työntekijät, joilla ei myöskään ole takanaan suuria pääomia, on sisällytettävä asetuksen piiriin. Mutta herra komissaari, mitä vielä täytyy tapahtua, jotta neuvosto ryhtyy vihdoinkin ratkaisemaan tätä ongelmaa? Me emme todellakaan keskustele tästä asiasta ensimmäistä kertaa.
Sisämarkkinat, hyvät kollegat, on juuri euron aattoiltana huonossa kunnossa. En tiedä, onko teillä joskus ollut koiraa, joka juoksentelee niityllä - neljällä jalalla. Sisämarkkinat ontuu valtavasti - ja sen näkeminen koskee - koska neljäs jalka, työntekijöiden vapaa liikkuvuus, ontuu. Sisämarkkinat ei tosin kaadu, kolmella jalalla voi periaatteessa vielä kävellä, mutta se on tuskallista. Meidän pitäisi vihdoinkin poistaa tällainen kävelytyyli sisämarkkinoilta, sillä juuri työpaikan ulkopuolella tehtävä työ kaikissa sen muodoissaan joutuu maksamaan siitä. Epätavallisista työmuodoista, jotka lisääntyvät, me emme ole vielä keskustelleet. Ja tämän puolesta me emme voi toimia tilanteessa, jossa euro syventää sisämarkkinoita. Uskon, että asia on todella kiireellinen, ja jollei jotain tapahdu pian, niin silloin kyllä jotain tapahtuu...

Tatarella
Arvoisa puhemies, ehdotus neuvoston asetukseksi, johon keskustelun aiheena oleva mietintö perustuu, on asianmukainen, ja Alleanza Nazionale -ryhmän jäsenet ovat siitä pääasiallisesti samaa mieltä. Olemme yhtä mieltä tarpeesta tarkistaa asiaa koskevia yhteisöasetuksia tarkoituksena ottaa huomioon kansallisissa lainsäädännöissä tapahtuneet muutokset sekä jäsenvaltioiden välillä käsiteltävistä aiheista solmitut kahdenväliset sopimukset.
Todellinen henkilöiden vapaa liikkuvuus Euroopan unionin sisällä on yksi yhteisön päätavoitteista, ja se on kirjattu unionin perustamissopimuksiin. Tätä tavoitetta ei ole kuitenkaan saavutettu kokonaan, erityisesti palkattujen työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien vapaan liikkuvuuden osalta. Tavoitteeseen pääsemiseksi tarvittaisiin selkeät ja yksinkertaiset puitteet, varma perusta, josta lähteä liikkeelle poistettaessa työntekijöiden liikkuvuutta estäviä ja vaikeuttavia tekijöitä Euroopan unionin sisällä.
Alleanza Nazionale -ryhmän jäsenet ovat samoin yhtä mieltä mietintöön sisällytetyistä tarkistuksista. On oikein, että sosiaaliturvan piiriin katsotaan kuuluviksi myös opiskelijat, eläkeläiset ja muut henkilöt edellyttäen luonnollisesti, että asianmukaiset varat ja sairaus- ja äityisvakuutukset taataan.
Olennainen edellytys on, että henkilöt kuuluvat yhden tai useamman jäsenvaltion sosiaaliturvan piiriin ja ovat jonkin jäsenvaltion kansalaisia ja että tätä ehtoa sovelletaan myös heidän perheenjäseniinsä. Samoin on oikein, että rajatyöntekijä on oikeutettu eläkkeeseen sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jossa hän on työskennellyt.
Lisäksi on välttämätöntä säädellä toimielintasolla kaikkien eläke-etuuksien, sekä lakisääteisten, pakollisiin järjestelmiin perustuvien että täydentäviin järjestelmiin kuulumiseen liittyvien, siirtämistä. Viimeksi mainitut yleistyvät itse asiassa entistä enemmän erityisesti korkeamman ammattitaidon omaavien työntekijöiden parissa, jotka ovat erityisen kiinnostuneita liikkuvuudesta.
Alleanza nazionale -ryhmän jäsenten tarkoituksena on kuitenkin huomauttaa, että työntekijöiden suojelua koskevan eurooppalaisen sopimuksen puuttuminen rohkaisee teollisuutta siirtymään alueille, joilla työvoima on halvempaa ja työntekijöiden turva heikompi, jolloin on vaarana, että kansalliset järjestelmät yhdenmukaistetaan alimmalle sosiaaliturvan tasolle.
Olemme huolissamme siitä, että kansallisen teollisuuden pyrkimys turvata etulyöntiasemansa markkinoilla johtaa sosiaaliasioiden laiminlyöntiin. Kansallisilla hallituksilla on itse asiassa tapana leikata näitä menoja vain ollakseen kilpailukykyisiä. Jos haluamme välttää tuollaista vaarallista skenariota, Euroopan unionilla on oltava tarkoin määritelty rooli sosiaaliturvan ja sosiaalisen suojelun alalla. Jos olemme luoneet yhteisen talouden ja rahan Euroopan, sitä suuremmalla syyllä meidän on määriteltävä kestävät sosiaaliset standardit eurooppalaisella tasolla. Ainoastaan tälla tavalla voimme todella säilyttää Euroopan unionin taloudellisen ja sosiaalisen yhtenäisen kehityksen.

Flynn
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä kaikkia niitä, jotka ovat osallistuneet asiaan. Tiedän, miten turhauttavaa voi olla, kun eräät joutuvat jatkuvasti viittaamaan niihin kysymyksiin, joihin he ovat taas tänään puuttuneet. Haluan erityisesti kiittää rouva Oomen-Ruijtenia tässä asiassa. Ymmärrän täysin, kun hän sanoo, että hänellä on kotiseudullaan ongelmia rajatyöntekijöiden kanssa. Yritämme ratkaista nuo ongelmat ja ehdotan asiassa seuraavaa.
Suhtaudumme myönteisesti parlamentin myötämieliseen suhtautumistapaan tätä nimenomaista ehdotusta kohtaan, koska te olette samaa mieltä kuin komissio siitä, että asetus 1408/71 ja todellakin asetus 574/72 sosiaaliturvajärjestelmien koordinoimisesta on päivitettävä kansalliseen lainsäädäntöön tehtyjen muutosten mukaisesti.
Olette myös samaa mieltä sairaus- ja äitiysvakuutusta koskevan takaisinmaksujärjestelmän yksinkertaistamisesta täytäntöönpanoasetuksen 574/72, muuttamisen seurauksena vuonna 1995.
Komissio ottaa huomioon myös huolenne siitä, että tulevien ehdotusten syistä tarvitaan selkeä ja kattava lausunto, jotta ehdotusten tarkoitus käy selväksi.
Rouva Oomen-Ruijten ehdottaa myös neljää tarkistusta. Haluaisin käsitellä niitä. Ensimmäinen ja toinen koskevat laajuutta, jolla asetus koskee ihmisiä, jotta se kattaisi myös aktiivisesta työelämästä poissa olevat ihmisryhmät. Komissio on jo 13. joulukuuta 1991 jättänyt neuvostolle ehdotuksen siitä, että asetukset 1408/71 ja 574/42 kattaisivat kaikki vakuutuksen piiriin kuuluvat henkilöt. Koska tästä ehdotuksesta keskustellaan parhaillaan aktiivisesti neuvostossa, ei olisi sopivaa laatia uutta, täysin samaan tavoitteeseen tähtäävä ehdotusta tässä vaiheessa.
Mitä kolmanteen ja neljänteen tarkistukseen tulee, niillä pyritään laajentamaan sairausvakuutusta kattamaan rajatyöntekijöiden perheitä ja entisiä rajatyöntekijöitä, jotka asuvat tai oleskelevat muussa kuin toimivaltaisessa jäsenvaltiossa. Komissio on hyvin tietoinen parlamentin huolenaiheista ja se on samaa mieltä kanssanne tässä asiassa. Vuonna 1995 se jätti samankaltaisen ehdotuksen neuvostolle, mutta se valitettavasti hylättiin. Kuitenkin komissiolle näyttää olevan hyvin vaikea harkita näitä tämän ehdotuksen tarkistuksia, sillä käsitellyt kysymykset ylittävät komission ehdotuksen laajuuden, sillä sen laajuus on tietysti tässä ehdotuksessa rajattu asetusten nykyisen tekstin päivittämiseen.
Haluaisin kuitenkin sanoa seuraavaa, ja haluan painottaa tätä: komissio tukee parlamentin mietinnössään ilmaisemia ajatuksia. Komission tarkoitus on sisällyttää ne kaikki ehdotukseen, joka koskee kaikkien vuoden lopussa esittämiemme asetusten perusteellista uudistamista. On tärkeää muistaa, että tämä nimenomainen ehdotus on täysin tekninen. Me puhumme täällä nyt olemassa olevien asetusten päivittämisestä. Muutokset, jotka ovat oikeuskäytännön kannalta tarpeen, johtuvat jäsenvaltioiden omaan lainsäädäntöönsä tekemistä muutoksista. Tässä nimenomaisessa ehdotuksessa ei keskustella uusista seikoista, mutta teemme niin myöhemmin tänä vuonna, kuten sanoin.
Vastaukseksi rouva Oomen-Ruijtenille haluaisin sanoa, että viivytyksiä todella on ja ne ovat välillä hyvin turhauttavia, mutta hänen täytyy muistaa, että neuvostossa täytyy saavuttaa yksimielisyys tällaisten asioiden käsittelyssä, ja se on hyvin vaikea tehtävä missään sosiaalivakuutukseen liittyvässä asiassa. Rouva Oomen-Ruijten kysyi, miten asianlaita oli muutamien ehdotusten osalta. Tietyt jäsenvaltiot jarruttelevat ja estävät siten meitä saavuttamasta yksimielisyyttä.
Tässä pitäisi mainita neljä ehdotusta. Puhun nyt työttömyyskorvauksista ja tarkemmin sanottuna niiden siirtämisestä maasta toiseen. Kaksi jäsenvaltiota jarruttaa tätä. Toisena asiana on varhaiseläke-etujen määrän laskeminen ja niiden siirtäminen maasta toiseen. Pohjoismaat sekä yksi muu maa vastustavat tätä. Kysymykseen virkamiehistä haluaisin sanoa, että tämän nimenomaisen ehdotuksen osalta on saavutettu myönteistä kehitystä - se on yksi ehdotus näiden luokkien sisällyttämisestä asetukseen 1408/71. Virkamiesten osalta on siis tapahtunut myönteistä kehitystä. Opiskelijoiden ja työttömien osalta muutamat Pohjoismaat ja yksi toinen suuri maa jarruttelevat asiaa.
Rouva Weilerille haluaisin sanoa, että ymmärrän, miten tärkeää tämä on ihmisten liikkumisvapauden kannalta. Rouva BoogerdQuaakille, joka kysyi, miksi emme etene asiassa tuomioistuinta nopeammin, vastaisin kuitenkin, että odotamme tuomioistuimen päätöstä kahdesta tapauksesta, jotka ovat odotettavissa ennen kesää. Näin voimme kunnioittaa täällä antamaani sitoumusta siitä, että ennen vuoden loppua laadimme ehdotuksen, joka kattaa kaikki nämä ratkaisemattomat kysymykset. Minun täytyy kuitenkin sanoa, että tuomioistuin on tärkeä tässä mielessä. Se määrittää meille rajat, joiden puitteissa voimme tulkita perustamissopimusta. Jos siis laadin ehdotuksen kollegiolle ennen muutaman kuukauden sisällä tehtävää päätöstä ja olisin väärässä, minun täytyisi ehkä laatia koko ehdotus uudelleen sen jälkeen, kun tuomioistuimen tulkinta olisi saatu.
Niinpä sanoisin esittelijälle ja jäsenille, että paneudun henkilökohtaisesti näihin asioihin. Edistymme niistä muutamissa. Vaatimus yksimielisyydestä aiheuttaa sen, että emme saavuta haluamaamme kehitystä, mutta kun olemme selvittäneet nämä vaikeudet, voimme laatia kattavan ehdotuksen, joka ei keskity pelkästään teknisiin seikkoihin kuten tänä iltana käsittelemämme ehdotus.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, voin aina sanoa maanmiehelleni, että komissio ymmärtää meidän ongelmamme. Minua kuitenkin ihmetyttää juuri antamanne vastaus. Olen kyllä samaa mieltä kahdesta ensimmäisestä tarkistuksesta, mutta se on jo mukana ehdotuksessamme. Parlamentti on tehnyt tämän ehdotuksen, jotta edellisen ehdotuksenne osa, joka johtaa vielä suurempiin ongelmiin ja jota ei ehkä hyväksytä, voisi auttaa teitä saamaan asetuksen koskemaan opiskelijoita. Tämän vuoksi haluan sanoa, että miettikää nyt vielä sitä, voitteko esittää huomenna äänestettäessä paremman vastauksen.
Toiseksi haluaisin puhua oikeudesta terveydenhoitoon. Uskon, että rouva Boogerd-Quaak tietää asiat paremmin kuin minä, joka olen kotoisin Limburgista, koska hän asuu saarella. On erittäin tärkeää, että pidätte tästä asiasta antamanne lupauksen.
Kolmanneksi, onko virkamiesten asiassa tapahtunut edistystä? Asia on hyvin yksinkertainen, koska yksi tapaus on tuomioistuimen käsiteltävänä ja yhdestä tapauksesta on jo tuomioistuimen päätös. Tämä ei ole varsinaista edistystä. Haluan vielä toistaa sen, että haluan kirjallista tietoa kaikista näistä asioista ja pyydän teitä kertomaan, mikä maa jarruttaa, millä tavalla ja mitä asioita tässä ehdotuksessa.

Puhemies
Luulen, että komissaari kuuli kyllä tämän kysymyksen. Luultavasti hän ei aio vastata siihen!

Flynn
Syy, miksi haluaisin käyttää pienen hetken vastatakseni rouva Oomen-Ruijtenille on seuraava: haluan, että hän on aivan varma kahdesta asiasta. Ensiksi komissaari ja komissio tukevat näkökantaanne. On tärkeää, että se sanotaan julkisesti. Toiseksi aiomme tehdä ehdotuksen. Tämä nimenomainen ehdotus tässä on kuitenkin tekninen korjaus, joka on vuosittain tarvittavien jatkuvien tarkistusten mukaista säätöä. Se ei siis ole oikea paikka siihen.
Mitä tulee jäsenvaltioihin, jotka jarruttavat eräitä näistä ehdotuksista, annan niitä koskevat tiedot mielelläni rouva OomenRuijtenille.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00
(Istunto päättyi klo 20.30. )

