Länsi-Saharan tilanne (keskustelu)
Puhemies
- (DE) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Länsi-Saharan tilanteesta.
Neuvoston ja komission julkilausumat.
Andris Piebalgs
Arvoisa puhemies, kiitän parlamenttia hyvin oikea-aikaisesta Länsi-Saharan tilannetta koskevasta keskustelusta. Vastaan Catherine Ashtonin puolesta parlamentin jäsenten esittämien suullisten kysymysten perusteella.
Euroopan unioni on huolestunut Laayounen tapahtumista marraskuun alussa ja pahoittelee ihmishenkien menetystä. Tilanne on nyt rauhoittunut Laayounessa, vaikka pinnan alla on edelleen jännitteitä. Euroopan unioni on huolestunut siitä, että Laayounessa koettu väkivallan purkautuminen voi haitata Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin pyrkimyksiä löytää molempia osapuolia tyydyttävä ratkaisu Länsi-Saharan konfliktiin.
Mitä tulee huolenaiheisiin, joista tänään keskustelemme, me varmistamme, että ne saavuttavat Marokon viranomaiset asianmukaisten kanavien kautta. Länsi-Saharan tilanne on assosiaationeuvoston seuraavan, joulukuussa pidettävän kokouksen esityslistalla. Sitä voidaan tarkastella myös Euroopan parlamentin ja Marokon yhteisessä parlamentaarisessa sekavaliokunnassa.
Euroopan unioni on edelleen sitoutunut Marokon uudistuksiin hyvän hallinnon, oikeusvaltion ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen aloilla. Euroopan unioni jatkaa hyvää ja vilpitöntä poliittista vuoropuhelua Marokon kanssa assosiaatiosopimuksemme seurannasta vastaavissa elimissä. Tässä yhteydessä Euroopan unioni on muistuttanut kumppaniamme siitä, että on tärkeää, että se noudattaa kansainvälisiä sitoumuksiaan ihmisoikeuksien kunnioittamisen osalta. Mitä tulee Länsi-Saharan luonnonvarojen hyödyntämiseen, Marokon on noudatettava kansainvälisen oikeuden mukaisia sitoumuksiaan, myös niitä, jotka koskevat Länsi-Saharan luonnonvarojen hyödyntämistä.
Euroopan unioni tukee Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin pyrkimyksiä oikeudenmukaisen, kestävän ja molempia osapuolia tyydyttävän poliittisen ratkaisun löytämiseksi Länsi-Saharan väestön itsemääräämisoikeuksien aikaansaamiseksi turvallisuusneuvoston päätöslauselmien mukaisesti.
Bernd Posselt
(DE) Arvoisa puhemies, olen odottanut kyselytunnin alkua jo 70 minuuttia ja haluan kysyä, koska se varsinaisesti alkaa. Tavallisesti keskustelu keskeytetään kyselytunnin ajaksi, ja sitä jatketaan sen jälkeen.
Puhemies
(DE) Kyselytuntia ei tule, koska ryhmien puheenjohtajat päättivät niin puheenjohtajakokouksessa. Minusta teidän ei siis kannata enää odottaa.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, filosofi Aristoteleen kerrotaan kävelleen ympäri kuuluisaa peripateettista kouluaan oppilaidensa kanssa, kun yksi heistä esitti huomautuksen, joka sai mestarin tolaltaan. Anteeksipyyntönä tämä totesi, ettei kyse ollut hänen huomautuksestaan, vaan mestari Platonin huomautuksesta. Aristoteles pysähtyi ja lausui lauseen, joka on toistettu lukemattomia kertoja Euroopassa neljänneltä vuosisadalta EKR aina näihin päiviin. Hän sanoi: "Platon on minulle rakas, mutta vielä rakkaampi on totuus".
Arvoisa puhemies, Marokko on Euroopan unionin myönteinen ja aktiivinen kumppani, ja se on myös strateginen ja merkittävä liittolainen radikaalin islamilaisen fundamentalismin torjunnassa. Kuten presidentti Sarkozy täällä puhuessaan totesi, parlamentti on kuitenkin Euroopan unionin demokraattinen sielu, ja se on sitoutunut ihmisoikeusasiaan peruuttamattomasti ja kiistattomasti. Jos näitä oikeuksia ei tunnusteta, se ei siis voi jäädä syrjään ja kääntää katsettaan. Sen on lausuttava selkeästi ääneen meitä ohjaavat periaatteet.
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni on ollut, on ja tulee olemaan Marokon lojaali kumppani, mutta tämä kumppanuus perustuu periaatteisiin ja arvoihin, ja meidän on vaalittava näitä periaatteita ja arvoja.
Arvoisa puhemies, lopuksi totean, että luonteen tai temperamentin maltillisuus on aina hyve, mutta ihmisoikeuksien ja perusvapauksien puolustamisessa maltillisuus on aina pahe, aina heikkous ja aina pelkuruutta, ja Euroopan unionin kansalaisten edustajina emme voi toimia tällä tavalla.
Véronique De Keyser
Arvoisa puhemies, tätä päätöslauselmaa koskevat neuvottelut olivat vaikeat, mutta saimme lopulta aikaan jotain, jonka katson pystyneen tyydyttämään kaikki ryhmät. Kiitän kaikkia kollegojani heidän ponnisteluistaan, sillä me tuskin uskallamme enää puhua Saharasta, tietäen aiheen arkaluontoisuuden. Tämän vuoksi emme esitä poliittista kantaa Marokon ja Saharan välisestä konfliktista.
Toisaalta ensimmäisessä kohdassa tuomitaan Laayounen lähistöllä sijainneen leirin purkamisen yhteydessä sattuneet väkivaltaisuudet, ja onkin selvää, että tuomitsemme väkivallan, vaikka meillä ei tällä hetkellä ole kaikkia tietoja siitä, mitä kukakin on tehnyt.
Toisessa kohdassa me - lievästi sanottuna - pahoittelemme lehdistönvapauden puutetta ja sitä, että humanitaariset järjestöt ja parlamentaarikot eivät pääse alueelle. Mielestämme tämä on tuomittavaa.
Kolmas seikka on tähän läheisessä yhteydessä. Panemme merkille, että Marokko aikoo käynnistää selvityksen, mutta katsomme vakaasti ja vaadimme, että on toteutettava kansainvälinen selvitys tapahtumien selvittämiseksi.
Tämän jälkeen jätämme poliittisen konfliktin YK:n vastuulle ja kehotamme molempia osapuolia palaamaan neuvottelupöytään.
Ivo Vajgl
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tähän keskusteluun ja päätöslauselmaan, josta äänestämme huomenna, johti kaksi tapahtumaa: 14-vuotiaan pojan kuolema marokkolaisen poliisin luodista ja muutamaa päivää myöhemmin tuhansia länsisaharalaisia siviilejä keränneellä protestileirillä puhjennut väkivalta, kun leiriä ryhdyttiin purkamaan, vaikka ihmiset pyrkivät rauhanomaisin keinoin kiinnittämään maailman huomion, ja meidän huomiomme, sosiaalisen, poliittisen ja taloudellisen tilanteensa kestämättömyyteen.
Välikohtaus vaati ihmisuhreja, mitä pahoittelemme. He maksoivat kalleimman mahdollisen hinnan meille kaikille tutusta jatkuvasta ongelmasta. Länsi-Sahara on maailman viimeinen esimerkki kesken jääneestä siirtomaavallan purkamisesta, esimerkki siitä, kuinka naapurivaltio hyödyntää vieraan alueen laitonta miehittämistä, kiistää turvallisuusneuvoston päätöslauselmat, sivuuttaa toistuvasti YK:n vaatimukset kansanäänestyksestä ja Länsi-Saharan kansan itsemääräämisoikeudesta sekä rikkoo ihmisoikeuksia ja kansainvälisen oikeuden standardeja.
Länsi-Sahara, hiekan ja kiven maa, jota halkoo yli tuhannen kilometrin mittainen häpeän muuri, on riittävän rikas kiihdyttämään Marokon ja sen hellittämättömän kannan aktiivisten tai passiivisten tukijoiden houkutuksia ja odotuksia. Tiedämme, keitä sen tukijat ovat. Länsi-Saharan ongelma on poliittinen ongelma, siirtomaavallan purkamista koskeva ongelma. Se voidaan ratkaista vain yhdellä tavalla, kuten muutkin vastaavanlaiset ongelmat on ratkaistu muualla, toisin sanoen kansainvälisen oikeuden, kansakuntien itsemääräämisoikeuden ja sopimusten perusteella. Meidän on vahvistettava Yhdistyneiden Kansakuntien asemaa Länsi-Saharassa. MINURSOn valtuudet ovat liian kapeat, ja se pelkästään säilyttää vallitsevan tilanteen, on osoittautunut voimattomaksi ja puhtaasti muodolliseksi.
Arvoisa komission jäsen, paljon kiitoksia selvistä sanoistanne. Joidenkin vaikutusvaltaisten jäsenvaltioiden erilaisista intresseistä huolimatta tai nimenomaan niiden vuoksi Euroopan unionin on otettava aktiivisempi asema ja sen on käytettävä kaikki käytettävissään olevia keinoja. Myös Marokon, joka nauttii eri tahojen tukea ja ymmärrystä, on pyrittävä ratkaisemaan tilanne rakentavasti.
Raül Romeva i Rueda
Arvoisa puhemies, aluksi haluan ilmaista tyytyväisyyteni siihen, että meillä on lopultakin mahdollisuus keskustella Länsi-Saharasta ja antaa päätöslauselma. Kerrankin Marokon painostus ei voittanut, kuten muissa tapauksissa. Minusta tämä on hyvä asia parlamentin uskottavuuden kannalta, mutta myös Länsi-Saharan tapahtumien avoimuuden kannalta.
Toiseksi haluan ääneen, selvästi ja painokkaasti tuomita sen vastuuttoman ja provokatiivisen tavan, jolla Gdaim Izykin leiri purettiin. On totta, että väkivaltaisuuksiin syyllistyttiin monin puolin, mutta minusta on täysin tuomittavaa asettaa itseään hyökkäykseltä puolustavat samalle tasolle kuin heitä alistavat, vainoavat ja kiduttavat.
Vaadimme tämän vuoksi riippumatonta selvitystä Yhdistyneiden Kansakuntien alaisuudessa. Nyt ei ole kyse konfliktista tasavertaisten välillä. Tässä konfliktissa kaikilla ei ole samantasoista vastuuta, eivätkä kaikki käytä samoja strategioita tai samoja aseita.
Meidän on todellakin pyydettävä kaikkia osapuolia rauhoittumaan, mutta meidän on ennen kaikkea vaadittava Marokon kuningaskuntaa luopumaan vihamielisestä asenteestaan Saharan väestöä kohtaan ja lopettamaan parlamentin jäsenten, tiedotusvälineiden ja ihmisoikeuspuolustajien ahdisteleminen.
Euroopan unioni ei voi enää sulkea tältä silmiään ikään kuin mitään ei tapahtuisi. Meillä Euroopan unionissa, erityisesti Espanjan ja Ranskan kaltaisilla valtioilla, on suuri historiallinen vastuu.
Toimikaamme todellakin hienotunteisesti, kuten ministeri Jiménez meitä kehotti, mutta tämä merkitsee, että Marokon hallinnolle on sanottava: "nyt riittää". Voidaan hyvin toivoa hyviä kauppasuhteita Marokkoon. Se on tarpeellista ja myönteistä, mutta se ei saa tapahtua ihmisoikeuksien tai kansainvälisen oikeuden rikkomisen kustannuksella.
Arvoisa ministeri Jiménez, arvoisa korkea edustaja Ashton, oikeudenmukaiseen, kestävään ja molempia osapuolia tyydyttävään ratkaisuun pääsemiseksi on järjestettävä kansanäänestys itsemääräämisoikeudesta. Tehkäämme se mahdolliseksi.
Charles Tannock
Arvoisa puhemies, Länsi-Saharaa koskeva pitkittynyt konflikti aiheuttaa epävakautta sitä ympäröivällä alueella. Marokon myöntymättömyys kiistää edelleen oikeudet Länsi-Saharan kansalta, joka on odottanut äänestystä itsenäisyydestä viimeiset 20 vuotta.
Vaikka tunnustankin, että Marokko on lännelle merkittävä liittolainen terrorismin torjunnassa, on hyvin valitettavaa, ettei Marokko noudata sitoumuksiaan YK:n ratkaisusuunnitelman osalta. Ottaen huomioon Länsi-Saharan kansaan kohdistunutta väkivaltaa koskevan raportin meidän on nyt annettava YK:n operaatiolle siellä valtuudet valvoa länsisaharalaisten ihmisoikeuksia. Pyrkimykset näiden valmiuksien luomiseksi ovat kuitenkin valitettavasti törmänneet Ranskan johdonmukaiseen vastustukseen. Tämä on lähes ainutlaatuista YK:n operaatioissa: se on ainoa, jolla ei ole ihmisoikeustilanteen seurantavaltuuksia. Marokon ja Polisario Frontin on molempien ymmärrettävä, mitä niiltä odotetaan kansainvälisen yhteisön normien osalta. Meillä on EU:ssa paljon vaikutusvaltaa Marokkoon, erityisesti kalastusoikeuksien ja tuen osalta.
Etelä-Sudanin suunnitellussa tulevassa kansanäänestyksessä luodaan toivottavasti uusi suvereeni valtio etelään, ja se voi tuoda kaikille osapuolille uutta motivaatiota etsiä lopullista ratkaisua Länsi-Saharaa koskevaan kauan jatkuneeseen kiistaan - minusta alue ja kansa ansaitsevat rauhallisen ja vauraan tulevaisuuden.
Willy Meyer
Arvoisa puhemies, aluksi lausun ääneen itsestäänselvyyden: meidän on kerrottava Marokon kuningaskunnalle, ettei tämä ole sen parlamentti. Tämän parlamentin suvereenius on peräisin Euroopan kansalaisilta, joten se päättää itse esityslistastaan, aiheistaan ja päätöslauselmistaan ja Marokon kuningaskunnan jatkuva puuttuminen toimielimen toimintaan on tuomittavaa.
Toiseksi, hyvät kollegat, asia on yksinkertaisesti niin, että keskustelemme nyt alueen miehityksestä marokkolaisten sotilaiden, poliisien ja siirtokuntalaisten toimesta, kansainvälisessä oikeudessa "ei-itsehallintoalueen" laittomasta miehityksestä. Marokolla ei ole määräämisoikeutta Länsi-Saharassa. Minä toistan, ei ole määräämisoikeutta. Se ei voi soveltaa siellä lakejaan eikä määräysvaltaansa, joten parlamentin on lähettävä hyvin selkeä viesti kansainväliselle yhteisölle ja Saharan väestölle, sillä näiden on päätettävä tulevaisuudestaan kansanäänestyksellä itsemääräämisoikeudesta, jonka Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto on hyväksynyt.
Kaikilla väärinkäytöksillä ja sorrolla, joihin Marokon kuningaskunta syyllistyy Länsi-Saharassa, on vain yksi päämäärä: estää kansalaisia harjoittamasta itsemääräämisoikeuttaan. Tämän vuoksi Euroopan parlamentin on entistä tiukemmin puolustettava tätä oikeutta, seistävä Saharan kansan rinnalla ja tuomittava väärinkäytökset. Ihmisarvon puolustamiseksi perustetun leirin purkamista ei olisi koskaan pitänyt sallia.
Menin sinne muutamaa tuntia aikaisemmin. Minut on valittu julkiseen virkaan, ja minua estettiin poistumasta espanjalaisesta lentokoneesta. Olisin halunnut olla läsnä siinä, mikä valitettavasti tapahtui pari tuntia myöhemmin, mutta sinne ei haluttu todistajia. Heillä on paljon salattavaa, eikä parlamentti voi olla osallisena minkään sellaisen järjestelmällisessä salaamisessa, mikä liittyy tähän sortoon. Mitä tulee assosiaatiosopimukseen, hyvät kollegat, arvoisa korkea edustaja Ashton - joka valitettavasti ei ole paikalla - koska se on määrä jäädyttää? Koska me sanomme, että tällaista ei voida hyväksyä. Hyvät kollegat, minusta parlamentin on esitettävä tuomionsa julkisesti ja selvästi.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Arvoisa puhemies, Länsi-Sahara on nyt tienristeyksessä. Me emme saa sivuuttaa Marokon hallituksen viimeaikaisia toimia. On olemassa ristiriitaisia raportteja siitä, mitä todella tapahtui leirillä Laayounen kaupungin ulkopuolella. Emme kuitenkaan saa suhtautua kevyesti siihen, että 15 000 ihmistä on menettänyt kotinsa ja pakotettu jättämään kotikaupunkinsa, ja tämä on itse asiassa vain yksi esimerkki vuonna 1975 alkaneista ihmisoikeusrikkomuksista. Meidän - Euroopan parlamentin jäsenten - on tarkasteltava huolellisesti alueen historiaa ja länsisaharalaisten kokemaa julmuutta. Meidän on vahvistettava konfliktin ja tämän ongelman ratkaisemiseen tähtäävää politiikkaa.
Jotkut jäsenvaltiot ovat pyrkineet ratkaisemaan näitä ongelmia tekemällä yhteistyötä YK:n kanssa, mutta nämä pyrkimykset ovat kuitenkin osoittautuneet tuloksettomiksi. On osoittautunut mahdottomaksi sopia tarvittavista suosituksista Marokon vaatimiseksi tilille. YK:n turvallisuusjoukkojen toimintaa Länsi-Saharassa on rajoitettu, vaikka niiden olisi kyettävä harjoittamaan täyttä valvontaa ja humanitaarisen avun seurantaa. Marokko ei myöskään ole poistanut toimittajien ja kansainvälisten tarkkailijoiden vapaalle pääsylle asettamaansa estoa.
Eräs YK:n tarkkailija on osuvasti todennut, että keskittyminen tähän Afrikan alueeseen saattaisi pelastaa henkiä ja suojella länsisaharalaisia Marokon poliisin kansanmurhalta. Amnesty International vaatii väkivaltaisuuksien riippumatonta selvitystä. Tämä on hyvä ajatus. Se on toteutettava. Tällä hetkellä ei tiedetä, kuinka monta ihmistä on kuollut, loukkaantunut tai yksinkertaisesti kadonnut Marokon toimien seurauksena.
Lopuksi haluan kehottaa parlamenttia selkeään reagointiin, joka päättäisi tämänhetkisen hitaan diplomatia, ja kehittämään ratkaisua, jolla suojellaan länsisaharalaisia lisäjulmuuksilta.
María Muñiz De Urquiza
(ES) Arvoisa puhemies, Länsi-Saharaa koetelleet väkivaltaisuudet, jotka tuomitsemme voimakkaasti, aivan kuten pahoittelemme ihmishenkien menetystä ja vaadimme ihmisoikeuksien kunnioittamista, eivät saa toistua.
Tarvitaan pysyvä, oikeudenmukainen ja molempia osapuolia tyydyttävä ratkaisu Yhdistyneiden Kansakuntien puitteissa nyt jo yli 30 vuotta jatkuneeseen konfliktiin, joka on ajanut tuhannet Saharan pakolaiset epätoivoon ja Euroopan unionille hyvin merkittävän naapurialueen epävakauteen.
Tämän vuoksi kehotamme Marokkoa, joka on Euroopan unionin merkittävä ja luotettava kumppani, jonka kanssa meillä on yhteisiä intressejä ja suunnitelmia, kaksinkertaistamaan pyrkimyksensä vuoropuhelussa neuvotteluratkaisun löytämiseksi konfliktiin. Kehotamme myös Saharan kansaa ja sen edustajia rauhoittumaan, ja välitämme heille viestin solidaarisuudesta heidän tilanteessaan. Kehotamme heitä myös jatkamaan vuoropuhelua avoimella ja rakentavalla asenteella.
Kehotamme Euroopan unionia liittymään Saharan ystävävaltioiden ponnisteluihin, myös kotimaani Espanjan, vuoropuhelun helpottamiseksi uskottavana neuvottelijana alueella. Marokon parlamentaarisen selvityksen käynnistäminen Saharan tapahtumista sekä se, että Marokon viranomaiset ovat valmiita tiedottamaan parlamentille siitä, mitä on tapahtunut, ovat merkittäviä merkkejä siitä, että meitä arvostetaan. Niillä ei kuitenkaan korvata kaikkien tiedotusvälineiden läsnäolon alueella mahdollistavaa avointa tiedotuspolitiikkaa.
Päätöslauselma, jonka huomenna annamme, on tulos monimutkaisesta sopimuksesta, jossa näkyy parlamentin huoli vakaudesta Maghreb-maissa sekä ihmisoikeuksista. Se on myös osoitus siitä, että parlamentti tukee neuvotteluratkaisun löytämistä konfliktiin, ilman ennakkoedellytyksiä, mutta Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmien pohjalta, joissa vahvistetaan Saharan kansan itsemääräämisoikeus.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Arvoisa puhemies, Marokon viranomaiset ansaitsevat tuomiomme hyökkäyksestä Gdaim Izykin leiriin, mikä johti Laayounen vakaviin tapahtumiin. Rauhanomaisesti parempia elinoloja vaatineen Saharan kansan yksilönoikeuksia on rikottu. Lisäksi on rikottu lehdistön ja tiedottamisen vapautta, ja kymmeniltä tämän parlamentin ja muiden parlamenttien jäseniltä, myös kotimaani baskiparlamentin jäseniltä, on evätty pääsy alueelle.
Luotettavaa tietoa ei ole, joten vaadimme Yhdistyneitä Kansakuntia toteuttamaan tapahtumista virallisen selvityksen. Tiedämme kuitenkin, että oli kuolemantapauksia, loukkaantumisia ja satojen ihmisten pidätyksiä. Pahoittelemme kaikkia välikohtauksen aikana tapahtuneita kuolemantapauksia, sillä ne ovat kaikki - olipa kyse Marokon poliisista tai saharalaisesta aktivistista - peruuttamattomia. Haluan ilmaista solidaarisuuteni kaikkien uhrien perheille.
Leiriin hyökättiin päivänä, jona New Yorkissa käynnistyi Länsi-Saharan tilannetta koskevan epävirallisen kokouksen kolmas kierros. Hyökkäys ei edistä vuoropuhelua, sopimuksia tai rauhaa. Päinvastoin, se on este Länsi-Saharan miehityksen rauhanomaiselle ja oikeudenmukaiselle lopputulokselle.
Kehotan osapuolia rauhoittumaan. Ongelman ratkaiseminen edellyttää pysyvää vastavuoroiseen kunnioitukseen perustuvaa vuoropuhelua Marokon ja Saharan kansan välillä tavoitteena Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmien täytäntöönpano, joka kattaa Saharan kansan oikeuden harjoittaa itsemääräämisoikeutta.
Lopuksi esitän hieman itsekritiikkiä. Meidän on aina kritisoitava ihmisoikeusloukkauksia. Ei ole väliä sillä kuka, missä, kuinka ja miksi niitä loukkaa, sillä demokraattisten periaatteiden ja arvojen on aina ohitettava etunäkökohdat. Pyydän tämän vuoksi Euroopan parlamenttia sitoutumaan asiaan entistä vahvemmin.
João Ferreira
(PT) Arvoisa puhemies, Länsi-Saharan viimeviikkoiset tapahtumat eivät olleet yksittäisiä tapahtumia. Ne ovat osa kolme ja puoli vuosisataa jatkunutta kansaan kohdistunutta sortoa, väkivaltaa ja vainoa. Länsi-Saharan historia koostuu Marokon jatkuvista yrityksistä pysäyttää neuvottelut länsisaharalaisten kansan luovuttamattomien itsemääräämisoikeuksien täytäntöönpanosta.
Nyt on siis jälleen tuomittava Marokon viranomaisten julmat sortotoimet, jotka kohdistuvat kaikkiin siirtomaavaltaa vastustaviin ja kansansa perusteltua itsemääräämisoikeutta vaativiin miehitettyjen alueiden asukkaisiin. On myös aika tuoda esiin länsisaharalaisia koskeva todellinen humanitaarinen murhenäytelmä, sillä nämä ovat pakotettuja asumaan kaukana kotimaastaan pakolaisleireissä, ja vaatia kansainvälisen humanitaarisen avun vahvistamista kiireesti. On myös vaadittava kansainvälisen oikeuden ja YK:n päätöslauselmien täytäntöönpanoa ja korostettava tarvetta järjestää kansaäänestys.
Euroopan unionilla ja sen jäsenvaltioilla on tässä kaikessa suuri vastuu, jota ne eivät voi sivuuttaa tulematta osasyyllisiksi, koska Marokko on valtio, joka nauttii erityisasemaa lukuisten EU:n kanssa tekemiensä sopimusten ansiosta.
Santiago Fisas Ayxela
(ES) Arvoisa puhemies, tuhannet saharalaiset ovat jättäneet kotikaupunkinsa ja perustaneet rauhanomaisesti Gdaim Izykin leirin vaatiakseen parempia elinoloja. Marokon turvallisuusjoukot purkivat leirin väkivaltaisesti, ja sen seurauksena Al Aaiúnissa puhkesi vakavia mellakoita. Marokon armeijan joukot surmasivat nuoren saharalaisen, ja Espanjan kansalainen kuoli epäselvissä oloissa.
Tällä hetkellä ei ole luotettavia tietoja kuolonuhrien, loukkaantumisten, katoamisten tai pidätysten määrästä mellakoiden aikana. Lisäksi useilta Euroopan parlamentin jäseniltä on evätty pääsy Saharaan, kuten myös toimittajilta, joilla on edelleen vakavia vaikeuksia työnsä tekemisessä.
Marokko on Euroopan ystävä ja strateginen liittolainen, eikä ystävien kesken pidä olla epäilyksiä tai väärinkäsityksiä. Jos Marokolla ei ole mitään salattavaa, sen on tarjottava selvitys siitä, mitä tapahtui. Vaikka Marokon parlamentti onkin perustanut tutkimusvaliokunnan, minusta on tämän vuoksi tärkeätä perustaa kansainvälinen valiokunta, eurooppalaisilla poliitikoilla ja toimittajilla on oltava vapaa pääsy alueelle ja Länsi-Saharan kansanäänestystä valmistelevan Yhdistyneiden kansakuntien operaation valtuuksia on laajennettava ihmisoikeuksien suojeluun, niin Marokon kuin Polisarionkin valvonnassa olevilla alueilla.
Komissio ja eurooppalaiset hallitukset, varsinkaan Espanjan hallitus, eivät voi katsoa tässä tilanteessa toisaalle. Reaalipolitiikka ei saa olla veruke sille, että suljemme silmämme. Niiden on vaadittava selvitystä näistä vakavista tapahtumista ja vaadittava Marokkoa ja Polisariota palaamaan mahdollisimman pian neuvottelupöytään rauhanomaiseen sopimukseen pääsemiseksi Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmien pohjalta.
Pier Antonio Panzeri
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aluksi haluan sanoa jäsen Salafranca Sánchez-Neyralle, että ennen Platonin ja totuuden välisen konfliktin ratkaisemista tarvitsimme hieman lisäaikaa tämän päätöslauselman laatimiseen ainakin kahdesta syystä.
Ensinnäkin olisimme voineet kerätä kaikki tiedot sen takaamiseksi, että parlamentti voisi muodostaa vankemman kannan, ja toiseksi parlamentin asiasta vastaavissa valiokunnissa järjestettiin lukuisia kokouksia ja kuulemisia ennen kuin parlamentti teki perustellun päätöksen edetä välittömästi. Tämä ei joka tapauksessa poista tarvetta jatkaa kuulemisia ja pitää neuvottelut Marokon kanssa avoimina.
Tämän vuoksi katson, että äänestyksen jälkeen on hyvä suunnata pyrkimyksemme kolmeen erityiseen suuntaan: on vahvistettava Euroopan uusi johtoasema diplomatioineen ja naapuruuspolitiikkoineen, on edistettävä osaltaan Yhdistyneiden Kansakuntien käynnistämien neuvottelujen myönteistä lopputulosta ja lopuksi on käytettävä kaikkia parlamentaarisia välineitä - alkaen ulkoasiainvaliokunnasta ja sekavaliokunnasta - sen varmistamiseksi, että kokouksessa edistytään ja löydetään ratkaisuja. Minusta olisi hyödyllistä tehdä määrätietoisesti työtä näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
Frédérique Ries
- (FR) Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsentä, joka on tänään selvästi osoittanut olevansa tilanteen rauhoittamisen kannalla. Kyllä, meidän oli tuomittava väkivaltaisuudet molemmilla puolilla. Kyllä, meidän oli vaadittava kestävää ratkaisua konfliktiin, joka on nyt jatkunut yli 30 vuotta. Ja kyllä, meidän oli tarkasteltava lehdistönvapauden merkitystä, sillä se on kaikkien demokraattisten valtioiden kulmakivi.
Pahoittelen kuitenkin tasapainon puutetta tekstissä joidenkin seikkojen osalta. Olisin esimerkiksi halunnut, että siinä mainitaan Mustapha Salman kohtalo, Polisario Frontin toisinajattelijan, joka siepattiin, koska hän uskalsi vaatia vuoropuhelua. Ihmisoikeudet tietenkin mainitaan, mutta ei kaikkien osalta, mikä on valitettavaa. Tässä konfliktissa ei ole kyse siitä, että toisella puolella olisi viattomia ja toisella syyllisiä. Yli 30 vuotta jatkuneen konfliktin molemmilla osapuolilla on vastuunsa, joskin ne eivät ole yhtäläisiä.
Ennen kaikkea - ja tämä on oleellista - kaikilla osapuolilla on nyt jaettu vastuu oikeudenmukaisen, realistisen ja kestävän ratkaisun löytämisessä, ja kun puhun kaikista osapuolista, tarkoitan Marokkoa, Polisario Frontia sekä Algeriaa, keskeistä symbolista toimijaa, joka vain mainitaan päätöslauselmamme loppusanoissa.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan vain sanoa, että tuen täysimääräisesti ehdotuksia rakentavan vuoropuhelun jatkamisesta, kuten jäsen Panzeri esitti.
Marco Scurria
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ystävien kesken voidaan puhua avoimesti ja sanoa asiat niin kuin ne ovat. Niinpä me sanomme Marokolle, että sen on tehtävä paljon enemmän Länsi-Saharan tilanteen ratkaisemiseksi.
Euroopan unioni ei voi eikä voisi jatkaa teeskentelemistä, että mitään ei ole tapahtunut, sillä se voisi olla vakava virhe. On vaarana, että sanomme niille, jotka ovat valinneet rauhan, kuten länsisaharalaiset Polisario Frontin kautta, että he ovat tehneet väärän valinnan.
Ne, jotka eivät lähetä itsemurhapommittajia, jotka eivät toteuta hyökkäyksiä ja luottavat ainoastaan kansainvälisiin järjestöihin, eivät pääse uutisiin. Maailman suurvallat eivät yhdisty näiden kansojen puolesta. Arvoisa puhemies, se ei ole oikein, sillä länsisaharalaiset ovat rohkeaa mutta hyväntahtoista kansaa, he elävät uskontonsa mukaisesti ja heidän naisillaan on merkittävä asema yhteiskunnassa. Länsisaharalaiset taistelevat maastaan, ja he rakastavat sitä yhtä paljon kuin heidän aavikkonsa on ääretön. He taistelevat identiteetistään, eikä ole oikein jättää heitä oman onnensa nojaan.
Äänestys, johon tähtäämme huomenna tässä istunnossa, on merkittävä merkki siitä, että Euroopan unioni tekee työtä omaksuakseen ratkaisevana aseman tämän maa-alueen kohtalon vuoksi.
Norbert Neuser
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen iloinen komission jäsen Piebalgsin selkeistä sanoista. On tärkeää, että Euroopan parlamentti ilmaisee selkeästi kantansa ja tuomitsee siellä tapahtuneet julmuudet. Meiltä vei pitkän aikaa järjestää Länsi-Saharaa koskeva keskustelu Euroopan parlamentissa, ja minusta me olemme olleet toimissamme liian epäröiviä ja toimineet vasta kun on kuolonuhreja.
Olen iloinen siitä, että voimme huomenna hyväksyä päätöslauselman kaikkien ryhmien kesken, vaikka se ei kenties mene niin pitkälle kuin yksi jos toinenkin ryhmä toivoisi. Se edustaa silti laajaa yksimielisyyttä ja on selkeä viesti Marokolle ja Länsi-Saharan kansalle siitä, että Euroopan unioni seisoo perusarvojensa takana.
Laajennetun työryhmän puheenjohtajana haluan kiittää vilpittömästi kaikkia ryhmän jäseniä, jotka varmistivat, että Länsi-Sahara pysyy nyt ja jatkossakin esityslistalla. Olen vakuuttunut siitä, että meidän on komission jäsen Piebalgsin ja korkea edustaja Ashtonin kanssa pysyttävä sitoutuneina Länsi-Saharaan.
Ana Gomes
(PT) Arvoisa puhemies, julma hyökkäys rauhanomaisten länsisaharalaisten mielenosoittajien leiriin on vakava isku YK:n alaisuudessa käytäville neuvotteluille. Mieleeni tulivat Itä-Timorin pahimmat vaiheet: neuvotteluja käytiin YK:ssa, ja samaan aikaan kansan toiveet tehtiin tyhjiksi hyökkäämällä heitä vastaan. Espanja voisi ajaa hylkäämänsä entisen siirtomaansa asiaa, kuten Portugali Itä-Timorin itsemääräämisoikeutta, mutta se ei tee niin, koska se ei halua vaarantaa kaupallisia ja muita intressejään Marokossa.
Nyt tiedetään, että Madridia ja YK:ta varoitettiin hyökkäyksestä. Piittaamattomuudesta on vain lyhyt askel osasyyllisyyteen. Ranskalla on suuri vastuu, koska se rohkaisee Marokkoa jatkamaan miehitystä. Euroopan unionissa puolestaan unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja puhui hyökkäyksestä vasta viikkoja myöhemmin ja hyvin lyhyessä, epäolennaisessa lausunnossa. Tässä päätöslauselmassa parlamentti vetoaa Euroopan unioniin, vaatii riippumatonta kansainvälistä selvitystä tapahtumista sekä kuolleiden, kadonneiden ja vangittujen tunnistamista, vaatii kansainväliselle lehdistölle, humanitaarisille järjestöille ja tarkkailijoille rajoittamatonta pääsyä alueelle, kehottaa YK:ta seuraaman ihmisoikeuksia Länsi-Saharassa ja vaatii kaikkien Marokossa tai Länsi-Saharan miehitetyllä alueella pidätettyjen länsisaharalaisten välitöntä vapauttamista.
Guido Milana
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pahoittelen tänään vain yhtä seikkaa, nimittäin sitä, että me keskustelemme länsisaharalaisista vain koska marokkolaiset ovat vallanneet Laayounen ulkopuolella sijaitsevan leirin, ja tämä on häpeäksi demokratialle parlamentissa.
Parlamentista olisi pitänyt löytyä halukkuutta keskustella tästä tilanteesta omasta aloitteestaan, sillä asia on pölyttynyt kansainvälisillä neuvottelupöydillä jo 30 vuoden ajan. Tämä on merkittävin poliittinen tosiseikka. Väkivaltaisuudet pakottivat meidät keskustelemaan, me emme siis itsenäisesti päättäneet turvata ihmisoikeuksia. Mistä on kyse itsemääräämisoikeutta koskevan kansanäänestyksen järjestämisessä, ellei ihmisoikeuksien kunnioittamisesta?
Nimenomaan koska Marokko on ystävämme, koska Marokko on suhteen vahva osapuoli, meidän on voimakkaasti vaadittava, ettei tätä toivetta enää lykätä ja että sen edellyttämät toimet on toteutettava. Meidän on pyrittävä kehittämään sellaiset edellytykset, että Länsi-Saharan kansanäänestystä valmistelevan Yhdistyneiden Kansakuntien operaation (MINURSO) tavoitteena ei ole pelkästään jatkuvasti lykättävän kansanäänestyksen edellytysten toteuttaminen. Meidän on pyrittävä kaikin Euroopan unionin käytettävissä olevin keinoin toteuttamaan kansanäänestys ja varmistamaan, että kansanäänestys tekee oikeutta 30 vuotta kärsineelle kansalle.
Gilles Pargneaux
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jättäkäämme syrjään iltapäivän keskustelu ja päätöslauselma, jota tarkastelemme huomenna, ja palatkaamme pääaiheeseen, jota en ole kuullut mainittavan tässä keskustelussa.
Kysymys on Marokon varsinaisesta kansallisesta päämäärästä, meidän ei pidä unohtaa, että tämä merkittävä poliittinen seikka on haaste Marokon suhteille Afrikan maiden ja Maghreb-maiden, pääasiassa Algerian kanssa.
Toiseksi kyseessä on taloudellinen haaste, sillä asia hankaloittaa vauraan ja vakaan Maghreb-alueen muodostumista. Islamistisen Maghrebin al-Qaida-terroristijärjestön toiminnan vuoksi se on myös turvallisuushaaste, ja näin ollen humanitaarinen haaste länsisaharalaisten osalta, erityisesti niiden, jotka eivät pääse pois Tindoufin leireiltä.
Meidän on tartuttava asian ytimeen. Asian ydin on YK:ssa yksimielisesti hyväksytty päätöslauselma 1920, jossa edellytetään, että otamme esiin Marokon ehdottaman autonomian, ja jossa vaaditaan myös Länsi-Saharan ja Tindoufin leirien välisten sukulaisvierailujen mahdollistamista.
Tässä ovat pääosin merkittävinä pitämämme haasteet. Kuten kollegamme Panzeri ehdottaa, on aloitettava uudelleen kaikkien osapuolten välinen vuoropuhelu, erityisesti Marokon viranomaisten kanssa tulevina viikkoina, ja näin tehdään, sillä ulkoasiainministerien on määrä tulla istuntoomme 1. joulukuuta.
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Arvoisa puhemies, ministeri Jiménez korosti 18. marraskuuta Espanjan parlamentissa, että Haagin kansainvälisen tuomioistuimen mielestä dekolonisaatiota ei vielä ole tapahtunut eikä Länsi-Saharaa voida sulauttaa Marokkoon. Laiton miehitys ja kärsimys ovat jatkuneet 35 vuotta. Leiri on Marokon ja Saharan kansan välisen etäisyyden ruumiillistuma riippumatta siitä, kuinka paljon uudisasukkaita ja sotilaita on tuotu alueelle, jolta tuhansia alkuperäisiä asukkaita on karkotettu.
Marokko sortaa erilaisiksi tietämään ihmisiä vihalla. Pian nähdään siirtomaatyylisiä oikeudenkäyntejä, kuten 5. marraskuuta Casablancassa, jossa ulkomaisia ja eurooppalaisia tarkkailijoita piestiin. Meidän on estettävä jalon ja sankarillisen Euroopan ystäväkansan tuhoaminen.
Salvatore Iacolino
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tällaisia vakavia tapahtumia, kuten länsisaharalaisiin viime viikkoina kohdistuneet loukkaukset, ei voida jättää tuomitsematta, joten Euroopan parlamentti on velvollinen toimimaan ja sen on puututtava asiaan.
Toisaalta - kuten jäsen Salafranca Sanchéz-Neyra osuvasti totesi - Marokon kansalaiset ovat epäilemättä ajan myötä antaneet merkittävät panoksensa Afrikan eteen, mikä tarkoittaa sitä, että voimme pitää heitä sekä ystävinä että hyvin läheisinä Euroopan unionin kannoille.
Tämän vaikuttamatta rangaistukseen, jota meidän velvollisuutemme on soveltaa ja joka on aivan välttämätön, on löydettävä uusi neuvottelutie, jollainen yhteisessä valiokunnassa jo on avattu, joka todella antaa mahdollisuuden suojella perusoikeuksia, sillä niitä ei enää voida tällä tavalla rikkoa, ennen kuin Yhdistyneet Kansakunnat selvittävät täysin keskustelumme aiheena olevat tapahtumat niiden perusoikeuksiin kohdistuneiden rikkomisten selvittämiseksi, joista on rangaistava.
Metin Kazak
(BG) Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää komission jäsen Piebalgsia poikkeuksellisen tasapainoisesta ja tasapuolisesta Euroopan komission kannan esittelystä Länsi-Saharan tapahtumien osalta. Pelkään, että päätöslauselmastamme on enemmän haittaa kuin hyötyä, koska siinä ei kiinnitetä huomiota Marokon pyrkimyksiin kestävän ja oikeudenmukaisen ratkaisun löytämiseksi Länsi-Saharan konfliktiin.
Haluan kertoa, että monet kansainväliset järjestöt ovat edelleen paikan päällä, selvittämässä sitä, mitä tapahtui. Uskon, että paras foorumi Marokon kanssa käytävälle vuoropuhelulle on EU:n ja Marokon parlamentaarinen sekavaliokunta. Katson, että on tuettava pyrkimyksiä löytää molempia osapuolia tyydyttävä ratkaisu Yhdistyneiden Kansakuntien alaisuudessa, sen sijaan että annetaan puolueellisia lausuntoja.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Arvoisa puhemies, en voi liikaa korostaa sitä, että Länsi-Saharan tilanne on meille perusteltu huolenaihe. Me tiedämme täällä parlamentissa oikein hyvin, että useita vuosia jatkuneella konfliktilla voi olla vaikutusta paljon kaukaisempiin alueisiin. Siellä on toivottomia ihmisiä, joita sekä sorretaan että nöyryytetään. Tällaisissa tilanteissa nöyryytetty kansa voi usein muodostaa luonnollisen pohjan terroristien toiminnalle. Se voi olla vastaanottavainen terroristien ajatusten iskostamiselle, ja Länsi-Saharasta voi tulla terrorismin viejäalue. Euroopan unionin on tämän vuoksi tuomittava kaikki lainrikkomistapaukset, mutta katson, että YK:n joukkoja on tuettava enemmän, jotta ne voivat edelleen toimia tehokkaasti alueen turvallisuuden varmistamiseksi.
Nicole Kiil-Nielsen
(FR) Arvoisa puhemies, Marokon viranomaiset turvautuivat 8. marraskuuta väkivaltaan purkaessaan Laayounen lähistölle Länsi-Saharassa perustetun leirin, ja tästä seurasi kuolemantapauksia ja lukemattomia loukkaantumisia.
Olen aivan raivoissani siitä, että jäsenvaltio, tässä tapauksessa Ranska, vastustaa YK:n tiedonhankintatehtävää näiden tapahtumien selvittämiseksi. Ugandan YK:n turvallisuusneuvoston kokouksessa 16. marraskuuta esittämä ehdotus on kuitenkin oikeutettu ja kannatettava. Ranska voi hyvin vedota turvallisuusneuvoston päätöksen puuttumiseen, kun se on väärinkäyttänyt veto-oikeuttaan estääkseen näiden tapahtumien selvittämisen. Olisiko totuutta niin vaikea kohdata?
Euroopan, joka mielellään pitää itseään esimerkkinä ihmisoikeuksien puolustamisessa, on vaadittava riippumatonta ja avointa tiedonhankintatehtävää Yhdistyneiden Kansakuntien alaisuudessa sekä Länsi-Saharan kansanäänestystä valmistelevan Yhdistyneiden kansakuntien operaation (MINURSO) valtuuksien laajentamista. Yleisellä tasolla luotamme korkea edustaja Ashtoniin oikeudenmukaisen ja kestävän ratkaisun löytämiseksi tähän länsisaharalaisten valitettavaan tilanteeseen.
Dominique Vlasto
(FR) Arvoisa puhemies, pahoittelen kollegojeni tavoin ihmishenkien menetystä tässä konfliktissa. Haluan kuitenkin todeta, että ehdotettu teksti on tasapainoton, ja pahoittelen päätöslauselmaa koskevan äänestyksen kiirehtimistä. Olisi ollut parempi odottaa selvityksen tuloksia, jotta keskustelua voitaisiin käydä vankalta pohjalta ja antaa kollegoille aito käsitys siitä, mitä todella tapahtuu. Tämä voidaan todellakin nähdä keinona vaikuttaa Länsi-Saharan tulevaisuutta koskeviin YK:n neuvotteluihin. Minun on sanottava, että tämä on mielestäni huolestuttavaa aikana, jona yhteistä Euro-Välimeri-politiikkaa käynnistetään uudelleen. Vie aikaa selvittää tosiseikat ja se, kuka mistäkin on vastuussa. Minusta tämä on olennaista hyvin arkaluontoisen alueen vakauden sen asukkaiden hyvinvoinnin kannalta.
John Bufton
(EN) Arvoisa puhemies, minäkin haluan tänään puhua Länsi-Saharan huolestuttavista tapahtumista.
Kuten olemme sanomalehdistä lukeneet, väkivaltaisia yhteenottoja on ollut pakolaisleireillä, joihin suuri osa Länsi-Saharan väestöstä on joutunut Marokon tunkeuduttua maahan 1970-luvulla. Maahan tunkeutuminen on asia erikseen, mutta suuren väestönosan ajaminen pakolaisleireihin on toinen asia.
Länsi-Saharan pakolaisliike on rohkeasti nostanut tilanteen maailman tietoisuuteen. YK:n turvallisuusneuvosto on tarkastellut viimeisimpiä väkivaltaisuuksia, mutta se ei vaatinut riippumatonta selvitystä.
On varmaa, että Marokon viranomaiset ovat vähintäänkin puolueellisia, jos selvitys annetaan niiden tehtäväksi. Marokon viranomaiset eivät osaa edes päättää, kuinka paljon ihmisiä kuoli Laayounen leirin ratsiassa. Ottaen huomioon, että Länsi-Sahara sijaitsee Euroopan läheisyydessä ja sillä on potentiaalia levittää epävakautta Pohjois-Afrikan herkällä alueella, tilanne voi eskaloitua, jos jotain ei tehdä nopeasti.
Olen vakaasti sitä mieltä, että tarvitaan riippumaton selvitys, ja kehotan YK:n turvallisuusneuvostoa käynnistämään sellaisen.
Bernadette Vergnaud
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aluksi haluan korostaa, että minusta ei ollut oikein esittää kantaamme näin aikaisin ja äänestää Laayounen tapahtumista 8. marraskuuta, kun meillä ei ole käytettävissämme kaikkia tosiseikkoja, jotka antaisivat riittävän käsityksen ja takaisivat objektiivisuuden.
Olen kuitenkin näissä oloissa helpottunut havaitessani, että olemme saaneet aikaan suhteellisen tasapainoisen ja harkitun yhteisen päätöslauselman, jossa otetaan huomioon ihmisoikeuskäsitys ja jossa ei perusteettomasti tuomita kumpaakaan osapuolta, vaikka onkin olemassa kyseenalaisia kohtia. Katson joka tapauksessa, että tärkeintä on olla pahentamatta tilannetta entisestään, jotta selvitykset ja neuvottelut voidaan toteuttaa rauhallisessa ilmapiirissä. Minusta onkin viisasta olla kyseenalaistamatta kumppanimme, naapurivaltion etuisuusasemaa osittaisten ja usein ristiriitaisten selvitysten perusteella.
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa puhemies, Marokon halu estää raportit Länsi-Saharan tapahtumista ei näytä valtiota hyvässä valossa. Kun Gazaan matkalla olleeseen avustusalukseen hyökättiin, kansainvälinen yhteisö nosti välittömästi metelin. Kun miehitetyssä Länsi-Saharassa tuhottiin protestileiri, ihmisiä kuoli ja kyseinen kaupunki suljettiin ulkopuolisilta, myös toimittajilta, kansainvälinen yhteisö ei ryhtynyt yhteisiin dynaamisiin toimiin.
Oli tietenkin odotettavissa, että hankalassa tilanteessa vapautusliike jossain vaiheessa kokee, ettei tulitauko sido sitä. Tämä liittyy myös Länsi-Saharaa koskevaan kansanäänestykseen - kansanäänestykseen, jonka osanottajista ei ole koskaan päästy sopimukseen. Tällä välin alueelle on asettunut yhä enemmän marokkolaisia. Minusta nämä tapahtumat on selvitettävä perinpohjaisesti. Euroopan unionin on toimittava puolueettomana välittäjänä ja pyrittävä saamaan kiistan molemmat osapuolet jälleen neuvottelupöydän ääreen.
Ulrike Rodust
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kannatan päätöslauselman osalta aikaansaatua kompromissia. Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmän koordinaattorina kalatalousvaliokunnassa minua kiinnostaa myös kalastussopimus Marokon kanssa. On hyvä, että vaadimme kansainvälisen oikeuden päätöslauselman noudattamista Länsi-Saharan luonnonvarojen hyödyntämisen yhteydessä. Valitettavasti suuri osa parlamentin jäsenistä ei tiedä, että parlamentin oikeudellisen yksikön lausunnon mukaan nykyinen kalastussopimus Marokon kanssa on kansainvälisen oikeuden vastainen, jollei osoiteta, että Länsi-Saharan väestö hyötyy sopimuksesta. Tästä ei toistaiseksi ole mitään näyttöä, joten Euroopan komissio on keskeyttänyt sopimuksen uusimista koskevat neuvottelut. Toivon todella, että tähän löydetään diplomaattinen ratkaisu. Meille on kuitenkin oltava selvää, ettemme voi sivuuttaa kansainvälistä oikeutta taloudellisten intressiemme vuoksi.
Ulrike Lunacek
(DE) Arvoisa puhemies, minäkin olen hyvin iloinen siitä, että meillä on viimeinkin parlamentin päätöslauselma Länsi-Saharan konfliktista. Minusta tämän olisi pitänyt tapahtua paljon aiemmin muilla perusteilla eikä vasta näiden Gdaim Izykin leirin kammottavien tapahtumien jälkeen.
En todellakaan ymmärrä miksi Marokko ei ole valmis sallimaan riippumatonta selvitystä. Jos Marokolla ei ole mitään salattavaa, selvitys on toteutettava. Joten miksi sitä ei toteuteta? Toivon kovasti, että parlamentti hyväksyy päätöslauselman huomenna. Tämä ei tietenkään tarkoita, etteikö Marokon kanssa olisi käytävä vuoropuhelua. Marokon ja Algerian ulkoministerit sekä Polisario Front on kutsuttu ulkoasiainvaliokunnan kokoukseen ensi viikolla. Toivon heidän tulevan ja keskustelevan kanssamme.
En kuitenkaan pidä järkevänä ehdotusta päätöslauselman lykkäämisestä, koska meille Euroopan parlamentissa on tärkeää kunnioittaa ja tukea ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevaa periaatetta sekä ihmisten - tässä tapauksessa länsisaharalaisten - itsemääräämisoikeuden periaatetta. Vierailin leirillä Tindoufin lähistöllä ensimmäistä kertaa 23 vuotta sitten. Tämä kansa on siitä asti taistellut, jotta se lopultakin saisi maan haltuunsa ja voisi järjestää oikeudenmukaisen ja tasapuolisen kansanäänestyksen. Tämän vuoksi olen tyytyväinen siihen, että päätöslauselma on nyt esitetty ja että se huomenna toivottavasti myös hyväksytään.
Cristian Dan Preda
(FR) Arvoisa puhemies, aluksi totean olevan totta, että olisimme voineet keskustella pidempään ja laatia erilaisen tekstin. Tekstille osoitettiin kuitenkin suurin piirtein sama aika, kuin kiireellisille päätöslauselmille tavallisesti. Marokkolaisille kumppaneillemme on siis kerrottava, että tämä on tosiasiassa eri poliittisten ryhmien aikaansaama konsensus.
Minusta kyse on yhdestä vuoropuhelun vaiheesta. Kannatan kenties ensimmäistä kertaa jäsen Panzerin ehdotusta jatkuvasta vuoropuhelusta parlamentin valiokunnassa tietyistä seikoista, jotka sitovat meidät marokkolaisiin kollegoihimme. Kyseessä on hiljattain perustettu valiokunta, jota Marokon ystävät - miksipä ei - voivat tukea, sillä heitä on täällä paljon. Odotan myös innolla vuoropuhelua Marokon ulkoasiainministerin kanssa. Hän on ilmoittanut käyttävänsä puheenvuoron ulkoasiainvaliokunnassa ensi viikolla. Tämä on toinen mahdollisuus jatkaa vuoropuhelua.
Andris Piebalgs
Arvoisa puhemies, seurattuani keskustelua hyvin tarkkaan haluan pysyttäytyä alustuspuheenvuorossani. Minusta se on hyvin tasapainoinen ja korrekti.
Minä vain toistan sen viimeisen virkkeen. Euroopan unioni tukee Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin pyrkimyksiä oikeudenmukaisen, kestävän ja molempia osapuolia tyydyttävän poliittisen ratkaisun löytämiseksi Länsi-Saharan väestön itsemääräämisoikeuksien aikaansaamiseksi turvallisuusneuvoston päätöslauselmien mukaisesti. Rohkaisen päättäväisesti molempia osapuolia tukemaan Yhdistyneiden Kansakuntien pyrkimyksiä.
Puhemies
(DE) Olen vastaanottanut keskustelun päätteeksi seitsemän päätöslauselmaesitystä. Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.
(Istunto keskeytettiin klo 20.00 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Dominique Baudis
Kun tarkastellaan huolellisesti Internetissä saatavilla olevia kuvia, voidaan mitata Marokon lainvalvontaviranomaisten vastaisen väkivallan tasoa. Näkymät niin Gdaim Izykin leiriltä kuin Laayouneen johtavalta tieltä todistavat tappavista väkivallanteoista Marokon turvallisuusjoukkoja vastaan. Edes hälytysajoneuvot eivät säästyneet. Todellisuus on hyvin kaukana meille esitetystä propagandasta. Parlamenttimme on siis osoitettava pidättyvyyttä ja käytettävä harkintaa sen sijaan, että syytettäisiin perusteettomasti Marokon viranomaisia ja pidettäisiin heitä täysin vastuussa tilanteesta.
Debora Serracchiani
Viimeisimmät väkivaltaisuudet, jotka liittyvät Marokon ja Polisario Frontin kiistaan Länsi-Saharasta, edellyttävät suurempaa huomiota niiden kielteisten vaikutusten vuoksi, joita niillä saattaa olla alueen vakauteen. Laayounessa sijaitsevan leirin tyhjentäminen vaikuttaa aiheuttaneen tusinan kuolemantapausta, yli 700 ihmistä on loukkaantunut, 150 on kateissa ja Marokon viranomaiset ovat pidättäneet 160. Tapahtumien uskotaan johtaneen syntyperältään länsisaharalaisen Espanjan kansalaisen Baby Hamday Buyeman surmaamiseen. Meidän ei pidä jättää länsisaharalaisia täysin yksin, mutta meidän on saatettava päätökseen Yhdistyneiden Kansakuntien alaisuudessa käytävät neuvottelut ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen ja erityisesti 2 artiklan periaatteiden mukaisesti. Euroopan unionin on puututtava asiaan ja pyydettävä Marokon hallitusta välttämään enempää verenvuodatusta sekä vapauttamaan laittomasti pidätetyt länsisaharalaiset. Osapuolten välisten epävirallisten keskustelujen aloittaminen uudelleen 7. ja 8. marraskuuta 2010 on katsottava ensimmäiseksi merkiksi siitä, että osapuolet voivat rauhanomaisesti hyväksyä oikeudenmukaisen ratkaisun.
