Infotund (küsimused komisjonile) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on infotund (B7-0307/2010).
Komisjonile on esitatud järgmised küsimused.
Esimene osa

Teema: Valgevene kohalike valimiste kulgemine ja tulemused
Valgevenes korraldati 2010. aasta aprilli lõpul kohalike omavalitsuste valimised. Teatati paljudest demokraatlike valimiste põhimõtete ja protseduuride rikkumistest. Kohalike omavalitsuste rohkem kui 21 000 kohale oli valitsusmeelsete kandidaatide vastu üles seatud hinnanguliselt ainult 360 opositsiooni kandidaati.
Milline on komisjoni seisukoht nende valimiste suhtes? Kas eelmiste valimistega võrreldes on olnud mingit edasiminekut demokraatlike standardite järgimisel? Milline on komisjoni seisukoht seoses inimõiguste jätkuva rikkumisega Valgevenes? Kuidas komisjon hindab poliitilist ja inimõiguste olukorda Valgevenes, pidades silmas lähenevaid presidendivalimisi 2011. aastal?
Štefan Füle
komisjoni liige. - Vastuseks proua Andrikienolulisele ja aktuaalsele küsimusele ütlen, et komisjon on täielikult teadlik kõigist demokraatlike põhimõtete ja protseduuride rikkumistest, millest paljud valitsusvälised organisatsioonid on Valgevene kohalike valimistega seoses teada andnud. Ka Euroopa Liidu missioonide juhid Minskis on juhtinud tähelepanu ebakõladele ja vastukäivustele eriti just häälte lugemises.
Enne valimisi tehti Valgevene valimisseaduses mõned muudatused. Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni (OSCE) Demokraatlike institutsioonide ja inimõiguste büroo arvamuse kohaselt, mis anti välja 3. juunil 2010. aastal, oli see samm mõne vea kõrvaldamiseks valimisseadusest. Kuid nimetatud aruandes sedastatakse, et need muudatused tõenäoliselt ei lahenda probleemi, et valimisseadus ei ole ikkagi selline, et tagada tõeliselt demokraatlikud valimised.
Seda arvesse võttes edastan ma oma kavandatava visiidi ajal Minskisse juulis sealsetele ametivõimudele selge sõnumi, et mitmetes demokratiseerumise jaoks peamise tähtsusega valdkondades on vaja edasi liikuda, kui Valgevene soovib tõsiselt Euroopa Liiduga taas suhteid tihendada.
Üks neist valdkondadest on valimisi käsitlevad õigusaktid, mis on üheks kõige ilmsemaks demokraatlike standardite mõõdupuuks. Selle osas ma palun tungivalt, et Minsk järgiks jätkuvalt OSCE korraldust viia enne järgmisi presidendivalimisi läbi valimisseaduse reform. Neile valimistele eelneval ajal pöörab komisjon erilist tähelepanu ka teistele demokratiseerumise peamistele aspektidele - eelkõige meedia, valitsusväliste organisatsioonide ja üldisemalt kodanikuühiskonna kogunemisvabadusele, milles viimasel ajal pole edusammudest teada antud.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Tänan teid väga vastuse eest, kuid mul on üks täiendav küsimus. Maailm reageerib Valgevene sündmustele väga mitmel moel. 8. juunil võttis USA administratsioon vastu otsuse pikendada veel üheks aastaks finantssanktsioone Valgevene kõrgete ametiisikute, sh president Aleksandr Lukašenka vastu. Mul on tunne, et see on reaktsioon ebademokraatlike kohalike valimiste vastu Valgevenes, ning tahaksin kuulda teie hinnangut sellele. Ja kas Euroopa Liit kavatseb astuda ka mingit sarnast sammu reaktsioonina kodaniku-, poliitiliste ja muude inimõiguste rikkumise vastu Valgevenes? Teisisõnu, millise seisukoha kavatseb võtta Euroopa Liit?
Štefan Füle
komisjoni liige. - Varasemalt oleme proovinud kaasamispoliitikat ja oleme proovinud isolatsioonipoliitikat, kuid ausalt öeldes pole kumbki neist täielikult toiminud ega saavutanud seda, mida me suhetes Valgevenega saavutada tahtsime. Nüüd püüame rajada alust millelegi, mida ma nimetaks kriitiliseks sekkumiseks. Komisjon töötab ühise vahekava kallal, mida ma kirjeldaks kui raamistikku nii headeks kui ka halbadeks aegadeks suhetes Euroopa Liidu ja Valgevene vahel. See saab olema raamistik demokratiseerumise suunas astutavatele sammudele ja järkjärgulisele sekkumisele Euroopa Liidu poolt. Seda tutvustatakse ka Euroopa Ülemkogule ja muidugi Euroopa Parlamendile ning ma usun kindlalt, et see on kõige kohasem vastus inimõiguste rikkumistele Valgevenes, mille tunnistajateks me oleme.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Härra Füle, tahaksin teid tänada selle teabe eest, kuid pean tõstatama kaks küsimust. Esiteks, teil on varsti kavas visiit Valgevenesse ja meil on üks palve seoses rahvusvähemustega. Valgevenes valitseb olukord, kus sealsed kodanikud on tihti väga erinevate rahvusrühmade esindajad. Probleem puudutab Poola päritolu Valgevene kodanike kohtlemist. Teine küsimus seisneb palves, et kõigis nendes meetmetes pandaks rohkem rõhku stipendiumide loomisele Valgevene noorte jaoks, sest see on praegu kõige olulisem tegevussuund.
Štefan Füle
komisjoni liige. - Osa programmist keskendub inimestevahelistele kontaktidele - noorte ja üliõpilaste vahel. Teisest küljest pole minu kavas kõnelusteks Minskis üksnes üldised inimõiguste rikkumist puudutavad küsimused, vaid ka konkreetsed küsimused seoses vähemustega. Ma pööran sellele teemale erilist tähelepanu. Kohtusin Angelika Borysi ja teiste Valgevene opositsiooni esindajatega ning me arutlesime mitte ainult Poola vähemuste olukorra üle Valgevenes, vaid ka võimaluste üle, kuidas komisjon ja Euroopa Liit saaks neid aidata.
Ma ei pea seda eraldiseisvaks teemaks. Ma ei pea seda valimiste teemaks, nagu mõned võivad kujutleda. See on tõepoolest tõsine küsimus. Tõstatan oma kõneluste ajal Minskis ametivõimude ja vähemuste vaheliste suhete küsimuse.
Teema: Eelarve konsolideerimise tagajärjed Euroopa Liidu ühisraha usaldatavusele
Et Euroopa Liidu riikides euro kehtestada ja et kodanikud selle heaks kiidaksid, korraldas Euroopa Komisjon kõigis euroala liikmesriikides suure teabekampaania, millel olid positiivsed tagajärjed. Kuid praegu teeb euro peamiselt eelarveprobleemide tõttu euroala riikides ja turgudel toimuva kontrollimatu spekulatsiooni tõttu läbi usaldatavuse kriisi ning tekitab rahutust ja kahtlusi paljude Euroopa Liidu kodanike seas, nagu ilmneb riigisisestest uuringutest. Tahaksin komisjonilt küsida:
Kas on korraldatud eriuuringuid, mis näitavad elanikkonna rühmade kaupa Euroopa avaliku arvamuse seisukohta selles küsimuses?
Mida kavatseb komisjon ette võtta ühisraha maine parandamiseks ja kodanike usalduse tõstmiseks selle vastu?
Kas uute riikide vastuvõtmine euroalasse jätkub takistusteta?
Olli Rehn
komisjoni liige. - Tahan tänada proua Kratsa-Tsagaropoulout väga asjakohase küsimuse eest - või tegelikult terve hulga küsimuste eest, - sest euro kuvand ja usaldusväärsus on kõigile eurooplastele selles otsustavas pöördepunktis ja neil rasketel aegadel suurt muret tekitav küsimus. Euro ei ole üksnes rahanduslik kord. See on ka poliitiline põhiprojekt - või isegi see peamine Euroopa Liidu poliitiline põhiprojekt. Seega mõjutab euro saatus, kuvand ja usaldatavus kogu Euroopa projekti väga palju.
Mul on siin neljaleheküljeline hoolikalt kohandatud vastuse projekt, mille palusin oma talitusel koostada. Mul on kiusatus see ette lugeda, kuid see võtaks umbes 12 minutit teie ajast. Kuid ma olen valmis selle teile kättesaadavaks tegema ning ma võin selle ka oma kodulehele üles panna. Küsimus ei ole ainult meedia tegevuses ja -kampaaniates - nii olulised kui need ka pole, - vaid samuti poliitikas ja konkreetsetes sammudes selleks, et kaitsta eurot süsteemsete rünnakute eest, mis on seda hiljuti tabanud.
Ütlen muuseas, et me viime läbi regulaarseid kvantitatiivseid uuringuid. Meil on regulaarsed Eurobaromeetri kiiruuringud, mida viime läbi kõigis liikmesriikides - oleme seda teinud mitme tsüklina. Kasutame kõiki võimalusi, et anda aktiivselt teada uusimatest arengutest ja poliitilistest sammudest, mida oleme teinud seoses euro ning majandus- ja rahaliiduga.
Avalikkusele huvi pakkuvaid küsimusi käsitletakse kõigi kättesaadavate kanalite kaudu, nagu kodulehekülg, väljaanded, küsimused ja vastused, voldikud ja mitmed erinevad majanduspoliitika kujundamisega tegelevad võrgustikud, ametiühingud, tööandjate organisatsioonid jne. Me töötame kõikidel rinnetel koos liikmesriikidega, et edastada eurot hõlmavaid sõnumeid.
Mis puudutab selle teema keskmes olevaid poliitikavaldkondi ja siinkohal vastan Kratsa-Tsagaropoulou küsimuse teisele osale: Mida kavatseb komisjon ette võtta ühisraha maine parandamiseks ja kodanike usalduse tõstmiseks selle vastu?
Tahan selle kohta öelda kolme asja. Esiteks oleme otsustanud luua väga olulise finantstoe, mida nimetatakse Euroopa finantsstabiilsuse mehhanismiks ja rahastamisvahendiks - peaaegu 500 miljardit eurot, - mis koos päästemeetmete paketiga Kreekale koordineeritud ja tingimusliku finantsabi andmiseks on aidanud peatada rahalise ebakindluse kulutulena levimise enne, kui sellest saab suurtulekahju kogu Euroopas. Me astume konkreetseid samme, et kaitsta finantsstabiilsust ja eurot Euroopas.
Teiseks teevad meie liikmesriigid suuri jõupingutusi eelarve konsolideerimise nimel. Tegelikult on Euroopat hetkel läbimas eelarvete konsolideerimise ja struktuurireformide laine eesmärgiga taastada ja tugevdada usku eurosse ning majandus- ja rahaliitu ja nende usaldusväärsust.
Me ei tee seda ilma hoolika kohandamiseta. Me teeme seda koordineeritult ja erineval viisil, nii et riigid, kellel on eelarves vähe manööverdamisruumi või pole seda üldse - nagu Kreeka, Hispaania ja Portugal - peavad kiirendama oma eelarve konsolideerimist. Kuna paljudel teistel riikidel on veel eelarves kokkuhoiuvõimalusi, ei tohiks nad konsolideerimisega enne järgmist aastat algust teha - seda selleks, et tagada, et me ei lämmataks praegu käimas olevat majanduse taastumist.
Alles täna esitasime kokku 15 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust ning meie hinnangu põhjal on meie liikmesriikide eelarve konsolideerimise strateegiad kooskõlas koordineeritud ja diferentseeritud eelarvekriisist väljumise strateegiaga.
Lõpetuseks, majanduse juhtimise tugevdamine on väga olulise tähtsusega selleks, et suurendada euro usaldusväärsust, ning ma tõepoolest loodan teie toetusele, kui te hääletate resolutsiooni üle Euroopa 2020. aasta strateegia ja majanduse juhtimise tugevdamise kohta. Me vajame teie toetust, et veenda Euroopa Ülemkogu ja liikmesriike ning säilitada hoogu selle suunas, et meil oleks rangem eelarve- ja majandusjärelevalve ning poliitika koordineerimise süsteemid järgmise aasta alguseks paigas.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Austatud juhataja ja volinik! Tänan teid väga teie vastuse eest ja selle eest, et andsite meile kõigile võimaluse pidada meeles ühisraha ja euroala ellujäämist toetavat poliitikat.
Minu küsimuse mõte oli rohkem seotud teavitamisega, mida peame tegema, sest kodanikud ei saa aru nendest ennekuulmatutest tehnilistest küsimustest seoses Euroopa majanduseluga ja nad ei jaga neid ning on oht, et nad tunnevad, et euro toetamisel on oma hind, selle asemel et see pakuks turvalist tulevikku. Seda ärgitavad tagant sellised stsenaariumid ja oht, et mõned riigid loobuvad ühisrahast.
Liikmesriigid ja Euroopa organid vastutavad ühiselt meie saavutuse - euro toetamise eest, kuid avaliku arvamuse jaoks on vaja toetusmeetmeid, millel pole midagi pistmist finantskorrektsioonidega vastavates riikides.
Olli Rehn
komisjoni liige. - Ma olen teie arutluskäiguga nõus ja arvan, et on ülimalt tähtis, et me näeksime euros peamist poliitikavahendit Euroopa majanduspoliitika jaoks ja jätkusuutliku kasvu saavutamiseks ning et me seejuures ei näeks seda üksnes sümbolina, vaid ka eurooplasi siduva vahendina ühise Euroopa kodu ülesehitamisel. Sellega seoses oleme korraldanud suure hulga teavitustegevusi.
Näiteks 2010. aasta esimesel poolel - ma nimetan teile vaid tähtsaimad sündmused - viisime läbi teavituskampaania eurost saadava peamise kasu kohta 10 euroala riigis: Saksamaal, Prantsusmaal, Itaalias, Portugalis, Hollandis, Hispaanias, Austrias, Soomes, Maltal ja Belgias. Samuti korraldasime kaks nädalat tagasi Brüsseli majandusfoorumi, kus käsitleti majandus- ja finantsküsimusi. Seal lepiti kokku rekordilises arvus - enam kui tuhandes - poliitikaküsimuses ja seda sündmust kajastati laialdaselt meedias. Antud juhul pöörduti selgelt arvamuse kujundajate poole ja püüti selle olulise foorumi kaudu luua mitmekordistavat mõju. Ma võiksin selle loeteluga veelgi jätkata.
Oleme nimetatud tegevusega ametis ning arvan, et saavutame parimad tulemused, kui meil on õige poliitika ja õiget laadi kampaaniad selleks, et tagada, et meie inimesed oleksid asjaga hästi kursis.
Oma nooruses õppisin ma varuosade müüjaks. Alustasin 12aastaselt ja lõpetasin selle karjääri 20aastaselt. Meil olid alati väga selged põhimõtted: sul peab kõigepealt olemas olema toode, enne kui saad seda hästi turustada - mõlemat on vaja. Vaja on usaldusväärset toodet, usaldusväärset poliitikat ja arukat turunduskampaaniat, et võita meie inimeste südamed ja meeled.
Nikolaos Chountis
Lugupeetud juhataja, austatud volinik, kuulasin teie vastust väga tähelepanelikult. Ma ei tea, kas see 12-leheküljeline memorandum, mida mainisite, sisaldab vastust ühele osale mu kolleegi küsimusest - täpsemalt, uute riikide integreerimise kohta euroalasse ja kõnealuse integratsiooni väljavaadete kohta.
Ma tean - ja teie teate, - et see uus liige on Eesti. Mida me praegu näeme, on see, et selleks, et need riigid saaksid euroalasse siseneda, rakendatakse karme finantssüsteemi ümberkorraldamise programme, mille tulemuseks on see, et Eestis kohaldatakse täna tohutuid riigiteenistujate palgakärpeid ning töötuse määr on tõusnud 20%ni, kusjuures noorte seas on see mitu korda kõrgem.
Minu küsimus on: kas selline euroala eestoa kuvand on atraktiivne? Kas see on usaldusväärne? Kas see loob eeltingimused edasiseks elujõulisuseks?
Olli Rehn
komisjoni liige. - Selle peamine põhjus, miks Eesti on pidanud eelarvedistsipliini järgima, pole mitte euro, vaid tõsiasi, et Eesti majandust, nagu meie kõigi majandusi, tabas tõsine finantskriis ja majanduskasv seiskus. Majanduskasv oli negatiivne, mis tähendas seda, et Eesti riigi rahandus ei olnud lihtsalt enam jätkusuutlik.
Eesti võlatase on väga madal: hetkel 7,2%, samal ajal kui Euroopa keskmine on 75%, kuid see üleminek oli väga muret tekitav ning majanduslikus mõttes oli see kaine praktilise mõistusega tehtud otsus, et tagada, et Eesti suudaks jätkata oma stabiilsusele orienteeritud poliitikat ja kindlustada riigi rahanduse jätkusuutlikkus. See oli Eesti parlamendi hiljuti tehtud demokraatlik otsus ning seda poliitikat on Eesti küllaltki edukalt järginud.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Lugupeetud volinik! Nagu teame, on Kreeka kõige nõrgem lüli euroahelas ja kulus kaks kuud, enne kui Kreekale anti abipakett. Nimetatud viivitus tekkis suuresti Saksamaa tõttu ja läks maksma 100 miljonit eurot ning kahtlemata see nõrgestas eurot. Kuidas komisjon seda näeb ja milliseid samme ta astub, et niisugused viivitused tulevikus enam ei korduks?
Olli Rehn
komisjoni liige. - Ma ei taha olla osaline mingis üksteise süüdistamise mängus. Minu arvamus on, et poliitika ja majanduspoliitika kujundamine Euroopa Liidus on alati poliitilise tahte küsimus, kuid ka võimaluste küsimus. Seekord sai mingil hetkel nende otsuste tegemine võimalikuks, et anda Kreekale tingimuslikku ja koordineeritud finantsabi ning hiljem luua Euroopa finantsstabiilsuse mehhanism. Need toimivad praegu.
Mis puudutab Kreekat, siis esimesed osamaksed kokku 20 miljardi euro suurusest abist ELilt ja Rahvusvaheliselt Valuutafondilt saadeti Kreekasse mai keskel. Kreeka viib oma ELi ja Rahvusvahelise Valuutafondi ühisprogrammi ellu õigeaegselt ja vastavalt vastastikuse mõistmise memorandumile. Pealegi on Euroopa finantsstabiilsuse mehhanism ja rahastamisvahend, mille loomine hiljuti otsustati, hõlpsasti kättesaadavad, nii et see ühenduse vahend, mis moodustab kuni 60 miljardit eurot, saab kasutada Euroopa Liidu eelarvet laenutagatisena võimalikes tegevustes. See on olemas ja töötab. See on hõlpsasti kättesaadav, kui seda palutakse ja kui seda on tõesti vaja.
Seejuures ratifitseeritakse see kuni 440 miljardi euro suurune eriotstarbeline rahastamisvahend - valitsustevaheline kokkulepe, mida nimetatakse ka Euroopa finantsstabiilsuse rahastamisvahendiks - 90% ulatuses käesoleva kuu lõpuks ja mõni nädal pärast seda hakkab see tööle. See tähendab, et kui meil on kiire ja tungiv vajadus, on meil olemas vahendid selle lahendamiseks nimetatud mehhanismi ja vahendi abil.
Lõpetuseks ütlen, et sellega me üksnes võidame endale aega ja asja põhiolemus on see, et peame ette võtma väga tõsise eelarvete konsolideerimise kampaania Euroopas, kus viimased kaks aastat on täielikult hävitanud möödunud 20 aasta jooksul eelarvete konsolideerimise vallas saavutatud tulemused.
Teema: ELi struktuurifondid ja tõrjutuse rahastamine
ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni osalisena on EL käsitlenud selle põhielemente, nagu diskrimineerimisega võitlemist, võrdseid võimalusi ja aktiivse kaasamise meetmeid, oma puudega isikute strateegias.
Märtsis 2010 osales komisjon Brüsselis toimunud konverentsil, mille korraldas toetatud elamist propageeriv Euroopa ühendus (European Coalition for Community Living) ja kus käsitleti küsimust, miks rahastatakse tõrjutust, kui samas propageeritakse kaasamise edendamist, ning Euroopa Liidu vahendite kasutamist puudega isikute hoolekandeasutuste ülalpidamiseks.
Komisjon on teadlik VVOde murest asjaolu pärast, et Euroopa struktuurifondide vahendeid kasutatakse puudega isikute olemasolevate hoolekandeasutuste renoveerimiseks või uute ehitamiseks, mis on vastuolus kõnesolevate isikute õigustega.
Võttes arvesse, et ELi üldine puuetega isikute strateegia ja ÜRO konventsiooni eesmärgid on paljuski sarnased, siis milliseid meetmeid kavatseb komisjon võtta kõnesoleva probleemi lahendamiseks ning selleks, et ELi vahendeid ei kasutataks sobimatul viisil, vaid need suunataks puuetega inimestele toetatud elamisvõimaluste loomiseks ühiskonnas?
Viviane Reding
komisjoni asepresident. - Vastaksin Mairead McGuinnessi esitatud suuliselt vastatavale küsimusele nii, et kuigi hoolekandeasutuste töö korraldamise ja haldamise kohustus lasub liikmesriikidel, on komisjon väga huvitatud sellest, et edendada puuetega inimeste õigust elada iseseisvalt, kasutades kohaliku tasandi abiteenuseid kui alternatiivi hoolekandeasutuses elamisele.
Käesoleva aasta lõpuks võtab komisjon vastu Euroopa puuetealase strateegia aastateks 2010-2020, mis sätestab sidusa raamistiku ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni rakendamiseks. Strateegia prioriteetide seas on toetada puuetega inimesi, et nad saaksid elada iseseisvalt, ja kõigi vastavate süsteemide deinstitutsionaliseerimine. Eriti tõstetakse strateegias esile struktuurifondide võimalikku rolli sellega seoses.
Prioriteedid struktuurifondide kasutamisel seatakse muidugi liikmesriikide ja piirkondlikul tasandil, kuid komisjon töötab üheskoos liikmesriikidega, et vahetada häid tavasid ja juhiseid selle kohta, kuidas nimetatud fonde paremini kasutada, et edendada puuetega inimeste isiklikku sõltumatust ja õigust elada iseseisvalt.
Tahaksin samuti nimetada Euroopa Sotsiaalfondi kui vahendit, millega saab kaotada takistused puuetega inimeste eest osalemisel võrdse ühiskonnaliikmena. Sotsiaalfond saab muu hulgas rahastada nõustamist, puuetega inimeste erivajadustele kohandatud koolitust, rehabilitatsiooni, töökohtade loomist sellises valdkonnas nagu sotsiaalmajandus, eritoetusi selleks, et edendada puuetega inimeste ettevõtlust ja teadlikkuse suurendamise kampaaniaid võitlemaks diskrimineerimise vastu. Selle abil saab ka läbi viia personalikoolitust ja ümberõpet, et hõlbustada üleminekut hoolekandeasutustelt kohaliku tasandi teenustele.
Samal ajal saab kasutada Euroopa Regionaalarengu Fondi, et arendada sotsiaalset infrastruktuuri niisuguste uute teenuste toetuseks.
Seoses sellega on komisjon koostanud vahendite paketi struktuurifondide kasutamiseks, et tagada puuetega inimeste jaoks juurdepääs ja nende mittediskrimineerimine. Kõnealused vahendid on loodud selleks, et võimaldada korraldusasutustel, vahendusasutustel või projektide elluviijatel valmistada ette, rakendada, teostada järelevalvet ning hinnata struktuurifondi programme ja projekte.
Seán Kelly
Tänan teid küsimuse esitaja McGuinnessi nimel ausa ja üksikasjaliku vastuse eest. Mul on vaid üks või kaks lühikest küsimust. Esiteks, kas komisjon astub mingeid samme nende vastu, kes on kasutanud struktuurifonde sobimatul moel ja seda eriti puuetega inimestele pakutavate teenuste valdkonnas? Teiseks, kui ruttu me tegelikult suudame sellise teguviisi kõikides liikmesriikides lõpetada, kui see üldse võimalik on?
Viviane Reding
komisjoni asepresident. - Kui aset leiab mingi üldine struktuurifondide väärkasutamise juhtum, siis saab komisjon sekkuda, kuid esmast kohustust ja vastutust selle eest, et esitada oma poliitiline tegevuskava ja korraldada ise oma sotsiaalkaitsesüsteem, sealhulgas mis puudutab neid inimesi, kes elavad pikaajaliseks hoolduseks ette nähtud asutustes, kannab liikmesriik. Püsima jääb muidugi küsimus: kas me saaksime keelu peale panna, kui liikmesriigid jätkavad investeerimist muul moel? Te teate, et struktuurifonde kasutatakse komisjoni ja liikmesriikide vahelise jagatud vastutuse korra alusel. Kuid liikmesriigid ning nende piirkonnad võivad neid programme juhtides ja ellu viies programme ja projekte valida.
Kuid isegi kui me ei saa keeldu kehtestada, oleme juba teinud tööd koos liikmesriikidega selle kallal, et seda poliitikat liikmesriikides muuta. Näiteks Bulgaaria valitsusega oleme kaks aastat teinud koostööd, mille raames valitsus ei kasutanud seda raha hoolekandeasutuste jaoks, vaid võttis omale kohustuse korraldada asju nii, et ELi vahendeid ei kasutatakse olemasolevatesse hoolekandeasutustesse investeerimiseks ja et nendesse valdkondadesse investeerimisel järgitakse deinstitutsionaliseerimise põhimõtet.
Ádám Kósa
(HU) Esiteks tahaksin tänada volinikku tema vastuse eest ja tema pühendumuse eest puuetega inimeste eest seismisele.
Mul on kaks täiendavat küsimust.
Jutuks tuli peamine probleem seoses struktuurifondide vahendite kasutamisega ja see on eelkõige Ida-Euroopas valitsev probleem. Varem, kommunistlikul ajajärgul elasid puuetega inimesed, eelkõige vaimse puudega inimesed riigistatud lossides ja mõisates. Üks probleem on see, et struktuurifondide raha kulutati nende losside ja mõisate renoveerimiseks, misjärel need hooned suleti ja puuetega inimesed sealt välja koliti. Mis nendest hoonetest saab? Kas komisjonil on kavas seda küsimust laiemalt uurida seoses turismi ja töökohtade loomisega?
Viviane Reding
komisjoni asepresident. - Ma olen väga hästi teadlik sellest, et riigikorra muutumine tähendab ka selle muutumist, kuidas suhtutakse varasema poliitika jäänukitesse.
Loomulikult on valitsused need, kes otsustavad, mida nad oma hoolekandeasutustega teevad ning kas nad tahavad oma vara renoveerida või mitte ja muuks otstarbeks kasutada. Võin teile ainult seda öelda, et mis puudutab deinstitutsionaliseerimist eesmärgiga tuua puuetega inimesed ühiskonda ja mitte jätta neid hoolekandeasutustesse, siis oleme püüdnud koos liikmesriikidega arutelude läbiviimise eest vastutavatele komisjoni töötajatele nimetatud aspekte teadvustada.
29. aprillil 2010. aastal pidas regionaalpoliitika peadirektoraat komisjoni töötajatele seminari teemal "Kas teie nimetaksite seda koduks?", kus esitleti parimaid ja halvimaid tavasid ELi vahendite kasutamisel pikaajalist hooldust pakkuvate asutuste lammutamiseks, et meie töötajad saaksid aru, millist poliitikat tuleb rakendada selleks, et püüda muuta meelsust suhtlemisel liikmesriikide valitsustega.
Samuti on olnud väga hea koostöö regionaalpoliitika peadirektoraadi ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja võrdsete võimaluste peadirektoraadi vahel võimalike edasiste sammude osas, sest me usume, et sotsiaalfondi investeeringud peaksid teenima nende piirkondade elanikkonda. Seda ei tohiks kasutada üksnes majade renoveerimiseks, vaid ka töökohtade ja majanduskasvu loomiseks asjaomastes piirkondades.
Nikolaos Chountis
(EL) Austatud juhataja, lugupeetud volinik! Ma tahan juhtida teie tähelepanu ühele minu arvates väga aktuaalsele ja konkreetsele küsimusele. Minu kodumaal Kreekas ja ilmselt ka teistes riikides kärbitakse kokkuhoiukavade tõttu sotsiaalkulutusi ning puuetega inimestele teenuseid pakkuvate keskuste ja sihtasutuste rahastamine sageli peatatakse.
Mul on tuua üks hiljutine näide: üks keskus, mis pakub nägemisprobleemidega ja muude puuetega inimestele, peamiselt lastele teenuseid. Viiskümmend last on jäetud rahapuuduse tõttu saatuse hooleks. Minu küsimus on: kas need viiskümmend last võivad loota, et see sihtasutus on Euroopa Sotsiaalfondi raames rahastamiseks abikõlblik? Mida me selles osas teha saame?
Viviane Reding
komisjoni asepresident. - On väga selge, et sotsiaalpoliitika valdkonnas vastutavad liikmesriigid oma sotsiaalkaitsesüsteemide korraldamise - sealhulgas pikaajalist hooldust pakkuvate asutuste teenuste kavandamise, rahastamise ja kvaliteedi kontrolli eest.
Meie ei saa sekkuda ega sundida valitsust oma poliitikat muutma. Me saame vaid võtta üldiseid meetmeid selleks, et sundida valitsust oma elanikkonna eest hoolt kandma.
Üks asi, mida me sotsiaalfondiga muidugi teha saame, on koolitada töötajaid ja aidata selliste inimeste eest paremini hoolitseda, kuid peamise otsuse selle kohta, kas pidada mingit hooldekodu või mitte, teeb liikmesriigi valitsus.
Teine osa
Teema: ELi keskkonnaeesmärkide kindlustamine
Kas komisjon tunnistab, et ülemäärased arutelud ELi sees ja suutmatus kooskõlastada kõiki diplomaatilisi vahendeid üle kogu maailma põhjustasid olukorra, kus ELi eesmärke ei suudetud kindlustada ei ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste kliimamuutuste konverentsil Kopenhaagenis ega CITESi osaliste kohtumisel Dohas?
Kas komisjon võiks anda ülevaate sellest, mida kavatsetakse teha planeerimise ja kooskõlastamise parandamiseks, et oma panust suurendada ja saavutada edaspidistel keskkonnakonverentsidel positiivsemaid tulemusi?
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Härra Davies, teie küsimus tõstatab olulise teema, milleks on Euroopa Liidu diplomaatia tõhusus rahvusvahelistel keskkonnaalastel läbirääkimistel Kopenhaageni kliimamuutuste konverentsi ja Doha ohustatud looma- ja taimeliikidega kauplemise alase kohtumise pettumust tekitavate tulemuste taustal.
Meil on ilmselgelt vaja võtta neist kogemustest palju õppust ja seda Lissaboni lepingu asjakohaste sätete taustal. Siinkohal arvan, et selleks, et teha tasakaalukaid järeldusi tuleviku tarvis, peame tunnistama, et nimetatud kohtumiste tulemuste põhjuseid on mitmesuguseid ja neid tuleb analüüsida iga juhtumi põhjal eraldi.
Ilmselgelt ei ole kerge ülesanne leppida kokku ühises seisukohas 27 liikmesriigi vahel, kes esindavad 500 miljonit kodanikku, rahvusvaheliste läbirääkimiste raames sellistel keerulistel teemadel, millel on Euroopa Liidu majandusele ja ühiskonnale otsene mõju. Siiski ei takistanud see ELi selles, et leppida kokku CITESi ja kliimamuutuste alastel läbirääkimistel ühises tegevussuunas ning viia läbi mitmeid oma rahvusvahelistele partneritele suunatud teavitustegevusi.
CITESi osaliste konverentsi puhul oli EL võtnud seisukoha paljudes küsimustes enam kui kuus kuud enne kohtumist ning ELi ja liikmesriikide delegatsioonid viisid kogu maailmas läbi teavitustegevusi seoses ELi oluliste ettepanekutega haide ja tiigrite kohta. ELi-sisesed arutelud neil teemadel edenesid enne osaliste konverentsi ja selle ajal ladusalt. Kuid ma tunnistan täielikult, et hariliku tuuni puhul ei täidetud neid tingimusi kahjuks sellisel määral.
Üldisemalt rääkides on komisjon arvamusel, et EL saab ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni raames tõhusamalt tegutseda, kui ta on selle täieõiguslik osaline. Komisjon tõhustab seega oma jõupingutusi selleks, et veenda kolmandaid riike, kes pole veel ratifitseerinud CITESi konventsiooni Gaborone muudatust, seda tegema, kuna see võimaldaks ELil konventsiooniga ühineda.
Mis puudutab kliimamuutuste alaseid läbirääkimisi, siis ELi-sisene arutelu Kopenhaageni kontekstis ei olnud ülemäärane ja EL on tunduvalt parandanud oma diplomaatiliste allikate koordineeritust kogu maailmas.
ELil oli enne Kopenhaageni konverentsi koostatud tõhus teavituskava kolmandate riikide jaoks ning ta valmistas ette ja esitas Kopenhaageni kohtumisel ühise seisukoha kõigis peamistes küsimustes. Kopenhaageni konverentsile eelnenud ajal astus ELi eesistujakolmik kooskõlastatud diplomaatilisi samme rohkem kui 40 riigis ja läbi viidi ka hulk eesistujakolmiku ühiseid teavitusmissioone ning osaleti mitmetes erinevates kahe- ja mitmepoolsetes mitteametlikes dialoogides. ELi tehniliste läbirääkimiste meeskonnad arutasid läbi ja arendasid edasi ELi seisukohti mitmete erinevate kahepoolsete visiitide ajal kolmandatesse riikidesse.
Kui vaadata Kopenhaageni ja Doha kohtumiste näidetest kaugemale, on oluline näha, et Lissaboni lepingu üks peamisi eesmärke on teha Euroopa Liidu hääl maailmas paremini kuuldavaks. Lissaboni lepingu rakendamine tugevdab märkimisväärselt ELi välist esindatust rahvusvahelistes keskkonnaküsimustes.
Selles valdkonnas teeb Lissaboni leping komisjonile ülesandeks tagada Euroopa Liidu väline esindatus. Juhul kui nõukogu peab seda poliitiliselt kohaseks, et Euroopa Liit asub läbirääkimisi pidama rahvusvaheliste lepingute üle, kohustab Lissaboni leping nõukogu volitama komisjoni neid läbirääkimisi Euroopa Liidu nimel läbi viima küsimustes, mis kuuluvad liidu pädevusse. Nõukogu võib niisugust volitust läbirääkimissuunistega täiendada.
Euroopa Parlament on muidugi kohe ja täiel määral selle tegevuse kõigisse etappidesse kaasatud.
Komisjon arutleb praegu nõukogus liikmesriikidega selle üle, kuidas seda raamistikku rakendada. Neis aruteludes jälgib komisjon väga valvsalt, et Lissaboni lepingu rakendamise tõhusaks tulemuseks oleks ELi ühtne ja sidus esindatus mitmepoolsetes läbirääkimistes. Igasugune teistsugune Lissaboni lepingu tõlgendamine seab ohtu ja tegelikult nõrgendab ELi positsiooni rahvusvahelisel areenil, mis pole kindlasti see, milleks Lissaboni leping mõeldud on.
Kaalul on ELi kui organisatsiooni tulevik ja tõhusus ülemaailmsetel keskkonnaalastel läbirääkimistel ning komisjon loodab selles küsimuses Euroopa Parlamendi toetusele.
Chris Davies
Volinikul ja minul on kahtlemata ühised eesmärgid ning ma toetan komisjoni tema võitluses nõukoguga, kuid kui vaadata selliseid konverentse nagu CITES, näen, et jaapanlased käivad ilmselt kotitäie kullaga ühest suursaatkonnast teise. Teie kirjeldaks seda kui teavitustööd.
Seetõttu ma esitan teile konkreetse küsimuse, kuna te puudutasite Euroopa Liidu diplomaatiliste võimete tugevdamise teemat. Milliseid kohtumisi on teil olnud või on kavas Catherine Ashtoniga, et arutleda selle üle, kuidas välisteenistust saaks tervenisti komisjoni teenistusse tuua, et tagada, et meie diplomaatilisi võimeid rakendatakse täiel määral?
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Vastuseks konkreetsele küsimusele, mille esitasite: mul pole Catherine Ashtoniga sel teemal kohtumist olnud. Arvan, et üks asi on üsna selge seoses CITESi ja eriti hariliku tuuniga: oleme teinud mitmed valearvestused - kui nii võib öelda.
Esiteks võeti komisjoni seisukoht lihtsalt liiga hilja vastu. Teiseks oli vist nii, et see arutelu peeti nõukogus kõige viimasel alaliste esindajate komitee kohtumisel ning isegi kui ma saaksin selle üle Catherine'iga aru pidada, oleks ikka liiga hilja.
Seega arvan, et peaksime neist kogemustest õppima. Kuid, nagu te õigesti märkisite, on see üks neist ülesannetest, mida peame koos täitma, kusjuures me peame selleks otstarbeks kasutama ka oma tulevast ja loodetavasti hästi toimivat välisteenistust.
Teema: 1,2-dikloroetaani (EDC) segude küsimus
Taanis ja Saksamaal tehtud uuringutest nähtub, et eriti just lapsed puutuvad kokku suure hulga erinevate keemiliste ainete ning eeskätt hormoone kahjustavate kemikaalidega (näiteks ftalaatplastifikaatorid). Need uuringutulemused näitavad, et REACHis ette nähtud lubade andmise protsess üksikult vaadeldavatele hormoone kahjustavatele kemikaalidele, mille puhul eeldatakse toimetasemest madalamaid kontsentratsioone, ei ole enam ohutu ega tulemuslik, kuna koostoimes moodustavad sellised kemikaalid ohtliku segu.
Kuidas mõtleb komisjon selle tühiku REACHi sätetes täita ja tagada, et hormoone kahjustavatele kemikaalidele ei antaks lubasid ekslikul eeldusel, nagu me puutuksime igal ajahetkel kokku korraga vaid ühe kemikaaliga?
Teema: Sisesekretsioonisüsteemi kahjustavaid kemikaale käsitlevad ELi meetmed
Hormoone kahjustavaid kemikaale käsitlev ELi tegevusstrateegia võeti vastu enam kui kümne aasta eest, suures osas tänu Euroopa Parlamendi 1997. aasta algatusraportile. Vahepeal on teaduslikku tõestust leidnud mõnede sisesekretsioonisüsteemi kahjustajate kindel side vähiga, viljakuse vähenemisega ning nende võimalik mõju käitumisele ja arengule. Hoolimata mitmest poliitilisest avaldusest sisesekretsioonisüsteemi kahjustavaid kemikaale käsitleva ELi tegevuskava toetuseks ja hoolimata selliste kemikaalide erinimekirjast, pole ELi tasandil ikka veel võetud mingeid praktilisi meetmeid, et eemaldada kõnealused kemikaalid meie keskkonnast.
Kas komisjon võtab nüüd meetmeid, et kasutada ära avaliku sektori rahastatava teadusuuringu tulemusi ja tagada, et kõnealuste kemikaalidega, mis ohustavad tõsiselt inimeste tervist, tegeldakse REACH-määruse alusel esmajärjekorras?
Milliseid konkreetseid meetmeid soovitab komisjon võtta oma tulevases aruandes, milles käsitletakse sisesekretsioonisüsteemi kahjustavate kemikaalide teemalist ELi strateegiat?
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Komisjon on teadlik sellest, et on tehtud mitmeid uuringuid erinevate kemikaalide koosmõju kohta. Näiteks avaldasid Taani ametiasutused 2009. aasta lõpus mitme uuringu tulemused, milles käsitleti erinevate sisesekretsioonisüsteemi kahjustavate ainete kumulatiivset toimet riskirühmadele, nagu väikesed lapsed ja naissoost töötajad, mida te ka oma küsimuses mainisite.
Selle Taanis tehtud uuringu tulemusel võttis nõukogu 2009. aasta detsembris vastu järeldused, milles paluti komisjonil uurida, kuidas käsitletakse kehtivates ELi õigusaktides erinevate sisesekretsioonisüsteemi kahjustajate kumulatiivset toimet, ja vaadelda laiemalt üldist probleemi, kuidas niisugust tüüpi kemikaalide kumulatiivse toimega tegeleda.
Mis puudutab üldisemalt kemikaalide kumulatiivse toime küsimust, siis avaldas komisjon hiljuti internetis segude toksilisuse kohta ajakohase aruande, mis oli keskkonna peadirektoraadi rahastatava kaheaastase uuringu tulemus.
Komisjon peab nüüd nimetatud aruande üle sidusrühmadega nõu ning on ka esitanud ametliku taotluse seoses segude toksilisusega tervise- ja keskkonnariskide teaduskomiteele, tekkivate ja hiljuti avastatud terviseriskide teaduskomiteele ning tarbekaupade teaduskomiteele.
Hiljemalt 2012. aasta alguseks koostab komisjon mainitud uuringu ja sellega seotud konsultatsiooniprotsessi alusel lõpliku aruande, milles hinnatakse, kuidas ja kas asjaomased ühenduse õigusaktid, sealhulgas REACH-määrus, käsitlevad piisavalt mitmete erinevast allikast pärit kemikaalidega erineval teel kokkupuutest tulenevaid riske. Selle põhjal kaalub komisjon sobivaid muudatusi, suuniseid ja hindamismeetodeid.
Sisesekretsioonisüsteemi kahjustajaid käsitleva ühenduse strateegia käivitamisest alates 1999. aastal oleme jõuliselt investeerinud ühenduse teadustegevuseks ette nähtud eelarve kaudu sellesse, et parandada meie arusaama mehhanismidest, kuidas ained sisesekretsioonisüsteemi toimimist mõjutavad. Sama aja jooksul oleme lisanud konkreetseid meetmeid, käsitledes sisesekretsioonisüsteemi kahjustajaid kahes peamises kemikaalide alases õigusaktis, milleks on REACH-määrus ja taimekaitsevahendite määrus. Samuti on komisjon aktiivselt osalenud rahvusvahelistes algatustes, et töötada välja sisesekretsioonisüsteemi kahjustajate tuvastamiseks vajalikud testimismeetodid ja -strateegiad.
Lõpetuseks ütlen, et komisjon käivitas hiljuti laiaulatuslikuma uuringu, et koondada kõik uusimad teaduslikud andmed ja esitada soovitusi seoses testimisstrateegiate ja -kriteeriumidega sisesekretsioonisüsteemi kahjustajate tuvastamiseks. Nimetatud uuring viiakse lõpule järgmise aasta teisel poolel. Selle uuringu tulemusi võetakse arvesse olemasoleva sisesekretsioonisüsteemi kahjustajaid käsitleva ühenduse strateegia läbivaatamisel ja sisendina kehtivate ELi õigusaktide rakendamisel, mille all ma pean silmas nii taimekaitsevahendite määrust kui ka REACH-määrust.
Seega, kokkuvõttes on komisjon teadlik teie mõlema tõstatatud küsimuse tõsidusest ning töötab pingsalt nende lahendamise eesmärgil kõige tõhusamal moel. See pole lihtne, sest veel puuduvad piisavad teadmised, kuid see on kindlasti keeruline probleem, mis edaspidi väärib meie tähelepanu ja hoolikat kaalutlemist.
Dan Jørgensen
(DA) Austatud volinik! Te ütlete, et esitate 2012. aastal aruande, milles jõuate järeldusele, kas asjaomaste õigusaktide läbivaatamine on põhjendatud seoses sellega, et neis ei võeta arvesse koostoimet. Selles küsimuses ma säästan teid vaevast, sest me saame juba praegu kinnitada, et see nii on. Need õigusaktid ei võta koostoimet arvesse. Need meie seast, kes on REACHi kallal töötanud, ja need, kes on sellega üksikasjalikult kursis - nagu minu teada ka teie - teavad vägagi hästi, et koostoimet ei ole lihtsalt kõige ohtlikumate ainete - kantserogeenide ja sisesekretsioonisüsteemi kahjustavate kemikaalide - puhul arvesse võetud. Pealegi põhineb REACH-määrus kahel aluspõhimõttel, milleks on ettevaatusprintsiip ja meie turu kõige kaitsetumate tarbijate ehk teisisõnu muu hulgas laste ja rasedate kaitse põhimõte. Seega, kas komisjon ei peaks nüüd esitama ettepanekuid REACHi ja võib-olla ka muud laadi õigusaktide läbivaatamiseks, et seada tingimuseks, et koostoimet tuleb asendamise põhimõtte alusel autoriseerimismenetluses arvesse võtta.
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Nagu ma juba ütlesin, on tegelik probleem selles, et kõnealuses valdkonnas puuduvad usaldusväärsed uuringutulemused ja faktid. Teil on õigus, kui nimetasite ettevaatusprintsiipi. Alusleping kohustab meid ettevaatusabinõusid kasutusele võtma ka keskkonna valdkonnas, kuid ma tahaksin siiski saada võimalikult palju andmeid ja rajada ettepanekud nii usaldusväärsetele uuringutulemustele kui võimalik.
Alates aastast 1999, kui kõnealune lähenemine alguse sai, on ühenduse piires läbi viidud juba 84 uuringut, kuhu on kaasatud olnud ligikaudu kaks miljonit inimest. Kui ma aga arutlesin selle üle eile kolleegidega, et saada üksikasjadest lühiülevaade, oli nende peamine sõnum just see, et meil pole ikka veel piisavalt teadmisi, et väga konkreetseid meetmeid võtta. Kinnitan teile siiski taas, et kaalun seda tõsiselt edaspidi.
Fiona Hall
Tänan teid, lugupeetud volinik, vastuse eest, kuid olen ülimalt pettunud, kuna juba 13 aastat on seda kaalutud: 13 aasta jooksul on läbi viidud 84 uuringut. Teatud osa elanikkonnast - eelkõige sündimata lapsed - on väga kaitsetud nende kemikaalide suhtes ja muutused on osutunud pöördumatuteks, mistõttu inimeste elud on rikutud juba enne nende sündi.
Arvestades seda, mida ütlesite ettevaatusprintsiibi kohta, siis mis takistab komisjoni vähemalt esitamast kemikaalide nimetusi, mida lisada REACH-määruse loetellu, mille põhjal saaks minna edasi nende ainete keelustamisega?
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Võiksin tegelikult oma vastust korrata. Asi on nii, et kui me räägime ettevaatusprintsiibist, on äärmiselt oluline, kuidas me kõnealuses tegevuses seda arvesse võtame ja milleks me seda peame. Mina tahan lihtsalt, et oleks rohkem andmeid kogutud. Uuringutegevust, millega oleme algust teinud, ei käivitanud me selleks, et saada koondteadmisi selle kohta, mida oleme kogunud ELi teadusuuringite programmide raames, vaid selleks, et saada ülevaade kõigest, mis toimumas on - kogu maailmas selle valdkonna kohta olemasolevatest teadmistest. See ongi kogu eesmärk, kuid saan teie pettumusest täiesti aru. Nagu teate, olen selle valdkonnaga tegelenud pool aastat ning uurin kindlasti täiel määral kõike, mida välja tõite, ja püüan vaadata, kuidas me seda tulevikus kõige paremini käsitleda saame.
Lena Ek
Austatud juhataja! Toiduga kokku puutuvaid materjale käsitlevad kehtivad ELi õigusaktid lubavad ikka veel küllaltki kõrget bisfenool A taset. Seetõttu on oht, et see võib sattuda toidu sisse või ka kehasse laiema tavakasutuse puhul, kui sellega igapäevaselt kokku puututakse.
Kuidas võetakse Euroopa Toiduohutusameti arvamust bisfenool A kohta, mis pidi esitatama 2010. aasta mai lõpus - arvan, et nüüdseks on see esitatud - REACH-määruse raames arvesse edaspidises tegevuses seoses bisfenool A-ga? Ma pean silmas meie väikelapsi, pudeleid jne.
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Muidugi me võtame kõiki olemasolevaid teaduslikke andmeid tõsiselt arvesse oma tulevaste poliitiliste sammude ettevalmistamisel või selle selgitamisel, miks me peaksime rakendama praegu kehtivaid ja olemasolevaid õigusakte.
Seega peame lihtsalt järk-järgult parandama oma teadmiste kvaliteeti, aga teadmisi on meil selles vallas veel liiga vähe. Probleem on tõsine ning kinnitan teile veel kord, et kui meil on asjakohased teadmised olemas, siis me ka tegutseme.
Teema: Üleujutuste direktiivi rakendamine
Kas komisjon võiks anda üleujutuste direktiivi (2007/60/EÜ) kohaldamise kohta ajakohastatud teavet, milles keskendutakse eeskätt Iirimaale?
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Härra Kelly, üleujutuste direktiiv võeti vastu 2007. aastal ja selle rakendamine on käimas. Eelmisel kuul tuletasid uued üleujutused meile meelde nende nähtuste tõsiseid tagajärgi ning seda, kui oluline on üleujutusriski maandamine, mis keskendub ennetamisele, valmisolekule ja kaitsele.
Üleujutuste direktiivis nähakse ette, et kõik liikmesriigid koostaksid laiaulatuslikud kavad üleujutuste riski vähendamiseks. Oluline on see, et kõnealuste kavade osas tuleb konsulteerida üldsuse ja huvitatud pooltega ning liikmesriigid peavad piiriüleste veeteede küsimuses koostööd tegema. Kaks esimest rakendamistähtaega on juba möödas.
Esiteks pidid õigusaktid olema liikmesriikide õigusesse üle võetud 2009. aasta novembriks. Praeguseks on 12 liikmesriiki, kaasa arvatud Iirimaa, tähtajast kinni pidanud. Kümme liikmesriiki pole veel direktiivi ülevõtmisest teada andnud ja viis liikmesriiki on teada andnud üksnes osalisest ülevõtmisest. Vastusena sellisele olukorrale võtab komisjon rikkumiste suhtes meetmeid.
Tähtaeg, milleks liikmesriigid peavad komisjoni teavitama halduskorraldusest, saab läbi 26. juunil käesoleval aastal. Kakskümmend kolm liikmesriiki, sealhulgas Iirimaa, on komisjoni teavitanud. Komisjon kontrollib praegu, kas kogu asjakohane teave vastutavate ametiasutuste ja majandamissüksuste tegevuse geograafilise ulatuse kohta on vastavuses direktiiviga. Peamiste rakendamistähtaegadeni on veel natuke aega.
Kogu Euroopa Liidus valmistavad liikmesriigid ette järgmised sammud: esiteks viia 2011. aastal läbi esialgne üleujutusriski hindamine ja teha kindlaks võimaliku olulise üleujutusriski piirkonnad, teiseks koostada 2013. aastaks üksikasjalikud üleujutusohu ja -riski kaardid, kolmandaks koostada 2015. aastal esimesed üleujutusriski maandamise kavad. Enne nimetatud kavade vastuvõtmist tuleb konsulteerida ka üldsuse ja huvitatud pooltega.
Mis puudutab Iirimaad, siis nagu meie aru saame, on rakendamine igati käimas ning meil pole põhjust arvata, et Iirimaa on kõnealuse direktiivi rakendamisega hiljaks jäänud. Iirimaa on komisjoni teavitanud direktiivi ülevõtmisest oma õigusaktidesse ja halduskorraldusest. Me tervitame lisaks ka seda, et Iirimaa on juba ette võtnud katseprojektid Dodderi valgalas Dublini piirkonnas ja Lee valgalas Iirimaa lõunaosas, mille kohta koostati üleujutusriski maandamise kava projekt ja esitati see avalikuks aruteluks.
Iirimaa võtab endale aktiivse rolli ka Euroopa tasandil, edendades väärtuslikku teabevahetust liikmesriikide vahel erinevatel direktiivi rakendamisega seotud teemadel, näiteks kuidas tegutseda tulvavee ja vihmaveest põhjustatud üleujutuste puhul ning kuidas kaardistada üleujutusi ja välja töötada üleujutusriski maandamise kavasid.
Seán Kelly
Austusest teiste vastu teen lühidalt. Esiteks tänan teid, lugupeetud volinik, väga üksikasjaliku ja põhjaliku vastuse eest, mida ma väga hindan. Mul on vaid üks täiendav küsimus. Kui mõni riik tähtaegadest kinni ei pea, kas komisjon ei kaaluks siis ELi Solidaarsusfondi kättesaadavaks tegemist tulevaste üleujutuste puhul, sest meil on hetkel esitatud üks taotlus seoses üleujutusega?
Gay Mitchell
Ma kuulasin, mida räägiti teabevahetuse kohta eelkõige seoses tulvaveega. Ma elan juhtumisi Dodderi jõe lähedal Dublinis. Üsna väikesed jõed võivad põhjustada linnades küllaltki lühikese aja jooksul kohutava laastamistöö.
Kas võiksin paluda, et koostataks juhend, mis hõlmaks ka näiteks selle tagamist, et lüüsiväravad oleksid vabad, mitte prahiga tõkestatud, kuna see põhjustab sellist kahju, nagu eespool mainitud. Kui oleks vastav juhend, siis kohalikud asutused peaksid seda ka järgima, kuid see võiks olla ühtlasi parim tava, mida saab kogu Euroopa Liidus jagada ja mida minagi toetaksin.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Üleujutuste ennetamine ja riskide maandamine nõuab seda, et Euroopa Liidu jõgedega seotud probleeme lahendatakse riikidevahelisel tasandil ning millega kaasnevad suuremahulised investeeringud.
Tahan komisjonilt küsida, kas ta kaalub siseveekogude alase ühise poliitika koostamist sarnaselt ühise merenduspoliitikaga, mis käsitleb integreeritud viisil territoriaalset planeerimist, keskkonnakaitset, merekeskkonna kaitset, meretransporti ja siseveekogude või rannikupiirkondadega piirnevate alade arendamist.
Jim Higgins
(GA) Austatud juhataja! Käesoleval suvel aset leidnud üleujutused tegid Iirimaal palju kahju, eeskätt infrastruktuurile, poodidele ja elamutele. Kokku tekitas see ligi ühe miljardi euro väärtuses kahju.
Kuid kogu süüd ei saa panna vihmasajule. Suurim probleem Iirimaal oli see, et veeteid pole korras hoitud. Veeteede direktiiv on väga oluline direktiiv. Lisaks on palju kahju tehtud - ja tehakse siiani - elusloodusele, eriti haruldastele linnuliikidele, sest ka linnustiku kaitse direktiivi pole rakendatud.
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Esiteks, paljud teist mainisid rahastamist. On kaks võimalust: üks on ennetamine, millega seoses peaks vaatama Ühtekuuluvusfondi poole, ning teine puudutab Euroopa tasandi fonde - Interregi programmid ja kõik nendega seotud tegevused.
Kui mingi katastroof aset leiab, on kindlasti veel üks võimalus, mida mainis ka üks austatud parlamendiliige - nimelt Euroopa Solidaarsusfond. Euroopa Liidu Solidaarsusfondi puhul on olemas väga selged suunised seoses selle rakendamisega ja kahju laadiga. Mis puudutab Iirimaa esitatud taotlust solidaarsusfondile, siis tekkinud kahju jäi vajalikust lävest allapoole, kuid komisjon tegeleb praegu selle taotluse hindamisega.
Kui kahju suurus jääb allapoole solidaarsusfondi kasutuselevõtuks vajalikku tavapärast 0,6% läve, peab see kahju vastama erandlikuks kasutuselevõtuks kehtestatud erikriteeriumidele. Kui leitakse, et see nii on, siis abi ka antakse. Me ei tohiks aga kahte asja - ennetamist ja hüvitamist - lihtsalt segi ajada.
Olen nõus ka parimate tavade jagamise osas, mida mainiti - arvan, et on oluline, et riskide maandamise kavasid koostataks nõuetekohaselt ja õigesti. Mis puudutab koostööd piiriülese mõju puhul, siis toetame seda tugevalt veepoliitika raamdirektiivis. Jõe valgaladel põhinev lähenemisviis on piiriülene ja sellega luuakse teatud side, mille raames liikmesriigid peaksid koostööd tegema. Neil palutakse koostööd teha ning nad on tegelikult kohustatud seda tegema, kui nad oma piiriüleseid lahendusi ette valmistavad.
Lõpetuseks mainin, et 2012. aastal tahame koostada kavandi veekogude ja nende majandamise kohta. Nimetatud kavandi raames tahame käsitleda kolme teemat. Üks teema, millele selles tähelepanu pöörame, on põud.
Teema: Keskkonnamõju hindamise direktiivi (85/337/EMÜ) läbivaatamine
Aeg-ajalt kuuleme laiaulatuslike infrastruktuuriprojektide kavandamise ja elluviimise käigus esinevatest probleemidest, seda eriti energiasektoris. Enamik probleeme tuleneb selliste projektide keskkonnamõju hindamise vähesest läbipaistvusest ja erapooletusest. Nagu selgub hiljutisest komisjoni aruandest, ei ole kehtivate õigusaktidega (direktiiviga 85/337/EMÜ) tagatud keskkonnamõju hindamise täielik sõltumatus. Olukorra lahendamiseks pakutakse peamiselt kahte võimalust. Esimene võimalus on, et komisjon kaasatakse keskkonnamõju hindamise menetlusse suuremal määral; teine, et keskkonnamõju hindamise rahastamine toimub hinnatava projekti arendajast sõltumatult.
Millal komisjon kavatseb esitada keskkonnamõju hindamise direktiivi läbivaadatud teksti? Millist lahendust komisjon tõenäoliselt eelistab keskkonnamõju hindamise sõltumatuse tagamiseks?
Janez Potočnik
komisjoni liige. - On tõsi, et keskkonnamõju hindamise direktiiviga on vastutus vajaliku keskkonnaalase teabe kogumise ja selle esitamise eest ametiasutustele asetatud projekti arendaja õlule. Selle tulemuseks aga ei ole läbipaistmatu ja erapoolik keskkonnamõju hindamine, kuna kõnealune direktiiv sisaldab mitmeid tagatisi, mis tagavad projektide keskkonnamõju läbipaistva ja objektiivse hindamise.
Need tagatised leiduvad esiteks miimumteabe kirjelduses, mis lisatakse keskkonnamõju hindamise direktiiviga nõutavasse keskkonnamõju hindamise aruandesse, ja teiseks konsultatsioonides pädevate keskkonnaasutuste ja üldsusega. Tõepoolest, kogu arendaja esitatud teave tuleb avaldada keskkonnaasutustele ja üldsusele, kellega tuleb konsulteerida.
Enne lõpliku otsuse tegemist saab sellise teabe täpsust igal konsultatsioonihetkel vaidlustada. See tähendab, et pädevate keskkonnaasutuste võimuses on esitatud teabe nõuetekohase hindamisega edasi minna, samal ajal kui valitsusvälised organisatsioonid või huvitatud pooled võivad kogu selle hinnangu neile esitatud andmete põhjal vaidlustada - mida nad väga tihti ka teevad -, kui need ei kajasta tegelikku olukorda või ei ole selgelt vastavuses keskkonnamõju hindamise direktiivi sätetega. Lõplikus otsuses teostusloa andmiseks või sellest keeldumiseks tuleb arvesse võtta konsultatsioonide tulemusi ja kogutud teavet ning see peab sisaldama ka otsuse aluseks olevaid peamisi põhjendusi. Kõik see tehakse ka üldsusele kättesaadavaks.
Kuid kui aus olla, siis teie küsimus on väga asjakohane. Pärast enam kui 20 aastat rakendamist oleme kindlaks teinud valdkonnad, milles on vaja parandusi teha, ja jõudnud järeldusele, et keskkonnamõju hindamise direktiiv tuleks läbi vaadata. Minu eesmärk on esitada uus tekst, mis keskkonnakaitset veelgi parandab, võtta arvesse probleeme kliimamuutuste, energia ja bioloogilise mitmekesisuse valdkonnas, integreerida Euroopa Kohtu kohtupraktika ning ühtlustada ja lihtsustada olemasolevaid menetlusi niipalju kui see on võimalik.
Selles kontekstis on keskkonnamõju hindamiste üldine kvaliteet keskne teema, mille osas on kindlasti paranemisruumi. Ühest küljest saaks parandada arendaja esitatud keskkonnamõju hindamise dokumentide kvaliteedi kontrolli. Teisest küljest saaks parandada keskkonnamõju hindamise enda kvaliteeti.
Minu talitused on juba alustanud tööd keskkonnamõju hindamise direktiivi läbivaatamisega. Juuni lõpuks käivitatakse laiaulatuslik konsulteerimine avalikkuse ja sidusrühmadega. Olete loomulikult kutsutud osalema ja ka oma seisukohti avaldama.
Kui kõik asjakohased andmed ja teave on olemas, teeb komisjon kindlaks sobivad poliitikavalikud keskkonnamõju hindamise direktiivi muutmiseks ja sealhulgas ka viisid keskkonnamõju hindamiste sõltumatuse tagamiseks. Kõigi komisjoni ettepanekute puhul tuleb läbi viia õigusliku mõju hindamine. Ma ei saa teile veel anda kuupäeva, millal komisjon ettepaneku esitab, kuid kavatsen kindlasti selle ettepaneku esitada oma ametiaja jooksul, parem varem kui hiljem, kuigi enne seda tuleb muidugi veel üsna tõsiselt tööd teha.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Kõnealune probleem on liikmesriikide jaoks oluline ja seda nii projektide mõttes, mida kohalikul tasandil liikmesriikides läbi viiakse, kui ka rahvusvaheliste projektide mõttes, mille näiteks võiks ehk olla energeetika infrastruktuuri projektid, nagu Nordstreami projekt Läänemeres. Nagu mainisite, on ühiskonnal õigus osaleda ja käitajad peaksid võtma arvesse ühiskonnas väljendatud muret, kuid millegipärast ei võetud isegi sõltumatute teadlaste käest saadud infot arvesse. Seetõttu arutleme täna vajaduse üle luua sõltumatu mõju hindamise mehhanism ning tahaksin küsida, kas teie arvates saaks Euroopa Komisjon reguleerida liikmesriikide õigusakte selles küsimuses või, eeldades, et tegemist on rahvusvahelise projektiga, kas Euroopa Komisjon saaks ise niisugustesse asjadesse sekkuda?
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Põhimõtteliselt olete taas juhtinud tähelepanu õiges suunas. Kui projektil või investeeringul ei ole piiriülest mõju, siis on üsna selge, kuidas töö peaks käima. Subsidiaarsus on sel juhul kindlasti kaalul ja mul pole midagi lisada.
Kui protsess on läbipaistev, kui kõik saavad arvamust avaldada - mis muide oli keskkonnamõju hindamise direktiivis varasemal ajal tehtud muudatuste eesmärk, mille tulemusel viidi see 2003. aastal vastavusse Århusi konventsiooniga, mis peaks just selle tagama -, siis peaks tulemuseks olema see, mida mainisite.
Piiriüleste projektide puhul on asi pisut keerulisem. Praegu nõutakse direktiiviga piiriüleste projektide puhul seda, et toimuksid läbirääkimised või rohkem teabevahetust asjaomaste isikutega. Nii peaks see olema ka juba Espoo konventsiooni alusel, kuid Euroopa Liidu liikmesriikide puhul kohaldatakse muidugi kõnealust keskkonnamõju hindamise direktiivi.
Ausalt öeldes on komisjonil selles ainult menetluslik roll. Peame hoolitsema selle eest, et võetaks arvesse kõiki vajalikke menetlusi, mis ideaalsel juhul peaksid viima sõltumatu mõju hindamiseni, mida esmalt teeb arendaja ning vajaduse korral kontrollivad ja vaatavad üle liikmesriikide ametiasutused. Seda me tagame. Peame teadma, et oleme keskkonnamõju hindamise kontseptsiooni kaasamisega toonud esile kaks tähtsat asja. Üks on see, et keskkonda võetaks tõsiselt arvesse igasuguse investeeringu puhul, ja teine on see, et kõigil juhtudel konsulteeritaks üldsusega, nii et kõik oleks läbipaistev. Kuid te näitate õiges suunas. Ma arvan, et teie küsimus või see, mis teie mõttekäigu taga peitub, on teema, mida peab tulevikus keskkonnamõju hindamise direktiivi läbivaatamisel käsitlema, kuid ma ei saa teile praegu anda vastust selle kohta, millise suuna me võtame. Arutelu on nüüd algamas ning ma kindlasti uurin neid asjaolusid edaspidi.
Marian Harkin
Lugupeetud juhataja! Ma teen väga lühidalt. Tahan vaid küsida, miks te otsustasite esitada viis küsimust ühele volinikule ja ainult ühe teisele volinikule.
Kas sellel on mingi põhjus? On reeglitekohane ja ootuspärane, et igale volinikule esitatakse kaks kuni kolm küsimust. Tahan teada, mis põhjusel see nii oli.
Juhataja
Need küsimused esitati sellises järjekorras.
Sarah Ludford
Kuidas on volinik Dalliga? Kas tema jätame üldse välja? Tundub, et infotunni aega ei kasutata väga otstarbekalt, kui te ühe voliniku täielikult välja jätate.
Juhataja
Tegelikult kaks volinikku.
Malcolm Harbour
Austatud juhataja! Tahan, et te annaksite juhatusele aru - ma räägin siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni esimehena -, sest kaks minu komisjoniga seotud juhtivat volinikku pole täna õhtul saanud võimalust vastata minu juhitava parlamendikomisjoni liikmete ega ka teiste küsimustele.
Kui te istungi alguses teadsite, ja te kindlasti teadsite ja teadis ka sekretariaat, et aeg on piiratud, poleks kõigepealt mingil juhul vaja olnud algusesse panna kahte küsimust, mis polnud määratud ühelegi volinikule. Euroopa Parlamendi liikmed esitavad küsimusi just volinikele, sest nad on siin kohal ning need eespool mainitud kaks küsimust oleks võinud kohe kõrvale jätta. Kui nii veel juhtub, siis tuleks minu arvates kodukorda selles osas vastavalt muuta.
Teiseks oli üsna selge, kui palju aega on, ja te oleksite seega pidanud küsimused ära jagama nende kolme voliniku vahel, kes on vaevaks võtnud, viisakad olnud ja siia tulnud. See on häbiväärne, et parlament eirab seda, et kaks volinikku on siia tulnud, ja neile ei anta mingit aega. Niisiis, komisjoni esimehena nõuan kindlalt, et teie kui selle istungi juhataja annaksite aru juhatusele ja väljendaksite meie suurt rahulolematust selle istungi kohutava korraldusega.
Juhataja
Kõigis maailma parlamentides lähevad infotunnid üle aja ning see juhtus ka täna õhtul siin. See juhtub alati.
Georgios Papastamkos
(EL) Lugupeetud juhataja! Ka mina tahaksin märkida, et aega pole jaotatud otstarbekalt. Mul oli samal ajal koosolek põllumajanduse ja maaelu arengu komisjonis ja hääletused ning ma tulin sealt ära selleks, et olla parlamendis kohal. Te ilmselgelt pole parlamentaarse kontrolli osapoolte vahel aega õigesti jaotanud. Olete väga paindlikult lubanud lisaküsimusi. Minu arvates me peaks volinike ja härra Barnier' suhtes mingit lugupidamist üles näitama. Seda nõuab parlamentaarne kord. Ütlen seda teile, lugupeetud juhataja, keda ma isiklikult väga austan. Te olete pärit riigist, kus nüüdisaegne parlamentaarne demokraatia sündis. Kuid parlamentaarsel demokraatial on kord, reeglid ja põhimõtted. Mul on tõeliselt kahju selle pärast, mis täna õhtul aset leidis. See ei tee kellelegi au - ei parlamendile ega ka juhatusele, austatud juhataja.
Juhataja
Me tegelikult alustasime hiljem, sest mõned volinikud ja parlamendiliikmed polnud kohal. Osaliselt põhjustas see juhtunu.
Bernd Posselt
(DE) Lugupeetud juhataja! Ma olen osalenud kõigis infotundides 1994. aastast saadik, kuid sellise ulatusega skandaali pole ma enne näinud. Kord on selline, et kui te vähendate sõnavõtu aega, siis teete seda iga voliniku puhul.
Mina esitasin esimese küsimuse volinik Dallile ja olin kindel, et minu kord tuleb. Sellel ajal, kui me siin räägime, kõneleb president José Barroso minu fraktsiooniga ning sellelt arutelult lahkumisest saati olen siin istunud 45 minutit ja oodanud oma järjekorda. Ütlen teile, et te oleks pidanud mind sellest teavitama. Pean tõesti ütlema, et ma pole sellise korraldusega nõus ning nõuan, et te ei lühendaks infotundi veelgi. See on kõige olulisem asi parlamendis. Me ei ole mingi hääletusmasin selle institutsiooni jaoks! Kõigil parlamendiliikmetel on õigus osaleda infotunnis - see on põhiõigus, mille oleme laenanud eelkõige Briti parlamendisüsteemilt.
Juhataja
Nagu juba ütlesin, lähevad kõigis parlamentides kõigis riikides infotunnid üle aja - ja nii juhtus ka siin. Ma lasen esitada viimase küsimuse.
Teema: Linnustiku kaitse ja looduslike elupaikade direktiivid
Linnustiku kaitse direktiiv (79/409/EMÜ) ja elupaikade direktiiv (92/43/EMÜ) on pideva surve all. Väga levinud on väide, et need takistavad majanduslikku arengut. Kuid Antwerpeni sadama näide tõestab vastupidist. Pea kogu sadamapiirkond on linnustiku kaitse direktiivi alusel erikaitseala, kuid looduskaitse ja arendamine käivad siin käsikäes majandusarenguga, nagu volinik ise hiljuti kindlaks tegi. Kui võtta arvesse neile direktiividele avaldatavat survet, oleks bioloogilise mitmekesisuse aastal sünnis volinikult küsida seda, milline on tema seisukoht linnustiku kaitse ja elupaikade direktiivide suhtes.
Kas volinik on ühel meelel president Barrosoga, kes kinnitas peaminister Balkenendele saadetud kirjas, et eespool nimetatud direktiivide läbivaatamine ei ole vajalik, vaid vaja on hoopis stabiilset asjakohast õiguslikku raamistikku ning nimetatud direktiivid võimaldavad piisaval määral majandusarengut?
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Kehtivad ELi elupaikade ja linnustiku kaitse direktiivid võimaldavad vajaliku paindlikkuse, mis tagab looduskaitse ja majandusarengu kokkusobivuse. Komisjon ei usu, et läbivaatamine oleks praegu õigustatud. Põhjused selleks on järgmised:
loodust käsitlevad ELi õigusaktid on üleilmseks eeskujuks looduskaitse alal - need on teaduspõhised, õiguslikult kohaldatavad ja põhinevad ökosüsteemidel kui põhiüksusel. Natura võrgustik on üks kõige arenenumaid, ulatuslikumaid ja paindlikumaid looduskaitse süsteeme maailmas. See on üks Euroopa Liidu keskkonnapoliitika suurimaid saavutusi.
Bioloogiline mitmekesisus on komisjoni jaoks tema praegusel ametiajal üks peamine keskkonnaalane prioriteet. Käesoleva aasta märtsikuus nõukogu kinnitas taas, et kaitsealad ja ökoloogilised võrgustikud on meie bioloogilise mitmekesisuse säilitamiseks tehtavate jõupingutuste nurgakivi, ning rõhutas vajadust rakendada täiel määral linnustiku kaitse ja elupaikade direktiivi ja kiirendada Natura 2000 võrgustiku väljakujundamist.
Oleme praegu kõnealuste õigusaktide rakendamisega otsustavas etapis. Kogu Euroopas on Natura 2000 alade kindlaksmääramine lõpule jõudmas ning nüüd on esmatähtis tagada, et Natura 2000 võrgustikku hallataks tõhusalt ja varustataks ressurssidega asjakohaselt, et see saavutaks täielikult oma eesmärgid.
ELi elupaikade direktiiv on ainulaadne, paindlik vahend, mis võimaldab põllumajandus-, kalandus-, metsandus-, jahindus- ja isegi suuremaid arendusprojekte läbi viia viisil, mis ei hävita meie looduspärandi ökoloogilist väärtust. Natura alad ei ole suletud piirkonnad, kus inimtegevus ja majandusareng peavad olema välistatud. Enamik neist aladest on elavad maastikud, mis on kujunenud aastatepikkuse inimsekkumise tulemusel. Natura ala kindlaksmääramine ei tähenda, et sealne majandustegevus peab olema külmutatud. Vastupidi, on palju näiteid, nagu Antwerpeni sadam, kus ma hiljuti käisin ja mida ka teie oma küsimuses mainisite ning kus majandusareng jätkub edukalt kõrvuti looduskaitsega. Loodust käsitlevate direktiivide sätete õige rakendamine, keskkonnaprobleemide varajane integreerimine kavandamisprotsessi ning kõigi sidusrühmade laialdane teavitamine ja kaasamine on selliste edulugude võti.
Lõpetuseks ütlen, et arvestades, et me pole 2010. aastaks saavutanud poliitilist eesmärki peatada bioloogilise mitmekesisuse vähenemine, peame hindama põhjuseid, miks see meil ebaõnnestus. Selles kontekstis peame samuti hindama üksikasjalikult, kas meie kehtivate õigusaktide rakendamine on tõhus bioloogilise mitmekesisuse kaitseks, ja mõtlema selle üle, milliseid parandusi tuleks lõpuks teha.
Kathleen Van Brempt
Ma teen väga lühidalt. See oli vastus, mida tahtsin kuulda. Ma arvan, et kõik keskkonnaorganisatsioonid ja paljud majanduse vallas tegutsejad, kes usuvad, et see on väga hea direktiiv, on väga rõõmsad seda teie suust kuuldes.
Juhataja
Küsimustele, millele ajapuuduse tõttu vastata ei jõutud, vastatakse kirjalikult (vt lisa).
Sellega on infotund lõppenud.
(Istung katkestati kell 20.35 ja seda jätkati kell 21.00.)
