Letno poročilo ECB za leto 2008 - Poročilo o letni izjavi o območju evra in javnih financah 2009 (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je skupna razprava o naslednjem:
poročilo gospoda Sciclune v imenu Odbora za ekonomske in monetarne zadeve o letnem poročilu ECB za leto 2008 in
poročilo gospoda Giegolda v imenu Odbora za ekonomske in monetarne zadeve o letni izjavi o območju evra in javnih financah -.
Edward Scicluna
poročevalec. - Gospod predsednik, če štejemo vse od začetkov ECB, sta bili zadnji dve leti za ECB kot varuha finančne stabilnosti in stabilnosti cen prav gotovo najtežavnejši. Moje poročilo o letnem poročilu ECB za leto 2008 je bilo pripravljeno v tem smislu.
Poročilo se osredotoča na stalno odzivanje ECB na krizo, njene predloge za izhod iz krize, vse večja neravnovesja v evrskem območju, reformo finančne strukture in na koncu na vprašanja glede upravljanja in odgovornosti te institucije. Upam, da je bilo najdeno dobro ravnovesje.
Finančna in gospodarska kriza je doživela najhujšo svetovno gospodarsko nazadovanje vse od leta 1930. Po relativno ugodnem obdobju gospodarske rasti v Evropi je večina držav članic preizkusila gospodarski stres, ne s simulacijskim modelom pač pa v realnem času in z bolečimi resničnimi posledicami. Rezultat je bila rast BDP za pičlih 0,7 % v letu 2008, čemur je sledilo 4-odstotno zmanjšanje leta 2009. Medtem so države članice v EU napovedale zelo počasno in neenako rast v letih 2010 in 2011.
Večina držav članic doživlja večanje proračunskega primanjkljaja in dolgov. Gospodarska napoved Komisije jeseni 2009 je predpostavila povprečni proračunski primanjkljaj v evrskem območju 6,4 % in povprečni proračunski primanjkljaj 78,2 %, to sta številki, za kateri se pričakuje, da se bosta leta 2010 povečali. Potrebna bodo leta, preden se bosta ti številki, ki ju je povzročila finančna in gospodarska kriza, vrnili na ravni pred krizo.
Verjamem, da se je ECB precej dobro odzvala na krizo. Prvotna naloga ECB je ohraniti stabilnost cen. Čeprav je inflacija, ko je junija in julija 2008 dosegla vrh 4 %, zelo presegala zgornjo mejo, ki si jo je ECB sama zastavila, je nato naglo padla. ECB je postopoma nižala obrestne mere s 4,25 % junija 2008 na sedanjo mero 1 % maja 2009 z željo oživiti posojanje in spodbuditi evropsko gospodarstvo.
Dodatna vloga ECB med krizo je bila povečati zagotavljanje likvidnosti z uporabo nestandardnih ukrepov. Brez takšne finančne podpore bi se veliko finančnih institucij, ki hranijo prihranke in pokojnine mnogih evropskih državljanov, nedvomno zrušilo.
Seveda bi lahko rekli, da znižanja obrestnih mer ECB niso bila tako radikalna kot znižanja, ki sta jih sprejeli ameriška centralna banka ali Banka Anglije.
Medtem ko so množične denarne injekcije ECB pomagale mnogim institucijam, da se niso zrušile, pa je realnost takšna, da mnoge banke niso posredovale likvidnosti na stranke, zlasti v škodo malih in srednje velikih podjetij, na katerih sloni gospodarska oživitev. Namesto tega so številne banke uporabile dodatna sredstva predvsem za podkrepitev svojega položaja. Na upravičeno javno zgražanje so mnoge to izkoristile tudi za izplačevanje bonusov.
Prav tako se moram hitro navezati na politične odzive na trenutna davčna neravnovesja, zadeva, ki je povezana z veliko zmede in ki zahteva pravočasno in odločno ukrepanje. Toda svojim kolegom bom prepustil, da o tem povejo več.
Tako kot poročevalci pred menoj menim, da je dialog med tem parlamentom in ECB konstruktiven in se odvija pozitivno. Na tem lahko gradimo. Menim, da mora biti Parlament bolj vključen v srečanja članov izvršilnega odbora ECB - vključno z naslednjim predsednikom ECB - z upoštevanjem precedensa, ki je bil pred kratkim določen s postopkom, ki se uporablja za imenovanje novega podpredsednika institucije.
ECB je odgovoren svojim državljanom Evrope preko Evropskega parlamenta. To odgovornost moramo okrepiti. Kriza je predvsem dokazala, da se trgi, ki so ostali neurejeni, ne uravnavajo vedno sami in da so izpostavljeni sistemskemu tveganju. Iz tega razloga je pomembno podpreti in dopolniti izčrpni niz reform finančne strukture EU, in zlasti ustanovitev Evropskega odbora za sistemska tveganja, organa, ki naj bi imel vlogo varuha, ki bo pravočasno opozarjal o vseh sistemskih tveganjih in neravnovesjih na finančnih ...
(Predsednik je prekinil govornika)
Sven Giegold
Gospod predsednik, poročilo o letni izjavi o območju evra 2009 in javnih financah je bilo sestavljeno, ko se je evrsko območje srečevalo z velikimi težavami in to obdobje se še ni zaključilo.
Gospodarski položaj je zadeva, ki najbolj skrbi državljane Evrope in tudi vse nas. Poročilo je sprejel Odbor za ekonomske in monetarne zadeve v zelo sodelovalnem duhu in z veliko večino. To poročilo bi rad predstavil v skladu s tem ozadjem. Po eni strani je tako s predloga Komisije in priporočil, ki jih Parlament in Odbor za ekonomske in monetarne zadeve predstavljata tukaj na plenarnem zasedanju, zelo očitno, da je treba gospodarski položaj stabilizirati. Po drugi strani pa je kriza, ki je dosegla določeno raven stabilnosti, ker so se številke rasti rahlo popravile, vstopila v drugo fazo, ki jo predstavljajo veliki javni proračunski primanjkljaji. To je cena, ki jo moramo plačati, da se bomo rešili iz krize. Sporočilo poročila v tem pogledu je zelo jasno. Čim prej se moramo vrniti na pot, ki jo je ubral Pakt za stabilnost in rast. Te ravni dolga ne moremo prenesti na naše otroke in vnuke.
Poročilo tudi zelo jasno navaja, da pravila Pakta za stabilnost in rast niso dovolj. Za izboljšano usklajevanje v območju evra ni ustreznih ukrepov in pomembno je rešiti neravnovesja v območju evra ter povečati usklajevanje proračunske in davčne politike.
Tisti, ki so odgovorni za ta področja v območju evra, se sedaj spopadajo z velikim izzivom najti odgovorno rešitev za te težave. To pomeni, da ne pride v poštev, da bi vsaka država še naprej vztrajala na svojih individualnih privilegijih omejene politike. Zlasti Komisija in tudi države evrskega območja nosijo veliko odgovornost za uvedbo potrebnih ukrepov v tem položaju. V tem pogledu bi želel na kratko povzeti naše predloge.
Najprej potrebujemo učinkovite ukrepe za gospodarsko usklajevanje. Drugič, strukturno odvisnost območja evra od končnih virov je treba končati. Ne smemo si privoščiti, da bi spet zdrsnili v recesijo naslednjič, ko bo prišlo do dviga cen nafte in virov, kar se že pripravlja. Tretjič, bistveno je, da so finančni trgi učinkovito regulirani po krizi. Toda vedno znova vidimo posamezne države članice, ki zagotavljajo, da osrednji organi, kot so nadzorna telesa, niti ne predlagajo razumnih predlogov. Četrtič, nesprejemljivo je, da se v krizi, kot je ta, ne osredotočamo na socialno kohezijo, kar je v nasprotju z vrednotami Evropske unije. Namesto tega se od posameznih držav članic pričakuje, da bodo uporabile neumne obrestne mere za financiranje svojih dolgov. Zato v poročilu pozivamo k evro obveznicam ali podobnim ukrepom, da bi solidarno pomagali šibkejšim državam članicam. Najpomembneje je, da se potrebnih sprememb davčne politike ne sprejema na račun množične kupne moči. Najpreprostejša rešitev, ki bi nam omogočila dober napredek na tem področju, je učinkovito sodelovanje na področju davkov.
Končno mora Komisija čim prej priti na dan z nekaj predlogi za skupno konsolidirano davčno osnovo za pravne osebe. Poročilo prav tako poziva k uvedbi poročanja vsake države o dobičku družb. Prosimo vas, da podate ustrezen predlog. Na splošno mora imeti načelo davčnega sodelovanja prednost pred davčno konkurenco, zlasti v smislu dela, ki ga je opravil gospod Monti, in oživitve notranjega trga. Želimo, da podate učinkovite predloge, tako da ne bomo iz te krize izšli še z večjimi dolgovi. Tesno gospodarsko sodelovanje med državami članicami bo nam pomagalo zagotoviti, da ne bomo našim otrokom zapustili dolgov, pač pa območje evra, v katerem države raje sodelujejo med seboj kot pa da bi se potiskale navzdol zaradi konkurence.
Jean-Claude Trichet
Gospod predsednik, gospe in gospodje, veseli me, da sem prisoten med vami v razpravi o resoluciji glede letnega poročila Evropske centralne banke za leto 2008.
Zaradi lanskih parlamentarnih volitev je bila letošnja razprava preložena za dalj časa. Toda to mi daje priložnost, da lahko ob koncu razprave povem nekaj o trenutnem položaju.
ECB.(FR) Kot veste, gospod predsednik, Evropska centralna banka pozdravlja zelo tesne vezi s Parlamentom, ki segajo dlje od obveznosti, ki so določene s pogodbo. V nekaj letih smo vzpostavili zelo ploden dialog in rad bi dejal, da so odlična poročila, ki smo jih pravkar slišali od gospoda Sciclune in gospoda Giegolda še en dokaz tega.
Danes bom v svoji izjavi na kratko pregledal gospodarski razvoj v preteklosti in ukrepe monetarne politike, ki jih je sprejela Evropska centralna banka. Nato bom obravnaval nekaj točk, ki so bile izpostavljene v predlogu resolucije in spregovoril bom nekaj besed o trenutnem položaju.
Najprej, o gospodarskem razvoju in monetarni politiki v zadnjih letih. Leta 2009, kot je zelo zgovorno povedal gospod Scicluna, je Evropska centralna banka delovala v okolju, ki ga bodo prihodnji gospodarski zgodovinarji verjetno opisali kot najtežje okolje za napredna gospodarstva od druge svetovne vojne naprej.
Po poglobljeni krepitvi finančne krize jeseni 2008 se je leto 2009 začelo s stalnim sinhroniziranim prostim padom gospodarske dejavnosti po vsem svetu. Nekje do aprila lani je gospodarska dejavnost upadala iz meseca v mesec. V tem obdobju je bila blagovna znamka, ki je bila bistvenega pomena za ohranjanje zaupanja - in to je bila blagovna znamka ECB - sposobnost sprejeti takojšnje in izjemne odločitve, ki so bile potrebne, medtem pa istočasno ostati neomajno zavezan našemu glavnemu cilju, ki je ohraniti stabilnost cen v srednjeročnem obdobju.
Upamo, da so na splošno naši nestandardni ukrepi monetarne politike, ki so skupaj poznani pod imenom okrepljena kreditna podpora, dobro služili gospodarstvu evrskega območja. Podprli so delovanje denarnega trga, prispevali so k izboljšanju pogojev financiranja in omogočili boljši tok posojil realnemu gospodarstvu, kar pa ne bi bilo mogoče doseči le z znižanji obrestne mere. Na splošno so banke ponujale veliko nižje ključne obrestne mere ECB gospodinjstvom in podjetjem.
Vodilno načelo je tako, da dokler se položaj ne normalizira, se z ohranjanjem teh ukrepov dlje kot je potrebno tvega nezaželeno spreminjanje vedenja udeležencev na finančnem trgu in ne želimo povzročati odvisnosti.
Zato smo decembra 2009 začeli postopoma zaključevati z nekaterimi izjemnimi ukrepi za likvidnost, ob upoštevanju izboljšav na finančnih trgih. Zlasti smo zmanjšali število, pogostnost in ročnost dolgoročnih operacij refinanciranja. Istočasno smo se zavezali v celoti obdržati koristno podporo likvidnosti bančnemu sistemu evrskega območja vsaj do oktobra letos.
Svet ECB meni, da je trenutni položaj monetarne politike primeren in da je neprestano odločno utrjevanje inflacijskih pričakovanj dobro za stabilnost cen za srednjeročno obdobje.
Naj sedaj preidem na nekatera vprašanja, ki ste jih izpostavili v resoluciji in so bila omenjena v poročilu.
Glede vprašanj odgovornosti in preglednosti zelo cenimo redni dialog z Evropskim parlamentom in konstruktivni duh, ki vlada pri izmenjavi mnenj.
Zato pozdravljam ponovno podporo Odbora za ekonomske in monetarne zadeve našemu četrtletnemu monetarnemu dialogu. Menim, kot je poročevalec že zgovorno povedal, smo odgovorni ljudem v Evropi, kar pomeni Parlamentu.
Menimo, da je ECB ena izmed svetovno najpreglednejših centralnih bank. Naša praksa, da imamo tiskovne konference takoj po mesečnem sestanku Sveta ECB o monetarni politiki, ostaja napredna pobuda, ki je še naše glavne sestrske institucije niso ponovile. Z objavo naše izčrpne uvodne izjave v realnem času razlagamo politične odločitve in jih utemeljujemo.
Kot veste, smo med krizo nadalje okrepili komuniciranje in s tem pomagali ublažiti reakcije finančnega trga, da bi zgradili zaupanje in položili temelje za oživitev.
Prav tako ste želeli izvedeti stališča ECB o ustanovitvi klirinške hiše za instrumente, kot je zamenjava neplačil v območju evra. Želel bi dejati, da je trdnost trgov zamenjav neplačil v evrih neposrednega pomena za Evrosistem, kar zadeva nadzor nad njegovo valuto in finančno stabilnostjo v območju evra.
Kliring prek centralnih nasprotnih strank je zelo pomemben, ne le za zagotavljanje preglednosti, pač pa tudi za povečanje raznolikosti in delitev izpostavljenosti tveganju ter za zmanjševanje pobud za sprejemanje prekomernih tveganj. Določeni finančni instrumenti, ki so bili uvedeni za zavarovanje, ne bi smeli biti zlorabljeni za špekulacije. Regulatorji bi morali biti zmožni uvesti učinkovite preiskave možnega nepravilnega vedenja in zdi se mi, da smo precej skladni s pomisleki Parlamenta.
Naj še povem besedo o napovedih za EMU v težkih časih. Gospodarska oživitev napreduje, ampak to ne pomeni, da je krize konec. Res je, da bo intenzivnost oživljanja neenaka in ne moremo izključiti zastojev.
Poleg tega so pred nami še vedno številni izzivi glede preoblikovanja našega finančnega sistema. Finance morajo imeti v naših gospodarstvih konstruktivno vlogo in ne destruktivne. Resnični preskus te konstruktivne vloge je ta, da finance služijo realnemu gospodarstvu. Da bi takšno vlogo zagotovili, še moramo nadalje izboljšati delovanje finančnih sistemov.
Do sedaj je bilo veliko pozornosti posvečene bančnemu sektorju. Učinkovite reforme morajo biti natančno usmerjene v nebančne finančne institucije in vzpostavitev ter delovanje finančnih trgov. Oblikovati moramo mehanizme in pobude, ki bodo zagotovili, da se finance ne bodo destruktivno izmuznile nadzoru, kar se je že zgodilo pred krizo.
Obvladovati moramo sistemske motnje, ki vodijo do gospodarske stiske ljudi v Evropi. Vzpostavitev Evropskega odbora za sistemska tveganja, za katerega o zakonodaji sedaj razpravlja Parlament, je del pravilnega odziva na te težave.
So še drugi izzivi, pred katerimi je evropsko gospodarstvo, in povezani so z javnimi financami, kot je prav tako poudaril poročevalec, in suverenim finančnim zdravjem.
V evropski ekonomski in monetarni uniji so odgovornosti jasno razdeljene. V zvezi s to delitvijo odgovornosti lahko vsakdo računa na zavezo ECB, da bo ohranila stabilnost cen na celotnem območju evra v srednjeročnem obdobju.
Na podlagi zadnjih napovedi za letošnje leto bomo ob koncu tega leta imeli po 12 letih evra inflacijo na letnem povprečju 1,95 %. To je skladno z našo opredelitvijo stabilnosti cen: manj kot 2 %, toda blizu 2 %.
Zaveza ECB, strategija ECB in njeni rezultati so dosledni. Neovirano delovanje evropske ekonomske in monetarne unije ne sloni le na monetarni uniji, pač pa tudi na gospodarski uniji. Oblikovalci politik na nacionalni ravni morajo ohranjati javne finance trdne in gospodarstvo konkurenčno.
V trenutnih okoliščinah, ko Evropa sprejema bistvene odločitve, je pomembneje kot kdaj koli, da priznamo, da uspešna unija zahteva odločno ukrepanje nas vseh. Monetarna unija v Evropi je po mojem mnenju veliko več kot monetarna ureditev. Je unija deljene usode.
(Govornik je dodal v francoščini in nemščini: Delimo si usodo.)
Usoda gre v naše skupno dobro in je vizija naših ustanoviteljev. Monetarna unija ni stvar udobja. Je del vseobsežnega procesa napredovanja v povezovanju ljudi v Evropi, ki se je začela po drugi svetovni vojni.
Menim, da pogosto zmanjšujemo pomen ciljev, ki jih je Evropa dosegla. Pogosto smo prehitro kritični do naših institucij in postopkov. Toda ponavadi so delovali dobro, tudi v najtežjih časih. Verjamem, da so evropske institucije in postopki ostali učinkoviti med finančno krizo.
Na tej strani Atlantika smo se izognili dramatičnim dogodkom, ki bi lahko bili sprožili novo krepitev krize, ki se je začela v Združenih državah septembra 2008. V sklopu tega konteksta cenim predanost držav članic evrskega območja, ki so jo te pokazale na zadnjem srečanju Evropskega sveta, da sprejmejo odločno in usklajeno delovanje, če bo potrebno, da se zavaruje finančna stabilnost evrskega območja.
Prav tako bi izkoristil svojo prisotnost pred Evropskim parlamentom, da izrazim, kar sem že omenil na zaslišanju pred odborom za ekonomske in monetarne zadeve v ponedeljek. Namen Sveta ECB je, da ohrani minimalni kreditni prag v okviru zavarovanj na naložbeni ravni (BBB-) po letu 2010. Z januarjem 2011 bomo vzporedno uvedli načrt postopnega odbitka, ki bo še naprej ustrezno ščitil Evrosistem. Zagotovil bom tehnične podatke, ko bom poročal o odločitvah Sveta ECB z našega naslednjega srečanja 8. aprila.
Naj sklenem. Uvedba enotne valute pred desetletjem predstavlja po mojem mnenju največji dosežek v zgodovini evropske integracije do danes - proces, ki je zagotovil mir in uspešnost v Evropi.
Svetovna finančna kriza je prinesla sveže izzive, na katerih smo mi v Evropi zrasli. Naša monetarna unija in naše zelo tesne vezi znotraj enotnega trga z vsemi gospodarstvi držav članic EU so preprečile, da bi to krizo povečala še valutna kriza, kot se je zgodilo v začetku 90-ih.
Danes se Evropa srečuje z bistvenimi odločitvami. Naša skupna naloga je še naprej zagotavljati mir in uspešnost, da bo naša unija še bolj privlačen kraj za življenje in delo.
Za to potrebujemo okrepljen nadzor, kot so poročevalci že dejali, in okrepljeno sodelovanje. Prav tako moramo oživiti smisel skupnega namena, skupne ideale, ki so motivirali naše ustanovitelje. Njihova prizadevanja so bila vizionarska in vse, kar vidimo na svetu danes, potrjuje njihovo zbranost.
Olli Rehn
član Komisije. - Gospod predsednik, najprej bi se vam rad zahvalil za možnost razpravljanja o letni izjavi o območju evra za leto 2009. Ko smo pripravljali našo letno izjavo, smo vedeli, da bodo izbrane teme aktualne. Pred kratkim so morda postale malo preveč aktualne.
Naj čestitam obema poročevalcema, gospodu Edwardu Scicluni in gospodu Svenu Giegoldu za njuni odlični poročili. Da bi se spoštovala neodvisnost Evropske centralne banke, se bom osredotočil na poročilo Giegolda, ki bistveno pripomore k trenutni razpravi o gospodarskem usklajevanju in gospodarskem upravljanju v območju evra.
Po mojem mnenju je široka podpora, ki jo je uživalo Giegoldovo poročilo v Odboru za ekonomske in monetarne zadeve dokaz pomena in ravnovesja njegovega pristopa in vprašanj. Popolnoma se strinjam z gospodom Trichetom, da evro ni le tehnični monetarni sporazum, ampak bistven politični projekt Evropske unije, ki ga je treba braniti in razvijati v tem evropskem duhu, nenazadnje danes in jutri, ko je sklican Evropski svet ob zelo kritičnem trenutku.
Od leta 1999 je bilo območje evra večinoma območje gospodarske stabilnosti. Naše državljane je ščitilo pred gospodarskimi pretresi. Toda od konca leta 2008 je območje evra težko prizadela svetovna finančna kriza. Kljub politikam gospodarske oživitve in močnim davčnim spodbudam ostajajo finančni trgi nestanovitni in stopnja negotovosti ostaja izredno visoka. Nedavni sunki na trgu so resno preskusili finančno stabilnost in gospodarsko upravljanje v evrskem območju, zlasti v povezavi z Grčijo.
Rad bi dejal, da je Grčija sedaj na poti, da doseže 4-odstotni cilj zmanjšanja primanjkljaja po drznih in prepričljivih ukrepih, ki jih je sprejel grški parlament v začetku tega meseca in ki so sedaj v veljavi. Ta trenutek je lahko res prelomnica za grško davčno zgodovino in gospodarski razvoj.
Niti Grčija niti evrsko območje še nista popolnoma na suhem, saj so še vedno pomisleki glede finančne stabilnosti v območju evra. Zato Komisija močno spodbuja države članice evrskega območja, da sprejmejo politično odločitev o mehanizmu za zagotavljanje finančne stabilnosti v celotnem območju evra, mehanizem, ki bi ga zlahka aktivirali, če bi bilo potrebno, v skladu s pogodbo in njeno določbo o reševanju ter brez avtomatizma, vgrajenega v mehanizem.
Z naše strani vam lahko zagotovim, da je Komisija pripravljena vzpostaviti tak evropski okvir za usklajeno in pogojno pomoč, ki se bi lahko uporabila, če bi bila potrebna ali zahtevana. Tesno in okrepljeno sodelujemo z vsemi državami članicami evrskega območja in ECB, da bi ta teden dosegli rešitev v okviru Evropskega sveta.
Toda poleg neposrednega kriznega upravljanja moramo pregledati, kako se je mogoče izogniti podobnim položajem v prihodnosti, tako da ne bomo nikoli imeli podobnih primerov, kot je sedaj Grčija. Grška kriza je pokazala potrebo po okrepljenem gospodarskem upravljanju. To je že bilo potrjeno in pravna podlaga je zagotovljena v Lizbonski pogodbi. Zato sedaj pripravljamo predloge za izvedbo člena 136 Lizbonske pogodbe in Komisija bo v prihodnjih tednih pripravila predlog za okrepljeno usklajevanje gospodarske politike in okrepljen nadzor držav .
Tako kot vi, gospod Giegold, tudi mi v odstavku 28 obžalujemo pomanjkanje zavezujočih obvez med vladami za krepitev usklajevanja v območju evra. Zato je potreben celostni in napreden pristop, ki se osredotoča na politične ukrepe in jasne operativne ureditve. Najprej moramo preprečiti nevzdržne javne primanjkljaje in zato moramo biti boljši pri spremljanju srednjeročnih proračunskih politik držav članic območja evra. Izdati moramo obsežnejša in strožja priporočila državam članicam, da sprejmejo korektivne ukrepe. V tej zadevi računam tudi na vašo pomoč.
Prav tako lahko bolje izkoristimo obstoječe instrumente. Svet lahko naslovi priporočila na državo članico, katere gospodarske politike tvegajo, da bodo ogrozile pravilno delovanje gospodarske in monetarne unije. To je bilo v preteklosti morda premalokrat uporabljeno. Z novo Lizbonsko pogodbo lahko Komisija v skladu s členom 21 pošlje zgodnja opozorila neposredno državi članici. To je nekaj, kar moramo uporabljati, da bomo pomagali državam članicam reševati nastajajoče gospodarske težave veliko prej.
Ker mislim, da mi zmanjkuje časa, bom v svojih končnih opombah nadaljeval z makroekonomskimi neravnovesji. To je drugi ključni element okrepljenega gospodarskega upravljanja. Na splošno v zvezi s tem delim stališča s poročevalcem.
Zaključil bi rad s stavkom, da je finančna kriza kruto pokazala, da trajne gospodarske rasti preteklih desetletij ni mogoče vzeti za samoumevno. Danes je najhujše verjetno mimo. Gospodarska oživitev sedaj napreduje, vendar je še vedno krhka in še ni avtonomna. Brezposelnost še ni šla na bolje. Enako velja za utrditev javnih financ, ki je predpogoj za trajnostno rast. Ne glede na to, kako pomembna je bila davčna spodbuda za gospodarsko oživitev, sta dve leti krize izbrisali zadnjih 20 let utrjevanja javnih financ.
Ti oblaki bodo v prihodnjih letih zatemnili našo gospodarsko stanje. Storiti moramo čim več, da razbistrimo nebo in vrnemo rast. Tako zares ni časa za običajno poslovanje. To je res čas za spremembe za spodbujanje trajnostne rasti in ustvarjanja delovnih mest.
Sophie Auconie
v imenu skupine PPE. - (FR) Gospod predsednik, gospe in gospodje, naj najprej čestitam in se zahvalim poročevalcu, gospodu Giegoldu, ki je predstavil delo visoke kakovosti in je bil pripravljen prisluhniti poročevalcem drugih skupin.
To poročilo, odziv Evropskega parlamenta na letno izjavo Evropske komisije o območju evra in javnih financah, je bogato po analizi in predlogih. Seveda ga v veliki meri zaznamuje velik dogodek leta 2009, gospodarska in finančna kriza, ki je nedvomno najresnejša kriza, s katero se je Evropska unija srečevala vse od ustanovitve.
Iz te krize sem se naučila dvoje. Po eni strani je ekonomska in monetarna unija pokazala, kako je koristna. Evro, stabilna skupna valuta, je imela vlogo resničnega monetarnega ščita. Pripadnost območju evra je omogočila več državam, da so se izognile devalvaciji svoje nacionalne valute, kar bi nadalje poslabšalo posledice krize. Evrsko območje je zato postalo bolj vabljivo, kot kaže primer Islandije.
Poleg tega je dejavna in fleksibilna monetarna politika ECB, ki je povečala injekcije likvidnih sredstev v kreditne ustanove, imela bistveno vlogo pri tem, da so evropske banke ostale nad vodo.
Prva lekcija je, da medtem ko pogosto rečemo, da je bila Evropa zgrajena na krizi, je pa ta pokazala, da je gospodarska Evropa istočasno učinkovita in potrebna.
Iz tega zaključujem drugo lekcijo, ki je ta, da bi morali okrepiti evropsko gospodarsko upravljanje. Danes je edina prava evropska gospodarska politika monetarna politika. Usklajevanje proračunskih politik je omejeno. Toda območje evra, ki je - kot že omenja to poročilo - namenjeno vključevanju vseh držav članic Evropske unije, mora vzpostaviti učinkovito upravljanje v vsakem pogledu gospodarske politike.
Začeti mora z makroekonomskim in finančnim spremljanjem, s čimer se ukvarjamo v Evropskem parlamentu. Nadaljevati se mora v okviru Pakta za stabilnost in rast kot resnični instrument davčnega usklajevanja. V tem času krize so znaten padec v prihodkih, ukrepi davčnih spodbud, sprejeti v okviru načrta za oživitev, in delovanje gospodarskih stabilizatorjev vodili do poslabšanja uravnoteženega proračuna držav članic.
Zmanjšanje javnega dolga ostaja temeljna zaveza, saj zadeva prihodnost naših otrok. Bodimo varčni, toda bodimo tudi domiselni. Razmislimo o novi evropski davčni politiki, razmislimo o evro obveznicah in bodimo pogumni pri evropskem gospodarskem upravljanju.
Liem Hoang Ngoc
Gospod predsednik, gospe in gospodje, poročilo gospoda Giegolda je zlasti pomembno ob upoštevanju trenutne razprave o makroekonomiji. Poročilo je toliko bolj pomembno, ker je avtor nemški član EP, ki je želel pritegniti pozornost Evropejcev na izkrivljene učinke nemške strategije za zmanjšanje stroškov dela v sistemu enotne valute za države evrskega območja.
Nemška vlada dejansko namerava potegniti evrsko območje in celotno Evropsko unijo v splošno deflacijo plač s škodljivimi makroekonomskimi posledicami. Zlasti ob pomanjkanju trdnih strukturnih skladov in zadostnih proračunskih virov ter ob srečevanju z nezmožnostjo devalvacije so države članice z negativnimi tekočimi računi obsojene, da namesto, da bi se borile, zmanjšujejo plače in obseg sistemov socialnega varstva.
Rezultat je najprej upad notranjega povpraševanja, saj je druga četrtina leta 2008 vodila do negativne rasti ,in to se je zgodilo celo pred začetkom likvidnostne krize. Drugič, priča smo povišanju osebnega zadolževanja gospodinjstev s skromnimi prihodki in sredstvi, katerih kupna moč več ne narašča. Njihov dolg za nakup stanovanj je temeljil na docela neurejenem finančnem sistemu v Španiji, Združenem kraljestvu in na Irskem, s katastrofalnimi posledicami, ki smo jih opazili v drugorazredni krizi.
Gospe in gospodje, ob poslušanju razprav v odboru, se zdi, da večje število članov EP pozablja na lekcije te krize. Krize še zdaleč ni konec. Trenutna oživitev je precej krhka, ker Evropa nadaljuje z deflacijo plač in Komisija, pa tudi predsednik evroskupine in predsednik Evropske centralne banke - ki smo ga slišali v ponedeljek - pozivajo države članice, da prenagljeno sprejmejo politike za izhod iz krize, ki so primerljive z resničnimi varčevalnimi načrti.
Te politike tvegajo, da bodo zatrle rast v kali, ko je šele spet postala pozitivna, čeprav stopnje izkoriščenosti zmogljivosti ostajajo nizke. Te politike ne bodo mogle zmanjšati primanjkljaja v Grčiji, Španiji in drugod, ker se pričakovani davčni prihodki ne bo uresničili. Poslabšali bodo brezposelnost in netili socialne napetosti.
Poročilo gospoda Giegolda si zasluži pozornost glede nekaterih makroekonomskih neravnovesij. Na žalost končna različica, ki sta jo spremenili Skupina evropske ljudske stranke (Krščanski demokrati) in Skupina zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo., ne obsoja deflacije plač. Toda na splošno je lahko razprava, ki jo je odprl gospod Giegold koristna v času, ko neoliberalne dogme, v katere se je podvomilo zaradi krize, spet veljajo v Parlamentu, Svetu in Komisiji.
Ramon Tremosa i Balcells
Gospod predsednik, najprej bi rad čestital poročevalcu gospodu Scicluni - ki ve veliko o centralnih bankah - in gospodu Giegoldu. Z njima smo imeli dolge pogovore in smo se dogovorili o mnogih spremembah.
Danes bi vam rad govoril o evru. Rad bi izpostavil, da sem novi v politiki: še pred devetimi meseci sem predaval makroekonomijo na univerzi v Barceloni. Jeseni 2008 smo iz akademskih razlogov moja družina in jaz živeli v Londonu in bil sem neposredna priča nenadnega padca britanskega funta za 30 % v nekaj tednih. Nenadoma so vsi moji angleški kolegi postali revnejši in funt si še danes ni opomogel. Glede na to, koliko je funt padel, si niti ne upam predstavljati, kakšna bi bila danes vrednost pezete, če bi jo še imeli v naši denarnicah.
Ti dve leti grozne svetovne gospodarske krize sta pokazali, da nas je evro utrdil v stabilnosti. V bistvu je edina glavna zahodna valuta, ki svojih uporabnikov ni naredila revnih.
Evro je varni pristan za velike valove svetovne finančne nevihte, če si sposodim metaforično podobo britanskega finančnika Davida Marsha. Dolgoletni zavestni evroskeptik je pred 12 meseci kot priznan javni finančnik objavil knjigo, v kateri hvali evro in ga priznava kot uspeh in prihodnjo svetovno valuto.
Evro danes ni v krizi: to je davčna kriza nekaterih držav članic, ki povzročajo težave enotni valuti. Evro je bleščeč primer monetarne unije, ki jo preučujejo in občudujejo gospodarske elite Kitajske, Indije, Brazilije in Rusije. Evro ne predstavlja nobenega tveganja za sredozemska gospodarstva. Evro je priložnost za njihova gospodarstva, da se za stalno vključijo v dobre, reformirajoče in napredne prakse držav osrednje Evrope.
Poročilo, o katerem razpravljamo danes, vključuje neprizanesljivo kritiko prakse državnega posredovanja v kitajsko valuto. Njena umetna devalvacija je prispevala k oblikovanju velikih svetovnih neravnovesij, ki so eno izmed vzrokov krize.
Mi v evrskem območju ne smemo kaznovati držav, ki največ izvažajo. Zgodovina finančnih kriz nam kaže, da ko je enkrat finančno zdravje doseženo, pride gospodarska oživitev skupaj z izvozi.
Res je, da mora Nemčija spet začeti trošiti in narediti več kot gonilo evropske gospodarske rasti. Toda pod nobenimi pogoji ne sme biti njen izvoz oslabljen. Sem liberalec iz Katalonije in moja regija - ki je vir 28 odstotkov španskega izvoza - ima tudi visoko razmerje izvozov do bruto domačega proizvoda: skoraj 30 %. Tisti, ki delajo najbolje, ne morejo biti kaznovani.
Končno evro sedaj uživa veliko ugleda po svetu, toda več je treba narediti na njegovi preglednosti. Gospod Trichet, zapisnik razprav Evropske centralne banke bi moral biti objavljen, kot velja na primer v Združenih državah, Japonski in Švedski.
Philippe Lamberts
v imenu skupine Verts/ALE. - Gospod predsednik, ker bi rad, da bi me komisar Rehn razumel jasno in glasno, bom govoril angleško.
Rad bi, da se od tu, kjer smo danes, zazremo v prihodnost. Kje smo? Imamo ogromne in nevzdržne javne primanjkljaje in, če dovolite, Zeleni ne odobravamo take vrste primanjkljaja.
Drugič, ne moremo spregledati dejstva, da že imamo ogromne in vse globlje socialne neenakosti. 16 % Evropejcev pod pragom revščine ni majhna številka; 40 % brezposelnih mladih Špancev pod 25 let ni majhna številka, in še bi lahko našteval.
Potem se spopadamo s podnebnimi spremembami in pomanjkanjem virov in vse to pomeni, da so potrebne naložbe v infrastrukturo, izobraževanje, raziskave in inovacije itd.
Torej menimo, da bi morali resnično menjati prestavo.
Herman Van Rompuy je na februarskem vrhu dejal, da je potrebno bistveno povečati in izboljšati usklajevanje makroekonomske politike. Seveda. Kaj to pomeni? Seveda pomeni, da moramo imeti v smislu proračunskih izdatkov več medsebojnega pregleda, več predhodnega nadzora. Grčija 4 % svojega BDP namenja za vojsko. Imajo zračne sile, ki so tako velike kot Luftwaffe. Kako je to mogoče? Tako mala država in se oborožujejo, da je groza.
Toda če samo pogledamo izdatke, ne bomo uspeli. Pregledati moramo, in to natančno pregledati usklajevanje naših davčnih prihodkov, ker, kaj moramo storiti? Uravnotežiti moramo davčne prihodke ločeno od prihodkov od dela nasproti drugim oblikam prihodkov, vključno s kapitalskimi prihodki. Zagotoviti moramo učinkoviti prispevek pravnih oseb - učinkovit, ne le na papirju - in to pomeni poročanje držav o skupni konsolidirani davčni osnovi za pravne osebe itd.
Uveljaviti moramo davek na finančne transakcije; uveljaviti moramo davek na ogljik, tako za spremembo vedenja in za zagotovitev prihodkov. Tega ne moremo storiti le tako, da prosimo države, da uskladijo svoje politike. Potrebujemo več povezovanja. Če tega ne bomo storili, naše vlade ne bodo mogle uskladiti potrebe po uravnoteženju proračuna in po zadovoljevanju družbenih potreb in naložbenih potreb.
Zato menim, da je Evropa sedaj na kritični točki. Izbira med višjo stopnjo povezovanja, ne le usklajevanja, in upadom. Lekcija, ki jo jemljem iz Københavna ni le, da smo zamudili sporazum o podnebju. Lekcija je ta, da Evropa ni bistvena, če ne deluje skupaj. Preveč časa porabimo za usklajevanje in premalo za skupno ukrepanje. To bi bil naš prispevek k tej razpravi.
Kay Swinburne
v imenu skupine ECR. - Gospod predsednik, ker prihajam iz države članice, ki ne spada v evrsko območje, ne vem, ali moje mnenje kaj šteje v tej razpravi. Trenutno bi mnogi trdili, da bi težavo evrskega območja morale rešiti njegove članice.
Toda evro ni izoliran. Nahaja se na svetovnem trgu in prizadela ga je svetovna finančna in gospodarska kriza, prav tako kot tiste, ki niso v evrskem območju. Kako upravljamo državne finance v dobrih letih popolnoma vpliva na to, kako se lahko odzovemo in si opomoremo danes. Kot so mnogi poudarili, obstaja razlog, zakaj se Nemčija srečuje z zelo drugačnim javnofinančnim primanjkljajem kot Grčija. Medtem ko sta združeni s skupno valuto, pa so njuna stališča do varčevanja in porabe zelo različna. Združitev monetarne unije ni popolnoma združila različnih kultur in tradicij davčne politike.
Pogled Združenega kraljestva ima veliko za povedati o razlikah v davčni politiki. Prav tako smo napihnili naš javni sektor, na veliko porabljali v dobrih časih, si sposojali vedno več in ustvarjali dolgove, ki jih nismo mogli niti priznati, ko je kazalo, da so dobri časi za vedno mimo, in ustvarjali kulturo, ko je domnevno priznani ekonomist iz Združenega kraljestva celo prejšnji teden nastopil pred enim od našim odborom in trdil, da vlade lahko čarajo denar.
Denar za financiranje javnega sektorja se ne pojavi magično. Izvira iz davčnih prilivov zasebnega sektorja. Nemčija to ve. Njene politike v preteklih letih so se osredotočile na uporabo vladne porabe in pobud za pomoč spodbujanju zasebnega sektorja. Zato je sedaj v dobrem položaju, da si opomore. Na koncu je javni sektor opravil svoje delo v krizi. Jamčil je za banke in nastopil, ko je zasebni sektor zatajil. Zdaj je na vrsti zasebni sektor, da napolni blagajno.
Slabe strani varčevalnih ukrepov, ki bodo postavili delovne ljudi javnega sektorja s teh delovnih mest, se morajo obrniti v dobro za podjetja v zagonu, z upoštevanjem prednosti podjetniškega duha, z zmanjšanjem zagonskih stroškov podjetja, tako da lahko ta ustvarijo dobičkonosen zasebni sektor, ki je potreben za rešitev vseh naših držav iz težav, v katerih se sedaj nahajamo. Vse države, ki so prakticirale nevzdržno gospodarsko politiko v zadnjih nekaj letih - vključno z mojo - morajo spoznati, da je sprememba nujna in neizogibna.
Jürgen Klute
Gospod predsednik, gospe in gospodje, ob tej priložnosti bi želel izpostaviti razmere v Grčiji, ker verjamem, da nam daje tamkajšnja kriza vpogled v politični status evrskega območja. Najprej bi rad podal pripombo glede pozivov nemške kanclerke, gospe Merkel, da se izključi Grčijo iz evrskega območja, če bo potrebno.
Moja skupina, Konfederalna skupina Evropske združene levice/Zelene nordijske levice, verjame, da je ta predlog povsem absurden. Po eni strani se pogovarjamo o skupnosti s skupno usodo. Če mislimo zares, potem po drugi strani ne moremo med prvo večjo ali zmerno krizo, s katero se spopadamo, pozivati k izključitvi države članice. To je nesmiselno! Najpomembneje, to bi bilo priznanje napake, ki bi doseglo stopnjo klečeplazenja pred finančnim sektorjem.
Finančni sektor je sam sebi brez sramu dovolil, da so mu iz krize pomagali davkoplačevalci, toda sedaj od nas zahtevajo, da zavrnemo enako pomoč Grčiji. Težko bo razložiti upokojencem in delavcem v Grčiji in tudi v drugih prizadetih državah - glede na medije je Portugalska naslednja država, ki bo predmet preiskav - zakaj se sedaj od njih zahteva poplačilo, če smo že podprli banke z njihovimi davki. Ubiranje te poti bi bilo enako vodenju projektov EU v propad.
Kljub vsem upravičenim kritikam Grčije - in grški člani bodo spoznali, da je potrebno veliko storiti v njihovi državi - je kriza vsekakor izključna odgovornost Grčije. Rad bi poudaril, da je večina odločitev o finančni politiki v evrskem območju v rokah Evropske centralne banke. Evro ne more dati odgovora na različne ravni produktivnosti v posameznih gospodarstvih. Glavni izvozniki, kot je Nemčija, silijo grško gospodarsko politiko na kolena. Zato to tudi predstavlja krizo v gospodarski in konkurenčni politiki EU.
Zato pozivamo k odpravi prepovedi finančne pomoči državam članicam EU. Države članice v evrskem območju bi morale omogočiti evro posojila, Evropska centralna banka bi morala odkupiti dolgove na enak način, kot je to storila zvezna služba v ZDA in izmenjava neplačil bi morala biti prepovedana. K temu pozivamo.
(Predsednik je prekinil govornika)
Nikolaos Salavrakos
Gospod predsednik, 25. marec je rojstni dan Evrope in tudi Grčije. 25. marca 1957 je bil Evropska unija rojena z Rimsko pogodbo. 25. marca 1821 je bila rojena Grčija.
Danes, na njun rojstni dan, sta Evropa in Grčija na preizkušnji; Evropa glede povezanosti in Grčija glede gospodarstva. Vsi v tem parlamentu vedo, da ima 6 držav od 15 v območju evra visok javni dolg in finančne primanjkljaje. Vsakdo v tem parlamentu ve, da ima vseh 30 držav, ki spadajo v OECD, dolgove, ki so višji od 100 % BDP in so 30 % višji kot v letu 2008. Celo Združene države Amerike poskušajo v tej ogromni gospodarski krizi, ki smo ji priča, rešiti svoje težave v glavnem s tiskanjem denarja.
Vemo tudi, da je Grčija uvedla stroge varčevalne ukrepe do te mere, da je izčrpala svoje državljane. Mnogi bodo dejali, da je Grčiji čisto prav in da mora plačati za svoje napake. Da, določeni ljudje morajo za to odgovarjati. Toda ne smemo pozabiti, da Grčija uvozi za 15 milijard EUR več proizvodov iz drugih evropskih držav, zlasti iz Nemčije, kot pa jih uvozi.
Zato bi prosil voditelje Evropske unije, da upoštevajo, da bo obravnava špekulacij ustvarila geopolitični položaj v širši politiki.
Predsednik
Hvala vam. Vaš čas je potekel. Prosil bi, da upoštevate čas, ki vam je dodeljen za govor.
Werner Langen
(DE) Gospod predsednik, želim opozoriti na pravilnost postopka. Člani želijo o tem kasneje glasovati in v velikih težavah bomo, če se ne bomo držali časa, ki je dodeljen za govor.
Hans-Peter Martin
(DE) Gospod predsednik, gospod Trichet, najprej bi vam rad čestital za to, kar ste dosegli v preteklih letih. Toda istočasno se morate zavedati, da na stotine milijonov ljudi zadržuje dih, ker so zaskrbljeni zaradi evra, kar je nekaj, česar v tej generaciji nismo pričakovali.
Najprej smo zaskrbljeni, kaj se bo zgodilo s šestmesečnim in letnim refinanciranjem in ali se boste uspeli umakniti iz tega svežnja izjemnih ukrepov za likvidnost. Samo tisti z mazohističnimi težnjami, kar zadeva finančno politiko, vam ne bi zaželeli sreče v tem pogledu. Toda tudi inflacija je razlog za skrb in na tem področju dobro napredujete. Kot Avstrijec bi svetoval, da se po Nemčiji ne udriha, kot se to dogaja sedaj. Vsi vemo, da je Nemčija vedno bila vir velike stabilnosti v preteklosti. Sedaj ne bi smela biti kaznovana, ker je dosegla boljše rezultate na mnogih področjih od ostalih držav. Ni mogoče pokazati solidarnosti z ljudmi, ki so odgovorni za slabo upravljanje, zapravljanje in pretirane upravne ukrepe.
Burkhard Balz
(DE) Gospod predsednik, kot poročevalec v senci Skupine evropske ljudske stranke (Krščanski demokrati) za letno poročilo Evropske centralne banke za leto 2008, sem zelo zadovoljen s poročilom, ki je sedaj pred nami. Zaradi tesnega in učinkovitega sodelovanja s poročevalcem gospodom Scicluno in predvsem z gospodom Tremoso iz Skupine zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo verjamem, da smo izdelali zelo harmoničen komentar na letno poročilo ECB za 2008. Gospod Trichet in gospod Rehn sta bila enakega mnenja.
Menim, da se je ECB srečevala z zlasti težkimi nalogami leta 2008, ki je bilo prvo leto krize. Ob upoštevanju teh težav je po mojem mnenju ECB ukrepala zelo učinkovito in predvsem zelo preudarno. Poročilo gospoda Sciclune odraža ta pristop. Toda ECB ni v lahkem položaju in to se v bližnji prihodnosti najverjetneje ne bo spremenilo. Po eni strani smo še zelo daleč od tega, da bi premagali krizo, in po drugi strani načrtovani regulativni ukrepi predstavljajo nove izzive in težave za ECB. Za ECB je pomembno, da še naprej zagotavlja stabilnost evrskega območja v mesecih in letih, ki prihajajo. Kot tanker na oddaljenih morjih, tako mora ECB ostati na pravi poti.
Po drugi strani - gospod Trichet, to sem že omenil v več razgovorih o monetarni politiki - neodvisnost Evropske centralne banke je treba ohraniti, zlasti ob njeni prihodnji vključitvi v Evropski odbor za sistemska tveganja. To je bistvenega pomena, ker boste vi kot predsednik in ostali člani ECB precej vključeni v to področje. To bi moralo biti pomembno merilo za prihodnje ocene drugih ukrepov, ki jih je sprejela centralna banka.
Za nas je bistveno, da imamo to v mislih, ko obravnavamo ostala poročila v naslednjih nekaj letih.
Gianni Pittella
(IT) Gospod predsednik, gospod Trichet, komisar, gospe in gospodje, cesar je nag! Resnost položaja je bila točno opisana. Sedaj se je koristno osredotočiti na zdravljenje in prvi korak k temu je lahko le evropsko gospodarsko upravljanje, brez katerega gospodarski sistem ne bo zrasel in dolgovi bodo postali še manj vzdržni.
Grčijo je treba podpreti in ji pomagati, možnemu verižnemu učinku se je treba izogniti v primeru tistih evropskih držav z gospodarstvi, ki jih označujeta šibka raven konkurenčnosti in povišane ravni dolgov. Pravo evropsko upravljanje mora zagotavljati tri cilje: 1) politiko rasti; 2) finančne instrumente, ki so primerni za ohranjanje te rasti; in 3) politiko upravljanja izrednih razmer.
To jutro sem slišal toliko govorov, ki so poudarjali vrline evra. Se strinjam, toda zakaj ne bi razmišljali o evru kot valuti, ki nas ne rešuje le pred inflacijo, ampak z uspešnimi in zajamčenimi dolgovi zagotavlja večjo likvidnost za vzpostavitev glavnega evropskega programa za naložbe z izdajo evro obveznic? Kar zadeva upravljanje izrednih razmer, se strinjam z zamislijo ustanovitve evropskega monetarnega sklada, ki bi bil razumna rešitev.
Gospe in gospodje, za konec bi rad jasno povedal, da na tej stopnji nima smisla zavlačevati, lebdeti in čakati, da se bo dolga noč končala. "Don Abbondio Europe" nam ne koristi. Če Evropa ne bo pokazala poguma danes, kdaj ga bo morala pokazati?
Sharon Bowles
Gospod predsednik, imeli smo pomemben teden v odboru s predsednikom ECB, predsednikom Evroskupine in kandidatom za podpredsednika ECB. Vsi se strinjamo, da je strog nadzor držav članic z natančno statistiko, ki bo omogočila zgodnje posredovanje, ključna zahteva.
Delo na tem se je začelo, vključno z revizijskimi pooblastili Eurostata, in odbor komaj čaka, da pomaga s svojo okrepljeno vlogo.
Toda tukaj so kazalniki izven Pakta za stabilnost in rast, ki jih je tudi treba spoštovati. Večje davčno usklajevanje, povezano z makroekonomsko stabilnostjo, je ena izmed možnosti. Toda to je seveda bilo preizkušeno. Spomnite se spora leta 2001 glede opozorila Ecofina Irski v času davčnega presežka. Torej vemo, kakšna je lekcija: izvajanje discipline v obdobju presežka je celo težje od upravljanja primanjkljaja. In prav tako kot na finančnih trgih se tudi tukaj neuspeh konča s krizo.
Pri neravnovesjih med državami članicami se je treba osredotočiti na izgubo konkurenčnosti, ki gre pogosto z roko v roki z namernim zavlačevanjem na enotnem trgu in nesposobnostjo reševanja strukturnih reform, vključno s pokojninami. Tudi to nujno nima povoda za primanjkljaj.
In nazadnje, kot je dejal gospod Scicluna, je bilo zagotavljanje likvidnosti s strani ECB dragoceno orodje v krizi, toda ni bilo preneseno na realno gospodarstvo. Pogosto je bilo ponovno investirano v sredstva, ki so nosila visoke obresti. In upam reči, da so nekatera od teh celo spet zaokrožila repo v ECB. Ni dvoma, da se v nekaterih krogih takšna dejavnost šteje, kot da zasluži nagrado. Zato pravim: ali moramo res prisluhniti prošnjam takih bank o novih izvedbenih datumih za kapitalsko ustreznost?
Michail Tremopoulos
(EL) Gospod predsednik, rad bi dejal, da je to pomembno poročilo, s katerim je dosežen ugleden kompromis med napetostmi v Evropskem parlamentu. Določa elemente socialne kohezije, ki v sedanjih razpravah Evropskega parlamenta niso prisotni. Prav tako bi radi naznanili pomembno prelomnico v politiki Evropske unije kot celote.
Seveda se nanaša na leto 2009, medtem ko se leta 2010 odvijajo pomembni dogodki, ki seveda zadevajo mojo deželo, Grčijo. Lahko bi sklenili, da poleg monetarne unije prav tako potrebujemo gospodarsko in politično unijo, kot so mnogi dejali. Evro bi moral spremljati kazalec minimalne socialne varnosti za socialno kohezijo.
To je očitno iz različnih stvari, ki so bile povedane v Grčiji in veliko tega ni točnega. Poudaril bi rad dejstvo, da produktivnost v Grčiji ni bila veliko nižja od povprečja EU 27. To je očitno iz statistike Eurostata: bila je približno 90-odstotna tako leta 2007 kot 2008.
Povečanje proračunskega primanjkljaja in javnega dolga v Grčiji v zadnjih dveh ali treh letih je bilo rezultat sunkovitega zmanjšanja prihodkov, zmanjšanja prihodkov iz tujine, kot sta turizem in prevoz blaga, zaradi krize in povečanje javne porabe. Seveda obstaja tudi razsipnost, toda ljudje se zaposlujejo v javnem sektorju v različnih oblikah.
Seveda moramo vse to spremeniti; zahtevati moramo tudi kazalec socialne zaščite in se ne zadovoljiti s splošnimi pozivi da ne storimo ničesar, kar bo preveč vplivalo na nizke prihodke. Porabo in orožje moramo nadzorovati, kot vse kat se je bistveno povišalo v zadnjih dveh letih, ampak zlasti prihodke, ki so se prav tako bistveno zmanjšali. Prihodki velikega dela prebivalstva, ki je na robu revščine se ne smejo zmanjšati.
Očitno so stvari, s katerimi se tudi ukvarja današnji vrh v Bruslju. Vendar poročilo Giegolda mora tudi nakazati splošnejše spremembe in vključitev teh stališč v Pakt za stabilnost. Predvsem se ne smemo zatekati k nesprejemljivi politiki Evropskega denarnega sklada, ki ima razen vsega ostalega tudi težavo preživetja.
(Aplavz)
Peter van Dalen
(NL) Gospod predsednik, gospod Rehn in gospod Trichet sta imela prav, da govorimo o današnjih razmerah. Položaj Grčije je v območju evra zelo negotov in kot lahko vidim leži odgovor v Mednarodnem denarnem skladu (MDS). V teh dneh je MDS prava organizacija za pomoč Grčiji iz krize. Če to ne bo delovalo, potem moramo biti odločni in prerezati gordijski vozel. Države, ki ne igrajo po pravilih območja evra, morajo igro zapustiti.
Gospod predsednik, poskusimo se iz nastale situacije nekaj naučiti. Ko se je Grčija priključila evru, je bila nepredvidljiva kot orakelj v Delfih. Številke, ki jih je prikazala, so bile nejasne in nezanesljive. Ni prav, ga grška vlada vztraja pri tem, da ji druge države v območju evra zagotovijo rešitev, ker so domnevno delno odgovorne za trenutno krizo v Grčiji. To postavlja svet na glavo. Vsak, ki prikaže neutemeljene številke, ne more obtoževati drugih. Zato mi dovolite, da vprašam gospoda Tricheta in gospoda Rehna: ste se zavedali dejstva, da so številke, ki jih je prikazala Grčija ob vstopu v območje evra, nepravilne in nepopolne? Če ne, ne bi morali tega vedeti? Upam, da mi lahko daste odkrit odgovor na to vprašanje.
Charalampos Angourakis
(EL) Gospod predsednik, želel bi začeti z voščilom mojim sodržavljanom za 25. marec.
Kapitalistična kriza je povzročila naraščajoče poslabšanje življenjskega standarda delavcev. Istočasno je omogočila kapitalu priložnost za povečanje uporabe protidelavske politike. Zaradi razmer zastraševanja delavcev so denarni mogotci pričeli resnično vojno proti temeljnim pravicam do plače in socialnih pravic v želji povečati dobičke od kapitala.
Osnovni steber protidelavskih politik, ki jih izvršuje Evropska unija in vlade držav članic, je Evropska centralna banka (ECB). Je ostra politika, ki deluje izključno na osnovi merila dobičkonosnosti kapitala. Nenehni pozivi, odkar je bila ustanovljena, za zmanjšanje plač in kapitalistično prestrukturiranje, da se pospeši iskanje donosnih poslov v kapitalistični krizi.
Evropska centralna banka je delovala kot buržoazni pomočnik plutokracije pri prelaganju bremen krize na pleča delavcev. Preusmerila je več kot 1 trilijon evrov na banke in monopolne skupine. Vendar danes poziva delavce, da plačajo za škodo in vrnejo ta denar.
Zato se mora boj proti imperializmu okrepiti, boj za izhod Evropske unije, borba za ljudsko oblast in ljudsko gospodarstvo in boj za socializem.
Godfrey Bloom
Gospod predsednik, zgleda da sem živel v nekakšnem vzporednem svetu, ko poslušam o uspehu evra. Spustimo se malo na trdna tla, kaj menite?
Brezposelnost in brezposelnost mladih na Iberskem polotoku in v mnogih državah območja evra je kronična. Že leta znaša od 30 do 40 %. To nima nič opraviti s krizo. Popolna katastrofa. BDP na prebivalca v ZDA je daleč pred Evropsko unijo. BDP na obalah Tihega oceana je daleč pred BDP v Uniji.
Ne, evro sploh ni bil uspešen. Že pada. Se že drobi pred našimi očmi. Samo poglejte nekaj temeljev gospodarstva. Ni posojilodajalca, ki bi bil zadnje upanje, zaradi česar imamo grško in portugalsko krizo pred nosom. Ni posojilodajalca. V valutnem upravljanju je to globalno nemogoče, pa naj gre za optimalno valutno območje ali ne.
Tukaj ni usklajene davčne politike, tako je obsojena na propad, in ko se sedaj pogovarjamo, je neuspešna.
Dovolite mi, da vsakogar izmed nas opomnim še o nečem drugem, če smem. Obstajata dve vrsti ljudi: ustvarjalci bogastva, to so ljudje, ki delajo v zasebnem sektorju in ustvarjajo bogastvo, in tukaj so še ostali, ki to premoženje porabljajo; politiki in birokrati, in tukaj nas je preveč. Precej preveč nas je. Smo opica na plečih gospodarstva in dokler ta valutna območja ne bodo začela zmanjševati porabe javnega sektorja, bo vedno slabše in slabše.
Corneliu Vadim Tudor
(RO) Mafija je glavni razlog za krizo. Dal vam bom nekaj primerov iz moje lastne države, Romunije. Verjemite mi, kot pisatelju in zgodovinarju, ki vodi izdajanje dnevnega časopisa in tedenske revije, dobro o vem, o čem govorim.
Od leta 1990 je bilo približno 6 000 podjetij, katerih vrednost je bila ocenjena na 700 milijard EUR, goljufivo privatiziranih. Na žalost je bilo od tega prejetih le 7 milijard EUR ali 1 % tega denarja. V mnogih primerih niti ni bila opravljena privatizacija, ampak prenos sredstev iz lastništva romunske države v lastništvo drugih držav, z drugimi besedami, nacionalizacija. To več ni tržno gospodarstvo, pač pa gospodarska džungla.
Te razmere se ponavljajo v več balkanskih državah, kjer je lokalna mafija združila moči s čezmejno mafijo in oblikovala kartel organiziranega kriminala. Tako kot pred 100 leti sedi balkanski polotok na sodčku smodnika. Plamen socialnih protestov se lahko hitro razširi iz Grčije v druge države v regiji.
Medtem ko smo v 20. stoletju govorili o revoluciji izvoza, v 21. stoletju pa lahko govorimo o izvažanju stečajev. Stradanje je najmočnejši dejavnik pri volitvah v zgodovini. Svojo pozornost moramo preusmeriti z boja proti korupciji, ki je abstraktni pojem, na boj proti skorumpiranim..
Razpoloženje ljudi je vse bolj temačno in če ne bomo znali ustaviti goljufij v naših državah, se bo plemenit projekt Evropske unije zrušil kot peščen grad.
Toda ostaja upanje po rešitvi: Na takih zgodovinskih razpotjih se zahtevajo radikalne rešitve. Mafija mora biti pod zemljo in ne pod kontrolo.
Werner Langen
(DE) Gospod predsednik, najprej bi se rad toplo zahvalil Evropski centralni banki, Jean-Claudu Trichetu, za njegovo zelo uspešno delo v zadnjih šestih letih. Seveda bi se tudi rad zahvalil poročevalcem za predložitev poročila, ki je dobilo večinsko podporo. Gospod Rehn, spomnil bi vas rad, da so pred vami velike naloge. Upam, da ima Komisija končno pogum pregledati pomanjkljivosti Pakta za stabilnost in rast v novem predlogu. Model gospodarskega upravljanja, ki ga vodijo finančni ministri, v tem primeru ni možna rešitev, saj so ti finančni ministri v preteklosti pogoreli. Potrebujemo bolj avtomatiziran sistem. Ne potrebujemo gospodarskega upravljanja pod nadzorom finančnih ministrov. Namesto tega potrebujemo avtomatiziran sistem, ki se odziva v primeru kršitev, s podporo in vodstvom ECB in Komisije. To bi lahko bil rezultat vrha.
Podal bi dve pripombi na to, kar je dejal gospod Trichet o območju evra. Pozdravljam dejstvo, da ste opozorili na potrebo, da moramo biti konkurenčni po vsem svetu. Ne gre le za to, da države območja evra tekmujejo med seboj, ampak tudi, da se postavimo nasproti ZDA in Aziji.
Drugič, EU je bila precej uspešna pri uravnoteženju računov zaradi držav, ki so imele presežke. Če to ne bi bilo tako, bi ECB morala vzpostaviti veliko strožjo politiko.
Tretjič, v gospodarski zgodovini ne obstajajo primeri držav, ki bi z zmanjšanjem prebivalstva ustvarjale dolgoročno rast na notranjem trgu. Svojo blago morajo izvažati.
Kar zadeva Nemčijo, je slabo začela v Ekonomski in monetarni uniji, toda ujela se je, in sedaj je vzor mnogim državam. To ni dovolj. Sami moramo storiti nekaj glede proračunske konsolidacije. Ne smemo podcenjevati tega dela. Kdo je prišel z idejo, da se kaznuje tiste države, ki so na veliko uspele, in izključi tiste, ki niso izpolnile svojih obveznosti? To ni prava evropska politika. Zato bi Komisiji zaželel veliko poguma in se toplo zahvalil ECB.
(Aplavz)
Anni Podimata
(EL) Gospod predsednik, naj najprej čestitam poročevalcema za odlično delo, ki sta ga opravila ob posebej težki prelomnici.
Delo enega najbolj pomembnih vrhov se bo v kratkem začelo in še vedno se veliko govori o tako imenovanem grškem vprašanju in o tem, če in do katere mere bomo sprejeli evropski mehanizem, ki bo deloval, ko bo potrebno, kot kazalec gospodarske zaščite za stabilnost celotnega območja evra.
Brez dvoma leži temeljna odgovornost za te razmere na Grčiji in ta jih je v celoti prevzela. Toda obstajajo še druge - kolektivne odgovornosti. Skupna valuta je veliko doprinesla, tudi ima pa tudi resne slabosti. V 11 letih EMU nismo želeli videti in priznati, da konkurenčnost, bistvene neenakosti in neravnovesja med gospodarstvi v območju evra niso združljive s sposobnostjo preživetja in stabilnostjo območja evra.
Špekulativni napadi, ki so bili do sedaj večinoma usmerjeni na Grčijo - ampak ki so tudi vplivali na to, da se je bonitetna ocena Portugalske pred kratkim zmanjšala, in ki so usmerjeni na druge države, kot sta Italija in Španija, in nihče ne ve, kakšne bodo posledice - so to pojasnili.
Če torej želimo pokazati, da se znamo spoprijeti z razmerami, se bi morali takoj premakniti k novemu, pospešenemu modelu gospodarskega sodelovanja in gospodarskega upravljanja, ki, gospod Langen, spoštuje načela Pakta za stabilnost in rast, ampak ki istočasno lahko preseže finančno usklajevanje v ožjem smislu na gospodarsko usklajevanje z dodatnimi merili in doseže cilje strategije EU za delovna mesta in trajnostni razvoj.
Olle Schmidt
(SV) Gospod predsednik, komisar, gospod Trichet, evro je star deset let in uspešno je prestal preizkušnje, čeprav trenutni pretres še ni končan. Prepričan sem, da bomo še danes videli prvi pomemben korak v smeri evropske rešitve, brez Mednarodnega denarnega sklada ali z njim. Delimo si skupno usodo, kot je pravilno povedal gospod Trichet. Druga možnost, če ne bo uspela, bo seveda zastrašujoče pričakovanje.
Ko so udarila finančna neurja, je bila Evropska centralna banka branik pred njihovo silo. Splača se ponoviti, da je bil evro uspeh med finančno krizo in sidro v Evropi, vključno za države izven evro območja.
Evro je zagotovil stabilnost in pogoje za ustvarjanje milijonov novih delovnih mest in tega ne smemo pozabiti v teh dneh, ko vsi govorijo o krizi. Za grške težave in težave drugih držav območja evra ne moremo kriviti evra. Brezskrbno večanje javnih izdatkov bo povzročilo težave ne glede na izbito valute. Nasprotno, gospodarska kriza bi bila precej hujša, če ne bi imeli sodelovanja, kot ga vključuje evro. Ukvarjati bi se morali s špekulacijami in konkurenčno devalvacijo med več kot 20 nacionalnimi valutami.
Mnogi med nami so to izkusili in sam sem sedel v švedskem finančnem odboru s 500-odstotno obrestno mero. Kriza v Grčiji seveda prikazuje dejstvo, da je potrebno zaostriti dogovor o zadrževanju proračunskega primanjkljaja na nizkih vrednostih. Primanjkljaj je še vedno zelo visok. Potrebujemo boljši nadzor in usklajevanje gospodarske politike na ravni EU, z drugimi besedami, finančno uskladitev, ki je vredna tega imena.
Želel bi zaključiti z nekaj besedami o špekulacijah. Včasih, ko so države predmet špekulacij, kot je bila moja v 90-tih, nam to dejansko daje dobro priložnost za organizacijo ukrepov, ki jih sprejemamo. Ko smo bili v težki situaciji, med drugim zaradi Georgea Sorosa, smo vedeli, kaj lahko pričakujemo, zato smo sprejeli potrebne ukrepe. To je nekaj, o čemer boste morali vi, iz držav, ki se srečujejo s težavami, razmisliti.
Ryszard Czarnecki
(PL) Gospod predsednik, izogibal se bom vojaškemu jeziku, ki ga je uporabljal prejšnji govornik. Jezik vojn ne sodi v slog bank. Sem predstavnik verjetno edine politične skupine v tem parlamentu, ki je pridobila večino svojih članov izven območja evra. Samo dva sta iz evro dežel. Zato bo moje stališče drugačno.
Govor gospoda Tricheta lahko povzamemo s številom 36, ker je to število članov Evropskega Parlamenta, ki so poslušali ta govor. Ali to pomeni, da smo leni? Ne - to dejansko pomeni, da MEP ne verjamejo, da je lahko Evropska centralna banka rešitev, zdravilo za krizo ali da je lahko rešilni pas. Gospod Rehn je dejal, da je območje evra samo zase nekaj vredno in nato govoril o krizi v Grčiji. Tukaj nedvomno gre za protislovje. Grčija gre trenutno skozi krizo, ker je prehitro vstopila v to oazo stabilnosti. Morali bi se izogniti takšni nedoslednosti.
Nikolaos Chountis
(EL) Gospod predsednik, strinjam se s kolegi člani, ki so govorili, da kriza še ni končana. Gospodarski položaj je v mnogih državah očitno negativen. Brezposelnost se veča v večini držav. Sprejeti ukrepi, ki se nanašajo na primanjkljaje, zaostrujejo krizo.
Gospod Trichet in gospod Rehn - govorim uradno - niste videli prihajajoče krize? Znaki so biti tukaj. Ko je napočila kriza, ste se skrili za pojmovanjem, da mora vsak sam rešiti svoje probleme. Sedaj monotono ponavljate besede "spremljanje primanjkljajev" in "varčnost Pakta za stabilnost".
Po mojem mnenju težava v Evropski uniji in Grčiji niso trdne finance. Veste, da so za kritje posojil dežele, kot je Grčija, žrtve špekulantov, ampak istočasno odkrivajo zakonske in politične luknje v EMU.
To kar potrebujemo, je sprememba Pakta za stabilnost. Vztrajanje pri uporabi Pakta za stabilnost, še zlasti v recesiji, bo jasno povečalo in zaostrilo lokalne in socialne neenakosti, povečalo brezposelnost in izbrisalo vsako upanje za rast.
Bastiaan Belder
(NL) Gospod predsednik, položaj, v katerem so se zasluženo znašli Grčija in območje evra, je obžalovanja vreden. Finančna pomoč Grčiji mora najprej priti iz Mednarodnega denarnega sklada (MDS). MDS je sam rekel, da je to odličen položaj za pomoč Grčiji. Kaže, da je ustanovitev Evropskega denarnega sklada (EDS) motivirana s političnimi premisleki, zlasti z namenom rešiti evropski ponos v primeru grške prošnje MDS. Vendar ne hitimo nepremišljeno v ustanovitev novega telesa kot ukrep proti nespoštovanju obstoječih pravil.
Nujnost in zaželenost vzpostavljanja EDS je dvomljiva.
Kazni, ki jih določa Pakt za stabilnost in rast, morajo biti izvršene bolj aktivno z namenom uveljavitve spoštovanja pravil. Sedaj je vrsta na Svetu, da naredi korak. Eurostat mora dobiti obseg, da skrbno preuči proračunske številke držav članic v območju evra in na ta način opazuje skladnost s Paktom za stabilnosti in rast.
Csanád Szegedi
(HU) Gospod predsednik, gospe in gospodje, poročilo ima eno resno pomanjkljivost: ne omenja odgovornih.
In še vedno ne bomo mogli končati gospodarske krize v Evropi, dokler ne pokažemo na tiste, ki so zanjo odgovorni.
Končno povejmo tako, kot je: krize niso povzročili ljudje, ki živijo od svojih plač, ampak tiste banke, multinacionalke in zavarovalnice, ki so pomolzle evropsko družbo do suhega.
Če se sedaj želi multinacionalno podjetje ustanoviti na Madžarskem, je postopek sledeč: dobi brezplačno zemljo od lokalne občinske uprave, odobrijo ji zmanjšanje davkov in prispevkov, zaposli ljudi za minimalno plačo in jim celo ne dovoli sindikatov. To so okoliščine, ki so vodile v krizo iskalcev zaposlitve v Evropi. Zahtevamo, da multinacionalke, banke in zavarovalnice prispevajo svoj delež in podporo k reševanju in končanju gospodarske krize.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Gospod predsednik, kriza, skozi katero se s težavo prebijamo, je najhujša v zadnjih osemdesetih letih in najpomembnejša od začetka projekta Skupnosti.
Začela se je s postransko severnoameriško hipotekarno krizo, ki ji je sledil propad Lehman Brothersa, in sedaj je v svoji tretji fazi, ki je povzročila leta 2009 v Evropi 4-odstotni upad BDP, več kot 23 milijonov brezposelnih in silovito poslabšanje položaja javnih financ z dolgom, večjim od 80 % BDP.
Evropska centralna banka je odigrala odločilno vlogo v zagotavljanju plačilne zmožnosti sistema z uporabo neobičajnih mehanizmov zoperstavljenja kreditnim omejitvam in tesnega sodelovanja z glavnimi monetarnimi organi.
Sedaj ko se pričakuje zmerno okrevanje in ni inflacijskega pritiska, mora nadaljevati s prispevki za ponovno vzpostavitev kreditov in se izogibati ogrožanju gospodarske oživitve s pomočjo zgodnjega ali naključnega umika izrednih razmer.
Kriza nam je pokazala, da monetarni in gospodarski stebri - temelji monetarne politike - potrebujejo okrepitev. Z enim očesom moramo še vedno opazovati napredek cen osnovnih premoženjskih sredstev in zasebnega dolga, da zagotovimo stabilnost cen in gospodarstva nasploh.
Dvajset držav članic ima sedaj čezmerni primanjkljaj.Resničen pomen utrditve javnih financ - neizogibna naloga, ki jo je potrebno opraviti usklajeno in razumno - je obnoviti povpraševanje, spodbujati naložbe in reforme, ki bodo omogočale oživitev gospodarstva, povečale možnosti za trajnostno rast in ustvarile delovna mesta. Večje gospodarsko združenje utegnejo narediti spremembo.
Globalna neravnovesja je potrebno popraviti. Evropska unija je ena najbolje uravnoteženih regij. To je lahko ogroženo, razen če se njena konkurenčnost ne okrepi in je mednarodno monetarno sodelovanje večje. Našo globalno konkurenčno zmožnost bomo izboljšali le, če bomo učvrstili notranje gospodarsko sodelovanje na področjih konkurenčnosti in uravnoteženosti plačil, da bi odpravili neravnovesja in razlike znotraj območja evra.
Prizadevanja in pogum Grčije zaslužita jasno in odločno podporo. Je vprašanje skupnega interesa in negotovost škoduje vsem Evropejcem. Subsidiarnost in solidarnost sta dve strani istega kovanca: evropske valute. Kot je dejal gospod Trichet v angleščini, francoščini in nemščini, evro je več kot samo valuta: je naša skupna usoda.
Povzel sem ga v španščini, ki je eden od globalnih jezikov Evropske unije. Končal bom s tem stavkom v Grščini, ki je jezik, ki najbolje izraža naš splošen poklic: Το ευρώ είναι το κοινό μας μέλλον.
Pat the Cope Gallagher
(GA Gospod predsednik, gospodarska kriza je imela negativen vpliv na države članice znotraj Evropske unije. Stopnje brezposelnosti so se dramatično povečale po vsej Uniji in mladi ljudje najbolj trpijo. Javni skladi mnogih držav članic so propadli zaradi te krize. Zaradi tega je Irska vlada sprejela odločne ukrepe v letih 2008 in 2009.
Irski primanjkljaj se je nenadzorovano približeval 14 % BDP. Vladi ukrepi so stabilizirali primanjkljaj na 11,6 % BDP v 2010. Ukrepi, ki jih je sprejela vlada, so postali prepoznavni na mednarodnih trgih. Od zadnjega proračuna v decembru lanskega leta so je irsko najemanje posojil relativno stabiliziralo. Dejansko je na srečanju Odbora za ekonomske in monetarne zadeve ta teden Predsednik Centralne banke potrdil in pohvalil ukrepe irske vlade. V mnogih pogledih je Irska s proračunsko prilagoditvijo pred mnogimi drugimi deželami. Dežele, kot sta Združeno kraljestvo in ZDA, oboji s prekoračitvami primanjkljajev za 10 %, se bodo morale podvreči velikim prilagoditvam za obnovitev trajnosti svojih javnih financ.
Zaključil bi, da je Irska še vedno dober kraj za posle, saj so temelji za irsko gospodarstvo na mestu in ohranili bomo naših 12,5 % ...
(Predsednik je prekinil govornika)
Zbigniew Ziobro
(PL) Gospod predsednik, povečevanje krize v območju evra kaže nevarnosti, s katerimi se lahko srečujejo gospodarski projekti, ki niso podprti z gospodarskimi izračuni, ampak temeljijo na ideoloških predpostavkah, posebej kadar povezovanje vključuje gospodarsko vključevanje različnih držav članic, ki imajo različne gospodarske razmere.
Moramo vprašati, če bi se nekatere države lahko vključile v območje evra tako hitro, kot so se. V določeni točki je projekt evra postal v osnovi, ne toliko gospodarski projekt, ampak politični projekt s ciljem pospeševanja evropskega povezovanja. Evropski davkoplačevalci v mnogih državah utegnejo danes plačati velik delež za to prenagljenost. Dobro bi bilo, če bi se lahko nekaj naučili iz te lekcije za prihodnost. Evro ni odgovor na strukturne probleme posameznih gospodarstev ali na presežen primanjkljaj ali pomanjkanje finančne discipline. Države članice so odgovorne za stanje svojih financ in te probleme bi morali reševati v deželah, kjer so nastali.
Marie-Christine Vergiat
Gospod predsednik, gospe in gospodje, z določenim začudenjem sem prebral poročilo in govori, ki sem jih slišal to jutro, samo podkrepijo moja prepričanja.
Z nekaj izjemami še vedno gre za proračunske omejitve, vključno z inflacijo, in za Pakt za stabilnosti in rast, čeprav 20 od 27 dežel ne izpolnjuje več vseh meril.
Res je, da mnogi zahtevajo gospodarsko upravljanje. Vendar mi želimo politično Evropo, ki zagotavlja nadzor obojega, njenega gospodarstva in družbenih izbir in da je sposobna posredovati glede na monetarne izbire.
Grška kriza nam govori: Nemčija je tista, ki nadzoruje in vsiljuje svoje zahteve. V ZDA je centralna banka pravkar neposredno posredovala pri financiranju državnega proračuna z nakupom zakladnih menic. V Evropi je Evropska centralna banka ponudila bankam pomoč, ampak v primeru Grčije in splošneje glede PIGS, so še vedno isti, ki morajo plačati, z drugimi besedami, zaposleni, javni uslužbenci in upokojenci, čeprav so njihove dežele bile tudi žrtve finančnih špekulacij.
Ne potrebujemo zgolj manjših reform, ampak drugačno Evropo, gospodarsko in socialno Evropo, ki bo koristila večini in ne samo posameznikom.
Jaroslav Paška
(SK) Poročilo o letnem upravljanju območja evro in javnih financ v 2009 podrobno razčlenjuje upravljanje EU med globalno finančno in gospodarsko krizo.
Nazadovanje gospodarske proizvodnje v mnogih državah EU je vodilo do dramatičnega dviga brezposelnosti in povečanja dolgov evropskih držav. Vpliv krize na posamezne države je nihal in ukrepi, s katerimi so se posamezne države spoprijele s krizo, so se zato razlikovali med sabo. Kljub naporom organov EU, da bi sprejeli usklajene in skupne ukrepe, se je izkazalo, da so v določenih državah, populističnih vladah z nepravim smislom za odgovornost upravljanja javnih financ, privabljali katastrofo.
Zato se je Evropska unija kot celota težje spoprijela z vplivom krize kot pa ostala pomembnejša gospodarska središča, kot so ZDA, Kitajska, Japonska in Indija. Očitno je postalo, da je lahko evropsko gospodarsko okolje kot celota morda raznoliko in obsežno regulirano, ampak v primerjavi s konkurenčnimi gospodarstvi je zelo okorno. V prihajajočem obdobju si moramo zato vzporedno z napori za utrditev javnih financ območja evra tudi prizadevati za prestrukturiranje in močno poenostavitev pravil v notranjem okolju. Ne smemo pozabiti, da je proizvodni sektor tisti, ki ustvarja vire, od katerih živi vsa družba.
Enikő Győri
(HU) Gospe in gospodje, v dejavnostih leta 2008 je Evropska centralna banka naletela na nepričakovane izzive, kot je svetovna gospodarska kriza, ki je prizadela Evropo septembra 2008. Finančna kriza se je spremenila v krizo realnega gospodarstva, ko so kapitalski trgi zaradi nezaupanja zamrznili in finančne institucije niso podaljševale kreditov ena drugi ali podjetjem. ECB se je hitro odzvala in, po moji presoji, ustrezno s tistimi finančnimi dogodki, ampak ko ocenjujemo ukrepe za ublažitev krize, pa ne moremo spregledati obžalovanja vrednega dejstva, to je diskriminacije drugih držav zunaj območja evra.
Prepričan sem, da je ECB delovala v nasprotju z duhom Evropske unije, ko na vrhuncu krize, oktobra 2008, ni postavila enakih pogojev za črpanje instrumentov za likvidnost. ECB je uredila valutne izmenjave s švedsko in dansko nacionalno banko, da bi zagotovila ustrezno evro-likvidnost za bančne sisteme teh dveh držav. Nasprotno pa je z madžarsko in poljsko centralno banko bila pripravljena storiti enako, toda le za zavarovanje.
To ravnanje ECB je na žalost prispevalo k vse večji negotovosti na trgih, poleg tega pa je še bolj otežila položaj teh držav.
Sedaj, ko smo v postopku oblikovanja novega finančnega sistema, moramo sprejeti ukrepe, da zagotovimo, da bodo v prihodnosti podobne neenakosti odpravljene.
Zaradi tega ne moremo uvesti predpisov, ki obravnavajo določene dele Unije manj ugodno kot ostale. V prihodnje bi želel to idejo razviti nadalje, ko bom govoril o ustanovitvi Evropskega odbora za sistemska tveganja, na katerem delamo sedaj vsi. Na tem področju bo imela ECB pomembno vlogo. Predsedstvo tega odbora bo v rokah predsednika ECB in zagotoviti bomo morali, da bodo države znotraj območja evra - kot tudi tiste izven, kot so države osrednje in vzhodne Evrope - dobile enake volilne pravice v novi organizaciji.
Obstaja nevarnost, da če ne povzdignemo glasu proti diskriminaciji, ki smo jo že doživeli med krizo, bo neenakost postala praksa v novih finančnih nadzornih organih in temu se moramo izogniti za vsako ceno. Idealne ponovne združitve ne sme krhati zamenjava nekdanjih političnih nesoglasij z gospodarsko delitvijo.
George Sabin Cutaş
(RO) Nobeno presenečenje ni, da so izjemni ukrepi, ki jih je morala med krizo uvesti Evropska centralna banka, v jedru njenega letnega poročila.
Glede na to mislim, da je primerno, da Evropska centralna banka še naprej povečuje zagotavljanje likvidnosti do bank v območju evra. Vendar ne smemo pozabiti, da so bile tudi države članice izven območja evra same med tistimi, ki jih je močno prizadela kriza in da je potrebno posredovanje Evropske centralne banke tudi v teh območjih, v obliki povečevanja likvidnostnih ukrepov.
Poleg tega je povečanje proračunskih primanjkljajev, javnofinančnega dolga in stopnje brezposelnosti med mladimi ljudmi do 25 let opazno v večini držav članic Evropske unije. Pakt za stabilnost in rast prehaja skozi krizo identitete in izgublja verodostojnost, s tem onemogoča učinkovito uveljavljanje svojih načel.
Mislim, da je potrebna manj samodejna in enotna izvedba pakta in pristop, ki upošteva okoliščine vsake države članice, kjer je precej večji poudarek na dolgoročni vzdržnosti javnih financ in manj na javnofinančnem primanjkljaju.
Glavni cilj dogovora je bila preprečitev. Mišljena je bila zagotovitev večstranskega nadzora proračunskega razvoja z uporabo sistema zgodnjega opozarjanja. Iz tega razloga v skladu z duhom poročila gospoda Sciclune menim, da je nujno potrebno ustanoviti Evropski odbor za sistemska tveganja, ki bo izpolnjeval cilj hitrega opozarjanja pred sistemskimi tveganji ali neravnovesji, ki grozijo finančnim trgom.
Trenutna finančna kriza in njena nedavna poglobitev na splošno mora ustvariti takojšnjo razlago glede razpoložljivih mehanizmov za vzajemno pomoč na ravni EU, medtem pa tudi krepiti instrumente usklajevanja med državami članicami v podporo skupnemu gospodarskemu upravljanju. Eden od glavnih naukov te krize je potreba po večji proračunski odgovornosti in širše po postopkih spremljanja gospodarstva za ohranjanje proračunskega ravnovesja.
Roberts Zīle
(LV) Hvala, gospod predsednik in komisarji, prejšnji december v Strasbourgu je gospod Almunia, takratni komisar za ekonomske in monetarne zadeve, izjavil, da bo ne glede na katerekoli pomembne dogodke naslednje poletje Estonija povabljena v območje evra, z začetkom veljavnosti leta 2011. So pa bili nekateri pomembni dogodki, ne le za Estonijo, pač pa za vso območje evra. Estonija je dejansko edina država članica EU, ki trenutno izpolnjuje maastrichtska merila. Kako se bo odzvala, če Estonija ne bo sprejeta v območje evra v skladu s pravili? Po mojem mišljenju bo dala vedeti finančnemu svetu, da je slabost območja evra tako velika, da je to nezmožno sprejeti majhne, a proračunsko odgovorne države. Z drugimi besedami, na vrata kluba območja evra bo postavljen znak z napisom: "Klub je zaprt zaradi večjih obnovitvenih del". Kakšno pa bo sporočilo za nove države članice, kot je moja država Latvija, ki je v programu MDS in ohranja fiksni menjalni tečaj evra ter v želji po uvedbi evra devalvira svoje gospodarstvo z dvomestnim upadom BDP in izjemno veliko brezposelnostjo? Sporočilo bo, zakaj bi dali vse od sebe za poplačilo zasebnega dolga z visokimi menjalnimi tečaji za našo nacionalno valuto, če je ta dolg označen kot evro posojila EU bank za na primer nepremičnine? Hvala.
David Casa
Gospod predsednik, 2008 je bilo izjemno pomembno leto za evropsko in svetovno gospodarstvo. Leto je bilo označeno z veliko mero negotovosti zaradi obsega krize, za katero se je zdelo, da se zgolj slabša.
Velika mera negotovosti je bila tudi prisotna zaradi časa, ki bo potreben za okrevanje evropskega gospodarstva, kot tudi orodja, ki ga bomo morali uporabiti za spodbudo takšnega okrevanja.
To ni bilo enostavno leto za ECB, ki se je morala spopasti s številnimi izzivi.
Med letom 2008 je bila ECB zaposlena z drugimi večjimi centralnimi bankami za oblikovanje usklajenega pristopa, da bi zagotovili bančni sistem z veliko kratkoročno likvidnostjo in ta pristop ECB se je izkazal za izjemno uspešnega.
Na koncu moram podpreti svojega kolega pri sklepu, do katerega je prišel glede uspešnosti ECB. Strinjam se, da je bilo leto 2008 bistveno in da so se odgovorno zelo potrudili. Strinjam se s pomisleki poročevalca glede pomanjkanja prenosa znižanih obrestnih mer bank na potrošnike in občutek imam, da bi morali to podrobno preučiti, prosim, upoštevajte to, gospod Trichet.
Konec koncev menim, da je to zelo uravnoteženo poročilo, odlično delo je opravil moj malteški kolega Edward Scicluna.
Pervenche Berès
(FR) Gospod predsednik, žal se nam predsednik Juncker zaradi drugih obveznosti ne more pridružiti, tako kot običajno. Povsem jasno, žal mi je, da to slišim.
Tukaj imamo dve zelo dobri poročili, ki nam omogočata globljo razpravo v odločilnem trenutku za območje evra.
Poročilo gospoda Sciclune nam omogoča postaviti temelje za številne elemente razprave, zlasti glede pogojev za imenovanje vašega naslednika, gospod Trichet. V smislu demokracije je monetarni dialog pomemben dejavnik, ampak tudi z upoštevanjem delovanja in upravljanja Evropske centralne banke.
Poročilo našega prijatelja, gospoda Giegolda, postavlja vprašanja, gospod Rehn, ki sodijo pod vašo pristojnost in ne pod pristojnost Evropske centralne banke.
Tveganje, s katerim se srečujemo, kar zadeva delovanje območja evra, ruši nas socialni model. Ko je vaš predhodnik, gospod Almunia, podal oceno 10-letnega delovanja območja evra, je bil en dejavnik precej očiten, to je povečevanje razlik med državami članicami območja evra. To je, kjer smo sedaj, in to je, kar so številni avtorji pogodbe in Pakta za stabilnost in rast podcenjevali. To moramo upoštevati.
To moramo upoštevati iz dveh razlogov. Prvič, da to razumemo, tudi če je vzdržnost javnih financ ključni element, to ni dovolj. Države članice, ki se srečujejo z nacionalnimi pristojnostmi, nimajo želje po sankcijah in s tem tudi ne po usklajevanju, zato njihovo sodelovanje ni dobro sodelovanje. To je navdih, ki ga moramo odkriti. To je čarobno zdravilo, ki ga potrebujemo.
Drugi steber, ki ga ne moremo spregledati in brez katerega ne moremo, je proračunsko usklajevanje. Kot veste, obžalujem dejstvo, da od te točke naprej strategija 2020 niti ne omenja tekočega dela o usklajevanju davčnih osnov za obdavčitev dohodkov pravnih oseb, s katerim moramo nujno nadaljevati.
Sari Essayah
(FI) Gospod predsednik, s finančno krizo se je javni dolg hitro poslabšal, čeprav v mnogih državah pričenjajo z ukinitvijo pomoči. Ko imamo opravka s hudo gospodarsko krizo, se moramo natančno osredotočiti na dolgoročna in pomembna neravnovesja v javnih financah.
Imeli smo Pakt za stabilnost in rast, ampak problem je v bistvu ta, da države članice niso ravnale po predpisih in tako imamo sedaj opravka z akutnimi primanjkljaji v javnih financah. Pozornost je bila v primeru Grčije usmerjena v nepravilne statistične informacije, ampak bistvo problema je slabo vodenje gospodarske politike.
Mi, politiki, se srečujemo z zelo težkimi odločitvami sredi slabe rasti, starajoče se prebivalstva in položajem brezposelnih, ki se le počasi izboljšuje. Obstaja le nekaj zdravil za javne finance: povečati prihodke od davkov, povečati gospodarsko rast ali zmanjšati porabo.
V iskanju pomoči so ključni kazalci vzdržnost javnih financ in primanjkljaja. Vzdržnost primanjkljaja je odraz tega, kako bi se morala stopnja davka povečati ali zmanjšati stopnjo porabe javnih financ, da bodo dolgoročno na vzdržni osnovi. Za dosego ravnovesja moramo nadaljevati s prepoznanjem tega, da se bo nastali dolg povečal z razliko med obrestnimi merami in rastjo bruto nacionalnega proizvoda, starajoče prebivalstvo pa bo povzročilo bistveno rast stroškov pokojnin in skrbstva v prihajajočih letih. Da bi povečali prihodek javnih financ, je povsem bistveno, da imamo rast in zaposlenost, povečamo produktivnosti javnih služb in izvedemo strukturne ukrepe, ki lahko na primer zagotavljajo vzdržnost pokojninskih shem.
Na dolgi rok bosta povečanje stopnje rodnosti in preventivne zdravstvene oskrbe pomembna za uravnoteženost javnih financ. Na sredi gospodarske krize smo pozvali k boljši uskladitvi javnih financ in želel bi vprašati, kaj bo glede tega storil komisar Rehn. Toda verjamem, da te gospodarske krize ne moremo uporabiti kot izhod skozi zadnja vrata za nadzorovanje gospodarstev držav članic. Samo natančno moramo spoštovati proračunsko disciplino javnih financ.
Olle Ludvigsson
(SV) Gospod predsednik, želel bi osvetliti tri glavne točke v poročilu, o katerem razpravljamo.
Prvič, ne smemo posvetiti razprave o javnih financah na vprašanja, ki se navezujejo zgolj na varčnost. Osredotočiti se moramo tudi na to, kaj lahko storimo za spodbuditev rasti in boja proti brezposelnosti. V mnogih državah je potrebno zmanjšanje javne porabe. Sočasno je pomembno tudi povečati prihodke s pozitivno rastjo, z večjim zaposlovanjem in plačevanjem davkov.
Drugič, cenim dejstvo, da se gospod Scicluna v svojem poročilu loteva povečanja preglednosti finančnega sektorja. V tem pogledu je tukaj še vedno precej dela. Preglednost ni le odlična pot za boj proti škodljivemu tveganemu obnašanju na finančnem trgu. Povečana preglednost je tudi pomembna za učinkovit nadzor in da bodo javnofinančne institucije imele zaupanje javnosti, kar je izjemno pomembno.
ECB mora biti vodilna na tem področju in sprejeti takojšnje ukrepe, da bo njeno delo bolj pregledno. Dober prvi korak bi bil začetek objavljanja zapisnikov zasedanja Sveta ECB. Odprtost bi morala biti tudi ključno načelo pri ustanovitvi Evropskega odbora za sistemska tveganja (ESRB). Da bi imela priporočila Evropskega odbora za sistemska tveganja vpliv, mora biti njihovo vodilo, da so javna.
Tretjič, zadovoljen sem, da gospod Giegold v svojem poročilu poudarja pomen zagotavljanja jasne okoljske in podnebne perspektive tudi v kriznem času. Ne smemo dovoliti, da finančna kriza upočasnjuje prehod na zeleno gospodarstvo. Zato bi morali namesto tega podpirati gospodarsko oživitev z vlaganjem v obnovljive vire energije, okolju prijazne prevozne sisteme in razvoj zelene tehnologije. Samo s takšnimi naložbami lahko ustvarimo rast, ki je dolgoročno trajnostna.
Frank Engel
(FR) Gospod predsednik, 2009 je bilo brez dvoma najtežje leto za evro od njegove uvedbe, ampak bilo je tudi najbolj koristno. Brez evra bi se Evropska unija potopila v vojno konkurenčnih devalvacij v času krize. V letu 2009 bi lahko monetarna nestabilnost oslabila politično solidarnost Evropske unije.
Zaradi evra nam je bila prizanesena bolečina neprestane neuravnoteženosti menjalnih tečajev in monetarnih politik. Ampak kako dolgo še? Danes upamo in molimo za boljše upravljanje evropske valute - bolj omejeno, bolj vidno in bolj odzivno upravljanje.
Dejstvo je, da poskusi držav, da prevzamejo nadzor nad osnovnimi pravili evra, ne prispevajo k razvoju lastnega evropskega gospodarskega in monetarnega upravljanja. Le solidarnost lahko zavira špekulativne dejavnosti, katerih žrtev je danes Grčija in katera lahko vsak trenutek doleti druge države v območju evra.
Solidarnost gre z roko v roki s trdnostjo v čustveno naelektrenih vsebinah suverenih trgov dolgov. Politično izmikanje v zadnjih tednih ni škodilo samo Grčiji. Resno je zamajalo zaupanje v evro. Nepodpiranje držav v nevarnosti spodkopava monetarno stabilnost celotnega območja evra.
Onstran izrednih razmer pa končno dajmo evru instrumente, ki jih potrebuje. Potrebujemo usklajen evropski trg obveznic, da se izognemo ozkim grlom z vse preveč suverenih dolgov v vse preveč državah s sočasno dospelostjo. Na vseh ravneh potrebujemo zastopanje zunaj območja evra, v vseh organih, vključno z mednarodnimi finančnimi ustanovami. Zakaj predsednik Evroskupine ni v G20?
Sprijaznimo se s tem, da želijo nove države čim prej vstopiti v območje evra. Pozdraviti jih moramo z navdušenjem in ne z malenkostnim razmišljanjem. Tkanje načrtov za izključitev članic območja evra pomeni opustitev ambicij po močni Evropi v svetu. Širjenje območja evra mora iti z roko v roki z izvedbo instrumentov, potrebnih za pravo gospodarsko unijo: usklajevanje proračunskih politik in harmonizacija gospodarskih in davčnih politik. To je cena za nadaljnji uspeh evra.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gospod predsednik, kriza je bolezen, ki se običajno ne konča le z okrevanjem, ampak tudi okrepi in oblikuje mehanizme za odpornost. Lahko vodi tudi do tega, kar poznamo kot zaplete, in tudi do določenih vrst trajnostnih poškodb telesa. Razmislimo, kako ta bolezen, ki jo imenujemo kriza, nastane.
V večini primerov je bolezen posledica različnih načinov zanemarjanja našega telesa ali ima zunanji izvor. Vzrok krize je bila dejavnost, ki je bila v nasprotju z načeli trga - špekulativne dejavnosti. Trg sam ni zmožen zavrniti, preprečiti ali omejiti teh dejavnikov, če ni ustreznega nadzora in spremljanja napredovanja postopkov, zlasti v razmerah, ki niso značilne za trg. Do sedaj so finančne trge večinoma spremljali in nadzorovali država in nacionalne institucije. Globalizacija je vodila do vzpostavitve svetovnih finančnih institucij in globalnega finančnega trga. Toda primerne svetovne, regionalne, in v našem primeru, evropske institucije za nadzor in spremljanje teh trgov niso bile vzpostavljene.
Trga ne usmerjajo vrednote, ampak predvsem potreba po doseganju dobička za vsako ceno. Kriza se ni začela leta 2008 z zlomom finančnih trgov, ampak leta 2007 s krizo prehrambenega trga in spodkopavanja energetskega trga, ki ga nadzorujejo politični instrumenti. Položaj v Evropski uniji je greh nespoštovanja splošno vzpostavljenih sprejetih načel Pakta za stabilnost in rast.
Škoda je, da so bila opozorila Komisije premila. Nekaterim državam članicam je bilo dovoljeno dobiti več, ker navsezadnje niso dovolile neki Komisiji ali drugim, da jih učijo. Nekatere članice so se obnašale kot otroci, ki skrivajo svoje grehe. Tak način obnašanja ne more biti osnova za Skupnost ali naše povezovanje. Pomembno je priznati napake, ki so bile storjene, povedati našim državljanom, se jim opravičiti in jih prositi za razumevanje in sodelovanje, ko plujemo iz krize.
Delovati moramo tako, da stroški krize ne padejo na najšibkejše in najrevnejše. Solidarnost Evropske unije nas obvezuje, da podpremo države, ki jih je kriza najhuje prizadela. Pomoč ne bo prišla od zunaj, če se organi ali država ne bodo borili.
Othmar Karas
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, gospod Trichet, želel bi se vam zahvaliti, ne le za to, kar ste storili v zadnjih nekaj letih, ampak tudi za vaš pristop v zadnjih tednih. Bili ste sposobni, neodvisni in dosledni. In vi in vaše osebje je imelo pomirjujoč vpliv v napornih časih.
Gospod Rehn, v zadnjih nekaj dnevih ste navedli nekaj zelo spodbudnih izjav. Moramo narediti vse, kar je mogoče, da nadaljujemo pot, ki ste jo začeli.
Evro je stabilizacijska sila, celo v času krize. Končati moramo mit, da evro in Pakt za stabilnost in rast povzročata težave, s katerimi se srečujejo Grčija in druge države. Prejšnji teden je grški predsednik vlade v tem parlamentu zelo jasno povedal, da evro ni kriv. Nasprotno, je del rešitve. Reforme ne more biti brez evra. Ne more biti primernih omejitev pri ciljih, ki si jih lahko zastavimo brez evra. Ne smemo oslabiti evra, če prizadete države čutijo, da jih evro bolj ščiti, kot slabi.
Želel bi tudi dodati, da Grčija ne prosi za denar, kar je občutek, ki ga dnevno podaja dnevni tisk. Dobro bi bilo, če se mnogi člani Sveta ne bi več osredotočali na splošno mnenje domače politične ravni, kadar govorijo o tej temi, ampak bi nam raje pomagali najti skupno evropsko rešitev. Grčija ne more dobiti subvencij, ampak želi podporo za izvedbo njenih reform in varčevalnih načrtov. Predsednik Evropske centralne banke, gospod Trichet, je tudi zelo jasno navedel v tristopenjskem načrtu, kaj je mogoče in kdaj se ukrepi lahko uvedejo. Nihče ni rekel, da se ne da nič narediti.
Imamo monetarno unijo, ampak nimamo pa gospodarske unije. Za doseganje gospodarske unije potrebujemo politično voljo držav članic prej kot pa nasvet. Gospodarska unija vključuje usklajevanje proračunske politike, usklajevanje davkov in usklajevanje izobraževanja, gospodarske in socialne politike. S tem pozivamo države članice, naj to storijo in pričakujemo, da pokažejo svojo obvezo.
Po tej poti moramo nadaljevati v interesu evra.
Danuta Jazłowiecka
(PL) Gospod predsednik, prejšnje leto je bilo izjemno stresno za območje evra. Začelo se je z vstopom Slovaške v Evroskupino in končalo z ogromnimi gospodarskimi in finančnimi težavami v Grčiji. V tem obdobju je svet doživel svojo največjo gospodarsko krizo.
Trenutno potekajo razprave o tem, kako obvladovati nove izzive, katero smer naj ubere svetovno gospodarstvo in kakšna naj bo politika Evropske unije. Resolucija, ki jo trenutno obravnavamo, je del te razprave. Želel bi pritegniti pozornost na enega od njenih vidikov.
Gospe in gospodje, gospodarska kriza, težave v Grčiji in trenutna razprava o pomoči Grčiji nakazujejo, da je ločitev na novo in staro Evropo še vedno stvarnost. Prejšnji petek se je predsednik Evropske komisije, José Manuel Barroso, skliceval na idejo o oblikovanju mehanizma za pomoč deželam v območju evra, ki na vso moč spopadajo s finančnimi težavami. Glede na predsednika Komisije, bi morali načela in pogoje, ki bi veljali za uporabo tega instrumenta, določiti le članice območja evra.
Želel bi izkoristiti priložnost v tej razpravi za svojo trdno podporo stališču komisarja za finančno programiranje in proračun, gospodu Lewandowskemu, in profesorju Janu Rostowskemu, poljskemu ministru za finance. Želel bi pridati svoj glas njunemu pozivu in tudi mnenju mnogih kolegov poslancev, da bi morale vse države članice, tudi tiste izven območja evra, imeti že sedaj aktivno vlogo pri ukrepih za krepitev območja evra in oblikovanju instrumentov za pomoč svojim članicam. Poljska, ki je ena od držav izven območja evra, bo kmalu privzela skupno valuto, in želeli bi, da bo že danes odgovorna za prihodnjo obliko Evroskupine. Zato ne izključimo novih držav članic iz takšne pomembne razprave. Imeli smo slogan "Evropa dveh hitrosti". Ne razdelimo sedaj Evrope na Evropo v območju evra in Evropo izven območja evra, ker smo ena Unija.
Na koncu bi želel izraziti iskreno podporo vsem delom resolucije, ki se sklicujejo na Evropsko centralno banko, Evropsko komisijo in članice Evroskupine, da podprejo proces širitve območja evra - širitev, ki temelji na trenutnih merilih. Želel bi se tudi zahvaliti predsedniku Evropske centralne banke, gospodu Trichetu, za njegovo uspešno delo, še zlasti za letošnje leto, ki je bilo zelo težko za Evropo.
Alajos Mészáros
(HU) Hvaležen sem komisarju, predsedniku ECB in poročevalcu, ker so ubrali odprt in zelo profesionalen pristop k temu problemu, ki nas resno zaskrbljuje. Vsekakor je alarmantno, da se navkljub našim prizadevanjem stopnja brezposelnosti in raven državne zadolženosti še vedno višata v skoraj vseh državah članicah Evropske unije. Moja država, Slovaška, ni izjema pri tem pravilu. Brezposelnost se je povečala nad 13 %. Slovaška je bila zadnja država, ki se je priključila območju evra 1 januarja 2009, in to ima pozitivne posledice za gospodarstvo kakor tudi za politična in socialna področja. Velika večina prebivalstva ima še vedno pozitivno mnenje o evru. Zato mislimo, da je pomembno ohraniti čvrstost in ugled evra. Parlament mora pomagati Komisiji in ECB v skrbi, da se izognemo napakam v teh prizadevanjih. Prva stvar, ki jo je potrebno storiti, je povzdigniti povezovanje evropskega gospodarstva na višjo in trajnostno raven. To je vseeno strateško vprašanje, v katerem je predana pomoč Svet nujna.
Zigmantas Balčytis
(LT) Izhod iz zapletene gospodarske in finančne krize ni bila tako učinkovit, kot smo se nadejali. Ko se je kriza začela, programi držav članic za pomoč bankam niso bili usklajeni s skupnimi pogoji, določenih na evropskem nivoju, in nekatere banke so uporabile dodatne sklade, ki jih je dodelila Evropska centralna banka za kritje njihovih izgub. Podpora gospodarski dejavnosti, še zlasti majhnim in srednjim podjetjem, tudi ni bila usklajena. Vpliv teh učinkov je jasen: ko majhna in srednje velika podjetja več niso dobila posojil od bank pravočasno, so se množično zapirala. Lažje je bilo državam območja evra pri odpravljanju težav, ker je Evropska centralna banka zanje zagotovila likvidnost. Če verjamemo v evropsko solidarnost, če delujemo v enem odprtem trgu z enakimi konkurenčnimi pogoji in je glavni cilj čimprejšnji izhod iz tega zapletenega položaja, menim, da bi morala Evropska centralna banka zagotoviti in mora zagotoviti likvidnost držav članic izven območja evra, ki so bile še posebej prizadete v tej krizi.
Andrew Henry William Brons
Gospod predsednik, poročevalec, gospod Scicluna je rekel, da je ECB poskušala razširiti likvidnost, ampak to likvidnost banke niso posredovale svojim strankam. To je res za države izven in znotraj evrskega območja.
Moja stranka je zadovoljna, da Združeno kraljestvo ostaja zunaj evrskega območja. Državna valuta mora odražati razmere in potrebe lastnega gospodarstva in ne povprečnih potreb 27 različnih gospodarstev. Toda ohranjanje naše lastne valute je samo del odgovora. Osrednja težava je, da je oblikovanje in razporejanje posojil v rokah zasebnih podjetij - komercialnih bank - in to je res za države znotraj in zunaj območja evra.
Funkcijo oblikovanja kreditov - posledično ustvarjanje denarja - je treba zasebnim podjetjem odvzeti. Dodatno kupno moč, kadar je potrebna - ali za razporejanje obstoječe ali neizbežne rasti ali za financiranje velikih infrastrukturnih projektov - mora oblikovati vlada in porabiti v obtoku, ne smejo je ustvariti banke in posojati v obtok.
Petru Constantin Luhan
(RO) Med to krizo smo lahko opazili, da so nihanja, ki so jih povzročile obrestne mere in menjalni tečaji, naletele na enotno valuto, ki je primerno zaščitila območje evra.
Enotna valuta ni zagotovila rešitve za vsa notranja in zunanja neravnovesja, ki so se pojavila. Toda pridobljene koristi zaradi omogočanja dostopa nacionalnim finančnim institucijam do likvidnostnih sredstev Evropske centralne banke in zaradi odprave tveganja nihanj menjalnega tečaja so povečale interes za evro s strani držav članic zunaj območja evra.
Prizadevanja, ki so ga pokazale te države z izboljšanjem svojih lastnih gospodarstev in davčnih politik, da bi privzele enotno valuto, je treba podpreti. Pozivam Komisijo in Evropsko centralno banko, da še naprej spodbujata hitro širjenje območja evra, da se jim zagotovi večja zaščita zoper učinke gospodarske in finančne krize.
Karin Kadenbach
(DE) Gospod predsednik, gospod Trichet, želela bi se vam lepo zahvaliti za del poročila, ki opozarja na čezmerna zmanjšanja plač s ciljem znižati primanjkljaj, ker nizki prihodki vplivajo na padec gospodarske rasti. Želim se vam zahvaliti za ta odstavek, ker verjamem, da to ne upočasnjuje samo gospodarske rasti in znižuje konkurenčnost Evrope, ampak tudi omejuje priložnosti evropskim državljanom, da v družbi odigrajo dejavno vlogo.
Za nas je pomembno, da načrtujemo naše proračune v skladu z navodili, ampak enako pomembno je, da imajo države članice lastni manevrski prostor v gospodarskem in družbenem smislu. Če imamo Evropo, kjer ni več nobenih naložb v izobraževanje, zdravje in raziskave, bomo imeli tudi Evropo, ki je nestabilna in ne more konkurirati ostalemu svetu. Te skupine, ki niso odgovorne za krizo, ne smejo sedaj nositi stroškov. Če ne vlagamo v ljudi, v Evropi ne bomo imeli prihodnosti. Zaradi tega pozivam, da mora biti v prihodnosti poudarjen socialni vidik.
Angelika Werthmann
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, trenutna gospodarska in finančna kriza, ki je tudi strukturna kriza, nas sili v uvedbo dolgoročnih nadzorov in previdnih proračunov. Globalizacija pritiska na območje evra, da igra učinkovito vlogo glede na finančno politiko. Toda to se ne sme zgoditi na stroške navadnih državljanov in vse želim spomniti, da sta potrebni previdnost in odgovornost.
Jean-Claude Trichet
Gospod predsednik, moram povedati, da sem nagovarjal parlament zadnjih šest let in pol in da je to prvič, da sem opazil toliko govorov, analiz, predlogov in ponudb.
Zelo sem navdušen nad bogastvom rečenega in prav tako sem navdušen nad različnimi pogledi, ki so bili izraženi.
Če mi dovolite, bom poskusil povzeti svoje bistvene točke po poslušanju teh komentarjev, ki so bili vsi zanimivi in koristni, in katerim bo Evropska centralna banka seveda pripisala skrajen pomen.
predsednik Evropske centralne banke.- Najprej, želel bi povedati, da sem slišal mnogo o težavah, s katerimi se je srečevala ECB , in hvale, ker je bila sposobna reagirati v realnem času v zelo težkih okoliščinah. Naj vam povem, da menim, da smo moji kolegi in jaz sam poskušali narediti, kar smo lahko, v zelo izjemnih okoliščinah: Najslabše razmere po drugi svetovni vojni in lahko bi bile najslabše po prvi svetovni vojni, če ne bi nemudoma ukrepali.
Z izzivi smo se srečevali vsi; mnogi ste dejali, da so izzivi obstajali za druge centralne banke v Evropi in ostalem svetu. Zato smo se morali spopasti z veliko odgovornostjo in popolnoma se strinjam s tistimi, ki so dejali, da ne moremo reči, da so težki časi mimo. Težki časi še niso za nami. K poslom se ne bomo vračali kot običajno. Ostati moramo skrajno previdni.
Prav tako sem dobil sporočilo o rasti in delovnih mestih, ki je zelo močno sporočilo Parlamenta. Popolnoma se strinjam s tem. Z zagotavljanjem stabilnosti, z verodostojnostjo in zagotavljanem kratkoročne in dolgoročne stabilnosti verjamemo, da prispevamo k trajnostni rasti in trajnostnemu ustvarjanju delovnih mest. Ampak veste, da so naše sporočilo strukturne reforme; strukturne reforme za dvig potenciala rasti Evrope in kapacitete ustvarjanja delovnih mest Evrope so bistvene.
Vaše odločno sporočilo, s katerim se v ECB v celoti strinjamo, je - in ne želim odgovarjati namesto komisarja - upravljanje Evrope 27, upravljanje 16 članic območja evra je bistveno. Pozivamo k skrajni stopnji odgovornosti držav, bodisi članic 27 ali 16, da uveljavijo lastno odgovornost, da izvajajo medsebojni nadzor. Vsekakor potrebujemo popolno in celotno izvedbo Pakta za stabilnost in rast. Nadzor nad davčno politiko je v jedru EMU in vključiti moram tudi nadzor nad strukturnimi reformami in izvedbo strukturnih reform ter nadzor nad razvojem konkurenčnosti stroškov različnih gospodarstev, še zlasti članic območja evra. To je ključno vprašanje.
Ne želim več razpravljati o Grčiji in o različnih vprašanjih, povezanih s tem. V Odboru za ekonomske in monetarne zadeve in pred Parlamentom sem že imel priložnost odgovoriti na številna vprašanja. Naj samo povem, da ima Grčija vzornika in ta vzornik je Irska. Irska je imela skrajno težaven problem - to je rekel tukaj eden od članov EP tukaj - in Irska je predhodno vzela svojo težavo zelo resno, s skrajno odločnostjo, s strokovnostjo in sposobnostjo, in to so vsi priznali. To želim poudariti. Ob tem želim ponoviti: presoja ECB o novih ukrepih, ki jih je sprejela grška vlada, je takšna, da so prepričljivi in, dodal bi, drzni.
Beseda o dolgoročnem položaju znotraj območja evra: v naslednjih 10 ali 20 letih bomo dosegli stabilnost cen v skladu z opredelitvijo, ki smo jo začrtali od začetka evra. Lahko nam zaupate. To lahko dokažemo. To ni teorija. To so dejstva, to so številke.
ECB.- (FR) In poudariti moram tole: vse članice območja evra vedo, da bo srednjeročna in dolgoročna povprečna inflacija v območju evra manj kot 2 % ali blizu 2 %. Iz tega morajo povleči zaključke na nacionalni ravni. Imajo koristi od tega, ker spadajo v območja evra. Ne smejo se postaviti v nacionalni kontekst v smislu nacionalne inflacije, saj bi to bilo daleč od tega, za kar jamčimo, saj so to od nas zahtevali, ker smo zvesti našim pristojnostim in ker je to prispevek k blaginji in stabilnosti Evrope.
Gospod predsednik, dovolite mi, da zaključim - če bom lahko, v nekaj besedah - z vprašanjem o preglednosti. Kot sem pogosto rekel članom EP, smo najbolj pregledni v svetu, kadar govorimo o takojšnji objavi naših študij, uvodnih izjavah. Smo najbolj pregledni v svetu, kadar govorimo o tiskovni konferenci, ki je takoj po Svetu.
predsednik Evropske centralne banke.- Edino območje, kjer ta odločitev ne velja - in imamo dober razlog - je, da ne dajemo imen tistih, ki volijo za to, in tistih, ki volijo za ono, ker smatramo, da je naše sporočilo, da nismo izbor posameznikov. Smo kolegij. Svet je pristojen subjekt. Svet je tisti, ki šteje.
Povedal sem že, da to ni običajen posel in povsem moramo temeljito spremeniti finančne trge, da bomo prepričani, da ne bomo začeli še ene krize take vrste, s katero smo se že morali spopasti.
Zadnja točka o Poljski in Madžarski: ena članica EP je omenila Poljsko in Madžarsko in povedala nam je, da jih ECB ne obravnava, kot bi jih morala. Mislim, da članica EP ni dobro obveščena; spodbudil bi jo, da gre do nacionalnih centralnih bank teh dveh držav in prikazano ji bo, da ECB zelo tesno sodeluje s tema dvema centralnima bankama v korist nas vseh.
Olli Rehn
član Komisije. - Gospod predsednik, najprej se bi želel zahvaliti članom za zelo resno in temeljito razpravo. Zelo pozorno sem poslušal vaša stališča. Iz njih lahko zaključim, da obstaja močna in široka podpora uspešnim okrepitvam gospodarskega upravljanja v območju evra in celotni Evropski uniji.
Po moje je bila današnja razprava zelo zaslužna in dragocen opis scene za Evropski svet danes in jutri. Pozdravljam tudi priložnost za skorajšnje nadaljevanje razprave o gospodarskem upravljanju v Odboru za ekonomske in monetarne zadeve, upajmo, da čim prej po veliki noči. Želel bi se posvetovati z vami in kmalu nadaljevati s konkretnimi predlogi.
Obstajata dve smeri delovanja krepitve gospodarskega upravljanja, ki sta bistveni. Najprej, njegov temeljni del bo resnično verodostojen in boljši preventivni davčni in proračunski nadzor, ki je močnejši in strožji, vključuje tudi srednjeročne proračunske politike in uporablja priporočila in, če je potrebno, opozorila državam članicam.
Njegov drugi gradnik bo vseboval več učinkovitih preventivnih in več sistematičnih ter strogih nadzorov makroekonomskih neravnovesij in razhajanj v konkurenčnosti med državami članicami območja evra in Evropsko unijo. V zvezi s tem bodo uporabljena tudi obvezna politična priporočila. To je potrebno za preprečitev kopičenja neravnovesij. Brez dvoma je samoumevno, da najbolj preteče in nujne potrebe obstajajo v državah z velikimi primanjkljaji in šibko konkurenčnostjo - ne samo v Grčiji, ampak se seveda začenjajo v Grčiji.
Enako samoumevno je, da ne moremo - in ne bomo - s tem mislili na to, da bi kdor koli oslabil izvozne zmožnosti držav s trenutnimi presežki računov. Z drugimi besedami, cilj ni povzročiti, da bi Bayern iz Münchna igral slabše proti Olympicu iz Lyona, ampak izboljšati izvozno konkurenčnost obeh, kjer je potrebno, in domače povpraševanje, kjer je potrebno in možno, tako da bosta Bayern iz Münchna in Olympic iz Lyona igrala boljše kot evropska ekipa s trdnejšo napadalno in obrambno strategijo.
To je smisel območja evra - in v končni analizi Evropske unije.
Edward Scicluna
poročevalec. - Gospod predsednik, najprej nekaj točk. Želim izkoristiti priložnost, da se zahvalim ECB za njeno sodelovanje in dovzetnost za odgovarjanje na moja raznolika vprašanja. Drugič, želel bi se zahvaliti svojim kolegom poročevalcem v senci za njihovo timsko delo pri dogovarjanju glede sprememb k temu poročilu in s tem k razširitvi tega dogovora o njem.
Videli smo, da je zadnja recesija izziv. Vendar napetosti v območju evra niso nove in so dobro poznane. Vemo, da še nismo v optimalnem valutnem območju. Toda zato moramo biti inovativni. Slediti moramo občutljivim gospodarskim načelom in politikam. Seveda jih je potrebno spisati v skladu z načeli evropske socialne kohezije.
Nekateri opazovalci so ugotovili, da ECB ne more pomagati Grčiji, ker ji to prepoveduje določba "no bail-out" iz člena 103 Pogodbe o EU. Kakorkoli, ena stvar je opraviti finančno injekcijo in druga, zelo različna, je zagotoviti začasno finančno pomoč.
Vemo, da je pred nami več možnosti. Nekatere so lahko izvršljive kratkoročno in druge srednjeročno. Kot so nakazali moji kolegi pred mano, in kot Evropejci, smo vsi pozitivni do evra in vsi želimo, da uspe. Lahko prispevamo k njegovemu uspehu, zato vsi - Parlament, Komisija, Svet in Evropska centralna banka - združimo moči in najdimo uspešno pot naprej.
Nazadnje, s pomočjo ukrepov, ki vsebujejo večjo preglednost, boljše upravljanje tveganja in primerno ureditev, moramo povrniti javno zaupanje v finančne ustanove. Poskrbeti moramo, da se kriza takšnih razsežnosti ne bo spet ponovila.
Sven Giegold
poročevalec. - Gospod predsednik, glede na to razpravo bi želel dodati tri kratke točke.
Prvič, glede na različna mnenja tukaj v Parlamentu nimamo enakega mnenja o vprašanju neuravnoteženosti. Razlike so bile dokaj očitne in mislim, da moramo biti previdni.
Zlasti bi želel to nasloviti na vas, gospod Trichet in gospod Rehn, in vaju prositi, da ne bi zamižali na eno oko, ker je osrednja težava v tem, kot se strinjamo v osnovi, da morajo stroški rasti v skladu z inflacijo plus produktivnost. Nekatere države so imele stroške, ki so preveč narasli, in dobro je, da reagirate.
Po drugi strani pa je tukaj več držav, ki uporabljajo davčno politiko in svoje plačne sporazume, da zagotovijo, da padejo pod ta prag. Če pri tem ne boste ukrepali - in vem, da se nekateri v Ecofinu s tem pristopom ne strinjajo - potem bomo zanetili požar v gospodarskem temelju evrskega območja in to je zelo nevarno. Pozivam vas, da si ne zatiskate oči in enako pozivam svoje kolege.
Poglejte Grčijo in program za stabilnost, ki je bil hvaljen. Rad bi poudaril, da je tam večji problem, in opozoril bi na to, kar sem se naučil prejšnji teden med svojim obiskom v Grčiji.
Večina ljudi v Grčiji meni, da je v zadnjih 10 ali 20 letih veliko ljudi obogatelo v okoliščinah, ki niso bile upravičene. Če hvalite irska prizadevanja, jih ne morete primerjati z razmerami v Grčiji. Ljudje v Grčiji čutijo, da ne bi smeli trpeti zaradi stvari, ki jih sami niso povzročili.
Zato pozivam vas, gospod Rehn, da pritisnite tudi na grško vlado, da se zresni glede nezakonitega bogastva, ki se je nakopičilo v preteklosti. Sicer program ne bo sprejet in ne bo uspel tudi zaradi gospodarskih vzrokov. Zagotoviti moramo, da je program socialno pravičen - in takšen še ni.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo v četrtek, 25. marca 2010.
Pisne izjave (člen 149)
Cristian Silviu Buşoi  
v pisni obliki. - Iz trenutne krize v območju evra se moramo naučiti precej lekcij. Gospodarska kriza je tudi odgovorna za težave v območju evra, ampak verjamem, da obstajajo tudi strukturne slabosti EMU, ki se jih moramo lotiti, da bi se izognili prihodnjim krizam. Da bi lahko ECB sprejela učinkovit ukrep za podporo zaposlovanja in rasti, ji moramo zagotoviti potrebna orodja. ECB nima enakih orodij kot ameriška centralna banka (Fed), in zato ne more imeti aktivne monetarne politike, ki bi podpirala rast. ECB zavezuje njen glavni cilj zagotavljanja stabilnosti cen, kar ji preprečuje, da bi učinkovito spodbujala rast. Prav tako verjamem, da potrebujemo večje usklajevanje gospodarskih in davčnih politik, tako da se bomo lahko izognili nesrečnim situacijam, kot je grška. Boljše usklajevanje bi okrepilo stabilnost območja evra. Pakt za stabilnost in rast (SGP) je treba strogo spoštovati, toda menim, da ga je potrebno prenoviti. Preventivni vidik je treba okrepiti. Vidik kaznovanja ni učinkovit, saj plačevanje kazni samo poveča proračunski primanjkljaj in preprečuje skladnost s predpisi. Po drugi strani o sankcijah ne bi smel odločati Svet, ker se bodo države članice vedno upirale kaznovanju ena druge.
Tunne Kelam
, v pisni obliki. - Izhajati moramo iz osrednjega dejstva - med najhujšo gospodarsko krizo, kar jih Evropa pozna, je bil evro sidro stabilnosti in verodostojnosti. Brez delujočega območja evra bi bilo premagovanje krize veliko počasnejše in neenakomerno. To velja tudi za tiste države članice, ki se še niso pridružile območju evra. Sedaj je zlasti pomembno, da spoznamo, da je skupna evropska valuta skupna vrednost, za katero vsaka članica območja evra nosi posamezno odgovornost. Splošno spoznanje je, da je bila gospodarska kriza logična posledica razširjene krize vrednot.
Od tistih, ki so se pridružili območju evra, se pričakuje, da bodo nosili večjo odgovornost za uravnoteženje njihovih izdatkov in prihodkov. Nima smisla, da zavzamemo vlogo domnevnih žrtev finančne špekulacije ali gospodarske mafije. Skoraj vsa evropska gospodarstva so se pregrešila proti načelom trdne in uravnotežene davčne politike. Naučiti se moramo lekcije - potrebujemo veliko strožji nadzor in boljšo usklajevanje finančnih politik z ustanovitvijo Evropskega denarnega sklada. Toda najprej mora vsaka članica območja evra prenehati živeti na račun jutrišnjega dne.
Jaromír Kohlíček  
Dejavnosti Evropske centralne banke so bile od začetkov predmet neprestane kritike levice, in ne le v EU. Prvi vzrok te upravičene kritike so cilje banke. Ker je glavni cilj banke zagotoviti, da inflacija ne preseže 2 % in da proračunski primanjkljaj držav članic EU ne preseže 3 % BDP, potem je vse povsem v redu v času rasti, ko brezposelnost samoumevno upada, ko je likvidnost bank samozavarovana in lahko ECB pritiska na vlade posameznih držav članic, da zmanjšajo svoje dolgove. Od trenutka izbruha gospodarske krize pa je to povsem druga zgodba. Slabo oblikovan cilj centralne finančne institucije vpliva na temeljne odmike od potrebnega cilja. Poročilo, ki obravnava oceno letnega poročila ECB in uspešnost reševanja finančne krize, pa vendarle le trmasto vztraja na tem slabo oblikovanem ključnem cilju. Poročilo prav tako med drugim navaja, da se je potrebno umakniti iz politike stimulacijskih svežnjev in iz varovanja likvidnosti bank, ki je bil glavni tako imenovani neobičajni ukrep za premagovanje krize. Poročilo sploh ne upošteva kritičnega stanja financ vsaj petih držav EU in zdi se, da so avtorji poročila prav tako brezbrižni do hitrega vzpona brezposelnosti. Vse to samo potrjuje škodljivost sedanjega koncepta Evropske centralne banke. Poročilo je torej treba zavrniti.
Andreas Mölzer  
Vsa Evropska unija in zlasti območje evra sta v resnem položaju. Grčija je na robu bankrota, tudi Španija in Portugalska sta v težavah. Zaradi resnosti položaja se nenehno pripravljajo novi predlogi. Po eni strani ljudje govorijo o tem, da bi se Evropskemu denarnemu skladu podelile znatnejše pravice do posredovanja. Po drugi strani pa komisar za ekonomsko in monetarno politiko, gospod Rehn, poziva Bruselj, da se vključi v načrtovanje proračuna držav članic.
Očitno želi Evropska unija uporabiti to krizo, da prikrajša države članice za finančno avtonomijo, ki je ena od zadnjih ključnih področij nacionalne suverenosti, ki jim je ostala.
Toda še en velik korak nasproti centralizirani evropski naddržavi ne bo rešil obstoječih težav. Nasprotno, še poslabšal jih bo. Alarmantno stanje, v katerem se je znašla monetarna unija, in dejstvo, da je evro postal valuta z visokim tveganjem, sta rezultat držav, kot so Nemčija, Nizozemska in Avstrija na eni strani, skupaj z državami, kot so Grčija, Italija in Španija na drugi strani, z namernim neupoštevanjem obstoječih razlik med njimi glede gospodarskega razvoja in etosa, na katerih temelji njihova finančna politika. Te zgodovinske razlike, ki se ne navezujejo le na gospodarstvo, je treba upoštevati, namesto da se nadalje zateguje obstoječe centralistične omejitve evropskih nacionalnih držav.
Franz Obermayr  
V smislu letnega poročila Evropske centralne banke bi želel poudariti moteče spremembe v finančni politiki, ki je vplivala na to, da se je natisnilo vse preveč dolarjev, ne da bi se lahko vsaj približno pokrila njihovo vrednost. Spremljajoča sedanja ali prihajajoča devalvacija dolarja s strani Združenih držav kot del njihovega programa valutne reforme bi imela resen negativen učinek na evropski trg. Da bi se izognili temu tveganju, morajo Evropska centralna banka in druge evropske institucije resno razmisliti o odmiku od dolarja kot ključne valute. Evro je mnogo trdnejši in slavni ekonomisti, kot je dobitnik Nobelove nagrade Joseph Stiglitz, so dejali, da je bila glavna vloga dolarja vzrok za mnoge finančne krize. Evropska unija bi se morala nehati prostovoljno izpostavljati problemom ameriške finančne politike.
Kristiina Ojuland  
Gospod predsednik, kriza zadolževanja v Grčiji je zastavila vprašanja o naši sposobnosti ohranjanja stabilnosti območja evra. Prepričan sem, da bo moč enotne valute zagotovljena, če bodo predpise, o katerih smo se dogovorili, upoštevali v vsaki posamezni državi članici. Rečeno je bilo, da tako kot Grčija, so tudi druge države članice Evropske unije, ki lahko pričakujejo resne finančne težave. Poleg bolečega nacionalnega dolga so nekatere države članice že dosegle nevarne ravni proračunske porabe, nekaj o čemer je bila Evropska centralna banka zaskrbljena že pred nekaj leti. Evro je sidro, na katero so privezana gospodarstva držav članic. Ukrepi držav članic, ki slabijo evro, so nesprejemljivi. Bistveno se mi zdi, da vsaka država izpolnjuje pogoje, ki so določeni za območje evra. Sočasno podpiram kolektivni pristop za iskanje rešitev, vključno s sestavo svežnja pomoči za Grčijo, zaostrovanje predpisov glede enotne valute in izvajanje strožjega nadzora. Zamisel možnega oblikovanja Evropskega denarnega sklada, ki je nastala zaradi grške krize, je pristop, ki bi lahko preprečil možne težave, toda ne smemo pozabiti na čezmejne dejavnike, ki delujejo na globaliziranem trgu naložb, ki imajo nujno vpliv na območje evra. Zato je jasno, da bi se morali na nacionalni ravni bolj osredotočiti na pripravo zakonodaje, ki bi zavarovala evro pred vplivom nevarnih dejavnikov, tako znotraj Evropske unije kot zunaj nje.
