Čas za vprašanja (vprašanja Komisiji)
Predsednik
Naslednja točka je čas za vprašanja (B7-0223/2009).
Na Komisijo so bila naslovljena naslednja vprašanja.

Zadeva: Ukrepi Komisije za razvoj okolja, ki bo podpiralo naložbe podjetij v raziskave in spodbujalo banke, da bodo take naložbe financirale
Leto 2009 je evropsko leto ustvarjalnosti in inovacij. Namen lizbonske strategije, ki je bila sprejeta leta 2000, je doseči, da bo do leta 2010 Evropa imela najbolj konkurenčno in dinamično, na znanju temelječe gospodarstvo. Posledično sta se pojavila dva nova cilja: dvig stopnje zaposlenosti na najmanj 70 % delovne sile in povečanje naložb v raziskave na najmanj 3 % BDP, od tega naj dve tretjini prispeva zasebni sektor. Žal je leto 2009 zaznamovala gospodarska in finančna kriza, ki je prizadela vse države članice EU in zasebnim podjetjem omejila dostop do finančnih instrumentov. Skupne naložbe v raziskave niso višje od 1,85 % BDP, samo pet držav članic pa je v raziskave vložilo več kot 2 % BDP. Države članice bodo lahko oživile gospodarstvo le, če bo EU uspela ostati konkurenčna, kar pa je odvisno od naložb v raziskave in izobraževanje. Kako namerava Komisija razviti okolje, ki bo podpiralo naložbe zasebnih podjetij v raziskave, zlasti uporabne, in spodbujalo banke, da bodo take naložbe financirale?
Günter Verheugen
Politika Evrope glede raziskav in inovacij temelji predvsem na sedmem okvirnem programu za raziskave, ki poteka od leta 2007 do leta 2013, Okvirnem programu za konkurenčnost in inovativnost, ki poteka v istem obdobju, in na kohezijskih skladih, ki prav tako potekajo v istem obdobju. V pripravah na te tri glavne programe je Komisija predložila dolgoročno strategijo in akcijski načrt za leto 2005 in 2006. Akcijski načrt je bil predložen leta 2005, široko zastavljena inovacijska strategija pa je iz leta 2006. Rezultati teh različnih programov so zajeti v celoviti dokumentaciji Komisiji in se je o njih tu v Parlamentu pogosto razpravljalo. Z veseljem vam ponovno priskrbim vse te dokumente, gospa Ţicău. Glede na omejitev časa za vprašanja ni mogoče, da vam podrobno predstavim njihovo vsebino, vendar pa bom poskusil izpostaviti ključne točke.
S sedmim okvirnim programom za raziskave smo doživeli resnično pomemben porast evropskih izdatkov za raziskave in razvoj, vzpostavljena pa je bila tudi vrsta novih instrumentov, predvsem skupne tehnološke pobude, ki so se izkazale za zelo koristne.
Kohezijski skladi so novi in bolje prilagojeni cilju spodbujanja raziskav in razvoja, presenetljive pa so tudi številke - za ti področji je za navedeno obdobje v kohezijskih in strukturnih skladih predvidenih 86 milijard EUR, kar predstavlja 25 % celotnih strukturnih in kohezijskih skladov. V okviru evropske strukturne politike je bil vzpostavljen nov instrument, pobuda za podporo JEREMIE, pri kateri gre predvsem za zagotavljanje lažjega dostopa do kapitala za mala in srednje velika podjetja. To se odvija v sodelovanju z Evropskim investicijskim skladom.
Tudi program za spodbujanje inovacij in konkurenčnosti, za katerega sem odgovoren, je v bistvu program, ki vzpostavlja instrumente financiranja. Velik del denarja se dejansko porabi za olajšanje dostopa malih in srednje velikih podjetij do instrumentov financiranja, ki so oblikovani za izboljšanje njihove inovativne sposobnosti.
Prepričan sem, da veste, da naša evropska politika rasti in zaposlovanja nima veliko količinskih ciljev. Vendar pa imamo en količinski cilj, ki je ostal nespremenjen od leta 2000. Ta cilj je, da 3 % bruto domačega proizvoda porabimo za raziskave in razvoj. Danes že lahko povemo, da ta cilj ne bo dosežen. Če pogledamo samo odstotke, je to nekoliko zavajajoče, saj se je skupno število porabe za raziskave in razvoj od leta 2000 do leta 2006 v Evropski uniji povečalo za 14,8 %. To je večja stopnja povečanja kot na primer v Združenih državah. Kljub temu moramo povedati, da rezultati niso zadovoljivi, zaradi česar je Svet za evropski raziskovalni prostor že decembra lansko leto sprejel dokument z naslovom "Vizija 2020", ki obravnava vprašanje, ali lahko mobiliziramo večje financiranje evropske raziskovalne in razvojne politike.
Pred vami nočem skrivati svoje zaskrbljenosti, da trenutna gospodarska recesija ogroža dolgoročno strategijo spodbujanja raziskav in razvoja. Komisija se je novembra 2008 zelo hitro odzvala na to grožnjo. Evropski načrt za oživitev gospodarstva, ki dopolnjuje ukrepe držav članic za boj proti gospodarski krizi in katerega namen je zagotavljanje zagona in kljubovanje težkemu položaju v finančnem sektorju, se pretežno osredotoča na področja financiranja raziskav in razvoja ter spodbujanja naložb. Navedel bom tri primere: pobuda Tovarne prihodnosti, ki se nanaša na modernizacijo industrijskega temelja Evrope, s financiranjem v višini 1,2 milijarde EUR; pobuda za energetsko učinkovitost stavb, za katero je bila dodeljena 1 milijarda EUR; in Partnerstvo za zelene avtomobile, za katerega je bila prav tako dodeljena 1 milijarda EUR na področju raziskav, k temu pa je treba prišteti še sredstva v višini 4 milijard EUR iz drugih gospodarskih ukrepov.
Komisija je že začela priprave za naslednjo strategijo za rast in zaposlovanje. Ne da bi izdajal kakršne koli skrivnosti - saj je predsednik Barroso že govoril o njih v svojih smernicah -, lahko povem, da bodo imeli raziskave, razvoj in inovacije ključno vlogo v naslednji strategiji za rast in zaposlovanje.
Glede inovacij imam še eno pripombo. Evropa je pravzaprav v zelo dobrem položaju, ko gre za politiko na področju raziskav. Imamo dobre, v nekaterih primerih pa celo odlične raziskovalne zmogljivosti. Imamo tudi zelo dobre rezultate, ko gre za tehnološki razvoj. Vsekakor pa bi lahko bili boljši, ko gre za inovacije. Če inovacije razumemo kot praktično uporabo raziskovalnega in razvojnega dela za proizvode, storitve, zasnove in metode - z drugimi besedami za vse, kjer je mogoča praktična uporaba -, imamo še vedno velik potencial za dodatno rast in dodatno zaposlovanje v Evropi. Komisija je zato napovedala, da bo letos predložila "akt o inovacijah". "Akt" v tem smislu je nov politični instrument, ki smo ga prvič razvili v zvezi z malimi in srednje velikimi podjetji - zagotovo se spomnite Akta za mala podjetja -, in predložili bomo akt o inovacijah, ki v glavnem svežnju združuje zakonodajne ukrepe, politične pobude in politično zavezujoče smernice.
To delo sem si prizadeval voditi na način, da se bo Komisija lahko sama odločila, kdaj želi predložiti ta akt o inovacijah. Razumeli boste, da tega ne morem predvideti - o tem se bo odločila nova Komisija. Toda pripravljalno delo je že dobro napredovalo in menim, da lahko z gotovostjo rečem, da bo Parlament ta akt o inovacijah obravnaval naslednje leto.
Dovolite mi, da za zaključek povem, da smo na splošno bili v zadnjih letih priča dobremu napredku na zelo široki ravni, čeprav je bil zelo nenadzorovan. Vendar pa je pomembno, da tozadevno sprejmemo uravnoteženo stališče. Ne moremo na primer pričakovati, da bo delež porabe bruto domačega proizvoda za raziskave, razvoj in inovacije novih držav članic takoj ustrezal deležu porabe starejših držav članic. Vendar pa sem zelo zadovoljen, da nove države članice - posebno tiste, ki morajo najbolj nadoknaditi zamujeno -, hitro pripravljajo podlago za to, tako da je po mojem mnenju razvoj povsod pozitiven.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Hvala za informacije in odgovor, ki ste jih podali. Komisijo bi vprašala, ali namerava z evropskimi bančnimi institucijami razpravljati o možnosti zagotavljanja jamstev in posojil po preferencialni obrestni meri za raziskovalna in inovacijska podjetja in projekte, ki se jih trenutno smatra za veliko tveganje. Poleg tega evropski raziskovalni programi, kot je sedmi okvirni program, ki zaprosijo za do 50 % sofinanciranja, niso preveč primerni za mala in srednje velika podjetja. Komisijo bi vprašala, ali namerava spremeniti te programe, da bi povečala udeležbo malih in srednje velikih podjetij.
Günter Verheugen
Gospa Ţicău, to je zelo upravičena pripomba in vesel sem, da vam lahko povem, da točno tako misli tudi Komisija in je točno tako tudi ukrepala. Ponovno bi poudaril, da ključni problem za naša mala in srednje velika podjetja predstavlja pridobitev potrebnega tveganega kapitala, da bi lahko plačala za raziskave in razvoj. Na tem področju sta bila vzpostavljena dva pomembna instrumenta, in sicer Okvirni program za konkurenčnost in inovativnost in program JEREMIE.
V obeh primerih gre za isti namen, namreč zmožnost uporabe kredita z nizko obrestno mero prek Evropske investicijske banke in Evropskega investicijskega sklada s pomočjo tveganega kapitala - z drugimi besedami, neposredno udeležbo poslovnega kapitala - in s pomočjo jamstev, da bi olajšali dostop za mala in srednje velika podjetja do takšnega kredita. To so glavni naložbeni programi, v katerih sodeluje več sto tisoč evropskih podjetij.
Prepričan sem, da razumete, da Evropska investicijska banka in Evropski investicijski sklad ne moreta obravnavati podrobnosti vsake posamezne odobritve posojila. Zato to poteka prek posrednikov, običajno bank v državah članicah. Glede na najnovejše informacije, ki jih imam, je trenutno tako, da smo v vseh državah članicah dosegli položaj, ko je nacionalni bančni sistem vključen v to politiko, podjetja, ki si prizadevajo za dostop do sredstev iz proračuna Skupnosti, pa lahko ta sredstva pridobijo prek nacionalnih bančnih sistemov.
Paul Rübig
(DE) Moje vprašanje se nanaša na koncept Eurostars, ki smo ga uporabili v pobudi EUREKA, ki je predvsem omogočal hitro in učinkovito dodelitev sredstev za mala in srednje velika podjetja. Ali menite, da bi bilo mogoče zadevni program razširiti? Poleg tega, kako gledate na izziv za osmi okvirni program za raziskave, pri katerem se razpravlja o zamisli, da v prihodnosti zagotovimo 50 milijard EUR za raziskave energetske učinkovitosti, predvsem v zvezi z MSP.
Günter Verheugen
Gospod Rübig, vsekakor poznate moj odgovor, vendar sem vesel vašega vprašanja. Da, menim, da je mogoče razširiti vse programe, ki jih imamo in katerih namen je olajšanje dostopa do sredstev za mala in srednje velika podjetja. Izkušnje s temi programi so zelo pozitivne in iz tega razloga jih moramo razširiti. Prosim vas za razumevanje, da ne želim dajati pripomb glede prednostnih nalog osmega okvirnega programa za raziskave. Po eni strani to ni moja odgovornost, kot veste, po drugi strani pa bi bilo neprimerno, če bi prehiteval novo Komisijo, ki bo kmalu oblikovana.
Z vidika trenutne Komisije lahko glede temeljne domneve vašega vprašanja povem samo, da bodo raziskave, razvoj in inovacije v naslednjih desetih letih morale biti osredotočene na področje energetske učinkovitosti, obnovljivih virov energije in v širšem smislu na področje tehnologij, ki utirajo pot trajnostnemu življenjskemu slogu in gospodarstvu.
Poznate me dovolj dobro, da veste, da sem vedno poudarjal, da je povečanje energetske učinkovitosti najbrž najcenejši in najučinkovitejši trajnostni program, saj nam omogoča doseči veliko s sorazmerno majhnimi izdatki. Če bo nova Komisija predložila predloge, ki se nagibajo v to smer, bo lahko dejansko gradila na pripravljalnem delu trenutne Komisije in njenih politik.
Andreas Mölzer
(DE) Gospod predsednik, predvsem v farmacevtski industriji so raziskave in razvoj ključnega pomena, ko gre za inovacije in boj proti boleznim, od česar imajo korist državljani EU. Kakšne ukrepe bo Komisija sprejela proti farmacevtskim podjetjem, ki poskušajo omejiti vzporedno trgovino v sektorju zdravil? Ali bo takšne ukrepe opredelila kot protikonkurenčne?
Günter Verheugen
Gospod Mölzer, to vprašanje se enostavno ne pojavlja, saj je bilo celovito preučeno in se je o njem odločalo v zvezi s farmacevtskim paketom, ki ga je Komisija predlagala lani. Imamo jasno in nedvoumno sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti o tej temi, ki vključuje vzporedno trgovino z zdravili v svobodi notranjega trga, zato ni pravne podlage, da se to prepreči.
Farmacevtski paket, ki ga je lansko leto predlagala Komisija, ne določa posebnih predpisov, ki na kakršen koli način negativno vplivajo na vzporedno trgovino. V zelo pomembnih in daljnosežnih predlogih, ki se nanašajo na zaščito pred ponarejenimi zdravili v zakoniti preskrbovalni verigi, veljajo povsem enaki predpisi za proizvajalce zdravil in tudi tiste, ki izvajajo vzporedno trgovino. Ni nikakršne diskriminacije. Ni mi znano, da bi bil v Komisiji kdor koli, ki bi obravnaval to temo.
Zadeva: Obveščanje potrošnikov o cenah energije
Komisija je nedavno v Londonu uradno odprla drugi forum za državljane o energiji. Komisarka za varstvo potrošnikov je v svoji izjavi vztrajala, da je pomembno, da potrošniki prejemajo račune za porabljeni plin in električno energijo, ki so najboljši pokazatelj porabljene energije, saj so enostavni in natančni ter omogočajo primerjavo med dobavitelji. Ali lahko Komisija poleg tovrstnih velikih letnih javnih prireditev konkretno navede, kako namerava doseči, da bodo proizvajalci in distributerji energije uresničili ta cilj, bistven za državljane, glede na to, da je zavrnila sprejetje listine o pravicah potrošnikov energije, ki jo je predlagal Parlament?
Meglena Kuneva
članica Komisije. - V odgovor na prvo vprašanje gospoda Tarabelle o cenah energije lahko navedem, da se je s sprejetjem tretjega svežnaj za notranji energetski trg pomen državljanov na notranjem energetskem trgu zelo povečal. Novi ukrepi so namenjeni izboljšanju delovanja maloprodajnega energetskega trga in zagotavljanju dodatnega varstva potrošnikov. O teh temah razpravlja in jim sledi Forum za državljane o energiji, ki je bil vzpostavljen s ciljem izboljšanja delovanja maloprodajnega trga v korist posameznih potrošnikov.
Forum, ki vključuje predstavnike potrošnikov, industrije, nacionalne energetske regulatorje in nacionalne uprave, si prizadeva za izboljšanje izvajanja zakonodaje o energetiki in bi lahko razvil elemente za kodekse ravnanja s samourejevalnimi in celo navidezno zavezujočimi učinki na industrijo. V tem okviru je bila na prvem srečanju foruma leta 2008 ustanovljena delovna skupina za obračunavanje. Priporočila delovne skupine so primeri dobre prakse obračunavanja ter so bili predstavljeni in sprejeti na drugem srečanju foruma leta 2009. Energetski regulatorji in industrija bodo poročali o izvajanju priporočil o obračunavanju na naslednjem srečanju foruma, ki bo predvidoma jeseni 2010.
Tretji sveženj o notranjem energetskem trgu je prinesel tudi nov instrument, namenjen obveščanju potrošnikov - evropski kontrolni seznam za potrošnike energije. Kontrolni seznam je orodje, ki bo pripomoglo k informiranju potrošnikov v državah članicah o njihovih pravicah - zlasti o obračunavanju - in podpiralo izvajanje in uveljavljanje zakonodaje o energetiki. Njegov namen je potrošnikom zagotoviti poenostavljene, točne in praktične informacije o lokalnih energetskih trgih. Usklajevanje pristojnosti energetskih regulatorjev v zvezi z varstvom potrošnikov, katerega posledica bo aktivno spremljanje trga, bo še povečalo njihovo zaščito.
Marc Tarabella
(FR) Gospod predsednik, komisarka, v svojem odgovoru dejansko govorite o izidu drugega poročila v jeseni 2010, tretjega energetskega svežnja, ki se ga bo pozorno spremljalo.
Precej dobro veste, da na tisoče pritožb, vloženih pri potrošniških organizacijah in nacionalnih regulatorjih, zadeva popoln neobstoj preglednosti računov za plin in električno energijo tako v smislu cen, kot tudi v smislu resnične porabe. To se dogaja v času, ko Komisija in države članice v svojih energetskih načrtih poudarjajo potrebo po zmanjšanju porabe in možnost primerjave cen z namenom morebitne zamenjave ponudnika. To je bil glavni cilj liberalizacije.
Zato bom, komisarka, takoj prešel k bistvu in vas vprašal, kakšne ukrepe - in tu uporabljam množino - namerava kratkoročno sprejeti Komisija, da bi obravnavala te pomanjkljivosti. Izpostavil bi tudi, da je Komisija zavrnila listino o pravicah potrošnikov energije, ki jo je predlagal Parlament - gospa De Vits je bila tista, ki jo je predlagala - in ki ste jo predhodno priporočali sami.
Meglena Kuneva
članica Komisije. - Gospod Tarabella, vaše vprašanje se osredotoča predvsem na to, zakaj je bila listina opuščena. Julija 2007 se je začelo javno posvetovanje z naslovom Listini o pravicah potrošnikov energije naproti. Izidi posvetovanja so pokazali, da je bilo poznavanje obstoječih pravic potrošnikov energije majhno.
Zamisel o listini, ki bi ustvarila en sam kos zakonodaje, ki bi zajemal pravice potrošnikov, ki so trenutno vključene v mnogih evropskih direktivah in številnih nacionalnih instrumentih za izvajanje, je bila zavrnjena iz pravnih razlogov. Pravice potrošnikov energije, ki so zajete v obstoječi evropski zakonodaji, so že pravno zavezujoče.
Sprašujete, zakaj ne more obstajati standardni račun za vse potrošnike. Naša delovna skupina za obračunavanje, ki jo je ustanovil prvi Forum za državljane o energiji, je potrdila, da je treba ohraniti pravico industrije do samourejanja, ki spodbuja novosti pri obračunavanju. Sočasno je treba zagotoviti večjo preglednost in primerljivost ponujenih cen in storitev potrošnikom.
Natančnost obračunavanja je tesno povezana s pogostostjo odčitavanja števca. Zakonodaja EU ne določa pogostosti odčitavanja števca. Vendar pa to posredno obravnava inteligentno merjenje.
Poudarila bi rada, da smo med trajanjem Foruma za državljane o energiji sprejeli priporočila za dobro prakso obračunavanja, katerih namen je potrošnikom zagotoviti enostavne in jasne informacije o računih za plin in električno energijo.
S preglednico stanja trgov za potrošnike, v kateri smo preučevali različne potrošniške trge, smo ugotovili, da je trg, zaradi katerega imamo največ pritožb, trg električne energije. Na drugem mestu so finančni trgi, na tretjem pa lokalni prevoz.
Zato je Komisija začela obsežno študijo o maloprodajnem trgu električne energije in bo rezultate predstavila Forumu leta 2010. To je drugič, da se uporablja rezultate preglednice stanja trgov za potrošnike, in menim, da bo v prihodnje ta instrument eden izmed najmočnejših instrumentov za preučitev delovanja maloprodajnega trga, še posebno v tem primeru, ki je tako pomemben in osnovnega interesa ter zelo tesno povezan s storitvami.
Chris Davies
Če smem zaključiti vprašanje: vemo, da obstaja ogromen potencial za varčevanje z energijo v domačih gospodinjstvih. Pregledujem svoj račun za električno energijo, pregledujem ga z zanimanjem, ker hočem varčevati, toda če sem odkrit, se mi zdi nejasen.
Če se meni zdi nejasen, potem domnevam, da se tudi mnogim mojim volivcem. Samourejanje ne zadostuje. Pojasnitev je področje, na katerem bi lahko Evropska komisija dosegla resnično spremembo, za katero menim, da bi jo pozdravili ljudje vsepovsod in bi nam zagotovila pomembno pomoč pri prizadevanjih za zmanjšanje emisij, ki povzročajo globalno segrevanje.
Prosim, posredujte to Komisiji in še enkrat premislite.
Franz Obermayr
(DE) V prvi polovici letošnjega leta so cene kurilnega olja dobaviteljev plina padle celo za 40 %. Vendar pa ima ta razvoj samo postranski pozitiven vpliv na potrošnike, kar je posebno pomembno v hladnejših letnih časih.
Kakšne ukrepe namerava sprejeti Komisija, da zagotovi, da bodo tudi lahko tudi potrošniki imeli koristi od teh pozitivnih gibanj cen?
Meglena Kuneva
članica Komisije. - Zavedamo se, da Komisija ne določa cen. Kar lahko storimo in kar smo zavezani storiti, je zagotoviti preglednost cen.
V eni izmed zadnjih direktiv - direktiva o potrošniških posojilih iz leta 2007 - smo banke pozvali, naj vzpostavijo skupno metodologijo za izračun obrestne mere, na podlagi česar lahko potrošniki primerjajo ponudbe in najdejo najboljšo rešitev zase. Imamo več orodij, ki jih lahko uporabimo; tu gre za nepoštene poslovne prakse in prav preglednost je jedro direktive.
Imamo še drugo horizontalno direktivo o nepoštenih poslovnih pogojih, ki obravnava vprašanje, ali se pogoji nanašajo na neprimerno in nepošteno bogatenje. Menim, da ste namigovali na to, ko ste zastavili vprašanje o cenah.
Ta zadeva je v naših rokah in storiti moramo vse, kar je mogoče, da zagotovimo, da se izvajanje v vseh državah članicah po Evropi enako dobro uveljavlja, saj so vse direktive zelo odvisne od tega, kako se izvajajo. Zato Evropski komisiji predlagam sporočilo o uveljavljanju. Tu orjemo ledino, saj je uveljavljanje običajno v rokah držav članic, vendar pa moramo primerjati rezultate in imeti merila, zaradi česar - to se nanaša na predhodno vprašanje o merjenju in razumevanju - močno spodbujamo projekt o inteligentnem merjenju. To morda ni vseevropska pobuda, vendar pa so države kot je Švedska, ki predseduje, med pionirji na tem področju. Vsakogar lahko samo spodbudim, naj preuči ta zgled in ga kar najbolje uporabi. To bi lahko vodilo k drugemu vprašanju o tem, kako izračunati ogljikov odtis, ki ga vsi pustimo s porabo energije.
Če se posvetim drugim področjem, Komisija v zadnjem času pospešeno dela na označevanju v zvezi z energetsko učinkovitostjo in primerjavi cen s spodbujanjem uporabe indeksa cen življenjskih potrebščin, kot je potekala v Italiji in drugih državah, ker je tudi to dobra storitev, ki jo zagotavlja internet in ki potrošnikom pomaga v boju za boljše cene.
Vendar pa moramo imeti za uresničitev tega na voljo čezmejno nakupovanje in razpoložljivost. Čezmejna trgovina prek interneta v Evropski uniji trenutno predstavlja samo devet odstotkov, zato je resnično naša dolžnost, da zaključimo drugo fazo notranjega trga, ki je maloprodajni trg. To področje je eden izmed manjkajočih členov na notranjem trgu in upam, da bosta Parlament in Komisija pospešila eno izmed pomembnih direktiv, predloženo v skladu z direktivo o pravicah potrošnikov, katere namen je vzpostavitev niza predpisov, ki bodo prinesli večjo gotovost in večje zaupanje - z vidika potrošnikov in podjetij -, da se izboljša to resnično nizko raven čezmejne trgovine v Evropi.
Zadeva: Označevanje živil za potrošnike
Ali lahko Komisija kratko predstavi, katere preiskave je izvedla oziroma katera poročila je pripravila v zvezi s prehrambenimi proizvodi, ki se predstavljajo kot koristni, ter ali je bila resničnost navedb o koristnosti preverjena s preiskavo ali testiranji vzorca teh proizvodov, da bi zaščitili potrošnike?
Androulla Vassiliou
članica Komisije. - Na zahtevo držav članic in zainteresiranih strani je Komisija predlagala Uredbo o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih, ki sta jo decembra 2006 sprejela Parlament in Svet.
Cilj uredbe je zagotoviti, da so prehranske in zdravstvene trditve na živilih resnične, jasne in temeljiti na splošno sprejetih znanstvenih podatkih, tako da je potrošnik ustrezno zaščiten. Komisija namerava zato sestaviti seznam dovoljenih zdravstvenih trditev in posodobiti dovoljene prehranske trditve. Uredba določa postopek odobritve, da se zagotovi navedbo samo tistih zdravstvenih trditev, ki so utemeljene na znanstvenih podatkih.
Ti postopki vključujejo, prvič, Evropsko agencijo za varnost hrane, ki ocenjuje utemeljenost zdravstvenih trditev; drugič, Komisijo, ki predlaga osnutke ukrepov, s katerimi ustrezno odobri ali sprejme zdravstvene trditve; in tretjič, države članice, ki podajo svoje mnenje o ukrepih v regulativnem odboru.
Komisija je doslej sprejela štiri uredbe o odobritvi ali zavrnitvi zdravstvenih trditev. Podobne ukrepe se bo še naprej sprejemalo v skladu z oceno zdravstvenih trditev s strani Evropske agencije za varnost hrane, s tem pa se zagotovi, da se potrošnikov ne zavaja.
Jim Higgins
(GA) Komisarki bi se zahvalil za odgovor. Pozdravljam študijo in preiskavo proizvodnje živil, ki ju izvaja Evropska agencija za varnost hrane, saj je bilo zdaj dokazano, da so kupci pripravljeni plačati več za živila, ki koristijo zdravju.
Nenazadnje je je najpomembneje, da izpolnjujemo nove predpise in izvajamo pritisk na različna podjetja, naj bodo povsem iskrena glede količine informacij, ki jih zagotavljajo, da ljudem, ki kupujejo te proizvode, ne bodo tvezila laži.
Androulla Vassiliou
članica Komisije. - S spoštovanim poslancem se lahko samo strinjam. Prav zato smo predložili to uredbo.
Povedati moram, da nas je presenetilo število prejetih prijav trditev. Pričakovali smo nekaj sto trditev, prejeli pa smo jih 44 000. Teh 44 000 trditev smo združili v skupino 4 000, ki smo jih predložili Evropski agenciji za varnost hrane (EFSA) in jo zaprosili za mnenje. To je razlog, da EFSA ne more preučiti vseh 4 000 trditev do roka, ki je december 2010.
Vendar pa menim, da je za potrošnike zelo pomembno, da končamo ta postopek in da točno vedo, ko vidijo trditev, da bodo lahko povsem prepričani, ko vidijo v trgovini živila s trditvami, da slednje temeljijo na znanosti in niso zavajajoče.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Komisarki se želim zahvaliti za to informacijo - kar delate, je resnično zelo pomembno.
Več kot 40 000 podjetij je zaprosilo za odločbo, ki potrjuje, da njihovi proizvodi izpolnjujejo najvišje zahteve in merila. Toda kaj se bo zgodilo, če bodo dobili to potrdilo, če pa proizvodi v praksi čez nekaj časa ne izpolnjujejo več vseh zahtev ali vseh parametrov, navedenih na označbi? Kako se bo ukrepalo, zlasti v primeru velikih, mednarodnih koncernov? Pridobili so soglasje in odobritev in to navajajo na označbi, vendar pa je resničnost povsem drugačna. Kaj se bo zgodilo potem?
Paul Rübig
(DE) Zanima me, kako nameravate v prihodnosti označevati in dajati na trg regionalne proizvode, dane v promet na kraju proizvodnje, ustrezno sveže in visoke kakovosti?
Androulla Vassiliou
članica Komisije. - Moj odgovor na zadnje vprašanje je ne, to je povsem druga zadeva. Gre za poreklo proizvoda. Zdaj govorimo o zdravstvenih trditvah. Ko proizvajalec navede trditev, da je proizvod iz tega ali onega razloga dober za vaše zdravje, mora biti znanstveno utemeljeno, da je res tako.
Odgovor na predhodno vprašanje je, da EFSA vsekakor preuči zdravstvene trditve v času prijave trditve na podlagi znanstvenih podatkov, ki so na razpolago v času prijave.
Če je trditev podana na podlagi določenih znanstvenih podatkov in proizvajalec potem spremeni proizvod, gre vsekakor za goljufijo, zato se bo ukrepalo proti takšnemu proizvajalcu, ker ne samo zavaja javnost, ampak jo tudi goljufa.
Zadeva: Različne pravice potrošnikov
Zelo pogosto se zgodi, da volivci na svoje poslance v Evropskem parlamentu naslovijo vprašanja, povezana s pravicami potrošnikov, ki živijo v drugi državi članici ali po njej potujejo. Kako Komisija spodbuja poznavanje in razumevanje pravic potrošnikov, ki so v državah članicah Evropske unije različne?
Meglena Kuneva
članica Komisije. - Vprašanje o različnih pravicah potrošnikov je zastavljeno resnično pravočasno. V vseh državah članicah so institucije in organizacije, katerih naloga je spodbujanje znanja in razumevanja pravic potrošnikov pri državljanih.
Pregled teh nacionalnih institucij in organizacij je na voljo na spletišču. Seveda vam lahko tudi povem naslov spletišča. Glasi se http://ec.europa.eu/consumers/empowerment/cons_networks_en.htm, brskanje po njem pa je resnično zanimivo.
Komisija spodbuja ozaveščenost o pravicah potrošnikov z različnimi instrumenti. Sponzoriramo mrežo potrošniških središč v Evropski uniji, ki potrošnikom zagotavlja informacije o njihovih pravicah pri čezmejnem nakupu in jih podpira s pravnimi sredstvi, ko gre kaj narobe. Spletišča, prospekti in brošure centrov potrošnike seznanjajo z njihovimi pravicami, ko na primer kupujejo na spletu, najamejo avto ali rezervirajo počitnice v drugi državi članici.
Komisija bi zato priporočila, da poslanci Evropskega parlamenta svoje volivce napotijo na evropsko potrošniško središče v njihovi državi. Poleg tega Komisija organizira informacijske kampanje v državah članicah, ki so se pred kratkim pridružile EU, da bi izboljšala ozaveščenost o pravicah potrošnikov in spodbujala nacionalne organizacije in institucije, v katerih lahko potrošniki poiščejo dodatno pomoč in podporo.
Komisija spodbuja tudi poznavanje pravic s svojimi pobudami za izobraževanje potrošnikov kot sta "evropski dnevnik", ki nagovarja v študente v starosti med 15 in 18 let, in Dolceta - spletna stran, ki nagovarja odrasle in učitelje.
Oktobra 2008 je Komisija predstavila svoj predlog direktive o pravicah potrošnikov, o katerem trenutno potekajo pogajanja v Parlamentu in Svetu.
Ta direktiva, če bo sprejeta, bo zmanjšala trenutno razdrobljenost potrošniškega pravnega reda in zagotovila, da bodo vsi potrošniki v EU imeli korist od enega enostavnega niza pravic potrošnikov, to pa bi olajšalo izvajanje vseevropskih izobraževalnih kampanj o pravicah potrošnikov.
Komisija trenutno izvaja raziskave in ugotavlja dejstva informacij za potrošnike na prodajnem mestu, preden predlaga konkretne ukrepe, pa se namerava posvetovati tudi s strokovnjaki za maloprodajo, potrošniškimi organizacijami in drugimi zainteresiranimi stranmi na tem področju.
Imam tudi novice, ki so pomembne za nas. Na informacijskem spletišču Dolceta imamo dve novi razširitvi. Dodali smo ji dve področji: eno je trajnostna poraba, drugo pa storitve splošnega interesa, torej se širimo.
Gay Mitchell
Komisarki se zahvaljujem za odgovor. Lahko komisarko vprašam, ali se zaveda, da ljudje, ki kupujejo prek interneta, kot je omenila, na primer kartice zvestobe za hotele ali kar koli že, resnično težko najdejo nekoga, ki bi prevzel pritožbo? Običajno je na voljo številka poštnega predala, toda redko telefonska številka ali ustrezen naslov elektronske pošte. Komisarka, boste od vsakogar, ki prodaja blago, zahtevali, da ima direktno kontaktno številko, kjer lahko ljudje, ki imajo težave, navežejo neposreden stik s tistimi, ki so jim prodali pomanjkljivo blago ali storitve?
Meglena Kuneva
članica Komisije. - To je predvsem v pristojnosti javnih organov v državah članicah. Komisija bi se lahko prepričala, da se javni organi ukvarjajo s tem. Imamo mrežo takšnih organov. Občasno zbiramo informacije, na subsidiarni ravni pa smo osredotočeni zlasti na to, kaj bi lahko storili na čezmejni ali vseevropski ravni. Drugače je od države do države različno. To je del izobraževanja in kot vemo, je izobraževanje v pristojnosti držav članic.
Glede pritožb naredim tako, da zberem vse pritožbe in v okviru preglednice stanja trgov za potrošnike preučim, na kakšni ravni so te pritožbe, jih primerjam z zadovoljstvom potrošnikov in nato potegnem potrebne zaključke glede ravnanja s potrošniki. Povsem prav imate, da moramo primerjati, koliko pritožb dobimo z različnih področij. Zato predlagamo - in delamo na tem - enotni pritožbeni obrazec v Evropi, ker informacije, ki jih trenutno prejmejo javni organi v državi "X", niso navedene na enak način kot v državi "Z". Če bomo imeli ta enotni pritožbeni obrazec, to ne bo zaradi tega, da bi Komisija postala nekakšen varuh varstva potrošnikov, ampak da bi na podlagi teh pritožb razvili svojo politiko in bili koristnejši za državljane. Menim, da je to resnično pomemben projekt za prihodnost.
Imamo precej omejene pravice za vmešavanje v to, kako države članice obravnavajo nacionalne pritožbe in kako se odzovejo. Lahko bi sestavili preglednico in lahko določimo merila uspešnosti, vendar pa ne moremo nadomestiti prisotnosti posamezne države članice.
Z veseljem v Evropski komisiji, skupaj s Parlamentom, nadaljujem z določanjem meril uspešnosti in ugotavljanjem, kako se ravna s potrošniki in koliko države članice vložijo v to politiko. Menim, da je zelo dobra naložba, še zlasti zdaj v teh težkih gospodarskih časih, ugotoviti, kako se ravna s potrošniki, saj to daje dobre informacije o trgu.
Malcolm Harbour
Gospod predsednik, zelo sem si želel biti tu danes zvečer, ker menim, da je to zadnja priložnost gospe Kuneve, da nam spregovori kot komisarka, in želel sem zastaviti dve vprašanji.
Prvič, ali se strinja z mano, da so se informacije za potrošnike in obseg ter njeno delo dramatično povečali med njenim mandatom prve komisarke, katere odgovornost se je osredotočala predvsem na potrošnike?
Drugič, ali bi se prav tako strinjala z mano, da je resnično ključnega pomena, da imamo v naslednji Komisiji še naprej komisarja, ki je odgovoren za varstvo potrošnikov? Slišali smo vznemirjajoče govorice, da ga v novi Komisiji morda ne bo, in želel sem ji dati priložnost, da danes zvečer predstavi svoje stališče.
Meglena Kuneva
članica Komisije. - Imela sem čast delati z gospodom Harbourjem, v čemer sem zelo uživala, zato mi dovolite, da se vam iskreno in osebno zahvalim za to priložnost, ki sem jo imela v zadnjih treh letih. Verjemite mi, ostala bom zelo vneta političarka na področju tržnega gospodarstva, ker trg ni preprost, ampak je nekakšen laboratorij za državljanske pravice. Zelo me veseli, da smo tako tesno povezani z enakimi pravicam, ki so zdaj tako pomembne za celotno človeštvo, in sicer z okoljskimi pravicami.
Delovno področje v zvezi s potrošniki je resnično zelo pomembno. Gre za trg in maloprodajni trg, vendar pa gre tudi za nekaj več, za nekaj dodatnega, in sicer za vprašanje pravic, uveljavljanja, pritožb potrošnikov in kako pripraviti ustreznejšo politiko.
Povsem prepričana sem, da bo predsednik Barroso našel pravo ravnotežje, saj je v svojem govoru dejal, da moramo najti manjkajoči člen na notranjem trgu. Menim, da je eden izmed manjkajočih členov maloprodajni trg. Popolnoma prepričana sem, da bo predsednik tako ali drugače vso pozornost posvetil potrošniškim vprašanjem, in verjamem, da bo politika ostala zelo stabilna. Vsekakor bom posredovala sporočilo.
Zadeva: Družbe, ki oddajajo vozila v najem
Ali Komisija odobrava, da družbe, ki oddajajo vozila v najem, od potrošnikov zahtevajo, da ti pred najemom vozila plačajo poln rezervoar goriva, ne glede na dejstvo, da lahko potrošnik vrne vozilo s polovično napolnjenim rezervoarjem brez povračila stroškov?
Ali je takšna praksa v skladu z direktivo o paketnem potovanju (90/314/EGS)?
Meglena Kuneva
članica Komisije. - Komisija se dobro zaveda te prakse družb, ki oddajajo vozila v najem, in se je odzvala na številna druga parlamentarna vprašanja in pritožbe državljanov. Osebno jih prejmem veliko.
Že večkrat sem povedala, da je takšna praksa nesprejemljiva, če ima za posledico, da potrošniki plačujejo za gorivo, ki ga niso porabili, ne da bi bili vnaprej jasno obveščeni o tem. Direktiva o paketnem potovanju bi veljala samo, če bi bila izposojena vozila vključena v počitniški paket. Vendar pa direktiva o paketnem potovanju ne ureja te zadeve. Po drugi strani bi bile te prakse lahko v nasprotju z direktivo o nepoštenih poslovnih praksah in direktivo o nepoštenih pogojih v pogodbah.
Prvič, v skladu z direktivo o nepoštenih pogojih v pogodbah tipski pogoji in pogoji ne smejo biti znatno neuravnoteženi v škodo potrošnika. Poleg tega je treba pogodbene pogoje sestaviti v preprostem in razumljivem jeziku. Trdi se lahko, da je določba, zaradi katere potrošnik v praksi plača za nekaj, česar ni potrošil, nepoštena.
Drugič, direktiva o nepoštenih poslovnih praksah trgovce zavezuje, da izpolnjujejo zahteve poklicne skrbnosti. Trgovci morajo biti iskreni glede glavnih značilnosti opravljene storitve in z njimi vnaprej seznaniti potrošnika. Družbe, ki oddajajo vozila v najem in ki strank ne obvestijo o tem, da se stroškov za neporabljeno gorivo ne povrne, morda kršijo to direktivo. To prakso se lahko smatra tudi kot prakso, ki je v nasprotju s standardom poklicne skrbnosti, za katerega ta direktiva od trgovcev zahteva, da ga izpolnjujejo.
Vendar pa se mora spoštovani poslanec zavedati, da morajo nacionalni organi pregona ugotoviti, ali so takšne prakse nepoštene, in preganjati družbe, ki jih kršijo. Komisija nima pristojnosti za uveljavljanje; potrošniki, ki so kupili čezmejne storitve, se lahko pritožijo evropskemu potrošniškemu središču v svoji matični državi, ki bi jim moralo pomagati, da dobijo nadomestilo od trgovcev v drugih državah EU.
Vendar pa menim, da moramo storiti vse, kar je mogoče, da zagotovimo, da v zakonodaji ni vrzeli in da potrošniki ne bodo imeli občutka krivice, brezupa ali nemoči.
Pat the Cope Gallagher
Dovolite mi, da se komisarki zahvalim za njen odgovor in ji zaželim vse dobro, ne glede na to, kaj se bo odločila delati po tej Komisiji.
Ta praksa prevladuje po vsej Uniji in potrošniki, ki najamejo vozilo, imajo občutek, da so sklenili dober posel - razumemo vprašanje zavarovanja, ki je zelo pomembno -, nato pa izvejo, da morajo vozilo vrniti prazno.
Zagotovo obstaja direktiva, ki jo te družbe kršijo. Menim, da ne zadostuje, da Komisija reče, da je mogoče to obravnavati s sporočanjem potrošniškemu središču v različnih državah. Menim, da je to velik problem. Poslati bi bilo treba zelo jasno sporočilo, da je to izsiljevanje. Ljudje, ki gredo na dopust, pogosto najamejo vozilo za izlete;vem, da so mnogi moji volivci porabili gorivo v vrednosti 15 EUR, ki jih stane 60 EUR. Razlika znaša 45 EUR, saj polnjenje rezervoarja povprečnega vozila stane 60 EUR.
Menim, da je to nekaj, kar moramo obravnavati, in upam, da bosta prihodnja Komisija in komisar prevzela odgovornost za to in naredila nekaj konkretnega.
Meglena Kuneva
članica Komisije. - Kot sem povedala, je uveljavljanje zadevne zakonodaje stvar nacionalnih organov, in ne glede na to, kako kritični smo do naših evropskih institucij, menim, da ne smemo pozabiti, da delujemo v skladu z načelom subsidiarnosti in obstajajo določena področja, kjer Komisija ne more neposredno ukrepati.
Menim, da bi bilo prav poudariti tudi odgovornost držav članic; drugače menim, da bo Parlament pripravil dobro poročilo, saj se Odbor za notranji trg in varstvo potrošnikov (IMCO) trenutno ukvarja s samoiniciativnim poročilom o varstvu potrošnikov, za katerega je poročevalka gospa Anna Hedh. Kot je bilo dogovorjeno na seji odbora IMCO, bo to samoiniciativno poročilo zajemalo preglednico stanja trgov za potrošnike in tudi uveljavljanje zakonodaje, o katerem govorimo in glede katerega je Komisija 2. julija 2009 izdala sporočilo.
Spopadamo se z uveljavljanjem, toda brez držav članic bomo zelo težko uspeli. Vendar pa se v celoti zavedam resnosti problema - verjemite mi, tako sem zaskrbljena kot vi, saj prejmem veliko pritožb in nimam praktične rešitve, da bi vprašanje rešila namesto držav članic.
Seán Kelly
Za svoj prvi dan v Parlamentu sem v Frankfurtu najel vozilo. Rezervoar je bil poln, plačala pa ga je družba, ki oddaja vozila v najem. Avto sem moral vrniti s polnim rezervoarjem. To je vsekakor najboljša praksa. Ali lahko Komisija zagotovi ali priporoči, da se bo to prakso uporabljalo po vsej Evropski uniji? Je poštena, pregledna in primerna.
Malcolm Harbour
To je področje, o katerem sem razpravljal z družbami, ki oddajajo vozila v najem. Poleg tega vprašanja so še druga: na primer nepričakovano visoki odškodninski zahtevki in nepregledana vozila. Zanima me, ali bi se Komisija strinjala z mano, da se v skladu z določbami direktive o storitvah za čezmejno opravljanje storitev države članice izrecno spodbuja, naj podpirajo ustrezne kodekse ravnanja za čezmejno zagotavljanje storitev. Zdi se, da je to točno takšno področje, na katerem bi morali spodbujati države članice, morda s strani Komisije, naj zberejo izvajalce oddajanja vozil v najem, da sestavijo kodeks ravnanja, ki bi ga morali podpisati ugledni izvajalci in ki bi zajemal vprašanja, o katerih govorijo moji kolegi, ter tudi druga resna potrošniška vprašanja.
Meglena Kuneva
članica Komisije. - Menim, da je to ena izmed najpomembnejših zamisli, ki jih moramo razviti v prihodnosti. Prvič, direktiva o storitvah, ker so naše gospodarstvo in naša življenja seveda tako zelo odvisna od storitev, neuglednim družbam pa ne smemo dopustiti, da pokvarijo celoten industrijski sektor.
Boriti se moramo proti slabim praksam in vedno moramo varovati potrošnike. Toda ker je mera v vseh stvareh, moramo resnično ugotoviti odgovornost držav članic in odgovornost Komisije.
Imamo mrežo javnih organov, s katerimi preiskujemo po državah članicah. Če bi imeli nekakšen kodeks ravnanja, ki ga je omenil gospod Harbour, ali bi opazili kršitev zakonodaje o nepoštenih poslovnih praksah, bi lahko središčem in različnim javnim organom svetovali, naj preverijo vse storitve oddajanja vozil v najem v državah članicah in očistijo trg.
To smo storili z letalskimi družbami, katerih spletišča so ponujala vozovnice, to smo storili z melodijami zvonjenja, to smo storili z elektronskimi izdelki. Zakaj ne okrepimo svojih prizadevanj in tudi v sektorju oddajanja vozil v najem izvedemo preiskave za uveljavljanje zakonodaje?
Zadeva: Akcijski program za zmanjšanje upravnih obremenitev v Evropski uniji
V januarju 2007 je Komisija začela akcijski program za zmanjšanje upravnih obremenitev v Evropski uniji, da bi ocenila upravne stroške, ki nastanejo zaradi evropske zakonodaje, ter do leta 2012 zmanjšala upravne ovire za 25 %. Treba je pripomniti, da se program financira iz sredstev programa za konkurenčnost in inovativnost.
Kako Komisija ocenjuje napredek pri omenjenem akcijskem programu ter njegove posledice za konkurenčnost evropskih podjetij?
Günter Verheugen
Gospod Papastamkos, to vprašanje mi ponuja priložnost, da z vami delim zelo prijetno zgodbo o uspehu. Akcijski program za zmanjšanje upravnih obremenitev v Evropski uniji je eden izmed stebrov programa za boljšo pripravo zakonodaje. Spomladi leta 2006 sem prvič omenil, da nameravam zmanjšati birokratske stroške evropskih podjetij, ki izhajajo iz evropskih predpisov, za 25 % do leta 2012, in da bo v zvezi s tem nujno, da Komisija poda tozadevne predloge do konca leta 2009.
Komisija ni samo podala zadevnih predlogov, ampak je šla še precej dlje. To je storila na podlagi količinske opredelitve, ki smo jo izvedli po vsej Evropi. Vsak lahko reče, da zmanjšuje stroške za 25 %, če nihče ne ve, kako visoki so pravzaprav birokratski stroški v Evropi. Zato smo organizirali doslej največjo količinsko opredelitvijo, s katero smo hoteli določiti, kakšni so dejanski stroški, ki izhajajo iz evropskih pravnih aktov in njihovega izvajanja, za evropska podjetja, če se nanaša na dokumentacijo, statistiko, informacije in podobno.
Rezultati so bili približno takšni, kot smo pričakovali. Evropska podjetja so porabila 124 milijard EUR na leto za birokracijo, kar je približno polovica skupnih birokratskih stroškov za evropska podjetja. Z drugimi besedami, 50 % teh stroškov ustvarimo v Strasbourgu ali Bruslju.
Glede britanskega tiska in britanskih poslancev tega Parlamenta želim dodati, da bi bilo povsem napačno, če bi sklepali iz tega, da sam notranji trg povzroča birokratske stroške v višini 124 milijard EUR. Če ne bi imeli teh evropskih predpisov, bi imeli 27 sklopov različnih nacionalnih predpisov na vseh področjih, obremenitev evropskih podjetij - če so udeležena na notranjem trgu - pa bi bila precej večja. To želim poudariti, celo izpostaviti, ker imam resnično dovolj poslušanja odkrito obrekljivih pripomb o stroških notranjega trga prek določenih medijev v Evropi. Kljub temu menimo, da je 124 milijard EUR previsoka številka in da lahko z boljšo pripravo zakonodaje v celoti dosežemo cilje naše zakonodaje in tudi zmanjšamo povezane stroške.
Komisija je zato podala ustrezne predloge, rezultati pa so naslednji - navedel bi samo številke. Ukrepi, ki so jih zakonodajalci že sprejeli - in ki so torej že začeli veljati -, zmanjšujejo stroške birokracije za evropska podjetja za 7 milijard EUR na leto. Morebitni prihranki zaradi ukrepov, ki jih je predlagala Komisija in jih zakonodajalci še niso sprejeli, znašajo 31 milijard EUR na leto. Komisija trenutno dela na nadaljnjih predlogih, ki jih bo predložila v kratkem in bodo omogočali morebitne prihranke v višini nadaljnjih 2 milijard EUR, kar pomeni, da znašajo skupni morebitni prihranki več kot 40 milijard EUR na leto. To je več kot dovolj za izpolnitev cilja 25-odstotnega zmanjšanja teh stroškov, če bodo zakonodajalci dejansko sprejeli te ukrepe.
Nazadnje bi podal še eno pripombo, in sicer, da program dopolnjujejo ustrezni nacionalni programi v vseh državah članicah. Veseli me, da vam lahko poročam o tem, da ima zdaj vseh 27 držav članic v veljavi primerljive programe. Vendar pa vas ne bo presenetilo, če rečem, da doslej niti eni državi članici ni uspelo doseči zelo uspešnih številk, o katerih sem vam govoril danes v zvezi z ukrepi EU.
Georgios Papastamkos
(EL) Gospod predsednik, komisar, v akcijskem programu Komisije z dne 22. oktobra med drugim omenjate izvzetje mikro podjetij iz računovodskih zahtev. Po mojem mnenju, komisar, obstajajo druge, pomembnejše ovire zakonodajne, upravne in davčne narave. Malo mikro podjetij posluje čezmejno; precej več je mikro podjetij, ki potrebujejo gotovost pečata računovodje, da bi imela dostop do financiranja zaradi bančnih računov preglednosti njihovih transakcij. Prosim, da odgovorite na to posebno, toda natančno vprašanje.
Günter Verheugen
Gospod Papastamkos, verjetno poznate moje osebno mnenje, ki je pravzaprav še nekoliko radikalnejše od vašega. Moje zelo odločno mnenje je, da se nas mikro podjetja, ki ne delujejo na notranjem trgu, prav nič ne tičejo - ne tičejo se niti evropskih zakonodajalcev niti Komisije.
Vendar pa se verjetno zavedate, gospod Papastamkos, da sva midva v manjšini. Vsakokrat, ko ta Parlament zaseda - in zlasti med časom za vprašanja -, slišim številne predloge, ki se nanašajo na poslovanje malih in mikro podjetij. Z drugimi besedami, gospod Papastamkos, čaka vas veliko prepričevanja.
Vendar pa je z uvedbo preskusa MSP - z drugimi besedami preskusa za mala in srednje velika podjetja - za presojo vpliva Komisija zagotovila, da se še posebej upošteva vpliv na mala, srednje velika in mikro podjetja, kjer je mogoče, pa velja načelo, da so mikro podjetja izvzeta iz predpisov.
Navedel bom aktualen primer. Komisija je predlagala izvzetje mikro podjetij iz evropskih predpisov o računovodskih izkazih. Ukrep bo tem podjetjem letno prihranil 7 milijard EUR stroškov. Žal mi je, da vas moram obvestiti o tem, da je pristojni odbor Evropskega parlamenta zavrnil predlog Komisije, in obžalujem, da vam moram povedati, da je proti temu predlogu nastopila organizirana opozicija - prepričan sem, da si lahko predstavljate, kdo organizira to opozicijo. Kljub temu Komisija vztraja pri svojem predlogu. Je resnično ključni element naše politike za mala in srednje velika podjetja in zmanjšanja stroškov birokracije za mikro podjetja.
Zadeva: Turizem in Lizbonska pogodba
Ali lahko Komisija predstavi načrte, ki jih oblikovala v zvezi s pripravljalnimi ukrepi in drugimi pobudami, da bi pripravila podlago za razčlenitev pristojnosti na področju turizma v okviru Lizbonske pogodbe (člen 195 PDEU), ob predpostavki, da bo ta začela veljati?
Ali lahko Komisija poda pripombe glede možnosti za sinergije med turističnimi politikami in politikami regionalnega razvoja, s posebnim poudarkom na geografsko in gospodarsko obrobnih regijah EU?
Günter Verheugen
Gospod Kelly, s strogo pravnega vidika Lizbonska pogodba s seboj prinaša spremembo, in sicer turizem spreminja v pristojnost Skupnosti tretje stopnje, z drugimi besedami, Skupnost lahko ukrepa in dopolni dejavnosti držav članic, ne more pa predlagati usklajevalne zakonodaje na tem področju. V praksi Lizbonska pogodba ne predstavlja spremembe obstoječega stanja, saj smo vse, za kar Lizbonska pogodba zdaj zagotavlja pravno podlago, dosegli pred nekaj leti z obliko prostovoljnega sodelovanja z državami članicami. To pomeni, da so se države članice pred nekaj leti strinjale, da Komisija odigra svojo vlogo v turistični politiki. Dejansko smo skupaj z državami članicami sprejeli vrsto odločitev.
Dejstvo, da bo turizem zdaj v evropskih pogodbah zasedel svoje lastno mesto, pomeni, da bo pridobil na pomenu v okviru naše skupne politike rasti in zaposlovanja. Če bi lahko prihodnji Komisiji nekaj zapustil, če smem tako reči, bi bilo naslednje. Na tem področju obstaja ogromen potencial za rast, ki bi ga bilo mogoče bolje sprostiti s spretnim in pametnim sodelovanjem med državami članicami in institucijami Skupnosti. Povsem jasno je, da je Evropa še vedno najprivlačnejši cilj turistov z vsega sveta. Vendar pa se moramo spopasti z velikimi strukturnimi spremembami. Boriti se moramo z veliko konkurenco, predvsem iz Azije. Dati moramo vse od sebe, da bi zagotovili, da Evropa ostane svetovna turistična destinacija številka ena.
Če bi me vprašali, kaj je po mojem mnenju prednostna zahteva, bi rekel, da morajo vsi ponudniki turističnih storitev - regije, države članice in institucije Skupnosti - na splošno storiti več, da bi bila Evropa bolje poznana po svetu kot turistična znamka in znak kakovosti. Storili smo prve korake v to smer in moje stališče je, da je na tem področju mogoče storiti veliko več. Upam, da bomo na podlagi jasnega političnega signala, ki ga zagotavljata Lizbonska pogodba in njena vključitev turistične politike, v Parlamentu, Svetu in Komisiji doživeli bolje izkoristili obstoječe priložnosti za spodbujanje evropskega turizma in povečanje njegove prepoznavnosti. Povsem sem prepričan, da je to področje, na katerem imamo priložnost zagotoviti večjo rast in na katerem lahko zlasti zagotovimo delovna mesta v regijah Evrope, kjer ni praktičnih alternativ in kjer lahko samo turizem zagotovi resnično dobra delovna mesta.
Seán Kelly
Na začetku so me nekoliko presenetile uvodne pripombe komisarja, vendar pa je nato pojasnil situacijo. Veseli me, da pravi, da lahko zadevo preuči nova Komisija. Obstajajo velike priložnosti za razvoj turizma po vsej Evropski uniji in veseli me sodelovati s Komisijo, da storimo vse, kar lahko, ker je to priložnost. Zelo pomembno je pokazati, da je Lizbonska pogodba tu za ljudi in da ustvarja delovna mesta, predvsem v turizmu, zato sem zadovoljen z odgovorom in ni potrebe po dodatnih odgovorih.
Jörg Leichtfried
(DE) Vsakokrat ko razpravljamo o turizmu na evropski ravni - zdaj vem, da tudi v prihodnosti ne bo tozadevnih zakonodajnih možnosti -, naletimo na velik problem, ki zadeva turizem, prevoz in varstvo okolja, namreč datume evropskih počitnic, ki niso bili urejeni, združeni ali usklajeni. Zdaj bi vam zastavil vprašanje, ker imate veliko let izkušenj kot komisar, in sicer, ali menite, da je kakršna koli možnost, da se v prihodnosti uskladi evropske počitnice - morda sprva ne na zakonski osnovi -, da začnemo s prizadevanji na tem področju, da se jih uskladi na takšen način, da ne bi bilo te zmešnjave, ki jo imamo, ker se počitnice vedno in povsod hkrati začnejo v soboto, in bi v zvezi s tem postali prožnejši ter bi lahko celotno zadevo v določenem obsegu uskladili?
Nikolaos Chountis
(EL) Gospod predsednik, komisar, moje dodatno vprašanje vam bo dalo priložnost za odgovor, saj so vprašanja, ki jih želim zastaviti, spodbudili vaši dosedanji odgovori. Svetovna gospodarska kriza je imela tudi negativen učinek na turizem. Ob upoštevanju turističnega proizvoda za Evropo in določene države kot je Grčija, iz katere prihajam, bi rad vprašal naslednje: prvič, katere ukrepe namerava sprejeti Komisija, da bi okrepila in zaščitila delovna mesta v turistični industriji v Evropski uniji? Drugič, kakšne pobude namerava dati Komisija, da bi okrepila notranji turizem v Evropi? In tretjič, kakšne ukrepe boste sprejeli za pritegnitev turistov iz drugih držav zunaj Evropske unije?
Günter Verheugen
Gospod Leichtfried, v zvezi s prvim vprašanjem bi rekel, da lahko vedno poskušamo. Med avstrijskim predsedstvom so bili številni poskusi usklajevanja začetka časa počitnic, ki pa niso bili uspešni. Podprl bi nadaljnja tovrstna prizadevanja, vendar pa bi tudi posvaril pred pretiranimi pričakovanji.
Predstava, ki prevladuje na določenih turističnih območjih, da je mogoče čas počitnic v Evropi uskladiti na tako, da bodo ta turistična območja polno zasedena vse leto, je iluzija, ki v nobenem primeru ne bi imela moje podpore. Vsak ima pravico do počitnic v času, ki mu najbolj ustreza in ki ima zanj največjo vrednost za oddih. Vendar pa imate prav, da bi se morale sosednje države uskladiti, da se njihove počitnice ne bi vedno in povsod začele isti dan. Menim, da je nekatere stvari mogoče doseči ne samo z vidika turistične politike, ampak se je treba z njimi resno spopasti zgolj in samo glede okoljske in prometne politike.
Glede vprašanja gospoda Chountisa moram povedati, da smo celovito preučili vpliv gospodarske krize na turizem in smo od 50 000 zainteresiranih strani po vsej Evropi izvedeli, da ljudje še vedno odhajajo na počitnice - ne zmorejo brez počitniških potovanj -, vendar ne potujejo tako daleč, porabijo manj denarja in je verjetneje, da bodo počitnikovali v svoji državi. Vendar pa še vedno zahtevajo enake standarde, kar pomeni, da bodo trenutno pridobili tisti, ki lahko ponudijo posebno razmerje med ceno in ponudbo.
Kakršni koli ukrepi, ki bi jih sprejela Komisija, lahko samo dopolnjujejo ukrepe držav članic. Nimamo neodvisne evropske turistične politike in bilo bi preobsežno, če bi zdaj našteval številne pobude, katerih cilj je ozaveščanje po svetu in tudi znotraj Evrope, kako privlačna je Evropa kot turistična destinacija. Omenil bi samo en primer, ki je nedavno bil zelo uspešen. Pred tremi leti smo začeli projekt Evropska območja odličnosti (EDEN). Natečaj je turistične regije v Evropi spodbudil, da pokažejo svoje dosežke na določenih področjih, tri leta izkušenj pa so pokazala, da imamo odlične turistične proizvode na skoraj vseh področjih po Evropi. Ključno je tudi ozaveščati o teh turističnih proizvodih. Zato smo oblikovali spletni portal, ki z enim samim klikom zagotavlja svetovni dostop do vseh turističnih informacij iz vseh držav članic.
Zadeva: Sodelovanje socialnih partnerjev pri oblikovanju in izvajanju politik zaposlovanja na nacionalni in evropski ravni
Intenzivnost in obsežnost gospodarske krize sta, kot je znano, povzročili še več pomembnih težav pri organizaciji in delovanju trga dela v državah članicah Evropske unije, ki jih nacionalni organi ne morejo sami rešiti. Ena od najhujših posledic, s katerimi se srečujejo države članice, je zmanjševanje zaposlenosti in posledično vse večji delež brezposelnih, čemur lahko dodamo še, da je zelo težko ustvariti nova stalna in kakovostna delovna mesta. Poleg tega delovanje nacionalnih trgov, ki je trenutno v fazi prestrukturiranja, negativno vpliva na delavce, saj se kolektivne pogodbe dejansko ne spoštujejo, povečuje se negotovost zaposlitve, delovna razmerja se poslabšujejo zaradi uvajanja prožnih oblik dela, vsega tega pa ne spremlja ustrezna krepitev pojma varnosti in zaščite na delovnem mestu.
Kaj meni Komisija o tem položaju? Ali načrtuje bolj dejavno sodelovanje in vključenost socialnih partnerjev, da bi oblikovali politike, s katerimi bi zagotovili organiziranost in normalno delovanje trga dela, boj proti brezposelnosti in povečanje zaposlovanja na nacionalni in evropski ravni?
Vladimír Špidla
član Komisije. - (CS) Gospod predsednik, gospodje, kot veste so v prvi vrsti države članice odgovorne za oblikovanje in izvajanje političnih ukrepov kot odziv na krizo in predvsem njen vpliv na zaposlovanje. Kljub temu je Komisija, odkar je lani jeseni izbruhnila kriza, uvedla vrsto pobud, katerih cilj je ublažitev vpliva finančne in gospodarske krize na trg dela.
Evropski načrt za oživitev gospodarstva, ki ga je Komisija predložila novembra 2008 in ga je odobril Svet, obravnava reševanje nujnih vprašanj in tudi poziva k naložbam, ki bodo Uniji prinesle dolgoročne koristi. Načrt za oživitev gospodarstva poudarja pomen izvajanja celovitih politik, združenih pod pojmom prožna varnost in namenjenih zaščiti evropskih državljanov pred najhujšimi učinki krize. V okviru tega poudarja močnejše aktivacijske režime, preusposabljanje in izboljšanje kvalifikacij ter boljše povezave med ponujenimi znanji in spretnostmi ter potrebami trga dela ter izpostavlja potrebo po pomoči najbolj ranljivim. Cilj je zaščita zaposlovanja in predvsem dolgoročnega zaposlovanja in ne določenih delovnih mest. Izkušnje kažejo, da so osnovni cilji prožne varnosti - to je sposobnost prilagajanja spremembam in olajšanje gibanja med delovnimi mesti - izredno pomembni v času gospodarskega nazadovanja in naraščajoče nestabilnosti trga dela.
Celovit pristop zagotavlja enoten politični okvir, ki mogoča usklajevanje prizadevanj, katerih cilje je reševanje vplivov krize na zaposlovanje in socialno področje in ki bi lahko pripomogla k vzpostavitvi ravnotežja med kratkoročnimi cilji, namenjenimi reševanju kratkoročnih potreb, na primer začasno zmanjšanje delovnega časa, in dolgoročnimi reformami, ki na primer vključujejo boljše kvalifikacije in aktivne politike na trgu dela.
V skladu z načrtom za oživitev gospodarstva smo imeli maja letos vrh o zaposlovanju. Ob tej priložnosti so ključni udeleženci pokazali skupno voljo za ublažitev vplivov gospodarske krize na zaposlovanje v EU. V zvezi z vrhom o zaposlovanju je Komisija 3. junija sprejela sporočilo z naslovom "Skupna zaveza za zaposlovanje", ki določa tri ključne prednostne naloge za ukrepanje: ohranjanje zaposlovanja, ustvarjanje delovnih mest in podpora mobilnosti, izboljšanje kvalifikacij in izboljšanje povezave med ponujenim znanjem in spretnostmi in potrebami trga dela ter izboljšanje dostopa do trga dela. Te tri prednostne naloge so bile potrjene na junijskem zasedanju Evropskega sveta.
Komisija trdno verjame, da je sodelovanje s socialnimi partnerji in med njimi nadvse pomembno, še posebno v času krize in prestrukturiranja. Socialni partnerji imajo bistveno vlogo pri oblikovanju in izvajanju ukrepov za oživitev gospodarstva. Na domači ravni ta vloga izhaja iz običajev in izkušenj, povezanih z udeležbo socialnih partnerjev pri opredelitvi in izvajanju politik za notranji trg. Na ravni EU se nadaljujejo posvetovanja o predlaganih politikah, zlasti v okviru tristranskega socialnega vrha. Sodelovanje s socialnimi partnerji EU se je letos okrepilo v povezavi s pripravami na prej omenjeni vrh o zaposlovanju in sporočilom z dne 3. junija.
Konstantinos Poupakis
(EL) Gospod predsednik, komisar, veseli me, da tudi vi menite, vsaj tako je razbrati iz vašega govora, da je aktivna udeležba socialnih partnerjev izredno pomembna za demokratično naravo in uspešnost socialnega dialoga, še posebno v tem kritičnem času naraščajoče gospodarske krize z zmanjševanjem zaposlovanja, brezposelnostjo, negotovim delom in številnimi drugimi stvarmi. Vendar pa bi glede na dosedanje poznavanje formalne narave te dosedanje udeležbe radi vedeli, ali namerava Komisija sprejeti določene institucionalne ukrepe za zaščito temeljne udeležbe kot predpogoja na evropski in tudi nacionalni ravni s posebnimi smernicami Evropske unije.
Vladimír Špidla
član Komisije. - (CS) Gospe in gospodje, povedati moram, da člen 138 Pogodbe jasno vzpostavlja položaj socialnih partnerjev in delež socialnih partnerjev pri pogajanjih o vseh pomembnih socialnih vprašanjih. Komisija v polnem obsegu uporablja ta okvir, zato je na nekaterih področjih med socialnimi partnerji prišlo tudi do sporazumov, ki so bili preneseni ali pa so v postopku prenosa v evropske direktive.
Kar zadeva institucionalne ali zakonodajne spremembe, dobro veste, da je Komisija predlagala spremembo Direktive o Evropskem svetu delavcev, ki je bila odobrena v okviru teh pogajanj in ki krepi položaj evropskih socialnih partnerjev še posebno v pogajanjih o prestrukturiranju na nadnacionalni ravni. Prav tako vam je znano, da Komisija podpira uporabo vseh teh načinov za učinkovito poseganje na trg dela. Podobno želim poudariti, da je Komisija zelo dejavna v okviru mednarodnih organizacij in si okrepljeno prizadeva in podpira uporabo glavnih pogodb in konvencij MOD na svetovni in seveda tudi na evropski ravni. V teku mandata te Komisije je bil dosežen napredek pri sodelovanju s socialnimi partnerji in prepričan sem, da se bo to nadaljevalo, saj razprava s socialnimi partnerji, kot sem že omenil, predstavlja del pogodbe in je posebna značilnost evropskega prava ter po mojem mnenju predstavlja nesporen napredek.
Georgios Toussas
(EL) Gospod predsednik, komisar, strategija EU o zaposlovanju zaznamuje nov sveženj kapitalističnega prestrukturiranja za zaščito in povečanje dobičkov kapitala z okrepitvijo izkoriščanja delavcev. Strah in ovire za upanje nezaposlenih, žensk in mladih na eni strani ter dobiček kapitala na drugi. Kaj imate povedati, komisar, glede brezposelnosti, glede delavcev v prožnem, začasnem, negotovem delovnem razmerju, ki so 4-5 let delali v javnem in zasebnem sektorju tako želeno pripravništvo in so že bili obveščeni o odpustitvi? Kaj imate povedati ženskam, ki so izvedele, da se bo njihova upokojitvena starost pod pretvezo enakosti moških in žensk povišala za 5 do 17 let, kot se dogaja v Grčiji?
Vladimír Špidla
član Komisije. - (CS) Kar zadeva evropsko politiko zaposlovanja, bi rad povedal, da je v obdobju pred krizo število zaposlenih ljudi doseglo višjo raven v Evropi kot kdaj koli prej. To v določeni meri kaže vpliv evropske politike zaposlovanja na trg dela. Kar zadeva vaše vprašanje o sistemu socialnega zavarovanja in socialni varnosti v skladu s Pogodbo, so ti sistemi odgovornost držav članic.
Bernd Posselt
(DE) Komisarju, ki je danes zadnjič tu z nami, bi se rad zahvalil za delo, ki ga je opravil. Obžalujem, da se ne bo vrnil, kar sem hotel javno povedati. Najina mnenja so se pogosto razhajala, toda bil je dober komisar.
Predsednik
Hvala za to pripombo, gospod Posselt. Zadržal sem se, da nisem tega rekel tudi drugim komisarjem. Nismo povsem prepričani: morda se bodo vrnili za še nekaj tednov!
Opravičujem se kolegom, ki so bili prisotni, vendar njihova vprašanja niso bila obravnavana.
Na vprašanja, ki zaradi pomanjkanja časa niso bila obravnavana, bo odgovorjeno pisno (glej Prilogo).
