Saastuse kompleksne vältimine ja kontroll: tööstusheitmed, titaandioksiidi tööstus, orgaaniliste lahustite kasutamine, jäätmete põletamine, suured põletusrajatised (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on härra Krahmeri raport keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni nimel, mis käsitleb ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv tööstusheidete kohta (saastuse kompleksne vältimine ja kontroll) (uuesti sõnastatud) - C6-0002/2008 -.
Holger Krahmer
raportöör. - (DE) Proua juhataja, volinikud, daamid ja härrad, varsti hääletame me tööstusheite vältimise direktiivi üle. Keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjon võttis suure häälteenamusega vastu mitmeid kompromissettepanekuid. Ma loodan, et me suudame seda kurssi hoida, kuna kõnealuste eeskirjadega ühtlustatakse kogu ELi tööstuskäitiste keskkonnanõudeid. Sellega parendatakse keskkonna kaitsmist, tagades samal ajal ausa konkurentsi.
Kompromissettepanekutes on kesksel kohal Euroopa turvavõrk. Selle kontseptsiooniga võetakse kasutusele ühenduse piirväärtused tööstuse põhjustatud saasteainete heitkoguste jaoks. Nende piirväärtustega määratletakse selged nõuded tööstusrajatistele loa andmiseks. Et luba saada, peavad nad olema paremad kui turvavõrgu spetsifikatsioon. See lähenemisviis annab piisavat tegutsemisruumi üksikute nõuete kehtestamiseks. See tähendab aga kindlasti lõppu võimalusele väärkasutada seda tegutsemise ja käitiste juhtimise manööverdamisruumi viletsate heitemääradega erandite kaudu. Turvavõrgu raames saavutame me selguse koos vajaliku paindlikkusega. Paindlike erandite järele, mida on võimalik erinevalt tõlgendada, ei ole mingit vajadust.
Kui ma selle ettepaneku tegin, süüdistati mind, et olen "roheline aktivist". See - ja ma ütlen seda mõneti ettevaatlikult - on liialdus. Asi seisneb aastaid jõus olnud ELi eeskirjade rakendamise parendamises. Parim saadaval olev tehnika - mis ongi Euroopa turvavõrgu eesmärk - oleks pidanud olema alates möödunud sügisest kõikides ELi tööstuslikes käitistes standard, ent see on ikka veel tegelikkusest kaugel. Parimat võimalikku tehnikat kasutatakse praegu mõistlikult kolmes liikmesriigis.
Lämmastik- ja vääveloksiidid on mõned tööstusliku keskkonnasaaste põhiküsimustest. Kui olemasolevaid tehnikaid järjepidevalt kasutatakse, on võimalik nende vähendamine 60-80%. Need on Euroopa Keskkonnaagentuuri arvandmed. Kõnealune tehnika ei ole ulme. See ei ole miski, mis on pärit laborist, see ei ole laborietapp, see on kättesaadav, taskukohane ja see toimib. Sellest hoolimata säästavad liikmesriigid vaeva, sest isegi saasteaineid tekitavad käitised saavad head raha. Mõni liikmesriik on lihtsalt jätnud aastaid tähelepanuta vajaduse oma käitiste kaasajastamisse investeerida. See moonutab konkurentsi ja kahjustab keskkonda ning seepärast kaitsen ma uut lähenemisviisi parimate olemasolevate tehnikate paremaks rakendamiseks.
Kompromisspaketid vähendavad ka kulutusi bürokraatiale, mis maksab vaid raha ega tee midagi, et aidata keskkonda. Seepärast ühendame me mitmed aruanded, mida käitiste käitajad peavad ametiasutustele saatma, nende käitiste põhjustatud ohuga ja sellega, kas käitajad täidavad nende suhtes kehtestatud eeskirju. Sama kehtib ka ametiasutuste poolt läbiviidavate inspekteerimiste kohta. Ohuvõimaluse korral peaks asja lähemalt uurima. Kus midagi ei juhtu, pole pidevaks jälgimiseks vajadust.
Mullakaitse on paljude jaoks siinses parlamendis valupunkt. On selge, et konstruktiivne arutelu sellel teemal ei ole kahjuks enam võimalik, kuigi kompromissettepanekute saavutamine oli võimalik. Need vähendavad mulla seisundit käsitlevat aruannet nii, et see piirdub põhielementidega - seisundit käsitlev aruanne ei pea olema kõikehõlmav ja aruandlust ei pea alati läbi viima. Selle asemel keskendume meie antud käitise põhjustatavale tegelikule ohule. Kui tegelikult käsitletakse asjaomaseid ohtlike ainete koguseid, on vaja analüüse.
Lisaks sellele on rajatiste puhastamine kuni esialgse seisundi saavutamiseni ebareaalne, mistõttu kompromissettepanekus räägitakse nüüd puhastamisest kuni rahuldava seisundi saavutamiseni. See ei muuda minu isiklikku seisukohta, et mullakaitse ei ole valdkond, mida tuleks ELi tasandil reguleerida. Selle võiks parem jätta liikmesriikide ülesandeks.
Saastuse kompleksne vältimine ja kontroll (IPPC) puudutab peaaegu kõiki tööstussektoreid. Seetõttu on kõnealusel teemal tehtud viimastel aastatel väga intensiivset lobitööd. Mõnes valdkonnas olid esialgsete kompromissettepanekute parandused tegelikult vajalikud - üks näide on seoses põllumajandusega. Kodulinnukasvatusega tegelevate põllumajandusettevõtete jaoks piirväärtuste arvutamine on liiga bürokraatlik. Kalkunite, partide ja broileritibude liigipõhise eristamise asemel peaksime säilitama kodulindude puhul künnise, milleks on 40 000 kohta ettevõttele.
Lisaks ei kuulu loodusliku sõnniku, vedelsõnniku ja läga tootmine kõnealuse direktiivi reguleerimisalasse. Teema on asjakohane, reguleerimine teenib oma eesmärki, kuid, palun, mitte selles õigusaktis. Põllumajandustootja põld ei ole tööstusrajatis. Põllumajandustootjate soovide nimekirjades on palju rohkem nimetusi ja otsus nende kahe punkti kohta on asjakohane. Seepärast nägin ma üsna palju vaeva, et variraportöörid selles punktis nõusse saada.
Sama kehtib terase tootmisel tekkivatest jäätmegaasidest elektrienergia tootmise puhul. See protsess on väga tõhus ja selles toodetakse energiat muidu kasutust kõrvalsaadusest. Saasteainete heitmete soovitud vähendamist vähesel määral võiks saavutada üksnes ulatuslike rahaliste kulutustega. See puudutas asjade proportsioonis hoidmist.
Ma pean Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsiooni käitumist kompromissettepaneku kõrvaldamisel ja kogu raporti uuesti läbivaatamisel muudatusettepanekuid igale poole puistates murettekitavaks ja kahetsusväärseks. Selline lähenemisviis ei ole konstruktiivne. Poliitilisele otsusele jõudmine nõuab vähemalt minimaalsel tasemel vastastikust usaldust ja koostööd. Ma saan aru, et fraktsiooni PPE-DE liikmed ei pruugi erinevate kompromissettepanekutega täiesti rahul olla. Seoses sellega võin öelda vaid seda, et mul oleks olnud väga hea meel nende ettepanekute arutamise üle, kuid kompromissläbirääkimiste ajal variraportööridega ei esitatud selliseid ettepanekuid mitte kunagi. Nende kooskõlastamata viimase minuti teod tähendavad, et nüüd on oht, et saavutatakse täpselt vastupidine - usaldusväärsed ja õiged ettepanekud seatakse ohtu.
Siinkohal tahaksin tänada siiralt teisi variraportööre, eelkõige härra Turmesi, härra Hegyit ja härra Blocklandi, kes olid läbirääkimistel sisulistest erimeelsustest hoolimata usaldusväärsed partnerid.
Täna on meil siin võimalus anda märku parema keskkonnakaitse ja ausa konkurentsi poolt. Ma loodan, et me kasutame seda võimalust kava nimel, mida toetavad suuremad majanduslikud ja keskkonnaalased rühmitused. Palun toetage kompromissettepanekuid! Tänan.
Stavros Dimas
komisjoni liige. - (EL) Proua juhataja, mul on hea meel selle üle, et arutame täna ettepanekut reformida tööstusheitmeid käsitlevat direktiivi ja ma tahaksin tänada eriti raportööri härra Krahmerit ja keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni suurepärase töö eest seoses kõnealuse toimikuga. Tahaksin tänada ka õiguskomisjoni positiivse panuse eest.
Komisjon on kogunud viimaste nädalate jooksul usaldusväärseid tõendeid, mis tõestavad, et kehtivat direktiivi saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta ei kohaldata piisavalt ja et tööstusheitmete tase on püsinud liiga kõrgel. See olukord on avaldanud mõju keskkonnale ja Euroopa kodanike tervisele. Lisaks moonutab see Euroopa tööstusharude vahelist konkurentsi.
See vastuvõetamatu olukord peab lõppema. Ühtse lähenemisviisi peamiseks komponendiks, mille alusel direktiiv toimib, on parimad olemasolevad tehnikad. Need tehnikad toovad märkimisväärset keskkonnaalast ja majanduslikku kasu.
Esiteks vähendavad need heitkoguseid ja piiravad ressursside kasutamist, aidates seeläbi kaasa energia varustuskindluse pikaajalisele parandamisele Euroopa Liidus. Need annavad ka stiimuleid ökoloogilisele innovatsioonile, mida on vaja selleks, et Euroopa tööstus vastaks tulevikus ülemaailmsele nõudlusele keskkonnatehnoloogiate järele.
Et saaksime parimate olemasolevate tehnikate eeliseid piisavalt ära kasutada, tuleb nende kohaldamisraamistikku tugevdada ja parendada. See on komisjoni ettepaneku eesmärk. Ettepanekus selgitatakse ja ajakohastatakse parimatele võimalikele tehnoloogiatele osutavate dokumentide (PVT-viitedokumendid (BREF-dokumendid)) rolli õigusaktide kohaldamisel. See muudab ettevõtetele loa andmise tingimused kogu Euroopa Liidus sarnaseks ja sellest tulenevalt muutuvad konkurentsitingimused ühtsemateks.
BREF-dokumendid koostatakse läbipaistva menetluse teel liikmesriikide, tööstusharu ja asjaomaste asutuste laialdasel osalusel. Nende koostamiseks ja heakskiitmiseks vajaminev jõupingutus on märkimisväärne. Me peame toetama heakskiitmise korda ja BREFi institutsiooni üldiselt. See võimaldab BREF-dokumentidel mängida suuremat rolli nende tingimuste määratlemisel, mille alusel tööstusettevõtetele tegevuslubasid väljastatakse ning mille tulemuseks on see, et meie tööstusrajatised vastavad Euroopa Liidu õigusaktides sätestatud kõrgeimatele võimalikele keskkonnanõuetele.
Komisjoni ettepanekus tagatakse BREF-dokumentidest erandite tegemiseks vajalik paindlikkus, muidugi tingimusel, et need on sel hetkel tagatud kohalike tingimustega. Iga erandi jaoks on siiski vaja üksikasjalikku seletuskirja põhjuste ja põhjenduse kohta, et oleks võimalik vältida võimalikku kuritarvitamist. Samal ajal tuleb teatavate tööstussektorite jaoks, millel on eriti suur mõju keskkonnale, kehtestada Euroopa Liidu tasandil minimaalsed kohustuslikud nõuded. Lisaks sellele on sektorite jaoks, nagu suured põletusseadmed või jäätmepõletusrajatised, asjaomased miinimumstandardid juba vastu võetud.
Nagu te teate, on kõnealune küsimus põhjustanud eriliselt muret Euroopa Parlamendi raportöörile. Kuigi kohustuslikke miinimumnõudeid võib teatavate tööstussektorite puhul kasulikeks pidada, ei ole kindel, et miinimumstandardite määratlemine on kõigi sektorite jaoks vajalik või kasulik. Miinimumstandardid tuleks vastu võtta üksnes juhul, kui ja samavõrd kui need on keskkonnaseisukohast vajalikud ja tagatud.
Üheks tüüpiliseks näiteks on suured põletusrajatised, mis vastutavad suures osas õhusaaste eest. Parimad olemasolevad tehnikad ei ole midagi muud kui konkreetses sektoris nõuetekohaselt kohaldatud tehnikad. Seepärast on komisjon teinud vastavate BREF-dokumentide järelduste alusel ettepaneku uute miinimumnõuete kehtestamiseks suurtele põletusrajatistele. On koostatud säte kohaldada neid 2016. aastal.
Need on meetmed, mis on märkimisväärseks abiks keskkonnasaastealase temaatilise strateegia asjakohaste eesmärkide saavutamisel majanduslikult elujõulisel viisil. Lisaks korvab kõnealustest nõuetest nii Euroopa Liidu kui riigisisesel tasandil saadav puhaskasu vastavad kulud.
Lõpetuseks, lisaks direktiivi kohaldamise parendamisele on reformi põhieesmärgiks lihtsustada õigusakte ja vähendada nii tööstusharu kui pädevate asutuste halduskulusid, kooskõlas - nagu alati - Euroopa Liidu parema õigusloome programmi põhimõtetega.
Seepärast ühendabki kõnealune ettepanek seitse kehtivat õigusakti üheks direktiiviks. See parandab nii liikmesriikide kui äriühingute jaoks õigusaktide selgust ja sidusust. Kõnealusel lihtsustamisel on arvukalt kasutegureid.
Tööstusrajatiste tekitatud saaste vähendamine on nii keskkonnaalastel kui majanduslikel põhjustel peamine prioriteet. Esitatud ettepanekuga lihtsustatakse kehtivaid õigusakte ja tugevdatakse samal ajal parimate olemasolevate tehnikate kohaldamisraamistikku. See aitab veelgi kaasa keskkonnakaitse parandamisele ja Euroopa tööstuse elujõulisusele. Seepärast ootan huviga teie seisukohti selle olulise ettepaneku kohta ja sellele järgnevat konstruktiivset dialoogi.
Marcello Vernola
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (IT) Proua juhataja, daamid ja härrad, ma arvan, et nagu öeldud, kujutab kõnealune direktiiv endast kõige märkimisväärsemat vahendit saaste kontrollimiseks, mida parlament on arutanud alates kliima- ja energiapaketist.
Võib-olla ei tulnud see just kõige parematel aegadel, arvestades finantskriisi, mis avaldab tööstussüsteemile survet ja on seepärast põhjustanud ebaproportsionaalset lobitööd parlamendi fraktsioonidega nende ettevõtete poolt, kes muretsevad kõnealuse direktiivi finantsmõju pärast, nagu kliima- ja energiapaketi puhul juhtus. Meid julgustab asjaolu, et me oleme ikka veel esimesel lugemisel ja seepärast suudame me ehk teisel lugemisel paranduste ja täienduste kaudu taas edeneda.
Ma pean ütlema raportöörile härra Krahmerile, et tee ei ole olnud kerge. Härra Krahmer kritiseeris Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsiooni seisukohta, mis seadis mõned kompromissettepanekud kahtluse alla. Tahaksin siiski juhtida tähelepanu sellele, et esitati vähemalt 60 muudatusettepanekut, millest vähemalt ühe kolmandiku esitasid fraktsiooni PPE-DE liikmed. Seega on parlamendis üldine soov kõnealuse direktiivi olulisemad punktid uuesti üle vaadata ja kahjuks ei ole viimastel päevadel toimunud raportööri ja variraportööri vahel ühtegi kohtumist, et neid 60 muudatusettepanekut arutada. Me ei tohi unustada, et direktiiv on loodud tänu asjaolule, et eelmist direktiivi ei ole liikmesriikides siiani olnud lihtne rakendada. Kontrollimise ja katsetamise süsteem on muutunud liiga mitmekesiseks. Nagu ütles härra Krahmer, tuleb seda muuta. Ka Euroopa Komisjonilt nõutakse siiski suuremaid jõupingutusi.
Parimale võimalikule tehnikale osutavate dokumentide (BREF-dokumendid) koostamine võtab liiga kaua aega ja seega ei saa need tagada, et direktiivi kohaldataks läbipaistvalt. On tõsi, et tööstusettevõtjate osavõtul on käimas väga tugev koostööprotsess, kuid juhul, kui BREF-dokumendid võetaks vastu kiiremini ja korrapäraselt, näeksime ka rahvatervise kaitse paranemist. Tahaksin ka lisada, et tööstusettevõtjad on minevikus kindlasti vähe investeeringuid teinud: vaja on suuremat pühendumist ja ma usun, et kuna liiga palju inimesi haigestub ja sureb Euroopas tööstusheitmetest põhjustatud õhusaaste tõttu, peame me võtma kasutusele asjakohased puhastusmeetmed ning range jälgimis- ja katsetamissüsteemi.
Guido Sacconi
Härra juhataja, daamid ja härrad, esmalt tahaksin selgitada, et ma võtan sõna meie variraportööri asemel, kes ei saa kahjuks täna meiega olla, kuid ma suudan meie fraktsiooni ühtse seisukoha edasi anda. Me toetame täielikult kompromissettepanekut, mis on rohkem kui aastapikkuse töö tulemus. Avaldame selle eest tänu härra Krahmerile, kes on mänginud väga olulist rolli, kuulates hoolega ja isegi korrigeerides oma esialgseid seisukohti. See kompromissettepanek toob kaasa suurema kaitsemäära ja toetab Euroopa tööstust ning teeb seda osalt paindlikkuse juurutamise kaudu.
Nagu juba öeldud, tugevdab ja laiendab kõnealuse konsensuse, kokkuleppe keskne idee PVT ehk parima võimaliku tehnika kohaldamist, tugevdades eeskirju ja muutes need läbipaistvamaks. Et kohaldada kõnealuse sektori suhtes parimat tehnikat ja õhukvaliteedi kriteeriumeid, tuleb täita suurte põletusrajatiste jaoks kavandatavad miinimumnõudeid. Seepärast ütleme omalt poolt, et täiskogu istungil esitatud muudatusettepanekuid ei tohi vastu võtta. Need nõrgendavad kompromissettepanekut - eriti teevad seda need, mille eesmärk on kitsendada IPPC direktiivi reguleerimisala, PVT kohaldamist ja nõudeid suurtele põletusrajatistele.
Ma pean rõhutama, et meie fraktsioon on otsustanud - kuigi pärast elavat fraktsioonisisest vaidlust - ühtegi muudatusettepanekut mitte esitada. Seepärast kutsume teisi üles tegema sama ja mitte toetama muudatusettepanekuid, mis on esitatud, et edastada esimesel lugemisel jõuline, selge sõnum.
Chris Davies
fraktsiooni ALDE nimel. - Härra juhataja, saastuse kompleksset vältimist ja kontrolli käsitleva direktiivi mõte seisnes selles, et võimaldada meil saavutada minimaalsete kuludega maksimaalset keskkonnaalast kasu, lubades tööstusele ja liikmesriikidele suurel määral paindlikkust. Nagu volinik rõhutas, on seda põhimõtet siiski kuritarvitatud: paljud liikmesriigid on tõlgendanud parimat võimalikku tehnikat viisil, mida komisjon ei ole ette näinud.
Seepärast toetan ma väga raportööri mõtet kehtestada miinimumstandard. Tõsiasjal, et meie raportöör on sakslane, on ehk sellega seost: Saksamaal on hetkel väga hea maine. Ma ei mõista, miks liikmesriiki, kes on investeerinud tagamisse, et tema tööstusettevõtted kehtestaksid kõrgeid keskkonnastandardid, peaksid konkurentsi ja keskkonna seisukohast õõnestama need liikmesriigid, kes ei ole valmis sarnaseid investeeringuid tegema.
Ma tahan ka osutada võimalusele, mille see ümbersõnastatud direktiiv meile annab, muuta suuri põletusrajatisi käsitlevat direktiivi. Ootan suure huviga heitenormide kehtestamist suurte kivisöe- ja gaasirajatiste jaoks suurte CO2 heitkoguste tõttu, mida need tekitavad. Siiski on praegu käimas elav arutelu meie mure tõttu seoses globaalse soojenemisega, mure tõttu, mis ei olnud ehk siis nii teravalt tunda, kui me selle direktiivi jõustasime. Mingil määral on olemas tasakaal vanade, tavapäraste saasteainete ja uute, globaalset soojenemist põhjustavate gaaside vahel.
Minu kodumaal on üsna tõenäoline, et meid ootab alates 2015. aastast ees suur elektripuudus seoses paljude selliste vanade söeküttel töötavate elektrijaamade sulgemisega, mida ei ole kooskõlas suurte põletusrajatiste nõuetega kaasajastatud.
Mina isiklikult olen valmis kompromissiks. Olen valmis pidama teisel lugemisel läbirääkimisi erandi üle - suurte põletusrajatiste nõuete pikendamine -, hoidmaks vanad rajatised töös, et me ei jõuaks nii kaugele, et otsustame ehitada uusi söeküttel töötavaid elektrijaamu, "lukustades" end eelolevateks aastakümneteks suurte CO2 heitkoguste sisse. See peab siiski olema tõeline kompromiss: liikmesriigid peavad võtma tõelise kohustuse teha muudatusi, mis on nende CO2 heitmete vähendamiseks vajalikud, et võimaldaksime olemasolevatest rajatistest lähtuvat jätkuvat saastet mõne aasta võrra kauem.
Claude Turmes
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - Härra juhataja, esiteks avaldan tänu härra Krahmerile, kes on olnud kõnealuse direktiivi väga konstruktiivne ja metoodiline raportöör.
Millega me siin tegeleme? Me edendame Euroopas parimat olemasolevat tehnoloogiat tervise, keskkonna ja ka Euroopa tööstuse konkurentsivõime nimel. Me peaksime olema teadlikud sellest, et suure osa puhul Euroopa tööstuslikust tootmisest on tööjõukulud täna väiksemad kui materjalikulud ja elektri-, vee- ja teiste ressursside kulud. Seega võidame tohutult sellest direktiivist, mis viib meid eemale vaid protsessi lõpus kasutatavate tehnoloogiate uurimisest, et suruda läbi parimaid olemasolevaid dokumente ja parimat tehnoloogiat, mida mõni tööstusharu juba kasutab. Just selles suunas peame me minema. See teeb tugevamaks ka meie keskkonnasõbraliku tehnoloogia tarnijad Euroopas. Keskkonnasõbralikule töötlusele on olemas tohutu maailmaturg ja me peaksime Euroopa kaardile kandma.
Rohelistena on meil hea meel Euroopa turvavõrgu üle, mis vähendab teatavate valitsuste dumpinguvõimalusi, ja meil toimub parem järelevalve dokumentide üle ning kodanikel on neile parem juurdepääs.
See oli väga hea protsess, kuid kahjuks ei saa ma härra Vernolast aru. Te olete meiega hästi kõigi nende kompromissettepanekute üle läbirääkimisi pidanud. Elu, nagu poliitikagi, on seotud usaldusega ja seepärast ei saa ma aru, miks teie, kellel on sellest ettepanekust nii suured teadmised, annate nüüd, täitsa lõpus, järgi sellistele poliitikutele, nagu proua Jackson, ja teistele poliitikutele, kes ei hooli tervisest ega konkurentsivõimest. Arvan, et see on häbilugu. On häbi, et kõige suurem fraktsioon siinsel täiskogul ei ole enam usaldusväärne läbirääkimispartner. Me ei saa pidada nädalate kaupa läbirääkimisi ja lasta siis viimasel minutil kompromissettepanek ära rikkuda. See ei ole selliste oluliste dokumentidega seotud poliitika kujundamise tõsine meetod.
Roberto Musacchio
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, kuigi tegemist on mitme direktiivi ühendamisega ja õigusakti teksti muutmiseks on seepärast vähe võimalusi, on see uus saastuse kompleksset vältimist ja kontrolli (IPPC) käsitlev direktiiv vajalik ja kasulik vahend mitte üksnes heitkoguste olulise vähendamise edendamiseks, kasutades ära parimat võimalikku tehnikat, vaid ka uue suundumuse levitamiseks tööstusinvesteeringutes.
Pöörates tähelepanu üksikasjadele ja kõigi variraportööride ja eelkõige personali ning raportööri härra Krahmeri panusele, viimast ma tahaksin tänada aususe ja kannatlikkuse eest, oleme me PVT dokumentide vastuvõtmisel, teabe vahetamisel ja nende dokumentide operatiivsete järelduste Internetis avaldamisel säilitanud täieliku läbipaistvuse. Me oleme taganud, et Sevilla foorumiga loodud osalusega nõuandemenetlus jätkub. On oluline, et me sellelt kursilt kõrvale ei kaldu; ma kutsuksin kõiki raportööre üles säilitama seda järjepidevust, mida me oleme kuid kestnud avatud arutelul üles näidanud.
Ma ise töötasin mullakaitse direktiiviga. Kahjuks ootame me ikka veel nõukogu arvamust kõnealuse direktiivi kohta, mis on ülioluline loodusliku tasakaalu säilitamiseks süsinikdioksiidi atmosfääri vabanemisel, nagu volinik Dimas hiljuti õigesti ütles. Teatavate muudatusettepanekute, sealhulgas IPPC direktiivi eelnõus sisalduvate muudatusettepanekute eesmärk on kahjustada kasutamata tööstusliku maa jaoks ette nähtud kohustuslikke maaparandusnõudeid: nende kavatsus ei ole siduda sätted teiste nõuetega, mis mulladirektiiviga kehtestatakse. Kõik see on minu meelest vastuvõetamatu ja seda mitte keskkonnaalastel põhustel, vaid seetõttu, et kaitsta rahvatervist ja vältida ELi kodanike ettevõtluse ja elu arendamisel riigi ressursside mis tahes väärkasutamist. Varem on - ka Itaalias - esinenud liiga palju selliseid eelmise IPPC direktiivis sätestatud lubade rikkumise juhtumeid, mis toovad kaasa erinevusi nii keskkonna seisukohalt kui seoses turu ja tööstuse eeskirjadega. Minu riik on juba maksnud kõrget hinda kontrollimatu tööstuse arengu eest, mis hõlmab Sevesot, Eternitit ja teisi ning millel on negatiivsed tagajärjed maastikule ja kohalikele elanikele.
Kokkuvõtteks tervitan ma põleteid käsitlevate sätete piiramist ja lisamist. Reguleerimist selles valdkonnas ei tohi "veega alla lasta", et me saaksime valmistuda eemalduma sellest tavast ja liikuda jäätmeid mittetekitava ühiskonna poole. Kõikide fraktsioonide poolt arutatud muudatusettepanekud lubada furaanide ja dioksiinide heitkoguste rangemat kontrolli on samuti põhjendatud. Ma arvan, et seda arvesse võttes peaksime me konsolideerima selle arutelu täiskogu hääletusega. See on oluline direktiiv ja ma loodan, et see võetakse vastu.
Johannes Blokland
fraktsiooni IND/DEM nimel. - (NL) Härra juhataja, meie tööstus on oluline meie majanduse jaoks, kuid põhjustab sagedasti ka õhusaastet, vee- ja mullareostust. Euroopa Liit on sellise keskkonnasaastega aastakümneid võidelnud ja viimasel ajal on kogu tähelepanu keskkonnavaldkonnas koondatud süsinikdioksiidile ja kliimamuutustele. Vahel tundub, et see on ainus keskkonnaprobleem. Al Gore on jätnud maha selge märgi.
Siiski on olemas oht, et kõik keskkonnaprobleemid taandatakse kliimamuutusteks; ometi seisame me silmitsi enamate keskkonnapoliitika väljakutsetega kui see. Loomist ohustavad samuti õhu saasteainete heitkogused, millest 40-80% on pärit suurtest tööstusrajatistest. Selleks on mõjuv põhjus, et me püüame saavutada keskkonnakaitset kõnealuse saastuse kompleksset vältimist ja kontrolli käsitleva direktiivi (IPPC direktiiv) abil.
Meie keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjonis oleme ettepanekut üksikasjalikult kaalunud ja oleme jõudnud paljudes punktides vastuvõetavale kompromissile. Ma usun, et üksnes suurte põletusrajatiste heitmenormide teema osas on raport ikka veel puudulik. Just seal tuleb saada kõige suuremat keskkonnaalast kasu.
Seepärast olen ma esitanud paar täiendavat muudatusettepanekut. Näiteks elektrijaamade heitmenormid peavad olema ranguse mõttes võrreldavad jäätmepõletusrajatiste heitmenormidega, eelkõige kui me arvestame, et elektrijaamad on jäätmete koospõletusrajatised. Lisaks sellele teen ma ettepaneku kaotada lünk õigusaktides: gaasistamine, mis on võrreldav tavalise põletamisega, peab vastama samadele heitmenormidele. Viimase aja kohtupraktika on näidanud, et see pole nii. Seetõttu on vaja õigusakte parandada.
Christa Klaß
- (DE) Proua juhataja, volinik Dimas, daamid ja härrad, kõnealuse direktiivi selge eesmärk on lihtsustada kehtivaid õigusnorme tööstusheitmete valdkonnas ja viia need ühte ainsasse direktiivi, vähendades seeläbi bürokraatiat. Kuid nii palju, kui mina aru saan, on seda komisjoni konkreetses ettepanekus vähe näha.
Minu jaoks ei tähenda bürokraatia vähendamine uute aruandekohustuste ja keeruliste menetluste loomist, vaid tähendab pigem eelkõige topeltreguleerimise ja tarbetute koormuste vältimist. Komisjoni ettepanek toob eelkõige põllumajanduse suhtes kaasa uue bürokraatiatulva. Kohaldatavuse laiendamine tähendaks, et direktiivi lisatakse ka loomakasvatuse ja loomade aretamisega tegelevad ettevõtted, mis ei ole üldse võrreldavad tööstusettevõtetega, millele kõnealune direktiivi on tegelikult suunatud.
Lisaks teeb komisjon ettepaneku eeskirjade kehtestamiseks, mis sisalduvad juba nitraate käsitlevas või vee raamdirektiivis või põhjavee direktiivis. Ma palun toetust meie muudatusettepanekutele, et sellist topeltreguleerimist vältida. Loomakasvatuse jaoks ülemmäärade arvutamine peab olema ka kodulindudega seoses mõistlik ja arusaadav. Palun hääletage koos minuga jaotamise vastu nuumkanadeks, munakanadeks ja nuumkalkuniteks. Saksamaal kutsume me sellist pedantsust "herneste lugemiseks". Samuti ei tohiks püüda kasutada kõnealust direktiivi mullakaitse teema "tagaukse kaudu" taaskaasamiseks. Mullakaitse on oluline. Sellega tegelemiseks peavad olema tõhusad riigisisesed seadused.
Ma tahaksin öelda raportöörile, et ma isiklikult koos teiste minu fraktsiooni liikmetega tervitan väga Euroopa turvavõrgu kontseptsiooni. See kujutab endast head kompromissi. Selliste heitme piirmäärade kehtestamisega, millest liikmesriigid peavad suurtele tööstusettevõtetele lubade andmisel kui absoluutsest ülemmäärast kinni pidama, peatame me järjest suureneva erandite kasutamise, mis on seni teatavates liikmesriikides toimunud. Niimoodi tagame me ohutuse ühtlase kõrge taseme. Siis ei ole liikmesriikidel enam võimalik keskkonna arvelt konkurentsieelist saada.
Åsa Westlund
(SV) Härra juhataja, tegemist on väga olulise õigusaktiga. See on muu hulgas toonud kaasa ühe väga suure probleemi paranemise, mis meil Rootsis oli seoses happejärvedega. Siiski on ka oluline mitte lubada kõnealuses direktiivis lisaerandeid või pikemaid tähtaegu, et me oleksime suutelised jätkama seda positiivset arengut seoses kahjuliku heitme väiksema sadestumisega Euroopas. Seetõttu tahame me kõrvaldada need võimalused erandite edasiseks laiendamiseks.
Samuti tahaksime me näha süsinikdioksiidi heitkoguste selget piirmäära. Saastekvootidega kauplemine ei ole piisav vahend, tegelemaks kliimakriisiga, millega me silmitsi seisame. See on miski, mida me näeme nüüd, kus meil majanduskasv aeglustub, kui märkimisväärne arv saastekvoote saab automaatselt kättesaadavaks. Neid müüakse väga madala hinnaga, mis tähendab, et me kaotame mitu aastat üleminekuaega, mis on vajalik, et me sellega pikas perspektiivis tegelda saaksime, ning see tähendab ka, et pärast praegust majanduslangust on meil vähem vahendeid selle arenguga toimetulekuks ja väiksem võime selle arenguga toime tulla, kui me ei kehtesta lisameetmeid, nagu heitmenõuded suurtele põletusrajatistele. Seepärast arvan ma, et on tohutu häbi, et neid muudatusettepanekuid ei ole peetud hääletuseks vastuvõetavaks.
Fiona Hall
Härra juhataja, ma toetan kõnealust meedet ja selle eesmärki edendada olemasolevat keskkonnakaitse tehnikat, kuid mul on mure seoses parlamendi asjassepuutuva metoodikaga. Tegemist on peaasjalikult direktiiviga rasketööstuse reguleerimiseks, kuid teksti ja lisadesse on "maetud" mitmeid lõike, mis mõjutavad otseselt põllumajandustootjaid.
Põllumajanduskomisjonil ei olnud võimalust oma arvamust avaldada ja kahjuks ei ole mõned neist ettepanekuist, mis mõjutavad põllumajandustootjaid, asjakohased. Eelkõige dubleerivad sõnnikut ja läga käsitlevad nõuded nitraatide direktiivi ja vee raamdirektiivi. Madalamad künnised seoses kodulindudega tõmbavad peretalumajapidamised keerulisse regulatiivsesse raamistikku, mis on kujundatud ülemaailmsete tööstushiiglaste kontrollimiseks. Kõnealune direktiiv ei ole koht väikeste põllumajandusettevõtete reguleerimiseks.
Urszula Krupa
(PL) Härra juhataja, õigusliku resolutsiooni projektis tööstuse ülesannete kohta kerkib esile tugev kalduvus piirata kehtiva direktiivi olulisi keskkonnaalaseid aspekte, püüdes samal ajal suruda läbi laiendatumaid viiteid kasvuhoonegaasi efektile.
Arvukad muudatusettepanekud on edendanud järsult soojuselektrijaamade olemuselt mitte otseselt mürgiste heitmete norme, samal ajal kui teised liberaalsemad muudatusettepaneku projektid parandavad vaid veidi jäätmete põletamist või kaaspõletamist käsitlevaid määrusi.
Süsinikdioksiidiheide ei ole mürgine, samas kui dioksiin, furaan, vesinikkloriid, vesinikfluoriid, raskemetallid ja teised väga ohtlikud ühendid kujutavad endast tegelikku ja otsest ohtu inimeste tervisele ja keskkonnale.
Nii põletatavate jäätmete kui protsessi tulemusel tekkivate ohtlike ainete hoolikas jälgimine on jäätmete ohutu soojusliku utiliseerimise oluline tingimus. Selliste leebete piirväärtuste kasutuselevõtt, mis nõuavad ennetusmeetmete võtmist, kui heitkoguseid ületatakse, võib kahjustada keskkonda ja inimeste tervist.
Kavandatav lähenemisviis näitab ebavõrdset kohtlemist konkreetset liiki rajatiste puhul, kusjuures eriti piirav on lähenemisviis soojuselektrijaamadele, mis kasutavad tavapäraseid kütuseid.
Caroline Jackson
Härra juhataja, kõnealuses direktiivis on kesksel kohal kontrolli ja kulude arvestamise probleem. Kuidas me saame tagada, et ELis tervikuna vastu võetud seadusi kohaldatakse ja kuidas me saame võtta vastu õigusakte, ilma et me teaksime selle maksumust, mida me tahame? Raportöör tahab kehtestada üldist, ühtsete heitme piirväärtuste süsteemi, mis tuleks välja töötada tohutus bürokraatlikus protsessis, mis võtaks vähemalt kaheksa aastat. Mitte keegi ei tea, kui palju see maksaks - seda nimetatakse Euroopa turvavõrguks.
Ma esitasin muudatusettepaneku 134 parimal olemasoleval tehnikal põhinevate normide välja jätmise kohta suuri heitkoguseid põhjustavatest tööstusharudest, jättes selliste meetmete rakendamise liikmesriikide otsustada. See on realistlik ja taskukohane ning sellega järgitakse subsidiaarsuse põhimõtet.
Juhul kui Euroopa turvavõrk vastu võetakse, loodan ma, et nõukogu ja komisjon avaldavad parlamendile survet sellest mõttest tuleneva mõju hindamise läbiviimiseks. Küsimus seisneb selles, kas me peame ühtse üleeuroopalise süsteemi - Euroopa turvavõrgu - toimima panema. Vastus on, et siiamaani näitavad kõik tõendid, et liikmesriikidel see tahe puudub. Nad ei toeta Euroopa keskkonnainspektsiooni: nad tahavad jääda riigisiseste õiguskaitseorganite juurde. Õige vastus meie kimbatusele on mitte leiutada tohutut uut bürokraatiat, mis iial elule ei tärka, vaid kasutada oma raha riigisiseste õiguskaitseorganite moraalinormide välja toomiseks, et nad teeksid oma tööd, aidates ELi õigust rakendada.
Ma soovitan teile muudatusettepanekut 129, millega jäetakse tervishoiuasutustes paiknevad varugeneraatorid välja saastekontrollist, mis käsitlevad neid nii, nagu need oleksid töös 100% ajast. Selle muudatusettepanekuga säästetakse tervishoiueelarvete jaoks kriitilistel aegadel raha. Ma soovitan teile muudatusettepanekut suurte põletusrajatiste kohta: kui me neid muudatusettepanekuid direktiivi lisada ei saa, seisab minu kodumaa silmitsi elektrikatkestustega. Inimestel on palju, mille eest ELi ilma selletagi süüdistada!
Minu viimane mõte puudutab kompromissettepanekuid ja härra Turmes' rünnakut minu vastu: esimene lugemine ei ole aeg kompromissettepanekuteks, vaid on pigem aeg, mil me kõik oma muudatusettepanekud ja ideed lagedale laome ja neid arutame. Meil ei saa olla kompromissettepanekuid, mis takistavad arutelu.
Lõpetuseks ma soovitan tulevasele parlamendile kehtivat kodukorra artiklit 55, mis võimaldab meile kõnealuse väga olulise direktiivi pikendatud esimest lugemist. Tundub vale, kui esimene lugemine toimub vanas parlamendis ja teine lugemine ilma esimese lugemiseta uues parlamendis.
Dorette Corbey
(NL) Härra juhataja, uus saastuse kompleksset vältimist ja kontrolli käsitlev direktiiv (IPPC direktiiv) tagab, et ettevõtted peavad kõik suured rajatised parima olemasoleva tehnoloogiaga varustama. See on mõnes riigis juba kohustuslik ning meil on kätte jõudnud aeg oma kurss ühtlustada ja luua võrdsed võimalused. Seni on kõik läinud hästi.
Kuid daamid ja härrad, ma paluksin eriti teie toetust muudatusettepanekutele, millega püütakse sätestada tulevikuks nõudeid söeküttel töötavatele elektrijaamadele. Nimetatud elektrijaamade jaoks tuleb kasutusele võtta heitkoguste ülemmäär ja seda on võimalik teha süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise abil või 40-50% säästva biomassi kaaspõletamise teel. Süsinikdioksiidi heitkoguste ülemmäär on ainus viis, kuidas me söe kasutamist jätkata saame samal ajal ka oma kliimaalaseid eesmärke saavutades.
Mõned Euroopa Parlamendi liikmed väidavad vastu, et elektrisektor kuulub uue saastekvootidega kauplemise süsteemi alla ja et seepärast on vajalikud uued nõuded. See põhjendus on siiski ebakorrektne, kuna saastekvootidega kauplemise süsteem võimaldab lisaks eranditele söeküttel töötavate elektrijaamade jaoks ka energiamahukale tööstusharule suuremate elektrikulude hüvitamist. See kõrvaldab kulude vähendamise stiimuli süsinikdioksiidi vähendamisel.
Kellel tahes, kes usub, et saastekvootidega kauplemise süsteem on vastus kõigele, ei ole vaja sätestada nõudeid autodele või elektripirne ära keelata ega vaja säästva energia direktiivi. Me peame olema järjekindlad. Kui me sätestame nõuded autodele ja valgustusele, peame kindlasti sätestama ka nõuded söeküttel töötavatele elektrijaamadele, kuna need on tõelised saastajad. Tõsi on ka see, et kui me tahame lihtsat CO2 vähendamise viisi, peaksime me vaatama mitte terase- või tsemenditööstuse poole, vaid pigem energiasektori poole.
Avril Doyle
Härra juhataja, juhul kui nitraate käsitlevas direktiivis ja vee raamdirektiivis on oma nõrku kohti, siis ma arvan, et nendeks tuleb pidada sigade, kodulindude ja piimandusega seotud tegevusi. Ma arvan, et nõuete täitmisega kaasnevad kulud kaaluksid üles nende kaasamisest konkreetsesse õigusakti saadava kasu. Olemas on aga teisigi õigusaktidega seotud vahendeid nende konkreetsete valdkondadega tegelemiseks ning neid tuleb sellel alusel vaadelda.
Seoses suurte põletusrajatiste küsimusega ei kaitse ELi saastekvootidega kauplemise süsteemi toimimine täna tarbetu saastega seotud tehniliste lahenduste arengu peatumise vastu paljudes uute kallites ja suuri heitkoguseid levitavates rajatistes, eelkõige söeküttel töötavates jaamades, mille puhul ehitamise ajal eeldatakse, et need töötavad üle 40 aasta, muutes nõnda üldiste kliimaalaste eesmärkide saavutamise raskeks ja kulukamaks.
CO2 heitenormid aitaksid tagada, et elektrisektor vabastatakse süsinikdioksiidist vastavalt ajakavale, mis on kooskõlas nii maailma keskmiste temperatuuride tõusu piiramisega nii, et need jääksid madalamale kui 2 °C kui ka uute, keskkonnasõbralikumate tehnoloogiate kasutuselevõtuga. Tööstusharu vajab nende suurte, kallite, kapitaalsete projektide suhtes investeerimisotsuste tegemiseks eelkõige õiguskindlust. Piirmäär 350 g tagaks, et ehitataks näiteks vaid kõige tõhusamaid kõrgtehnoloogilisi rajatisi. CO2 normid, mida kohaldatakse ütleme alates 2020. aastast, tähendaksid, et uusi söeküttel põhinevaid jaamu oleks võimalik ehitada üksnes pärast kõnealuse ettepaneku jõustumist tingimusel, et need kasutavad CO2 kogumise seadmeid alates 2020. aastast, mil eeldatavasti süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tehnoloogia kaubanduslikult kättesaadav on. Olemasolevatel rajatistel oleks rohkem aega normile vastamiseks kas CO2 kogumise tehnoloogia lisamise või isegi rajatise sulgemise teel. Rajatised saaksid normile vastata ka muud moodi, näiteks biomassi kaaspõletamise või koostootmisel tekkiva soojuse kasutamise abil.
Mulle kui viimase ELi saastekvootidega kauplemise süsteemi ülevaate raportöörile valmistab muret meie poliitikavaldkondade ambitsiooni üldine tase. Viimased uuringud näitavad meile, et meil on vaja rangemaid heitkoguste piirmäärasid lühema ajavahemiku jooksul juhul, kui peame saavutama eesmärgi 2 °C, mida meie kui parlament, vastavalt meie hääletusele kliima- ja energiapaketi üle detsembris, ühiskonna keskkonnaalase, sotsiaalse ja majandusliku tuleviku jaoks vajalikuks peame. Saastekvootidega kauplemise süsteemist üksi elektrisektori heitkoguste vähendamiseks vajalikul määral ei piisa.
Kokkuvõtteks ütleksin, et lohutust pakub Euroopa turvavõrk, kuid mulle teeb ikkagi muret , et see võib olla stiimul madalaima võimaliku ühise nimetaja ja heitkoguste minimaalse vähendamise suunas - teisisõnu stiimul olukorra kiireks halvenemiseks. Palun veenge mind vastupidises.
Glenis Willmott
Härra juhataja, kuigi ma toetan ettepaneku eesmärki lihtsustada ja selgitada õigusaktide nõudeid ning tagada parem ja ühtlasem rakendamine, on mul kolm peamist muret. Esiteks pole komisjon mitte ainult püüdnud paremat rakendamist lihtsustada ja tagada, vaid ta on ka tohutult suurendanud kohaldamisala teatavates valdkondades. Ma arvan, et tuleb saavutada tasakaal ühelt poolt keskkonnakaitse ja teiselt poolt bürokraatia ning tööstuse ja väiksemate ettevõtete, nagu põllumajandustootjad ja tervishoiurajatised, kulude vahel.
Teiseks, suurte põletusrajatiste miinimumnõuded kujutavad endast Ühendkuningriigi elektrisektori teatavate osade jaoks olulist probleemi. Mulle räägitakse, et neid muresid jagavad Poola, Prantsusmaa, Itaalia, Hispaania ja mõned ida- ja lõunapoolsed liikmesriigid. Nõuded tähendaksid seda, et ilma tähtaegse erandita oleks ohus riigisiseste heitkoguste vähendamise kavade või energiakindluse lühiajalise jätkumise võimalus.
Lõpetuseks, mulle teeb suurt muret Euroopa turvavõrk ja ma olen väga selle vastu. Ma ei usu, et see on hea mõte. Leian, et heitkoguste minimaalsed piirväärtused muutuksid pigem vaikeväärtusteks kui keskenduksid ambitsioonikama parima võimaliku tehnika kohaldamisele ning võiksid hoopis vähendada keskkonnakaitse taset, suurendades samal ajal rakendamise kulusid. Ma paluksin liikmesriikidel enne hääletamist neid punkte hoolikalt kaaluda.
Mairead McGuinness
Härra juhataja, põllumajanduskomisjoni liikmena piirdun oma märkustes kõnealuse ettepaneku mõjuga põllumajandussektorile kogu Euroopa Liidus. Ma kinnitan nende teiste kolleegide märkusi, kellel on muresid seoses "võrgu levikuga" ja põllumajandustootjate kui tööstuslike saastajate reguleerimisalasse tirimisega.
Põllumajandust tuleb jälgida selle heitkoguste tõttu, kuid ma ei ole nõus, et me peaksime seda sellisel viisil tegema. Ma väidaksin, et praegusel kujul olemasolev nitraate käsitlev direktiiv teeb ära suure osa sellest, millest me parajasti räägime. Võib-olla peaksime me vaatama seda direktiivi, mis paljudes liikmesriikides probleeme põhjustab, vaatama, kuidas seda rakendatakse ja kas seda rakendatakse tõhusalt.
Lisaks sellele on muresid eelkõige kodulindude kaasamise pärast, kuna Euroopa sektorit ähvardab suur oht impordi poolt sellistest kolmandatest riikidest, kus kõnealuseid piiranguid ei kohaldata. Ma toetaksin muudatusettepanekuid, et seda praegustes ettepanekutes ei juhtuks. Samamoodi valmistab muret piimanduse kaasamine ning ma toetaksin kolleege oma fraktsioonist ning teisi kolleege, kes on esitanud muudatusettepanekuid need sektorid praegusest ettepanekust välja jätta.
Ma kordan oma soovitust, et kui asi puudutab põllumajandust, on olemas tohutu palju direktiive, mis reguleerivad heitmete ja saaste kontrolli kõnealuses sektoris, ja võib-olla on meil aeg uurida kõigi nende ümbersõnastamist nii, et põllumajandustootjad, kes neid rakendama peavad, saaksid neist täielikult aru ja kiidaksid heaks selle, mida nad tegema peavad. Üks asi on õigusakti koostada, nagu me siinsel täiskogul teeme, kuid vahel puudub meil igasugune side sellega, kuidas seda rakendatakse ning kes seda rakendab ja kas rakendamine on tõhus.
Jutta Haug
- (DE) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, tööstusheitmeid käsitleva direktiivi läbivaatamine on tublisti hiljaks jäänud. Õigusakti, milles kõik olulised meetmed saastuse vähendamiseks sõltuvad parimast olemasolevast tehnikast, tuleks kohandada pigem vähemalt iga viie aasta kui 13 aasta järel. Pärast sellist ajavahemikku on tehnika meist kaugele ette arenenud.
Samal ajal peame me märkima, et hoolimata tehnoloogia hoogsast arengust, ei ole meie direktiiviga seotud kunagised eesmärgid üldse täidetud. Seepärast hindangi kõrgelt keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjonis saavutatud kompromissi. Selle rakendamine viib meid sinna, kuhu meil on vaja minna. Ma pean mõistetamatuks hüsteeriat, mis valitseb, kui me tegeleme mullakaitse või põllumajandustootjate liitude soovidega.
Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide fraktsioon tahab saavutada keskkonnaalaseid eesmärke ilma majandustegevust takistamata. Nõnda toimimine tähendab paljuski tulevikku ja mitte tagasi vaatamist, nagu Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsiooni ettepanekud.
Eija-Riitta Korhola
. - (FI) Härra juhataja, IPPC (saastuse kompleksset vältimist ja kontrolli käsitleva) direktiivi koostamisele kulus eelmisel aastal palju jõupingutusi ja kuigi direktiiv oma lõplikul kujul on ELi tööstuse ja kodanike jaoks tohutult oluline, on sellest hoolimata kliima- ja energiapakett kõnealuse direktiivi jalge alla trampinud. Sellest on kahju, sest kõnealusel direktiivil on koos kliimapaketiga juba otsustatud meetmetele märkimisväärne majanduslik mõju. Seepärast peaksid need olema õiges vahekorras kliimaalase ja keskkonnaalase kasuga, mis selle direktiiviga saavutatakse.
Direktiivi eesmärkide raames kavandatud parendusmeetmed peavad olema eelkõige kulutasuvad, vastasel juhul ei oleks see väljakutse seitse erinevat direktiivi üheks ainsaks ühendada vastuvõtmist väärt. Me peame olema suutelised vähendama bürokraatia jooksvaid kulusid ja tegevuskulusid, kuigi mulle valmistab pettumust öelda, et keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni praegune raport seda ei tee. Lubasid andvad asutused peavad olema suutelised kaaluma vabalt rajatistele ette nähtud heitkoguseid reguleerivaid eeskirju, võttes arvesse rajatise vanust ja tehnilist standardit, selle keskkonnamõju ja seisundit ning parendusmeetmete kulusid. See oleks viis, kuidas tagada olemasolevate energiatootmisrajatiste, eriti tippkoormusega ja avariielektrijaamade piisav paindlikkus, et need saaksid kuni oma tööea lõpuni toimida.
Samuti oleks väga ohtlik Euroopa turvavõrgu kava raportööri kavandatud kujul vastu võtta ja seda mitmel põhjusel. Me ei tea, kus ja kuidas Euroopa turvavõrk luuakse, mis iseenesest on ebamõistlik asjade seis. Teiseks, kohalikud lubasid andvad asutused on selgelt paremas olukorras, et võtta arvesse valitsevaid tingimusi, nagu rajatise vanus, asukoht ja näiteks selle veetarbimine, mis on paindlikkuse tagatis, kontrastiks täiesti paindumatule Euroopa turvavõrgule. Loa andmise tingimused on juba üldiselt väga ranged. Isegi tihedamad kontrollid seoses uute lubadega tekitavad tohutuid kulusid, ilma et see keskkonnale olulist kasu tooks. Tegelikkuses oleks see isegi keskkonnakaitse standarditele takistuseks. Mul on hea meel, et minu fraktsiooni esitatud muudatusettepanek seda selgitab.
Siinkohal tahaksin öelda erilised tänusõnad kolleegile proua Jacksonile muudatusettepaneku 134 eest, mida minu fraktsioon on otsustanud toetada. Me oleme jällegi tunnistajaks praktilisele tarkusele, mis tuleneb kogemustest. Muudatusettepanekus leitakse kompromiss paljudes kõige raskemates küsimustes.
Anders Wijkman
Härra juhataja, kuna mu aeg on piiratud, siis olles tänanud härra Krahmerit raske töö eest, lubage mul keskenduda muudatusettepanekutele 136-139, mille puhul oma 40 kolleegi, sealhulgas mina ise, soovitab, et kõnealune direktiiv sisaldaks suurte põletusrajatiste heitmenorme, mis tulevikus CO2 heitkoguseid vähendaksid. Praegusel hetkel on ebaselge, kas neid nelja muudatusettepanekut täna hiljem hääletatakse.
Ümbersõnastamine sisaldab klauslit, milles sätestatakse, et kui uued arengud väärivad muudatusettepanekuid ja soovitusi, mis lähevad esialgsest ettepanekust kaugemale, siis see peaks võimalik olema. Ma usun, et viimase aja teadus on piisavalt oluline tõend selle kohta, et me peame olema ambitsioonikamad, kui veel aasta või kaks tagasi arvasime, kui asi puudutab kliimamuutuste leevendamist.
Saastekvootidega kauplemise süsteem ei ole minu arvates ELis kokku lepitud eesmärgi 2 °C saavutamiseks piisav. Praegusel kujul kavandatud saastekvootidega kauplemise süsteem toob kaasa süsinikdioksiidivaba elektrisektori umbes 60-65 aasta pärast. Seepärast olemegi esitanud need muudatusettepanekud, kus me nõuame, et tulevikus ehitatavad elektrijaamad piiraksid oma heitkoguseid alates 2020. aastast nii, et need piirduksid 350 g CO2-ga, ja juba olemasolevad elektrijaamad tuleks varustada ajakohaste seadmetega või sulgeda. Ettepanek on tehnoloogiliselt erapooletu ja seda saab saavutada erinevate vahenditega. Oleks tungivalt vaja, et juhataja nõustuks sellega, et me kõnealuseid muudatusettepanekuid hääletada saaksime, ja ma julgustan parlamendiliikmeid andma oma täielikku toetust.
Zuzana Roithová
(CS) Härra juhataja, ma näen pidevalt, kuidas Euroopa tootjatele kehtestatud üha kõrgemate keskkonnastandardite ülemäärane kulukus vähendab konkurentsivõimet ja annab löögi tööhõivele seni, kuni Hiina, Brasiilia, USA ja teised majandused sarnaseid standardeid vastu ei võta. Veelgi enam häirib mind see, et komisjon ei ole teostanud uuringut majandusliku mõju kohta tööhõivele, et me saaksime võtta vastu teadliku ja vastutustundliku otsuse seoses uute nõuetega, mille puhul on muidu väga soovitav lämmastikoksiidheitme vähendamine. Ja ma pooldan surve avaldamist käitiste kaasajastamiseks. Täna, kui liikmesriigid rakendavad kriisimeetmeid äriühingute ja käitiste kulude vähendamiseks, pean ma samuti juhtima tähelepanu sellele, et keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni ettepanekuid on võimalik täita vaid väga konkurentsivõimelistel ettevõtetel, samal ajal kui väikefirmad peaksid rajatistele kitsendusi tegema või neid sulgema ning töötajaid koondama. Ma hääletan vastu praegusel kriisiajal kõnealuse heitkoguste vähendamist käsitleva direktiivi reguleerimisala laiendamisele nii, et see sisaldaks kodumajapidamisi, väikeseid käitisi, väikeseid põllumajandusettevõtteid ja isegi koole ja kirikuid jms. See on ebaproportsionaalne ega ole seetõttu mõistlik. Ma tahaksin tänada proua Jacksonit muudatusettepaneku eest.
Robert Sturdy
- Härra juhataja, ma jään konkreetselt põllumajanduse juurde. Esiteks pean möönma, et ma olen põllumees, kuigi mul ei ole sigu, mul pole kodulinde, ent mul on aias kasvuhoone. Ma arvan, et on väga oluline, et komisjon mõistaks, et, nagu juba öeldud, on see töötatud välja konkreetselt tööstuse jaoks.
Volinik, ma palun, et te põllumajandust käsitlevate direktiivide puhul olukorra ümber hindaksite. Me teame juba, et põllumajandus on tohutu surve all. Me oleme siinses parlamendis kuulnud palju kordi toiduainetega kindlustatuse küsimust. Palun vaadake uuesti läbi muudatusettepanekud, mis on selle suhtes eriti kahjulikud. Ma arvan, et paljud muudatusettepanekutest, mis ei ole seotud põllumajandusega, on väga head ning ma õnnitlen härra Vernolat tema raporti puhul.
Volinik, te rääkisite oma ettekandes konkurentsi moonutusest. Ma küsin teilt ühe lihtsa küsimuse ja palun püüdke sellele täna vastata. Kas te kehtestate õigusakte selleks, et peatada selliste toiduainete import Euroopa Liitu, mis ei ole kooskõlas samade standarditega, nagu meil Euroopa Liidus?
Stavros Dimas
komisjoni liige. - Härra juhataja, ma tahaksin tänada kõiki parlamendiliikmeid, kes on tänasel arutelul osalenud. Nad on andnud arutelusse konstruktiivse panuse. Tahaksin tänada eriti raportööri härra Krahmerit suurepärase raske töö eest. Enne kui lõpetan, tahaksin öelda paar sõna mõne olulisema muudatusettepaneku kohta, mida me oleme täna arutanud.
Esiteks, mul on hea meel teie laialdase toetuse üle komisjoni ettepaneku põhiideele ja eelkõige parima võimaliku tehnika (PVT) kohaldamise ja BREF-dokumentide staatuse tugevdamise üle. See on komisjoni ettepaneku nurgakivi.
Palju on muudatusettepanekuid, mis on komisjonile vastuvõetavad, vähemalt osaliselt või põhimõtteliselt. Paljud muudatusettepanekud aitavad eelkõige selgitada komisjoni ettepaneku teksti või parandada läbipaistvust BREF-dokumentide väljatöötamisel ning loa andmisel ja jõustamisprotsessis liikmesriikides. Avalikkuse parem teavitamine ja osavõtt nendest küsimustest on väga teretulnud.
Ma jagan ka muret, mida on väljendatud seoses vajadusega vältida paindlikkuse väärkasutamist loa andmise tingimuste kehtestamisel. Nagu ma varem mainisin, võivad miinimumnõuded olla väga kasulikud ja vajalikud vahendid konkreetsete probleemide lahendamiseks, kui teatavad sektorid ei ole parima võimaliku tehnika (PVT) rakendamiseks vajalikke samme astunud. Kuid süstemaatiline miinimumnõuete kehtestamine ei ole vajalik ja see tekitab ohu väikese keskkonnaalase kasu saamise eesmärgil täiendava halduskoormuse loomiseks. Seepärast arvan ma, et miinimumstandardeid tuleks kehtestada ainult sellisel juhul, kui on vaja saavutada PVT parem rakendamine.
Suuri põletusrajatisi puudutavate miinimumnõuete kaalumisel on oluline pidada meeles selliste ettevõtete olulist mõju keskkonnale ja Euroopa Liidu kodanikele. PVT suurte põletusrajatiste jaoks kooskõlastati 2006. aastal ja komisjoni seisukoht oli, et miinimumkriteeriumeid tuleks kohaldada alates 2016. aastast. Me peame tagama, et sektori jaoks kehtestatud meetmed viiksid selle esimesel võimalusel PVTga kooskõlla ning hõlbustaksid õhusaaste temaatilises strateegias sätestatud eesmärkide saavutamist.
Teine võtmeelement õigusaktide eesmärkide tõhususe tagamiskeks on nõuetest kinnipidamise ja jõustamismeetmete sätete element. Me oleme varem tuvastanud puudusi sellega seoses ja seepärast on ülioluline, et uute õigusaktidega kehtestataks selged sätted tagamaks, et õigust rakendatakse nõuetekohaselt. Seepärast kehtestatakse komisjoni ettepanekus miinimumsätted inspekteerimiseks, loa andmise tingimuste läbivaatamiseks ja nõuetest kinnipidamisest teadaandmiseks. Kõnealuste muudatustega tagatakse PVT nõuetekohane rakendamine ja vähendatakse konkurentsimoonutust. Komisjon on selles küsimuses eriti valvas.
Tahaksin öelda mõne sõna suuremahuliste põllumajandusettevõtete, peamiselt kodulindude piirmäärade kohta. Kõigi kodulindude kohta kohaldatakse praegu sama piirmäära, ilma et võetaks arvesse erinevaid liike. Erinevate liikide ühtlustamine toob eelkõige loomade erineva kaalu tõttu kaasa erineva keskkonnamõju. Kavandatavad uued piirmäärad on sätestatud asjaomaste liikide keskkonnamõju alusel. Uued piirmäärad hõlmaksid võrreldes praeguse ulatusega piiratud arvu täiendavaid põllumajandusettevõtteid ja vähendaksid ammoniaagiheitmeid kulutasuval moel, et vastata mõnes valdkonnas õhusaaste temaatilise strateegia eesmärkidele.
Ma annan parlamendi sekretariaadile nimekirja, kus on esitatud üksikasjalikult komisjoni seisukoht muudatusettepanekute kohta.
Krahmeri raport
Komisjon saab toetada täielikult, osaliselt või põhimõtteliselt muudatusettepanekuid 1, 5-8, 12-14, 16, 18-21, 27, 34-37, 40, 42-44, 46, 48-56, 58-62, 64-66, 68, 69, 71-73, 75 ja 79.
Muudatusettepanekud, mida komisjon toetada ei saa, on muudatusettepanekud 2-4, 9-11, 15, 17, 22-26, 28-33, 38, 39, 41, 45, 47, 57, 63, 67, 70, 76-78, 80, 93, 97, 114, 115, 117, 129 ja 133.
Holger Krahmer
raportöör. - (DE) Härra juhataja, ma tahan teha lühidalt. Tahaksin avaldada tänu täna siin arutelul liikmete poolt antud konstruktiivse panuse eest, mida ma olen kuulnud.
Kokkuvõtteks on mul veel vaid paar asja öelda. Esiteks tahaksin avaldada volinikule siirast tänu selle eest, et ta ei vaielnud kategooriliselt turvavõrgu miinimumnõuete kontseptsiooni vastu. See ettepanek ei ole mingi kuradi kätetöö ega ka bürokraatlik koletis. See on probleemide lahendamise vahend ja selline vahend, millele me peaksime võimaluse andma. Seepärast tahaksin ma haarata võimalusest veel kord sellele toetust nõuda.
Teise asja, mida ma tahtsin öelda, suunan ma oma Briti sõpradele - ja kõigist erakondadest. Mu armsad Briti sõbrad, ma saan aru, Caroline, ma mõistan teie probleemi. Ma saan väga hästi aru, et ühe riigi energiakindlus seatakse teataval ajavahemikul tähtsamale kohale kui kinnipidamine õhusaaste piirväärtusest. Ma saan sellest tõesti aru. Ma olen ka viimane inimene, kes ei annaks Tema Majesteedile lisaaega, kui küsimus on uute söeküttel töötavate elektrijaamade ehitamises. See on midagi, millest me rääkida võime. Probleem seisneb selles, et see on täpselt see, mida me teinud ei ole. Viimase nelja kuu jooksul ei ole seda vestlust kordagi toimunud.
Ma tahan julgustada teid praegu, teist lugemist oodates, olema veel kord eelarvamusteta ja ütlema: "Rääkigem nüüd kompromissettepanekust", ja sel eesmärgil loobuma vastuseisust - mis minu meelest on täiesti ebaratsionaalne - ning kardinaalsest vastuseisust miinimumstandarditele, mis on nii konkurentsipoliitika kui keskkonnapoliitika seisukohalt põhjendamatu. Ma arvan, et selles on võimalik saavutada kompromiss - miski, mida ma teise lugemise lõpus näha loodan. Muide, ma ei ole seisukohal, et me esimesel lugemisel kompromissi saavutada püüdma ei peaks. See õigusakt on selleks liiga komplitseeritud. Ma ei soovi lõpetada raportöörina parlamendi käesolevat ametiaega ja anda parlamendi järgmisele koosseisule edasi õigusakt, kus direktiivi tekst, mille üle arutelu käib, on ebasidus, ebaloogiline ja vastuoluline. Seepärast palun teilt toetust kompromissettepanekutele, kui te tunni aja pärast hääletate.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub teisipäeval, 10. märtsil 2009.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Rovana Plumb  
Ma tervitan nii integreeritud lähenemisviisi (seitsme tööstusheitmeid käsitleva eraldi direktiivi ühendamine ühte teksti) ja rangemaid sätteid, mis hõlmavad parima võimaliku tehnika kasutamist, mille eesmärk on leida uuenduslikke lahendusi tootmise saastava mõju vähendamiseks. Teatavate vähem saastavate toodete väljaarendamine toob kaasa erinevate osapoolte, nagu äriühingud, pädevad asutused ja valitsusvälised organisatsioonid, kaasamise. Kõnealune direktiiv pakub võimalusi koostööks eri osapoolte vahel (kohalikud haldusasutused ja äriühingud), võimaldades neil nõnda toetada innovatsiooni. Selle kohta on häid näiteid Madalmaades ja Taanis ning ka Ida-Euroopa riikides, nagu Rumeenia.
Kavandatav tööstusheitmeid käsitlev ühtne direktiiv koos kõikide soovitatud poliitikapaketi valikuvõimalustega parandab õigusakti tõhusust oma keskkonna- ja tervishoiualaste eesmärkide saavutamisel kõige kulutasuvamal moel. See vähendab ka tarbetuid halduskulusid (koos eeldatava hinnangulise netovähendamisega 105-225 miljoni euro võrra aastas) ning viib miinimumini konkurentsi moonutamise ELis, häirimata Euroopa tööstuse konkurentsialast seisundit.
Daciana Octavia Sârbu  
kirjalikult. - (RO) Kuigi tööstustegevusel on majandusliku heaolu säilitamisel ja suurendamisel mängida oluline roll, ei tohi me silmist lasta mõju, mida see keskkonnale avaldab.
Osana saastuse kompleksset vältimist ja kontrolli käsitleva direktiivi läbivaatamisest on rõhk asetatud kindlalt teatavate põletusrajatiste jaoks piirväärtuste kehtestamisele ja parima võimaliku tehnika (PVT) kasutamisele keskkonnakaitse piisava taseme tagamiseks. Ma toetasin piirväärtuse 350 g CO2 kehtestamist võimsamate kui 500 MW elektrit tootvate põletusrajatiste jaoks 1. jaanuarist 2020, kuna need rajatised põhjustavad süsinikdioksiidi kontsentratsiooni suurenemist atmosfääris ja kaudselt veel hullemat globaalset soojenemist.
Piirväärtuse kehtestamine toimiks stiimulina seoses heitkoguste vähendamise tehnikasse investeerimisega, mille puhul peavad kõik rajatised 2025. aastaks piirväärtusele vastama.
Ma usun, et erinevatest tööstusallikatest lähtuva saaste vähendamine aitab Euroopa Liidul saavutada eesmärk hoida ülemaailmne kliimasoojenemine alla 2 ºC. Kõnealuse direktiivi tõhusust on näha pärast inspekteerimisi, mis kõigis põletusrajatistes läbi viiakse, ja see kajastub ka loa andmise tingimustele vastamises.
Richard Seeber  
kirjalikult. - (DE) Otsus saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli (IPPC) kohta kujutab endast Euroopa jaoks võimalust saavutada ühtlaselt kõrged kaitsestandardid. Tööstusheitmete tundlikus valdkonnas on oluline, et Euroopa ettevõtetele antaks stiimul kõige keskkonnasõbralikuma ja tõhusama võimaliku tehnoloogia kasutuselevõtuks. Tulevikus tuleks tugevdada "parima võimaliku tehnika" põhimõtet. Selle rakendamisel tuleb siiski pöörata tähelepanu tagamisele, et seda teed rajavat IPPC direktiivi projekti ei hakkaks jälle koormama bürokraatia, jättes liikmesriikidele ja ettevõtetele võimatu ülesande.
Seepärast peaksime me kaaluma hoolikalt, kui suures ulatuses aruandluskohustust tegelikult vaja on ja kui suures ulatuses oleks - kui üldse - kõnealuse kontseptsiooni rakendamine kahjulik.
Veelgi enam, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete tarbetu koormamine ületab samuti eesmärgi, nagu on see ka ülereguleerimise puhul sellistes valdkondades nagu mullakaitse, mis kuulub tegelikult liikmesriikide pädevusse. Seega, keskendugem selle asemel olulistele aspektidele, nimelt keskkonnastandardite ühtlustamisele ning keskkonnakaitse kõrge taseme kindlustamisele tööstustegevuses.
