Karistuste piiriülene täitmine liiklusohutuse valdkonnas (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on transpordi- ja turismikomisjoni nimel esitatud Inés Ayala Senderi raport ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega hõlbustatakse karistuste piiriülest täitmist liiklusohutuse valdkonnas - C6-0149/2008 -.
Inés Ayala Sender
Austatud juhataja, ma alustan pika tänuavalduste nimekirjaga. Pean eelkõige tänama komisjoni selle eest, et ta esitas dokumendi, mis annab meile pakiliselt vajaliku õigusakti. Seepärast pean ma tänama komisjoni, keda siin esindab asepresident Tajani, selle eest, et komisjon osutas meile selle teene, et andis meile õigusakti, mis praegu, 2008. aastal on absoluutselt vajalik pärast 2007. aastat, mis liiklusohutuse vallas edasimineku mõttes, võrreldes varemsaavutatuga, oli tõesti vilets. See on eriti vajalik, sest nüüd oleme me eriti lähedal tähtpäevale - mis on vaid kahe aasta kaugusel -, et täita lubadus ja saavutada sihtmärk, mille kõik Euroopa Liidu liikmesriigid seadsid: vähendada liiklussurmade arvu poole võrra. Seepärast tänan ma komisjoni selle eest.
Minu tänu kuulub ka eesistujariik Prantsusmaale (ehkki nad just siit saalist lahkusid), sest ma usun, et nad veensid meid oma jõupingutuste ja järjekindlusega, et selle ettepanekuga on võimalik edasi liikuda. Alguses osutus see selle mõju tõttu keeruliseks, kuid nad veensid meid, et asi on seda väärt.
Pean siiski ütlema, et pärast seda, arvestades et oli ka teisi tähtsamaid õigusakti ettepanekuid, oli meil teatud probleeme seoses õigustalituse motiivide mõistmisega. Me arvasime, et nad peaks alati aitama eesistujatel viimaste prioriteete ja eesmärke edendada, kuid kõnealusel juhul avastasime me hoopis, et neist oli meile vähe kasu.
Ühel hetkel esitas justiits- ja siseküsimuste nõukogu parimate kavatsustega mõned järeldused, kuid nad ei aidanud meil säilitada ranget lähenemisviisi, mille kohaselt see tekst või õigusakt, mille kallal me töötasime, oli rangelt liiklusohutust käsitlev õigusakt, mis oli mõeldud vältima probleeme liikluses ja õnnetusi ja juhtide karistamatust.
Viimaks soovin soojalt tänada variraportööre, eriti Brigitte Fouréd, kes töötas minuga koos selles mõttes, et me moodustasime selle teksti parandamisel hea meeskonna, samuti minu teisi kaasliikmeid komisjonis, Luigi Cocilovot, Eva Lichtenbergerit ja teisi kolleege. Ma arvan, et üheskoos õnnestus meil lõpuks parem tekst kujundada.
Ma usun, et meil on õnnestunud saada valmis menetlus või süsteem neis valdkondades, kus teatud küsimused olid puudu, näiteks haldusõigusrikkumiste hilisem vormistamine pärast seda, kui on vahetatud teavet ja esitatud teatis. Nende liikmesriikide puhul, kus need rikkumised on haldusõigusrikkumised, puudus täiendav menetlus ja ma arvan, et me oleme võimaliku lahenduse vähemalt välja pakkunud.
Samuti on tähtis, et me oleme tugevdanud järelevalvet. Me oleme teadlikud sellest, et tavapäraselt puudub meil võimalus liiklusohutuse küsimustes järelevalve tugevdamiseks ja käesoleval juhul aitas meid komisjon.
Samuti oli vajalik tagada isikuandmete kaitse, tunnustada ohvriabirühmade tehtavat tööd ja selgitada, kuidas see süsteem peaks mootorsõidukite juhte mõjutama.
Seepärast ei mõista me, miks nõukogu on otsustanud pidada kinni sellisest seisukohast ja õiguslikust alusest, mis meid üldse kuidagi ei aita. Selle asemel blokeerib nõukogu kõik võimalikud edasiliikumise suunad. Pean sellega seoses osutama, et me parlamendis ja komisjonis oleme veendunud, et õige alus on liiklusohutus ja et see on tähtis esimene samm just selle valdkonna heaks, mille edendamist kõik Euroopa kodanikud loodavad. See peab seepärast jääma kolmanda samba teemaks. Kolmas sammas kaotab siiski varsti kehtivuse, sest Lissaboni lepingu (ratifitseeritud nendesamade liikmesriikide poolt, kes nüüd nõukogus venitavad) sihiks on kolmanda samba kaotamine. Mõned neist näevad seda nüüd millenagi, mida lehvitada, et selle teksti edasiliikumine peatada.
Me usume ja loodame, et õiguslikust alusest tekkinud probleemid lahendatakse. (Inimesed ei mõista, kui me neile selgitame, miks me ei saa anda neile elementaarset õigusakti selleks, et parandada liiklusohutust ja kaotada nende mitteresidentidest sõidukijuhtide karistamatus, kes sõidavad läbi meie riikide ja rikuvad seadust, sest tunnevad, et neid ei saa karistada.) Me tõesti ei suuda mõista, kuidas need probleemid saavad jätkuda. Sellega seoses kutsume me tulevast eesistujariiki Tšehhi Vabariiki üles oma reservatsioonidest loobuma ja astuma liiklusohutuse nimel sammu edasi.
Antonio Tajani
Austatud juhataja, lugupeetud saadikud, sooviksin alustada, tänades Inés Ayala Senderit pühendumuse eest, mille ta on pannud sellesse töösse, mida ta on tõesti teinud kire ja visadusega ja väga objektiivselt.
Niisiis on komisjoni jõupingutustel - pean taas kord seda teile ütlema - üks suur eesmärk, see on liiklusohutus. Mis aga sisu puudutab, siis oleme Inés Ayala Senderi teksti, tema esitatud muudatusettepanekuid uurinud ja meil pole neile vastuväiteid. Vastupidi, komisjon tunneb, et käesolev raport osutab samas suunas kui meie esitatud ettepanek, aidates teksti kvaliteeti isegi teatud mõttes parandada.
Näiteks näeb Euroopa Parlament loodud elektroonilist andmevahetusvõrku tööriistana, mida tuleb hallata ühenduse tasandil, selleks et tagada Euroopa kodanike isikuandmete kaitse. Võin ainult öelda, et ma toetan muudatusettepanekuid, mis kaardistavad ja täpsustavad ettepaneku reguleerimisala. Samuti usun, et mõned muudatusettepanekud tõesti tugevdavad meie esitatud ettepanekut.
Viitan siin muudatusettepanekutele, mis tagavad reageerimise haldusasutuste pädevuses olevatele liikluseeskirja rikkumistele ning muudatusettepanekutele, millega pakutakse välja suuniste koostamine liikmesriikide järelevalvemeetodite ja praktika kohta. Need on kõik väga olulised elemendid, selleks et tagada liiklusohutus ja saavutada meie sihtmärk vähendada vähemalt poole võrra liiklusõnnetustest tingitud surmajuhtumite arvu Euroopa teedel. Tuletaksin teile meelde, igal aastal hukkub Euroopa teedel rohkem kui 40 000 inimest. 2007. aastal oli see arv 42 500. Kui me arvestame, et see on enam-vähem võrdne ühe lennukatastroofiga päevas, siis on selge, et see on tragöödia, mida tihti alahinnatakse. Kindlasti pole me harjunud mõtlema sellest, kui laialt levinud probleem see on.
Me peaksime muidugi rohkem, palju rohkem ära tegema. Seetõttu tervitan parlamendi kiiret tegutsemist selles asjas ja sooviksin veel kord tänada Inés Ayala Senderit, samuti transpordi- ja turismikomisjoni, töö eest, mida nad on teinud ja selle eest, et nad on mõistnud, mis antud juhul on kaalul: kõigi Euroopa kodanike ohutus. Parlament ja komisjon on selles küsimuses leidnud täiusliku kooskõla, mõlemad rõhutavad vajadust jõustada kiiresti õigusaktid, mis võivad liiklusõnnetuste vähendamisel reaalselt midagi muuta.
Kahjuks ei suutnud me viimasel ministrite nõukogu koosolekul saavutada liikmesriikide vahel konsensust. Eesistujariik Prantsusmaa püüdis vahendada, kuid 9. detsembril pidime me tunnistama asjaolu, et vaatamata kokkuleppele üldise surmajuhtumite arvu vähendamise strateegia osas rõhutasid paljud liikmesriigid kolmanda samba küsimust. Ajal kui nii komisjon kui ka parlament jagavad samu seisukohti esimese samba kohta, räägivad paljud liikmesriigid endiselt vajadusest reguleerida seda küsimust kolmanda samba raames.
Mulle paistab see olevat täielik vasturääkivus ja ma soovin seda öelda siin saali ees avalikult, korrates seda, mida ma ütlesin ministrite nõukogus. Me ei suuda mõista, kuidas Euroopa Ülemkogu saab otsustada taotleda kokkulepet Lissaboni lepingu vastuvõtmiseks uue referendumiga Iirimaal - nagu te kõik teate, kaotab Lissaboni leping kolmanda samba -, samal ajal kui liikmesriigid ütlevad, et me peame reguleerima kõik piiriüleste trahvide kogumise meetmed, tuginedes kolmandale sambale. Mulle näib see olevat tohutu vastuolu, mis ei saa viia positiivse tulemuseni ja selle õigusliku käteväänamise tõttu raiskame me aega ja ei suuda astuda praktilisi samme, et pakkuda kodanikele praktilist abi.
Liiklusõnnetused ei ole teoreetiline küsimus, see on reaalsus, mis võib igal hetkel mõjutada iga Euroopa perekonda, ka meie oma. Need on meie lapsed, kes on teedel, tulles laupäeva õhtul klubist koju, siirdudes mängima jalgpalli või minnes peole. Peaksime seda mõtet meeles pidama, see ei ole õigusliku käteväänamise teema ja me ei tohi aega kaotada.
Mul on kahju, et kedagi nõukogust täna õhtul siin ei ole, kuna sooviksin teha veel ühe südamest tuleva pöördumise - ja ma arvan, et ma võin seda teha ka parlamendi nimel -, paludes nõukogul oma seisukohta muuta ja transpordinõukogul võtta Euroopa Ülemkoguga sama liin. Peame vaatama tulevikku, peame vaatama Lissaboni lepingu suunas. Me kõik loodame, et see saab kiiresti jõustuda, sest ma ei arva, et saaksime endale lubada jätkuvat tagasivaatamist, kui küsimuse all on meie kõigi elude kaitsmine.
Brigitte Fouré
Austatud juhataja, kõigepealt pean tänama Inés Ayala Senderit tema raporti eest, sest meie töö oli tõesti väga konstruktiivne. Ta võttis arvesse enamiku erinevate transpordi- ja turismikomisjoni liikmete esitatud muudatusettepanekutest, tagamaks, et me jõuame direktiivi ettepanekuni, mille saab transpordikomisjonis vastu võtta kui mitte ühehäälselt, siis vähemalt väga suure enamusega.
Tuletaksin teile meelde kõnealuse direktiivi eesmärki, milleks, nagu juba öeldi, on liiklusohutus. Eesmärk on esiteks vähendada surmajuhtumite ja vigastuste arvu Euroopa teedel, sest see on tõeline õnnetus ja tragöödia, mis igal aastal meie silme all lahti rullub. Ilmselt jagavad 27 liikmesriiki ja kõik Euroopa Parlamendi liikmed seda eesmärki ja pole mõtet seda korrata. Eesmärk on seega päästa elusid ja samal ajal lõpetada diskrimineerimine, mis seni on toimunud riigis elavate sõidukijuhtide ja muudest riikidest pärit sõidukijuhtide vahel. Pole vastuvõetav, et kahte erinevat sõidukijuhti koheldakse ühe riigi teedel erinevalt. See on absoluutselt talumatu ja ei saa jätkuda, eriti kui - ja ma kordan - kaalul on elud.
Hõlmatud rikkumised on põhjendatult valitud sellised, mis põhjustavad kõige enam õnnetusi: lubatud sõidukiiruse ületamine, sõiduki juhtimine alkoholijoobes, foori punase tule eiramine, ja lõpuks, turvavöö kinnitamata jätmine. Seepärast on absoluutselt elutähtis, et me selle direktiiviga edasi läheksime.
Lõpuks tuletaksin teile meelde, nagu ka volinik mõne hetke eest tegi, et ministrite nõukogu avaldas eriarvamused seoses kolmanda sambaga jne. Siiski ma usun, et inimelude nimel peame leidma õiguslikud lahendused ja sellega seoses jääb mõnikord mulje, et õiguslik trikitamine on vaid ettekääne. Ma usun, et ülesandeks on kaotada need tõelised tragöödiad meie teedelt, sest nad ei sobi meie Euroopasse. Euroopa absoluutselt peab meil aitama kaitsta neid inimelusid, mis igal aastal lõpevad.
See on käesoleva direktiivi ülesanne ja ma loodan, et Euroopa Parlament hääletab väga suure enamusega, kui mitte ühehäälselt, nii et me saame tagada, et Tšehhi Vabariigi eesistumise ajal selle teemaga edasi liigutakse.
Silvia-Adriana Ţicău
Esmalt sooviksin tänada Inés Ayala Senderit tema raporti eest äärmiselt tähtsal teemal. Umbes 43 000 kodanikku kaotavad Euroopa teedel oma elu ja ligikaudu 1 300 000 kodanikku satub õnnetustesse. 43 000 surmajuhtumit Euroopa teedel võrdub keskmise suurusega lennukatastroofiga igal nädalal. Mul on tunne, et me ei saa seda olukorda kauem kannatada.
Sooviksin märkida, et väljapakutud direktiiv ei viita kriminaalkaristustele või punktisüsteemidele nendes liikmesriikides, kus nad juba olemas on. Sooviksin esitada üleskutse, et andmeid edastataks liikmesriikide vahel viisil, mis tagab nende konfidentsiaalsuse ja turvalisuse. Liikmesriikide vahelistes teatistes peaks samuti olema esitatud kättesaadavad makseviisid ja makse sooritamiseks kasutatav valuuta.
Lisaks, kui elukohariigiks oleva liikmesriigi keskasutused otsustavad mitte minna edasi ja kohaldada rahalisi karistusi, mille on määranud liikmesriik, kus rikkumine toimus, siis tuleb sellest eranditult Euroopa Komisjonile teatada. Ma usun, et see direktiiv on äärmiselt tähtis. Seepärast ma loodan, et Euroopa Parlamendi hääletus selles küsimuses aitab ka Euroopa Ülemkogul astuda sammu õiges suunas, teisiti öeldes, see direktiiv heaks kiita. Seda lihtsalt peab tegema. Tänan.
Bilyana Ilieva Raeva
Inés Ayala Sender, sooviksin alustada, õnnitledes teid selle puhul, et olete muutnud ühe kõige traagilisematest ühiskonnaprobleemidest meie ühiseks poliitiliseks prioriteediks. Tänapäeval on inimkaotuste arv, nagu ka teie, volinik, ütlesite, palju suurem kui me üldisel Euroopa tasandil oleksime nõus nägema.
Meil on mitmesuguste autode varuosade jaoks peaaegu 70 standardit, kuid praegu puudub meil direktiiv, et piirata inimeste arvu, kes kaotavad oma elu Euroopa Liidu teedel. See on absurdne. Inimelud meie teedel pole vähem tähtsad keskkonnastandarditest, mida me liikmesriikidele kehtestame. Sellega seoses peame me hommehommikusel hääletusel toetama Inés Ayala Senderi raportit, milles tehakse ettepanek kohustuslikeks piiriülesteks karistusteks nelja peamise rikkumise eest, mille arvele langeb rohkem kui 75% surmajuhtumitest teedel.
Piiriüleste meetmete rakendamine nende rikkumiste vastu piirab raskete ja surmaga lõppevate õnnetuste arvu ja viib meid lähemale 50-protsendilise vähendamise eesmärgile aastaks 2010. Üldine liikluspoliitika põhineb Euroopa Liidu üldisel liiklusvaldkonna õigusel ja üldistel standarditel, kuid ei kasuta tingimata samu mõõdikuid. Me räägime punastest foorituledest ja lubatud sõidukiiruse ületamisest, kuid me ei räägi valgusfooride või ristmike toimimisest või sõidu ajal mobiiltelefoni kasutamisest ja suitsetamisest hoidumisest või juhtimiskursustest Euroopa Liidus või üldistest trahvidest, mis oleksid šokeerinud isegi kõige paadunumaid rikkujaid.
Kui praegu võib Ungarist pärit juht rikkuda Saksamaal liikluseeskirju ja teda ei karistata selle eest mingil viisil, siis käesoleva direktiivi ja teie ettepanekute jõustamine tagab selle, et teda karistatakse tema enda kodumaal. Euroopa Liit vajab üldist Euroopa poliitikat liiklusohutuse alal, millega luuakse piisav ohutuse tase inimelude kaitseks meie teedel ja millest liikmesriikidel pole lubatud kõrvale kalduda.
Me võime muidugi loota sellele, et komisjon karistab valitsusi, kes pole asjakohaselt tegelenud jäätmetega, kes pole järginud tööaja direktiivi või kes on kahjustanud keskkonda. Kas me siis ei vaja mehhanisme, mis tagavad, et riigi liiklussurmade arv ei ületa ühtegi Euroopa keskmist väärtust?
Sellega seoses sooviksin veel kord rõhutada, kui tähtis on, et võtaksime meie ühise mõõdupuuna vastu üldaktsepteeritavad Euroopa õnnetuste mõõdikud. Ma usun, Inés Ayala Sender, et teie raport viib meid edasi integreeritud üleeuroopalise liiklusohutuspoliitika suunas. See direktiiv loob aluse Euroopale, kus puuduvad liiklusrikkumised, piirid ja mis tahes võimalus reegleid rikkuda.
Eva Lichtenberger
Austatud juhataja, esmalt avaldan tänu raportöörile. Ta tegi suurepärase soorituse valdkonnas, mis ootamatult osutus väga palju vaidlusi põhjustavaks küsimuseks, kus oli raske saavutada konsensust, kaasa arvatud nõukoguga. Nõukogu võtab selles küsimuses väga ebaloogilise ja väga ebaeuroopaliku hoiaku, sest paljude valitsuste peamine eesmärk on ilmselt kaitsta oma kihutajaid, pikivahe ignoreerijaid või joobes juhte, sõltumata sellest, kelle elu nad ohtu seavad.
See, mis praegu toimub, on see, et inimesed järgivad piiranguid oma kodumaal, kuid niipea kui nad üle piiri jõuavad, muutub nende jalg tinaseks ja nad ei saa enam gaasipedaali põrandalt lahti - just seepärast, et neil pole vaja muretseda trahvi maksmise pärast. Üks asi tuleb selgeks teha: väikestel riikidel või riikidel, kus on oluline turismisektor, saab olema raske panna oma kodanikke mõistma karistusi, see tähendab õiguskaitse tegevust, kui nad on absoluutselt kindlad, et praktikas trahvid teisi ei ähvarda.
Seega kui teel on minu taga keegi, kes ignoreerib pikivahet, kes sõidab mulle otse kandadele ja tal on teise Euroopa Liidu liikmesriigi registreerimisnumber, siis pean ma endalt küsima, kas ta jätab inimestele ohutusvaru ainult oma kodumaal sellepärast, et minu elu on vähem väärt kui maksab elu tema kodumaal? See ei ole õige, see ei ole euroopalik ja see vähendab maanteeliikluse ohutust.
Me oleme saavutanud hea teksti. Muidugi, midagi on ikka puudu: näiteks andmekaitse küsimust pole piisavalt selgitatud. Siiski, lõpetuseks palun ma teil toetada minu esitatud muudatusettepanekut 70-eurose ülempiiri kohta, sellega kaotaksime me suurema osa vaidlusest tasakaalustamatuse üle. Mõte on siin lihtsalt selles, et intelligentne trahvi suurus oleks mõistlik piir.
Sebastiano  Musumeci
Austatud juhataja, härra Tajani, kolleegid, 40 000 hukkunut aastas on jube statistika.
Kui veel mitte päris katastroof, on liiklussurmad siiski kindlasti äärmiselt tõsine ühiskondlik nähtus, mille suhtes liikmesriigid ei saa tihti teha enamat kui pidada kurbi registreid ja toota ehmatavat statistikat. Mõned ütlevad, et see on inimeste suurema liikuvuse produkt, mõned ütlevad, et see tuleneb suurenevast mehhaniseeritusest. Muidugi, kuid selle põhjuseks on ühest küljest ka ennetuspoliitika venimine ja teisest küljest liikmesriikide poolt mahasurumine ja tegelikult ka Euroopa Liit, mis seni pole suutnud tagada ühise liiklusohutuspoliitika olemasolu.
Itaalia statistikaameti poolt hiljuti läbiviidud uuringus leiti, et 2007. aastal moodustasid öised õnnetused reede öö ja pühapäeva hommiku vahel 44% kõigist Itaalia liiklusõnnetustest. Rooli taha asujate vastutustundetu käitumine ei ole siiski kahjuks piiratud ühegi konkreetse riigiga, seega on väga tähtis, et me kaaluksime seda ettepanekut võtta vastu direktiiv, mis püüab hoida sõidukijuhte liikluseeskirja rikkumast, sõltumata nende elukohast, eesmärgiga vähendada 2010. aastaks surmajuhtumeid teedel poole võrra.
See on hea, kuid vähemalt mõnel juhul on vaja parandusi. Lubage mul tuua vaid üks näide: rikkumistele reageerimine. Minu arvamus, härra Tajani, on see, et peaks järgima Šveitsi eeskuju. Šveitsis peatab politseipatrull iga liikluseeskirja rikkuja mõne kilomeetri pärast ja juhtub üks kahest asjast: kas juht maksab kohe trahvi või auto konfiskeeritakse kuni trahvi maksmiseni.
Olen täiesti teadlik, et sellist poliitikat pole lihtne rakendada ja et see võib näida drastiline, kuid see on kahtlemata tõhus ja pealegi me kõik teame, et vähki ei saa ravida aspiriiniga ning praegu on meie ees metastaasid. Inés Ayala Senderi raport on sellegipoolest hea raport ja muidugi on sellel minu toetus.
Luís Queiró
(PT) Austatud juhataja, minu kolleeg Ari Vatanen, kes on kuulus mootorispordi tšempion, ütleb tihti, et me kõik peame kunagi surema, kuid ta lisab, et see ei pea juhtuma autoroolis. Kuid pärast 2005. aastat pole surmaga lõppenud liiklusõnnetuste ohvrite arv vähenenud, nagu ta peaks. 2007. aasta arvud lisavad meile muret. Need kõikumised näitavad kõige paremini, kui palju me peame veel ära tegema.
Me kõik teame, et kõige sagedamini jäävad täitmata karistused, mis on määratud mitte sõidukijuhi elukohariigiks oleva liikmesriigi territooriumil sooritatud rikkumiste eest. Ettepanekus võtta vastu direktiiv, mille üle me praegu arutleme, on õigesti kavandatud elektrooniline andmevahetussüsteem, mille eesmärgiks on lihtsustada liiklustrahvide piiriülest sissenõudmist, keskendudes inimkaotuste mõttes neljale kõige tõsisemale liiklusrikkumisele Euroopas. See süsteem on iseenesest õigustatud. Siiski peavad olema tagatud kodanike õigused seoses nende isikuandmete kaitsega.
Euroopa Komisjoni hinnang direktiivi rakendamisele on seepärast keskse tähtsusega ja see tuleks rangelt läbi viia. Endiselt on probleem erinevate rikkumiste õigusliku liigitamisega vastavalt liikmesriigile, milles nad toime pandi. Mõnel juhul on need rikkumised vaid haldusõigusrikkumised, samas kui mujal on nad kriminaalkuriteod. Mõnel juhul kaasnevad nendega lisakaristused, näiteks juhtimisõiguse äravõtmine, kuid mujal mitte. Praegu pole õige hetk laskuda tehnilistesse üksikasjadesse, kuid on aeg kutsuda tuleviku tarbeks uurima parimaid lahendusi direktiivi rakendamiseks.
Raportöör, keda pean õnnitlema, tegelikult soovitab võimalikke lahendusi, mille hulka kuulub nii kindlaksmääratud karistuste kui ka liiklusjärelevalve praktika ja seadmete ühtlustamine. Meie arvates on samuti kahtlusi seoses sisulise edasikaebamise õigusega, juhul kui juht kohaldatud karistusega ei nõustu. Kas see õigus hakkab olema asjakohaselt tagatud juhtudel, kui apellatsioonikaebuse esitaja peab seda tegema mitte oma elukohariigi jurisdiktsiooni all ja seaduste vastu? See on küsimus, mille ma jätan vastamiseks volinik Tajanile.
Ja lõpuks, sõidukijuhte tuleb nende uutest õigustest ja kohustusest asjakohaselt teavitada. Ainult sellisel juhul hakkavad nad seda algatust pidama mitte repressiivseks instrumendiks, vaid pigem viisiks, kuidas edendada rooli taga käitumist, mis oleks ohutum ja austaks rohkem teiste inimeste ja nende endi elu.
Juhataja
Tänan, härra Queiró. Mina omalt poolt sooviksin teid rahustada. Ma kasutan pigem mopeedi kui autot, kuid sooviksin vältida surmasaamist ka siis, kui ma mopeediga sõidan, mitte ainult siis, kui olen oma autos.
Robert Evans
Austatud juhataja, see on tähtis ettepanek ja ma olen pettunud, et nõukogu siin ei viibi, sest praegu on tal täita otsustav roll, kuna tema mõtlemise suund, nagu ma aru saan, on parlamendi omast üsna erinev.
Inés Ayala Sender viitas muredele seoses õigusliku alusega. Samas - kui ma toetan piiriülese jõustamise põhimõtet, peab see olema õiguslikult kindel ja tugevam, kui see on praegu.
Käesoleva ettepanekuga hõlmatud rikkumised piirduvad lubatud sõidukiiruse ületamise, sõiduki juhtimisega alkoholijoobes, turvavööga ja punase tule alt läbi sõitmata jätmisega. Brigitte Fouré ütles, et neid ei saa lubada ja Inés Ayala Sender rääkis, kuidas inimesed neist puhtalt pääsevad. Ma loodan, et kui me läheneme arutelu järgmisele etapile, siis käsitleme seda aspekti, mis puudutab ärapääsemist. Inimesed, kes pääsevad puhtalt seoses sõiduki juhtimisega alkoholijoobes, lubatud sõidukiiruse ületamisega või punase fooritule eiramisega, on teistele kodanikele ohuks, kuid nad on tihti, ma väidaksin, needsamad inimesed, kes arvavad, et muud liikluseeskirjad nende kohta ei käi, räägime me siis parkimispiirangutest, ummikumaksudest või, nagu Bilyana Ilieva Raeva rääkis, juhtimise ajal mobiiltelefoni kasutamisest. On ka neid, kes ignoreerivad innovaatilisi meetmeid, näiteks madala saastetasemega piirkondi. Need on väga tähtsad küsimused ja keegi ei peaks neid ignoreerima. Me vajame piiriülest, üleeuroopalist jõustamist, et neile kõigile vastu seista.
Kõik inimesed, kes rikuvad seadust, mängivad oma osa neis 42 000 surmas, millest volinik enne rääkis. Kui 42 000 surmajuhtumit leiaks aset mis tahes muus Euroopa tegevusvaldkonnas peale autojuhtimise, siis võitleksime sellega päev päeva, nädal nädala, kuu kuu järel.
Kolleegid, me peame tegutsema koos, et teist korda tugevdada seda õigusakti kõigi meie 27 Euroopa Liidu liikmesriigi kodanike nimel.
Juhataja
Sooviksin teile teatada, et nõukogu sekretariaat on kohal ja võtab teadmiseks kõik, mida räägitakse. Ma ütlen seda teadmiseks kõigile, kes on rääkinud ja arvestades siin tehtud märkusi. Reinhard Rack, teil on sõnavõtuks kaks minutit.
Reinhard Rack
(DE) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, on hea, et me vähemalt oleme nõus ühiselt menetlema neid nelja levinud rikkumist, kuid tegelikkuses on tähtis see, et neid liikluseeskirja rikkumisi tõesti karistataks, mitte et me ainult ütleme, et me nõustume, et paljusid rikkumisi tuleks menetleda.
Probleem on tegelikult selles, et paljud liikmesriigid ei menetle seda, mida tuleks menetleda. Arvestades, et see nii on, pean ma mõistetamatuks - ja me peame seda ütlema kõvasti ja selgelt -, et mõned liikmesriigid - ja nad on samuti peamiselt needsamad, kes ei soovi karistada teiste liikmesriikide juhtide liiklusrikkumisi - peidavad end õigusliku küsimuse ja pädevuse konflikti taha. Mis on tähtis, on see, et me järgime Lissaboni lepingus võetud põhilist seisukohta.
Igal juhul on tähtis see, et liikmesriigid ei peaks oma kodanikke kaitsma selle eest, millesse nad ennast mässivad teises liikmesriigis. Seda arvestades on mul tõesti väga kahju, et pean komisjonile etteheiteid tegema - kuid seda ma pean - ja küsima, miks mitte keegi pole kunagi alustanud või vähemalt ähvardanud alustada rikkumismenetlust liikmesriikide vastu, mis süstemaatiliselt teatud rikkumised karistamata jätavad.
Ma arvan, et see oleks mõistlik lähenemisviis, väga selge signaal, et see on tõesti Euroopa ja Euroopa Ühenduse tegelik mure ja seepärast soovitaksin ma just seda.
Teine minu arvates tähtis punkt on see, et miks me ei integreeri ka kandidaatriike sellesse süsteemi. Mina olen pärit riigist, kus on väga palju sõidukijuhte naaberriikidest, mis pole veel või mis on vaevu Euroopa Liidu liikmesriigid ja ma pean nende carte blanche'i meie riigis täiesti põhjendamatuks.
Bogusław Liberadzki
(PL) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, sooviksin õnnitleda Inés Ayala Senderit suurepärase raporti puhul. See on viimane paljude väga heade raportite hulgas, mille on koostanud üks parimaid kolleege selles komisjonis.
On kindlaks määratud neli õnnetuste põhjust ja neli valdkonda Euroopa tasandil reguleerimiseks. Need on lubatud sõidukiiruse ületamine, turvavöö kinnitamata jätmine, sõiduki juhtimine alkoholijoobes ja foori punase tule eiramine. Need on õnnetustega seoses tõesti väga olulised faktorid.
Lugupeetud volinik, teie hoiak Euroopa Ülemkogu suhtes kõlas väga drastilisena. On väga kahju, et meie ministrid lähenevad sellisel moel niivõrd fundamentaalsele küsimusele nagu liiklusohutus. See küsimus puudutab meie liidu ruumi, mis on avalik ruum. Karistamatus või karistamatuse tunne on tõeline vastutustundetu käitumise allikas.
Peaksin osutama veel ühele väga tähtsale tegurile. Liidu kodanikke koheldakse erinevalt sõltuvalt sellest, millise riigi territooriumil nad parajasti on. Vaja on tulemuslikku süsteemi. Tuleb mõista, et karistused viiakse täide asjaomasest Euroopa Liidu geograafilisest piirkonnast sõltumata. Kui arutelu all olev õigusakt aitab seda ellu viia, siis võime selle lugeda meie poolt saavutatud edusammude hulka. Olen eriti rõõmus, et sain sõna võtta, sest olen tuttav olukorraga minu kodumaal Poolas, kus igal aastal kaotatakse teedel 5 600 elu.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Sünge mõõdik, mis registreerib surmaga lõppevaid autoõnnetusi Euroopa teedel, kerib oma näitu ähvardavalt edasi. Pärast langemist mitme aasta vältel on surmajuhtumite arv viimastel aastatel stabiliseerunud. Euroopa Liidu eesmärkide saavutamiseks kirjeldatud kujul on vaja uusi jõupingutusi. Euroopa Komisjon on koostanud ja valmistanud ette ettepanekud, raportöör on lisanud enda omad ja meie ees on raport muudest liikmesriikidest pärit liiklusrikkujate karistuste täitmise kohta, mis on tähtis kõigile. Surmajuhtumite arv erineb Euroopa Liidu riikide lõikes tuntavalt. Leedu teedel hukkub vanade Euroopa Liidu liikmesriikidega võrreldes viis korda rohkem inimesi. Soovimata peamist koormat Brüsselile üle anda ja rõhutades liikmesriikide vastutust, pole mul ikkagi kahtlust, et Euroopa Liit peaks järk-järgult jõudma ühise või vähemalt kooskõlastatud poliitikani sõidukijuhtide teedel käitumise ja eeskirjade kohta. Seda on juba arutatud ja ma nõustun sellega täiesti.
Veelgi enam seetõttu, et pärast Schengeni ala laienemist ilmub nii vanade kui ka uute Euroopa Liidu liikmesriikide teedele järjest rohkem autosid, mis kannavad erinevate liikmesriikide numbrimärke. Me kõik oleme huvitatud intelligentse juhtimiskultuuri levimisest kogu Euroopa Liidus, karistamatuse tunde kadumisest à la välisriigis sõidan ja pargin ma nagu tavaliselt, keegi niikuinii ei leia. Need liikmesriigid, kes on käesoleva direktiivi ettepanekule vastu, soovivad nad seda või mitte, panevad eelnimetatud musta mõõdiku kiiremini pöörlema.
Zuzana Roithová
(CS) Euroopa Liidus rikkumisi toime panevate välismaa juhtide ülesotsimine ja karistamine võib olla ebapopulaarne ettepanek, kuid see on täiesti loogiline ja praktiline. Pole mõeldav, et liikmesriigid suudavad kokku leppida Euroopa Liidu teedel kasutamiseks toodetud sõidukite uues ohutusvarustuses, mis on mõeldud liiklusõnnetuste mõju vähendamiseks, ja siiski ei soovi kokku leppida nende vältimises. Ettepanek arvutisüsteemi kohta, mis võimaldab liikmesriikidel liiklusrikkumiste kohta teavet vahetada, peaks olema enesestmõistetav keskkonnas, kus reaalselt on inimesed juba aastaid vabalt liikunud.
Siiski oleks samuti kasulik ühtlustada liiklusrikkumiste süsteemid. Ma tean, et oleks raske kasutada sama mõõdupuud Lõuna-Itaalias ja Põhja-Euroopas ja on isegi võimalik, et mõned eeskirjad ei too alati kaasa samu liiklusrikkumisi või sama raskeid rikkumisi. Siiski peaksid Euroopa Liidu riigid minu arvates suutma kokku leppida peamiste rikkumiste osas, mille kohta on teada, et need põhjustavad aastast aastasse kõige enam liiklusõnnetusi. Loomulikult toetan ma komisjoni ja raportööri ettepanekut.
Marios Matsakis
Austatud juhataja, on hämmastav, et on kulunud nii kaua aega, enne kui püütakse võtta vastu õigusakt, et anda liiklusjärelevalve teostajatele võimalus ületada Euroopa Liidu liikmesriikide piire, selleks et päästa elusid. Veelgi hämmastavam on, et nõukogu pidurdab selle teokssaamist. Samuti paneb mind imestama, et me kehtestame autodele kiirusepiirangud ja siis toodame sõidukeid, mis on võimelised sõitma kaks või kolm korda suurimast piirangust kiiremini. Samuti on kummaline, et meil on alkoholi piirnormid sõidukijuhtidele ja siiski pommitame me oma kodanikke - eriti puhkuste hooajal - alkoholireklaamidega. Ja mõnel juhul seome me alkoholi tarbimise just seksikuse ja mehelikkusega.
Volinik, palun ärge loobuge võitlusest. Palun võidelge koos meiega nõukogu vastu, kes täna puudub, selleks et päästa elusid ja muuta meie teed inimestele ohutumaks.
Antonio Tajani
Austatud juhataja, kallid kolleegid, pean tänama kõiki neid, kes arutelul on osalenud. Nad on lisanud kaalu otsusele, mille - ma loodan - parlament homme vastu võtab, samuti komisjoni tööle nõukogus. See ei saa olema lihtne, kuid ma usun, et üheskoos jõuame me lõpuks pärale.
Pean rõhutama arutluse all olevate liiklusrikkumiste tõsidust, mis põhjustavad enamiku surmaga lõppevatest õnnetustest. Lubage mul koos teiega korrata mõnesid statistilisi näitajaid: 2007. aasta mõju hinnangu kohaselt, mis sisaldab eelmise kolme aasta hinnangut, põhjustas 30% liiklussurmadest lubatud sõidukiiruse ületamine ja 25% sõiduki juhtimine alkoholijoobes ja, peaksin lisama, uimastite mõju all. Seetõttu toetan ma Eva Lichtenbergeri esitatud muudatusettepanekut 38, mis komisjoni teksti teatud aspektides tugevdab. Ma kahtlen pisut 70 euro küsimuses, sest see võimaldaks ebavõrdset kohtlemist.
Seitsmeteistkümne protsendi õnnetuste põhjuseks on turvavöö kinnitamata jätmine ja umbes nelja protsendi puhul on selleks punase fooritule eiramine. Kokku põhjustavad need neli liiklusrikkumist, kas koos või eraldi, 75% liiklussurmadest. Arvan, et see on kõik, mis mul öelda on. Selguse huvides lubage mul pöörduda nõukogu, nõukogu esindajate, nõukogu peasekretariaadi esindajate poole ja korrata seda, mida ma ütlesin mõne päeva eest transpordiministrite nõukogus: komisjonil pole kavatsust vähendada liikmesriikide volitusi, me oleme huvitatud ainult surmajuhtumite arvu vähendamisest Euroopa Liidu teedel. Seda tehes ei kavatse me kunagi - vastates nüüd ka Reinhard Rackile - peituda seaduste kohaldamise taha.
Mis puudutab rikkumisi, siis oleme kindlalt liikmesriikidele vastu seisnud, kuid ainult küsimustes, mis puudutavad muid transpordiviise peale autode, sest see on esimene kord, kui me oleme võtnud meetmeid autosektoris. Meil on raskeveokite juhtimist reguleerivad õigusaktid, kuid pole midagi sõiduautode kohta. Seega ma usun, et tänu täna siin saalis saadud innustusele surume komisjonis - võin seda kinnitada teile kõigile ja ka härra Matsakisele - asja edasi. Me ei kavatse peatuda, sest, ma kordan: kui asi puudutab inimelude päästmist, siis ei saa ükski õiguslik vastuväide peatada nende tegevust, kellel lasub poliitiline vastutus poole miljardi Euroopa kodaniku ees.
Lõpetuseks, austatud juhataja, ma loodan, et saabuvad jõulud ja aastavahetus annavad aega mõtisklusteks kõigile ministritele, kellele on valmistanud muret tekst, mille komisjon parlamendi toetusel nõukogule esitas. Lõpuks, austatud juhataja, kuna see on viimane kõne, mille ma enne jõuluvaheaega komisjoni nimel pean, sooviksin esitada oma parimad soovid kõigile austatud parlamendiliikmetele, eesistujariigile ja kogu parlamendile.
Juhataja
Tänan, härra Tajani. Loomulikult vastame me teile omapoolsete heade soovidega ja mis puutub nõukogusse, siis oleme valmis ööl vastu kolmekuningapäeva suured söekotid kohale tassime, kui nad korralikult ei käitu!
Inés Ayala Sender
Austatud juhataja, tahtsin teile kaevata just nimelt nõukogu puudumise pärast, kuid ma näen, et tegelikult viibib kohal üks isik, kes neid esindab, ehkki ma oleksin muidugi eelistanud, et siin oleks olnud eesistujariigi otsene esindaja. Fakt on siiski see, et Jean-Louis Borloo oli väga väsinud.
Sooviksin tänada kaasliikmeid nende tähelepanekute eest. Võin mõnedele neist kinnitada, et oleme rääkinud Euroopa andmekaitseinspektoriga, tagamaks et isikuandmed jäävad täiesti konfidentsiaalseks. Konkreetselt menetluslike tagatistega seoses oleme me püüdnud, nii komisjoni kui ka parlamendi õigustalituste hindamatu abiga, käsitleda kõiki neid küsimusi, mida direktiivi praeguses etapis on võimalik käsitleda.
Mis Šveitsi süsteemi puutub, siis võin teile kinnitada, et praegu seisneb probleem selles, et meie politsei tavaliselt ei saa mitteresidentide kohta andmeid vahetada või neile teatist edastada. Juhul kui nad kätte saadakse, paneb politsei nad ka maksma ja see toimub kõigis meie liikmesriikides. Siiski pole neid andmeid võimalik saada siis, kui kasutatakse radarit või kaameraid, see tähendab mehaanilisi vahendeid, ja see on süsteem, mida me praegu rakendame.
Sooviksin lihtsalt tänada kõiki kannatlikkuse eest, sest mõnedes valdkondades ei saanud me ära kasutada tööd, mida olid teinud näiteks Robert Evans, Eva Lichtenberger ja Silvia-Adriana Ticău. Siiski on olemas läbivaatamisklausel. Komisjon on kinnitanud, et kavandamisel on hindamise läbiviimine kaks aastat pärast direktiivi rakendamist ja vajaduse korral sel ajal uute elementide sisseviimine.
Et see saaks juhtuda, tuleb direktiiv muidugi vastu võtta. Seda silmas pidades vajame me poliitilisi lahendusi, aga mitte väikeseid õiguslikke trikke. Seepärast tänan nii komisjoni kui ka eesistujariik Prantsusmaad ja eelkõige oma kaasliikmeid, mitte ainult nende kannatlikkuse ja toetuse, vaid ka, ma loodan, homse hääletuse eest. Hääletuse tulemus peab olema võimalikult ühehäälne, nii et me saaksime koos komisjoniga minna uue Tšehhi eesistuja ette ja rõhutada vajadust, et viimane end liigutaks direktiivile heakskiidu saamiseks.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletamine toimub kolmapäeval, 17. detsembril.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Zita Pleštinská  
Lubatud sõidukiiruse ületamine, sõiduki juhtimine alkoholijoobes, turvavöö kinnitamata jätmine ja punase fooritule eiramine on peamised põhjused surmaga lõppevatele õnnetustele, mis tihti Euroopa teedel juhtuvad ja Euroopa Liit püüab seepärast esimese sammuna ühtlustada eeskirju nende nelja rikkumise osas.
Ma pean direktiivi panuseks ühtset Euroopa lähenemisviisi trahvide sissenõudmisele ning suurusele ja arvutivõrgu kasutamisele teabevahetuseks. Negatiivse poole peal on teadlikkuse puudumine sõidukijuhtide seas Euroopa Liidu raamistikus trahvide sissenõudmise eeskirjade muutuste kohta.
Pean tähtsaks, et komisjon koos liikmesriikidega viiks läbi teavituskampaania, selleks et anda üle piiri teistesse liikmesriikidesse liikuvatele kodanikele teavet seaduse rikkumise õiguslike tagajärgede kohta selles osas, mis puudutab võimalike trahvide suurust ja sissenõudmist. Sõidukijuhtidel peab olema õigus saada teatisi keeles, mida nad mõistavad, eriti juhul kui teatise esitamisel on õiguslikud tagajärjed. Neid tuleb teavitada otsuste kehtivusest, edasikaebamise võimalustest ja vastamata jätmise tagajärgedest.
Ma usun, et see direktiiv paneb sõidukijuhid hoolikamalt ja ohutumalt sõitma ning aitab kaasa surmaga lõppevate liiklusõnnetuste arvu vähendamisele Euroopa teedel, kus 2007. aastal hukkus 40 000 inimest. Ma toetan direktiivi vastuvõtmist piiriülese reguleerimise lihtsustamise kohta liiklusohutuse valdkonnas ja tervitan seetõttu raportöör Inés Ayala Senderi raportit.
