Euroala riigipeade ja valitsusjuhtide 7. mail 2010. aastal toimuva tippkohtumise ettevalmistamine (arutelu)
President
Järgmine päevakorrapunkt on nõukogu ja komisjoni avaldused euroala riigipeade ja valitsusjuhtide 7. mail 2010. aastal toimuva tippkohtumise ettevalmistamise kohta.
Diego López Garrido
nõukogu eesistuja. - (ES) Austatud president! Sel nädalal 7. mail toimub euroala riigipeade ja valitsusjuhtide kohtumine ning see siin on arutelu Euroopa Parlamendis kõnealuse olulise kohtumise üle. Kohtumise eesmärk on sõnastada kokkulepe seoses Kreekale antavate laenudega, Kreeka finantspaketiga, et lahendada selle euroala riigi rasket finantsolukorda ja analüüsida õppetunde, mida võib saada sellest olukorrast ja nendest kokkulepetest seoses euroala ja kogu Euroopa Liidu tulevikuga.
Riigipead ja valitsusjuhid kavatsevad reedel kinnitada finantslahenduse, mida Euroopa Liit Kreekale pakkunud on. Teisisõnu sõnastatakse kohtumisel kohustus - mis praeguses etapis on poliitiline kohustus -, mis võeti vastu Euroopa Liidu riigipeade ja valitsusjuhtide kohtumisel 11. veebruaril: kohustus toetada Kreekat äärmiselt raske finantsolukorra lahendamisel.
Seepärast kavatsevad riigipead ja valitsusjuhid esitada, sätestada ja kooskõlastada reedel euroala muu 15 liikmesriigi tahe Kreekale seda abi, neid laene anda, kui Kreeka valitsus on võtnud vastu range majanduslike ja rahaliste kohanduste programmi. Nende eesmärk on tagada Kreeka finantsstabiilsus ja kogu euroala finantsstabiilsus. Selles lepiti poliitiliselt kokku mitte üksnes Kreeka asjas, vaid ka 11. veebruaril Euroopa Liidu riigipeade ja valitsusjuhtide resolutsioonis.
Poliitilises ja ajaloolises mõttes on see oluline küsimus, kuna see on finantsvaatepunktist hädavajalik euroala usaldusväärsuse ja kogu Euroopa Liidu välise usaldusväärsuse jaoks. See on oluline eelarve konsolideerimise jaoks, mida nõuavad Euroopa Liidu aluslepingud, eelarve konsolideerimiseks euroalas ja kogu liidus, ning see on väga oluline majanduse tõhusa ja kestva elavnemise kindlustamiseks Euroopa Liidus.
Täna avaldas volinik Rehn, kes on siin meiega, komisjoni prognoosid ajavahemikuks 2010-2011, saates sõnumi Euroopa Liidu majanduse järkjärgulise elavnemise kohta. Komisjoni prognoosid kinnitavad, et Euroopa Liidus toimub majanduse elavnemine ja et pärast ajaloo kõige suuremat langust on kogu Euroopa Liidu prognoositav majanduskasv 2010. aastal - sel aastal - 1% ja 2011. aastal 1,75%.
Seega lõppes majanduslangus Euroopa Liidus eelmise aasta kolmandas kvartalis ja majanduse elavnemine on alanud. Euroopa majanduse elavdamise kava ja liikmesriikide tehtud otsused on andnud sellesse selge panuse, süstides liikmesriikide eelarvetest ja liidu eelarvest Euroopa majanduse elavdamise kava kaudu suuri rahasummasid eri riikide majandustesse. See on üks põhjuseid, miks - ütlen seda veel kord - pärast ajaloo kõige rängemat langust näeme liidus juba majanduse elavnemist.
Need on Euroopa Komisjoni prognoosid ja kahtlemata on otsus Kreekale laenata otsustav panus sellesse, et tagataks, et majanduse elavnemine euroalal ja kogu Euroopa Liidus on nii tõhus kui ka kestev.
Usume, et Euroopa Liit on reageerinud hästi praegusele majanduslikule olukorrale, majanduskriisile, tehes olukorrale reageerimiseks kõik endast oleneva. Arvame eriti, et liit on reageerinud äärmiselt raskele finantsolukorrale Kreekas hästi, sest mida Euroopa Liit on viimaste kuude jooksul kindlasti ära teinud, on see, et see on astunud selgeid samme selle suunas, mida oleme hakanud kirjeldama kui majandusjuhtimist või liidu majandusjuhtimist. On tehtud selgeid samme edasi. Vahel oleme ehk tundunud aeglased, kuid samme on tehtud edasi igal juhul kindlal sihikindlal viisil, mis kulmineerub reedel Euroopa riigipeade ja valitsusjuhtide kohtumisel.
Usume, et majandusjuhtimisel, liidu majanduslikul valitsusel peavad olema kindlad alustalad. Esimene nendest seisneb vastutuse võtmises kohustuste eest, näiteks kui Euroopa Liidu leping on allkirjastatud ja ratifitseeritud. Teine on solidaarsus - põhimõte, mis on Euroopa Liidu ja kõigi selle poliitikavaldkondade aluseks. Kolmas tähendab eelarve konsolideerimise kooskõlastamist, kooskõlastamist Euroopa Liidu esindatuses välisriikides - näiteks G20 kohtumise ootamine - ja majanduskasvu kooskõlastamist ning kriisist väljumist. Olen veendunud, et see on kirjas ka dokumendis, mida volinik Rehn parasjagu sel teemal koostab ja komisjonile 12. mail esitab.
Lõpetuseks tahaksin öelda, et liidu majandusjuhtimine, mis on kehtestatud ja välja arendatud ja millele Euroopa Liidus parajasti alustalasid rajatakse, nõuab tõhusaid vahendeid ja järelevalvetegurit. Olen kindel, et dokumendis, mida Euroopa Komisjon parajasti koostab, viidatakse sellele. Meil on vaja riigi rahanduses kvaliteeti. Vajame finantssüsteemi järelevalvet, finantssüsteemi Euroopa järelevalvet, ja seoses sellega tahaksin kutsuda Euroopa Parlamenti üles võtma niipea kui võimalik vastu finantsjärelevalve pakett. See pakett peaks hõlmama õigusnorme ja direktiive, mida siin ja praegu parlamendis arutatakse ja mille üle kavatsetakse arutada järgmise paari päeva jooksul asjaomases parlamendikomisjonis ning seejärel vastaval täiskogu istungil.
Vajame ka mehhanisme võimalike kriiside vältimiseks ning samuti, nagu ma enne ütlesin, suutlikkust rääkida liidu esindamisel välisriikides ühel häälel ning praegusel juhul räägin ma selgelt G20 kohtumistest. Ma arvan, et need on sammud, mida parajasti liidu majandusliku valitsemise või majandusjuhtimise suunas astutakse. Osa sellest on abi ja laenud Kreekale ning seepärast usun, et Euroopa Liit liigub õiges suunas ja on selle suuna kindlustanud.
Olen kindel, et riigipead ja valitsusjuhid võtavad vastu selle abipaketi Kreekale, mis on lühidalt, nagu nad oma 11. veebruari avalduses ütlesid, kohustus euroala ja kogu Euroopa Liidu finantsstabiilsuse ja majandusliku stabiilsuse suhtes.
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Austatud president! Mul paluti teha selle täiskogu ees parlamendile enne reedest riigipeade ja valitsusjuhtide kohtumist avaldus.
Lubage mul esmalt avaldada kaastunnet täna Ateenas vägivalla ohvriks langenud inimeste perekondadele! Mitte nõustuda ja vastu vaielda on meie demokraatlike ühiskondade kodanike õigus, kuid miski ei õigusta vägivalla vahendit.
Lubage mul käsitleda finantstoetuspaketti Kreekale, mis kinnitati eelmisel pühapäeval! Seejärel tutvustan teile paari oma seisukohta selles, mida tuleb teha, et vältida sellist tüüpi kriisi kordumist.
Kreekaga seoses on riigi ametiasutused leppinud kokku mitmeaastases eelarve konsolideerimise programmis ja struktuurireformis. Selle koostasid ühiselt komisjon, Euroopa Keskpank ja Rahvusvaheline Valuutafond.
Kreeka valitsus on esitanud kindla ja usaldusväärse paketi, mis juhib selle majandust jätkusuutlikul teel ja taastab usalduse. On oluline, et tunnustaksime söakust, mida peaminister Pampadreou ja tema valitsus üles on näidanud.
Kreeka teeb piinarikkaid jõupingutusi, kuid me kõik teame, et sellistele jõupingutustele alternatiive ei ole.
Vastuseks sellele on pärast komisjoni ja Euroopa Keskpanga soovitust käivitatud Kreekale abi andmise kooskõlastatud Euroopa mehhanism. See on enneolematu solidaarsusakt, millele sarnast ei ole kusagil mujal maailmas.
See abi on otsustava tähtsusega, et aidata Kreekal majandus tagasi joone peale saada, ning sellega säilitatakse kogu euroala finantsstabiilsus.
Lubage mul rõhutada, et komisjon on hoolitsenud selle eest, et mehhanism, mis põhineb kahepoolsetel laenudel, oleks Euroopa mehhanism! Komisjon aitas kaasa selle loomisele ja mängib olulist rolli selle haldamisel ja rakendamisel.
Komisjonil on ja sellele jääb keskne roll Kreeka Vabariigi poolse paketi järgimise hindamisel. Komisjon haldab ka kahepoolseid laene liikmesriikidelt.
Nädala lõpuks on meil juba kriitiline mass liikmesriike, kes on Kreekale kahepoolsete laenude andmise protsessiga lõppu jõudnud. Olen kindlal veendumusel, et Kreekale antud enneolematu finantsabi - 110 miljardit eurot - ja kohanemisprogramm kujutavad endast piisavat reageeringut Kreeka kriisile. Meil ei ole põhjust kahelda, et seda rakendavad kindlalt nii Kreeka kui ka euroala liikmesriigid.
Seda seisukohta jagavad teised olulised osalised. Märkasin näiteks varasemate, praeguste ja tulevaste G20 rahandusministrite kohtumiste juhtide toetavat avaldust, mis just nüüd välja anti. Kahjuks ei tundu, et kõik turuosalised juba veendunud oleksid. Peame ütlema kõva ja selge häälega, et kahtlejad eksivad! Tulen selle juurde hetke pärast tagasi.
Reedesel euroala riigipeade ja valitsusjuhtide kohtumisel vaatame sellest kokkuleppest kaugemale - mida peame tegema, et sellest olukorrast parimal viisil õppida. Arutelu on muidugi alguspunkt, sest otsuseid on vaja arutada ja lõpuks vastu võtta koos kõigi 27 liikmesriigiga - euroala liikmesriikide, aga ka kõigi teiste Euroopa Liidu liikmesriikidega. Lubage mul öelda väga selgesõnaliselt: otsuste arutamine ja vastuvõtmine 27 liikmesriigiga on tugevuse allikas.
Kuigi peame oma protsessi kiirendama, on tõsiasi see, et 27 liikmesriigi ühistegevus, millist teist maailmas ei ole, tagab meie ühisele tulevikule üha rohkem vastastikku ühendatud maailmas parima võimaliku aluse.
Ma näen kahte põhilist tegevusliini, mille üle mõelda ja mida teoks teha: esiteks majandusjuhtimise eeskirjade, sealhulgas stabiilsuse ja kasvu pakti, ümberhindamine, ja teiseks -finantsturgude reform.
Komisjon on töötanud intensiivselt majandusjuhtimise küsimusega ja on valmis esitama järgmisel kolmapäeval ettepanekud, kuidas seda parandada. Arvesse tuleb võtta kolme peamist n-ö ehitusplokki. Esiteks vastutus: peame tugevdama stabiilsuse ja kasvu pakti ning eelkõige selle liikmesriikide poolset järgimist. On ilmne, et tugevdamist vajavad nii pakti ennetavad kui ka korrigeerivad sätted. Mul on hea meel, et enamik neist, kes varem paktis kahtlesid või soovitasid seda isegi leebemaks muuta, nõustuvad nüüd vajadusega rangemate eeskirjade järele ja, mis kõige olulisem, nende täpse rakendamise järele.
Teiseks vastastikune sõltuvus: me kõik oleme selles koos. Arvan, et kriis on näidanud selgelt, et meil on vaja reageerida oma liikmesriikidevahelistele erisustele, eelkõige euroalas. See hõlmab erinevusi nende konkurentsivõimes, kuna see on üks keskse tähtsusega tegur, mis põhjustab teisi erisuse liike.
Muidugi ei tohi see tähendada, et mõned muutuvad vähem konkurentsivõimeliseks, nii et teised paistavad konkurentsivõimelisematena. Me kõik konkureerime maailma turgudel. Peaksime suurendama oma üldist konkurentsivõimet tasakaalustatud ja vastastikku tugevdaval viisil. Arvan ka, et peaksime vaatlema teisi erisuste põhjuseid. Selleks et edusamme teha, teeme ettepaneku teostada suuremat järelevalvet ja suurendada majanduspoliitika kooskõlastamist. Mul on ka hea meel, et näen seoses liikmesriikidega sel eesmärgil suuremat avatust.
Kolmas - sidusus: peame küsima endilt, kas meie eelarve-eeskirjade süsteem on täielik. Minu meelest oleks kasu alalise mehhanismi loomisest häirivate olukordadega tegelemiseks. Lõppude lõpuks -parem karta, kui kahetseda.
Ma loodan, et meil õnnestub kasutada juhust, ja loodan teie peale, et aitate meil neid reforme ellu viia. Poliitilisest vaatenurgast usun, et Euroopa integratsiooniga seoses on meil praegu käes selline hetk, et kui me Euroopat üles ei ehita, siis jääme maha. Me ei tohi paigal tammuda! Tegemist on väga erilise hetkega - hetkega, milles me praegu Euroopas elame, kus meie solidaarsus, meie vastutustunne iga päev proovile pannakse. Ma usun, et meie liikmesriikide juhid suudavad väljakutse vastu võtta mitte üksnes selleks, et teisi aidata, vaid ka selleks, et näidata oma vastutustunnet meie ühise Euroopa projekti suhtes.
Need reformid kehtestatakse juba tehtavate enneolematute jõupingutuste taustal. Tõsiasi, et mõnes liikmesriigis tuleb puudujäägi- ja võlatase korrigeerida sihikindlalt ja kiiremini, kui enne kriisi ette nähti, on vaieldamatu.
Tuleb aga mainida ka seda, et me ei saa eirata asjaolu, et eelarveseisundi halvenemine 2009. aastal oli tingitud suuresti automaatsete stabiliseerijate toimimisest majandustegevuse enneolematu languse eel, mille põhjustas finantskriis, mis ei olnud pärit Euroopast. Teisisõnu - üldine olukord euroalal oli suures osas tingitud langusevastasest poliitikast, mida toetati kogu maailmas.
Alati oli selge, et seda olukorda tuleb tagantjärele parandada, ja enamik euroala liikmeid on viinud juba ellu julgeid reforme, näiteks oma pensionisüsteemide reforme. Vastutustunnet, mida valitsused üles näitavad, tuleb sobitada finantsuru osalistega. Seepärast on sama tungivalt vaja jätkata jätkusuutliku ja vastutustundliku finantssektori kehtestamist majanduse ja kodanike teenistuses.
Tuleb arvestada, et finantsturu osalised on turuhoiakute stimuleerimisel kesksed mõjutajad. Turgudel on oluline ka psühholoogia. Finantskriis sündis lühiajalisusest, hooajalisuse pooldamisest ja vastutustunde puudumisest. Seepärast peamegi kiirest olukorda parandama.
Vajame tugevaid ja stabiilseid Euroopa teenusteturge, et teha investeeringuid, mis on vajalikud edasiseks majanduskasvuks visiooniga 2020. aasta Euroopast. Vajame kõigi oma turuosaliste vastutustundlikku käitumist. Oleme seoses finantsturgude reformiga palju ära teinud. Loodan, et siin täiskogul tehakse see kõigile selgeks.
Euroopa institutsioonid parlament, nõukogu ja komisjon tegutsevad ja neid tuleb näha tegutsemas koos. Oleme seadnud esmatähtsale kohale töö seoses vastutustundliku riskijuhtimise, turvalisemate tuletisinstrumentide turgude, parema finantsjärelevalve ning tagamisega, et pankadel oleks oma tegelike riskide katmiseks piisav kapital. Seda tööd tuleb kiirendada.
Me kõik peame eelolevatel nädalatel juba käimasolevad reformid lõpetama. Nagu ma siin täiskogul vaid kaks nädalat tagasi ütlesin, loodan varsti näha läbimurret seoses meie ettepanekuga riskifondide ja erakapitali kohta.
Samuti tahaksin, et varsti saavutataks kokkulepe tõhusates uutes Euroopa järelvalvekorraldustes. Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ja kolm järelevalveasutust peaksid alustama tööd 2011. aasta alguses.
Need ei tohiks olla aga vaid näiliselt tõhusad - meil on jagatud vastutus tagada, et neil oleksid vahendid, mida nad oma töö jaoks vajavad. See hõlmab siduvaid otsustusvolitusi tõeliste hädaolukordadega tegelemiseks, et jõustada Euroopa eeskirju - ja ma rõhutan Euroopa eeskirju, mitte üksnes riigisiseseid eeskirju -, ning et lahendada riiklike järelevalveasutuste kolleegiumites mis tahes vaidlusi. On ülim aeg need otsused vastu võtta ja hoolitseda selle eest, et need oleksid ambitsioonikad.
Sel aastal on kavas esitada uusi ettepanekuid hoiustajate ja investorite kaitse parandamiseks, meetmete tugevdamiseks turgu valitseva seisundi kuritarvitamise vastu, pankade kapitali kvaliteedi ja kvantiteedi edasiseks parandamiseks ning ülemäärase finantsvõimenduse pärssimiseks.
Olukord riigilaenu turgudel on kolme viimase kuu jooksul ja paradoksaalselt veel ka sel nädalal toonud esile uusi muresid. Komisjon töötab juba tuletisinstrumentide turgude põhjaliku läbivaatamisega, et suurendada turgudel läbipaistvust ja turvalisust. Esimeses etapis esitame õigusaktid abikõlblike tuletisinstrumentide lepingute standardimiseks, kohaldades nende suhtes keskse vastaspoolega arveldussüsteemi, mida nõuetekohaselt reguleeritakse ja jälgitakse. Praegu kaalume ka seda, kas riigi tuletisinstrumentide turgude jaoks on vaja täiendavaid konkreetseid meetmeid.
Kriis on ka veel kord seadnud esikohale krediidireitingu agentuuride rolli. Need agentuurid mängivad finantsturgude toimimisel pöördelist rolli, kuid tundub, et reitingud on liiga hooajalised, sõltudes pigem üldisest turu meeleolust kui põhilistest teguritest - hoolimata sellest, kas turu meeleolu on liiga optimistlik või liiga pessimistlik. Kuna krediidireitingu agentuuridel on selline keskne roll ja mõju turgudele, on neil ka eriline vastutus tagada, et nende hinnangud oleksid ühtviisi usaldusväärsed ja kõikehõlmavad. Seepärast esitas komisjon 2008. aastal kiiresti nende agentuuride jaoks uued õigusaktid, mis jõustuvad mõne järgmise kuu pärast.
Nende eeskirjadega tagatakse, et krediidireitingu agentuurid tegutsevad läbipaistvamalt, avaldavad oma meetodeid ja väldivad huvide konflikte, kuid peame edasi liikuma. Komisjon arvab, et selleks, et tugevdada järelevalvet üleeuroopalise tähtsusega osalejate üle, peab nende üle teostama otsest järelevalvet tulevane Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutus ning see on täpselt see, mida kavandame.
Oleme samuti käivitanud mõttevahetuse selle üle, kas võib vaja minna edasisi meetmeid, et tagada eelkõige riigivõla asjakohane reiting. Peame enne omas kodus asjad korda saama, kui teisi sama tegema sunnime.
Komisjon teeb kõik, mis on vajalik selleks, et tagada, et finantsturud ei oleks spekulatsiooni mänguväljakuks. Vabaturud moodustavad aluse edukate majanduste toimimiseks, kuid vabaturgudel on vaja eeskirju ja nõuetele vastavust ning eeskirju ja nõuetele vastavust tuleb karmistada, kui vastutustundetu käitumine seab ohtu selle, mis ei saa ega tohiks ohus olla.
Turukäitumine peab tuginema kindlale ja objektiivsele analüüsile ning finantsteenused peavad mõistma, et nad on just need, mis nad on: teenus, mitte lõpp iseenesest. Neid ei tohi lahutada oma majanduslikust ja ühiskondlikust funktsioonist. Tegelikult tegutsevad finantsturu osalised endiselt, sest reguleerivad asutused ja demokraatlikud institutsioonid - lõpuks maksumaksjad - stabiliseerisid finantskriisi ajal turge.
Tegutsesime siis kiirelt ja just sel põhjusel tegutseme kiirelt ka tulevikus. Seega peaks riigipeade ja valitsusjuhtide selle reede kohtumise sõnum olema selge ja see on selge: me teeme, mida on vaja - kõigil rinnetel.
President
Tahaksime ühineda kaastundeavaldusega, mille José Manuel Barroso oma kõnes esitas. Sündmused, millest ta rääkis, toimusid täna Kreekas. Loodame väga, et Kreekas tullakse sellest ummikust välja. Sealsed hiljutised probleemid tekitasid kõigi Euroopa Parlamendi liikmetes muret ja huvi.
Joseph Daul
fraktsiooni PPE nimel. - (FR) Austatud president! Head kolleegid! Me elame Euroopas parajasti läbi eriti rasket aega tõsise kriisiga Kreekas, selle tagajärgedega kodanike jaoks ning - nagu rõhutasite - traagiliste ja dramaatiliste tagajärgedega, võlgadega, mis kuhjuvad enamikus meie liikmesriikidest, ning Euroopa-poolse reageerimisega, mis ei ole alati ootuspärane, kuid mis on vähemalt olemas.
Nüüd on eurooplaste jaoks jõudnud kätte aeg nendest sündmustest õppida ja nõuda Euroopa valitsemise radikaalseid reforme. Reforme, mis tagavad, et meie liikmesriigid ei võta otsuseid vastu üksi, küsimata nõu partneritelt - kellega neil on ju lõppude lõpuks ühine valuuta, väärtused ja seega ühine saatus - oma eelarveprioriteetide, maksuprioriteetide ja sotsiaalsete prioriteetide küsimuses. Inimeste mõtteviiside reformid, et meie erakonnad, meie ministrid, meie kolleegid riikide parlamentidest lõpetaksid Euroopas vastu võetud otsuste süstemaatilise mahalaitmise, kui nad ise on olnud nende otsuste osapooled.
Kas suudame tegelikult jätkata ja nõuda oma partneritelt solidaarsust, kui seisame silmitsi raskustega ning eirame neid täielikult, kui olukord normaalseks muutub? Kas suudame jätkata ja nõuda oma partneritelt olulist abi, kui me ei suuda tagada absoluutset läbipaistvust avaliku sektori raamatupidamisarvestuse esitamisel? Viimaseks, kas suudame ikka veel imestada selle üle, et ikka ja jälle küsitakse küsimusi, kui nõuame solidaarsust inimeste vahel, kellest mõned töötavad 35 tundi ja lähevad pensionile 60-aastaselt ja mõned töötavad 48 tundi ning lähevad pensionile 67-aastaselt? Mina seda ei arva. Vastupidi, ma usun, et on käes aeg küsida tõelisi küsimusi ja anda neile küsimustele tõelisi vastuseid.
Need vastused ei ole maailmas, kus me elame, enamasti liikmesriigi tasandil, vaid Euroopa tasandil. Need vastused ei ole rahva arvamuse väljameelitamiseks, vaid seotud vastutustundlikkuse ja mõistlikkusega. Need vastused on meie kohustus. Peame andma neid kõhklemata - vastasel juhul sunnitakse need meile rutem peale, kui arvata oskame. Meie rahvad mitte üksnes ei ole suutelised meid süüdistama - ja õigustatult - selles, et oleme oma kohustuse täitmisel ebaõnnestunud, et me ei ole neile tõtt rääkinud, vaid nad peavad taluma otsuseid, mis on isegi veelgi valulisemad kui need, mis täna vastu tuleb võtta. Peame nõudma väga selgesõnaliselt majanduslikku Euroopat, sotsiaalset Euroopat ja rahanduslikku Euroopat - midagi, mis nõuab meie valitsustelt, nii paremal kui ka vasakul, väga praktilisi meetmeid.
Kas nõukogu kuuleb seda väidet? Kas suudame tagada, et see oleks valjusti ja selgelt kuulda? Esitan küsimuse Guy Verhofstadtile, kellel on selle nõukogu töös veidi kogemusi. Kas ta arvab, et nõukogus on koos võimalik arutelusid alustada? Kas komisjon võtab seda väidet kuulda? Loodan ja nõuan tungivalt, et teie, José Manuel Barroso, seda kuulda võtaksite. Palun teil kui aluslepingute kaitsjal tagada, et vastuvõetavad otsused oleksid head ja liikmesriigid kohaldavad neid hästi. Ma märgin näiteks seoses teenuste direktiiviga, et asi ei ole kaugeltki selles. See on kaotatud võimalus seoses majanduskasvuga, mida me ei saa enam kauem lubada.
Head kolleegid! Ma ei ole idealist. Ma ei pea end naiivseks, kuid usun, et Euroopa jaoks on kätte jõudnud tõehetk ja teen ettepaneku, et võtaksime väljakutsed vastu julgelt ja vastutustundlikult, just nagu tegid 60 aastat tagasi Euroopa asutajad - need Euroopa asutajad, kes ei kõhelnud teha julgeid ja aatelisi otsuseid - Schumann, De Gasperi, Adenauer ja teised. Peame nende eeskuju järgima: nad ei oodanud; nad ei pidanud referendumit. Nad haarasid poliitilisest julgusest kahe käega, et vastata tõstatunud olulistele küsimustele.
Head kolleegid! Kriis, mida läbi elame, võib olla hea, kui meil on julgust õigeid meetmeid võtta, kuid asi võib olla tõsine, kui vajalikke reforme väldime. Vajame kiiresti majanduslikku ja sotsioloogilist juhtimist. Vajame kiiresti maksueeskirjade vastuvõtmist. Viimasena on meil vaja valvata selle järele, et Euroopa liikmesriikide ja teiste vahele ei tekiks kunstlikku lõhet. Euroopa solidaarsus kehtib iga 27 liikmesriigiga. Ma kutsun teid, nõukogu liikmeid, nägema Euroopat sellisena, milline see tegelikult on. Ma kutsun teid üles korraldama uuringuid selle kohta, mis juhtub, kui Prantsusmaa ja teised riigid homme Kreeka probleemile sarnase probleemiga kokku puutuvad. Mis saab meie eurost? Mida suudame meie oma Euroopa kodanike heaks ära teha?
Tänan tähelepanu eest! Jagame seda vastutust ühiselt ja aeg ei seisa meie jaoks paigal.
President
Ma märkan, et üks meie parlamendiliikmetest, Barry Madlener, on palunud sõna võtta sinise kaardi menetluse alusel. Olete aga juba mul sõnavõtjate nimekirjas. Mul on Barry Madlener siin sõnavõtjana kirjas. Annan teile mõne minuti pärast sõna. Ma luban, et saate kõnelda!
Maria Badia i Cutchet
fraktsiooni S&D nimel. - (ES) Austatud president! Lubage mul kõigepealt Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni Euroopa Parlamendis nimel väljendada oma täielikku solidaarsust Kreeka rahvaga pärast neid tänaseid surmajuhtumeid. Tahaksin ka paluda, et rahuneksite, ja öelda Kreeka rahvale, et oleme nende poolel ja neil on meie toetus jõupingutustes, mida nad teevad sellel pikal ja raskel katsumusel, mis neid ees ootab.
Samuti sooviksin pöörduda iseäranis peaminister Georgios Papandreou poole ja julgustada teda tema kindlameelsuses ja poliitilises julguses ning kogu selles raskes töös, mida ta oma riigi tuleviku päästmiseks teeb.
Loodame, et eelolevatel kuudel ja aastatel teeb Euroopa Liit kõik, mis selle võimuses, et toetada vajalikke reformiprotsesse. Me ei tohi jätkata lihtsalt jälgija rolli mängimist. Euroopa Liit peab mängima reformis oma osa ja toetama reformi. Ümberkujundamisprotsess peab olema kogu ühise Euroopa ühisõnnestumine, kutsudes esile ühise saatuse. Selleks et seda saavutada, peame tagama, et Euroopa ja eelarvepoliitika vahendid oleksid piisavalt koondatud, andes sellel raskel ajal kogu abi, milleks võimelised oleme.
Lisaks sellele arvan, et Kreeka kriisi taustal võime järeldada, et viimased paar nädalat on olnud väga valgustavad. Peame kasutama kõike, mida oleme õppinud, et tugevdada majandusjuhtimist ja ehitada üles Euroopa Liit, mis ei ole üksnes rahaline, vaid ka tõeliselt majanduslik liit. Miski, mis Jacques Delorsi ajal oli mõeldamatu, on muutunud nüüd möödapääsmatuks ja peame vastama meie aja nõudmistele.
Selleks et kõiki neid ambitsioonikaid eesmärke saavutada, peame õppima koostööd tegema. Stabiilsuse ja kasvu pakt on üks neist teguritest, mis on näidanud enim üles vajadust meie majanduspoliitika kooskõlastamise järele. Meie majanduspoliitika kooskõlastamine peab olema aktiivne ja tõhus ning keskenduma jätkusuutliku jõulise kasvu protsessidele, mida kõik jagavad ja mis tagab töökohad. Loodame, et Euroopa Komisjon esitab sellega seoses varsti lühiettepanekud, mis lähevad kaugemale pelgalt repressiivsest loogikast. Peame õppima, kuidas koos ehitada ja tugevaks kasvada.
President Barroso! Ma loodan, et mõistate tungivat vajadust kasutada maksimaalselt ära rolli, mida komisjon praegusel etapil mängida saab.
Teiseks peame varustama end mehhanismidega, mida kriisi lahendamiseks vajame. Nõukogul on viimane aeg kiita heaks Euroopa finantsstabiilsuse mehhanism - ettepanek, mille ministrid ja Euroopa Sotsialistliku Partei juhid märtsis vastu võtsid. Peame mõistma hukka mõnede finantsametnike agressiivse ja spekulatiivse suhtumise, kuid samuti on vajalik mõista, et oleme kujundanud rahasüsteemi, mis on kriisiaegadel ebapiisav.
Kolmandaks peame töötama välja uue Euroopa solidaarsuse mõiste. Me kas liigume ühise saatuse suunas või peame alistuma rahvusliku isekuse ja omavahelise destruktiivse konkurentsi negatiivsele dünaamikale. Me ei saa öelda, et tahame elada koos, kui me samal ajal ütleme, et tegelikkuses tahame kõik iseseisvalt tegutseda. Praegune kriis on kibe proovilepanek - peame selle täielikust tähtsusest aru saama.
Neljandaks peame finantsvaldkonnale vajaliku tähtsuse andma. Eelolevad nädalad ja kuud on parlamendile võimaluseks võtta seisukoht mitme väga olulise ettepaneku kohta, nagu riskifondid ja finantsjärelevalve.
Kutsun kõiki institutsioone üles meid selles vastutustundlikus lähenemises toetama, et tagada, et Euroopa kehtestaks kiiresti usaldusväärse reguleerimis- ja järelevalvesüsteemi. Loodame, et koostööd tehes saame luua ka finantstehingute maksu, et rahandusüksused annaksid õiglase panuse majanduslikku jõupingutusse, mida igaüks meist tegema on pidanud.
Kreeka tulevik sõltub suures osas tema naabrite - meie - majanduskasvust, kuna meie oleme tema peamised majanduspartnerid. Kui me ei suuda tegelda väljakutsetega, mis on esitatud juba 2020. aasta strateegias, kui me ei suuda täiendada ühist poliitilist tegevuskava ja kui meie majandused on määratud aeglasele kasvule, kus on vähe tööhõivevõimalusi, ei suuda me vältida edasisi rünnakuid, mis võivad olla isegi tõsisemad ja millega võib olla raskem toime tulla.
Kaalul on meie mandri tulevik. Euroopa tulevik sõltub meie tarkusest, meie solidaarsusest ja meie kindlameelsusest!
Guy Verhofstadt
fraktsiooni ALDE nimel. - (FR) Austatud president! Lubage mul alustuseks öelda, et ma loodan, nagu - ma usun - ka kõik mu kolleegid parlamendis ja komisjoni president, et meie kehtestatud süsteem toimib. Mul on olnud algusest peale kahtlusi ja olen kritiseerinud kahepoolsete laenude süsteemi, kuid see ei tähenda, et ma ei looda, et see toimiks ja lõpetaks eurovastased spekuleerimised.
Vähehaaval, head kolleegid, on euro vastu spekuleeritud ja seda on ühe korra rünnatud. Rünnak ei olnud suunatud üksnes Kreeka vastu ega olnud seotud riigi rahanduse olukorraga Kreekas. Seega on see palju tõsisem ja palju ulatuslikum. Mina omalt poolt loodan, et see süsteem, millele 7. mail ametlik vorm antakse, on suuteline täiel määral eesmärki saavutama. Sellel on lihtne põhjus: meil ei ole ühtegi teist vahendit. Meil ei ole ühtegi teist vahendit. Seepärast peab süsteem toimima ja seda tuleb toetada.
Siiski on ka oluline - ja see on mu teine mõte - saada selgelt aru, et lähitulevikus ei ole võimalik seda igal sammul kasutada. Peame niipea kui võimalik kehtestama struktuurilise mehhanismi - võib-olla mitte mõne järgmise kuu, vaid kindlasti mõne järgmise aasta jaoks, kuna puutume selliste olukordadega uuesti kokku. Lisaks sellele, kui tahame, et meil oleks tulevikus juurdepääs struktuurilisele mehhanismile, peame ühte asja meeles pidama: sellest, mis viimase viie kuu jooksul juhtunud on, tuleb õppust võtta. Meil oli vaja viit kuud selleks, et mehhanism kehtestada: kolm kuud selleks, et otsustada selle põhimõtte üle, seejärel kaks kuud, et otsustada selle tingimuste üle. Miks? Sest see on valitsustevaheline süsteem!
Veel kord - ma usun, et esimene õppetund, millest tulevikuks õppida on see, et peame järgima komisjoni ja ühenduse lähenemisviisi. Kuna komisjon oli teinud ettepaneku Euroopa laenuks, oleks võinud selle viivitamatult detsembris või jaanuaris heaks kiita ja sellel oleks võinud juba olla täna mõju ning see võiks juba eurovastased spekulatsioonid lõpetada.
Seepärast loodan ma, et 7. mai esimene otsus, esimene õppetund, millest õppida, on seotud sellega, mis viimase viie kuu jooksul juhtunud on. Loodan, et ütleme - oodates, et see toimib -, et nüüd palume, et komisjon teeks ettepaneku Euroopa laenu kohta, mis lõpetaks kohe eurovastase spekuleerimise. Kuna Euroopa Liidu üldine usaldusväärsus ja likviidsus sõltub otsusest, mida valitsustevahelises süsteemis ei ole, kus 16 riiki peavad ütlema "jah”, 16 parlamenti peavad võib-olla ütlema "jah” jne.
Samuti loodan - kuigi volinik Rehn on juba asunud ettepanekuid tegema -, et teine õppetund, mille kõigest sellest saame, on see, et peame kehtestama mitu struktuurireformi - nimelt ennetava peatüki stabiilsuse ja kasvu paktis, mille volinik Rehn on kavandanud -, Euroopa valuutafondi, struktuurilise mehhanismi, mida võib kohe kasutada, ja kolmandaks 2020. aasta strateegia, mis on palju tugevam kui strateegia, mis praegu paberil on.
Vajame ka reformi seoses reitinguagentuuridega, kuigi need on nagu ilmaennustus: need on kas liiga paindlikud ja tahame, et need oleksid natuke vähem paindlikud, või on liiga paindlikud ja me tahame, et oleksid natuke paindlikumad. Euroopa tasandi algatus on aga kindlasti hea mõte, mida tuleb uurida.
Viimasena - see on minu viimane mõte, austatud president - kutsun eesistujariiki Hispaaniat üles kiitma väga kiiresti heaks finantsjärelevalve. Mul on kahju, Antonio López Garrido, kuid süüdistada ei tule meid, vaid nõukogu. Kas mul ei ole õigus, kui arvan, et nõukogu oli see, kes komisjoni ettepanekuid muutis? Olid mõned komisjoni ettepanekud, mida isegi mina kritiseerisin, kuid need olid siiski palju ulatuslikumad kui nõukogu ettepanekud. Meie oleme need, kes praegu komisjoni tööd ümber teevad ja mul on teile üks väärtuslik ettepanek.
Kui tahate, et finantsjärelevalvet ja ettepanekuid ühe kuu jooksul kohaldataks, siis kiitke kohe koos nõukogu ja Ecofiniga heaks muudatusettepanekud, mille parlament teile mõne päeva pärast esitada kavatseb. Nende heakskiitmine ei võta üldse aega ja finantsjärelevalvet hakatakse kohaldama. Ma loodan, et olete suutelised edastama seda teavet oma kolleegidele Ecofinis, kes on oma ettepanekus pelgalt kavandanud süsteemi finantsjärelevalve vältimiseks, mille komisjon kehtestanud oli.
Daniel Cohn-Bendit
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (FR) Austatud juhataja! Head kolleegid! Kavatsen üldjoontes jätkata kooskõlas Guy Verhofstadti kõnes esitatuga. On selge, et oleme neli kuud n-ö triivinud. On selge, et oleme teinud vigu. On selge, et triivides oleme andnud tõuke turgudele ja spekulatsioonile. Need nõukogu liikmed, kes vastutavad, peaksid seda vähemasti tunnistama! Nad peaksid ütlema: "Süüdistage meid! Need oleme meie! See on meie süü!” Angela Merkel, Nicolas Sarkozy, ma ei tea, kuidas neid kutsutakse või kuidas nad elavad, kuid igaüks võiks seda lehest lugeda: otsekohe on vaja meetmed võtta. See on mu esimene mõte.
Teiseks tahaksin, et vähemalt üks asi arusaadav oleks: et Papandreou valitsust eesootav ülesanne on peaaegu võimatu. Ma kutsun Ecofini, riigipäid ja valitsusjuhte üles mõistma, et nende riigid ei suuda reforme rakendada. Kui palju aega vajab Prantsusmaa pensionite reformimiseks? Kui palju aega vajab Saksamaa selleks, et pensione üles ehitada? Nüüd palutakse Georgios Papandreou'l kõike kolme kuuga muuta. Te olete täiesti segased!
Praegu Kreekas käimas olevad sündmused tõestavad seda. Kreekale, pigem Georgios Papandreou'le, ei anta aega, et saavutada Kreekas üksmeel. Keegi ei samastu Kreekas riigiga. Poliitika on iga mehe enda jaoks, mis on kahetsusväärne, ja selle olukorra eest vastutab ka aastakümnete pikkune poliitiline korruptsioon Kreekas. Siiski tuleb luua ühtekuuluvus. See tuleb luua, seda ei tohi ette kirjutada!
Teie Hispaanias näete, mis juhtub, kui teil on probleeme, ja Portugalis nähakse seda, mis juhtub, kui neil on probleeme. José Manuel Barroso on sellega mõnel määral kursis, kuna sel moel kaotas ta valimised. Seepärast - ei, ta ei kaotanud kunagi valimisi - tahan ma öelda, et meil peab olema vastutustunnet ja me ei tohi paluda võimatut. Mul on tunne, et kunagi inimesed ütlevad ise ja neile öeldakse: "Ma tahan oma raha tagasi!” Praegu jääb mulle mulje, et valitsuse tasandil on tegemist sellega, et tahetakse Kreeka arvelt raha teha. Sellega on ka probleem: võttes laenu 1,5% või 3%ga ja laenates Kreekale 3%, 5% või 6%ga, tehakse Kreeka arvelt raha. See on vastuvõetamatu!
Pealegi võib Euroopa teha algatusi. Guy Verhofstadtil on õigus, kui ta räägib Euroopa valuutafondist, investeerimis- ja solidaarsusfondist, et Euroopa laenuraha kokku saada. Aluslepinguid tuleb muuta. Seega, head kolleegid, on meil siin täiskogul võimalus võtta initsiatiiv aluslepingute muutmiseks. Ärgem oodakem nõukogu, mis ei suuda otsusele jõuda! Võtkem initsiatiiv, selle parlamendi ühine initsiatiiv aluslepingute muutmiseks, et lõpuks oleks meil Euroopa valuutafond, mis tegelikult spekuleerimisega võidelda suudab. Me saame sellega hakkama! Jah, saame! Tehkem seda!
Nüüd tahaksin öelda midagi selle kohta, kuidas Kreekas sündmusi juhitakse. Ma kutsun komisjoni kaasama tööhõive peadirektoraadi juhtimisalastesse jõupingutustesse, et saaksime ka hinnata seda, mis Kreekas parajasti juhtub. Ma kutsun nõukogu üles ütlema IMFile, et nad kaasaksid Kreeka sündmuste juhtimiseks Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni, sest räägime ju inimestest. On tööhõiveprobleemid, on töötajad. Ma usun, et ettekirjutusi ei peaks tegema üksnes rahandus, vaid ka julgeolek ja ILO või tööhõive peadirektoraat. Viimatinimetatu töötaks vastu hullumeelsusele, mis iseloomustab vahel neid, kes pelgalt finantskaalutluste põhjal otsuseid teevad.
Mul on üks viimane mõte. On olemas viis, kuidas Kreeka eelarvet kinnistada ja see on lihtne: Euroopa Liit peaks võtma initsiatiivi eesmärgiga piirkond desarmeerida; teisisõnu, Kreeka ja Türgi vahelise poliitilise initsiatiivi desarmeerimise eesmärgil. Teisisõnu, poliitilise initsiatiivi, et Vene väed, Kreeka väed, Türgi väed - vabandage mind - Põhja-Küproselt välja viidaks. Lubage neil desarmeeruda! Ütlen ühe asja: inimesed on kõigest hoolimata silmakirjalikud. Prantsusmaa on viimase mõne kuu jooksul müünud Kreekale 2,5 miljardi euro eest kuus miiniristlejat, rohkem kui 400 miljoni euro eest helikoptereid ja mõned Rafale' reaktiivlennukid (üks Rafale' reaktiivlennuk maksab 100 miljonit eurot). Kahjuks ei luba minu spioneerimisjõupingutused mul siiski öelda, kas tegemist oli 10, 20 või 30 Rafale' reaktiivlennukiga. See teeb kokku peaaegu 3 miljardit eurot. Siis Saksamaa, mis on viimastel kuudel müünud Kreekale kuus allveelaeva, et need mõne järgmise aastaga Kreekale üle anda. See teeb kokku miljard eurot.
Ometi on see täiesti silmakirjalik. Anname neile raha, et osta relvi. Ma kutsun komisjoni üles andma siin Euroopa Parlamendis ja nõukogus aru kõigi relvade kohta, mida eurooplased Kreekale ja Türgile mõne viimase aasta jooksul müünud on. Olgu selles osas vähemalt mõningatki läbipaistvust! Andke meile teada! Ütlen teile, et kui tegutseme vastutustundlikult, peame tagama Kreekale territoriaalse terviklikkuse: Kreekal on 100 000 sõdurit. Rohkem kui 100 000! Saksamaal on 200 000 sõdurit. See on täiesti absurdne: 11 miljoni elanikuga riigil on 100 000 sõdurit! Öelgem seda Kreekale! See võib olla palju tõhusam, kui kärpida kellegi töötasu, kes teenib 1000 eurot. See on minu palve komisjonile: olge veidi ausamad!
(Aplaus)
Derk Jan Eppink
fraktsiooni ECR nimel. - (NL) Austatud juhataja! Sündinud revolutsioonivastasena räägin vähem kirglikult kui Daniel Cohn-Bendit, kuid mõistan nüüd, miks 1968. aasta oli tema jaoks edukas. Tollal sain lapsena sündmuseid vaid televiisorist jälgida.
Head kolleegid! Ma jagan Euroopa elanike muret seoses praeguste sündmustega. Hoiustajad ja pensionärid näiteks küsivad endilt, kuhu see välja viib. Nii küsimus kui ka mure on põhjendatud. 110 miljardit eurot on tohutu rahasumma.
Esmalt rääkisime 35 miljardist, siis 60 miljardist ja nüüd räägime 110 miljardist. See on tohutu summa ja karmistamise pakett Kreekas on samuti hiigelsuur. Ometi ei tohi me unustada, et Kreeka on elanud liiga kaua võlgu, kusjuures pensionile jäämise iga on seal 53. Kes seda ei tahaks? Küsimus on selles, kas Kreeka n-ö tuleb teisest otsast välja. Praegu näeme streike, vastuhakku, mässu jne. See teeb Kreeka probleemi Euroopa probleemiks, meie probleemiks.
Probleem Ateenas, Daniel Cohn-Bendit, mõjutab hollandlasi, flaame, sakslasi - meid kõiki - ja nakkusoht püsib. Olen seisukohal, et Kreeka oleks tulnud euroalast välja visata siis, kui eelarveassigneeringute väärkasutamine avastati. Oleksime pidanud kehtestama piirmäära, kuid me ei teinud seda ning nüüd peame jätkama ja lootma, et see toimib.
Peame kirjutama ka ümber stabiilsuse ja kasvu pakti eeskirjad. Pakt ei taga stabiilsust ega praegu majanduskasvu. Minu arvates tuleb järelevalvet tugevdada, Euroopa Komisjon peab näitama üles rohkem julgust ning eeskirjadest kinnipidamist tuleb rohkem jälgida. Seda ei ole viimastel aastatel tehtud.
Nagu mina seda näen, vajame ka meie väljumismenetlust nende riikide jaoks, kes enam euroalal hakkama ei saa. Meil on olemas väljumismenetlus Euroopa Liidu jaoks, kuid mitte euroala jaoks, ja ma usun, et vajame valikuvõimalust, et riik võiks ise oma valuuta kehtestada ja seda devalveerida, et tagasi n-ö kuivale maale pääseda. Miks on olemas väljumismenetlus Euroopa Liidu enda jaoks Lissaboni lepingu kaudu, kuid ei ole olemas menetlust euroala jaoks?
Volinik Rehn rääkis mulle eelmisel korral, et riigi lahkumine euroalast oleks vastuolus veelgi tihedama liiduga, näidates, kus selle veelgi tihedama liidu piirid peituvad. Äkitselt on meil nõrk euro ja madal kasvutempo. Head kolleegid! Meid hoiab vangistuses veelgi tihedama liidu teooria. Hoiame Euroopa maksumaksjaid pantvangis ja need maksumaksjad muutuvad iga päevaga järjest murelikumaks. Seda ei tohiks unustada!
Lothar Bisky
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (DE) Austatud president! Head kolleegid! Peame loomulikult Kreekale abi andma. Sellel niinimetatud päästeoperatsioonil on aga mõned absurdsed pisiasjad. Kuna Prantsusmaa ja Saksamaa käituvad nagu suurriigid, oli abipaketi küsimuses otsusele jõudmise protsess väga kulukas ja pikaleveniv.
Finantsturgusid on aastaid üha vähem reguleeritud ja nüüd imestavad kõik, et see kallis on. Kes siis nüüd poliitiliste vigade eest maksab? Töötajad, tavalised kodanikud? Pankadele ei ole mingeid kohustusi seatud. Ei, taas kord on maksumaksjad need, kes maksavad ja sügaval taskutes kaevavad, et pankade kasulõikamise eest maksta. Jälle peavad sõltuvad töötajad palgakärbetega nõustuma. Rahvusvahelise Valuutafondi ettekirjutustega on kõrvaldatud igasugune sarnasus demokraatliku otsustamisprotsessiga.
Mehhiko lahe õlireostuse puhul on nõutud saastaja-maksab-põhimõtte kohaldamist. Usun, et see on õige. Igaüks, kes raha või kulda kaevab, peaks kahtluse korral ka kahju eest vastutama. Praegu ei pea vähemalt Saksamaal pangad isegi neid laene tagasi maksma, mida nad võtnud on ja millega nad õnnelikult euro vastu - jah, euro vastu -spekuleerivad. Pealegi spekuleerivad nad ikka veel, kuigi oleme rääkinud tükk aega, et selles suhtes tuleb midagi ette võtta.
Ettepanekud selle kohta, mida ära teha tuleb, on laual. Krediididerivatiividega kauplemise ja katteta müügi keeld, finantsturu tehingumaksu kehtestamine, finantssektoris preemiatele erimaksude kehtestamine, õiguslikult siduva panga- ja kindlustusmaksu kehtestamine - kõik need ettepanekud on esitatud. Loomulikult peab Kreeka ka kodutöö ära tegema. Nagu teised Euroopa Liidu riigid, peaks ka Kreeka maksustama jõukuse, võitlema korruptsiooni vastu ja vähendama oma kulutusi relvadele. Daniel Cohn-Bendit juba rääkis sellest väga veenvalt. Seepärast jätan sellega seotud faktid välja ja kinnitan seda, mida ta oma kõnes rääkis.
Ma saan aru inimestest Ateenas, kes lähevad tänavatele protestima. Millest ma aru ei saa, on vägivald. Ma olen nõus igaühega, kes on avaldanud kaastunnet ohvritele, kelle kannatused on kõige kahetsusväärsemad. Vägivallaga saavutatakse vastupidine sellele, mida protesteerijad ja meeleavaldajad tahavad. Peame nõudma vägivalla lõpetamist!
Nikolaos Salavrakos
fraktsiooni EFD nimel. - (EL) Austatud president, suur tänu teile! Me püüame näidata, et arvud tõotavad head ja on laialt tuntud tõsisasi, et kui arvud tõotavad head, on inimesed õnnetud. Peame saavutama tasakaalu. Peame arvud tasakaalu viima ja peame tegema nii, et inimesed jäävad õnnelikuks.
Selle tavatu käitumise tagajärjel leinab Kreeka täna kolme ohvrit, kolme töötaja surma teiste töötajate agressiivsete protestide tagajärjel. Kogu tänases Euroopas kuhjab kriis, mis tuli meile teiselt poolt Atlandi ookeani ja mis kipub siin raskem olema, poliitika ja poliitikute suhtes põlgust.
Kreekas on ühiskonna rohujuure tasandi osad poliitikute suhtes väga halvasti meelestatud: Kreekas on 300 parlamendiliiget ja ma kuulen Kreeka ühiskonna trummipõrina saatel lauset: "Pooge kõik need 300 üles!”. Tegemist on ohtliku ajaga. Lugesin samade asjade ja sama põlguse kohta poliitika suhtes teistes Euroopa Liidu liikmesriikides. Me kõik teame seda, just nagu teame, et peame demokraatia säilitama.
Kuna olukord on selline ja mõtted on sellised, sest mul ei ole aega teemat laiemalt käsitleda, tahan rõhutada, et homsed juhid peavad liikuma kiiremini ja püsivama lahenduse suunas rohkemate riikide jaoks. Kreeka on üks neist. See on jäämäe tipp. On aga teisi liikmesriike - nii euroalas kui ka sellest väljaspool -, kes seisavad silmitsi majanduslike probleemidega, mis eelolevatel kuudel tõsisemaks muutuvad.
President
Nikolaos Salavrakos! Ma ei seganud teile vahele, kuna olete kreeklane ja teie sõnad on meie kõigi jaoks olulised.
Barry Madlener
(NL) Austatud juhataja! Tahaksin pöörduda eelkõige Guy Verhofstadti, Joseph Dauli ja Martin Schulzi poole - teda ei ole siin praegu, kuid pöördun tema fraktsiooni Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni Euroopa Parlamendis poole - kuna nad olid osaliselt nende probleemide eest vastutavad. Nad ütlevad, et vaja on solidaarsust. Lubage mul teile meenutada, et Kreeka on olnud aastaid Euroopa fondide suurim netosaaja. Riigis oli selle tulemuseks mängu juhtimine. Olete tahtnud liiga innukalt, et teid pära peale võetakse, kuna olete kõik eurofiilid ja ihaldate Euroopa laienemist nii väga, et ei ole enam üldse kriitilised, ja nüüd on meid vastutaja rolli jäetud.
Ma ei tea, kas mäletate, et Hispaania - riik, mis on järjekorras järgmine - on viimase 15 aasta jooksul legaliseerinud kaks miljonit ebaseaduslikku sisserändajat. Arvasite kõik, et see on suurepärane, kuid nüüd on Hispaanial 20% töötuid ja ka riik ise on suures hädas, nagu Portugalgi. Need kõik on riigid, millel on sotsialistlik valitsus, mida olete Euroopa rahaliste vahenditega aastaid toetanud ja mis on üle oma võimete elamisega asjad vussi keeranud. Aastast aastasse olete seda pealt vaadanud, aastast aastasse olete selle heaks kiitnud ja nüüd peame meie, kodanikud, maksma. Teil peaks sügavalt häbi olema!
Ainus lahendus - mida ma ei ole siin kellegi suust kuulnud -, on see, et oleksime nüüd Kreeka suhtes karmid. Riik peab taaskehtestama drahmi ja selle liikmelisus euroalas on põhjendamatu. Kui Hispaania on järgmine, taaskehtestab see lihtsalt peseeta ja samamoodi Portugal eskuudo ning siis on nad suutelised jälle konkureerima. See Euroopa on vigane ja Põhja-Euroopa kodanikud keelduvad varsti teie vigade ja nende riikide lodevate sotsialistlike valitsuste eest edasi maksma. Lõppude lõpuks, et korrata: Kreeka, Hispaania ja Portugal - sotsialistlikud riigid, mis on kõik Euroopa Liidu rahalisi vahendeid saanud. Sisseränne on muutunud kontrollimatuks ajal, kui teie pealt vaatasite ja mitte midagi ette ei võtnud.
Stavros Lambrinidis
- (EL) Austatud president, tänan teid! Tahaksin kommenteerida midagi, mida Nikolaos Salavrakos ütles enne nende kolme inimese kohta - kolme töötaja kohta, kelle täna Ateenas kolm teist töötajat tapsid. Sellele ei ole absoluutselt mingit vabandust! Mõrvarid, kurjategijad tapsid need inimesed. Täna pidasid töötajad Ateenas tohutu rahumeeleavalduse. Nad ei tapnud kedagi. Peaminister Georgios Papandreou mõistis just natuke aega tagasi hukka tegelikud kurjategijad ja kõik parlamendi erakonnad. See on suur viga ja on ohtlik ajada omavahel segi rahumeelsed protestid ja sellised kuriteod nagu need, mis Ateenas toime pandi. Kõik mõistavad nad hukka, nad ei räägi Kreeka töötajate nimel ega väljenda igaühe veendumust, et kui me rahvusena ühineme, siis saame riigi kriisist välja.
President
Ma ei tahaks sekkuda arutellu selle üle. Palun lubage aga mul öelda, et kõik meie siin istungisaalis - kõik Euroopa Parlamendi liikmed, ja ma olen kindel, et see hõlmab ka komisjoni presidenti ja nõukogu esindajat Antonio López Garridot - tahaksime taas kord väljendada tohutut solidaarsust Kreeka rahvaga. Nad on meie sõbrad ja teame, kui suur vastutus on Kreekas praegu toimuva konflikti mõlemal poolel. See on tohutu vastutus!
Tahaksin öelda teile kõigile, et ka mina olen seda vastutust kogenud ja olen kogenud seda mõlemalt poolelt. Ma olin ametiühingu liige ja aktivist ning tegutsesin aktiivselt palju aastaid. Olen olnud ka valitsusjuht ja mõistan, kui raske on olukord tänases Kreekas. Me kõik tahame näidata üles solidaarsust ja väljendada sügavat kaastunnet eelkõige ohvrite peredele ja sõpradele. On ju loomulik, et tahame seda teha, ja peame seda Euroopa Parlamendis oma kohuseks. Tänan teid tänase vastutustundliku arutelu eest siin istungisaalis!
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Ilda Figueiredo  
Kogeme tõsist olukorda. On ilmne, et Euroopa Liidu liidrite seas - eelkõige Saksamaa liidrite seas - puudub solidaarsus seoses kokkuleppega Kreeka olukorra suhtes. Eelkõige võtavad riigi üle poliitilise kontrolli, sundides samal ajal kreeklasi sotsiaalses mõttes aastakümneid tagasi minema. See seab kahtluse alla kõik sotsiaalse ja majandusliku ühtekuuluvuse, lähenemise, solidaarsuse ja n-ö Euroopa sotsiaalse mudeli põhimõtted, mida nad alati kuulutanud on.
Nagu töötajate ja töölisklassi võitlus Kreekas hästi näitab, on vastuvõetamatu nõuda, et Kreeka valitsus oma põhiõigused ohtu seaks. See sunniti peale vastutasuks laenu eest suurema intressimääraga kui Rahvusvahelise Valuutafondi laenu intress ise. Tundub, et euroala juhtide jaoks ei ole olemas mingeid piire. Nad on Kreeka nõrkuse arvelt kasu saanud ja nüüd sunnivad peale oma suurriiklikku absoluutset valitsevat seisundit riigi sisepoliitika üle vastutasuks laenu eest, mille intressi pealt nad samuti teenivad.
Seda otsust tuleb järgmisel tippkohtumisel muuta. Juhid peavad valima tagastamatu toetuse liidu eelarvest, kas erakorralisel alusel või rahastamise abil tulevastest liidu eelarvetest. Rikkamad riigid euroalas peavad majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse põhimõtte lõplikult vastu võtma.
