Siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājums un oglekļa emisiju pārvirzes risks (īss izklāsts)
Priekšsēdētāja
Nākamais darba kārtības punkts ir Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas vārdā iesniegtais Bas Eickhout ziņojums par dažādu iespēju analīzi, kā panākt siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumu par vairāk nekā 20 %, un oglekļa emisiju pārvirzes riska analīzi.
Bas Eickhout
referents. - Priekšsēdētājas kundze! Ja deputāti palasītu savus e-pastus, aģitatoru un nozares pārstāvju lūgumus un izvērtētu ar klimata jautājumu saistītos plusus un mīnusus, viņi secinātu, ka klimata jautājums pilnīgi noteikti ir atgriezies politiskajā darba kārtībā.
Tas ir ļoti labi, jo klimata jautājums nekad nav bijis ārpus zinātniskās darba kārtības. Pavērojot to, kā šajā laikā ir attīstījusies zinātne, argumenti par labu stingrākām politiskajām nostādnēm klimata jautājumā ir kļuvuši ar katru dienu aizvien spēcīgāki. Savukārt politiskajā laukā kopš Kopenhāgenas un Kankūnas konferencēm jautājums par klimatu nav ticis īpaši skarts. Tagad tas nepārprotami ir atkal iekļauts arī politiskajā darba kārtībā.
Tas ir labi. Tomēr ir jāsaprot arī tas, ka šajā laikā debates ir mainījušās un kļuvušas citādākas. Runa vairs nav tikai par klimatu. Tagad šīm debatēm ir arī ekonomikas raksturs, tas ir ekonomikas arguments. Jaunās, no klimata politikas atkarīgas nozares aicina izstrādāt vērienīgāku klimata politiku. Runājot par atkarību no naftas vai situāciju Ziemeļāfrikā, debates par atkarību no naftas ieņem aizvien nozīmīgāku vietu attiecībā uz mūsu ekonomikas pozīciju ES.
Arī nozares pārstāvju vēstulēs pausts aicinājums samazināt emisijas par 30 %, jo tas patiešām ir nozares interesēs; ja mēs izvirzīsim augstākus klimata mērķus, nozare gūs lielāku peļņu. Tas nepārprotami liecina par būtisku pavērsienu debatēs par politiku klimata pārmaiņu jomā. Tas ir ļoti svarīgi. Runa nav par ekonomiku, kas vērsta pret ekoloģiju; runa ir par ekonomiku un ekoloģiju kopā. Tas ir būtiski.
Kas tad ir minēts šajā ziņojumā? Protams, mēs aicinām Komisiju izstrādāt priekšlikumu samazinām emisijas iekšzemē par 25 %. Tas ir ārkārtīgi svarīgi, jo tikai tādā veidā mēs varam mazināt atkarību no naftas; tādā veidā varam gūt labumu veselībai; tikai tādā veidā patiesībā varam izmantot energotaupības potenciālu. Tātad arī energotaupība ir svarīgs aspekts šajā ziņojumā, jo, ja mēs sasniegsim energotaupības mērķus, tad tuvosimies mērķim par emisiju samazinājumu par 25 % ES iekšzemē.
Ziņojumā pausts aicinājums kopumā samazināt emisijas par 30 %, tātad par 25 % iekšzemē, bet par 30 % kopumā. Tirgū joprojām ir iespējami ļoti daudzi izlīdzināšanas pasākumi, tāpēc, ja iekšzemē emisijas samazina par 25 %, tad mēs ierosinām tās samazināt arī kopumā par 30 %. Tādējādi zināmā mērā tiek ierobežota arī izlīdzināšanas pasākumu nozīme, par ko arī tika runāts debatēs, un tas minēts šajā ziņojumā.
Šajās diskusijās tika runāts arī par emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas pielāgošanu. Teikšu pavisam skaidri. Ja mēs veicināsim klimata mērķu sasniegšanu tikai ar enegotaupības pasākumiem un īstenosim pasākumus tikai saistībā ar energotaupību, tad oglekļa cena samazināsies; pētījumos tiek lēsts no EUR 15 uz EUR 0 par tonnu oglekļa. Tāpēc kaut kas jādara arī ETS sistēmas sakarā, lai nodrošinātu to, ka cena ir adekvāta un mēs patiešām esam stimulēti izmantot videi nekaitīgas tehnoloģijas.
Rītdienas balsojums būs ļoti nozīmīgs nākotnes ekonomikai, videi nekaitīgai ekonomikai. Es aicinu Komisiju realizēt Parlamenta rītdienas lūgumu, nākot klajā ar tiesību akta priekšlikumu. Padome turpina darbu, rīt Parlaments izstrādās savu pozīciju, un tad Komisijai ir jānāk klajā ar priekšlikumu. Mēs zinām, ka, pārrunājot tiesību akta priekšlikumu, Padomē nevienai valstij vairs nebūs veto tiesību.
Kā jau rīt redzēsim, Parlamentā valdīs majoritāte, arī Padomē valdīs majoritāte, tādējādi patiesi pasteidzinot klimata mērķu īstenošanu un nodrošinot to, ka nākotnes ekonomika ir patiesi videi nekaitīga ekonomika.
Jo Leinen
(DE) Priekšsēdētājas kundze, Oettinger kungs, dāmas un kungi! Eiropas Parlamenta sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupa atbalsta Eickhout kunga ziņojumu, jo tajā pausts spēcīgs vēstījums gan iekšējā, gan ārējā mērogā par to, ka mēs nepadodamies attiecībā uz klimata pārmaiņu mazināšanu. Tas ir iekšējs signāls, kas vēsta par to, ka mēs ļoti nopietni uztveram 2008. gada klimata tiesību aktu kopumā pausto solījumu par 20 % atjaunojamās enerģijas un 20 % energotaupības. Oettinger kungs, jūs šodien izteicāt priekšlikumu, un mums jāpaveic vēl ļoti nopietns darbs. Īstenojot abus šos pasākumus, CO2 emisijas ES tiktu samazinātas par 25 %. Kurš gan spēj tam pretoties? Tas nav iespējams, jo mēs esam jau pieņēmuši šo tiesību aktu kopumu. Turklāt mēs esam atbildīgi pārējās pasaules priekšā. Mums ir jāsasniedz arī 5 % attiecībā uz ekoloģiski tīras attīstības mehānismu (CDM). Tātad kopā 30 %. Es ceru, ka tas netiks noklusēts. Grozot 3. punktu, tiks sabojāts viss ziņojums. Ja grozījums tiks pieņemts, mēs rīt balsosim pret ziņojumu. Es ceru, ka tā nenotiks, jo mūsu uzdevums ir nosūtīt spēcīgu signālu.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Priekšsēdētājas kundze! Man ir tāda sajūta, ka Eiropu pārņēmis jauns neprāts un jauna laicīgā reliģija. Nav tādu zinātnisku pamatojumu, kas pierādītu, ka izšķirošā nozīme attiecībā uz CO2 emisiju palielināšanos atmosfērā piemīt cilvēkiem. Klimatu ietekmē vairāku gadsimtu ilgi cikli. Par šiem jautājumiem eksperta atzinumus ir snieguši tādi pētnieki kā profesors Z. Jaworowski, izcils klimata pētnieks no Polijas.
Kāpēc Grenlandi sauc par Grenlandi, lai gan tā patlaban ir pilnīgs ledus? Tāpēc, ka reiz tā bija zaļa sala, tomēr neatkarīgi no cilvēku darbības mainījās klimats. Tāpēc mums ir jāpretojas šai jaunajai laicīgajai reliģijai un vājprātam, kas mudina apšaubīt to, vai vispār bija jēga Eiropas Savienībā iestāties tādām valstīm kā, piemēram, Polijai, jo tagad tā būs spiesta CO2 emisiju samazināšanai tērēt daudz lielākus naudas līdzekļus, nekā tā līdz šim ir ieguvusi kohēzijas politikas ietvaros. Ja emisiju samazinājums par 20 % ir bezjēdzīgs, tad samazinājums par 30 % ir vēl bezjēdzīgāks. Tāpēc es balsošu pret.
Paul Rübig
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Es uzskatu, ka arī Fukušima mainīja pasaules attieksmi pret CO2 emisijām. Būtībā runa ir par uzticamas energoapgādes nodrošināšanu. Kodolenerģiju vajadzēs papildināt vai aizstāt ar gāzi un oglēm. Gāzes un ogļu dedzināšana, protams, radīs CO2 emisijas. Tāpēc samazinājums par 20 %, ko esam noteikuši patlaban, ir ļoti augsts. Mums vajadzētu priecāties par to, ka mums ir rezerve energoefektivitātes veidā, jo, pateicoties tai, mēs varēsim atbalstīt jaunos energoresursu veidus, kas nepieciešami kodolenerģijas aizstāšanai. Gāzei un oglēm būs ļoti būtiska nozīme kodolenerģijas aizstāšanā. Es ticu, ka arodbiedrības un darba devēji ir nopietni nobažījušies par to, ka sakarā ar politiskajām nostādnēm CO2 jautājumā darbavietas tiks pārvietotas ārpus Eiropas un visa izejmateriālu nozare - neatkarīgi no tā, vai tērauda, alumīnija vai papīra, - atstās Eiropu, ja mēs pieņemsim pārāk stingru regulējumu. Vēlos brīdināt visus par to, ka mēs pārāk strauji virzāmies šajā jomā. Mūsu politikai ir jābūt dzīvotspējīgai un reālai.
Jaroslav Paška
- (SK) Priekšsēdētājas kundze! Savā runā vēlos pievērst uzmanību Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas atzinumam, kura 3. punktā minēts, ka pašreizējie Komisijas politikas noteikumi jau izraisa ražošanas pārvietošanu ārpus Eiropas, un mani māc bažas par to, ka draudošā oglekļa dioksīda cenu palielināšanās vēl vairāk saasinās šo tendenci.
Tajā pašā laikā Komitejas atzinumā vērsta uzmanība uz to, ka pašreizējo emisiju samazinājumu Eiropā nevar uzskatīt par signālu, kas liecinātu par ES tuvošanos sava emisiju samazinājuma mērķa īstenošanai. Tas drīzāk jāuztver kā rezultāts, ko radījusi rūpniecības produkcijas samazināšanās un ražošanas pārvietošana ārpus Eiropas, kā dēļ Eiropā pieaug bezdarbs. Tāpēc esmu stingri pārliecināts, ka, lai samazinātu siltumnīcefekta gāzu emisijas, ir konsekventāk jāveicina inovatīvu, videi nekaitīgu tehnoloģiju izmantojums, lai jautājums par nepieciešamību aizsargāt gaisa kvalitāti tiktu atrisināts, ne tikai ieviešot administratīvus un finanšu instrumentus, bet drīzāk atbalstot pētniecību un ieviešot jaunās tehnoloģijas.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Priekšsēdētājas kundze! Eiropas enerģijas un klimata stratēģijā ir jāiekļauj ekonomiskā konkurētspēja, enerģētikas drošība un vides problēmas. Siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājums par vairāk nekā 20 % ir vajadzīgs šo mērķu saskaņošanai. Es piekrītu tam, ka emisijas ir straujāk jāsamazina no 20 % līdz 25 %, savukārt tie papildu 5 % atbilst energoefektivitātes palielināšanai.
Tomēr ir būtiski rast tādus risinājums, kas neiedragā Eiropas nozares konkurētspēju. Tāpēc es atzinīgi vērtēju to, ka pirmo reizi Parlamentā valda tik plaša vienprātība par nozaru pieejas piemērošanu. Īstenojot šo pieeju, konkrētai valstij izvirzītais siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājuma mērķis kļūs savietojams ar holistisku, globālu attieksmi pret katru rūpniecības nozari, tādējādi novēršot oglekļa emisiju pārvirzi.
Zbigniew Ziobro
(PL) Priekšsēdētājas kundze! Sabiedrība sagaida, ka mēs, politiķi, būsim pragmatiski, racionāli un darbosimies efektīvi ikvienā savā darbībā. Nodokļu maksātāji var mums piedot daudz ko, bet viņi mums nepiedos, ja iztērēsim viņu naudas līdzekļus, neko nedodot pretī. Diskutējot par globālo sasilšanu, mums šim jautājumam vajadzētu pieiet kā racionālam projektam. Aizmirsīsim uz brīdi par problēmām, kas saistītas ar leģitimitāti vai vispār teoriju, kura ir pamatā mūsu politiskajiem lēmumiem šajā jautājumā. Mēs zinām, ka par zinātni vēl diskutē, tomēr mēs nevēlamies šo strīdu atrisināt šeit.
Es vēlos uzsvērt to, ka siltumnīcefekta gāzu būtība ir tāda, ka tās nepazīst robežas. Pat ja Eiropas Savienība pieņems iespējami stingrākos siltumnīcefekta gāzu emisiju līmeņus, rezultāts vienalga paliks tāds pats, ja tajā pašā laikā tādus līmeņus nepieņems arī Ķīna, Indija un citas jaunattīstības valstis. Turklāt tas skars Eiropas nodokļu maksātāju kabatas un, ierobežojot ražošanu, palielināsies bezdarbs un darbavietas tiks pārceltas ārpus Eiropas Savienības.
Ņemot vērā iepriekš minēto, ja gribam kaut ko darīt šajā sakarā, rīkosimies racionāli, lai mūsu rīcība kļūtu par globālu procesu, jo tikai tādā gadījumā tā būs efektīva. Ja Ķīnā siltumnīcefekta gāzu emisijas mēnesī patiešām atbilst samazinājumam par 20 % gadā Eiropā, tad šis fakts runā pats par sevi.
Elena Băsescu
(RO) Priekšsēdētājas kundze! Iesākumā vēlos apsveikt Eickhout kungu ar šā ziņojuma sagatavošanu.
Es uzskatu, ka siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājums Eiropā ir svarīgs, pamatojoties uz Kankūnas augstākā līmeņa sanāksmes secinājumiem. Tas nozīmē, ka ES ir jāsaglabā sava globālā tirgus dalībnieka nozīme vides aizsardzības jomā. Tieši tāpēc tai ir jāreformē politika vides nekaitīguma jomā. Vēlos uzsvērt to, cik svarīgi ir pārskatīt emisiju uzraudzības mehānismus un ņemt tos vērā visa budžeta ietvaros.
Tāpat būtu vērtīgi pilnveidot ES pašreizējo emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu. Tāpēc ir sagatavota rekomendācija paplašināt šīs sistēmas darbības jomu uz mehānismiem arī ārpus rūpniecības nozares.
Vēlos norādīt uz Eiropas vides politikas ietekmi uz ilgtermiņa ieguldījumiem videi nekaitīgo tehnoloģiju veidos.
Günther Oettinger
Komisijas loceklis. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, godājamie deputāti! Hedegaard kundze sūta jums savus sveicienus. Diemžēl viņa šovakar nevar ierasties un lūdza mani viņas, kā arī Komisijas vārdā minēt dažus nozīmīgus punktus.
Es pateicos Parlamentam, visiem deputātiem un referentam par šo nozīmīgo un tālredzīgo ziņojumu.
Mēs joprojām lielu nozīmi piešķiram mērķim ierobežot globālo sasilšanu par 2 °C. Tāpēc esam izvirzījuši īstermiņa un vidēja termiņa mērķus laikam līdz 2020. gadam un esam izstrādājuši ilgtermiņa stratēģiju laikam līdz 2050. gadam. Protams, mums ir jāveic arī starpposmu analīze attiecībā uz laikposmu no 2020. līdz 2050. gadam un jāizvirza papildu starpposma mērķi.
Pagājušajā gadā ES izvirzīja 20 % mērķi turpmākajiem deviņiem gadiem. Parlaments to izdarīja pirms mazāk nekā gada, un vēl pirms tam arī Komisija un Padome. Protams, ņemot vērā tehniskās iespējas, ekonomisko ietekmi un finanšu izmaiņas, pastāv dažādi argumenti par labu augstākiem mērķiem. Tomēr lēmums samazināt emisijas par 20 % tika pieņemts pirms mazāk nekā gada. Es nedomāju, ka kopš tā laika ir mainījusies informācija, kas bija mūsu lēmuma pamatā. Mēs lēmām, ka Eiropa samazinās emisijas par 30 %, ja arī citi nozīmīgie pasaules reģioni būs gatavi uzņemties saistības, jo jautājums par klimatu ir globāls. Mēs uzskatām, ka joprojām pastāv iespēja noslēgt saistošus vai daļējus nolīgumus. Tāpēc noteikums attiecas uz samazinājumu par 20 % tikai Eiropā un par 30 %, ja mums ir partneri, proti, ASV vai Ķīna. Manuprāt, šāds piedāvājums ir nopietns, tālredzīgs un godīgs.
Pagājušajā gadā Komisija apsprieda un pieņēma paziņojumu, kurā uzsvērta iespēja par vairāk nekā 20 % samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas atbilstoši slēdzieniem, citiem vārdiem sakot, minēts samazinājums par 30 %. Paziņojumā izvērtēts arī tas, vai šis mērķis ir tehniski un ekonomiski ticams un vai tas ietekmēs izmaksas, lai gan pēc mūsu aplēsēm izmaksām vajadzētu būt zemākām, nekā tika aprēķināts iepriekš. Mūsuprāt, patlaban par prioritāti jāizvirza drošas plānošanas princips. Tas nozīmē, ka rūpniecības nozare, ekonomika un privātpersonas var izstrādāt drošus nākotnes plānus, pamatojoties uz iepriekšējā gadā ar demokrātisku majoritāti pieņemtajiem mērķiem par 20 % samazinājumu, ja mums nav partneru, un 30 % samazinājumu, ja pasākumos iesaistās arī citi attiecīgi partneri, kas ir gatavi slēgt saistošus nolīgumus.
Tika izmantots sava veida automātisks mehānisms, lai parādītu, ka samazinājums par 25 % automātiski ir iespējams, ja CO2 emisiju samazinājumu par 20 % papildina ar energoefektivitāti. Tomēr vēlos jums atgādināt, ka tajā pašā laikā un pamatojoties uz to pašu informāciju, Parlaments jau dažus gadus ir runājis par principu 20, 20, 20. Nekur netika minēts, ka pēdējie 20 % automātiski pārvērstu otros 20 % iekš 25 % tikai tāpēc vien, ka tas pieņemts vēlāk un tagad to izvērtē Komisija. Tas nebūtu izgudrotāja garā. Tas netika minēts 2007. vai 2009. gada runās. Tā ir jauna ideja, un par to var diskutēt. Tomēr es nepiekrītu automātiskam mehānismam. Ja Komisija un Eiropas Parlaments jau agrāk lielāku vērību būtu pievērsis energoefektivitātei, tad jautājums par automātisko mehānismu, iespējams, nemaz nebūtu radies.
Vēl jārunā par ekonomikas un vides interešu līdzsvarošanu. Es uzskatu, ka inovācijas īpaši vides jomā rada nozīmīgas iespējas inženieriem un tehniķiem, lai dažādos veidos radītu pievienoto vērtību un darbavietas. Mums ir jāizvirza sev par mērķi radīt Eiropā jaunas darbavietas enerģētikas un klimata jomā. Tomēr mums ir jānodrošina arī tas, ka būtiskas darbavietas netiek zaudētas. Ko es ar to gribu teikt? Es gribu teikt, ka pasaulē nevajadzētu ražot vairāk alumīnija un tērauda, kā tas ir nepieciešams. Savukārt tas tērauda, alumīnija un vara apjoms, kas vajadzīgs gan Eiropai, gan pārējai pasaulei, ir pēc iespējas vairāk jāražo šeit Eiropā, vismaz tad, ja tas patlaban jau tiek ražots šeit. Tērauda, alumīnija un vara ražošanu var pārvietot vai no tās var attiekties, ja tas ir iespējams, bet tajā pašā laikā Eiropai un pārējai pasaules daļai nepieciešamo tērauda, alumīnija un vara daudzumu, ciktāl tas iespējams, ir jāražo Eiropā, konkurējot ar pārējām vietām. Mūsuprāt, nebūtu pareizi tīši pārvietot ražošanu.
Tāpēc, līdzsvarojot šīs intereses, mums arī turpmāk ir jāizvērtē, vai lielāki CO2 emisiju samazinājumu mērķi ir pamatoti, vai tie palīdzēs saglabāt darbavietas "vecajā rūpniecībā” un vai mēs spēsim novērst to, ka šīs darbavietas tiek pārvietotas citviet. Viens ir skaidrs. Es labprāt gribētu, lai darbavietas tērauda nozarē un tērauda ražošana paliek Eiropā ar CO2 emisiju samazinājumu par 20 %, nevis redzētu to Brazīlijā, Malaizijā vai Amerikā, kur CO2 emisijas būtu 100 %. Tādā gadījumā mēs savus naudas līdzekļus būsim ieguldījuši nepareizā risinājumā. Labāk samazināt emisijas par 20 % un saglabāt darbavietas, pievienoto vērtību un nodokļu ieņēmumus nekā zaudēt darbavietas, iegūt skaidru sirdsapziņu Eiropā un piedzīvot 100 % emisijas Amerikā un Āzijā, uz kurieni tiktu pārceltas darbavietas un nodokļu ieņēmumi. Šāda pieeja ir ļoti pragmatiska, bet tajā ņemts vērā arī vides un ekonomikas aspekts. Jūs aicināt Komisiju nākt klajā ar tālredzīgākiem priekšlikumiem individuālajās jomās. Mēs ar prieku to darīsim. Mēs paļaujamies uz to, ka citās globālajās konferencēs un pēc ASV vēlēšanām šā gada rudens beigās panākumus gūs arī citas valdības pasaulē.
Visbeidzot vēlos iedrošināt Parlamentu turpināt mūs atbalstīt, sniedzot ekspertu zināšanas un vēršoties pie mums ar attiecīgām prasībām. Mēs uzskatām, ka Eiropas Savienība joprojām ir uz pareizā ceļa un, īstenojot uzraudzību un nodrošinot pārredzamību, mēs vēlamies garantēt to, ka mērķis samazināt emisijas par 20 % tiek sasniegts un Eiropā kļūdas netiek pieļautas. Rudenī mēs nāksim klajā ar saviem ieskatiem par emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas (ETS) pārskatīšanu. Kā jau šodienas priekšlikumā par energoefektivitāti solījām, mēs sagatavosim ziņojumu par to, vai efektivitātes palielināšana radīs nopietnas pārmaiņas CO2 tirgū. Nepieciešamības gadījumā mums vajadzēs izpētīt trūkumu iespējamību, lai nodrošinātu to, ka tirgus ekonomikā emisiju tirdzniecība joprojām ir efektīvs CO2 emisiju samazināšanas instruments.
Priekšsēdētāja
Debates tiek slēgtas.
Balsošana notiks ceturtdien, 2011. gada 23. jūnijā.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Sergio Berlato
Vēlos izmantot šo iespēju, lai iebilstu pret vienpusēji pieņemtu Eiropas apņemšanos līdz 2020. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas par vairāk nekā 20 %, jo mūsu rīcībā nav globāla nolīguma klimata jomā, kas attiektos uz visiem galvenajiem emisiju radītājiem. Patiesībā nedrīkst aizmirst, ka Eiropas Savienība joprojām ir vienīgā teritorija pasaulē, kas ir izvirzījusi juridiski saistošus mērķus emisiju samazināšanai. Tāpēc Eiropas rūpniecība nekavējoties tiek pakļauta spēcīgai globālo pretinieku konkurencei, uz kuriem turklāt neattiecas tādi paši ierobežojumi. Manuprāt, Eiropas Savienībai par prioritāti ir jāizvirza Klimata un enerģētikas tiesību aktu kopumā izvirzīto mērķu - 20-20-20 - sasniegšana, jo arī tie ir ļoti vērienīgi. Tikai tādā veidā mēs varam definēt Eiropas Savienības vides politiku, kas ļautu Eiropas uzņēmumiem saglabāt to konkurētspēju globālā mērogā ekonomikas izaugsmes veicināšanas un darbavietu radīšanas nolūkā. Visbeidzot, arī mani satrauc tas, par ko runāja Itālijas rūpniecības pārstāvji, proti, patlaban rūpniecība nespēj piekrist vērienīgākām saistībām kā tām, ko Eiropadome jau ir noteikusi un Komisija ir apstiprinājusi Emisijas kvotu tirdzniecības direktīvā.
Elisabetta Gardini
Komisijas Ceļvedī virzībai uz konkurētspējīgu ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni 2050. gadā minēts, ka 20 % energoefektivitātes mērķa sasniegšana automātiski radītu emisiju samazinājumu par 25 %, neveicot nekādus grozījumus pašreizējā tiesiskajā pamatā. Ja netiks noslēgts starptautisks nolīgums, tad, vienpusēji izvirzot augstāku emisiju samazinājuma mērķi, tiktu apdraudēta mūsu rūpniecības konkurētspēja, kā arī Eiropas Savienības izaugsme un darbavietas. Tā vietā mums vajadzētu pievērsties energotaupībai un atjaunojamiem energoresursiem. Tāpēc es atbalstu komisāra Oettinger kunga jauno priekšlikumu par energoefektivitāti, kas noteikti ļaus ietaupīt gan privātpersonām, gan uzņēmumiem, jo tie varēs labāk pārvaldīt savu patēriņu. Turklāt, pārrunājot ES turpmāko klimata politiku, mēs nedrīkstam neņemt vērā jauno Eiropas un starptautisko enerģētikas scenāriju, kas radies pēc kodolenerģijas krīzes un nemieriem Ziemeļāfrikā. Šie aspekti būtiski ietekmēs enerģētikas izmaksas vidējā termiņā, un mums vajadzēs izvērtēt to rezonansi Eiropas pašreizējā vides stratēģijā. Pietiks, ja teiksim, ka atsacīšanās no kodolenerģijas piespiedīs Vāciju izmantot vairāk fosilo kurināmu, tādējādi palielinot siltumnīcefekta gāzu emisiju līmeņus. Tāpēc mums ir jāpārorientē vides politika, lai rastos tik ļoti nepieciešamā konverģence ar mūsu enerģētikas politiku un tiktu aizmirstas tradicionālās nozaru pieejas.
Adam Gierek
Atsevišķu ES dalībvalstu ekonomika, tostarp arī manas valsts Polijas ekonomika, jau tagad cieš patvaļīgi ieviestā klimata un enerģētikas tiesību aktu kopuma dēļ, kas tiek izmantots kā līdzeklis 3 x 20 politiskā mērķa ieviešanai. Tomēr bieži vien šis politiskais mērķis tiek arī sagrozīts, proti, cilvēki runā par 20 % enerģijas patēriņa samazinājumu, lai gan patiesais mērķis ir par 20 % palielināt energoefektivitāti, kas nav viens un tas pats. Bieži vien ES dokumentos termins "efektivitāte” tiek lietots nepareizi, jo nepareizi tiek saprasts termins "energoefektivitāte” un metodes tās novērtēšanai, citiem vārdiem sakot, vai runa ir par nacionālo kopējo efektivitāti vai efektivitāti uz vienu personu, vai konversijas efektivitāti, piemēram, primārās enerģijas pārvēršanu lietderīgā darbā. Ja uzsvaru liktu uz efektivitātes palielināšanu, nevis patēriņa ierobežošanu, tad par prioritāti tiktu izvirzītas tehnoloģiju inovācijas, kas nāktu mums par labu. Izmantojot šādas inovācijas, emisijas var ierobežot vislabāk, pat par vairāk nekā mērķī noteiktajiem 20 %.
Dalībvalstīm ir jādod tiesības pašām lemt, kādas metodes un laika grafikus piemērot emisiju ierobežošanai, galvenokārt palielinot efektivitāti. Polijas gadījumā es saredzu milzīgu potenciālu, pirmkārt, vispārējā jauno un veco ēku termiskās efektivitātes uzlabošanā un, otrkārt, aizvietojot dzīvojamās ēkās esošās vecās termoelektrostacijas ar modernām termoelektrostacijām. Klimata un enerģētikas tiesību aktu kopums ir jāpārskata, lai varētu nodrošināt to, ka dalībvalstis labāk pielāgojas emisiju samazinājumam.
Jolanta Emilia Hibner
Klimata pārmaiņas starptautiskajai sabiedrībai rada nopietnu problēmu. Gūtie rezultāti liecina, ka Eiropai ir efektīva klimata politika. Būtu nepareizi, ja ES izvirzītu jaunus vienpusējus mērķus, ņemot vērā to, ka globālā līmenī nav nekādu tiesību aktu, kuros būtu minēti saistoši emisiju samazinājuma mērķi. Polija pauž bažas par referenta Eickhout kunga priekšlikumu par daudziem jautājumiem, kas varētu apdraudēt Eiropas ekonomiku. Vēl vairāk liekot samazināt emisijas - nevis par 20 %, bet par 30 % - var rasties liels kaitējums, ciktāl tas attiecas uz klimata pārmaiņām. Ja ražošanas izmaksas Eiropā būs pārāk augstas, palielināsies emisiju daudzums globālajā mērogā, jo palielināsies produktu imports no valstīm, kur emisiju efektivitāte ir zema.
Eiropas rūpniecība ir pierādījusi, ka mēs varam paļauties uz tās apņemšanos meklēt inovatīvus risinājumus sekmīgākai cīņai pret klimata pārmaiņām. Novatoriskus sasniegumus var gūt vienīgi tad, ja tiek veikti labi izplānoti ilgtermiņa ieguldījumi.
Tā kā Polijas enerģētikas nozarē ogļu izmantojums ir ļoti liels, tad ETS dēļ no 2013. gada Polijas rūpniecības izmaksas būs daudz lielākas nekā tās konkurentiem Eiropā. Tas varētu radīt milzīgas problēmas attiecībā uz sākotnējā emisiju samazinājuma mērķa sasniegšanu, vienlaikus saglabājot finanšu likviditāti. Ja tiks izvirzīts mērķis samazināt emisijas vēl par 5 % vai 10 %, tad daudzi poļu uzņēmumi bankrotēs, un to mēs nevaram pieļaut.
Ian Hudghton
rakstiski. - Kad 2009. gadā mana valsts Skotija pieņēma Likumu par klimata pārmaiņām, tajā tika pausts aicinājums līdz 2020. gadam samazināt emisijas par 42 %. Šie mērķi ir vērienīgāki, tomēr mēs uzskatām, ka tie ir būtiska daļa no cīņas pret klimata pārmaiņām. Mans kolēģis Eickhout kungs ir uzsvēris vairākas priekšrocības, ko ES iegūs, izvirzot vērienīgākus mērķus, un Eiropas pilsoņi noraidīs šā parlamenta centienus ierobežot mūsu ambīcijas.
Jaromír Kohlíček
Savā sākotnējā redakcijā šis ziņojums atklāj ārkārtīgi lielu diletantisku entuziasmu un nedaudz nereālu mēģinājumu ignorēt elektrības piegādes realitāti mūsdienās, kā arī piedāvā vēlmju sarakstu. Iespējams, ES iedzīvotāji ar prieku uzņems pārdrošās ieceres, kas saistītas ar emisiju samazinājumu par 80-95 % līdz 2050. gadam. Tomēr, pievēršoties konkrētākām lietām, šā plāna pašreizējās redakcijas pamatā būtu jābūt pilnīgi reālistiskām iespējām, ko piedāvā pašreizējie energoresursu avoti. Nav iespējams vienas dienas laikā atteikties no ogļu un dabasgāzes izmantošanas, un, starp citu, pēdējos gados ES dalībvalstis ir palielinājušas dabasgāzes izmantojumu. Saistībā ar histēriju, kas izplatījās pēc zemestrīces Japānā, un problēmām ar Fukušimas elektrostacijas reaktoru atsevišķu ES dalībvalstu iedzīvotāji salīdzinoši īsā laika posmā nolēma atteikties no kodolenerģijas, lai gan joprojām nav nekādu pazīmju, kas liecinātu par kādu ieviesušos problēmu. Konkrētāk runājot, mēs varam redzēt, ka ES nav nekādu elektropārvades līniju, pa kurām varētu pārraidīt pietiekami daudz elektrības no ziemeļiem uz dienvidiem vai no austrumiem uz rietumiem. Mēs zinām, ka vējš nepūš visu laiku, pat ne Ziemeļvācijā, savukārt saules baterijas, kuru efektivitāte pašreiz ir ap 11 %, uz tām krītošo saules enerģiju var pārvērst tikai elektriskā strāvā. Tādējādi saules enerģijas centrāļu saražotā enerģija dienas laikā un arī gada laikā ievērojami mainās. Es piekrītu ziņojumā paustajiem Eiropas Apvienotās kreiso un Ziemeļvalstu Zaļo kreiso spēku konfederālās grupas secinājumiem, tomēr tie noteikti ir jāizvērtē, sagatavojot sīki izstrādātu plānu analīzi.
Eija-Riitta Korhola
rakstiski. - (FI) Eiropas klimata un enerģētikas politiku raksturo iracionālu risinājumu pārpilnība. Tika radīta emisiju tirdzniecība, kas mākslīgi palielina elektrības cenu un izmaksas, nedodot gandrīz nekādu labumu ne klimatam, ne videi. Tika izveidoti vēju parki vietās, kur vēja nemaz nav. Regulētie tarifi ir padarījuši ienesīgu to, kam nemaz nevajadzēja būt ienesīgam. Ieņēmumi ir tikuši pārdalīti no rūpniecības uz uzņēmumiem, kuri ražo elektrību biržai. Atjaunojamu energoresursu mērķi ir izvirzīti, nosakot tik nereālu laika grafiku, ka tas apdraud mežsaimniecības ilgtspējību. Mēs vairs nevaram to atļauties, jo patlaban pasaules ekonomika atrodas krīzes situācijā un uz spēles ir likta eiro ticamība. Ņemot vērā iepriekš minēto, es nespēju saprast, kāpēc Parlaments tik ļoti alkst vienpusēji izvirzīt augstākus emisiju samazinājuma mērķus, jo globālā mērogā šādas rīcības labvēlīgā ietekme uz vidi būs minimāla salīdzinājumā ar to nastu, kas tādējādi tiks uzkrauta mūsu rūpniecības nozarei un nodarbinātības jomai. Tā kā Vācija ir pateikusi, ka atsakās no kodolenerģijas, kļūst acīmredzams, ka ES nespēs sasniegt savus mērķus par emisiju samazinājumu, jo palielināsies fosilās enerģijas izmantojums. Tā vietā pieaugs gan emisiju atļauju, gan elektrības izmaksas. Šī cena būs jāmaksā darba devējiem un ņēmējiem, bet emisijas tajā pašā laikā ārpus mūsu robežām turpinās pieaugt. Tagad ir pienācis laiks parādīt veselo saprātu. Ir skaidrs, ka mēs nespējam gūt globālu atbalstu saistošiem emisiju samazinājumiem, tāpēc uzsvars jāliek uz tehniskiem risinājumiem; problēma ir jāskata no dažādiem aspektiem, proti, ir nepieciešama citādāka stratēģija, lai varētu kontrolēt to, kas ietekmē vidi. Īstermiņa vaininieki ir aerosoli, sodrēji, metāns un ozons atmosfērā - tie ir citādāki nekā ilgtermiņa vaininieki, piemēram, oglekļa dioksīds, ogļūdeņradis vai slāpekļa oksīds. Ja koncentrēsimies tikai uz oglekļa dioksīdu, tad parādīsim savu nezināšanu par šīs problēmas sarežģīto būtību.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
Dienu pirms balsošanas par ziņojumu saistībā ar iespējamu siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumu līdz 2020. gadam nevis par 20 %, bet par 30 %, vēlos paust savas bažas par šiem pārmērīgajiem lēmumiem. Kopumā mēs piekrītam 3 x 20 mērķa īstenošanai, ko esam jau izvirzījuši, tomēr ar iespējamo lēmumu samazināt emisijas par 30 % saistīto pasākumu apjoms un izmaksas būtu milzīgas. Jau tagad investori cieš no izmaksām, kas saistītas ar konkurētspējas uzturēšanu attiecībā pret konkurentiem no trešām valstīm, kurās tiesību akti vides jomā nav tik bargi kā Eiropā; tad šiem investoriem būs jāizšķiras, vai palikt Eiropā vai tomēr pārvietot uzņēmumu.
Vienpusēji izvirzot augstākus mērķus, klimata pārmaiņas netiks efektīvi mazinātas. Ierosinātais scenārijs saistībā ar emisiju samazinājumu par 30 % būtiski ietekmēs tās nozares, kuras ir iesaistījušās ETS, un piespiedīs pastiprināt pasākumus daudz lielākā mērā nekā tās nozares, kuras nav iesaistījušās šajā sistēmā.
Bogusław Sonik
Pasākumi, kas īstenoti nolūkā izvirzīt augstākus mērķus saistībā ar emisiju samazinājumu, kaitē visai rūpniecībai Eiropā. Klimata politikas spiediens uz rūpniecību nozīmēs to, ka uzņēmumi tiks pārvietoti uz valstīm, kurās šajā jomā valda lielāks veselais saprāts. Globālā mērogā šie pasākumi nemazinās klimatam kaitīgo gāzu emisijas. "Oglekļa emisiju pārvirzes” fenomens jeb rūpniecības pārvietošana ārpus ES nav nekāds mīts, bet gan patiess apdraudējums ekonomikas izaugsmei un nodarbinātībai Eiropā.
Saskaņā ar Pasaules Bankas ziņojumu Eiropas klimata un enerģētikas tiesību aktu kopuma ieviešanas dēļ Polijas ekonomika līdz pat 2020. gadam ik gadus zaudēs 1,4 % IKP, savukārt ES kopumā zaudēs 0,55 %. Pasaules Banka lēš, ka elektrības cenas Polijā palielināsies par apmēram 26,2 %, savukārt ES kopumā - par 12,6 %. Polijas un Centrāleiropas rūpniecībai jau tagad ir grūti izpildīt ES iepriekšējo mērķi par CO2 emisiju samazinājumu par 20 %, jo enerģētikā lielā mērā tiek izmantotas ogles. Tomēr mēs pieņēmām šo izaicinājumu un sākām pildīt savas saistības.
Polija nevar atļauties oglekļa dioksīda emisiju samazinājumu par 30 %. Viens risinājums būtu tāds, ka dalībvalstis brīvprātīgi apvienojas CO2 emisiju samazinājuma klubā. Es aicinu balsojot rīt izrādīt veselo saprātu un iebilst pret ambīcijām ekonomiski nepamatotā veidā samazināt CO2.
Csaba Sándor Tabajdi
rakstiski. - (HU) Eiropas Savienība, tostarp Ungārija, var saglabāt savu vadošo pozīciju cīņā pret klimata pārmaiņām tikai tad, ja tā ievieš jaunas tehnoloģijas un rod ekonomiskus risinājumus, kā arī turpina ieguldīt inovācijās. Kas attiecas uz videi nekaitīgu ekonomikas izaugsmi, Ungārija varētu būt īsta ieguvēja. Mūsu valsts rīcībā joprojām ir CO2 emisiju atļaujas vairāku HUF miljardu vērtībā, ko valdība varētu pēc iespējas drīzāk atkal izlikt pārdošanā. Ņemot vērā resursu pārpilnību, mēs varētu ražot ārkārtīgi daudz izejmateriālu bioenerģijas ražošanai. Tāpēc es nesaprotu, kāpēc jaunajā Ungārijas lauku stratēģijā netiek pausts atbalsts enerģijas ražošanā nepieciešamo lauksaimniecības izejmateriālu ražošanai. Ir pienācis pēdējais brīdis Ungārijas valdībai apņemties palielināt atjaunojamu energoresursu īpatsvaru un atbalstīt inovatīvu valsts attīstību. Patlaban ES rada tikai 12 % siltumnīcefekta gāzu emisijas pasaulē, bet tā nevar viena pati apturēt klimata pārmaiņas. Lielajās jaunietekmes valstīs, piemēram, Ķīnā, Brazīlijā, Indijā vai Krievijā izpratne par vides jautājumiem palielinās, un Eiropas uzņēmumiem varētu atvērties milzīgi tirgi alternatīvajās enerģētikas nozarēs. Tomēr Eiropas uzņēmumi šajos tirgos būs konkurētspējīgi tikai tad, ja Eiropas normatīvā vide motivēs tos rast nepārtrauktus inovatīvus risinājumus un attīstīties. Tāpēc mums ir jāizvirza vērienīgi CO2 emisiju mērķi. Pateicoties jauno dalībvalstu pozitīvajai CO2 bilancei, ES 27 emisijas jau patlaban ir samazinājušās par 17 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni. Tāpēc patiešām ir iespējams izvirzīt augstāku mērķi, proti, līdz 2020. gadam samazināt emisijas par 30 %.
