Lūgumrakstu komitejas apspriedes 2007. gadā (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir David Hammerstein ziņojums Lūgumrakstu komitejas vārdā par Lūgumrakstu komitejas apspriedēm parlamentārās darbības 2007. gadā.
David Hammerstein
referents. - (ES) Priekšsēdētājas kundze, es vēlos pateikties visiem Lūgumrakstu komitejas locekļiem, it īpaši visiem ēnu referentiem un mūsu priekšsēdētājam Marcin Libicki par sadarbību un ikdienas darbu ar lūgumrakstiem.
Vairāk nekā jebkad mums ir vajadzīgi lūgumraksti no pilsoņiem, lai tuvinātu Eiropu ielai un ikdienas problēmām. Vairāk nekā jebkad mums ir vajadzīgi lūgumraksti no pilsoņiem, lai panāktu, ka Kopienas tiesību akti tiek ievēroti un īstenoti.
Mums ir vajadzīgi lūgumraksti no pilsoņiem, lai tādējādi varētu sniegt taustāmu pierādījumu par Eiropas sūtību, lai pierādītu, ka Eiropa nav necaurskatāma institūcija, bet kaut kas, kas ietekmē ikviena ikdienas dzīvi, un ka mēs spējam uzturēt dialogu ar tūkstošiem pilsoņu.
Mums veicas. 2007. gadā Lūgumrakstu komitejai bija par 50 % vairāk lietu nekā 2006. gadā. Šis sasniegums ir mūsu darba atspoguļojums; tas ir sasniegums, kas lauž jaunu ceļu Eiropas institūcijām vispār.
Mana valsts, Spānija, ir valsts ar vislielāko lūgumrakstu skaitu, kas izskatīti Lūgumrakstu komitejā. Viena trešdaļa lūgumrakstu par Eiropas Savienības vidi ir no Spānijas. Tas atspoguļo Spānijā valdošo pārliecību par Eiropas iestādēm un atspoguļo darbu, ko mēs esam veikuši Spānijā. Bet arvien lielāks lietu skaits ir no Eiropas Savienības jaunajām dalībvalstīm, piemēram, tādām kā Rumānija vai Polija.
Tomēr Lūgumrakstu komitejas panākums, lūgumrakstu skaita pieaugums rada arī daudzas administratīvas un politiskas problēmas. Komitejai trūkst resursu. Lietu skaits pastāvīgi pieaug, tomēr darbinieku skaits sekretariātā ir nemainīgs, un Eiropas Komisijā cilvēku skaits, kas strādā ar lūgumrakstiem, ir nemainīgs.
Iestādēm uz pilsoņu jautājumiem ir jāatbild iejūtīgi; mums ir vajadzīgi pietiekami resursi, lai spētu darboties ar lūgumrakstiem ātri un atbilstoši. Dažreiz lūgumrakstu procedūras ievelkas daudzu gadu garumā; ja ar lūgumrakstiem netiek strādāts, tie zaudē savu spēku, un Eiropas iestādēm pilnībā zūd iespēja iejaukties.
Dažreiz pietrūkst augsta mēroga tiesiskas un administratīvas uzmanības tam, kā ar lūgumrakstiem rīkojas Eiropas Komisija. Jā, ir tādi lūgumraksti, kas kaitina varenos. Jā, ir tādi lūgumraksti, kas kaitina iestādes. Jā, ir tādi lūgumraksti, kas ir neērti, jo tie atved uz Eiropas Parlamentu simtiem vai tūkstošiem cilvēku. Tomēr tas ir veids, kā Eiropa tiks stiprināta.
Pagājušajā gadā mēs veicām sešus faktu noskaidrošanas braucienus uz Vāciju, Spāniju, Īriju, Poliju, Franciju un Kipru, pēc katra brauciena tika sniegts ziņojums. Mums īpaši svarīgi bija lūgumraksti, kas atspoguļo pilsoņu rūpes par vidi un tās aizsardzību, un lūgumraksti, kas attiecās uz direktīvām par ūdeni, īpašuma tiesībām un minoritāšu tiesībām.
Daudzos veidos mēs esam uzlabojuši sadarbību ar Komisiju, ombudu un tādām iestādēm kā SOLVIT, lai paātrinātu atbildes uz lūgumrakstiem.
Lūgumraksti bieži prasa vidutāju sarunas ārpus tiesas, nevis tādu risinājumu, kas lietu vienkārši nodod Eiropas tiesām.
Viena no vissvarīgākajām lietām pēdējo gadu laikā, 2007. gadā un pirms tā, bija lūgumraksts par Via Baltica, autoceļu, kas iet cauri teritorijai, kuru aizsargā Kopienas tiesību akti; Eiropas Komisija un Tiesa jau ir rīkojusies tādā veidā, kas cienīgs būt par paraugu, lai novērstu neatgriezenisku kaitējumu videi.
Citas ļoti svarīgas lietas (un šajā vietā es vēlos pateikties komisāram C. McCreevy, kas šodien ir klāt) bija Valensijas pilsētattīstības akts, kad C. McCreevy kungs ar savu komandu efektīvi rīkojās, lai aizstāvētu Valsts iepirkumu direktīvu. Pārējās lietas bija Equitable Life, Loiret Francijā, ūdens kvalitātes aizsardzība Francijā un delikātais jautājums par bērnu aizturēšanu Vācijā.
Pašlaik mums ir vairāki lūgumraksti, piemēram, lūgumraksts par Eiropas Parlamenta vienotu atrašanās vietu, ko ir parakstījuši pusotra miljona pilsoņu: mēs prasām tiesības laist šo lūgumrakstu darbā, tiesības, ko Parlamenta Prezidijs nav piešķīris.
Visbeidzot mēs iesniedzam dažus priekšlikumus, tostarp par Lūgumrakstu komitejas nosaukuma maiņu, kas kļūtu par "Pilsoņu lūgumrakstu komiteju”, lai skaidri izteiktu Eiropas pilsoņu būtisko funkciju un lomu komitejas darbībā. Tādā pašā nolūkā mēs lūdzam, lai Parlaments dažādos veidos būtu pieejams internetā, un prasām Parlamenta tīmekļa sistēmu savietojamību, pašreiz tīmekļa sistēmas aizver durvis tūkstošiem vai miljoniem eiropiešu, kuriem nav tā programmatūras tipa, kas nepieciešams pieejai tīmeklim, kur mana runa Parlamentā tiek pārraidīta tieši pašlaik.
Charlie McCreevy
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, es piedalos šajās debatēs manas kolēģes Margot Wallstrõm vārdā.
Lūgumrakstu komitejas darbs ir aizraujoša iespēja iedziļināties pilsoņu rūpēs un raizēs attiecībā uz Eiropas lietām. Tās aptver plašu politisko jautājumu loku, lai gan zemes izmantošanas plānošana un vides jautājumi parādās ļoti bieži; tie aptver praktiski visas dalībvalstis, un tie nosedz plašu pilsoniskās sabiedrības segmentu, sākot ar atsevišķiem pilsoņiem, līdz pat daudznacionālām nevalstiskām organizācijām. Jūsu referentam, manuprāt, ir taisnība, uzsverot visa šī darba nozīmību, kas pārstāv tūkstoš vai vairāk lūgumrakstu, ko jūs saņemat katru gadu.
Ir divi šī ziņojuma un rezolūcijas aspekti, ko es gribētu izcelt. Pirmais ir nesen notikušie komitejas apmeklējuma braucieni uz problēmu vietām, kam var būt ievērojama ietekme uz saziņas līdzekļiem un kas, bez šaubām, palielinās jūsu darba atpazīstamību. Papildus atspoguļojumam presē un citos saziņas līdzekļos šo komandējumu rezultātā rodas arī ļoti informatīvi ziņojumi, un man to kvalitāte šķiet augsta. Es uzskatu, ka tās ir svarīgas liecības par jūsu darbību un pelna plašu publicitāti. Tas prasa no jums lielu laika un resursu ieguldījumu, bet es esmu pārliecināts, ka tas atmaksājas.
Otrs aspekts, ko es vēlos izcelt, ir vairāk vērsts uz nākotni. Es vēlos vēlreiz apliecināt jums mūsu nodomus par vislabāko sadarbību, kāda iespējama starp Komisiju un Parlamentu. Šī sadarbība mūs savstarpēji stiprina; paradums sadarboties veicina labāku informācijas apmaiņu un rezultātā - labāku vispārējo pakalpojumu standartu mūsu pilsoņiem. Nesenais darba slodzes pieaugums darbā ar lūgumrakstiem, kas parādīts ziņojumā, padara vajadzību pēc raitas un efektīvas iestāžu sadarbības vēl jo lielāku. Es gribētu, lai jūs zināt, ka mēs darīsim visu, kas ir mūsu spēkos, lai to panāktu.
Simon Busuttil
PPE-DE grupas vārdā. - (MT) Paldies, priekšsēdētāja kungs. Es vēlētos sākt ar apsveikumu referentam D. Hammerstein kungam par ziņojumu, ko viņš ir sniedzis, un par darbu, ko viņš tajā ieguldījis. Pēdējā Eurobarometer sabiedriskās domas aptauja ES līmenī rāda, ka Eiropas Parlaments ir institūcija, kurai Eiropas pilsoņi visvairāk uzticas. Faktiski 52 % eiropiešu uzticas Eiropas Parlamentam, kas ir procentuāli vairāk nekā tie, kas uzticas Eiropas Komisijai (47 %), vairāk nekā tie, kas uzticas savas valsts parlamentam (tam uzticas tikai 34 %) un arī vairāk nekā savas valsts valdībai (kam uzticas tikai 32 % no ES pilsoņiem). Man liekas, ka mums ir jāpalielina šī uzticība Eiropas Parlamentam. Bet fakts paliek fakts, ka Eiropas Parlaments ir iestāde, kurai ES pilsoņi visvairāk uzticas. Es uzskatu, ka šī uzticība ir rezultāts tam, ka Parlamenta deputātus tauta ir ievēlējusi tiešās vēlēšanās; tas ir rezultāts arī tam, ka Līgums atzīst pilsoņu tiesības izteikt sūdzību, iesniegt lūgumrakstu Parlamentam izskatīšanai. Faktiski tas ir darbs, ko veic Lūgumrakstu komiteja, kas tāpēc ir ļoti svarīga komiteja, jo tā piešķir balsi tautai, un tāpēc ir tā komiteja Parlamenta 20 komiteju vidū, kas ir tuva tautai. Ko mēs varam darīt, lai uzlabotu stāvokli? Es uzskatu, ka mums jāvairo apziņa, ka šī komiteja pastāv un ka pilsoņiem ir iespēja iesniegt lūgumrakstus. Es nepiekrītu referentam, ka apzināšanās ir pietiekama; es uzskatu, ka 1 500 lūgumrakstu ir pārāk neliels skaits, ja ņemat vērā, ka pārstāvam kontinentu ar pusmiljardu cilvēku. Turklāt mums ir jāpalielina izpratne pilsoņiem par iespēju sūdzēties, iesniegt lūgumrakstus. Mums ir vajadzīga lielāka vienkāršošana, lai pilsoņiem būtu vieglāk iesniegt sūdzību. Tieši tāpēc mēs lūdzam šajā ziņojumā, lai Eiropas Parlamenta ģenerālsekretārs vienojas ar Eiropas Komisiju vienkāršot lūgumrakstus. Mēs gribam panākt arī lielāku efektivitāti, jo mēs jūtam, ka sūdzību izskatīšanā ir pārāk liela kavēšanās. Mums ir vajadzīgi vismaz trīs mēneši, lai piereģistrētu cilvēku lūgumrakstus vai sūdzības; šāds novēlojums ir nepieņemams. Visbeidzot mums ir vajadzīga efektīvāka trūkumu novēršana. Mēs gribam, lai notiek lielāka sadarbība pirms tiesvedības procedūras uzsākšanas, un mēs gribam, lai arī valsts pārstāvji ir klāt, kad tiek uzklausītas mūsu pilsoņu sūdzības. Liels paldies!
Victor Boştinaru
PSE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es vēlos apsveikt referentu par teicamo darbu, ko viņš ir veicis, un par viņa konkrētajiem priekšlikumiem. Šodien mums ir dokuments, kas atspoguļo to, ka ziņojumam ir jābūt kaut kam vairāk nekā vienkāršam Lūgumrakstu komitejas galveno darbību uzskaitījumam par 2007. gadu.
Man prieks, redzot, ka punkti, uz kuriem mēs uzstājām, ir ziņojumā. Lūgumraksti to izceļ gaismā, ja Kopienas tiesību aktus piemēro nepareizi vai nepiemēro nemaz. Lūgumraksti ir par tiesību garantijām, ko Eiropas Savienība piešķir saviem pilsoņiem. Tomēr es nevaru izvairīties no sajūtas, ka šis vienreizējais institucionālais instruments ne vienmēr ir efektīvs vai vismaz ne tik lielā mērā, kā tas varētu vai tam vajadzētu būt. Referents D. Hammerstein kungs pareizi ir uzsvēris dažus esošos trūkumus un nepilnības, tās ir jārisina.
Pirmkārt, nav apstrīdams, ka lūgumrakstu skaits, ko komiteja saņem, pastāvīgi pieaug. Lūgumrakstu iesniedzējiem dažkārt jāsaskaras ar pamatīgu kavēšanos, pirms viņi saņem atbildi vai sagaida darbības rezultātus. Instrumenti spiediena izdarīšanai uz dalībvalstīm ne vienmēr ir apmierinoši. Interesanti, ko mēs varam darīt, lai darbotos raitāk. Kā varam nodrošināt gan efektivitāti, gan ātru atbildi? Mums ir vajadzīgi labāki noteikumi un stingrāki laika limiti. Mums jāpaplašina aprīkojums pašas komitejas veicamajai neatkarīgai izmeklēšanai, un tam mums ir vajadzīgi lielāki resursi un plašāka juridiskā kompetence sekretariātam. Lūgumrakstu iesniedzēju skaits pastāvīgi palielinās. Tā ir Eiropas cilvēku balss, un mēs nevaram atļauties to ignorēt.
Otrkārt, institucionalizētie saziņas kanāli ar valsts iestādēm ir nepietiekami. Nepieņemamu lūgumrakstu skaits ir ievērojams. Mums jāizveido papildu struktūras koordinācijai ar atbilstīgajām iestādēm valsts parlamenta un valdības līmenī.
Es vēlreiz apsveicu referentu par viņa darbu un pateicos viņam un kolēģiem no pārējām grupām par viņu vērtīgo sadarbību. Lūgumraksti ir par pilsoņiem, kas cīnās par savām tiesībām, savām eiropiešu tiesībām. Mums ir jābūt gataviem viņus aizstāvēt. Tā ir komitejas institucionālā loma un pienākums. Tieši tas pienākas mūsu Eiropas līdzpilsoņiem, un es esmu drošs, ka jūs piekritīsiet, ka nav iespējams labāks laiks, lai rādītu mūsu apņēmību pildīt uz mums liktās cerības.
Komisār, šī komiteja nav tikai par redzamību un efektivitāti Eiropas saziņas līdzekļos. Es vēlos pieminēt - kaut arī tas neattiecas uz 2007. gadu - cik ļoti veiksmīgi Lūgumrakstu komiteja ir sastrādājusies ar Eiropas komisāru László Kovács, lai aizstāvētu Eiropas pilsoņu tiesības manā izcelsmes valstī Rumānijā, un es vēlos viņam pateikties.
Priekšsēdētājs
. - Liels paldies! Atvainojiet, bet mums vairs nav laika.
Marian Harkin
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, vispirms es gribu izteikt atzinību referentam D. Hammerstein par viņa ļoti vispusīgo un plašo ziņojumu.
Man bija ļoti interesanti lasīt šajā ziņojumā, ka, lai gan uz citām komitejām gulstas smaga atbildība likumdošanas jomā, Lūgumrakstu komiteja ir parādījusi, ka tās nozīme un funkcija arī ir būtiska. Patiešām, es pilnībā piekrītu šim viedoklim, un es arvien vairāk par to pārliecinos līdz ar katru nākamo komitejas sanāksmi, kuru es apmeklēju.
Mūsu galvenā nozīme šajā Parlamentā ir likumdevēju nozīme, bet, lai mēs būtu labi likumdevēji, mums ir jāapzinās tas, kāda ietekme ir mūsu tiesību aktiem, lai mēs tādējādi varētu uzlabot mūsu centienus Parlamentā.
Pēc manām domām, visiem tiesību aktiem, kas rodas šajā Parlamentā, ir kaut kādā veidā jāuzlabo pilsoņu dzīves kvalitāte, un Lūgumrakstu komitejā mēs redzam, ka tas ne vienmēr ir tā. Bieži tas gadās tiesību aktu neīstenošanas vai nepiemērotas īstenošanas dēļ vai tādu īpašu apstākļu vai situāciju dēļ, ko šie tiesību akti neatrisina. Es domāju, ka tā ir derīga mācība mums visiem, un mums ir jāklausās un jāatbild.
Tomēr, manuprāt, šī ziņojuma pamatā ir tas, kā komiteja atbild pilsoņiem, un es jau esmu teicis iepriekš, ka, lai atbildētu efektīvi, mums ir jāiejūtas lūgumrakstu iesniedzēju vietā. Viņi vēršas pie lielas iestādes; viņiem bieži nav tiesiska vai politiska pamatojuma; viņus ir atstūmusi birokrātija, un viņus, iespējams, ir ļoti satriekusi tā situācija, kādā viņi atrodas. Daudziem lūgumrakstu iesniedzējiem mēs esam pēdējā "cerību osta”, un ir būtiski, lai mēs atbildētu efektīvi un pilnvērtīgi.
Pēc manām domām, tas sākas ar skaidru, saprotamu informāciju pilsoņiem. Un mēs kā EP deputāti ne vienmēr esam īstie cilvēki, lai spriestu. Es uzskatu, ka pilsoņu grupām ir jāpārbauda jebkura informācija, ko mēs piegādājam, ikviena tīmekļa vietne, ko mēs izstrādājam, ikviens buklets, ko mēs iespiežam.
Mums ir jābūt ļoti uzmanīgiem, lai mēs neapsolītu vairāk nekā mēs varam sniegt, jo citādi pilsoņi būs pilnībā vīlušies un galu galā vainos Briseles birokrātiju.
Vārdu "apsolīt” es saprotu šādi: mums ir jāsaprot, ka pilsoņi nezina par valsts iestāžu obstrukciju, viņi nezina, kā šī sistēma darbojas, un mums ir pienākums viņiem izklāstīt, kā tas ir. Protams, mēs varam mēģināt, un mums ir jāmēģina ietekmēt izmaiņas, un šis ziņojums to noteikti dara, bet mēs nevaram ļaut, ka pilsoņiem rastos maldinošs priekšstats.
Kad pilsoņiem ir laba, precīza informācija un kad viņi apzinās to, kādas ir iespējas darboties, tad mēs varam sniegt to pakalpojumu, kas viņiem ir vajadzīgs. Šajā ziņojumā ir sīki izklāstīts tas, kas ir vajadzīgs: pietiekami resursi, lai tādējādi sekretariāts varētu atbildēt laicīgi; Padomes un dalībvalstu plašāka iesaistīšanās un maksimāla koordinēšana ar ombudu un SOLVIT.
Bet pats galvenais un svarīgākais - šis ziņojums arī skaidri norāda, ka ir jāturpina sistēmas nepilnību izmeklēšana. Tas notiek, ja lūgumrakstu iesniedzēji nevar saņemt likumīgu kompensāciju un ja dalībvalstis kavējas, izvairoties no piekritības, līdz soda naudas ir nenovēršamas, un vēl arvien izvairās no atbildības par iepriekšējiem apzinātiem pārkāpumiem.
Mums kā likumdevējiem saistībā ar Komisiju noteikti ir pienākums rīkoties šajās situācijās.
Marcin Libicki
UEN grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētāja kungs, vispirms es gribu pateikties referentam David Hammerstein. Man ir liels prieks, ka D. Hammerstein kungs gatavoja šo ziņojumu, jo viņš ir viens no uzcītīgākajiem un izcilākajiem Lūgumrakstu komitejas locekļiem. Ar viņu man ir bijis ārkārtīgs prieks strādāt kopā pagājušos četros gados. Es vēlos arī pateikties visiem pārējiem Lūgumrakstu komitejas locekļiem, kā arī tiem, kuri jau ir runājuši, un tiem, kas gatavojas runāt par šo jautājumu, un arī Lūgumrakstu komitejas sekretariātam, kas dara lielu darbu. Kā to var redzēt no ziņojuma, ko mums nolasīja D. Hammerstein kungs, lūgumrakstu skaits ir milzīgi pieaudzis. Tas ir darbs, kas ir gūlies uz sekretariātu.
Lūgumrakstu komiteja ir ļoti īpaša komiteja, jo, kā tas ir minēts jau iepriekš, tā nestrādā ar tiesību aktiem tādā pašā veidā kā citas komitejas; tā galvenokārt veido saziņu starp Eiropas institūcijām, it īpaši Eiropas Parlamentu, un mūsu pilsoņiem. Kā S. Busuttil kungs mums atgādināja, Eiropas Parlaments bauda milzīgu uzticību, un šī uzticība citu iemeslu starpā rodas arī mūsu komitejas darba rezultātā. Šie 1 500 lūgumraksti nepārstāv tikai 1 500 cilvēkus. Aiz šiem lūgumrakstiem bieži ir simtiem tūkstošu cilvēku. Es gribu jums atgādināt, ka attiecībā uz jautājumu par Parlamenta vienotās atrašanās vietu ir vairāk nekā miljons parakstu. Attiecībā uz jautājumu par atsaucēm uz Dievu un kristietību konstitūcijā to bija vairāk par miljonu. Par COPE radio Barselonā bija 700 000 parakstītāju. Desmitiem tūkstošu parakstu bija lūgumrakstos par teritoriālās apsaimniekošanas plāniem Spānijā, par Equitable Life un Lloyds. Miljoniem ES pilsoņu zina, ka Lūgumrakstu komiteja ir Eiropas Parlamenta sastāvdaļa, un viņi zina, ka ļoti bieži tā ir viņu beidzamā iespēja atgūt zaudēto. Diemžēl man nav laika plašāk runāt par šo tematu. Vēlreiz es vēlos pateikties ikvienam, kas ir piedalījies Lūgumrakstu komitejas labajā darbā.
Es vēlos arī pateikt, ka politisko grupu Priekšsēdētāju konference noraidīja Eiropas ombuda ziņojumu par nepareizu vadību Eiropas Birojā krāpšanas apkarošanai. Tas ir liels kauns!
Vadītāju konference noraidīja arī ziņojumu par diskrimināciju pret bērniem no jauktajām ģimenēm, kuru mēs saucām par Jugendamt, par Jugendamt ziņojumu. Tas bija par diskrimināciju pret bērniem no jauktajām ģimenēm, kur viens no dzīvesbiedriem ir vācietis un otrs - citas tautības cilvēks. Man ir ļoti žēl, ka Vadītāju konference nepalīdzēja Eiropas Savienības pilsoņiem saņemt palīdzību no Eiropas Parlamenta.
Priekšsēdētājs
. - Priekšsēdētāja kungs, lūdzu uztveriet šo kā nelielu atzinības pierādījumu par jūsu teicamo darbu. Mēs tagad turpināsim debates.
Eva Lichtenberger
Priekšsēdētāja kungs, es runāju kā komitejai nepiederoša deputāte. Lūgumraksti dod tiešu balsi Eiropas tautām; laikā, kad daudzās dalībvalstīs eiroskepticisms pieaug, es uzskatu, ka tas ir ļoti piemēroti un ļoti svarīgi.
Paši lūgumraksti tiek uztverti nopietni un tiek atzīti. Tas atspoguļojas lūgumrakstu skaita pieaugumā. Tāpēc mēs uzskatām, ka ir izšķirīga nozīme tam, lai visi šajos lūgumrakstos skartie jautājumi tiktu pienācīgi izskatīti, lai tādējādi var saglabāt sabiedrības uzticību Eiropas Parlamenta institūcijai. Mums tam rūpīgi jāseko.
Ļaujiet man minēt trīs piemērus. Pirmkārt, lūgumrakstu par Eiropas Parlamenta vienotu atrašanās vietu parakstīja ļoti liels skaits cilvēku. Bet liekas, ka ir pretestība pret domu noturēt šeit īstas debates un sniegt skaidru atbildi. Tomēr publika ir pelnījusi atbildi, un mums tai tā ir jādod.
Otrs piemērs ir Via Baltica automaģistrāles projekts ar visām ar to saistītajām vides problēmām. Šajā gadījumā tika dota atbilstīga atbilde, ko lūgumraksta iesniedzēji ir pienācīgi atzinuši.
Trešais piemērs ir atgādinājums, ka dažreiz lūgumraksti ir saistīti ar mērķiem, ko Eiropas Savienība pasludina, bet pēc tam nepilda, kā tas notiek ar iniciatīvu par Atvērto Parlamentu. Šī lūgumraksta būtība ir tā, ka cilvēkiem nedrīkst likt pirkt vienu noteiktu datorprogrammu, lai viņi varētu skatīties pārraidītos materiālus no Eiropas Parlamenta, un atbildēt tikai vienā vienīgā pieļaujamā formātā. Atvērts Parlaments nozīmē atklātus standartus. Mums šajā gadījumā ir pienākums, un mums tas jāpilda.
Kathy Sinnott
IND/DEM grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es uzskatu Lūgumrakstu komiteju par vissvarīgāko šajā namā. Tas ir forums, kurā iedzīvotāji informē mūs par to, kā daudzie citās komitejās izstrādātie tiesību akti viņus ietekmē vai neietekmē. Bez šīs atgriezeniskās saites mums būtu jāstrādā tukšumā. Bet, runājot par darbu Eiropas pilsoņu aizstāvēšanā, kaut kā procedūrā trūkst, un tā ir Padomes un dalībvalstu pastāvīgo pārstāvju klātbūtne. Kā mēs varam būt vidutāji pilsoņiem strīdā ar viņu valsti, ja valsts nepiedalās Lūgumrakstu komitejā?
Īrijas iedzīvotāji vērsās Lūgumrakstu komitejā, iesniedzot trīs lūgumrakstus saistībā ar mūsu visvērtīgāko un delikātāko arheoloģisko izrakumu vietu - Taru, kas ir augstdzimušo karaļu un Svētā Patrika dzimtā māja. Lūgumrakstu komiteja atbildēja ar entuziasmu un aicināja pārtraukt šīs vietas postīšanu, un mudināja Komisiju ierosināt lietu pret Īrijas iestādēm, un tomēr nekas nav mainījies. Nojaukšana ir gandrīz pabeigta. Drīz vietā, kur reiz dzīvoja augstdzimušie karaļi, būs muitas punkts. Īrijas tauta, gluži saprotams, nevarēs pārvarēt savu vilšanos.
Frank Vanhecke
(NL) Priekšsēdētāja kungs, manī bija pretrunīgas jūtas, lasot Lūgumrakstu komitejas 2007. gada ziņojumu. Vispirms pozitīvas izjūtas, jo pats par sevi ir saprotams, ka mūsu pilsoņiem ir tiesības redzēt, ka visi tiesību akti tiek pareizi piemēroti. Dabiski, man nav problēmu ar cilvēkiem, kas vēršas jebkurā organizācijā, arī, protams, Eiropas Parlamentā, lai panāktu šo tiesību aktu īstenošanu, ja valsts vai vietējā iestāde atsakās to darīt. Ziņojums par 2007. gadu ir pilns ar piemēriem par lietām, kad Lūgumrakstu komiteja ir rīkojusies pilnīgi pamatoti.
Bet manas izjūtas bija dalītas, jo, no otras puses, es esmu īpaši piesardzīgs un satraukts par arvien pieaugošu Eiropas tiesību aktu iejaukšanos, par to, ka arvien vairāk un vairāk Eiropa iesaistās un iejaucas jautājumos, kas, manuprāt, neapšaubāmi ir decentralizējami jautājumi un būtu patiešām labāk atstājami dalībvalstīm. Manā Flandrijas reģionā, piemēram, Eiropa arvien vairāk jaucas lietās, kas ir būtiski nozīmīgas mums. Es īpaši domāju par mūsu flāmu valodas, mūsu kultūras un identitātes aizsardzību mūsu pašu galvaspilsētā Briselē un flāmu teritorijā ap Briseli, ko sauc Vlaamse Rand. Šādos jautājumos atrodas eirokrāti, kas par to visu zina ļoti maz, bet sludina mums ļoti vispārīgā veidā un norāda, kas mums jādara. Tas mūs sevišķi sanikno, un tas ir nepieņemami.
Es redzu arī, ka šis ziņojums atkārtoti atsaucas uz procedūrām, kas noteiktas Lisabonas Līgumā. Un man vēlreiz ir jāuzsver, ka pēc "nē” balsojuma Īrijā Lisabonas Līgums politiski un tiesiski nav ne graša vērts. Mums, kas esam Lūgumrakstu komitejā, varbūt vairāk nekā citiem Parlamenta deputātiem ir jārāda cieņa pret tiesību realitātēm un demokrātiski pausto tautas balsi, šajā gadījumā pret Īrijas tautu, kas ir norakstījusi Lisabonas Līgumu vēstures mēslainei.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Priekšsēdētāja kungs, mūsu kolēģis deputāts D. Hammerstein kungs vienmēr tur prātā jautājumus, kas rūp pilsoņiem, un man ir bijusi izdevība pārliecināties par to pašam, kad piedalījos delegācijās Lūgumrakstu komitejā. Viņš izrāda lielu iejūtību arī veidā, kā viņš vēlas pasniegt Lūgumrakstu komitejas darbu ziņojumā. Es iedrošinos teikt, ka tas ir jauna veida ziņojums, jo tas nav tāds pats, kādu mēs sniedzam katru gadu; tas mēģina izcelt noteiktas lietas, kurām komiteja ir pievērsusies. Mēģinājuma mērķis, protams, ir uzlabot Lūgumrakstu komitejas darba efektivitāti, lai piepildītu Eiropas pilsoņu cerības. Šo centienu mērķis ir nodrošināt, lai pilsoņiem būtu pārliecība par veidu, kā viņu lietas tiek risinātas, un ka ir starpība starp tiesībām iesniegt lūgumrakstus Eiropas Parlamentam un sūdzību iesniegšanu Eiropas Komisijai un pārējām institūcijām.
Ir ļoti svarīgi, lai pilsoņi saprastu atšķirību starp procedūrām. Mūsu mērķis ir vairāk lūgumrakstu. Mūsu mērķis ir lūgumraksti, kuriem ir pamats un kas ir apolitiski. Tāpēc mēs vēlamies sekretariātu ar integritāti, sekretariātu, kas neiesaistīsies politiskos strīdos vai nelems par lūgumrakstu procedūru, pamatojoties uz politiskiem apstākļiem valstī.
Tādā pašā veidā tiesu nolēmumu gadījumā mēs negribam, ka Lūgumrakstu komiteja tiek iesaistīta juridiskos procesos, un mēs gribam, lai tā respektē Eiropas Kopienu Tiesas nolēmumus. Mums nav bijis nekāda labuma no tā, ka komitejas locekļu skaits palielinājās no 25 līdz 40. Skatiet balsojumu rezultātus! Cik daudz locekļu balso? Nekad nav vairāk par tiem 25, kuri sākumā veidoja Lūgumrakstu komiteju.
Ārpustiesas procedūras pilsoņiem dod vērtīgu kanālu, un labi, ka mums ir SOLVIT lietām, kas skar iekšējo tirgu, tas ir resurss, ko pilsoņiem vajadzētu izmantot. Bet galvenais, visam ir jānotiek pārredzamā, neatkarīgā veidā, lai tādējādi mēs pienācīgi pildām savu uzdevumu.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Priekšsēdētāja kungs, 2007. gadā Eiropas Parlaments saņēma vairāk nekā 1500 lūgumrakstu, kas ir par 50% vairāk nekā pagājušajā gadā. Tas nepārprotami liecina par iedzīvotāju pieaugošo pārliecību, ka viņi var aizstāvēt savas tiesības Eiropas līmenī.
Lūgumrakstu komitejas sanāksmēs tika izskatīts vairāk nekā 500 lūgumrakstu, 159 no tiem lūgumrakstu iesniedzēju klātbūtnē. Turklāt 2007. gadā tika organizētas 6 informatīvas vizītes Vācijā, Spānija, Īrijā, Polijā, Francijā un Kiprā, kuru rezultātā tika sagatavoti ieteikumi visām iesaistītajām pusēm.
ES iedzīvotāji lūgumrakstos galvenokārt pauž bažas par tādiem jautājumiem kā vide un tās aizsardzība, īpašumtiesības, tiesības brīvi pārvietoties un strādāt, profesionālās kvalifikācijas atzīšana un diskriminācija. Lūgumrakstu iesniegšanas process var pozitīvi ietekmēt likumdošanas procesu, it īpaši, identificējot lūgumrakstu iesniedzēju uzsvērtās jomas, kur Eiropas Savienības tiesību akti vēl aizvien ir nepārliecinoši vai neiedarbīgi. Tāpēc atbildīgajām likumdošanas komitejām, gatavojot jaunus vai uzlabotus tiesību aktus un diskutējot par tiem, būtu jāpievērš īpaša uzmanība lūgumrakstos aprakstītajām problēmām.
Ņemot vērā to, ka dalībvalstis ne vienmēr pauž politisku vēlmi meklēt praktiskus risinājumus lūgumrakstos aprakstītajām problēmām, Lūgumrakstu komitejai būtu jāvirzās tās darba efektivitātes uzlabošanas virzienā, lai labāk pārstāvētu iedzīvotāju intereses un piepildītu viņu cerības. Labāka starpinstitūciju koordinācija varētu paātrināt sūdzību izskatīšanas procesu, kā arī par nepieņemamiem atzīto lūgumrakstu nodošanu atbildīgajām valsts iestādēm. Tas, ka Lūgumrakstu komitejas rīcība ir efektīva, dod iedzīvotājiem skaidru signālu, ka viņu pamatotās bažas tiek rūpīgi izskatītas, kas veido skaidru saikni starp iedzīvotājiem un Eiropas Savienību.
Inés Ayala Sender
(ES) Priekšsēdētāja kungs, šis ir vēl viens ziņojums par Lūgumrakstu komitejas standarta funkcijām un darbību, un patiesība ir tāda, ka mums ir jāatzīst, ka no viena ziņojuma līdz nākamajam Lūgumrakstu komiteja un Eiropas ombuds turpina būt lieliski instrumenti, kurus Eiropas iedzīvotāji var izmantot, lai ziņotu par Eiropas tiesību aktu nepareiza lietojuma gadījumiem un pieprasītu risinājumus. Tāpēc ir svarīgi, lai mūsu priekšlikumos arī turpmāk saglabātos Eiropas iedzīvotāju lielā nozīme, lai arī, iespējams, dažkārt viss nav gājis tik gludi, kā vajadzētu.
Brīžiem, īpaši pēdējā laikā, un šajā ziņā man ir jāatzīst, ka esmu tikpat vainīga kā citi EP deputāti, un viņu politisko debašu lielā nozīme pat valsts un vietējā līmenī pārāk spēcīgi ietekmē procedūras, kurās valstiski risinājumi nav bijuši pietiekami efektīvi, un tas var viest iedzīvotājos viltus cerības, ka Eiropas Savienība var atrisināt visu, tāpēc ir nepieciešams sniegt piemēru, parādot, ka decentralizācija ir būtiska, lai nodrošinātu, ka visas iestādes valsts, vietējā, reģionālā un pat Eiropas līmenī pilda visus savus pienākumus.
Tāpēc es vēlos, lai iedzīvotāji varētu atgūt savas vadošās pozīcijas un lai viņi to varētu izdarīt, pamatojoties uz plašāku un vispārīgāku informāciju par visām iespējām, ko paver lūgumrakstu iesniegšanas tiesības, fakts, ka tādi ir un ka to ir vairāk nekā jebkad iepriekš, un informāciju par to, kā ir iespējams vērsties pēc palīdzības vietējā, reģionālā un valsts līmenī, lai vēršanās pēc palīdzības Eiropas Parlamentā, vēršanās pēc palīdzības, izmantojot lūgumrakstu, būtu patiesi atbilstoša un efektīva un nebeigtos ar vilšanos.
Es arī uzskatu, ka ir pretrunas starp dažiem referenta priekšlikumiem: mums tika teikts, ka nepietiek līdzekļu, notiek kavēšanās, atbildes ir ne šādas, ne tādas, lietas atkārtojas, taču priekšlikumos tika minēts, piemēram, par lūgumrakstu reģistra nodošanu sekretariātam. Es uzskatu, ka tas pazeminātu lūgumrakstu statusu un...
Priekšsēdētājs
Šobrīd es neredzu, ka vēl kāds vēlētos runāt. Noteikums paliek noteikums. Tātad jūs varat turpināt savu runu!
Inés Ayala Sender
(ES) Paldies, priekšsēdētāja kungs! Ja tā ir vēl viena elastīguma izpausme, tad es esmu jums par to pateicīga.
Tāpēc es uzskatu, ka mums ir jāpatur lūgumrakstu reģistrs prezidentūrā; es domāju, ka mēs nedrīkstam pazemināt lūgumrakstu statusu, un reģistra paturēšana prezidentūrā nodrošinātu un pat uzturētu lūgumrakstu redzamību Parlamentā, jo tie neaprobežotos tikai ar Lūgumrakstu komiteju.
Mani arī satrauc, un es vēlētos dzirdēt Komisijas - McCreevy kunga - viedokli, tā kā viņš ir šeit, par referenta priekšlikumiem pārskatīt pienākumu neizpildes procedūru. Vēlos, lai viņš mums tos paskaidro.
Visbeidzot, mani satrauc arī faktu vākšanas un pārliecinošu pierādījumu nozīme, par ko tika runāts. Es uzskatu, ka mūsu Lūgumrakstu komitejas lomai un pienākumam ir jābūt spējai aizstāvēt politiķu un iedzīvotāju tiesības pieprasīt, lai citi spēki, citas iestādes darbotos tā, kā tām būtu jādarbojas.
Charlie McCreevy
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, es tikai vēlos pateikties Hammerstein kungam par viņa ziņojumu un arī komitejas priekšsēdētājam Libicki kungam, un priekšsēdētāja vietniekiem par darbu, ko viņi sadarbībā ar mums ir veikuši vairākus gadus. Es ticu, ka sadarbības gars tiks uzturēts līdz šī likumdevēja darbības beigām.
David Hammerstein
referents. - (ES) Priekšsēdētāja kungs, vēlos pateikties par visiem ierosinājumiem, kurus esmu mēģinājis iekļaut ziņojumā.
Komentāri par kādas procedūras lēnumu ir uzslavējami. Viens no iemesliem ir lūgumrakstu reģistrs: nav iemeslu, kāpēc lūgumrakstu iesniedzējiem būtu jāgaida trīs vai četri mēneši tikai tādēļ, lai viņu lūgumrakstiem tiktu piešķirti numuri. Tas ir iemesls, kāpēc tos vajadzētu nodot Briselei prezidentūras uzraudzībā, bet reģistrēt šeit ar Lūgumrakstu komitejas palīdzību; nav nekādas runas par lūgumrakstu statusa pazemināšanu.
Komentāri izskanēja arī par nepilnīgu Kopienas tiesību aktu īstenošanu vai to neievērošanu daudzos gadījumos. Mēs Lūgumrakstu komitejā uzraugām šādus neīstenošanas gadījumus. Mēs nekādā gadījumā neuzskatām, ka mūsu darbs ir iejaukšanās. Tas, ka Komisijas priekšsēdētājs, polis, viesojas Spānijā, nav iejaukšanās; tas ir Eiropas tiesību aktu jautājums.
Lūgumrakstu komiteja sniedz iedzīvotājiem iespēju izmantot Kopienas tiesību aktus kā glābiņu gadījumos, kad problēmas risinājumi viņu valstīs ir izsīkuši. Es nekādā gadījumā neuzskatu, ka kāda lieta būtu politiski ietekmēta; nemaz. Svarīgās lietas, kas ir nonākušas Lūgumrakstu komitejas uzmanības centrā, ir tādas, kur vairāku gadu garumā ir pārkāpti Kopienas tiesību akti, un tāpēc tie ir nonākuši pareizajā vietā - Lūgumrakstu komitejā.
Lūgumrakstu komitejas sekretariāta resursi ir svarīgi, lai saglabātu tā autonomiju un neatkarību. Piemēram, ja mēs uzskatām, ka iepirkumu metode attiecībā uz tādiem datoru pakalpojumiem, kurus nevar izmantot Parlaments vai Padome un Komisija, ir nepareiza, kā mēs varam lūgt Eiropas Komisiju izteikt atzinumu par tās iepirkuma metodēm, ja mums nav iespēju veikt autonomu, neatkarīgu izmeklēšanu? Ļoti vienkārši - mēs nevaram.
Tāpēc mums ir nepieciešama lielāka veiktspēja, un visiem Lūgumrakstu komitejas locekļiem ir skaidrs, ka sekretariātam ir pārāk daudz darba un tam ir nepieciešams vairāk resursu.
Priekšsēdētājs
Debates ir slēgtas.
Balsojums notiks otrdien, 2008. gada 23. septembrī.
