Politika soudržnosti po roce 2013 (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem programu je ústní otázka o politice soudržnosti po roce 2013, kterou Komisi položila Danuta Maria Hübnerová jménem Výboru pro regionální rozvoj (O-0121/2009/rev. 1 - B7-0229/2009).
Danuta Maria Hübner
autorka. - Vážený pane předsedající, před třemi roky byla zavedena zásadní reforma evropské politiky soudržnosti, která zohledňuje bezprecedentní rozšíření Unie a nově vznikající problémy.
Není náhoda, že v roce 2005 a 2006 patřily k nejdůležitějším prioritám pro evropskou politiku soudržnosti: Lisabonská strategie, inovace a konkurenceschopnost, změna klimatu, energetická bezpečnost a účinnost, účinné nakládání s vodou, investice do nových dovedností, atraktivita oblastí pro mladé lidi a kvalita života.
Právě z toho důvodu, že jsme pochopili, že posláním politiky soudržnosti je změny předvídat, nikoli se jim přizpůsobovat, začlenili jsme do programu politiky soudržnosti na období 2007-2013 všechny ony priority, které jsou dnes součástí strategie Komise s názvem Evropa 2020.
Z tohoto důvodu byla před více než dvěma lety uveřejněna analytická zpráva Regiony 2020. Účelem bylo zjistit, jaké by měly být priority politiky soudržnosti po roce 2013. Dnes jsme již dobře připraveni na to, abychom mohli čelit budoucnosti.
Před rokem dala tato politika k dispozici veškerá svá aktiva evropskému balíčku hospodářské obnovy, čímž zároveň vytvořila nezbytnou spojnici mezi strategií pro překonání krize reálné ekonomiky na jedné straně a dlouhodobým udržitelným růstem a strukturální transformací na straně druhé.
Naše otázka k ústnímu zodpovězení se však týká budoucnosti. V příštích letech bude Evropa, ve které žijeme, muset udělat rozhodné kolektivní kroky, aby splnila očekávání svých občanů, kteří jsou již dobře informovaní a plně si uvědomují, jak moc záleží na rozhodnutích, která učiní tvůrci politik. Tato očekávání byla potvrzena výzkumy veřejného mínění.
Jacques Delors kdysi řekl, že v jednotném evropském trhu jde o hospodářskou soutěž, která stimuluje, spolupráci, která posiluje, a solidaritu, která sjednocuje. Evropskou soudržnost, díky níž jednotný trh funguje, přináší evropská regionální politika, která dnes stojí na tomto trojím základě: konkurenceschopnosti, spolupráci a solidaritě.
Celé roky jsme mluvili o tom, že je nutné rozvíjet a mobilizovat rozvojový potenciál všech evropských regionů a měst. Zkušenosti a logika jednoznačně poukazují na to, že mobilizace je nejefektivnější a nejúčinnější, jestliže se jí dosahuje bezprostředním zapojením nižších než vnitrostátních úrovní evropských vlád.
Evropská regionální politika zkoušku subsidiarity již úspěšně splnila. Subsidiarita Evropě svědčí.
Z politiky soudržnosti se poté, co byla v roce 2006 reformována, stala moderní, lokálně utvářená politika, která je založena na rovnováze mezi spravedlností a účinností, mezi postupem zdola nahoru a postupem shora dolů, mezi společnými evropskými strategickými cíli a pružností na místní úrovni.
V těchto záležitostech je třeba pokročit dále, je třeba pokračovat v reformování správy politik, ale od jistých zásad by se nemělo upouštět. Nová smlouva upevnila nové chápání evropské subsidiarity, která je hluboce zakořeněná už v politice soudržnosti, to jest subsidiarity, která zahrnuje místní a regionální úrovně správy.
V této oblasti toho můžeme udělat více, obzvláště, co se týče místní úrovně. Ti, kteří prohlašují, že politika soudržnosti by mohla být omezena pouze na Brusel a vnitrostátní úroveň, neznají evropskou realitu nebo nerozumí tomu, že vyloučit místní a regionální Evropu z plnění společných evropských cílů by bylo z hlediska hospodářství přinejmenším nemoudré a z hlediska politiky nebezpečné.
Soudržnost je pojem, který vylučuje vyloučení. Z politických, hospodářských a sociálních důvodů a z důvodu legitimity nesmí politika soudržnosti rozdělovat: měla by být politikou pro všechny, jako je vnitřní trh, jako je společná měna.
Všechny tři vrcholy tohoto integračního trojúhelníku - společný trh, společná měna, soudržnost - se vzájemně posilují a jsou vzájemně provázané. Jsou naším společným evropským veřejným statkem.
My, tvůrci politik, jsme zvýšili sázky tím, že jsme se zavázali splnit to, co jsme slíbili. Problémy jsou dobře známy: strategie EU 2020 byla předložena k veřejné konzultaci.
Potřebujeme rozvojovou politiku s jasnými cíli a nástroji. Politika soudržnosti je politikou pro rozvoj, která zapojuje všechny úrovně evropské správy, jež pracují společnými silami pro evropské občany.
Na závěr chci říci, že Evropa potřebuje novou energii na to, aby se postarala o svou budoucnost, aby se asertivním způsobem oživila. Je legitimní ptát se, odkud by tato energie mohla a měla pocházet. Podle mého názoru je odpověď jasná. Dnes by tato energie měla proudit zezdola. Tuto energii je dnes možné uvolnit přímým zapojením místních a regionálních úrovní evropské správy do plnění společných evropských cílů.
Paweł Samecki
člen Komise. - Vážený pane předsedající, otázky, které byly položeny, jsou zcela na místě. Zdůrazňují důležitost, kterou připisujete politice soudržnosti stejně jako vaše odhodlání udržet tuto politiku v centru evropské integrace.
Co se týče vaší otázky ohledně víceúrovňové správy, víceúrovňová správa byla uznána za základní mechanismus v uskutečňování priorit politik Evropské unie. Vzrůstající vzájemná závislost různých úrovní státní správy v Unii byla zdůrazněna v konzultačním dokumentu ke strategii EU 2020, který Komise zadala k vypracování.
Politika soudržnosti je dobrým příkladem víceúrovňové správy. Nabízí systém správy, který zhodnocuje a plně využívá místních a regionálních znalostí, kombinuje je se strategickým řízením z úrovně Společenství a koordinuje zásahy mezi úrovněmi státní správy.
Přednosti víceúrovňové správy zdůraznil také Výbor regionů ve své Bílé knize z června roku 2009, v níž apeloval na Unii, aby posílila mechanismy víceúrovňové správy, a poukázal na pákové efekty, které vytváří politika soudržnosti a které rovněž přispěly k provádění ostatních politik Společenství.
Ohledně vašich dvou otázek, které se týkají eventuálního upuštění od Cíle 2 a způsobilosti všech evropských regionů v období 2007-2013, všechny regiony jsou způsobilé k tomu, aby obdržely podporu ze strukturálních fondů. Co se týče období po roce 2013, Komise nemá v současné chvíli žádné oficiální stanovisko.
Ohledně vaší třetí otázky, která se týká oslabování principu spolufinancování, spolufinancování je jedním ze základním principů politiky soudržnosti. Zajišťuje, aby strukturální fondy nenahradily veřejné či odpovídající strukturální výdaje určitého členské státu. Tento princip tím pádem zajišťuje skutečný hospodářský vliv zásahů Evropské unie a poskytuje politice soudržnosti důležitou evropskou přidanou hodnotu.
Co se týče vaší otázky ohledně regionálního rozměru politiky soudržnosti po roce 2013, Lisabonská smlouva zachovává cíl, jímž je snižování rozdílů v úrovních rozvoje různých regionů a zaostalosti nejznevýhodněnějších regionů, coby součást pravomoci Unie v oblasti hospodářské, sociální a územní soudržnosti podle článku 174.
Kromě toho článek 176 poukazuje na to, že úkolem Evropského fondu pro regionální rozvoj je, aby svou účastí na rozvoji a strukturálních změnách zaostávajících regionů a přeměně upadajících průmyslových oblastí pomáhal odstraňovat zásadní regionální rozdíly ve Společenství.
Ohledně vaší otázky, která se týká zapojení regionálních a místních úrovní správy do plnění evropských cílů v rámci politiky soudržnosti pro období po roce 2013, bych vás chtěl znovu upozornit na konzultační dokument Komise o strategii EU 2020, který hledá aktivní podporu zainteresovaných stran, jako jsou sociální partneři a občanská společnost, a uznává, že rozšíření vize EU 2020 do všech regionů Evropské unie bude rovněž zásadní k tomu, aby uspěl.
Komise zatím nepřipravila stanovisko ohledně role, kterou bude hrát politika soudržnosti v plnění strategie EU 2020. Politika soudržnosti je však způsobilá k tomu, aby mobilizovala regionální a místní aktéry napříč všemi hranicemi při plnění evropských cílů.
Co se týče vaší otázky ohledně toho, zda má Komise v úmyslu uveřejnit bílou knihu o územní soudržnosti, v současnosti se samostatná bílá kniha o územní soudržnosti neplánuje. Namísto toho budou závěry politiky, které vzejdou z veřejné rozpravy o zelené knize o územní soudržnosti, začleněny do komplexního legislativního balíčku k politice soudržnosti pro období po roce 2013 připraveného v rámci Páté zprávy o soudržnosti, která má být podle nové smlouvy odevzdána v roce 2010.
Co se týče vaší otázky ohledně role Evropského sociálního fondu v politice soudržnosti, ve snaze dosáhnout vyrovnaného a udržitelného rozvoje hraje politika soudržnosti klíčovou roli v plnění evropských priorit. To je rovněž případ Evropského sociálního fondu, který bude i nadále plnit své cíle v té podobě, jak je definuje hlava XI nové smlouvy.
Aby bylo dosaženo sociální, hospodářské a územní soudržnosti, jsou třeba příslušné politiky a mix investic z různých úrovní. Investice do lidského kapitálu financované Evropským sociálním fondem tvoří nezbytnou složku této kombinace politik v kontextu globální znalostní ekonomiky.
Co se týče vaší otázky ohledně role, kterou hraje politika soudržnosti ve vztahu k ostatním politikám Evropské unie, politika soudržnosti poskytuje Evropské unii největší zdroj investic do reálné ekonomiky. Sdělení Komise z prosince roku 2009 na téma "Politika soudržnosti: investování do reálné ekonomiky" zdůraznilo, že je důležité, aby se tato politika soustředila na plnění lisabonského programu Evropské unie, investování do lidí, podnikání, výzkumu a inovací, prioritní infrastruktury a energii.
Komise se v současné době zaměřuje na zajišťování toho, aby se provádění naplánovaných investic mohlo uskutečňovat v rámci partnerství s vnitrostátními a regionálními orgány tak účinně, jak je to jen možné. Tato snaha zahrnuje úzkou spolupráci mezi jednotlivými příslušnými útvary Komise a spolupráci mezi Komisí s příslušnými regionálním a místními orgány.
Praktickým příkladem spolupráce mezi jednotlivými útvary Komise je "Praktický návod na možnosti financování výzkumu a inovací ze strany EU" vydaný v roce 2007, který byl sepsán proto, aby pomohl potenciálním příjemcům vyznat se ve třech nástrojích Společenství pro financování, a který poskytuje tvůrcům politik rady ohledně koordinovaného přístupu k těmto nástrojům.
Co se týče Evropského sociálního fondu, blízká příbuznost jeho priorit k hlavním směrům politik zaměstnanosti poskytuje přímé spojení mezi prioritami politiky zaměstnanosti Evropské unie a finanční podporou Evropské unie.
Mezi činnostmi, které podporuje politika soudržnosti a politika rozvoje venkova, rovněž existuje komplementárnost, jak se jednoznačně uvádí v obecných zásadách Společenství pro obě politiky.
Doufám, že jsem dokázal odpovědět na některé z vašich dotazů a těším se na zajímavou rozpravu.
Lambert van Nistelrooij
Vážený pane předsedající, pane komisaři, dnešní rozprava se primárně týká komplexního posouzení politiky soudržnosti a cesty, která před touto politikou leží. Evropský parlament pochopitelně požaduje přezkum v polovině období. Politika soudržnosti a využívání finančních prostředků dnes a v navazujícím období až do roku 2020 zde představuje jeho klíčovou část. K našemu velkému údivu jsme však o meritorním posouzení v "neoficiálním" dokumentu předcházejícím přezkumu v polovině období nenalezli jedinou zmínku. Jako první řečník ze skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) bych rád objasnil, že nová Komise musí Evropskému parlamentu předložit komplexní posouzení, a ne karikaturu regionální politiky
Koncepční dokument EU 2020 pana předsedy Komise Barrosa předvídá růst a znalostní ekonomiku, vybavování a školení, konkurenceschopnost a zelenou ekonomiku. Tak tedy, regionální politika dnes a v budoucnosti představuje evropský integrační rámec pro realizování těchto cílů. Podívejte se na přeměnu energie, změnu klimatu a Lisabonskou strategii: to všechno jsou pro regiony a města zásadní prvky.
Co se týče skupiny PPE, my si přejeme, aby se politika soudržnosti zaměřila spíše na klíčové prvky této strategie EU 2020, a přitom zachovala solidaritu mezi všemi regiony a rovněž cíl 2, o němž teď tak neurčitě mluvil pan komisař. Propagace hospodářské soutěže v bohatých regionech tvoří součást komplexního posouzení. Dělení rozpočtů, zvyšování sektorální fragmentace finančních prostředků na evropské úrovni v rámci takovéhoto přezkumu z poloviny období nemá vůbec žádný smysl a bylo by chybou něco takového dělat. Za současné krize vidíme, jak jsou regionální fondy pro obnovu důležité. Peníze jsou z nich uvolňovány rychleji, a tak jsou tyto fondy bezezbytku využívány: v roce 2009 jich bylo v mém regionu, v jižním Nizozemsku, uvolněno prakticky 100% na inovace a nové cíle. Na začátku roku 2010 budu já sám vypracovávat zprávu o synergii regionálních fondů s výzkumem a vývojem.
Rád bych svůj projev zakončil otázkou. Pane komisaři, říkáte, že nemáte v úmyslu předložit bílou knihu o územní soudržnosti, avšak právě Parlament se touto otázkou bude zabývat prostřednictvím řádného legislativního postupu a tím, že zajistí, aby byly tyto záležitosti ustanoveny v nových předpisech.
Constanze Angela Krehl
jménem skupiny S&D. - (DE) Vážený pane předsedající, pane komisaři, vážené dámy, vážení pánové, byl bych rád viděl chytlavější úvod k tomuto tématu, protože jsem toho názoru, že se evropská politika soudržnosti musí po roce 2013 změnit. Čelíme problémům, které se podstatně liší od těch, které byly aktuální před 10 či 15 lety.
Moje skupina se zaměřuje na skutečnost, že o solidaritě mezi regiony se nedá vyjednávat. Na jedné straně to znamená, že všechny regiony musejí mít možnost participovat na politice soudržnosti Evropské unie, na straně druhé to tovněž znamená, že musíme vzodorovat všem pokusům o vrácení politiky soudržnosti na vnitrostátní úroveň. Potřebujeme evropský přístup, který umožní občanům identifikovat se s Evropskou unií.
Rovněž nám připadá nezpochybnitelné, že potřebujeme změnu. V několika příštích letech bude zájem zaměřen na diskuzi o přisuzování priorit těm oblastem, které budou financovány z evropské politiky soudržnosti. V budoucnosti už nebudeme moci každého subvencovat z evropských peněz. Musíme se zaměřit konkrétně na vytváření účinných infrastruktur v nových členských státech a na rozvíjení výzkumu a inovací. Musíme mít samozřejmě na vědomí, že v budoucnosti bude muset evropská politika soudržnosti řešit takové problémy, jako je změna klimatu, demografické změny a globalizace.
Rovněž se musíme soustředit na rozvoj měst. Není to z toho důvodu, že bych chtěla přehlížet venkovské oblasti, ale protože víme, že 80% občanů žije ve městech, velkoměstech a v urbanizovaném okolí, a protože rozvoj venkova v současné době bohužel netvoří součást politiky soudržnosti, avšak je zahrnut v zemědělské politice. Náš přístup spočívá ve vytváření silnějšího propojení. Dosud ještě nevím, zda to bude fungovat, ale této výzvě se musíme postavit čelem.
Co je však důležité, podpora pro lidi samotné rovněž tvoří součást politiky soudržnosti, a to je důvod, proč lituji skutečnosti, že odpověď pana komisaře byla trochu vyhýbavá. Pro nás to znamená především školství, školení a kvalifikace pro každého od nejmenší dětí až po dospělé. Celoživotní vzdělávání je důležitý koncept. Znamená to však také, že Evropský sociální fond (ESF) musí i být i nadále integrován v rámci politiky soudržnosti. Nikoho nesmí napadnout, že by Evropský sociální fond mohl být vyřazen z politiky soudržnosti.
Přeshraniční spolupráce je pro nás velice důležitá. Chceme tuto spolupráci posílit a zároveň s tím i zjednodušit byrokracii, která s ní souvisí.
Filiz Hakaeva Hyusmenovа
jménem skupiny ALDE. - (BG) Vážené dámy, vážení pánové, rozprava o reformě strukturálních fondů je zásadně důležitá, co se týče příležitosti Evropské unie k získání finančních nástrojů, které vyhovují hospodářské situaci, stejně jako souvisejících přírodních a lidských zdrojů.
Čelíme náročnému úkolu, jímž je prognózování a navrhování politiky soudržnosti, která bude prosazovat dlouhodobou prosperitu občanů. Tato politika byla a stále je jedním z viditelných a vyčíslitelných ukazatelů evropské solidarity. Rozdíly mezi některými regiony jsou však velice vážné a my tuto skutečnost nesmíme přehlížet.
Alarmující je skutečnost, že byly rozpoznány trendy, které naznačují, že tyto rozdíly se ještě prohlubují, což by mohlo zvýšit nerovnost a vést k izolaci. Coby zástupkyně jednoho z nejchudších členských států v Evropské unii naléhavě vybízím k tomu, aby jedním z ústředních bodů politiky soudržnosti byla soudržnost mezi členskými státy s nízkými příjmy.
Upozorňuji, že na strukturní fondy nepohlížíme jako na univerzální lék. Je nám jasné, že abychom dosáhli základních norem evropské unie, potřebujeme spojit své síly a zrychlit krok. Měli bychom rovněž upozornit na možnost, že skutečnost, že země se pohybují různou rychlostí, může ve vhodnou dobu vést k vnitřní restrukturalizaci Evropské unie.
Především musíme stanovit kritéria, zjednodušené podmínky a rovné příležitosti k čerpání zdrojů z fondů Evropské unie. Teprve potom by měla být přidána doložka o snížení podpory pro země, kterým se nepodaří dosáhnout žádného pokroku. Mám pocit, že když některé země narazí na překážky při jednání na vlastní pěst, je namístě, aby byly zařazeny do oblastí a problémů se zřetelně nadnárodní dimenzí.
V důsledku toho budou evropské zdroje přerozděleny i do bohatších zemí a jejich regionů s nižším HDP. Výsledky politiky soudržnosti musejí být koneckonců měřeny rovněž podle schopnosti vytvářet pracovní místa. To je také indikátor toho, jak se integruje s ostatními politikami a zajišťuje přidanou hodnotu.
Elisabeth Schroedter
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Vážený pane předsedající, pane komisaři, nebylo zde mnoho řečeno o důležitosti evropské politiky soudržnosti v Evropě. Ta je v jádru Evropské unie, neboť jde o politiku, která drží Evropskou unii v pohromadě. Je to symbol solidarity a překonávání národního sobectví. Je to nástroj pro všechny regiony. To je důvod, proč se Evropský parlament tolik obává, že tento mechanismus solidarity bude jednoduše zrušen za našimi zády. Nepřispívá to dobré správě, když Komise tajně vydává strategické dokumenty namísto toho, aby uspořádala veřejnou rozpravu o to, jak můžeme v budoucnu fungovat mechanismus solidarity při zásadních problémech, kterým čelíme, jako je změna klimatu a demografické změny, vzhledem k přísným rozpočtovým omezením.
Potřebujeme reformu, ale musí vyústit ve skutečnou změnu. Musí přinést udržitelný rozvoj v regionech. Musí regionům poskytnout podporu pro jejich projekty a neskládat se z politiky seshora dolů tak, jak to tento mechanismus vyčleňování dělá v současné době. Místo toho musí rozvinout postup zdola nahoru v úzkém spojenectví se všemi aktéry v regionech. S tímto postupem jsme obeznámeni. Už máme metodu LEADER pro rozvoj venkovských oblastí. To je vynikající metoda pro prosazování udržitelného rozvoje a zapojování všech za účelem zajištění skutečně vysoké úrovně místního přijímání. My však potřebujeme Komisi, která je dostatečně odvážná na to, aby souhlasila s mechanismem solidarity a s tím, aby si o svém vlastním rozvoji rozhodovaly regiony samy, než aby se o něj staraly vlády jednotlivých zemí.
Oldřich Vlasák
jménem skupiny ECR. - (CS) Vážený pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, současná politika soudržnosti je živým organismem. Tak jako se mění Evropa, mění se i pozice jednotlivých států a subjektů vůči této politice. Bohužel při diskuzi nad politikou soudržnosti v budoucnu po roce 2014 vyvstává více otázek než odpovědí.
Bude politika soudržnosti sloužit i nadále především nejméně rozvinutým regionům Unie? Budeme mít i v dalším období příležitost dostavět dopravní a technickou infrastrukturu? Dokážeme zvýšit kvalitu života a realizovat úspory? Podaří se nám snížit byrokracii a nadměrnou administrativu spojenou s čerpáním evropských peněz? Na tyto a další otázky budeme v nejbližší době hledat konsensuální odpovědi.
Osobně považuji z hlediska budoucího vývoje za klíčové zaprvé správné nastavení role měst při řízení evropských fondů a zadruhé zacílení evropských fondů na podporu využívání moderních technologií. A právě tyto dvě domény v sobě spojuje agenda tzv. Chytrých měst (Smart Cities), která nabízí příležitost revitalizace městských samospráv a současně nabízí v období ekonomické krize podnikatelskému sektoru možnost uplatnit moderní systémy a inteligentní technologie a generovat hospodářský růst. To je zcela nesporně důvodem, proč na tuto oblast zaměřit strategické investice nejenom na úrovni samotných měst, ale také členských států i samotné Evropské unie. Inteligentní dopravní systémy, které města osvobodí od dopravních kolapsů, podpůrné navigační mechanismy, které zatraktivní cestovní ruch ve městech, teleasistenční systémy, které umožní seniorům zůstat déle v domácím prostředím, to vše jsou typy investic, které by měly dostat zelenou.
V důsledku ekonomické krize se naše debata o budoucnosti politiky soudržnosti stala ještě naléhavější, než byla kdy v minulosti. Dnes musíme dvakrát zvažovat, než rozhodneme, kam mají být evropské fondy směřovány.
Charalampos Angourakis
Vážený pane předsedající, nejenže politika soudržnosti Evropské unie selhala ve snižování regionálních a sociálních nerovností, ale ještě je pomohla prohloubit. Hodnoty dané ve statistikách jsou často nepravdivé, jak sama Evropská unie přiznává, a proto vytvořila přechodný prováděcí režim pro několik regionů, z nichž tři jsou v mé zemi, v Řecku.
Pravidlo nerovného rozvoje v kapitalistickém systému je neúprosné, obzvláště v době krize, během níž jsou rozdíly ještě více patrné. Naneštěstí jsou předpovědi pro rok 2013 pro pracovníky ještě horší, především v méně rozvinutých oblastech. Politika soudržnosti Evropské unie se snaží zamést pod koberec tuto elitářskou politiku, koupit si lidi, dezorientovat pracovníky a co je nejdůležitější, zajistit ziskovost kapitálu.
Místo cíle dočasně setřít rozdíly mezi součástmi plutokracie, chybně označovaného za "solidaritu”, se nyní uplatňuje pravidlo konkurenceschopnosti a volného trhu. Tyto prvky se objevují také v Lisabonské strategii a strategii EU pro rok 2020.
Požaduje nové formy regionální a místní správy, jak je navrhováno v Řecku stranou PASOK a stranami Nové demokracie, rozšířené a přímočařejší zásahy Evropské unie do regionálních orgánů a rozrůzněnou územní spolupráci, která také překročí vnitrostátní hranice. Vyzýváme pracovníky, aby tuto politiku odmítli.
A konečně, rád bych využil toho, že k vám nyní hovořím, pane předsedající, a požádal vás, abyste vynaložil veškeré úsilí, abyste v Evropském parlamentu zajistil uspokojení spravedlivých požadavků pracovníků, kteří vyšli do ulic.
John Bufton
jménem skupiny EFD. - Vážený pane předsedající, co se týče politiky soudržnosti po roce 2013, vyzrazený návrh rozpočtového dokumentu s názvem "Reformní program pro globální Evropu” odhalil, že financování EU od roku 2013 dále by se mohlo zcela změnit z regionálního přidělování na vnitrostátní koordinaci.
Tento návrh upouští od regionální a místní kontroly ve víceúrovňové správě, čímž ruší princip společného řízení. Namísto toho je uplatňován odvětvový přístup k novému rozpočtu, a nikoli nezávislé fungování v rámci současných struktur.
Návrh omezit tuto politiku na vnitrostátní úroveň by vedl k tomu, že by členské státy mající nárok na dotace řídily přerozdělování. Nejenže by to znamenalo, že čistí přispěvatelé do společné pokladny by ztratili další finanční prostředky, ale ty členské státy, u nichž se předpokládá, že přistoupí k Evropské unii v rámci budoucího rozšiřování, by získaly nárok na finanční prostředky v rámci politiky soudržnosti a tento nárok by pravděpodobně přetrval po následující rozpočtové období.
Následkem toho by ty země, které v současné době nesou velkou část finančního břemene Evropské unie, jako je Spojené království, zjistily, že musí financovat stále se zvětšující počet členských států, které mají nárok na podporu.
Ještě méně států bude muset nést ještě více a Spojené království by mohlo přijít o přeplatek. Se zvyšujícím se počtem zemí, které by se chtěly připojit k EU, mám obavy, že podpora, kterou by Wales tak potřeboval, bude určena novějším členským zemím.
Není žádným překvapením, že některé z nejbohatších evropských zemí, jako je Norsko a Švýcarsko, se Evropské unii vyhnuly velkým obloukem, protože věděly, že by musely platit na svoje chudší sousedy. Ale Wales si nemůže dovolit platit, pokud se nic nebude vracet zpátky.
Tento krok posiluje zvětšující se ambice Evropské unie stát se více integrovanou, centralizovanou a federální, ale upouští od regionálního hlediska politiky soudržnosti, která tvoří základ slibu Evropské unie, že bude podporovat územní soudržnost a přinášet užitek všem svým členům.
Namísto toho Evropská unie, jako vlk v rouše beránčím, tajně upouští od spolupráce a kompromisu ve prospěch upevnění moci.
Ačkoli bylo občanům Evropy řečeno, že Unie - kvůli zkvalitnění obchodních vazeb - posiluje zemědělské vazby a podporuje rovnost, machinace zvětšující se byrokratické globální Evropy způsobují, že namísto důrazu na zemědělství a regionální rozvoj se uplatňuje nechtěná ambiciózní globální strategie, způsobující vzrůstající emigraci do států, jako je Spojené království.
Z rozpočtu EU bude muset být věnován větší podíl prostředků na takový program na úkor regionů, jako je Wales. Poslední platby projektům v rámci programů strukturálních fondů EU za období 2007-2013 budou uskutečněny v roce 2015. Panuje nejistota ohledně toho, jaké, pokud vůbec nějaké, další finanční prostředky EU budou v budoucích kolech financování k dispozici pro Wales.
Důsledky toho, že by soudržnost mohla zcela vymizet z bohatších zemí bez jakékoli zmínky o přechodných finančních prostředcích, by dále znevýhodňovaly obyvatele Spojeného království.
Nevyrovnaný členský účet by byl lépe nasměrován k financování hospodářského rozvoje prostřednictvím soběstačnosti určené samotným Spojeným královstvím.
Přezkum rozpočtu EU, který má být zveřejněn na jaře, pravděpodobně ukáže, že každá vláda v Evropě prohlašuje, že potřebuje více veřejných půjček. Je čím dál pravděpodobnější, že míra finančních prostředků určená pro Wales bude výrazně snížena.
Důsledky budou zahrnovat škrty v programových rozpočtech, méně investic do širší ekonomiky ve Walesu a dalekosáhlé ztráty zaměstnání spojených s programovým řízením a realizací projektů.
Namísto jakéhokoli přínosného účinku pro mé voliče, zasadí Evropská unie ránu obyvatelům Walesu, pokud se rozhodne podrazit nám nohy. Pravděpodobný výsledek snížení financování Walesu a Spojeného království bude mít obrovský dopad na mou zemi jako na celek, což ovlivní i odvětví zemědělství.
Nyní je správný čas na to, aby obyvatelé Walesu a Spojeného království uspořádali referendum o svém vztahu s Evropskou unií, aby si lidé mohli zvolit, zda chtějí, aby jim vládl Westminster, nebo Brusel.
Markus Pieper
(DE) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, představme si na okamžik evropské regiony bez evropské regionální politiky. Mnoho měst a venkovských regionů by přišlo o rozhodující pobídky pro strukturální změnu. Hraniční regiony se svými problémy, které zahrnují přeshraniční pracovníky a přeshraniční infrastrukturu, by byly jednoduše opomenuty. Sociální politika by již nebyla schopna těšit z evropských příspěvků k politice vzdělání a zaměstnanosti. Středně velké společnosti by neměly příležitost se úspěšně zapojit do mezinárodních sítí.
Bez evropské regionální politiky by komunity v regionech už nebyly vidět. Z tohoto důvodu jsme velice znepokojeni signály přicházejícími od Komise, které zahrnují návrhy pro sociální programy bez finanční podpory ze strukturálních fondů. Tím by se Komise změnila v sociální monopol bez regionů nebo by to vedlo k politice dotací pouze pro ty sociálně nejslabší v naší společnosti. To by pro změnu znamenalo, že bychom naprosto ztratili z očí evropský kontext a vrátili bychom se k období vracení politiky na vnitrostátní úroveň.
Ať již Komise zveřejnila tyto dokumenty či nikoli, Evropský parlament nevyjádří podporu tomuto přechodu, který popisují, k regionální politice bez regionů. To ovšem neznamená, že bychom se bránili myšlence reformy. Nové problémy týkající se životního prostředí, energetické politiky nebo demografické změny musejí být začleněny do naší stávající struktury dotací. Jsem také zastáncem toho, aby se zjednodušilo vyměřování evropských příspěvků regionům.
Musíme také uvalit přísnější sankce na ty členské státy, které opakovaně nejsou schopny prokázat, že s dotacemi nakládají řádně. Více regionálního spolufinancování, více půjček, více transparentnosti a více účinnosti: to jsou druhy návrhů, které bychom rádi viděli v reformě politiky soudržnosti. Podpoříme návrhy tohoto typu, ale budeme bojovat proti jakémukoli pokusu zničit regionální politiku. Reformy ano, vracení politiky na vnitrostátní úroveň ne!
Georgios Stavrakakis
(EL) Vážený pane předsedající, souhlasím s poslanci, kteří dosud hovořili, a také bych rád poukázal na to, že nemůžeme přijmout politiku soudržnosti po roce 2013, která zaprvé bude rozlišovat mezi regiony Evropy s návrhy, jako je zrušení cílu 2 (konkurenceschopnost), zadruhé, která bude mít za následek vracení politiky na vnitrostátní úroveň, a zatřetí, která vyloučí místní orgány z programování a realizace politik Společenství.
Naopak, my si představujeme politiku soudržnosti po roce 2013 jako období, ve kterém se bude společná evropská politika vztahovat na všechny regiony Evropské unie, jako politiku, která bude i nadále adekvátně financovaná, aby mohla dosáhnout svých cílů, a jejíž prováděcí pravidla budou zjednodušena, aby získala ještě větší přidanou hodnotu.
Jsem znepokojen obsahem dokumentů pro strategii EU 2020, protože v nich není ani zmínka o politice soudržnosti, která představuje nejvhodnější nástroj pro dosažení cílů lisabonské strategie. Ve skutečnosti již velká část politiky soudržnosti slouží těmto cílům a v budoucnu prokáže svoji přidanou hodnotu. Důležitým důkazem jejího významu je to, že politika soudržnosti je na čele evropského plánu hospodářské obnovy.
Existuje jedna politka rozvoje, jedna politika solidarity, jedna politika pro každého evropského občana nehledě na region Evropské unie, ve kterém žije. Bohužel ale v Evropské komisi na to zapomínají nebo to, jak se zdá, ignorují a předkládají nám návrhy, které mění principy a formu politiky soudržnosti. Nicméně můžete si být jisti, že nevynecháme jedinou příležitost, abychom vám to připomněli.
Michael Theurer
(DE) Vážený pane předsedající, vážené dámy, vážení pánové, finanční prostředky pro regiony a strukturální financování tvoří součást naší praktické hospodářské politiky a pořádně Evropu zviditelňují. Na územích místních samosprávných celků, ve městech a v obcích v regionech úzce spolupracují různí aktéři. Z tohoto důvodu musíme zachovat tento integrovaný přístup pro celou Evropskou unii.
Apeluji na Komisi, aby se mnohem více soustředila na malé a střední podniky a do budoucí politiky soudržnosti mnohem více zapojila území místních samosprávných celků, měst a obcí. Rozhodně budeme muset v budoucnu investovat do infrastruktury, ale co je nejdůležitější, musíme zajistit, aby byl zaručen přenos inovací a technologií pro malé a střední podniky. Do budoucna bych rovněž měli umožnit subvencování pracovních míst. Tato témata budou klíčová, až budeme vybírat nový směr, kterým se bude ubírat strukturální politika a politika soudržnosti v Evropské unii.
François Alfonsi
(FR) Vážený pane předsedající, co se týče skupiny Zelených / Evropské svobodné aliance, politika soudržnosti je v jádru jedné z těch nejdůležitějších politik Evropské unie: solidarity. Evropa je silnější, kdykoli se evropská solidarita prokáže. Toto je pro nás zcela zásadní téma.
Evropská komise musí podle našeho názoru integrovat následující zásady. Zaprvé, jelikož má územní politika politickou prioritu, měla by tudíž mít rovněž prioritu rozpočtovou.
Zadruhé, region je přiměřenou úrovní partnerství pro politiku regionálního rozvoje. Vracení této politiky na vnitrostátní úroveň by pro nás bylo nepřijatelné.
Zatřetí, soudržnost musí být využita rovněž k tomu, aby snížila nejzávažnější hospodářské a sociální rozdíly v rámci území ve prospěch městských území nebo venkovských území, které jsou v nesnázích nebo které mají nárok jen na velmi malé příspěvky plynoucí ze strukturálních nedostatků, jako je tomu například v případě ostrovů.
A konečně, způsobilost všech regionů EU k tomu, aby čerpaly z politiky soudržnosti, musí být samozřejmě posuzována jednotlivě, podle jejich úrovně bohatství, ale Evropská unie musí být schopna přispět, kdykoli jsou v sázce politiky soudržnosti.
Cornelia Ernst
(DE) Vážený pane předsedající, toto je ústřední rozprava o povaze Evropské unie. Na výběr je buď trh, nebo sociální politika. Současné představy Komise o tom, jaká je budoucnost politiky soudržnosti, jsou nepřijatelné. Strukturální fondy se musejí posilovat, a nikoli oslabovat. Evropa se musí snažit více, nikoli méně, aby překonala hospodářské a sociální rozdíly v rozvoji. Rád bych tu zcela otevřeně řekl, že vracení byť i jen částí současné politiky soudržnosti na vnitrostátní úroveň by mělo závažný dopad na znevýhodněné regiony, a to včetně těch v Německu a konkrétně v jeho východní části. Poté, co proběhla poslední fáze rozšiřování Evropské unie, rozdíly mezi regiony v Unii se prohloubily.
Kromě toho je pro mě důležité, aby byly uznány především sociálně-hospodářské požadavky v těch regionech, které jsou těsně na hranicí způsobilosti, jež činí 75% průměrného HDP Evropské unie na obyvatele. Náhlé odstranění subvencí po roce 2013 by mělo na tyto regiony zničující účinek.
Je samozřejmě nesmírně důležité, aby byly určité subvence pro města navýšeny Evropskou unií, neboť právě v nich spočívá největší potenciál pro hospodářství a finance, protože právě města byla obzvláště silně zasažena současnou krizí.
Chtěla bych říci několik posledních slov o příhraničních regionech. Coby poslankyně Parlamentu pocházející z východního Německa vím, že do této oblasti musíme investovat opravdu hodně. Mám velké obavy z toho, že nás Komise v tomto ohledu zklame.
Franz Obermayr
(DE) Vážený pane předsedající, pravděpodobně jste již někdy v nedávné době slyšeli, že mezi členy Výboru pro regionální rozvoj panuje zděšení a znepokojení, protože takzvaný tajný dokument Komise je v oběhu již od října. Tento dokument obsahuje návrh reformy rozpočtu pro období 2013-2020, která představuje obrat v rozpočtové politice o 180 stupňů. Původní regionální zaměření rozpočtu bylo nahrazeno odvětvovým přístupem.
Nový návrh představuje obrovské omezení v oblasti zásad subsidiarity a víceúrovňové správy, což je v přímém rozporu s Lisabonskou strategií. Abych mluvil konkrétně, tento návrh obsahuje plány na zrušení Cíle 2, jinými slovy konkurenceschopnosti a politiky zaměstnanosti. Jelikož v každém členském státě jsou regiony, které spadají pod Cíl 2, něco takového by bohužel samozřejmě ovlivnilo dvě třetiny všech regionů Evropské unie. Tento nešťastný návrh je ospravedlňován tím, že rozdíly mezi novými - neboli jinými slovy budoucími - členskými státy a západní Evropou je na vnitrostátní úrovní tak propastný, že je potřeba vytvořit novou rozpočtovou politiku. Ve světle finanční krize má tohle být způsob, jak povzbudit hospodářství.
Připadá mi zřejmé, že tento návrh předjímá možné přistoupení Turecka. Víme, že by bylo třeba větších finančních prostředků, a toto je plán, jak zajistit, aby byly obrovské finanční sumy, které jsou pro přistoupení požadovány, dostupné.
Rád bych však řekl zcela na rovinu, že na vnitrostátní úrovni spočívá úspěch politiky soudržnosti v to, jak blízko má k lokálním hospodářským problémům. V důsledku toho budou peníze investovány rozumně a účinně, jako tomu bylo dosud. Pakliže nebude regionální složka začleněna, nebude možné překonat současnou hospodářskou krizi.
Odpověď pana Barrosa na otevřený dopis paní Hübnerové, který naznačoval její obavy, mě nepřesvědčila, a proto očekávám, že se brzy objeví konkrétní prohlášení.
Alain Cadec
(FR) Vážený pane předsedající, vážené dámy, vážení pánové, naše skupina, jak je zřejmé, podporuje silnou a řádně financovanou politiku soudržnosti, která dokáže prosazovat sbližování evropských regionů. Opravdu jsme toho názoru, že tato politika, má-li být účinná, musí být reformována a vylepšena. My, Parlament a Evropská komise, musíme tuto politiku sestavit společně a s co možná největší mírou transparentnosti.
Vítám skutečnost, že parlamentní Výbor pro regionální rozvoj vytvořil pracovní skupinu pro budoucnost politiky soudržnosti. Konzultace rozpočtu pro období po roce 2013 a budoucí cíle této politiky musejí zahrnovat všechny zúčastněné aktéry: členské státy, regiony, Evropskou komisi a Parlament. Je nepředstavitelné, aby byly oslabovány, nebo dokonce odstraňovány regionální a místní úrovně, které dávají této politice plný význam. Pokud jde konkrétně o financování, čelíme dnes velké nejistotě, co se týče budoucnosti politiky soudržnosti. Konec platnosti současného finančního rámce je nejistý, stejně jako je nejistý i rozsah reformy finančního výhledu. Musíme mít na paměti, jak moc je důležité, abychom zachovali stabilitu financování této politiky. Je rovněž zásadně nutné, abychom odmítli jakékoli pokusy o vracení politiky soudržnosti na vnitrostátní úroveň, jelikož něco takového by zbavilo regiony možnosti volby mezi způsoby, jak přerozdělit prostředky ze strukturálních fondů, a zničilo by regionální dimenzi této politiky.
Očekáváme nepochybně aktivní přístup ze strany Komise při vytváření bílé knihy o územní soudržnosti, pane komisaři. Co se týče přerozdělování prostředků z těchto fondů, nepožadujeme rovnostářství, ale finanční rovnost, a požadujeme ji ve spojení s podobou harmonického rozvoje, která je založena na zjištěních a situacích, které se liší podle toho, o jaké území se jedná. Politika soudržnosti se nesmí zaměřovat jen na ty nejzchudlejší regiony - musí být zaměřena na všechny evropské regiony, a to včetně těch zámořských.
Je nezbytně důležité, aby měl Parlament jasně identifikovány místní kontaktní místa. Taková je cena - jediná cena -, kterou je třeba zaplatit, aby byly prostředky z evropských strukturálních fondů přerozdělovány spravedlivě a účinně.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, rád bych začal tím, že pošlu pozdravení všem sociálním organizacím, které jsou přítomny v Kodani, s vírou v pozitivní závěry pro budoucnost planety a pro budoucnost celosvětové soudržnosti.
Musíme hájit politiku soudržnosti coby politiku Společenství, která je záštitou vůči pokusům o vracení politiky na vnitrostátní úroveň. Je to nezbytné nejen kvůli jejímu přímému dopadu na rozvoj soudržnosti ve všech našich regionech a členských státech, ale také kvůli její přidané hodnotě, kterou má pro strategické plánování, finanční stabilitu a viditelnost evropského projektu.
Současné s tím je důležité mít na paměti, že regiony hrají a musejí hrát v politice soudržnosti zcela zásadní roli. Decentralizované řízení a kvalitní správa na různých úrovních jsou klíčové pro to, aby byl zajištěn úspěch politikou regionálního rozvoje.
Ustanovení přechodných mechanismů, které poskytují hladkých přechod v těch regionech a zemích, kde se zásahy postupně omezují v rámce takzvaného cíle konvergence a Fond soudržnosti, je dalším tématem, které mi dělá starosti. Stejně je tomu i v případě rozvoje evropských regionů, které se musejí vypořádávat s přirozenými problémy, mezi něž patří například zvláštnosti příhraniční regionů.
Ilda Figueiredo
(PT) Vážený pane předsedající, jsme nesmírně znepokojeni celým vývojem událostí kolem reformy rozpočtu, konkrétně ve vztahu ke strukturální politice a politice soudržnosti.
V krizi poznamenané obrovskými sociálními nerovnostmi a regionálními asymetriemi jsou strukturální politika a politika soudržnosti základními faktory efektivní hospodářské a sociální soudržnosti. To znamená udržet v této oblasti vysoké cíle a nepokoušet se převádět na vnitrostátní úroveň náklady na politiky společenství, ať už v zemědělství nebo v rybářství, což by uškodilo rozvinutějším zemím a regionům stejně jako regionům nejvzdálenějším.
Lze však vypozorovat různé náznaky, že se chystají kroky k ještě hlubšímu rozvrácení konceptu, ať už pokusem o to, aby zahrnovala a financovala veškeré typy činností a aktérů, které nemají s cíli soudržnosti žádnou spojitost - obzvláště strategii Evropské unie pro rok 2020 a politiku v oblasti změny klimatu -, nebo pozměňování kritérií způsobilosti a hospodaření. Tato rozprava o politice soudržnosti po roce 2013 je tudíž nanejvýš potřebná. Těšíme se na to, že se dočkáme jednoznačných reakcí k podpoře skutečné hospodářské a sociální politiky soudržnosti.
Nuno Teixeira
(PT) Vážený pane předsedající, pane komisaři, vážené dámy, vážení pánové, naléhavě potřebujeme rozpravu o rozpočtu Společenství a o tom, jak do budoucna vylepšit jeho udržitelnost a transparentnost. Finanční rámec pro období pro roce 2013 musí být vybudován na základě solidarity a územní soudržnosti. To jsou klíčové hodnoty pro regiony, jako je Madeira, které čelí permanentním problémům, a proto potřebují permanentní podporu.
Rád bych se s vámi podělil o několik návrhů, které bychom podle mého názoru měli mít vždy na mysli, když promýšlíme a rozvíjíme naši politiku soudržnosti. Při mnoha příležitostech zmínila Komise jisté aspekty, které považují za zásadní, jako je potřeba toho, aby tato politika byla ve svém vymezení a provádění flexibilnější, jednodušší, účinnější a více orientovaná na výsledek. Jsou zde však problémy, které mě do určité míry znepokojují, obzvláště, co se týče potřeb nejvzdálenějších regionů. Rád bych v tomto ohledu učinil tři stručné připomínky.
Zaprvé, současný regionální přístup by měl převážit nad alternativními kritérii, jako jsou odvětví s přidanou hodnotou. Taková změna by mohla ohrozit Cíl 2, který v současné době přináší prospěch zhruba dvěma třetinám evropských regionů, a zároveň být potenciálně kontraproduktivní v regionech s vysoce specifickými ekonomickými profily a konkurenčními výhodami.
Zadruhé, jsem toho názoru, že je životně nutné zachovat v politice soudržnosti kritérium blízkosti. Priorita by i nadále měla být přikládána přerozdělování a řízení strukturálních fondů z regionálního stanoviska, a nikoli z hlediska vnitrostátního, či dokonce z hlediska centralizované Evropy.
Ve svém třetí a poslední, avšak o nic méně důležité připomínce bych rád připomněl článek 349 Lisabonské smlouvy, který zajišťuje zvláštní zacházení nejvzdálenějším regionům, co se týče jejich přístup ke strukturálním fondům, právě z toho důvodu, že jejich hospodářská a sociální situace, která se skládá z permanentních a specifických omezení a charakteristik, které způsobují nekončící problémy, a tudíž vyžadují onu permanentní podporu, o níž je žádáno.
Wojciech Michał Olejniczak
(PL) Vážený pane předsedající, politika soudržnosti v dnešní době přispívá k rozvoji silniční a železniční infrastruktury, a to v první řadě v nových členských státech. Díky této politice bylo vytvořeno mnoho nových pracovních míst a ještě více jich nepochybně vytvořeno bude v několika příštích letech. Investice spojené s ochranou životního prostředí jsou rovněž nesmírně důležité.
Při zhodnocování této politiky a její efektivity do dnešního dne stojí za to zodpovědět základní otázku: co se bude dít po roce 2013? Evropský parlament by měl jednoznačně prohlásit, že nepanuje žádný souhlas ohledně racionalizace politiky soudržnosti. Po roce 2013 by měla politika soudržnosti, stejně jako její tradiční činnosti a mechanismy, podporovat výzkum, vědu, rozvoj, inovativnost, vytváření pracovních míst a boj s globálním oteplováním. Politika soudržnosti by rovněž měla do vyšší míry začlenit venkovské oblasti. Je důležité, aby se realizování politiky soudržnosti zakládalo na regionech a makroregionech.
Tamás Deutsch
(HU) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, rád bych zde ve stručnosti pohovořil o třech záležitostech: o rovnosti práv a postavení, o tajnůstkářství a o důležitosti rozvoje venkova. Dvacet let po pádu berlínské zdi a dvacet let poté, co náš kolega poslanec László Tőkés prolomil hradbu mlčení na začátku rumunské revoluce v Temešváru (Timişoara) v Transylvánii, se již nejednou mluvilo o tom, že v 21. století už v Evropské unii neexistují staré členské státy a nové členské státy, ale že existuje už pouze jednotná Evropská unie. Plně s tímto prohlášením, které je samozřejmě velice obecné, souhlasím, ale jsem toho názoru, že je velice důležité, aby se neprojevovalo pouze jako součást symbolických rozhodnutí, ale aby figurovalo v každodenním uplatňování politiky soudržnosti, což je jedna z nejdůležitějších společných politik Evropské unie.
Jestliže členské státy Evropské unie požívají rovná práva a rovné postavení, je nepochopitelné, že by politika soudržnosti měla být reformována takovým způsobem, aby členské státy Evropské unie, které přistoupily v letech 2004 a 2007, byly v nové politice soudržnosti škodné. Taková reforma je jednoduše nepředstavitelná. Můj druhý bod se týká tajnůstkářství. Je to směšná situace, když Evropská komise buď vydává jakási nesmyslná prohlášení o budoucnosti politiky soudržnosti, anebo o tomto tématu neřekne jediné slovo. Coby poslanec Evropského parlamentu a člen příslušného výboru Evropského parlamentu bych čekal, že Evropská komise zaujme k těmto záležitostem jasné, jednoznačné stanovisko.
V neposlední řadě bych chtěl říci pár slov o rozvoji venkova. Pevně věřím, že rozvoj venkova musí být i nadále klíčovým aspektem politiky soudržnosti. Politice rozvoje venkova je třeba přidělit odpovídající finanční zdroje. Na základě technického stanoviska přijatého Radou evropských samosprávných obcí a regionů jsem toho názoru, že je důležité, abychom promysleli možnost sjednocení politiky rozvoje venkova s politikou soudržnosti po roce 2013.
Luís Paulo Alves
(PT) Politika soudržnosti je hlavním nástrojem Evropské unie pro zajišťování toho, aby všichni evropští občané měli rovné příležitosti k úspěchu, ať už žijí kdekoli. Přesvědčivým způsobem přispívá k vytváření evropské pocitu sounáležitosti a je jednou z nejúspěšnějších a nejúčinnějších evropských politik rozvoje.
Vážený pane komisaři, nemohu skrývat své obavy tváří v tvář již proslavenému "neoficiálnímu dokumentu" Komise a návrhům, které obsahuje. Nesouhlasíme s vracením politiky soudržnosti na vnitrostátní úroveň, která by prakticky skončila, jestliže by její efektivnost měla záviset na bohatství každého členského státu. Opravdu upřímně doufám, že Komise toto řešení jednou provždy odmítne.
Jak jste si dobře vědom, pane komisaři, článek 349 Smlouvy ustanovuje nutnost toho, aby se evropské politiky přizpůsobovaly zvláštním charakteristikám nejvzdálenějších regionů, především proto, aby zmírnily jejich znevýhodnění, ale také proto, aby řádně využívaly jejich potenciál. Jakou představu nám můžete podat o budoucí strategii pro nejvzdálenější regiony, kterou má Komise uveřejnit během roku 2010?
Seán Kelly
Vážený pane předsedající, stejně jako mé kolegy i mě znepokojují některé tendence, jež jsou nastíněny v inerním dokumentu, který podle starého dobrého pořádku nedávno uniknul. Oblastí, která mě nejvíce znepokojuje, je návrh na snížení úrovní priority u cílů konkurenceschopnosti.
Tyto cíle konkurenceschopnosti jsou životně důležité pro utváření rozvoje venkova a regionálního rozvoje - obzvláště technologické areály, které pomáhají pohánět chytrou ekonomiku a kterých bude o to více potřeba do budoucna.
Rovněž pomáhají s politikou soudržnosti v rámci regionů i napříč jimi. Podle mého názoru je velice důležité uvědomit si, že v rámci regionů zejí hluboké propasti chudoby. Toto je často opomíjeno a já jsem konkrétně toho názoru, že kritérium zakládání čehokoli na vnitrostátním HDP je chybným opatřením. Větší důležitost by měla být přisouzena kupní síle, a kupní síla je v některých regionech nepochybně mnohem nižší, než kolik činí vnitrostátní průměr.
Doufám, že se těmto záležitostem bude věnovat chystaná bílá kniha, stejně jako možnostem, které existují v součinnostech výzkumu, inovací a regionálního rozvoje.
Stejně jako mého kolegu i mě znepokojuje situace kolem politiky rozvoje venkova, třebaže nikoli coby součásti politiky soudržnosti, spíše v souladu se společnou zemědělskou politikou - ale zároveň je zcela nezbytně nutné, aby nebyla propašována do žádných budoucích návrhů, protože rozvoj venkova, a obzvláště rodinné zemědělské podniky, jsou životně důležité pro sociální infrastrukturu společnosti.
Na závěr bych jen chtěl také podotknout, že je třeba toho udělat více v boji proti podvodům. Vím, že v posledních letech došlo ke zlepšením, musíme však zajistit, aby se peníze, které jsou poskytovány Evropskou unií, dostaly tam, kam mají, abychom mohli nabízet lepší příležitosti pro občany v celé Evropské unii.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Vážený pane předsedající, Podkarpackie - region, který zastupuji - je plný skvělých, ambiciózních, tvrdě pracujících lidí, je místem, kde funguje mnoho energetických podniků. Objevují se zde sice nové iniciativy, jako je Aviation Valley, ale zároveň jsou Podkarpackie jednou z nejméně rozvinutých oblastí v celé Evropské unii. Naše problémy nevznikají kvůli nedostatku snaživosti, ale kvůli strukturálním a infrastrukturním omezením, která se s pomocí řady programů snažíme odstraňovat. Ráda bych zdůraznila, že v rámci našich snah nežádáme o milodary, ale o podporu pro naše iniciativy. I my chceme, aby konkurenceschopnost evropského hospodářství vzrostla, a chceme řešení, která pomohou ochránit naše klima.
Chceme však také, aby změna v prioritách financování byla postupná, nikoli nenadálá, protože to by znamenalo, že bychom nechali ty nejslabší regiony, aby se postaraly samy o sebe. Je velice důležité, aby politika soudržnosti byla realizována regiony, protože takové řešení přináší ty nejlepší výsledky. Ráda bych rovněž podotkla, že politika soudržnosti v sobě nese velice důležité sdělení pro všechny občany. Stojí v ní, že Evropa je jednotná a že stojí za to být součástí tohoto výjimečného projektu.
Sabine Verheyen
(DE) Vážený pane předsedající, regionální financování ze strukturálních fondů je důležitým nástrojem pro evropskou integraci a konkrétně financování Cíle 2 bylo v minulosti lidmi v mnoha regionech vnímáno jako hybná síla strukturálního a hospodářského rozvoje. Je to důležitý prostředek řízení strukturálních změn v regionech a na územích místních samosprávných celků.
To umožňuje občanům zakusit Evropu z první ruky, protože financování má lokální dopad. Přesto však ve fondech soudržnosti potřebujeme jednodušší, jednoznačnější a transparentnější struktury a lepší kontroly, aby byly finanční prostředky využívány udržitelně a efektivně. Soudržnost, neboli sbližování sociálního a hospodářského vývoje, je zásadním cílem Evropské unie, a proto je důležité, aby byl tento nástroj do budoucna posílen, a nikoli oslaben.
Politika soudržnosti v Evropě potřebuje být jasnější, transparentnější a efektivnější. Jednotlivé členské státy musejí v této oblasti rovněž převzít více zodpovědnosti. Z tohoto důvodu je důležité, aby byl ve financování zachován systém spolufinancování. Nechceme, aby se financování ze strukturálních zdrojů vracelo na vnitrostátní úroveň. Proto bych ráda požádala Komisi, aby splnila tyto požadavky v kritériích financování pro rok 2013.
Derek Vaughan
Vážený pane předsedající, Wales je územím, které je Evropě pravděpodobně nakloněno nejvíce z celého Spojeného království, a důvodem pro tuto skutečnost je to, že každé společenství, téměř každý jednotlivec a mnoho organizací má prospěch z evropského financování, dříve známého jako Cíl 1, dnes pod názvem prostředky určené na cíl konvergence.
Proto, budou-li předloženy návrhy, které doporučila Komise, jsem toho názoru, že by to mělo pro oblasti, jako je Wales, obrovské politické následky. Mělo by to pro tyto regiony samozřejmě i obrovské hospodářské, finanční a sociální následky.
Proto se domnívám, že je naprosto nezbytně nutné, aby všichni poslanci Evropského parlamentu apelovali na Komisi, aby přednesla návrhy, které jsou pro nás přijatelné - a tím myslím návrhy, které by umožnily všem regionům napříč celou Evropou, které k tomu budou způsobilé, získat přístup ke strukturálním fondům -, a také, aby zajistila, že ty regiony, které přestanou být způsobilé k čerpání prostředků určených na cíl konvergence po roce 2013, získají v budoucnosti rovněž určité přechodné postavení.
Předsedající
Tak, pane Gollnischi, konečně jste dorazil. Dám vám slovo, ale máte jen jednu minutu.
Bruno Gollnisch
(FR) Pane předsedající, v každém případě jsem velice pozorně poslouchal všechny proslovy mých kolegů poslanců. Myslím si, že z těchto projevů vyplynuly dva hlavní body. Tím prvním je tajnůstkářství obklopující tajemný "neoficiální dokument" Komise, z kteréhož důvodu všichni netrpělivě očekáváme, až tuto záležitost Komise vysvětlí.
Tím druhým je poněkud zvláštní postoj, prostřednictvím něhož se nově vymezuje politika územní soudržnosti na základě zcela nových priorit, které, jak se zdá, mají jen velice málo společného se soudržností samotnou. Mám na mysli konkrétně otázku zahraniční politiky, která, jak jsme si všichni vědomi, má nejvyšší prioritou pro vysokého představitele, ale která má v této oblasti prioritu očividně mnohem nižší.
Co se týče společné zemědělské politiky, ta už byla naneštěstí do velké míry obětována tržním silám. Z tohoto důvodu se domníváme, že by bylo nanejvýš prospěšné, kdyby nám Komise mohla podat mnohem jasnější představu o tom, jaké jsou od této chvíle její cíle. A na závěr, nezdá se mi, že by globální oteplování spadalo pod politiku soudržnosti.
Alfredo Pallone
(IT) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, sdílím obavy, které má mnoho mých kolegů poslanců. Jsem pevně přesvědčen o tom, že návrat HDP k sotva pozitivním mírám růstu, jako jsou ty prognózované pro rok 2010, nebudou znamenat konec hospodářské krize, kterou zažíváme. Budeme ji moci považovat za skutečně skončenou teprve tehdy, až se zaměstnanost vrátí na úrovně z doby před krizí. Ty nejoptimističtější odhady hovoří v této souvislosti o době někdy kolem roku 2010.
V tomto kontextu je nezbytné realizovat investiční politiku a ze strategického hlediska je životně nutné, aby byl Cíl 2 nebo nějaký podobný koncept zachován, jelikož představuje účinný nástroj pro pomoc našim regionům v překonávání krize. Zachování Cíle 2 je v zájmu Itálie a mnoha dalších evropských zemí, jelikož ten splňuje jednu zásadní potřebu: rozvoj zaostávajících regionů a posilování konkurenceschopnosti regionů nejrozvinutějších.
S ohledem na tyto argumenty, nemyslíte si, pane komisaři, pane předsedající, že opuštěním Cíle 2 nesmírně uškodíte italským, evropským, středozemním a dalším regionům?
Evelyn Regner
(DE) Vážený pane předsedající, všichni řečníci, nebo alespoň jejich většina, hovoří o evropském sociálním modelu, jenže to se dostatečně neprojevuje na rozpočtu Evropské unie ani na politice soudržnosti. Proto bych ráda viděla nezávislý evropský sociální fond (ESF), který je oddělený od Evropské strukturální politiky. Evropskému sociálnímu fondu by měly být přiděleny vyšší finanční prostředky a ten by se měl stát flexibilnějším. Rovněž by mělo být možné zvyšovat výši finančních prostředků během sedmiletého finančního období.
Osamostatněním sociálního fondu od politiky soudržnosti bude možné zpřístupňovat dostatečné finanční prostředky těm regionům, které nejsou hospodářsky nerozvinuté, a proto jsou z velké části přehlíženy v politice strukturálních fondů Evropské unie. Evropský sociální fond by tudíž měl být využíván mnohem efektivněji k boji s problémy na trhu práce, jako jsou vysoké úrovně nezaměstnanosti, nízké míry zaměstnanosti pro ženy, vysoké počty těch, kteří předčasně opouštějí školu, a nízké úrovně dalšího vzdělávání.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Vážený pane předsedající, jsem toho názoru, že náš parlamentní výbor učinil velice důležité rozhodnutí pro dnešní rozpravu, která se ukazuje být velice zajímavou, jelikož se týká mnoha témat a velice důležitých dimenzí, které se vztahují nejen k účinné politice soudržnosti pro období po roce 2013, ale také k samotnému charakteru Evropské unie.
Ráda bych zdůraznila, že tato rozprava, toto znepokojení, vzniká v době, která je pro Evropskou unii velice zvláštní. Na jedné straně tu máme pozitivní krok směrem k integraci díky Lisabonské smlouvě, ale na straně druhé stále pociťujeme následky bezprecedentní mezinárodní finanční krize, během níž jsme všichni pochopili, jak důležitá je solidarita Evropské unie, co se týče podpory vnitřního trhu a soudržnosti.
Ráda bych Evropské komisi položila dvě otázky, které dělají starosti Evropskému parlamentu, a já znepokojení svých kolegů poslanců sdílím. Zaprvé, obsahují vaše plány úmysl přijít s novátorskými návrhy, které s potěšením přijmeme, na vrácení politiky soudržnosti Společenství na vnitrostátní úroveň, a zadruhé, co se stane s Cílem 2, protože právě toho je třeba pro konkurenceschopnost, a to nejen určitých území, ale koneckonců celého evropského trhu.
Karin Kadenbach
(DE) Vážený pane předsedající, domnívám se, že Parlament a Evropská unie mají v popisu práce zavádět základní podmínky k tomu, aby umožnily lidem ze všech členských států mít tu nejvyšší možnou kvalitu života v regionech, ve kterých žijí. Tyto podmínky se však napříč celou Evropou podstatně liší. Z tohoto důvodu potřebujeme silnou a adekvátně financovanou politiku soudržnosti.
Musíme jednoznačně odmítnout jakékoli návrhy, které zahrnují opuštění cesty, jíž jsme si zvolili, a dnes jsme slyšeli, že takové návrhy byly učiněny. Nepotřebujeme vracet politiku na vnitrostátní úroveň. Potřebujeme nástroje financování pro všechny evropské regiony, a to včetně těch, které jsou znevýhodněné, i těch, které už dosáhly vysokých úrovní rozvoje. Nesmíme ohrozit to, čeho už se nám podařilo dosáhnout,
Potřebujeme transparentní systém subvencování, který by umožnil jednoduchý přístup k finančním prostředkům, ale který by rovněž zasjitil, že tyto prostředky budou využívány náležitě a účinně. Musíme myslet na evropské úrovni, ale jednat na úrovni regionální.
Iosif Matula
(RO) Tuto rozpravu o budoucnosti politiky soudržnosti po roce 2013 považuji za obzvláště užitečnou. V dnešní době, zejména během současné krize, jsou rozdíly v úrovních rozvoje v různých evropských regionech hluboké a stále se prohlubují.
Evropské místní regiony musejí pokračovat v politice soudržnosti, aby dosáhly navrhovaných cílů. Rozdíly mezi různými regiony musejí být snižovány rychleji a bez jakýchkoli odkladů. Zapojení regionálních a místních úrovní správy se musí bezpochyby zvýšit, ovšem bez toho, aby tyto regiony propadly dojmu, že se na ně postupně zapomíná a že jsou opouštěny.
Mnoho zemí v Evropské unii rovněž zakládá svoje rozvojové snahy a vnitrostátní hospodářské politiky na cílech politiky soudržnosti. Moje země, Rumunsko, se také domnívá, že by bylo obzvláště užitečné pokračovat se současnou politikou soudržnosti i po roce 2013, a přitom kombinovat snahy a vnitrostátní finanční prostředky s těmi, které jsou nabízeny strukturálními fondy a financemi na regionální úrovni.
Antigoni Papadopoulou
(EL) Vážený pane předsedající, souhlasím s tím, že regionální politika je pákou pro vyšší soudržnost a solidaritu ve Společenství. Současná mezinárodní hospodářská krize vycenila svoje zuby. Přivodila vznik četných nerovností a tlaků, obzvláště mezi zranitelnými skupinami. Zvýšila nezaměstnanost, nerovnosti a způsobila sociální otřesy na vnitrostátních i regionálních úrovních.
Současná celosvětová hospodářská krize však rovněž představuje problém. Solidarita Společenství musí být naléhavě posílena, aby bylo dosaženo patřičné, integrované evropské regionální politiky, která nastaví vysoké priority a zabezpečí řádné infrastruktury a bližší přeshraniční spolupráci formou výměn osvědčených postupů.
Říkáme "ne" diskriminaci, "ne" vracení politik na vnitrostátní úroveň, "ne" byrokracii, "ne" nedostatku transparentnosti, "ne" utajenému využívání finančních prostředků a zrušení Cílu 2, které uškodí jižní Evropě a Středomoří. Říkáme "ano" spravedlivému rozdělování finančních prostředků z fondů Společenství, zapojení místní samosprávy, posilování malých a středních podniků, správné reformě, která musí být provedena tak, aby byly řádně financovány činnosti v souladu s cíli Evropy pro rok 2010. A konečně říkáme "ano" zvláštnímu zacházení pro vzdálené oblasti, obzvláště v jižní Evropě a Středomoří.
Petru Constantin Luhan
Vážený pane předsedající, vzestup víceúrovňové správy vyústil ve vzrůstající potřebu sjednocování mechanismů a platforem a místní orgány často musejí řešit sociální rozdíly způsobené vývojem politik, nad nimiž nemají vůbec žádnou kontrolu a na které mají pouze malý vliv.
Kromě toho je velice obtížné odhadnout, jaké budou dlouhodobé účinky projektů, které jsou financovány z evropských fondů, a jaký dopad budou mít programy, které jsou současně realizovány.
Rád bych věděl, jak Evropská komise zamýšlí podporovat snahy místních orgánů o vytvoření integrované a udržitelné rozvojové strategie, která je založená na potřebách společenství a která bere v potaz potřeby, které by moly být ovlivněny vnějšími příčinami.
Jaké nástroje budou Evropskou komisí vyvinuty pro místní orgány?
Czesław Adam Siekierski
(PL) Vážený pane předsedající, politika soudržnosti je pilířem rozvojové politiky. Je to skutečně politika, která ze všech nejvíce přispívá k posilování identity regionů a místní společnosti. Podle mého názoru zde zacházíme do dvou extrémů. Někteří by chtěli do této politiky vkládat až příliš mnoho, kdežto jiní by ji chtěli až příliš omezovat. Nejdůležitějším cílem této politiky je jistě udržitelný rozvoj v řadě oblastí.
Politika soudržnosti musí být stejná jak pro městské, tak i venkovské oblasti. Mějme na paměti, že Evropská unie je po tak velikém rozšíření značně diferencovaná. Zajišťování rovných příležitostí k rozvoji je důležitým úkolem. Současnými problémy, kterým zároveň musíme čelit, jsou boj proti hospodářské krizi, nepříznivý demografický trend a konečně změna klimatu. Jedna věc je jistá: v politice soudržnosti je třeba pokračovat a také je třeba ji přizpůsobit současným problémům.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Ráda bych se připojila k tomu, co řekl můj kolega poslanec, a řekla, že hovoříme-li o inteligentních městech, je důležité, abychom investovali do energetické účinnosti v obytných budovách. 90 procent budov, které budou existovat v roce 2020, existují už nyní. Z tohoto důvodu vyzývám k tomu, aby budoucí politika soudržnosti zvýšila rozdělování prostředků z Evropského fondu pro regionální rozvoj, aby mohly být využívány členskými státy ke zvýšení energetické účinnosti v budovách, obzvláště v domech. Jsem také toho názoru, že musíme více investovat do hromadné dopravy kvůli rozvoji městské mobility.
Georgios Papanikolaou
(EL) Vážený pane předsedající, moji kolegové poslanci se dotkli všech základních témat dnešní rozpravy. Rád bych dvě z těchto témat zdůraznil.
Zaprvé, je nepřijatelné, aby byly splněny předpoklady a aby možnost zneužívání naše politika soudržnosti a její programy a aby ty v důsledku toho nebyly k dispozici z provozních, a co je důležitější, z byrokratických důvodů. Proto čím více zjednodušíme naše postupy a politiky, tím blíže se dostaneme k tomu, o co usilujeme, jmenovitě k soudržnosti v Evropě.
Zadruhé, řekli jsme, že se každopádně v současnosti dostáváme z hospodářské krize, která ovlivnila celou Evropu i celý svět. Chceme-li být optimisty, je očividné, že musíme posílit oblasti, které to nejvíce potřebují, a co je důležitější, mohu-li to říci - a očekávám, že mi na toto Komise odpoví -, sociální skupiny, které podporu potřebují nejvíce. Mluvím zde především o mladých lidech.
Takové je základní stanovisko naše a naší politické skupiny ve věci sociálně tržního hospodářství. Je to jediný způsob, jak můžeme s jistotou čelit budoucnosti.
Paweł Samecki
člen Komise. - Vážený pane předsedající, zaprvé, není pochyb o tom, že politika soudržnosti bude úzce začleněna do realizace strategie 2020 Evropské unie.
Strategie Evropské unie do roku 2020 bude reagovat na četné celosvětové problémy a politika soudržnosti bude patřit ke klíčovým a základním nástrojům, které budou k dispozici Evropské unii a členským státům k tomu, aby na tyto problémy reagovaly. Z toho důvodu jsou obavy, že bude politika soudržnosti oddělena od realizování celkové strategie Evropské unie, neopodstatněné.
Zadruhé, Komise nemá v této fázi jednoznačné odpovědi na mnoho otázek a témat, které zde vážení poslanci nadnesli, jako je územní příslušnost, rozsah nebo existence regionů spadajících pod Cíl 2, základ pro patřičné financování, přechodné dohody nebo postavení jednotlivých skupin regionů.
Přiznávám to, avšak mezi útvary Komise, stejně jako mezi vládními odborníky z členských států a z Komise, probíhá živá a rozsáhlá diskuze Tyto diskuze povedou k přípravě plnoprávného stanoviska, které bude zveřejněno na podzim roku 2010.
V průběhu příštích měsíců byste se měli dočkat řádných odpovědí na otázky a problémy, které jste zde vznesli.
Na konec bych rád poděkoval všem váženým poslancům a poslankyním za jejich otázky a návrhy. Potvrzují, jak důležitá je politika soudržnosti coby nástroj dlouhodobých investic do oblastí, které jsou nezbytné pro budování růstového potenciálu evropských regionů a členských států. Vaše zajímavé a hodnotné připomínky si s sebou vezmu do Bruselu a budu je tlumočit svým kolegům a kolegyním z útvarů Komise a také svému nástupci.
Komise bude připravena pokračovat v následujících měsících v diskuzích s Parlamentem, které se týkají podoby budoucí politiky soudržnosti.
Předsedající
Rozprava je skončena.
Písemná prohlášení (Článek 149)
Lívia Járóka  
písemně. - (HU) Dámy a pánové, rozprava o budoucí podobě politiky soudržnosti je nanejvýš důležitá. Vzhledem k tomu, že máme co do činění s horizontální politikou, která přerozděluje více než třetinu rozpočtu Evropské unie, výsledky plnění cíle soudržnosti mají klíčový význam pro budoucnost našeho kontinentu. Od svého založení dosahuje politika soudržnosti mimořádných úspěchů mezi zeměmi EU-15. Bohužel jsou od členských států, které v nedávné době přistoupily k Evropské unii a jsou stiženy velikou chudobou, požadovány aktivnější zásahy. Kromě toho situaci ještě více komplikují nové, veliké problémy, jako je změna klimatu, snižující se počet obyvatelstva nebo celosvětová hospodářská recese. V důsledku toho se budeme muset v budoucnu vypořádat s územními odlišnostmi v sociálních a ekonomických ukazatelích v mnohem efektivnějším a flexibilnějším rámci. Silný důraz musí být rovněž položen na rozvoj nejméně rozvinutých území, obzvláště malých regionů, které zaostávají za regionálním průměrem a bojují se znevýhodněními dokonce ještě mnohem těžšími, než jaké jsou v oblastech, které je obklopují. S ohledem na tento záměr by stálo za to zvážit vyčlenění finančních zdrojů na úrovni Evropské unie, které by byly konkrétně zaměřeny na uvedení administrativních regionů úrovně LAU 1 (dříve NUTS 4) v soulad tam, kde může být rozhodnutí o využití těchto prostředků učiněno náležitými malými regiony nebo jejich asociacemi. Koordinace s ostatními politikami Evropské unie musí být rovněž zlepšena. Překážky mezi různými fondy musejí být odstraněny, aby mohlo být dosaženo vyčlenění nejvyšší možné výše finančních zdrojů. Prováděcí předpisy musejí být rovněž do velké míry zjednodušeny. Kromě toho musí být dána priorita investicím, které se vztahují ke školství, profesní přípravě a udržitelné zaměstnanosti, stejně jako realizaci komplexních programů, které budou šité na míru individuálním potřebám jednotlivých regionů.
Richard Seeber  
písemně. - (DE) Regionální Evropa je zásada, na níž se Evropská unie dlouhou shodovala. Politika soudržnosti po roce 2013 musí i nadále tuto vizi realizovat. Jedním z dobrých řešení je učinit z územní soudržnosti hlavní cíl. V tomto kontextu hraje meziregionální spolupráce důležitou roli. V nedávných desetiletích slavil meziregionální přístup některé významné úspěchy. Různé projekty Evropské unie v této oblasti umožňují občanům prožívat Evropu bezprostředně a přenášet svobodu jednání, která je charakteristická pro evropskou politiku, i na regionální úroveň. Do budoucna je však třeba udělat ještě spoustu práce. Meziregionální přístup vyžaduje účinnou koordinaci k tomu, aby byly různé struktury v různých zemích uvedeny v soulad. Dalšími důležitými milníky regionální politiky v budoucích letech bude systém spolufinancování, meziodvětvová spolupráce a podmíněnost. Aby bylo zajištěno, že se finanční prostředky dostanou do území, kde je jich potřeba, projekty musejí mít jasně a konkrétní cíle. Podle mého názoru dlouhodobé plánování rovněž přináší přidanou hodnotu a chrání fondy před tím, aby byly zneužívány.
Tomasz Piotr Poręba  
Obávám se, že ustanovení, která předložila Komise - obzvláště ta, která se týkají ukončení Cíle 2 a opuštění regionálního aspektu politiky soudržnosti ve prospěch odvětvového přístupu - mohou znamenat návrat ke konceptu dvourychlostní Evropy a prohloubit propast mezi starou a novou Evropou, co se týče ekonomiky a civilizace. Takový model by znamenal odklon od integrace celé sedmadvacítky a od konceptu solidarity, který je ukotven v článku 3 Lisabonské smlouvy. Je jisté, že tento koncept je v samotném jádru celé politiky soudržnosti, jejímž smyslem je přinášet zrovnoprávnění příležitostí a odstraňovat rozdíly mezi jednotlivými regiony.
Návrh Komise týkající se kladení vyššího důrazu na výzkum a vývoj nových technologií by měl být po právu oceněn. To je cesta, po níž by Evropa měla kráčet. S touto volbou však nesmíme zapomínat na ty regiony a země, kde je zvedání životní úrovně na průměr Evropské unie zcela zásadní záležitostí. Mějte prosím na paměti, že mezi nejchudšími a nejbohatšími oblasti Evropské unie je větší než jedenáctinásobný rozdíl v bohatství. Odstraňování těchto rozdílů musí být i nadále hlavní zásadou politiky soudržnosti Evropské unie.
V současné době se připravuje nová verze tohoto dokumentu. Doufám, že v nové verzi Komise zohlední slova, která byla pronesena během dnešní rozpravy, a také slova, která padají v různých částech Evropské unie na různých úrovních: v místních vládách, ve vládách, v asociacích a v nevládních organizacích. Správné regionální politiky lze dosáhnout jen blízkou spoluprací regionů.
(Zasedání bylo přerušeno v 11:05 a pokračovalo v 11:30).
Předseda
Mám zde jedno oznámení. Týká se dámy, která nás v Evropském parlamentu podporovala mnoho let - paní Brigitte Stensballeové. Ta od nás bohužel odchází a prvního ledna roku 2010 odejde do důchodu.
(Sněmovna poděkovala paní Stensballeové potleskem vstoje)
