Преразглеждане на Договорите - Преходни мерки относно състава на Европейския парламент - Решение да не се свиква Конвент за преразглеждане на Договорите във връзка с преходни мерки относно състава на Европейския парламент (разискване) 
Председател
Следващата точка е общото разискване относно следното:
доклада на г-н Méndez de Vigo, от името на комисията по конституционни въпроси, относно проекта за протокол за изменение на протокол № 36 относно преходните разпоредби, касаещи състава на Европейския парламент за оставащата част от настоящия парламентарен мандат 2009-2014 г.: Мнението на Европейския парламент (член 48, параграф 3 от Договора за ЕС) [17196/2009 - C7-0001/2010 - 2009/0813(NLE)], и
доклада на г-н Méndez de Vigo, от името на комисията по конституционни въпроси, относно предложението на Европейския съвет да не се свиква Конвент за преразглеждане на Договорите относно преходните мерки, касаещи състава на Европейския парламент [17196/2009 - C7-0002/2010 - 2009/0814(NLE)].
Íñigo Méndez de Vigo
Г-н председател, моля, позволете ми да започна изказването си с цитат от Рилке: "Господарю, време е. Бе твърде дълго лято...". Рилке беше любимият поет на неотдавна починалия ни колега Dimitris Tsatsos. Преди известно време, на 19 ноември 1997 г., Dimitris Tsatsos и аз имахме честта да внесем в Парламента доклада относно Договора от Амстердам.
Именно в този доклад относно Договора от Амстердам предложихме всяко изменение в Договорите да бъде предварително подготвено от Конвент.
Нарекохме го метода на Общността. Всъщност именно този метод на Конвента беше използван при изготвянето на Хартата на основните права и преди всичко на Конституционния договор.
Днес искам специално да напомня за Dimitris Tsatsos, тъй като сме на прага да осъществим първата реформа на Договора от Лисабон, който, в крайна сметка, г-н председател, е Конституционният договор, за който толкова упорито се борихме.
Тази първа реформа, която ще се състои в изменение на Протокол (№ 36) към Договора от Лисабон, е предизвикана от една аномалия, тъй като към момента на провеждане на изборите за настоящия Парламент през юни миналата година Договорът от Лисабон не беше влязъл в сила поради превратностите, с които всички ние сме запознати.
Ето защо последните парламентарни избори бяха проведени в съответствие с Договора от Ница, който беше в сила по онова време, а във вече споменатия Договор от Ница се предвиждат 736 члена на Парламента, а не 751, както е заложено в Договора от Лисабон.
За да се усложнят нещата още повече, г-н председател, Актът от 1976 г. постановява мандатът на членовете на Европейския парламент да е с продължителност пет години. Това означава, че сега не можем просто да се съобразим с предвидения в Договора от Лисабон брой, а именно 751 члена на Парламента, при положение че съгласно Договора от Лисабон една страна губи трима члена, които са избрани, и следователно не могат да напуснат Парламента по време на настоящия парламентарен мандат.
Ето защо, г-н председател, Протоколът (№ 36) трябва да бъде изменен, за да могат договореностите от Лисабон да влязат в сила и поради тази причина по време на настоящия парламентарен мандат, 2009-2014 г., когато изменението на Протокол (№ 36) влезе в сила, Парламентът, по изключение, ще има 754 члена.
Поради тази причини, г-н председател, Европейският съвет адресира до Вас писмо с искане, съгласно член 48, параграф 2 от Договора, Парламентът да даде мнение по два въпроса.
Първият въпрос е дали е необходим Конвент, за да се изготви изменението на Протокол (№ 36). Вторият е дали държавните и правителствени ръководители могат да свикат междуправителствена конференция за изменение на Протокола (№ 36).
Двата въпроса са свързани, въпреки че са разгледани в два различни доклада. Ще започна със свикването на междуправителствена конференция. Както отбелязах, разглеждаме политическия резултат от прилагането на Договора от Лисабон, както и едно преходно решение, съставляващо изключение, което ще е в сила единствено до края на настоящия парламентарен мандат. Следователно междуправителствената конференция ще се придържа към нещо, по което вече е постигнато съгласие: как да се разпределят тези 18 члена на Парламента сред 12 страни.
Следователно, г-н председател, няма спор. Считам, че междуправителствената конференция може да бъде свикана много бързо и че тя може дори да разреши въпроса за една сутрин, при положение че политическото решение вече е взето.
Поради тази причина ще призова да се гласува със "за" относно междуправителствената конференция и ще посоча, че не считам за необходимо да се свиква Конвент относно въпрос, който вече е решен. Ние сме за провеждането на междуправителствена конференция; против сме свикването на Конвент.
Диего Лопес Гаридо
Г-н председател, искам да изразя задоволството си от факта, че Европейският парламент, със съдействието на скъпия ми колега и приятел Íñigo Méndez de Vigo, споделя мнението на Европейския съвет в смисъл, че за да се осъществи предлаганото изменение на Протокол (№ 36) към Договора от Лисабон, не е необходимо да се свиква Конвент, като се има предвид, че става въпрос за малка промяна, макар и такава, която е крайно необходима, за да се даде право на присъствие в пленарната зала, преди провеждането на следващите избори, на определен брой членове на Парламента, които трябваше да са тук, ако Договорът от Лисабон беше влязъл в сила.
Този конкретен случай е доста парадоксален, защото както г-н Méndez de Vigo, така и аз бяхме част от Конвента, който изготви конституция за Европа. В този случай целта е да се направи опит да се избегне процедурата, като се има предвид, че става въпрос за много малка - всъщност само формална - промяна в Договора от Лисабон.
Доволен съм, че по този начин, ако Парламентът приеме внесеното от г-н Méndez de Vigo предложение и след като се проведе междуправителствена конференция и се изпълнят съответните процедури по ратификацията в 27-те парламента на държавите-членки на Европейския съюз, още 18 члена на Парламента от 12 страни - Обединеното кралство, Словения, Полша, Нидерландия, Малта, Латвия, Италия, България, Швеция, Франция, Австрия и Испания - могат да дойдат възможно най-скоро.
Следователно гражданите на тези страни ще имат още по-голямо представителство в Европейския парламент. Затова съм доволен, че докладът беше изготвен от г-н Méndez de Vigo и че беше приет от комисията по конституционни въпроси в предложения от него вид. Надявам се също така, че той ще получи широко одобрение тук, на настоящото пленарно заседание, и че ще можем да видим тези 18 липсващи членове на Европейския парламент във възможно най-кратки срокове, както и че това ще бъде предвидено в Договора от Лисабон.
Марош Шевчович
Г-н председател, искам да благодаря на г-н Méndez de Vigo за отличния доклад. Доволен съм също така, че имам възможността да уведомя Европейския парламент, че Комисията прие положителното становище относно пристъпването към междуправителствената конференция (МПК), на която ще бъдат разгледани промените в Договора, необходими за одобряването на 18 допълнителни члена на Европейския парламент.
Европейският съвет поиска становището на Комисията в отговор на предложението на испанското правителство и тъй като това предложение отразява отдавнашното политическо споразумение за незабавното встъпване в длъжност на 18-те допълнителни членове на Европейския парламент, Комисията препоръча да се пристъпи към междуправителствена конференция във възможно най-кратки срокове.
В унисон с испанското предложение, Комисията също така подчерта в своето становище, че дейността на МПК трябва да се сведе до решаването на въпроса за допълнителните членове на Парламента. С голямо задоволство видях, че докладът на г-н Méndez de Vigo се подкрепя от силно мнозинство в комисията по конституционни въпроси, и се надяваме, че това ще се случи и по време на утрешното заседание на Парламента.
Искам също така да изразя надеждата на Комисията, че ограничените промени в Договора, които ще бъдат обсъждани по време на тази МПК, ще бъдат приети бързо и ратификацията от страна на държавите-членки ще позволи на допълнителните 18 члена на Парламента да встъпят в длъжност във възможно най-кратък срок.
Carlo Casini
Г-н председател, госпожи и господа, ще бъда много кратък, тъй като председателството на комисия I постигна много всеобхватно споразумение в съответствие с вече казаното, така че не е необходимо да се впускаме в прекалено многословно разискване.
Проблемът, който възникна и беше обсъден в комисията, касаеше предимно следното: както Актът от 1976 г., така и Договорът от Лисабон съдържат изискването членовете на Европейския парламент да се избират пряко от народите на различните страни. Това поражда проблем в случаите, в които избирателната система, използвана за избирането на членове на Парламента за настоящия парламентарен мандат, не позволява влизането в Парламента на кандидати, които не са получили достатъчно гласове, за да си осигурят място, но са получили достатъчно гласове, за да могат да встъпят в длъжност на по-късна дата.
Някои избирателни системи позволяват това, но изглежда, че при други не е така. Ето защо, ако не искаме да забавим значително приобщаването на членовете в Парламента, трябва по изключение да прибегнем до преходни системи за назначение, както е предвидено от Съвета.
След продължителни дискусии комисията, която оглавявам, стигна до заключението, че това е безпристрастна позиция. Ето защо ние подкрепяме вече казаното. Действително трябва да посоча, че аз лично внесох за разглеждане изменение, в което се предлагаше да се назначат наблюдатели в междинния период преди избирането на новите членове на Европейския парламент. Въпреки че това изменение все още се обсъжда, ще трябва да гласуваме против него - макар да е внесено от мен - тъй като в компромисното изменение се предвижда бърза и незабавна интеграция на членове в Парламента.
Ramón Jáuregui Atondo
Г-н председател, в началото искам да отбележа, че решението, което взимаме в този случай, не е леко. Първо, ние преразглеждаме Договора. Скоро след влизането му в сила за пръв път предлагаме той да бъде преразгледан. Към този въпрос трябва да се отнесем сериозно.
На второ място обаче, ние на практика възстановяваме, потвърждаваме и даваме възможност на 18 члена на Европейския парламент, които биха имали правото да заемат местата си, ако Договорът беше одобрен преди изборите, да упражнят това си право. Нещо повече, ние даваме възможност на 12 страни, които имат правото да преразгледат положението си в Парламента, тъй като имат договореност с целия Европейски съюз, че трябва да имат по-голямо представителство, отколкото в момента, да упражнят това си право. В това се състои целият въпрос, но той е важен.
Въпреки всичко, самият Договор съдържа изискване за провеждане на Конвент за неговото преразглеждане. Съветът съвсем разумно ни задава въпроса дали е необходимо да се провежда Конвент, за да се ратифицира споразумение, постигнато с всички държави-членки на ЕС. Парламентът отговаря, че това не е необходимо. Не е необходимо в този случай.
Ето защо той възлага на Съвета да свика междуправителствена конференция и да преразгледа Договора, като по този начин дава възможност на 27 страни да ратифицират преразгледания акт и с това дава право на 18 члена на Европейския парламент да дойдат тук, а на ангажираните със случая 12 страни - да достигнат пълната степен на парламентарното си представителство.
С това се стремим да се справим, но има един проблем. На първо място, искам да призная, че имахме известни затруднения, когато трябваше да определим дали тези, които ще дойдат, трябва непременно да бъдат пряко избрани на тези места или могат да бъдат избрани по някакъв друг начин.
Мисля, че възникналият проблем, който трябва да бъде проучен и представен реалистично, беше решен по задоволителен начин. Искам да благодаря не само на докладчика, г-н Méndez de Vigo, за изготвения доклад, но и на г-н Duff за това, че успяхме да постигнем едно според мен много важно споразумение между трите групи.
Това, което заявяваме, е: да, нека Договорът бъде преразгледан, но без Конвент, за да може да се сложи начало на правото на това одобрение. В същото време обаче Парламентът би трябвало да напомни на националните парламенти, че те трябва да изпратят членове, които са пряко избрани за Европейския парламент, и че ние в Парламента възнамеряваме да преразгледаме европейската избирателна система, за да обезпечим европейския електорален модел с единна, наднационална система за избор на неговите членове.
Доволен съм, че тези двe съображения позволиха да се постигне баланс, за да може въпросът да бъде повторно поставен на обсъждане.
Andrew Duff
Г-н председател, представеното ни предложение, разбира се, предхожда влизането в сила на Договора. Ако Договорът беше въведен в сила преди внасянето на такова предложение, ние нямаше да го приемем.
Парламентът не може да приеме факта, че Франция би се постарала да бъдат назначени двама депутата от нейното Народно събрание в Парламента. А ако бяхме постигнали съгласие по въпроса след влизането в сила на Договора - ако това предложение не беше внесено преди въвеждането му в сила - също щяхме да нарушим Договора, защото предложението е в разрез с принципа на прогресивно намаляващата пропорционалност.
Приемаме едно преходно решение, но в хода на полемиката много успешно се разкриват проблемите, касаещи състава на Парламента и избирателната процедура. Доволен съм, че всичките ни групи вече са съгласни, че сега е необходима съществена реформа на избирателната процедура и скоро Парламентът ще внесе предложения, за които ще е нужна междуправителствена конференция, които ще бъдат изцяло и правилно подготвени от Конвент, в който ще участват националните парламенти, който ще има широки съвещателни функции и ще включва национални политически партии, за да се постигне реално и навременно решение на въпроса до 2014 година.
Изключително съм благодарен на моите колеги и на координаторите от другите групи за конструктивните преговори, които бяха проведени с твърдото намерение да се реформира избирателната процедура на Парламента.
Gerald Häfner
Г-н председател, госпожи и господа, имаме широк консенсус по въпроса. С нетърпение очакваме разширението на Парламента, както и новите 18 члена. Желанието ни е да създадем условията за него сега, така че те да могат да дойдат и да работят заедно с нас.
Има само едно малко различие в мненията, което, честно казано, в действителност е много голямо, защото засяга основата на нашата работа, включително разбирането ни за принципа на демокрацията и оценката ни за самия Европейски парламент. То касае въпроса за това кой решава кои ще бъдат тези нови членове. За нас това не е второстепенен въпрос, а ключов момент. Съгласно Договора членовете на Европейския парламент "се избират за срок от пет години въз основа на всеобщо пряко избирателно право, при свободно и тайно гласуване". Гражданите са тези, които правят избора. Именно това се случи в 11 от 12 страни.
Една страна сега заявява, че това не е възможно и че ще ни изпрати членове на парламента, които са избрани от гражданите й за осъществяване на напълно различна дейност. Не считаме, че това е задоволителен начин на третиране на Парламента, на правото на гражданите да гласуват и на принципа на демокрацията.
Можехме да си спестим Конвента, ако въпросът беше чисто технически, с други думи, ако бяхме постигнали съгласие относно принципа на изпълнение на Договорите. В настоящия момент обаче Договорът е застрашен от провал. Нека настояваме за свикването на Конвент, което е чудесен метод за постигане на консенсус именно по тези видове въпроси извън правителственото ниво в Европа.
Ashley Fox
Г-н председател, приветствам доклада и заключението му, че не е необходим конституционен Конвент. Такъв Конвент би довел единствено до загуба на време и пилеене на парите на данъкоплатците. Действително сред избирателите ми липсва охота за Конвент, на който несъмнено ще се обсъжда по-нататъшната политическа интеграция. Всъщност във Великобритания преобладава мнението, че вече е постигнат прекомерно голям напредък по отношение на политическия съюз.
Макар да приветствам мерките, които дават възможност на допълнителните 18 члена на Парламента да заемат местата си, не смятам, че те трябва да са със статут на наблюдатели до влизането в сила на преходните разпоредби. Такава мярка би им дала право да настояват да им се изплащат заплатите и да им се покриват разходите преди да са получили право да гласуват, а аз считам, че по принцип това не е правилно.
В момент, в който се очакват големи съкращения на публичните разходи в почти всички държави-членки, Европейският парламент трябва да даде пример. Трябва внимателно да боравим с публичните средства по всяко време. Групата, към която принадлежа, ще гласува против доклада, защото в него се пренебрегва този важен принцип.
Søren Bo Søndergaard
Г-н председател, мненията ни не съвпадат по много неща, които засягат ЕС. Те несъмнено се различават и по много неща, които касаят Европейския парламент. Считам обаче, че е налице широк консенсус, че онова, което придава легитимност на Европейския парламент, е фактът, че той се избира по демократичен начин и пряко от гражданите. А ето че днес разглеждаме предложение, което ни принуждава да се изправим лице в лице с факта, че това може да се промени. Внесено е предложение, което може да ни постави в положение, при което през следващите четири години в Парламента могат да се приемат неща от хора, които не са демократично избрани, а са назначени. Мисля, че това е много лош вариант. Мисля също така, че е много неуместен вариант.
Той, разбира се, е в разрез с Договора. Затова би ни се наложило да преразгледаме Договора. Той обаче е в разрез и с онова, което в действителност вършим на практика. Когато Румъния и България се присъединиха към Европейския съюз през 2007 г., казахме ли им, че не е необходимо да провеждат избори? Заявихме ли, че членовете на Парламента от тези страни могат да участват в заседанията в продължение на две и половина години, без да се провеждат избори? Не, ние им дадохме указания да проведат избори и именно това трябва да се стори в случая с новите членове. Така трябва да се действа, дори ако трябва да се проведат избори само в една страна, например във Франция.
Morten Messerschmidt
Г-н председател, има нещо странно в ситуацията, в която се намираме в момента. От години слушаме как Договорът от Лисабон ще бъде актът, който ще гарантира демокрация, прозрачност и влияние на гражданите върху законодателството в ЕС. А ето, че едно от първите неща, което Европейският парламент решава да направи, след като е повтарял това на гражданите в продължение на години, е да каже "не" на преките избори, "не" на свикването на Конвент и "не" на всички инструменти, които сме използвали в миналото, за да разясним убедително на гражданите защо е необходим този Договор. В това има нещо доста странно.
Естественото поведение, разбира се, е да се отнесем сериозно към обещанията, които дадохме на електората, да се отнесем сериозно към факта, че Парламентът трябва да се състои от хора със задължения, възложени им пряко от народа, и да се отнесем сериозно към факта, че не правителствата, а избраните представители са тези, които променят Договорите. Тези два основни елемента - а между другото и основни обещания - ще бъдат унищожени, ако двата доклада бъдат приети. Цялата идея, дори целият аргумент в подкрепа на съществуването на Договора от Лисабон - всичко, което беше предназначено да покаже убедително на гражданите защо трябва да предоставят повече правомощия на ЕС - е именно това, на което обръщаме гръб днес, след като получихме онова, което искахме. Ето защо, подобно на предишния оратор, трябва да кажа, че групата, към която принадлежа, не може да подкрепи докладите.
Bruno Gollnisch
(FR) Г-н председател, ще говоря по същество. В параграф 2 от доклада на г-н Méndez de Vigo правилно се набляга на факта, че едно от предложенията на Съвета е изцяло в разрез с духа на Акта от 1976 година. То касае излъчването от националните парламенти на членове на ЕП, които, съгласно Акта от 1976 г., трябва да се избират въз основа на всеобщо пряко избирателно право.
При цялото ми уважение към докладчика, изразявам съжаление, че не е обърнал по-голямо внимание на този аспект и не го е отразил по-стриктно, по-ясно и по-безкомпромисно в параграф 5. Съвсем не е невъзможно да се придържаме към изборите. Ако държавите-членки не желаят да провеждат допълнителни избори, те трябва просто да вземат предвид резултатите от изборите през 2009 г. и да приложат на пропорционална база резултатите от този вот към новия брой членове на ЕП, който им беше отреден наскоро.
Всякакво друго решение е недемократично, особено в моята страна, Франция, където националният парламент се излъчва на непропорционална база, без прилагане на правило за пропорционалност. На практика това би било вид правителствено назначение, което е в противоречие с духа на Договорите.
Mario Mauro
(IT) Г-н председател, госпожи и господа, все още е загадка как Съветът е могъл да подходи толкова несериозно към въпроса. Надявам се, че тази злополучна спънка няма да доведе до проблеми и че доверието в нашите институции и в нашия проект няма да бъдат подкопани. Ще ви дам един конкретен пример: от Италия се изисква да избере един член на ЕП чрез евентуални допълнителни избори, но дали трябва да се притесняваме повече от това, че ще проведем избори с вероятна избирателна активност не повече от 5% от гласоподавателите, или че ще вземем предвид резултатите от последните избори през 2009 г., за да потвърдим избора на член на ЕП, който във всички случаи е избран въз основа на всеобщо пряко избирателно право?
Независимо от обстоятелствата не бива да влошаваме положението: никога преди не е било толкова важно за Европа да избягва институционните пречки и забавяния в процеса на интеграцията. Аз също бих подчертал колко е важно всичките 18 члена на Парламента да заемат местата си в Европейския парламент по едно и също време, за да се избегне нарушаването на крехкия баланс между националностите, представени в Парламента. Това е въпрос - повтарям - който трябва да се реши незабавно: за мен е немислимо новите членове на Парламента да не бъдат избрани и да не се включат в работата му през остатъка от мандата 2009-2014 година.
Следователно трябва незабавно да приемем препоръката и въпросния доклад, за да се даде зелена светлина за изменението на Протокол № 36 към Договора от Лисабон без свикване на Конвент, но чрез директно свикване на междуправителствена конференция, както предлага докладчикът. Действително трябва да поемем по най-бързия път, защото на този етап няма какво толкова да се обсъжда. Вместо това трябва да обърнем страницата и да положим едно ново, градивно начало след този, за съжаление, твърде отрицателен епизод.
Matthias Groote
(DE) Г-жо председател, преди всичко искам да благодаря на докладчика, г-н Méndez de Vigo. Не виждам необходимост да се свиква Конвент. Тук става въпрос за подробност, която трябва да бъде изяснена. От 1979 г. насам Европейският парламент се избира чрез пряко и тайно гласуване и тази практика трябва да продължи и в бъдеще. Участниците в една междуправителствената конференция биха посъветвали нас и Съвета да се справим с проблема във възможно най-кратки срокове, защото от 18-те члена, 16 са в състояние на напрегнато очакване, което е твърде недопустимо. Следователно топката е отново в полето на Съвета. Призовавам Съветът да не се отказва от това начинание само защото една държава-членка не е успяла да намери ясни правила, защото е очаквала Договорът от Лисабон да влезе в сила по-рано. Доволен съм, че Договорът е вече действащ, но сега трябва да си напишем домашното.
Докладът Méndez de Vigo е добра основа за засилване на този процес. Настойчиво препоръчвам на Съвета обаче да не се поддава на изкушението да приема тук да се изпращат членове на ЕП от национален парламент. Така ще се създаде прецедент - нещо, което не бих приел с удоволствие. Ето защо докладчикът има пълната ми подкрепа, при условие че няма членове на ЕП, изпратени от национални парламенти.
Sandrine Bélier
(FR) Г-жо председател, Франция е единствената държава-членка, която не предвиди влизането в сила на Договора от Лисабон и която отказва да се съобрази с резултатите от европейските избори от юни 2009 година. При приемане на третия вариант - френското изключение - за назначаване на двама нови членове на Парламента от нас се иска да одобрим едно сериозно нарушение на първичното право на Съюза - избирането на членове на Европейския парламент въз основа на всеобщо пряко избирателно право, от което черпим легитимността си в продължение на 31 години.
Ще се съобразим ли с решението на Съвета, под натиска на една държава-членка, което показва известна липса на уважение към Съюза и към европейските граждани? Нашият Парламент не бива да одобрява това сериозно нарушение на принципа на европейската демокрация. Трябва да отхвърлим уронването на нашата легитимност и надеждност като избрани представители на европейското общество. Европейските граждани са тези, които решават кой желаят да ги представлява в Европейския парламент, а не правителствата на държавите членки.
Френското изключение е основанието за искането ни Парламентът да участва, в случай че се състои Конвент за преразглеждане на Договорите, и да отхвърли каквато и да било междуправителствена конференция.
Trevor Colman
(EN) Г-жо председател, забавянето на ратификацията на Договора от Лисабон доведе до излъчването на 736 члена на Парламента вместо предлаганите сега 751. Този по-голям брой трябва да се достигне чрез разпределяне на 18 места сред 12 държави-членки и намаляване на местата на Германия с три, но това не може да се случи, тъй като е незаконно да се съкрати преждевременно мандата на тримата членове на ЕП от Германия.
Едно допълнително усложнение е, че в Договора се предвижда общият брой на членовете на ЕП да не надвишава 751. За да се включат 18-те допълнителни члена на Парламента, без да се загубят трите германски места, ще е необходимо преразглеждане на Протокол №36 към Договора от Лисабон. Това трябва да се постигне чрез Конвент, който да излезе с предложения, които след одобрение от страна на държавите-членки да се включат в Договора чрез изменение. Ако това не бъде сторено, резултатът ще е незаконосъобразност на всеки акт, приет от Европейския парламент въз основа на състав от 754 члена - с три над границата от 751.
Предложението, което е внесено за разглеждане от Парламента, е проблемът да се реши чрез междуправителствена конференция, но това е съществено преразглеждане и изменение на Договора от Лисабон, което изисква ратифициране от страна на всички държави-членки и което дава възможност за провеждане на отделни национални референдуми. Настоятелно приканвам Парламентът да се обяви против това предложение.
Rafał Trzaskowski
(EN) Г-жо председател, изразявам категоричното си несъгласие с предишния оратор. Парламентът трябваше да отговори на въпроса дали трябва или не трябва да свикаме Конвент за решаването на въпроса и ние взехме решение да не го правим, но сторихме това от уважение към този акт - към този нов акт, който на практика засилва легитимността на всички решения, които взимаме. Очевидно по този начин не се създава прецедент за в бъдеще, тъй като за всички действително важни въпроси, свързани с промени в Договора, като например избирателната процедура, ще се изисква свикването на Конвент.
Позволете ми да благодаря на Íñigo и на координаторите за вземането на решението. Не беше лесно. Имахме проблем с определянето на 18 допълнителни члена на Европейския парламент, защото някои държави-членки на практика не бяха предвидили процедура, но решихме, че представителството е най-важният въпрос, че това е принципът, от който трябва да се ръководим, и че в Парламента трябва да се постигне балансирано представителство възможно най-скоро. Ето защо взехме прагматично решение, подсказващо на държавите-членки да довършат избирателните си процедури във възможно най-кратък срок, очевидно при условие че всички парламентаристи, които ще се присъединят към нас, ще бъдат пряко избрани.
Sylvie Guillaume
(FR) Г-жо председател, госпожи и господа, проблемът с излъчването на допълнителни членове на ЕП не е нов; нека си припомним, че колегите ни г-н Severin и г-н Lamassoure вече работиха по въпроса по време на предишния парламентарен мандат. Възможно ли е тогава да не се изненада човек от тоталната неподготвеност на една страна - която случайно е моята, Франция - по отношение на излъчването на двамата си нови членове на Европейския парламент? Не можеше ли да направи разумното предположение, че Договорът от Лисабон някой ден ще влезе в сила и че въпросът за новите членове на Парламента ще бъде повдигнат? Как тогава да си обясним тази липса на далновидност, това небрежно отношение?
Истината е, че като предлагаме на Франция възможността, съгласно проекта на Протокол № 36, да изпълни намерението си да излъчи членове на ЕП в рамките на националния парламент - и така й даваме възможност да спаси репутацията си на ниска цена - на практика рискуваме да нарушим фундаменталното правило, което гласи, че членовете на Европейския парламент трябва да се избират въз основа на всеобщо пряко избирателно право. Това е в разрез с духа на Акта относно избора на членове на Европейския парламент чрез всеобщи преки избори от 1976 г. и би подкопало самата легитимност и надеждност на Европейския парламент.
От друга страна, що се отнася до представителите, излъчени от другите 11 държави-членки, които са били надлежно избрани, те не бива да плащат цената за такова аматьорско поведение. Просто това положение продължи прекалено дълго - и за тях и за страните им - и справедливостта изисква избраните представители да могат да се присъединят към нас във възможно най-кратки срокове и да се заловят за работа. Ето защо считаме, че проблемът трябва да се разреши посредством междуправителствена конференция, на която би могло бързо да се одобри назначаването на тези членове.
Трябва обаче да настояваме Франция да изпълни задълженията си по същия начин, както европейските й партньори. Такъв вид договорености са неприемливи в сърцето на Парламента, в който са събрани представителите на европейците. Въпреки всичко достойнството на това разискване ще е, че безусловно ще докаже необходимостта да се предвиди в бъдеще единен начин за избиране на членове на ЕП въз основа на всеобщо пряко избирателно право. Тази реформа, на свой ред, трябва да бъде постигната посредством Конвент. И още веднъж, именно гласът на народите трябва да тежи тук, в тази заседателна зала, а не този на правителствата.
Zita Gurmai
(EN) Г-жо председател, искам да благодаря на Íñigo за отлично свършената работа, както и на всички колеги, които взеха участие, за съдействието им. След много години работа и доста сериозни проблеми, свързани с ратификацията, Договорът от Лисабон най-сетне е в сила. Той осигурява твърде необходимото засилване на ролята на Европейския парламент.
Трябва да се отнесем сериозно към тази възможност и да използваме извършените по този начин институционни реформи като основа за своите действия. Трябва да съсредоточим вниманието си върху взимането на перспективни решения за доброто на всички европейски граждани. Не бива да отделяме толкова много време на административни въпроси. Аз съм от типа хора, които взимат бързи, експедитивни, но добри решения. Европейските граждани с право очакват от нас да си вършим работата по ефективен и прозрачен начин.
Отнасям се с пълно уважение към баланса и доброто сътрудничество между европейските институции, макар да съм убедена, че предлаганият компромис е отражение на целесъобразно решение. По този начин можем да вършим работата си по-ефективно. Следователно така ще укрепим Европейския парламент и ще окажем голяма услуга на европейските граждани.
Последно, но не по-маловажно, аз лично познавам някои от вече избраните бъдещи колеги и колкото по-скоро могат да започнат работа, толкова по-добре. Силно вярвам, че с експертните си умения и познания те ще повишат ефективността на нашите институции.
Constance Le Grip
(FR) Г-жо председател, аз също исках да се присъединя към другите оратори и да благодаря на нашия колега, г-н Méndez de Vigo. Той свърши отлична работа в обстановка, която понякога биваше нажежена и винаги - интересна. Разискванията в комисията по конституционни въпроси продължиха дълго; те напълно съответстваха на предизвикателството, както и на напрегнатия характер и на значимостта, които членовете на Парламента асоциират, естествено - и с право - с един съществен въпрос, който има непосредствени последици за тях, а именно този за състава на нашия Парламент и методите за излъчване на неговите членове.
Отново отбелязвам, докладчикът е успял да събере понякога разнопосочни мнения и статии и да ги обобщи - бих казала - в един изключително балансиран текст. Желая да му благодаря за това. Смятам, че препоръките, формулирани в тези два доклада - както в този относно свикването на междуправителствена конференция, така и в този относно преходните мерки, касаещи състава на нашия Парламент - се характеризират с реализъм, прагматизъм и ефективност. Считам, че по този, а и по други въпроси като цяло именно това очакват нашите съграждани от Европа.
Karin Kadenbach
(DE) Г-жо председател, аз също искам да изразя искрената си благодарност на докладчика, както и на всички докладчици в сянка. Днес ние, като Парламент, трябва да изпратим ясен сигнал, че с голямо нетърпение очакваме новите членове в Парламента и че Съветът действително проявява небрежност. Тук отново трябва да се подчертае, че имаме много ясната задача да намерим решение във възможно най-кратки срокове, така че свободно избраните членове - които всъщност са 18 - да могат да започнат работата си възможно най-скоро.
На нас, като на Парламент, ни е отредена не само твърде общата задача да представляваме гражданите по възможно най-добрия начин, но и задължението да работим възможно най-ефикасно и ефективно в комисиите, а за да сторим това, ние също така очакваме да се възползваме от експертните умения и от знанията на онези колеги, които в по-голямата си част вече са свободно и правилно избрани. Като австрийка, аз с голямо нетърпение очаквам да видя тук Joe Weidenholzer и се надявам, че ще имаме възможност да го посрещнем като член на Европейския парламент възможно най-скоро.
Franz Obermayr
(DE) Г-жо председател, още не е изсъхнало мастилото върху хартията на неудачния Договор от Лисабон и вече са внесени поредните изменения, а хаосът около новите ни членове - говори се за членове фантоми - е наистина пълен. Той, разбира се, е причинен, наред с останалото, от различните ни избирателни системи, които пораждат проблеми, свързани с демокрацията. Във Франция например, където кандидатите се състезават на регионално ниво и няма листи, не е особено трудно да се даде възможност за издигане на членове на ЕП. Трябва открито и ясно да подкрепим изборите, а не подбора, извършен от даден парламент.
Второ, би било напълно логично - и именно това очакват гражданите - да предоставим конкретна информация за дейността и трудовите доходи на членовете на ЕП по време на периода на наблюдение. Ситуацията с "фантомите" определено няма да е от голяма полза по отношение на доверието на гражданите в ЕС. Нужно е също така във възможно най-кратки срокове да дадем разяснения кога трябва да пристигнат новите членове и какъв статус следва да имат. Освен това все още не е ясно дали ще бъде преразгледан Договорът от Лисабон - което е желателно - и как стоят нещата с приемането на Хърватия. Гражданите очакват от Съвета бързо решение на въпроса.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Съгласно разпоредбите на Договора от Лисабон в състава на Европейския парламент настъпват промени. Въпреки че той влезе в сила още преди шест месеца, все още не е свикана междуправителствена конференция за осъществяване на тези изменения. Държавите-членки трябва да ратифицират специален протокол, касаещ допълнителния брой членове на Европейския парламент. Това е мащабна дейност, но тя не променя факта, че Договорът трябва да бъде изпълнен изцяло и без забава. Споделям позицията по въпроса, изложена от докладчика.
Не бива да се забравя, че държавите-членки, чиито национални делегации се увеличават съгласно разпоредбите на Договора, имат интерес новите им членове на ЕП да са в състояние да представляват избирателите си възможно най-скоро. Това е в унисон с фундаменталните принципи на демокрацията, на които се основава Съюзът. Важно е всички допълнителни членове да влязат в Парламента по едно и също време, за да се избегнат обвиненията, че нашата институция функционира неправилно.
Milan Zver
(SL) Аз също искам да се присъединя към онези от вас, които желаят да изтъкнат необходимостта от постигане на пълно представителство и работа в пълен състав на Европейския парламент във възможно най-кратки срокове. Считам, че все още нямаме пълно представителство, като се има предвид изменението на Договора от Лисабон, който е нашата конституция. Мисля също така, че междуправителствената конференция е правилният път, който трябва да следваме, както и най-бързият път, който ще ни позволи да консолидираме правната си база и да дадем възможност на Европейския парламент да постигне пълно представителство. Искам да поздравя докладчика, г-н Méndez de Vigo, който проучи правните основания, и мисля, че те действително са добре формулирани в днешната резолюция. Освен това се присъединявам и към онези от вас, които с нетърпение очакват да приветстват новите членове в Европейския парламент, защото считам, че се нуждаем от тях. На вас, които не сте предвидили по време на собствените си избори - последните европейски избори - че ще е необходимо да се излъчат или по скоро да се изберат допълнителни членове, искам да кажа, че Европейският парламент няма да загуби от легитимността си само защото двама члена ще преминат в него от национални парламенти.
Seán Kelly
(EN) Г-жо председател, подобно на други колеги мисля, че ако някои хора са избрани за членове на Европейския парламент, те имат право да заседават точно така, както 736-те члена са заседавали през последните 12 месеца. Това е краткосрочен проблем, за който е необходимо краткосрочно решение, защото след четири години всичко ще се e уталожило и ще функционира нормално.
Също така мисля, че е неправилно да се винят държавите-членки, че не са предприели изпреварващи мерки преди 12 месеца, защото преди 12 месеца имаше голяма вероятност Договорът от Лисабон да не бъде ратифициран и определено тази позиция беше популярна сред много хора в собствената ми страна и в други страни. Но сега, когато всичко е ратифицирано, е важно хората, които са избрани, да имат възможност да заемат местата си, за да могат да участват в дейността на Парламента, а ние да продължим работата си до следващите избори след четири години, когато всичко ще бъде, както се казва, "чудесно".
Диего Лопес Гаридо
Г-жо председател, искам само да добавя, че съм съгласен с онези изказвания на уважаемите членове на ЕП, в които се изтъква голямото значение на решаването на този неуреден въпрос, касаещ Договора от Лисабон, а именно случая с 18-те членове на ЕП, на които все още предстои да заемат местата си в Парламента, защото последните избори се проведоха малко преди влизането в сила на Договора от Лисабон.
Ето защо си струва да се преразгледа Протокол № 36. Напълно съм съгласен и с онези, които считат, че това трябва да стане при първа възможност и че в най-кратки срокове трябва да се коригира положението с отсъствието от Парламента на 18 члена, които представляват гражданите на 12 държави-членки. Затова, в крайна сметка, съм съгласен с г-н Méndez de Vigo, в чието предложение се посочва, че не е необходим Конвент, че трябва да се свика междуправителствена конференция в най-кратки срокове, че парламентите на 27-те държави-членки трябва да ратифицират решението при първа възможност и че в резултата на това въпросните 18 члена на Парламента могат да се появят в Парламента, защото те трябваше да бъдат тук от самото начало на настоящия парламентарен мандат.
Марош Шевчович
Г-жо председател, мисля, че това разискване ясно показа, че се стремим да се справим с една ситуация, която е изключение от правилото, че търсим практическо решение и че това е решение на прехода. Ето защо силно приветствам прагматичния подход на г-н Méndez de Vigo и изготвения от него доклад, а доколкото мога да преценя от разискването, той получава много силна подкрепа и в пленарна зала. Считам, че е съвсем ясно, че нашата обща цел е да се сдобием с 18 нови членове на ЕП във възможно най-кратък срок.
Връщайки се на становището на Комисията, мисля, че ни бяха зададени много ясни въпроси за това как трябва да се извърши административното управление на тази промяна и чрез кой инструмент. Комисията изрази много ясно съгласието си да се проведе междуправителствена конференция поради обхвата и характера на промяната, която ще се обсъжда.
Що се отнася до механизмите за избиране на допълнителните членове на ЕП, убеден съм, че този въпрос ще бъде повдигнат в рамките на междуправителствената конференция, но позволете ми да добавя следното: мисля, че е съвсем очевидно, че когато Европейският съвет е обсъждал въпроса, той се е стремил да постигне баланс - баланс между естествено желателния подход допълнителните членове на ЕП да бъдат излъчени по начин, който е възможно най-близък до самите избори за Европейски парламент, и необходимостта да се съблюдават националните конституционни разпоредби; това е произходът на трите варианта, отразяващи реалните аспекти на днешната ситуация, което, разбира се, ще се нормализира на следващите избори.
В заключение, позволете ми също така да приветствам направените в рамките на Европейския парламент вътрешни коментари относно евентуални бъдещи промени в европейските избори, но мисля, че трябва да подчертаем, че това са и трябва да останат различни въпроси. Днес обсъждаме как да включим в състава на Европейския парламент 18 допълнителни члена. Следващият път ще обсъждаме евентуални промени в избирателния вот.
Íñigo Méndez de Vigo
Г-жо председател, когато хора с толкова различни и силно раздалечени позиции като тези на г-н Mauro, г-н Gollnisch и г-н Colman стигнат до извода, че има проблеми с изборната процедура и със системите за избор на членове за Европейския парламент, това означава, че се нуждаем от единна изборна процедура.
Това задължение съществува още в Договора от Рим. Ето защо ние, координаторите - и искам да се възползвам от тази възможност и да благодаря на всички тях, и по-специално на г-н Jáuregui и на г-н Duff - постигнахме споразумение по изменение 2, което ще се гласува утре. Надявам се, че това изменение ще бъде подкрепено от Парламента, по-специално за да можем скоро да решим въпроса за единната процедура за избор на членове на Европейския парламент. По този начин, струва ми се, бихме премахнали този вид въпросителна.
В своето изказване г-н Trzaskowski засегна въпроса за необходимата представителност на Парламента - нещо, което болшинството от ораторите и заместник-председателят Шевчович, наред с други, също подчертаха.
Съгласен съм. Всъщност точно това посочваме в параграф 1 от доклада дотолкова, доколкото 18-те членове на ЕП трябва да встъпят в длъжност анблок - в противен случай бихме загубили представителност.
За да могат те да встъпят в длъжност заедно, за да постигнем съответствие с този акт на политическата справедливост, какъвто е Договорът от Лисабон, трябва да сме практични, защото едно преходно и изключително положение, госпожи и господа, изисква преходни и изключителни ситуации и решения.
Ето защо, и аз го заявявам съвсем открито, не ми харесва възможността към Парламента да се присъединят негови членове, които не са избрани през 2009 г. - нещо, което, между другото, ясно заявявам в параграф 2 от доклада. Въпреки всичко, ако трябва да избирам между тази възможност, при която 18 члена няма да заемат местата си, и това да се намери практично решение и те да се присъединят към Парламента, което съответно означава, че съблюдаваме Договора от Лисабон, то аз призовавам Парламентът, както вече го сторих в доклада, да предпочете това решение; то е преходно и прагматично, но преди всичко, г-жо председател, то е справедливо.
Искам да благодаря на всички за съдействието и за интересните коментари, които бяха направени по доклада.
Председател
Разискването приключи.
Гласуването ще се състои в четвъртък, 6 май 2010 г., от 11,00 ч.
Писмени изявления (член 149)
John Attard-Montalto  
Считам за проява на неравнопоставеност това, че страните, на които бяха отредени допълнителни места в Европейския парламент, все още са лишени от представителство. Говоря не само от името на Малта, на която беше отпуснато шесто място, но и за всички други страни, които се оказаха в същото положение. Вярно е, че има правни и конституционни ограничения, които трябва да бъдат преодолени, за да могат новите европейски парламентаристи да заемат полагащите им се по право места. От друга страна, времето, което измина от изборите за Европейски парламент през юни 2009 г., е нагледен пример за това, че ЕС се е превърнал в тромава институция, която се нуждае от месеци, ако не и от години, за да активира части от Договора от Лисабон, който беше най-сетне одобрен преди по-малко от 6 месеца. Освен недостига на представителство, касаещ засегнатите страни, има и друг елемент, за който считам, че се нуждае от незабавно внимание. Говоря за човешкия елемент. Осемнадесет потенциални членове на ЕП вероятно преживяват много труден период от живота си, особено от психологическа гледна точка. Сигурен съм, че сред присъстващите няма и един европейски парламентарист, който да не разбира тежкото положение, в което се намират тези осемнадесет политици.
Krzysztof Lisek  
Според мен Европейският парламент е длъжен да вземе решение по въпроса във възможно най-кратък срок, така че бъдещите ни колеги, които са избрани по демократичен път, да могат да заемат своите места. Това е изключително важно не само заради самите тях, но и по принцип като проява на уважение към решенията, взети от техните избиратели. Не бива да ги принуждаваме да чакат повече.
Всички наши нови колеги трябва да бъдат избрани чрез демократични избори. Съзнавам, че понастоящем съществуват значителни разлики между разпоредбите, касаещи изборите, в различните държави-членки. Ето защо искам да изразя надежда, че настоящата ситуация ще ни мотивира да започнем диалог относно хармонизирането на изборните процедури в държавите-членки на ЕС.
Indrek Tarand  
Искаме да благодарим на докладчика за отлично свършената работа. Разочаровани сме обаче от решението на Франция да не се съобрази с изконната воля на европейския електорат и да излъчи нови членове на Европейския парламент от състава на Националното събрание. "И все пак [Картаген трябва да бъде разрушен!]" (Ceterum censeo [Carthaginem delendam esse!]) - Франция е взела решение да продаде на Русия боен кораб клас "Мистрал"; считаме, че тя искрено ще съжалява за тази своя постъпка.
