Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimas (diskusijos)
Pirmininkas
Kitas klausimas - Jeanos Lambert rekomendacija antrajam svarstymui, pateikta Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto vardu, dėl Tarybos pozicijos per pirmąjį svarstymą (16626/2/2009 - C7-0049/2010 - dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimo priėmimo.
Jean Lambert
pranešėja. - Pone pirmininke, nesu tikra, kad bus įkvėpimo pritarti tam, kas siūloma, tačiau tai yra tikrai prieštaringa tema, apie kurią kalbėti pabijojo daugybšių rūmų narių, todėl tie, kurie esame čia pakankamai drąsūs, turime pasinaudoti šia galimybe.
Pirmiausia labai norėčiau padėkoti šešėliniams pranešėjams, kurie prisidėjo rengiant šį pranešimą, už jų aktyvų dalyvavimą ir mūsų gebėjimą pasiekti bendrą derybų poziciją ir dirbti kaip viena komanda. Taip pat noriu padėkoti prie to prisidėjusioms dviem pirmininkaujančioms valstybėms narėms - Čekijai ir visų pirma Švedijai - už jų atviresnį požiūrį į tai nei kai kurių derybų metu, nes mums pavyko derėtis, o ne tiesiog jausti, kad darome tai, ko nori Taryba - na, kartais taip nutinka.
Taigi ką pasiekėme? Bendra Europos prieglobsčio paramos sistema siekiama užtikrinti nuoseklų aukštos kokybės sprendimų priėmimą tų žmonių, kuriems reikalinga apsauga, atžvilgiu, o tiems, kuriems ji reikalinga, tai tikrai gali būti gyvybės ar mirties klausimas. Puikiai žinome, kad ši sistema nėra nuosekli visose valstybėse narėse. Kartais skirtumas tarp geriausios ir blogiausios sistemos toks didelis, kad nebepasitikima sistema, o tai gali lemti, kad tiems, kurie siekia priimti objektyvius sprendimus, pakenks tie, kurie to nedaro. Tačiau galiausiai nukenčia tie, kuriems reikalinga apsauga.
Be to, kai kurios valstybės narės, kurioms daromas tam tikras spaudimas, tvirtai įsitikinusios, kad trūksta solidarumo su kitais, kad jų pagalbos prašymas neturi tikro praktinio rezultato. Pabėgėlių fonde buvo numatytas siekis paremti valstybių narių bendradarbiavimą, ir tai turėjo keletą teigiamų rezultatų, tačiau taip pat tapo aišku, kad šis pavienis požiūris turi ribas.
Todėl Prieglobsčio paramos biuro steigimu siekiama teikti ilgalaikę paramą nuosekliam požiūriui sustiprinti ir suteikti paramą tam tikrą spaudimą patiriančioms šalims. Konkrečios užduotys jau pavedamos jam kitų teisės aktų pagrindu.
Svarbiausi Europos Parlamento klausimai derybų metu buvo paties Europos Parlamento vaidmuo Prieglobsčio paramos biuro atžvilgiu, tai, kaip pasiekti didesnį valstybių narių ir pilietinės visuomenės solidarumą bei UNHCR vaidmuo biuro veikloje.
Su Parlamento vaidmeniu susiję klausimai apima mūsų santykį su direktoriumi, kiek tai susiję su jo ar jos paskyrimu, bei ilgalaikiais ryšiais. Galų gale nustatėme, kad Europos Parlamentas išklausys rekomenduojamo kandidato, pateiks slaptą nuomonę ir sulauks atsiliepimų apie tai, kaip į tai atsižvelgiama.
Direktorius atitinkamam komitetui pateiks metinę ataskaitą - net negaliu patikėti, kad turėjome dėl to kovoti, bet vis dėlto - taip pat galime paprašyti direktoriaus atsiskaityti už tam tikrų užduočių įvykdymą.
Šiuo metu tarpinstitucinėje darbo grupėje diskutuojamas Parlamento vaidmens agentūrų atžvilgiu klausimas, o aš esu Europos Parlamento grupės šiuo klausimu narys - iš dalies dėl savo patirties ir derybų dėl Prieglobsčio paramos biuro žlugimo nujautimo.
Dėl valstybių narių solidarumo, Parlamentas siekprivalomų priemonių priėmimo, Taryba siekįtvirtinti neprivalomo bendradarbiavimo idėją, o galutinversija neutralesnė, tačiau dar turime tikėtis išorinio Prieglobsčio paramos biuro įvertinimo, kuris apims šio biuro poveikį praktiniam bendradarbiavimui prieglobsčio srityje.
Dėl patariamojo forumo, valstybės narės turi plačią tikrą kompetenciją, ir mums atrodakivaizdu, kad tokia kompetencija gali būti vertinga. Žinome, kad kai kurios valstybės narės aktyviai bendradarbiauja su NVO, o mes dar norėjome užtikrinti, kad vietos valdžios institucijos, kurios dažnai pateikia tai, kas reikalinga, bendrosios sistemos pagrindu, taip pat turėtų galimybę įsitraukti. Taigi džiaugiamės galėję įkvėpti daugiau gyvybės šiai institucijai.
Užbaigdamas pasakysiu, kad jaučiame, jog Prieglobsčio paramos biuras galėtų vaidinti labai vertingą vaidmenį, sukuriant bendrą sistemą. Tikimės, kad tai bus aukšto lygio institucija - nors mums ir nepavyko to įtvirtinti galutiniame tekste - ir jos pagalba bus sukurtas tarpusavio pasitikėjimas ir parama. Taip pat norėčiau paprašyti dalyvaujančių valstybių narių, kad jos atviriau priimtų tai, ką gali duoti kitos institucijos, išrinkos valdžios institucijos ir pilietinvisuomenė, nes visa tai susiję su valstybių narių bendradarbiavimu, o tai nėra vien tik tarpvyriausybininstitucija. Mes kuriame Europos Sąjungos instituciją.
Cecilia Malmström
Europos Komisijos narė. - Pone pirmininke, labai džiaugiuosi, kad jau priartėjome prie galutinio reglamento, kuriuo įsteigiamas Europos prieglobsčio paramos biuras, priėmimo. Komisija pateikšį pasiūlymą dar 2009 m. vasario mėn., o Taryba ir Parlamentas labai tam pritarė.
Jau daugybę metų Europos Sąjunga siekia sukurti bendrą prieglobsčio sistemą, o Komisija ir aš pati labai pritariame šiam siekiui.
Turime sukurti sąžiningą ir veiksmingą, bendrais standartais ir principais pagrįstą sistemą. Ši sistema turėtų būti grindžiama ir solidarumu, o tai reiškia solidarumą su migrantais, kilmės ir tranzito šalimis, taip pat valstybių narių solidarumą. Siekiant sustiprinti valstybių narių solidarumą, praktinis skirtingų institucijų bendradarbiavimas prieglobsčio srityje sudaro svarbią Europos prieglobsčio sistemos kūrimo dalį. Siekiant sustiprinti šį praktinį bendradarbiavimą, 2008 m. Europos imigracijos ir prieglobsčio paktu buvo prašoma, ir 2009 m. Stokholmo programoje tam pritarta, įsteigti Prieglobsčio paramos biurą. Todėl biuras bus kertinis akmuo, kuriant bendrą prieglobsčio sistemą.
Kaip visi žinote, Prieglobsčio paramos biuras bus įkurtas Valetoje. Jis teiks konkrečią ir operatyvinę paramą valstybių narių valdžios institucijoms ir padės sukurti reikalingą valstybių narių bendradarbiavimą ir bendrąją praktiką. Tą bus galima pasiekti, mokant konkrečius asmenis, nagrinėjančius prašymus suteikti prieglobstį, bei keičiantis informacija ir gerąja patirtimi. Be to, Prieglobsčio paramos biuras teiks pagalbą ypatingą spaudimą patiriančioms valstybėms narėms, išsiųsdamas ekspertų komandas, kurios padės registruoti prašymus suteikti prieglobstį.
Labai norėčiau padėkoti Europos Parlamentui ir visiems už tai atsakingiems pranešėjams - žinoma, Jeanai Lambert, už jos darbą, taip pat C. Moraesui už reikiamus pakeitimus dėl Europos pabėgėlių fondo ir visiems bendrai dirbusiems pranešėjams bei šešėliniams pranešėjams. Jūsų visapusiška ir nuolatinparama buvo labai vertinga, ir laukiu mūsų bendrų paskutinių darbų prieš atidarant biurą - tikiuosi, labai greitai.
Simon Busuttil
Pone pirmininke, aš taip pat pirmiausia norėčiau pasveikinti Jeaną Lambert už jos pranešimą ir šio dokumento sėkmę, taip pat už lojalumą, kuriuo remdamasi, ji dirbo šiuo klausimu su mumis, šešėliniais pranešėjais. Europos liaudies partija teigiamai vertina pasiūlymą įsteigti Prieglobsčio paramos agentūrą, nes mano, kad tai svarbus žingsnis į priekį, kuriant ir įgyvendinant bendrą prieglobsčio politiką Europos Sąjungoje. Kaip EP narys iš Maltos, ne tik džiaugiuosi, bet ir didžiuojuosi, kad šis biuras bus įsteigtas mano gimtosios šalies sostinėje Valetoje. Norėčiau pabrėžti, kad šis biuras turi suvokti, kad bendra prieglobsčio politika turi būti pagrįsta vienu žodžiu, t. y. solidarumu, kaip ir buvo minėta: solidarumu su prieglobsčio prašytojais, vykstančiais į Europą, kurie turi teisę į apsaugą, kurią ir turi užtikrinti minėtas biuras, ir, kaip teisingai pasakKomisija, solidarumu su tomis šalimis, kurios vienos, be jokios pagalbos, užsikrovnaštą ant savo pečių. Todėl ši solidarumo sąvoka turi būti suvokiama visa apimtimi; lyg žvelgtume į dvi monetos puses, parodydami solidarumą su tais, kuriems reikalinga apsauga, ir su tomis valstybėmis narėmis, kurios neša neproporcingai didelę naštą. Norėčiau pasakyti, kad iki šiol atrodo, kad žinutapie solidarumo svarbą yra suvokiama. Tačiau nesiėmėme tolesnių veiksmų. Norėčiau, kad dabar žodžiai virstų veiksmais, o šis principas būtų įgyvendinamas praktiniu lygmeniu. Šis biuras atliks didžiulį vaidmenį - išplėtos šį principą, jį įgyvendins ir užtikrins, kad konkreti biuro įgyvendinama veikla sėkmingai skatintų solidarumą su tais, kuriems jis reikalingas. Todėl tikiuosi, kad šis biuras bus įsteigtas kaip įmanoma greičiau ir norėčiau užtikrinti kitus, kad mes, Parlamento nariai, įdėmiai stebėsime jo veiklos metodus ateinančiais mėnesiais ir metais.
Sylvie Guillaume
Pone pirmininke, ponios ir ponai, aš taip pat pirmiausia norėčiau pasveikinti J. Lambertą ir C. Moraesą už jų nuostabų darbą, dėl kurio ateinančiomis dienomis - pagerėjus padėčiai oro erdvėje - galėsime oficialiai priimti reglamentą dėl Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimo. Todėl manau, kad pritarsime vienam dalykui: skubiam šio biuro įsteigimui.
Ryžtingai siekdamas praktinio bendradarbiavimo, biuras padės sumažinti didžiulius skirtumus, vis dar esančius tarp įvairių valstybių narių praktikos prieglobsčio srityje, nepaisant pirmojo, vadinamojo derinimo etapo, kuris pradėtas Europos Vadovų Taryboje Tamperėje. Šio biuro pagalba užtikrinsime dabartinėje praktikoje trūkstamą nuoseklumą.
Taip pat norėčiau pabrėžti svarbų pilietinės visuomenės vaidmenį šio biuro veikloje, jai dalyvaujant konsultaciniuose forumuose. Pilietinės visuomenės dalyvavimas užtikrins aiškesnį suvokimą apie prieglobsčio prašytojams kylančius sunkumus ir prastą nacionalinių sistemų veikimą.
Tačiau turime pripažinti, kad šis klausimas daro truputį nemalonų įspūdį. Parlamentas apgailestauja negalintis visapusiškai dalyvauti, paskiriant biuro direktorių, pvz., o pats biuras neturi galimybės prisidėti prie privalomo valstybių narių solidarumo sistemos kūrimo, siekiant palengvinti prie Europos Sąjungos sienų esančių šalių naštą.
Praktine prasme šis savanoriškas solidarumas yra tuščia kalba. Jeigu atsisakome net užsiminti apie labiau įpareigojančią sistemą, kaip mes galime ją sukurti? Tai tebėra aktualus mūsų diskusijų klausimas, o mes ir toliau priminsime apie tai savo partneriams, Tarybai ir Komisijai.
Biuro įsteigimas puikiai parodo būtinumą sukurti bendrą Europos prieglobsčio sistemą. Visos valstybės narės tam labai pritaria, kai reikia priimti tokias deklaracijas kaip 2008 m. Europos imigracijos ir prieglobsčio paktas. Tačiau keista, kad tos pačios valstybės narės praranda atmintį, kai žodžius reikia paversti veiksmais, o jų įsipareigojimus dėl bendrų taisyklių - dokumentais.
Labiausiai apgailėtina matyti, kaip noriai Taryba priima daugybę kovos su nelegalia migracija priemonių, kaip kad padar2010 m. vasario mėn. Teisingumo ir Vidaus Reikalų Taryba. Tačiau ji tampa daug atsargesnper derybas dėl prieglobsčio paketo, kurio klausimas jau keletą mėnesių sustabdytas. Užuot rodžius aiškią palankią politinę valią, pasiektą represinėmis priemonėmis, kviečiu valstybes nares kurti tikrą solidarumo Europą.
Viena vertus, žinome, kad šios represinės priemonės kelią didžiulę grėsmę asmenų, kurie dėl sustiprinto patikrinimo ir kitų kliūčių leidžiasi į labai pavojingas keliones, teisei į prieglobstį Europoje. Kita vertus, Europa pagaliau galėtų didžiuotis tikrai suderinta prieglobsčio tvarka, kuria prieglobsčio prašytojams suteikiamos tinkamos garantijos.
Matome, kad valstybės narės labai prieštarauja prieglobsčio paketo priėmimui ir linksta laikytis savo vidaus praktikos. Šis pasipriešinimas labai girdimas ir teiginiuose dėl tokios bendros sistemos biudžeto išlaidų, o tai būtų nepriimtina krizės metu. Nepaisant to, Europa turi didžiulę atsakomybę prieglobsčio srityje.
Norime pabrėžti tai, kad labai dažnai mažiau pasiturinčios nei mes trečiosios šalys atlieka puikų vaidmenį apgyvendindamos pabėgėlius. Todėl tikėkimės, kad prieglobsčio paketas bus toks pat sėkmingas kaip ir biuro įsteigimo klausimas ir kad ši sėkmbus netrukus matoma, nes tai labai skubus reikalas.
Marie-Christine Vergiat
Pone pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, teisį prieglobstį yra viena iš svarbiausių Europos Sąjungos vertybių ir niekas nedrįsta tuo viešai suabejoti sakydami kalbas. Nepaisant to, kyla klausimų dėl Europos Sąjungos ir jos valstybių narių politikos šioje srityje.
1999 m. Europos Sąjunga pradėjo derinti savo politiką šioje srityje, ir šiandien jau matomas didžiulis prieglobsčio prašytojų skaičiaus sumažėjimas. Mes, Europos vieningųjų kairiųjų jungtinfrakcija / Šiaurės šalių žalieji kairieji taip pat galime tuo džiaugtis, jeigu šie skaičiai atspindi žmogaus teisių padėties pagerėjimą pasaulyje. Visi žinome, kad taip nėra. Jeigu būtina, galime tai įrodyti per diskusijas, kurios vyks ketvirtadienio popietę.
Ypač nuo 2004 m. matėme vis mažesnį priėmimo tvarkos ir sąlygų derinimą. Šalių praktika labai skiriasi, ir mes žinome, kad kai kurie prašymai buvo perduoti kitoms šalims, o šiandien kai kurie prieglobsčio prašytojai net nebeturi galimybės įregistruoti savo prašymo. Dar kartą paminėsiu, kad apdovanojimas už didžiausią prašymų suteikti prieglobstį skaičiaus sumažinimą atitenka Prancūzijai. Kaip žmogaus teisių aktyvistPrancūzijoje, puikiai žinau, kas sukėltokius rezultatus. Užtenka tik kartą padėti prieglobsčio prašytojui pasinaudoti Prancūzijos pabėgėlių ir asmenų be pilietybės apsaugos tarnybos paslaugomis, kad pamatytum priežastis. Tikrai nepakeliama stebėti tai, kaip tie vyrai ir moterys kviečiami pateikti įrodymus apie jų patirtus kankinimus.
Todėl šiandien nagrinėjamas pasiūlymas atrodo kaip gryno oro gurkšnis. Juo pagerinamas Europos sistemos dėl teisės į prieglobstį įgyvendinimas. Juo skatinamas praktinis valstybių narių bendradarbiavimas, visų pirma sustiprinant teisę į informaciją apie kilmės šalis, o tai labai teigiamas dalykas. Taryba priėmdaugumą Parlamento per pirmąjį svarstymą pateiktų pasiūlymų. Žinome, kad už tai pirmiausia turime dėkoti pirmininkavusiai Švedijai, ir esame labai dėkingi. Dar pasakysiu, kad, mano nuomone, Švedija buvo ir yra pavyzdys, ir aš labai norėčiau, kad kitos valstybės imtų pavyzdį iš jos šioje srityje.
Pritarėme savo pranešėjai per pirmąjį ir antrąjį svarstymą komitete, ir aš taip pat noriu ją pasveikinti ir padėkoti. Tą patį padarysime ir per plenarinį posėdį ir nuoširdžiai tikimės, kad šis mažas žingsnis į priekį bus naujas posūkio taškas Europos politikoje šioje srityje. Tikimės, kad užuot Europai atsisakius to, ką mes šiuose rūmuose drįstame vadinti tvirtove Europa, galėsime priimti tuos vyrus ir moteris, kurie turi teisę į prieglobstį, kaip numatyta tarptautinėse sutartyse ir Europos žmogaus teisių konvencijoje, kurią netrukus ratifikuosime.
Mario Borghezio
Pone pirmininke, ponios ir ponai, girdėjau kažką teigiant, kad ši priemonpagrįsta solidarumu. Mano kuklia nuomone, trūksta kai ko kito - kalbu apie saugumą.
Vis dėlto turite kalbėtis tik su tais, kurie dalyvauja šiuose reikaluose, pvz., policija - šia proga man pasitaikgalimybkeliauti kartu su teisėsaugos pareigūnais, karabinieriais iš Turino tiekimo biuro, norėčiau paminėti ir jų vardus - Romanini ir Tavano. Jie patvirtino, kad daugybe atvejų tie prieglobsčio prašytojai pateikia padirbtas korteles ir dokumentus; apie tokius atvejus pranešįvairios policijos pajėgos ir kitos institucijos.
Ar nebūtų gerai pažvelgti į šį klausimą ir iš saugumo pusės? Nemanau, kad saugumo klausimas aiškiai įtvirtintas šiame dokumente, tačiau tai labai svarbu, nes negalime leisti teršti šį svarbų principą, svarbų didžiulės humanitarinės vertės institutą, kitaip sakant, teisę į prieglobstį nedorais prekiautojų nelegaliais migrantais interesais, kurie dažnai naudojasi prieglobsčiu kaip būdu infiltruoti žmones, kurie neturi jokių teisių ir jokio ryšio su tais, kurie iš tikrųjų persekiojami.
Antra, reglamento 2 straipsnyje teigiama, kad biuras palengvina, koordinuoja ir sustiprina valstybių narių įvairiapusį praktinį bendradarbiavimą prieglobsčio srityje, siekdamas prisidėti prie geresnio bendros Europos prieglobsčio sistemos, įskaitant jos išorės aspektus, įgyvendinimo. 7 straipsnis turėtų tai sukonkretinti, tačiau jame tai daroma labai miglotai, teigiant, kad biuras gali užmegzti techninį bendradarbiavimą su trečiosiomis šalimis.
Manau, turime pasiekti daug daugiau, ir aš stebiuosi, kodėl - nepaisant to, kad daugybžmonių, tarp jų ir mes, tą siūlo - niekas nekalba ar nenagrinėja pasiūlymo įsteigti šiuos biurus ir trečiosiose šalyse? Kas užkerta tam kelią? Manau, labai svarbi filtravimo sistema, iš dalies siekiant sumažinti darbo krūvį ir padėtį šalyse, kurios tiesiogiai turi spręsti šiuos klausimus. Kažkas kalbėjo apie šių šalių poreikius, tačiau būtina padėti šioms šalims, ir aš manau, kad reikia įsteigti biurus trečiosiose šalyse, pvz., Šiaurės Afrikoje, teritorijoje į pietus nuo Sacharos, iš kur gaunami prašymai suteikti prieglobstį bei iš kur atvyksta prieglobsčio prašytojai.
Turime naudoti filtravimo sistemą, galbūt pasitelkdami Europos išorės veiksmų tarnybą, į kurios veiklą būtų įtrauktos tam tikros besivystančios šalys, kurios prisiimtų dalį atsakomybės; turime nustatyti tam tikrą jų atsakomybę prieglobsčio klausimais.
Manau, šie klausimai labai svarbūs, ir neturėtume jų pamiršti ar ignoruoti Europai priklausančių Viduržemio jūros regiono šalių, kurioms aktualūs šie klausimai, vien tik kalbėdami apie jas ar nusiųsdami keletą pareigūnų; jau turime savų biurokratų Italijoje. Tam, kad išspręstume šią problemą, mums reikia pinigų, išteklių ir tikros pagalbos.
Buvo pasakyta, kad Švedijoje viskas klostosi gerai. Gali taip būti, tačiau Švedijos problemos labai skiriasi nuo Maltos, Italijos, Prancūzijos ir Viduržemio jūros regiono problemų: būtent dėl to ir kyla problema, kurią reikia spręsti - Europos Sąjungos šalys turi būti atsakingos už tai. Privilegijos ir našta visada būna kartu, kadangi mums teko našta, turime turėti ir priemonių jai panaikinti.
Franz Obermayr
(DE) Pone pirmininke, vienodų taisyklių prieglobsčio srityje taikymas, siekiant sumažinti šalutinę imigraciją į ES ir padėti toms valstybėms narėms, į kurias masiškai vyksta prieglobsčio prašytojai, tikrai nėra bloga mintis. Tačiau kyla rimtų abejonių dėl to, ar būtina įsteigti šį biurą, siekiant pagerinti padėtį, ir dėl to, ar biuras ne per daug įsikiš į valstybių narių veikimo sritį.
Šios agentūros įkūrimas yra dar vienas žingsnis į priekį, centralizuojant ES prieglobsčio politiką. Siekiama užtikrinti aukštą apsaugos lygį, pasitelkiant dosniausias valstybes nares, pvz., Austriją. Būtina pašalinti dabartinius skirtumus, vienodu mastu įtraukiant palankesnes šalis, o kitoms šalims vykdant reikiamus pokyčius. Visa tai labai gerai, tačiau daugybės ES agentūrų steigimas (nuo 2000 m. jų skaičius patrigubėjo) ir jų kompetencijos išplėtimas aiškiai prieštarauja Lisabonos sutartyje numatytiems siekiams kuo labiau panaikinti reguliavimą ir užtikrinti subsidiarumą.
Manau, plačiai diskutuojamos apykaitinės migracijos - truputį čia, truputį ten, kartais dar kitur - tikslas yra visiškai netinkamas. Jis neveikia praktikoje, o apykaitinmigracija dažnai tampa nuolatine migracija. Žinoma, galime pateikti ir daugiau kritikos. Nerealistiškos laikymo sąlygos, laukiant deportacijos, nustatomos saugumo ir mūsų vykdomosios valdžios sąskaita. Šeimos sąvokos išplėtimas, apimant visus, tarp jų ir seneles, sukels dar didesnį antplūdį, o teisės į darbo rinką sustiprinimas šio didelio nedarbo laikotarpiu yra neužtikrintas.
Neįmanoma finansiškai paremti svarbiausios gerovės padidinimą iki tokio lygio, koks yra tokiose šalyse kaip Austrija ir Vokietija. Todėl naujasis prieglobsčio pramos biuras nepateisina tikslo ir neturėtų būti įsteigtas. Turime nuo pat pradžių kurti bendrą prieglobsčio strategiją, nes tai, ką jūs siūlote, nebus veiksminga šios problemos paliestose šalyse.
Georgios Papanikolaou
(EL) Pone pirmininke, tikrai labai svarbu įsteigti Europos prieglobsčio paramos biurą, ir, manau, simboliška, kad jis numatytas įsteigti Maltoje, Pietų Europos šalyje, kuri patiria didžiulį prieglobsčio prašytojų spaudimą, taip pat nelegalios migracijos problemų.
Labai svarbu dar labiau sustiprinti ir suderinti valstybių narių bendradarbiavimą prieglobsčio klausimais ir galiausiai bandyti pasiekti vienodą požiūrį, remiantis įvairia šalių praktika, ypač kai visi suvokiame didžiulius skirtumus. Pvz., šią informaciją turi Komisija, bet manau, kad ji jau žino, kad vienoje valstybėje narėje tikimybė, kad prieglobsčio prašytojo iš Irako prašymas bus priimtas, lygi 71 proc., o kitoje tik 2 proc., žinoma, valstybės narės turi skirtingų problemų.
II Dublino reglamentu kai kurioms valstybėms narėms bus neišvengiamai uždėta didesnnašta nei kitoms, o šis biuras, žinoma, parems Europos pabėgėlių fonde numatytas solidarumo priemones. Kalbu apie pabėgėlių pervežimą ir perskirstymą iš trečiųjų šalių į Europą ir į vadinamąjį pabėgėlių vidaus "paskirstymą".
Dėl perskirstymo iš trečiųjų šalių, žengiame mažus žingsnelius, bet vis dėlto darome pažangą. Tačiau kalbant apie pabėgėlių vidaus perskirstymą, noriu pabrėžti, kad nepaisant to, kad visi pripažįstame, kad kai kurioms valstybėms narėms, visų pirma pietų Europoje, palyginus su kitomis, tenka didesnnašta, nepateikėme jokio konkretaus pasiūlymo; nesiėmėme jokios iniciatyvos šiais klausimais. Laukiame Komisijos pasiūlymų; taip pat šiuo klausimu išsiuntėme laišką Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komitetui ir turime būti drąsesni šiuo klausimu, nes spaudimas tikrai didelis.
Baigdamas noriu pasakyti: labai svarbu sukurti Europos Sąjungos mechanizmą pabėgėliams, prieglobsčio prašytojams priimti ne tik dėl humanitarinių priežasčių ir jau daugybės narių nurodytų priežasčių, bet kad kartu galėtume kovoti su nelegali imigracija. Kiekvienam ieškančiajam turime suteikti geresnę tėvynę, geresnę ateitį, žinią, kad Europoje kiekvienas, pasirinkęs teisėtą kelią, galiausiai turi daugiau galimybių nei tas, kuris pasirenka nelegalios imigracijos kelią, dėl kurios, deja, ir jaučiamas didžiulis spaudimas.
John Bufton
Pone pirmininke, Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimas visiškai prieštarauja Didžiosios Britanijos atsisakymui taikyti ES nuostatas ir Šengeno teisyną. Pasiūlymas skirti 40 mln. EUR biurui Maltoje įsteigti ir personalui įdarbinti, kuris spręstų su prieglobsčio prašytojais visoje ES susijusius klausimus, reiškia, kad ši Komisija nori priimti sprendimus, kuriuos turėtų priimti šalių vyriausybės.
Bet kokia bendra Europos prieglobsčio politika kelia grėsmę Jungtinės Karalystės suverenitetui kontroliuoti savo sienas. Pasikartojantys prašymai leisti JK pačiai nuspręsti, kas atvyks ir išvyks iš šalies, kas gali būti joje apgyvendintas, pateikiami dėl to, kad kilo problema dėl didelio gyventojų skaičiaus, skirtingai nei kitur Europoje.
Komisija nesiūlo pagalbos ir paramos, kai JK kovoja su problemomis. Tačiau ji paims pinigus iš Jungtinės Karalystės mokesčių mokėtojų tam, kad padengtų mūsų vardu priimamų sprendimų išlaidas. 40 mln. EUR geriau galėtų būti panaudojami naujoms mokykloms, ligoninėms ir namams JK statyti, taip pat tokioms svarbiausioms paslaugoms kaip švarus vanduo, kuris taip būtinas, jeigu norime ir toliau užtikrinti tinkamą pirmojo pasaulio gyvenimo kokybę kiekvienam.
Kas ketvirta mama, kuri pagimdo vaiką, pati nėra gimusi JK, o tai sudaro 170 tūkst. gimimų per metus. Kur yra tie pinigai, kuriais būtų padedama Jungtinės Karalystės mokesčių mokėtojui tai pakelti? Jūsų kišenėje ar panaudoti naujam prieglobsčio biurui, kuris neabejotinai darys daugiau spaudimo JK, įsteigti?
Mūsų rinkimų kampanijų metu visos JK partijos žada spręsti imigracijos klausimą, nes ten gyvenantys žmonės reikalauja imtis veiksmų. Bet ką gali padaryti Vestminsteris, mums esant ES, kai būtent tuo pačiu metu Europos Komisija nori perimti visas su prieglobsčio prašytojais susijusias teises?
Ši Komisija ne kartą parodnepagarbą JK žmonių reikmėms ir poreikiams. Ar Komisija siekia panaikinti ir JK atsisakymą taikyti ES nuostatas šioje srityje? Ten gyvenantys žmonės nusipelnjūsų sąžiningumo, nes jiems šis klausimas labai svarbus. Turėtumėte jiems atstovauti, ir jie nusipelnžinoti, ką suplanavote.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Pone pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, negalime apgaubti biuro, kuris turi padėti sukurti tikslias sąlygas prieglobsčio prašytojams, solidarumu.
Manome, kad tai svarbu ir naudinga, tačiau tai turi užtikrinti, kad viena vertus, tie, kurie iš tikrųjų turi teisę į prieglobstį, jį gautų greičiau, antra vertus, su tais, kurie neturi reikiamų teisių ir bando piktnaudžiauti šia sistema, būtų elgiamasi griežtai, nes akivaizdu, kad ne visiems, kurie turi tokią teisę, suteiktas prieglobstis.
Trumpai norėčiau pakartoti M. Borghezio teiginius: kai kurios šalys, kaip antai Italija, iš kurios aš esu, suteikia natūralius atvykimo kelius imigrantams, o dėl savo istorinių tradicijų priimti imigrantus sulaukia labai daug prašymų suteikti prieglobstį.
Europa turi prisiimti atsakomybę, o Europos Sąjunga turi sutelkti savo dėmesį ir pastangas, įskaitant ekonomines, ties šiomis sritimis ir priimti daugumą imigrantų.
Cecilia Malmström
Komisijos narė. - Pone pirmininke, dėkoju už tvirtą šio plenarinio posėdžio daugumos paramą dėl šios agentūros įsteigimo. Kaip žinote, valstybės narės vieningai pareikalavo įsteigti šią agentūrą, net ir tos, kurios atsisaktaikyti nuostatas ir žino, kad Komisija neketina daryti pakeitimų dėl to, kad JK atsisaktaikyti nuostatas. Tai JK žmonių sprendimas.
Tačiau plenariniame posėdyje taip pat tvirtai pritarta agentūros steigimui, ir labai džiaugiuosi, kad ji bus įsteigta. Žinome, kad tam tikrais metų laikais Viduržemio jūros regiono šalys sulaukia didžiulio spaudimo, o ši agentūra gali padėti ir paremti jas. Migrantai vyksta ir į šiaurinę, rytinę, vakarinę ir centrinę Europą, todėl ši agentūra dirbs visos Europos labui, nors tai ir nėra sutapimas, kad ji bus įsteigta Valetoje.
Tai nėra dar viena agentūra. Tiesą sakant, tai kertinis akmuo, kuriant bendrą prieglobsčio sistemą, ir svarbi priemonė, padedant valstybėms narėms sukurti praktiką ir bendrus standartus bei paremiant tas valstybes nares, kurios patiria didžiulį spaudimą. Ji rinks informaciją, pateiks ją savo portale, turės savo ekspertus ir pan. Galiausiai visada būtent valstybės narės nusprendžia, kas gali pasilikti šalyje, tačiau kai kurios procedūros turi būti suderintos.
Kaip kai kurie iš jūsų teigė, tai yra bendros Europos prieglobsčio sistemos kūrimo dalis. Tai tik viena dalis: kaip, atrodo, pranešėja sakė, nieko nedaroma dėl likusios prieglobsčio paketo dalies. Komisija tikisi Europos Parlamento pagalbos ir pritarimo, imantis tolesnių veiksmų, kad netolimoje ateityje galėtume iš tikrųjų sukurti bendrą Europos Sąjungos prieglobsčio politiką.
Jean Lambert
pranešėja. - Pone pirmininke, norėčiau pasinaudoti galimybe paaiškinti vieną ar du kilusius klausimus, tačiau gaila, kad kai kurie pateikusieji klausimus neliko išgirsti atsakymų.
Įsipareigojimai prieglobsčio srityje aiškiai nurodyti tarptautinėse konvencijose, kurias atskirai pasirašvisos valstybės narės. Tai nėra imigracijos politika, ir žmonės tikrai turėtų tai atskirti.
Tiems, kurie nerimauja dėl pinigų - jeigu galiu pateikti politinę partijos ir vidaus politikos argumentą - jeigu kai kurios valstybės narės nutrauktų savo veiksmus, kurių pagrindu daugėja prieglobsčio prašytojų iš Irako ir Afganistano, esu tikra, kad galėtume sutaupyti daug daugiau pinigų ir iš tikrųjų išgelbėti žmones nuo didesnių kančių.
Dėl kai kurių kitų iškeltų klausimų, tikimasi, kad kai kurių valstybių narių sistemos kokybės pagerinimas padės sustiprinti pasitikėjimą tarp valstybių narių ir panaikins kai kuriuos kitus prieglobsčio sistemos trūkumus, taip pat padės valstybėms narėms pajusti, kad jos gali tikėtis pagalbos, kai jas užklups didžiulnašta. Kaip kiti kalbėjusieji paminėjo, nors kai kurios iš mūsų valstybių narių patiria didelį geografinį spaudimą dėl žmonių antplūdžio, daugybnaštos itin slegiamų šalių net nėra Europos Sąjungos narės.
Susidomėjusi klausiausi kolegos, kuris įtikinėjo, kad reikalinga papildoma parama, steigiant Prieglobsčio paramos biurą, tačiau, deja, nebuvau informuota apie pakeitimus, kuriuos jis pateikšiuo klausimu.
Taip pat noriu paaiškinti, kad Prieglobsčio paramos biuras nenustatys asmenų statuso; jis neperims valstybių narių vaidmens šioje srityje.
Apskritai dėkoju už malonias kolegų pateiktas pastabas, dėkoju tiems, kurie aktyviai man padėjo, rengiant šį pranešimą, esu tikra, kad visi laukiame - bent dauguma mūsų - to momento, kai būsime Valetoje ir perkirpsime kaspiną Prieglobsčio paramos biuro atidarymo proga ir galėsime pradėti dirbti.
Pirmininkas
Ketinu baigti diskusijas. Tačiau nepadarysiu to su džiaugsmu nepasakęs, kad nesu abejingas tam, kad asmuo, kuris pirmininkavo šioms diskusijoms, pasinaudojo teise į prieglobstį Prancūzijos, Austrijos ir Belgijos vyriausybių ir žmonių, kuriems norėčiau šiandien padėkoti, nes dėkingumui nėra laiko ribų, nors tai ir nutiko prieš 40 metų, dosnumo ir svetingumo dėka.
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks per mėnesinę sesiją pirmąją gegužės mėn. savaitę.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Ioan Enciu  
Europos prieglobsčio paramos biuro įsteigimas yra labai svarbus žingsnis, kuriant bendrą Europos prieglobsčio sistemą, kaip numatyta Europos imigracijos ir prieglobsčio pakte ir Stokholmo programoje.
Biuras padės sustiprinti Europos Sąjungos institucijų, vietos valdžios institucijų ir pilietinės visuomenės bendradarbiavimą, nustatys bendrąją praktiką prieglobsčio srityje. Esu tikras, kad tai suartins valstybių narių pozicijas su prieglobsčiu susijusiose politikos srityse. Šis klausimas neabejotinai svarbus, turint omenyje, kad kai kurios valstybės narės sulaukia didžiulio prieglobsčio prašytojų antplūdžio. Taip pat reikalingas valstybių narių bendradarbiavimas ir solidarumas ne tik siekiant padėti toms šalims spręsti kilusias problemas, bet ir siekiant pagerinti bendrą Europos prieglobsčio sistemą.
Turiu pasakyti, kad ši sistema teisine ir praktine prasme bus pagrįsta visapusišku Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos taikymu.
