Žalioji knyga apie teritorinę sanglaudą ir diskusijų apie būsimą sanglaudos politiką reformą eiga - Pažangioji patirtis regioninės politikos srityje ir struktūrinių fondų lėšų naudojimo kliūtys - Miestų aspektas vykdant sanglaudos politiką - Sanglaudos politikos papildymas kaimo plėtros priemonėmis ir suderinimas su jomis - Struktūrinių fondų reglamento įgyvendinimas 2007-2013 m. Derybų dėl nacionalinių sanglaudos strategijų ir veiklos programų rezultatai - Europos mikrokreditų plėtojimo iniciatyva augimui ir užimtumui remti (diskusijos) 
Pirmininkė
Kitas klausimas - bendros diskusijos dėl:
L. van Nistelrooijaus pranešimo Regioninės plėtros komiteto vardu dėl Žaliosios knygos apie teritorinę sanglaudą ir diskusijų dėl būsimos sanglaudos politikos reformos eigos;
C. A. Krehl pranešimo Regioninės plėtros komiteto vardu dėl pažangiosios patirties regioninės politikos srityje ir struktūrinių fondų lėšų naudojimo kliūčių;
O. Vlasáko pranešimo Regioninės plėtros komiteto vardu dėl sanglaudos politikos miestų aspekto naujuoju programavimo laikotarpiu;
W. Roszkowskio pranešimo Regioninės plėtros komiteto vardu dėl sanglaudos politikos papildymo kaimo plėtros priemonėmis ir suderinimo su jomis;
M. Mikolášiko pranešimo Regioninės plėtros komiteto vardu dėl struktūrinių fondų reglamento įgyvendinimo 2007-2013 m. ir derybų dėl nacionalinių sanglaudos strategijų ir veiklos programų rezultatų; ir dėl
Z. L. Becsey pranešimo Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto vardu dėl Europos mikrokreditų plėtojimo iniciatyvos siekiant remti augimą ir užimtumą.
Lambert van Nistelrooij
Gerb. pirmininke, Europos Parlamento regioninės plėtros komitete pageidauta šios kadencijos pabaigoje skubiai surengti vienas bendras diskusijas dėl būsimos sanglaudos politikos. Tačiau šiandien ir rytoj bus svarstomi ne mažiau kaip penki svarbūs šių Rūmų narių parengti pranešimai ir, nenumaldomai artėjant Europos Parlamento rinkimams, dėl jų bus balsuojama. Kalbame apie didžiausią Europos bendrijos biudžetą ir matomiausią jo su piliečiais susijusią dalį. Dėl sanglaudos politikos Europa minima geru vardu, o tai įrodo jos solidarumą ir vidaus tarpusavio sąsajas. Jokia kita pasaulio dalis neišvysttokių tvirtų savitarpio sanglaudos ryšių. Dar kartą pakartosiu, kad sanglauda - taip pat pagrindinis naujosios Lisabonos sutarties tikslas. Į ją įtraukta ir trečioji sudedamoji dalis, būtent teritorinsanglauda.
Neįprasti laikai reikalauja naujų atsakymų. Finansų krizė, sudėtingesnglobalizacijos nulemta konkurencija, klimato krizir nesugebėjimas iki šiol pasiekti Lisabonos sutarties tikslų reikalauja visa apimančio požiūrio kartu sutvirtinant regioninę politiką ir sustiprinant jos varomąsias jėgas. Šiuos klausimus sprendžiame šioje žaliojoje knygoje. Ši žalioji knyga - ne įprastas leidinys; joje raginama pradėti geresnį valdymą ir įgyvendinti teritorinę sanglaudą. Joje taip pat kritiškai vertinami atvejai, kai vieni regionai be pagrindo išaukštinami, didmiesčių teritorijose vyksta pažanga, o į kitus regionus nekreipiama dėmesio. Ne tokios Europos šis Parlamentas tikisi. Todėl šiandien, iš naujo apsvarstę teisės aktus, kuriais vadovaudamiesi po rinkimų pradėsime naują parlamentinę kadenciją, per bendras diskusijas taip pat nustatysime kryptį po 2013 m. prasidėsiančiam laikotarpiui.
Trumpai apžvelgsiu svarbiausius šių diskusijų ir teritorinės sanglaudos klausimus. Dar 2005 m. Parlamento pageidavimus savo pranešime išdėstA. Guellec. Naujasis teritorinis aspektas, kaip ilgalaikis tikslas, dabar apibrėžtas 13 ir 174 naujosios Lisabonos sutarties straipsniuose. Kaip minėjau, jis - visiška priešingybkontrastų Europai, kai keleto regionų plėtra vyksta milžinišku tempu, o į kaimo regionus nekreipiama dėmesio. Teritorinsanglauda - vienalaikmeistriškumo centrų arba pôles d'excellence vienybir įvairovbei ypatinga kitų regionų ir vietų, pasižyminčių savo konkrečiomis ypatybėmis ir daugialypumu, padėtis. Teritorinsanglauda taip pat papildo dabartinę ekonominės ir socialinės sanglaudos politiką. Tai - visa apimanti sąvoka. Joje numatomi sektorių sistema pagrįstai Bendrijai galintys kilti padariniai ir suteikiama galimybių imtis decentralizuotos veiklos, pvz., mokslinių tyrimų ir plėtros, bendrosios žemės ūkio politikos, eismo ir transporto, užimtumo padėties ir kovos su klimato kaita.
Kaip rodo pastarųjų šešių mėnesių konsultacijos, teritorinės sanglaudos koncepcijai buvo iš esmės pritarta. Tai tikrai sveikintinas dalykas. Ši sąvoka apima koncentraciją, ryšius ir bendradarbiavimą. Tai - koncepcija, kurią norėtume toliau detaliai plėtoti per ateinantį laikotarpį.
Constanze Angela Krehl
pranešėja. - (DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, Parlamento nariai, sanglaudos politika Europai labai svarbi. Ji - solidarumo išraiška. Tačiau sanglaudos politika reikalinga ne tik tiems mūsų visuomenės nariams, kurie, galbūt, yra silpnesni. Visiems mūsų piliečiams reikia solidarumo ir Europos integracijos politikos. Tačiau padėtis kuo toliau, tuo labiau tampa sudėtingesnė, kai regionuose - kurių Europos Sąjungoje turime daugiau nei 260 - nesinaudojama struktūriniais fondais. Taip yra ne todėl, kad nereikia jokios pagalbos, o todėl, kad pernelyg sunku įveikti fondų lėšas pasiekti trukdančias kliūtis. Kai kurias šias kliūtis sukeliame patys. Žinoma, svarbu paisyti pagrindinio reikalavimo laikytis taisyklių ir vykdyti nuolatinę kontrolę užtikrinant, kad Europos mokesčių mokėtojų pinigai būtų panaudojami teisingai. Tačiau tai neturėtų tapti priežastimi prašymo formas ir aiškinimus, kaip galima gauti finansavimą, padaryti tokius ištęstus ir nesuvokiamus, kad, atrodo, norint juos suprasti reikėtų įgyti filosofijos mokslų daktaro laipsnį.
Todėl savo pranešime raginu imtis konkrečių priemonių ir Europos lygmeniu sumažinti biurokratiją. Esame už tai atsakingi. Pvz., kontrolės sistema turi būti supaprastinta, projektų sukurta administracinnašta - palengvinta, o projektų apimtys - pakeistos. Be to, reikėtų supaprastinti, paaiškinti ir paspartinti projektų rengimo patirtį ir labiau ją orientuoti į galutinį rezultatą. Tačiau esu įsitikinusi, kad šiuo atžvilgiu kai kurių veiksmų galima imtis ir nacionaliniu bei regioniniu lygmenims.
Antroje mano pranešimo dalyje sprendžiami pažangiosios patirties sanglaudos politikos srityje klausimai. Neturėtume iš naujo išradinėti dviračio, nes tai nebūtų nei veiksminga, nei protinga. Todėl turime sukurti tokią sistemą, kurioje kiti galėtų naudotis prieinamais geraisiais projektų rengimo pavyzdžiais. Kadangi kiekvienais metais vykdoma dešimtys tūkstančių įvairių sanglaudos politikos srities projektų, turime rasti būdą, kaip nustatyti, atrinkti ir pateikti informaciją apie pavyzdinius regionuose vykdomus projektus. Mano manymu, šioje srityje Komisija jau sėkmingai ėmėsi veiksmų, (pvz., inicijavo apdovanojimą REGIO STARS), tačiau tokias iniciatyvas reikia toliau plėtoti.
Pranešime siūlomi kai kurioms sritims, kurias aš laikau svarbiausiomis, taikytini projektų atrankos kriterijai. Keletas svarbiausių sričių būtų: mokslinių tyrimų ir naujovių, kokybiškų darbo vietų kūrimo, paramos mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), kovos su klimato kaita, integruotosios miestų plėtros ir viešojo bei privačiojo sektorių partnerytės sritys. Pvz., pažangiosios patirties projektų atrankos kriterijais galėtų tapti projekto kokybir tvarumas, svarbus postūmis regionui ir Europos Sąjungai, veiksmingas lėšų panaudojimas ir, žinoma, galimybjį perkelti į kitus regionus.
Gerų pavyzdžių galima rasti visur. Pranešimo priede išvardijau kelis projektus, apie kurios buvau informuota dėl regionuose atliktų parengiamųjų darbų. Šie projektai vykdomi visose valstybėse narėse. Norėčiau paminėti keletą: tai Aplinkosaugos technologijų kompetencijos centras Slovėnijoje, Burgenlando regiono judrumo centras Austrijoje, "Brainhunt" - Verslo įmonių konkurencijos projektas Estijoje, Fraunhoferio ląstelių terapijos ir imunologijos instituto modernizavimas Vokietijoje, mokslo parko plėtros planai Granadoje, Ispanijoje, ir problemų keliančio miesto rajono "Rytų Leipcigas" vystymas Vokietijoje.
Galiausiai būdama pranešėja ir savo frakcijos koordinatore noriu nuoširdžiai padėkoti savo kolegoms už bendradarbiavimą ne tik rengiant šį pranešimą, bet ir per visus penkerius metus. Taip pat norėčiau padėkoti Komisijai, Regioninės plėtros komitetui ir visiems darbuotojams už jų bendradarbiavimą. Tikiuosi, ir ateityje galėsime lygiai taip pat dirbti kartu.
(Plojimai)
Oldřich Vlasák
Gerb. Komisijos nare, Parlamento nariai, norėčiau trumpai pristatyti pranešimą dėl sanglaudos politikos miestų aspekto. Tai - pranešimas, kuriame nagrinėjamos pasirinkimo galimybių ir miestų įsitraukimo į valdymą klausimas bei Europos pinigų panaudojimas dabartiniu programavimo laikotarpiu. Tai - pranešimas, kuriame taip pat siūlomi patarimai ir idėjos, kaip pritaikyti struktūrinių fondų taisykles, kad jos geriau atitiktų Europos miestų ir sostinių poreikius. Rengdamas pranešimą rėmiausi net tik moksliniais tyrimais ir interesų grupių, pvz., Europos municipalitetų ir regionų tarybos ir organizacijos Euromiestai (EUROCITIES) ekspertų nuomonėmis, bet - svarbiausia - tiesiogine merų, tarybos narių, rotušių tarnautojų, projektų vadovų ir visų kitų, susijusių su Europos fondais, patirtimi bei nuomonėmis. Vienas įkvepiančių susitikimų, per kurį galėjome dalyvauti bendroje diskusijoje dėl miestų aspekto, vyko per Europos miestų diena pavadintą renginį, kurį kartu su savo partneriais surengiau vasario mėn. pradžioje Prahoje Čekijai pirmininkaujant ES. Norėčiau dar kartą padėkoti Komisijos narei D. Hübner, H. Svobodai ir savo kolegoms J. Olbrychtui, J. M. Beaupuy bei G. Kallenbach už jų dalyvavimą renginyje ir aktyvią veiklą.
Logiška, kad mūsų dėmesys sutelktas į miestus. Juos galima laikyti 80 proc. iš apytiksliai 500 mln. ES gyventojų namais. Būtent miestuose sutelkta didžioji dalis darbo vietų, čia įsikūrusios dauguma įmonių ir aukštojo mokslo institucijų. Miestuose sukuriama daugiau kaip 70 proc. Europos PVM, todėl jie neabejotinai gali būti laikomi varomąja visos Europos ekonomikos augimo jėga. Taigi, jų svarba krizės laikotarpiu - nenuginčijama. Tačiau daug miestų susiduria ir su įvairiomis rimtomis problemomis, todėl svarstant sanglaudos politikos struktūrą miestams ir miestų vietovėms reikia skirti ypatingą dėmesį.
Norėčiau pabrėžti dvi svarbiausias pranešimo teksto mintis. Pirmoji - įgaliojimų perdavimo, kuris reiškia Europos lėšų kontrolės perdavimą miestams, klausimas. Nors galiojantys Europos teisės aktai jau leidžia perduoti su lėšomis susijusius įgaliojimus ir kuriant integruotos plėtros planus leisti miestams patiems jas paskirstyti, šia pasirinkimo teise valstybės narės vangiai naudojasi. Vienas pagrindinių šio pranešimo tikslų - sanglaudos procese palaikyti miestų vaidmenį. Turime liautis galvoję apie miestus tik kaip apie galutinius lėšų gavėjus, o verčiau traktuoti juos kaip teritorijas administruojančius objektus. Kaip regionai ir nacionalinės valstybės tarnybos organai rengia ir laikosi savo biudžetų, taip ir miestams struktūrinės paramos srityje programuojant ir paskirstant struktūrinių fondų lėšas turime suteikti didesnės atsakomybės. Miestų aspektas turi tapti privalomu.
Antroji pagrindinmintis - realiai išnaudoti finansinės priemonės JESSICA (Bendros Europos paramos tvarioms investicijoms į miestus) teikiamas galimybes. Iki šiol sanglaudos politika buvo išimtinai pagrįsta subsidijų sistema, kitais žodžiais tariant - negrąžintinomis dotacijomis. Todėl projektus rengiančios organizacijos ir asmenys priprato prie dabartinės padėties, kai bendram finansavimui skirtus Europos pinigus ir lėšas iš šalių biudžetų gauna praktiškai "nemokamai". Dažnai pirmenybteikiama sugebėjimui pritraukti lėšas, o ne veiksmingoms investicijoms ar prieinamų lėšų įvertinimui. Todėl dotacijų principas kartais lemia tokios padėties atsiradimą, kai struktūrinės paramos dalimi naudojamasi neveiksmingai. Per dabartinį programavimo laikotarpį pamatėme, kad finansinės priemonės JESSICA įgyvendinimas paliko erdvės sistemingiems sanglaudos politikos pakeitimams. Deja, ja nebuvo aktyviai naudotasi, ir šį pokytį reikėtų inicijuoti per kitą programavimo laikotarpį. Europos politika turėtų labiau naudotis finansų inžinerijos priemonių lėšų teikiamomis galimybėmis, pvz., atsinaujinamųjų fondų. Tiek norėjau pasakyti. Norėčiau padėkoti visiems, padėjusiems man parengti šį pranešimą.
Wojciech Roszkowski
pranešėjas. - (PL) Gerb. pirmininke, dėl 2007-2013 m. laikotarpiui skirtos Europos Sąjungos struktūrinės politikos reformos pakito fondų struktūra ir iš jų teikiamų lėšų skirstymo principai. Vienas iš svarbiausių pokyčių - naujo Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai, susijusio su bendrąja žemės ūkio politika, įkūrimas. Finansiniu požiūriu 2000-2006 m. kaimo plėtrai skiriamos lėšos buvo siejamos su struktūriniais fondais ir sanglaudos politika, dėl to jos buvo atskirtos nuo bendrosios žemės ūkio politikos (BŽŪP) lėšų, o pagal naujas finansines 2007-2013 m. nuostatas Europos žemės ūkio fondas kaimo plėtrai (EŽŪFKP) tampa su BŽŪP susieto lėšų paskirstymo dalimi. Įgyvendinant šiuos pokyčius kyla klausimas: ar dėl tokio atskyrimo išties padidėjo naudojimosi prieinamais fondais efektyvumas?
BŽŪP lėšų susiejimas su kaimo plėtrai skiriamomis lėšomis - tiktai tariamas biudžeto schemos supaprastinamas. Iš tikrųjų tai reiškia, kad dabar ne žemės ūkio tikslams skirtos lėšos atsiejamos nuo sanglaudos politikos taikymo srities objektų ir dėl to kai kurie tikslai arba dubliuojami, arba nepatenka į nvieno skyriaus taikymo sritį. Taigi, kyla pavojus, kad regioninei politikai skiriamos lėšos bus labiau naudojamos ekonominiam konkurencingumui, kuris daugiausia koncentruojamas didesniuose miestų centruose arba aktyviausiai veikiančiuose regionuose, plėtoti, o kaimo plėtros lėšos bus skiriamos ne žemės ūkio sektoriaus veiklai skatinti didinant žemės ūkio konkurencingumą. Susiklosčius tokiai padėčiai išlaidos, patiriamos remiant ne žemės ūkio veiklą ir MVĮ (mažąsias ir vidutines įmones) kaimo vietovėse, atsidurtų ties abiejų fondų sandūra ir nebūtų nvieno iš jų dengiamos.
Lėšų gali pritrūkti ir pagrindinių viešojo vartojimo paslaugų bei investicijų į infrastruktūrą užtikrinimui kaimo vietovėse, prie kurių turi prisidėti ir sanglaudos fondas. Atsižvelgiant į tai, ypatingą reikšmę įgyja skaidrios ilgalaikės kaimo plėtros strategijos sukūrimas valstybių narių ir regioniniu lygmenimis taip, kad būtų galima aiškiai apibrėžti kaimo plėtros prioritetus bei tikslus ir atitinkamai jiems pritaikyti iš įvairių prieinamų šaltinių gaunamas paramos lėšas. Tačiau antrojo ramsčio susiejimui su sanglaudos politikos strategijomis reikėtų tikslesnio veiksmų koordinavimo valstybės mastu.
Kaimo vietovės sąvoka iki šiol nėra tiksliai apibrėžta. Tradiciškai kaimo vietovės nuo miesto skiriasi mažesniu gyventojų tankiu; čia kitokia profesinės veiklos struktūra, žemesnis pajamų lygis ir prastesnprieiga prie visuomeninių kelių. Teritorinės sanglaudos, kuri, pakartosiu, dar nėra tiksliai apibrėžta, požiūriu mažesnis gyventojų tankis neturi tapti lemiamu skiriamuoju bruožu.
Vienas iš ES plėtros tikslų - socialinių struktūrų, įskaitant užimtumo struktūras, modernizavimas. Taigi, įmanoma padidinti teritorinę sanglaudą sulyginant kaimo ir miesto vietovių užimtumo struktūras. Didžiausi teritorinės sanglaudos sunkumai tebėra pajamų lygis ir prieiga prie visuomeninių gėrybių, o šių tikslų sėkmingiausiai būtų galima pasiekti kaimo vietovėse remiant ne žemės ūkio veiklą. Tačiau dėl kaimo plėtros neturėtų sumažėti ūkininkų tiesioginėms žemės ūkio išmokoms skirtos lėšos.
Sunkumai įgyvendinant kaimo plėtros politiką kyla todėl, kad sektorių politika iš dalies sutampa su teritorinės sanglaudos politika, o ekonominis aspektas - su socialiniu aspektu; ankstesni veiksmai, užuot skatinę kurti bendrą sąveiką, buvo sutelkti ties kompetencijų atskyrimo klausimu. Tačiau koordinavimo tikslu kaip tik turėtų tapti fondų panaudojimo sąveikos sukūrimas. Konkrečiose valstybėse yra keletas šių veiksmų koordinavimo modelių, bet šiuo metu dar sunku pasakyti, kokios valstybės taikomas modelis galėtų būti pavyzdys kitoms valstybėms. Atrodo, kad sėkmę gali lemti veikiau politinvalia, o ne vienokie ar kitokie organizacinio pobūdžio sprendimai. Todėl šiuo aspektu naudingas sprendimas būtų Sąjungos lygmeniu taikyti atvirojo koordinavimo metodo bendradarbiavimą.
Tačiau reikėtų aiškiai pabrėžti, kad kaimo plėtros politika turi didžiulę įtaką teritorinei sanglaudai. Todėl panašu, kad visiškas šios politikos priemonių atskyrimas nuo sanglaudos ir regioninės plėtros politikos nepasiteisintų. Ši politika geriau negu BŽŪP gali padėti koordinuoti su žemės ūkiu nesusijusius kaimo plėtros aspektus, pvz., pagalbą perkvalifikuojant žmogiškuosius išteklius, kad jie galėtų dirbti kituose ūkio sektoriuose. Vis dėlto kaimo plėtros politika gali būti įtraukta į sanglaudos politiką tiktai jei kaimo plėtrai bus skirtos reikiamos lėšos.
Miroslav Mikolášik
pranešėjas. - Gerb. pirmininke, prieš prasidedant diskusijoms dėl pranešimo dėl Struktūrinių fondų reglamento įgyvendinimo 2007-2013 m., leiskite pasinaudoti šia galimybe ir padėkoti Komisijai už konkretų pranešimo dokumentą ir šalių bylas, tapusiais solidžiu mano darbo pagrindu. Ypač norėčiau padėkoti visiems, kurie kartu su manimi dirbo rengdami šį pranešimą, ypač - mūsų PPE-DE frakcijos patarėjai M. Stoian ir mūsų komiteto administratoriui Ch. Chopinui, kurie prie jo praleido išties nemažai laiko.
Leiskite trumpai papasakoti apie šio pranešimo, kurį su vos keliomis išimtimis praėjusį mėnesį visiškai patvirtino Regioninės plėtros komitetas, rengimą. Kaip jau tikriausiai žinote, šio pranešimo tikslas - parodyti būdą, kaip valstybės narės suprato ir laikėsi 2006 m. nustatytų Bendrijos strateginių sanglaudos politikos gairių sudarydamos 27 savo nacionalines bendrąsias strategijas ir 429 veiklos programas, pritaikytas jų konkretiems apribojimams ir reikalavimams.
Todėl nusprendžiau šį pranešimą pagrįsti trimis pagrindiniais dokumentais: pirma - Komisijos komunikatu, antra - Komisijos pateiktomis 27 valstybių narių bylomis ir trečia - 2006 m. Tarybos sprendimu dėl Bendrijos sanglaudos politikos strateginių gairių, kuris veikia kaip orientacinsistema valstybėms narėms rengiant 2007-2013 m. laikotarpiui skirtas nacionalines bendrąsias strategijas ir veiklos programas.
Minėtu Tarybos sprendimu buvo aiškiai nustatyti trys svarbiausi prioritetai: pirma - padaryti Europą ir jos regionus patrauklesnius investuoti ir dirbti; antra - gerinti žinias ir didinti plėtrai skirtas inovacijas; ir trečia - į užimtumo sritį pritraukti daugiau žmonių, skatinti verslininkystę ir taip kurti daugiau bei geresnių darbo vietų.
Prieš pradėdamas dalytis savo pastabomis, kurias padariau rengdamas šį pranešimą, norėčiau pabrėžti, kad šio pranešimo taikymo sritis bus iš dalies apribota dėl to, kad veiklos programos buvo patvirtintos tik 2008 m. birželio mėn., ir turi praeiti ne mažiau kaip metai, kol bus galima įvertinti realią jų įgyvendinimo pažangą. Vis dėlto jau galiu įvertinti, jog visos valstybės narės atsižvelgį pagrindinius prioritetus, aišku, turėdamos omenyje konkrečius jų ekonominės ir teritorinės plėtros lygio nulemtus apribojimus.
Taip pat svarbu pažymėti, kad atsižvelgiant į Europos ekonomikos atkūrimo planą, Komisijos atsaką į pasaulio finansų krizę ir dabartinį ekonomikos sulėtėjimą valstybės narės gali patirti tam tikrų pokyčių dėl kylančio susidomėjimo investuoti į itin spartų augimo potencialą demonstruojančias sritis. Kitais žodžiais tariant, svarbu nepamiršti, jog kiekviena valstybnarir netgi kiekvienas regionas turi skirtingų poreikių, kylančių dėl jų geografinės padėties ir ekonominės bei institucinės plėtros. Todėl tinkamos nacionalinės sanglaudos strategijos veiklos programoje neabejotinai skiriasi atsižvelgiant į tų valstybių narių ar regionų poreikius
Kaip žinia, bendrajame reglamente dėl Europos regioninės plėtros fondo (ERPF), Europos socialinio fondo (ESF) ir Sanglaudos fondo buvo reikalaujama, kad valstybės narės skirtų 60 proc. visų išlaidų sanglaudos tikslui siekti ir 75 proc. išlaidų regionų konkurencingumo bei užimtumo tikslui. Džiaugiuosi matydamas, kad nacionalinių institucijų įdėtos pastangos užtikrino, jog su Lisabonos darbotvarke susijusioms išlaidoms vidutiniškai skiriama 65 proc. lėšų (daugiau, negu prieinamų lėšų skiriama konvergencijos regionams), o regioninio konkurencingumo ir užimtumo tikslo regionuose - 82 proc. lėšų. Tai taip daugiau, negu buvo prašyta iš pradžių.
Matau, kad mano laikas baigiasi. Turiu dar daug ką pasakyti; pabaigsiu šių diskusijų pabaigoje.
Zsolt László Becsey
pranešėjas. - (HU) Po kelių atidėliojimų pagaliau išaušo didi diena. Norėčiau padėkoti Komisijai, kad ji mikrokreditų klausimui skyrdėmesio 2007 m. lapkričio mėn. išleisdama atskirą pranešimą, tačiau tiesa yra ir tai, kad dar praėjusią vasarą Parlamentas ragino pradėti svarstyti šį klausimą. Man taip pat patinka tai, kad šias diskusijas koordinuoja už sanglaudą atsakinga Komisijos narė; kiek mums žinoma, anksčiau buvo teigiama, jog jas koordinuoti turėtų už finansinį programavimą atsakingas Komisijos narys. Tačiau diskusijų tikslas - užtikrinti, kad Bendrijos priemonės turėtų visiškai atspindėti sanglaudos galimybes.
Tačiau apgailestauju, kad Komisijos priemonės neapėmteisės aktų leidybos tikslo ir kad ji nepateikteisės aktų pasiūlymų, todėl Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto pranešime buvo pasitelkta tvirčiausia įmanoma priemonė, būtent 39 straipsnis, ir paprašyta Komisijos penkiose skirtingose srityse imtis konkrečių teisinių priemonių ar žengti atitinkamus organizacinius ir finansinius žingsnius.
Norėčiau pasinaudoti šia galimybe ir padėkoti savo šešėlinei pranešėjai M. De Vits, savo kolegei M. V. Baevai ir M. Ambruster iš sekretoriato už entuziazmo kupiną jų darbą.
Kodėl mikrokreditai tokie svarbūs? Viena vertus, į nacionalines Lisabonos veiksmų programas norime įtraukti prievolę valstybėms narėms nuolat teikti ataskaitas apie jų šioje srityje daromą pažangą. Tik privalomas reikalavimas duos rezultatų.
Kita vertus, - tai yra didžiausias Komisijos narės metodo pranašumas, - į ekonominės veiklos sferą norime įtraukti naujus socialinius aspektus. Todėl turime pradėti tokią kreditų suteikimo formą, kuri padėtų vidutinius įgūdžius išlavinusiems asmenims, neturintiems įkeičiamo ar nekilnojamojo turto, reikalaujamo kaip garantijos norint gauti tradicinę smulkiajam verslui skirtą paskolą, patekti į darbo rinką. Skatinant tvarią plėtrą ir norint pasiekti 70 proc. teisėto įdarbinimo lygį, darbo rinkos papildymas šiais naujais aspektais bus tiesiog būtinas.
Tačiau kaip turėtume priartėti prie šių visuomenės sluoksnių? Pirmiausia, kaip minima mano pranešime, turime atsisakyti požiūrio nepalankioje padėtyje atsidūrusius asmenis traktuoti kaip vieną grupę. Turime išsamiau apibrėžti nepalankioje padėtyje esančias grupes: vakarų šalyse tai yra migrantai, rytų šalių teritorijose - romų tautybės žmonės, taip pat kaimo vietovėse ar laikinose stovyklavietėse gyvenantys asmenys ir, apskritai kalbant, moterys.
Išbandytos ir galiojančios priemonės - tiesiogiai pasinaudojant tradiciniais komercinių bankų tinklais - šių žmonių pasiekti vis dar negali, nes šioms tikslinėms grupėms minėtos priemonės kelia įtarimą, ir, kaip jau buvo minėta, jos neturi galimybių patekti į laisvąją rinką. Todėl, pasinaudojus Azijos pavyzdžiu ir perkėlus jį į Europą, paskolos apyvartoje turėtų cirkuliuoti mažais ciklais ir padėti įgyti tikslinių grupių pasitikėjimą kreditą išduodant remiantis pasitikėjimu, o ne įkeičiamu turtu. Žinoma, šioje sistemoje svarbų vaidmenį turėtų vaidinti tarpininkų organizacija, ir ji, be kita ko, turėtų vykdyti savo veiklą net neturėdama banko veiklos licencijos. Kai kuriose valstybėse narėse mums pavyko to pasiekti, tačiau dar ne visose, todėl į kreditų išdavimo procesą turime įtraukti nebankines organizacijas, įskaitant ir arčiau gyventojų esančias bei į pakeitimo vertybiniais popieriais rinką nepatenkančias finansines institucijas.
Kilo klausimas dėl palūkanų normų ribų taikymo. Mūsų nuomone, nors kreditai yra sąlyginai brangūs, didžiausią dėmesį vis dėlto reikėtų skirti nuolatinio grynųjų pinigų srauto daliai šių sistemų aktyvuose palaikyti. Todėl nepritariu palūkanų normų ribų taikymui. Šiuo atveju reikėtų aiškiai atskirti vartojimo paskolas ir mikrokreditus, kad šios dvi sąvokos nebūtų painiojamos.
Taip pat labai svarbu skatinti iniciatyvas šalių lygmeniu ir taip skatinti žmones pasinaudojus mikrokreditais panorėti tapti mikroverslininkais, o ne gyventi iš nedarbo pašalpų. Be to, kovoje su pinigų plovimu ir terorizmu turime parodyti savo solidarumą; būtent tam skirtos kuravimo sistemos priemonės, padėsiančios įveikti nuolatinės gyvenamosios vietos ar banko sąskaitos neturėjimo bei pradinio kapitalo trūkumo problemas.
Danuta Hübner
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, pirmiausia norėčiau iš visos širdies padėkoti Lambertui van Nistelrooijui, Constanzai Krehl, Oldřichui Vlasákui, Wojciechui Roszkowskiui, Miroslavui Mikolášikui ir Zsoltui László Becsey už tai, kad šiandien suteikgalimybę diskutuoti dėl būsimos sanglaudos politikos.
Kaip žinia, šios diskusijos dabar vyksta, o jūsų pranešimuose išdėstyta daugybkonkrečių rekomendacijų, kurias laikysiu svarbiu indėliu į šias diskusijas dėl būsimos sanglaudos politikos. Juose taip pat yra keletas labai svarbių žinučių, besikartojančių visuose pranešimuose.
Pirmoji - kad sanglaudos politika yra ir turi išlikti pagrindiniu ramsčiu siekiant tvarios Europos Sąjungos plėtros tikslų. Šis įsipareigojimas taps dar svarbesniu krizei pasibaigus, kai su aplinkosauga susijusių darbo vietų kūrimas leis Europoje įgyvendinti tvariojo užimtumo tikslus.
Visais pranešimais bandoma pasiųsti dar vieną aiškią žinutę: kad sanglaudos politika turėtų apimti visą Europos teritoriją, o dėmesys, be jokių abejonių, turėtų būti skirtas paramai skurdžiausiems regionams padedant jiems atsitiesti. Pritariu jūsų nuomonei, kad labai svarbu visus regionus aprūpinti viešosiomis Europos gėrybėmis. Dėl krizės ši žinuttampa netgi aktualesnė. Daugybregionų šiomis dienomis ieško naujų būdų ir priemonių, galinčių padėti prisitaikyti prie sparčių globalinių pokyčių ir išvengti atsilikimo pavojaus. Mobilizuojant nepakankamai išnaudojamus išteklius ir pasinaudojant lyginamaisiais pranašumais, sanglaudos politika siekiama užtikrinti, kad visi Europos regionai - tiek atsiliekantys, tiek paprasti - prisideda prie bendrojo ekonomikos augimo, įvairinimo bei prie tvarių darbo vietų kūrimo ir kad vidaus rinka gali būti naudinga visiems piliečiams.
Taip pat pritariame įsitikinimui, kad geografinpadėtis Europoje turi reikšmės. Tai buvo viena pagrindinių priežasčių, kodėl išleidome Žaliąją knygą dėl teritorinės sanglaudos. Labai džiaugiuosi matydama, kad teritorinę sanglaudą suvokiate beveik taip pat, kaip ir aš; būtent kad teritorinsanglauda pirmiausia reiškia visų skirtingų teritorijų plėtros galimybių mobilizavimą. Regioninpolitika - tai plėtros politika, padedanti žmonėms ir įmonėms pasinaudoti vietų, kuriose jie gyvena ir dirba, paveldo galimybėmis.
Pritariu jūsų nuomonei, kad reikia pagerinti visos Europos ir valstybių narių politikos sąveiką su poveikiu teritorijoms ir geriau ją koordinuoti. Šiuo atveju kyla iššūkis, kad kuriant įvairių sričių politiką į teritorinę sanglaudą nebūtų pažiūrėta tiesmukiškai ir ji nebūtų laikoma priemone, reikalinga iš karto kompensuoti padarytą žalą. Tai, be kita ko, reiškia, jog turime daugiau investuoti į jungčių tarp atsiliekančių ir labiau klestinčių regionų kūrimą.
Jūsų žinutdėl poreikio stiprinti miesto ir kaimo ryšius - taip pat labai aiški. Susidūrus su dabartiniu fondų susiskaldymu, tai kartu reiškia, kad turime geriau suvokti, kaip turėtume supaprastinti visas lėšoms gauti taikomas taisykles ir procedūras, susijusias su atitinkamomis išlaidomis, valdymu, stebėsena, ataskaitų teikimu ir finansų valdymo įsipareigojimais.
Taip pat reikėtų didesnio lankstumo apibrėžiant teritorijas, kuriose planuojamos ir įgyvendinamos sanglaudos politikos programos. Kitais žodžiais tariant, politiką turime nukreipti į veiklos sritis. Pvz., kartais turime pažvelgti į miestus kaimynystės lygmeniu, o kartais - už miestų sienų, sostinės lygmeniu.
Ši veiklos arba lanksčioji geografija neapsiriboja šalių sienomis, o jas peržengiantis bendradarbiavimas turi aiškios pridėtinės vertės Europai ir yra labai svarbus piliečiams. Europos vidaus rinkoje dar tebėra kliūčių, o tarpvalstybinėse darbo rinkose ir tarptautinėse grupėse - svarbių neišnaudotų galimybių. Dabar mūsų rengiama Baltijos jūros strategija - puikus pavyzdys, ką turime mintyje sakydami "veiklos sektorius". Šią strategiją matau kaip bandomąjį mūsų teritorinės sanglaudos projektą, kurį būtų galima išplėsti apimant kitus makroregionus. Dirbame šiuo klausimu.
Visuose pranešimuose pabrėžiama, kad sanglaudos politika turi būtinai reaguoti į naujus kylančius iššūkius, pvz., demografijos, energetikos, klimato kaitos ir globalizacijos iššūkius. Šie naujieji iššūkiai paveiks visus Europos regionus, tačiau jų padariniai visoje Europoje bus labai nevienodi: dažnai prastėja konkurencingumas, užimtumo lygis ir socialinsanglauda. Šie iššūkiai gali išryškinti esamus skirtumus ir sukurti naujų, tačiau jie taip pat gali būti paversti galimybėmis. Norėdami to pasiekti turime toliau pabrėžti sanglaudos politikos investicijų į tyrimų ir taikomosios veiklos sritį, naujovių plėtojant žiniomis pagrįstą ekonomiką ir verslininkystės bei verslo paramos paslaugų skatinimo svarbą. Šie veiksniai - pagrindiniai skatinant tvarų Europos ekonomikos konkurencingumą, kuriant tvarias darbo vietas bei remiant tvarų augimą. Jie - sanglaudos politikos pagrindas ir pasižymi stipriu teritoriniu aspektu, reikalaujančiu tinkamų sprendimų ir politikos paramos.
Siekiant sanglaudos politikos programų valdymą padaryti efektyvesnį (tai - bendras mums rūpintis klausimas), reikia skatinti regionų keitimąsi patirtimi ir pažangiąja patirtimi. Pažangiąją valdymo patirtį būtina greitai paskleisti visoje Europoje. Tai kartu padėtų išspręsti sunkumus, kylančius įgyvendinant sanglaudos srities programas. Pritariu jūsų nuomonei, kad turime ir toliau gerinti politikos įgyvendinimą.
Raginate skatinti dėti pastangas, skirtas vadinamajai "finansų inžinerijai", ir taip išnaudoti privačiojo sektoriaus galimybes. Kaip puikiai žinote, vykstant svarbioms kultūrinėms permainoms tradicinį pagrindais pagrįstą metodą nusprendėme papildyti naujomis priemonėmis.
Jūsų parama mūsų pasiūlytai mikrokreditų iniciatyvai - puiki žinia. Esu jums už tai labai dėkinga. Esu įsitikinusi, kad mikrokreditų schemų vystymas labai svarbus Europos regionų ir miestų konkurencingumui bei tvariai plėtrai. Norint to pasiekti, reikia imtis veiksmų visais lygmenimis. Išnagrinėsime būdus ir metodus, kaip ateityje būtų galima sutvirtinti šią priemonę.
Taip pat raginate sustiprinti pagrindinių sanglaudos politikos principų, kaip antai partnerystė, daugiapakopis valdymas ir skaidrumas, veiksmingumą. Visiškai pritariu šiam raginimui. Remdamiesi vietos žiniomis, įtraukdami visus suinteresuotus veikėjus ir pagerindami Europos sanglaudos politikos matomumą tikrai sustiprinsime Europos sanglaudos investicijų poveikį ir pagerinsime jų kokybę.
Dar kartą dėkoju už nuolatines jūsų pastangas stengiantis padaryti sanglaudos politiką ateityje vis labiau ir labiau veiksmingesnę.
Gary Titley
Biudžeto komiteto nuomonės referentas. - Gerb. pirmininke, norėčiau skirti dėmesio mikrokreditų klausimui, kurį Biudžeto komitetas visiškai palaiko. Jie padės žmonėms, neturintiems galimybių pasinaudoti įprastais finansavimo šaltiniais, būtent tai grupei žmonių, kuriems dabartinės aplinkos sąlygomis reikalinga pagalba. Taip pat palankiai vertiname Komisijos iniciatyvą dėl priemonės JASMINE.
Tačiau norėtume pabrėžti keletą aplinkybių. Pirmiausia, fondais naudotis reikėtų tik tada, kai kiti šaltiniai nėra tinkami, pvz., jie arba pernelyg rizikingi, arba nėra pelningi. Antra, jais taip pat reikėtų pasinaudoti siekiant pritraukti privataus pobūdžio finansavimą. Trečia, atsižvelgę į skirtingą skirtingų valstybių narių požiūrį į mikrokreditus, norėtume įsitikinti, ar įmanoma ES lygmeniu sukurti nebankinių mikrofinansų institucijų sistemą. Taip pat norėtume sužinoti, ar kai kuriose šalyse galiojantis palūkanų normų ribų taikymas tinkamas šiomis aplinkybėmis.
Norėtume, kad ateityje struktūrinių fondų panaudojimas šiai svarbiai iniciatyvai plėtoti peržengtų dabar nustatytas ribas, nes yra žmonių, gyvenančių ir dirbančių tokiuose regionuose, kurių struktūrinių fondų pagalba nepasiekia. Jiems pat reikia pagalbos.
Nathalie Griesbeck
Gerb. pirmininke, D. Hübner, šiandien svarstome penkis svarbius dokumentus dėl sanglaudos politikos, kuri, norėčiau jums priminti, pastaruosius kelis mėnesius buvo svarbiausias mūsų biudžeto kausimas. Taip, žinoma, siunčiame aiškų ženklą ateityje atsinaujinančioms institucijoms: savaime suprantama, Parlamentui, o kartu ir Komisijai.
Nereikia nsakyti, kad sanglaudos politikos priemonės, visų pirma fondai, turi aiškiai atspindėti tikrą Europos pridėtinę vertę mūsų piliečiams. Tačiau šiandien, sunkios Europai smogiančios krizės akivaizdoje, šios priemonės turėtų lanksčiau reaguoti ir būti geriau pritaikytos miestų padėčiai. Kadangi aprūpinimas būstu - antrasis po užimtumo piliečiams labiausiai rūpintis klausimas, labai palankiai vertinu darbą, atliktą rengiant planą dėl pagalbos aprūpinant būstu.
Iš tiesų, kalbant apie fondus, ne visada problemų kyla dėl pinigų; kartais jų kyla ir dėl to, ką galėčiau pavadinti lėtu "struktūriniu" tempu: kartais valstybinio valdymo srityje, kartais - dėl administracinės inercijos, o kartais, deja, dėl abiejų. Jis trukdo pasiekti poveikį, apie kurį visi kalbame ir kuris iš tiesų labai svarbus mūsų regionams bei piliečiams. Blogiausiu atveju netgi gali atrodyti, kad pastangos duoda priešingų rezultatų.
Būdama nuolatine Biudžeto komiteto pranešėja dėl struktūrinių fondų dabar, esamos krizės aplinkybėmis, labiau nei bet kada norėčiau primygtinai paprašyti supaprastinti, aiškiau išdėstyti ir suteikti šiems Europos pinigams tikrą politinį pagrindą.
Atanas Paparizov
Gerb. pirmininke, būdamas Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komitetui atstovaujančiu referentu dėl Struktūrinių fondų reglamento įgyvendinimo norėčiau padėkoti M. Мikolášikui už tai, kad į savo pranešimą įtraukpagrindinius Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto pasiūlymus ir išvadas.
Jie, visų pirma, susiję su valstybių narių pastangomis naudojimąsi lėšomis glaudžiai susieiti su Lisabonos strategija. Kartu pabrėžiama, kad energijai numatytos lėšos tikrai nepakankamos, ypač skirtos atsinaujinantiems energijos šaltiniams.
Dar kartą primygtinai raginame Europos Komisiją padidinti energijos vartojimo efektyvumo būstuose skatinimui skirtas lėšas nuo 3 proc. iki bent jau 5 proc.
Tačiau pranešime neatsispindi mūsų pasiūlymas dėl anglies dioksido surinkimą skatinančių projektų inicijavimo, nors praėjusią savaitę valstybės narės susitarparemti 12 septyniose šalyse vystytinų projektų, kurių vertsiekia 1,05 mlrd. EUR.
Tai, deja, nėra pakankama norint išspręsti visų valstybių narių, kurios suinteresuotos užtikrinti šių projektams įgyvendinti skirtų lėšų gavimą iki 2012 m., problemas. Todėl primygtinai siūlau Komisijai ieškant lėšų, įskaitant ir galimą pasinaudojimą Europos investicijų banko lėšomis, atsižvelgti į šį svarstomą klausimą.
Neena Gill
Teisės reikalų komiteto nuomonės referentė. - Gerb. pirmininke, mažosios įmonės vaidina pagrindinį vaidmenį Europos sanglaudos kūrimo procese, o mikrokreditų suteikimas paskatins mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) ekonomikos atsigavimą.
Teisės reikalų komitetas pripažįsta, kad bendrovės steigimas gali būti bauginantis procesas. ES turi labiau stengtis teikti bendrovių steigėjams tinkamą teisinę pagalbą. Vienas galimų būdų, kaip tai padaryti - Europos lygmeniu sukurti teisininkų tinklą, kurie būtų pasirengę mikroįmonių steigėjams teikti teisinę pagalbą, iš pradžių - nemokamą. Reikia skubiai dėti pastangas ir sumažinti mikroįmonių reguliavimo naštą, o mikrofinansų institucijas padaryti kiek įmanoma prieinamesnes.
Tokio pobūdžio teisės aktų dabar reikia labiau nei bet kada, tačiau vien teisės aktų nepakanka. Komisija turi užtikrinti, kad jie taps realiais veiksmais, kurių poveikis vietos lygmeniu bus juntamas akimirksniu. Šis pranešimas nėra tik apie verslininkystę: mikrokreditai prisideda prie socialinės sanglaudos įgyvendinimo ir skatina žmones pačius pasirūpinti savo gyvenimais bei galimybėmis. Sveikinu visus pranešėjus.
Zita Pleštinská
Norėčiau pradėti padėkodama savo kolegai M. Mikolášikui, nes jis į 12, 16, 17, 18 ir 23 savo pranešimo dalis įtraukmano nuomonės, kurią parengiau Moterų teisių ir lyčių lygybės komiteto vardu, pasiūlymus. Šie pasiūlymai pagrįsti mano, kaip Chmelnicės miesto tarybos narės, asmenine patirtimi ir savanoriškų organizacijų patarimais. Manau, kad jie - pagrindiniai veiksniai, lemiantys veiksmingesnį ir skaidresnį ES fondų lėšų paskirstymą.
Esu tvirtai įsitikinusi, kad 2007-2013 m. programavimo laikotarpis nebus sėkmingas, jei valstybės narės nepanaikins per didelių administracinių kliūčių, dažnai atgrasančių savanoriškas organizacijas nuo prašymų gauti finansavimą projektams, ypač skirtiems remti moteris, susiduriančias su sudėtingomis finansinėmis aplinkybėmis, taip pat pabėgėles, moteris, priklausančias etninėms mažumoms, fiziškai neįgalias moteris ir moteris, tapusias prievartavimo ar kankinimų aukomis, teikimo.
Norėčiau dar kartą paraginti valstybes nares, ypač įstojusias į Europos Sąjungą po 2004 m. gegužės 1 d., nevilkinti baigtų projektų išlaidų kompensavimo, nes tokio elgesio sukeltas nemokumas dažnai užkerta kelią finansavimo gavėjams (daugiausia vietos valdžios institucijoms ir savanoriškoms organizacijoms) toliau tęsti savo veiklą pasirinktoje veiklos srityje.
Ekonomikos krizpadarįtaką netgi galimybėms naudotis ES fondų pinigais. Dabartinis projektų finansavimo metodas visiškai netinka mažoms vietos valdžios institucijoms, neturinčioms jokių galimybių gauti tų projektų įgyvendinimui skirtą finansavimą. Todėl būtina apsvarstyti ir priimti finansavimo sistemos supaprastinimo priemones. Mano šalyje Slovakijoje vietos valdžios institucijų atstovai atkakliai tvirtina, kad jei dabar galiojantys teisės aktai nebus pakeisti, iš Europos struktūrinių fondų jie prašys kur kas mažiau lėšų nei anksčiau. Veiksmingos, paprastos ir atviros paramos mažoms vietos valdžios institucijoms trūkumas - labai rimtas klausimas, todėl manau, kad šis pranešimas suteiks daugiau galimybių naudotis struktūrinių fondų pagalba.
Emmanouil Angelakas
PPE-DE frakcijos vardu. - (EL) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, Parlamento nariai, visi šeši pranešimai, kuriuos dabar svarstome, - labai svarbūs, nes juose atsispindi dabartinregioninės politikos padėtis ir siūlomi po 2013 m. prasidėsiančiam laikotarpiui skirti modeliai bei prioritetai.
Sveikinu visus pranešėjus su jų atliktu darbu. Norėčiau pareikšti savo nuomonę dėl C. A. Krehl pranešimo dėl pažangiosios patirties regioninės politikos srityje, nes buvau jo pranešėju Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų frakcijai. Taip pat norėčiau pabrėžti puikų kolegės Parlamento narės atliktą darbą.
Šiame pranešime pristatomos pagrindinės kliūtys, trukdančios tinkamai pasinaudoti struktūriniais fondais ir pateikiami pasiūlymai, kaip jas įveikti pasinaudojant keletu kriterijų, kuriais remiantis tam tikri projektai ir veiksmai būtų priskiriami pažangiosios patirties sričiai. Kartu užsimenama, jog vis dar trūkta bendrai priimtinos pažangiosios patirties sąvokos apibrėžties.
Kalbant apie pažangiąją patirtį, manau, labai svarbu, kad į pranešimą būtų įtraukti tokie pakeitimai, kaip:
būtinybsutvirtinti mažųjų ir vidutinių įmonių padėtį ir susieti regioninę politiką su pramone bei mokslu;
priemonės, padedančios regionuose išsaugoti gyventojus, ypač jaunąją kartą, ir teikiančios pagalbą dirbantiems tėvams; ir
sklandi imigrantų integracija.
Kai kalbame apie pažangiąją patirtį regioninės politikos srityje, taip pat turime atsižvelgti į:
pirma, esamus geografinius ir demografinius regionų savitumus;
antra, valstybių narių organizacijų regioninių modelių vienodumo trūkumą;
trečia, poreikį suskirstyti pažangiosios patirties kriterijus į privalomuosius ir pasirenkamuosius; ir
ketvirta, būtinybę atsižvelgti į jau taikomus sėkmingus metodus, kad jie galėtų būti apibūdinami kaip pažangioji patirtis.
Keletas žodžių dėl L. van Nistelrooijaus pranešimo dėl žaliosios knygos: reikėtų pabrėžti puikų jo atliktą darbą ir atkreipti dėmesį į tai, kad pranešėjas teisingai pabrėžia viešų konsultacijų, padėsiančių surasti bendrai priimtiną teritorinės sanglaudos apibrėžtį, poreikį. Pranešėjas kartu pabrėžia poreikį taip priartėti prie specifinių ypatumų turinčių teritorijų, kad teritorinsanglauda geriausiu įmanomu būdu apimtų ir šias sritis.
Iratxe García Pérez
Gerb. pirmininke, norėčiau pradėti padėkodama visiems pranešėjams už jų atliktą darbą, ypač C. A. Krehl ir L. van Nistelrooijui. Jie leido mūsų komitete prieiti aiškų susitarimą. Taip pat norime palankiai įvertinti Europos Komisijos žaliąją knygą dėl teritorinės sanglaudos, kuri leidžia įtraukti į darbotvarkę kelis svarbius svarstomus klausimus.
Pirmiausia, sanglaudos politika svarbi todėl, kad ji - harmoningą Europos Sąjungos plėtrą užtikrinanti priemonė, kartu atmetanti bet kokius bandymus vėl nacionalizuoti šios srities politiką. Reikia atkreipti dėmesį į tai, kad buvo pasiūlyta nauja teritorinės sanglaudos sąvoka, dėl kurios buvo pradėtas netrukus pasibaigsiantis konsultacijų procesas. Ši sąvoka buvo pritaikyta prie naujų iššūkių, pvz., prie globalizacijos sukeltų padarinių, klimato kaitos ir demografinių pokyčių.
Paskutinės sanglaudos padėties ataskaitos skaičiai rodo, kad nors skirtumai tarp regionų mažėja, ir kartu įgyvendinamas konvergencijos principas, dabar turime spręsti kitą klausimą - nuolatinį skirtumų reginių viduje egzistavimą. Todėl nustatydami tinkamumo gauti finansavimą kriterijus turime apsvarstyti galimybę atsižvelgti ne tik į per capita pajamas, bet į ir kitus tam tikrus aspektus.
Be to, kalbėdami apie sąvokos "teritorinis" įtraukimą turime puikiai suprasti poreikį atsižvelgti į specifines tam tikrų regionų ypatybes, pvz., geografinius nepatogumus, atokią jų padėtį ar tam tikrose srityse vykstantį gyventojų skaičiaus mažėjimo procesą.
Sanglauda - viena akivaizdžiausių Europos projekto sėkmės sričių. Atsižvelgiant į patirtą ekonominę ir socialinę plėtrą, Ispanija - aiškus to pavyzdys. Tai - kelias, kuriuo toliau turime eiti norėdami užtikrinti visiems europiečiams - nepaisant vietos, kurioje jie gyvena - lygias galimybes.
Europos Sąjunga susideda iš pačių įvairiausių regionų, kurių skirtumai juos praturtina ir suteikia šiam projektui prasmės. Tačiau jei turime primygtinai reikalauti kažko, susijusio su sanglaudos politika, tai turėtų būti būtinybsuteikti mūsų regionams visas priemones ir užtikrinti, kad jie galės pasinaudoti lygiomis plėtros ir augimo galimybėmis.
Grażyna Staniszewska
ALDE frakcijos vardu. - (PL) Gerb. pirmininke, norėčiau pareikšti savo nuomonę dėl dviejų pranešimų: dėl pranešimo dėl teritorinės sanglaudos ir dėl keitimosi pažangiąja patirtimi. Mano kolegos iš ALDE frakcijos pasisakys kitais klausimais.
L. van Nistelrooijaus pranešimas - atsakas į Komisijos išleistą žaliąją knygą dėl teritorinės sanglaudos. Visi sutinkame, kad prasidėjusios diskusijos dėl būsimos sanglaudos politikos turėtų būti papildytos teritoriniu aspektu. Deja, kyla paradoksas: diskutuojame apie teritorinę sanglaudą nenustatę apibrėžties, ką ji reiškia.
Norime, kad teritorinis aspektas padėtų pasiekti harmoningesnę, negu buvo vykdoma iki šiol, plėtrą ir kad taip visiems Europos Sąjungos piliečiams būtų suteikiamos lygios galimybės naudotis paslaugomis. Tačiau iki šiol stokojame tikslaus kriterijų rinkinio, kuriuo galėtume remtis. Ateičiai tai turės ypatingos reikšmės. Jei vienareikšmiškai neapibrėšime sąvokos, diskusijos dėl Europos Sąjungos teritorinės sanglaudos neturės jokios prasmės.
Teritorinės sanglaudos įgyvendinimas reiškia geriausios įmanomos plėtros visoje Bendrijos teritorijoje užtikrinimą ir joje gyvenančių žmonių gyvenimo sąlygų pagerinimą. Kaip tvirtinama pranešime, teritorinės sanglaudos tikslas turėtų būti pirmiausia išlyginti valstybių narių ir atskirų regionų plėtros lygmenų skirtumus ir ypač pašalinti didėjančią nelygybę regionų ir šalių viduje.
Kuo labiau sumažinamas atotrūkis tarp atskirų valstybių, tuo labiau atsiveria vidindiferenciacija. Daugelis investicijų ir finansavimo lėšų skiriama šalių ir regionų sostinėms kitų teritorijų sąskaita, o valstybės narės negali arba nenori šios skriaudos ištaisyti. Tokiu atveju būtina Bendrijos lygmeniu sukurti priemones, leisiančias veiksmingai skatinti spartesnę ir tvaresnę plėtrą.
Mano manymu, turėtume stebėti ne tik NUTS2 (Teritorinių vienetų nomenklatūra statistikai), bet ir NUTS3 statistinius duomenis. NUTS3 duomenys problemą atskleidžia kur kas aiškiau. Skirdami finansavimą turėtume į tai atsižvelgti. Atsižvelgiant į subsidiarumo principą teritorinės sanglaudos siekimo procesas turėtų būti vykdomas visais lygmenimis: Europos, valstybių narių ir regioniniais.
Keitimasis pažangiąja patirtimi - labai svarbus. Sanglaudos politikos efektyvumas didžia dalimi priklauso nuo procedūrų supaprastinamo ir ypač nuo tinkamų progų susipažinti su veiksmingiausių kitur pritaikytų sprendimų teikiamomis galimybėmis.
Mieczysław Edmund Janowski
UEN frakcijos vardu. - (PL) Gerb. pirmininke, mūsų diskusijos vyksta dėl regioninės plėtros ir sanglaudos politikos, kuri labai svarbi visai Bendrijai. Taip yra todėl, kad atskirų regionų skirtumai - tiesiog milžiniški, kartais viršijantys santykį 10:1. Todėl Europos Sąjungos piliečių labui reikia užtikrinti, kad būtų pasinaudota visomis galimybėmis parodyti tikrą europiečių solidarumą.
Tai jokiu būdu nereiškia, kad visi turėtų gauti tą patį. Tai reiškia, kad visiems turėtų būti suteiktos vienodos galimybės. Vienodos galimybės turėtų būti suteikiamos tiek miestų aglomeracijų gyventojams, tiek gyvenantiems kaimo vietovėse; tiek žmonėms, gyvenantiems Europos centre, tiek gyvenantiems jos pakraščiuose; tiek jaunajai kartai, tiek ir pagyvenusiems žmonėms. Priimdami sprendimus turime būti inovatyvūs tiek mąstydami apie dabartį, tiek apie ateitį.
Šiandien svarstome šešis labai gerus pranešimus. Gaila, savo nuomonę apie juos visus turime pareikšti iš karto. Sveikinu visus jų autorius. Labai norėčiau, kad mūsų veiksmai būtų naudingi tikrajai Europos bendrijai, jos vienybei ir kad kiekvienas euras būtų leidžiamas geriems tikslams pasiekti, o ne skatinant turtinguosius susikrauti dar didesnius turtus...
(Pirmininknutraukkalbantįjį)
Elisabeth Schroedter
Verts/ALE frakcijos vardu. - (DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, Parlamento nariai, jūs, Komisijos nare, sakydama savo kalbą šiandien paminėjote, kad sanglaudos politika prisideda prie klimato apsaugos. Teigiamai vertinu šį požiūrio pasikeitimą, nes Žaliojoje knygoje dėl teritorinės sanglaudos tai nepabrėžiama. Kodėl taip yra, turint mintyje klimato krizę, su kuria dabar susiduriame?
Europos struktūrinių fondų indėlis į kovą su aplinkos kaita - būsimas teritorinės sanglaudos klausimas. Komisijos parengtas dokumentas "Regionai 2020" rodo, kad klimato kaita padardidžiulį poveikį daugeliui Europos regionų. Todėl turime pakeisti savo veiksmus. Struktūrinių fondų lėšos turėtų būti skiriamos tik tvariems projektams remti. Neturėtų būti leidžiama toliau vykdyti žalą klimatui sukeliančius projektus ir programas, kurių daugelis jau buvo patvirtinti praeityje. ES fondų lėšos neturėtų būti naudojamos žalą klimatui darančioms programoms ir projektams skatinti. Kodėl vis dar nesivadovaujate šiuo požiūriu?
Antrasis klausimas susijęs su partnerystės principo įgyvendinimu. Komisijos nare, minėjote, kad vietinės žinios - labai svarbus sėkmingos plėtros pagrindas. Kodėl, nepaisant to, patvirtinote veiklos programas, kuriose akivaizdžiai visiškai nepaisoma partnerystės principo ir apie kurias partneriai pranešė, kad jie į jas nebuvo įtraukti. Į šį klausimą neatsakėte. Mums vietinės paprastų žmonių žinios - labai vertingas dalykas. Jei toliau bandysite nekreipti dėmesio į tai, kad valstybės narės absoliučiai ignoruoja partnerystės principą ir nepaisant to vis tiek skirsite joms subsidijų, pažeisite Struktūrinių fondų reglamento nuostatas.
Savo pranešime, kuriuo pagrįstas visas M. Mikolášiko pranešimas, net neužsiminėte apie tai, kad daugelis valstybių narių nesivadovauja partnerystės principu. Neatsižvelgėte į partnerių ataskaitas. Kodėl nieko nepasakote šiuo klausimu?
Šiuo atveju aišku, kad struktūriniams fondams reikia naujo aspekto. Jie turėtų būti pagrįsti aplinkos apsaugos ir demokratiniais principais, o jų veikla - vadovautis partnerystės principu ir naudotis vietinėmis žiniomis.
Pedro Guerreiro
Kalbėkime aiškiai: sutartyse išdėstyta, kad siekdama skatinti visokeriopą darnią plėtrą, Bendrija plėtoja ir vykdo veiklą, padedančią stiprinti jos ekonominę ir socialinę sanglaudą stengiantis sumažinti įvairių regionų plėtros lygmenų skirtumus ir nepalankiausias sąlygas turinčių regionų arba salų, įskaitant kaimo vietoves, atsilikimą.
Todėl per šias diskusijas dėl būsimos sanglaudos politikos, į kurios sritį turi būti įtrauktas vadinamasis teritorinės sanglaudos aspektas, reikia pabrėžti šiuos pagrindinius principus:
Pirma, pirminiu ir pagrindiniu struktūrinės politikos tikslu turėtų tapti tikro suartėjimo (konvergencijos) skatinimas. To pasiekti būtų galima pasinaudojus tam tikru vidaus rinkos sukeltų nevienodų kainų, nelygybių ir asimetrijos perskirstymo priemone, ekonomine ir pinigų sąjunga bei pasaulinės prekybos sąlygų liberalizavimu ekonomiškai prasčiau išsivysčiusioms Europos Sąjungos šalims ir regionams.
Antra, vadinamasis konkurencingumas negali pakeisti konvergencijos tose valstybėse narėse ir regionuose, kurie susiduria su socialinės ir ekonominės plėtros problemomis. Todėl sanglaudos politika ir su ja susiję finansiniai ištekliai neturi priklausyti nuo Lisabonos strategijoje propaguojamų konkurencingumo ir liberalizacijos.
Trečia, vadinamoji teritorinsanglauda turi prisidėti prie ekonominės ir socialinės sanglaudos. Kitais žodžiais tariant, pagrindinis jos tikslas turėtų būti mažinti skirtumus tarp įvairių regionų ekonominės plėtros lygmenų ir nepalankiausias sąlygas turinčių regionų atsilikimą.
Ketvirta, naujieji Bendrijos finansiniai ištekliai turėtų atitikti naujuosius tikslus ir prioritetus. Kitais žodžiais tariant, vadinamoji teritorinsanglauda neturėtų būti finansuojama pakenkiant konvergencijos tikslui.
Penkta, dabartiniai sanglaudos politikai skirti Bendrijos finansiniai ištekliai aiškiai nepakankami siekiant patenkinti tikros konvergencijos poreikius ir tinkamai reaguoti į regioninius skirtumus, aukštą nedarbo lygį, nevienodas pajamas bei skurdą Europos Sąjungoje.
Šešta, siekiant skatinti ekonominę ir socialinę sanglaudą, tiesiog būtina padidinti Bendrijos biudžetą.
Septinta, žemės valdymas ir planavimas - kiekvienos valstybės narės atsakomybė.
Galiausiai, be kitų svarbių mūsų nepabrėžtų aspektų norėtume dar kartą patvirtinti savo nuomonę, kad dėl vadinamojo statistinio poveikio regionams daroma finansinžala nepriimtina, taigi reikėtų įteisinti šių padarinių išvengti leidžiančias priemones.
Peter Baco
- (SK) Diskusijose dėl sandaugos politikos koordinavimo ir kaimo vietovių plėtros priemonių gausu prieštaravimų. Pagrindinto priežastis - ryškus kaimo vietovių plėtrai skirtų biudžeto lėšų sumažinimas, todėl tampa neįmanoma pasiekti pradinių kaimo politikos tikslų. Taip nutiko per Didžiosios Britanijos pirmininkavimą. Didžiausią kainą turės sumokėti naujųjų valstybių narių labiausiai atsilikusių regionų kaimo vietovės. Taip bendroji žemės ūkio politika, kartu su diskriminacija tiesioginių išmokų srityje, tapo skirtingu greičiu besivystančioms kaimo vietovėms, o netiesiogiai - ir regionams skirta plėtros priemone.
Dabartinplėtra aiškiai rodo, kad absurdiška manyti, jog kaimo vietovės, kuriose nyksta žemės ūkio veikla, gali būti vystomos. Niekada nepavyks atgaivinti atsilikusių ES regionų veiklos, jei remdamiesi pradinio biudžeto planu nesugebėsime užtikrinti kaimo vietovių plėtros. Kaimiškųjų vietovių vystymas negali būti įgyvendintas priimant skubotus ad hoc sprendimus, jis turi būti pagrįstas ilgalaikiu planu. Deja, tokio plano neturime. Todėl kaimo vietovių plėtros biudžeto atkūrimas tampa pagrindine visos sanglaudos politikos sąlyga.
James Nicholson
Gerb. pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti pranešėjams už puikius jų pranešimus, ypač už pranešimą, kurio šešėliniu pranešėju pats buvau. Dėkoju pranešėjui už malonų bendradarbiavimą ir sunkų jo darbą. Šiuos pranešimus nebuvo labai lengva parengti, tačiau vis dėlto pavyko rasti kompromisų dėl visų pagrindinių klausimų. Palankiai vertinu tai, kad dabar vyksta šios diskusijos.
Kaimo plėtra - labai svarbus klausimas, taigi turime užtikrinti, kad visas įmanomas kaimo plėtrai skirtas ES finansavimas bus panaudotas pačiu veiksmingiausiu ir vaisingiausiu būdu. Mano manymu, kaimo plėtra turėtų remti aktyvias žemės ūkio bendruomenes, ypač jaunus ūkininkus bei ūkininkus, norinčius įvairinti savo veiklą. Tinkami kaimo vietovėse vykdomi verslo projektai turėtų būti labiausiai orientuoti į infrastruktūros gerinimą ir paramą mažosioms bei vidutinėms įmonėms.
Pagrindinis šio pranešimo pabrėžimas - užtikrinti, kad tiek iš struktūrinių fondų, tiek Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) finansuojami kaimo plėtros projektai nesidubliuotų arba, blogiausiu atveju, nebūtų nepasinaudojama galimybėmis. Iš šio pranešimo aišku, kad būtinas geresnis regioninės plėtros politikos ir ERPF suderinimas.
Tačiau nemanau, kad galėčiau palankiai vertinti tokią padėtį, kai taikant moduliaciją surinktos lėšos grąžinamos regioninės plėtros valdžios institucijų organų atliekamam perskirstymui. Jei ūkininkų prašoma pinigais paremti bendrąją žemės ūkio politiką (BŽŪP), jie turi būti tikri, jog jų pinigai grįš atgal į kaimo bendruomenes. Manau, tai įgyvendinti padėtų antrasis BŽŪP ramstis. Tačiau pranešėjas sėkmingai pradėjo diskusijas šio svarbaus ir aktualaus klausimo tema. Pritariu jam dėl pagrindinių šio pranešimo klausimų, tačiau priimti sprendimą - jau kito Parlamento užduotis.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Gerb. pirmininke, paskutiniai du įstojimai į Europos Sąjungą lėmsvarbų Bendrijos regioninių skirtumų padidėjimą. To rezultatas - vis akivaizdesnis "erdvinės segregacijos" reiškinys, dėl kurio susidaro izoliuotos uždaros regioninės teritorinės grupės, ypač toli nuo vystymosi centrų atsidūrusios sritys, dažniausiai - kaimo vietovės.
Ekologiška ir tvari ekonomikos plėtra bei regionų skirtumų sumažinimas - pagrindinis Europos regioninės politikos tikslas. 2006 m. spalio mėn. Komisija patvirtino strategines sanglaudos politikos gaires, kuriomis valstybės narės turėtų vadovautis rengdamos savo nacionalines bendrąsias strategijas ir veiklos programas 2007-2013 m. laikotarpiui.
Šiuose dokumentuose išdėstyti prioritetai susiję su siekiu padaryti Europą ir jos regionus patrauklesnius investuoti ir dirbti, gerinti žinias ir didinti inovacijas, skatinančias augti ekonomiką ir kurti daugiau bei geresnių darbo vietų. Perkėlus šiuos prioritetus į veiklos programas regionai turėtų sugebėti spręsti globalizacijos, struktūrinių, demografinių pokyčių ir klimato kaitos keliamus iššūkius ir stiprinti suderintą, ilgalaikį ir tvarų savo vystymąsi.
Turime pripažinti faktą, jog visos valstybės narės jau įdėjo pastangų siekdamos į savo veiklos programas įtraukti Lisabonos strategijos tikslus atitinkančius prioritetus. Tačiau nuo naujojo programavimo laikotarpio pradžios daugelyje valstybių narių pastebėtas pernelyg lėtas lėšų įsisavinimas gali kelti grėsmę veiksmingai jų panaudojimui.
Todėl nepaprastai svarbu, ypač naujosioms valstybėms narėms, suvienyti veiksmus ir taip padėti atkleisti realaus turimų lėšų panaudojimo pajėgumus tiek lėšų panaudojimų būdų aspektu, tiek taip keičiantis pažangiąja patirtimi, organizuojat informacijos kampanijas, keičiantis naujosiomis technologijomis ir vystant įvairias partnerystes, kad būtų įmanoma programų reikalavimus perkelti į tikras ir kokybiškas programas, skirtas veiksmingam plėtros vilkinimui - ypač skurdžiausių ES regionų problemai - pašalinti.
Elspeth Attwooll
Gerb. pirmininke, kalbėsiu apie L. van Nistelrooijaus pranešimą ir pabrėšiu tris aspektus.
Pirma, teritorinsanglauda apima policentrinės plėtros visoje Europos Sąjungoje skatinimą. Tai reiškia skirtumų tarp regionų ir jų viduje pašalinimą. Todėl kyla geresnės erdvinės analizės, naujų rodiklių, kuriais remiantis gali būti kuriamos politikos kryptys, nustatymo bei jų poveikio įvertinimo poreikis.
Antra, iš anksto išmatavus, kokį poveikį sektorių politika gali daryti regioniniu lygmeniu ir siekiant didesnės jos sąveikos turi būti vadovaujamasi visa apimančiu požiūriu. Be jokios abejonės, toks poveikio įvertinimas galėtų užkirsti kelią tam tikroms problemoms, kokios, pvz., kilo dėl avių elektroninio žymėjimo Škotijoje.
Trečia, visa apimantis požiūris reikalauja tinkamo daugiapakopio valdymo, į kurį kuriant bei įgyvendinant strategijas būtų įtrauktos visos suinteresuotos šalys.
Tai, ką Komisijos narpasakšiais klausimais - išties sveikintina, ir, tikiuosi, šis puikus pranešimas sulauks didžiulio palaikymo.
Giovanni Robusti
- (IT) Gerb. pirmininke, Parlamento nariai, W. Roszkowskio pranešime struktūrinių fondų valdymo požiūriu pabrėžiami skirtumai tarp įvairių kaimo vietovių, taip pat skirtumai tarp kaimo ir miesto teritorijų. Pranešėjas teisingai atkreipia dėmesį į poreikį atkurti tam tikrą Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) tarpusavio suderinamumą, nors jis galbūt galėjo aiškiau apibrėžti sąvokos "atviras koordinavimas", kuri prieštarauja akivaizdiems esamiems skirtumams, reikšmę ir šalių kompetencijos ribas.
Didesnis darnos laipsnis reikalauja duomenų ir mokėjimų skaidrumo. Žinojimas, kaip skirstomos lėšos - pagrindinskirtumų išryškinimo ir jų ištaisymo priemonė. Deja, tokio skaidrumo mums vis dar trūksta. Praktiškai esame įvairiausios veiklos, kurios buvo imtasi siekiant nuslėpti duomenis ir informaciją bei panaikinti prieigos galimybes, liudininkai. Šie procesai vyksta viešosiose įstaigose ir mūsų pačių šalių vyriausybėse. Komisija sako, kad čia - ne jos kompetencija, o visa padėtis tampa miglota ir neaiški. Mes sakome, kad susiduriame su tylos siena.
Jei nespręsime šios problemos, tapsime dar labiau atskirti nuo tikrų problemų, kurias spręsti turėtų struktūriniai fondai.
Gisela Kallenbach
(DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, Parlamento nariai, labai palankiai vertinu tai, kad savo iniciatyva parengtų pranešimų pagrindu tinkamu laiku vyksta politinės diskusijos, leisiančios vėliausiai iki 2014 m. tikslingiau ir veiksmingiau pasinaudoti savo solidarumo priemone. Man taip pat labai svarbu pranešti Europos piliečiams apie šių diskusijų teikiamą Europos pridėtinę vertę.
Todėl logiška, kad atmetame bet kokius bandymus vėl nacionalizuoti struktūrinę politiką. Labiau nei bet kada mums reikia tipinės Bendrijos politikos, kuri padėtų atremti šiuo metu kylančius iššūkius, pvz., globalizaciją, klimato kaitą ir demografinius pokyčius. Ar pasieksime savo tikslus, ar tik apgaudinėjame save su Lisabonos strategijai skirtais biudžeto įsipareigojimais, tikėkimės, vėliausiai paaiškės atlikus reikalingą analizę.
Priėjome kelio išsišakojimą, kur turime apsispręsti, ar teritorinsanglauda ir tikra tvari plėtra yra Europos politikos simboliai, ar ne. Kad priimtume šį sprendimą, tam tikruose miestuose mums reikia daugybės partnerių. Todėl taip pat norime matyti, kad šiuos partnerius visuotinės dotacijos tiesiogiai pasiekia ne tik popieriuje, bet ir praktiškai. Kad ir kaip vertintume subsidiarumą, Europos fondų lėšos turi būti skirstomos remiantis privalomais kriterijais. Greta miestų aspekto svarbos jie turėtų apimti visa apimantį požiūrį ir mūsų klimato tikslų įgyvendinimą. Dėl to jau priėjome vieningos nuomonės. Deja, taip neįvyko balsuojant Regioninės plėtros komitete.
Dar viena kita mintis: pagal Komisijos ekonomikos atgaivinimo planą struktūrinių fondų lėšų skyrimas turėtų būti supaprastintas ir paspartintas. Man vis dar neaišku, kodėl mums prireikkrizės, kad šis procesas įvyktų. Tačiau šis ženklas teikia vilčių. Jei išsami pažangiosios patirties projektų analizišties sudaro politinių diskusijų dalį, neturėtų kilti jokių tolesnių kliūčių Europai vaidinti novatorės vaidmenį vystant iš tikro tvarią politiką.
Norėčiau padėkoti visiems pranešėjams už jų sunkų darbą.
Georgios Toussas
(EL) Gerb. pirmininke, mitą apie Europos Sąjungos šalių ir regionų konvergenciją bei sanglaudą griauna pati realybė:
nuolat didėja ekonominir socialinnelygybė;
dėl naujųjų valstybių narių įstojimo kilusi apsimestinstatistinkonvergencija negali apgaudinėti darbininkų, ūkininkų, jaunimo ir moterų, kurie mato, kaip jų gyvenimo standartai nuolat prastėja;
regioninplėtra kapitalistinėje struktūroje negali panaikinti sistemoje kylančių klasinių konfliktų;
nevienoda plėtra neatskiriama nuo kapitalistinio gamybos būdo, nes bet kokio plėtros proceso paskata susijusi su kapitalo didinimu;
šalių sanglaudos taktika ir nacionalinių strategijų krypčių planų veiklos programos 2007-2013 m., kaip ir ankstesnės programos, pasižymi specifine klasine orientacija: jos parengtos vadovaujantis paprastus žmonės ignoruojančios Lisabonos strategijos nuostatomis ir pritaikytos prie šalių reformų programų; kitais žodžiais tariant, jos skatina kapitalistinę struktūrinę pertvarką ir lankstesnes darbo sutartis.
Taip Europos Sąjunga ir buržuazinės šalių vyriausybės tarnauja kapitalo poreikiams tiek per kapitalo krizę perkeldamos visą naštą ant dirbančiųjų klasės pečių, ant darbininkų pečių, tiek akivaizdžiai stengdamosi įteisinti nuolatinį šių prieš darbo žmonės nukreiptų priemonių įsigaliojimą kartu siekiant ir ateityje apsaugoti bei padidinti monopolijų pelną.
Teritorinės sanglaudos sąvoka ir - dar svarbiau - žalioji knyga dėl teritorinės sanglaudos yra naujasis svarbus veiksnys, kuriuo buvo papildyta teritorinės politikos taikymo sritis. Reakcingas Komisijos pasiūlymo rekomendacijų tonas gerokai viršija Lisabonos sutartyje, dabar vadinamoje Europos Konstitucija, apibrėžtų Europos Sąjungos pareigų ir kompetencijos ribas. Tai - valstybių narių tautų įžeidimas.
Sveikatos, švietimo, energetikos ir kiti sektoriai žaliojoje knygoje dėl teritorinės sanglaudos įvardijami pagrindiniais tik todėl, kad monopolijos, be visa ko, turėdamos prieigą prie transporto tinklų, intensyviai įsitraukia į jų veiklą.
Graikijos komunistų partija pasisako kategoriškai prieš ir atmeta visą reakcingą Komisijos pasiūlymo dėl teritorinės sanglaudos sistemą.
Kathy Sinnott
Gerb. pirmininke, sanglaudos politika visomis savo formomis skirta būti lygybės varikliu, ir ji susilaukdidžiulės sėkmės. Tačiau sanglaudos politika turi būti svarstoma atsižvelgiant į ilgalaikį visuotinio jos poveikio vertinimą. Kalbant apie tokį vertinimą kyla paprastas klausimas: ar bendruomenės ir jose gyvenantys žmonės gauna naudos iš juos remiančios ES sanglaudos politikos ir struktūrinių fondų? Sąžiningai pažvelgę į duomenis greičiausiai iš karto pasakytume "taip", tačiau turėdami mintyje ilgą laikotarpį pernelyg dažnas atsakymas yra "ne".
Mums sakė, kad ūkininkų padėtis Airijoje pagerėjo. Tai - tiesa. Tačiau kodėl ilgo laikotarpio perspektyvoje Airijos kaimo vietovėse likę tiek mažai ūkininkų, tiek daug bedarbių ir nevisiškai užimtų žmonių? Gal todėl, kad struktūriniai fondai ir sanglaudos politika neatitiko BŽŪP tikslų? Ar todėl, kad jie negalėjo sušvelninti bendrosios žvejybos politikos, per tris su puse dešimtmečius sunaikinusios Airijos pakrančių bendruomenes ir žuvų skaičių Airijos vandenyse, reikalavimų? Ir kodėl dėl ES fondų turint geresnius kelius ir geriau išvystytą infrastruktūrą pietvakarių Airijos miestas Limerikas tampa didžiausio nedarbo rajonu? Ar todėl, kad sanglaudos politika neturi ką atsakyti konkurencijos politikai, leidžiančiai naujajai valstybei narei nuvilioti bendrovę "Dell" - pagrindinį kertinį pramonės akmenį, kuriam skiriama 45 mln. EUR vertės valstybės pagalba?
Sanglaudos politika siekiama lygybės perleidžiant tolesniam teikiamų paslaugų pašalinimui iš prasčiau aptarnaujamų sričių įtaką dariusias direktyvas, pvz., Pašto direktyvą, į privačiosios nuosavybės rankas. Problema gali būti ta, kad mūsų sanglaudos politika nesisieja su jokia kita ES politika, pvz., konkurencijos, rinkos atvėrimo ir pan. politika.
Esmta, kad ši sanglauda nėra kildinama iš kitų politikos sričių: ji paremta pagrindiniais vienijančiais principais, kurie turėtų atsispindėti kiekvienoje politikos srityje - asmens pagarbos, tikro subsidiarumo, pirmenybės ginti pažeidžiamiausius, pagarbos žmogaus gyvenimui, kūrybiškų idėjų vystymo, šeimos svarbos, pagarbos darbui, solidarumo ir didžiausio dėmesio skyrimo bendram labui principais. Kol visa ES politika nėra pagrįsta šiais principais, programos ir toliau viena kitai prieštaraus.
(Pirmininknutraukkalbančiąją)
Carl Lang
(FR) Gerb. pirmininke, nuo 2007 m. iki 2013 m. sanglaudos politika pareikalaus didžiausių Briuselio Europai skiriamų išlaidų, tačiau toli gražu nesuteiks naudos Prancūzijos regionams. Iš tikro, ši plėtra jiems sukelia sunkumų. Regionams skirtų išlaidų didinimas vykdomas bendrosios žemės ūkio politikos sąskaita, taigi, ir Prancūzijos sąskaita. Matome, kad Prancūzijos regionams skirta dalis nuolat mažėja. Didžioji struktūrinių fondų skiriamų 347 mlrd. EUR dalis turėtų būti atiduoda daugiau kaip keturiasdešimt metų trukusio komunistinio valdymo nuniokotai Rytų Europai.
Dar 2000 m. Briuselyje buvo panaikinta Prancūzijos Hainaut regiono kantonams skirta struktūrinių fondų parama, kuri buvo suteikta vadovaujantis ankstesniu pirmuoju tikslu. Šiandien Prancūzija, skirdama 16 proc. Europos biudžeto pajamų, duoda vis daugiau ir daugiau, o gauna vis mažiau ir mažiau.
Be to, ši regioninpagalba neapsaugojo nukentėjusių nuo pasaulinės ekonomikos krizės, nes ji - ultra liberalios Lisabonos strategijos filosofijos dalis. Dabar labiau nei bet kada reikia sukurti naują Europą, kuri pasinaudodama aktyvia mūsų vidaus rinkos kontrolės perėmimo politika pagaliau užtikrins mūsų regionų ir tautų ekonominę apsaugą.
Markus Pieper
(DE) Gerb. pirmininke, Parlamento nariai, džiaugiuosi galėdamas pasinaudoti šia proga išsamiau aptarti W. Roszkowskio pranešimą.
Atrodo, kad abi pranešime aptartos politikos sritys - ir struktūrinių fondų, ir paramos kaimo teritorijoms politikos - veikia puikiai. Tačiau man susidaro įspūdis, kad kai kuriais atvejais abiejų šių politikos sričių tikslai vienodi. Pažvelgę į demografijos, energetikos ir telekomunikacijų sritis rasime projektų, finansuojamų ir struktūrinių fondų lėšomis, ir gaunančių kaimo plėtros politikos paramą. Abi pagalbos rūšys skirtos tiems patiems tikslams įgyvendinti, tačiau priklauso skirtingų ministerijų kompetencijai. Turime daugybę Europos projektų, tačiau ar yra tikrąją Europos pridėtinę vertę kuriančių projektų? Man susidarįspūdis, kad kartais nepavyksta susidaryti bendro vaizdo.
Jei ketintume susieti skirtingų veiklos sričių projektus, galėtume daug daugiau pasiekti kaimo teritorijų labui, pvz., išplėtoti decentralizuotas energijos tiekimo ir tarpvalstybines vandens infrastruktūras bei daug didesnėje teritorijoje nutiesti plačiajuosčius kabelius. Reikia vykdyti daugiau projektų, kuriuos vienu metu remtų kelios ministerijos. Jei tai įvyks, nebereikės daugiau dirbti siauru profiliu, o pasinaudodami Europos finansavimu galėsime inicijuoti nuolatinį regionų padėties gerinimą. Privalome užtikrinti, kad skirtingų veiklos sričių bendradarbiavimui keliami Europos reikalavimai taptų privalomi. Galbūt net turėtume rimtai apsvarstyti minimalaus projektų kiekio nustatymą.
Dar viena pastaba dėl finansavimo: mano manymu, moduliacija - negeras žodis. Dėl jos atimamos ūkininkams pažadėtos kompensacijos, o kaimo plėtros programos negauna patikimo finansavimo. Todėl ateityje žemės ūkio politika turi tapti ūkininkams skirta ir aiškius finansinius įsipareigojimus nustatančia politika, o lėšos neturėtų būti pervedamos niekur kitur. Lygiai taip pat regioninpolitika turi tapti į regionus orientuota politika ypatingą dėmesį skiriant kaimo regionams bei jų keliamiems reikalavimams. Tai nulems teisingų ateityje mūsų regionų padėtį pagerinančių Europos iniciatyvų atsiradimą.
Evgeni Kirilov
(BG) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, Parlamento nariai, per šiandien dienos diskusijas aiškėja, kad vėl priėjome bendrą susitarimą: sanglaudos politika - reikalinga ir naudinga politika.
Tie, kurie ją palaiko, nori, kad ji būtų toliau vystoma bei duotų teigiamų rezultatų. Būtent todėl manau, kad labai svarbu tvirtai laikytis vieno pagrindinio reikalavimo: sanglaudos politika turi tapti prieinama tiems, kuriems ji skirta ir kuriems jos reikia, ypač atsiliekantiems ir su socialinės bei ekonominės plėtros sunkumais susiduriantiems regionams ir teritorijoms.
C. A. Krehl pranešime pateikiamas kliūčių, su kuriomis susiduria galimi struktūrinių fondų pagalbos gavėjai, sąrašas. Dėl kliūčių, kylančių dėl biurokratinių sunkumų ir sudėtingų bei neapibrėžtų procedūrų, atsiranda klaidų. Tai atgraso paramos gavėjus ir kursto kontrolės įstaigų skleidžiamą kritiką.
Norėdami susidoroti su šiuo dvejopo pobūdžio iššūkiu turime bendradarbiauti su visomis institucijomis bei valstybėmis narėmis. Kita vertus norėčiau paraginti pasinaudoti visa įgyta patirtimi ir ieškant idėjų kaip įveikti kliūtis daugiau dėmesio skirti teigiamiems rezultatams.
Šio atžvilgiu pasiūlymai, kuriuos teikiame dėl C. A. Krehl pranešimo dėl pažangiosios patirties, sudaro tvirtą tolesnių priemonių ir veiksmų, kuriais siekiama supaprastinti taisykles ir naudojantis struktūriniais fondais pagerinti keitimąsi informacija bei komunikavimą, pagrindą. Europos Komisija ir valdymo organai vėl raginami vaidinti pagrindinį vaidmenį, tačiau jie, be abejo, turi aiškiai žinoti, kad Europos Parlamentas juos palaiko.
L. van Nistelrooij pabrėžė, kad sanglaudos politika - solidarumo išraiška. Mums belieka sunkiai dirbti ir užtikrinti, kad mūsų piliečiai realiai pajustų šio solidarumo padarinių teikiamą naudą. Didžiausiu sanglaudos politikos tikslu turėtų tapti lygių galimybių visiems Europos piliečiams - kad ir kur jie gyventų - užtikrinimas.
Jean Marie Beaupuy
(FR) Gerb. pirmininke, D. Hübner, daugiau kaip trisdešimt praėjusių metų stebėjome skirtingų savo vykdomos sanglaudos politikos krypčių teikiamą naudą. Per būsimus rinkimus turime pabrėžti šią naudą, nes ji kelia didžiulį mūsų piliečių, pamačiusių, kad kai kuriais atvejais jų gyvenimo kokybpagerėjo tris kartus, susidomėjimą. Be to, ji labai svarbi anksčiau paskendusiems skolose, o dabar pažangą darantiems regionams. Taigi, naudos paneigti negalima.
Be to, šiandien sanglaudos politika kaip svarbiausias mūsų Europos biudžeto klausimas atsidūrpirmojoje vietoje. Šių šešių šį rytą mums pateiktų pranešimų iškeltas svarstomas klausimas, t. y. ko mes, kaip Europos Parlamento nariai, norime pasiekti - padidinti šių fondų ir taisyklių efektyvumą bei padaryti juos prieinamus mūsų piliečiams.
D. Hübner, šių nuostatų ir biudžeto efektyvumas - Komisijos rankose. Kaip tai įgyvendinti? Pirmiausia, jei leisite, Komisijos nare, pasakysiu, kad mus ir jus sieja darbo santykiai ir žinome, kad užtikrinsite, jog Komisija skirs deramą dėmesį šiems šešiuose pranešimuose išdėstytiems reikalavimams. Norėčiau pasinaudoti šia proga ir pasveikinti šešis juos rengusius Parlamento narius.
Gerb. D. Hübner, šiuose pranešimuose pateikiami nepaprastai išsamūs tiek miesto plėtros, kaimo vietovių ir pažangiosios patirties, tiek sanglaudos politikos sričių sprendimai. Kaip žinote, juose minimi itin specifiniai pavyzdžiai, kurie palengvins Komisijos darbą.
Todėl laukiame konkrečių Europos lygmeniu taikytinų Komisijos pasiūlymų, tačiau tai - tik pusdarbo, reikalingo įdėti veiksmingumui pasiekti. Todėl, Komisijos nare, taip pat prašome jūsų pasinaudoti visa įmanoma daroma įtaka vyriausybiniu, regioniniu ir vietos valdžios institucijų lygmenimis, nes šie organai praktiškai įgyvendins mūsų nuostatas, biudžetus ir reglamentus. Nedirbsime efektyviai, jei jie taip nedirbs.
Tikimės, D. Hübner, kad tiek Europos, tiek valstybių narių lygmenimis užtikrinsite sėkmingą šešių mūsų pristatytų pranešimų įgyvendinimą.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Gerb. pirmininke, racionali sanglauda ir kaimo plėtros politika - svarbi atsvara šiandieninėje Europoje augančiai šalių protekcionizmo tendencijai.
Užuot išlyginusi įvairių Europos Sąjungos dalių plėtros lygmenis, dabartinparamos iš įvairių kaimo plėtros fondų sistema juos tik įtvirtino.
To padariniai - milžiniški naujosioms ir senosioms valstybėms narėms skiriamų žemės ūkio subsidijų skirtumai, kurie neišnyks ir po 2013 m. Visi ūkininkai patiria panašių gamybos išlaidų, žemės ūkio paslaugų teikimas naujosiose valstybės narėse didėja, o jų kainos sparčiai artėja prie senųjų valstybių narių kainų lygio. Kokios galimybės kaimo vietovėms per ateinančius dešimtmečius suvienodinti savo plėtros lygius?
Tik nuolatinir ilgalaikparama skurdesnių regionų vietos bendruomenėms, kartu su didžiausiu įmanomu procedūrų supaprastinamu, leis išlyginti skirtumus ir pradėti kalbėti apie tikrą ateinančio dešimtmečio ar panašaus laikotarpio konkurenciją Europos Sąjungoje.
Jim Allister
Gerb. pirmininke, norėčiau pasakyti savo nuomonę apie miestų ir miestų vietovių finansavimą. Komisijos nare, jūs ne kartą lankėtės Belfaste. Tikiuosi, kad kaip ir aš pamatėte aiškią URBAN programos teikiamą naudą, ypač šiaurės Belfaste. Apgailestauju, kad ši programa pasibaigė, nes nieko panašaus nebuvo vykę. Skirti daugiau dėmesio viešojo ir privačiojo sektorių partnerystei - prastas pakaitalas, o galimybnaudotis programa JESSICA bent jau iki šiol menkai padeda sušvelninti smūgius. Tiesą sakant, neturėdami faktiško pakaitalo nutolome nuo URBAN tikslų.
Dabartinio ekonomikos klimato sąlygomis programos JESSICA ateities galimybės pasiekti laukiamą sverto efektą mažėja, kartu daugelyje miestų, kuriems vis dar reikia rekonstrukcijų ir investicijų, palikdamos neužpildytą spragą. Spraga tarp tuščių vyriausybių strategijų pažadų ir realaus jų įgyvendinimo didėja sulig kiekvienu mokesčių diržo suveržimu. Todėl 2007-2015 m. skirtoje programoje kuo toliau, tuo labiau jaučiamas specialaus finansavimo miestams trūkumas.
(Pirmininknutraukkalbantįjį)
Jan Olbrycht
(PL) Gerb. pirmininke, reikia atkreipti dėmesį į tai, kad priežastis, kodėl šios diskusijos vyksta būtent taip, ir reiškinys, kad vienu metu svarstome kelis pranešimus - ne atsitiktinumas. Taip yra todėl, kad norėdami rimtai aptarti ateinančių metų Europos politiką negalime atskirti nei pranešimų temų, nei pavienių klausimų. Be to, jei atsižvelgsime į dabartines diskusijas dėl atsigavimo priemonių paketo, sprendimai, kuriuos dabar turėsime priimti, darys svarią įtaką sanglaudos politikos po 2013 m. modeliu.
Todėl, jei užuot gilinęsi į smulkmenas ketiname kalbėti apie visus pranešimus, svarbu pabrėžti, kad sanglaudos politika tampa ir galimybe, ir pagrindu tikrai pažangai, vedančiai link skirtingų Europos politikos rūšių integracijos, link šių politikos rūšių tarpusavio papildomumo ir link integruoto metodo įgyvendinimo pradžios. Neatsitiktinai Europos Komisija siūlo šiuolaikiškus visą Europos politiką pakeisti galinčius sprendimus.
Diskusijos apie teritorinę sanglaudą - iš esmės diskusijos apie integruotus veiksmus. Tai diskusijos apie bet kokios kiekvieną sektorių skirtingai traktuojančios Europos politikos atsisakymą. Tai - kartu ir veiklos kryptis, siūlanti užuot skirsčius Europos Sąjungos teritoriją į labiau pasiturinčias ir skurdesnes dalis laikyti ją viena nedaloma visuma. Tai reiškia, kad sanglaudos politikos srityje susiduriame su svarbiais sprendimais. Norėčiau padėkoti, kad šios diskusijos išties tapo bendromis diskusijomis.
Mia De Vits
(NL) Gerb. pirmininke, pirmiausia norėčiau iš visos širdies pasveikinti Z. L. Becsey ir kartu padėkoti jam už aktyvų bendradarbiavimą rengiant pranešimą dėl mikrokreditų. Nėra reikalo pabrėžti šio pranešimo svarbos, ypač dabartinėmis aplinkybėmis. Taip pat norėčiau susieti šį pranešimą su dabar mūsų patiriama krize. Pastebėjome, kad naudodamosi įvairiomis priemonėmis valstybės narės bando išlipti iš duobės, t. y. iš ekonomikos krizės, dažnai nerimauja dėl savo pačių padėties ir savo rinkų veiklos atnaujinimo.
Sprendimas šiuo atveju - ne "kiekvienas už save", o labiau europietiškas požiūris į problemas. Prezidento B. Obamos vadovaujamos Junginės Valstijos didžiuliu mastu įsitraukį vyriausybės investicijas. Manau, kad tai - teisinga kryptis. Čia, Europoje, turime 27 ekonomikos atsigavimo planus, ir nors jie vieni su kitais suderinti, kiekvienu atveju finansuojami pačios valstybės narės. Šie atsigavimo planai būtini, tačiau jie - labai ribotas žingsnis teisinga linkme.
Atsižvelgiant į tai, pranešimai dėl mikrokreditų, taip pat ir kitas ateinančių savaičių darbotvarkės klausimus atitinkantis pranešimas, būtent pranešimas dėl prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo reiškia realius žmonių labui žengiamus žingsnius, ypač dabar, kai nedarbo lygis kyla, o bankai neskuba išduoti kreditų. Todėl nedaug ką galiu pasakyti apie Z. L. Becsey pranešimą. Svarbiausia, norėčiau dar kartą pabrėžti tai, ką nusprendėme laikyti pačiais svarbiausiais dalykais. Šiuos dalykus vėl randame šiame pranešime, dėl kurio Komisijos pateiktas tekstas daugelyje sričių pagerėjo.
Pirmasis šių aspektų - ilgalaikis viešasis ES finansavimas. Tai - labai svarbu, nes pastaruoju metu kyla pernelyg daug viena su kita susijusių iniciatyvų. Į ES biudžetą turi būti įtrauktas šiems mikrokreditams skirtas biudžetas.
Antrasis aspektas - paaiškinimo, kad šie mikrokreditai neabejotinai skirti ilgalaikiams bedarbiams, žmonėms iš socialiai nuskriaustų grupių ir kiekvienam, negalinčiam gauti kredito įprastu būdu, reikalingumas. Šie mikrokreditai iš pradžių bus suteikiami vietos lygmeniu, todėl labai svarbu, kad ir aktyvacijos politika būtų organizuojama vietos lygmeniu. Todėl primygtinai reikalaujame, kad mikrokreditus gavę socialines išmokas gaunantys žmonės neprarastų savo teisių į pašalpas.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Gerb. pirmininke, įkurti Europos žemės ūkio fondą kaimo vietovių plėtrai labai svarbu struktūrinės politikos sričiai. Tačiau norint tinkamai pasinaudoti esamomis galimybėmis būtina parengti skaidrią ilgalaikę kaimo vietovių ir regionų plėtros strategiją bei nustatyti nuolat valstybių narių lygmeniu koordinuoti veiksmus leidžiančią sistemą.
Visi puikiai žinome, kad diskusijose dėl sanglaudos politikos slypi daugybįvairių nuomonių apie tai, kaip turėtų būti panaudojami žemės ūkio subsidijų ir kaimo plėtros fondai. Taip pat kyla nuogąstavimų, kad po perskirstymo dalis lėšų bus panaudota miesto ir aktyviausiai veikiančių sričių plėtrai istoriškai labiau atsilikusių ir ne taip aktyviai valdomų sričių sąskaita. Negalime sutikti su tokio pobūdžio sprendimais ir jų padariniais.
Ambroise Guellec
(FR) Gerb. pirmininke, prisijungsiu prie kolegų Parlamento narių ir pasidžiaugsiu šiandien dienos diskusijomis. Norėčiau pasisakyti teritorinės sanglaudos tema. Galėčiau pasakyti, kad imtis teisingų veiksmų niekada nevėlu, vis dėlto pernelyg daug laiko buvo prarasta stengiantis teritorinę sanglaudą paversti pagrindiniu politiniu Europos Sąjungos tikslu. Žinoma, buvo kilę institucijų problemų, kurios, tikiuosi, bus netrukus pašalintos, ir, atleiskite, D. Hübner, išgirdome ypatingą Komisijos įspėjimą dėl šios srities. Tačiau norėtume pabrėžti, kad per visą šią Parlamento kadenciją nuo 2004-2005 m., Parlamentas nuolat bandkaupti jėgas, nes manome, kad vienodo požiūrio į visus ES piliečius, kad ir kur jie gyventų, principas - nepaprastai svarbus ir esame įsitikinę, jog jis svarbiausias siekiant visiems kartu žengti į priekį.
Pagaliau pasirodžalioji knyga. Labai tuo džiaugiamės. Mano manymu, jai šiek tiek trūkta ambicingumo: mums būtų labiau patikę, jei Komisija, užuot šia tema pareiškusi itin nekonkrečių pastabų, būtų nustačiusi apibrėžtį ir aiškius tikslus. Vis dėlto darome pažangą, net jei, mano manymu, įgyvendinant ankstesnės kartos struktūrinių fondų lėšų panaudojimą vėl kils kažkokių trukdžių dėl neproporcingų sąsajų su Lisabonos strategija.
Dabar prasidėjo konsultacijų procedūra. Tikiuosi, bus prieita prie išvados, kad privalome padidinti lėšų kiekį, patobulinti savo priemones - šie planai skirti laikotarpiui, prasidėsiančiam nuo 2013 m.: dar turime laiko, tačiau jis netruks prabėgti, - sutvirtinti finansines priemones, skirtinguose lygmenyse vystyti bendradarbiavimą, suformuoti integruotą plėtros viziją (ypač sektorių politikos, kurią dabar svarstome, srityje), koordinuoti bendrąją žemės ūkio politiką bei regioninę plėtrą ir t. t. Komisijos nare, mums kiek įmanoma greičiau reikia baltosios knygos.
Baigdamas norėčiau pabrėžti teritorinės sanglaudos visuose Europos regionuose skatinimo būtinybę, nes teritorinlygyb- pagrindinis šios krizės pabaigos, ekonomikos atsigavimo ir - svarbiausia - visų mūsų piliečių padrąsinimo dalyvauti Europos projektuose veiksnys.
Pierre Pribetich
(FR) Gerb. pirmininke, "kai žodžiai dera su darbais, sukuriama puiki harmonija". Tai sakydamas M. de Montaigne neabejotinai galvojo apie politikų žodžius ir darbus.
Čia, sanglaudos politikos srityje, turime siekti šios harmonijos. Įkvėpti savo troškimo europietiškai pažvelgti į Europos miestus kaip į pagrindinį mūsų visuomenių vystymosi dėmesio objektą turėjome galimybę apmąstyti svarbiausius aspektus ir pažadus, kurių turėtume laikytis siekdami kovoti su bendru gyventojų skaičiaus mažėjimu, darbo vietų trūkumu, miestų tarša, mobilumo miestų viduje sumažėjimu ir aprūpinimu būstu - problemomis, visiškai nederančiomis su tvaria plėtra. Minėti iššūkiai - patys svarbiausi, kuriuos turime imti spręsti norėdami mūsų Europos miestus paversti patraukliomis, konkurencingomis ir maloniomis gyvenimo vietomis. Todėl norint sumažinti problemas mūsų žodžiai turi derėti su mūsų veiksmais. Tai - miestų aspekto sanglaudos politikos srityje esmė: mūsų veiksmų ir kreditų suteikimo koordinavimas, jų suderinimas ir siekis naujuoju programavimo laikotarpiu padaryti juos veiksmingus.
Baigdamas pasakysiu, kad turime du įsipareigojimus: užtikrinti svarbiausių ir aiškiai apibrėžtų finansinių išteklių suteikimą Leipcigo tikslams įgyvendinti ir galiausiai poreikį pamatyti, kaip mūsų miestai, siekdami drąsiai konkuruoti pasaulyje ir pasinaudodami Europoje priimtų sprendimų įvairove, vieni su kitais bendradarbiauja.
Rolf Berend
(DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, Parlamento nariai, L. van Nistelrooijaus pranešimas dėl žaliosios knygos ir būsimos sanglaudos politikos modelio - be abejonės, vienas svarbiausių per pastaruosius metus Regioninės plėtros komitete parengtų pranešimų.
Pritariame pagrindinei žaliosios knygos idėjai, kad teritorinės sanglaudos tikslas - užtikrinti visos Europos Sąjungos policentrinę plėtrą, tvarią specifinių teritorijų, kurioms būdingi skirtingi ypatumai, plėtrą ir kartu išsaugoti jų įvairovę. Kitu programavimo laikotarpiu turi būti nustatyta išsamesnlaipsniškai teikiamos pereinamojo laikotarpio pagalbos teikimo regionams, kurių bendrasis vidaus produktas viršija 75 proc. ribą, sistema, kad taip šiems regionams būtų suteiktas aiškesnis statusas ir būtų užtikrinta saugesnjų plėtra.
C. A. Krehl pranešime dėl struktūrinių fondų lėšų panaudojimų kliūčių tiksliai išvardijamos pagrindinės problemos, su kuriomis susiduria struktūriniais fondais pasinaudoti norintys pareiškėjai, pvz., pernelyg didelbiurokratija, pernelyg painios taisyklės ar lėta ir sudėtinga centrinvalstybių narių administracija. Kartu pateikiama daugybKomisijai skirtų rekomendacijų apie veiksmingas priemones, kurių reikia imtis norint tas kliūtis pašalinti. Norėčiau išskirti dvi priemones ir jas patvirtinti faktais.
Pirma, už projektą atsakingi asmenys šiuo metu privalo saugoti projekto dokumentus dešimt metų, kad prireikus galėtų juos pateikti Komisijai patikrinti. Ypač vykdant mažus projektus dėl šio reikalavimo atsiranda neproporcingai didelės biurokratinės sąnaudos. Todėl būtų teisinga šį laikotarpį sutrumpinti iki trejų metų.
Antra, Komisijos naujoviškiems projektams taikomi vertinimo kriterijai sukuria didelių problemų. Tokie patys kriterijai neturėtų būti taikomi ir naujoviškiems, ir kitiems projektams. Labai svarbu, kad šiuo atveju vyktų kitoks procesas.
Miloš Koterec
- (SK) Regioninės plėtros politika akivaizdžiai prisideda prie bendros ES piliečių gerovės. Ji iš principo jau tapo socialine politika, o mes, priklausantys Socialistų frakcijai Europos Parlamente, visiškai ją palaikome ir nuolat plėtojame. Kai kurie neseniai į viešus susirinkimus atėję žmonės manęs klausė, kodėl jie turėtų vargintis ir rinkti atstovus į Europos Parlamentą. Po diskusijų apie tai, kiek ir kuriose srityse ES prisideda prie įvairių ES regionų gerovės, kartu su konkrečiais milijonus žmonių sujaudinusiais pavyzdžiais, sanglaudos politika man tapo vienu svarbiausių įrodymų, kodėl turėtume eiti balsuoti.
Be to, taip pat paminėjau kokį svarbų vaidmenį Europos Parlamentas vaidina tiek sanglaudos politikos, tiek biudžeto lėšų patvirtinimo procese. Jei įsigalios Lisabonos sutartis, šis vaidmuo nepaprastai padidės. Pabrėžiau, kad šia sutartimi pagrįsta regioninpolitika darys daug didesnį tiesioginį poveikį piliečiams ir kad tiek vietos valdžios institucijos, tiek visi galimi gavėjai vaidins svarbesnį vaidmenį regioninės politikos sričių valdymo, paramos jų sąveikai bei teritorinės sanglaudos plėtros, įskaitant ir kaimo vietovių plėtrą, stiprinimo srityse. Dar paminėjau, kad regioninės plėtros politika - viena paprasčiausių ir lanksčiausiai taikomų Bendrijos priemonių, skirtų tokioms krizėms, kokią patiriame dabar, spręsti. Pvz., regioninpolitika padeda spręsti nedarbo, investicijų ir socialines problemas. Profesionaliai ir skaidriai įgyvendinama regioninpolitika lengvai įrodo esanti stiprus ES ramstis. Ateityje daug ką turėsime paremti šiuo ramsčiu ir padidinti jo veiksmingumą, nes jis - svarbi Europos piliečių ir jos institucijų sąsaja.
Mariela Velichkova Baeva
(BG) Kokie pagrindiniai iniciatyvos dėl mikrokreditų tikslai? Paskatinti šios priemonės vystymą, sukurti palankią institucinę ir verslo aplinką, padėti nebankinėms ir finansinėms institucijoms padidinti savo pajėgumus, siekti augimo ir tvarios plėtros ir taip pat užtikrinti tikrą privataus kapitalo rinkos pasitikėjimą.
Z. L. Becsey pranešime dėmesys sutelkiamas į mikrokreditų teikiamas galimybes integruoti į darbo rinką skurdžiau gyvenančias grupes. Taigi koordinuodama įvairias priemones ir iniciatyvas Europos Komisija turėtų pasiūlyti bendrą Europos struktūrą su apibrėžtais kriterijais, įskaitant ir nebankinėms mikrokreditus teikiančioms finansinėms institucijoms taikytinus kriterijus.
Partnerystės skatinimas skatina didesnį konkurencingumą ir aukštesnės kokybės žiniomis pagrįstą ekonomiką bei kartu atitinka atnaujintos Lisabonos strategijos gaires.
Margie Sudre
(FR) Gerb. pirmininke, D. Hübner, apgailestauju, kad Komisija ir Europos Vadovų Taryba vis dar neįsipareigojo aiškiai apibrėžti teritorinės sanglaudos sąvokos. Pirmininkavusi Prancūzija pabandtai padaryti. Teigiamai vertinu šias pastangas. Mūsų Parlamentas toliau primygtinai reikalauja, kad šis tikslas būtų taikomas nuo pat Lisabonos sutarties įsigaliojimo pradžios ir kad sąvoka būtų išaiškinta kiek įmanoma greičiau.
Tikiuosi, kad puikiu L. van Nistelrooijaus pranešimu pagrįsta ši teritorinsanglauda taps teisiniu harmoningą visų Sąjungos regionų plėtrą sutvirtinančiu pagrindu, leisiančiu pasinaudoti geriausiomis kiekvieno Europos regiono ypatybėmis. Siekiant iki aukščiausio laipsnio padidinti Bendrijos politikos vietos lygmeniu daromą poveikį būtina pagerinti jos koordinavimą
Teritorinsanglauda nėra skirta dėmesiui tik į nuo nuolatinio nepritekliaus kenčiančius regionus atkreipti. Ji turėtų būti vykdoma vadovaujantis visos Europos Sąjungos policentrine plėtra ir kartu atsižvelgiant į kiekvieno regiono ypatumus bei išsaugant jų įvairovę. Manau, kad ši naujoji koncepcija tinkama ir turint mintyje tolimiausius regionus bei siekiant užtikrinti tvarią ir harmoningą jų plėtrą.
Šiuo atžvilgiu dėkoju pranešėjui, kad jis į kompromisinius pakeitimus įtraukprašymus dėl tam tikrų iššūkių, su kuriais susiduria tolimiausi regionai, pvz., prieinamumo ir konkurencingumo. Jie - gyvybiškai svarbūs teritorinės sanglaudos aspektai.
Skaitydama neseniai išleistą Komisijos komunikatą, pavadintą "Atokiausi regionai - Europos turtas", pamačiau, kad Komisija visas rekomendacijas dėl geresnio sanglaudos politikos valdymo nori taikyti atokiausiems regionams ir taip paversti juos novatorišku teritorinės sanglaudos įgyvendinimo pavyzdžiu.
Tikiuosi, kad užsienio konsultacijos arba netrukus Prancūzijoje prasidėsiančios États généraux de l'Outre-Mer paseks šiuo pavyzdžiu ir didžia dalimi sujungs į visumą pagrindinį teritorinį Europos politikos poveikį tolimiausiems regionams, kurių pridėtinvert- nepaneigiama ir nenuginčijama.
Baigdama, žinoma, norėčiau padėkoti visiems mūsų pranešėjams.
Gábor Harangozó
(HU) Jei ketiname reaguoti į iššūkius, su kuriais susiduria Europos Sąjunga, turime daryti viską, kas įmanoma, ir išlyginti tam tikruose regionuose esančius ekonomikos ir gyvenimo lygio skirtumus. Šiuo atžvilgiu mūsų sanglaudos politika ateityje turi būti orientuota į pradinį jos tikslą, būtent į struktūrinių su ekonomikos ir socialinėmis problemomis susiduriančių regionų pokyčių inicijavimą.
Norėdami ateityje efektyviau dirbti turime sutelkti dėmesį į svarstomiems klausimams tinkamus teritorinius vienetus. Turime pertvarkyti ekonominio bendradarbiavimo - proceso, kuriame makroregionai gali vaidinti svarbų vaidmenį - formas.
Kartu turime pripažinti ir tam tikrose srityse paplitusį skurdo reiškinį. Jei norime skatinti tikrus pokyčius, turime susikoncentruoti į tą lygmenį, kuriuo egzistuoja pati problema; kitais žodžiais tariant, taip pat turime imtis tikslingų kompleksinių priemonių žemesniu nei regionų lygmeniu. Tik finansuoti projektus nepakanka; reikia integruoto visas lėšas apimančio ir pažeidžiamiausiems Europos Sąjungos piliečiams tikrą pagalbą siūlančio metodo.
Rumiana Jeleva
(BG) Gerb. Parlamento nariai, sanglaudos politika - viena svarbiausių sudedamųjų Europos Sąjungos dalių. Daugelį dešimtmečių ji atspindėjo bendrą Europos piliečių geresnės ateities ir aukštesnės kokybės gyvenimo bei darbo sąlygų troškimą.
Sanglaudos politikos rezultatai rodo, kad ji - viena sėkmingiausių ES vykdomų politikos krypčių. Praeityje palyginti su ES vidurkiu buvusios mažiau išsivysčiusios šalys dabar atsidūrgreta labiausiai išsivysčiusių pasaulyje. Šie pavyzdžiai padeda atskleisti sanglaudos politikos veiksmingumą ir motyvuoti naujas prie ES prisijungusias valstybes, tokias, kaip, pvz., mano šalis Bulgarija.
Mes, bulgarai, ilgai laukėme visateisės narystės Europos Sąjungoje ir pagrįstai dėjome savo viltis į struktūrinių ir sanglaudos fondų teikiamas galimybes. Manau, dėkodama Komisijos narei D. Hübner už didžiules jos pastangas regioninės plėtros srityje ir už jos ryžtingą paramą sanglaudos politikai, kalbu visų mūsų vardu.
Penki Regioninės plėtros komitete parengti pranešimai taip pat byloja apie ilgalaikį Europos Parlamento įsipareigojimą siekti tvirtos ir veiksmingos sanglaudos politikos. Parlamento nariai, be susidūrimo su finansų krize, dabar turime spręsti ir dėl klimato kaitos, demografinių pokyčių, energijos vartojimo efektyvumo, pernelyg didelės urbanizacijos, migracijos ir kitų dalykų kylančias problemas.
Visos šios problemos reikalauja bendro aiškaus Europos Sąjungos atsakymo. Todėl sanglaudos politika turi būti panaudota kaip varomoji visų pokyčių, kurių turime imtis, jėga. Vienas iššūkių, su kuriais susiduria ES, pvz., - išorinės priklausomybės nuo dujų ir naftos sumažinimas.
Parlamento nariai, sanglaudos politika ir struktūriniai fondai visada reiškkur kas daugiau, negu paprastas Europos solidarumo gestas. Iš tikro jie - dalis abiem pusėms naudingos sistemos, kuria gali būti naudojamasi naujoms rinkoms sukurti ir naujiems prekybos ryšiams užmegzti. Baigsiu pasakydama, kad kiekvienas pilietis turi teisę gauti naudos iš sanglaudos politikos. Tai, be abejo, taikytina ir mano šalies piliečiams, kurie nusipelno aukštesnės kokybės gyvenimo ir darbo sąlygų.
Jamila Madeira
(PT) Gerb. pirmininke, Parlamento nariai, pirmiausia norėčiau padėkoti visiems už atliktą darbą.
Trys pagrindinės žaliojoje knygoje apibrėžtos sąvokos - koncentracija, ryšiai ir bendradarbiavimas - gali pasiūlyti sprendimų, kaip panaikinti tam tikras harmoningai Bendrijos plėtrai trukdančias kliūtis, ypač susijusias su neigiamu dėl ekonominės veiklos koncentracijos kilusiu poveikiu, su nevienoda prieiga prie rinkų ir paslaugų (kurią lemia nuotolis) ir su susiskaidymu (kurį lemia ne tik sienos tarp valstybių narių - ypač tarp labiausiai nepalankių - bet ir tarp regionų).
Todėl turime pasistengti pagerinti šių politikos krypčių sąveiką naudodami metodus, kuriuos taikant būtų galima įvertinti jų poveikį teritorijoms. Būtent todėl visada tvirtinau, kad siekiant geriau parengti bei įgyvendinti atitinkamas politikos sritis būtina atsižvelgiant į įvairių teritorijų specifikos ypatumus nustatyti papildomus kokybinius rodiklius.
Šiuo metu bendrasis vidaus produktas (BVP) - vienintelis likęs kriterijus, kuriuo vadovaujamasi nustatant tinkamumą struktūrinių fondų paramai gauti.
Tačiau tobulinant papildomus rodiklius ir atliekant teritorijų vertinimus turėtų ne didėti biurokratinnašta ar atsirasti vilkinimo praktika, o paprastėti naujų politikos sričių ir veiksmų taikymas teritorinei sanglaudai paremti.
Penktojoje pažangos ataskaitoje - pirmininke, netrukus savo kalbą baigsiu - pateikiama ypatinga nuoroda į pereinamojo laikotarpio regionus, užimančius tarpinę padėtį tarp konvergencijos ir konkurencingumo bei užimtumo regionų. Nederėtų pamiršti, kad šiems regionams reikia suteikti aiškesnį statusą ir užtikrinti saugesnę bei pastovesnę jų plėtrą.
Iosif Matula
(RO) Norėčiau padėkoti visiems pranešėjams už tai, kad sukūrregioninės plėtros priemonių paketą. Ypač norėčiau įvertinti L. van Nistelrooijų už jo ypatingas pastangas. Jis labai sėkmingai - kaip dalį pasiūlymo dėl rezoliucijos - įtraukporeikį valstybėms narėms įgyvendinti teritorinei sanglaudai pasiekti skirtas priemones.
Be to, žalioji knyga padeda atskleisti, kad, be socialinės ir ekonominės sanglaudos, teritorinsanglauda - vienas svarbiausių Europos Sąjungos tikslų. Jei Europos regionai nebus koordinuojami vadovaujantis bendra ES politika, jų plėtra vyks nevienodai.
Teritorinsanglauda - pagrindinsudedamoji Europos integracijos proceso ir konvergencijos tarp regionų įgyvendinimo dalis. Manau, kad ir dabar, ir ateityje tam tikras dėmesys turi būti skiriamas ES konvergencijos regionams, kad būtų kiek įmanoma greičiau iš esmės sumažinti didžiuliai juos skiriantys skirtumai.
Kalbant apie mano šalį Rumuniją, pasiekėme didelę jos regionų plėtros pažangą. Tačiau vis dar susiduriame su skirtumais tiek tarp regionų, tiek jų viduje, taip pat ir su skirtumais tarp miesto ir kaimo aplinkos.
Proporcinga ir tvari regioninplėtra turi vykti tokiomis sąlygomis, kai konkrečios lėšos veiksmingai panaudojamos kiekvienoje srityje atskirai. Pvz., viena svarbiausių vakarų Rumunijos ypatybių - daugybgeoterminio vandens šaltinių. Pakankamas kiekis šiam regionui skirtų lėšų, kurios būtų panaudotos alternatyviam elektros energijos gaminimo šaltiniui sukurti ir geoterminiam vandeniui panaudoti, paskatintų naujų darbo vietų kūrimą ir turėtų didžiulės ekonominės naudos.
Manau, kad šiandien aptartas paketas turėtų būti ypač svarbus ir Rumunijai.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Gerb. pirmininke, sanglaudos politika - pagrindinis integracijos proceso ramstis. Turėti tinkamai veikiančią sanglaudos politiką - būtina sąlyga siekiant socialinės, ekonominės ir teritorinės Europos Sąjungos sanglaudos. Didžiausias mums kylantis iššūkis šiandien - remiantis pagrindu, kuriuo veikia mūsų politika, užbaigti greitą reformą ir supaprastinti bei nustatyti daug lankstesnes sudėtingas projektų įgyvendinimo procedūras ir taisykles, pagal kurias skiriamas finansavimas.
Sąvokos "tarpregioninis" vystymas ir keitimasis pažangiąja patirtimi įtraukti į sanglaudos politikos reformos planus ir puikiai juos papildo. Todėl Europos Komisija turėtų kiek įmanoma greičiau pateikti konkretų pasiūlymą dėl galimybės projektus įgyvendinantiems organams keistis pažangiąja patirtimi.
Mano manymu, nėra jokio reikalo įtikinėti nvienos iš valstybių, kurioms čia atstovaujama, kad susiduriant su ekonomikos ir finansų krize struktūriniai fondai - pagrindinregioniniu lygmeniu ekonomiką skatinanti priemonė. Todėl labai svarbu supaprastinti procedūras ir paspartinti valstybių narių ekonomikoms skirtus lėšų srautus. Europos projektai - būdas kurti naujas ir tvarias darbo vietas bei galimybtiems, kuriems jos labiausiai reikia; galimybskurdžiausiems Europos Sąjungos regionams.
Sanglaudos politika taip pat turėtų tapti su naujais iššūkiais, pvz., su bendra energijos politika ir klimato kaita padedančia susidoroti priemone.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gerb. pirmininke, Europos Sąjungoje sanglaudos politika dažnai buvo laikoma geriausiu solidarumo ženklu. Išlyginti plėtros skirtumus tarp atskirų Bendrijos šalių bei regionų - vienas visos ES interesų. Mano manymu, žalioji knyga - toks Komisijos dokumentas, kuriame tiksliai apibūdinti dabartiniai ES sanglaudos politikai kylantys iššūkiai.
Komisija taip pat skiria dėmesio ypatingam poreikiui padėti specifiniais geografiniais ypatumais pasižymintiems regionams, pvz., kalnuotiems regionams ir mažiau palankioms žemės ūkio sritims, kurie nusipelno ryžtingos paramos. Nepaprastai svarbu, kad koordinuotume ir tinkamai planuotume kaimo vietovėms skirtą paramą. Šios sritys išsiskiria žemesniu ekonominės plėtros lygmeniu, mažesniu gyventojų tankiu, nevisaverte prieiga prie visų rūšių viešųjų paslaugų ir ribotomis įsidarbinimo galimybėmis ne žemės ūkio srityje. Taip pat yra ryškių šių sričių skirtumų ir atskirose valstybėse narėse. Jei palyginsime kaimo ir miesto sritis, šis neproporcingumas netgi didesnis.
Numatytas kaimo vietovių plėtrai skirto finansavimo padidinimas dabartiniu finansiniu požiūriu buvo itin kritikuotas. Norėčiau visiems priminti, kad kaimo plėtros politika ir jai skirtas finansavimas padeda apsaugoti šias teritorijas nuo išnykimo ir palengvinti jose gyvenančių žmonių gyvenimus. Apibendrinant reikia pasakyti, kad Komisijos dokumentas, pranešimai ir šiandien dienos diskusijos, - visos šios priemonės - žingsnis teisinga linkme.
Emanuel Jardim Fernandes
(PT) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, Parlamento nariai, turėčiau pradėti pasveikindamas C. A. Krehl ir L. van Nistelrooijų parengus pranešimus. Norėčiau pagirti juos už jų pasirengimą priimti savo kolegų pagalbą. Jų pranešimuose pripažįstama pažangiosios patirties - sąveikos veiksnio, ypač aplinkos apsaugos, energetikos ir užimtumo srityse - svarba, o diskusijos apie teritorinę sanglaudą susiejamos su diskusijomis apie sanglaudos politikos ateitį Europos Sąjungoje.
Sutinku su žaliosios knygos įvertinimu ir su teritorinės sanglaudos sąvokos analize. Pritariu pranešimuose išdėstytoms rekomendacijoms dėl sanglaudos politikos ateities, ypač šioms rekomendacijoms: nustatyti teritorinės sanglaudos apibrėžtį, paskelbti baltąją knygą dėl teritorinės sanglaudos, dėti visas pastangas siekiant Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslo, įtraukti teritorinę sanglaudą į būsimą visų sričių Bendrijos politikos formavimo procesą, nustatyti papildomus kiekybinius rodiklius, įvertinti įvairių sričių Bendrijos politikos daromą poveikį teritorijoms ir nurodyti būdus teritorijų ir sektorių politikos sąveikai užtikrinti, sukurti visapusišką regionų, turinčių specifinių geografinių ypatumų (ypač tolimiausių regionų), strategiją, nustatyti lankstesnę laipsniškai teikiamos pereinamojo laikotarpio pagalbos teikimo vadinamiesiems tarpiniams regionams sistemą ir plėtoti daugiapakopį (Europos, valstybių narių, regioniniais ir vietos lygmenimis) teritorijų valdymą.
Todėl primygtinai raginu kolegas Parlamento narius palaikyti šiuos pranešimus, o valstybes nares - taip pat ir Komisiją - tinkamai jais vadovautis.
Maria Petre
(RO) Pirmiausia norėčiau teigiamai įvertinti sumanymą sanglaudos tema surengti šias svarbias diskusijas. Norėčiau padėkoti kiekvienam savo kolegai Parlamento nariui už jų pastangas ir pateiktus pasiūlymus.
Ketinu pakomentuoti keletą temų pradėdama nuo teritorinės sanglaudos. Pagrindinproblema - kaip užtikrinti harmoningą visų Europos Sąjungos teritorijų plėtrą ir miesto bei kaimo vietovių partnerystę ir kartu nebeprarasti daugiau teritorijų bei tinkamai reaguoti į gyventojų skaičiaus mažėjimą kaimo vietovėse. Be teritorinės sanglaudos apibrėžties, kurios taip laukia Parlamentas, integruota ekonominės, socialinės ir ekonominės sanglaudos sąvoka suteikia pagrindą būsimai ES regioninei politikai ir apibrėžia struktūrinių fondų pobūdį po 2009 m.
Kalbant apie C. A. Krehl pranešimą, palaikau visus jame išdėstytus pasiūlymus, kuriais skatinama remti Europos regionus, pašalinti nereikalingas kliūtis, supaprastinti procedūras ir ilgainiui užtikrinti jų pastovumą. Teigiamai vertimu ir pasiūlymą nustatyti tikslius regionų keitimosi pažangiąja patirtimi metodus.
Kadangi kalbame ir apie sanglaudos politikos miestų aspektą, puikiai žinome, kad neturime bendros sąvokos "miestas" apibrėžties. Taip pat žinome, kad Europoje yra apytiksliai 5 000 miestų, kuriuose gyvena mažiau nei 50 000 žmonių. Rumunijoje yra nemažai tokį gyventojų skaičių turinčių gyvenviečių. Manau, kad turime nustatyti plėtros modelį tokio tipo miesto gyvenvietėms ir skirti joms pakankamai lėšų, nes būtent šios vietovės stokoja arba neturi galimybių pasinaudoti naudingu policentrinio modelio poveikiu.
Pagal naująją sutartį integruota ir tvari miestų plėtra, kaip teritorinės sanglaudos dalis, bus bendrai valdoma valstybių narių ir ES. Vietos ir regioninės valdžios institucijos turi būti pasirengusios priimti šį modelį, kuris jau sukurtas kaip daugiapakopis valdymas. Pritariu minčiai nustatyti privalomas 1 000 EUR (o ne 500 EUR, kaip buvo anksčiau) dydžio minimalias lėšas vienam gyventojui.
Francisca Pleguezuelos Aguilar
(ES) Gerb. pirmininke, kalbant apie pranešimą dėl mikrokreditų, norėčiau pasveikinti visus pranešėjus, nes jie atliko didžiulį darbą. Jie, be jokių abejonių, patobulino Komisijos iniciatyvą.
Manau, kad šiame pranešime išdėstytos rekomendacijos leis nustatyti pagrindą, kuriuo remdamiesi Europos Sąjungoje galėsime vystyti tinkamą mikrokreditų sektoriaus struktūrą. Šis sektorius, ir kaip ekonominės veiklos kūrimo priemonė, ir kaip socialinę įtrauktį bei darbo vietų kūrimą skatinantis būdas sėkmingai veikdaugelyje besivystančių šalių, įskaitant ir kelias Europos valstybes. Tačiau ši sėkminga praktika iki šiol nebuvo perkelta į Bendrijos kontekstą. Manau, kad dabar turime galimybę tai padaryti, ypač turint mintyje ekonomikos ir finansų krizę, su kuria šiuo metu susiduriame.
Šiuo atžvilgiu šiame pranešime pasiūlytų iniciatyvų sutvirtinimas turėtų tapti prioritetu, tačiau turime žengti ir kitus žingsnius. Turime padidinti šioms mikrokreditus remiančioms struktūroms skirtas joms prieinamas lėšas. Turime užtikrinti paprastesnę prieigą tiems asmenims ir įmonėms, kurie negali gauti paskolų. Šiuo atžvilgiu, pirmininke, noriu pabrėžti Europos garantijos mikropaskoloms pavyzdį, nes ši priemongalėtų palengvinti prieigą. Tai buvo įtraukta į pranešimą.
Baigsiu pasakydama, kad šis pranešimas neabejotinai padės pagrindus, kuriais remdamiesi galėsime Europos sąlygomis sukurti darnią mikrokreditų sektorių vystytis skatinančią struktūrą.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) 2010 m. Komisija ir valstybės narės ketina peržiūrėti naudojimosi struktūriniais fondais metodus ir tų fondų lėšų panaudojimo lygį. Raginu valstybes nares labai atidžiai iš naujo nustatyti savo pasirinktus prioritetus, kuriuos įgyvendindamos ketina pasinaudoti struktūriniais fondais.
Manau, kad siekiant 2011-2013 m. laikotarpiu pasinaudoti struktūriniais fondais, valstybių narių prioritetų sąrašuose turi atsispindėti mobilumas miestuose, kaimo plėtra, pastatų energijos efektyvumas ir transporto infrastruktūros plėtra.
Būdama pranešėja dėl pastatų energijos efektyvumo raginau padidinti ERPF dalį, kurią valstybės narės gali panaudoti socialinių būstų statybai ir pastatų energijos efektyvumo nuo 3 proc. iki 15 proc. padidinimui. Tai valstybėms narėms suteiktų daugiau lankstumo ir galimybę paspartinti Europos piliečių gyvenimo kokybei gerinti skirtų Europos fondų įsisavinimą.
Ypač per dabartinę krizę valstybės narės turi naudotis viešosiomis lėšomis, konkrečiai - struktūriniais fondais, ir taip užtikrinti ekonomikos plėtrą bei didinti darbo vietų skaičių.
Eoin Ryan
Gerb. pirmininke, pirmiausia norėčiau pasveikinti prie šio labai svarbaus pranešimo rengimo prisidėjusius pranešėjus. Manau, kad ekonomikos krizprivertmus atidžiai ir griežtai pažvelgti į savo ekonominį elgesį praeityje. Taip turėsime galimybę pasimokyti iš savo praeities klaidų. Manau, kad kai mūsų ekonomika vystėsi sparčiai, tam tikras grupes palikome nuošaly.
Dėmesio mikrokreditų klausimui skyrimas ir prieigos prie jų pagerinimas leis atkreipti dėmesį į šias praeities klaidas. Mikrokreditų struktūros pakeitimas gali padėti sustiprinti ir atgaivinti ekonomiką pradedant bendruomenės lygmeniu ir nuo jo kylant į viršų. Šiuo atžvilgiu Airijoje buvo atliktas pagirtinas darbas. Mano rinkimų apygardoje Dubline veikia keturios 1993 m. įsteigtos įmonių tarybos, vietos lygmeniu teikiančios pagalbą Dublino ir visos apygardos mikroįmonėms. Kiek anksčiau šiais metais Airijoje Apygardų asociacija ir miestų valdyba pranešapie savo finansinių paskatų paketą, kuriuo siekiama paremti 3 000 šalyje veikiančių bendrovių ir sukurti 15 000 naujų darbo vietų. Į projektą įtraukti ir beveik 50 000 žmonių mokymai.
Europos mastu šie skaičiai nėra dideli, tačiau Dubline ir Airijoje mikrokreditų bendrovės nepaprastai svarbios. Nuoširdžiai tikiuosi, kad netrukus išvysime, kaip Bendrijos lygmeniu imamasi svarbių ir koordinuotų šio puikaus pranešimo pagrindu pagrįstų veiksmų, padėsiančių paremti neįkainojamą šių mikroįmonių (ir dėl jų) Europos Sąjungoje atliekamą darbą vietiniu ir šalių lygmenimis, nes jos - labai svarbi mūsų šiandien dienos ir ateities ekonomikos dalis.
Pirmininkė
- Dėkoju, gerb. E. Ryanai. Nebuvau labai griežta, nes iš tikro turime šiek tiek daugiau laiko, nei nurodyta pagal taisykles.
Tačiau prieš pereinant prie procedūros "prašau žodžio" norėčiau kai ką pasakyti. Šį rytą šiuose Rūmuose prasidėjo labai svarbus renginys. Jį pradėjo H. G. Pöttering, o renginys susijęs su Europos organizacija, pavadinta FLARE. Į ją įsitraukdaugiau kaip trisdešimt šalių, o jai priklausantis jaunimas - ir ne tik jaunimas - įsipareigojo kovoti su organizuotu nusikalstamumu bei užtikrinti, kad iš organizuoto nusikalstamumo grupuočių konfiskuoti daiktai būtų panaudojami socialinėms reikmėms patenkinti.
Šiuose Rūmuose įsipareigojo Europos Parlamento pirmininkas ir Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komitetas. Manau, kad tarp mūsų šiuose Rūmuose taip pat yra keletas tokių jaunų žmonių, kurie daro garbę Europai, nes kartu su mumis stengiasi užtikrinti, kad Europa taptų Europa be rasizmo ir be organizuoto nusikalstamumo. Todėl norėčiau pasveikinti visus, esančius čia ir šiuose Rūmuose.
Erna Hennicot-Schoepges
(FR) Gerb. pirmininke, norėčiau pasveikinti visus pranešėjus. Šie pranešimai labai vertinti naujajai politikai. Apgailestauju tik dėl to, kad nviename iš jų nebuvo užsiminta apie kultūros politiką.
Galimas daiktas, kad kultūros politika iš esmės - sanglaudos politika. Būtent kultūra suteikia regionui sanglaudos, ir tai galėjo būti paminėta, nes tarpregioninkultūros politika dar nėra sukurta. Visada susiduriame su didžiuliais tarpkultūrinių projektų finansavimo sunkumais, nes nėra jokios tarpkultūrinės visuomenės, jokios socialinės apsaugos, kuri galėtų užtikrinti menininkams mobilumą, taip reikalingą dirbant už jų regionų ribų. Nuoširdžiai raginu visus dirbančius šios politikos įgyvendinimo srityje nepamiršti šio aspekto; jis svarbus kiekvienai Europos politikos sričiai.
Ewa Tomaszewska
(PL) Gerb. pirmininke, sanglaudos politika užkerta kelią konfliktams, nes pašalina jų priežastis. Todėl miesto ir kaimo vietovių gyvenimo lygį suvienodinančios ir regionų infrastruktūros lygį išlyginančios priemonės tokios svarbios. Plačiai paplitęs mikrokreditų naudojimas - gera sanglaudos politikos priemonė. Šiandien, finansų ir ekonomikos krizės aplinkybėmis, kai visi stengiamės rasti būdų, kaip išsaugoti darbo vietas, turime žinoti sanglaudos politikai kylančias grėsmes, pvz., protekcionizmą ir skurdesnių regionų diskriminavimą.
Den Dover
Gerb. pirmininke, Regioninės plėtros komitetas ir visai Europai skirtos lėšos - svarbiausia visos Europos bendrijos programa.
Galiu kalbėti Šiaurės Vakarų Anglijos vardu ir pasakyti, kiek daug naudos šios lėšos davLiverpulio miestui, ypač per pastaruosius dešimt metų. Žvelgdamas pirmyn į ateitį galiu pasakyti, kad matau, kaip gerai paskirstytų ir puikiai kontroliuojamų lėšų pagrindu šis miestas vystosi toliau.
Paraginčiau privatųjį sektorių labiau įsitraukti į lėšų paskirstymo, valdymo ir kontrolės procesus, nes privatusis sektorius visada dirba daug efektyviau už viešąjį.
Taip pat norėčiau pabrėžti, kad šie pinigai Šiaurės Vakarų kaimo teritorijoms, kuriose yra daug visai ekonomikai gyvybiškai svarbių žemės ūkio paskirties vietovių, buvo tiesiog neįkainojami.
Galiausiai leiskite pasakyti, kad palaikau Z. L. Becsey dėl jo mikrokreditų klausimo. Ši naujovlabai įdomi ir susidariusios ekonominės padėties laikotarpiu tiesiog būtina.
Zita Pleštinská
- (SK) Gerb. Parlamento nariai, manau, kad šios bendros diskusijos dėl regioninės politikos - ne tik svarbiausios per šią plenarinę sesiją, bet ir vienos svarbiausių diskusijų per visą mūsų kadenciją. Tai - galimybkalbėti Europos piliečiams apie jiems lengvai suprantamus dalykus, ypač grėsmingai artėjant birželio mėn. vyksiantiems Europos Parlamento rinkimams. Nerimą kelia tai, kad nėra veiksmingos, vientisos ir nesudėtingos mažesnėms institucijoms skirtos paramos, ypač galimybių pasinaudoti investicijoms skirtais ištekliais srityje. Todėl manau, kad netrukus pamatysime šiais pranešimais pagrįstą naują sanglaudos politikos ir ypač kai kurių veiklos programų, kurios turėtų būti atnaujintos ir iš naujo apsvarstytos, įvertinimą.
Norėčiau baigti pabrėždama savo įsitikinimą, kad šiuose penkiuose pranešimuose išdėstytos Europos Parlamento rekomendacijos turės pridėtinės vertės ir pateisins tiek Europos miestuose, tiek kaimo vietovėse gyvenančių piliečių, kurie mano, jog sanglaudos politika užtikrins jų regionų plėtrą, palaipsniui išlygins regioninius skirtumus, suteiks naujų užimtumo galimybių, padidins energetinį saugumą bei energijos suvartojimo efektyvumą jų namuose, užtikrins geresnę transporto ir technikos infrastruktūrą bei aukštesnį pragyvenimo lygį, lūkesčius.
Sérgio Marques
(PT) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, Parlamento nariai, per šias svarbias diskusijas dėl teritorinės sanglaudos ir ekonominės bei socialinės sanglaudos politikos ateities turiu paminėti vieną specifinę problemą, su kuria susiduria tolimiausi regionai. Dėl nuolatinio geografinių veiksnių derinio šie regionai tampa itin pažeidžiami ekonomine ir socialine prasme, ypač susidurdami su tokia rimta tarptautine krize, kokią patiriame šiandien.
Todėl norėčiau paraginti Europos Komisiją, ypač Komisijos narę D. Hübner labai rimtai atkreipti dėmesį į dabartinės krizės padarinius tolimiausiems regionams. Šių padarinių įvertinimas kiekviename tolimiausiame regione, ypač padarinių turizmo ir statybų sektoriuose bei didėjančio nedarbo srityje padėtų užtikrinti konkretų šiems regionams skirtą Europos atsaką.
Todėl metu iššūkį Europos Komisijai, kad ji parengtų tolimiausiems regionams skirtą Europos atsaką į krizę, kuris apimtų kur kas daugiau, nei jau minėtas bendras Europos regionų ekonominės ir sanglaudos politikos priemones. Specifinis tolimiausiems regionams skirtas Europos atsakas į krizę...
(Pirmininkas nutraukkalbantįjį)
Pirmininkas
Jūsų laikas baigėsi.
Biuro nustatytose taisyklėse teigiama, kad per šios rūšies diskusijas gali kalbėti ne daugiau kaip penki Parlamento nariai. Kiekvienam žmogui griežtai skiriama po vieną minutę.
Be penkių pagal taisykles jau pasisakiusių Parlamento narių, yra dar šeši žodžio paprašę Parlamento nariai. Kadangi turime šiek tiek laisvo laiko - pagal posėdžių prievolę - ketinu padaryti išimtį ir leisti kalbėti tiems Parlamento nariams, kurie prašžodžio. Tačiau norėčiau primygtinai paprašyti nenukrypti nuo temos ir laikytis šioje procedūroje "prašau žodžio" apibrėžto vienos minutės pasisakymo trukmės reikalavimo.
Zuzana Roithová
- (CS) Gerb. pirmininke, labai džiaugiuosi galėdama patvirtinti, kad Europos Vadovų Tarybai pirmininkaujanti Čekija skatina aiškią sanglaudos politikos apibrėžtį įtraukdama pagalbą mažiau išsivysčiusios šalims. Taip pat norėčiau paraginti Komisiją atiduoti svarstyti privalomus ir sąlygas veiksmingai mikrokreditų rinkai suderinančius teisės aktus. Tai svarbu ne tik krizės laikotarpiu. Privalome suteikti daugiau galimybių privatiems asmenims ir verslininkams, negalintiems gauti paskolų iš tradicinio bankininkystės sektoriaus naudotis finansavimu. Vartojimo kreditų praeities istorija rodo, kad ES turi elgtis vieningai ir veiksmingai, ypač kalbant apie kontrolės priemones. Be to, manau, kad kaip ir sanglaudos politika, taip ir mikrokreditai turi būti iš esmės orientuoti į mažiau išsivysčiusiuose Europos regionuose vykdomus projektus bei į socialiai nuskriaustų žmonių grupes arba vadovaujantis Lisabonos strategijos tikslais turi būti skiriami itin naujoviškiems projektams. Taip pat norėčiau įspėti Komisiją apie pavojų, kad mikrokreditais gali būti piktnaudžiaujama siekiant plauti pinigus. Gaila, kad dar negalime svarstyti konkretaus pasiūlymo dėl teisės aktų.
Andreas Mölzer
(DE) Gerb. pirmininke, kadangi kalbame apie ES sanglaudos politiką ir regioninę plėtrą, galbūt reikėtų pažvelgti į šalis kandidates, ketinančias įstoti į ES. Praėjusį savaitgalį buvau Turkijoje, tiksliau sakant, rytinėje Anatolijos dalyje, ir pamačiau kurdų srities miesto Dijarbakiro problemas. Supratau, kad reikia pranešti šalims kandidatėms apie regioninės plėtros naudą ir būtinybę.
Kurdų regiono problema nėra tik etninio pobūdžio. Tai - ne tik apsisprendimo teisės ir su panašiais klausimais susijusi problema. Ji - netgi ne terorizmo problema, tačiau labai glaudžiai susijusi su regionine plėtra ir jos suderinimu miestuose bei kaimo vietovėse. Manau, kad turėtume paaiškinti Turkijai, kad ji šiuo atveju turėtų pritaikyti Europos sanglaudos politiką. Priešingu atveju ji nebus pasirengusi įstoti į Europos Sąjungą.
Alexandru Nazare
(RO) Struktūriniai ir sanglaudos fondai - audringai svarstoma tema. Kartu jie - labai pagirtina galimybė, kuria, deja, naudojamasi itin neadekvačiai. Tai lemia keletas priežasčių: nuo biurokratizmo, pernelyg sudėtingų arba pernelyg trumpai galiojančių taisyklių iki sunkiai pasiekiamos informacijos ir skaidrumo trūkumo.
Galiu jums pasakyti, kad daugelis paraiškų teikėjų iš Rumunijos skundžiasi dėl problemų, kylančių dėl tinkamumo išlaidoms, pernelyg trumpai galiojančių taisyklių, sunkiai suprantamos dokumentacijos ir, žinoma, dėl ilgų projektų įvertinimo laikotarpių.
Džiaugiuosi, kad Europos Komisija irgi pradėjo suvokti šias kliūtis. Ypač dabartinės ekonomikos krizės laikotarpiu pasiūlymai iš dalies keisti taisykles apima ir nuostatas dėl naudojimąsi šiais fondais nustatančių taisyklių supaprastinimo. Tai - pirmasis žingsnis, ir norėčiau manyti, kad Komisija taip pat priims daugybę kitų mūsų pasiūlymų.
Vieną galimų šių problemos sprendimų būdų suteikia giminiavimosi ir techninės pagalbos programos. Tačiau kadangi savo pasiūlytais pakeitimais palaikiau C. A. Krehl pranešimą, ES lygmeniu reikalinga programa...
(Pirmininkas nutraukkalbantįjį)
Ljudmila Novak
(SL) Pinigai iš struktūrinių fondų, kuriuos Europos Sąjunga naudojo socialinei, ekonominei ir teritorinei sanglaudai stiprinti bei visiems 268 regionams vystyti, išties labai pagerino gyvenimo kokybę.
Žvelgdama iš šios finansinės perspektyvos džiaugiuosi galėdama pabrėžti, kad dabartinės sudėties Parlamentas taip pat vaidino svarbų vaidmenį padėdamas aptartų tikslų įgyvendinimui skirti daugiau pinigų, negu buvo siūlyta iš pradžių. Kartu apgailestauju dėl to, kad, kaip mano kolega jau atkreipdėmesį, kyla pernelyg daug biurokratinių kliūčių ir kartais klausiu savęs, ką dėl to reikėtų kaltinti: Europą ar šalių vyriausybes.
Kad ir kaip būtų, manau, jog turime supaprastinti šias kliūtis, kad galėtume skirti dėmesio neatidėliotiniems vietos valdžios institucijų ir regionų poreikiams. Tačiau jei norime išlaikyti jaunimą ir moteris kaimo vietovėse, turime kur kas daugiau lėšų investuoti į kaimo plėtrai skirtą paramą.
James Nicholson
Gerb. pirmininke, daugelį mūsų čia šį rytą aptartų dalykų turės įgyvendinti kitas Parlamentas. Dėl to nekyla jokių abejonių. Kaimo plėtra - svarbiausias kaimo ekonomikos plėtros ramstis, tačiau kai prieš keletą metų buvo sukurtas antrasis kaimo visuomenės paramos ramstis, jo paramai nebuvo skirta pakankamai lėšų. Dabar turime moduliaciją, kuri kaimo visuomenės ir ekonomikos vystymui naudoja papildomas ūkininkams skirtų bendrų išmokų lėšas.
Žinau, kad čia kils mūšis. Yra norinčių atimti regioninės politikos ar paramos kaimo visuomenėms sritį iš Žemės ūkio generalinio direktorato ir atiduoti ją kaimo ekonomiką plėtojantiems nepriimtinam Regioninės politikos generaliniam direktoratui. Šios diskusijos, vadovaujama Ray MacSharry, vyko paskutiniojo praėjusio amžiaus dešimtmečio pradžioje, ir mes prie jų nebegrįšime. Sakau: "jokiu būdu nebegrįšime". Papilomas finansavimas turi būti skiriamas žemės ūkiui ir kaimo ekonomikai paremiant smulkiuosius ūkininkus ir aktyviai kaimo vietovėse dirbančius žmones.
Francesco Ferrari
- (IT) Gerb. pirmininke, Parlamento nariai, norėčiau padėkoti pranešėjui už jo pranešimą. Tema, į kurią atkreipiamas dėmesys - labai opi, nes ji gali sukelti padarinių įvairių valstybių narių ekonomikos sistemoms. Naujojo Žemės ūkio fondo kaimo plėtrai susiejimas su BŽŪP, atsižvelgiant į tai, kaip šiuo fondu bus naudojamasi, gali turėti teigiamų arba neigiamų padarinių.
Fondų susiejimas tam tikru požiūriu reikš, kad jais bus galima efektyviau pasinaudoti. Tai, be abejo, - geras dalykas. Tačiau sutinku su pranešėju, kad skiriamoji linija labai aiški, o, be kita ko, kyla pavojus, kad fondais bus naudojamasi tik siekiant padaryti žemės ūkį konkurencingesnį kartu pakenkiant kitiems kaimo vietovių sektoriams.
Kaimo vietovėms iš tikrųjų reikia didelių investicijų, - struktūrinį investicijų ir investicijų į žemės ūkio maisto produktų sektorių, - kad atgaivintume ekonomiką, kad išmokytume jaunus ūkininkus, kurie yra varomoji visos kaimo ekonomikos jėga, ir kad išmokytume šiose vietovėse gyvenančias moteris. Kaimo vietovėms taip pat reikia investicijų į informacinių technologijų sektorių, kad jaunimas artimiau susipažintų su naujosiomis technologijomis. Tačiau kyla pavojus, kad lėšos bus netinkamai panaudojamos.
Todėl tebesu įsitikinęs, kad jei norime užkirsti kelią neteisėtam lėšų pasisavinimui, turime vadovautis sveiku protu, nes kaimo ekonomika Europai gali daryti labai didelį poveikį.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gerb. pirmininke, atsižvelgiant į dabartinę ekonomikos krizę, sanglaudos politika tampa vis svarbesnė, nes jos siūlomi struktūriniai fondai gali veikti kaip efektyvi ekonomiką regioniniu lygmeniu skatinanti priemonė. Susitelkimas prie augimą skatinančios veiklos, pvz., prie tyrimams ir taikomajai veiklai skirtų išlaidų, naujovių ar aktyvių naujų darbo vietų kūrimą skatinančių priemonių turėtų paskatinti Europos ekonomikos vystymąsi ir užtikrinti grįžimą prie jos augimo. Taip pat pritariu minčiai skirti papildomą finansavimą prieigai prie interneto kaimo vietovėse pagerinti.
Danuta Hübner
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, per savo įžanginę kalba sutaupiau dvi minutes, kad turėčiau daugiau laiko dabar atsakyti į klausimus. Nors apgailestauju, kad negaliu atsakyti į visus klausimus, labai džiaugiuosi dėl abipusio pasikeitimo nuomonėmis, kuris vyko pastaraisiais metais Briuselyje ir per mano vizitus į jūsų rinkimų apygardas. Prašome tęsti šį dialogą su mumis Komisijoje. Norėčiau padėkoti jums už šias išties geras ir nuoširdžias šiandien dienos diskusijas.
Turime protingai ir iki galo išnaudoti visos Europos ir šalių politikos galimybes, kad galėtume užtikrinti, jog Europos Sąjunga ekonomikos ir visuomenės atžvilgiu šią krizę užbaigs būdama ekonomiškai, socialiai ir politiškai stipresnbei turėdama tvirtą ilgalaikės tvarios plėtros pagrindą. Manau, kad šiandien dienos diskusijos patvirtina, jog Europos sanglaudos politika šiame procese ir šiandien, ir rytoj turi vaidinti savo vaidmenį. Bendrasis mūsų tikslas šiandien - užtikrinti, kad šiomis naujomis pasaulio aplinkybėmis sanglaudos politikos galimybės - jos pajėgumai užtikrinti tvarią plėtrą ir tvarias darbo vietas - bus išmintingai ir iki galo panaudotos. Turiu mintyje ne tik krizę, bet ir visus puikiai žinomus iššūkius, kuriuos prieš kelerius metus pripažinome svarbiais Europos plėtrai kylančiais iššūkiais.
Tvariam konkurencingumui skirta parama - veiksmingiausias būdas sanglaudai Europos Sąjungoje pasiekti. Taigi turime pasinaudoti sanglaudos politika ir nustatyti veiksnius, pvz., mažųjų ir vidutinių įmonių prieigą prie finansavimo. Taip pat turime atkreipti dėmesį į tokius klausimus, kaip didesnės galimybės naudotis viešosiomis paslaugomis, kurios siekia pagerinti įsidarbinimą bei produktyvumą ir taip prisideda prie lygių galimybių užtikrinimo.
Kaip kai kurie iš jūsų paminėjo, per pastaruosius metus įsigalėjo gera praktika, kai norint spręsti naujus iššūkius akivaizdžiai reikia vadovautis integruotu ir vieta pagrįstu požiūriu - požiūriu, kuris optimizuoja lėšų panaudojimą ir mobilizuoja visus partnerius regioniniu, vietos, taip pat ir Europos lygmenimis, kad būtume aktyvūs visais Europos valdymo lygmenimis.
Dėl partnerystės principo, tai norėčiau pabrėžti, kad nuo pat pirmųjų kadencijos dienų šis klausimas buvo vienas svarbiausių mano tikslų ir kad norėdama partnerystės principą bei sanglaudos politiką paversti tikrove - kuria iš esmės būtų galima pasinaudoti - Komisija įdėjo išties daug. Deryboms pasibaigus atlikome išsamų įvertinimą kaip valstybėms narėms ir regionams sekasi įgyvendinti partnerystės principą ir politikos programų kūrimo procesą. Nenorėjome, kad partnerystės principo būtų laikomasi tik formaliai, taigi dirbome kartu su partneriais, padėjome jiems vystyti pajėgumus, kurių reikia norint politikos valdymo sistemoje tapti tikrais partneriais. Be to, gana veiksmingai reagavome į bet kokius ženklus, rodančius kad tam tikroje valstybėje narėje šio principo nesilaikoma. Dėl šio svarbaus klausimo ką tik dalyvavau susirinkime su nevyriausybinių organizacijų atstovais iš vienos Vidurio Europos valstybės narės.
Taip pat visiškai sutinku su visais, kurie sakė, kad sanglaudos politika neturi ir negali veikti atskirai; kad turime stiprinti sanglaudos politikos ir kitų sektorių, valstybių narių ir Europos politikos sąveiką bei koordinavimą. Kalbu ne tik apie sutapimą ar dubliavimąsi, bet ir apie pasinaudojimą iš gero įvairių politikos sričių koordinavimo kylančia sąveika. Žinoma, kaimo plėtra ir regioninpolitika - ypatingas pavyzdys, kai reikia įgyvendinti tikrą koordinavimą ir pasinaudoti įvairių politikos sričių sąveika.
Kitu pavyzdžiu galėtų būti konkurencingumas ir poreikis atsižvelgti į dėl investicijų į infrastruktūrą kylančius mažai anglies dvideginio į aplinką išskiriančių technologijų ekonomikos ir klimato kaitos apribojimus. Norėčiau tvirtai pabrėžti, jog labai daug investavome, kad Europos sanglaudos politika taptų ekologiškesnė. Dar prieš prasidedant pagrindinėms diskusijoms dėl klimato kaitos Europos Sąjungoje nustatėme su klimato kaita, energijos vartojimo efektyvumu ir atsinaujinančiais energijos šaltiniais susijusius tikslus. Šiandien trečdalis sanglaudos politikai skirto finansavimo keliauja tiesiai ekologiškoms visų mūsų gyvenimo sričių investicijoms. Neseniai šią politiką papildę papildomi 4 proc. bus panaudojami pastatų energijos efektyvinimo ir atsinaujinančių energijos šaltinių sritims. Tai leis labiau pabrėžti šį iššūkį.
Iš šių diskusijų akivaizdžiai paaiškėja ir tai, kad reikia ir tęstinumo, ir politikos įgyvendinimo reformos. Kalbant apie tęstinumą, norėčiau tvirtai pabrėžti, kad šis daugiametis programavimas, finansinis papildomumas, pasidalijamasis valdymas ir partnerystės principas atspindi didžiulę Europos pridėtinę vertę, kuria turime ir toliau rūpintis. Tačiau kartu kyla ir pokyčių poreikis, kad galėtume rasti geresnę pusiausvyrą tarp finansų valdymo bei kontrolės reikalavimų ir užduočių pasiekti gerų rezultatų bei gero politikos įgyvendinimo. Nekyla abejonių, kad reikia sukurti paprastesnę, veiksmingesnę ir efektyvesnę įgyvendinimo priemonę bei sumažinti administracinę naštą ir sunkumus.
Jausdami tvirtą jūsų paramą pastaruosius mėnesius dirbome prie šio iššūkio. Praėjusių metų gruodžio mėn. priėmėme 55 straipsnio pakeitimą, o po savaitės balsuosime dėl pagrindinio pasiūlymų dėl supaprastinimo rinkinio. Laikina darbo grupė, kurią dėl įvairių politikos sričių supaprastinamo įkūrėme kartu su valstybėmis narėmis, tęsia savo darbą, o gegužės mėn. pabaigoje pateiksime kitą pasiūlymą, kuris, tikėkimės, bus susijęs su šiuo laikotarpiu.
Pritariu jums, kad norit, jog politika taptų veiksmingesnė, reikia daugiau dėmesio skirti rezultatams, griežtesnei stebėsenai ir vertinimo kultūrai. Toliau dirbame prie šio klausimo. Labai vertinu jūsų paramą finansų inžinerijai. Einame teisinga linkme, tačiau šioje srityje gali būti nuveikta kur kas daugiau. Prašau atkreipti dėmesį, kad kalbant apie finansų inžineriją, kuri šiandien - viena svarbiausių priemonių, padedanti mažosioms ir vidutinėms įmonėms pasinaudojus programa JEREMIE gauti prieigą prie kreditų, o dabar pasinaudojus programa JASMINE gauti prieigą prie mikrokreditų, šį procesą pradėjome dar prieš krizės smūgį, taigi politika šiems sunkiems laikams buvo palyginti gerai paruošta.
Kai kurie iš jūsų paminėjo skaidrumo klausimą. Norėčiau mums visiems čia esantiems priminti, kad naujajam 2007-2013 m. laikotarpiui turime nustatę naujas taisykles. Esame įsipareigoję informuoti visuomenę apie visus bandymo pasipelnyti atvejus, taigi tikimės, kad kartu su šiais skaidrumo įsipareigojimais pamatysime didžiulių visuomenės informavimo pokyčių bei stebėsime viso proceso vientisumą.
Labai trumpai užsiminsiu apie kultūrą, nes ji buvo paminėta kaip svarbi dalis. Visi puikiai žinome, - ir aš savo per savo keliones matau - kad Europos kultūros srityje ir regionai, ir miestai vaidina didžiulį vaidmenį. Kultūra regioninės plėtros vystymo procese taip pat vaidina svarbų ekonominį vaidmenį. Šią svarbą pripažinome ir Europos sanglaudos politikos struktūroje. Turime daugybę regioninių ir vietos miestų strategijų, kuriose į mūsų politiką sėkmingai integruojama kultūros politika.
Taip pat leiskite pranešti tai, kad Komisija netrukus pradės nepriklausomą tyrimą dėl kultūros indėlio į vietos ir regioninės plėtros procesą. Tikėkimės, iki kitų metų pradžios jis bus baigtas. Šis tyrimas suteiks mums informatyvesnį pagrindą, kuriuo remdamiesi galėsime toliau įtraukti kultūrą į įvairias Europos politikos sritis.
Pagaliau labai vertinu ne tik visas jūsų pastabas dėl pranešimo, bet ir tai, ką pristatėte čia savo nerimo bei minčių dėl ateities pavidalu. Įtrauksiu daugelį jūsų žinučių į savo įvadinį dokumentą, kurį gegužės mėn. pabaigoje pristatysiu Europos Vadovų Tarybai. Taip pat baigiame ruošti nepriklausomą tyrimą, kurį pirmininkaujant profesoriui Fabrizio Barcai rengia tyrėjų ir ekspertų grupė. Jis bus viešai pristatytas balandžio mėn. pabaigoje. Galutinis oficialus konsultacijų dėl žaliosios knygos dėl teritorinės sanglaudos įvertinimas bus pristatytas mūsų šeštajame laikinajame pranešime dėl sanglaudos, kurį Komisija priims iki birželio mėn. pabaigos.
Constanze Angela Krehl
pranešėja. - (DE) Gerb. pirmininke, kadangi šios diskusijos artėja prie pabaigos, norėčiau pareikšti dvi pastabas.
Apie Europos sanglaudos politiką visuomenturi susidariusi dvejopą požiūrį. Kai kurie žmonės savaime suprantamu dalyku laiko tai, kad sulauks paramos, tačiau susiduria su pernelyg didelėmis biurokratinėmis kliūtimis. Kitiems žmonėms, įskaitant ir keletą esančių šiuose Rūmuose, sanglaudos politika paprasčiausiai atrodo tiesiausias kelias į apgavystes. Nvienas iš šių požiūrių nėra teisingas.
Solidarumas mano frakcijai tikrai svarbus, tačiau jis neturėtų būti nepagrįstas ar vienakryptis. Kita vertus, čia - ne tas atvejis, kai dėl projektų besikreipiantys projektų vykdytojai, bendruomenės ir asociacijos nori apgaudinėti Europos Sąjungą. Sudėtingi procesai dažnai lemia klaidų atsiradimą, tačiau jie - ne dingstis apgaulei. Būtent todėl turime pakeisti veiksmų pobūdį.
Antrasis aspektas, kurį noriu aptarti, yra tai, kad sanglaudos politika - neginčytinai svarbi Europos politikos dalis. Susidūrus su tokiais iššūkiais, kaip klimato kaita, ekonomikos krizir globalizacija, demografiniai pokyčiai ir darbo rinkos vystymasis šios politikos reikia skubiai. Kad galėtų patenkinti Europos regionų poreikius, Europos Parlamentas turi iš naujo ateičiai apibrėžti sanglaudos politiką. Ką tik aptarti pranešimai šiam procesui suformuoja gerą pagrindą. Jie leis sukurti Europos Sąjungai skirtą Europos pridėtinę vertę. Tačiau iš naujo kurdami struktūrinę politiką neturėtume elgtis taip, lyg ji viena galėtų išspręsti visas Europos Sąjungos problemas. Turime išties susikoncentruoti į svarstomus tikslus. Dėkoju.
Oldřich Vlasák
Gerb. Komisijos nare, Parlamento nariai, norėčiau apibendrinti iššūkius ir mandagius prašymus, kuriuos, jei šis pranešimas bus priimtas, Europos Parlamentas pateiks savo partneriams, Europos Komisijai ir valstybėms narėms. Be jokių abejonių, labiausiai reikia įvertinti URBAN iniciatyvos įtraukimo į pagrindinę sanglaudos politikos kryptį teikiamą naudą. Turime įvertinti pasirinkimo galimybes ir patikrinti, kiek merai, tarybos nariai ir išrinktieji atstovai patenkinti galimybėmis pasinaudoti Europos fondais miestų vietovėms plėtoti. Integruotas planavimas ir atsakomybės perdavimas (arba vadinamasis įgaliojimų valdyti lėšas ar finansų inžinerijos priemones perdavimas) - tos sritys, kurioms akivaizdžiai trūksta aktyvesnio Komisijos požiūrio, bent jau rekomendacijų pristatymo arba išbandytų metodų pavyzdžių forma. Savo ruožtu mes turime toliau paprastinti ne tik miestų aspektą, bet ir visą sanglaudos politiką. Ilgalaikės pasirinkimo galimybės galėtų apimti, pvz., Europos regioninės plėtros fondo sujungimą su Europos socialiniu fondu. Paskutinis, bet ne mažiau svarbus aspektas - patikinimas Komisijai, kad gyvybiškai svarbu, jog ji matuotų ir nuolat vertintų visų politikos sričių poveikį miestų gyvenimui ir kartu su miesto valdžios institucijomis tiesiogiai aptartų šių politikos sričių veiksmingumą. Todėl šiame pranešime rekomenduojama, kad Komisija ir valstybės narės įsteigtų aukšto lygio Europos miestų plėtros grupę ir kad miestų plėtros politikai ES lygmeniu taikytų atvirąjį koordinavimo metodą lygiai taip pat, kaip jis taikomas kitose srityse, pvz., socialinės integracijos srityje. Kartu pranešime raginama pasinaudoti iniciatyva "Regionai už ekonominius pokyčius" ir sustiprinti miestų vietovių padėtį bei toliau tobulinti ir nuolat atnaujinti miestų audito projektą. Nesant patikimos lyginamosios statistikos, negalime tinkamais duomenimis pagrįsti savo sprendimų. Iš tikrųjų, Europos fondai - vienas akivaizdžiausių ir veiksmingiausių Europos integracijos pavyzdžių. Todėl turime užtikrinti, kad tiek šiuo priešrinkiminiu laikotarpiu, tiek po jo tikrieji struktūrinės paramos gavėjai bus labiau įtraukti į diskusijas apie tai, kokiomis formomis turėtų būti vykdoma sanglaudos politika. Šie žmonės - mūsų piliečiai ir rinkėjai.
Wojciech Roszkowski
pranešėjas. - (PL) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, mano pranešime svarstytas klausimas - labai specifinis, tačiau kartu itin svarbus ES fondų panaudojimo optimizavimui sanglaudos požiūriu, tiek suvokiant ją tradicine, tiek teritorinės sanglaudos prasme.
Tvari plėtra - nepaprastai sudėtingas klausimas, todėl turime palankiai vertinti visas pastangas supaprastinti šio tikslo įgyvendinimą. Tačiau iki šiol teritorinės sanglaudos sąvoka nebuvo tiksliai apibrėžta, todėl žalioji knyga - ne diskusijų šiuo klausimu pabaiga, o tik jų pradžia.
Džiaugiuosi, kad Komisijos naratkreipdėmesį į poreikį sumažinti plėtros lygmenų skirtumus ir į sąveikų įgyvendinant įvairias ES politikos sritis svarbą. Skirtingi regionai susiduria su pakankamai skirtingomis problemomis, pvz., pajamų lygio, geografinės padėties, migracijos ir t. t. Tačiau neturėtume pamiršti to, ką mano kolegos Lenkijai atstovaujantys Parlamento nariai G. Staniszewska, Z. Z. Podkański ir A. T. Zapałowski sakapie lėšas, kurios turi tendenciją kauptis regionų centruose. Taip pat turėtume prisiminti, kad jei naudojamės santykinėmis konkurencingumo priemonėmis ar sugebame nebrangiai padidinti našumą, kaimo plėtros politikos tikslai nebūtinai prieštarauja Lisabonos tikslams.
Žemės ūkio komitetas nepareiškpastabų apie mano pranešimą, taigi manysiu, kad jų tylėjimas reiškia pritarimą. Tai, kaip balsavo P. Baco, mano nuomone, - tikras nesusipratimas. Savo pranešime aiškiai pabrėžiau, kad kaimo plėtrai skirtos lėšos negali lemti mažesnių tiesioginių išmokų. Kita vertus, akivaizdi tiesa ir tai, kad kaimo plėtros lėšos, kuriomis būtų remiama ne žemės ūkio veikla, gali padėti išspręsti kaimo vietovių ekonomikos sunkumus. Džiaugiuosi, kad J. Nicholson palaiko šį klausimą.
Galiausiai norėčiau padėkoti patarėjams iš Regioninės plėtros komiteto ir savo politinei frakcijai už jų pagalbą rengiant šį pranešimą bei visiems, kurie dalyvavo šiandien dienos diskusijose.
Miroslav Mikolášik
pranešėjas. - Gerb. pirmininke, leiskite baigiant pristatyti keletą minčių, kurių dėl laiko stokos negalėjau įtraukti į savo įžanginę kalbą.
Labai džiaugiuosi matydamas, kad į aplinkos apsaugos sritį bus investuota daugiau kaip 100 mlrd. EUR. Kartu palankiau vertinčiau didesnio kiekio lėšų skyrimą energijos vartojimo efektyvumo ir atsinaujinančių energijos šaltinių sektoriams (dabar jiems skirta 9 mln. EUR) bei priemonėms kovai su klimato kaita, nes joms skirti 48 mlrd. EUR dabar nėra pakankami.
Esu tvirtai įsitikinęs, kad apsisprendimas, kaip panaudosime šias lėšas savo regionams apsaugoti ir kovoti su klimato kaitos padariniais, pvz., su potvyniais ar sausromis, nulems mūsų regionų ateitį bei jų ekonominį statusą. Taip pat labai palankiai vertinu tai, kad visos valstybės narės jau skyrsvarias visų savo finansinių asignavimų sumas tyrimų ir taikomosios veiklos bei naujovių vystymo sritims, tačiau kartu pastebėjau, kad užtikrindami prieinamumą daugelis ES konvergencijos regionų susiduria su rimtomis problemoms, nes susiduria su transporto infrastruktūros trūkumu.
Kita vertus, labai džiaugiuosi matydamas, kad valstybės narės deda pastangas norėdamos savo Europos socialinių fondų finansuojamose programose suteikti prioritetus investicijoms, kurios skirtos dalyvauti darbo rinkoje ir įgūdžiams tobulinti, taip pat kovai su skurdu ir socialine atskirtimi. Be to, norėčiau padrąsinti naująsias valstybes nares toliau megzti efektyvias partnerystes ir įgyvendinant veiksmų programas nuolat stiprinti partnerystės principą. Manau, kad, pvz., tolesnis keitimasis pažangiąja patirtimi ir žiniomis apie technologijų vystymą, taip pat ir kiti bendri su įgyvendinimu susijusias galimybes skatinantys veiksmai naujosioms valstybėms narėms gali išties būti labai naudingi.
Zsolt László Becsey
pranešėjas. - (HU) Per įžangą negalėjau skirti dėmesio keliems su mikrokreditams būdingais bruožais susijusiems klausimams, tačiau svarbiausias dalykas čia - papildomumo principas. Norėčiau dar kartą pakartoti, kad šis principas - be partnerystės ir integruoto požiūrio - taip pat labai svarbus pagrindinis sanglaudos principas.
Taigi, norėdami suteikti papildomų pranašumų turime užtikrinti, kad nuolatinės gyvenamosios vietos neturintys žmonės, pasinaudodami kuravimo programa, galėtų dalyvauti mikrokreditų programoje. Šių papildomų pranašumų galime suteikti užtikrindami, kad pagal naujai pradėtą JASMINE programą sugebėsime išmokyti ir įtraukti arti žmonių esančias naujas mikrofinansavimą teikiančias institucijas. Be to, norėdami suteikti papildomų pranašumų, turime vadovautis daug lankstesniu požiūriu į konkurencingumą (tiek dėl de minimis programų, tiek dėl viešųjų pirkimų procedūrų) ir sudaryti savisamdžiams darbuotojams pozityvios diskriminacijos sąlygas.
Kitas dalykas, į kurį norėčiau atkreipti dėmesį - finansavimo klausimas. Visų pirma - į dvejus metus Parlamento skatintos bandomosios programos pradėjimą per metus jai skiriant 2 mln. EUR. Tikiuosi, ji bus pradėta antroje metų pusėje. Į vieną vietą telkiame visas su mikrokreditais susijusias programas ir - kaip pabrėžkeli kolegos Parlamento nariai - stengiamės padaryti jas skaidrias.
Papildomumo principas taip pat labai svarbus siekiant įtikinti valstybes nares padrąsinti žmones užuot sėdėjus namuose ir laukus socialinių pašalpų (kažką panašaus paminėjo ir M. De Vits), patiems steigti mikroįmones. Manau, labai svarbu toliau šitaip drąsinti žmones. Dar vienas itin svarbus aspektas - papildomumas neturėtų sudaryti sąlygų mikrofinansavimo tarpininkams lupikauti žmonių sąskaita. Pvz., romų atveju jie neturėtų vergauti savo diduomenei. Turėtume sugebėti skatinti tokią veiklą, kuri pagrįsta tikra partneryste ir pasiryžimu padėti.
Lambert van Nistelrooij
Gerb. pirmininke, šį rytą per bendras diskusijas kalbėjau pirmas, ir pažvelgęs atgal, manau, kad savo į decentralizuotą integruotos politikos įgyvendinimą įsitraukusiems piliečiams pasiuntėme aiškų ženklą, kad Europos Parlamentas nusprendiki galo užbaigti sanglaudos politikos svarstymą ir vertina per visus įvairius projektus atliekamą tiek su tyrimų ir taikomosios veiklos tendencijomis, tiek su infrastruktūros tyrimais ar energijos modernizacija susijusį jų darbą. Tai turi didelę reikšmę. Kai per ateinančius mėnesius eisime pas savo balsuotojus, vyks tūkstančiai projektų, per kuriuos Europa tampa artima piliečiams. Manau, kad tai - irgi labai svarbu. Taip pat linkiu Komisijos narei D. Hübner visokeriopos sėkmės jos kampanijoje, nes matau, kad per ateinančius mėnesius taip pat ketinate susitikti su balsuotojais. Tai - tikrai geras dalykas, geras ir mums visiems čia esantiems. Taip pat norėčiau padėkoti jums už inicijuotus politikos pokyčius, būtent už didesnį Lisabonos tikslams skirtą dėmesį, skatinimą padaryti mūsų veiklą ekologiškesnę ir aiškesnį tyrimų bei taikomosios veiklos svarbos pabrėžimą. Šiandien dar kartą pastebėjau, kad specialiai atkreipėte dėmesį į kultūros paveldą kaip į ekonominę ir kultūrinę vertę turintį dalyką.
Norėčiau pareikšti dar keletą pastabų, iš kurių pirmoji būtų apie tarpvalstybinio bendradarbiavimo svarbą - apie trečiąjį tikslą, kurį ateinančiu laikotarpiu turime sustiprinti, įskaitant ir jam skirtą finansinę paramą.
Antroji pastaba - neturėtume tuščiai švaistyti savo lėšų. Turime puikių fondų, per kuriuos naudodamiesi partnerystės struktūra galime pasiūlyti savo partneriams priemonių, padėsiančių toliau tęsti plėtrą. Neturime jų iššvaistyti per tolesnį laikotarpį.
Pagaliau turi būti priimta baltoji knyga dėl teritorinės sanglaudos. Pareiškėte daugybę nurodymų, tačiau baltoji knyga - būsimų teisės aktų pagrindas, todėl labai apgailestaučiau, jei Europos Komisijai nepavyktų jos išleisti. Taip pat norėčiau padėkoti šešėliniams mano pranešimo pranešėjams už jų bendradarbiavimą ir ypač visiems darbuotojams, kurie dirbo išties puikiai.
Pirmininkas
Prieš trumpam sustabdydamas posėdį ketinu leisti sau labai šiltai sutikti lankytojų grupę, kurią sudaro iš Toledo provincijos, iš mano regiono Kastilijos-La Mančos atvykę pensininkai. Jie čia atvyko atlikti savo, kaip europiečių, pareigos.
Bendros diskusijos baigtos.
Dabar pereisime prie balsavimo.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis)
Adam Bielan  
Konkuruodami darbo rinkoje žmonės iš kaimo bendruomenių neturi palankių sąlygų. Europos Sąjungoje, ypač Lenkijoje, tarp miesto ir kaimo vietovių yra ryškių gyvenimo lygio skirtumų. Tai ypač pasakytina apie galimybes naudotis paslaugomis. Prieiga prie moderniųjų technologijų, pvz., prie plačiajuosčio interneto, Lenkijos kaimo vietovėse perpus mažesnpalyginti su prieiga miesto vietovėmis.
Sanglaudos politikos tikslu turėtų tapti įsipareigojimas imtis konkrečių iniciatyvų, kurios padėtų tam tikruose regionuose suvienodinti gyvenimo lygį. Šiuo atveju nepaprastai svarbu padėti mažosioms ir vidutinėms įmonėms gauti finansavimą iš Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai.
Tam tikrų šalių vyriausybės, pašalindamos administracines ir teisines kliūtis ir užtikrindamos tinkamą infrastruktūrą, turėtų paremti mažąsias ir vidutines įmones. Šios sąlygos - svarbiausios nuo didelių miestų teritorijų nutolusių vietovių plėtros sąlygos.
Sebastian Valentin Bodu  
Mikrokreditai ir paprasti iš Bendrijos fondų verslininkas teikiami kreditai suformuoja institucinį svertą, kuris gali ir turi užpildyti komercinių bankų paliktą spagą, kilusią dėl jau ekonomikai smogiančios krizės.
Komercinis bankas ekonomikai naudingas tol, kol gali suteikti kreditų. Deja, nors įvairiems bankams ir buvo skirta daugybviešųjų lėšų, dabar šis kreditų suteikimo procesas nevyksta.
Šiomis aplinkybėmis norėčiau pasiūlyti valstybėms narėms daugiau tiesiogiai nebefinansuoti komercinių sunkumus patiriančių bankų, kad jie gautomis lėšomis nebedengtų milžiniško savo nuostolio ir/arba naudodamiesi viešosiomis lėšomis nebegerintų savo finansinių koeficientų, nustotų įsiteikinėti savo akcininkams ar nebeturėtų priežasčių skirti sau dosnias premijas. Kita vertus, neturėtume leisti jiems (visiems) bankrutuoti.
Mano pasiūlymas apima naudojimąsi komerciniais bankais kaip paprastais tarpininkais ar subjektais, kurie pasinaudodami viešosiomis lėšomis suteikia kreditus ir mikrokreditus tiems ūkio subjektams ir verslininkams, kurie negavę finansavimo susiduria su realiu bankroto pavojumi.
Baigdamas pasakysiu, kad suteikti kreditus ir mikrokreditus tiems, kuriems jų reikia, turėtų bankai, tačiau nereikėtų jų įtraukti bankų balansą. Reikėtų tik pasinaudoti bankų įvertinimu ir jų tinklu bei taip palengvinti tokių pinigų skolinimąsi.
Vasilica Viorica Dăncilă  
raštu. - (RO) Prieigos prie mikrokreditų pagerinimas taip suteikiant daugiau galimybių norintiems pradėti nuosavą verslą, tačiau negalintiems pasinaudoti tradicinės bankininkystės teikiamų kreditų priemonėmis smulkiesiems verslininkams, bedarbiams ir itin blogoje padėtyje atsidūrusių grupių atstovams vystyti verslą, kartu su neseniai priimtu sprendimu sumažinti tam tikroms paslaugoms taikomą PVM - sprendimai, kuriuos norėdama padėti įveikti krizę valstybėms narėms siūlo Europos Sąjunga.
Pastarojo meto analizėse teigiama, kad paslaugų, žemės ūkio ir turizmo sektoriai gali būti tos sritys, kurios gali pritraukti nemažą darbo rinkoje pasiekiamos darbo jėgos, įskaitant ir bedarbius, dalį. Todėl Rumunija ir kitos ES šalys turi plėtoti šios idėjos, kuri sudaro "ne bankų" rinkos segmento dalį, įgyvendinimui reikalingas priemones
Manau, kad šie mikrokreditai gali būti sėkmingai panaudoti įmonėms, asmenims ar namų ūkiams teikiamų paslaugų vystymui; jais gali naudotis IT specialistai ir langų plovėjai, sodininkai ir asmenys, teikiantys priežiūros paslaugas pagyvenusio amžiaus žmonėms ir vaikams. Mikrokreditai gali padėti naudojantis asmenine kvalifikacija ir prisidėti prie sėkmingo verslo ypatybių.
Mikrokreditus galėtų gauti mažiau nei dešimt darbuotojų įdarbinusios įmonės. Tai naudinga ir norintiems dirbti žmonėms, ir nuosavą verslą pradėti norintiems bedarbiams. Mikroįmonės sudaro 91 proc. visų Europos komercinių bendrovių.
Dragoş Florin David  
Žaliąja knyga dėl teritorinės sanglaudos, pavadinta "Kaip teritorinę įvairovę paversti pranašumu", pradedamos išsamios konsultacijos su regionų, vietos valdžios institucijomis, asociacijomis, nevyriausybinėmis organizacijomis, pilietine visuomene siekiant skatinti bendrą šios naujos sąvokos ir jos prasmės būsimai ES regionų politikai supratimą. Tačiau joje nepateikiama teritorinės sanglaudos apibrėžtis.
Teritorinės sanglaudos tikslas - užtikrinti darnų visų ES teritorijų vystymąsi ir suteikti piliečiams galimybių maksimaliai pasinaudoti toms teritorijoms būdingomis ypatybėmis. Žaliojoje knygoje siūloma įvairovę konkrečiai paversti stiprybe ir konkurenciniu pranašumu, kuris prisidėtų prie darnaus visos ES vystymosi. Joje taip pat konkrečiai minimas veiksmingesnio sanglaudos politikos valdymo poreikis ir siekis padaryti ją lankstesnę.
Pagrindinužduotis apima pagalbą teritorijoms pasinaudoti savo stiprybėmis ir keitimąsi pažangiąja patirtimi. L. van Nistelrooijaus pranešime apžvelgta ši didžiulsanglaudos politikos sritis ir pareikšta nuomonapie šia tema Komisijos išleistus komunikatus. Todėl žalioji knyga dėl teritorinės sanglaudos lieka atvira naujiems iššūkiams, tačiau ji bus perkelta į veiksmingas partnerystę ir keitimąsi pažangiąja patirtimi skatinančias priemones.
Constantin Dumitriu  
raštu. - Sanglaudos politika ir kaimo plėtros priemonės vadovaujasi Europos projektų skatinamu solidarumo principu ir prisideda prie Lisabonos strategijos tikslų siekimo.
Atlikdami tyrimus ir priimdami sprendimus turime atsižvelgti į skirtingus visos Europos Sąjungos žemės ūkio plėtros lygmenis, šio sektoriaus "apkrovimą" valstybių narių ekonomikoje ir į įvairias regioninės sanglaudos ir plėtros padėtis. Palankiai vertinu tai, kad į galutinę šio pranešimo versiją bus įtrauktas mano pasiūlymas naudojantis struktūriniais fondais sudaryti didesnio lankstumo sąlygas ir taip jais papildyti kaimo plėtros priemonės.
Siekdamos užtikrinti tinkamą koordinavimą ir sanglaudos politikos papildomumą kaimo plėtros priemonėmis, valstybės narės turės įdiegti mechanizmus, kuriais skatinamas nuoseklus ir teisingas naudojimasis Europos lėšomis. Kartu Europos Sąjunga turi naudoti savo žinioje esančias priemones ir geriau kontroliuoti Europos lėšų panaudojimą regioniniu lygmeniu taip užtikrindama, kad prieš kaimo vietoves nėra jokio išankstinio nusistatymo.
Šis pranešimas - pirmoji analizšia tema. Ją reikėtų tęsti, kad ateities finansinperspektyva užtikrintų didesnį finansinę paramą siūlančių ES priemonių suderinamumą.
Bogdan Golik  
Norėčiau padėkoti Z. L. Becsey už jo pranešimą, tokį svarbų man ir mano tėvynainiams.
Atrodo, kad daugelis žmonių nesuvokia, kokią didžiulę įtaką mikrokreditų institucija gali daryti šalies socialinei ir ekonominei plėtrai. Besivystančiose šalyse mažos ir negarantuotai suteikiamos paskolos neapsaugo skurdžiausiai gyvenančių žmonių. O štai naujoji idėja gali būti pritaikyta bedarbiams, verslą pradedantiems asmenims ar veikiančioms mikroįmonėms.
Pasiūlyti žmonėms, neturintiems galimybių gauti kreditą, galimybę finansuoti jų iniciatyvas reiškia žengti didžiulį žingsnį principo "visų pirma galvokime apie mažuosius" įgyvendinimo link. Siūlydami tokias paslaugas skatiname verslininkystę, didiname užimtumą, taigi, kartu išvengiame socialinės atskirties ar ją mažiname. Mikrokreditai daro didžiulį teigiamą poveikį nedarbo lygiui, o tai ypač svarbu mano šalyje.
Tačiau pradedant teikti tokios rūšies paskolas reikia turėti mintyje keletą svarbių aspektų.
Pirma, institucinir teisinmikrokreditų struktūra turi būti pritaikyta prie paskolų kapitalo rinkos plėtros lygmens.
Antra, turi būti patikrintos su šio tipo paslaugų teikimu susijusios procedūros. Deja, dėl sudėtingo jų veiklos pobūdžio itin smulkūs verslininkai ir verslą norintys pradėti asmenys linkę kreiptis dėl vartojimo paskolų suteikimo.
Trečia, siekiant populiarinti mikrokreditus, reikia suteikti verslininkams informacijos apie tai, kad yra alternatyvų banko paskoloms, skirtų finansavimui padidinti.
Nepaisant šių išlygų, itin palankiai vertinu mikrokreditų paslaugų teikimą Lenkijoje.
Lívia Járóka  
Norėčiau pasveikinti savo kolegą Parlamento narį Z. L. Becsey parengus pranešimą, kuriame palaikoma mikrokreditų sistemos plėtra ir taip remiamas ekonomikos augimas bei užimtumas. Dokumente teisingai atkreipiamas dėmesys į tai, kad socialiai nuskriausti žmonės, įskaitant ilgalaikius bedarbius, gyvenančius iš pašalpų, priklausančius etninėms mažumoms (ypač romus), turėtų atsidurti Europos iniciatyvų dėl mikrokreditų dėmesio centre.
Daugelyje šalių mikrofinansavimas pasitvirtino kaip labai sėkminga socialinę ir ekonominę integraciją skatinanti ir savisamdą remianti priemonė. Finansų krizės laikotarpiu paprastos ir lėšų verslui, ypač atsiliekančiuose regionuose arba pirmiau minėtoms socialinėms grupėms galinčios suteikti finansinės priemonės ypač vertingos. Šeimos įmones išlaikyti norintys asmenys gali susidurti su dideliais sunkumais, kai rengti pasiūlymus tenka vadovaujantis sanglaudos politikos struktūra, ypač bendro finansavimo atveju. Socialinės sanglaudos kūrimas ar jos atkūrimas turi būti svarbesnis už pelno siekimą, nes savisamdai skirta parama kainuoja kur kas mažiau nei nedarbo pašalpos. Todėl, žvelgiant į šalies ekonomikos perspektyvą, mikrokreditus suteikti verta, net jei griežtu finansiniu požiūriu tai gali pasirodyti nepelninga. Mikrokreditų sistemą reikia padaryti prieinama "nebankiniams" klientams, t. y. žmonėms, kurie iš tradicinio bankininkystės sektoriaus negali gauti kreditų dėl savo, kaip pernelyg rizikingų, nepelningų ar įsipareigojimų nevykdančių klientų statuso. Taip pat reikėtų sudaryti sąlygas tikslinių socialiai nuskriaustų grupių dalyvavimui.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk  
Per diskusijas dėl sanglaudos politikos norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į kai kuriuos su šia sritimi susijusius klausimus, iškeltus W. I. Roszkowskio pranešime.
1. 2007-2013 m. finansinėje perspektyvoje Europos žemės ūkio fondas kaimo plėtrai (EŽŪFKP) sudarantrąjį BŽŪP ramstį, todėl buvo atskirtas nuo sanglaudos politikos. Po šio įvykio, ypač atsižvelgiant į nedideles disponuojamas biudžeto lėšas, sanglaudos politika, ypač Europos regioninės plėtros fondo sanglaudos politika, tapo orientuota į didesnių miestų centrų ar aktyviausiai veikiančių regionų ekonominį konkurencingumą, o EŽŪFKP savo išteklius skiria žemės ūkio konkurencingumui didinti.
Dėl šio metodo kai kurie tikslai gali arba dubliuotis (pvz., aplinkos apsaugos, švietimo ir kultūros), arba nepatekti nį vieną sritį.
2. Todėl turime įvertinti, ar kaimo plėtrai 2007-2013 m. skirtas finansavimas turėtų būti daugiau panaudojamas ūkininkams remti, ar jis turėtų būti skirtas labiau ne žemės ūkiui priskiriamos veiklos srityje dirbantiems naudos gavėjams palaikyti, ar netgi tiems naudos gavėjams, kurie liks gyventi kaimo vietovėse, bet iš žemės ūkio sektoriaus pereis į kitų rūšių profesinės veiklos sritis. Jei paaiškės, kad parama ūkininkams - lengvatinis antrojo ramsčio tikslas, bus aišku, kad kitoje perspektyvoje būtų pravartu šias lėšas susieti su sanglaudos politika.
3. Taip pat net jei reikėtų (kaip ragino Europos Parlamentas) sumažinti stambiems ūkininkams skiriamas tiesiogines išmokas ir palaipsniui didinti moduliacijos normas, būtina padidinti antrajam BŽŪP ramsčiui skirtą finansavimą.
Janusz Lewandowski  
Regioninpolitika, pasirodžiusi struktūrinių ir sanglaudos fondų pavidalu, teisingai laikoma labiausiai matoma ir apčiuopiama Europos piliečiams skirta Bendrijos politika. Jokia kita politikos sritis nesuteikia Europos Sąjungai didesnio matomumo ar geriau nepavaizduoja integracijos teikiamos naudos. Todėl manome, kad diskusijos dėl sanglaudos ateities tokios svarbios. Sanglauda dar niekad nebuvo tokia reikalinga kaip dabar, kai dvi Europos pusės, po karo atskirtos geležine uždanga, vėl jungiasi į vieną. Tai nepaprastai svarbu šalims, kurios po Jaltos susitarimo buvo atsidūrusios antrajame plane. Krizir galima struktūrinių fondų vertė, kaip antikrizinis paketas, - atskiras aspektas.
Negalime leisti pasikartoti 2008 m. susiklosčiusiai padėčiai, kai buvo grąžinti 4,5 mlrd. EUR nepanaudotų lėšų. Tai buvo bendra visų mūsų nesėkmė. Vien todėl labai svarbu, kad šiandien tinkamai panaudotume šią ES biudžeto dalį. Žvelgiant į trumpą laikotarpį kai kuriuos dalykus galima atidėti; vidutinės trukmės laikotarpiu privalome apginti sanglaudos politiką kaip Bendrijos politikos kryptį, suteikiančią regionams galimybę. Dėl tokio sanglaudos politikos pobūdžio ieškant geriausio lėšų valdymo būdo reikia atsižvelgti į regionines ir vietos žinias. Papildomi projektų vertinimo kriterijai padidins jų vertinimo veiksmų laisvės lygį ir kartu apsunkins lėšų panaudojimo procesą. Tai neturi prasmės nei šiandien, susiduriant su krize, nei vidutinės trukmės laikotarpiu.
Ramona Nicole Mănescu  
raštu. - (RO) Pirmiausia norėčiau padėkoti pranešėjui už visas jo pastangas.
Kaip puikiai žinoma, 2007-2013 m. laikotarpiui skirtų strategijų ir veiklos programų įgyvendinimas dar tik prasidėjo, todėl aptariama pranešimo taikymo sritis vis dar ribota. Tačiau norėčiau paminėti visų valstybių narių dedamas pastangas sujungti į visumą pagrindinius sanglaudos politikos prioritetus, kaip dalį veiklos programų rengimo ir derybų dėl jų proceso.
Sėkmingas veiklos programų įgyvendinimas didžiuliu mastu priklauso nuo to, kaip greitai sugebėsime supaprastinti procedūras ir skatinti institucinių gebėjimams stiprinti skirtas priemones. Sėkmingam jų įgyvendinimui ne mažiausią įtaką turi ir tai, kokius specifinius profesinio mokymo reikalavimus nustatysime su Europos fondais dirbantiems asmenims.
Manau, kad siekiant užtikrinti geresnį finansinį Bendrijos išlaidų valdymą ir su juo susijusį lėšų valdymo skaidrumą, nepaprastai svarbu, kad valstybės narės įdiegtų veiksmingas kontrolės sistemas.
Taip pat esu tvirtai įsitikinusi, kad siekiant maksimalaus lėšų panaudojimo lygio ir perspektyvių projektų plėtros tiesiog būtina labiau informuoti visuomenę.
Adrian Manole  
Manoma, kad ES būsimos regioninės ir sanglaudos politikos skirtumus Europos lygmeniu lemia struktūriniai pagrindinių konkurencingumo veiksnių trūkumai regionuose, ypač novatoriškų gebėjimų ir entuziastingos verslininkystės stoka.
Šią padėtį galima ištaisyti priimant strateginį modelį, būtent visoje ES didinant regioninį konkurencingumą, kuris laikomas gyvybiškai svarbiu visos ekonomikos stiprinimui, ir apribojant dėl ekonominės veiklos susitelkimo kilusį perpildymo pavojų.
Privalome pakartoti, kad šiuos skirtumus bus įmanoma pašalinti tik inicijavus didelio masto informacinę kampaniją ir pradėjus dialogus tarp piliečių ir pilietinės visuomenės. Priešingu atveju projektai ir toliau liks nepasiekiami.
Panašiai sklandus ES paramą gaunančių programų ir projektų įgyvendinimas reikalauja aukštos kokybės valdymo ir kontrolės sistemų. Atitikimas ES teisės aktus, pvz., aplinkos apsaugą bei lygias galimybes apibrėžiančius reglamentus - išankstinprojekto finansavimo sąlyga. Prieš skirdama kitas išlaidas (išskyrus avansą) Komisija turi įsitikinti, kad valdymo ir kontrolės sistemos visiškai atitinka reglamentus.
Siiri Oviir  
raštu. - (ET) Teritorinsanglauda stiprina ekonominę ir socialinę sanglaudą. Ji - viena pagrindinių sudedamųjų dalių siekiant ES sanglaudos politikos tikslų, nes padeda veiksmingai sulyginti valstybių narių ir regionų plėtros skirtumus bei plėtros skirtumus jų viduje.
Kaip parodteritorinės sanglaudos principo įtraukimas į ekonominės ir socialinės sanglaudos sritį Lisabonos sutartyje, ji būsimoje ES regioninės politikos plėtroje taip pat vaidina svarbų vaidmenį.
Dabartinės ekonomikos krizės akivaizdoje ES ekonomikos atkūrimas tapo labai svarbia tema; jis bus įgyvendinamas pasitelkus praktiškas ir ekonominei sėkmei, moksliniams atradimams, technologinėms naujovėms ir darbo vietoms gyvybiškai svarbias investicijas.
Iš visos širdies palaikau pranešėjo mintį, kad siekiant maksimalaus investicijų poveikio Europos piliečiams reikia stengtis, kad vardan teritorinės sanglaudos ES būtų skatinamas didesnis sąveikumas ir abipusis mokslinių tyrimų, inovacijų centrų ir juos supančių regionų žinių perdavimas.
Norint veiksmingiau susidoroti su problemomis ir sunkumais, kuriuos valstybės narės patiria šiuo krizės laikotarpiu, mums prireiks bendros ES sanglaudos strategijos, kurioje turi būti pabrėžtas teritorinis sanglaudos politikos aspektas, o taikant politikos priemones atsižvelgta į specifinius ypatingus kiekvienos valstybės narės poreikius.
Siekdami sąmoningai padėti pagerinti konkurencinius ES ekonomikos pranašumus visame pasaulyje, šiandien turime pradėti platesnes diskusijas apie galimą būsimą regioninę ir sanglaudos politiką ES po 2013 m. ir apie galimą ateinančio programavimo laikotarpio struktūrinių fondų pavidalą.
Richard Seeber  
raštu. - (DE) Vadovaudamiesi Europos Sąjungos šūkiu "vienybįvairovėje" turime dėti daugiau pastangų, kad mūsų žemynas taptų "regionų Europa". Šiuo atžvilgiu teritorinsanglauda vaidina svarbų vaidmenį. Todėl greta ekonominės ir socialinės sanglaudos turime ją paversti atskiru tikslu ir tai pabrėžti.
Kaip buvo pabrėžta per dabartines diskusijas dėl sanglaudos, stiprindami savo regionus ypatingą dėmesį turime skirti opioms sritims. Reikia atsižvelgti ir į padidėjusias išlaidas, ypač kalnų regionuose, kurių valdymas atima daug labai daug laiko ir pinigų.
Kompensuoti šias sudėtingas sąlygas reiškia žengti didžiulį žingsnį link tokios Europos sukūrimo, kurioje visi regionai verti juose gyventi. Taigi turėtume pabrėžti žemės ūkio pramonę. Pieno produktų gamyba kalnų regionuose svariai prisideda prie kaimo vietovių išsaugojimo, todėl jai turi būti suteikta tinkama parama. Taip pat reikėtų padėti ir mažosioms bei vidutinėms įmonėms, kuriančioms darbo vietas už pagrindinių Europos komercinių centrų sektoriaus ribų. Apskritai dabartinės diskusijos apie sanglaudos politiką nustato šiuolaikinės regioninės politikos kryptį ir palydės tradicinę Europos struktūrą į ateitį.
Bernard Wojciechowski  
Per 2007-2013 m. iš Europos Sąjungos biudžeto Lenkija gaus daugiau kaip 67 mlrd. EUR. Kaip dalį šių lėšų vien per 2008 m. Europos Komisija Lenkijai pervediš viso 19,3 mlrd. PLN. Tačiau specifinės šių programų įgyvendinimo ypatybės reiškia, kad dauguma mokėjimų bus atlikti per paskutinius programų metus, t. y. 2013-2015 m. Deja, kilo didelių apribojimų, trukdančių Lenkijoje veiksmingai pasinaudoti struktūriniais fondais. Nuo pat 2007-2013 m. laikotarpiui skirtų programų pradžios iki 2009 m. kovo mėn. buvo pasirašyti beveik 8 400 finansinės paramos susitarimų, kurių bendra išlaidų suma siek15,4 mlrd. PLN. Į šią sumą įtraukta ir ES skirta 11,4 mlrd. PLN vertės pagalba. Deja, prašymų gauti šiomis lėšomis dengtinas išmokas bendra suma siekia 1,75 mlrd. PLN. Pernelyg ilgos viešųjų pirkimų susitarimų sudarymo procedūros gali vilkinti struktūrinių fondų lėšų panaudojimą, taigi, ir turėti įtakos žemam jų panaudojimo lygiui. Struktūriniai fondai - viešosios šalių viešųjų pirkimų srities teisės aktais reglamentuojamos lėšos. Šie teisės aktai turi nustatyti paprastą ir veiksmingą sutarčių šalių atrankos procedūrą. Pernelyg ilgos paraiškų teikimo procedūros gali vilkinti naudojimąsi struktūriniais fondais. ES fondai turėtų tapti priemone, padedančia sušvelninti vieną rimčiausių finansų krizės padarinių. Išlaidų paspartinimas investicijoms į infrastruktūrą, žmogiškąjį kapitalą ir verslą pasiekus bent apytiksliai 1,3 proc. BVP vertę leis 2009 m. sustiprinti ekonomiką. Norint kad tai taptų realybe, reikia, kad vyriausybpalengvintų prieigą prie ES fondų ir supaprastintų procedūras.
(Laukiant balsuoti skirto laiko posėdis buvo sustabdytas 11.50 val. ir atnaujintas 12.05 val.)
Pirmininkas
- Kitas klausimas - balsavimas.
(Išsamiau apie balsavimo rezultatus: žr. protokolą)
