Padėtis Baltarusijoje (diskusijos)
Pirmininkė
Kitas klausimas - Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl padėties Baltarusijoje.
Jean-Pierre Jouyet
einantis Tarybos Pirmininko pareigas. - (FR) Ponia pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, norėčiau pasveikinti savo draugus, kuriuos sutikau čia, Parlamente. Žinau, kad visi esate ypač susirūpinę padėtimi Baltarusijoje, kaip matyti iš jūsų gegužės mėn. priimtos rezoliucijos ir iš jūsų nuomonės, išsakytos rugsėjo 16 d. Užsienio reikalų komitete po Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos susitikimo.
Tuomet mes aiškiai sakėme, kad Taryba atidžiai stebės rinkimus į įstatymų leidžiamąją valdžią Baltarusijoje, kurie vyko rugsėjo 28 d. Rezultatai nėra džiuginantys. Žinoma, Demokratinių institucijų ir žmogaus teisių taryba nustatir keletą teigiamų pokyčių, tačiau rinkimų procesas neatitiko ESBO reikalavimų, keliamų demokratiniams rinkimams. Atkreipiame dėmesį, kad nvienas opozicijos narys nelaimėjo vietos parlamente.
Rugsėjo 30 d. paskelbtoje pirmininkaujančios valstybės narės deklaracijoje išsakėme savo susirūpinimą dėl demokratijos ir žmogaus teisių. Mes ir toliau raginame Baltarusijos valdžios institucijas visapusiškai bendradarbiauti su Demokratinių institucijų ir žmogaus teisių tarnyba ir laikytis tarptautinių demokratinių normų.
Taryba ir toliau rengs santykių su Baltarusija strategiją. Valstybės narės sutaria, kad priemonės, kurių bus imamasi, turi priklausyti nuo administracijos per vasarą atliktų darbų ir ypač nuo to, ar bus paleisti likę politiniai kaliniai. Taip pat turime atsižvelgti į geopolitinę padėtį, kuri susidardėl konflikto Gruzijoje. Turime užtikrinti, kad pastaruoju metu pastebėti teigiami ženklai, pavyzdžiui, taiki opozicijos demonstracija, surengta paaiškėjus rinkimų rezultatams ir praėjusi be saugumo pajėgų įsikišimo, išliktų. Taip pat turime garantuoti politinių disidentų saugumą ir judėjimo laisvę.
Šiuo metu Taryba svarsto galimybę atnaujinti politinius ryšius ir galbūt nutraukti vizų sankcijas. Žinoma, šis procesas bus atrankinis, bet tokios diskusijos jau vyksta. Baltarusijos užsienio reikalų ministras S. Martynovas yra pakviestas į Trejetą Tarybos susitikime, kuris vyks spalio 13 d. Liuksemburge. Mes su juo aptarsime padėtį. Tai suteiks mums progą atnaujinti įsipareigojimą siekti demokratijos ir žmogaus teisių.
Ponios ir ponai, baigdamas norėčiau dar kartą pasveikinti J. Protasiewiczių ir A. Milinkevičių bei A. Kazuliną, kurie sėdi svečių galerijoje, ir patikinti juos, kad Europos Sąjunga toliau laiko duris atviras laipsniškam santykių atnaujinimui su Baltarusija ir ryšių su Baltarusijos administracija ir žmonėmis stiprinimui ir kad yra pasirengusi toliau padėti Baltarusijos pilietinei visuomenei.
Charlie McCreevy
Komisijos narys. - Ponia pirmininke, šiose diskusijose atstovauju savo kolegei Benitai Ferrero-Waldner.
Padėtis Baltarusijoje nuolat keičiasi, tad Europos Sąjunga turėtų reaguoti apgalvotai ir strategiškai. Šiuo metu esame susidūrę su sudėtinga tikrove.
Pradėsiu nuo to, kad visiškai aišku, jog esame nusivylę rugsėjo 28 d. vykusiais rinkimais į parlamentą ir tuo, kaip jie buvo vykdomi. Rinkimai neatitiko tarptautinių normų ir mūsų lūkesčių. Mes visi taip manome, tad daugiau ta tema nekalbėsiu.
Kita vertus, šiek tiek pažangos buvo pasiekta iki rinkimų, kai buvo paleisti politiniai kaliniai ir kai iki rinkimų Baltarusija rinkimų klausimu bendradarbiavo su ESBO / Demokratinių institucijų ir žmogaus teisių tarnyba (ODIHR) bei jų stebėtojais. Ne tik mes, bet ir opozicija labiausiai įvertino likusių politinių kalinių paleidimą: šis žingsnis sumažino pilietinės visuomenės baimę, nes įkalinimas dėl politinių motyvų nebelaikomas gyvenimo realybe, nors tokios grėsmės vis dar esama.
Tačiau nepaisant to, kad tuo metu mes džiaugėmės politinių kalinių paleidimu, nesiėmėme jokių apčiuopiamų teigiamų priemonių, nors rinkimai buvo čia pat. Bet dabar nebegalime atidėlioti. Be tokio lemtingo žingsnio kaip politinių kalinių paleidimas, negalime ignoruoti ir Baltarusijos valdžios institucijų bendradarbiavimo su ESBO stebėtojais bei visiems kandidatams suteiktos, nors ir ribotos, galimybės naudotis žiniasklaidos priemonėmis. Tai didelpažanga palyginti su praėjusiais prezidento rinkimais, vykusiais 2006 m.
Kaip galėtume užtikrinti, kad šie teigiami pokyčiai išliktų ir būtų sustiprinti? Kaip galėtume užtikrinti, kad ir ateityje Baltarusijoje nebūtų politinių kalinių? Kaip galėtume užtikrinti, kad ESBO / ODIHR toliau galėtų bendradarbiauti su Baltarusijos valdžios institucijomis iki galutinės ataskaitos apie rinkimus, kuri turėtų būti paskelbta po dviejų mėnesių, ir vėliau - po jos paskelbimo? Ką galima padaryti, kad žiniasklaidai nebūtų sugriežtintos taisyklės ir kad nevyriausybinėms organizacijoms būtų užtikrintas didesnis teisinis aiškumas?
Esu čia, kad išgirsčiau Parlamento nuomonę.
Mes įsitikinę, kad politinio dialogo atnaujinimas su valdžios institucijomis - be formalumų, bet su realizmu - tai tas atsakas, kurį šiandien turime duoti Baltarusijai. Svarbu užmegzti kontaktus tinkamu lygmeniu, kad tai, ką norime pasakyti, būtų išgirsta.
Dar norėčiau pridurti, kad, apskritai kalbant, kad ir koks konkrečiai bus mūsų atsakas, jis turi būti "laipsniškas ir proporcingas". Šie du principai lems mūsų atsaką Baltarusijai ir leis mums paskatinti demokratijos plėtrą, kurios visi tikimės.
O kol kas Komisija pasinaudos visa savo patirtimi, kad sustiprintų kontaktus su Baltarusijos valdžios institucijomis tuose sektoriuose, kuriuose turime bendrų interesų, pvz., energetikos, aplinkos, muitinės ir transporto. Tokie kontaktai jau parodė, ko yra verti, nes paskatino visuomenės ir valstybės valdymo institucijų tinklų kūrimąsi.
Tuo pat metu mes atkakliai remsime pilietinę visuomenę, padėsime Baltarusijos NVO, skatinsime nepriklausomos spaudos plėtrą ir remsime Europos humanitarinį universitetą, priverstą išsikelti į Vilnių. Pažadu, kad toliau dėsime pastangas ir stiprinsime ryšius su pilietine visuomene.
Baigdamas norėčiau pabrėžti, kad Baltarusija - šalis Europos širdyje ir trijų mūsų valstybių narių kaimyn- atsidūristorinio pasirinkimo kryžkelėje: arba ji žengia būtinus žingsnius demokratijos ir tikros nepriklausomybės keliu, arba pasiduoda stagnacijai ir didėjančiai priklausomybei nuo vienos šalies.
O mes ir toliau lauksime, kol galėsime pasveikinti Baltarusiją kaip savo visavertę partnerę Europos kaimynystės politikoje ir būsimoje Rytų Europos partnerystėje. Todėl šiuo mūsų žemyno stabilumui ypač svarbiu metu tikiuosi jūsų paramos, kad galėtume rasti tinkamą būdą, kaip paskatinti Baltarusiją siekti demokratijos ir pagarbos žmogaus teisėms.
Charles Tannock
PPE-DE frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, kai dabartinis prezidentas laimės visas vietas savo parlamente, tuomet galbūt ir galėsime sakyti, kad kažkas ne taip. Netgi Robertui Mugabei Zimbabvėje nepavyko taip švariai prasmukti, kaip praėjusį mėnesį Baltarusijoje pavyko Prezidentui Aleksandrui Lukašenkai.
Nesiginčiju, kad A. Lukašenka yra labai populiarus neseniai nuo posovietinės tikrovės atsiskyrusioje šalyje. Tačiau jo geležinis kumštis valdžioje išstūmšalį iš tarptautinės arenos.
Europos Sąjungai nėra jokios prasmės kviesti paskutinį Europos diktatorių prie mūsų durų slenksčio. Nepaisant to, visada turime mesti iššūkį Baltarusijai, bet kartu ir su ja bendrauti. Todėl pastarasis žingsnis, kai buvo paleisti politiniai kaliniai, suteikia mums tokią progą. Ar šis A. Lukašenkos žingsnis yra tik mėginimas susitaikyti su Vakarais, dar pamatysime, o kol kas turime būti pasirengę paskatomis įvertinti Baltarusijos pastangas ir atsilyginti jai už tai kaip pridera.
Turime neatmesti galimybės, kad A. Lukašenka tik šantažuoja Kremlių, kuris lig šiol buvo labai svarbus jo politiniam viešpatavimui. Jei pasirodys, kad tai tiesa, ES turėtų nebijoti ką nors žadėdama kelti ir sąlygas, todėl laukiu artėjančio Užsienio reikalų ministro S. Martynovo vizito.
Baltarusija daug laimėtų iš artimesnių santykių su Europos Sąjunga, jau vien tuo, kad kažkiek sumažėtų dėl stagnuojančios ekonomikos išplitęs skurdas. Tačiau Baltarusija vis dar nėra Europos Tarybos narė. Jos Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo su ES ratifikavimo procesas sustabdytas. Baltarusijoje vis dar nuolat pažeidžiamos žmogaus teisės, netoleruojamos kitokios politinės pažiūros, o laisva spauda - tolima, nepasiekiama svajonė.
Kai pradėsime dalyti pažadus, turėsime kelti ir tam tikras sąlygas. Tačiau aš asmeniškai tikiuosi, kad Baltarusija, jei tik vėl nesusidės su Rusija, kaip kai kas Kremliuje norėtų, vieną dieną ras deramą vietą laisvų Europos tautų šeimoje.
Jan Marinus Wiersma
Ponia pirmininke, visų pirma, esame per daug nepatenkinti Baltarusijoje vykusių rinkimų baigtimi ir pritariame ESBO / ODIHR išvadoms, kad rinkimai neatitiko Europos normų. Todėl nėra visiškai jokios priežasties keisti ES politiką Baltarusijos atžvilgiu.
Visi pritariame, kad vertėtų apsvarstyti, ar galime pradėti neoficialų dialogą su Baltarusijos valdžios institucijomis dėl galimų tolesnių veiksmų, kaip siūlir pirmininkaujanti Prancūzija. Šie tolesni veiksmai turi daugiausia būti inicijuojami Baltarusijos. Jei Baltarusija yra pasirengusi plėtoti dialogą su Europos Sąjunga dėl galimybės stiprinti jos visuomenės laisvę, taip pat rasti vietos visiems, įskaitant opoziciją, tuomet Europos Sąjunga galės imtis atsakomųjų veiksmų. Tačiau kol to nebus, nepritarsiu siūlymui panaikinti sankcijas svarbiausiems šalies veikėjams, kuriems neleidžiama įvažiuoti į ES. Pastaruosius mėnesius matėsi nemažai vilties teikiančių ženklų - juos jau minėjo mano kolegos, - kurie iš tikrųjų verčia galvoti, kad galbūt per dialogą su šia šalimi bus galima pasiekti kokios nors pažangos.
Antra, jei Užsienio reikalų ministras Sergejus Martynovas bus pakviestas į Liuksemburgą derėtis, siūlau Tarybai susisiekti ir su opozicija. Šiandien čia dalyvauja du iškilūs opozicijos atstovai - A. Kazulinas ir A. Milinkevičius. Kodėl Taryba į derybas nepakvietir jų?
Baigdamas norėčiau pasakyti, kad jei su Baltarusija bus pradėtas dialogas dėl galimų reformų, svarbu į jį įtraukti ir opoziciją. Precedentas tam jau yra: prieš septynerius metus neoficialus dialogas, iš dalies globojamas Europos Parlamento, vyko pačioje Baltarusijoje ir buvo vadinamas parlamentiniu Trejetu Baltarusijos klausimu. Jei Baltarusijos valdžios institucijos būtų tam pasirengusios, būtų galima atnaujinti šį dialogą suformuojant Trejetą iš Europos Parlamento, ESBO ir Europos Tarybos. Tačiau bet kokiu atveju, kad ir ko imtumėmės Europoje, kad ir kokias diskusijas vestumėme, opoziciją reikia įtraukti.
Janusz Onyszkiewicz
Ponia pirmininke, ir rinkimų Baltarusijoje eiga, ir baigtis aiškiai rodo, kad nors Aleksandras Lukašenka rodo norą plėtoti santykius su Europos Sąjunga, jis įsivaizduoja, kad dialogas gali būti pradėtas ir vykdomas pagal jo nustatytas sąlygas ir be jokių nuolaidų iš jo pusės. Tačiau turime suprasti, kad geresni santykiai su Europos Sąjunga yra naudingi ne tik objektyviems Baltarusijos interesams, bet ir pačiam A. Lukašenkai. Dėl nuolatinio Rusijos spaudimo siekiant užvaldyti svarbiausius Baltarusijos ūkio sektorius jos priklausomybnuo Rusijos gali išaugti tiek, kad gali labai susilpnėti Lukašenkos įtaka šalyje. Tuomet viena iš galimų išeičių būtų įtraukti vakarų bendroves į privatizacijos procesą, kuris tapo būtinas dėl Baltarusijos ekonomikos būklės. Tai vienintelis būdas Baltarusijai išsigelbėti ir nebūti nupirktai už politikų valdomą Rusijos kapitalą.
Todėl norint, kad Baltarusijoje būtų sukurtos tokios teisinės ir politinės sąlygos, kurios skatintų ES kapitalo investavimą į šalį, turi būti pradėtas dialogas. Tačiau šis dialogas neturi suteikti progos šios šalies santvarkai įgyti pasitikėjimą ar legalizuotis. Todėl dialogas turi būti vedamas tik jei Baltarusija aiškiai parodys, nors ir ne labai ryškiai, bet bent matomai, kad eina kitokios politinės sistemos kryptimi. O kol kas, surengus bet kokį pokalbį su Baltarusijos valdžios institucijų atstovais, kad ir kur jis vyktų, turėtų būti surengtas ir tokio paties lygio susitikimas tarp ES politikų ir svarbiausių opozicijos atstovų.
Elisabeth Schroedter
Ponia pirmininke, Komisijos nary, Tarybos Pirmininke, ponios ir ponai, Žaliųjų frakcijos / Europos laisvojo aljanso vardu noriu pasveikinti garsius politikus Aleksandrą Milinkevičių ir Aleksandrą Kazuliną, kurie šiandien stebi diskusijas čia, Europos Parlamente, ir grįžę namo galės papasakoti, ką girdėjo.
Vis dar problema tai, kad informacija apie tai, ką mes čia darome dėl Baltarusijos, Baltarusiją pasiekia tik šiuo keliu, nes kito varianto nėra. Tai ženklas, kad pagrindinės prielaidos demokratijos plėtrai Baltarusijoje dar nesukurtos. Demokratija neatsiejama nuo nuomonės laisvės ir informacijos laisvės.
Šią vasarą prezidentas A. Lukašenka viešai pažadėjo rinkimus savo šalyje surengti atvirus, demokratinius ir skaidrius, bet jis šio pažado neištesėjo. Rinkimai nėra sąžiningi ir demokratiniai, kai rinkimų kampanijoje opozicijai visiškai nesuteikiama galimybvisoje šalyje pristatyti savo kandidatą ir kai sąlygos pakeičiamos taip drastiškai, kad netgi puikiai pasiruošusi opozicija nepajėgia pasiekti, kad būtų išrinktas bent vienas jos siūlytas kandidatas. Todėl mūsų rezoliucija šiuo klausimu aiški.
Turime įtraukti būtiną sąlygą - kad būtų panaikintos vizų sankcijos, o tuomet kitą būtiną sąlygą - kad naujai finansinei priemonei būtų numatytos lėšos, skirtos paremti opozicijos ir žmonių pastangas įtvirtinti demokratiją.
Konrad Szymański
Ponia pirmininke, paspartinto durų atvėrimo Baltarusijai politika prastai suformuluota ir vykdoma neprofesionaliai. Pareiškimai apie santykių atšildymą iš Europos Sąjungos ir kai kurių valstybių narių pradėjo sklisti dar iki A. Lukašenkos režimui pradedant imtis kokių nors tvarių priemonių link laisvės. Darėme tai avansu. Ši pamoka turėtų mus pamokyti ateityje būti apdairesnius.
Žinoma, galime atverti duris Baltarusijai, tačiau tik po to, kai vyriausybMinske imsis konkrečių priemonių laisvės labui: opozicijai inicijuos politinį dialogą per televiziją ar laikraštį, skirs ES pagalbą bent iš dalies laisvam parlamentui, kuriame yra ir opozicijos atstovų, kurių kandidatūras iškėlžmonės, ne A. Lukašenka. Tai vieninteltaktika, - darbas už darbą, - padėsianti mums išsaugoti patikimumą ir suteiksianti galimybę skleisti demokratiją Baltarusijoje.
Erik Meijer
Ponia pirmininke, jei visos partijos turi vienodas galimybes laimėti vietų per rinkimus Baltarusijoje, yra ir visos galimybės, kad dabartinio prezidento Aleksandro Lukašenkos partija jų laimės daugiausia. Tie, kurie socialiniam saugumui skiria didesnę reikšmę nei asmens laisvėms, jį labai vertina. Jie džiaugiasi, kad jų šalyje įvyko daug mažiau politinių permainų nei kitose buvusiose sovietinėse respublikose. Kita vertus, jo nekenčia tie, kurie nepritaria siekiui susijungti su Rusija. Jie prisirišę prie baltarusių kalbos, dėl kurios ši šalis ir susikūrbeveik prieš devyniasdešimt metų. Daugelis intelektualų, kurie daugiau dairosi į Lenkiją, Lietuvą ir Europos Sąjungą, paliko šią šalį.
Turi pagaliau baigtis demonstrantų mušimas, oponentų sodinimas į kalėjimus ir kiti mėginimai neleisti opozicinėms partijoms išlikti. Rinkimų įstatymas, pagal kurį visai nesunku iš parlamento pašalinti visą opoziciją, yra blogas įstatymas. Mes turime siekti ne konfrontacijos su šia šalimi, o daryti viską, kas įmanoma, jos demokratiniams procesams paremti.
Pastaruoju metu padėtis Baltarusijoje šiek tiek pagerėjo palyginti su praėjusiais metais. Buvo paleisti politiniai kaliniai, o vyriausybsieksantykių su Europos Sąjunga. Be to, vyriausybpaskelbė, kad šį kartą rinkimai į parlamentą bus sąžiningi, bet tai, kas vyko paskui, visa tai ištrynsu kaupu. Baltarusijoje vis dar taikoma mirties bausmė, o spauda, skirtingai, nei reikalauja įstatymai, nėra nepriklausoma. Per ateinantį laikotarpį turėtų būti didinama judėjimo iš ES į Baltarusiją ir atvirkščiai laisvė, taip pat turi būti vedamas dialogas ir su valstybės valdžia, ir jai nepavaldžiomis organizacijomis.
Bastiaan Belder
Ponia pirmininke, daugelis Baltarusijos piliečių tikisi santykių su Europos Sąjunga pagerėjimo ir kad tai lems teigiamas reformas jų šalyje. Aš visa širdimi pritariu šiam norui. Būtent todėl visos Europos institucijos, nepakenkdamos savo pačių politiniam patikimumui ir priklausomai nuo griežtų sąlygų įvykdymo (žr. rezoliucijos 10 pastraipą), turėtų siekti laipsniškai gerinti santykius su Minsku.
Manau, kad labai svarbus ir konkretus žingsnis šia linkme būtų ES vizų kainos pakoregavimas - tai yra, sumažinimas (žr. mūsų rezoliucijos 13 pastraipą) - Baltarusijos piliečiams: šiuo metu ES viza ukrainiečiams kainuoja 60 EUR, o rusams - 35 EUR. Norėčiau išgirsti Tarybos ir Komisijos nuomonę apie šį pasiūlymą.
Vienas dalykas, kuris man pasirodkeistas šioje rezoliucijoje, kuriai šiaip jau ketinu pritarti, - tai 7 ir 8 pastraipos. Šiose pastraipose reikalaujama iš tikrųjų demokratinių rinkimų ir pagarbos žmogaus teisėms, tačiau kreipiamasi tik į Baltarusijos vyriausybę. Turėtume kreiptis ir į parlamentą, nes juk būtent jis yra mūsų diskusijų partneris.
Jacek Protasiewicz
(PL) Ponia pirmininke, ESBO misija jau paskelbataskaitą apie Baltarusijoje vykusius rinkimus. Jie nebuvo nei skaidrūs, nei sąžiningi, nei demokratiški. Tačiau faktas tai, kad buvo paleisti politiniai kaliniai, bent jau pagrindiniai. Nepaisant to, priežastys, dėl kurių jie buvo kalinami, nepašalintos. Mes nesame visiškai užtikrinti, kad artimoje ateityje jie (tie, kurie buvo laikinai paleisti) arba kiti nebus vėl suimti Baltarusijoje. Turime užtikrinti, kad būtų pašalintos ne tik pasekmės, bet ir priežastys. Naudojantis šių diskusijų suteikta proga taip pat reikėtų priminti, kad Baltarusijoje yra dar keturiolika kitų asmenų, kurių laisvapribota - arba namų areštu, arba priverstiniu darbu už veiklą propaguojant žmogaus teises ir laisvę.
Mūsų deklaracija yra labai gerai subalansuota. Viena vertus, joje išreiškiamas pasitenkinimas, kad buvo paleisti kaliniai; kita vertus, joje su nepasitenkinimu apžvelgiama rinkimų eiga ir rezultatai. O 12 pastraipoje Parlamentas pritaria laipsniškai politikai būsimose derybose su Baltarusija ir teigia, kad galime sutikti iš dalies sustabdyti sankcijas ne ilgesniam nei dvylikos mėnesių laikotarpiui, jei įvyks keletas svarbių pokyčių, kurie pagerins padėtį Baltarusijoje, visų pirma padidės žiniasklaidos laisvė. Tai geras ėjimas ir aš jam labai pritariu, nors kartu norėčiau kreiptis ir į pirmininkaujančią Prancūziją, ir į pirmą kitų metų pusmetį pirmininkausiančią Čekiją prašydamas užtikrinti, kad kai tik vyks koks nors oficialus susitikimas su Baltarusijos valdžios institucijų atstovais, būtų rasta laiko ir susitikimui su opozicijos atstovais. Taip pat turi būti valia mažinti vizų kainą baltarusiams, nes kitaip šios tautos nepriartinsime prie Europos.
Kadangi esu lenkas, norėčiau pareikšti dėkingumą Parlamentui, nusprendusiam atkreipti dėmesį, kad Baltarusijos valdžios institucijos riboja lenkų mažumos veiklą Baltarusijoje ir kad ten veikia teisėtai renkama lenkams atstovaujanti institucija, kuriai vadovauja Angelika Borys.
Justas Vincas Paleckis
Ponia pirmininke, rezoliucijoje dėl padėties Baltarusijoje atskleidžiama, ko Briuselis ir Minskas galėtų imtis, kad neprarastų įdirbio santykių gerinimo srityje.
Pritariu Jano Marinus Wiersmos pozicijai, kuri atspindi ir Baltarusijos opozicijos atstovų Aleksandro Kazulino ir Aleksandro Milinkevičiaus poziciją. ES politika - nubausti Baltarusiją ir baltarusius už režimo veiksmus - nepasiekplanuotų rezultatų. Būtina atverti visus vartus tiesioginiams žmonių kontaktams ir panaikinti vizų kliūtis, kurios prieštarauja sveikam protui.
Jei Minskas iš tikrųjų nori sustiprinti bendradarbiavimą su ES, turėtų susidaryti palankesnės sąlygos abipusių diskusijų pradžiai - ne tik užsienyje, bet ir šalies viduje. Tai galima padaryti pradėjus derybas politiniais, ekonominiais, socialiniais ir žmogaus teisių klausimais, kuriose dalyvautų visos politinės partijos, opozicijos jėgos, NVO ir profesinės sąjungos.
Jeanine Hennis-Plasschaert
(NL) Ponia pirmininke, Tarybos Pirmininke, vos prieš kelias savaites jūs manėte, kad dar pernelyg anksti kviesti Baltarusijos užsienio reikalų ministrą Sergejų Martynovą į Paryžių. Akivaizdu, kad dabar manote, jog laikas tinkamas. Tiesą sakant, netgi po jūsų pranešimo man vis dar sunku suprasti, kas iš tikrųjų privertjus pakeisti nuomonę. Juk pagaliau, kaip visi čia kalbėjusieji pažymėjo, rugsėjo 28 d. rinkimai neatitiko reikalavimų, kurie mums visiems yra žinomi ir kuriuos ir jūs manote esant tokius svarbius. Tokio lygio susitikimas ir tokioje aplinkoje - neformalioje ar kitokioje - atrodo kaip atlygis režimui. Tačiau už ką šis atlygis?
Šįryt aš irgi maloniai pasikalbėjau su A. Milinkevičiumi ir A. Kazulinu. Baltarusijos opozicija yra vieninga ir galbūt stipresnnei kada nors anksčiau. Tad šiai opozicijai turėtų būti suteikta galimybužmegzti ryšius su Baltarusijos žmonėmis, o Baltarusijos žmonėms turi būti suteikta galimybpatiems patirti, ką reiškia Europos laisvės. Nepriimtina, kad ES vizos jiems tebekainuoja 60 EUR, kai vidutinis mėnesinis atlyginimas Baltarusijoje yra vargani 250 EUR. Kiek dar kartų turėsime to prašyti?
Neabejoju tam tikro lygio dialogo nauda ir būtinumu. Tačiau akivaizdu, kad A. Lukašenkos gražūs žodžiai dažnai yra tušti, todėl planuojamas dialogas turi būti pateisintas ir nukreiptas tiksliai į tikslą. Mano klausimas toks: koks tiksliai yra Tarybos veiksmų planas? Labai norėčiau daugiau apie tai sužinoti.
Baigti norėčiau klausimu, kurį iškėlir J. M. Wiersma. Ar Tarybos Pirmininkas yra pasirengęs kitą pirmadienį priimti ir A. Milinkevičių su A. Kazulinu - prieš, po arba per pokalbį su S. Martynovu? Spręsti jums, bet turite suvokti, kad dabartinėmis aplinkybėmis tai būtų vienintelis teisingas signalas.
Deja, po kelių minučių turėsiu išvykti. Iš tikrųjų labai atsiprašau už nepatogumus, bet norėčiau gauti tiesų atsakymą.
Wojciech Roszkowski
(PL) Ponia pirmininke, šiandien ant svarstyklių padėtas Baltarusijos - šalies, kurioje gyvena 10 mln. europiečių, likimas. Negalime stovėti nuošalyje ir stebėti, kas bus. Tokie diktatoriai kaip A. Lukašenka pasiduoda tik spaudžiami. Kyla vienas klausimas: kuria krytimi jis pasiduos? Kadangi ekonominį raktą į Baltarusijos nepriklausomybę saugo Rusija, jos uždėti suvaržymai gali baigtis tuo, kad Baltarusija praras suverenumą. Spaudimas iš ES gali suveikti tik jei A. Lukašenka turės ką prarasti, o ES turės ką pasiūlyti. Atrodė, kad galbūt jis nusileis permainoms, bet pastaruosius rinkimus vargu ar galima pavadinti kaip nors kitaip nei farsu. Baltarusija suverenumą gali prarasti dėl šio diktatoriaus baimės ir užsispyrimo.
Baltarusijai tapus demokratine valstybe A. Lukašenka nieko nepraras, jei jau jis turi didelį visuomenės pasitikėjimą. Tačiau žingsniai demokratijos keliu turi būti tikri, ne apsimestiniai parodomieji, kurių kainą sumokės Baltarusijos opozicija. Nepaisant "juodojo scenarijaus" pavojaus, Europos Sąjungai tokia kaina nepriimtina. Tačiau nelaužykime dialogo, jei ant kortos pastatyta šios šalies nepriklausomybė. Kaip A. Milinkevičius šiandien sakė, šios šalies demokratijos ateitis priklauso nuo to, ar galėsime išsaugoti jos nepriklausomybę.
Árpád Duka-Zólyomi
(HU) Ačiū, ponia pirmininke. Netgi jei Baltarusijos parlamento rinkimai, kuriuos stebėjo ESBO, neatitiko sąžiningų ir laisvų rinkimų reikalavimų, kitą savaitę posėdžiausianti Ministrų Taryba greičiausiai uždegs žalią šviesą politiniam dialogui. A. Lukašenka nepadarnieko neįprasta. Po karo Gruzijoje buvo paleisti trys politiniai kaliniai. Tai patenkino vienintelę ES iškeltą sąlygą dialogui pradėti. Akivaizdu, kad po karo Gruzijoje Vakarams reikėjo bet kokio, kad ir paties mažiausio, žingsnio, kad būtų galima atsverti didėjančią Maskvos įtaką posovietinėje teritorijoje. Bet jei net A. Lukašenkai pavyko surengti dialogą pagal jo paties norus, kokio dialogo galime tikėtis su Maskva?
Briuselis turi inicijuoti dialogą anksčiau suderintos pasiektinų rezultatų sistemos pagrindu, kitaip ES toks dialogas bus tik žalingas. A. Lukašenka pasinaudos tuo, kad sustiprintų savo galią šalyje ir laikytų Maskvą už pavadėlio, ir nebus jokios laipsniškos politinės liberalizacijos. O ES praras savo didžiausią europinį ginklą - savo įvaizdį. Spręsti mums ...
Adrian Severin
Ponia pirmininke, noriu įspėti nevykdyti politikos, pagal kurią Baltarusijos vadovams atlyginama už Rusijos vadovų sprendimus, kurie mums nepatinka.
Klaidinga manyti, kad tokiu būdu galime atskirti Maskvą nuo Minsko arba pakeisti prezidento A. Lukašenkos politinę orientaciją.
Be to, neturėtume nieko žadėti už kalinių išlaisvinimą, nes jie iš viso neturėjo būti suimti. Iš tikrųjų Europos Sąjunga turi neizoliuoti Baltarusijos ir vesti dialogą su šios šalies vadovais. Tam turime parengti motyvacinių priemonių paketą, kuris turėtų įtikinti režimą ir jį naiviai palaikančius eilinius piliečius, kad Europos Sąjunga galėtų padėti pagerinti Baltarusijos žmonių gyvenimą.
Kita vertus, bet kokiu atveju durys turi būti atveriamos laipsniškai, su tam tikromis sąlygomis, abipusiškai ir orientuojantis į vertybes, kurios atneštų naudos visuomenei, o ne valdžiai.
A. Lukašenka yra sakęs, kad bet kurioje šalyje opozicija yra geras dalykas, jei tik tai nėra opozicija, kurią 100 % remia užsienis. Bėda ta, kad opozicija Baltarusijoje negalėjo išlikti, nes ją traiško režimas. Todėl negalime apleisti demokratinės opozicijos.
Marian Harkin
Pone pirmininke, klausimas dėl vizų išdavimo yra labai svarbus visiems baltarusiams, tačiau norėčiau atkreipti dėmesį į konkretų atvejį.
Airijoje Adi Roche įsteigta tarptautinnevyriausybinorganizacija "Černobylio vaikai" kiekvienais metais kelių savaičių poilsiui, reabilitacijai ir kai kuriais atvejais tęstiniam gydymui į Airija atveža apie 1 000 vaikų iš Baltarusijos. Nuo šios labdaros organizacijos įsteigimo šalyje iš viso apsilankjau 17 000 vaikų.
Deja, buvo atsisakyta duoti leidimą vaikams atvykti į Airiją. Ši žinia labai pribloškvisus: vaikus, šeimas, kuriose jie turėjo viešėti, ir daugybę kitų projekte dalyvaujančių asmenų. Bet tai juk toks geras ir visiems naudingas projektas.
Šiuo metu deramasi dėl tarpvyriausybinio susitarimo ir tikiuosi, kad jis netrukus bus pasirašytas. Tačiau kol kas Airija, mano žiniomis, siekia, kad jai būtų padaryta išimtis ir vaikams iš Baltarusijos būtų leista į šią šalį įvažiuoti.
Norėčiau paprašyti, kad Komisija ir Taryba pabandytų, galbūt neoficialiu dialogu, padaryti viską, kas įmanoma, kad būtų užtikrinta šio vertingo projekto tąsa. Suprantu, kad tai tik maža visos sudėtingos padėties dalis, bet išsprendę šį klausimą galėtumėme pakeisti į gerąją pusę daugelio žmonių gyvenimą.
Jana Hybášková
(CS) Pone pirmininke, mes bandėme nubrėžti užsienio politikos kontūrus, ginčijomės dėl Pietų ir Rytų dimensijos. Rugpjūčio 21 d. mes, Užsienio reikalų komiteto darbe dalyvaujantys čekai ir slovakai, diskutuodami Gruzijos padėties klausimu paminėjome 40-ąsias Raudonosios Armijos įžengimo į Čekoslovakiją metines. Rytų dimensija tapo tikrove. Negalime nuo jos pabėgti, todėl privalome imtis veiksmų. Politika - tai ne susitarimas. Politika - tai atsakas į padėtį. Šiandien turime konkrečią padėtį. Todėl privalome visapusiškai remti Baltarusiją jos kelyje į Europą. Esant tokiai padėčiai, aš visapusiškai palaikau pasiūlymą dėl rezoliucijos. Mes negalime atskirti Baltarusijos, bet taip pat negalime jos laikyti demokratine šalimi. Turime raginti Baltarusiją panaikinti mirties bausmę, leisti studentams grįžti į aukštąsias mokyklas, nebausti tų, kurie atsisaktarnauti Baltarusijos kariuomenėje, taip pat leisti steigti nevyriausybines organizacijas. Kaip mums elgtis? Mes turime parodyti, kad laikomės Kopenhagos kriterijų. Turime veikti kaip dera Europai.
Józef Pinior
(PL) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau pasveikinti šiandieninius Europos Parlamento svečius - Baltarusijos opozicijos atstovus A. Milinkevičių ir A. Kazuliną. Tokiu metu labai sunku tiksliai apsispręsti, kokios politikos ES turėtų laikytis Baltarusijos atžvilgiu. Viena vertus, Baltarusija yra autoritarinvalstybė, kita vertus, yra tam tikros evoliucijos požymių ir tam tikrų šios sistemos, atsidūrusios sudėtingoje tarptautinėje padėtyje, pokyčių. Šiuo metu ES politika turėtų būti nukreipta tik į Baltarusijos žmones. Kas labiausiai nukentės nuo sankcijų? Lukašenkos režimas ar Baltarusijos žmonės? Štai klausimas, į kurį turime atsakyti įvairiose ES institucijose. Nėra abejonės, kad šiuo metu turime pasistengti imtis tokios politikos, kuri apibrėžtų mūsų tikslus ir užtikrintų ES veiksmų Baltarusijos atžvilgiu efektyvumą.
Jas Gawronski
Pone pirmininke, pastaruoju metu gauname prieštaringų žinių iš Minsko, kurios jau byloja apie tam tikrą pažangą palyginti su ankstesne padėtimi, bet neseniai įvykę parlamento rinkimai sustiprino Vakarų šalyse populiarų Baltarusijos, kaip kažkokios "bananų respublikos", įvaizdį. Kita vertus, tai, kad pastaruoju metu buvo paleisti iš kalėjimo politiniai disidentai, vertinama kaip sveikintinas pokytis. Jei tai A. Lukašenkos bandymas užmegzti ryšį su Vakarais, turėtumėme atsakyti į šias pastangas atsargia parama. Bet neturėtumėme puoselėti jokių iliuzijų, nes Baltarusijoje tebėra plačiai paplitę žmogaus teisių ir politinių laisvių pažeidimai. Mūsų dėmesys turi būti sutelktas į Baltarusijos žmones ir pilietinę visuomenę - reikalas, kurio rėmimas yra kilni ir gyvybinga šių Rūmų tradicija, ypač puoselėtina atsižvelgiant į šiandieninę Ingridos Betancourt kalbą.
Baltarusijos žmonės siekia užimti savo vietą naujojoje Europoje. Jie turi žinoti, kad jų likimas mums rūpi ir kad mes jų siekio neignoruosime.
Libor Rouček
(CS) Pone pirmininke, per pastarąsias savaites Baltarusijoje įvyko keli svarbūs pokyčiai. Svarbiausias iš jų yra tas, kad į laisvę buvo paleisti politiniai kaliniai: Aleksandras Kozulinas, kuris šiandien yra čia, ir Andrejus Kimas. Tačiau įvykę parlamento rinkimai, deja, neatitiko tarptautinių demokratinių standartų. Ką tai reiškia mums? Mano nuomone, Europos Sąjunga turėtų labiau nei anksčiau remti Baltarusijos pilietinės visuomenės, grindžiamos demokratijos bei žmogaus ir piliečių teisių principais, plėtrą. Taip pat manau, kad turime apsvarstyti galimybę padidinti mūsų finansinę paramą, pvz., nepriklausomai žiniasklaidai, nevyriausybinėms organizacijoms, nepriklausomoms profesinėms sąjungoms ir pan. Vizų mokesčių sumažinimas arba visiškas vizų režimo panaikinimas Baltarusijos piliečiams, ypač jauniems žmonėms ir studentams, turėtų tapti šios paramos Baltarusijos pilietinei visuomenei dalimi. Kaip jau girdėjome, viza kainuoja 60 EUR, o ši suma prilygsta vidutines pajamas gaunančio Baltarusijos piliečio savaitiniam atlyginimui. Turėtumėme apie tai pagalvoti.
Colm Burke
Pone pirmininke, kreipiuosi į Tarybą ir Komisiją prašydamas jų paraginti Baltarusijos valdžią atsisakyti išvykimo vizų išdavimo savo piliečiams, ypač vaikams ir studentams. Daugeliu atvejų viza reikalinga atvykstant į šalį, bet Baltarusijoje dar reikalaujama vizos išvykstant iš šalies.
Aš iškėliau klausimą dėl tarptautinių kelionių draudimo vaikams šį rytą įvykusiame PPE-DE frakcijos posėdyje, kuriame dalyvavo Baltarusijos opozicijos lyderis Aleksandras Milinkevičius. Jis paaiškino mūsų frakcijos nariams, kad Baltarusijos režimas nustatšį draudimą tam, kad vaikai nepamatytų, kaip gyvena kiti.
Mano paties rinkiminėje apygardoje Pietų Airijoje buvo surinkta apie 70 mln. EUR suma, skirta ir išleista vaikų priežiūrai ir jų gyvenimo sąlygų vaikų namuose gerinimui. Mano kolegMarian Harkin jau minėjo šį vakarą apie draudimą. Dabar suprantu, kad dvišalis susitarimas tarp Airijos ir Baltarusijos, iš esmės, nebus pasirašytas iki gegužės ar birželio mėn. Todėl prisijungiu prie jos raginimų netaikyti šio draudimo Airijos atžvilgiu, kad vaikai galėtų atvykti į šią šalį per Kalėdas ir gauti pagalbą, kurios jiems reikia.
Zita Pleštinská
(SK) Ponai A. Milinkevičiau ir A. Kozulinai, džiaugiuosi, kad dalyvaujate šiandien mūsų diskusijose jūsų šalies, Baltarusijos, klausimu. Jus sieju su Baltarusijos perspektyva vieną dieną tapti laisva ir demokratine šalimi.
Spalio mėn. Baltarusijoje įvykę neobjektyvūs rinkimai dar kartą sustiprino totalitarinį Lukašenkos režimą. Iš 110 vietų žemuosiuose Baltarusijos parlamento rūmuose opozicijos kandidatai nelaimėjo nvienos. Nors rugpjūčio mėn. politiniai kaliniai buvo paleisti į laisvę, bet kuriuo metu jie gali vėl atsidurti kalėjime.
Ponios ir ponai, padaręs neesminių rinkimų proceso patobulinimų, A. Lukašenka siekia įtikinti mus, kad ES nebeturi pagrindo laikyti Baltarusiją atskirtyje. Nors geri santykiai su Minsku būtų abipusiai naudingi, Europos Sąjunga turi reikalauti didesnių pokyčių stiprinat demokratiją, o ne tik kosmetinių priemonių. ES turi reikalauti, kad Baltarusijoje būtų užtikrinta žiniasklaidos laisvir kad visos demokratinės jėgos galėtų dalyvauti valdant Baltarusiją.
Jean-Pierre Jouyet
einantis Tarybos Pirmininko pareigas. - (FR) Pone pirmininke, Tarybai pirmininkaujanti Prancūzija daug dėmesio skiria visoms ES rytinėms kaimynėms: Gruzijai, Ukrainai, su kurios vadovais rugsėjo 9 d. įvykęs aukščiausiojo lygio susitikimas pažymėjo beprecedentį žingsnį pirmyn santykiuose tarp ES ir Ukrainos, taip pat Moldovai, kurioje lankiausi prieš dvi dienas aptarti ES santykių su Moldova plėtojimo ateityje pasirašant naujo pavidalo susitarimą, kuris būtų ambicingesnis už šiuo metu galiojantį partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimą. Taigi atsižvelgdami būtent į šias aplinkybes mes įdėmiai stebime pokyčius Baltarusijoje.
Mes, kaip ir jūs, apgailestaujame, kad A. Lukašenkos režimas nepanaudojo rugsėjo 28 d. rinkimų kaip progos duoti ženklą, bylojantį apie pažangą judant link demokratinių standartų. Kartu ES džiaugiasi keliais teigiamais pokyčiais, ypač tuo, kad iš kalėjimo buvo paleisti politiniai kaliniai. Pirmadienį Liuksemburge turės įvykti užsienio reikalų ministrų diskusijos panašiais klausimais, kuriuos šį rytą aptarkalbėjusieji. Mūsų žinia yra ta, kad Europos Sąjunga yra pasirengusi nusileisti, jei Minsko valdžia dės pastangas. Mums reikia pažangaus požiūrio - kitaip tariant, sankcijos nebus nustatytos per vieną naktį - ir sąlyginio požiūrio, kad ES galėtų duoti atsaką į režimo siunčiamus teigiamus ženklus, taip pat požiūrio, kuris būtų nukreiptas į pilietinės visuomenės gerovę, kaip kalbėjo A. Severin.
Norėčiau paaiškinti, kad vaikai ir studentai, žinoma, gali gauti vizas. Šį sprendimą priima ambasada, o pagal Šengeno sistemą vizas išduoti leidžiama. Mes turime taikyti spaudimą Minsko valdžiai, kad būtų užtikrintas šių vizų išdavimas, nors ES už tai nėra atsakinga. Taip pat norėčiau pabrėžti, kad jaunimas ir vaikai, gyvenantys arti Baltarusijos sienos, turi konkrečių pranašumų.
ES ir toliau rems opoziciją. Ką tik buvau susitikęs su A. Milinkevičiumi, A. Kozulinu ir J. Protasievičiumi. Parlamentas gali didžiuotis skyręs A. Sacharovo premiją A. Milinkevičiui. Manau, kad šis gestas daro garbę Europos Parlamentui. Kaip jau minėjome, labai svarbu, kad kuriais nors klausimais į Minską vykstantys valstybių narių atstovai kiekvieną kartą susitiktų su opozicijos nariais. Todėl mes neprarandame vilties dėl režimo judėjimo link didesnės liberalizacijos, kad Baltarusija nebūtų palikta viena santykiuose su Rusija.
Charlie McCreevy
Komisijos narys. - Pone pirmininke, dėl klausimo, ar esame pasirengę susitikimui su opozicijos nariais pirmadienį, kai vyks Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos susitikimas, manau, kad tai įdomus pasiūlymas. Mes jį apsvarstysime ir perduosime Komisijos narių nuomonę Benitai Ferrero-Waldner. Tačiau sprendimą dėl kvietimo priims Tarybai pirmininkaujanti valstybė. Jei bus nutarta tokį susitikimą surengti, Komisijos nariai, be abejo, jame pasirengę dalyvauti.
Dėl ES pagalbos Baltarusijai. Ši pagalba sutelkta į paramą pilietinei visuomenei ir gyventojų poreikiams. Tam 2007-2010 m. numatyta panaudoti iš viso 20 mln. EUR. Šią sumą sudaro lėšos iš Europos kaimynystės ir partnerystės priemonės (ENPI) fondo, skirtos paramai gyventojų poreikiams ir demokratizacijos procesui bendrąja prasme, ir lėšos iš Demokratijos ir žmogaus teisių priemonės fondo, skirtos finansuoti nevalstybinių organizacijų ir vietinių valdžios organų vykdomas temines programas ir remti demokratizacijos procesą ir pilietinę visuomenę siauresne prasme.
Mes esame numatę veiksmus, skirtus tolesniam nevyriausybinių organizacijų, ypač organizacijų, veikiančių žmogaus teisių ir nepriklausomos žiniasklaidos srityse, pajėgumui stiprinti. Buvo pateiktas klausimas dėl draudimo Černobylio našlaičiams įvažiuoti į valstybes nares ir jose viešėti. Kartu su ambasadų Minske vadovais Komisija iškėlMinsko valdžiai klausimą dėl Černobylio našlaičių ir, esant būtinybei, dės tolesnes pastangas, kad jis būtų išspręstas. Be to, Komisija tęs savo paramą Černobylio katastrofos padarinių sušvelninimui.
Baigdamas norėčiau pasakyti, kad šios gyvos diskusijos byloja apie tikrą susidomėjimą Baltarusijos padėtimi šiuo kritišku laiku. Be abejo, atėjo laikas strategiškai apsispręsti dėl požiūrio į Baltarusiją šiuo sudėtingu metu. Susidomėjęs išklausiau Parlamento narių nuomonių ir supratau, kad, anot kai kurių narių, ribotas ir proporcingas sankcijų taikymo sustabdymas galėtų būti teigiamu svertu reikalaujant demokratinės pažangos.
Dabar laukiame Parlamento sprendimo Baltarusijos klausimu, kuris turės būti priimtas rytoj, ir savo sprendime, kurį priimsime netrukus, deramai atsižvelgsime į Parlamento nuomonę.
Pirmininkas
Gavau šešis pasiūlymus dėl rezoliucijos, pateiktus pagal Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį.
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis)
Alessandro Battilocchio  
Rinkimų Baltarusijoje rezultatai kalba patys už save. Tokio rezultato galima buvo tikėtis: galinga Prezidento A. Lukašenkos mašina, veiksmingai pasirūpinusi, kad rinkimai vyktų ne taip, kaip dera, sutriuškino opoziciją.
Man atrodo, kad Europa vėl nekreipia dėmesio į tai, kas vyksta šalyje: rinkimų rezultatų klastojimas, bauginimai, smurtas ir persekiojimas. ES iki šiol nepateiksavo atsako, nors tarptautiniai stebėtojai aiškiai patvirtina, kad rinkimai vyko pažeidžiant taisykles ir kad šalies režimui dar labai toli iki nustatytų demokratijos standartų.
Aš tikiuosi, kad Europos Sąjunga aiškiau ir tvirčiau pareikš savo nuomonę ir imsis būtinų politinių ir diplomatinių veiksmų. Raginu atsisakyti įprastinių kreipimųsi, tuščių rezoliucijų ir ketinimų deklaracijų. Toks mūsų elgesys bus veidmainiškais ir jis bylos apie tai, kad Europa negeba išreikšti autoritetingos ir tvirtos pozicijos.
Adam Bielan  
A. Lukašenka dar kartą "pergudravo" Europos Sąjungą, kuri nenustatpradinių sąlygų režimui ir tuo parodsavo naivumą. A. Lukašenka pasirodesąs gudresnis politikas, nei Europa manė. Rinkimai ir visa tai, kas vyko rinkimų kampanijos metu, parodė, kad ES strategija buvo prastai parengta. Tai turėtų priversti ES pripažinti savo politikos rytinių kaimynių atžvilgiu naivumą. Jei bus nutarta tęsti ES atvėrimo Baltarusijai procesą, pirmiausia Europa turės pareikalauti, kad Minskas imtųsi konkrečių veiksmų, nukreiptų į piliečių laisves.
Labai svarbu, kad Vakarai pripažintų šiuos rinkimus farsu, nes jie nebuvo laisvi. Jei jų rezultatai vis dėlto bus pripažinti, mes ir toliau dalyvausime A. Lukašenkos žaidime su Vakarais, kuriame vienintelis laimėtojas bus A. Lukašenka. Žiniasklaida tebėra nelaisva, nėra jungimosi į organizacijas laisvės. Praėjo jau dešimt metų, bet mįslingos politinių aktyvistų mirties aplinkybės dar neišaiškintos. Politinių kalinių paleidimas į laisvę, iš esmės, nieko nekeičia. Po rinkimų bus dar daugiau persekiojimų.
Iki šiol Donaldo Tusko vyriausybvisiškai nieko nepadarRytų politikos atžvilgiu. Nieko konkrečiai nebuvo suderėta su Rusija, Gruzija liko nutildyta, Ukraina ir toliau tolsta nuo Europos, o Baltarusija elgiasi su mūsų pasiuntiniu taip, lyg jo iš viso nebūtų. Manau, kad vertėtų išsiaiškinti, kas yra šios kompromituojančios Rytų politikos autorius.
Janusz Lewandowski  
Pone pirmininke, Europos Sąjunga analizuoja ir koreguoja savo politiką Baltarusijos atžvilgiu. Iki šiol vykdyta sankcijų ir atskyrimo politika nedavlaukiamų rezultatų. Ji nepakeitrepresinio valdžios pobūdžio. Agresyvūs Rusijos veiksmai Gruzijoje, bylojantys apie Kremliaus norą atgaivinti savo imperines ambicijas, buvo nauja aplinkybė. Tai, be abejo, bus pastebėta Minske ir kitose šalyse, kurias Rusija priskiria savo įtakos sferai. Mėginimas pasinaudoti šia nauja padėtimi pasitelkiant ES diplomatiją turėtų prasmę, bet tai turėtų būti daroma visiškai suvokiant dialogo su diktatoriumi riziką. Į tai buvo atsižvelgta susitarime su Baltarusijos opozicija. Parlamento rinkimai tapo nauja papildoma aplinkybe, suteikusia galimybę patikrinti, kiek prezidentas A. Lukašenka pasirengęs parodyti gerą valią.
"Morkos ir botago" principu grindžiama diplomatija rezultatų nedavė, bet dėl to nereikėtų atsisakyti persvarstyti ES vykdomos politikos Baltarusijos atžvilgiu sutelkiant dėmesį į padėties šalyje pokyčius. Mūsų tikslas lieka nepakitęs - įtraukti šią Europos šalį į demokratijos, rinkos ekonomikos ir žmogaus teisių erdvę. Esu įsitikinęs, kad Baltarusijos nepriklausomybės išlaikymas yra būtina sąlyga, nes tik tokiu atveju šalies demokratizacijos perspektyvos bus realios. Alternatyvus scenarijus - į Rusijos imperiją įtrauktos šalies demokratizacija - yra istoriniliuzija.
Marianne Mikko  
raštu. - (ET) Ponios ir ponai, Baltarusija buvo nuolat apibūdinama kaip "paskutinEuropos diktatūra" ir tokia liko šiandien. Rugsėjo 28 d. įvykę parlamento rinkimai tapo išbandymu. Tuo, kad prieš rinkimus paleido politinius kalinius, prezidentas A. Lukašenka parodgražų gestą. Tačiau taip pat tapo aišku, kad artimiausiu metu opozicija neturės vietos šalies parlamente. ESBO rinkimus įvertino teisingai.
Vienas iš svarbiausių Baltarusijos pilietinės visuomenės stiprinimo aspektų - tai Europos Sąjungos vizų politika. Pilietinvisuomenturi būti kuo įmanoma didesniu mastu įtraukta į Baltarusijos demokratizacijos procesą. Kad taptų aktyviais piliečiais, žmonės turi praplėsti savo akiratį ir turėti galimybę ištrūkti iš totalitarinės šalies.
Kad galėtų keliauti, baltarusiams reikia vizų. Gauti Šengeno vizą labai sudėtinga ir ilgai užtrunka. Vizų išdavimo procesas turi būti supaprastintas. Žmonės neturėtų būti baudžiami. Sudarydami kliūčių žmonių judėjimui, mes apribojame baltarusių galimybę pasiekti Europos Sąjungos vertybes ir kultūrą. Nubausti Baltarusijos pilietinę visuomenę nėra mūsų siekis.
Atėjo laikas pasikeisti. Baltarusijos žmonės verti to paties. Padėti jiems - tai mūsų, europiečių, užduotis.
Athanasios Pafilis  
Su pasipiktinimą keliančiu įžūlumu ir be jokios pagrįstos dingsties ES remiančios ir jai tarnaujančios politinės jėgos pasirašbendrą rezoliuciją, smerkiančią Baltarusijos vyriausybę už rugsėjo 28 d. rinkimus. Rezoliucija, kurią Europos Parlamento kairiųjų vardu pasiūlEuropos vieningųjų jungtinių kairiųjų frakcija/Šiaurės šalių žalieji kairieji, parengta ta pačia dvasia. Akivaizdu, kad ES ir "europinės vienos krypties gatvės" partijos, pvz., Naujoji demokratija (ND), Graikijos visuotinis socialistų judėjimas (PASOK), Radikalių kairiųjų jėgų koalicija (SYRIZA) ir Liaudies ortodoksijos susirinkimo partija (LAOS), vienijasi su imperializmo atstovais, kurie susitelkę aplink vadinamąją opoziciją - NATO liokajų A. Milinkevičių. Ankstesniuose prezidento rinkimuose opozicija "stebuklingai" laimėjo 6 %, bet paskutiniuose parlamento rinkimuose negavo nvienos vietos.
Rinkimų rezultatai turėtų nutildyti visus ES ir JAV imperialistų protestus, nes Baltarusijos žmonės remia prieš NATO ir ES nukreiptą jų vyriausybės politiką. Būtent tai taip siutina ir demoralizuoja "europinės vienos krypties gatvės" politines jėgas. Šį kartą jie neturi pagrindo pasinaudoti pretekstu dėl politinių kalinių ar dėl lygių viešumo teisių visiems kandidatams. Pripažinę tokią lygybę, dabar jie begėdiškai ir savavališkai teigia, kad naujojo parlamento "demokratinis teisėtumas yra abejotinas".
Europos Parlamento nariai, atstovaujantys Graikijos komunistų partijai, smerkia šias nepriimtinas rezoliucijas ir išreiškia savo solidarumą su Baltarusijos žmonėmis savo kovoje su imperialistų viešpatavimu.
Toomas Savi  
raštu. - Pastaruoju metu Baltarusijoje įvykę rinkimai jokiu būdu negali būti laikomi laisvais ir teisingais. Baltarusijoje dar labai gerbiamas liūdnai pagarsėjęs Stalino principas, pagal kurį svarbu, kas skaičiuoja balsus, o ne kam tie balsai buvo duoti. Balsai daugiausia buvo skaičiuojami nedalyvaujant stebėtojams, todėl ESBO stebėtojų misija buvo priversta atsisakyti pripažinti šių rinkimų rezultatus.
A. Lukašenkos veidmainystpastaruoju metu stengiantis įsiteikti Vakarams nekelia abejonių. Jis nesugebėjo įvykdyti savo pažado dėl laisvų ir teisingų rinkimų, nes daugybės rinkimų stebėtojų teisės buvo pažeistos neleidžiant jiems stebėti visų rinkimų procedūrų. Mes neturėtumėme ignoruoti šių rimtų demokratinių rinkimų idealų pažeidimų. Europos Sąjunga neturėtų panaikinti nvienos sankcijos, kol bus įrodymų, akivaizdžiai bylojančių apie tai, kad šalis pradėjo pereinamąjį laikotarpį atsisakant režimo.
Andrzej Jan Szejna  
Tarybos ir Komisijos pozicijos, taip pat Europos Parlamento rezoliucijos dėl padėties Baltarusijoje tikslas - įvertinti rugsėjo 28 d. šalyje įvykusių parlamento rinkimų rezultatus, taip pat jų įtaką ES santykiams su Baltarusija.
Europos Sąjunga atsidūrsudėtingoje tarptautinėje padėtyje. Viena vertus, nėra abejonės, kad Baltarusija neįvykdsavo demokratinių įsipareigojimų, kita vertus, matome laipsnišką, nors ir labai lėtą, autoritarizmo "tirpimą".
Rinkimuose buvo galima pastebėti tam tikrų į demokratizaciją nukreiptų teigiamų reiškinių, pvz., politinių kalinių išlaisvinimas, prašymas atsiųsti nepriklausomus ESBO stebėtojus ir geresnės rinkimų stebėjimo sąlygos. Tačiau Baltarusijos valdžia neįvykdvisų savo įsipareigojimų. Ji turėtų patvirtinti savo norą pagerinti bendradarbiavimą su ES ir sukurti geresnes sąlygas dialogui su ES. Šalies vadovybturėtų imtis konkrečių veiksmų platesniu mastu, kad būtų užtikrintas tikras judėjimas link demokratijos, taip pat pagarba žmogaus teisėms ir teisinės valstybės principams.
Aš visiškai palaikau Komisijos ir Tarybos raginimą persvarstyti ir galbūt sustabdyti kai kurių Baltarusijos atžvilgiu nustatytų apribojimų taikymą. Pilietinės visuomenės plėtra neturi būti stabdoma. ES nustatytomis sankcijomis - ypač sankcijomis, susijusiomis su vizų išdavimo tvarka ir vizų įsigijimo kaina - duodamas smūgis eiliniams piliečiams, o ne šalies valdžiai.
