Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimas) keitimas (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - pasiūlymas dėl Tarybos reglamento, iš dalies keičiančio Reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendrą bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentą) - C7-0223/2009 -.
Mariann Fischer Boel
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, pradžioje norėčiau padėkoti jums už tai, kad leidote taikyti skubos tvarką dviem pasiūlymams, kurie, tikiuosi, padės pagerinti padėtį pieno rinkoje; vienu siūloma pieną įtraukti į 186 straipsnio taikymo sritį, o kitas yra dėl kvotų išpirkimo schemos valdymo.
Šie pasiūlymai yra paskutiniai iš ilgo pienininkystei skirtų mūsų patvirtintų priemonių sąrašo. Atsižvelgiau į jūsų rugsėjo 17 d. rezoliuciją ir tikiuosi, jog atkreipėte dėmesį į tai, kad daugelis jūsų rekomendacijų jau pritaikyta praktikoje, jos taikomos vykdomuose tyrimuose arba bus pritaikytos šiandieniuose pasiūlymuose.
Dėl jūsų rezoliucijoje minimų ilgalaikių priemonių, įsteigėme aukšto lygio grupę. Pirmasis posėdis įvyko, todėl tikimės, kad galutinis dokumentas bus pateiktas iki kitų metų birželio mėn. pabaigos.
Esu labai patenkinta galėdama pasakyti, kad šiandien pieno rinkos tikrovtokia: kainos didėja, todėl jau nebematome jokio pirkimo intervencinėmis kainomis, nes rinkos kainos aukštesnės nei intervencinės.
Dėl mano pasiūlymo - 186 straipsnis yra galiojanti nuostata, taikoma daugybei produktų, tačiau pienas neįtrauktas. Paskutinis kainų svyravimas, kurį matome nuo 2007 m., rodo, kad reikia arba reikės įtraukti pieną pagal šį straipsnį, nes taip būtų suteikta galimybKomisijai imtis skubesnių veiksmų.
Vakar Žemės ūkio ministrų taryboje ir Žemės ūkio ir kaimo plėtros komitete taip pat paskelbiau apie šiuos 280 mln. EUR pienininkams. Kad galėčiau greitai išmokėti šiuos pinigus, man paprasčiausiai reikia teisinio pagrindo 186 straipsnyje. Sumanymas toks: skirti šiuos pinigus į nacionalinius biudžetus pagal 2008-2009 m. gamybą ir, žinoma, neperžengiant nacionalinių kvotų, be jokios diskriminacijos paskirstytų labiausiai nuo krizės nukentėjusiems ūkininkams, viršutinių ribų. Kita vertus, norint pasinaudoti šia galimybe, mums reikia įtraukti pieną į 186 straipsnį.
Kai sakau, kad paskelbiau apie galimybę pasiūlyti 280 mln. EUR, turite suprasti, kad biudžeto valdymo institucija, kuri yra Europos Parlamentas ir Finansų ministrų taryba, dėl šios sumos turės apsispręsti lapkričio 19 d. ECOFIN posėdyje. Be to, vakar sakiau, kad tai yra paskutiniai pinigai, kuriuos turiu savo žinioje, išskyrus 300 mln. EUR, kurių reikia kaip apsaugos siekiant išvengti finansinės drausmės mechanizmo. Man svarbu aiškiai jums pasakyti, kad 186 straipsnis nėra carte blanche, kad būtų galima siūlyti bet kokias idėjas, kurias gali gauti Komisija. Šiame etape tegaliu pasakyti, kad privatus įvairių produktų - prie jų būtų galima priskirti ir sūrį - saugojimas yra galimas variantas, jeigu rinkos padėtis tokia, kad galime jį pateisinti.
Antra pasiūlymo dalis - kvotų sistemos valdymas. Šiuo metu jau yra galimybvalstybėms narėms pirkti kvotas. Šiuo atveju siūlome būtent galimybę valstybėms narėms paprasčiausiai sumažinti bendrą nacionalinę viršutinę kvotų ribą kvotų, kurias jos perka rinkoje, suma. Ši schema savanoriška, nes mūsų diskusijose išaiškėjo, kad privalomos schemos paprasčiausiai neveiktų politiškai.
Nekantriai laukiu jūsų pastabų.
Albert Deß
PPE frakcijos vardu. - (DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, labai pritariu tam, kad šiandien Parlamentas didžiąja balsu dauguma priėmšį prašymą taikyti skubos tvarką. Tokiu būdu pasiuntėme signalą mūsų pienininkams ir nevengėme atsakomybės. Priešingai nei mažuma mano kolegų Parlamento narių iš kitų frakcijų, šį prašymą leisti taikyti skubos tvarką laikome papildoma priemone, kuria galima padėti pienininkams sunkiu metu.
Tikra tiesa, kad šis Komisijos prašymas pateiktas pernelyg vėlai ir kad tai yra mažiau negu buvo galima padaryti. Kita vertus, tai bet kokiu atveju geriau negu visiškai nieko nedaryti.
Mano frakcijoje nuomonės apie siūlomą kvotų atpirkimo programą taip pat labai išsiskyrė. Programa turėtų būti privaloma, kad apskritai turėtų kokį nors poveikį. Tačiau Parlamente arba Taryboje nematau daugumos, kuri balsuotų už tai. Be to, tokia programa kai kurioms valstybėms narėms būtų nepriimtina, nes ji prilygtų subalansavimo tvarkos ribojimui ir kvotų mažinimui. Nurodymas, kad kvotos turi būti padidintos prioritetinėms grupėms, - tai sprendimas, kuris jau yra veikiantis teisės aktas.
Būtina pritarti pieno ir pieno produktų įtraukimui į 186 straipsnio taikymo sritį, kad rinkos sutrikimų atveju būtų galima imtis skubių priemonių. Vis dėlto pateiksiu pakeitimą tam, kad ši priemonbūtų apribota iki dvejų metų. Jeigu pasirodys, kad tai daryti verta, susitarsime dėl pratęsimo.
Galiausiai noriu padėkoti jums už 280 mln. EUR. Komisijos nary, jūs iš tikrųjų padarėte didelę paslaugą Parlamentui. Žinau, kad savo žinioje jau neturite pinigų. Prašau, kad ketvirtadienį būtų patvirtintas - galbūt iš dalies pakeistas - pasiūlymas dėl rezoliucijos.
Paolo De Castro
Gerb. pirmininke, ponia F. Boel, ponios ir ponai, pirmiausia noriu pasinaudoti proga pasakyti, kad esu nepaprastai patenkintas šįryt Parlamento parodyta atsakomybe, kai jis patvirtino skubos tvarkos taikymą, kad kartu su kitais žemės ūkio produktais būtų galima įtraukti pieno sektorių į Bendro bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamento 186 straipsnį.
Greitas taisyklių, reglamentuojančių intervenciją rinkos krizės atveju, taikymo šiam sektoriui pratęsimas suteikia mums galimybę imtis ryžtingų atsakomųjų veiksmų nepaprastai sunkiu visam žemės ūkiui ir visų pirma pieno sektoriui metu. Šiame etape tikimės, kad Europos Komisija atkreips dėmesį, kaip ką tik pasakF. Boel, į Parlamento reikalavimus, nes jis keletą kartų nurodė, kad įvertinus, kokia rimta yra dabartinkrizė, paaiškėjo, jog iki šiol taikytų priemonių nepakanka.
Šiandien Parlamento atvirumą Komisijos atžvilgiu reikėtų aiškinti ne kaip neribotų įgaliojimų visišką perdavimą, o kaip atsakomybės apraišką dramatiškoje ir tikrai išimtinėje situacijoje.
Noriu pabrėžti, kad šiuo atžvilgiu Parlamentas mano, jog būtina dalyvauti visuose sprendimų priėmimo proceso etapuose siekiant užtikrinti demokratinę kontrolę, todėl manome, kad Komisija turėtų iš anksto informuoti Parlamentą apie tai, kaip iš tikrųjų naudojasi šiais naujais įgaliojimais, suteikiamais pagal 186 straipsnį, taikomą ir pieno sektoriui.
George Lyon
ALDE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, galėčiau taip pat padėkoti Komisijos narei, atvykusiai šįvakar čia, kad išsamiau paaiškintų, kokių įgaliojimų siekia. Komisijos nare, pirmiausia noriu padėkoti jums už greitą teigiamą reakciją į rezoliuciją, dėl kurios rugsėjo 27 d. susitarta Parlamente. Palankiai vertinu veiksmus, kurių ėmėtės siekdama pabandyti stabilizuoti labai sunkią pienininkų padėtį. Be to, palankiai vertinu restruktūrizavimui skiriamus 280 mln. EUR, apie kuriuos pranešėte.
Dėl pirmosios jūsų pasiūlymo dalies šiandien visi turime užduoti tokį klausimą: kodėl mūsų prašoma patvirtinti skubias priemones šiame vėlyvame etape ir ar jos padės atsigauti rinkai? Nes, kaip pasakėte savo kalboje, jau ima rodytis pirmieji atsigavimo požymiai. Nesu įsitikinęs, kad siūlomi kvotų sistemos pakeitimai turės didelį poveikį, tačiau jei valstybėms narėms jie yra savanoriški, ši gruptikrai neprieštaraus, jų pasiūlymas bus patenkintas.
Pereidamas prie pasiūlymo išplėsti 186 straipsnio taikymo sritį - įtraukti pieną ir pieno produktus, iš savo patirties sakau, kad ministrai - arba šiuo atveju Komisijos nariai - paprastai atvyksta į parlamentus prašyti įgaliojimų tam, kad galėtų imtis veiksmų problemai spręsti. Šįvakar mūsų, matyt, bus prašoma suteikti įgaliojimus Komisijai, prieš tai tiksliai nepasakius, kokių veiksmų ji imsis jai spręsti.
Kaip supratau iš jūsų anksčiau pasakytos kalbos, jūs minėjote, kad jums reikia papildomų įgaliojimų kaip teisinio pagrindo, kad galėtumėte išmokėti 280 mln. EUR. Būčiau dėkingas, jeigu galėtumėte paaiškinti, ar tai tiesa. Ar būtent dėl to prašote įgaliojimų? Norime žinoti, nes visi esame labai susirūpinę, kad galbūt suteikiame veiksmų laisvę Komisijai.
Komisijos nare, jūs sakėte, esate finansiškai apiplėšti - iš jūsų paimti paskutiniai skatikai, todėl jeigu turite kitokių minčių, kokių veiksmų galėtumėte imtis, tai tikrai neturėtų turėti nieko bendro su finansine kompetencija, norint padaryti ką nors apskritai reikšminga. Mūsų frakcija suteiks jums tuos įgaliojimus tik jei jie bus terminuoti ir taikomi tik nepaprastomis aplinkybėmis.
Martin Häusling
Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, pagaliau išjudinome šią diskusiją. Dabar Komisija turi vėl prisiimti visą atsakomybę. Šįryt mes matėme kažką neįprasta, nors mums būtų labiau patikę, jei Parlamentas daugiau dalyvautų. Noriu gana aiškiai pasakyti, kad nesame nusiteikę prieš finansinę paramą. Tačiau mums turi būti aišku, kad tokia parama yra tik lašas vandenyne kuo tiksliausia posakio prasme.
Deja, Liuksemburge priimti sprendimai taip pat nepadėjo mums subalansuoti pasiūlos ir paklausos, kurios šiuo atveju neabejotinai yra lemiamas veiksnys. Savanoriško kvotų supirkimo reikalu viskas puiku, tačiau jis neturės didelio poveikio, nes nepadės pastebimai sumažinti kiekio.
Vakar jau minėjau, kad privalome tinkamai atsižvelgti į Audito Rūmų ataskaitą, imtis įgyvendinti politiką, orientuotą į ilgą laikotarpį, ir išnagrinėti tai, ką Audito Rūmai pasakė. Audito Rūmai pasakė, jog mums reikia, kad ateityje pasiūla būtų valdoma, nes kitaip nesugebėsime finansuoti visos sistemos, taip pat reikia pieno politikos, grindžiamos Europos rinkoje parduodamais kokybiškais produktais.
Privalome kuo greičiau atsisakyti eksporto grąžinamųjų išmokų - tai yra senas mūsų reikalavimas. Be to, dažnai primindavome apie pražūtingus šių priemonių padarinius.
Mums tikrai reikia politikos, kuri neapsiribotų dabartine krize, taip pat laukiame Komisijos su ilgesniu laikotarpiu siejamų atsakymų. Deja, iki šiol Komisija nepateikmums šių atsakymų, ypač dėl to, kaip mums reikia stiprinti gamintojų organizacijas siekiant suteikti joms daugiau rinkos galios ir apriboti prekybos centrų tinklų galią.
James Nicholson
ECR frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, pirmiausia noriu pasakyti, jog iš tiesų palankiai vertinu šį sprendimą ir manau, kad praėjusio vakaro diskusija komitete ir šįvakar plenariniame posėdyje suteikia mums galimybę geriau išsiaiškinti padėtį. Tikrovir, mano manymu, nusivylimo, kurį jaučia daugelis pienininkų, priežastis yra ta, kad nors jie iš dalies ir pamattai, ką G. Lyon pavadino pasirodančiais pirmaisiais atsigavimo požymiais, šie pinigai dar nepervesti į jų bankų sąskaitas. Todėl tai pienininkams kelia tam tikrą nusivylimą. Ilgą laiką daugelį slėgfinansinnašta. Labai gerai ir naudinga, kad galime kalbėtis, nes dabar pripažįstu, jog reikia pradėti taikyti 186 straipsnį, kad galėtume kuo greičiau šiuos pinigus skirti gamintojams. Manau, kad uždavinys būtent toks.
Man patinka A. Deßo mintis apie pakeitimą, todėl, jeigu jis jį pateiks, manau, norėčiau palaikyti šį pakeitimą dėl dvejų arba trejų metų termino šiam darbui atlikti. Vis dėlto liksiu neįsitikinęs išpirkimo schema. Privalome daryti tai, kad apsaugotume pramonę.
Patrick Le Hyaric
Gerb. pirmininke, Komisijos nare, šįvakar privalau dar kartą jums pasakyti, kad jūsų siūlomos finansinės nuostatos yra tik lašas vandenyne, kai kalbame apie krizę ir neviltį, kurios apimti šiandien gyvena ūkininkai.
Ketinate išleisti 280 mln. EUR, nors vos prieš kelias savaites ketinote išleisti 600 mln. EUR. Todėl planuojate skirti vienkartinę 1 000 EUR išmoką ūkininkams, kurie šiuo metu praranda 100-200 EUR per dieną. Todėl reikalaujame realaus nepaprastojo finansinio plano, o ne pleistro gyvybei gresiančiai ligai gydyti.
Kita vertus, norite viešuosius pinigus panaudoti didžiuliam planui, kuriuo siekiama paskersti pieninius galvijus ir uždaryti fermas. Taip ketinate sužlugdyti mūsų ūkininkų ateitį, nes tai yra daugiausia jauni ūkininkai, mažiausi ūkininkai, - tie, kurie dirba žemę, gamina pieno produktus bei kokybiškus sūrius ir saugo aplinką.
Kaip drįstate tai siūlyti, kai Europoje ir kitur yra tiek daug šeimų, neturinčių galimybės įsigyti maisto ir visų pirma pieno! Noriu pridurti, kad pagal šį jūsų planą ateityje pritrūksime pieno.
Tiesa tai, kad tuo metu, kai mums taip labai liaupsinama Lisabonos sutartis, galime tik stebėtis, kad norėtumėte stiprinti šio reglamento 186 straipsnį, kuriuo jums bus suteikti visi įgaliojimai. Jūs turėjote visus šiuos įgaliojimus - būtent jie paskatino jus rinktis kvotų liberalizavimą, kuris įstūmmus į šiandien išgyvenamą krizę, - tačiau turėjote juos vien gamintojų ir platintojų naudai, nes netgi dabar Europos Audito Rūmai atkreipia dėmesį, kad 2000-2007 m. pieno produktų vartotojų kainos padidėjo 17 proc., nors gamintojų kainos sumažėjo 6 proc.
Komisijos nare, dar kartą jums sakau, kad skubiai reikia, labai skubiai reikia suteikti didžiulę pagalbą žemės ūkio sektoriui, panaudojant labai svarbų Europos neatidėliotinos pagalbos fondą, kad sugrįžtume prie minimalių žemės ūkio produktų kainų politikos ir neleistume kapitalistinei rinkai žlugdyti mūsų ūkininkų.
Krisztina Morvai
(HU) Komisijos nare, žinoma, balsuosiu už pasiūlymą, net jei esu tikra, kad ši labdara iš esmės nepagerins ūkininkų padėties. Tačiau turiu užduoti tris klausimus. Pirmasis klausimas būtų toks: ką laikote šios krizės suteikta pamoka? Ar ko nors pasimokėme iš jos? Komisijos nare, šią krizę sukėlne kokia nors stichinnelaimė, cunamis ar kitas panašus įvykis, o daugybblogų sprendimų ir iš esmės nepavykusi žemės ūkio politika. Ką galite pasiūlyti ūkininkams ateityje? Kaip jie išvengs panašios krizės ateityje? Iš jūsų noriu išgirsti aiškų ir išsamų atsakymą.
Dabar - kitas mano klausimas. Vakar per klausymus komitete pasakėte, kad valstybės narės gali laisvai naudoti šią pinigų sumą. Ką tiksliai tai reiškia? Ar valstybės narės galės sąžiningai paskirstyti šiuos pinigus taip, kad jie būtų skiriami ne stambioms žemės ūkio įmonėms ir dideliems ūkiams, o smulkiesiems ir šeimų ūkių ūkininkams, kuriems daugiausia trūksta ir kurių pragyvenimas priklauso nuo to? Šie ūkininkai pateko į baisiausią padėtį. Kita didelgrupė, į kurią reikėtų atsižvelgti, yra naujųjų valstybių narių ūkininkai, ypač smulkieji ūkininkai. Kaip norite atsikratyti šios nepakenčiamos diskriminacijos, kurią lemia tai, kad, pvz., mes, vengrai, savo rinkų atžvilgiu turėjome viską atiduoti Europos Sąjungai, tačiau gavome tik mažą dalelę subsidijų? Kaip ir kada bus panaikinta ši neteisybir nelygybė?
Giovanni La Via
(IT) Gerb. pirmininke, ponia F. Boel, ponios ir ponai, palankiai vertinu Komisijos narės apsisprendimą atvykti į Parlamentą, kad išdėstytų pieno sektoriui skirtų priemonių paketą.
Atsižvelgdamas į siūlomų priemonių turinį ir nepaisydamas to, kad jose trūksta tam tikrų veiklos duomenų, manau, jog einama teisinga kryptimi siekiant išspręsti problemas, su kuriomis šiuo metu susiduria mūsų ūkininkai. Tačiau nemanau, kad vien siūlomomis priemonėmis galima išspręsti problemas, su kuriomis susiduriame. Vis dėlto manau, kad nepaprastai svarbu balsuoti už pasiūlymą iš dalies pakeisti Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 78 ir 79 straipsnius.
Dėl to paties Bendro bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamento 186 straipsnio noriu visų pirma atkreipti dėmesį, kad šio straipsnio a ir b punktuose nustatomi skirtingi įvairių prekių apsaugos lygiai, kai kuriems produktams intervenciją taikant tada, kai kainos labai padidėja arba sumažėja, o kitiems - kiaulienai, alyvuogių aliejui ir kitiems produktams - tik tada, kainos labai padidėja. Tai laikau nederamu neatitikimu.
Noriu - taip pat Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos vardu - pateikti pakeitimą, kurio tikslas - užtikrinti, kad prieš imdamasi 186 straipsnyje išdėstytų priemonių Komisija informuotų Parlamentą, ir manau, kad šis pakeitimas atitinka tai, ką neseniai pasiūlEuropos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcija.
Galiausiai raginu Komisijos narę padidinti, kaip prašoma Europos Parlamento rugsėjo 17 d. rezoliucijoje, de minimis pagalbos sumą visiems našiems sektoriams, nepaisant šiuo metu galiojančių nacionalinių viršutinių ribų.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, deja, visi žinome apie grėsmingą Europos pieno sektoriaus padėtį. Mano politinfrakcija daug mėnesių ragino patvirtinti skubias priemones siekiant pabandyti išgelbėti tūkstančius ūkininkų nuo bankroto. Šiuo tikslu turime patvirtinti savo iniciatyvas ir kitų politinių frakcijų remiamas iniciatyvas.
Todėl turime mažą pasirinkimą - tik pritarti Komisijos iniciatyvoms, kad ir kokios nepakankamos jos mums atrodytų. Būtent dėl to šįryt Europos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcija taip pat balsavo už mums pasiūlytos skubos tvarkos taikymą. Tačiau siūlome ir reikalaujame, kad Europos Parlamentas būtų informuojamas apie priemones, kurios bus patvirtintos artimiausiomis dienomis ir įgaliojimus dėl kurių dabar perduodame Komisijai. Toliau darysime viską, ką galime, kad atkurtume rinkos pusiausvyrą, idant ji galėtų garantuoti atitinkamą pelną gamintojams, kaip dar kartą patvirtinama Lisabonos sutartyje.
Marit Paulsen
(SV) Gerb. pirmininke, akivaizdu, kad reikia skubiai imtis veiksmų, kai tam tikruose sektoriuose kyla krizė, pvz., taip nutiko bankininkystės, automobilių pramonės ir pienininkų sektoriams. Tačiau tokios krizės kyla ne kartą. Galbūt kitą kartą tai bus ne pienininkystė. Galbūt tai bus grūdų sektorius ar kažkas kita.
Jei galėčiau šiek tiek išplėsti dabartinę šios diskusijos sritį, pasakyčiau, kad negalime toliau spręsti tik neatidėliotinas problemas. Be to, mums reikia rasti laiko, energijos ir galimybių planuoti politiką, kad pasiūlytume Europos bendrąją žemės ūkio politiką, kuri būtų tvirta, tvari ir lanksti ir kuria būtų pašalintos sunkiausios kainų nestabilumo, kurio galime tikėtis, pasekmės. Noriu, kad Europos kaimo vietovės būtų gyvybingos, tačiau kaimo vietovės negali išgyventi be ūkininkų ir gyvūnų!
Martin Häusling
(DE) Gerb. pirmininke, deja, šįvakar J. Bové negali dalyvauti, todėl vėl kalbu aš. Turiu daugiau klausimų Komisijos narei. Ar ji rimtai tiki, kad išmokėjus šiuos pinigus baigsis protestai? Kaip sakiau anksčiau, manau, kad šįryt priimtas Parlamento sprendimas prilygsta veiksmų laisvės suteikimui Komisijai, nes nežinome, kaip ji su ja elgsis. Dar kartą pasakysiu, kad Komisija nėra problemos sprendimo dalis, bet iš tikrųjų yra problemos dalis. Laikausi šio požiūrio.
Tačiau taip pat tiesiog sutinku su sprendimu- kadangi turite matyti tokius faktus, kokie jie yra, ir būtent dėl jų buvo apsispręsta - ir noriu kitiems Parlamento nariams pasakyti, kad privalome apriboti šias priemones. Turime apriboti jas valdomu laikotarpiu, kad Parlamente taip pat galėtume vėl paimti vairą į savo rankas.
Komisijos nare, turiu jums kitą klausimą, nes nuolatos remiate visas programas, kuriose mums reikia toliau remti restruktūrizavimą. Taigi, ką jūs laikote restruktūrizavimu? Ar tikrai manote, kad yra teisinga mums toliau leisti pinigus siekiant iš esmės skatinti smulkiuosius ūkininkus pasitraukti iš veiklos, kad galėtume skirti pinigus didesniems ūkiams? Galiausiai ši politika nebėra veiksminga priemonė. Turime įsitikinti, kad šiuos pinigus panaudojame tikslingai, ypač nepalankioje padėtyje esantiems regionams, kad būtų išsaugotos tų regionų, kurie daugiausia nukentėjo, struktūros.
João Ferreira
(PT) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, Komisija pateiktu pasiūlymu pripažįsta savo politikos pieno sektoriuje nesėkmę, tačiau ir toliau taiko savo pražūtingas pagrindines politikos gaires nepaliestiems sektoriams. Čia minėtų milijonų yra daug mažiau negu suma, kurios reikia norint kompensuoti gamintojams mažėjančias kainas, dėl kurių jie kenčia.
Kitaip nei buvo tvirtinama, reikia pakeisti į priešingą tendenciją, pagal kurią BŽŪP leidosi žemyn, kai sėkmingos reformos sugriovpriemones, skirtas rinkai, kvotoms ir gamybos teisėms reguliuoti, ir priverttūkstančius gamintojų pamažu palikti sektorių. Tūkstančių darbo vietų padėtis yra kritiška - visų šeimų, kurios priklauso nuo ūkininkavimo, ir ypač pieno sektoriaus. Kalbame apie didžiulius regionus, kuriuose vis dažiau bus atsisakoma žemės, todėl tai turės katastrofiškų socialinių ir aplinkosauginių pasekmių.
Dėl viso to būtina skubiai įsikišti siekiant grąžinti gamintojams sąžiningas kainas, tačiau tam reikės daugiau lėšų negu tos, kurios dabar skiriamos. Kartojame, jog svarbiausia, kad padėtis verčia imtis platesnio užmojo priemonių, kurios nebūtų vien palaikomosios, pvz., metinių pieno kvotų nebedidinimas grįžimas prie lygių, buvusių iki sprendimo padidinti juos, ir sprendimo 2015 m. panaikinti kvotų sistemą panaikinimas.
Diane Dodds
Gerb. pirmininke, kaip ir dauguma Parlamento narių, šiandien balsavau už skubos tvarkos taikymą 186 straipsnio atžvilgiu. Bet kokia finansinpagalba pieno sektoriui yra būtina, kad jis išliktų, ypač maži šeimų ūkiai, kurių aptinkame Šiaurės Airijoje.
Jeigu, kaip jūs, Komisijos nare, sakote, jums reikia pakeisti 186 straipsnį siekiant panaudoti 280 mln. EUR fondą, neabejotinai jus palaikysiu. Galime tik tikėtis, kad pinigai bus greitai išmokėti ir paskirstyti. Daugelis ūkininkų labai ilgai laukjiems reikalingos pagalbos.
Tačiau manęs nepradžiugino pasiūlymai dėl 65 ir 84 straipsnių. Beveik neabejotina, kad jie neturės poveikio JK, tačiau turiu keletą klausimų, susijusių su jais, ypač dėl to, kad manau, jog pagal juos bus sudarytos nevienodos sąlygos Europos regionams, taip pat atrodo, kad jie nesiderina su dabartine Komisijos politika.
Christophe Béchu
(FR) Gerb. pirmininke, politika turi būti nuosekli. Per keletą pastarųjų savaičių daugelis mūsų Parlamente iš Komisijos reikalavo priemonių. Kai mums bus pasiūlyti sprendimai, balsuosime už šiuos sprendimus, net jei - sutinku su tuo, kas buvo pasakyta, - jie pasirodys negreitai ir net jei turės būti išgauti pasinaudojant tiek Europos Parlamento, tiek ministrų patvirtintomis pozicijomis.
Ši suma, kuri bus naudinga labai trumpą laiką, nepadės išspręsti, kaip jau daugelis sakė, ilgalaikių problemų, susijusių su tuo, kaip sprendžiamas planuojamo kvotų panaikinimo klausimas. Jeigu norime turėti galimybę įveikti pasikartojančias krizes ir neleisti joms kilti žemės ūkio gamybos sektoriuje, nėra kito būdo tai padaryti, kaip tik reguliuoti gamybą ir taikyti kontrolės priemones arba taikyti jų derinį.
Tačiau šįvakar kalbama ne šiuo klausimu. Šįvakar kalbame vieninteliu šiuo metu svarbiu klausimu - 186 straipsnio klausimu. Komisijos nare, turiu vieną paprastą klausimą: pasakykite konkrečiai, ką pagal 186 straipsnį ketinama daryti, nuo kada ir kaip?
Iratxe García Pérez
(ES) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, prieš mėnesį svarstėme Parlamento rezoliuciją ir pasiūlymus dėl intervencijos į pieno sektorių. Šiandien svarstome dvi naujas priemones: kvotų valdymo pakeitimą ir 186 straipsnio priemonę, t. y. priemones, kurias sutikome apsvarstyti skubiai, kaip jūs ir prašėte.
Tačiau, Komisijos nare, sektorių reikia vertinti kaip visumą, todėl nėra gerai turėti tiek mažai pasiūlymų tokiu klausimu, kurį sprendžiame jau keletą mėnesių.
Mes reikalaujame bendrų Europos sprendimų. Šiuo atžvilgiu paskelbtas minimalios pagalbos padidinimas visiems sektoriams lems iškraipymus tarp valstybių narių ir apsunkins vienodą BŽŪP taikymą.
Galiausiai viena paskutinmintis: svarstoma 280 mln. EUR pagalba, kurią, žinoma, vertiname palankiai, tačiau noriu jums, Komisijos nare, priminti, kad Parlamentas patvirtino rezoliuciją, kurioje reikalavimas padidinamas papildomomis 600 mln. EUR lėšomis, kad būtų galima įveikti krizę pieno sektoriuje.
Britta Reimers
(DE) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, kaip ūkininkė, pateiktą 78 ir 79 straipsnių pakeitimą vertinu kaip tokį Komisijos nukrypimą nuo savo iki šiol vykdomo patikimo kurso, kai žemės ūkio reforma pakenkiama našiems ir perspektyviems ūkiams.
Taip eksperimentuoti pavojinga paprasčiausiai dėl noro kažką daryti siekiant užbaigti pieno kvotų sistemos etapą - sistemos, kuri iki šiol pienininkams tikrai buvo nenaudinga. Taip pat buvo pamiršti vietoje vykstantys pokyčiai, nes šiuo metu rinka galiausiai pradeda atsigauti. Todėl atmetu šį pakeitimą.
Lengva pastebėti, kaip Komisija Parlamento raginimą imtis skubių priemonių siekia panaudoti savo tikslams. Tai ji daro prieš pat Lisabonos sutarties įsigaliojimą bandydama užsitikrinti pastovią kompetenciją, pasinaudojant 186 straipsniu, veikti be Parlamento sutikimo. Todėl atmetu šį pakeitimą.
Tačiau galėčiau sutikti su tuo, kad krizių atvejais Parlamentas perduotų Komisijai kompetenciją ribotam terminui. Be to, šią galimybę Parlamentas galėtų turėti būsimų krizių atvejams, nes dėl jo Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnio ji turėtų labai greitą poveikį.
Richard Ashworth
Gerb. pirmininke, pieno sektorius išgyvena krizę, todėl noriu užprotokoluoti savo padėką ir pagyrimus Komisijos narei už tai, kad labai laiku ėmėsi veiksmų, kurie, mano manymu, buvo tikrai teisingi. Manau, kad 280 mln. EUR yra reali suma, kurią palankiai įvertins pramonės šaka. Mane įtikino, jog bus būtina perduoti įgaliojimas pagal 186 straipsnį, kad būtų galima laiku išmokėti šias išmokas gamintojams, todėl palaikau pakeitimus. Juos palaikau, nors man labiau patiktų, kad šią koncesiją apribotume daugiausia iki 2013 m.
Tačiau turiu abejonių dėl nacionalinių kvotų išpirkimo schemos, kuriose, atkreipiu dėmesį, bus numatytos galios padidinti papildomus mokesčius kvotas viršijantiems gamintojams. Manau, kad taip baudžiami našiai dirbantys ir pažangūs gamintojai - dažnai jauni vyrai, jauni žmonės, kurie yra tikras mūsų pramonės ateities gyvybės šaltinis, - todėl, manau, taip visiems pasiunčiame negerą žinią.
Gyvename labai nestabilioje rinkoje, todėl šiai pramonei reikia ne trumpalaikių atsakomųjų priemonių, o ilgalaikės strategijos. Ilgą laiką buvau Komisijos narės šalininkas dėl jos ilgalaikės pramonės ateities vizijos, todėl noriu padrąsinti ją laikyti šios krypties - ilgalaikės strategijos, o ne trumpalaikės reakcijos.
Jarosław Kalinowski
(PL) Gerb. pirmininke, tikiuosi, kad pieno gamintojai jau išgyveno tai, kas blogiausia. Šią viltį sustiprina sprendimas kitais metais paremti pieno gamintojus 280 mln. EUR suma. Tačiau lieka neatsakytas pagrindinis klausimas: kas ilgainiui turėtų būti daroma dėl pieno gamybos ir pieno gamintojų? Svarbiausias klausimas šia tema - pieno gamybos kvotų ateitis.
Šiuo metu yra du požiūriai. Pagal pirmąjį, kuris yra bendrosios žemės ūkio politikos peržiūros rezultatas, laipsniškai didinamos gamybos kvotos, kurias iki 2015 m. siekiama panaikinti. Pagal antrą požiūrį, kuris yra dabartiniame Europos Komisijos pasiūlyme, siekiama riboti pieno pasiūlą nauja mokesčio už nacionalinės kvotos viršijimą skaičiavimo metodika. Šie požiūriai prieštarauja vienas kitam.
Aš pats esu už kvotų išsaugojimą, tačiau tik tada, kai kvotų paskirstymas ES šalims ir gamintojams grindžiamas objektyviais ir teisingais kriterijais. Sukurti ir pritaikyti tokius teisingus ir objektyvius kriterijus būtų labai sudėtinga, tačiau galbūt tai būtų verta pastangų. Jeigu kalbame apie taikymo srities išplėtimą, visiškai palaikau 186 straipsnio taikymo srities išplėtimą, tačiau manau, kad kartu turėtų būti apibrėžta Komisijos vaidmuo ir priemonės, kuriomis ji galės naudotis,.
Alan Kelly
Gerb. pirmininke, štai ką noriu pasakyti Komisijos narei: jeigu atleisite už žodžių žaismą - pieno krizyra kažkas panašaus į tai, ką Komisija "padariš kiaulės ausų". Šį posakį Airijoje vartojame tada, kai kas nors iš kažko padaro visišką painiavą (daro paviršutiniškai).
Vos prieš 18 mėnesių sakėte, kad pieno kainos turėtų labai padidėti, tačiau matome tik tai, kad kai kuriose šalyse jos perpus sumažėjo. Todėl Komisija privalo turėti galimybę daug greičiau įsikišti į rinką, ir šiuo atžvilgiu šis motyvas yra pozityvus.
Airijoje mano Mansterio rinkimų apygardoje, daugelis dirbančiųjų pieno sektoriuje - tiek stambūs, tiek smulkūs ūkininkai ir ypač šeimos ūkiai - vos išgyvena arba tiesiog stovi prie bankroto slenksčio. Jie žiūri į savo sunkumus ir menkas siūlomas sumas, tuo tarpu kiti, pvz., bankai ir bankininkai, nuo bankroto gelbėjami didžiulėmis pinigų sumomis.
(Pirmininkas papraškalbėtoją kalbėti lėčiau)
Vakar paskelbtas 280 mln. EUR pieno fondas palankiai vertintinas, tačiau jis tėra "pleistras", palyginti su daug didesne problema. Praėjusių metų rugsėjo mėn. Parlamentas balsavo už tai, kad būtų skirti 600 mln. EUR. Visų pirma siekiant parodyti solidarumą su smulkiaisiais ūkininkais šis skaičius turėtų išlikti. Kitas Komisijos prioritetas turi būti visos pieno tiekimo problemos sprendimas. Tvirtai tuo tikiu. Kol jos neišspręsime, susidursime su daugiau problemų, todėl "pleistrai" mums gali greitai baigtis.
Elisabeth Jeggle
(DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, taip, turėtume sutikti, kad pienas būtų įtrauktas į 186 straipsnį, todėl tikiuosi, kad rytoj taip ir pasielgsime. Negalime visuomet Komisijos kritikuoti, kad per lėtai veikia ir kad atsilieka, kad sako, jog dar yra prošvaistė, kurios iš tikrųjų nėra.
Dabar Komisija turi galimybę veikti greitai, todėl turėtume suteikti šią galimybę, o tai darydami visuomet turėtume parodyti savo pasiryžimą pareikalauti iš jos atsakomybės. A. Deß pakeitimas, pateiktas Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos vardu, suteiks mums galimybę padaryti tai kartu. 280 mln. EUR, apie kuriuos daugelis kalbėjo, tėra lašas jūroje. Vis dėlto taip pat turime pripažinti, kad finansiniai metai baigiasi. Turime suprasti, kad paprasčiausiai daugiau neturime pinigų.
Kaip turėtume valdyti bendrą padėtį? Norėtume pasirūpinti, kad tie pienininkai, kurie daugiausia nukentėjo nuo krizės, gautų 280 mln. EUR. Kalbame apie pieno rinką, tačiau ją sudaro tikri žmonės ir kaimo vietovės, apie kurias diskutuojame ir apie kurias visada sakome, kad norime apsaugoti, kai diskutuojame kitais klausimais. Komisijos nare, paremkite pieno fondą! Šią popietę Komisijos narė, kalbėdama diskusijoje dėl biudžeto buvo už fondą, todėl noriu tai tinkamai paaiškinti. Esu labai tuo patenkinta. Be to, mums šio signalo reikia skubiai, nes šie pinigai taip pat numatyti 2010 m. biudžete.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, taip pat esu patenkinta, kad šioje posėdžių salėje buvo patvirtintas skubos tvarkos taikymas, nes manau, kad įtraukti pieno klausimą į 186 straipsnį yra ir pats laikas, ir svarbu.
Įrodinėjau, jog dėl tokios rimtos padėties, su kokia susidūrpieno sektorius, reikia skubių priemonių, kad būtų galima apginti sektorių tiek dėl ekonominių, tiek dėl socialinių priežasčių. Iš tikrųjų atvykau iš Portugalijos Azorų regiono, kuriame pieno sektorius yra labai svarbus ir yra įsitvirtinęs socialiai gana pažeidžiamuose regionuose, kuriems tikrai būtų nepaprastai svarbu išsaugoti kvotų sistemą po 2015 m.
Čia pasiūlytos priemonės yra šiek tiek per menkos, tačiau reikalingos ir būtinos. Be to, man kelia nerimą tai, kaip Komisija pasinaudos naujomis galiomis, kurios jai bus suteiktos, ypač dėl to, kad per šią krizę ji veikgana nejautriai, per vėlai - tik smarkiai spaudžiama - pateikdavo nepakankamas priemones. Atsižvelgdama į tai noriu Komisijai pasiūlyti 186 straipsnio priedą, kuriame nustatomos priemonės, galimos naudoti radikaliai intervencijai į pieno sektorių siekiant užtikrinti jo tvarumą.
Peter Jahr
(DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, labai pritariu jūsų pasiūlymui. Yra vienas punktas, kurį, mano manymu, reikia kritikuoti, tačiau tai - savanoriška pieno kvotų išpirkimo programa.
Norint, kad programa pasisektų, ji turi būti privaloma, o ne savanoriška. Šį savanorišką susitarimą išpirkti pieno kvotas laikau neveiksmingu. Manau, taip yra ne tik dėl to, kad ši sistema nuo pat pradžios reikš, jog išlaikysime kvotų didėjimą, kurį paskui bus labai sunku vėl sumažinti. Išpirkdami pieno kvotas vėl suteiksime joms finansinę vertę, o pagrindinis to poveikis bus tas, kad taip trukdysime subalansavimui. Manau, kad turiu atmesti bet kokias priemones, kurios riboja balansavimą. Ypač laipsniško perėjimo prie pieno kvotų laikotarpiu balansavimas yra būtina priemonė, kad atskiri ūkiai turėtų galimybę geriau orientuotis rinkoje.
Dėl mano minėtų priežasčių esu priverstas atmesti šią pasiūlymo dalį, nors balsuosiu už visą pasiūlymą.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, reikia pripažinti, kad ketiname patvirtinti priemones, kurių tikslas - dalinis pieno sektoriaus krizės problemos sprendimas.
Visi čia esantieji žino apie mūsų ūkininkų gyvulių auginimo sąlygas ir ką šios priemonės reiškia jiems ir jų šeimoms.
Mūsų ūkininkai nenori būti nuolatos subsidijuojami. Jie prašo mūsų sugebėti taip atlikti darbą, kad jis būtų vertas pagarbos parduodant jų produktus padoria ir sąžininga kaina, kuri atitiktų jų įdėtas pastangas ir investicijas.
Komisijos nare, be padrąsinimo ir pasitikėjimo, kurį galime suteikti savo ūkininkams šiomis naujomis priemonėmis, esame kelyje į būsimas reformas, svarbias reformas, kuriais toliau svarstysime Parlamente.
Mairead McGuinness
Gerb. pirmininke, svarbi žinia, kurią išgirdome iš Komisijos narės, yra ta, kad rinkos kainos pradeda kilti. Turėtume pripažinti tai Parlamente ir reikalauti užtikrinti, kad pinigai būtų perduoti ūkininkams. Sakome, kad jie turi galimybę gauti 280 mln. EUR, tačiau kiekvienas papildomas jų gaunamas centas yra daug vertingesnis, negu dotacijų mokėjimas jiems. Tai yra svarbiausia.
Manau, jog svarbu tai, kad kai kurie labai kritikavo Komisiją. Pripažinkime, kad intervencija ir eksporto grąžinamosios išmokos buvo naudojamos siekiant išlaikyti kainas, net su tomis pasibaisėtinai mažomis gamintojų kainomis, todėl manau, kad kai kuri kritika yra nereikalinga ir nemaloni. Palaikau 186 straipsnio taikymo srities išplėtimą, jeigu jums reikia išmokėti šiuos 280 mln. EUR, kuriuos laikau labiau simboliniais nei reikšmingais.
Pasimokykime iš klaidų. Mums reikia pasvarstyti, kas gali atsitikti BŽŪP reformai po 2013 m., todėl tam daug dėmesio skiria aukšto lygio grupė. Norėčiau pasakyti toms politinėms frakcijoms, kurios šįvakar palaiko pieno rinkos finansavimą: įsitikinkite, kad taip pat remiate tinkamai finansuojamą bendrąją žemės ūkio politiką po 2013 m., nes kitaip jūsų žodžiai yra tušti.
José Bové
(FR) Gerb. pirmininke, atsiprašau jūsų - maniau, kad ateisiu anksčiau, bet buvau užsiėmęs. Aiškinau klausytojams prancūzams, kurie vakar dalyvavo Liuksemburge.
Manau, kad Tarybos sprendimas yra blogas, nes vienintelis žodis, matomas tekste, yra "restruktūrizavimas". 1984 m. Prancūzijoje buvo 480 000 pieno gamintojų, o šiandien jų liko mažiau nei 88 000.
Šiandien mums sakoma, kad dar daugiau gamintojų gali būti priversti pasitraukti ir kad pinigai, kurie bus kompensuoti, - tai matyti tekste, - bus naudojami savo kvotas viršijusiems gamintojams. Todėl gamyba turės būti toliau koncentruojama, o sunkiausioje padėtyje esančių rajonų pieno gamintojai išstumiami. Toks požiūris neteisingas.
Skirti pinigai, t. y. 280 mln. EUR, - skaičius jau buvo minimas, - prilygsta 50 EUR per mėnesį vienam ūkiui vieniems metams. Tai niekai, nes beveik įrodo, kad nepaisoma gamintojų išgyvenamos krizės.
Galiausiai 186 straipsnio klausimu noriu pasakyti, kad tuo metu, kai pereiname prie bendro sprendimo žemės ūkio reikalų srityje priėmimo procedūros, nepriimtina Komisijai perduoti įgaliojimus, suteikiančius veiksmų laisvę.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Noriu Komisijos narei užduoti klausimą ir padėkoti, kad atvyko į Parlamentą. Jūs sakėte, kad lėšos, pažadėtos fondams siekiant paremti pieno sektorių, bus skirtos valstybėms narėms pagal seną koeficientą arba, kitaip tariant, remiantis suderėtomis kvotomis. Tačiau daugelis valstybių narių skundžiasi, kad šios kvotos yra nesąžiningos. Tiesą sakant, tai yra priežastis, kodėl valstybės narės primygtinai reikalauja, kad būtų atsisakyta rinkos reguliavimo. Pavyzdžiui, kai kurios valstybės netgi negali pasigaminti pakankamai produktų savo vartojimui patenkinti. Ar nemanote, kad naudojant seną koeficientą išliks ši neteisybė...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Apibendrinsiu savo klausimą, kad per daug neviršyčiau man skirto laiko. Komisijos narpasakė, kad lėšos bus skiriamos valstybėms narėms pagal seną koeficientą. Tačiau daugelis valstybių narių skundžiasi, kad šiuo metu skirtos kvotos yra nesąžiningos. Tiesą sakant, tai taip pat yra priežastis, kodėl valstybės narės primygtinai reikalauja, kad būtų atsisakyta rinkos reguliavimo. Ar nemanote, kad naudojant seną koeficientą išliks ši neteisybė?
Mariya Nedelcheva
(BG) Noriu pritarti Tarybos ir Komisijos sprendimui skirti papildomą 280 mln. EUR subsidijų paketą 2010 m. pieno gamybai. Juo siunčiamas aiškus signalas visiems tiems, kurie kasdien kenčia nuo neigiamų krizės padarinių. Reikalauju, kad ši atitinkama reakcija būtų ne pavienis ekonominis sprendimas, o tikslingos ir ilgalaikės šio Europos atkūrimo, stabilizavimo ir vystymo strategijos dalis. Todėl svarbu atsižvelgti į priemones, kurias ketina patvirtinti kiekviena valstybnarė. Noriu atkreipti dėmesį į tai, kad Bulgarija gali tik iš dalies sutikti su pasiūlymais iš dalies pakeisti Reglamentą Nr. 1234. Primygtinai reikalaujame, kad projekte būtų aiškiai užfiksuota, jog galimybėmis valdyti nacionalines pieno kvotas būtų naudojamasi valstybių narių nuožiūra. Svarbu, kad išliktų galimybpasirinkti esamą pieno kvotų išpirkimo ir perskirstymo per nacionalinį rezervą schemą. Vargu ar galime leisti sau suvaržyti gamintojus arba rinkti rinkliavas iš gamintojų, nes Bulgarijos sektoriuje vyksta modernizavimo procesas. Kitaip Bulgarijos gamintojai nebus konkurencingi net po 2015 m.
Wojciech Michał Olejniczak
(PL) Gerb. pirmininke, žinoma, esame patenkinti, kad patvirtiname šiuos naujus sprendimus, kurie skirti padėti ūkininkams, įskaitant Lenkijos ūkininkus. Tačiau taip pat nereikėtų pamiršti, kad kai kalbame apie pinigus, - pinigus, apie kuriuos kalbame, - svarbu, kaip pinigai iš tikrųjų paskirstomi. Jie turėtų pasiekti tuos, kurie labiausiai jaučia krizės poveikį, nes nesutiksiu su politika, pagal kurią visiems skirsime vienodą sumą, kuri reikš mažą sumą, nes taip tikrai, tiesiogine prasme, nepadėsime niekam.
Antra, norėčiau, jei galiu, paminėti praeitį prieš po akimirkos grįždamas į ateitį. Esu tikras, kad prisimename nuostabius laikus, nuo kurių dabar jau praėjo daugiau nei metai, kai ūkininkai gaudavo labai gerą kainą už pieną. Kartu jie turėjo naudos iš didelių ES subsidijų, skiriamų pieno sektoriui modernizuoti. Todėl svarbu, kad ateitį planuotume remdamiesi šia patirtimi ir kad padarytume išvadas iš savo klaidų, nes klaidų tikrai buvo padaryta. Mums taip pat svarbu pagalvoti apie tai, kaip planuoti šio sektoriaus plėtrą, nes yra galimybgauti pinigų tiek kaip tiesiogines subsidijas, tiek kaip skirtas kaimo vietovių plėtrai. Be to, savo žinioje turime pieno kvotų priemonę.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Komisijos nare, noriu užduoti jums klausimą: kokiu tikslu Komisija nori išleisti 280 mln. EUR? Ar restruktūrizavimui, ar geriau galbūt, kaip norėjo 21 valstybnarė, investicijoms į rinką, į rinkos mechanizmus? Tiesą sakant, ūkininkai nori, kad pinigai būtų naudojami paramos mechanizmams. Šiuo metu jie nebeturi galimybės imti daugiau paskolų arba gerinti našumą. Šiuo metu jie negali tęsti modernizacijos, nes prarado likvidumą. Dabar jie nenori pirkti šaldytuvų arba melžimo įrenginių, nes dabar ne laikas tolesnėms investicijoms. 280 mln. EUR sudaro mažiau nei 2 EUR Europos Sąjungoje pagaminto pieno tonai.
Kai Europos Komisija siūlo tai, ką ji vadina "kvotų sistemos valdymo mechanizmu", iš tiesų ji nori apriboti gamybą. Turėtume pasvarstyti, ar nepamatysime pasikartojančios situacijos, kuri susiklostpo cukraus rinkos reformos ir kuri reiškia, kad dabar turime problemų su apsirūpinimu cukraus atsargomis. Ar dabar laikas taikyti pieno arba grūdų gamybos apribojimus? Esu tikras, kad to mes nenorime.
Herbert Dorfmann
(DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, esu patenkintas, kad praėjus vos kelioms savaitėms nuo to laiko, kai Parlamentas patvirtino rezoliuciją dėl pieno, pateikiate pasiūlymus, kad patenkintumėte mūsų reikalavimus. Sutinku su jūsų pasiūlymu dėl 186 straipsnio, įskaitant terminą, kuris, mano manymu, yra pagrįstas. Be to, esu už jūsų siūlomą diferencijuotą kvotų skyrimą.
Turiu pasakyti, kad dėl pasiūlymo dėl kvotų išpirkimo likau dar labiau suglumęs. Jūs pati ne vieną savaitę ir mėnesį kalbėjote, kad dabartinę krizę sukėlne kvotų sistema, todėl tai prisimindamas aš nemanau, kad šis išpirkimo pasiūlymas yra visiškai skaidrus. Galiausiai taip pat noriu pasakyti, kad kol kas negali viskas tuo pasibaigti. Turime toliau imtis veiksmų, ypač susijusių su pieno sektoriumi sudėtinguose ir kalnų regionuose, kuriuose paprastai nėra alternatyvų pienininkystei.
Elisabeth Köstinger
(DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, aš taip pat noriu pareikšti savo nuoširdžią padėką už 280 mln. EUR. Visų pirma tikrai tikiuosi, kad visa šių pinigų suma pasieks mūsų 40 000 Austrijos pienininkų, kuriems jos labai reikia. Jūs tikrai žinote apie padėtį kalnų regionuose ir smulkiuose šeimos ūkiuose.
Komisijos nare, Austrija visada buvo prieš laipsnišką kvotų atsisakymą. Gerai, jūs pasirinkote savo kryptį ir nuosekliai jos laikėtės. Žinoma, mes pabandysime tam parengti savo ūkininkus ir kiek įmanoma daugiau padėti jiems šiuo klausimu. Tačiau kad ir kiek stengčiausi, negaliu suprasti jūsų pasiūlymo dėl savanoriškos kvotų išpirkimo programos. Jeigu pritaikysime sistemą, dėl to jų vertir kaina padidės lygiai tiek, kiek kvotų jūs laipsniškai atsisakote. Kaip turėtume tai paaiškinti Austrijos ūkininkams?
Mariann Fischer Boel
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, šįvakar atidžiai išklausiusi diskusiją manau, kad iš kai kurių kalbų galėtumėte susidaryti įspūdį, jog tai yra pirmas žingsnis, kurį žengiame siekdami padėti Europos Sąjungos pieno sektoriui. Nieko labiau klaidingo negalėtų būti. Esu visiškai įsitikinusi, kad bent jau kai kurie iš jūsų žino, kas vyko nuo šių metų sausio mėn., kai pradėjome taikyti viešąjį ir privatų saugojimą, intervenciją ir eksporto grąžinamąsias išmokas. Per vasarą ėmėmės daugybės įvairių priemonių, todėl manau, kad turėtume sugalvoti specialų mokymą, kad naujiems Parlamento nariams papasakotume, kas būtent vyksta nuo praėjusio sausio mėn.
Dėl konkrečių punktų dėl dviejų šiandien čia svarstomų pasiūlymų turiu dar kartą pakartoti, kad išpirkimo schema nėra nauja schema. Ji jau yra parengta valstybėms narėms naudoti, jeigu jos nori padėti konkretiems pienininkams pasitraukti iš verslo. Tai yra pasiūlymas, todėl nenoriu padaryti jo privalomo. Tai yra galimybpadėti ūkininkams pasitraukti iš verslo. Kvotos, kurias jos superka, gali būti laikomos nacionaliniame rezerve ir paskirstomos vėlesniame etape, jeigu valstybės narės to nori. Tai buvo viena diskusijos dalis.
Kita dalis, kuri iki šiol sukėldaugiausia susidomėjimo, yra 186 straipsnis. Priežastis įtraukti pienininkystę į 186 straipsnį yra ta, kad mums reikia turėti galimybę reaguoti greitai. Be kita ko, nematau jokių priežasčių, kodėl pienininkystneturėtų būti 186 straipsnio dalis, nes sritys, ypač priklausančios mėsos sektoriui, jau yra straipsnyje. Todėl, apskritai kalbant, tie, kurie bijo, kad Komisijai bus suteikta veiksmų laisvir ji darys, ką nori, turėtų nepamiršti, kad 186 straipsnis paprastai pagal pobūdį yra labai pozityvi schema, pagal kurią galima pabandyti turintiems sunkumų žmonėms padėti reaguojant labai greitai. Taigi tai nėra veiksmų laisvė. Tai bus apsvarstyta, kaip tikriausiai žinote, Vadybos komitete.
Išklausiau jūsų mintis apie labiau ribotą trijų arba ketverių metų laikotarpį. Manau, kad pienininkai jį pripažintų netinkamu, tačiau, žinoma, turiu išklausyti, ką jūs sakote.
Be to, manau, kad skleidžiama labai daug klaidingų idėjų. Šie 280 mln. EUR nėra skirti restruktūrizavimui. Jie paprasčiausiai suteikia galimybę išmokėti pinigus labai greitai, kai tik bus pagaliojantys formalumai, kai bus gautas pritarimas ECOFIN posėdyje, vyksiančiame lapkričio mėn., ir pasirašytas 2010 m. biudžetas. Tai reiškia, kad galime veikti nedelsdami, tačiau būtų kitaip, jeigu neturėtume veikiančio 186 straipsnio. Taigi, tai nėra restruktūrizavimas. Kaip jau sakiau, straipsniu valstybėms narėms suteikiama galimybiš šio nacionalinio biudžeto sumokėti tiems, kurie labiausiai skursta.
Kaip pinigai turėtų būti paskirstyti? Aiškiai pasakiau, kad tai turi būti daroma gamybos pagrindu. Galiu sužinoti, kad gali būti kitų idėjų, tačiau jei pradėsime viduje diskutuoti apie tai, kaip paskirstyti pinigus, tai, mano manymu, užtruktų mažų mažiausiai iki kitų metų pabaigos, nes būtų tiek daug puikių idėjų, kad niekada neįstengtume rasti bendro požiūrio šiuo klausimu.
Atsakysiu į kai kuriuos konkrečius klausimus. Noriu pasakyti, kad gamintojų organizacijos yra puiki galimybė. Jų iš tikrųjų reikia. Tai aiškiai pasakiau anksčiau plenariniame posėdyje būtent tada, kai svarstėme vaisių ir daržovių schemą. Jeigu ūkininkai skirtų savo laiką ir pastangas konkuruodami vienas su kitu, o ne su stipriu mažmeninės prekybos sektoriumi, žinočiau, kas būtų laimėtojai ir pralaimėtojai. Todėl sakau: dirbkime kartu, kad būtume stipresndalis visoje maisto grandinėje.
Visiškai sutinku su jumis, kad yra visuotinproblema, kad yra milijardas badaujančių žmonių, neturinčių galimybės gauti tai, ką reikia valgyti kasdien. Todėl man buvo skaudu matyti, kaip Europos ūkininkai laisto pieną laukuose esant situacijai, kai visame pasaulyje susiduriame su bado problemomis. Tai nėra geriausias Europos žemės ūkio įvaizdis.
Turiu pasakyti, kad esu labai sužavėta, kaip dviem Parlamento nariams, J. Bové ir M. Häuslingui, pavyko tarpusavyje suderinti savo kalbėti skirtą laiką. Labai atidžiai stebėjau, kai tai buvo daroma. Nežinau, ar tai nauja Parlamento procedūra, kai vienas kalbėtojas gali pakeisti kitą, kuris po to eina kalbėti pagal "prašau žodžio" tvarką. Sakyčiau, kad tai buvo sumanu.
(Plojimai)
Pirmininkas
Tuo užbaigiamas šis klausimas.
Ketvirtadienį vyks balsavimas.
Rašytiniai pareiškimai (149 straipsnis)
Luís Paulo Alves  
Komisijos nare, ilgai kovojome, kad Komisija pateiktų šias priemones, todėl šiuo labai sunkiu pienininkams ir jų šeimoms metu neturime galimybės atmesti jokio jūsų mums pateikto pasiūlymo. Deja, Komisijai iki veiksmų prireikdaug laiko. Ji pradėjo veikti tik tada, kad susidūrsu smarkiu pieno gamintojų, Europos Parlamento ir 21 valstybės narės spaudimu. Noriu išreikšti šias mintis apie priemones, kurias čia pristatėte:
1. 280 mln. EUR yra pernelyg mažai, palyginti su 600 mln. EUR, kuriuos vieningai laikbūtinais Žemės ūkio ir kaimo plėtros komitetas - komitetas, šiuo klausimu turintis techninę ir politinę patirtį. Šį politikos pareiškimą patvirtino pats Europos Parlamentas. Todėl negalime manyti, kad mažiau nei pussumos, kurią Parlamentas vos prieš mėnesį laikbūtina, galėtų būti pakankama.
2. Pieno įtraukimu į 186 straipsnį Komisijai suteikiama veikianti priemonė, kurią ji gali panaudoti tučtuojau, tačiau tai nereiškia, kad Parlamentas daugiau nestebės šio klausimo. Mums vis dar reikia rinkos reguliavimo priemonių. Turėtume išsaugoti kvotų sistemą ir įdiegti skaidrumą į pieno pardavimo grandinę. Be šių dviejų priemonių bus neįmanoma atkurti ir užtikrinti stabilumo Europos kaimo vietovėse.
Béla Glattfelder  
Palankiai vertinu Europos Komisijos siūlomas priemones, kuriomis siekiama padėti Europos pienininkams. Tačiau šios priemonės gali tik sušvelninti krizę, tačiau negali visiškai įveikti jos. Norint tai padaryti, reikėtų atsisakyti sprendimų dėl pieno kvotų didinimų. Tačiau nei Europos Komisija, nei asmeniškai M. F. Boel nėra linkusios pripažinti, kad buvo priimti klaidingi sprendimai. Sutinku su Europos ūkininkų reikalavimu atsisakyti kvotų didinimo.
Be to, esu prieš kvotų sistemos uždraudimą visam laikui, planuojamą 2015 m. Sutinku su didžiausios Europos ūkininkų organizacijos COPA-COGECA požiūriu, kad po 2015 m. pieno rinkai taip pat bus reikalingas reguliavimas. Iš dabartinės krizės reikia padaryti svarbią išvadą, kad pieno rinką reikia reguliuoti. Be šito kainos tampa nenuspėjamos. Europos pieno gamintojai negali pakelti nuostolių dėl didelio masto kainų svyravimo.
Dabartinių neatidėliotinų priemonių klausimu noriu atkreipti dėmesį į tai, kad dėl minimalių subsidijų padidinimo nuo 7 500 EUR iki 15 000 EUR gali kilti problemų valstybėms narėms, kurių biudžetinpadėtis sunkesnė. Tik bijau to, kad šiose šalyse, pvz., Vengrijoje, vyriausybės nesuteiks maksimalios paramos. Todėl šių šalių ūkininkai atsidurs konkurencijos atžvilgiu dar labiau nepalankioje padėtyje.
Esu įsitikinusi, kad balsavime dėl 2010 m. biudžeto, vyksiančiame ketvirtadienį, Europos Parlamentas palaikys siūlomą pakeitimą, kurį pateiknemažai Parlamento narių, įskaitant mane, ir kuriuo būtų padidinta parama mokyklų aprūpinimo pienu programai.
Marine Le Pen  
Į mitingus, kuriuos pieno gamintojai organizavo savaitėmis siekdami išsaugoti nuo krizės nukentėjusį sektorių, Europos Komisija reagavo 280 mln. EUR "pieno fondo" įsteigimu. Taigi, prieš tai daug savaičių buvusi kurčia ant bankroto slenksčio esančių ūkininkų sielvartui, F. Boel pasidavspaudimui. Tačiau ši finansinpriemonyra juokinga ir skirta tik trumpam nuraminti pieno gamintojus. Ji niekuo nepadės išspręsti sektoriaus, kuris yra kelyje į išeitį, susijusią su planuojamu pieno kvotų atsisakymu, problemos. Pieno gamintojai nenori labdaros arba pašalpų, jie nori, kad rinka būtų reguliuojama, idant jie galėtų parduoti savo pieną kainomis, kurios suteiktų galimybę jiems iš savo darbo gyventi vertą pagarbos gyvenimą ir užtikrinti savo vaikams ateitį. Dėl savo atkaklaus troškimo primesti laisvos ir sąžiningos konkurencijos dogmą Europos Sąjunga ketina palikti tūkstančius ūkininkų priklausomus nuo rinkos įstatymų malonės ir tik nuo jos. Tai tas pats kraštutinis liberalizmas, kuris kiekvieną mėnesį tūkstančius pramonės darbuotojų padaro bedarbiais. Pjautynes būtina kuo greičiau nutraukti.
Csaba Sándor Tabajdi  
raštu. - (HU) Iš esmės palankiai vertinu susitarimą dėl konkrečios 280 mln. EUR pagalbos pieno sektoriui, kurį pasiekžemės ūkio ministrai savo tarybos posėdyje, vykusiame Liuksemburge. Tačiau ES lygmeniu ji lygi vienam papildomam eurocentui litrui pieno, todėl tai yra visiškai mažai. Kelis mėnesius drąsiai priešinusis, Europos Komisija šiek tiek nusileido spaudimui, kurį darūkininkai, 21 valstybnarė, įskaitant Vengriją, ir Europos Parlamentas, kuris jų neoficialiame susitikime, vykusiame praėjusį pirmadienį Briuselyje, jau pareikalavo papildomų išteklių sektoriui. Nepaisydama pavėluotų ES priemonių, Vengrijos vyriausybveikgreitai, kad paremtų pienininkus, ir darviską, kad padėtų jiems, atsižvelgdama į turimas biudžeto lėšas. Vengrija padėjo pieno sektoriui, panaudodama visas sumas, kurias galima perskirstyti kaip kaimo plėtros lėšų ir Europos ekonominės plėtros programos dalį. Be mūsų, tik Latvijos ir Maltos rodikliai tokie puikūs. Vengrijos pienininkai tiesiogiai gaus apytikriai 3,3 mln. EUR, apytikriai atitinkančių 890 mln. HUF, iš 280 mln. EUR paketo. Vengrijos vyriausybgali laisvai spręsti, kaip panaudoti šiuos pinigus. Komisija tik patarė, kad šią specialią pagalbą turėtų gauti labiausiai skurstantys gamintojai, tačiau tai atitinka Vengrijos tikslus. Patvirtinus 2010 m. biudžetą, ši suma bus išmokėta kitų metų pradžioje.
