Indīgo dubļu izraisītā katastrofa Ungārijā (debates)
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts darba kārtībā ir Komisijas paziņojums par indīgo dubļu izraisīto katastrofu Ungārijā.
Kristalina Georgieva
Komisijas locekle. - Priekšsēdētājas kundze, es vispirms vēlos paust savu visdziļāko līdzjūtību upuru ģimenēm un visiem tiem, kurus skāra šī rūpnieciskā katastrofa, kas 4. oktobrī notika Ajkā, Ungārijā. Es vēlos arī izteikt savu atzinību Ungārijas iestādēm par to apņēmīgajām un efektīvajām darbībām, lai ierobežotu noplūdi un tās izplatīšanos Torna un Marcal upē lejpus Donavai un kaimiņvalstīs, kā arī par papildu aizsargvaļņu būvēšanu, lai nepieļautu jaunas noplūdes risku.
Man bija iespēja pateikties Ungārijas Iekšlietu ministram Pintér kungam, kurš ir atbildīgs par civilo aizsardzību, par visiem dažādo iesaistīto dienestu pūliņiem un to cilvēku drosmi un aizrautību, kuri reaģēja pirmie.
Es nupat esmu atgriezusies no katastrofas vietas, kur savām acīm redzēju gan sarkano dubļu katastrofālo iespaidu uz cilvēkiem, mājokļiem, zemi un reģiona ekoloģiju, gan Ungārijas ātrās reaģēšanas spēku veiktos svarīgos pasākumus.
Lai gan šīs katastrofas cēloņus un sekas joprojām izmeklē, ir skaidrs, ka vislielākais kaitējums ir nodarīts tuvākajai apkārtnei un katastrofas tieši skartajām apdzīvotajām vietām, lauksaimniecības zemei un ekoloģiskajām sistēmām. Kaitējums ir nodarīts 7000 iedzīvotājiem, galvenokārt Kolontár un Devecser ciemos. Deviņi cilvēki gāja bojā un 130 guva ievainojumus; viņu vidū aptuveni 35 bija cilvēki, kas pirmie reaģēja uz katastrofu.
Katastrofa skāra aptuveni 1000 hektārus lauksaimniecības zemes un četras Natura 2000 vietas, un šajā apgabalā nopietns kaitējums ir nodarīts gan augu, gan dzīvnieku valstij.
Saskaņā ar Ungārijas iestāžu sniegto informāciju šie sarkanie dubļi nesatur smagos metālus lielā koncentrācijā, un tāpēc tos neuzskata par bīstamajiem atkritumiem.
Tomēr dubļu radītie putekļi apdraud veselību, un tāpēc iedzīvotājiem un glābšanas dienestiem šajā apgabalā ir jāveic drošības pasākumi.
Ungārijas iestādes ir izvietojušas lielus cilvēku resursus un daudzas iekārtas. Dienā, kad es tur biju, proti, vakardien, tur nenogurstoši strādāja aptuveni 1200 glābēji no civilās aizsardzības, vides aizsardzības un veselības aprūpes iestādēm un policijas.
Ir ļoti svarīgi uzsvērt, ka kopumā ārkārtas fāze nu jau ir beigusies, jo ir apturēts kaitējums lejpus Donavas un otras noplūdes risks ir ierobežots. Tagad tiek veikti pasākumi ceļā uz nākamo fāzi - attīrīšanu un atjaunošanu. Iekārtas un personāls turpina darbu, aizvācot dubļus un apglabājot tos piemērotās vietās. Tās mājas un celtnes, kuras nav iespējams salabot, nojauc; lai novērstu otras noplūdes risku, rok un nostiprina aizsarggrāvjus; īsteno uzraudzību un informē iedzīvotājus par drošības un sanitārajiem pasākumiem.
Tagad palūkosimies, kā reaģēja ES. Ungārijas iestādes 7. oktobrī iedarbināja civilās aizsardzības mehānismu, kurā bija jāpiedalās ekspertu grupai no ES. Šī grupa nekavējoties tika nosūtīta uz katastrofas skarto apgabalu. Tā ieteica vairākus pasākumus, kas būtu veicami, lai vēl vairāk uzlabotu Ungārijas valdības vispusīgo stāvokļa uzlabošanas un apgabala atveseļošanas plānu. Tas ietver: pasākumus, lai turpmāk samazinātu sarkano dubļu izplatīšanos pa gaisu un caur ūdeni; pasākumus, lai novērtētu riskus cilvēka veselībai un mazinātu tos, pasākumus, lai novērtētu turpmāku kaitējumu un mazinātu to, vides uzraudzības pasākumus un atveseļošanas un atdzīvināšanas pasākumus.
Pēc šīs sākotnējās reakcijas Komisija ir gatavībā izvietot civilās aizsardzības mehānismu, lai turpmāk palīdzētu gan daloties ar zināšanām, gan nodrošinot iekārtas, ja Ungārijas iestādēm tas būs vajadzīgs.
Otrkārt, varētu mobilizēt līdzekļus, lai novērstu katastrofas sekas, un tas tika skaidri norādīts. Valdība bija par to informēta. Ja tā būtu izlēmusi, ka vēlas novirzīt līdzekļus, Komisija pret šādu lūgumu būtu attiekusies labvēlīgi.
Treškārt, ir ļoti maz ticams, ka šajā gadījumā būtu iespējams mobilizēt ES Solidaritātes fondu, ņemot vērā spēkā esošo tiesību aktu stingros noteikumus, saskaņā ar kuriem izskatīt var vienīgi dabas katastrofas; turklāt šie nosacījumi paredz, ka minimālajai kaitējuma attiecībai pret IKP jābūt 0,6 %, un diez vai tiks sasniegts šāds rādītājs.
Vēlreiz atkārtoju, ka Komisija pavisam noteikti interesējas par to, vai nevajadzētu paātrināt Solidaritātes fonda izmantošanu un paplašināt tā darbības jomu. Ir ļoti grūti izskaidrot pilsoņiem dalībvalstīs, kāpēc mēs varam nekavējoties palīdzēt cilvēkiem Pakistānā, bet nevaram palīdzēt cilvēkiem, kas dzīvo Ajkas apgabalā.
Komisija pēta arī vides aizsardzības tiesību aktu jautājumu. Pirmoreiz analizējot spēkā esošos ES tiesību aktus atkritumu jomā, nolēma, ka direktīva par ieguves rūpniecības atkritumiem, gaidāmā Rūpniecisko emisiju direktīva, ar ko aizstāj Piesārņojuma integrētas novēršanas un kontroles direktīvu, direktīva par lielu avāriju riska kontroli, tā sauktā Seveso direktīva, un Atkritumu pamatdirektīva ietver pietiekamus pamatnoteikumus, kas reglamentē potenciāli bīstamas rūpnieciskās darbības un atkritumu apsaimniekošanu tādā veidā, lai neapdraudētu cilvēku veselību un vidi.
Komisija uzskata, ka galvenā uzmanība jāpievērš nevis jaunajiem tiesību aktiem, bet gan tam, lai nodrošinātu spēkā esošo tiesību aktu pienācīgu īstenošanu un izpildi visās dalībvalstīs.
Turklāt mums ir vides aizsardzības tiesību akti, kas attiecas uz kaitējumu pēc katastrofas, proti, Direktīva par atbildību vides jomā. To piemēro objektam un pēc tam vajadzīgajiem korektīvajiem pasākumiem, kas jāveic atbildīgajam uzņēmējam, kuram pilnībā jāsedz visas vides atveseļošanas izmaksas.
Mūsu ziņojumā attiecībā uz Direktīvas par atbildību vides jomā īstenošanu ir pierādīts, ka finansiālā nodrošinājuma instrumenti atbildības apdrošināšanai tiek apgūti diezgan lēni, un tieši šāds ir gadījums Ajkā. Mēs apsveram, kā nākotnē stiprināt šos instrumentus un vajadzības gadījumā noteikt tos par obligātiem.
Pēc sarkano dubļu katastrofas Ajkā Komisija kritiski izvērtēs Eiropas līmenī gūto mācību un jo īpaši to, vai Eiropas tiesību akti vides jomā ir atbilstīgi un vai tos pareizi īsteno un izpilda, kā arī izvērtēs pasākumus, kas vajadzīgi, lai pārliecinātos, vai cietušie iedzīvotāji un apdraudētā nozare ir apdrošināti atbilstīgās apdrošināšanas shēmās, un turpmāko rīcību, lai stiprinātu Eiropas spēju uzraudzīt katastrofas un reaģēšanas pasākumus un uzlabotu mūsu instrumentus solidaritātes izrādīšanai dalībvalstīm un to pilsoņiem, kad tas ir vajadzīgs.
Attiecībā uz šo pēdējo punktu es vēlētos pieminēt, ka Komisija pieņems paziņojumu par ES spēju reaģēt katastrofu gadījumos uzlabošanu, - paziņojumu, kurā būs aprakstīti pasākumi dažāda veida katastrofu novēršanai, tostarp rūpniecisko katastrofu novēršanai, un kurš stiprinās mūsu spēju kopīgi reaģēt.
Es vēlos izmantot šo iespēju, lai pateiktos Parlamentam par atbalstu saistībā ar ES spēju reaģēt katastrofu gadījumos uzlabošanu. Es ar nepacietību gaidu jūsu jautājumus par šo īpašo gadījumu Ungārijā, kā arī piezīmes, ko jūs vēlētos izteikt šajā plašajā jomā.
János Áder
PPE grupas vārdā. - (HU) Tā kā komisāre K. Georgieva ļoti sīki izstāstīja par šīs rūpnieciskās katastrofas apmēru, man šajā ziņā nekas vairs nav piebilstams, bet es vēlos pateikties viņai par pausto atzinību tiem, kas piedalījās drošības pasākumos. Es zinu, ka viņa apmeklēja Budapeštu un šīs pašas domas pauda arī tur. Tas, bez šaubām, bija patīkami tiem, kuri jau vairāk nekā nedēļu dienu un nakti veic drošības pasākumus. Jūs tikko runājāt par iespēju mobilizēt struktūrfondus. Es vēlos jūs lūgt plašāk izteikties par šo iespēju jūsu atbildē, nobeiguma piezīmēs, un izskaidrot mums, ko jūs ar to domājāt.
Jūs arī minējāt, ka domājat par obligātu palīdzību. Es vēlos uzzināt nedaudz vairāk, ko tas ietvertu. Es uzskatu, ka šī traģēdija, kas notika Ungārijā, kā arī traģēdijas, kas pēdējos 10 gados notikušas dažādās vietās - gan Spānijā, gan Francijā un Beļģijā, mūs brīdina, ka šādas rūpnieciskās katastrofas var notikt un atkārtoties jebkur. Tajā pašā laikā šī katastrofa mūsu uzmanību pievērsa arī faktam, ka Savienības rīcībā nav nekādu līdzekļu, un, manuprāt, mums tas skaidri un nepārprotami jānoformulē. Jā, tai nav nekādu līdzekļu, lai rīkotos šādās situācijās. Jūs to esat minējusi jau agrāk.
Es domāju, ka ir pienācis laiks mums pārskatīt bīstamo vielu sarakstu, un es uzskatu, ka šajā sarakstā ir jāatjauno sarkanie dubļi. Es arī uzskatu, ka ir pienācis laiks noteikt obligāto civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu rūpnīcām, kas veic bīstamas darbības, kas parasti ir tieši tās rūpnīcas, kuras pēdējo 10 gadu laikā lielākoties ir atbildīgas par smagajām rūpnieciskajām katastrofām. Turklāt es arī domāju, ka mums ir pienācis laiks izveidot jaunu finanšu sistēmu, kas var nodrošināt pienācīgu palīdzību, proti, īstu un ātru palīdzību katastrofas skartajai valstij. Drīz mēs komisāres kundzei iesniegsim savu priekšlikumu šajā jautājumā, un es ceru, ka viņas attieksme, to saņemot, būs tikpat atvērta, kā viņas ievada piezīmēs paustā.
Csaba Sándor Tabajdi
S&D grupas vārdā. - (HU) Pirmkārt, es vēlos pateikties jums un Eiropas iedzīvotājiem, kas izteica savu līdzjūtību saistībā ar katastrofu Ungārijā. Šis traģiskais notikums ir radījis zaudējumus visai Eiropai. Šodienas debašu nolūks ir pārvērst ES solidaritātes nodomus konkrētā palīdzībā un padomāt par to, kā nākotnē nepieļaut vides katastrofas.
Kolēģi, es ierosinu mums pārveidot Solidaritātes fondu. Būtu lietderīgi paplašināt atbalsta jomu, iekļaujot tajā arī rūpnieciskās katastrofas, kā arī samazināt kaitējuma monetārā ekvivalenta zemāko robežu. Tas ir vēl vairāk pamatoti, ņemot vērā to, ko teica Georgieva kundze, proti, ka iepriekšējo 10 gadu laikā mēs esam izlietojuši tikai 10 % no šā fonda. Šodienas debatēm ir arī jāsniedz atbildes uz pieciem tehniskiem drošības jautājumiem saistībā ar vides ilgtermiņa aizsardzību.
Pirmkārt, gan visām tām tvertnēm, kuras joprojām ekspluatē, gan arī tām, kuras ir pamestas, jāveic tehniska un vides drošības pārbaude atbilstoši vienotiem ES principiem. Dalībvalstīm jānodrošina atbilstība kopīgi noteiktai tehniskajai disciplīnai, un Eiropas Komisijai jāpārliecinās par šo atbilstību. Otrkārt, tie ražošanas uzņēmumi, kuros sarkanos dubļus neglabā pienācīgā veidā, jāiekļauj bīstamo ražošanas uzņēmumu sarakstā. Treškārt, jāpaātrina Direktīvas par kalnrūpniecības atkritumiem īstenošana dalībvalstīs. Ceturtkārt, rakstiskajā jautājumā es arī ierosināju ES atbalstīt tās izpētes programmas, kuru mērķis ir izpētīt sarkano dubļu otrreizējo pārstrādi. Piektkārt, Ungārijas prezidentūras laikā saistībā ar Donavas stratēģiju mums jāsāk attīrīt un atjaunot rūpniecisko un kalnrūpniecības atkritumu tvertnes Donavas sateces baseinā.
Visbeidzot, dekontaminācija un atkritumu otrreizēja pārstrāde jānodrošina, veicot tikai 21. gadsimtā atļautas rūpnieciskās darbības. Šādā veidā Eiropa var kļūt drošāka un dzīvošanai draudzīgāka dabiskā vide.
Corinne Lepage
Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, dāmas un kungi! Ļaujiet man sākumā paust savu solidaritāti ar upuriem. Tomēr ir jāapspriež daži jautājumi, ņemot vērā šo katastrofu.
Komisāres kundze, vispirms pateicos jums par informāciju, ka nākamajā nedēļā tiks izdots paziņojums par ārkārtas intervences pasākumiem, kas, protams, ir būtisks. Mums ir jāspēj palīdzēt saviem pilsoņiem līdzīgu dabas un rūpniecisko katastrofu gadījumos.
Tomēr es nemaz nepriecājos par to, ka šie ļoti toksiskie dubļi - televīzijas reportāžās rādīja apdegumus, ko cilvēki bija guvuši, saskaroties ar dubļiem - ir jāklasificē kā inerti atkritumi. Tas ir pilnīgi nepieņemami. Komisijai ir jāsāk pārskatīt bīstamo atkritumu sarakstu, lai tajā iekļautu šos dubļus un tajā pašā laikā noteiktu, vai sarakstā nevarētu pievienot arī citus atkritumu veidus.
Galvenais jautājums ir Kopienas tiesību aktu īstenošana de facto, un šajā saistībā, komisāres kundze, es uzskatu, ka ir būtiski Komisijai nodrošināt Kopienas tiesību aktu faktiskās īstenošanas uzraudzībai vajadzīgos resursus. Tas nenozīmē vienkārši direktīvu transponēšanu, bet drīzāk līdzekļus, ar kuriem šos tiesību aktus būtu iespējams īstenot visos uzņēmumos Savienībā.
Lai sasniegtu šo mērķi, Komisijai ir vajadzīgas uzraudzības pilnvaras, kuru tai pašlaik pavisam noteikti nav. Mums nevajag vairāk noteikumu; mums patiesībā ir jāpiemēro jau spēkā esošie Kopienas tiesību akti.
Bart Staes
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Protams, arī es vēlos savas grupas, Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupas, vārdā paust savu solidaritāti ar upuriem un izteikt līdzjūtību viņiem. Mums ir jāpalīdz cilvēkiem. Tas, kas notika, ir šausminoši. Vēl es vēlos izteikt trīs piezīmes pēc jūsu runas, komisāre K. Georgieva.
Jūs teicāt (vai arī netieši norādījāt), ka pirmajā mirklī šķiet - Eiropas tiesību akti tiek pienācīgi ievēroti. Es tomēr vēlos lūgt Komisijai veikt padziļinātu izpēti. Lepage kundze norādīja, ka Eiropas tiesību akti ir ļoti dažādi: Direktīva par kalnrūpniecības atkritumiem, direktīva par noteiktu rūpniecības iekārtu radītajām emisijām un Direktīva par atbildību vides jomā.
Šī katastrofa varēja notikt, un tomēr šķiet, ka visi tiesību akti vides jomā bija ievēroti? Tas ir neiespējami; kaut kur ir jābūt pieļautai kļūdai. Vai Ungārijas iestādes uzņēmās atbildību? Vai tās veica pietiekamas pārbaudes? Tāpēc es uzskatu, ka ir jāveic tāda kā spriedzes pārbaude, izmeklēšana, vai ir piemēroti Eiropas tiesību akti un vai tas ir darīts pareizi.
Otrkārt, mūsu draugi no Ungārijas Zaļās partijas ir uzstājuši uz neatkarīgas izmeklēšanas komisijas nosūtīšanu uz katastrofas skarto apgabalu, lai tā konstatētu objektīvus datus par piesārņojumu. Es neuzskatu, ka Ungārijas iestādes šādu izmeklēšanu var veikt vienas pašas.
Treškārt, pārbaužu jautājums. Vides pārbaudes ir ļoti svarīgas. Mēs Parlamentā debatējām par šo jautājumu un 2008. gada 20. novembrī pieņēmām rezolūciju par to. Mēs vēlamies, lai steidzami tiktu radīts likumīgais pamats šīm pārbaudēm. Ir jāveic vides pārbaudes; ir jānodrošina ne tikai valsts kontroles iestāžu pārbaudes, bet arī par uzraudzību atbildīgo personu pārbaudes, kontrolieru pārbaudes. Mums ir steidzami vajadzīgas pamatīgas vides pārbaudes visā Eiropā, kurās īpaši pārbaudītu, vai ir pareizi īstenotas vides aizsardzības direktīvas.
Lajos Bokros
ECR grupas vārdā. - (HU) Pēdējās divās nedēļās Ungārijas prese runāja nedaudz par ko citu, nevis par uzņēmuma Hungarian Aluminium Corporation atbildību. Galvenais izpilddirektors bija arestēts vēl pirms izmeklēšanas sākuma, krietni pirms tā varēja dot kādus rezultātus. Izmeklēšanā noteiks uzņēmuma atbildību, bet, manuprāt, mēs jau varam izdarīt secinājumus. Atbildība ir jāuzņemas ne tikai uzņēmumam, bet arī iestādēm un pašvaldībām. Drošības pasākumi ir ļoti svarīgi, un komisāres kundze runāja par vissvarīgākajām lietām, kas mums jādara šajā ziņā, bet profilakse ir vismaz tikpat svarīga. Ungārijā centrālā valsts pārvalde un pat pašvaldības nav pietiekami sagatavotas nepieļaut šādas katastrofu situācijas. Pārvalde ir ārkārtīgi sadrumstalota, tai nav ne līdzekļu, ne cilvēku, ne arī finanšu resursu katastrofu novēršanai. Es ierosinu izdarīt secinājumu un ņemt to vērā, veicot pašvaldību un valsts pārvaldes reformu.
Marisa Matias
Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, dāmas un kungi! Atļaujiet man pateikt to, kas vēl nav pateikts. Komisāres kundze, es uzmanīgi klausījos jūsu runu, un vēlējos teikt, ka, manuprāt, līdz šim gan valsts, gan Eiropas iestāžu visefektīvākā rīcība ir bijusi klusuma nodrošināšana.
Rūpnieciskās katastrofas ir novēršamas, un tas ir jādara. Pastāv Eiropas tiesību akti šajā jomā, un šķiet skaidrs, ka šie tiesību akti ir bijuši pārkāpti. Katastrofu novēršanas pasākumi ir bijuši neefektīvi un novēloti, un to laikā ir bijusi nevērīga attieksme pret cietušajiem, jo īpaši tiem, kas atrodas visneizdevīgākajā stāvoklī. Ir gājuši bojā cilvēki, un joprojām ir apdraudēta daudzu cilvēku veselība. Kopējās izmaksas nav iespējams aprēķināt, un ir amorāli neparūpēties par upuriem.
Es vēlos jums jautāt, komisāres kundze, kā var notikt tā, ka mēs uzzinām jaunumus no Ungārijas ziņojumiem, bet iestādes neko neredz un neko mums nesaka. Tāpēc es vēlos uzdot dažus jautājumus. Kā var atļaut bankai izdarīt spiedienu uz cilvēkiem, kuri ir ieķīlājuši mājas katastrofas skartajā apgabalā, un pieprasīt, lai viņi atmaksā parādu, jo viņu mājas ir zaudējušas vērtību? Kā jūs varat pieļaut, ka tālruņu operatori liedz vienīgo saziņas līdzekli cilvēkiem katastrofas zonā? Kā var būt, ka par šo katastrofu atbildīgais uzņēmums jau ir atsācis uzņēmējdarbību?
Visbeidzot, komisāres kundze, jūs runājāt par dubļu ietekmes mazināšanu. Es vēlos jautāt: kādu iemeslu dēļ joprojām tiek samazināts šīs cilvēces traģēdijas patiesais apmērs? Šādi šķiet, ka mēs vienmēr sākam no sākumpunkta.
Jaroslav Paška
EFD grupas vārdā. - (SK) Vispirms es vēlos paust visdziļāko līdzjūtību saviem ungāru draugiem saistībā ar lielo katastrofu, kas pirmdien, 4. oktobrī, piemeklēja Kolontár un Devecser ciema iedzīvotājus, kad tos pēkšņi appludināja milzīgs ķīmisku dubļu vilnis no tuvējās rūpnīcas tvertnes.
Laika gaitā un arī šajā gadījumā ir kļuvis skaidrs, ka visaugstāko cenu par to personu bezatbildību, kurām bija jāparūpējas par tvertnes apkopi un drošumu un tātad arī par šo māju drošumu, maksā nevainīgi cilvēki no katastrofas skartajām kopienām. Es priecājos, ka vieni no pirmajiem, kas brīvprātīgi piedāvāja savu palīdzību cietušajiem iedzīvotājiem, bija glābēji un brīvprātīgie ugunsdzēsēji no Slovākijas. Slovāki nekavējoties pameta paši savas mājas un ģimenes, lai palīdzētu nelaimīgajiem cilvēkiem kaimiņvalstī Ungārijā.
Es zinu, ka vajadzēs ļoti ilgu laiku, lai sadziedētu brūces Kolontár un Devecser ciemā, bet mums tagad ir jādomā par to, ka Eiropā var būt vēl citas šādas neievērotas, bīstamas tvertnes ar ķīmiskajām vielām un citiem atkritumiem. Vienu pat atklāja Lauksaimniecības ministrijas veiktajā nesagatavotajā pārbaudē manā valstī. Šķiet, ka rūpniecisko vai kalnrūpniecības atkritumu uzglabāšana pagaidu atkritumu krātuvēs nav labs risinājums ne sabiedrībai, ne videi. Tāpēc mums ir jāsāk nopietni apsvērt, vai nevajadzētu pieprasīt, lai rūpnieciskās un kalnrūpniecības darbības licencētu vienīgi tādā gadījumā, ja ražošanas ciklā nekavējoties un pilnībā iznīcina vai neitralizē saražotos atkritumus. Tikai šādā veidā mēs spēsim nepieļaut līdzīgas katastrofas kā tā, kas pašlaik skārusi Kolontár un Devecser ciema iedzīvotājus.
Béla Kovács
(HU) Dāmas un kungi! Vispirms es vēlos izteikt priekšlikumu attiecībā uz procedūru un lūgt Eiropas Parlamentam, ja iespējams, neapspriest svarīgos notikumus saistībā ar Ungāriju tik vēlu vakarā, bet gan laikā, kad šeit var būt klāt pēc iespējas vairāk deputātu. Diemžēl mums bija līdzīga situācija, kad diskutējām par Slovākijas valodu likumu.
Saskaņā ar ekspertu viedokli katastrofu Kolontár ciemā izraisīja neierobežota dzīšanās pēc peļņas un nopietni tehnoloģiskās disciplīnas pārkāpumi. Diemžēl pēc divām izmeklēšanas nedēļām joprojām nav noskaidrotas par katastrofu atbildīgās personas un atliek aizvien mazāk cerību uzzināt patiesību. Situācija ir vēl nopietnāka tāpēc, ka upuri pat nevar rēķināties ar Solidaritātes fonda atbalstu, jo šī īsti nav dabas katastrofa un aptuveno zaudējumu apjoms nepārsniedz noteikto 591 miljonu EUR, tomēr šīs ir nopietns cilvēku nolaidības jautājums. Turklāt komercbankas izsūta necilvēcīgas prasības ieķīlāto īpašumu īpašniekiem, kurās tās pieprasa nekavējoties vienā maksājumā atmaksāt visus parādus, jo mājokļi šajā reģionā ir pilnībā zaudējuši vērtību. Tas man atgādina Thomas Friedman, žurnāla The New York Times feļetonistu, kurš savā 4. septembra numura ievadrakstā norādīja, ka kredīts ir narkotikas, bankas ir narkodīleri un Centrālā banka ir Krusttēvs.
Lai steidzami atrisinātu šo situāciju, ir būtiski, lai Eiropa būtu solidāra sociālajā līmenī, kas var mazināt kaitējumu. Mūsu pienākums ir sniegt upuriem visu vajadzīgo palīdzību, lai palīdzētu viņiem atjaunot normālus dzīves apstākļus, cik drīz vien iespējams. Turklāt kriminālkodeksā nekavējoties jāievieš stingrākas normas, lai nepieļautu, ka nākotnē atkārtotos līdzīgas katastrofas, kas prasītu cilvēku dzīvības.
Krisztina Morvai
Priekšsēdētājas kundze, šodien šeit ir noticis bezprecedenta gadījums. Kad mani kolēģi runāja par lielo traģēdiju, kurā gāja bojā deviņi cilvēki, divas pārstāves provokatīvi smējās.
Šī ir formāla sūdzība, kuru es vēlos jums iesniegt, priekšsēdētājas kundze. Lūdzu, nosūtiet to Buzek kungam. Es vēlos, lai šis gadījums tiek pienācīgi izmeklēts. Nigel Farage nodarījums bija daudz mazāk provokatīvs un aizvainojošs, tomēr viņam uzlika naudas sodu un pret viņu ierosināja disciplinārlietu. Šīs divas sievietes tur zālē, šīs divas pārstāves, ir pelnījušas vismaz to pašu.
Priekšsēdētāja
Birojs ņem vērā jūsu sūdzību.
Richard Seeber
(DE) Priekšsēdētājas kundze, es apbrīnoju savas kolēģes spēju no mušas - divu kolēģu smiekliem - izpūst ziloni. Tomēr atgriezīsimies pie apspriežamā jautājuma. Es uzskatu, ka šīs debates ir pārāk svarīgas, lai mēs censtos tajās iegūt lētus politiskus punktus savā labā.
Pirmkārt, es vēlos paust savu solidaritāti ar upuriem un izteikt līdzjūtību viņiem, jo īpaši tiem, kuri palīdz apturēt un novērst šo katastrofu, riskējot ar savu dzīvību. Tomēr tagad ir svarīgi mums saglabāt vēsu prātu, izanalizēt pašreizējo situāciju, un, vissvarīgākais, noskaidrot atbildīgās personas. Es pilnībā piekrītu komisāres kundzes teiktajam, ka mums ir jāpārbauda, vai ir pareizi transponētas un īstenotas direktīvas, ko mēs esam pieņēmuši attiecībā uz šādiem notikumiem Eiropā. Tas ir pirmais solis, un šajā saistībā es ļoti vēlos redzēt Komisijas ziņojumu un zināt, ko mēs no tā varam secināt.
Tomēr tajā pašā laikā es vēlos lūgt, lai Komisija ir bargāka un ātrāk pieprasa atskaitīties tām dalībvalstīm, kuras netransponē mūsu pieņemtos tiesību aktus. Tas ir Komisijas uzdevums, un es teiktu, ka dažreiz Komisija to dara pārāk pavirši. Šajā saistībā es ieteiktu Komisijai arī atgādināt dalībvalstīm par to pienākumiem.
Otrkārt, šeit, Eiropā, mums ir princips, saskaņā ar kuru maksā piesārņotājs. Es uzskatu, ka šis ir ļoti labs un svarīgs princips, un nedomāju, ka atbildību par šādiem notikumiem būtu jāuzliek sabiedrības pleciem un makam. Tāpēc es uzskatu, ka prasība paplašināt Solidaritātes fonda piemērošanas jomu ir nepamatota, jo šeit mums ir skaidri zināms piesārņotājs un šim piesārņotājam ir jāsamaksā par radīto kaitējumu. Kad notiek šādas katastrofas, mums, protams, ir jāapsver, vai atsevišķi uzņēmumi spēj segt izmaksas. Arī šajā ziņā es skatos Komisijas virzienā, kurai vajadzētu pārbaudīt, vai mums ir jāievieš apdrošināšanas risinājumi, lai nodrošinātu atbilstošu kompensāciju cilvēkiem, kam radīti zaudējumi.
Marita Ulvskog
(SV) Ungārijā ir notikusi briesmīga katastrofa, un es ļoti jūtu līdzi cilvēkiem, kurus tā ir skārusi.
Ir neaptverami, ka blakusproduktu, kas satur hromu, arsēnu un dzīvsudrabu, glabāja nenoslēgtā tvertnē, kur principā pietiktu ar stipru lietusgāzi, lai rastos bīstama situācija. Cik daudz vēl šādu tvertņu ir Ungārijā, Eiropā un visā pasaulē?
Ļaujiet man citēt kādu bioķīmijas pētnieku:
Es citēšu angliski: "There is an urgent need for a complete global inventory of such tailing ponds, whose toxic contents represent chemical time bombs. .. This is already the third such catastrophe in Europe alone in the last 12 years. All of them would have been avoidable. It cannot be the task of research alone to protect the world from such catastrophes. Government regulations and supervision are needed here.” ("Ir steidzami jāveic šādu sārņu dīķu pilnīga globālā inventarizācija, jo to toksiskais saturs ir ķīmiska laika buma. [..] Eiropā vien pēdējo 12 gadu laikā šī ir jau trešā šāda katastrofa. Tās visas varēja novērst. Nav iespējams pasargāt pasauli no šādām katastrofām, veicot tikai izpēti. Šajā jomā ir vajadzīgi valsts noteikumi un uzraudzība.”)
(SV) Ko par to domā Komisija? Vai mums ir vajadzīgi labāki tiesību akti par ķīmiskajām vielām, uzlabots aizstāšanas princips, efektīvāki noteikumi, vairāk noteikumu, vairāk drošības pasākumu un vairāk alternatīvu produktu? Kas mums jādara, un cik ātri mēs to varam izdarīt? Nolūkam un mērķim jābūt panākt ilgtermiņa izmaiņas un ieviest preventīvus pasākumus.
Ramona Nicole Mănescu
(RO) Patiešām mums jāparāda pienācīga solidaritāte ar Ungāriju, jo īpaši brīdī, kad ir izplatījusies vides katastrofa un no rūpnīcas tvertnēm noplūdusī toksiskā viela jau ir sasniegusi Donavas ūdeņus.
Šā iemesla dēļ es aicinu Eiropas Komisiju tiešā veidā iesaistīties situācijas pārvaldībā, lai nodrošinātu visus līdzekļus Ungārijas atbalstam un lūgtu atbildīgās iestādes sniegt šādus dokumentus un datus: ziņojumu par katra ekosistēmās identificētā ķīmiskā savienojuma ietekmi, norādot noplūdušos daudzumus un sniedzot sīku informāciju par noplūdes ietekmi uz augu un dzīvnieku valsti, un ziņojumu par Ungārijas iestāžu veiktajiem pasākumiem, proti, ķīmisko vielu daudzumu, kas izliets noplūdes vietā, lai neitralizētu noplūdušās vielas, un par jaunizveidojušos vielu ietekmi uz vidi.
Ņemot vērā situācijas nopietnību un toksisko vielu noplūdes radītās briesmas, es uzskatu, ka mums ir jārīkojas, cik ātri vien iespējams. Eiropas Komisija ir vienīgā organizācija, kas var pieprasīt šo informāciju, lai apturētu šīs vides katastrofas izplatīšanos citās dalībvalstīs, kas atrodas Donavas krastos, un veiktu tūlītējus pasākumus šīs katastrofas seku novēršanai tur, kur tā jau ir notikusi.
Tieši šā iemesla dēļ es iesniegšu rakstisku jautājumu Komisijai, jo es sagaidu, ka tā ne tikai izstrādās stratēģiju šādu katastrofu novēršanai nākotnē, bet arī, cik drīz vien iespējams, iesniegs mums apspriešanai arī konkrētus pasākumus, kurus nekavējoties īstenos Ungārijā notikušās vides katastrofas gadījumā. Es ļoti bažījos, ka šī katastrofa varētu ietekmēt arī Rumāniju.
Bas Eickhout
(NL) Priekšsēdētājas kundze, man jāpateicas komisāres kundzei par viņas līdzšinējo palīdzību. Viņa saka, ka jauni tiesību akti nav vajadzīgi, tomēr, manuprāt, šis secinājums ir diezgan pārsteidzīgs. Būsim godīgi: vai šos sarkanos dubļus neuzskata par bīstamajiem atkritumiem? Tam nav pienācīga izskaidrojuma. Ko jūs ar to domājat? Vai patiešām ar to ir pietiekami?
Vēl Piesārņojuma integrētas novēršanas un kontroles Direktīva (IPCC Direktīva), ko piemēro šai alumīnija rūpnīcai, paredz izmantot vislabākās pieejamās metodes. Šīs metodes ietver, piemēram, divus aizsargmūrus. Uzņēmumam bija tikai viens aizsargmūris. Tātad tur katrā ziņā bija problēmas, tāpēc es vēlos lūgt Komisiju skaidrāk izanalizēt, vai tiesību akti patiešām ir pietiekami.
Tad vēl pārbaudes. Jau jūnijā uzņemtajās fotogrāfijās ir redzamas noplūdes, tomēr valsts uzraudzības iestādes apgalvoja, ka problēmu neesot. Šīs pārbaudes bija neadekvātas. Vai nav pienācis laiks Komisijai iesniegt ambiciozākus priekšlikumus attiecībā uz Eiropas pārbaudēm, lai nodrošinātu arī valstu kontrolieru kontroli nolūkā nepieļaut šādas katastrofas nākotnē?
Horst Schnellhardt
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, dāmas un kungi! Es, protams, jūtu līdzi šīs katastrofas upuriem. Tā kā es esmu Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas loceklis, tad, izlasot avīzē, ka šajā uzņēmumā no tvertnes ir izplūduši sarkanie dubļi, es sev jautāju, kā kaut kas tāds varēja notikt, jo gadiem ilgi mēs pieņemam noteikumus un tiesību aktus, lai izolētu un ierobežotu tieši šāda veida toksiskās vielas nolūkā nepieļaut šādas lietas. Pavisam noteikti tur kaut kas notika ne tā, kā bija paredzēts, un pavisam noteikti ir cilvēki, kuri ir atbildīgi par to, ka nav bijuši īstenoti Eiropas Savienības noteikumi un tiesību akti. Šajā gadījumā mums vienkārši ir jāsauc šie cilvēki pie atbildības. Ir jāatrod atbilde uz jautājumu, kuras bija atbildīgās personas.
Es apbrīnoju Ungārijas iedzīvotājus, kuri ļoti ātri reaģēja un vērsa uzmanību uz vēl lielāku katastrofu. Tomēr tas nenozīmē, ka mēs varam visu atstāt, kā ir. Mums ir jānoskaidro, kurš par to bija atbildīgs, un šie cilvēki ir jānosauc vārdā un jānokaunina.
Mēs tagad nedrīkstam - un es vēlos brīdināt to nedarīt - šā notikuma dēļ mainīt Solidaritātes fondu. To izveidoja 2002. gadā, kad izcēlās plūdi. Mums ir noteikumi, un mēs nevaram tos mainīt, lai no fonda varētu segt vienas Eiropas valsts nolaidības radītos zaudējumus. Tādam iznākumam nav jābūt. Tas nav Solidaritātes fonda nolūks. Šo fondu ir paredzēts izmantot neparedzamiem gadījumiem, kas gluži vienkārši var notikt. Mums līdzekļi jātur gatavībā šiem gadījumiem, nevis tādiem notikumiem kā Ungārijā notikusī katastrofa.
Tomēr es vēlos ko ierosināt. Kad 2002. gadā izcēlās plūdi, mums pat nebija Solidaritātes fonda un mēs varējām izmantot, piemēram, Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) resursus, samazinot šā apgabala līdzfinansējumu. Tas arī palīdz valstīm, jo tās savus resursus var izlietot citām lietām. Tāpēc mēs varētu lūgt rīkoties savādāk, lai varētu piekļūt šiem līdzekļiem. Komisijai būtu jāīsteno šis ieteikums.
Judith A. Merkies
(HU) Es vēlos paust savu līdzjūtību visiem cietušajiem Ungārijas pilsoņiem. Jūsu vides katastrofa pievērsa Ungārijai visas pasaules uzmanību. Šī katastrofa ikvienam lika saprast vienu lietu, proti, ka veco rūpniecisko iekārtu tehniskās apkopes un pārbaudes ir ārkārtīgi svarīgas. Tehniskās apkopes izmaksas nedrīkst samazināt arī ekonomikas krīzes laikā.
(NL) Es turpmāk runāšu holandiešu valodā. Vides katastrofa Ungārijā pievērsa visu uzmanību Eiropai, un, ja viena lieta ir skaidra, kā jūs to jau dzirdējāt, tad tā ir tehniskās apkopes uzraudzība un pati tehniskā apkope, kas ir ļoti svarīga arī vecu iekārtu un to rūpniecības nozaru gadījumā, kuru ziedu laiki ir pagājuši. Pat šajā ekonomikas krīzes laikā mēs nevaram taupīt līdzekļus uz tehniskās apkopes un uzraudzības rēķina. Ļoti svarīgi un vajadzīgi ir pareizi transponēt un īstenot direktīvas par atkritumiem.
Turklāt vēlos pieminēt, ka atkritumi ir nākotnes izejvielas, kam jābūt drīzāk iespējai, nevis briesmām. Patiešām, atkritumus nedrīkst glabāt šādi - atkritumu ezeros. Atkritumi ir jāpārstrādā vai otrreiz jāizmanto. Eiropas vides un izejvielu plāni ir ļoti ambiciozi. Dalībvalstīm jābūt vismaz tikpat ambiciozām, un tās nedrīkst vilcināties rīkoties cilvēku, vides un nozares interesēs un veikt vairāk pasākumu atkritumu pārstrādes un otrreizējās izmantošanas jomā.
Tāpēc es pievienojos izskanējušajiem aicinājumiem, kas adresēti Ungārijai un arī Komisijai, un pārējām dalībvalstīm, kurās varētu notikt kas līdzīgs, pārliecināties vai pareizi tiek īstenotas direktīvas par atkritumiem, neaizmirstot arī par rūpnieciskajiem atkritumiem, un vides drošības prasības. Turklāt neaizmirsīsim par tehniskās apkopes uzraudzību. Šāda veida cilvēku un vides katastrofas nedrīkst atkārtoties!
Adina-Ioana Vălean
Priekšsēdētājas kundze, šī drāma man atgādina par mūsu politisko atbildību. Nav steidzami jāizstrādā vēl viens tiesību akts, vēl viena tiesību aktu pakete. Direktīva par kalnrūpniecības atkritumiem mums jau nodrošina pilnu acquis vides aizsardzības jomā. Problēma Eiropā nav saistīta ar pienācīgu juridisko pamatu, bet gan ar šo tiesību aktu pareizu īstenošanu dalībvalstīs.
Acīmredzot uzņēmumiem ir bijusi pārāk liela ietekme sarunās ar valsts iestādēm par to, kuriem bīstamajiem atkritumiem jāpiemēro visstingrākās drošības prasības. Turklāt es patiešām satraucos, kad dzirdēju par lielo toksisko nogulu apjomu Donavas reģionā un vairāk nekā 1000 vietās tikai Rumānijā vien. Es uzskatu, ka profilakses jomā visaugstākā prioritāte ir jāpiešķir šo vietu uzskaitīšanai Eiropā. Mēs nevaram atļauties gaidīt līdz 2012. gadam, kad tas stāsies spēkā.
Dalībvalstīm brīvprātīgi ir jāsniedz Komisijai šī informācija, cik drīz vien iespējams. Šis gadījuma pierāda arī to, ka Komisijai jānodrošina vairāk instrumentu, lai tā varētu nodrošināt pareizu vides aizsardzības tiesību aktu īstenošanu, jo īpaši Centrāleiropā un Austrumeiropā. Tas pierāda arī, ka Komisijai jāparedz vairāk resursu, lai tā varētu izpētīt, kā notiek šo bīstamo vietu kvalitātes kontrole un pārbaudes.
Un visbeidzot, bet tas nav mazāk svarīgi, es vēlos uzsvērt, ka pamatprincipam jābūt, ka piesārņotājs kompensē videi radīto kaitējumu. Tāpēc es neesmu pārliecināta, ka būtu atbilstoši izmantot Solidaritātes fondu dabas katastrofām, jo tas varētu graut šo principu, uz ko pamatojas Direktīva par atbildību vides jomā.
Satu Hassi
(FI) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Es vēlos teikt divas lietas. Pirmkārt, Komisijai noteikti jānosūta uz Ungāriju darba grupa, lai tā izanalizē tur esošo situāciju. Diez vai ir pietiekami, ka mēs paļaujamies vienīgi uz Ungārijas iestāžu sniegto informāciju, piemēram, attiecībā uz sarkano dubļu patieso sastāvu. Mums ir vajadzīga neatkarīgu izmeklētāju sniegta informācija.
Otrs jautājums ir par jūsu, komisāres kundze, teikto, ka sarkanie dubļi neatbilst bīstamo atkritumu kritērijiem un ka mūsu tiesību akti ir pienācīgi izstrādāti. Tomēr abi šie apgalvojumi vienlaicīgi nevar būt patiesi. Bīstamo atkritumu kritēriji katrā ziņā ir jāpadara skaidrāki - lai viens no tiem būtu augsts sārmainuma līmenis jeb augstas pH vērtības.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Mums ir jādara viss iespējamais, lai nepieļautu šādus negadījumus. Tāpēc es gaidu, ka Eiropas Savienība noskaidros, kāpēc šādi negadījumi Eiropas Savienībā joprojām notiek, un pēc tam atbilstoši rīkosies.
Mums katrā ziņā ir daudz nopietnāk jāattiecas pret jau pieņemto tiesību aktu īstenošanu. Atsevišķu negadījumu izpētē ir pierādīts, ka, cita starpā, to iemesls ir bijusi nolaidība un tiesību aktu neievērošana. Kopumā mēs esam ļoti maz panākuši vides aizsardzības tiesību aktu īstenošanas jomā Eiropas Savienībā.
Turklāt es gaidu, ka Komisija sniegs kādu informāciju par turpmāko pārrobežu apdraudējumu cilvēku veselībai Ungārijā notikušā negadījuma rezultātā. Piemēram, vai toksiskās vielas nokļūs gaisā un vai cilvēki kaimiņvalstīs, piemēram, Slovēnijā, būs apdraudēti, ja tās ieelpos?
Mums arī jāsauc pie lielākas atbildības piesārņotāji un bargāk jāpiemēro princips "piesārņotājs maksā”. Valsts līdzekļi kaitējuma novēršanai un palīdzības sniegšanai cilvēkiem saskaņā ar solidaritātes principu jāizlieto tikai tad, ja nav citas izejas.
Tas ir vēl viens veids, kā mudināt uzņēmumu īpašniekus darboties drošā veidā.
Miroslav Mikolášik
(SK) Pirmkārt, es vēlos paust visdziļāko līdzjūtību saviem ungāru draugiem un solidaritāti ar izdzīvojušo ģimenēm, kā arī bažas par 150 cietušajiem.
Toksiskie dubļi, kas noplūda pēc dambja pārraušanas alumīnija rūpnīcā, appludināja apkārtējos ciemus un skāra 40 kvadrātkilometrus sauszemes un ūdensteču, kas ieplūst Donavā. Iespējams, līdz pat deviņiem cilvēkiem gāja bojā šajā vides katastrofā, kas ir kļuvusi par lielāko Ungārijas vēsturē.
Manuprāt, vissvarīgākais ir mazināt šīs katastrofas sekas un tāpēc ieņemt atbildīgu nostāju attiecībā uz upju ekosistēmu atdzīvināšanu, kā arī turpmāku katastrofu novēršanu. Eiropas Savienībai šajā saistībā ir svarīga loma, jo tai ir ne tikai tiesības, bet arī pienākums uzstāt uz pilnīgu atbilstību augstajiem vides aizsardzības standartiem. Es varu iedomāties, ka līdzīgas bīstamas tvertnes pastāv arī citās dalībvalstīs.
Elena Băsescu
(RO) Arī es vēlos paust savu līdzjūtību saistībā ar nesenajiem notikumiem un vēlos izteikt šādas piezīmes. Saskaņā ar Green Peace veikto novērtējumu šis negadījums ir daudz nopietnāks nekā tas, kas 2000. gadā notika Baia Mare. Man jānorāda, ka tad nebija bojā gājušo un ietekme ilgtermiņā bija salīdzinoši neliela. Tomēr deputāti no Ungārijas ir iesnieguši apspriešanai rezolūciju, kurā viņi pieprasa aizliegt kalnrūpniecībā izmantot cianīda tehnoloģijas, un nav iesniegts neviens alternatīvs priekšlikums, jo vienīgais nolūks ir apstādināt Roşia Montana kalnrūpniecības projektu.
Mēs ar nožēlu atzīmējam, ka arī pēc 10 gadiem Eiropā joprojām pastāv liels cilvēku un vides drošības apdraudējums. Šī situācija ir radusies tāpēc, ka vai nu nav atbilstīgi, vai nav pareizi piemēroti noteikumi par vides aizsardzību un katastrofu novēršanu. Ir jāpārskata toksisko un bīstamo atkritumu klasifikācijas kritēriji. Mums jāatzīmē, ka tāda veida sarkanos dubļus, kādi izraisīja negadījumu Kolontár ciemā, neklasificē kā bīstamos atkritumus.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Es uzskatu, ka ikvienu Eiropā šokēja pirms divām nedēļām Ungārijā notikusī vides katastrofa, un es šeit vēlos arī Slovākijas Republikas pilsoņu vārdā paust savu solidaritāti ar izdzīvojušo ģimenēm un izteikt visdziļāko līdzjūtību viņiem. Es priecājos, ka glābēji no Slovākijas bija vieni no pirmajiem, kas sniedza savu palīdzību mūsu Ungārijas draugiem.
Manuprāt, Eiropas Savienībai un Ungārijas valdībai, kā arī uzņēmumam, kurš izraisīja šo vides katastrofu, esošajā situācijā ir jāsadarbojas, lai rastu tai risinājumu.
Priekšsēdētājas kundze, nobeigumā es vēlos ļoti īsi paskaidrot Morvai kundzei, ka mana reakcija nepavisam neattiecās uz katastrofu Ungārijā un ka vienpadsmitos naktī es neatrodos šeit, Parlamentā, lai smietos par cilvēkiem, kurus piemeklējusi nelaime. Manu reakciju izraisīja kāds pilnīgi muļķīgs izteikums, ko minēja mans kolēģis Jobbik kungs no Ungārijas ekstrēmistu partijas, kurš dramatisko situāciju Ungārijā pielīdzināja valodu likuma situācijai Slovākijā. Es varu apliecināt godājamajam deputātam, ka pašreizējā valdība, kurā ietilpst ungāru partija Hid, nav izmainījusi valodu likumu un ka šis likums ir diezgan mērens. Ir gluži muļķīgi pielīdzināt cilvēku bojāeju katastrofā Ungārijā valodu likumam Slovākijā.
Kriton Arsenis
(EL) Priekšsēdētājas kundze, es vēlos nosūtīt solidaritātes vēstījumu Ungārijas pilsoņiem. Komisāres kundze, mums patiešām ir jāpārliecinās, vai nepastāv citas briesmas, un jānosaka šo bīstamo vietu atrašanās vieta, pirms šādas katastrofas atkārtojas. Mums ir jāreģistrē bīstamās izejvielas. Parlamentam ir viedoklis par šiem jautājumiem. Mēs pieprasām aizliegt cianīda izmantošanu zelta ieguvē, un Komisijai ir jāsagatavo priekšlikums šajā jautājumā, ņemot vērā iepriekšējo masveida incidentu Baia Mare, kam tieši cianīda izmantošanas dēļ bija nopietna netiešā ietekme.
Es pilnībā piekrītu jūsu viedoklim par Solidaritātes fondu. Visbeidzot vēlos teikt, ka mums jāpārskata direktīva par augsni, jābeidz to "bloķēt” Padomē, jāveic augsnes atsārņošana un jānoskaidro atbildīgās personas.
Ulrike Lunacek
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze! Es domāju, ka šī katastrofa mums vēlreiz diezgan skaidri parāda, cik svarīgi ir Eiropas tiesību akti un to īstenošana un uzraudzība. Vides katastrofas un to ietekme tā vienkārši neapstājas pie ES dalībvalsts vai pasaules valsts robežām, bet ar gruntsūdeņiem, upju piesārņojumu, smalkām daļiņām vai gaisa plūsmām šķērso robežas un izplatās citos reģionos.
Komisāres kundze, daži runātāji jau minēja, ka pašlaik spēkā esošie Eiropas tiesību akti zināmā mērā ir neatbilstīgi, turklāt tie ir arī neatbilstīgi transponēti, un Komisija neuzrauga to īstenošanu. Viens šādu tiesību aktu piemērs attiecas uz civiltiesisko atbildību. Pastāv liela neskaidrība, ciktāl puse, kas izraisījusi šādu katastrofu, jāsauc pie atbildības un tai jāliek samaksāt. Kādus tiesību aktu grozījumus jūs gatavojaties ieviest šajā ziņā, lai nodrošinātu, ka piesārņotājam patiešām nākas samaksāt? Kā jūs gatavojaties rīkoties attiecībā uz Ungāriju, lai nodrošinātu neatkarīgu izmeklēšanu, un kāds ir jūsu viedoklis par Hassi kundzes minēto priekšlikumu izveidot savu ES darba grupu?
Visbeidzot gribu uzdot vēl pēdējo jautājumu, proti, mēs dzirdējām, ka žurnālistiem traucē izmeklēt šo negadījumu. Vai jūs plānojat izmantot savu ietekmi uz Ungārijas valdību, lai nodrošinātu neatkarīga ziņojuma sagatavošanu?
Kristalina Georgieva
Komisijas locekle. - Priekšsēdētājas kundze, es vēlos pateikties visiem runātājiem. Jūs labi aptvērāt visas problēmas, ar kurām mēs saskaramies. Pirms es atbildu uz jūsu jautājumiem, atļaujiet teikt, ka tad, kad es vakar ierados katastrofas skartajos ciemos, man ienāca prātā doma: paldies Dievam, ka tas notika dienā, jo, ja tas būtu noticis nakts laikā, bojā būtu gājis daudz vairāk cilvēku.
Patiesībā no attāluma izskatījās, ka kāds mājas ir nokrāsojis sarkanā krāsā. Acīmredzami dubļu līmenis ir bijis augstāks nekā gultas, kurās guļ sievietes, vīrieši, bērni un sirmgalvji. Kad notiek kaut kas tāds, patiešām ir lietderīgi visu rūpīgi apspriest un pārliecināties, ka mēs no tā izdarām secinājumus. Pēc tam mēs varam izvērtēt sagatavotību, profilaksi un katastrofas novēršanas pasākumus turpmāko katastrofu gadījumos.
Tāpēc es ļoti nopietni attiecos pret piezīmēm, kas šovakar izskanēja. Ļaujiet man uz tām atbildēt.
Pirmkārt, jautājums par tiesību aktiem un Komisijas lomu. Mans precīzs formulējums bija, ka, ņemot vērā pirmo veikto analīzi, patiešām šķiet, ka mums ir spēkā atbilstīgi tiesību akti un ka gadījumos, kuros mēs pietiekami nerīkojamies, tas attiecas uz šo tiesību aktu īstenošanu. Es uzsveru vārdus "pirmā analīze”, un nobeigumā es patiešām uzsvēru, ka mums ir jāmeklē "caurumi'' tiesību aktos.
Turklāt, pamatojoties uz mūsu rīcībā esošo informāciju, šajā un daudzos citos gadījumos galvenā uzmanība patiešām ir bijusi pievērsta tiesību aktu īstenošanai, un nav tikai teikts: "Labi, sarakstīsim vēl vienu dokumentu un pievienosim daudzu citu papīru kalnam”, kad mēs zinām, ka kritiskais jautājums ir īstenošana.
Attiecībā uz to, ko varētu īpaši pārbaudīt no likumdošanas viedokļa, uzmanība jāpievērš diviem jautājumiem, lai gan analīzes beigās varētu atklāties vēl kāds.
Pirmais jautājums ir jautājums par to, vai sarkanie dubļi ir klasificējami kā bīstami. Mēs neapgalvojam, ka sarkani dubļi nekad nav bīstami. Tie var būt bīstami, ja satur lielu daudzumu smago metālu un ja atbilst noteiktiem tehniskajiem kritērijiem. Citiem vārdiem sakot, dažos gadījumos sarkanos dubļus varētu klasificēt kā bīstamus. Šobrīd, pamatojoties uz Ungārijas iestāžu sniegto informāciju, mēs varam teikt, ka saskaņā ar šo informāciju šie sarkanie dubļi nav bīstami, bet acīmredzot mums ir jāveic rūpīgāka analīze. Tad jautājums būs, kā atrisināt šo jautājumu un vai ir jāpieņem stingrāka bīstamo atkritumu definīcija. Uz šo jautājumu es nevaru šodien atbildēt, bet varu jums apliecināt, ka tas tiks izskatīts.
Otrs ļoti svarīgs jautājums saistībā ar likumdošanu ir jautājums par civiltiesisko atbildību, ko minēja arī vairāki runātāji. Vai mūsu Direktīvai par civiltiesisko atbildību ir pietiekami asi zobi, lai tā varētu iekost, ja runājam par principu "piesārņotājs maksā”? Pašā sākumā es teicu, ka šajā jomā Komisija jau sāk darbu, lai izvērtētu, vai ir vajadzīgi bargāki noteikumi attiecībā uz to, kādā veidā uzņēmumi nodrošina sev līdzekļus, lai varētu izpildīt pienākumus gadījumā, ja tie kļūst par piesārņotājiem. Arī šo darbu mēs veiksim ļoti pamatīgi.
Otrs jautājums attiecas uz finansējumu. Ko mēs varam darīt? Ungārija ir veltījusi savus struktūrfondus un lauku attīstības fondus. Mēs no pieredzes zinām, ka programmu īstenošanas procesā vienmēr ir iespējams veikt dažus manevrus. Pirmkārt, neviena valsts vēl nav 100 % apmērā izlietojusi struktūrfondus, un laika gaitā prioritātes mainās. Tāpēc, ja Ungārijas valdība nolems, ka šim notikumam ir ļoti augsta prioritāte, Ungārija varēs izmantot struktūrfondus vai lauku attīstības fondus, lai veiktu attīrīšanas iekārtu ietekmes uz vidi uzraudzību, atjaunotu bojāto infrastruktūru un atveseļotu lauksaimniecības augsni. Tos var izmantot arī, lai izmainītu augsnes lietojumu, jo varētu nebūt iespējams ātri atveseļot augsni, kuru es redzēju, lai to izmantotu tradicionālajā lauksaimniecībā, bet to varētu izmantot enerģijas kultūru audzēšanai, un tādā gadījumā tai nav jāatbilst tiem pašiem kritērijiem bīstamo vielu ziņā.
Mums bija arī diezgan atšķirīgi viedokļi par Solidaritātes fondu. Es šajā ziņā teikšu divas lietas. Viena ir tā, ka es piekrītu, ka piesārņotājam ir pienākums maksāt, bet tajā pašā laikā, kad ciemus piemeklē šādas katastrofas, Eiropas solidaritātes un līdzjūtības vārdā mums šādā brīdī ir jāpasniedz tiem palīdzīga roka, jo paies daudzi mēneši, līdz uzņēmums izpildīs savas saistības.
Tā kā es esmu komisāre, kas atbildīga par humanitārās palīdzības sniegšanu un katastrofu novēršanas pasākumiem, es pati esmu nonākusi neveiklā situācijā, jo es varu ātri palīdzēt plūdu upuriem Pakistānā, bet manā rīcībā nav instrumentu, lai palīdzētu šīs katastrofas upuriem. Šovasar, kad plūdi izcēlās Rumānijā un Moldovā, es varēju ļoti ātri sagādāt finansējumu Moldovai, bet nevarēju darīt neko Rumānijas plūdu upuru labā - un es nerunāju tikai par sevi, es runāju par mums, Eiropas pilsoņiem.
Šis jautājums ir jāizskata, lai saprastu, vai, ņemot vērā pieaugošo katastrofu skaitu gan mājās, gan ārvalstīs, mums nevajadzētu instrumentu, ar kura palīdzību mēs varētu izrādīt līdzjūtību paši saviem pilsoņiem.
Starp citu, mūsu pilsoņus mulsina, kāpēc mēs varam palīdzēt Pakistānai, bet nevaram palīdzēt Ajkai.
Izskanēja jautājumi attiecībā uz Komisijas lomu. Teikšu ļoti skaidri. Pārbaudes un uzraudzība ir dalībvalstu pienākums. Komisijai nav tādu pilnvaru. Tas, ko mēs patiešām cenšamies darīt - nodrošinot apmācību, uzlabojot izpratni un izdarot secinājumus -, ir mudināt dalībvalstis sekmīgāk izmantot savas iespējas veikt uzraudzību un pārbaudes. Viens no runātājiem šeit norādīja, ka šajā jomā nepārprotami trūkst iestāžu. Mēs varam palīdzēt nodrošināt apmācību, bet mums nav pilnvaru pārbaužu veikšanai un valsts iestāžu aizstāšanai.
Es nesaku, ka mums nekad nevajadzētu piešķirt šādas pilnvaras, bet pašlaik mums to nav, un, godīgi sakot, manuprāt, daudz svarīgāk ir pienācīgi nodrošināt valsts iestādes, lai tās var pildīt savus uzdevumus - nevis būvēt vairākus pārbaužu līmeņus -, kā arī pārliecināties, ka cilvēkiem, kas dara darbu, ir šim darbam vajadzīgie līdzekļi.
Tika uzdoti jautājumi par sarkano dubļu otrreizējo pārstrādi. Direktīva patiešām paredz stimulus izpētei, un mūsu vides aizsardzības tiesību akti mudina pāreju uz vislabāko pieejamo metodi.
Runājot konkrēti par šo iekārtu, tās atbilstība visaugstākajiem standartiem būtu jānodrošina līdz 2012. gadam. Protams, ir briesmīgi, ka katastrofa notika 2010. gadā. Acīmredzot - un šis būs pēdējais punkts manā runā, jo esmu jau krietni pārsniegusi man atvēlēto laiku, - mums ir jāmācās no šā gadījuma un jābūt modrākiem attiecībā uz citām vietām Eiropā, kuras nākotnē var radīt draudus.
Lai draudi nekļūtu par katastrofu, galvenais ir uzraudzība, sagatavotība un profilakse, un es pilnībā piekrītu tiem runātājiem, kuri uzsvēra šo aspektu. Mums jau ir pieņemtas politikas nostādnes attiecībā uz sagatavotību un profilaksi, bet, tāpat kā apspriesto tiesību aktu gadījumā, arī šajā saistībā ir ārkārtīgi svarīgi, lai dalībvalstis praktiski īstenotu šo politiku.
Savukārt mēs jums iesniegsim priekšlikumu, paziņojumu, lai stiprinātu ES spēju reaģēt katastrofu gadījumos, un mēs jūs informēsim arī par secinājumiem, ko mēs izdarīsim saistībā ar šo katastrofu.
Katarína Neveďalová
(SK) Es vēlos personīgi atbildēt uz Morvai kundzes teikto.
Es vēlos teikt trīs lietas. Pirmkārt, pati Morvai kundze šajā sēdē skaisti atbildēja uz citu deputātu teikto. Otrkārt, ir pilnīgi nožēlojami censties gūt politisku priekšrocību, izmantojot kaut ko tādu kā Ungārijā notikusī katastrofa, un salīdzināt to ar ko pilnīgi nesaistītu. Treškārt, vai viņa patiešām nevar iedomāties neko svarīgu, ko varētu pateikt cilvēki, kas te defilē fašistu uniformās?
Priekšsēdētāja
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Kinga Göncz
rakstiski. - (HU) Lai gan Ungārijas ministru prezidents teica, ka "Ungārija ir pietiekami stipra, lai pati novērstu šīs katastrofas sekas”, es vēlos pateikties Eiropas Komisijai un dalībvalstīm par atbalstu, kas līdz šim sniegts, novēršot katastrofas sekas. Šī katastrofa Ungārijā pierāda arī to, ka ir vajadzīgi stingrāki pašvaldību noteikumi civilās aizsardzības jomā. Saskaņā ar Lisabonas līgumu tas ir iespējams, jo tas nosaka, ka pašvaldība un dalībvalstis ir kopīgi atbildīgas par katastrofu pārvarēšanu. Katastrofa pie Ajkas var būt pirmā īstā pārbaude Direktīvai par atbildību vides jomā, kas stājās spēkā 2007. gadā, un tagad mēs redzēsim, vai mēs varam pilnībā piemērot principu "piesārņotājs maksā”. Cita starpā šajā tiesību aktā ir ierosināts uzņēmumiem veidot finansiālus uzkrājumus, lai novērstu potenciālo vides katastrofu sekas.
Ir vērts apsvērt, vai mums nevajadzētu noteikt, ka uzņēmumiem, kas strādā ar bīstamajām izejvielām, ir obligāti jāveido šādi finanšu uzkrājumi. Es mudinu Ungārijas valdību, cik drīz vien iespējams, sākt sarunas ar Eiropas Komisiju par vides aizsardzības un lauku attīstības fondu līdzekļu pārdalīšanu šīs katastrofas pārvarēšanai. Es atzinīgi vērtēju Eiropas Komisijas priekšlikumu, kas izteikts otrdien publicētajā paziņojumā par budžeta pārskatīšanu, proti, nākotnē paredzēt piekļuvi Solidaritātes fonda līdzekļiem arī, lai novērstu rūpniecisko katastrofu sekas.
Ivailo Kalfin
Vispirms es vēlos izteikt līdzjūtību gan to deviņu Ungārijas iedzīvotāju ģimenēm, kuri gāja bojā šajā negadījumā, gan arī visiem pārējiem cietušajiem.
Tāda rūpnieciskā katastrofa, kāda notika Ungārijā, aktualizē vairākus jautājumus Eiropas iedzīvotājiem. Kā jau varētu gaidīt, mani tautieši Bulgārijā ir ārkārtīgi noraizējušies un uzmanīgi vēro, vai tagad vai nākotnē šā incidenta radītais smago metālu un citu kaitīgo vielu piesārņojums nenonāks Donavas ūdeņos.
Komisāres kundze, kādas iespējas ir Eiropas Komisijai paredzēt spēju reaģēt šādās situācijās, lai nodrošinātu profilaksi, tūlītējus katastrofas novēršanas pasākumus, uzraudzītu apdraudējumu un nodrošinātu cietušajiem kompensāciju? Vai ES var likt veikt Ungārijas katastrofas radītā vides apdraudējuma analīzi, ko vajadzētu iesniegt, cik drīz vien iespējams?
Tas rada jautājumu nevis par valsts pienākumu nodošanu Eiropai, bet gan par to, vai ES nevajadzētu palīdzēt saviem pilsoņiem novērst tādas problēmas, kuru ietekme sniedzas daudz tālāk par atsevišķu valstu robežām.
Iosif Matula
Es vēlos paust savu solidaritāti ar šā mēneša sākumā Ungārijā notikušās vides katastrofas skartajiem iedzīvotājiem. Es uzskatu, ka mums šajā laikā ir jābūt pieklājīgiem un nav jāceļ liela jezga vai savtīgi jāizmanto šī rūpnieciskā katastrofa, lai izceltos. Mēs no šā incidenta Ungārijā varam gūt svarīgu mācību. Pati saimnieciskā darbība nav bīstama, ciktāl uzņēmums ievēro obligātos vides aizsardzības noteikumus. Risks iznīcināt veselas ekosistēmas rodas vienīgi tad, ja tiek ignorēti ES līmenī pieņemtie noteikumi. Negadījums Ungārijā ir arī Eiropas solidaritātes piemērs. Uz šo valsti ir devusies dažādu valstu ekspertu grupa, lai palīdzētu iestādēm apturēt katastrofālo ietekmi uz piesārņojumu un vidi. Es arī uzskatu, ka šis ir īstais laiks, lai mēs atsāktu diskusiju par Eiropas civilās aizsardzības spēku atbalsta nodrošināšanu. Šiem spēkiem jābūt nepārtrauktā gatavībā nekavējoties un profesionālā veidā iejaukties vietās, kur notikušas dažādas katastrofas, kuru skaits pieaug ne tikai mūsu kontinentā, bet arī visā pasaulē.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
rakstiski. - (LT) Iepriekšējo sešu mēnešu laikā zināmu mūsu planētas daļu piemeklēja otra lielākā vides katastrofa - aprīlī notika naftas noplūde Meksikas līcī, bet tagad - sarkano dubļu noplūde Ungārijā. Lai gan šīs katastrofas ir atšķirīgas, tām abām ir kaut kas kopējs - abas varēja novērst vai vismaz to apmērs varēja būt mazāks, ja būtu bijusi pievērsta lielāka uzmanība vides aizsardzības jautājumiem. Diemžēl vairākās valstīs gan ES, gan ārpus tās, plānojot, būvējot un ekspluatējot iekārtas, kuras būtiski ietekmē vidi, prioritāti nepiešķir videi un vides aizsardzības prasībām. Tāpēc es esmu pārliecināta, ka, paraugoties apkārt, mēs visi ieraudzītu daudzas iekārtas, kas agrāk vai vēlāk var radīt lielāku vai mazāku vides katastrofu. Daudzviet mēs varam konstatēt gadījumus, kuros vides aizsardzības prasības ir pavirši ievērotas (vai nu ar nodomu, vai kompetences trūkuma dēļ), iekārtu būvniecība ir atļauta pārāk tuvu dzīvojamajiem rajoniem un ietekmes uz vidi novērtējums ir veikts ļoti pavirši, pienācīgi neapspriežoties ar iedzīvotājiem, un tā rezultāti ir labvēlīgi klientam. Ekspluatējot šādas iekārtas, bieži vien iedzīvotāju sūdzības vienkārši ignorē. Es lūdzu gan Eiropas Komisiju, gan dalībvalstis beidzot atvērt acis un rīkoties, kad tās ieraudzīs patieso situāciju; ierosināt tiesību aktu grozījumus, lai paredzētu rūpīgāku uzraudzību attiecībā uz atbilstību vides aizsardzības prasībām un atbildību par neatbilstību šīm prasībām un garantētu neatkarīgu ietekmes uz vidi novērtēšanu.
Bogusław Sonik
Mūs visus ir pārsteidzis Ungārijā notikušās ekoloģiskās katastrofas apmērs un ārkārtīgi traģiskās sekas. Mēs vēlamies paust solidaritāti ar upuru ģimenēm, kā arī ar visiem tiem, kas šīs katastrofas dēļ ir zaudējuši savu īpašumu, un tiem, kuri izjutīs toksisko dubļu noplūdes sekas daudzos turpmākajos gados. Es esmu pārliecināts, ka šodien vissvarīgākais ir rast atbildi uz tik bieži uzdoto jautājumu: vai varēja novērst šo traģēdiju? Vai arī: kas būtu bijis jādara un kas mums tagad būtu jādara, lai nepieļautu šādu notikumu atkārtošanos. Mēs zinām, ka Ungārijā ir vēl daudz šādu tvertņu. Tomēr tas nav viss. Piemēram, Polijā, Lejassilēzijā, mums ir lielākā šķidro atkritumu izgāztuve Eiropā, ko izveidoja 1970. gados. Vai mēs varam mierīgi gulēt Eiropā, kur ir noticis šāds notikums par spīti tam, ka pastāv daudzi juridiski saistoši noteikumi, kuriem būtu jāgarantē atbilstoša ķīmisko vielu uzraudzība? Mums ir REACH Regula, kura ir spēkā jau trīs gadus un kuru īsteno Eiropas Ķīmijas aģentūra. Mums ir citi leģislatīvie dokumenti piemēram, 2008. gada CLP Regula par vielām un maisījumiem un vispārējo saskaņoto sistēmu ķīmisko vielu un maisījumu klasificēšanai atbilstoši to bīstamības pakāpei. Mums rūpīgi un pamatīgi jāpārbauda spēkā esošie Savienības tiesību akti un to īstenošana dalībvalstīs un jānosaka skaidras prioritātes, lai nodrošinātu efektīvu katastrofu novēršanu un efektīvu vadību krīzes situācijās.
Theodor Dumitru Stolojan
Es vēlos paust nožēlu par to, ka Ungārijā notikušās rūpniecisko atkritumu noplūdes dēļ gāja bojā cilvēki. Dabas katastrofas, piemēram, plūdus, mēs nevaram novērst un kontrolēt to ietekmi. Tomēr attiecībā uz cilvēka dzīvībai un videi bīstamiem rūpnieciskajiem atkritumiem mums ir Eiropas Savienības noteikumi. Diemžēl mēs redzam, ka ne visās dalībvalstīs šos noteikumus ievēro. Šā iemesla dēļ es iesaku Komisijai ierosināt noteikt, ka tās uzdevums ir pārbaudīt kvalitāti valsts iestādēs, kurām uzticēts izpildīt ES noteikumus vai glabāt potenciāli bīstamus rūpnieciskos atkritumus. Pārbaudes prioritārā kārtībā jāveic tajās dalībvalstīs, kuras ES uzņēma 2004. un 2007. gadā.
