Jautājumu laiks (jautājumi Komisijai) 
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir Jautājumu laiks (B7-0017/2010). Tas šovakar būs mazliet īsāks, nekā tam ir jābūt, jo iepriekšējās debates par 25 minūtēm pārsniedza tām atvēlēto laiku iepriekšējo kavēšanos dēļ. Es par to atvainojos. Mēs beigsim apmēram pēc plkst. 19.30. Es plānoju būt ļoti strikts attiecībā uz laiku. Runātājiem no zāles ir 30 sekundes.
Tālāk izklāstītie jautājumi ir iesniegti Komisijai.
Pirmā daļa

Temats: Privāto pensiju fondu regulējums
Pēdējo gadu laikā ir ievērojami samazinājusies privāto pensiju fondu aktīvu vērtība. Jacques de Larosière vadītā augsta līmeņa ekspertu grupa ES finanšu uzraudzības jautājumos ir uzsvērusi vajadzību pēc stingrāka regulējuma privāto pensiju fondu nozarē.
Finanšu krīze ir skaidri iezīmējusi, cik lielā mērā dalībvalstis ir pakļautas dažādiem riskiem. Šie riski tiešā veidā skar tos, kas veic ieguldījumus minētajos fondos, un Eiropas finanšu tirgu stabilitāti un integritāti, kā arī tie nopietni ietekmē finanšu tirgus dalībniekus. Daudzi Eiropas valstu iedzīvotāji šajā nestabilajā ekonomikas periodā ir zaudējuši uzticību privāto pensiju fondu sistēmas regulējumam.
Vai Komisija neuzskata, ka tai vajadzētu ierosināt visaptverošu tiesisku pasākumu, lai noteiktu uzraudzības normas privāto pensiju fondu regulēšanai?
Michel Barnier
Komisijas loceklis. - (FR) Blinkevičiūtė kundze ir uzdevusi ļoti svarīgu jautājumu par pensiju reformu, kas ir galvenais jautājums nākamajiem gadiem, ņemot vērā tās problēmas, ar kurām mums kopā ir jāsaskaras: demogrāfiskā novecošanās, valsts finanšu dzīvotspēja un, jo īpaši, darba ņēmēju mobilitāte. Turklāt pensiju fondi ir nozīmīgākie institucionālie ieguldītāji.
Finanšu krīze ir atklājusi trūkumus dažu pensiju shēmu izstrādē, un, dāmas un kungi, ņemot vērā J. de Larosière ziņojumu, mēs gatavojamies uzņemties zināmu iniciatīvu. Priekšsēdētājs M. Barroso ir paziņojis Eiropas Parlamentam dažas politikas pamatnostādnes šajā jautājumā.
2010. gadā mēs gatavojamies iesniegt Zaļo grāmatu par pensijām, kas, cerams, rosinās stingras debates par privāto pensiju fondu regulējumu. Šajā sakarā varētu būt jāpārskata direktīva par papildpensijas kapitāla uzkrāšanas iestāžu darbību un uzraudzību. Komisija saglabā apņemšanos stiprināt iekšējo tirgu pensiju fondu jomā. Šī direktīvas pārskatīšana ietvertu arī pensiju fondu maksātspējas noteikumus. Turklāt, priekšsēdētāja kungs, tas atbilst prasībai, ko Eiropas Parlaments izvirzīja sarunās par Otro maksātspējas direktīvu.
Lai izvairītos no jebkādas neskaidrības šajā ļoti nozīmīgajā jautājumā, kas ietekmē pilsoņus, es gribētu piebilst, ka subsidiaritātes vārdā Komisija ļoti rūpīgi ievēros daudzu dalībvalstu izdarīto izvēli par savu piesaisti paaudžu solidaritātes pensiju shēmai.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Paldies, komisār, par jūsu atbildi, un mēs, protams, ceram, ka Eiropas Komisija, cik drīz vien iespējams, iesniegs Zaļo grāmatu par pensijām, jo lielākajā daļā Eiropas Savienības dalībvalstu šis ir īpaši steidzams jautājums. Dažās dalībvalstīs, piemēram, manā valstī, Lietuvā, pensijas, kas jau bija mazas, tika samazinātas pat vēl vairāk, tāda bija pašreizējās ekonomiskās un finanšu situācijas realitāte. Komisār, es tomēr arī vēlētos vaicāt, vai jūs varētu pateikt, kādēļ ES stratēģijā 2020. gadam Eiropas Komisija ir veltījusi tik mazu uzmanību pensiju drošībai un stabilitātei un pensiju garantijām, ja reiz mums ir jāņem vērā pašreizējā situācija darba tirgū, pašreizējā demogrāfiskā situācija un, patiešām, šis ir viens no vissvarīgākajiem jautājumiem, proti, kādas pensijas cilvēki saņems pēc 10 gadiem.
Michel Barnier
Komisijas loceklis. - (FR) Blinkevičiūtė kundze, tas ir acīmredzams, ka dokumentā par stratēģiju 2020. gadam, kas ir dokuments "zaļai izaugsmei”, saprātīgai, taisnīgai un iekļaujošai izaugsmei, nevar pieminēt visus izskatāmos jautājumus. Tādēļ mums ir citi instrumenti, citi gadījumi un citas sistēmas, ar kurām mēs varam izpildīt savu pienākumu attiecībā uz tādu pamatjautājumu izskatīšanu kā, piemēram, Eiropas pilsoņu pensijas un atkarība.
Blinkevičiūtė kundze, es tikko teicu, ka pensiju fondi ir galvenie institucionālie ieguldītāji. Dažāda veida pensiju shēmām, kas darbojas, pamatojoties uz likumā noteiktu finansējumu neatkarīgi no tā, vai tās būtu papildpensijas, vai brīvprātīgās pensijas, pašlaik ir arvien svarīgāka nozīme vispārējā pensiju sistēmā daudzās dalībvalstīs.
Es atkārtoju, ka mēs strādāsim, subsidiaritātes vārdā ievērojot daudzu valstu - un es diezgan labi zinu dažas no tām - apņemšanos un piesaisti paaudžu solidaritātes pensiju shēmai, un, pamatojoties uz to, mēs strādāsim pie Zaļās grāmatas, kas tiks pabeigta nākamajās nedēļās vai, vēlākais, nākamajos mēnešos. Man jābūt priecīgam par pēc iespējas plašākām debatēm ar jums un citiem ieinteresētajiem deputātiem.
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētāja kungs, mana izcelsmes valsts, Austrija, privāto pensiju nodrošinājumu subsidē maksimāli 210 euro apmērā gadā, kaut arī pensiju spekulācijas, kā izrādījās, ir bijis viens no faktoriem, kas izraisīja finanšu sabrukumu Savienotajās Valstīs.
Es uzskatu, ka Komisijai ir jāvaicā pašai sev, vai pensiju nodrošinājums patiesībā nav valsts būtiskākais uzdevums un vai mums šajā saistībā būtu stingri jātur grožos apšaubāmi finanšu spekulanti. Ir arī jautājums par to, vai pēc Komisijas domām nav tuvredzīgi vai pat nolaidīgi sniegt valsts subsīdijas privāto pensiju nodrošinājumam bez kvalitātes standartiem, ja pastāv risks, ka pēc šiem milzīgajiem zaudējumiem pensiju saņēmējiem būs vajadzīgs pat vēl lielāks valsts atbalsts.
Michel Barnier
Komisijas loceklis. - (FR) Barroso kungam pirms neilga laika bija iespēja šajā sēžu zālē atbildēt uz vairākiem jautājumiem par šiem būtiskajiem jautājumiem saistībā ar finanšu darījumiem.
Obermayr kungs, jūs runājāt par spekulāciju. Es, būdams Eiropas Iekšējā tirgus un pakalpojumu komisārs, kurš ir atbildīgs par regulējumu un pārraudzību, varu teikt, ka neviens izstrādājums, tirgus vai teritorija netiks izslēgta vai atbrīvota no pamatotas uzraudzības un efektīva regulējuma.
Tādēļ ikvienu šajos tirgos, kuros ir dažādas preces, ietekmēs darbs, ko mēs esam paredzējuši uzsākt, darbs, kas jau ir sācies uzraudzības pasākumu kopuma veidā, par kuru jau notiek diskusijas, un, pārskatot vairākas direktīvas, jo īpaši Papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūciju (PKUI) direktīvu, mēs esam paredzējuši noteikt stingrus ieguldījumu noteikumus.
Es apstiprinu, ka mēs nevienu no šiem izstrādājumiem vai tirgiem neatbrīvosim no prasības par uzraudzītu pārredzamību un pamatotu, efektīvu regulējumu.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Es uzskatu, ka ilgtermiņā ir vajadzīga stratēģiska domāšana par pensiju sistēmas reformēšanu gan privātajā, gan valsts sektorā. Es šeit atsaucos uz faktu, ka 20. gadsimta septiņdesmitajos gados strauji palielinājās dzimstības līmenis. Pēc 30 gadiem šie cilvēki dosies pensijā, kaut arī šobrīd dzimstības līmenis ir ļoti zems. Tie, kas ir dzimuši pašreiz, nodrošinās vajadzību pēc darbaspēka pēc 30 gadiem, un viņi tajā laikā nespēs nodrošināt pensiju fondiem nepieciešamos resursus.
Tādēļ es vēlētos jums vaicāt: kādus pasākumus jūs pieņemat, lai ilgtermiņā, ilgtspējīgā veidā īstenotu pensiju sistēmas piemērotu reformu, kas dotu labumu Eiropas pilsoņiem?
Michel Barnier
Komisijas loceklis. - (FR) Ţicău kundze, savas tikko teiktās runas pirmajā daļā, kas saskaņā ar noteikumiem bija diezgan īsa, es pats minēju vienu no galvenajām problēmām, kas ir nevis mobilitāte, bet gan demogrāfijas problēma. Turklāt, kaut arī jautājums par ģimeni vai demogrāfijas politika neietilpst galvenajās Eiropas kompetences jomās, es patiešām domāju, ka mēs visi būtu ieguvēji, debatējot un veicot salīdzinājumus šajā jautājumā, kas lielākā vai mazākā mērā attiecas uz visām Eiropas valstīm. Mūsu kontinents, iespējams, ir viens no tiem nedaudzajiem pasaules kontinentiem, kurā, salīdzinot ar citiem kontinentiem, būs vērojama iedzīvotāju skaita samazināšanās, ja dzimstības līmeņa rādītāji neatjaunosies.
Šajā ārkārtīgi nopietnajā kontekstā, Ţicău kundze, un, domājot plašāk nekā par pensionēšanās jautājumu vien, mums ir jāstrādā pie pensiju jautājuma un pie jautājuma par atbildības uzņemšanos par atkarību. Tādēļ es uzskatu, ka šī Zaļā grāmata ir labs instruments, kas nāk īstajā laikā. Jums nebūs jāgaida pārāk ilgi. Mēs strādājam pie šī jautājuma, un mēs gatavojamies salikt pēdējos uzsvarus, lai uzdotu visus šos jautājumus, pienācīgi ņemot vērā to, kas ietilpst valsts atbildībā par pensiju sistēmām, un to, ko ir iespējams darīt Eiropas līmenī, jo īpaši saistībā ar visiem šiem privāto pensiju fondiem un to izplatīšanos Eiropas tirgos.
Jebkurā gadījumā visi šie jautājumi, no kuriem neviens netiks izslēgts, veidos daļu no tiem jautājumiem, kurus mēs esam paredzējuši apsvērt, ierosinot atsevišķus rīcības virzienus vai pamatnostādnes manis pieminētajā Zaļajā grāmatā, kas tiks publicēta pēc dažiem mēnešiem.
Temats: Pretplūdu apdrošināšanas sistēmas ES
Nesenie plūdi Īrijā nodarīja ap 500 miljonu euro zaudējumus, skarot gan privāto, gan valsts infrastruktūru. Īrijas valdība ir iesniegusi pieteikumu ES Solidaritātes fondam, lai segtu valsts infrastruktūrai nodarītos zaudējumus.
Tomēr bieži vien privātās mājsaimniecības un uzņēmumi neiesniedz kompensācijas prasību, jo privātā apdrošināšana pret plūdiem ir ļoti dārga. Jāatzīmē, ka viens no bezprecedenta plūdu iemesliem bija nesaskaņota attīstības plānošana, kas dažos gadījumos ietver applūstošas platības, un ka atsevišķi apdrošinātāji atsakās apdrošināt konkrētas mājsaimniecības un uzņēmumus.
Ņemot vērā iepriekš minēto, vai Komisija var izklāstīt savus plānus, ja tādi plāni ir, par likumdošanas priekšlikumu izstrādi, lai saskaņotu pretplūdu apdrošināšanas noteikumus ES, ņemot vērā, ka atsevišķu dalībvalstu apdrošināšanas tirgū nevar saņemt atbilstīgu apdrošināšanu? Ja šādu plānu nav, vai Komisija var iepazīstināt ar kādām programmām, ko tā izstrādājusi, lai šajā jomā apmainītos ar dalībvalstu labāko praksi?
Michel Barnier
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Kelly kungs uzdod jautājumu saistībā ar nesenu traģisku notikumu, kas ir pārsteidzis Madeiru un Atlantijas okeāna piekrasti, jo īpaši manā valstī, izraisot daudzus nāves gadījumus. Runājot par šo tematu, es, protams, gribētu vēlreiz paust mūsu solidaritāti ar visiem upuriem, un mans kolēģis, komisārs J. Hahn ir apmeklējis abas šīs vietas, kuras es tikko minēju.
Arī šajā gadījumā mums ir jāsaskaras ar globālo problēmu, ko radījušas klimata pārmaiņas, un mēs pieredzēsim dabas katastrofu skaita pieaugumu, turklāt turpmāk mēs pieredzēsim arī katastrofas, kam nav dabiskas izcelsmes un kuras var nopietni ietekmēt cilvēku dzīvi, dabu un ekonomiku. Piemēram, es domāju par rūpnieciskajām katastrofām, ugunsgrēkiem un katastrofām jūrā.
Tas ir jautājums, ar kuru es personīgi esmu bijis saistīts ļoti ilgu laiku. Šajā pašā plenārsēžu zālē 1999. gadā man kā nesen ieceltajam reģionālās politikas komisāram bija jāatbild Grieķijas deputātiem, kuri bija satraukti par to zemestrīču sekām, kuras tikko bija notikušas viņu valstī.
Tajā laikā es ierosināju, pirmkārt, solidaritātes fonda izveidi un, otrkārt, Eiropas civilās aizsardzības spēku izveidi. Mums bija jāgaida līdz 2002. gadam un lielajiem plūdiem, kas skāra Vāciju, Austriju un Slovākiju, līdz Komisija spēja triju mēnešu laikā ar Parlamenta un Padomes palīdzību izveidot Solidaritātes fondu, kas iejauksies Madeirā un Atlantijas okeāna piekrastē tāpat, kā tas ir iejaucies daudzās lielās katastrofās kopš 2002. gada.
Mana kolēģe Georgieva kundze strādā kopā ar baronesi C. Ashton, lai ieviestu Eiropas civilās aizsardzības spēkus, un es ceru, ka mums nebūs jāgaida jauna katastrofa, lai apvienotu mūsu atbildes reakciju un mūsu palīdzības centienus zem vienota Eiropas karoga, ja notiek tādas katastrofas kā, piemēram, Haiti katastrofa vai cunami.
Uzdotais jautājums ir saistīts ar apdrošināšanu, jo ne viss attiecas uz neapdrošināmu valsts īpašumu, ko var nodrošināt Solidaritātes fonds. Es domāju, ka ir jāpanāk progress attiecībā uz tiem riskiem, kurus var segt, izmantojot apdrošināšanas polises.
2009. gada Baltā grāmata par pielāgošanos klimata pārmaiņām iesaka izveidot valsts atbalstītas apdrošināšanas sistēmas tur, kur apdrošināšanas nav. Šīs Baltās grāmatas turpmākajos pasākumos es vēlos pārbaudīt apdrošināšanas iespējamo nozīmi šo pasākumu papildināšanā. Es esmu paredzējis sākt ar salīdzinošās novērtēšanas veikšanu: es esmu lūdzis saviem dienestiem pārbaudīt to, kas pastāv dažādās dalībvalstīs. Situācijās, kad ir iespējama pārrobežu ietekme, varētu pat būt pareizi veicināt drīzāk Eiropas mēroga, nevis valsts mēroga apdrošināšanas shēmas.
Es ļoti labi apzinos šī jautājuma sarežģītību, Kelly kungs. Es veikšu šo darbu sadarbībā ar visām ieinteresētajām pusēm, ar apdrošināšanas sabiedrībām, ar dalībvalstīm un ekspertiem, lai apmainītos ar labāko praksi un noteiktu prioritātes pareizā līmenī. Es esmu pārliecināts, ka mēs varam uzlabot Eiropas pilsoņu aizsardzību par spīti tam, ka dabas katastrofu skaits palielinās. Tādēļ es vēlos uzsākt šo ārkārtīgi praktisko uzdevumu uzraudzīt, salīdzinoši pārskatīt esošās dažādās dabas katastrofu apdrošināšanas sistēmas 27 dalībvalstīs.
Seán Kelly
Mēs visi nepārprotami bijām ļoti nobažījušies par Madeiru un Franciju. Par laimi, manā valstī neviens nezaudēja dzīvību, bet apdrošināšanas problēma parādījās ļoti ātri. Daudzas mājsaimniecības tagad nevar saņemt apdrošināšanu, un Klonmelā, pilsētā, kur plūdi bija pirms vairākiem gadiem, maksa par apdrošināšanu ir palielinājusies sešas reizes. Nepārprotami tas ir milzīgs jautājums, un es izsaku atzinību komisāram par pievēršanos šim jautājumam.
Es arī gribētu viņam vaicāt par valstīm un valdībām, kuras neīsteno Plūdu direktīvu. Vai viņš apsver iespēju tām noteikt arī zināmas sankcijas?
Michel Barnier
Šī Plūdu direktīva tiek datēta ar 2007. gadu. 2009. gadā bija arī Komisijas paziņojums par dabas vai cilvēku izraisītu katastrofu novēršanu kopumā.
Kelly kungs, jūs runājat par samērā jaunām direktīvām, bet gan uz šīm, gan visām pārējām direktīvām, kad tās stājas spēkā, attiecas viens un tas pats, proti, Komisijai ir jāpārbauda, un tā pārbaudīs to, kā dalībvalstis piemēro vai nepiemēro šīs direktīvas. Runājot par plūdiem, kā bija skaidri redzams Francijā un kā var redzēt jūsu valstī, piesardzības pasākumu trūkuma un būvniecības seku ietekme uz zemes apsaimniekošanu plūdu skartajās teritorijās ir acīmredzama. Komisija rīkosies šajā jomā tāpat kā visās citās, pārbaudot, ko dalībvalstis dara vai nedara, un veicot atbilstīgus pasākumus, arī pasākumus pret pārkāpumiem, lai nodrošinātu, ka šīs direktīvas tiek piemērotas.
Jim Higgins
Attiecībā uz to, par ko runāja Kelly kungs, un tas ir par Plūdu direktīvas īstenošanu - kā jūs zināt, tā ir jātransponē valsts tiesību aktos šajā, 2010. gadā visās 27 dalībvalstīs. Es gribētu mudināt, lai Komisija seko līdzi valsts iestādēm saistībā ar šīs direktīvas īstenošanu. 1995. gadā es biju ministrs, kura atbildībā bija plūdi Īrijā. Mēs tajā posmā izstrādājām ziņojumu, ka applūstošajās platībās nav jānotiek turpmākai jaunu māju būvniecībai. Un tomēr daudzas no mājām, kuras gaidīja kompensāciju, bija pēc tam būvētas dažādās Īrijas daļās.
Tātad mums ir jāīsteno Plūdu direktīva patiešām ļoti nelokāmi un jāuzliek sodi Īrijas valdībai un vietējām pašvaldībām, un ikvienam, kurš pārkāpj Plūdu direktīvas nosacījumus.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Barnier kungs, es vēlētos vaicāt jums par kaut ko citu. Mēs runājam par apdrošināšanu, bet es domāju, ka attiecībā uz katastrofām ir vajadzīgi divi cita veida pasākumi. Saistībā ar to es gribētu vaicāt jums par šādu lietu - vai Eiropā nevajadzētu straujāk izveidot ātrās reaģēšanas centru? Mums nav vienota centra, kas varētu reaģēt katastrofu situācijās. Otrkārt, vai mums nevajadzētu pielikt lielākas pūles civilo iespēju izveidošanā? Piemēram, mums nav lidmašīnu transportēšanai. Citiem vārdiem sakot, līdztekus apdrošināšanai mums ir vajadzīgs vienots centrs, un mums ir vajadzīgas lielākas iespējas, lai sniegtu palīdzību.
Michel Barnier
Ir uzdoti divi dažādi jautājumi. Vispirms par plūdu jautājumu; es, būdams Iekšējā tirgus un pakalpojumu komisārs, ierados, lai atbildētu uz konkrētu jautājumu, Kelly kungs, un šis jautājums bija šāds: kā var vislabāk izmantot apdrošināšanas polises, jo īpaši kompensācijām cilvēkiem, kuru personiskā manta ir cietusi? Es gatavojos strādāt pie šā dažādo vairāk vai mazāk sarežģīto privāto apdrošināšanas shēmu kopsavilkuma, kur dažās valstīs gandrīz nav nekādas apdrošināšanas šāda veida katastrofu gadījumā un citās valstīs, piemēram, Francijā ir shēma, kas dabas katastrofas gadījumā izmaksā kompensāciju 100 % apmērā.
Kelly kungs, plūdi nav jautājums, par ko es esmu atbildīgs. Es grasos lūgt savam kolēģim Potocnik kungam, kurš ir atbildīgs par vides jautājumiem, sniegt jums rakstisku atbildi, informējot jūs par to, kā šī Plūdu direktīva ir tikusi vai nav tikusi piemērota. Tomēr jums ir taisnība, ka galvenais jautājums attiecas uz valsts un pat reģionālajām vai vietējām pilnvarām būvniecības vai būvniecības piemērotības jomās. Nevar prasīt visu no Briseles, kaut arī vispārējie noteikumi ir acīmredzami: ir teritorijas, kur būvniecībai vai turpmākai būvniecībai nav jānotiek. Manā valstī pat tika pieņemti tiesību akti par mājokļu un fabriku pārvietošanu, kuras atradās teritorijās, kuras regulāri bija skāruši plūdi. 1995. gadā tika pieņemts tiesību akts, un cilvēki saņem kompensācijas, tādējādi viņi dodas prom, pirms vēl nav notikusi cita katastrofa.
Tādas ir tās domas, kuras es gribētu apkopot pirms atgriešanās pie jums ar atsevišķiem priekšlikumiem par apdrošināšanas polišu jautājumu.
Nobeigumā es gribētu pievērsties jautājumam par civilo aizsardzību, kaut arī šis jautājums ietilpst citu kolēģu kompetencē. Šajā jautājumā, kā jūs zināt, pēc priekšsēdētāja M. Barroso pieprasījuma 2006. gadā es esmu veicis zināmu darbu, ko atbalstīja Eiropas Parlaments. Šā darba rezultātā tika ierosināts izveidot Eiropas civilās aizsardzības spēkus, ko nodrošina dalībvalstis, pamatojoties uz brīvprātības principiem. Mēs varētu ieviest ciešāku sadarbību visos līmeņos, sākot ar zemāko, lai pierastu gatavoties mūsu atbildes reakcijām. Ja notiek cunami vai traģēdija Haiti, mums nekad nepietrūkst labas gribas, bet mums pietrūkst koordinācijas. Tiktu glābtas cilvēku dzīvības, tiktu ietaupīts laiks, tiktu ietaupīta nauda, un tajā pašā laikā būtu lielāka uzskatāmība, ja Eiropas brīvprātīgajiem būtu jāsagatavo atbildes reakcija uz dažādu kategoriju katastrofām.
Protams, šīs atbildes reakcijas nevar būt vienādas rūpnieciskai katastrofai, tādai katastrofai kā, piemēram, "Erika”, plūdiem Vācijā vai Francijā, ugunsgrēkiem Grieķijā, cunami, lielai pandēmijai vai pat tādam teroristu uzbrukumam, kāds notika 11. septembrī un kāds diemžēl varētu vēl notikt Eiropā.
Mērķis šai idejai, pie kuras strādā mani kolēģi - mēs pie jums atgriezīsimies ar dažiem konkrētiem priekšlikumiem -, ir sagatavot kopēju plānotu atbildes reakciju. Katrā gadījumā es arī turpmāk būšu ļoti cieši saistīts ar šo ideju, kurai esmu veltījis daudz darba, pateicoties Eiropas Parlamenta atbalstam.
Temats: Eiropas nabadzības apkarošanas līdzekļi
Saskaņā ar Eurostat publicētajiem rādītājiem 2008. gadā 85 miljoni Eiropas iedzīvotāju, tostarp 20 % bērnu un 19 % par 65 gadiem vecāku cilvēku draudēja nabadzība. Eiropas līmenī 8 % aktīvo iedzīvotāju un 44 % bezdarbnieku ienākumi bija zem nabadzības līmeņa, un darbs ne vienmēr nodrošināja apmierinošu dzīves līmeni. Dalībvalstu sociālās aizsardzības pasākumi Eiropas Savienībā pastāvošo nabadzības risku ir samazinājuši par 32 %. Ekonomiskā krīze bezdarba līmeni ir kāpinājusi aptuveni par 10 %, vēl vairāk palielinot sociālo plaisu.
Vai Komisija varētu norādīt, kādus pasākumus tā plāno, lai radītu un saglabātu darbavietas Eiropas Savienībā un lai ar piemērotas un pieņemamas sociālās aizsardzības sistēmas palīdzību nodrošinātu pietiekamu dzīves līmeni visiem Eiropas Savienības pilsoņiem?
László Andor
Komisijas loceklis. - Es pilnīgi piekrītu bažām, kas tiek paustas šajā jautājumā par eiropiešu pārticību un labklājību, nodarbinātības jautājumiem un sociālo aizsardzību un nabadzības apkarošanu.
Kā jūs zināt, 2010. gads ir Eiropas gads cīņai pret nabadzību un sociālo atstumtību, lai palielinātu izpratni par sociālām problēmām. Cerams, ka šis gads noderēs ne tikai diskusijām par nabadzību, bet arī, lai mēs iesaistītos tās apkarošanā un šīs politiskās apņēmības atjaunošanā ES līmenī un dalībvalstu starpā.
Lai dotu iespēju šai atjauninātajai apņēmībai, Eiropas Komisija ir iekļāvusi jaunajā ES 2020. gada stratēģijā kopēju mērķi par nabadzības samazināšanu, kas atspoguļo mūsu rūpes un mācības, kas gūtas pēdējās desmitgadēs. Tagad mērķis ir līdz 2020. gadam samazināt nabadzību par vienu ceturto daļu.
Nabadzības apkarošanai ir vajadzīga pārticība, augstas kvalitātes darbavietas tiem, kuri var strādāt un uzturēt paši sevi, un solidaritāte pret tiem, kam vajadzīga palīdzība. Šie aspekti ir ietverti ES 2020. gada stratēģijā Nabadzības samazināšanas kopējā mērķa sasniegšanu atbalstīs mērķtiecīgas iniciatīvas paraugs, ko sauc par Eiropas platformu pret nabadzību. Darbavietu saglabāšanai un jaunu radīšanai Eiropas līmenī ir konkrēti instrumenti, izmantojot Eiropas Sociālo fondu, Eiropas Globalizācijas fondu un arī neseno mikrokredītu iniciatīvu.
Īpaši svarīgas ir dalībvalstu atsevišķi veiktās darbības. Tomēr jāstrādā vēl vairāk, lai vispirms jau nodrošinātu to, ka augstas kvalitātes darbavietas ir pieejamas visiem, bet nabadzības samazināšana neaprobežojas ar nodarbinātības jautājumiem. Kā tas ir atzīts ES 2020. gada paziņojumā, nabadzības un atstumtības novēršanai un izskaušanai ir nepieciešama efektīva, labi izplānota sociālā aizsardzība.
Dalībvalstis ir atbildīgas par sociālās aizsardzības finansēšanu un organizāciju, saņemot Komisijas atbalstu šā uzdevuma veikšanā. Būdama galvenā atklātās sociālās koordinācijas metodes partnere, Komisija palīdz identificēt un izvirzīt skaidras politiskās prioritātes, nodrošina pārraudzības shēmu un veicina savstarpēju mācīšanos. Labs piemērs ietver aktīvās iekļaušanas pamatnostādni, bērnu nabadzības salīdzinošu novērtēšanu un krīzes sociālās ietekmes pārraudzību.
Mēs šogad strādāsim cieši kopā ar abām prezidentūrām: Spānijas prezidentūru un Beļģijas prezidentūru. Abām ir svarīgas iniciatīvas: romu augstā līmeņa sanāksmes pirmā kārta, par kuru pirms pāris minūtēm šajā Parlamentā notika diskusijas un kura ļoti spēcīgi ietekmē nabadzības samazināšanu, bet ar Beļģijas prezidentūru mēs gatavojam iniciatīvu bērnu nabadzības samazināšanai.
Taču mums ir jāstrādā ne tikai ar valdībām, bet arī ar NVO. Bez NVO mēs nevaram izstrādāt pilnīgi veiksmīgas programmas. Mēs vispār atbalstām NVO, kas pievēršas nabadzībai un sociālajai aizsardzībai, no Progresa fonda.
Tie ir galvenie jautājumi, un tie attiecas uz dažādiem virzieniem, kuros Komisija darbojas nabadzības mazināšanai.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Paldies par atbildi. Tomēr es būtu gribējusi, lai mēs īsi apspriestu arī deindustrializācijas procesu, kas norisinās daudzās dalībvalstīs un kas ir viens no ekonomiskās un sociālās krīzes cēloņiem, kuru mēs pašlaik pārdzīvojam.
Vērienīga un saprātīga Eiropas rūpniecības politika ne tikai stiprinās Eiropas Savienības konkurētspēju, bet galvenokārt radīs jaunas darbavietas. Tāpēc kādi Eiropas rūpniecības politikas pasākumi tiks iekļauti pašreizējā Komisijas darba programmā, kas ļaus palielināt Eiropas Savienības konkurētspēju, bet, galvenais, radīt jaunas darba vietas, tādējādi radot iespēju garantēt Eiropas pilsoņiem cilvēka cienīgu dzīvi?
Paldies!
László Andor
Komisijas loceklis. - Patiešām, vairāk un labāku darbavietu radīšana arī ir paredzēta ES 2020. gada stratēģijā. Es vēlētos vērst jūsu uzmanību uz vēl divām virzības iniciatīvām. Es jau pieminēju vienu, kas pievēršas nabadzībai, bet attiecībā uz darbavietu skaitu un kvalitāti Eiropā mums ir "jauno darba prasmju” virzības iniciatīva, un Eiropas 2020. gadā ilgtspējas pīlārā ir ietverta rūpniecības politikas virzības iniciatīva.
Es domāju, ka tas ir būtisks punkts saistībā ar šo jautājumu, jo ir jāatzīst, ka Eiropas Savienības instrumentiem, piemēram, Globalizācijas fondam, būtu jātiecas ne tikai ietekmēt uzņēmumus, kas dodas prom no Eiropas. Tam ir ļoti svarīga nozīme, lai novērstu nabadzību, novērstu ienākumu un prasmju zaudēšanu, kad korporācijas nolemj pārcelties ārpus Eiropas, un tagad, pirmoreiz pēc ilga laika, mums tiek gatavota rūpniecības politikas virzības iniciatīva ilgtspējīgai ekonomikai.
Es domāju, tā pievērsīsies daudziem rūpniecības attīstības un izvietojuma jautājumiem. Es pilnīgi piekrītu tam, kas bija ietverts jautājumā, ka bez vispusīgas ekonomikas politikas un nodarbinātības politikas mēs nevaram sekmīgi apkarot nabadzību.
Franz Obermayr
(DE) Krāpniecības draudi sociālajā nodrošināšanā ekonomiskās krīzes laikā ir īpaši lieli. Vai Komisijai ir zināms, ka Viduseiropā notiek plaša krāpšana sociālās nodrošināšanas jomā valstīs ar lielām sociālām atšķirībām? Piemēram, ES pilsoņi no deviņām dalībvalstīm krāpnieciski pieprasīja kompensāciju maksājumus par minimālajām pensijām, kur šīs kompensācijas nepārprotami pārsniedza reālās pensijas.
Mans jautājums ir šāds: vai Komisija gatavojas piešķirt atsevišķām dalībvalstīm rīkus, ko tās varētu izmantot, lai novērstu šādu plaša mēroga krāpšanu sociālā nodrošinājuma jomā?
Nikolaos Chountis
(EL) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Grieķijā vairāk nekā 20 % iedzīvotāju dzīvo zem nabadzības līmeņa. No tiem 34 % cilvēku, kas dzīvo nabadzībā, ir bez darba un 14 % strādā slikti.
Nabadzības problēma, ko mana kolēģe deputāte izvirzīja savā jautājumā saistībā ar Eiropu, un statistika, ko es esmu iesniedzis jums par Grieķiju, ir radusies, manuprāt, neveiksmīgā neoliberālās ekonomikas modeļa dēļ, kas pasludināts Lisabonas līgumā un iekļauts 2020. gada stratēģijas dokumentā.
Es vēlos jums jautāt: vai ir iespējams apkarot nabadzībā dzīvojošo cilvēku pieaugošo īpatsvaru ar sadrumstalotu politiku, ar labdarības elementiem, vai arī mums ir vajadzīga cita ekonomikas politika, kas saistās ar pilna laika darbu, kas nozīmē, ka ir jāpārskata ES 2020. gada stratēģija?
László Andor
Komisijas loceklis. - Ja neiebilstat, sākšu ar otro jautājumu: patiešām, ir ļoti svarīgi, lai būtu stabilāka makroekonomiskā vide.
Iepriekšējā atbildē es pieminēju vispusīgas ekonomikas politikas nozīmi, lai radītu stabilāku vidi, un patiešām, tas, kas tika nosaukts par "neoliberālo tendenci” iepriekšējās desmitgadēs, ir jāpārskata. Eiropā 2020. gadā mums ir vairākas iniciatīvas, un es vēlos jo īpaši pieminēt nodaļu par finanšu regulēšanu. Tā ir būtiska pārmaiņa salīdzinājumā ar iepriekšējo kārtību, un to rosina nodoms stabilizēt makroekonomisko vidi, kas atvieglotu spiedienu uz fiskālajām sistēmām, kuras ir domātas sociālo aizsardzības sistēmu un nodarbinātības politikas atbalstam.
Attiecībā uz ļaunprātīgu izmantošanu un sociālās aizsardzības sistēmu efektivitāti krīze patiešām ir pārbaudījums šajā ziņā. Komisija var izmantot atklātās koordinācijas metodi un tai pieejamo analīzes un vērtēšanas jaudu, lai palīdzētu dalībvalstīm labāk pievērsties sociālās aizsardzības pasākumiem.
Jautājumā pieminētais krīzes posma un arī turpmākā perioda izaicinājums, kad dažādas dalībvalstis saskarsies ar fiskālās konsolidācijas nepieciešamību, būs īsts pārbaudījums, un mums nav viegli atrast lielākus resursus nabadzības apkarošanai. Tieši tāpēc mums jādalās pieredzē par to, kā efektīvāk izmantot instrumentus un kā precīzāk par mērķi izvēlēties neaizsargātās grupas.
Temats: Kultūras programmas 2007.-2013. gadam izvērtēšana
Eiropas Savienība, cenšoties veicināt Eiropas kultūru un uzsvērt tās nozīmi, 2007. gadā pieņēma arī Kultūras programmu, kas turpināsies līdz 2013. gadam. Tās kopējais budžets ir apmēram EUR 400 miljoni.
Starp šīs programmas mērķiem ir arī izpratnes veidošana par visai Eiropai nozīmīgiem kultūras aspektiem un kultūras darbinieku starpvalstu mobilitātes veicināšana.
Kā Komisija vērtē līdz šim sasniegto progresu šo divu mērķu īstenošanā?
Vai dalībvalstis izrāda interesi par Kultūras programmu un piedalās tās īstenošanā, vai arī Komisija uzskata, ka tai vajadzētu sākt jaunas un dinamiskākas iniciatīvas, lai varētu savus mērķus īstenot līdz 2013. gadam?
Androulla Vassiliou
Priekšsēdētāja kungs, kā teica Papanikolaou kungs, Kultūras programmas mērķis ir bagātināt Eiropas pilsoņu kultūras pieredzi, izmantojot mūsu kopējo kultūras mantojumu. Komisija veicina sadarbību kultūras jomā starp autoriem, cilvēkiem, kas strādā kultūras nozarē un iestādēs valstīs, kuras piedalās programmā, ar mērķi risināt Eiropas nācijas veidošanos.
Kultūras programmas īpaši cenšas veicināt pārrobežu mobilitāti to cilvēku starpā, kuri strādā kultūras jomā, rosināt mākslas un kultūras darbu un izstrādājumu kustību pāri robežām un atbalstīt pārrobežu dialogu. Piemēram, Kultūras programmai 2009. gadā tika iesniegti 749 pieteikumi, un 256 plāni tika izraudzīti finansēšanai, no kuriem 127 plāni attiecās uz kultūras nozares darbinieku mobilitāti.
Saskaņā ar tiesisko pamatu programmai jāveic regulāra ārēja un neatkarīga izvērtēšana. 2009. gada jūlijā Komisija pieaicināja neatkarīgu līgumslēdzēju, lai izvērtētu Kultūras programmas 2007.-2009. gada pirmo trīs gadu izpildi un, vēl jo svarīgāk, mērķu konsekventu ievērošanu, sākotnējos rezultātus un programmas sākotnējo ietekmi.
Līgumslēdzējs veica vērtējumu, balstoties uz datiem par plānu izpildes rezultātiem, nesen veiktajiem atsevišķiem vērtējumiem un pētījumiem, un intervijām ar labuma guvējiem un ieinteresētajām personām, kas strādā kultūras jomā. Viņa galīgais ziņojums tiks iesniegts šā gada otrajā pusē. Pamatojoties uz to, Komisija izstrādās ziņojumu par programmas izpildes gaitu un iesniegs to Eiropas Parlamentam ne vēlāk kā 2010. gada 31. decembrī.
Lūdzu, ievērojiet, ka programmas galvenais mērķis nav valstu iestādes, tās mērķauditorija ir cilvēki, kuri strādā kultūras nozarē. Kultūras jomā strādājošo cilvēku līdzdalība plānos ir samērā vienmērīgi sadalīta pa dalībvalstīm. Valsts iestādes piedalās ekspertu grupās Eiropas līmenī, lai formulētu programmas attīstības politiku.
Pēc mākslinieku mobilitātes eksperimentālo pētījumu divām kārtām, ko 2008. un 2009. gadam uzsāka Eiropas Parlaments, atceroties sarunas, kas jau ir notikušas ar atklātās koordinācijas metodi, Komisija pašlaik izvērtē līdz šim panākto progresu un izskata veidus, kā uzlabot pašreizējās programmas īstenošanu.
Vēlāk, pirms šā gada beigām Komisija uzsāks sabiedriskās apspriešanas procedūru, lai gatavotu jauno Kultūras programmu 2014. gadam.
Georgios Papanikolaou
(EL) Paldies par jūsu atbildi, komisāre. Man šķiet, šī ir pirmā reize, kad jūs piedalāties šeit, šajā procedūrā. Ļaujiet vēlēt jums veiksmi jūsu darbā un bon courage.
Patiešām, ir ļoti svarīgi palielināt Eiropas pilsoņu izpratni par kultūras aspektiem, kas ir svarīgi Eiropai un veido mūsu Eiropas kultūras un kopējo vērtību atsauces punktus. Es domāju, ka šis jautājums pēdējos gados ir kļuvis ārkārtīgi svarīgs arī Grieķijai, jo īpaši, lai mazliet pavirzītu uz priekšu debates, izjūtot spiedienu uz kultūras pieminekļu izmantošanu ar kultūru nesaistītos nolūkos, lai padarītu par apsmieklu manu valsti. Es runāju par rakstu vācu žurnālā Focus ar Milosas Venēras mainītu attēlu, es runāju par rakstiem tīmeklī, kas raksturo Akropoli kā drupas.
Es baidos, ka šāda prakse vairs nav izņēmums, un tāpēc es jautāju jums, komisāre, vai esat nosodījusi šādu praksi un vai pašlaik apspriežamajā programmā, bet ne tikai tajā Komisija plāno pieņemt izlēmīgāku, ja atļauts teikt, agresīvāku politiku kultūras veicināšanai ...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Androulla Vassiliou
Ja jūs neiebilstat, es labprātāk pašlaik neizteiktos par rakstiem dažādos izdevumos, jo es nedomāju, ka mēs ko sasniegsim, reaģējot uz tādiem rakstiem kā šis.
Es tomēr vēlos teikt, ka kultūras pieminekļi, piemēram, Akropole un citi pieminekļi Grieķijā un citās dalībvalstīs ir iedvesmas avots un kultūru kopēja bagātība, un tieši šodien Eiropas Komisija pieņēma jaunu marķēšanas sistēmu Eiropas Savienības galvenajiem kultūras pieminekļiem, tostarp Akropolei.
Es domāju, tas daudz ko izsaka par to, ko Eiropa domā par šiem pieminekļiem.
Temats: Sporta pamatorganizāciju stiprināšana un finansēšana ES
Sporta pamatorganizācijas ir ārkārtīgi nozīmīgas Eiropas sabiedrībai, kultūrai un Eiropas pilsoņu veselībai; tomēr pašreizējā ekonomiskajā situācijā daudzas sporta pamatorganizācijas saskaras ar finansiālām grūtībām. Ko Komisija var darīt, lai stiprinātu sporta pamatorganizācijas un veicinātu to attīstību visās dalībvalstīs?
Nesen Komisija noslēdza sabiedrisko apspriešanu par sporta pamatorganizāciju finansēšanu. Vai Komisija var sniegt vairāk informācijas par sabiedriskās apspriešanas mērķiem un atbildēt, kad būs pieejama tālāka informācija par šīs apspriešanas rezultātiem?
Androulla Vassiliou
Komisijas locekle. - Komisija pilnīgi atzīst sporta pamatorganizāciju svarīgo nozīmi Eiropas sabiedrībā.
Tāpēc 2007. gada Baltā grāmata par sportu pievērsās sporta sociālajiem aspektiem un ierosināja vairākas darbības, tostarp veselību veicinošas fiziskas aktivitātes vai sporta izglītojošās nozīmes pastiprināšanu sociālajā iekļaušanā, izmantojot sportu un brīvprātīgo kustību sportā, kas ir tikusi vai tiek īstenota.
Tāpat arī jaunās ES pilnvaras sportā, kas paredzētas 165. pantā, izceļ šīs jomas īpašo raksturu, tās sociālo un izglītojošo funkciju un struktūras, kas balstās uz brīvprātīgu darbību.
Tādējādi tās nodrošina pamatnostādnes turpmākajai ES darbībai un dod ievirzi sporta veicināšanai visā ES un Eiropas dimensijas attīstīšanai sportā.
Šogad Komisija gatavojas ierosināt iniciatīvas Lisabonas līguma īstenošanai sporta jomā. Tajās tiks ņemta vērā nepieciešamība stiprināt pamatlīmeņa sporta jomu.
Godātais deputāts pamatoti norāda arī uz to, ka sporta pamatorganizācijas saskaras ar pašreizējās ekonomiskās krīzes radītajām problēmām. Šīm problēmām pašlaik pievēršas ES pētījums par iekšējā tirgus šķēršļiem sporta finansēšanā, par ko tika paziņots Baltajā grāmatā un kas pievēršas pamatlīmeņa sporta finansēšanai. Pētījuma mērķis ir raksturot galvenos finansējuma avotus, identificēt finansēšanas modeļus dažādās dalībvalstīs un dažādiem sporta veidiem un analizēt ES regulējošo vidi un valsts politiku, kas ietekmē sporta finansējumu.
Visbeidzot pētījumam jāiezīmē efektīvi uzņēmējdarbības modeļi, kas spēj arī pārvarēt turpmākās problēmas, piemēram, ekonomiskās krīzes ietekmi uz sabiedriskā sektora budžetu vai uz sponsorēšanu, un identificēt sporta pamatorganizāciju attīstības stiprināšanas līdzekļus visā Eiropas Savienībā.
Godātā deputāta pieminētās apspriedes par sporta pamatorganizāciju finansēšanu bija šā pētījuma sastāvdaļa. Ar šo apspriežu sākotnējiem rezultātiem ieinteresētās puses tika iepazīstinātas konferencē par sporta pamatorganizāciju finansēšanas ilgtspējīgiem modeļiem iekšējā tirgū, kuru 16. februārī Briselē organizēja pētījuma veicējs.
Informācija par konferences iznākumu drīz tiks publicēta Iekšējā tirgus un pakalpojumu ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē.
Liam Aylward
Es vēlos pateikties komisāres kundzei par atbildi. Es atzinīgi vērtēju viņas apliecināto apņēmību nodarboties ar sporta attīstību pamatlīmenī.
Es atzinīgi vērtēju faktu, ka Lisabonas līguma ratificēšanas dēļ Eiropas Savienības kompetencē tagad ir sporta joma ar budžeta atbalstu. Vai Komisija var, pirmkārt, izklāstīt, kā tā domā veidot Eiropas Savienības sporta programmu, un, otrkārt, vai tā var pateikt, kad mēs varam gaidīt pirmo Komisijas paziņojumu par šo jautājumu?
Androulla Vassiliou
Komisijas locekle. - Mēs patiešām šovasar gatavojamies sniegt paziņojumu par sportu. Tādējādi paziņojums būs gatavs pirms vasaras pārtraukuma. Tajā tiks sniegtas pamatnostādnes paplašinātai sadarbībai, jauna darba programma sportam ES līmenī, kā arī lēmuma projekts par ES divu gadu sporta programmu 2012. un 2013. gadam.
Protams, kā jūs ļoti labi zināt, vienlaicīgi mums notiek sporta pasākumi 2009., 2010. un 2011. gadā, pievēršoties pamatlīmeņa sportam un sporta sociālajam aspektam. 2009. gada pasākumi jau ir apstiprināti, un tie jāizpilda šogad. Mēs gatavojamies apstiprināt 2010. gada darbību, kas arī būs gatava pēc pāris mēnešiem.
Protams, kā jūs ļoti labi zināt, budžets 2010. gadam diemžēl ir ticis samazināts no EUR 6 miljoniem līdz EUR 3 miljoniem Attiecībā uz 2011. gada budžetu mums ir paredzētas jaunas darbības un jauni pārbaudes materiāli, lai formulētu programmu 2012. un 2013. gadam.
Piotr Borys
(PL) Priekšsēdētāja kungs, Vassiliou kundze! Es vēlos izteikt milzīgu pateicību par paziņoto jaunās darba kārtības izveidi sportam, bet es vēlos arī izteikt kādu domu saistībā ar to, par ko runā arī Kultūras un izglītības komiteja. Tā ir saistīta ar jaunajām svarīgajām kompetencēm, kurām šodien var pievienot spējas sportā, kultūras zināšanas un zināšanas par Eiropas Savienību. Vassiliou kundze, vai jūs gatavojaties iesaistīties diskusijā par jauno un ļoti svarīgo aspektu attiecībā uz galvenajām jauno cilvēku prasmēm visā Eiropas Savienībā, lai tādējādi sporta jautājumi, zināšanas par Eiropas Savienību un zināšanas par kultūru, kas ir tik svarīgas Eiropas identitātes veidošanai, tiktu arī uzsvērtas un izceltas?
Androulla Vassiliou
Komisijas locekle. - Protams, kad es runāju par sporta sociālo nozīmi, jautājumi par izglītību un apmācību ir ļoti svarīgi, un es domāju, ka izglītība par mūsu kopējo Eiropas identitāti ir pat vēl svarīgāka. Tas noteikti tiks ņemts vērā, kad mēs formulēsim savu ilgtermiņa programmu sportam.
Temats: Bojā gājušie uz ceļiem
Vai Komisija nevarētu īsumā paskaidrot, kā tā ir paredzējusi apkarot trīs svarīgākos iemeslus nāvei uz ceļiem: ātruma pārsniegšanu, braukšanu alkohola/narkotiku reibumā un neatbilstīgu ceļa infrastruktūru?
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Kā to paredz trešā Eiropas Rīcības programma ceļu satiksmes drošībai līdz 2010. gadam, tika īstenotas vairākas darbības, lai apkarotu ātruma pārsniegšanu, braukšanu narkotiku un alkohola reibumā, kā arī lai uzlabotu ceļu infrastruktūru. Daudzās šajās darbībās tika iesaistīts arī Eiropas Parlaments koplēmuma procedūrā. Bet, protams, ir nepieciešamas turpmākas pūles.
Komisija pašlaik strādā pie Eiropas ceļu satiksmes drošības stratēģijas izveides nākamajiem desmit gadiem. Tā uzsvērs pienācīgas izpildes nozīmi un sankcijas par bīstamu izturēšanos, jo īpaši braukšanu dzērumā un ātruma pārsniegšanu. Dalībvalstu pilsoņiem nav saprotams, kāpēc netiek sodīti citi ES pilsoņi, kad viņi pārkāpj likumu. Šā iemesla dēļ ir steidzami jāatsāk diskusijas par priekšlikumu direktīvai par pārrobežu izpildi, kura saņēma pilnīgu Eiropas Parlamenta atbalstu, bet kuru bloķēja Padome. Komisija ir apņēmusies šo priekšlikumu virzīt uz priekšu.
Līdzās kontrolei un sankcijām izglītība un izpratne ir jomas, kurām Komisija nopietni pievērsīsies. Īpašas darbības ir jāierosina attiecībā uz alkoholu un ātruma pārsniegšanu, piemēram, alkohola slēgs noteiktos transporta līdzekļos vai stingrākas prasības šoferiem iesācējiem. Arvien lielāka problēma ir braukšana narkotiku reibumā. Komisija cer, ka pētniecības projekts DRUID, pie kura pašlaik tiek strādāts, piedāvās konkrētus darbības priekšlikumus. Attiecībā uz infrastruktūru Eiropas Parlaments un Padome ir pieņēmusi tiesību aktu par drošu apsaimniekošanu un drošības prasībām Eiropas transporta tīkla ceļiem un tuneļiem.
Komisija, protams, cieši sekos tam, lai dalībvalstis tās pienācīgi īstenotu. Bet ceļu infrastruktūras drošums neaprobežojas ar lielākajiem Eiropas tīkla (TEN) ceļiem; 56 % bojāejas negadījumu notiek uz lauku ceļiem. Tāpēc Komisija pārbaudīs pašreizējā tiesību akta par drošu apsaimniekošanu attiecināšanu uz dalībvalstu otrās kategorijas ceļu tīklu. Visbeidzot Komisija arī pārbaudīs, vai infrastruktūras projekti, kas saņem ES finansējumu vai aizdevumus, ņem vērā ceļu drošības prasības.
Man arī jāuzsver, ka par ceļa drošību kopīgi atbild ES iestādes, dalībvalstis, vietējās un reģionālās struktūras, apvienības un, protams, pilsoņi. Lai panāktu maksimālu efektivitāti, risinājumiem jāatbilst konkrētajām problēmām konkrētajā vietā. Nākamā Eiropas Ceļu drošības stratēģija ierosinās vairākas darbības, pamatojoties uz šo principu. Tās galvenais mērķis ir izveidot kopēju Eiropas ceļu drošības telpu, kas būs vienotas Eiropas transporta telpas sastāvdaļa, kurā labuma guvēji būs visi ES pilsoņi, izmantojot vienāda līmeņa drošību visā Eiropā.
Jim Higgins
(GA) Priekšsēdētāja kungs, arī es vēlos pateikties Komisijai. Klausoties komisārā, ir skaidrs, ka daudz ir izdarīts saistībā ar ceļa negadījumiem, ko izraisījusi ātruma ierobežojumu pārkāpšana un braukšana alkohola reibumā. Tomēr ir skaidrs, ka mēs neveicam pētījumus par narkotiku iedarbību šajos gadījumos. Braukšana alkohola vai narkotiku reibumā ir galvenais cēlonis gandrīz 25 % no ceļa negadījumiem Eiropas Savienībā katru gadu. Šo negadījumu rezultātā katru gadu iet bojā 10 000 cilvēku.
Tomēr mums ir jāstrādā vairāk attiecībā uz narkotikām, jo ir skaidrs, ka tās ir galvenais cēlonis ceļa negadījumiem un cilvēku bojā ejai uz ceļiem. Es ierosinu komisāram, ka mums jādara daudz vairāk.
Es atzinīgi vērtēju pētījumu, bet mums ir daudz jāstrādā, lai tam būtu efekts.
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Protams, es varu tikai piekrist jūsu bažām. Narkotiku problēma, kā jūs ļoti labi zināt, ir tā, ka, lai gan mums ir samērā attīstīta tehnoloģija, lai atklātu šoferus, kas atrodas alkohola reibumā, ir daudz grūtāk atklāt narkotiku ietekmi. Mums tiešām ir jāveic pētījumi, lai atrastu nepieciešamo tehnoloģiju, jo šodien policija izmanto tikai vizuālu apskati, lai pēc tam nosūtītu cilvēkus uz medicīnisku pārbaudi, un tikai pēc tās kļūst skaidrs, ka ir problēma. Mums, protams, ar to nepietiek.
Zigmantas Balčytis
(LT) Paldies jums par priekšlikumiem, kas iesniegti šīs problēmas risināšanai. Es vēlos jums jautāt, vai jūs piekrītat pētījumiem, kas parāda, ka mobilo telefonu lietošana, vadot automašīnu, var izraisīt šofera reakcijas laika samazināšanos tikpat lielā mērā kā atrašanās alkohola vai narkotiku reibumā? Mans otrs jautājums attiecas uz smagajiem kravas transportlīdzekļiem. Tie ir paaugstināta riska objekti, jo īpaši nakts stundās, un, kā jūs labi zināt, smagie kravas transportlīdzekļi bojā arī ceļus, un tas palielina negadījumu skaitu. Vai jūs domājat, ka mums jāpalielina un jāizvērš politika, lai pārvirzītu kravu pārvadāšanu no autoceļiem uz sliežu ceļiem?
Nikolaos Chountis
(EL) Komisār, jautājums, kuru mēs apspriežam un kuru mans kolēģis deputāts ir skāris savā jautājumā, ir ļoti nopietns. Tas, ko mēs saucam par "ceļu satiksmes negadījumiem”, manuprāt, ir radies daudzu cēloņu sakritības dēļ un ir daudzu fatālu seku reālais iemesls Eiropā.
Tāpēc es vēlos jums uzdot divus konkrētus jautājumus.
Pirmkārt, tā kā šīs sadursmes vairumā gadījumu notiek pilsētās un upuru lielākā daļa ir gājēji un velobraucēji, kādas iniciatīvas, jūsuprāt, būtu jāattīsta, lai ievērotu "nulles perspektīvu”, citiem vārdiem sakot, neviena upura pilsētās, veltot īpašu uzmanību skolām, veloceliņiem un tā tālāk?
Otrkārt, jautājums ir šāds: ko jūs gatavojaties darīt, lai šajā nulles perspektīvā tiesiskums tiktu ievērots upuru un viņu radinieku labā, lai mēs varētu izmantot šo perspektīvu negadījumu novēršanai?
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Protams, modalitātes pārmaiņa, kā to mēdz saukt, lai dotu priekšroku preču pārvadāšanai pa dzelzceļu, ir arī skaidra prioritāte Komisijā, bet tāda vēlme ir bijusi jau desmitiem gadu. Mums tagad jāatrod un jānovērš šaurās vietas, kas traucē mums pilnībā izmantot dzelzceļa priekšrocības. Ir jāizdara daudzas lietas, un es domāju, ka šīs Komisijas pilnvaru termiņā mēs spēsim mazliet pavirzīties uz priekšu.
Man jāsaka, ka mobilo telefonu lietošana, vadot automašīnu, vismaz dažās valstīs, tostarp manā valstī, ir aizliegta.
Attiecībā uz darbībām, lai novērstu cietušo un bojā gājušo rašanos ceļu satiksmes negadījumos, Komisija darbības plānā paredzēja vērienīgu mērķi samazināt nāves gadījumu skaitu par 50 %. Tas netika sasniegts, bet nāves gadījumu samazinājums bija būtisks.
Tas, protams, tika panākts, pateicoties kopīgām Eiropas iestāžu, bet jo īpaši dalībvalstu pūlēm. Manā valstī, piemēram, bojā gājušo skaita samazināšanās ir bijusi pat vēl ievērojamāka šajos desmit gados - gandrīz trīskārša. Mums ir rezerves, un, lai gan mēs nekad nepanāksim nulli kā negadījumu rādītāju, mēs varam daudz darīt cietušo skaita samazināšanai. Tas, protams, ir ļoti sarežģīts jautājums, kurā ietilpst alkohola nelietošana, labāki ceļi, labāki nosacījumi, izglītība, apmācība - viss kopā.
Priekšsēdētājs
Tā kā nākamie jautājumi attiecas uz vienu un to pašu tematu, tie tiks izskatīti kopā:
Temats: Vilcienu katastrofa Buizingen pilsētā un elektroniskā drošības sistēma
Smago vilciena katastrofu 2010. gada 15. februārī Buizingen pilsētā, Beļģijā, izraisīja tas, ka nav tādas elektroniskās drošības sistēmas, kura automātiski iedarbina vilcienu bremzes, ja tie neapstājas pie sarkanās gaismas.
Papildus valsts automātiskas vilcienu aizsardzības (ATP) sistēmām, kuras vairākus gadus pastāv dažās dalībvalstīs, tiek turpināts darbs, lai drīz ieviestu Eiropas dzelzceļu satiksmes pārvaldības sistēmu (ERTMS).
Cik plaši un uz cik ilgu laiku dažādas dalībvalstis aprīkojušas savas dzelzceļa sliedes un vilcienus ar valsts automātiskajām vilcienu aizsardzības sistēmām?
Kāda ir pašreizējā situācija attiecībā uz ERTMS ieviešanu dažādās dalībvalstīs (gan vilcienos, gan uz dzelzceļa sliedēm)?
Vai attiecībā uz dalībvalstīm, kurās vēl nav vilcienu aizsardzības valsts sistēmas, būtu mērķtiecīgi izdarīt ieguldījumus šādās sistēmās, ņemot vērā to, ka pašreiz notiek ERTMS ieviešana, jo tādā gadījumā liela daļa ieguldījumu būtu jānovirza valsts sistēmu izveidošanai?
Ar kādiem pasākumiem tiek novērstas briesmas, ka ar ERTMS var aprīkot dzelzceļa sliežu infrastruktūru, neaprīkojot vilcienus, vai pretēji?
Vai šādas problēmas rodas arī pašlaik, piemēram, starppilsētu ātrvilcienu satiksmē uz līnijas starp Ljēžu un Āheni?
Kādus secinājumus mums, iespējams, vajadzētu izdarīt attiecībā uz dzelzceļa satiksmes liberalizāciju Eiropā?
Temats: Iemesli, kas izraisīja traģisko vilcienu katastrofu Buizingenā pirmdien, 15. februārī
Vai Komisija varētu informēt, kā liberalizācija ir ietekmējusi drošumu?
Komisija 2008. gada jūnijā nosūtīja Beļģijai argumentētu atzinumu, oficiāli kritizējot Beļģijas dzelzceļa uzņēmuma sarežģīto trīspusējo struktūru. Vai kopš tā laika ir īstenoti nepieciešamie pasākumi, atbildot uz Komisijas paustajiem iebildumiem? Kādā veidā?
Kopš kura laika ir pieejams Eiropas dzelzceļu satiksmes pārvaldības sistēmas (ERTMS) standarts? Vai ir notikusi kāda aizkavēšanās salīdzinājumā ar paredzēto ieviešanas termiņu? Ja tā, tad kas izraisīja šo aizkavēšanos un kādas koriģējošās darbības Komisija ir veikusi?
Vai debates par Eiropas standartu netraucēja dzelzceļiem ieviest pašiem savu sistēmu iekšzemes maršrutu drošības nodrošināšanai? Kopš kura laika ir pieejamas specifikācijas šādām valsts sistēmām? Cik valstīs no ES 27 dalībvalstīm jau ir spēkā valsts sistēmas un kopš kura laika tās ir ieviestas? Kurām valstīm ir labākie panākumi?
Kāds ir Beļģijas stāvoklis ES 27 dalībvalstu vidū attiecībā uz dzelzceļu tīkla drošību?
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Vilcienu katastrofa Buizingenas pilsētā pirmdien, 15. februārī bija satriecoša traģēdija, un pēc šīs smagās katastrofas var rasties vairāki tehniski un politiski jautājumi par dzelzceļu drošību.
Traģēdijas cēloņi vēl nav pilnīgi zināmi, un ir uzsākta tehniskā izmeklēšana atbilstīgi ES Drošības direktīvas noteikumiem. Beļģijas izmeklēšanas struktūra ir atbildīga par tās veikšanu. Tikai dažas stundas pēc katastrofas Beļģijas komandai, kas vada izmeklēšanu, pievienojās divi izmeklētāji no Eiropas Dzelzceļu aģentūras.
Es vēlos uzsvērt, ka, kamēr katastrofas cēloņi nav noskaidroti, nav pareizi izdarīt secinājumus.
Kā tas ļoti bieži pēc dzelzceļa katastrofām notiek, ir tikušas izteiktas piezīmes par iespējamu saistību starp Eiropas noteikumiem vai regulām un katastrofām. Es vispirms vēlos pilnīgu skaidrību par tirgus atvēršanu. Atverot kravas dzelzceļu pārvadājumu nozari konkurencei un nosakot prasības, lai atdalītu infrastruktūras vadītāju darbības no dzelzceļa pasākumiem, vienlaikus tika ieviesta stingra regulatīva pamatstruktūra, kas aptver dzelzceļu drošību un savietojamību. Mēs esam rūpīgi pārraudzījuši konkurences ienākšanu dzelzceļa nozarē, lai nodrošinātu, ka tai nav nekādas negatīvas ietekmes uz dzelzceļu drošību, un dati skaidri rāda, ka šādas ietekmes nav.
Es nesaskatu arī nekādu sakarību starp katastrofu un argumentēto atzinumu, kuru mēs nosūtījām Beļģijai 2008. gadā par neatkarības trūkumu starp infrastruktūras vadību un dzelzceļa uzņēmumiem.
Jebkurš ieteikums saistīt dzelzceļa drošības līmeņus ar dzelzceļa tirgus atvēršanu, manuprāt, ir tikai iegansts, lai aizvirzītu debates nost no katastrofas patiesajiem cēloņiem.
Šajā nozīmē var rasties jautājums par valsts un Eiropas vilcienu kontroles sistēmu līdzāspastāvēšanu, Šodien Eiropā tiek izmantotas vairāk nekā 20 dažādas valstu sistēmas, lai nodrošinātu vilcienu drošu kustību. Valstu dažādo sistēmu nesavienojamība rada lielu problēmu starptautiskiem vilcieniem, jo ir jāmaina vai nu lokomotīves uz katras robežas, vai arī tās jāaprīko ar vairākām borta sistēmām.
Šā iemesla dēļ ir izstrādāta un attīstīta vienota sistēma izmantošanai Eiropas līmenī, un pašlaik tā tiek uzstādīta Eiropas galvenajos starptautiskajos maršrutos un vilcienos. Šo sistēmu pazīst kā Eiropas dzelzceļu satiksmes pārvaldības sistēmu ERTMS.
Attiecībā uz termiņiem lielākā daļa valstu sistēmu tika attīstītas 1980. gadu sākumā, bet to ierīkošana ir ilgs un dārgs process. Pašlaik lielākajā daļā valstu, kurās šīs sistēmas pastāv, valstu tīkli un lokomotīves ir tikai daļēji aprīkotas, un šī aprīkojuma daļējā uzstādīšana prasīja aptuveni 20 gadus.
ERTMS specifikācijas ir bijušas pieejamas kopš 2000. gada. Laikposmā no 2000. līdz 2005. gadam tika īstenoti vairāki eksperimentāli projekti. Kopš 2005. gada ir sākušas darboties vairākas ar ERTMS aprīkotas līnijas.
Pašlaik 10 dalībvalstīs ir līnijas ar ERTMS, un darbs ar projektiem notiek gandrīz visās dalībvalstīs. Beļģijā, piemēram, ir aprīkota dzelzceļa līnija starp Āhenu un Ljēžu, un aprīkoti arī starppilsētu vilcieni, kas pa šo līniju brauc.
ERTMS tāpēc varbūt pastāvēs līdzās valsts sistēmai vēl 20 gadus. Dažas dalībvalstis ātrāk nekā citas būs ieguvējas no Eiropas sistēmas. Mēs, piemēram, redzam, ka Itālijas un Spānijas ātrvilcienu tīkls jau gandrīz pilnīgi ir aprīkots, ka Luksemburgas tradicionālais tīkls arī gandrīz pilnīgi ir aprīkots, bet 15 dalībvalstīs ir tikai eksperimentālas līnijas vai projekti.
Ir jāatzīmē arī tas, ka automātiskas vilciena aizsardzības sistēmas ir tikai viens elements, kas dod ieguldījumu tīkla drošībā. Atbilstošas apmācības, kārtīga apkope un labāka pārbrauktuvju aizsardzība ir citas svarīgas drošības sastāvdaļas.
Ja mēs aplūkojam plašāku drošības rādītāju loku, dati kopumā rāda, ka dzelzceļa drošības standarti Eiropā vispār ir ļoti augsti.
Ivo Belet
(NL) Priekšsēdētāja kungs, komisār, secinājumi, kas jāizdara pēc šīs traģēdijas, patiešām ir Beļģijas dienestu rokās: Beļģijas valdības rokās. Patiešām ļoti drīz īpaša izmeklēšanas komiteja sāks darbu pie šā jautājuma Beļģijas parlamentā.
Man ir vēl viens jautājums jums, komisār. Kādas ir jūsu domas par sociālo aspektu, par vilcienu komandu un jo īpaši vilcienu vadītāju darba slodzēm? Vai varbūt mums vajadzētu arī to apskatīt, un vai varētu tā būt, ka Eiropas noteikumi tiek pieprasīti, īpaši ņemot vērā to, ka konkurencei pasažieru pārvadāšanā ir pat jāpieaug turpmākajos gados?
Frieda Brepoels
(NL) Es vēlos izteikt sirsnīgu pateicību komisāram par viņa atbildēm uz daudziem ļoti specifiskiem jautājumiem. Viņš neatbildēja uz vienu no maniem jautājumiem, kas bija saistīts ar argumentēto atzinumu, ko Komisija nosūtīja Beļģijai vēl 2008. gadā. 2009. gadā Beļģijas dzelzceļu infrastruktūras vadītāja (Infrabel) neatkarības trūkums no Beļģijas Valsts dzelzceļa sabiedrības (SNCB) un holdinga uzņēmuma tika konstatēts vēlreiz. Es vēlos zināt, cik ilgi vēl Komisija gatavojas ļaut SNBC reāli veikt nepieciešamās restrukturizācijas darbības?
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Vispirms par izpildītājiem un sociālajiem jautājumiem. Mēs varam to dziļi pētīt un analizēt situāciju, jo, protams, jo lielāka konkurence un intensīvāka satiksme, jo nopietnāk mums jāpievēršas arī šiem sociālajiem aspektiem. Mums darbojas jau dažādas regulas, piemēram, par lidotājiem aviācijā. Jūs droši vien zināt par Darba laika direktīvu autotransportam, un līdzīga braukšanas laika kontrole būtu jāpiemēro visiem transporta līdzekļu vadītājiem, tostarp lokomotīvju vadītājiem.
Tādēļ es domāju, ka mums ļoti nopietni jāizskata šis jautājums. Vienmēr ir arī valsts tiesību akti, un šie jautājumi galvenokārt ir arī valsts likumdošanas kompetence, bet šis jautājums mums noteikti ir jāizskata.
Es teicu, ka 2008. gadā Komisija nosūtīja Beļģijai argumentētu atzinumu par aizsardzības trūkumu, lai garantētu infrastruktūras vadības neatkarību no dzelzceļa uzņēmumiem svarīgu pamatfunkciju pildīšanā, ceļu piešķiršanā un cenu noteikšanā. Beļģijas iestādes ir atbildējušas, un Komisijas dienesti analizē šo atbildi ar mērķi ierosināt turpmāku rīcību.
Bet, atgriežoties pie dzelzceļa katastrofas, tas bija traģisks notikums, no kura vajadzēja izvairīties, bet nekad pasaulē nebūs tā, ka nebūs nevienas katastrofas. Šis ir komplicēts jautājums. Es domāju, ka izmeklēšana dos mums konkrētas atbildes par to, kas bija katastrofas cēloņi, un bieži tā ir vairāku faktoru, tostarp cilvēka faktora traģiska kopsakarība. Sākot ar 19. gadsimtu, ir bijis skaidrs, ka sarkanais signāls ir signāls apstāties. Bet tas nenozīmē, ka mēs varam atrast vienu ļoti vienkāršu atbildi jautājumam, kāpēc katastrofa notika.
Piotr Borys
(PL) Kallas kungs, es domāju, ka mums no šis traģēdijas jāizdara secinājumi. Protams, ļoti sīki izstrādāta procedūra dos skaidrojumu, vai bija vainojams cilvēka faktors vai varbūt tas drīzāk bija iekārtas vai sistēmas trūkuma jautājums. Cik ilgi, jūsuprāt, jāgaida, lai ERTMS sāktu darboties, un vai jūs nedomājat, ka ar pasažieru un kravas pārvadāšanas dzelzceļa transporta liberalizēšanu ļoti skaidrai pakalpojumu un iekārtu kvalitātes pārbaudes sistēmai ir jābūt atdalītai no valsts sistēmām?
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - ERTMS sistēmu galvenajos Eiropas dzelzceļu tīklos ir plānots izvietot pirms 2015. gada, tas ir datums, kurā, mūsuprāt, šis izvietošanas plāns būs īstenots, bet tas nenozīmē, ka katra līnija, īpaši reģionālās līnijas būs aprīkotas ar šādu augsta līmeņa iekārtu, tāpēc vienmēr ir jābūt arī citām sistēmām. Izvietošanas plāns ir izveidots, bet šis ir dārgs pasākums un liels ieguldījums.
Eiropas kvalitātes mērījumu sistēma ir laba doma. Kad es izsaku domu par transporta kā Eiropas vienības kopējo attīstību, apzīmējot to ar nosaukumu Eiropas vienotā transporta telpa, tas, protams, nozīmē, ka mums ir arī jāsaskaņo kvalitātes prasības, un pakalpojumu kvalitāte jāsaglabā ļoti augstā līmenī.
Temats: Laika maiņa vasarā un ziemā
Vai Komisija varētu norādīt, vai ir kādi pētījumi, kas pamato laika maiņu divas reizes gadā, kura rada nopietnus traucējumus Eiropas Savienības iedzīvotāju ikdienas dzīvē?
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Protams, mums ir direktīva kopš 2001. gada janvāra, kad Padome un Parlaments pieņēma pašreizējo direktīvu par pāreju uz vasaras laiku Eiropas Savienībā. Šī direktīva saskaņo kalendāru pārejai uz vasaras laiku Eiropas Savienībā. Tā ir devītā direktīva šajā jautājumā kopš 1980. gada, kad tika pieņemta pirmā Vasaras laika direktīva.
Saskaņā ar iepriekš minēto direktīvu Komisija 2007. gadā sniedza ziņojumu par pašreizējā vasaras laika režīma ietekmi. Ziņojums secināja, ka, pamatojoties uz Komisijas rīcībā esošo informāciju, vasaras laika režīmam nav nekādas negatīvas ietekmes un ir gūts noteikts enerģijas ietaupījums. Pašreizējā kārtība nedod pamatu nekādām bažām Eiropas Savienības dalībvalstīs. Neviena dalībvalsts ne pirms, ne pēc ziņojuma publicēšanas nav pieprasījusi grozīt pašreizējo kārtību.
Godātais deputāts nevarētu atrast labāk piemērotu personu, lai saņemtu atbildi uz šo jautājumu, nevis tāpēc, ka es esmu atbildīgs par transportu, bet tāpēc, ka es biju Igaunijas valdībā, kura darīja tieši to, kas slēpjas jūsu jautājumā. Pirmkārt, 1999. gadā mēs atcēlām ar 2000. gadu pulksteņa laika maiņu. Mēs mainījām šo režīmu un pieturējāmies pie viena laika režīma. 2002. gadā mēs atgriezāmies atpakaļ un atkal ieviesām vasaras laiku. Tāpēc man ir ļoti personiska pieredze.
Notika divas nepatīkamas lietas, kuru dēļ šis 2000. gadā pieņemtais lēmums kļuva ļoti nepopulārs. Viena lieta bija tā, ka vakarā vairs nav dienasgaismas. Rīts būs spožs, bet jums nav nekādas vajadzības pēc saulesgaismas no rīta. Vakarā kļūs tumšs pārāk agri, un, ja jūs atgriežaties mājās no darba un gribat ar kaut ko nodarboties vai pastaigāties ar bērniem, ir jau vakars. Cilvēkiem tas nemaz nepatika.
Otrkārt, protams, bija pilnīgs sajukums ar grafikiem un sarakstiem, kā viegli var iedomāties, saistībā ar ceļošanu uz citām valstīm. Tāpēc mēs atjaunojām iepriekšējo vasaras laika režīmu, pagriežot pulksteni divreiz gadā. Cilvēki ir apmierināti, un šāds jautājums nav vairs radies.
Jacek Włosowicz
(PL) Priekšsēdētāja kungs, Kallas kungs! Manas šaubas ir saistītas ar to, ka dažas valstis Eiropā, piemēram, Apvienotā Karaliste, izmanto citu laiku salīdzinājumā ar kontinentālo Eiropu, un tas, ka nav šīs pārejas, tur nerada problēmas. Vai galu galā nav tā, ka visā Eiropā būtu vēlama laika standartizācija uz vienu laika zonu, no transporta perspektīvas raugoties?
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Kā es teicu, man ir bijusi personīga pieredze, un es neredzu iemeslu, kāpēc atkal būtu jāsāk mainīt sistēmu vai būtu jāievieš tajā kādas izmaiņas. Tā var kļūt sarežģītāka.
Temats: Līdzsvarotība starp brīvību un drošību
Daudzās Eiropas Savienības valstīs starptautiskā terorisma dēļ saceltā panika ir novedusi pie biedējošas pilsonisko brīvību neievērošanas. Sociālā līguma pamatprincips nosaka, ka valdībai jāattaisno jebkuri pilsoņu tiesību ierobežojumi, skaidri un neapstrīdami pierādot, ka tie nepieciešami nācijas vispārējās drošības vārdā. Pierādīšanas pienākums, šķiet, vairs nav jāpilda varas iestādēm, kas īsteno drošības pasākumus, bet gan cilvēkiem, kurus tas tieši skar.
Vai Komisija piekrīt šim novērojumam? Kādā veidā Komisija domā izlīdzināt šo drošības un brīvības nelīdzsvarotību?
Viviane Reding
Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Pamattiesību aizstāvēšanu un veicināšanu nevajadzētu pretstatīt pasākumiem, kas vēršas pret ilgstošo terorisma draudu: tiem jānotiek roku rokā. Pretterorisma darbības jāveic, pilnīgi ievērojot tiesiskuma principu un pamattiesības, kā Eiropas Savienības līmenī paredzēts Pamattiesību hartā.
Tas nav kompromisa jautājums vai pretprasības izvirzīšana, tas ir jautājums par abu prasību izpildi, bet bez piekāpšanās attiecībā uz pamattiesībām, protams.
Pamattiesību ievērošana netraucē pieņemt efektīvus drošības pasākumus, un to, piemēram, ir atzinusi Stokholmas programma, kas aicina Eiropas iestādes nodrošināt, lai visi rīki, kas izvietoti cīņai pret terorismu, pilnīgi ievērotu pamattiesības. Tāpēc es uzskatu, ka šis ir līdzsvara jautājums, nevis jautājums par viena atsvēršanu ar otru.
Gay Mitchell
Manis pēc sitiet teroristus, sitiet noziedzniekus! Man nav nekas pret to, bet bažas man rada tas, ka mēs kā parlamentārieši pietiekami neuzsveram ne Eiropas Parlamentā, ne dalībvalstīs, ka vēlamies, lai veids, kādā tas tiek darīts, aizsargā sabiedrību, nevis kaitē tai vai tās privātajai dzīvei, lai dati tiek aizsargāti, lai pilsoņu privātā dzīve tiek aizsargāta un pilsoņi, kas ir bezvainīgi un likumam paklausīgi, nekļūst par valsts iejaukšanās upuriem. Ir absolūti nepieciešams to iekļaut.
Viviane Reding
Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Es nevaru nepiekrist tam, ko saka godātais deputāts. Gan klausoties manī, gan vērojot manu iepriekšējo darbību telekomunikāciju komisāres amatā, jūs zināt, ka datu aizsardzība ir ļoti svarīgs darba kārtības jautājums.
Es esmu devusi solījumu reformēt 1995. gada Datu aizsardzības direktīvu, lai pielāgotu to mūsdienu tehnoloģijas pasaulei, bet es esmu arī skaidri norādījusi, ka tādēļ vien, ka mums jāaizstāv sabiedrība, mēs nevaram izsniegt datus. Indivīdu privātie dati nedrīkst tikt pakļauti citu pasākumu riskam.
Es redzēju, kā Parlaments strīdējās un balsoja jautājumā par SWIFT. Komisija ņems vērā Parlamenta uzskatus, izstrādājot jaunu mandātu par jaunu SWIFT nolīgumu ar mūsu Amerikas partneriem, nolīgumu, kurā līdzsvarotas tiesības uz privāto dzīvi un nepieciešamība cīnīties pret terorismu.
Temats: Zaļā grāmata par brīvprātīgo darbu
Lai veicinātu izpratni par brīvprātīgā darba nozīmību visā ES, vai Komisija, saistībā ar ierosinātajām iniciatīvām pasludināt Eiropas brīvprātīgā darba gadu, apsver iespēju izstrādāt visaptverošu Zaļo grāmatu par brīvprātīgo darbu, lai atbalstītu un atzītu brīvprātīgo darbu un veicinātu tā pievienoto vērtību?
Vai Komisija, līdztekus šādas Zaļās grāmatas izstrādāšanai, apsvērtu, ka ir svarīgi veidot sinerģijas starp citām starptautiskām organizācijām, piemēram, SDO un ANO saistībā ar Džona Hopkinsa universitātes un SDO Brīvprātīgā darba novērtējuma projektu un ANO Rokasgrāmatu par bezpeļņas organizācijām?
Viviane Reding
Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Man ļoti žēl, bet man šī jautājuma nav. Man te ir daudz jautājumu, bet ne šis.
(Priekšsēdētājs ierosināja uz šo jautājumu atbildēt rakstiski)
Marian Harkin
Es būšu pilnīgi apmierināta, saņemot komisāres rakstisku atbildi.
Viviane Reding
Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Es atvainojos. Ir pieļauta kaut kāda organizatoriska kļūda.
Marian Harkin
Es ceru, ka komisāre rūpīgi izskatīs to, ko esmu ierosinājusi, ņemot vērā iespējas saistībā ar 2011. gadu kā Eiropas brīvprātīgā darba gadu, un varbūt arī izskatīs iespēju par Zaļo grāmatu pēc apspriedēm ar brīvprātīgo grupām utt.. Es ceru arī, ka jūs ņemsiet vērā to, cik svarīgi ir izmantot vai nu SDO norādījumus, vai ANO rokasgrāmatu, lai izmērītu brīvprātīgo darbu visās dalībvalstīs.
Viviane Reding
Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Es varu apliecināt godātajai deputātei, ka par brīvprātīgo darbu, kas ir ļoti svarīgs jautājums, pie kura Komisija strādā, viņa saņems pareizo atbildi par to, ko viņa ir jautājusi.
Temats: Tradicionāli ilgāku laiku vienā vietā dzīvojošas mazākumtautības
Kāds ir Komisijas viedoklis par to, kādas iespējas paredzētas Lisabonas līgumā un ES Pamattiesību hartā, lai izstrādātu stratēģiju tradicionāli ilgāku laiku vienā vietā dzīvojošu tautas grupu un mazākumtautību aizsardzībai un atbalstīšanai, un kādi konkrēti pasākumi ir paredzēti?
Viviane Reding
Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Jums ir zināms, ka viena no vērtībām, kas liktas Eiropas Savienības pamatā, ir to cilvēku tiesību ievērošana, kuri pieder pie mazākumtautībām, un līdz ar Lisabonas līguma stāšanos spēkā tas ir skaidri paredzēts līguma 2. pantā. Pamattiesību hartas 21. pants skaidri aizliedz katru diskrimināciju pēc valodas vai piederības mazākumtautībai. Komisija nodrošinās sava mandāta robežās, lai šīs pamattiesības tiktu ievērotas ES tiesību aktos, kā arī tad, kad dalībvalstis īsteno ES tiesību aktus.
Ir arī vairāki ES tiesību akti un ES programmas, kas var veicināt stāvokļa uzlabošanos mazākumtautību pārstāvjiem; Komisijai ir nodoms visus šos instrumentus izmantot, lai novērstu grūtības, tostarp diskriminācijas gadījumus, kas var ietekmēt mazākumtautību piederīgos.
Jūs arī zināt, ka ir ES tiesību akti pret diskrimināciju, kuri tiks izmantoti, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret personām, kas pieder pie mazākumtautības, un Komisija ir pieņēmusi priekšlikumu par jaunu direktīvu, kas pašlaik tiek apspriesta un kas paplašinās aizsardzību pret diskrimināciju pēc reliģijas un pārliecības, invaliditātes, vecuma un dzimumorientācijas ne tikai attiecībā uz nodarbinātību un profesiju, bet arī citām jomām.
Padomes pamatlēmums par noteiktu rasisma un ksenofobijas veidu un izpausmju izskaušanu ar kriminālkodeksa palīdzību arī izvirza mērķi nodrošināt, ka naidīgi izteikumi uz rasisma, ādas krāsas, reliģijas, izcelsmes vai nacionālās un etniskās piederības pamata un naida izraisīti noziegumi tiek sodīti visās dalībvalstīs. Tagad Komisija tik rūpīgi, cik vien iespējams, pārrauga šā pamatlēmuma īstenošanu, un šajā nolūkā ir tikusi izveidota nacionālo ekspertu grupa.
Ir arī Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra, kurai ir galvenā nozīme, palīdzot Komisijai pildīt tās uzdevumu, un ir Eiropas Padomes reģionālo un mazākumtautību valodu harta un pamatkonvencija par mazākumtautību aizsardzību.
Es vēlos teikt godātajam deputātam, ka es ceru, ka būs vēl vairāk sekotāju to dalībvalstu piemēram, kuras jau ir parakstījušas un ratificējušas šīs svarīgās konvencijas.
Bernd Posselt
(DE) Komisāre, beidzamais punkts attiecas tieši uz to, kas man rada bažas. Es gribētu jautāt vēlreiz: vai ir kādi pozitīvas diskriminācijas instrumenti ilgāku laiku vienā vietā dzīvojošu mazākumtautību labā? Mums būtu jāattīsta stratēģijas šiem cilvēkiem tāpat, kā mēs to darām citos gadījumos.
Otrkārt, vai Pamattiesību aģentūra Vīnē ir atbildīga arī par šo, un kā viņi vienojas ar pilsonisko sabiedrību? Tas pašlaik tiek, protams, risināts, bet vai tradicionālās mazākumtautības arī tiek šeit iekļautas? Nekas nav netaisnīgāks par vienādu attieksmi pret nevienādām grupām.
Viviane Reding
Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Es godājamajam deputātam piekrītu. Nav nekā netaisnīgāka par izturēšanos pret nevienādām grupām vienādā veidā.
Mums patiešām ir jāapsver, kā lai mūsu rīcībā esošie trūcīgie resursi tiktu ļoti aktīvi un saprātīgi izmantoti.
Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūrai, protams, ir savi mērķi, kas jāpilda, bet, ja Parlaments vai Komisija liks aģentūrai veikt noteiktu uzdevumu, aģentūra noteikti to darīs.
Tāpēc es lūdzu deputātu iesniegt man jautājumus, kurus viņš gribētu uzdot Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūrai risināt, un es skatīšos, kas ir darāms pozitīvā veidā.
Marc Tarabella
(FR) Priekšsēdētāja kungs, es labi saprotu laika ierobežojuma prasības. Es tikai vēlos uzsvērt īpašo gadu, kas veltīts vardarbībai pret sievietēm, tādi tabu vēl joprojām bieži eksistē attiecībā uz šo jautājumu.
Pārāk daudz sieviešu ir upuri vardarbībai, kas bieži ir fiziska, protams, bet tā var būt arī verbāla un psiholoģiska. Turklāt tā bieži notiek ģimenes vidē, un šīs sievietes kaunas atzīt to. Ir tiesa, ka gads, kas veltīts šai problēmai, noteikti palīdzēs nodrošināt, lai šī parādība, kas arvien vēl ir tabu, samazinātos, un tādējādi palīdzēs efektīvāk apkarot vardarbību pret sievietēm.
Priekšsēdētājs
Uz jautājumiem, uz kuriem netika atbildēts laika trūkuma dēļ, sniegs rakstiskas atbildes (sk. pielikumu).
Jautājumu laiks tiek slēgts.
(Sēdi pārtrauca plkst. 19.50 un atsāka darbu plkst. 21.00)
