Revision af det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Konrad Szymański for Udvalget for Udenrigsanliggender om revision af det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument.
Konrad Szymański
Hr. formand! Jeg ville meget gerne også tale til en repræsentant for Rådet, men Rådet har besluttet ikke at sende nogen til denne forhandling. Det synes jeg er en skam og en dårlig vane. Og jeg synes, at formanden bør reagere på denne situation.
For at vende tilbage til spørgsmålet om naboskab må vi medgive, at vi bør være opmærksomme på, at de lande, der omgiver EU, ændrer sig meget dynamisk. Derfor er det nødvendigt, at vi ændrer naboskabspolitikken. Middelhavsunionen er vores svar på Sydens behov, og Sortehavssynergien er et svar på den udfordring, der tog til i forbindelse med den seneste udvidelse af EU. Østpartnerskabet er et rettidigt svar på forventningerne fra vores europæiske naboer mod øst.
For at nå de målsætninger, som vi i de senere år har opstillet for naboskabspolitikken, skal borgerne i nabolandene have indtryk af en sand politisk og økonomisk tilnærmelse til EU. Derfor tillægges oprettelsen af et udvidet frihandelsområde og en hurtig indsats for at nedsætte visumgebyrer med forslag om en visumliberalisering for en betydelig del af disse lande som det endelige mål så stor betydning. At vi får tilføjet energi blandt de vigtigste målsætninger for naboskabspolitikken bør være vores fælles mål og i vores gensidige interesse, og dette omfatter, at vores penge inddrages i moderniseringen af uafhængige netværk til energioverførsel, særligt mod øst og mod syd. Kun sådan kan vi opnå en politisk tilnærmelse til Ukraine, Georgien, Moldova, Armenien og i sidste ende med Aserbajdsjan og i fremtiden - hvis vi også bevarer en passende ligevægt - med de fem centralasiatiske republikker.
Når vi taler om naboskabets østlige aspekt, kommer vi uundgåeligt til problemet med Rusland og vores partnerskab med dette land. I dag, hvor vi står på tærsklen til forhandlinger om en ny aftale, kan vi dog kun sige én ting - Rusland er en udfordring for sikkerheden i vores fælles naboskabsområde. Det er meget vanskeligt at se Rusland som en partner i dette område. Her kommer vi til det grundlæggende politiske problem i forbindelse med EU's udvidelse mod øst. Naboskabsprocessen erstatter selvfølgelig ikke tiltrædelse, men den kan ikke adskilles fra perspektivet om medlemskab for de europæiske landes vedkommende. Uden dette perspektiv vil vore bestræbelser blive hindret betydeligt.
Jeg vil benytte denne lejlighed til at rette en stor tak til alle de politiske gruppers udenrigskoordinatorer, skyggeordførerne og også sekretariatet i Udenrigsudvalget, uden hvis hjælp det ikke havde været muligt at udarbejde en betænkning, der i dag nyder bred opbakning, som det fremgår af det lille antal ændringsforslag, der er fremsat på plenarmødet. Dette vil lette afstemningen i morgen betydeligt.
Benita Ferrero-Waldner
Hr. formand! For to et halvt år siden vedtog Parlamentet og Rådet Kommissionens forslag til en forenkling af de eksterne finansielle redskaber. Vi gav mange forskellige redskaber et eftersyn, herunder det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI). Dette er et yderst vigtigt instrument, fordi det styrker vores eksterne samarbejde, gør det mere "politisk motiveret" og bedre i stand til at målrette vores støttebidrag til centrale sektorer.
Det glædede mig meget at læse hr. Szymańskis bemærkninger og se, at han finder ENPI-forordningen velegnet og berettiget med henblik på samarbejde med vore nabolande. De foreløbige konklusioner i vores revision peger i nøjagtig samme retning.
Landeprogrammerne under ENPI underbygger gennemførelsen af ENPI's handlingsplaner og afspejler EU's og partnerlandenes målsætninger. På en måde har de været drivremme for de politiske og økonomiske reformer, som vi søger at fremme ved hjælp af ENPI. Desuden yder instrumenter som twinning og TAIEX støtte til institutionsopbygning, lovgivningsharmonisering og regulatorisk harmonisering. Støtteoperationer til sektorer og budgetter anvendes til at fremme den vedtagne reformdagsorden. De forskellige regionale tilgange og dimensioner under ENPI modtager støtte ved hjælp af specifikke regionale programmer. Der blev oprettet et program for flere lande, især for at gennemføre meget synlige initiativer, der er fælles for alle nabolande, såsom TEMPUS, Erasmus Mundus eller CIUDAD. Den innovative komponent, det grænseoverskridende samarbejde, er blevet lanceret med et godt resultat.
Alt dette viser klart, at enigheden fra 2006 om ENPI-forordningen gav os et redskab, der gør det muligt for os at levere og frembringe håndgribelige resultater. Der er altid plads til forbedring, og jeg er altid taknemmelig for forslag.
Lad mig også sige, at det for det første understreges i betænkningen, at der er behov for at udvikle samrådene med civilsamfundet og de lokale myndigheder yderligere, hvilket jeg allerede er i gang med.
For det andet har jeg bemærket Deres ønske om endnu flere ambitiøse handlingsplaner inden for demokrati, retsstatsprincipper og menneskerettigheder. Som De ved, står disse emner allerede i forreste række i vores samarbejde med partnerlandene, og politiske reformer og god regeringsførelse er det centrale for ENP. Vi har også målrettet projekter mod en styrkelse af retsvæsenet.
Lad os dog være ærlige. For det første, blot fordi vore partnere står over for vigtige strukturelle udfordringer, kan vi ikke forvente, at tingene ændrer sig fra den ene dag til den anden, og som Lord Patten engang har sagt: "Demokrati er ikke pulverkaffe". Det mener jeg virkelig er sandt.
For det tredje konstaterer jeg, at der i betænkningen udtrykkes ønske om flere ressourcer. Det er klart, at flere ressourcer forbedrer vores arbejdsevne - det er sandt. I løbet af de første to år måtte vi komme tilbage til budgetmyndigheden adskillige gange og bede om tilstrækkeligt med supplerende midler, f.eks. til Palæstina og Georgien. Derfor har vi foreslået, at vi skal gøre brug af nye midler til et ambitiøst østligt partnerskab, hvilket vi snart vil drøfte i Parlamentet.
Endelig vil jeg gerne sige, at det glæder mig meget at konstatere, at betænkningen støtter det nylige forslag fra Kommissionen om østpartnerskabet, som efter vores mening har en meget vigtig multilateral dimension sammen med Middelhavsunionen og Sortehavet. Jeg håber, at jeg fortsat vil have Deres støtte og forståelse i fremtiden.
DanutBudreikaitė
ordfører for udtalelsen fra Udviklingsudvalget. - (LT) Hr. formand! ENPI, som blev grundlagt efter EU's udvidelse i 2004, finder anvendelse på 17 lande, hvoraf 15 er kategoriseret som udviklingslande. Instrumentet omfatter EU's nye naboer mod øst, Armenien, Aserbajdsjan, Georgien, Ukraine, Moldova og Belarus.
Vore østlige naboers sikkerhed, især energisikkerhed i Ukraine og Belarus, udgør også EU's sikkerhed. Det fremgik af gaskrisen mellem Ukraine og Rusland omkring nytår, der allerede er blevet til en fast tradition. Den militære konflikt sidste sommer i Georgien tvang os alle til at overveje EU-medlemsstaternes sikkerhed og truslen mod vores uafhængighed.
Stillet over for en sådan situation vil jeg foreslå, som jeg har gjort det tidligere, at der på grundlag af principperne fra Euromed- og EuroLat-forsamlingerne bliver oprettet en forsamling af de østlige nabolande, Euroeast, med deltagelse af Europa-Parlamentet med henblik på at gennemføre ENPI i landene i Østeuropa.
Det glæder mig, at dette også er blevet hilst velkomment i betænkningen.
Euroeast ville give Europa-Parlamentet mulighed for at give alle naboer og udviklingslande lige stor opmærksomhed.
Danutë Budreikaitë
ordfører for udtalelsen fra Udviklingsudvalget. - Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske min kollega, hr. Szymański, med hans meget gode betænkning. På vegne af Regionaludviklingsudvalget hilser jeg inddragelsen af grænseoverskridende samarbejde velkommen, idet det er et instrument til udvikling af fælles projekter og til styrkelse af relationerne mellem ENP-landene og EU's medlemsstater.
Samtidig vil jeg gerne understrege nødvendigheden af med jævne mellemrum at overvåge forvaltningen og gennemførelsen af fælles operationelle programmer på begge sider af EU's grænser. Det grænseoverskridende samarbejde skal bidrage til en bæredygtig udvikling mellem naboregioner. Vi tilskynder Kommission til at forberede en detaljeret gennemgang af alle fælles operationelle programmer, der er godkendt for den indeværende finansielle ramme, med en vurdering af, hvordan principperne om gennemsigtighed, effektivitet og partnerskab er blevet overholdt. En sådan vurdering skal sammen med en opgørelse over de hyppigste problemer, som forvaltningsmyndighederne møder, bidrage til at finde passende løsninger til den næste programmeringsperiode.
Jeg vil også gerne opfordre Kommissionen til at lette udvekslingen af erfaringer og bedste praksis i det grænseoverskridende samarbejde mellem ENP-programmer og -projekter på den ene side og foranstaltninger under målsætningen om europæisk territorialt samarbejde og det allerede afsluttede Interreg IIIA-fællesskabsinitiativ på den anden side.
Endelig mener Regionaludviklingsudvalget, at ENPI bør fokusere på en afbalanceret strategi mellem øst og syd med særlige indfaldsvinkler for begge områder.
Ioannis Kasoulides
Hr. formand! Jeg vil også gerne lykønske hr. Szymański med hans omfattende betænkning, som vores gruppe vil støtte ved afstemningen i morgen.
Jeg vil også gerne lykønske kommissær Ferrero-Waldner både med det gode resultat i forbindelse med ENPI og de forestående projekter, der bunder i behovet for et østligt partnerskab, der især vedrører vore østlige naboer og partnere, og med Sortehavssynergien. Når de først er blevet oprettet og har fundet deres egen identitet - f.eks. med en parlamentarisk forsamling osv., som vi gør det i forbindelse med Middelhavet - vil de måske antage en særlig identitet, selv hvad angår den måde, de finansieres på.
Jeg fornemmer en vis rivalisering - eller lad os sige nervøsitet - blandt medlemmerne. Vi har lige hørt, at man ikke bør oprette en ting til finansiel ulempe for en anden. Det bør ikke ske. Vi ved, at Middelhavsunionen, østpartnerskabet og Sortehavssynergien osv. er i EU's interesse. Disse ordninger bør ikke være grund til, at lande, der ønsker at blive medlemmer af EU, gang på gang skal have at vide, at dette ikke er det alternativ til medlemskab, som nogle er bekymrede for.
Maria Eleni Koppa
Hr. formand! Naboskabs- og partnerskabsinstrumentet skal revideres med henblik på at forenkle procedurerne og samtidig øge gennemsigtigheden. Grundlaget for den europæiske naboskabspolitik er at skabe en atmosfære af tillid i EU's nærområde.
Det er i alles interesse, at der kommer øget økonomisk vækst og stabilitet i alle nabolande både mod øst og i Middelhavsområdet. Dog skal der fastlægges kriterier og indfaldsvinkler specifikt for hvert land afhængigt af dets politiske prioriteter, bl.a. med hensyn til menneskerettigheder, demokrati, retsstatsprincippet og mindretalsrettigheder. Det er også vigtigt, at fællesskabsstøtten når frem til alle de interesserede grupper af borgere. Det er derfor nødvendigt at fremme naboskabsinstrumentet på den rette måde.
For at disse ambitiøse mål kan nås, skal fordelingen af midler mellem landene i Østeuropa og Middelhavslandene vægtes ligeligt, som det er fastlagt i den finansielle ramme for 2007-2013. Barcelonaprocessen bør suppleres af den europæiske naboskabspolitik, og målsætningerne skal præciseres.
Navnlig nu, hvor den økonomiske krise påvirker alle de lande, der drager fordel af naboskabsinstrumentet, skal det gøres klart, at EU hjælper med at håndtere krisen ved hjælp af denne økonomiske støtte. Derfor bør Kommissionen offentliggøre evalueringer angående dette spørgsmål.
Endelig vil jeg gerne nævne Sortehavssynergien. Denne region skal omfattes af den europæiske naboskabspolitik. Den støtte, som EU yder til dette regionale samarbejde, skal være rettet mod at frembringe håndgribelige resultater inden for visse prioriterede sektorer såsom energi, transport, indvandring og kampen mod organiseret kriminalitet.
Metin Kazak
Hr. formand! Jeg støtter hr. Szymańskis betænkning fuldt ud, særligt forslaget om at øge det samlede støttebeløb i det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument. Det er nødvendigt, at vi forpligter os mere over for vores nabolande, særligt efter de tre konflikter i det seneste halve år i Gaza, Ukraine og Georgien.
Et betragteligt antal ændringsforslag, der er stillet af vores gruppe, herunder de 11 ændringsforslag, jeg stillede som skyggeordfører, er blevet vedtaget i Udenrigsudvalget. Alligevel ønsker jeg nu at indgive yderligere to ændringsforslag for ALDE-Gruppen.
Ganske vist er jeg enig i tanken om et videre samarbejde med Tyrkiet og Rusland for at løse visse eksisterende konflikter og styrke forbindelserne mellem Sortehavslandene, men ordlyden i artikel 39 kan føre til forvirring. Samarbejde om Sortehavet foregår på fire forskellige niveauer, nemlig medlemslandene, tiltrædelseskandidaterne, de lande, der er omfattet af den europæiske naboskabspolitik, og Rusland som en strategisk partner.
Da Tyrkiet er tiltrædelseskandidat, indgår det ikke i den europæiske naboskabspolitik og drager fordel af førtiltrædelsesstøtteinstrumentet i stedet for det europæiske naboskabsinstrument. Derfor vil den europæiske naboskabspolitik ganske sikkert ikke udgøre et passende grundlag for samarbejde med Tyrkiet.
Der findes allerede platforme for samarbejde med Sortehavslandene. Vi bør måske forsøge at skabe forbindelser med disse regionale initiativer for at styrke denne synergi i stedet for at søge nye former for samarbejde.
Det andet ændringsforslag omhandler energispørgsmålet. I betænkningens punkt 44 henvises kun til Ukraine og Moldova, selv om de fleste af vore naboer er vigtige lande for energisektoren som kildelande eller som transitlande. Jeg tænker særligt på Georgien og Aserbajdsjan, hvis betydning vil øges med lanceringen af Nabuccoprojektet, som var emnet for en international konference i januar. Derfor mener jeg, at foranstaltningerne inden for energiområdet bør omfatte alle lande, der omgiver os.
Hanna Foltyn-Kubicka
Hr. formand! Den europæiske naboskabspolitik blev udviklet med det formål at integrere de lande, der er omfattet af programmet, i EU's strukturer. Dette forudsætter et tæt samarbejde inden for økonomi, kultur og politik uden at tilgodese nogle lande på andres bekostning. I lyset heraf er det vanskeligt at opfatte de forskelle, der optræder ved fordelingen af de finansielle midler mellem Middelhavsstaterne og de østlige stater som ufordelagtige for denne sidstnævnte gruppe.
Tanken om at opdele den europæiske naboskabspolitik (ENP) svarende til disse regioner er rimelig på baggrund af de forskellige problemer, som disse regioner står over for. Det kan imidlertid ikke retfærdiggøre ulighed i fordelingen af finansielle midler. Dette virker særlig ubegrundet i lyset af den tragedie, der for nylig ramte et af landene, der indgår i ENP, nemlig Georgien. Det er især nu, at indbyggerne i Georgien har brug for vores hjælp og for følelsen af, at de bliver behandlet ligesom andre lande, der samarbejder med EU.
En anden vigtig målsætning, som det var meningen at ENP skulle nå, er energisikkerhed. Den aktuelle krise i Europa er imidlertid et åbenlyst vidnesbyrd om, at samarbejdsprincipperne inden for naboskabspolitikken ikke hænger sammen. Uden tvivl har krisen vist behovet for at præcisere foranstaltninger inden for rammerne af denne politik og behovet for at styrke energisektoren som en del af østpartnerskabet. Det glæder mig, at Kommissionen har bemærket dette problem og ønsker at indføre netop en sådan politik.
Cem Özdemir
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil også gerne begynde mit indlæg med at takke ordføreren, hr. Szymański, for en meget god betænkning. Det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI) kan kun være et effektivt instrument, hvis det giver incitamenter til demokratiske reformer og fremmer en bæredygtig - økologisk og retfærdig - udvikling.
Hvis det skal være muligt at efterprøve dette instruments effektivitet, skal der fastlægges klare, specifikke og målelige målsætninger for alle handlingsplaner under den europæiske naboskabspolitik (ENP). Vi i Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance vil især udtrykke et ønske om sammenhæng i alle menneskerettighedsinstrumenterne i forbindelse med handlingsplanerne under ENP og også en grundig undersøgelse af "Justice"projekterne, som bliver fremmet gennem ENPI.
Et yderligere vigtigt punkt, der også med rette er fremhævet i betænkningen, er den øgede inddragelse af civilsamfundet i udformningen af og kontrollen med gennemførelsen af ENPI. Krigen i Georgien i sommeren 2008 gjorde det klart, at EU indtil da ikke havde udviklet en bæredygtig konfliktløsningspolitik for Kaukasusregionen.
Fastfrosne konflikter som konflikten i Nagorno-Karabakh er stadig en hindring for den videre udvikling af ENP i Sydkaukasusregionen. Derfor opfordrer vi Rådet til at arbejde mere aktivt inden for konfliktløsning. Dette instrument giver EU mulighed for at spille en aktiv rolle i sin naboregion for at fremme demokratiske reformer og bæredygtig udvikling.
Særligt med henblik på at bevare sin - vores - troværdighed, må EU endelig begynde at tage betingelserne om demokrati og menneskerettigheder i sine aftaler med tredjelande alvorligt og reagere i overensstemmelse hermed - idealt set positivt, men om nødvendigt negativt.
Zbigniew Zaleski
(PL) Hr. formand! Jeg takker vores kollega hr. Szymański for en god betænkning og vil samtidig gerne delagtiggøre Dem i en betragtning over, hvorfor naboskabspolitik er så vigtig for os. Vi må besvare dette spørgsmål. Det er for det første, fordi hverken EU eller Europa på nogen måde er en øde ø. EU ligger i Europa, og dette er vigtigt for os, så meget desto mere fordi vi er så ambitiøse, at vi ønsker at "eksportere" vore værdier, vore ideer og vore erfaringer til andre lande.
Sideløbende med de store beslutninger - angående transport, energi, frihandel og gensidig udveksling - er der efter min mening også mindre sager med meget stor betydning, nemlig uddannelse og videnskabelig og kulturel udveksling, og først og fremmest kontakter mellem mennesker. Jeg ser EU som en familie af mennesker, der kommunikerer med hinanden. Europa vil - sådan ser jeg i hvert fald på det - være stærkt, hvis hver del har sin rolle at spille og er i stand til at udfylde den rolle, og derfor skal det ikke kun omfatte EU's lande, men også nabolandene.
Jeg mener, at vi i dag for en stor dels vedkommende er færdige med opbygningen af Euromed, som er et interessant partnerskab. Vi giver en hel del penge, måske for mange, som vores kollega fra Gruppen Union for Nationernes Europa sagde, og nu bør vi styrke tanken om Euroeast. Dette er meget vigtigt, og jeg tror, at ingen efter energikrisen for nylig er i tvivl om, at dette er en dimension, der har en meget, meget stor betydning for os. Emnet her er et af de regionale fællesskabsprogrammer, der bør støttes, men som desværre har brug for økonomisk støtte. Der skal afsættes passende beløb til dette. Vi træffer gode beslutninger her, som lande og naboer vil gennemføre i samarbejde med hinanden, mens de arbejder med fælles projekter.
Aloyzas Sakalas
Hr. formand! I 2008 blev der lanceret flere nye initiativer under den europæiske naboskabspolitik som deres fælles overordnede ramme. Selv om det finansielle instrument blev udformet i 2006, viste det sig at være et tilstrækkeligt effektivt redskab, da det var rettet mod fremtiden.
EU har besluttet at styrke det multilaterale og regionale samarbejde med og mellem sine nabolande. Instrumentet giver allerede EU mulighed for at modtage samfinansiering fra andre internationale organisationer og at samarbejde med andre multilaterale organisationer i nabolandene. Lad os anvende disse muligheder aktivt.
Mit andet punkt omhandler fordelingen af midler mellem vores naboer ved Middelhavets sydlige og østlige kyster og vores naboer mod øst. I sidste ende er det et spørgsmål om troværdigheden af EU's politik. Derfor skal EU overholde sine forpligtelser og bevare den geografiske fordeling af bevillingerne som fastlagt i det finansielle overslag for perioden 2007-2013.
Der er dog en anden vigtig bevillingsmæssig ulighed mellem nabolandene. Jeg tænker på de ulige bevillinger til programmer i de fremtidige demokratier til fremme af retsstatsprincippet og menneskerettigheder. Mellem 2007 og 2010 bliver 21 % af den samlede finansiering til de østlige naboer anvendt til bevillinger til støtte for demokratisk udvikling, men for de sydlige naboer er der kun tale om 5 %. Jeg vil bede Kommissionen om at tage dette aspekt i betragtning.
Grażyna Staniszewska
(PL) Hr. formand! Finansiering af initiativer til landene omkring Middelhavet og det fremtidige østlige partnerskab under det europæiske naboskabsinstrument bør ikke, som det er tilfældet i dag, foregå på bekostning af den ene af disse regioner. Det er vigtigt at tage de særlige forhold i både de østlige og de sydlige partnerlande i betragtning.
Nylige geopolitiske begivenheder har klart vist, at der også er et behov for i højere grad at tilpasse den europæiske naboskabspolitik til regionens behov. Ukraine kan fungere som et eksempel. Den største østlige nabo til EU bør få tilbudt særlige incitamenter og fordele under det østlige partnerskab, som vil have en motiverende indflydelse på et land med europæiske ambitioner. Herudover vil det også være vigtigt at fremskynde oprettelsen af et frihandelsområde og afslutte drøftelserne med Ukraine om visumfrihed.
ENP inddrager ikke blot regeringers og nationale politikeres aktiviteter. Derfor glæder det mig, at behovet for et øget socialt engagement fra borgernes og de lokale myndigheders side med hensyn til at planlægge og gennemføre ENP er blevet understreget i betænkningen. Vi bør også huske, at for at sikre et godt, effektivt og gensidigt gavnligt samarbejde med vore naboer er det overordentlig vigtigt at have en udveksling af erfaringer og bedste praksis samt initiativer, der omfatter uddannelse, herunder undervisning i nabolandenes sprog.
Pierre Pribetich
(FR) Hr. formand! Jeg vil gerne begynde med at lykønske min kollega, hr. Szymański, med hans velafbalancerede betænkning om revision af det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument.
Vi må huske, at hovedmålsætningen med denne betænkning er at undgå, at der opstår nye skillelinjer, eller hvad der er værre, kløfter, mellem det udvidede EU og dets umiddelbare geografiske naboer, og desuden at fremme sikkerhed og stabilitet i området som helhed.
Udbredelsen af fred er et ofte gentaget ønske, der imidlertid meget ofte med tiden ikke opfyldes på grund af had og intolerance. Derfor afhænger Europas internationale geopolitiske anseelse til dels af, at denne politik fungerer, som den skal.
Hvordan kan vi effektivt revidere dette naboskabs- og partnerskabsinstrument? Overordnet kan det sammenfattes med et enkelt ord: ambitioner.
Flere ambitioner i dialogen med civilsamfundet og lokale myndigheder med henblik på at styrke deres engagement i udformningen af og kontrollen med gennemførelsen af dette instrument.
Flere ambitioner i forbindelse med bistandsstøtte med henblik på at styrke den lokale og regionale administrative kapacitet i nabolandene samt fremme udvekslingsprogrammer for civilsamfundet.
Flere ambitioner med hensyn til at fremme demokrati, retsstatsprincippet og menneskerettigheder.
Denne budgetstøtte skal imidlertid være underlagt en udvælgelsesproces med en landespecifik indfaldsvinkel og på politiske vilkår, så den kun bliver tilgængelig for dem, der kan gøre brug af den, uden at det må glemmes at forbedre evalueringen af politikkerne. Det er også bydende nødvendigt at afklare forholdet mellem den europæiske naboskabspolitik, der er et typisk eksempel på en rammepolitik, og regionale initiativer såsom Sortehavssynergien, Middelhavsunionen og det fremtidige østlige partnerskab.
Ved at reducere politikker til stadig mere begrænsede geografiske områder risikerer vi faktisk at miste den overordnede målrettethed, synligheden og gennemsigtigheden i den naboskabspolitik, som EU ønsker at forfølge.
Det er prisen for, at vi fremmer EU's sammenhængskraft og synkronisering, og for at det budget, som vi har afsat, vil blive anvendt til de ønskede formål og EU i sidste ende i fuldt omfang vil indtage sin rolle som et centrum for stabilitet.
Nicolae Vlad Popa
(RO) Hr. formand! Det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument har ydet et væsentligt bidrag til udviklingen af relationer til EU's nabostater.
En finansieringsmulighed er naboskabsinvesteringsfaciliteten, som EU's medlemsstater har mulighed for at deltage i ved at foretage donationer ud over det beløb, der er tildelt gennem det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument Vi er klar over, at den finansiering, som det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument modtager, i denne undersøgelse ikke er tilstrækkelig til at leve op til de ambitiøse målsætninger for dette område.
Vi opfordrer Kommissionen til at foretage en analyse vedrørende en fremtidig tildeling af mere sammenhængende beløb til dette instrument, særlig i en situation hvor andre initiativer såsom Sortehavssynergien også bør støttes med en passende finansiering Rumænien har støttet og vil fortsat støtte, at Sortehavsregionen er relevant for EU på baggrund af de åbenlyse muligheder, som regionen giver for stabilitet, økonomisk udvikling, energisikkerhed, borgernes sikkerhed og miljøbeskyttelse.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Hr. formand! Det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument kan og skal anvendes mere i Sortehavsregionen. Efter min mening er synergien i Sortehavsregionen positiv, men det er mit indtryk, at denne region er særlig vigtig i geostrategisk henseende og fortjener en mere struktureret ramme for samarbejde, der bygger på en model, der i sit omfang svarer til den nordiske model eller Middelhavsunionen.
Det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument bør bidrage mere til udviklingen af trafikforbindelser mellem EU og Sortehavet samt mellem EU og Republikken Moldova og Ukraine. Rumænien vil gerne udvikle flere samarbejdsprogrammer mellem byer i Rumænien og Republikken Moldova. Jeg glæder mig over igangsættelsen af CIUDAD-programmet, der skal fremme udviklingen af dialog mellem byer.
Udvikling af fællesskabshavne ved Sortehavet, byggeri af terminaler til omladning af flydende naturgas samt udviklingen af jernbane- og vejforbindelser mellem stater i Sortehavsregionen og medlemsstater må være blandt de prioriterede områder, som dette instrument vil blive anvendt til. Desuden er det mit indtryk, at dette instrument også skal anvendes til samarbejde inden for energisektoren samt til udbygning og integration af den infrastruktur, der anvendes til at transportere elektricitet til Vestbalkan.
Formanden
Jeg beder Alexandru Nazare undskylde, at vi som følge af en fejl fra Præsidiets side ikke gav ham ordet under den normale taletid, selv om han stod på listen. Jeg vil give ham ordet efter "catch-the-eye"perioden.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Hr. formand! Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på tre emner i denne forhandling. For det første er det væsentligt at opretholde en geografisk opdeling med hensyn til finansiel bistand fra EU-budgettet til Middelhavslande og de østeuropæiske lande i overensstemmelse med bestemmelserne i de finansielle overslag for 2007-2013 samt fortsat at yde støtte til disse lande i form af lån fra Den Europæiske Investeringsbank. Underlofterne for lån til disse lande, som var prognosticeret af EIB for årene 2007-2013 - 8,7 mia. EUR til Middelhavslande og kun 3,7 mia. EUR til østlige lande og Rusland - forekommer ufordelagtige set fra de østeuropæiske landes synspunkt, idet de synes at stå i misforhold til deres behov.
For det andet er det væsentligt at fremme et samarbejde inden for energi med disse lande inden for rammerne af det østlige partnerskab og at skabe betingelser, der vil sikre forsyningen af energiressourcer fra disse lande til Europa og derved give Europa alternative muligheder for energiforsyning. For det tredje og sidste er det væsentligt at uddybe EU's økonomiske integration med det østlige partnerskab ved at udvide frihandelsområdet, så det omfatter disse lande, samt ved hjælp af social integration, der bør have som endelig målsætning at afskaffe visumpligt for indbyggere i ENPI-lande.
Daniel Petru Funeriu
(FR) Hr. formand, mine damer og herrer! Når vi udarbejder en politik for EU's nabostater, må vi ikke se bort fra det demokratiske underskud i disse stater. Det er et demokratisk underskud, der stammer fra deres historie. For at etablere et demokratisk samfund er det nødvendigt, at alle borgerne i disse lande er bevidste om demokratiet.
Betænkningen drøfter helt berettiget de mellemfolkelige kontakter, og jeg vil gerne spørge Dem, hvilken bedre måde der er til at skabe disse mellemfolkelige kontakter end at lade borgerne fra disse lande rejse frit til EU?
Jeg opfordrer derfor Rådet til at tillade borgerne fra Republikken Moldova, som i øvrigt er det eneste land, der har et officielt EU-sprog til fælles med EU, at rejse til EU uden visum. Så længe der endnu ikke er en sådan foranstaltning, vil jeg naturligvis opfordre Kommissionen til at gøre alt, hvad den kan, for at få "det fælles visumcenter" i Chişinău op at køre. Lad os foregå andre med et godt eksempel.
Corina Creţu
(RO) Hr. formand! I de sidste seks måneder har EU stået over for en række udfordringer, som har sat spørgsmålstegn ved dets rolle, samhørighed og evne til at agere og reagere.
Krisen i Georgien og gaskrisen understregede, at vi ikke kan blive ved med at stå over for trusler fra øst, som er rettet mod den internationale stabilitet og vores energisikkerhed.
Jeg hilser et østpartnerskab, der er så ambitiøst som det, der foreslås i denne betænkning, velkommen, ikke mindst fordi det tilstræber et mere effektivt samarbejde og støtter genopbygningen af Georgien, samtidig med at det foreslås, at der i fremtiden etableres et frihandelsområde, og at EU's visumkrav lempes.
Jeg synes dog, at vi skal være mere opmærksomme på situationen i Republikken Moldova, hvorfra vi modtager bekymrende signaler om ytringsfriheden og hæderligheden af de valg, der skal finde sted til foråret.
Călin Cătălin Chiriţă
(RO) Hr. formand! Det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument er af afgørende betydning for den europæiske naboskabspolitiks succes, især østpartnerskabet og samarbejdet i Sortehavsområdet.
Østpartnerskabsprojektet vil kun blive en succes, hvis det råder over midler til at nå klare mål. Samtidig skal vi strømline mekanismerne til vurdering af indvirkningen af de aktioner og finansielle ressourcer, der er afsat til østpartnerskabet, så den europæiske bistand ikke bliver misbrugt af nogle regeringer mod de politiske modstandere.
Vores aktioner skal altid udformes ordentligt, så borgerne kan se, hvad de specifikt får ud af dem. Jeg synes, at den europæiske finansiering via det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument bør prioritere foranstaltninger i forbindelse med grænseoverskridende samarbejde inden for det område, som østpartnerskabet er rettet imod.
Det grænseoverskridende samarbejde har især til formål at komme med et afgørende bidrag til regional udvikling, opbygning af tillid mellem nabostater og interetnisk harmoni, mens styrkelsen af den grænseoverskridende bevægelighed for mennesker og varer kan have særdeles nyttige multiplikatoreffekter.
Alexandru Nazare
(RO) Hr. formand! Det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument er af afgørende betydning for at sikre stabiliteten, demokratiet og fremgangen i området. Derudover ændrer instrumentet opfattelsen af en grænse fra at være et område med indespærring og udelukkelse til at være et område med samarbejde og politiske bånd.
Nylige hændelser i området øst for EU, som er blevet nævnt tidligere her i Parlamentet, nemlig gaskrisen og krisen i Georgien, har endnu en gang understreget behovet for en strategi, der kan sikre, at EU spiller en aktiv rolle i dette geopolitiske område. Vi er nødt til at være mere kohærente, når vi behandler området øst for vores grænser. Vi har brug for klare mål, som lever op til EU's interesser og vores partneres specifikke behov.
Jeg roser initiativer som Sortehavssynergien og østpartnerskabet, som konsoliderer samarbejdet med landene i området, især Republikken Moldova og Ukraine samt staterne i Kaukasus og den kaspiske region. Vi har også brug for et mere aktivt engagement i Sortehavsområdet for at skabe grundlag for en konsolidering af forbindelserne med Tyrkiet og Rusland, da dette område ligger i umiddelbar nærhed af EU.
Partnerskabet er også et kærkomment incitament for de deltagende lande, som ønsker at ansøge om medlemskab af EU, såsom Republikken Moldova. Dette partnerskab øger forpligtelsen for begge sider betydeligt.
Derudover vil jeg gerne sige nogle få ord om Euronest-initiativet, som kun er ét eksempel på en specifik løsning til forbedring af anvendelsen af det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument i stater som Armenien, Aserbajdsjan, Georgien, Moldova, Ukraine eller Belarus.
Anvendelsen af denne politik kan ikke forbedres uden at øge niveauet for den økonomiske bistand. Ud over behovet for at forøge denne økonomiske pakke skal vi også være meget opmærksomme på, hvordan midlerne bliver brugt.
Jeg mener, at det er meget vigtigt at sikre gennemsigtigheden i forbindelse med de finansielle mekanismer til tildeling af midler. Jeg synes også, at ressourcerne skal tildeles på en sådan måde, at civilsamfundet i partnerlandene bliver involveret i fælles projekter, og så mobiliteten for borgerne i disse lande bliver støttet, bl.a. ved at lempe visumkravene.
Benita Ferrero-Waldner
Hr. formand! Jeg synes faktisk, at denne drøftelse af det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument allerede er kommet Kommissionens næste meddelelse om østpartnerskabet i forkøbet. Mange af de tanker, De har fremført, findes i meddelelsen om østpartnerskabet, og jeg er sikker på, at De, når De modtager den, forhåbentlig vil være tilfredse.
Lad mig blot sige et par få ting. Jeg er naturligvis meget taknemmelig for mange af forslagene. I forbindelse med østpartnerskabet er tanken, at vi ønsker at arbejde sammen med vores østlige partnere - Ukraine, Moldova, Belarus, men også med de tre Kaukasus-lande - om nødvendigt for det første om demokrati og menneskerettigheder, for det andet om handel og mere dybtgående associeringsaftaler og for det tredje om mere mobilitet. Angående Deres forslag om visumfritagelse vil vi starte med at gøre det nemmere at få visum, selv om det heller ikke er nemt, da mange medlemsstater stadig er meget modvillige på dette område. Så er der selvfølgelig alle mulige forskellige platforme, som jeg allerede har nævnt, f.eks. en platform for civilsamfundet, og om energi og transport, hvor vi kan udveksle erfaringer og bedste praksis.
Med hensyn til finansieringen kan jeg kun fortælle Dem, at jeg desværre ikke har flere midler til rådighed. Jeg ville selvfølgelig forfærdelig gerne have flere, hvilket jeg altid siger som naboskabspolitikkens moder. Parlamentet er en meget vigtig budgetmyndighed, så vær rar at give os en chance i fremtiden, og giv os reel opbakning i denne sag. Det gælder både Middelhavsunionen mod syd og østpartnerskabet og ENPI mod øst.
Finansieringsbeløbet er p.t. 3,6 EUR pr. indbygger pr. år i øst og 3,4 EUR pr. indbygger pr. år i syd. Som De kan se, er vi næsten på samme niveau. Samtidig er det dog aldrig tilstrækkeligt, for behovene og udfordringerne er kæmpestore. Derfor har vi også introduceret idéen om en såkaldt NIF - naboskabsinvesteringsfacilitet - der kan anvendes til større projekter.
Det er alt, hvad jeg kan fortælle Dem på nuværende tidspunkt, men måske kan vi senere, når vi begynder at drøfte østpartnerskabet, gå mere i detaljer. Jeg takker Dem under alle omstændigheder for denne forhandling og for Deres forslag. De er i høj grad i tråd med den retning, vi bevæger os i.
Konrad Szymański
Hr. formand! Jeg vil gerne komme med et par bemærkninger i forbindelse med denne forhandling. Forenklingen af procedurerne, overvågningen af, hvordan naboskabspolitikken gennemføres, og Europa-Parlamentets overvågningsrolle er spørgsmål, som vi har sloges med siden 2005, og der ser ikke ud til at være meget, vi kan gøre i den forbindelse. I dag er det imidlertid meget vigtigt at tilføre vores naboskabspolitik et politisk indhold. Det politiske indhold omfatter områder som f.eks. visa, et fælles marked og energi. Hvis vi ikke klarer disse udfordringer, kan vi forspilde en chance til at skabe vores naboskaber på vores egne betingelser. Tiden arbejder imod os. Lande, der i dag er en del af vores nabolag, kan miste deres stabilitet og glide mod andre principper for etablering af regional ro og orden. Vi ville ikke være glade for et sådant udfald, og historien giver os måske aldrig en sådan chance igen. Sådanne begivenheder vil også påvirke vores egen sikkerhed, og vi bør derfor tænke over problemet helt egennyttigt, dvs. på EU's interesser, så vores nabolag bliver et område med stabilitet og velstand.
Hvad angår budgettet, ved jeg udmærket, at når det drejer sig om at reformere naboskabspolitikken, er der mange dele af Europa-Parlamentet, der er enige, når det kommer til finansiering af specifikke områder af politikken og af særlige regioner, men vi bør huske på, at naboskabspolitikken kun er en del af budgettet, og at der ikke er noget, der vil blive ændret i løbet af de næste finansielle overslag. Hvis vi formår at finansiere Middelhavsområdet, det østlige område og Sortehavsområdet ordentligt, bliver vi alle vindere. Vi kan ikke få succes for én del af naboskabet på bekostning af en anden del, for EU-budgettet er opbygget på en sådan måde, at det forhindrer det. Vi burde hellere koncentrere os om at revidere EU-budgettet, så alle delene (Middelhavsområdet, de østlige områder og Sortehavsområdet) vil drage nytte af de kommende finansielle overslag.
Marcin Libicki
(PL) Hr. formand! Jeg beklager, at fru Ferrero-Waldner ikke kunne høre hr. Szymańskis gennemgang af hans fremragende betænkning, for hun er desværre optaget af andre ting.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Alin Lucian Antochi  
Jeg støtter uforbeholdent bestemmelserne i betænkningen om at øge niveauet for EU's politiske forpligtelse over for ENPI-staterne samt udsigterne til at undertegne associeringsaftaler, som er skræddersyet til det enkelte land.
For at kunne gennemføre denne politik effektivt, er det nødvendigt, at de berørte stater forpligter sig fuldt ud over for den demokratiske reformproces i deres samfund. Effektiv gennemførelse af reformerne, især dem, der vedrører områderne demokrati, retsstat og ytringsfrihed, er fortsat et alvorligt problem for disse stater og afhænger både af deres myndigheders politiske vilje og af graden af forpligtelse fra civilsamfundets og dets borgeres side.
Det er vigtigt, at befolkningerne i disse lande forstår, at den europæiske integration ikke kun er en mulighed for lovligt at krydse grænserne, men også en reel chance for at få landet ud af dødvandet. I den henseende skal de europæiske projekter sørge for mere specifikke betingelser og specielle midler til oplysning af borgerne.
Hvis man gør borgerne bekendt med såvel fordelene ved integrationen som de forpligtelser, de påtager sig, når et land har tiltrådt EU, vil det betyde, at de bliver aktivt involveret i demokratiseringsprocessen i samfundet, og det vil desuden betyde en betydelig reduktion af de muligheder, som eliten, der sidder på magten, har for at udøve tvangsforanstaltninger mod de politiske partier i oppositionen og civilsamfundet.
Adam Bielan  
Hr. formand! Det initiativ, som Polen og Sverige var fortalere for så sent som sidste år, er i dag ikke længere til debat. Et tættere samarbejde med vores naboer langs den østlige grænse er ikke kun gavnligt for begge parter, men er også vigtigt og strategisk for, så vidt angår Europas sikkerhed.
Den politiske og økonomiske situation på den anden side af vores østlige grænse har direkte indflydelse på situationen i hele EU og på vores økonomiske balance og sikkerhed. Sidste år var en test af Ruslands troværdighed med hensyn til dets forbindelser med dets naboer, en test, som Kreml helt enkelt ikke bestod.
Det er derfor, at udviklingen af den europæiske naboskabspolitik kræver vores aktive engagement i situationen i den sydlige Kaukasus-region og i de begivenheder, der vedrører vores nærmeste naboer. Dette engagement er en betingelse for vores samarbejde inden for specifikke områder. Jeg tænker her på støtte til civilsamfundet og til demokratiske og institutionelle reformer og til at sikre Europas energiforsyningssikkerhed. Lad os vise, at vi kan spille hovedrollen i østlandene og ikke tillader Rusland at gennemføre sin egen nyimperialistiske slagplan.
Janusz Lewandowski  
Anvendelsen af det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument til finansiering af såvel de sydlige som de østlige europæiske naboskabspolitikker må ikke ske på bekostning af nogle af disse regioner. Hvad angår anvendelsen af denne finansiering, er det særlig vigtigt at sikre gennemsigtigheden af andre kilder, herunder privat finansiering.
Under forhandlingerne om en ny EU-Ruslandsaftale bør vi fokusere på større samarbejde fra Ruslands side, for så vidt angår identificeringen af klare finansielle samarbejdsprioriteringer, som kan føre til bedre planlægning og flerårig programmering af støtten, garantier om, at enhver økonomisk bistand, der ydes til de russiske myndigheder, bidrager til at styrke de demokratiske standarder i Rusland og til at sikre, at der er flere fælles projekter, der er øremærket til finansiering.
Jeg vil også gerne påpege behovet for at fastsætte effektive politiske betingelser og garantier for at sikre, at bistanden til Belarus vil få øjeblikkelig og direkte indvirkning på borgerne og ikke vil blive misbrugt af myndighederne til at angribe deres politiske modstandere. EU burde give mere effektiv støtte til civilsamfundet og til politiske partier, som forsvarer demokratiet.
Nylige geopolitiske begivenheder i EU's østlige nabolande understreger vigtigheden af at videreudvikle den europæiske naboskabspolitik ved at tilpasse den mere effektivt til partnernes behov, hvilket omfatter et øget EU-engagement i Sortehavsområdet.
Marianne Mikko  
Som leder af Europa-Parlamentets Moldova-delegation er jeg naturligvis interesseret i udviklingen af ENPI's østlige dimension.
Jeg har fuld forståelse for og støtter EU's sydlige medlemsstaters interesse i at fremme udviklingen af ENPI's sydlige dimension. Samtidig er jeg overbevist om, at vi ikke må forsømme vores østlige nabolande. Når det drejer sig om vores fælles hjems sikkerhed og velfærd, er såvel de østlige som de sydlige naboer lige vigtige for os.
På basis af vores nuværende system, som er i kraft indtil 2010, er ENPI's midler ikke fordelt ligeligt - 70 % går til landene i den sydlige dimension og kun 30 % til landene i den østlige. Der vil blive indledt nye finansieringsdrøftelser i år. Jeg håber oprigtigt, at det nuværende system vil blive ændret i løbet af disse drøftelser, og at midlerne i fremtiden på forsvarlig vis vil blive fordelt ligeligt.
På grund af begivenhederne sidste sommer - jeg tænker her på konflikten mellem Rusland og Georgien - forventer vores østlige naboer efter min mening helt berettiget et større bidrag fra EU til sikring af stabiliteten. EU's engagement skal ikke kun være begrænset til erklæringer om politisk støtte, men skal også indeholde et meget reelt samarbejde og bistand med gennemførelsen af reformer.
Jeg er utrolig glad for, at Estland er en af de 15 stiftende medlemsstater bag den nyligt etablerede naboskabsinvesteringsfacilitet. I den nuværende økonomiske recession er tildelingen af 1 million EUR en ret stor og konkret handling.
Toomas Savi  
skriftlig. - Hr. formand! Jeg hilser bemærkningen i betænkningen om, at "østpartnerskabet ikke bør være til hinder for et EU-medlemskab for de nabolande, der ønsker at ansøge om medlemskab", velkommen. Incitamentet til et muligt fremtidigt medlemskab er en integreret del af østpartnerskabet, da det udgør grundlaget for en vellykket betinget tilnærmelse.
Selv om fremskridtet frem mod en fuldstændig overgang til demokrati varierer fra land til land - i Belarus har der kun været mindre fremskridt, mens der er taget betydelige skridt i Ukraine og Georgien - bør EU altid fastholde de østlige naboskabslandes mulighed for at blive medlem af EU, eftersom bestræbelserne på at etablere et funktionelt demokrati, en retsstat og respekt for menneskerettighederne nogle gange kan blive så udmattende, at de er lige ved at give tilbagefald.
Det primære mål med det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument og med tiltrædelsesinitiativet over for Armenien, Aserbajdsjan, Georgien, Moldova, Ukraine og Belarus er at sikre fortsatte fremskridt frem mod konsoliderede demokratier i disse lande.
