Paaiškinimai dėl balsavimo
Balsavimo paaiškinimai žodžiu
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Pone pirmininke, tikiuosi, Silvio Berlusconi turės atsakyti prieš teismų institucijas už nusikaltimus, kuriuos padarė, ir kad bus baigta slopinti spaudą. Kai kurie Europos Parlamento nariai, kurie nebalsavo už nuosprendį, ignoruoja tai, kas vyksta Italijoje informacijos laisvės požiūriu, nors tai labai rimta. Tai turi poveikį ir kelia rūpestį visiems Europos gyventojams, kad ir koks būtų šiandienos balsavimo rezultatas.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Balsavau už socialdemokratų frakcijos kartu su kitomis frakcijomis parengtą rezoliuciją, nes informacijos laisvė, žodžio laisvė, nuomonių įvairovturi būti užtikrinta visose Europos Sąjungos valstybėse. Informacijos laisvyra laisvos demokratinės visuomenės pamatas ir Pagrindinių teisių chartijoje reglamentuota, kad kiekvienas žmogus turi teisę į saviraiškos laisvę, ši teisapima laisvę turėti savo įsitikinimus, gauti bei skleisti informaciją ir idėjas be valdžios institucijų įsikišimo. Todėl mes, Europos Parlamento nariai, turime palaikyti nepriklausomos žiniasklaidos sklaidą bei sąžiningą konkurenciją nacionaliniu lygmeniu. Siekiant užtikrinti veiksmingą spaudos laisvę valdžios institucijos turi būti pasirengusios ginti žodžio laisvę ir skatinti jos plėtrą, tai yra svarbiausia užtikrinant pamatines Europos Sąjungos vertybes ir teises.
Crescenzio Rivellini
(IT) Pone pirmininke, "tai, kas vikšrui yra pasaulio pabaiga, visam pasauliui yra drugelis". Ši kinų filosofo mintis tinka mūsų diskusijai: matome, kad prezidentui B. Obamai priešiški televizijos stočių reportažai nesutrukdlaimėti Nobelio taikos premiją, o kai kalbama apie tariamą informacijos laisvės Italijoje trūkumą, tokius teiginius galima paaiškinti tik neapykantos Silvio Berlusconi kurstymu.
Neapykantos kultūrą parodo fotomontažas, kuriame ministras pirmininkas vaizduojamas už grotų demonstracijoje dėl spaudos laisvės, kur daugiausia buvo matyti raudonų vėliavų ir įvairių užgauliojančių šūkių. Atsakomybdėl neapykantos kurstymo tenka ir šiam Parlamentui, kuris turėtų pasmerkti šį gėdingą antidemokratinį kairiųjų jakobinų išpuolį.
Gali būti, kad Europa, kuriai visuomet buvo sunku toleruoti stiprią ir ryžtingą Italiją, norėtų apsimesti, tarsi nieko nežinotų, siekdama sumenkinti Italijos galią. Italijos žmonės negali to leisti; jie negali leisti nesąžiningoms Europos jėgoms kenkti Italijai, pasinaudojant neapykanta tų, kurie Italijoje norėtų nuversti centro dešiniųjų demokratiškai išrinktą Vyriausybę.
Iš labiausiai skaitomų laikraščių Italijoje 18 nusiteikę priešiškai arba nepritaria Vyriausybės veiklai ir tik penki laikraščiai gali būti laikomi atstovaujančiais centro dešiniųjų pozicijoms, tačiau mes vis tiek girdime pačių įvairiausių įžeidinėjimų. To negalima paneigti, ir dėl demokratijos principų atėjo metas šiame Parlamente pradėti kalbėti apie Italijos kairiuosius, kurie siekia veikti nedemokratiniais metodais ir kurstyti neapykantą.
Krisztina Morvai
(HU) Norėtųsi, kad Vengrijoje mus išgirstų tie, kurie meluoja, kad partijai Jobbik nėra ir negali būti vietos Europos Parlamente, teigdami, kad trijų narių Vengrijos partijos Jobbik delegacija lėmė, kad čia esančios neteisingos, diskriminacinės jėgos šiandien nepasmerkpadėties Italijoje. Tai pirmas dalykas, kurį norėčiau pasakyti. Antra, mes norime, kad būtų balsuojama ne laikantis drausmės frakcijos viduje, o vadovaujantis teisingumo kriterijais. Mes taip pat atsižvelgėme į tai, kad buvo mėginama taikyti dvejopus standartus. Iš tikrųjų aš vakar minėjau José Manueliui Barroso, kad Vengrijoje socialistų ir liberalų Vyriausybvaržo nuomonės laisvę ne tik didindama spaudos arba žiniasklaidos koncentraciją, bet ir šaudydama į žmones, sodindama juos į kalėjimą, kankindama ir pateikdama jiems suklastotus kaltinimus. Atsiliepdamas José Manuel Barroso atsakė, kad tai valstybės vidaus reikalas. Ar tai iš tikrųjų vidaus reikalas, jei Italijos atveju tai - ne vidaus reikalas? Partija Jobbik neleis, kad Europos Parlamente būtų taikomi dvejopi standartai.
Licia Ronzulli
(IT) Pone pirmininke, Europa taip pat pastebėjo, kad Italijos opozicija ėmnusišnekėti, kalbėdama apie įsivaizduojamus dalykus.
Žinoma, dėl to nėra ko džiaugtis, nes rinkdamiesi šiame Parlamente mes norėjome svarstyti ir padėti spręsti mūsų piliečius realiai slegiančias problemas, tačiau galima pasiguosti tuo, kad bent Europa paskelbsavo verdiktą, kuriam negali pasipriešinti net Antonio Di Pietro. Faktiškai tai prasidėjo dar 2004 m., kai pagrindinfigūra vėlgi buvo Antonio Di Pietro, remiamas kitų narių; šįkart čia pasiųsti kiti, kurie turėjo padaryti tą patį, tačiau jie nesulaukpritarimo.
Be to, Italijos rinkėjai išstūmkomunistus iš parlamentinės arenos, ir jie jau nebesėdi šiose kėdėse. Spaudos laisvės Italijoje klausimas - tai nieko daugiau kaip leidėjų grupių, magistratų ir politikų mėginimai atimti valdžią iš ministro pirmininko ir jo Vyriausybės. Tačiau dėl to pradėta asmens medžioklė, persekiojant vieną žmogų, ir kairiųjų jėgų bandymai sukurstyti pilietinį karą gresia turėti labai rimtų padarinių.
Siiri Oviir
(ET) Yra keletas būdų sunaikinti žiniasklaidos pliuralizmą ir teikti šališką informaciją gyventojams ribojant nuomonių įvairovę. Viena galimybių - ekonominis žiniasklaidos monopolizavimas per nuosavybę, tačiau tai nėra vienintelis būdas. Informacijos monopoliją galima sukurti, pavyzdžiui, į pagrindinių visuomenės žiniasklaidos institucijų pagrindinių vadovų postus susodinant vienos partijos - vadovaujančios partijos narius - ir blokuojant kitokią nuomonę. Yra kitų pavyzdžių, ir mes šiame Parlamente apie juos girdėjome diskusijoje šiuo klausimu. Tai tikriausiai yra faktai.
Visa tai leidžia teigti, kad jei Europa nori būti demokratiška, reikalingos taisyklės ir direktyvos, siekiant sukurti žiniasklaidos pliuralizmą. Dėl šios priežasties aš pritariau rezoliucijai, kurią pateikALDE, socialistai ir žalieji, kurie pateikbūtent tokio pobūdžio pasiūlymų.
Carlo Casini
(IT) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau pataisyti savo pirmojo ir antrojo balsavimo rezultatą - ketinau susilaikyti, tačiau padariau klaidą, nes labai skubėjau ir paspaudžiau ne tą mygtuką. Abu kartus aš susilaikiau.
Mano pareiškimas yra toks: pasiūlymas, dėl kurio šiandien surengtos diskusijos, iš esmės yra neteisingas, ir tai nurodItalijos Respublikos prezidentas. Be to, čia galima įžvelgti ir oportunizmo apraiškų: nurodomi Italijos ministro pirmininko teisiniai veiksmai prieš kai kuriuos laikraščius - tai procesas, kuris visiškai neprieštarauja teisinės valstybės principams - pasinaudojant galimybe jį užsipulti.
Todėl mes nebalsavome už Liberalų ir demokratų aljanso už Europą frakcijos, Europos vieningųjų kairiųjų jungtinės frakcijos - Šiaurės šalių žaliųjų kairiųjų ir visų kitų pasiūlymus, nei už Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos pasiūlymą, nes nors pastaroji ir nusipelno pripažinimo, bandydama ginti Italijos orumą, juo visiškai neatsižvelgiama į žiniasklaidos ir kitų valstybės galių Europoje pusiausvyrą ir tai yra rimta problema Italijoje. Tai visiškai nesusiję su Italijos ministro pirmininko interesų konfliktais šioje srityje, tai susiję su kitomis problemomis.
Kita vertus, mano atstovaujama partija UDC šiuo klausimu nacionaliniu lygmeniu nuolat oponuoja daugumai. Tikiu, kad parodysime savo pritarimą susilaikydami.
Carlo Fidanza
(IT) Pone pirmininke, šios diskusijos parodė, kaip Italijos kairieji nutolę nuo to, kuo iš tikrųjų gyvena mūsų žmonės. Italijoje nebuvo jokių neramumų; tai buvo politinis manevras, kurio ėmėsi teismų, leidybos ir politinis elitas, kad būtų atšauktas teisėtas verdiktas, kurį prieš keletą savaičių paskelbžmonės.
Ponios ir ponai, visi tie, kurie šiame Parlamente per pastarąsias keletą dienų teigė, kad italams kelia nerimą Silvio Berlusconi keliama grėsminformacijos laisvei, meluoja, ir jie tai gerai žino. Visi dori italai supranta, kad Italijoje laikraščiai, radijo stotys ir TV kanalai veikia laisvai; kad daugelyje šių laikraščių laikomasi redakcinės politikos, kuri nukreipta prieš Italijos ministrą pirmininką; kad jei yra pliuralizmo trūkumas, tai tik - ir aš pabrėžiu - tik, ponios ir ponai - žurnalistų profesinės sąjungos, kuri neapgalvotai laikosi kairiųjų pažiūrų, viduje; ir kad programų kūrėjai, komentatoriai ir aktoriai, kurių pažiūros priešingos Italijos ministro pirmininko pažiūroms, gali lengvai rasti darbą ir dirbti valstybei priklausančiuose televizijos kanaluose arba televizijos kanaluose, kurie priklauso Italijos ministrui pirmininkui, be jokio pavojaus jų laisvėms.
Jeigu italai jaučia tam tikrą nerimą ir baimę, ji nėra kitokia nei kitur Europoje, pone pirmininke, jiems kelia rūpestį krizė, neteisėta imigracija, darbo vietos ir pensijos, tačiau tikrai ne pavojus informacijos laisvei, kurią, priešingai, kasdien užsipuola kairiosios jėgos.
Lena Ek
Pone pirmininke, norėčiau iš pradžių pacituoti Johną Stuartą Millį ir toliau kalbėti švediškai. "Jeigu visa žmonija, išskyrus vieną asmenį, būtų vieningos nuomonės ir tik vienas žmogus kitokios, jį nutildžiusi žmonija būtų tiek pat neteisi, kaip ir tas asmuo, kuris, turėdamas tokią valdžią, priverstų nutilti visą žmoniją."
(SV) Italija yra Europos demokratijos lopšys. Todėl tenka apgailestauti, kad Italijos žiniasklaida šiandien atsidūrtokioje padėtyje. Pagarba pagrindinėms žmogaus teisėms visose Europos valstybėse yra bendradarbiavimo ES pagrindas. Būtų visiškai nepriimtina teigti, kaip tai daro Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija, kad yra priešingai. PPE frakcija dangstosi šiais argumentais ir taip darydama tarnauja Silvio Berlusconi interesams.
Žiniasklaidos įvairovę formuoja įvairūs dalyviai, veikdami valstybės viduje ir keisdami jos turinį. Kad palaikytume gyvą demokratinę diskusiją Europoje, mums reikalinga nepriklausoma žiniasklaida visose valstybėse narėse. ES neturėtų rūpėti, kaip to pasiekti. Tačiau spaudos laisvės užtikrinimas iš tikrųjų yra tas klausimas, kuris turėtų būti sprendžiamas ES lygmeniu. Todėl aš apgailestauju dėl šios dienos balsavimo dėl informacijos laisvės Italijoje rezultatų.
Peter van Dalen
(NL) Pone pirmininke, man nedaro teigiamo įspūdžio Silvio Berlusconi politinis ir moralinis vadovavimas ir, deja, Italija tikrai nėra tarp pirmaujančių valstybių, kai kalbama apie spaudos laisvę. Vis dėlto informacijos ir spaudos laisvyra pirmiausia pačios Italijos reikalas. Patys italai turėtų imtis veiksmų, kurie leistų užtikrinti informacijos laisvę. Laimei, jie tai ir daro, pavyzdžiui, atšaukdami Italijos ministro pirmininko imunitetą. Be to, neseniai pradėtas leisti laikraštis Il Fatto Quotidiano rodo, kad Italijoje esama ir kritinio požiūrio, ir įvairių manevravimo galimybių.
Todėl raginčiau pačius italus atidžiau stebėti, kad nebūtų užsipuolama informacijos laisvjų šalyje. Tikiuosi, kad Briuselio biurokratai nemano, kad jie turėtų į tai kištis. Pagaliau tai, ko norime, yra ne "daugiau Europos", bet geresnio atstovavimo Europai pagrindinėse srityse. Tik taip Europa išsaugos rinkėjų pasitikėjimą.
Hannu Takkula
(FI) Pone pirmininke, informacijos laisvyra labai svarbus klausimas, ir aš savo ruožtu balsavau "už". Vis dėlto turime prisiminti, kad laisvtaip pat apima atsakomybę, ir mums Europoje būtina kritiškai ir skaidriai veikianti informavimo sistema. Turime užtikrinti, kad taip būtų ir ateityje. Europos istorija rodo, kuo gali baigtis žiniasklaidos ribojimas ir informacijos laisvės varžymas.
Manau, kad Europos Parlamente šiuo požiūriu privalome vertinti visą Europą, o ne vieną atskirą valstybę narę. Štai kodėl turime išplėsti klausimą ir nustatyti principus, kurių turėtume laikytis, kad ir kas būtų valdžioje - socialistai, liberalai ar dešinieji. Tos pačios taisyklės turėtų būti taikomos visais atvejais, kai turime veikti, užtikrindami, kad būtų apsaugota informacijos laisvė. Tai viena pagrindinių laisvių, kurią, tikiuosi, Europos Sąjunga apsaugos ir ateityje. Taip pat manau, kad visais atvejais turėtų būti vadovaujamasi tais pačiais standartais.
Chris Davies
Pone pirmininke, Europos Sąjunga tvirtina, kad vadovaujasi aukštais laisvės ir demokratijos principais, ir jie visi nurodyti ir įtvirtinti Lisabonos sutartyje, tačiau dar kartą apsimeta, kad nepastebi akivaizdžių pažeidimų vienoje ar kitoje valstybėje narėje. Mes nerodome pirštais į tuos, kurie negali apsaugoti principų, kuriais remiasi Europos Sąjunga. Mes nenorime įsiūbuoti laivelio, tačiau šiandien turėjome galimybę iš tribūnos pasakyti, kad Italijos ministras pirmininkas aiškiai piktnaudžiauja spaudos priežiūra.
Kitos valstybės narės taip pat turi sunkumų, tačiau Italijoje padėtis pati blogiausia. Dėl JK nepriklausomybės partijos ir britų konservatorių šiandien mums pritrūko vieno balso. Konservatoriai JK teigia norintys, kad Europos Sąjunga nusišalintų sprendžiant socialinės ir užimtumo politikos klausimus. Jie nutyli, kad jie taip pat norėtų, kad Europos Sąjunga neturėtų visiškai jokio vaidmens, kai kalbama apie pagrindinių laisvių, kuriomis pagrįsta Europos demokratija, apsaugą.
Philip Claeys
(NL) Pone pirmininke, aš taip pat labai džiaugiuosi dėl to, kad balsuota prieš rezoliuciją, ir manau, kad nepriimtina, kad šis Parlamentas virstų vieta, kur būtų vykdoma politinraganų medžioklė, nukreipta prieš konkretų politiką. Taip pat visiškai nepriimtina, kad šis Parlamentas šiuo klausimu laikytųsi Didžiojo brolio pozicijos ir elgtųsi kaip vyriausiasis inkvizitorius, tiesiogiai kišdamasis į klausimą, kurį kiekviena valstybnarturėtų spręsti pati.
Visi tie, kurie čia kalba apie vadinamąjį pavojų informacijos laisvei Italijoje, pavojų, kuris visiškai nerealus, yra tie, kurie pirmieji norėtų įstatymų, kurie leistų nutildyti ir politiškai eliminuoti disidentus. Tai pasibjaurėtina kairiųjų veidmainystė. Iš tikrųjų, jei Belgijoje būtų bent pustos informacijos laisvės, kokia yra Italijoje, mes jau būtume pasiekę reikšmingą pažangą.
Daniel Hannan
Pone pirmininke, nieko gera negalima pasakyti apie šį Parlamentą, kur visą mūsų darbotvarkę šiandien, visą mūsų balsavimo laiką užima klausimas, kuris išvis neturėjo būti svarstomas. Jis yra už šio Parlamento kompetencijos ribų ir turėtų būti svarstomas pačių valstybių narių.
Aš neturiu nieko prieš Silvio Berlusconi. Nors džiaugiuosi, kad britų konservatoriai nebėra vienoje partijoje su jo partija, tačiau nesu vienintelis, kuriam nepatinka fariziejiškas teisuoliškumas, kurį girdime šiose diskusijose iš priešingos pusės. Skundžiamasi, kad Silvio Berlusconi turi imunitetą ir negali būti patrauktas baudžiamojon atsakomybėn, tačiau patys Europos Parlamento nariai nepamini, kad jie turi panašų imunitetą. Jie skundžiasi dėl jo dominavimo žiniasklaidoje, nutylėdami tai, kad dešimtis milijonų eurų visuomenės lėšų šis Parlamentas skiria savo reklamai.
Ši rezoliucija ir tai, kad ji šiandien pateikta balsuoti, nedaro garbės niekam - nei italams, kurie perkėlšias diskusijas į šį Parlamentą, nes pralaimėjo savo pačių šalyje, nei tiems iš mūsų, kurie įsitraukį šias diskusijas. Šie klausimai turėtų būti tinkamai apibrėžti nacionalinių demokratinių mechanizmų ir Italijos Respublikos procedūrų. Leiskite pakartoti šūkį, su kuriuo balsavome dėl Lisabonos sutarties: Pactio Olisipiensis censenda est!
Syed Kamall
Pone pirmininke, manau, kad mums visiems čia esantiems kelia rūpestį žiniasklaidos pliuralizmas. Mes visi norėtume matyti didesnį žiniasklaidos pliuralizmą visoje ES. Man kelia rūpestį žiniasklaidos pliuralizmo padėtis daugelyje valstybių narių. Man kelia rūpestį žiniasklaidos pliuralizmas daugelyje šalių už ES ribų, dėl kurių socialistai niekuomet nekėljokių klausimų, pavyzdžiui, Kuboje ir Šiaurės Korėjoje. Socialistai tyli apie žiniasklaidos pliuralizmą šiose šalyse.
Tačiau yra vienas labai svarbus principas. Kaip "Rolling Stones" dainoje: "Tu ne visuomet gali gauti tai, ko nori", kai negali gauti to, ko nori, tenka remtis demokratiniu procesu, kad būtų galima įtikinti žmones pašalinti neįtikusią vyriausybę. Jūs negalite nuspręsti kreiptis į Europos Parlamentą ir čia mėginti nuginčyti demokratinį liaudies sprendimą. Tai principas, kurį konservatoriai labai brangina, todėl aš labai didžiuojuosi, kad Europos konservatorių ir reformatorių frakcijai teko svarbus vaidmuo balsuojant prieš šią rezoliuciją.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Pone pirmininke, tikiu, kad demokratinis balsavimas šiame Parlamente patvirtino tai, kas mums visiems gerai žinoma - kad Italijoje informacijos laisvyra.
Tai, ką banddaryti kairieji - tai kelti klausimus, kuriais ieškoma priekabių - kodėl? Todėl, kad, kaip aš jau sakiau Briuselyje, Italijoje yra daugyblaikraščių, tačiau nežinia, ką juose rašyti, todėl vienintelis dalykas, ką sugalvojo kairieji - dėl to sugaišindami visą mėnesį šiame Parlamente - pritarti nuomonei, kad Italijoje nėra informacijos laisvės.
Daugelyje savo laikraščių jie negali rašyti, kad VyriausybItalijoje per keturis mėnesius perkėlAquila žemės drebėjimo aukas iš palapinių miestelių į tinkamus gyventi namus; savo laikraščiuose jie negali rašyti, kad per tris mėnesius naujoji Silvio Berlusconi Vyriausybpašalino šiukšles iš Neapolio gatvių, kurios ten buvo kaupiamos metų metais; jie nenori rašyti, kad, anot EBPO, Italijoje prarasta mažiausiai darbo vietų, nepaisant ekonomikos krizės; jie savo laikraščiuose negali rašyti, kad Italijoje nebankrutuoja bankai ir indėlininkai nepraranda savo pinigų, nepaisant ekonomikos krizės; jie negali to teigti, nes jų laikraščių niekas neskaito, jais niekas netiki, ir dėl to jie meta kaltinimą, esą trūksta informacijos laisvės.
Ar jums žinoma, kas sakoma Italijoje? Mes sakome, kad jie primena tuos, kurie atidarareną, leido buliams pabėgti ir dabar ieško ragų: jie prarado gyvulius, prarado balsus, rezultatus Italijoje; jie mėgino - aš jau baigiu, pone pirmininke - juos atgauti Europoje, kur jie taip pat turėjo daugumą ir kur taip pat ją prarado.
Su visa pagarba visiems Europoje, kurie norėjo parodyti, kad tiesa yra kitokia, demokratija dar kartą įrodė, kad Italijoje informacijos laisvyra ir jai nekyla joks pavojus.
Seán Kelly
Pone pirmininke, man labai malonu matyti šios dienos balsavimo dėl rezoliucijos rezultatą, nes Italija yra viena Europos Sąjungos valstybių narių, bet atskirai įtraukti ją į pasiūlymą, kuris mums pateiktas, kažkaip pernelyg drąsu. Vis dėlto tikiuosi, kad ateityje mes turėsime galimybių aptarti informacijos laisvės, spaudos laisvės ir atskirų žurnalistų laisvės organuose, kuriuose jie dirba, klausimą ir leisime jiems pareikšti savo nuomonę. Taip pat turime užtikrinti, kad tai būtų taikoma visai Europos Sąjungai, nes neturėtume svarstyti padėties tik vienoje valstybėje narėje. Šiandienos balsavimas buvo sėkminga diena Europos Sąjungai ir sėkminga diena demokratijai.
Aldo Patriciello
(IT) Pone pirmininke, paprastai mes svarstome klausimus ir balsuojame dėl klausimų, kurie yra svarbūs ir išskirtiniai valstybėms narėms Europos Parlamente, o ne - kaip šį kartą - Italijos deputatų rūmams ar Italijos senatui.
Dar kartą po su imigracija susijusių kaltinimų Italijos Vyriausybei šiame Parlamente, kuriuos pateikopozicija ne dėl keisto sąmokslo, kurio aukomis ji manosi esanti, bet dėl savarankiškos žmonių valios, imtasi oportunistinių, apgailėtinų ir savanaudiškų bandymų iškreipti tikrąją padėtį Italijoje, turint vienintelį tikslą - apšmeižti Vyriausybę ir mūsų šalį, atstovaujamą ministro pirmininko Silvio Berlusconi.
Mažumos partijos mėgino kontroliuoti rinkimus, vykdydamos vienašališką visuomenės informavimo kampaniją, taip kompensuodamos ideologijos ir turinio trūkumą savo politikos programose, jos vykdkampaniją, kuria siekta sistemingai daryti žalą Europoje mūsų valstybei. Europos Parlamento nariai, kurie palaikItalijos opoziciją, turėtų daugiau dėmesio skirti klausimams, kurie susiję su mūsų pačių valstybėmis, ir nevertinti Italijos remiantis klaidinančiais mano tėvynainių įsitikinimais. Jie priklauso partijai, kuri itin pasižymėjo pastaraisiais metais, vykdydama politiką, kuria siekiama tik vieno: sistemingai ir tikslingai pulti Italijos ministrą pirmininką, vadovaujantį koalicijai, kurią demokratiškai išrinko per 17 milijonų italų.
Rašytiniai paaiškinimai dėl balsavimo
Luís Paulo Alves  
Balsavau už rezoliuciją, kurią pateikEuropos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcija dėl informacijos laisvės, nes manau, kad spaudos laisvyra vienas iš laisvos ir demokratinės visuomenės, kuriai pritariu, ramsčių, ir jei tam iškiltų pavojus, kaip kad šiuo metu Italijoje, mes turėtume būti pasirengę ją apginti. Italijoje sąžinės ir spaudos laisvei neabejotinai kyla pavojus.
Tai, kad ministras pirmininkas tiesiogiai arba netiesiogiai kontroliuoja didelę imperiją, kurią sudaro leidyklos, dienraščiai, savaitraščiai ir trys televizijos kanalai, aiškiai nesuderinama su politinėmis pareigomis, kurias eina Silvio Berluskoni, ir reikalavimais demokratinei valstybei ir ES valstybei narei. Prie to galima pridurti bandymus daryti spaudimą ir manipuliuoti valstybine televizijos stotimi. Neturėtume pamiršti, kad dabartinekonomikos krizdar labiau susilpnino žiniasklaidos priemones, kurios vis labiau priklauso nuo reklamos agentūrų arba visuomenės institucijų. Būtina, kad Europos Komisija pagaliau pateiktų pasiūlymą dėl direktyvos dėl žiniasklaidos priemonių pliuralizmo ir koncentracijos, nustatydama taisykles, kuriomis reikėtų vadovautis valstybėse narėse šiuo klausimu, kuris yra toks svarbus demokratijai.
Jean-Pierre Audy  
Balsavau už tai, kad būtų pakeistas rezoliucijos projekto dėl informacijos laisvės Italijoje pavadinimas, po 2009 m. spalio 8 d. Europos Komisijos pareiškimo, kuriame prašoma? išbraukti žodį "Italija". Net jei padėtis Italijoje kelia didelį nerimą dėl nuolatinių interesų konfliktų tarp visuomeninės ir privačios žiniasklaidos priemonių nuosavybės ir (arba) kontrolės ir politinių jėgų, aš pritariu daugelio kolegų nuomonei, kad Europos Parlamentas neturėtų atskirai išskirti vienos ar kitos valstybės narės.
Liam Aylward, Brian Crowley ir Pat   Gallagher
raštu. - Šiandien vyko balsavimas dėl įvairių rezoliucijų ir pakeitimų. Iš esmės mums buvo pateikti pasiūlymai, kuriais pasmerkta žiniasklaidos padėtis Vokietijoje, Portugalijoje ir Italijoje.
Kaip Airijos Vyriausybės pagrindinės partijos nariai, mes nuosekliai pasisakydavome prieš pasiūlymus, kurie buvo pateikiami Europos Parlamente siekiant pasmerkti atskirų vyriausybių ir atskirų valstybių Europos Sąjungoje vidaus veiklą.
Mes nuolat pasisakydavome prieš politines strategijas, nes įstojome į Europos Sąjungą, kurioje Europos Parlamento prašoma tarpininkauti klausimais, kurie atsiranda dėl politinio pasidalijimo ir ginčų tarp atskirų Europos Sąjungos valstybių narių.
Tai buvo mūsų politinis nusistatymas praeityje, ir tai yra mūsų politinpozicija šiuo metu. Mes visuomet siekėme elgtis nuosekliai.
Mes visuomet pritarsime saviraiškos laisvei, kuri yra viena pagrindinių piliečių teisių Europoje.
Ivo Belet  
Stebinantis šio balsavimo rezultatas tikriausiai leis apibrėžti naują diskusijų - diskusijų dėl sunkumų, kylančių dėl grėsmės pliuralizmui Europos žiniasklaidoje, sritį. Mes nuoširdžiai pritariame šioms diskusijoms. Žinome, kad žiniasklaidos laisvpatiria varžymų keletoje valstybių narių (žr. vakar paskelbtą ataskaitos, kurią pareng"Reporteriai be sienų" Spaudos laisvės indeksą).
Vis dėlto itin svarbu, kad mes laikytumėmės pamatinio požiūrio į šį klausimą ir sukurtume priemonę, kuri leistų tobulinti padėtį ES, kad žurnalistai galėtų vykdyti savo darbą, nepatirdami spaudimo iš privačių ar politinių suinteresuotų dalyvių. Kai kurie šio Parlamento nariai nusprendpasirinkti nacionalinę taktiką ir patys spręsti šiuos klausimus, tačiau gerai, kad ši strategija žlugo, nes tai būtų užgniaužę diskusijas jau pačioje jų užuomazgoje. Dabar privalome galutinai atsisakyti šių nacionalinių žaidimų ir visą savo energiją skirti sprendžiant struktūrinius klausimus, kurie ilgesniu laikotarpiu yra reali grėsmmūsų teisinei valstybei ir demokratijai Europoje.
David Casa  
raštu. - Teiginys, kad pažeistos informacijos teisės Italijoje, klaidingas. Pirmiausia, Europos Parlamentas neturėtų tapti forumu, kuriame būtų aptariami klausimai, iš tikrųjų priklausantys nacionalinių vietos teismų ir valstybių narių parlamentų kompetencijai. Be to, aišku, kad dabartinItalijos kritika inicijuota tik todėl, kad norima užsipulti Italijos ministrą pirmininką Silvio Berlusconi. Todėl aš balsavau prieš rezoliuciją.
Carlos Coelho  
Politinių jėgų ir žurnalistikos santykiai yra sudėtingas ir subtilus klausimas, tačiau visiškai aišku, kad niekas negali ginti savo "tiesos", naudodamas cenzūrą, persekioti žurnalistus arba riboti saviraiškos ir informacijos laisvę. Informacijos ir saviraiškos laisvyra pagrindiniai principai, kuriais remiasi Europos Sąjunga, ir itin svarbi sudedamoji demokratijos proceso dalis. Tai taip pat reiškia, kad neturėtume supaprastinti šių diskusijų arba jas naudoti siekiant politinės naudos.
Teikdami rezoliuciją dėl informacijos laisvės Italijoje, Europos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcijos nariai supainiojo Europos Parlamentą su Italijos parlamentu. Jie taiko dvejopus standartus, kai atsisako įtraukti į pasiūlymą atvejus iš kitų valstybių - Vokietijos, Vengrijos arba Portugalijos - kuriame paminėtas nepagrįstas Jornal Nacional, rodomo per TV1, uždarymas. Juos domina informacijos laisvtik Italijoje, o ne kitur Europoje... Atsitiktinai tą pačią dieną sužinome, kad ataskaitoje, kurią paskelb"Reporteriai be sienų", Portugalija spaudos laisvės indekse nukrito keturiolika punktų žemyn.
Vasilica Viorica Dăncilă  
Spaudos laisvyra neatsiejama nuo demokratinės visuomenės. Todėl manau, kad suderintos žiniasklaidos rinkos poreikis turėtų būti remiamas visų valstybių narių, kurios turėtų įsipareigoti ir individualiai, ir bendrai suteikti Europos piliečiams galimybę gauti pačią tiksliausią įmanomą informaciją. Manau, kad tai absoliučiai būtina visiems Europos piliečiams, kad jie galėtų ne tik aktyviai naudotis savo teisėmis ir vykdyti įsipareigojimus ir būtų tinkamai informuojami, bet ir galėtų suprasti ir kritiškai vertinti, kaip jie informuojami Europos Sąjungos institucijų ir kiekvienos valstybės narės atskirai.
Anne Delvaux  
Kaip buvusi žurnalistė, šį trečiadienį aš susilaikiau balsuojant dėl visų pasiūlymų ir pakeitimų. Tuo norėčiau išreikšti savo kritišką požiūrį į diskusijas dėl pagrindinių teisių, kaip kad spaudos laisvė, ir dėl atstovavimo partijų politiniams interesams - spauda jokiu būdu neturėtų būti naudojama kaip dešiniųjų ir kairiųjų politinių kovų priemonė!
Italija užsipuolama dėl spaudos laisvės ir tai yra visiškai nepriimtina. Vis dėlto, ar mes ką nors girdėjome apie Bulgarijos, Rumunijos arba Prancūzijos žurnalistus? Ar mes atidžiai išnagrinėjome politinę ir ekonominę įtaką jai kitose ES valstybėse narėse? Kaip galime būti tikri, kad politika mūsų pačių valstybėse neturi įtakos redakcinei kontrolei ir turiniui? Jei išplėstume savo tyrimą, parengdami naują pranešimą, galėtume pritarti rezoliucijoms taip, kad pačiu tinkamiausiu būdu prisidėtume siekiant mūsų pagrindinio tikslo: spaudos laisvės Europos Sąjungoje! Manau, kad ši pagrindinteisnusipelno didesnių investicijų nei tos, kurias mes matome šiuose tekstuose - tekstuose, kuriuose šis klausimas svarstomas visiškai netinkamai.
Proinsias De Rossa  
raštu. - Balsavau už šią rezoliuciją, kuria raginama priimti direktyvą dėl žiniasklaidos priemonių koncentracijos ir žiniasklaidos pliuralizmo apsaugos. Deja, ES teisinsistema dėl žiniasklaidos pliuralizmo ir žiniasklaidos koncentracijos vis dar nėra pakankama. Europos Sąjunga užtikrina saviraiškos ir informacijos laisvę Pagrindinių teisių chartijos 11 straipsniu ir Europos žmogaus teisių konvencijos 10 straipsniu. Iš tikrųjų 11 straipsnyje aiškiai sakoma, kad "Turi būti gerbiama žiniasklaidos laisvir pliuralizmas". Žiniasklaidos laisvir pliuralizmas yra esminės laisvos, sveikos ir demokratinės visuomenės sąlygos. Vis didesnkoncentracija žiniasklaidoje, sutelkta pasiturinčių patronų rankose, aiškiai varžo atviras diskusijas. Turime būti labai atsargūs, nes verslo siekis yra kontroliuoti informacijos srautus ir sukurti rinką, kurioje būtų atstovaujama jo interesams ir kurioje vyrautų nukreipta prieš įstatymus ir dažnai prieš profesines sąjungas darbotvarkė. Lygiai taip pat ir dėl tų pačių priežasčių siekiant užtikrinti nešališkumą visuomenės žiniasklaidos operatoriai turėtų būti nepriklausomi ir veikti netrukdomi nesikišant valdžios institucijoms.
Frank Engel  
Europos Parlamentas dar kartą buvo paprašytas pateikti nuomonę klausimu, kuris yra valstybės narės kompetencijoje, tai yra dėl pavojaus saviraiškos laisvei Italijoje. Liuksemburgo PPE frakcijos nariai yra tos nuomonės, kad iš principo Europos Parlamentas neturėtų kištis į interesų konfliktą valstybėje narėje, ar jis būtų rimtas, ar ne. Parlamentas neturėtų reikalauti Europos teisėkūros priemonių kiekvieną kartą, kai atitinkamos šalys negali patenkinamai išspręsti politinio arba teisinio klausimo pačioje valstybėje. Štai kodėl mes balsavome prieš bet kokius bandymus imtis teisėkūros priemonių Europos lygmeniu nagrinėjant interesų konfliktą atskiroje valstybėje narėje.
Šiomis sąlygomis mes pritariame nuoširdžioms Europos diskusijoms dėl spaudos ir abejotinų susijungimų, kurios galėtų įvykti šioje srityje. Šiose diskusijose neturėtų būti pabrėžiama viena konkreti valstybnarė, tačiau objektyviai ir išsamiai nagrinėjama padėtis visoje ES siekiant priimti sprendimus šiais klausimais esamų Bendrijos teisės aktų pagrindu.
Edite Estrela  
Portugalijos socialistų delegacija Europos Parlamente smerkia ir nepritaria kai kurių Europos Parlamento narių iš Portugalijos, priklausančių Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijai, pozicijai, kuria bandoma pakenkti Portugalijos ir Portugalijos ministro pirmininko įvaizdžiui pateikiant nepagrįstus kaltinimus dėl žiniasklaidos kontroliavimo. Socialistų delegacija negali susilaikyti nepareiškusi apgailestavimo, kad kai kurie Europos Parlamento nariai iš Portugalijos šias diskusijas, kurias išprovokavo kai kurios partijos per dabartinę rinkimų kampaniją ir kurioms Portugalijos rinkėjai davryžtingą atkirtį, perkėlį tarptautinę areną.
Skirtingai nuo tų, kurie organizavo šią kampaniją, socialistai nereikalauja Portugalijos piliečių atsisakyti pilietybės, tačiau smerkia tuos, kurie bando suteršti gerą Portugalijos vardą, vykdydami galimus įsipareigojimus Silvio Berlusconi.
Diogo Feio  
Komisijos narViviane Reding kreipėsi į šią auditoriją ir paprašnesibelsti į Europos Sąjungos institucijas prašant išspręsti klausimus, kurie gali būti sprendžiami nacionaliniu lygmeniu, kaip tai numatyta pagal mūsų sutartis. Aš visiškai sutinku su tuo ir smerkiu taktiką, kurią itin pamėgo Europos kairieji, ypač socialistai. Primenu, kad per ankstesnę kadenciją Ispanijos socialistai siekmanipuliuoti Europos Parlamentu, norėdami įgyti išorės paramą - turėdami menką paramą savo šalyje - dėl pragaištingos antiteroristinės politikos. Šis netinkamas elgesio modelis ir vėl kartojamas. Kaip skundėsi Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų frakcijos pirmininkas, šis požiūris neatsiejamas nuo blogos valios ir neprisideda stiprinant visuomenės pasitikėjimą Europos Sąjungos institucijomis.
Spėlioju, ar Europos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcija taip pat aršiai reikalautų surengti panašias diskusijas dėl Portugalijos Vyriausybės kišimosi - besąlygiškai pasmerkto žiniasklaidos reguliavimo valdžios institucijos - į žiniasklaidos reikalus, kai per keletą mėnesių buvo pakeistas minėto laikraščio (O Público) redaktorius ir netikėtai nutraukta televizijos naujienų programa (TV1).
Ilda Figueiredo  
Balsavome už rezoliuciją, gindami informacijos laisvę, nes manome, kad turime remti saviraiškos ir informacijos laisvę ir pliuralizmą, o ne žiniasklaidos koncentraciją. Vis dėlto mes nesutinkame su kai kuriais šios rezoliucijos aspektais, kurie labiau panašūs į kišimąsi į atskirų valstybių demokratinį gyvenimą, ir abejojame dėl galimos direktyvos šiuo klausimu, ypač atsižvelgiant į dabartinę Europos Parlamento sudėtį.
Mūsų kova dėl informacijos ir saviraiškos laisvės, žurnalistų ir kitų profesionalių žiniasklaidos darbuotojų teisių, visuotinės informacijos prieigos ir pliuralizmo garantijų negali būti naudojama kaip priedanga kuriant šališkas sistemas, kuriomis siekiama įtvirtinti Europos Parlamento kišimąsi į valstybių vidaus reikalus taikant dvejopus standartus, nelygu, kokia politinjėga turi interesų vienu ar kitu klausimu.
Todėl mes susilaikėme balsuodami dėl Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos pasiūlymų klausimais, susijusiais su TV1 Portugalijoje, nors Portugalijos komunistų partija kritiškai vertina esamą padėtį Portugalijoje.
Mathieu Grosch  
Manau, kad diskusijos dėl spaudos laisvės yra labai svarbios. Padėtis Italijoje kelia nerimą, tačiau Europos Parlamentas turėtų svarstyti klausimą apskritai arba visų valstybių, kurios patiria šių sunkumų, požiūriu.
Minėti tik Italiją, kai yra įvairių sunkumų kitose valstybėse, pavyzdžiui, Rumunijoje, Bulgarijoje, Portugalijoje ir Vengrijoje, reikštų dalyvauti šališkose diskusijose, kuriomis nesiekiama prisidėti prie saviraiškos ir spaudos laisvės stiprinimo.
Sylvie Guillaume  
Šiandien balsavau prieš bendrą rezoliuciją, kurią pasiūlPPE, ECR ir EFD, dėl informacijos laisvės Italijoje ir kitose valstybėse narėse ir prieš pakeitimus, kuriuos pateikšios frakcijos dėl bendros rezoliucijos, kurią siūlo kairieji ir centro partijos, nes jais iš esmės atmetama Italijos ministro pirmininko atsakomyblaikytis pliuralizmo principo, kuris yra esminmūsų demokratijos vertybė. Taip pat skandalingai užsipuolamas Italijos Respublikos prezidentas Giorgio Napolitano. Pritariau bendrai rezoliucijai, pasirašytai ir mano frakcijos, nes iš esmės pritariu saviraiškos laisvei ir tam, kad būtų priimti Europos teisės aktai dėl žiniasklaidos priemonių susijungimo, nepaisant dešiniųjų nepritarimo, kuris keletą kartų buvo aiškiai parodytas. Turėtume atsižvelgti į nuogąstavimus, kurie mus pasiekia iš Italijos pastaruoju metu Silvio Berlusconi ėmus daryti spaudimą Italijos ir Europos laikraščiams, taip pat Europos Komisijai dėl saviraiškos laisvės, kai Italijos valdžios institucijos grąžino migrantus į Libiją, pažeisdamos negrąžinimo principą.
Filip Kaczmarek  
Balsavau prieš pasiūlymą dėl rezoliucijos, nes ji yra žalinga ir neatitinka Europos standartų. Atstovaudami atitinkamiems konkretiems interesams, kairieji, be viso kito, pažeidvienodų standartų taikymo visoms valstybėms narėms principą. Siekiant išvengti balsavimo dėl pakeitimo žodžiu, kurį pateikJózsef Szájer, neabejotinai įrodyta, kad tikrasis rezoliucijos tikslas nėra išreikšti rūpestį dėl informacijos laisvės. Tikrasis rezoliucijos tikslas buvo noras užsipulti Italijos Vyriausybę ir tik Italijos Vyriausybę. Taip yra todėl, kad Vyriausybyra nemėgstama kairiųjų. Kairieji gali nemėgti Italijos Vyriausybės. Vis dėlto nematau jokios priežasties pritarti šiam mėginimui panaudoti Europos Parlamentą kaip priemonę ir įtraukti jį į politinę kovą valstybėje narėje.
Žiniasklaidos laisvei gali kelti pavojų ir kairiųjų vyriausybės. Labai džiaugiuosi, kad atmestas projektas, kuris atsidūrmūsų darbotvarkėje tik todėl, kad kairieji galėtų užsipulti mūsų politinius oponentus Italijoje.
Eija-Riitta Korhola  
Pone pirmininke, saviraiškos laisvir nepriklausoma žiniasklaida yra kertiniai demokratijos akmenys ir jos turėtų būti puoselėjamos ir saugomos. Kaip ir daugeliui mūsų, esančių čia, man kelia rūpestį įvykiai, kuriuos stebime kai kuriose valstybėse narėse, kaip antai Italijoje ir Vengrijoje. Jei šia rezoliucija būtų sprendžiami ryšių klausimai ir įvairios problemos visoje ES, būčiau jai neabejotinai pritarusi. Šį kartą negaliu to padaryti. Pritariu principui, kurį išdėstmūsų Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija, kad ES neturėtų kištis į ES valstybių narių reikalus, nes ji tam neturi jokių įgaliojimų. Todėl esu visiškai patenkinta balsavimo dėl informacijos laisvės Italijoje rezultatais ir tuo, kad visi devyni pasiūlymai dėl rezoliucijų šiandien plenarinėje sesijoje atmesti. Visiškai pritariu savo frakcijos išreikštam rūpesčiui, kad norėdamas priimti europinį teisės aktą dėl žiniasklaidos pliuralizmo ir nuosavybės, Europos Parlamentas daugiau pakenktų žiniasklaidai, negu jai padėtų. Kiekviena ES valstybnarturi savų institucijų, kurios gali ieškoti pagrindinių problemų sprendimo, ir šią Italijos problemą būtina spręsti nacionaliniu lygmeniu. Tai vis dėlto nereiškia, kad turėtume teigti, jog šios problemos nėra.
Aš pati balsavau taip, kaip numato mano frakcijos pozicija dėl bendro socialistų, liberalų ir žaliųjų pasiūlymo dėl rezoliucijos, išskyrus vieną klausimą. Mūsų frakcijos 10 pakeitimu nepakankamai vertinamos arba faktiškai atmetamos problemos dėl informacijos laisvės Italijoje, todėl negaliu jam pritarti. Logika taip pat neleidžia man pritarti mūsų frakcijos pasiūlymui dėl rezoliucijos, nes ji taip pat buvo linkusi pasiduoti pagundai svarstyti padėtį tik vienoje valstybėje narėje, ir siekdama nustatyti tam tikrą pusiausvyrą ji nepakankamai įvertino problemą.
Jean-Marie Le Pen  
Pone pirmininke, ponios ir ponai, ar ne Italijoje valstybės vadovas grasina ir imasi teisinių veiksmų, jei pasigirsta bent mažiausia kritika, ir asmeniškai dalyvauja teismo bylose, norėdamas sužlugdyti politinius oponentus? Ar ne Italijoje partija, esanti valdžioje, bet kokią informaciją, kuri nėra pataikūniška, vadina "begėdiška", "absoliučiai neturinčia precedento smurto kampanija", tyčiniu bandymu "užsipulti" valstybės vadovą? Ar ne Italijoje spauda kritikuojama dėl to, kad joje rašoma apie nepotizmą valstybės vadovo vaiko atžvilgiu? Ar ne Italijoje tie, kurie yra valdžioje, palaiko ypatingus ryšius su didžiausių televizijos kanalų vadybininkais ir skiria visuomeninių kanalų vadovus? Ar ne Italijoje įstatymas dėl garso ir vaizdo reklamos keičiamas taip, kad jis būtų naudingas mūsų draugams?
Ar ne Italijoje ministras kviečiamas į didžiausią televizijos naujienų programą, kurioje prisipažįsta, kad buvo įsivėlęs į sekso turizmą - veiklą, už kurią numatyta baudžiamoji atsakomybė, tačiau tik ne šiam ministrui? Ne, tai vyksta Prancūzijoje! Mane stulbina, kad Prancūzijos socialistai, komunistai ir žalieji šiuose rūmuose nemano, kad vykstant šioms diskusijoms vertėtų pasmerkti ir abejotiną "sarkuazijos" patirtį!
Petru Constantin Luhan  
raštu. - Balsavau prieš rezoliuciją dėl informacijos laisvės Italijoje ir kitose valstybėse narėse pirmiausia dėl D dalies, kurioje pateikta nuoroda į "kritinę padėtį Rumunijoje ir Bulgarijoje", remiantis "Freedom House" ataskaita. Atidžiai perskaičiau šią ataskaitą, ypač tą dalį, kurioje apibūdinama mano valstybė, todėl galiu teigti, kad šis sakinys neatitinka tikrovės. Minėtoje ataskaitoje aiškiai nurodoma, kad "spaudos laisvapsaugota Rumunijos konstitucija, ir Vyriausybvis labiau atsižvelgia į šias teises".
Kalbant apie Rumunijos prezidentą Traianą Băsescu, ataskaitoje nurodoma, kad "jis įrodesąs ne toks kontroliuojantis žiniasklaidą ir ja manipuliuojantis kaip jo pirmtakai". Kitas svarbus argumentas, kuris įrodo mūsų saviraiškos laisvę, yra tai, kad "Rumunija laikoma pirmaujančia regione užtikrinant spartaus plačiajuosčio interneto prieigos paslaugas". Internete visi žurnalistai gali pareikšti savo nuomones ir laisvai bendrauti su auditorija. Todėl manau, kad nuoroda į Rumuniją ir Bulgariją panaudota netinkamai ir neatsižvelgiant į visą kontekstą.
David Martin  
raštu. - Balsavau už pasiūlymą dėl rezoliucijos ir tvirtai pritariu raginimams, kuriais siekiama išvengti žiniasklaidos monopolijų Europoje. Informacijos laisvyra labai svarbus klausimas, ir, atsižvelgiant į įtampą ir nedidelę balsų persvarą, tikiuosi, kad tai yra klausimas, prie kurio mes dar turėsime grįžti. Buvau nusivylęs dėl to, kad, kai buvo atmesti pakeitimai, mes negalėjome priimti galutinės rezoliucijos.
Willy Meyer  
raštu. - (ES) Balsavau prieš rezoliuciją RC7 0088/2009, kurią pateikdešinieji, ir už bendrą rezoliuciją RC7 0090/2009, kurią pateiklikusios šio Parlamento frakcijos, nes pritariu saviraiškos ir informacijos laisvei ir žiniasklaidos pliuralizmui ir esu susirūpinęs dėl padėties Italijoje, kur esama politinių, ekonominių ir žiniasklaidos jėgų interesų konflikto ir nerimą kelia visuomenės ir privačiose rankose esančios žiniasklaidos koncentracija. Padėtis Italijoje yra rimtas pasikėsinimas į spaudos pliuralizmą ir šiuo požiūriu dešiniųjų Vyriausybės, vadovaujamos Silvio Berlusconi, veiksmai yra nepriimtini. Manau, kad reikėtų taisyti šią padėtį, kuri nėra gera ir gali turėti rimtų pasekmių visai Europos Sąjungai, ir imtis veiksmų siekiant užtikrinti visuomeninių žiniasklaidos kanalų nepriklausomybę ir apsaugoti juos nuo bet kokio vyriausybės kišimosi. Norėjau, kad mano balsas aiškiai parodytų mano nepritarimą Italijos Vyriausybės veiksmams, kuriais siekiama daryti visokį spaudimą Europos nacionaliniams laikraščiams arba bandoma juos įbauginti.
Andreas Mölzer  
Šiandienos balsavimas dėl pasiūlymų dėl rezoliucijų pagrįstas diskusijomis, kurios pasižymi tam tikru politiniu vienašališkumu. Susivieniję kairieji pradėjo puolimą prieš Silvio Berlusconi ir norėtų jam atkeršyti. Tiesa, Italijoje yra didelžiniasklaidos koncentracija, tačiau kalbos apie pavojų, kylantį žodžio laisvei ir demokratijai, yra gerokai perdėtas. Akivaizdu, kad dėl to jie prieštaraus viskam, kas nėra kairuoliška.
Bendrame pasiūlyme dėl rezoliucijos žalieji, socialdemokratai, komunistai ir liberalai paprašES suteikti galių stebėti žiniasklaidos pliuralizmą - koks eufemizmas. Aš tam prieštarauju, nes įgaliojimai šioje srityje priklauso tik valstybėms narėms. Man atrodė, kad turiu pasisakyti prieš šių politinių partijų bandymus kištis ir balsavau prieš bendrą pasiūlymą dėl rezoliucijos, kurį pateikkairieji, nes aš ir Austrijos laisvės partija esame tos nuomonės, kad žiniasklaidos ir žodžio laisvyra patys svarbiausi demokratijos principai ir juos būtina apginti.
Rareş-Lucian Niculescu  
Saviraiškos laisvyra viena pagrindinių vertybių, kurios yra demokratijos pagrindas. Europos Sąjungos institucijos turėtų siekti apsaugoti saviraiškos laisvę savo veiksmais, ir šiuo požiūriu būti pavyzdys visam pasauliui. Vis dėlto Europos Parlamentas negali būti naudojamas kaip teisėjas arba svertas sprendžiant valstybių narių vidaus politikos ginčus, kaip šios rezoliucijos atveju, taip pat kaip ir dėl rezoliucijos dėl "padėties" Lietuvoje, dėl kurios balsuota ankstesniame posėdyje. Atsižvelgdamas į šiuos argumentus balsavau prieš pasiūlymą dėl šios rezoliucijos.
Franz Obermayr  
Tiesa, Italijoje jaučiamas didelis informacijos laisvės trūkumas, ypač todėl, kad Italijos ministras pirmininkas Silvio Berlusconi tiesiogiai arba netiesiogiai dėl savo politinės pozicijos ir valdomos žiniasklaidos imperijos daugumą televizijos kanalų įtraukį savo įtakos sferą. Vis dėlto tai nėra būdinga tik Italijai. Pavyzdžiui, Prancūzijoje konstitucine reforma sukurti įstatymai, kuriais Respublikos prezidentui leidžiama skirti visuomeninių transliacijų kompanijų vadovus (Groupe France Télévision, France 2-5). Tai sukėlnemažą pasipiktinimą Prancūzijoje. (Be to, didžiausio privataus televizijos kanalo TF1 savininkas buvo pajaunys Nicolas Sarkozy vestuvėse ir jiedu palaiko labai glaudžius santykius.) Gali būti, kad šis atvejis iš Europos Sąjungos perspektyvos yra labiau inspiruotas partinių politikos priemonių ir opozicijos Silvio Berlusconi, o ne tikros diskusijos dėl žiniasklaidos ir informavimo laisvės. Dėl šios priežasties balsavau prieš šį pasiūlymą dėl rezoliucijos.
Daciana Octavia Sârbu  
Turint omenyje, kad tris Europos Sąjungos valstybes nares (tarp jų ir Rumuniją) organizacija "Freedom House" apibūdino kaip "turinčias iš dalies laisvą" žiniasklaidą, tvirtai tikiu, kad būtinos priemonės Europos lygmeniu siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi vieno svarbiausių demokratijos principų - žiniasklaidos laisvės principo-.
Manau, kad turime kreiptis į Komisiją, prašydami garantuoti pliuralizmą žiniasklaidoje, siekiant ES lygmeniu įgyvendinti bendrus standartus. Balsavau už Europos Sąjungos rezoliuciją ir norėčiau pasinaudoti galimybe dar kartą pakartoti, kad būtina priimti direktyvą dėl informacijos laisvės.
Judith Sargentini  
raštu. - Žaliųjų / EFA frakcija drauge su S&D, ALDE ir GUE frakcijomis pasiūlbendrą pasiūlymo tekstą. Iki pat paskutinio momento šios frakcijos siekė, kad prie jų prisidėtų kitos politinės Parlamento frakcijos, taip pat rėmPPE pastabas dėl spaudos laisvės kitose valstybėse narėse. Pasirodė, kad šie pasiūlymai nebuvo rimti bandymai siekti bendro sutarimo. Tokio sutarimo kaina turėjo būti išbraukta nuoroda į Italiją ir raginimai Komisijai parengti direktyvą dėl spaudos koncentracijos ir pliuralizmo ES, kuri sudaro mūsų rezoliucijos esmę.
Pakeitimais, kuriuos pateikEPP, siekiama tik susilpninti tekstą ir suskaidyti teksto šalininkus. Štai kodėl žalieji būtų turėję balsuoti prieš, net jei - bent dėl kai kurių iš jų - būtų pasiektas susitarimas. Štai kodėl mes manome, kad EPP pozicija nėra konstruktyvi. Apgailestaujame, kad dešiniosios frakcijos dar kartą atsisakreikalauti iš Europos Sąjungos veiksmų visai Europai svarbiu klausimu.
Catherine Soullie  
Spaudos laisvyra absoliuti būtinybė. Demokratinteisininstitucija, kokia yra Europos Parlamentas, neturėtų dėl to abejoti. Informacijos laisvės apsauga ir gynyba turi būti užtikrinta bet kokiomis aplinkybėmis. Vis dėlto Europos Parlamentas nėra ir neturi būti viršvalstybinis teisingumo teismas. Informacijos pliuralizmas ir laisvturėtų būti užtikrinta Europos Sąjungoje, tačiau mes, kaip Europos Parlamento nariai, neturime teisti valstybės ir jos vadovų dėl spaudos ir politinio pasaulio atstovų santykių pobūdžio.
Europos Parlamento kišimasis į šią sritį yra nepriimtinas. Kiek teisėta būtų mūsų nuomondėl žiniasklaidos padėties Italijoje? Tai yra valstybės narės vidaus politindiskusija, kuri turėtų vykti atitinkamos valstybės narės viduje. Pakeitimo, kuriuo siūloma keisti rezoliucijos pavadinimą į labiau susijusį su Bendrijos reikalais, atmetimas rodo tikslingą ir politinį šių diskusijų pobūdį. Privalome būti atsargūs, kad mūsų asamblėja nevirstų teismu.
Georgios Toussas  
Mes atsisakėme dalyvauti galutiniame balsavime dėl pasiūlymo dėl rezoliucijos, kurioje Silvio Berlusconi vykdomos Italijos žiniasklaidos kontrolės pretekstu siekiama atstovauti plutokratijos interesams, dar labiau koncentruojant žiniasklaidą valstybėse narėse ir Europos Sąjungoje. Ja raginama priimti direktyvas, kuriomis iš esmės vidaus rinkoje ir konkurencijos srityje siekiama keisti teisę į informacijos ir saviraiškos laisvę, taikant manipuliavimą informacija, atstovaujant stambaus verslo interesams ir pritaikant visuomeninėms tarnyboms privačiojo sektoriaus kriterijus ir laisvosios rinkos taisykles. Centro dešinieji ir centro kairieji, kurie iš esmės pripažįsta tas pačias vertybes, neabejotinai norėtų, kad ES dalyvautų sprendžiant valstybių narių vidaus reikalus, remtų stambaus verslo interesus informacijos srityje ir skubėtų įsiteikti ir laimėti plutokratijos palankumą. Didžiausios žiniasklaidos bendrovės mėgina pačiais vulgariausiais būdais manipuliuoti darbuotojų sąmone, vykdydamos antiliaudinę kapitalo politiką, kurią formuoja centro dešiniųjų ir centro kairiųjų vyriausybės. Žmonių taip paprastai neapgausi inscenizuotomis peštynėmis Europos Parlamente ir bandymais jį pakelti iki cenzoriaus lygio, kas reikštų dar didesnę paramą kapitalo interesams.
Kyriacos Triantaphyllides  
Mes pritariame bendram pasiūlymui dėl rezoliucijos, tačiau nenorime turėti nieko bendra su nuorodomis į pasiūlymą dėl Komisijos direktyvos dėl žiniasklaidos koncentracijos ir pliuralizmo, nes manome, kad kompetencija šiuo svarbiu ir reikšmingu klausimu turėtų būti palikta valstybėms narėms.
Derek Vaughan  
raštu. - Balsuojant už bendrą rezoliuciją, kurią pateikS&D, ALDE, Žalieji ir GUE, aš manau, kad parodžiau savo paramą informacijos laisvei Italijoje. Kaip išrinktasis atstovas, aš manau, kad mano vaidmuo - paremti pokyčius siekiant išvengti pernelyg didelės žiniasklaidos kontrolės ne tik Italijoje, bet ir visose Europos Sąjungos valstybėse narėse. Manau, kad žiniasklaidos monopolizavimas pavojingas ir kad būtina siekti didesnės žiniasklaidos laisvės Europoje. Europos piliečiai neturėtų atsidurti padėtyje, kai toleruojama informacijos cenzūra.
Iva Zanicchi  
Pone pirmininke, šiek tiek daugiau kaip prieš metus, būdama pirmą kartą šiame Parlamente, pajutau ir ligi šiol jaučiu didžiulę pagarbą Europos Sąjungos institucijoms ir ypač šiam Parlamentui. Tačiau aš apgailestauju dėl to, kad šis Parlamentas nusileido iki to, kad turi gaišti laiką dalyvaudamas politinių partijų, piktnaudžiaujančių nacionaliniais ir regionų interesais, rietenose.
Pone pirmininke, ponios ir ponai, įvykiai, kurie vyksta Italijoje žemiausiu provincijos lygmeniu, geriausiai parodo spaudos ir informacijos laisvės padėtį Italijoje: pažvelkime į vietos laikraščius, didelių ir mažų miestų laikraščius, kuriuos žmonės skaito kiekvieną dieną, ir apie ką juose rašoma! Pažvelkime į tokius laikraščius kaip La Repubblica ir daugelį kairiųjų leidinių. Šiandien Europos Parlamentas dar kartą praleido galimybę ir nesurengrimtų diskusijų dėl žiniasklaidos laisvės Europoje, tapdamas įkaitu tų, kurie norėtų pasinaudoti šiuo Parlamentu užsipuolant Italijos ministrą pirmininką.
Françoise Castex  
Balsavau už šią rezoliuciją, kuria kritikuojama vis blogėjanti spaudos padėtis Europoje, ir ypač Italijoje, kuria reikalaujama priimti teisės aktą, reglamentuojantį susijungimus. Todėl manau, kad visiškai nepriimtina, kad Europos dešinieji - tarp jų Europos Parlamento nariai iš UMP - pasisako prieš saviraiškos laisvės apsaugą, šitaip pritardami Europos Parlamento narių, kurie laikosi kraštutinių kairiųjų ir euroskeptikų pažiūrų, pozicijoms. Per šį balsavimą Europos dešinieji parodė, kad jų refleksas - apsaugoti PPE narį ir žiniasklaidos imperijos savininką, Italijos ministrą pirmininką Silvio Berlusconi, kas, beje, neturi precedento politiniame pasaulyje; Silvio Berlusconi nuolat grasina žurnalistams ir išrinktiesiems nariams, kurie reiškia bent menkiausią jo veiksmų kritiką. Tai, kad Italijos Vyriausybės vadovas kontroliuoja transalpinę žiniasklaidą, galima laikyti įžeidimu visai Europos spaudai. Italijos demokratija nusipelno pagarbos kaip ir bet kuri ES demokratija. Vis dėlto jos atstovas šiandien neatrodo esąs jos vertas. Tik iš pagarbos Italijos žmonėms mes šiandien jaučiame pareigą jį cenzūruoti.
Nessa Childers  
raštu. - Balsavau už šį bendrą pasiūlymą, nes man kelia didelį rūpestį tai, kad vis didėja žiniasklaidos nuosavybės koncentracija Italijoje ir visoje Europoje. Panaši padėtis yra Airijoje, ir aš manau, kad Europos Parlamentas turėtų dar kartą grįžti prie šio klausimo. Šie klausimai turėtų būti apsvarstyti, ir Parlamentas turėtų stebėti, kokia yra žiniasklaidos Airijoje ir visoje ES padėtis ir kokios jos tendencijos. Taip pat norėčiau pareikšti savo nusivylimą dėl to, kad Parlamento nariai iš Fianna Fáil balsavo prieš šį kuklų pasiūlymą dėl žiniasklaidos nuosavybės Italijoje.
Alan Kelly  
raštu. - Klausimas, dėl kurio buvo balsuojama, susijęs su žiniasklaidos priemonių nuosavybės reguliavimo klausimais. Daug žmonių kalba apie demokratijos deficitą ES; vis dėlto, atsižvelgiant į žiniasklaidos nuosavybės koncentraciją Europoje, didžiausią pavojų demokratijai kelia žiniasklaidos baronai. Jei žmonės mano, kad savininkai nedaro įtakos laikraščiams, tai yra netiesa. Rupertui Murdochui priklauso beveik 200 leidinių visame pasaulyje. Tik mažuma iš jų nepalaiko karo Irake. Demokratija priklauso nuo to, kaip visuomeninformuojama. Žiniasklaidos nuosavybės koncentracija reiškia, kad elito mažumos verslo interesai gali būti pateikti kaip nepriklausomas redakcinis straipsnis. Visuomenei turėtų būti suteiktas pasirinkimas informacijos sklaidos požiūriu. Airijoje taip pat yra problemų dėl žiniasklaidos nuosavybės, ir mes privalome ją reguliuoti. Šis Parlamentas turėtų remti žodžio ir žiniasklaidos saviraiškos laisvę. Su apgailestavimu tenka konstatuoti, kad dešiniųjų kolegų nuomonės išsiskyrė.
Catherine Soullie  
Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija labai patenkinta balsavimu dėl bendros rezoliucijos dėl informacijos laisvės Italijoje ir visoje Europos Sąjungoje. Pirmiausia turėtume aiškiai nustatyti Europos Parlamento vaidmenį: esame teisės aktų leidžiamoji asamblėja, o ne tribunolas, kuriame nagrinėjami valstybių narių vidaus klausimai. Būtų visiškai nepriimtina, jei Europos Parlamentas pritartų netiesioginiam išpuoliui prieš asmenį. Labai džiaugiuosi balsavimo rezultatu. Nors ir pasiektas labai nedidele persvara, jis dar kartą patvirtina subsidiarumo principo Europos Sąjungoje ir jos institucijose reikšmę.
