Položaj žensk na Balkanu (kratka predstavitev) 
Predsednica
Naslednja točka je kratka predstavitev poročila gospe Gurmai v imenu Odbora za pravice žensk in politiko enakih možnosti o položaju žensk na Balkanu.
Zita Gurmai
Gospod komisar, gospe in gospodje, hvala ker ste ostali in poslušate ob tej pozni uri. Zelo sem vesela, da vam danes lahko predstavim ta predlog. Vesela sem, ker kaže, da Evropski parlament meni, da je spremljanje in izboljšanje položaja žensk na Balkanu pomembno. Prepričana sem, da je to naš skupen interes in odgovornost, ker se Evropska unija ne more zapreti.
Vsi vemo, da so države v tej regiji nedolgo tega preživele velike travme. Zelo si prizadevajo reševati svoje probleme, in zato jih je treba občudovati. Vendar po mojem mnenju ne upoštevajo zelo pomembnega vira, in sicer žensk.
Res je, da so ženske še posebej trpele v času vojn, vendar moramo vedeti, da niso le žrtve, ampak igrajo konstruktivno, aktivno in nepogrešljivo vlogo pri demokratični stabilizaciji in obnovi.
Nikoli nisem bila naklonjena izjemam za ženske, si pa drznem reči, da bi morale imeti enake možnosti kot moški. Nič več in nič manj. V tem primeru ni nič drugače. Ženske lahko izpolnijo omenjeno vlogo samo v primeru, da za to dobijo priložnost.
In kakšna je ta priložnost? Ker ženske predstavljajo polovico prebivalstva, morajo v enakem razmerju sodelovati pri sprejemanju odločitev. Vem, da po mnenju mnogih ljudi kvota ni prava rešitev, vendar moram žal reči, da učinkovitejše administrativne rešitve še nismo našli.
Ekonomska emancipacija žensk je ena prvih nalog. Delovne ženske so produktivnejše članice družbe in so manj podrejene. In če delajo, ne moremo dovoliti, da bi bile izključene z vodilnih položajev v gospodarstvu. Hkrati pa je treba ženskam, ki trdo delajo, dati priložnost, da usklajujejo svoje delovno življenje z družinskimi obveznostmi.
Da bi se to zgodilo, bi moral odnos družbe do žensk postati bolj pozitiven, negativne stereotipe pa bi morali opustiti. Tukaj ključno vlogo igrata izobrazba in mediji. Ta seznam je dolg, vendar pa bom, glede na pozno uro, poudarila le dva zelo pomembna vidika.
Prvič, nikoli ne smemo pozabiti, da je v tej regiji več različnih držav, ki jih ne moremo enačiti in obravnavati na enak način. Vsaka država je zelo prizadevna na vseh področjih in s tem izboljšuje tudi položaj žensk. Seveda so v tem boju nekatere države bolj napredovale kot druge. To sem poskušala predstaviti v tabeli, ki je priložena poročilu.
Drugič, pri doseganju ciljev je za te države možnost vstopa v Evropsko unijo pomembna motivacija. Za njih in za nas je tudi v tem oziru pomembno, da izkoristimo to obdobje.
Moj namen je bil s tem poročilom pokazati, da so na pravi poti, pohvaliti njihova prizadevanja in jim zaželeti veliko poguma za prihodnost.
Ob tej priložnosti bi se rada zahvalila za izjemno pomoč, ki so mi jo pri tej nalogi nudili Rudolfs Verdins in Elvy Svennerstål iz sekretariata Odbora za pravice žensk in politiko enakih možnosti, Effy Tsonos in Majella McCone iz sekretariata Skupine socialdemokratov v Evropskem parlamentu, moji kolegi poslanci, poročevalci v senci Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Doris Pack, Edit Bauer, Lívia Járóka, Filiz Hyusmenova, Emine Bozkurt, Anni Podimata, Marusja Ljubčeva in številni drugi. Še posebej se zahvaljujem sekretariatu Skupine Evropske ljudske stranke (Krščanski demokrati) in Evropskim demokratom, Skupini Zelenih/Evropske svobodne zveze in seveda liberalcem za njihovo neumorno delo in stalno pripravljenost na kompromise. Nenazadnje pa bi se rada zahvalila tudi svojim bližnjim kolegom.
Zelo sem ponosna, da predlog, ki ga danes tukaj predstavljam, odraža številne kompromise, zaradi česar je sporočilo Evropskega parlamenta jasno, nedvoumno in močno. Upam, da bo iz branja med vrsticami jasno, da je bil moj cilj dati poročilu pozitiven, spodbuden ton. Hvala za pozornost. Posebej sem vesela, ker je tukaj z nami komisar Verheugen, ki je bil komisar za širitev, ko smo mi vstopili v EU.
Günter Verheugen
podpredsednik Komisije. - (DE) Gospa predsednica, gospe in gospodje, gospa Gurmai, bil sem odgovoren za širitev, ampak to je bilo pred štirimi leti. Kljub temu mi je še ostalo nekaj znanja iz tistega časa. Zelo sem vesel, da lahko nocoj z vami spregovorim o tej temi. Vedno me je posebej zanimala in še danes je tako.
Vaše poročilo se ujema z ugotovitvami Komisije: tukaj ni razlike v stališčih. Zagotovo je pravilno, da imamo vprašanje pravic žensk in enakosti moških in žensk za nepogrešljivo komponento političnih meril, ki so ključen predpogoj za začetek in konec pristopnih pogajanj.
Iz lastne izkušnje lahko rečem - in to potrjuje Olli Rehn, ki danes opravlja to delo - da pogajanja o širitvi, v resnici celoten proces širitve, že samo upanje, da bo mogoče prišlo do pristopnih pogajanj, vodijo do velikega izboljšanja socialnega položaja prikrajšanih skupin. Vlade in parlamenti v teh državah vedo, kaj Evropa pričakuje od njih. Po mojem mnenju ni močnejšega katalizatorja za hitre družbene spremembe v državah kandidatkah ali v potencialnih državah kandidatkah kot pričakovanje, da bodo lahko postale članice Evropske unije in tako dosegle določene standarde, ki jih mi v Evropi imamo.
Poročila, ki ste jih pripravili, vaša analiza in naša analiza opisujejo res zaskrbljujoč problem. Ženske iz držav, o katerih danes razpravljamo, so na splošno slabo zastopane, tako na trgu delovne sile kot v političnem življenju. Nasilje v družini je zelo razširjeno. Izjemno zaskrbljujoč je položaj žensk na podeželju. Deklice in ženske iz nacionalnih etničnih manjšin - zlasti Romke - trpijo, prav tako invalidke, zaradi posebne diskriminacije, veliko prepogosto pa so ženske in deklice žal žrtve trgovine z ljudmi.
Zato je za Komisijo popolnoma jasno, da je treba v njenem sodelovanju z državami kandidatkami in potencialnimi državami kandidatkami razviti programe za izboljšanje teh pogojev. Tega mi tukaj ni treba podrobno opisovati. Obstaja veliko število programov, ki bi morali omogočiti vladam in organom držav kandidatk, da se pravilno lotijo problema. So pa tudi projekti in programi, ki temeljijo na načelu samopomoči, in podpirajo nevladne organizacije in druge družbene skupine.
Zagotovim vam lahko, gospa Gurmai, da bo Komisija v prihodnje še naprej po svojih najboljših močeh prispevala h krepitvi pravic žensk v državah na Balkanu. To seveda vključuje - kot sem že rekel - podporo ženskim organizacijam in nevladnim organizacijam. Mislim, da je verodostojen in resen obet pristopa za te države največja možna spodbuda za to, da naredijo, kar je res treba.
Vendar ne smemo živeti v iluzijah. Vsi tukaj v dvorani vemo, da taki družbeni procesi zahtevajo svoj čas. Če se lahko vrnem na svojo izkušnjo, ne smemo se zadovoljiti z dejstvom, da je to ali ono zapisano v zakonu. Ne moremo se zadovoljiti z dejstvom, da se pripravljajo čudoviti akcijski načrti, ki na papirju videti odlično. Videl sem jih na ducate, in na noben način ne pomenijo, da se bo res kaj zgodilo. Pravo delo se torej šele komaj začenja. Zelo sem hvaležen, da Evropski parlament kaže tako veliko zanimanje za to delo.
Predsednica
. - S tem se ta točka zaključi.
Glasovanje bo potekalo jutri, v četrtek, 4. decembra 2008, ob 12.00.
Pisne izjave (člen 142)
Cristian Silviu Buşoi  
v pisni obliki. - Splošno znano je, da družbeni razvoj na Balkanu glede enakosti spolov žal ni prinesel napredka. Čeprav imajo nekatere balkanske države status kandidatk za članstvo v EU, postaja položaj žensk vse bolj zaskrbljujoč in se skoraj ne izboljšuje.
Če želimo ohranjati relativen položaj žensk v balkanskih družbah, se mora EU bolj vključevati v počasne demokratične procese, ki so značilni za večino držav v regiji, in spodbujati uporabo pravno zavezujočih instrumentov na področju ženskih pravic in svoboščin. Poleg tega bi morale vlade v regiji uporabljati koncept pozitivne diskriminacije, kot se uporablja v državah članicah EU.
Da bi spet ustvarili stabilno okolje v obdobju po konfliktih, je nujno spodbujati razvoj družbe enakosti, ki varuje položaj žensk in hkrati ponovno ne vzpostavlja "patriarhalnih” institucij, ki so bile značilne za preteklost. Sodelovanje žensk v procesu odločanja je ključnega pomena za doseganje korenite spremembe njihovega položaja v družbi, imelo pa bo konkreten pomen za prihodnji napredek.
Anneli Jäätteenmäki  
v pisni obliki. - Enake možnosti za ženske in moške so pomemben del kopenhagenskih meril. Na tem področju morajo države na Balkanu še veliko storiti. Države kandidatke bi si morale prizadevati, da bi bili njihovi zakoni na področju protidiskriminacije in enakosti spolov enaki pravnemu redu Skupnosti.
Teme, ki jim je na Balkanu treba posvetiti posebno pozornost, so: izboljšanje zdravstvenega varstva, večja zastopanost žensk v vladi, varstvo žensk pred nasiljem v družini, preprečevanje kaznivih dejanj zoper spolno nedotakljivost, in izvajanje strožjih protidiskriminacijskih strategij.
Ti problemi zagotovo obstajajo tudi znotraj držav članic EU. Stalno si moramo prizadevati za več enakosti med ženskami in moškimi.
Države kandidatke pa morajo posvečati posebno pozornost odpravljanju teh problemov, preden lahko vstopijo v Evropsko unijo.
Lívia Járóka  
v pisni obliki. - Problem diskriminacije, s katerim se soočajo romske skupnosti, ostaja nerešen po celi Evropi. V starih in novih državah članicah, pa tudi v državah kandidatkah, so integracijske politike običajno šibke, občasne in se izvajajo od primera do primera. Romke se po celem Balkanu soočajo z diskriminacijo, ne le zaradi svojega spola, ampak tudi zaradi etnične skupine, ki ji pripadajo. Zaradi njihove marginalizacije v družbi se Romke soočajo z diskriminacijo, ki vpliva na njihov dostop do zdravstvenega varstva, dobre izobrazbe, stanovanj in zaposlitev.
Zelo pomembno je, da države kandidatke in potencialne kandidatke na Balkanu jamčijo odpravo vseh oblik diskriminacije in predsodkov proti Romkam in uvedejo učinkovito in praktično protidiskriminacijsko strategijo, ki naj se izvaja na vseh ravneh (nacionalni in lokalni).
Očitno je, da proces širitve Evropske unije lahko z uporabo kopenhagenskih meril pomembno spremeni položaj Romov na Balkanu. Zato je ključnega pomena, da Evropska komisija sprejme učinkovit sistem spremljanja, namenjenega merjenju resničnih prizadevanj glede pravic manjšin in žensk na Balkanu, kar bo pokazalo popolno skladnost z političnimi merili za pristop.
Dumitru Oprea  
v pisni obliki. - (RO) Poročilo o položaju žensk na Balkanu obravnava eno od trenutno najbolj aktualnih tem: položaj žensk v sodobni družbi. Veliko zvoncev bije v zvezi s položajem žensk na Balkanu v času, ko poteka proces vzpostavljanja stabilne demokracije. To poročilo ni le izčrpno, ampak se ukvarja tudi s ključnimi temami splošnega pomena, kot so: ženske na trgu delovne sile, boj proti stereotipom, zdravje žensk, vključitev žensk v odločanje, nasilje nad ženskami in trgovina z ljudmi. Pomembnost teh tem je še toliko bolj očitna v nekaterih državah, kjer je zadnjih 20 letih prišlo do velikih sprememb.
Zaskrbljujoče je, kako težko je v teh državah oceniti dejanske razmere. Ženske so namerno ali nenamerno diskriminirane. En primer je "neformalni" trg delovne sile za ženske. V nekaterih državah so take razmere norma. Še večji problem pa imajo ženske, ki so usmerjene ali jih "nese" proti dejavnostim, nevrednim človeškega dostojanstva, kot je prostitucija, ali ki postanejo žrtve trgovine z ljudmi. Zaskrbljujoče je tudi, da so mnoge ženske žrtve nasilja v družini.
Po drugi strani pa se morajo ženske bolj vključevati v spreminjanje odnosov, tako da bodo lahko v družbi zasedle položaj, ki si ga zaslužijo.
Rovana Plumb  
Kot poslanka Evropskega parlamenta iz države v neposredni bližini zahodnega Balkana pozdravljam napredek, ki so ga dosegle države kandidatke ali potencialne kandidatke, omenjene v poročilu. Vendar pa potrebujemo posebne politične ukrepe za odpravo družbene in gospodarske diskriminacije in negotovosti, ki obstajajo v regiji.
Konflikti v regiji so spodkopali podobo žensk v kolektivnem spominu. Povzročili so tudi, da so se pojavili in okrepili stereotipi, v skladu s katerimi je vloga žensk v družbi majhna in v senci močnih moških.
Izhodišče za odpravo teh stereotipov je na osnovni stopnji izobraževanja. Izobraževalno gradivo v šolah bi moralo spodbujati pozitivno podobo žensk, ki uživajo enake pravice kot moški.
Naša dolžnost je politična in finančna podpora teh programov. To pomeni, da bi v procesu pogajanj morali skrbno spremljati dosežene rezultate.
Daciana Octavia Sârbu  
v pisni obliki. - (RO) EU mora skrbneje spremljati položaj žensk na Balkanu, zlasti v državah kandidatkah za članstvo v EU.
Hkrati pa bi morali spodbujati zagotavljanje predpristopnih sredstev v pomoč državam na Balkanu v boju proti trgovini z ljudmi in prostituciji, zlasti ko so vpleteni otroci, pa tudi zagotavljanje ustreznih zdravstvenih storitev, do katerih bi imela dostop vsaka ženska ne glede na raso, vero ali družbeni status. Nenazadnje pa bi s temi sredstvi lahko odprli tudi zavetišča in svetovalne centre za ženske, ki so žrtve nasilja v družini.
Poudarila bi rada, da je zelo pomembno zagotoviti podporo nevladnim organizacijam, ki se borijo za pravice žensk na Balkanu, kar bi morale storiti tako vlade v balkanski regiji kot nevladne organizacije v državah članicah EU.
Pozivam k pritisku na vlade držav na Balkanu, da naj nujno sprejmejo ukrepe za preprečevanje in boj proti trgovini z ljudmi, prostituciji mladoletnikov in otroški pornografiji, kajti zavedati se je treba, da je Balkan tranzitno področje in kraj, od koder izvira trgovina z ljudmi.
Ne smemo spregledati tudi nujnosti za usposobljene institucije na Balkanu, ki bi morale sprejeti ukrepe za zagotavljanje enakega plačila žensk in moških in izobraževanje ljudi proti stereotipom.
Dushana Zdravkova  
v pisni obliki. - (BG) Prejšnji teden je bil mednarodni dan boja proti nasilju nad ženskami. Evropska komisija je poudarila pomembnost neizprosne bitke s tem hudim problemom. Evropski parlament mora pozvati države kandidatke, naj sprejmejo aktivne ukrepe za pravilno izvajanje in skladnost z obstoječim zakonodajnim okvirom. Kajti zakoni ne smejo biti le na papirju, izvajati jih je treba v realnem svetu, da bi se izboljšal položaj žensk, ki so vsak dan v stiski in se niti ne zavedajo, da to ni sprejemljivo. Zato se strinjam z raziskovalko, da je treba nekaj storiti in spremeniti stereotipne načine razmišljanja v teh državah.
Opozorila bi vas rada še na eno temeljno točko iz poročila. Glede na posebnosti regije in zlasti na vojaške konflikte, ki jim je bila v zadnjem desetletju priča celotna Evropa, bi rada poudarila dejstvo, da na konfliktnih področjih moški in ženske, deklice in dečki vojno doživljajo različno. Res je, da so ženske in otroci najpogosteje žrtve teh konfliktov, vendar je ženskam treba nuditi enake možnosti in priložnosti, da bi se lahko borile in aktivno sodelovale v družbenem in političnem življenju, da bi upravljale in stabilizirale družbo.
