G-20 2. aprilli 2009. aasta kohtumise ettevalmistamine - Ühendkuningriigi peaministri ning Euroopa Nõukogu liikme Gordon Browni osalusel (arutelu) 
President
Daamid ja härrad, austatud kolleegid, on suur au tervitada siin täna pärastlõunal Ühendkuningriigi peaministrit Gordon Browni. Härra peaminister, tere tulemast Euroopa Parlamenti.
(Aplaus)
Härra peaminister teeb Euroopa Parlamendile avalduse järgmisel nädalal toimuva G-20 kohtumise ettevalmistamise üle. Sellel tippkohtumisel, mis toimub Londonis neljapäeval, 2. aprillil 2009. aastal, on tõsiseks arutlusteemaks toimetulemine ülemaailmse majandus- ja finantskriisiga. See annab hea võimaluse nii tööstusriikide kui ka arengumaade juhtidel töötada koos ühise kava alusel, et saavutada kohene majanduslik stabiilsus ja pikemaperioodiline taastumine. Londoni kohtumisel tuleb kokku leppida makromajanduspoliitikas ja reguleerivates struktuurides, mis aitaksid meid tänasest kriisist välja, ning kehtestada parem ja jätkusuutlikum raamistik tuleviku jaoks.
G-20 esimees Gordon Brown on olnud aktiivselt rahvusvahelisel juhtpositsioonil ajal, mis on osutunud lähiajaloo üheks keerulisemaks perioodiks. Kiirus, millega ta on aidanud kaasa, et arendada G-20 rahvusvahelise majanduse juhtimise uueks tööriistaks, on innustav ning muljetavaldav. Peaminister on andnud ka kindla ning positiivse tõuke, et näidata seda, kui efektiivselt on Ühendkuningriik võimeline töötama koos oma partneritega Euroopa Liidus, kuna koos suudame leida innovaatilisi lahendusi paljudele meie ühistele väljakutsetele.
Ma olen alati uskunud Suurbritannia keskse rolli olulisust Euroopa Liidus.
(Aplaus)
Härra peaminister, me tervitame jõuliselt teie meelekindlust selles rollis.
Mul on suur rõõm anda sõna Suurbritannia peaministrile Härra Gordon Brownile.
(Aplaus)
Gordon Brown
Ühendkuningriigi peaminister. - Härra president, lubage mul teid tänada selle austusväärse kutse eest teile esineda ning eduka parlamendi eesistujariigi kohuste täitmise eest. Lubage mul teid tänada, lugupeetud Euroopa Parlamendi liikmed ning president Barroso juhitud Euroopa Komisjoni liikmed. Tänu teie kõigi tööle ning nendele põlvkondadele, kelle tööd me jätkame, saame me täna nautida rahu ning ühtsust Euroopas, mis kuulub tõesti inimajaloo suurimate saavutuste hulka ja on tänapäeval lootuskiireks maailmale.
(Aplaus)
Ja kui keegi mistahes riigis või kontinendil kahtleb selles, et inimese tahtejõud ja missiooniga esindajate julgus võib möödunud kümnendite lootusetusest hoolimata luua meile uue tuleviku, siis meenutagem neile, kuidas eurooplased 60 aastat tagasi rääkisid igaveseks kinnitunud vihavaenust ning suhetest, mida ei saa kunagi parandada. Nad rääkisid rängast, pikast ja kibedast külmast sõjast. Nad ei uskunud võimalusse, et Euroopas võiks kunagi valitseda täielik rahu, ning veelgi vähem seda, et me suudaks ühineda ja koostööd teha.
Siis küsigem neilt, kuidas on võimalik, et pärast aastatepikkust koostööd ja ühtsust, milles poliitilised äärmuslased kahtlesid, oleme me tugevamad ja kaitstumad kui kunagi varem.
(Aplaus)
Selle aasta 9. novembril tähistame me Berliini müüri langemise 20. aastapäeva: sündmust, mida kõik istungisaalis viibija peaksid kindlasti pidama üheks määravaimaks sündmuseks meie elus. Selle müüri kukutas inimeste otsus, et ühelgi barjääril, hirmutamisel, ega repressioonil ei lubata enam kunagi lahutada Euroopa inimesi.
Mu sõbrad, tänasel päeval ei ole enam vana Euroopat, uut Euroopat, ei Ida- ega Lääne-Euroopat. On vaid üks Euroopa ja see Euroopa on meie kodu.
Siin seistes tunnen ma uhkust, et olen britt ja olen eurooplane, esindades riiki, mis ei pea ennast Euroopast lahtirebitud saareks, vaid riigiks Euroopa keskel, mis ei ole Euroopa keerisjäljes, vaid koos Euroopaga edasiliikuv riik.
(Aplaus)
Seetõttu olen ma ka uhke, et Suurbritannia parlament kinnitas Lissaboni leppe suure häälteenamusega.
(Vali aplaus)
Ma usun, et Euroopal on ainulaadne positsioon maailma kohandamisel eesolevate globaliseerumise kaalukate väljakutsetega. Tänu meie ainulaadsele paiknemisele oleme saavutanud oma liidu. Ma sooviksin tänada Euroopa Parlamendi liikmeid. Te peaksite kõik olema uhked selle üle, mida me koos oleme saavutanud: parima ning suurima ühtse turu maailmas, mis täna pakub võimalusi 500 miljonile inimesele, ning edukama majandusliku koostöö kui kusagil mujal maailmas. Te peaksite olema uhked, et see on Euroopa Liidu saavutus.
Te peaksite olema uhke ka meie loodud laiahaardelise keskkonnakaitse raamistiku üle, mida võib lugeda Euroopa koordinatsiooni määravaks saavutuseks, mis teeb meie kontinendi esimeseks maailmas, kes end ise ühemõtteliselt madala süsinikusisaldusega majanduse teele asetas.
(Aplaus)
Veel peaksite te olema uhke selle üle, et maailma suurimate abiprogrammidega on Euroopa Liidus loodud kõige jätkusuutlikum pühendumus elude säästmisele ja muutmisele kui kusagil mujal maailmas.
Kõik need töö- ja tarbijaõigused, mida me kogu Euroopas nautida saame, on selle maja üksikute liikmete ning saadikurühmade juhitud kampaaniate tulemus.
Ärgem unustagem, et Euroopa Liidus on kõige laiahaardelisem sotsiaalkaitse maailmas, hõlmates õigustekogu ja kohustusi, mis laienesid Suurbritannia inimestele ajal, kui meie valitsus, võin uhkusega öelda, pööras riigi ajaloos sotsiaalse lehekülje.
Härra president, need Euroopa edusammud oleks võimatud ilma inimeste vahelise koostööta, mille olete võimalikuks teinud teie ja see parlament. Jah, me näeme, et ühtsust arendavad erinevate riikide ametnike kohtumised. Ning me näeme ühtsust riigijuhtide kohtumisel. Kuid see ühtsus on demokraatlik ühtsus, mille juured asuvad parlamendis esindatud inimeste ühtsetes väärtustes ning lepetest ja institutsioonidest ühendavad meid enam just need määravad väärtused: meie usk, et Euroopa Liidus arenevad vabadus, majanduslik progress ja sotsiaalne õiglus käsikäes või üldsegi mitte.
Nende väärtuste juured peituvad koostöö käigus saadud kogemustes: tõsiasi, et vabadus ei tohi kunagi muutuda reegliteta rusikavõitluseks; turud peaksid olema vabad, kuid mitte kunagi väärtusetud ja usk, et ausus on tähtsam kui vaba konkurents.
Me oleme sellest kriisist taas õppinud, et jõukus ei ole ühiskonnale suur väärtus, siis kui see teenib vaid jõukate huve. Rikkus on väärtus ainult siis, kui see kuulub kõigile, mitte ainult kindlale kogukonnale.
See ei ole lihtsalt meie poliitiline filosoofia, vaid Euroopas usume me nendesse tõsiasjadesse, sest me oleme selle oma riikides teoks teinud.
Nüüd, keset globaalset majanduskriisi, mis oma kiiruselt, mastaabilt ja kaalult on ajaloos üsna pretsedenditu, soovin ma teiega arutada, kuidas rakendades neid väärtusi, mis on nüüd osa meie DNAst: euroopa ajaloo jooksul saadud õppetunnid, oleks võimalik Euroopal ja muul maailmal vastu astuda globaliseerumise neljale suurele väljakutsele: jooksva globaalse kapitalivoo rahanduslik ebastabiilsus, energiapuuduses vaevleva maailma keskkonna olukorra halvenemine, ekstremism ning sellega kaasnevad ohud enneolematult liikuva maailma turvalisusele ja vaesuse kasv süveneva ebavõrdsusega maailmas.
Samuti sooviksin ma arutleda selle üle, kuidas oleks võimalik, tehes koostööd ja juhtides globaalset majandust õigesti, miljardid Aasia inimesed, kes hetkel on vaid oma kaupade tootjad, muuta tulevikus meie toodete tarbijateks, kuidas me näeme ette järgmise kahekümne aasta jooksul keskklassi töökohtade arvu ning palkade suurimat kasvu, ja millisena näeme me tänastest probleemidest hoolimata ette maailma majanduse kahekordistumist, mis loob uusi võimalusi kõikidele meie riikide elanikele.
Ma tahan arutleda selle üle, kuidas muuta maailm, mis täna paistab kui mitte väga jätkusuutlik, ebakindel ja ebavõrdne, tõeliselt globaalseks ühiskonnaks, mis on jätkusuutlik, turvaline ja õiglane kõigi jaoks.
Lubage mul korrata: ma usun, et Euroopa Liidul on tuleviku loomisel ainulaadne positsioon, täpsemalt seetõttu, et me oleme viimase 60 aasta jooksul tõestanud Euroopa võimet riikidevahelise koostöö, inimestevahelise koordinatsiooni ja mitmekesise ühtsuse loomise abil tulla toime väljakutsetega.
Mõned teist teavad, et ma olen seda teemat palju aastaid arendanud, et saavutada globaalse Euroopa ning majandusreformide toimimine. Ma tean, et mõnede kriitikute arvates toetan ma rohkem globaalset kui Euroopa tegevust. Kuid ma olen viimastel aastatel nii tugevalt antud seisukohal olnud just seetõttu, et ma soovin siiralt Euroopale maailma asjades juhtpositsiooni, ja ma usun, et Euroopa riikidel on vabaduse, õigluse ja vastutustunde väärtuste ümber koondununa maailmale nii palju pakkuda, et ka see ühtseks muutuks.
Ma sooviksin näha avatud, vabakaubanduslikku ja paindlikku globaliseerumist, mis oleks ka reformiv, kõikehõlmav ning jätkusuutlik. See on see sõnum, mille Euroopa võiks majanduslikult raskel ajal ülejäänud maailmale saata.
Nagu te teate, raputab täna maailma rahvusvaheline torm. Selle mõjust ei ole puutumata jäänud ükski Euroopa riik. See tabab igat ettevõtet, igat töötajat, igat majaomanikku ning igat perekonda.
Olgem teineteise vastu ausad: meie globaalne majandussüsteem on arenenud ja muutunud vastupidiseks meie perekondades, kogukondades ning kõikides teistes eluvaldkondades au sees olevatele ja kinnistunud väärtustele: teineteise vastu aus olemine, vastutustundlikkus, raske töö hindamine, mitte liigse külluse ülistamine.
Selle asemel on laastavalt levinud pangandusderivaatidele sarnased keerukad tooted, mis toetasid riski hajutamist üle terve maailma. Me ei saa enam lubada riski vastutustundetut edasikandmist üle kogu maailma. Ma ütlen, et kõik varipangandussüsteemi osad tuleb nüüd järelvalve alla võtta.
(Aplaus)
Ühes riigis või regioonis määratud turupiirangud on üle võetud kõikide riikide vahelisse ülemaailmsesse konkurentsi. Ma ütlen, et isereguleerimise edendamine ei ole piisav, sest see võimendab vaid allakäiku. Me peame kokku leppima läbipaistvuse, avalikustamise ja ka hüvitamise rahvusvahelistes standardites.
(Aplaus)
Meile on teada, et samamoodi nagu globaliseerumine on ületanud riigipiirid, on see ületanud ka moraalsed piirid. Nagu me omast kogemusest võime öelda, on kontrollimata turul ohjeldamatu vabakaubanduse probleemiks tehingute, omakasu motivaatorite, tarbijavaliku ning hinnasildi väärtustaju vaheliste kõikide suhete võimalik nõrgenemine.
Kuid hea ühiskond ja tugev majandus vajavad selget väärtustaju. Nad ei vaja turul moodustuvaid väärtusi, vaid meie poolt turule toodavaid väärtusi: aususe, vastutustunde, õigluse ning raske töö hindamise ehedaid väärtusi, mis ei kujune turgudel, vaid mis tulevad tõesti südamest.
Ma teen ettepaneku, et alustades tänasest debatist ajal, kui valmistume järgmise nädala Londoni kohtumiseks, võtaksime meie kui Euroopa keskse rolli, et asendada kunagi Washingtoni konsensuseks nimetatud kokkulepe uue tänapäevase põhimõttelise majandusliku konsensusega.
Olles silmitsi kõikide nende globaalsete probleemidega, ei saa me lihtsalt paigal seista. Me peame tegutsema. Loomulikult on meil valikud ning ma olen teadlik kiusatusest taganeda, et kohaneda selle uue ebastabiilse olukorraga, üritada end turvaliselt tunda, tõstes silla üles ning liikudes ajas tagasi. Kuid ma ütlen teile, et kui me oleme ajaloost midagi õppinud, siis seda, et protektsionism on lüüasaamispoliitika, taganemise ning hirmu poliitika, ja et lõpuks ei kaitse see mitte kedagi.
(Aplaus)
Isolatsioonikarile suundumise asemel võiksime me plaanida koostöö tegemist. See on kõikide meie riikide huvides. Seetõttu teengi ma ettepaneku, et Euroopa asuks juhtima julget plaani, mis tagaks pangandussüsteemi muudatused kõikidel kontinentidel. Nii avaksime me tee jagatud õitsengule, milles osalevad kõik riigid, kes määravad koos globaalsete finantsreeglite standardid ning kõik kontinendid süstiksid majandusse vajalikke ressursse, mis tagaksid majanduse ja töökohtade arvu kasvu.
Milline oleks töökava? Esmalt, turud on meie huvide teenistuses, mitte meie turgude teenistuses. Seetõttu oleme me praegu Suurbritannias ja teistes Euroopa riikides kaotamas pangandussektori määramatust, mis Ameerikas on juba tehtud, et jätkata laenamist inimestele, kes vajavad seda, et jätkata oma igapäevaelu nendel rasketel aegadel. Ma usun, et USA, ÜK ja Euroopa plaanide taga olev ühine pankade bilansi puhastamise põhimõte aitab uuesti tekitada kindlustunde ning taastab laenamise laiemale majandusele.
Esmakordselt on meil ülemaailmaline konsensus, mis kajastub Larosičre raportist, Paul Volckeri G30 raportis, Turneri Ühendkuningriikide raportis. Euroopas ja terves maailmas tuleks regulatiivsete standardite abil läbi viia rahandusliku stabiilsuse reform, mille eesmärgiks oleks kaitsta inimeste sääste, ja seda tuleks rakendada ning jälgida kõikidel maailma kontinentidel.
Ma usun, et esmakordselt me peame nõustuma ka suurte muudatuste vajadusega koordineeritud tegevuses, mis on märgiks maksuparadiiside lõpu algusele.
(Aplaus)
Öelgem kõik koos, et seadused peavad kehtima kõikidele pankadele, kõikjal ja alati, ilma varipangandusele erandeid tegemata, ilma ühegi peidupaigata maailmas maksudest hoidujatele, kes keelduvad maksmast õiglast osa.
Me teame ka seda, et ülemaailmne fiskaal- ja rahaline stiimul võiks olla igas riigis meie majandusele poole efektiivsem, siis kui see oleks kohandatud kõikides riikides. Ma usun, et sel aastal näeme me maailma ajaloo suurimaid intressikärpeid ning suurimate finantsstiimulite rakendamist kui kunagi varem.
Ma olen kindel, et Londoni kohtumine on võimalik rajada tegevusele, milles Euroopa Ülemkogu ja G-20 rahandusministrid mõni päev tagasi kokku leppisid. Me teeme kõik võimaliku, et luua töökohti ja saavutada vajalik majanduskasv. Ma usun, et kogu Euroopa nõustub president Obamaga, kes on öelnud, et meie tegevus peab olema pidev ja jõuline, kuniks endine olukord taastuma hakkab.
Samuti vastutame me tööpuuduse eest. Ma arvan, et keegi ei peaks olema kuude kaupa töötu, ilma et talle pakutaks väljaõpet, tööd või abi töö otsimisel, ja ükski koolilõpetaja ei peaks pärast õpinguid pikalt tööta olema, ilma et talle pakutaks võimalust omandada tulevikuks vajalikke oskusi.
Ma arvan ka seda, et antud kriisis peame me rakendama kiireid, tõhusaid ja mastaapseid meetmeid, et luua madala süsinikusisaldusega tootmine ning jätkusuutlik majandus. Euroopa juhtis tööstusrevolutsiooni ja nüüd saame juhtida madala süsinikusisalduse revolutsiooni: investeerida energiasäästlikkusesse, laiendada taastuv- ja tuumaenergia tootmist, näha ette süsiniku püüdmist ja ladustamist, arendada intelligentseid elektrivõrke, tuua seeriatootmisse elektri- ning ülimadala süsinikuemissiooniga autod. Seetõttu on mul suur au osaleda Euroopa 2020. aasta energeetika ja kliimamuutuste paketis, mille me 2008. aasta detsembris parlamendi otsusega kinnitasime ja mis seab kõrgeimad standardid globaalsele juhtpositsioonile, et saavutada kliimamuutuste kokkulepe, mille teostumist loodame sellel aastal Kopenhaagenis.
(Aplaus)
See, mida me mõnedes Ida- ja Kesk-Euroopa riikides praegu kogeme, näitab meile selgelt, miks me peame looma uue majandusliku koostöö, et abistada riike ajal, mil nad abi vajavad.
Selleks, et aidata kapitali äravoolu tõttu vaevlevaid riike, tuleb volitada uus reformitud Rahvusvaheline Valuutafond, kus on paremini esindatud arengumaad ja kus ressursse peab olema vähemalt 500 miljonit USA dollarit - kaks korda rohkem kui tänasel päeval, mis aitaks toetada nende riikide pankade võimete restruktureerimist ja jätkata tööstusele laenamist. Ma soovin Rahvusvahelist Valuutafondi, mis ainult ei reageeriks kriisile, vaid aitaks ka kriise ära hoida, ja ma soovin Maailmapanka, millel on ressursid, et vältida vaesust ning ka laiendada ärikrediidi kokkuvarisemisel kaubandust üle kogu maailma.
Nagu me mäletame, on Euroopa Liit ja selle parlament väga edukalt laienenud ja võtnud vastu uusi liikmeid ning ma ütlen ELi Ida-Euroopa liikmesriikidele, et me ei pööra teile nüüd selga. Me teeme kõik, mis võimalik, et olla teie poolel.
(Aplaus)
Ärgem unustagem, et vaeseimate riikide sadadele miljonitele inimestele, kes on tõugatud äärmuslikku vaesusesse, ei ole see kriis muud kui elu ja surma küsimus. Karm tõde on see, et kuna pangad võivad pankrotistuda ja turud kokku kukkuda, võib sellel aastal lisaks kümnele miljonile lapsele surra veel pool miljonit last, sest piltlikult öeldes on nad liiga vaesed, et elada. Kümme ja pool miljonit last ei ole lihtsalt statistika. See on esimene laps, seejärel tuleb teine, siis kolmas ja neljas. Kõik nad ei ole lihtsalt lapsed, vaid nad on ka kellegi lapsed. Ükski nendest matustest ei tohiks toimuda. Kõiki elusid oleks võimalik päästa. See on tragöödia, mis puudutab minu, ja ma usun, et ka teie hinge.
(Aplaus)
Rasked ajad ei tohi saada kunagi meile ettekäändeks, et pöörata selg maailma vaeseimatele ja lasta põhjaläinud pankadel murda abiandmise lubadusi või õigustada abi mitteandmist. Selle asemel, et lasta meie Euroopa abikohustel lihtsalt kavatsuseks, seejärel ähmaseks püüdluseks ja lõpuks vaikivaks reetmiseks muutuda, peaksime oma jõupingutusi mitmekordistama, et meie põlvkond muudaks vaesuse lõpuks ometi ajalooks.
(Aplaus)
Koos saame pakkuda suurimat finantsstiimulit, suurimat intressimäärade vähendamist, suurimaid reforme rahvusvahelises finantssüsteemis, esimesi rahvusvahelisi pangandustasude ja -standardite põhimõtteid, esimest ülemaailmset ja laiahaardelist tegutsemist maksuparadiiside vastu ja esmakordselt ülemaailmses kriisiolukorras uut ja täiendavat abi vaestele.
Kuidas me saavutame selle muutusteks vajaliku globaalse konsensuse? Lubage mul öelda, et üheks meie parimaks võimaluseks on Euroopa ja teiste kontinentide vaheline koostöö. Täna soovin ma rõhutada ka seda, et Euroopa ja Ameerika suudavad teha veelgi tihedamat koostööd.
Ma rääkisin eile president Obamaga sellest, millest ma soovin täna teiega rääkida: uuest ajajärgust Euroopa ja Ameerika vahelises koostöös. Viimaste aastate jooksul ei ole Ameerika liidrid nii innukalt Euroopaga finantsilise stabiilsuse, kliimamuutuste, turvalisuse ja arengu valdkondades kõikidel tasemetel koostööd teinud. Harva on selline koostöö nii ilmselgelt kasulik kogu maailmale.
Alates mõne päeva pärast toimuvast ELi ja USA tippkohtumisest, ajal kui president Obama tuleb Prahasse, saame me iga-aastase kohtumise muuta pidevaks progressiivseks partnerluseks, mis tooks kaasa täna väga vajalikud globaalsed muutused.
Mõelge kõikidele nendele eelistele, mis Euroopal ja Ameerikal tänu sellele uuele üleatlandilisele koostööajastule tekivad ja mida sellega võimalik saavutada on. Tehkem koostööd, et saavutada uus ülemaailmne kliimamuutuste kokkulepe, mille algatas kantsler Merkel G8 kohtumisel 2005. aastal, et vähendada süsinikdioksiidi emissiooni rohkem kui kunagi varem. Tehkem koostööd, et lüüa Pakistanis ja Afganistanis kasvavat terrorismi, mis võib igal hetkel ükskõik millist riiki tabada.
President Sarkozy juhtimisel on Prantsusmaa liitumas taas NATO põhiosaga ning see aitab Euroopal koostöös Ameerikaga saavutada seda, mis oli kunagi unistus, kuid nüüd on minu arvates võimalik: maailma, kus tuumarelvade arv ei suurene ja tuumariigid lepivad kokku reaalses tuumarelvade arsenali vähendamises.
(Aplaus)
Tehkem koostööd ka selle hädavajaliku saavutuse nimel, mida kõik meist oma eluajal näha soovivad ja mida kõik selles parlamendis esindatud parteid, ma usun, ihaldavad: rahu Lähis-Idas, turvaline Iisraeli riik kõrvuti elujõulise Palestiina riigiga.
(Aplaus)
Kuid kõige kohesem, mida Euroopa ja Ameerika koostöö võiks anda, on täiendavate töökohtade loomisele ning ettevõtluse ja kaubanduse arendamisele suunatud tegevuste tulemused, sest koos suudame vastu astuda meie ajastu suurtele finantsväljakutsetele.
Ühelt kõige kuulsamalt eurooplaselt Michelangelolt pärineb kõnekäänd, et parem on seada siht liiga kõrgele ja sellele alla jääda, kui seada siht liiga madalale ja õnnestuda. Sellise Michelangelo poolt kirjeldatud valikuga seisame täna silmitsi, sest kui ma vaatan täna siin istungisaalis ringi, siis näen ma, et kõik siinviibijad ei ole ainult tunnistajad ja pealtvaatajad, vaid ka potentsiaalsed muutuste läbiviijad, vabad oma enda saatust muutma.
Sündmused ei pea Euroopa inimesi valitsema. Mis iganes ka ei juhtuks, suudame me sündmusi valitseda. Seega öelgem enda kohta, et ka kõige halvematel aegadel, kõige suurema majandussurutisega jätkub meil usku tulevikku ning koos muudame ja uuendame oma ajastu maailmakorda.
Ma usun, et alles ajalooraamatu kirjutamisel suudetakse tõeliselt tabada nende erakorraliste väljakutsete mastaapi, millega riigid praegu kõikidel kontinentidel globaliseerumise tulemusena silmitsi seisavad. See on midagi enamat kui muutuste aeg meie ühises ajaloos. See on muutuste maailm ja me peaksime endile meelde tuletama, et Euroopa ajaloo pöördelisi kümnendeid ei ole nende toimumise ajal kunagi täielikult mõistetud.
Kui te vaatate tagasi renessansile, mida võib lugeda üheks maailma tähtsaimaks ajastuks, siis ei saa me selle mõju maailmale siduda vaid kindla kuupäeva, isiku või saavutusega. Või valgustus - me ei saa öelda kindlalt, millal ja kelle poolt see algatati, me vaid teame, et ilma selleta tänapäeva Euroopat ei eksisteeriks. Kui me vaatame tagasi tööstusrevolutsioonile, siis ei saa me osutada kuupäevale, millal see algas, ega tõsta esile vaid ühte leiutajat, töösturit või juhatust, kes seda juhtis. Sündmuste kohta, mida omal ajal ei mõistetud, saame me alles täna öelda, et me kõik oleme sellest kasu saanud.
Meie põlvkond seisab vastamisi muutustega maailmas, mida ei ole veel täielikult mõistetud, ning me saame progressi kas kiirendada või aeglustada iga päev langetavate arvukate otsustega. Ma ütlen nende hämmastavate muutuste kohta maailmas, et kliimamuutusi, keskkonnanõudeid, energiavajadusi, terrorismiohtu, vaesust ja ebavõrdsust tuleb takistada ja finantskriisiga peab tegelema, kuid me ei tohi taanduda protektsionismini, mis on tee laostumiseni.
Jäägu meie pärandiks, et me nägime ette ja kujundasime meie uue ajastu jaoks tõelise globaalse ühiskonna, et ebaõigluse ja ebavõrdsuse asemel oleks globaliseerumise õigluse jõud globaalses ulatuses, et ühistele ideaalidele loodud ja ühtsetel väärtustel põhinev ühinenud Euroopa aitaks luua uut maailma.
(Kestev aplaus)
President
Härra peaminister, Euroopa Parlamendi nimel soovin ma teid tänada selle tähelepanuväärse kõne eest Euroopa Parlamendis.
(Aplaus)
Nüüd on mul hea meel kutsuda siia sõnavõtuks Euroopa Komisjoni president José Manuel Barroso.
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Härra president, G-20 kohtumine Londonis saab verstapostiks globaalsele vastusele globaalse kriisi osas. Ma olen veendunud, et peaminister Browni juhtimisel see ka õnnestub.
Globaalse vastuse algatus globaalse kriisi kohta tuli Euroopast. Ma tuletan meelde, et nii president Sarkozy kui ka ma ise käisime Camp Davidis president Bushile globaalse vastuse asjus ettepanekut tegemas. G-20 kohtumine Washingtonis 2008. aasta novembris oli otseselt nende ühendatud jõupingutuste tulemus.
Seetõttu on Euroopal eriline vastutus praeguse G-20 kohtumise arengu eest. Me soovime, et Londoni kohtumine õnnestuks ja ma olen kindel, et see õnnestubki. Euroopa ühineb Londonis ning meil on ühine sõnum. Nagu 27 liikmesriiki eelmisel nädalal Euroopa Ülemkogus otsustasid, on meil Londoni kohtumiseks ennetav päevakava. Me tahame keskenduda maailmamajanduse ergutamise tulemustele ning kõikide finantsinstitutsioonide reguleerimisele, alates pankadest ja riskimaandusfondidest kuni krediidivõime ametite uute reeglite kehtestamiseni.
Me peame olema kindlad, et majanduse ergutamise ja määruste täiendamise osas ei oleks lahkarvamusi: me vajame mõlemat. Tegelikult peame sellest veel edasi liikuma. Me peame tõrjuma ka majanduslikku rahvuslust ja protektsionismi ning uuendama oma kohustusi vähem arenenud riikide ees, et Euroopa suudaks täita püstitatud aastatuhande arengueesmärgid.
Majanduskasvu pidurdumine on eriti tõsine. Seega on vajalik pakkuda majandusele koordineeritud stiimulit, toetades üldist nõudlust. Euroopa Liit on sellel rindel juba üsna palju ära teinud: meie üldine rahanduslik jõupingutus, mis hõlmab nii otsest tegevust kui ka automaatset stabiliseerimist, moodustab SKTst umbes 4%.
Nüüd peame jõuliselt rakendama oma taastamisplaanid. Me teame, mida teha vaja on: saada laenud uuesti liikuma; hoida inimeste töökohti ja täiendada nende oskusi ajaks, kui majandus pöördub taas tõusule; jätkata investeeringuid tootlikkusesse ja Euroopa konkurentsivõimesse. Komisjon jälgib ja hindab liikmesriikide tegevust, et koordineerida üldist vastamist kriisi eest.
Finantsreeglite osas soovib Euroopa Liit piirid kaugemale nihutada. Reeglitest ei tohiks olla puutumata ükski finantstoode, institutsioon, turg ega võimupiirkond. Kuid reeglid ei tohi olla reguleerimise pärast, vaid meil on vaja rohkem reegleid, sest meil on vaja, et turud taas õigesti toimiksid ning töökohti ja investeeringuid finantseeriksid. Ainult sel viisil on võimalik taastada kindlustunne ja see on väga oluline. Vajaliku kindlustunde tingimuseks avatud majanduses on eetilise tausta andmine finantssüsteemile.
Euroopa Liidus need piirid juba liiguvad. Komisjonile on esitatud kapitali piisavuse ja krediidivõime ametite kohta käivad ettepanekud, ning nende üle arutletakse ka parlamendis. Järgnevate nädalate jooksul võtab komisjon päevakorda riskimaandusfondide, eraomandi ja täiendavate hüvitiste kohta käivad ettepanekud ning juunikuiseks Euroopa Ülemkoguks esitab komisjon uue Euroopa järelvalvesüsteemi paketi. Euroopa Liit on liikumas. Me ütleme seda Londonis selge ja kõva häälega, et me saaksime oma partneritega, nimelt meie Ameerika sõpradega, koostööd teha.
Me tahame, et teised koos meiega liiguksid. Me vajame globaalse majanduse jaoks globaalseid reegleid. Toogem näiteks langenud väärtused: ilmselgelt ei voola raha majandusse tagasi, siis kui me ei vabasta pangandussüsteemi võlgadest. Euroopa Liidul on nüüd komisjoni välja töötatud raamistik, et tegeleda selle probleemiga. G-20 rahandusministrid arutasid vähem kui kaks nädalat tagasi põhjalikult langenud väärtuste menetlemist. Nende vastu võetud põhimõtete kogu ühtib selles küsimuses suuresti Euroopa Liidu vaadetega. Seega on meil taas ainulaadne rahvusüleste ja riikidevaheliste reeglite määramise kogemus ja me näitasime, et Euroopa Liit on globaliseerumisreeglite väljapakkumisel, mitte pealesurumisel, paremini valmistunud kui keegi teine.
Londonis peab Euroopa Liit andma ka kindla protektsionismi tõrjumise sõnumi. Me kaitseme kodust siseturgu, hoides see avatud ja samuti töötame avatud globaalse turu nimel. Me ei tohi Doha kõneluste osas järeleandmisi teha ning peame jõudma peagi kokkuleppele. Samuti ei tohi me unustada kõige suurema puuduse käes vaevlevaid riike: peame jääma enda jaoks püstitatud aastatuhande arengueesmärkide juurde.
Me peame meeles pidama, et meie rakendatavad tegevused on ainus vahend, millega parandada inimeste heaolu. Need abinõud ei ole finantssüsteemi kui ühe majanduse segmendi, vaid inimeste huvides. Praeguses pöördepunktis tähendab see seda, et me peame töötuse ja majanduslanguse mõjusid Euroopa Liidus pehmendama ja leevendama. Just tööpuudus on praegu meie esmane mure. Selleks, et säilitada inimeste töökohad ja panna tulevikuametite jaoks nende ümberkoolitamist toetavad ideed ja tegevused liikuma, toimub 7. mail tööhõivealane kohtumine. Me töötame koos sotsiaalpartneritega, sest me usume, et ka see, idee töötada koos sotsiaalpartneritega, on osa meie Euroopa mudelist, ja me usume, et sel viisil saame aidata töötajatel valmistuda tulevikuametiteks jätkusuutlikus ja madala süsinikusisaldusega majanduses, kuhu me tahame Euroopa juhtida.
Seetõttu peab Londoni G-20 kohtumine looma paljusid valdkondi hõlmava väga ambitsioonika programmi. Ma olen kindel, et Gordon Browni juhtimisel ja tugeva Euroopa toetusel saavutatakse G-20 kohtumisel rahvusvahelise majanduse osas globaalne konsensus.
(Aplaus)
Joseph Daul
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (FR) Härra president, daamid ja härrad, ma tervitan Suurbritannia peaministrit härra Gordon Browni, kes juba paari päeva pärast võõrustab G-20 kohtumist, mida Euroopa on oodanud rohkem kui kunagi varem.
Esimene kriisist saadud õppetund on see, et tänapäeva ühendatud majanduste puhul on riiklikul tasemel lahendused mõeldamatud. Tuleb tunnistada, et raskused, mis jõuavad meieni peamiselt Ühendriikidest ja on peamiselt tekkinud eeskirjade puudumise tõttu, on Euroopas kanda kinnitamas ning härra Brown peab mõistma, et me oleme tugevad vaid siis, kui me räägime ühtse häälena, et kaitsta oma ühiseid huvisid. See peab olema piisavalt tugev, et viia kõik regionaalsed majandused uue kasvu teele. Ma ei saa mainimata jätta Härra Manuel Barrosot ja fakti, et G-20 kutsuti kokku just Euroopa ja eriti Nicolas Sarkozy eestvedamisel, selleks et taastada finantssüsteem, mis oli kaotanud sisu.
Euroopa kaks peamist põhimõtet on solidaarsus ja vastutustundlikkus. Oleme valmis kollektiivselt abistama ja toetama neid, kellel on kõige raskem. Ma küll soovin teie riigile kõike paremat, Härra peaminister, kuid kõige viimased IMFi andmed on kahjuks teie jaoks väga murettekitavad, nagu need on ka teistele Euroopa Liidu riikide, eriti aga Ungarile.
Ma töötasin mitu aastat vabatahtliku tuletõrjujana ning ma tean, et kui maja põleb, siis ei lähe kaua aega selleni, kui leegid ohustavad ka naabri maja.
Mu kaasliikmed, teie vasakpoolsed sõbrad täiskogus nõuavad pärast minu etteastet kahtlemata veelgi sotsiaalsemat Euroopat ja rohkem kaitset. Enne kui nad seda teevad, sooviksin ma korrata, et need lihtsustatud loosungid, mis kaasavad raha kulutamise, mida meil ei ole, on täpselt need samad, mille tulemuseks oli kaheksakümnendatel paljudes Euroopa riikides poliitika läbikukkumine.
(Aplaus)
Loomulikult mitte teie riigis, härra peaminister. Ma kinnitan, et kaheksakümnendatel ei olnud see teie valitsus. Need samad liikmed ei jäta kordamata, et käesolev kriis on globaliseerumise ja turumajanduse tulemus. Ma vastaksin neile juba ette, et tänu turumajandusele on meie kaaskodanike keskmine sissetulek viimase 40 aasta jooksul tõusnud üle 40%. Ma tuletaksin neile meelde ka seda, et väljaspool turumajandust olevates riikides kohtusid inimesed Berliini müüri varjus oma hästi dokumenteeritud saatusega, samal ajal kui globaliseerumine ja turumajandus tõid lääne-eurooplastele keskmiselt 2% majanduskasvu aastas. Kõik see näitab, et sotsialistliku Euroopa kaitsjad ei ole ilmtingimata need, kelleks nad ennast peavad.
Härra peaminister, Euroopa integratsioon on alati olnud riikide kodanikevahelise solidaarsuse küsimus ning sel keerulisel ajal, kus me praegu oleme, on Euroopa kohuseks rohkem kui kunagi varem oma tegudega seda uuesti tõestada. Pankade toetamine oli vajalik, sest muidu oleks pankasid usaldanud inimesed kogu oma rahast ilma jäänud. See on tähtis, kuid sellest ei piisa. Meie esmaseks kohuseks peab olema toetada töö kaotanud inimesi ning perekondi, kellel on raske ots otsaga kokku tulla. Kindlustunde ja töökohtade taastamine on võimalik ainult majanduse tõusule pööramisega ning ettevõtlust edendava majandus- ja rahanduskeskkonna taastamisega. 400 miljardi eurone Euroopa abiprogramm aitab meil sellest kriisist välja tulla. See aitab teha uusi investeeringuid, suurendab nõudlust ja samuti toetab majanduskasvu ning uute töökohtade loomist.
Euroopa siseturg võib toimida olulise instrumendina ning mistahes protektsionistlik abinõu võib olukorda vastupidiselt teravdada. Härra Brown, protektsionismi hukkamõistmisest üksi ei piisa. Me peame oma riikides vältima ka sanktsioneerivaid loosungeid, nagu näiteks "Suurbritannia töökohad Briti töölistele”, sest see viiks meid väga ohtlikku majanduslikku natsionalismi. Kuid ma usaldan komisjoni, kes valvab seaduste täitmist ja tagab meie ettevõtetele vaba ja õiglase turu. Meie eesmärgiks on luua uus stabiilsem parema järelvalvega ning rohkem läbipaistev globaalne finantsarhitektuur. Me peame kiirustama Basel II reformidega ning võtma riskantsed fondid range järelvalve alla.
Härra peaminister, ma hindan seda, et te ei tulnud siia oma ideid peale suruma, vaid kodanike selgitusi kuulama. Ning ärge unustage, Härra minister, eriti järgmisel nädalal, et te olete tõeline eurooplane.
(Aplaus)
Martin Schulz
fraktsiooni PSE nimel. - Härra president, milline julge kõne ja suurepärane kirjeldus praeguse aja vajadustest! Härra peaminister, just seda teed mööda peaksime edasi liikuma, ning meie, Euroopa sotsiaaldemokraadid, kes me räägime nii oma fraktsiooni kui ka Euroopa sotsiaaldemokraatliku liikumise juhi Härra Rasmusseni nimel, nõustume iga sõnaga teie kõnest. See on suurepärane siht.
(Aplaus)
- (FR) Mis puutub mu kaasliikme härra Dauli kommentaaridesse, siis vähim, mida Euroopa Parlamendi fraktsiooni esimehelt võiks oodata, on võime eristada protektsionismi ja sotsiaalset kaitset. Nendel kahel on väga suur vahe.
(Aplaus)
Kuigi teie president Härra Sarkozy võib teada üht-teist protektsionismist, ei tea ta kindlasti midagi sotsiaalsest kaitsest.
(DE) Teil on õigus, härra president, see on tõesti suur hetk. G-20 kohtumise eel on härra Gordon Brown tulnud rääkima siia, Euroopa Parlamendi ette. See näitab, et Euroopa rahvaste foorum, Euroopa Parlament, on kõige õigem koht, kus oma vaateid esitleda, mida teie, härra peaminister, täna meile kirjeldasite.
Seetõttu on teie visiit midagi enamat kui Euroopa Parlamendi külastamine. See on suur eeskuju, kuna teie oma riigi peaministrina ning G-20 kohtumise võõrustajana annate Euroopa Parlamendile tähtsuse, mida see väärt on. Sellega pean ma silmas, et te arvestate Euroopa Parlamenti kui kohta, kus Euroopa kontinentaalsete suhete ning Euroopa ja teiste maailmajagude vaheliste suhete raamistikus tuleb arutada rahvusvahelist ja riikidevahelist poliitikat. Tänan teid selle eest väga, härra Brown. Te olete toiminud õigesti.
(Aplaus)
Härra peaminister, te mainisite kolme olulist põhimõtet, mida ma sooviksin välja tuua, sest need on ka meie liikumise fundamentaalsed põhimõtted. Otsustavaks teguriks ei olnud üksikisiku ahnus. Ahnus on olnud inimajaloo püsivaks tunnusjooneks ja see ei kao kunagi. Probleem seisneb süsteemis, kus üksikisiku ahnus saab levida ja laastavaks muutuda. Viga on süsteemis. See taltsutamatu turu radikalism ja liberalism on läbi kukkunud ja pankrotistunud. Seetõttu tuleb seda muuta.
Järelikult oli teil õigus, kui ütlesite, et vajame erakapitali ja riskifondide jaoks üle-euroopalisi ja -maailmseid seadusi, et peame sulgema maksuvabad keskused ning looma reeglid krediidireitingu agentuuridele. Lisaks tuleks keelata fiktiivne müük. See kujutab endast suurt hulka abinõusid, mida me oleme härra Rasmusseni juhtimisel ja teiste fraktsioonide vastasseisust hoolimata juba pikka aega nõudnud. Just täpselt seda tuleb teha.
(Aplaus vasakult)
Ma tean, lugupeetud kaasliikmed paremal, et teil on raske tunnistada oma kümne aastat edendatud poliitika läbikukkumist. Teil on raske toimuvaga sammu pidada. Ma saan sellest aru, kuid see ei muuda fakti, et te olete alati antud poliitikale vastu olnud.
Teil on õigus, siis kui ütlete, et tuumarelvastumise võiduajamine peab lõppema. Teil on õigus, et koostöö Ameerika Ühendriikidega aitab meil liikuda tuumarelvade leviku tõkestamisel uude ajastusse. Samuti on teil õigus, et me vajame ühiskonnas inimeste vahel solidaarsust, kuid me vajame seda ka riikide vahel. Seega ma kinnitan oma fraktsiooni nimel, et uued liikmesriigid võivad liidule kindlad olla. Härra peaminister, ka selles osas olete te õigel teel.
Ma tahaksin välja öelda veel viimase mõtte. Palun minge G-20 kohtumisele sõnumiga, et kui keegi üritab praeguses majanduskriisis loobuda keskkonnapoliitikast majanduspoliitika kasuks, siis teeb ta katastroofilise vea. Majanduskriis möödub, kuid kliimamuutused jäävad. Seetõttu vajamegi me mõlemat. Üle kõige vajame me efektiivset võitlust, et saavutada parem kliimapoliitika. See pingutus pakub ka arvukalt võimalusi, et luua palju uusi töökohti. Nende kahe asja kombineerimine on täpselt õige lähenemine.
(Aplaus)
Gordon Brown pidas suurepärase kõne. Mida enam parempoolsed öeldule vastu on, seda enam selgub teie kõnest, härra Brown, et te olete õigel teel. Meil on väga hea meel, et täna rääkis siin tõeline sotsiaaldemokraadist valitsusjuht.
(Aplaus)
Graham Watson
fraktsiooni ALDE nimel. - Härra president, ma tervitan peaministrit sellel "Browni G-20 maailmaturnee” esimesel etapil. Härra peaminister, te olete G-20 kohtumiseks koostanud mahuka päevakava, alates võitlusest vaesusega kuni tuumarelvastuse leviku tõkestamise ning rahuni Lähis-Idas, ning ma soovin teile edu. Minu fraktsioon õnnitleb teid ja teie kolleege Euroopa Ülemkogus ühtse lähenemise piiride koostamise puhul järgmise nädala kohtumiseks, kuigi päevakava on tunduvalt piiratum.
Võimalust Obama administratsiooniga koos töötada ei tohiks rikkuda üleatlandilise sõnasõjaga. Ma tean, et me jagame seda vaadet, kuid Ameerika jääb oma visandliku seadustiku juurde ning selle languse reaalsus näitab, et kõige enam kannatavad praegu just need, kes ignoreerisid sihilikult häid tavasid. Me vajame Euroopa finantsteenuste ametit. Me peame samu standardeid kõikide vahenditega teistele peale suruma, kuid oma tegevusetust ei saa me nende ettevaatusega välja vabandada. Nagu te ütlesite, vajame me finantssüsteemi ausust, läbipaistvust ja võrdsust seaduste ees. Samuti on vaja reformida globaalseid finantsinstitutsioone, et takistada praegusel ülejäägil ja liigsel likviidsusel ülemaailmset buumi üle kuumendamast.
Seda rolli peab täitma IMF. Kas sellel oleks võimalik koguda rohkem raha parema juurdepääsuga kriisifondidesse? Kas see peaks saama globaalse ühisfondi tõeliseks varahalduriks, mis uurib hangeldajate tegevust, et vältida paanikat ja stabiliseerida turge? Kuidas me saaksime reformida selle otsustusstruktuuri nii, et see vastaks rohkem demokraatliku kontrolli ning arenevate majanduste nõudlusele?
Samuti on languse negatiivsetest mõjudest hoolimata oluline jätkata võitlust kliimamuutuste ning vaesusega kaasnevate probleemidega.
Härra peaminister, te rääkisite tegutsemise vajadusest. Kas te annate siis IMFile ja Maailmapangale selgesõnalise mandaadi, et tõkestada arengumaades globaalse soojenemisega kaasaskäivat põuda, üleujutusi ja haigusi? Kas te olete veendunud, et need ei toeta, laena ja planeeri ainult majanduse edu, vaid ka sotsiaalset arengut ja roheliste eesmärkide saavutamist? Me vajame uut ja jätkusuutlikku majandust, mis oleks kirja pandud globaalses sotsiaalses lepingus. Lihtsa raha ajajärk on läbi. Selleks, et saavutada tulevane majanduskasv, ei pea elatise teenimine võrduma tapmisega.
Kuid selleks, et see kõik Euroopas saavutada, tuleb tarbijaid suunata ning ka ÜK peab selles osalema. Härra peaminister, teie ja mina kanname poliitilisel platvormil erinevaid värve, kuid ma tean, et šotlastena, kellel on tugev usk progressiivsesse poliitikasse, mõistame me mõlemad Burnsi, kes kirjutas: "Oh annaks mõni jõud meile võime ennast näha nii nagu teised meid näevad”. Ning need parteid suruvad ennast ja Suurbritanniat Euroopa keskmest eemale, mis läheb nende riigile kalliks maksma.
Seega, las Suurbritannia olla positiivne partner, kuju Euroopa vormis. Härra peaminister, ma eeldan, et ühisvaluuta muutub selles kriisis tugevamaks. Investorid on languse külma tuule eest varju otsinud euro kaitsva tiiva alt. Teie loodud on viis bütsantslikku testi, mis on takistanud Suurbritannial 10 aastat euroga liitumist. Kas te nüüd, langusjärgsel perioodil, hakkate töötama selle nimel, et Ühendkuningriik euroga liituks? ÜK ei tohiks seista seina ääres, ajal kui teised on keset saali. Suurbritannia peaks selle tantsuga ühinema.
(Vali aplaus)
Brian Crowley
fraktsiooni UEN nimel. - Härra president, selle asemel, et sotsialismi, liberalismi, konservatismi või mõne muu siin parlamendis regulaarselt kõlava ideoloogilise "ismi” kaevatud auku langeda, soovin ma esmalt õnnitleda härra peaministrit valmiduse eest siia tulla ja oma seisukohti esitleda, neid tugevalt kaitsta ja, mis kõige olulisem, pakkuda silda Euroopa ja Ameerika vahel, et lahendada juba enne meid tekkinud probleeme ja raskusi, eriti sellepärast, et oleme praegu keset globaalset kriisi. Kuid selle globaalse kriisi tõttu ei tohi unustada edu, mis meid minevikus saatis.
Viimase 15 aasta jooksul on meil olnud ennenägematu majanduskasv, enneolematu tööhõive kasv, pretsedenditu jõukuse suurenemine ning enneolematud tegevused, et aidata ja toetada arengumaid. Need uued plaanid, mida me esitame, ei tohi koos vanniveega ka last välja visata. Muudatused peaksid rajanema eelneval edul ning tehtud vigade vältimisel, mis tagaks selle, et me saaksime koostada ühtse suuna ja ühtsete väärtustega ühtsetel eesmärkidel ambitsioonika plaani, et taastada globaalne majanduse. See ühtne suund peab alati põhinema vajadusel pakkuda paremaid asju inimestele, mitte paremaid asju turgudele ega majandusele.
Härra peaminister, te tsiteerisite enne oma kõnes Michelangelot, kuid on veel üks hea tsitaat Iiri luuletajalt Oscar Wildelt: "Me kõik oleme rentslis, ent mõni meist vaatab tähtede poole”. Ja me juba ulatume tähtedeni! See uus kriis annab meile võimaluse. Barack Obama on näinud õigesti võimalust Ameerika taas maailma areenile tagasi tuua. Reaalsus on see, et võrreldes Teise maailmasõja järgse Marshalli plaaniga, ei ole täna maailma areenil suurt tegijat, kes maailma majanduse päästaks. Väljakutsed, millega me silmitsi seisame, on üksteisega seotud, ning samuti on üksteisega seotud neile võimalikud lahendused.
Ma arvan, et nüüd, kui me peame koostama edasiseks uue tegevuskava, võime me loomulikult rääkida süsinikuvabast majandusest, sellega kaasnevatest töökohtadest, mis on väga oluline, ning ümberõppest ja koolitamisest, mis on eluliselt oluline. Selleks, et tagada areng, on vaja pakkuda sotsiaalset kaitset neile, kes seda kõige enam vajavad. Kuid ärgem sidugem ennast sellega, et nimetame pankuri teenitava summa lahenduse leidmisel määravaks teguriks. Paremad seadused, parem järelvalve, kuid ka nende seaduste parem täitmine, sest mis puudutab panganduskriisi, siis ei olnud põhjuseks ainult määruse puudulikkus, vaid järelvalve puudumine ja seaduste rakendamine.
Minu arvates ei ole tulevikuplaanide koostamisel praegu üheks võtmeelemendiks ainult turgude toimimise, varjupaikadest vabanemise, maksuparadiiside ning varipanganduse kaotamisega seonduv kindlustunde sisendamine, vaid andkem ka inimestele natuke kindlustunnet. Näidakem neile, et on olemas väljapääs sellest kriisist, et tunneli lõpust paistab valgus, kuid mis kõige tähtsam, näidakem neile, et nad on osa lahendusest.
Iiri keeles on meil väljend meitheal, mis tähendab, et inimesed tulevad kokku ning töötavad koos, et päästa viljasaak. Nüüd on meil kõigil aeg koonduda, et päästa mitte ainult viljasaak, vaid kogu planeet.
Monica Frassoni
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - Härra president, mul on hea meel näha siin härra peaministrit. Kui pidada silmas seda vähest tähelepanu, mida ta on ELile ja Euroopa Parlamendile pikka aega osutanud, siis võtan ma tema siinviibimist täna kui head märki selle kohta, et inimesed võivad muutuda.
Ma olen kindel, et pärast tänast teatab härra peaminister mõnede keelustuste lõpetamisest või teatab isegi ÜK ühinemisest euroga, nagu ütles mu sõber Graham Watson.
Kuid ma pean teile meelde tuletama, et enamikus teie poolt mainitud teemades: demokraatlikud reformid, sotsiaalprobleemid, tööaja direktiiv, maksud, oli teie valitsus valel poolel.
- (IT) Härra president, daamid ja härrad, härra peaminister, teie koos oma kolleegide ja meie presidendi härra Barrosoga olete vastutavad selle ees, et Euroopa Liidul puuduvad igasugused finantsmääruslikud instrumendid ning fiskaal- ja eelarvepoliitika, mis oleks täna selle kriisiga võitlemisel väga vajalikud. Seda on kasulik meelde tuletada, sest kui eesmärgiks on usaldusväärsete lahenduste leidmine, siis tuleb hea tava kohaselt tunnistada esialgu tehtud vigasid.
Niisiis vaadakem selle maksuparadiiside vastu suunatud ristiretke usaldusväärsust. Need tunduvad olevat väga lihtsad sihtmärgid, sest kõik vihkavad neid, kuid reaalsus on pisut erinev. On olemas isegi arvamus, et me räägime maksuparadiisidest nii palju, sest milleski muus me kokku leppida ei suuda.
Härra peaminister, me usume, et väga tähtis on aru saada, et kapitali vaba liikumise piiramine ei ole võimatu ülesanne, ning et spekulatsioonidele ei ole otstarbekas miljoneid eurosid raisata. Me ei pea spekulatiivsete fondide tegevust reguleerima, vaid me peame nende tegevuse peatama. Me peame pangad viima tagasi selle tegevuse juurde, mille pärast need mitu sajandit tagasi Toscanas leiutati: reaalse majanduse finantseerimine.
Järelvalve loomisest ei piisa. Me peame vaheltkauplejate kasumeid vähendama. Tuleb rõhutada, et organiseeritud kuritegevus on täna maksuparadiisidesse peitnud 120 miljardit eurot. Me peame otsustavalt eesmärgiks võtma topeltdeklareerimise ja -läbipaistvuse: need kes hoiustavad raha teises riigis, peavad seda deklareerima. Pangad peavad samuti sissemakseid deklareerima. Selle jaoks ei ole keskteed. Kõik muu on tühi jutt ja ma kardan, et meie plaanid mattuvad selle tühja jutu alla, juhul kui G-20 kohtumisel ei leita kaalukamat lahendust kui meid ümbritsev loba.
Härra peaminister, sarnaselt oma eelkäijale kasutasite te tugevaid ja emotsioone tekitavaid shakespeare'likke sõnu, kuid nagu temalgi, puuduvad ka teil konkreetsed ettepanekud. Te rääkisite keskkonna ökoloogilisest taastamisest. Kuid vastavalt teie valitsuse plaanile läheb vaid 7% investeeringutest keskkonnaprojektidele, samal ajal kui Lõuna-Korea, Hiina ja isegi Ühendriigid astuvad samme, millega meie tühjad sõnad sammu pidada ei suuda.
Te rääkisite Kopenhaagenist, kuid taas ei jõudnud Euroopa Ülemkogu arengumaade kliimamuutuste fondi osas kokkuleppele. Te teate väga hästi, et ilma olulise rahalise panuseta on Kopenhaageni kohtumine määratud läbi kukkuma ning koos sellega ka meie ambitsioonid kliimamuutuste mõjutamisel.
fraktsiooni Verts/ALE nimel.- Ilus kõne, härra Brown, kuid mida te olete tegelikult valmis tegema?
(Aplaus)
Francis Wurtz
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (FR) Härra president, härra Barrot, härra Brown, nagu te meile meenutasite, langes 20 aastat tagasi Berliini müür, mis tegi jäädavalt lõpu selle taga olevale niikuinii juba mõnda aega surevale mudelile.
Neil asjaoludel oli liiga suur kiusatus anda ohjeldamatule kapitalismile vabad käed. Euroopa Liit järgnes teistele ning andis kiusatusele järele. Uue mudeli loojatel ja nende järeltulijatel on see kontrollimatu olevus üle pea kasvanud. Et sellest olukorrast, mis on ka eksistentsiaalne kriis, üle saada, peame me esmalt julgema kahelda. Mul ei ole muljet, et me oleme sellisel teel.
Komisjoni president ütles Euroopa Ülemkogus, et me oleme selles olukorras võrdsed. Nõukogu eesistuja ütles, et ta on saavutatud tulemustega ülimalt rahul, kuigi peaauhind läks, nagu üsna sageli juhtub, härra Berlusconile, kelle arvates on Euroopa Liit elujõuline organ, mida on tabanud viirus. Aeg näitab.
Seni on üksikuid enesekriitilisi hääli kostunud vaid majandusringkondadest endist, näiteks Aasia osakonna juhatajalt Morgan Stanleylt, kes ütles, et me kõik oleme vastutavad: finantsinstitutsioonid, regulaatorid, reitinguagentuurid, direktoraadid, poliitikud ja keskpangad, ning me peame kõike seda kollektiivselt aktsepteerima. See muudab meid.
Härra peaminister, ma arvan, et te olete esimene Euroopa poliitiline liider, kes on enese süüd tunnistanud. See on sarnane teie seisukohaga kümme aastat tagasi, pärast Aasia kriisi: seisukoht, mis teil täna on, ei olnud toona piisavalt tugev nende jaoks, kes arvasid, et need probleemid on mööduvad.
Te ütlesite, et see vana arusaam, mille kohaselt on turud tootlikud ja isereguleeruvad, ei toimi. Ma pean tunnistama, et eelistan seda tagasihoidlikku žesti vähem-kui-adekvaatsele kõnele, mille pidas siin samas, täiskogu ees, eelmisel ametiajal teie eelkäija.
Kuid ma olen veendunud, et probleemi põhjus peitub kusagil mujal. Nagu on ÜRO kaubandus- ja arengukonverentsi sekretariaadi viimases raportis kirjas, peame me suure kasiino kinni panema. Selle doktriini kohaselt on viimased 20 aastat dramaatiliselt läbi kukkunud.
Need, kes on ülespuhutult G-20 kohtumist nimetanud uueks Bretton Woodsiks, kus kapitalism ümber kujundatakse või isegi moraliseeritakse, on meie kaaskodanikke ninapidi vedanud. 2. aprillil ei toimu Londonis nn revolutsiooni õhtut.
Teie riigis leidis üks suur kaubandusliit, kelleks oli vist Unit, väga lihtsa ja tabava fraasi: kust king pigistab. See on järgmisel laupäeval Suurbritannia pealinnas Londonis korraldatava marsi loosung ning ma ütlen: "Inimesed on kõige tähtsamad”. See võib tunduda ilmselgena, kuid see kaldub Koperniku revolutsiooni sarnaseks võrdluseks, mis on muutunud domineerivaks süsteemiks.
See räägib meie aja väljakutsete olemuse mahust.
(Aplaus)
Nigel Farage
fraktsiooni IND/DEM nimel. - Härra president, tänasel pärastlõunal sai härra peaminister oma kommentaari "Suurbritannia töökohad brittidele” kohta kriitikat, kuid te ei pea nende sõnadega arvestama, sest hetkel, kui ta seda ütles, ei mõelnud keegi arvatavasti sellele, et ta Suurbritannia peaministrina asetaks kunagi Briti tööliste huvid kõrgemale oma Euroopa unelmast. Armas aeg, te tõestasite seda täna pärastlõunal, härra peaminister.
Kahju on vaid sellest, et väljaspool Ühendkuningriigi Iseseisvusparteid ei vaevu tegelikult keegi teid kuulamagi. Siin olete te populaarne. Te olete isegi väga populaarne, sest paar päeva pärast iirlaste "ei” ütlemist Lissaboni leppe osas, surusite teie selle leppe Suurbritannia parlamendis läbi, murdes sellega lubadust lasta Suurbritannia inimestel konstitutsioonilise leppe osas referendumil hääletada.
Selle eest häbi teile, härra peaminister. Te olete vähendanud meie riigis demokraatia väärtust. Te olete petnud valijate usaldust, kes teid Suurbritannia peaministriks aitasid. Loomulikult teame põhjust, miks te seda tegite. Põhjuseks on see, et meie oleksime öelnud "ei”. Te ütlesite oma kõnes, et vaid äärmuslased on Euroopa Liidu vastu. Tõsi, see võib nii olla professionaalsete karjääripoliitikute hulgas, kuid selge enamus Suurbritannia inimesi soovib elada Euroopa Liiduga sõpruses ja vabakaubanduslikes suhetes, kuid ei soovi kuuluda poliitilisse liitu.
Te ei saa jätkata Euroopa Liidu kujundamist vastu avalikkuse tahtmist. Kui te teete seda vastu inimeste tahtmist, siis tekivad sellest tulevikus väga suured sotsiaalsed ja poliitilised probleemid. Palun laske Euroopa inimestel endil oma tuleviku üle otsustada! Ärge laske neid otsuseid langetada parlamentidel, nagu see siin või Westminster! See ei toimi.
Majandusest niipalju, et väitsite end mingil viisil olevat majandusguru: mees, kes suudab päästa maailma. Ma mäletan väga hästi teie esimest suurt käiku kantslerina, kui te müüsite 400 tonni kulda maailma börsidel hinnaga 275 USA dollarit untsi kohta. Tänases vääringus oleks see summa kümne miljardi USA dollari võrra suurem. Asi ei ole selles, et te eksisite, sest me kõik võime eksida. Asi on selles, et te teatasite ette, kui palju te kavatsete müüa ja mis päeval te kavatsete müüa. See oli nii algeline viga, mida majanduslikult rasketel aegadel ei oleks teinud isegi keskmine kõrgel tasemel majandusüliõpilane. Lisaks sellele olete te hävitanud meie pensionisüsteemi ning võtnud Inglise Pangalt ära võimaluse, et reguleerida pankasid, andes selle Canary Wharfi finantsteenuste järelevalve asutuse (FSA) nn märkeruudu bürokraatidele.
Me ei ole kuulnud vabandusi. Teie valitsus on palunud vabandust Armistari veresauna eest, te olete vabandanud orjapidamise eest, te olete peaaegu kõige eest vabandust palunud. Kas te paluksite vabandust selle eest, mida te tegite Suurbritannia riigikantslerina ja võib-olla siis me isegi kuulame teid.
Daniel Hannan
Härra president, ma näen, et härra peaminister on juba omandanud Euroopa poliitikas väga olulise võime. Nimelt võime rääkida istungisaalis üht ning kodus valijaskonnale hoopis teistsugust juttu.
Härra peaminister, te rääkisite siin vabakaubandusest, ja "aamen” sellele. Kes oleks osanud teid praegu kuulates arvata, et just teie olite fraasi "Suurbritannia töökohad briti töölistele” autor ja aitasite majandust toetada või isegi riigistada, kaasa arvatud autotööstust ja paljusid pankasid.
Võib-olla oleks teil parlamendis suurem moraalne autoriteet, siis kui teie teod vastaksid teie sõnadele. Võib-olla oleks teil maailma nõukogudes suurem legitiimsus, siis kui Ühendkuningriigis ei oleks G-20 riikide hulgas kõige suurem majanduslangus.
Tõsi on see, et teil on raha otsa saanud. Teie riik on täielikult negatiivses omakapitalis. Iga Briti laps on sündides võlgu umbes 20 000 Inglise naela. Võla intresside katteks kulub rohkem kui lapse haridusele.
Täna üritate te taas süüd laiali hajutada. Te räägite rahvusvahelisest langusest, rahvusvahelisest kriisist. Tõsi on, et me seilame selle tormi käes kõik koos, kuid kõik alused selles konvois ei ole nii lagunenud olekus. Osad laevad kasutasid häid aastaid, et tihendada laevakeret ja korrastada purjestust - teiste sõnadega, nad maksid oma võlgu, kuid teie kasutasite häid aastaid selleks, et laenata veelgi rohkem. Selle tagajärjel on meie laevakere surutud, teie juhtimisel ja kogunenud võlgade raskuse all, sügavale veepiiri alla.
Meie defitsiit on juba 10% SKTst, mis on peaaegu uskumatu number. See on rohkem kui Pakistanis ja Ungaris - riigid, mis juba on IMFilt abi palunud.
Probleem ei ole selles, et te ei vabanda. Nagu kõik teised, olen ka mina ammu aru saanud, et te olete patoloogiliselt võimetu nendes asjades vastutust võtma. Probleem seisneb selles, et te jätkate tahtlikult meie olukorra halvendamist, raisates ohjeldamatult seda vähest, mis meil veel on.
Viimase 12 kuu jooksul on erasektoris kadunud 100 000 töökohta ja teie olete juurde tekitanud 30 000 avaliku sektori töökohta. Härra peaminister, te ei tohi jätkata majanduse tootliku osa pigistamist, et rahastada mitteproduktiivse osa pretsedenditut kulutamist. Te ei saa tulla langusest välja, siis kui kulutate ning võlast ei saa vabaks, siis kui te laenate ja kui te ütlete, et selle puise ja pealiskaudse moodusega on meie olukord parem kui teistel, et me oleme kriisi üleelamiseks hästi ette valmistunud, siis ma pean ütlema, et te kõlate nagu peokõnet pidav Brežnevi-aegne aparatšik.
Teie teate ja meie teame, ja teie teate, et me teame, et see on absurd. Kõik teavad, et Suurbritannia on sel raskel ajal halvemas olukorras kui keegi teine. Seda ütles IMF. Seda ütles ka Euroopa Komisjon. Turud räägivad sama keelt ja seepärast on meie valuuta väärtus langenud 30% ja varsti saavad ka valijad võimaluse nii öelda.
Nad näevad seda, mida turud on juba näinud: te olete devalveerunud valitsuse devalveerunud peaminister.
Gordon Brown
Ühendkuningriigi peaminister. - Härra president, see on Euroopa Parlamendile suur au, et nii lühikese aja jooksul esitatakse paljude inimeste paljusid erinevaid arvamusi ja ma tänan teid nende arvamuste eest.
Ma loodan, et kuigi parteipoliitikud on oma arvamuse välja kujundanud, peame me meeles kolme asja. Esiteks, selleks et kriisiga tegeleda, peab maailm kokku hoidma. Meie jaoks on lahusolek, eraldihoidmine ja teistest riikidest eraldi töötamine moodus ebaõnnestumiseks ning võimetuseks probleem lahendada, mis tegelikkuses kujutabki endast kogu industriaalse majanduse ulatuses levinud globaalset panganduskriisi. Kui me ei saa probleemist aru, siis ei ole meil võimalik leida ka lahendusi.
Meil oli ülemaailmne elektrikatkestus pangandussüsteemis. Me avastasime, et pangad, mida me pidasime iseseisvateks, olid täielikult seotud teiste erinevate riikide pankadega, ning me peame selle probleemiga tegelema. Olenemata sellest, millisele parteipoliitilise suuna põhjal tahavad inimesed seda vastu võtta, on tõde järgmine: me peame tegelema globaalse panganduse restruktureerimise probleemiga.
Seda protsessi juhtis Euroopa. Me rekapitaliseerisime oma pankasid. Nüüdseks on seda teinud ka teised riigid. Pankade rekapitaliseerimiseks on üle maailma kulutatud rohkem kui triljon dollarit. Nüüd oleme loonud kindlustus- ja teisi skeeme, et tegeleda langenud väärtustega. See tuleb ära teha ning seda tuleb teha ülemaailmse koostööga.
Teine asi, millest tuleb aru saada, on see, et hoolimata kõikidest erinevatest poliitilistest vaadetest selles parlamendis, peab globaalne koostöö olema väga tähtis osa meie tulevikuvaadetest ja see ei kehti ainult pangandusinstitutsioonide kohta, vaid ka teiste valdkondade, fiskaal- ja rahanduspoliitika ning kaubanduse kohta. Meeldib see teile või ei, aga maailm muutub uskumatult kiiresti. Aasias toodetakse rohkem kui Euroopas. Ülemaailmne kaubandus toimib kiirusega, mida pole enne seda kriisi kunagi nähtud, ning et sellega tegeleda, peame me looma vaba, kuid õiglase globaalse kaubanduskeskkonna.Olenemata selles parlamendis levinud vaadetest, peavad minu arvates ka inimesed sellega silmitsi seisma.
Kolmas asi, mis sellest arutelust minu jaoks selgus, on see, et globaalsete lahenduste leidmiseks globaalsetele probleemidele peavad tugevad olema nii meie Euroopa institutsioonid kui ka globaalsed institutsioonid. Minu kõnele vastanud inimesed küsisid minu käest, mida me saame teha selleks, et reformida neid globaalseid institutsioone. IMF, Maailmapank ja Maailma Kaubandusorganisatsioon on kõik organisatsioonid, mis on loodud 1940ndatel, et nende aastate probleeme lahendada. Praegu oleme me 2009. aastas. Meil olid riikliku kapitali turud. Nüüd on meil globaalse kapitali turud. Meil oli siseriiklik konkurents. Nüüd on meil globaalne konkurents. Maailm on täielikult muutunud ja me vajame institutsioone, mis kajastavad oma tegevusviisis globaalset majandust ja tegelevad tänaste probleemidega.
Minu käest küsiti, kas ma tagan või püüan tagada Rahvusvahelise Valuutafondi ressursside olemasolu, mida on vaja, et lahendada probleeme majanduses, mis ei suuda ennast kapitali äravoolu tõttu hetkel ülal pidada. Vastus on järgmine: me peame seda tegema. Minu käest küsiti, kas Maailmapank ja teised rahvusvahelised institutsioonid suudavad aidata riike, kus kriisi tulemusena on tekkimas märkimisväärne vaesus. Me peame seda tegema. Minu arvates on kriisi õppetunniks see, et me oleme nüüd globaalses majanduses. Globaalsed probleemid vajavad globaalseid lahendusi. Sellepärast peame me kujundama globaalseid institutsioone ning minu sõnum parlamendile on väga selge. Euroopa on olnud teerajajaks paljudes teistes valdkondades: nüüd on aeg olla teerajajaks globaalsete institutsioonide loomisel, mis tegelevad meid tabanud globaalsete probleemidega ja pakuvad globaalseid lahendusi.
Olles viimase 60 aasta jooksul loonud Euroopat, mis pakub nii sotsiaalset kaitset kui ka majandusprogressi, on meie proovikiviks nüüd see, kuidas me suudame kujundada maailma, kus on samaaegselt nii majanduslik progress, keskkonnakaitse kui ka sotsiaalne õiglus. Ma usun, et olenemata siin parlamendis väljendatud erinevatest arvamustest, on selle maailma inimestel tahe seda teha ning meie, Euroopa, võime selles olulist rolli mängida.
(Vali aplaus)
President
Lugupeetud kolleegid, tänane elav debatt on näidanud Euroopa Parlamendi olulist rolli G-20 kohtumise eduka tulemuse tagamisel. Ma tean, et härra peaminister peab varsti lahkuma New Yorki, et jätkata järgmise nädala kohtumise ettevalmistusi.
Härra peaminister, meil on väga hea meel, et te saite meiega sel pärastlõunal ühineda ning me soovime teile edu selles tähtsas töös, millesse te olete kaasatud. Suurbritannia peaministri tervitamine Euroopa Parlamendis on alati eriline sündmus. Tänane suurepärane debatt ei ole erand. Härra peaminister, tänan teid väga.
(Aplaus)
Ilda Figueiredo  
Täna on tehtud avaldusi, mis oleksid aasta tagasi olnud kujuteldamatud. Kuid samal ajal on ikka veel eriarvamusi peamiste liidrite vahel. Osalt on see tõend katsest vältida vastutust neoliberaalse poliitika tõsiste tagajärgedega ees ning teiselt pool tolmu keerutamine, et takistada vaadet teele, kuhu me asume, mis mõne väikese muudatusega on see põhiliselt see sama, mis varemgi. See tähendab, et põhimõte, et asjaolud peavad muutuma, et kõik saaks samaks jääda, mida Luchino Visconti oma filmis "The Leopard” väga hästi käsitles, on taas kasutuses.
Niisiis, kuigi Suurbritannia peaminister härra Gordon Brown kinnitas, et turud on meie huvide teenimiseks ning lisas, et meie pole turgude teenistuses, kuid Euroopa Komisjoni president härra Barroso algatas rahvusvahelise kaubanduse liberaliseerimise ning Doha arengukava ilma põhiliste meetmeteta turgude efektiivseks kontrollimiseks ning piirates ennast nõudmisega mitte teha koostööd ja luua määrus maksuparadiiside vastu.
Meetmete kohta, mida oleks vaja, et lõpetada avalike teenuste ja meie majanduse strateegiliste sektorite erastamine, ei ole midagi räägitud. Midagi ei ole räägitud ka liberaalse Lissaboni leppe kaotamisest ega töökohtade kaitsmisest seadusega, lõpetades katsed tööseadus halvemaks muuta.
