Pidulik istung
Juhataja
Lugupeetud asepresident, ekstsellentsid, kallid kolleegid, armsad sõbrad! Mul on suur au tervitada Euroopa Parlamendis Joseph Bidenit, Ameerika Ühendriikide 47. asepresidenti.
(Aplaus)
Asepresident Biden on olnud palju aastaid Ameerika poliitika võtmeisik ja sõber kolleegidele siin istungisaalis. 1972. aastal valiti ta esimest korda USA senatisse, kus ta oli oma maa ajaloo üks nooremaid senaatoreid. Enne kui temast sai 2008. aasta novembris Ameerika Ühendriikide asepresident, osutus ta valituks kuuel korral.
Senati väliskomisjoni ja õiguskomisjoni endise esimehena on ta tuntud oma avameelsuse poolest, millega ta mõnikord kaitseb eesmärke, mis on parajasti kaugel populaarsusest. Ta on arvamusliider, mitte järelkäija. See on üks põhjus, miks teie kõne, austatud asepresident, on täna Euroopa Parlamendis nii tähtis, nii otsustav meie kõigi jaoks. Lubage mul veel kord tänada teid südamliku küllakutse ning väga edasiviiva ja viljaka mõttevahetuse eest Washingtonis eelmisel kolmapäeval.
Kallid kolleegid! Tänapäeva mitmekülgses, vastanditerohkes maailmas saavad ja võiksid Euroopa ja Ameerika töötada üheskoos partneritena, et luua üleilmset stabiilsust ja teadlikke väärtusi, millesse me usume. Asepresident Bideni tänane visiit Euroopa Liitu kinnitab seda seotust.
Ilma tugeva ja tõhusa Atlandi-ülese koostööta, kus Ameerika Ühendriigid ja Euroopa Liit on võrdsed partnerid, ei suuda me leida püsivaid lahendusi paljudele ülesannetele, mis meie ees seisavad: kliimamuutusele, energiajulgeolekule, meid kõiki ikka veel puudutavale majanduskriisile, terrorismile, inimõiguste edendamisele, vabakaubanduse kaitsmisele ega paremale ülemaailmsele juhtimisele.
Head kolleegid, peaaegu samal päeval 25 aastat tagasi, 8. mail 1985, pöördus president Ronald Reagan siinse parlamendi poole. See on viimane ja seni ainuke kord, kui USA president on kõnelnud Euroopa rahva demokraatlikult valitud esindajate ees. Lugupeetud asepresident, teie tänane viibimine selles istungisaalis on märk uuenevast kõrgeima tasandi dialoogist kahe maailmajao vahel.
Meil siin Euroopas on uus alusleping, mis annab meile Euroopa Parlamendis uue jõu ja võimaluse tegutseda ning mis on nii oluline kogu Euroopa Liidule. Ameerika annab pärast president Obama üheaastast valitsemisaega maailmale uut lootust. Härra asepresident, teie pöördumise ajastus ei saakski olla parem.
Lugupeetud asepresident, mul on hea meel sel pärastlõunal teid Euroopa Parlamendis tervitada. Kõnepult on teie.
(Aplaus)
Joe Biden
Ameerika Ühendriikide asepresident. - Lugupeetud president, tänan teid südamliku tervituse eest. Oli suur rõõm teid Washingtonis ja Valges Majas võõrustada. On suur au ja, võiksin lisada, privileeg pöörduda sellise lugupeetud esindajatekogu poole.
Mina töötasin parlamendis, kus oli kokku ainult 435 liiget. Siin olla veelgi suurem au. Mäletan president Reagani kõnet siin 1985. aastal, kui ta tsiteeris iiri poeeti William Butler Yeatsi, kes rääkis oma Iirimaast luuletuses "Lihavõtted 1916”, öeldes: kõik on muutunud, täielikult muutunud, sündinud on kohutav ilu. 1985. aastast saati on palju muutunud. Muutunud on palju ja sündinud on kohutav ilu.
Mu daamid ja härrad, nagu te juba teate, ei rõõmusta ma mitte üksnes selle üle, et olen asepresidendina siin Brüsselis juba teist korda. Nagu te arvatavasti teate, nimetavad mõned Ameerika poliitikud ja Ameerika ajakirjanikud Washingtoni vaba maailma pealinnaks. Mulle tundub, et hoopis see auväärne linn, mis kuulutab tuhandeaastast ajalugu ning mis on Belgia pealinn, Euroopa Liidu kodu ja NATO peakorter, võiks õigustatult sellele nimele pretendeerida. Minul, kes ma olen 36 aastat olnud meie parlamendi saadik, on eriline au võtta sõna Euroopa Parlamendi ees.
President Obama ja mina oleme viimase 50 aasta jooksul esimesed kaaskandidaadid, kes on jõudnud Valgesse Majja riigi seadusandliku kogu kodadest. Niisiis oskame me oma täidesaatva võimu ametites sügavalt lugu pidada tööst, mida teete teie siin Euroopa demokraatia kantsis. Koos minu endiste kolleegidega Ameerika Ühendriikide Kongressis esindame me teiega rohkem kui 800 miljonit inimest. Peatuge hetkeks ja mõelge sellele.
Tegemist on kahe valitud koguga, mis kujundavad seadusi peaaegu kaheksandikule planeedi rahvastikust. See on tõesti tähelepanuväärne. Lissaboni lepinguga olete saanud suuremad volitused ja suurema vastutuse, mis kaasneb suurema mõjuvõimuga. Meil on selle üle hea meel. Meil on hea meel sellepärast, et Ameerika Ühendriigid vajavad tugevaid liitlasi ja liite, mis aitavad meil toime tulla 21. sajandi probleemidega, millest paljud sarnanevad möödunud sajandi omadega, kuid nii paljud on ka erinevad.
Lubage, et ütlen selle välja nii selgelt, kui suudan: Obama ja Bideni administratsioon ei kahtle elujõulise Euroopa Liidu vajaduses ja toetab seda kindlalt. Oleme veendunud, et Ameerika õitsengule ja pikaajalisele julgeolekule on see täiesti hädavajalik. Selles ei tohiks teil olla mingit kahtlust.
Kõik need aastad, mil ma töötasin Ameerika Ühendriikide senati väliskomisjoni esimehena, oli mul võimalus kohtuda paljude Euroopa riikide seadusandlike kogude saadikutega, sealhulgas nii mõnegagi teist, kes te praegu siin saalis viibite. Niisiis mõistan ma pärast kõiki neid aastaid, kui olulise sammu te astusite, kui lõite maailma ainsa üldvalimiste teel moodustatud mitmeriigilise parlamendi. Muutunud on nii palju.
Mul on hea meel, et üle Atlandi ookeani toimuva seadusandliku dialoogi kaudu loote te tihedaid sidemeid Ameerika Ühendriikide Kongressiga, ja ma loodan, et büroo, mille te eelmisel kuul Washingtonis avasite, aitab neid sidemeid tugevdada.
Sel nädalal 65 aastat tagasi allkirjastasid siit vähem kui 200 kilomeetrit lõuna pool natside juhid tingimusteta alistumise lepingu, millega lõppes Euroopas Teine maailmasõda. Päev hiljem vallandus Times Square'il ja Piccadilly Circuses rõõmupidu. Juubeldavad rahvahulgad tantsisid Champs-Elysées'l ja kõikide liitlasriikide linnaväljakutel. Siinsamas Brüsselis toimus tänuteenistus, millel kirikulised laulsid Suurbritannia, Belgia ja Ameerika Ühendriikide hümne. Sel rõõmupäeval, 8. mail 1945, seisis see maailmajagu varemeis, räsituna kahest hävitavast sõjast, mis olid teda tabanud vähem kui 30 aasta jooksul. Tol hetkel pidi rahumeelne ühinenud Euroopa ja Euroopa Parlament tunduma igale elavale inimesele ebatõese unistusena. Kuid teie kaaskodanike tahtel ning tänu riigimeestele nagu Paul-Henri Spaak, kelle nime kannab seesama uhke saal, ja Robert Schuman ja Jean Monnet ning tänu kujutlusvõimele, mille tulemusel sündis parlament - seda tegu hindas president Lyndon Johnson Presidendi Vabadusmedali vääriliseks -, oleme nüüd siin, kogunenud sellesse saali. Teie olete siin.
Sellest, mis algas poole tosina riigi lihtsa leppena, mille eesmärk oli rajada söe- ja terasekaubanduse ühisturg, kasvas välja majanduslikult ja poliitiliselt võimas jõud; mõttevabadusele, liikumisvabadusele ja vabale ettevõtlusele pühendunud ühendus; Euroopa, mida üks ajaloolane on nimetanud mitte niivõrd geograafiliseks paigaks kui ideeks. Ma olen siin, et kinnitada taas president Obama ja enda usku sellesse ideesse ning paremasse maailma ja paremasse Euroopasse, mida see on juba aidanud luua; Euroopasse, kus kõik liikmesriigid on ühendanud hääled kaubanduslepingute sõlmimiseks ja looduskeskkonna seisundi halvenemisega võitlemiseks; Euroopasse, mis toetab neid kultuurilisi ja poliitilisi väärtusi, mida minu riik teie kõigiga jagab; Euroopasse, mis on terviklik, Euroopasse, mis on vaba, ja Euroopasse, kus valitseb rahu.
(Aplaus)
Nagu president Obama veidi rohkem kui aasta tagasi Prahas ütles, tähendab tugev Euroopa Ameerika Ühendriikide jaoks tugevamat partnerit, ning me vajame tugevaid partnereid. Sellepärast teeme kõik, mis suudame, et toetada teie suurt ettevõtmist. Sest viimased 65 aastat on näidanud, et kui ameeriklased ja eurooplased ühendavad oma jõud ühise eesmärgi nimel, siis ei ole peaaegu midagi, mida me ei suudaks saavutada. Marshalli plaani kaudu ehitasime Euroopa üheskoos taas üles ja andsime inimajalukku võib-olla suurima panuse. Üheskoos rajasime maailma püsivaima julgeolekuliidu NATO, sõjalise ja poliitilise jõu, mis sidus Ameerika ja Euroopa ühte ning mis on meid kümnendite möödudes teineteisele veelgi lähemale toonud. Üheskoos rajasime maailma ajaloo kõige ulatuslikumad kaubandussuhted, mis hõlmavad ligikaudu 40 protsenti maailma kaubavahetusest ja mis on aidanud sisse juhatada ennenägematu jõukuse ja tehnoloogiliste uuenduste ajastu. Üheskoos oleme andnud abi ja lootust neile, keda on tabanud humanitaarkatastroofid, suuremas hulgas paikades, kui neid nimetada jõuan, Lääne-Balkani riikidest Kongoni ja meie seni jätkuva ühistööni Haitil.
Skeptikutele, kes kõigist neist saavutusist hoolimata ikka veel kahtlevad Atlandi-ülestes suhetes või minu riigi hoiakus ühinenud Euroopa suhtes, vastan ma järgmist: isegi siis, kui Ameerika Ühendriike ja kõiki neid riike, keda teie esindate, ei seoks ühised väärtused ja miljonite meie kodanike, sealhulgas minu enda ühine rahvuslik taust, seoksid ainuüksi üleilmsed ühishuvid meid lahutamatult kokku.
Minu riigi ja Euroopa suhted on praegu sama tugevad ja meile kõigile sama olulised, kui nad alati on olnud. Käesolev sajand on püstitanud uusi ülesandeid, mis pole vähem ohtlikud varasematest, nendest, mida 20. sajand meile tõi. Üheskoos asume neid ükshaaval lahendama. Need on rasked. Tuleb ette lahkarvamusi, ent üheskoos võtame need käsile. Kliimamuutus on meie planeedile üks suuremaid ohtusid. Ameerika Ühendriigid ja Euroopa Liit teevad tööd selleks, et kõik riigid, eriti peamised majandusriigid aitaksid leida üleilmset lahendust. Me kõik panime suuri lootusi Kopenhaagenile ja astusimegi seal suure sammu edasi. Nüüd peame viima ellu need heitkoguste kärped, selle rahastamise ja läbipaistvuse, millele kokkuleppes üles kutsuti, ning me peame abistama kõige haavatavamaid riike Arktikast Vaikse ookeani saarteni, mis asuvad meid ähvardava kriisi eesliinil.
Töötame koos Afganistani ja Pakistani rahutul pinnal, et ohjeldada, laiali ajada ning alistada Al Qaedat ja Talibani mässulisi ning õpetada välja afgaanide armeed ja politseijõudusid, et nende valitsus suudaks ühel päeval ise oma rahvast kaitsta ega kujutaks endast ohtu oma naabritele. Afganistani valitsemissuutlikkuse tugevdamiseks kasutavad Ameerika Ühendriigid, Euroopa Liit ja selle liikmesriigid ka märkimisväärseid rahalisi ja mittesõjalisi ressursse. Kuigi nende oluliste missioonide jätkamine ei ole alati olnud populaarne, teate te kõik nagu minagi, et see on vajalik. Juhtidena lasub meil kohustus selgitada oma rahvale, et see teenib meie ühise julgeoleku huve, kuigi, uskuge mind, 38 aastat ametis olnud poliitikuna mõistan ma, et see pole kerge. Ma kinnitan teile, et see ei ole minu riigis sugugi populaarsem kui ükskõik millises teie riigis.
Selsamal põhjusel seisavad Ameerika Ühendriigid ja Euroopa Liit külg külje kõrval, et takistada Iraani hankimast tuumarelvi, mis ohustaksid nii ta oma kodanikke kui ka ähvardaksid naabreid, kelle hulgas on meie lähimaid liitlasi. Üheskoos ilmutasime Iraani juhtide suhtes seniolematut avatust.
(Aplaus)
Daamid ja härrad, hoolimata sellest, mida mõned skeptikud võisid arvata, oli presidendil tõsi taga, kui ta ütles, et me ulatame käe igaühele, kes on valmis oma rusika avama. Juba praeguse administratsiooni töö alguspäevil kinnitas president Obama, et me oleme valmis Iraaniga suhtlema, tuginedes vastastikustele huvidele ja vastastikusele lugupidamisele. Koos liitlastega oleme Iraani juhtkonnale selgelt mõista andnud, kuidas neil oleks võimalik asuda rahvusvahelise üldsuse usaldust tagasi võitma. Sealhulgas tuleks võimaldada juurdepääs rikastusrajatistele, mille kohta varem aru ei antud, ning vahetada madala rikastusastmega uraan välja uuringureaktoris kasutatava tuumkütuse vastu. Ent nagu maailm nüüd on näinud, on Iraani juhid meie ühised heausksed jõupingutused põlglikult tagasi lükanud ja jätkanud tegevust, mis ohustab kogu piirkonna stabiilsust. Lubage mul öelda otse: Iraan rikub oma tuumaprogrammiga kohustusi, mille ta on tuumarelva leviku tõkestamise lepinguga endale võtnud, ja võib vallandada Lähis-Idas tuumavõidurelvastumise. Kas pole irooniline, et kui raudne eesriie langes ja supervõimude vastastikuse hävitamise oht kahanes, vallandub selle asemel uus võidurelvastumine maailma ühes ebastabiilsemas piirkonnas? Kui me peaksime lubama sellel juhtuda, siis meie lapsed, lapselapsed ja lapselapselapsed arvatavasti seda meile ei andestaks.
Lisaks toetavad Iraani liidrid terroriorganisatsioone ja see toetus jätkub vaibumatult. Samuti jätkab riigi juhtkond omaenda rahumeelselt tänavale õiglust nõudma tulnud kodanike ülekohtust tagakiusamist. Sellega reedab ta igale valitsusele kuuluva kohustuse oma kodanike ees. Teheran seisab silmitsi selge valikuga: kas kuuletuda rahvusvahelistele reeglitele ja ühineda taas vastutustundlike riikide perega - mida me loodame -, või arvestada tagajärgedega ja süveneva eraldatusega.
Seistes silmitsi Iraanist lähtuva ohuga, ei kõhkle me kaitsmast oma liitlaste julgeolekut. Sellepärast oleme algatanud järkjärgulise, vajadustele kohandatava raketitõrjeprogrammi, mis kujutab endast heidutusjõudu ja ühtlasi kaitset sellele maailmajaole suunatud raketirünnakute vastu.
(Aplaus)
Daamid ja härrad, me töötame ka NATO raames üheskoos, et olla ette valmistatud mitmesugusteks tulevasteks julgeolekuohtudeks, sealhulgas ohuks energiajulgeolekule ja küberjulgeolekule. Me toetame jätkuvalt NATO ja ELi tihedat julgeolekukoostööd.
Möödunud aastal tegutsesid Ameerika Ühendriigid ja Euroopa Liit kiiresti ja otsustavalt, kui maailm vaarus rängimas finantskriisis pärast suurt depressiooni. Nii aitasime ühiselt ära hoida ennustatud häda - maailmamajanduse täieliku kokkuvarisemise. Praegu jälgime koos president Obamaga hoolikalt Kreeka majandus- ja finantskriisi ning Euroopa Liidu jõupingutusi selle lahendamiseks. Meil on hea meel toetuspaketi üle, mida Euroopa Liit praegu koostöös Rahvusvahelise Valuutafondiga kaalub, ja me toetame nii otseselt kui ka Rahvusvahelise Valuutafondi kaudu teie jõupingutusi Kreeka päästmiseks.
Need näited nagu paljud teisedki, mida oleksin võinud mainida, näitavad, miks Euroopa pole Ameerikale mitte ainult tähtsaim kaubanduspartner, vaid ka meie olulisim liitlane.
Daamid ja härrad! Meie eelkäijad tulid sel nädalal rohkem kui kuue aastakümne eest kokku ja asusid rajama institutsioone, mis pidid tagama, et 20. sajandi süngeimad peatükid ei korduks enam ei tolle sajandi lõpukümnenditel ega 21. sajandil. Need institutsioonid, nagu seegi siin, kujutavad endast suurt kordaminekut. Aga nüüd peame sihid seadma uue sajandi ülesannetele, millele ma algul vihjasin.
Maailm on muutunud. Ta on täielikult muutunud. Sündinud on kohutav ilu. Meie ees seisvatest ohtudest kõige keerulisem on ehk see, mida kujutavad meie kodanikele riigivälised tegelased ja vägivaldsed äärmuslased, eriti juhul - hoidku jumal -, kui need vägivaldsed äärmuslased peaksid saama enda käsutusse massihävitusrelvad. See nuhtlus ei tunnista mitte mingisuguseid piire. Mitte ükski riik, olgu ta nii tugev, nii organiseeritud või nii võimas kui tahes, ei suuda üksi sellele ohule vastu astuda. Me suudame seda vaos hoida ainult siis, kui see on meie ühine eesmärk. Just seda me peamegi tegema.
Lissaboni lepinguga Euroopa Parlamendile antud uued volitused tagavad teile selles võitluses suurema rolli ja tugevama mandaadi vastutustundlikuks valitsemiseks. USA valitsus ja Euroopa Parlament on pead murdnud, kuidas kõige paremini oma kodanikke kaitsta, taganemata põhiõigustest, millele meie ühiskonnad on rajatud. Ma olen täiesti kindel, et meil tuleb - ja et me suudame - kaitsta oma kodanikke ja hoida alles oma vabadusi.
Alates ametisse astumisest möödunud aastal oleme president Obamaga juhindunud meie põhiseaduslikust kohustusest püüelda täiuslikuma liidu poole. Sel eesmärgil oli üks meie ametlikke tegusid loobumine ülekuulamistavast, mis andis kesiseid tulemusi ja mida me ei saanud puhta südametunnistusega jätkata.
(Aplaus)
Andsime korralduse sulgeda Guantánamo Bay kinnipidamiskeskus, mis oli kujunenud ebaõigluse sümboliks ja terroristide võitlushüüuks.
(Aplaus)
Me hindame toetust, mida nii paljud teist selles jõupingutuses on osutanud, kuigi see on olnud teile raske.
Nende tegude ajendiks oli see, et nagu teie, lükkame ka meie president Obamaga kõrvale väära valiku turvalisuse ja oma ideaalide vahel. Usume, et oma põhimõtetele truuks jäämine teeb meid üksnes tugevamaks ja nendes järele andmine õõnestab tegelikult meie jõupingutusi suuremas võitluses vägivaldse äärmusluse vastu. Mis on nende eesmärk? Nende eesmärk on muuta seda, mida me väärtustame, muuta seda, kuidas me end ülal peame. Kaheksa päeva pärast 11. septembri rünnakut ütlesin oma kodumaal tuhandetest üliõpilastest koosnevale publikule, et nad ei tohiks lubada 11. septembri tragöödial muuta meie elulaadi, sest just seda terroristid tahtsidki. Samuti ütlesin neile, et Ameerika Ühendriigid ei saa üksinda tegutsedes selles uutmoodi võitluses peale jääda.
Need sõnad pidasid paika tollal ja on minu arvates osutunud tõeks. Praegu ei ole need vähem tõesed. Ma ei pea siinsele publikule rääkima Euroopa austusväärsest tavast hoida oma kodanike eraelu puutumatust valitsuse võimaliku väärkäitumise eest. See põhimõte rajaneb iga inimese õigusel kaitsta eneseväärikust. Me nimetame neid võõrandamatuteks õigusteks. Me oleme need kirja pannud oma põhiseadusesse ja Ameerika pühendumus eraelu puutumatusele on ka sügav, sama sügav kui teie oma. Meie põhiseaduse neljanda muudatusega kaitstakse isikut riigipoolse põhjendamatu läbiotsimise ja kinnipidamise eest. Üks meie tuntumaid juriste nimetas seda kord õiguseks olla rahule jäetud. Ameerika Ühendriikide ülemkohus on teinud selgeks, et inimese eraelu on põhiseadusega kaitstud põhiõigus. Sarnaselt ELiga on meie ülemkohus iseloomustanud seda õigust kui inimväärikuse küsimust.
Ma olen isiklikult kaitsnud eraelu puutumatust oma karjääri 36 aasta jooksul. Organisatsioonid märgivad igal aastal Ameerika Ühendriikide senatis ära need inimesed, kes on enim pühendunud kodanikuvabadustele. Igal aastal olen ma olnud nelja äramärgitu hulgas ja hiljem on seal olnud president Obama. Ma ei räägi sellest teile mitte sellepärast, et see puudutab mind isiklikult, vaid sellepärast, et juhtida teie tähelepanu asjaolule, milline kaal on meie administratsiooni silmis inimese põhiõigustel. Kui me nüüd selles vallas midagi muudaksime, kuulutaksin valeks kõik, mida ma olen öelnud või mille eest ma oma kodumaal olen hea seisnud viimased 37 aastat. Kui ma juhtisin senati õiguskomisjoni, mille üks ülesanne on presidendi kohtunikukandidaatide kinnitamine, siis arvati mind järjest, nagu ma mainisin, kodanikuvabaduste kõigutamatute kaitsjate hulka. Üks minu esmatähtsaid eesmärke oli teha kindlaks iga kohtunikukandidaadi seisukohad eraelu puutumatuse küsimuses, enne kui langetasime otsuse kohtuniku teenistuskõlblikkuse kohta.
President Obama ja mina usume ka seda, et valitsuse peamine ja kõige põhimõttelisem kohustus on kaitsta kodanikke - kodanikke, kelle teenistuses nad on -, ning kaitsta õigusi, mis nendele kodanikele kuuluvad. President Obama on öelnud, et meie riigi turvalisus on esimene asi, millele ta mõtleb hommikul ärgates, ja viimane asi, millele ta mõtleb õhtul magama minnes. Ma arvan, et samamoodi tunnetab oma rolli iga riigi juht. Tegelikult on inimese füüsiline turvalisus samuti võõrandamatu õigus, ja mitte vähem kui eraelu puutumatus. Valitsus, kes ütleb lahti kohustusest tagada oma kodanike julgeolek, ei riku nende õigusi mitte vähem kui valitsus, kes vaigistab teisitimõtlejaid või vangistab kuriteos süüdistatuid ilma kohtuprotsessita.
Niisiis, ka praegu, kui me siin koos viibime, kasutavad meie vaenlased kõiki kättesaadavaid vahendeid, et toime panna uusi hävitavaid rünnakuid, nagu need, mis tabasid New Yorki, Londonit, Madridi ja paljusid muid kohti üle kogu maailma. Nende takistamiseks tuleb meil kasutada iga võimalikku õiguspärast vahendit - õiguskaitset, sõjalist luuretehnoloogiat -, mis on kooskõlas meie seaduste ja väärtustega. Me võitleme mitmel rindel, välismaal teenivatest vapratest sõjaväelastest kannatlike ja väsimatute õiguskaitsespetsialistideni, kes uurivad keerulisi ja kahtlustäratavaid finantsvõrgustikke.
Alles sel nädalal pidas meie tolli- ja piirikaitseamet reisijaandmeid kasutades kinni riigist põgeneda üritanud isiku, keda kahtlustatakse katses õhkida pomm New Yorgis Times Square'il. On oluline, et meil oleks olemas kogu seadusekohane suutlikkus selliste rünnakute peatamiseks. Sellepärast usume, et terroristide rahastamise jälgimise programm on nii meie kui ka Euroopa julgeoleku jaoks hädavajalik - ma eeldan seda. Selle kaudu on terrorismivastaste uurimiste raames avastatud olulisi juhtlõngu mõlemal pool Atlandi ookeani, salasepitsused on nurjatud ja kokkuvõttes on säästetud inimelusid. See meetod hõlmab meetmeid, millega tagatakse isikuandmete austamine ja nende kasutamine ainult terrorismivastase võitluse otstarbel. Aga selles pole midagi halba, kui te oma kahtlusi väljendate. Me mõistame teie muresid. Seepärast püüame üheskoos need kõrvaldada ning ma olen täiesti kindel, et me suudame edukalt uut meetodit kasutada, aga ka eraelu puutumatuse tagada. On oluline, et me seda teeme, ning on oluline, et me teeme seda nii kiiresti kui võimalik.
Endise Ameerika Ühendriikide senaatorina tean ka seda, kui raske on langetada otsuseid, mida tingivad üleilmsed probleemid, ning samas jääda truuks oma kodumaa väärtushinnangutele. Oletan, et te kõik kogete sedasama Euroopa Parlamendis igal hääletusel. Mida kauem pole meil lepingut terroristide rahastamise jälgimise programmi kohta, seda suurem on terrorirünnaku oht, mida saaks ära hoida. Juhtidena on meil ühine kohustus teha seaduse piires kõik mis võimalik, et kaitsta neid 800 miljonit inimest, keda me koos teenime. Meie arvamused on lahku läinud varemgi ja lahkarvamusi esineb kindlasti edaspidigi, kuid sama veendunud olen ma selles, et Ameerika Ühendriigid ja Euroopa Liit suudavad 21. sajandi raskustega toime tulla samamoodi nagu 20. sajandil, kui me vaid räägime üksteisega ja kuulame üksteist, kui oleme üksteisega ausad.
(Aplaus)
Daamid ja härrad! Winston Churchill õpetas meile, et julgus on see, mida vajatakse, et püsti tõusta ja kõnelda. Julgus on ka see, mida läheb vaja, et maha istuda ja kuulata. Tänasel pärastlõunal olen ma vaid kõnelnud. Võite kindlad olla, et mina, minu valitsus ja president oleme kohe valmis oma liitlasi ka kuulama. Daamid ja härrad, ei olnud juhus, et Euroopa oli asepresidendina minu ja ka presidendi esimene meretagune reisisiht. Juhus pole ka see, et oleme pärast seda mitu korda siia naasnud. Ameerika Ühendriigid vajavad Euroopat ja ma julgeksin lugupidavalt väita, et Euroopa vajab Ameerika Ühendriike. Me vajame teineteist praegu rohkem kui kunagi varem.
(Aplaus)
Sellepärast vaatan käesoleva nädala aastapäevale kui suurepärasele võimalusele kinnitada taas seda ühendust, mida meie rahvad kaua aega tagasi raskuste tules sepistasid. Nüüd, nagu ka siis, vaatavad eurooplased ja ameeriklased ideaalide ja partnerite otsingul enne teineteise kui kellegi kolmanda poole. Nüüd, nagu ka siis, valdab meid uhkus ja tänutunne, et saame seista teie kõrval veel saabumata katsumuste ootel. Ma kordan, et olen siia tulnud selge sõnaga ütlema: Barack Obama ja Joe Biden toetavad ühendatud, vaba, avatud Euroopat vankumatult. Me toetame teie olemust kindlalt. Me soovime teile kordaminekuid. Jumal õnnistagu kõiki teid ja õnnistagu kõiki meie sõjaväelasi. Suur, suur tänu!
(Aplaus)
Juhataja
Tänan teid väga, lugupeetud asepresident. See oli suurepärane alus edaspidisele koostööle ja tulevastele kõnelustele. Nagu te ütlesite, tuleb kuulata üksteist, rääkida üksteisega. See on väga oluline.
Tänan teid selle eest, et kordasite eelmisel nädalal räägitust kõige tähtsamat: Euroopa vajab Ameerikat. Meil on meeles 20. sajand, Esimene maailmasõda, Teine maailmasõda, raudne eesriie. Me võitlesime külg külje kõrval ja saavutasime demokraatlike riikidena üheskoos võidu. Nagu te täna lisasite, vajab Ameerika Euroopat. Me peame seda meeles. See on hea algus meie vastastikusele koostööle.
Austatud asepresident, tänan teid veel kord.
(Aplaus)
