26. märtsil 2010. aastal toimuva Euroopa Ülemkogu kohtumise ettevalmistamine (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu, mis puudutab nõukogu ja komisjoni avaldust 26. märtsil 2010. aastal toimuva Euroopa Ülemkogu kohtumise ettevalmistamise kohta.
Diego López Garrido
Austatud juhataja! Oleme 2010. aasta esimeste kuude jooksul tunnistajaks Euroopa Liidu erakordselt jõulisele arengule keset rängimat majanduskriisi, mida me pole näinud kaheksakümmend aastat. Samal ajal rakendame uut lepingut - Lissaboni lepingut -, mille raames lükkame käima uute institutsioonide tegevuse ja kujundame põhjalikult ümber oma majandussüsteemide korralduse.
Vahel toimub see korratult, sest peame oma teel läbima raskeid katsumusi. Selle näide on praegune Kreeka finantssüsteemi olukord. Kuid Euroopa reageerib sellele olukorrale kõikides valdkondades uute majanduspoliitika vahendite loomisega.
Seetõttu juhtub mõnikord, et puude tagant ei ole metsa näha. Kuid väljatöötamisel on täiesti uus meetod 21. sajandi äärmiselt keerulise majandusolukorra lahendamiseks ja see on Euroopa meetod.
Nii tehti ka siis, kui reageeriti väga tõsisele kriisile ja süstiti kiiresti avaliku sektori vahendeid suurde puudujääki sattunud Euroopa riikide majandusse.
Nii tehti ka siis, kui võeti ette finantssüsteemi järelevalve täielik reformimine, mille me peame Euroopa Parlamendis heaks kiitma.
Nii tehakse ka siis, kui kooskõlastatakse majanduspoliitikat. Komisjon on öelnud, et esitab ettepaneku eelkõige euroala majanduspoliitika kooskõlastamise kohta. Lisaks näeme just Euroopa Liidu väga otsusekindlat ja ühest tegutsemist euroala finantsstabiilsuse toetamiseks. See poliitiline kohustus tugevdada ja hoida euroala finantsstabiilsust võeti 11. veebruaril.
Sellesse kogumisse kuulub kahtlemata veel üks algatus: pühendumine uuele majanduskasvu ja kvaliteetsete töökohtade loomise strateegiale. See on Euroopa Ülemkogu töös sel nädalavahetusel põhiline teema. Tegemist on strateegiaga, mille ütles välja ja mida laiendas Euroopa Komisjon oma 3. märtsi dokumendis ning mida riigipead ja valitsusjuhid hakkavad kevadisel Euroopa Ülemkogu kohtumisel sisuliselt analüüsima niinimetatud strateegiliste eesmärkide seisukohast. Need on strateegilised eesmärgid, mida Euroopa Komisjon on oma dokumendis nimetanud. Need on näiteks tööhõiveküsimused, investeeringud teadus- ja arendustegevusse, kliimamuutused ja energia, koolist väljalangemine, haridus üldiselt ja vaesus. Lisaks hakkab Euroopa Ülemkogu lahendama juhtimisküsimust, mida me peame Lissaboni strateegia üheks puuduseks. Ülemkogu tahab, et see juhtimine oleks seotud tema enda poliitilise juhtiva kohaga ja komisjoni meetmetega järelevalve pidamisel liikmesriikide kohustuste täitmise üle. See hakkaks loomulikult toimuma tihedas koostöös ning Euroopa Parlament ja Euroopa Liidu institutsioonid tervikuna hakkaksid seda kõike kontrollima.
See on sel nädalavahetusel toimuva Euroopa Ülemkogu kohtumise põhieesmärk. See hõlmab ka võitlust kliimamuutuste vastu, mis on sama oluline valdkond ja milles EL on jätkuvalt liidrikohal. Euroopa Liit on võitluses kliimamuutuste vastu hoidnud maailmas oma juhtivat kohta. Ta peab seda tegema ja seda juhtivat kohta hoidma. Peale selle on antud arvulisi lubadusi seoses niinimetatud kiire rahastamisega. Lootkem siis, et Euroopa Ülemkogu ütleb selle lubaduse arvudes välja ja kinnitab veel kord, et arengumaid aidatakse kliimamuutuste vastu võitlemisel ka järgmiste aastate jooksul. Arenenud riigid on võtnud kohustuse teha riikidega, mis ei ole veel nii arenenud, igakülgset koostööd, et me oleksime ülimalt tähtsa Cancúni konverentsi ajaks võimalikult heas seisus. Sellel konverentsil peab Euroopa Liit - ma kordan - säilitama oma praeguse juhtiva koha. Ilma selleta ei oleks mingil juhul sõlmitud Kopenhaageni kokkulepet, kuigi see ei ole meie arvates siiski piisav.
Liikmesriigid on veel kord ühehäälselt kinnitanud oma täielikku nõustumist nimetatud eesmärkidega ja nad tahavad Cancúni konverentsil Mehhikos ühemõtteliselt liikuda õiguslikult siduvate kohustuste võtmise poole.
Need on suures plaanis küsimused, millega meie riigipead ja valitsusjuhid tegelema hakkavad. Samuti on võimalik - sõltuvalt sellest, mis toimub just praegu, mil Euroopa institutsioonid püüavad tervikuna selgusele jõuda, kuidas tulla toime niinimetatud Kreeka juhtumiga seotud kriisiga -, et nad käsitlevad Kreeka finantsolukorda ja selle riigi valitsemissektori võla refinantseerimist. Kahtlemata kerkib ka see teema seal esile, sest see on osa poliitilisest kohustusest, mille Euroopa Liit 11. veebruaril riigipeade ja valitsusjuhtide tasandil endale võttis. See on poliitiline kohustus toetada euroala finantsstabiilsust selles mõttes, et kui finantsstabiilsuse säilitamiseks on vaja võtta konkreetseid meetmeid, siis neid meetmeid võetakse.
See on igal juhul põhimõte, mida Euroopa Ülemkogu kohtumisel sel nädalavahetusel kogu aeg silmas peetakse.
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Austatud juhataja! Meie tänane kohtumine - üks päev enne olulist kevadist Euroopa Ülemkogu kohtumist - on tõepoolest väga meeldiv ja õigeaegne võimalus. Meie ees on keerulised ülesanded. Nende ülesannete lahendamiseks on Euroopa Parlamendi tugev ja jõuline toetus väga vajalik. Seda öeldes tahan ma tänada ja kiita Euroopa Parlamenti ELi 2020. aasta strateegiat käsitleva resolutsiooni eest, mis võeti kaks nädalat tagasi fraktsioonide suure toetusega Strasbourgis vastu.
Samuti tahan kasutada võimalust ja tänada nõukogu eesistujariiki Hispaaniat ELi 2020. aasta strateegia toetamise eest. Seda toetust väljendati ministrite nõukogus mitmel moel.
Kuid asun nüüd Euroopa Ülemkogu juurde. Minu arvates tuleb igal Euroopa Ülemkogu kohtumisel teha kaht asja: ülemkogu peab näitama, et ta reageerib hetkevajadustele, ning ta peab töötama Euroopa pikaajalise strateegilise raamistiku ja pikaajaliste strateegiliste eesmärkide kallal.
Kriisiga kaasneb palju pakilisi probleeme terve Euroopa kogukondade, töötajate ja äriühingute jaoks. Ja nagu me teame, on riikide rahandus enneolematult tugeva surve all. Loomulikult peab Euroopa Liit neid küsimusi, sealhulgas finantsstabiilsuse küsimust lahendama. Pöördun selle teema juurde hiljem tagasi.
Euroopa ei tohi teha seda viga, et jätab praegu tegemata töö, millega kaasneks pikaajaline muutus. Seepärast hakkabki Euroopa Ülemkogu tegelema kahe kõige endastmõistetavama pikaajalise ülesandega: meie majanduse tuleviku ja kliimamuutustega.
ELi 2020. aasta strateegiat oleme Euroopa Parlamendis juba arutanud. Teie panus ja pühendumine on meie aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu saavutamiseks hädavajalik. Sama kehtib Euroopa Ülemkogu panuse kohta.
Meie püüdluste ulatus tuleb kindlaks määrata eesseisvate probleemide järgi. Peame näitama, et meil on tulevikukujutlus ja et me tegutseme ühtselt. Lisaks peame suutma seda sõnumit levitada, sest nii tõestame inimestele, et meie tegevus muudab olukorda seal, kus seda on vaja. Just sellepärast on minu arvates väga oluline, et Euroopa Ülemkogu lepiks sel nädalal kokku selgetes eesmärkides.
Komisjoni esitatud eesmärgid on hoolikalt valitud. Nendes käsitletakse vajadust suurendada tööhõivemäära, investeerida rohkem teadustegevusse ja uuendustesse, täita meie 2020. aasta kliima- ja energiaeesmärke, parandada haridustulemusi ja võidelda vaesuse vastu.
Nimetatud viis olulist sihti toovad esile just need eesmärgid, millega inimesed saavad ennast seostada. Need tõendavad, et Euroopa Liit mõjutab reforme valdkondades, mis on igaühe jaoks olulised. Samuti peab olema poliitilist tahet raskeid probleeme lahendada.
Loomulikult peab neid eesmärke olema võimalik saavutada. Samuti peaks nende täitmiseks tegema rohkem pingutusi, kui praegu on tehtud. Liikmesriigid peavad tunnistama, et muutusi on vaja. Püüan edastada Euroopa Ülemkogule sõnumi, et Euroopa praegune majandusolukord ja reformimise vajadus on kiireloomulised küsimused, mille lahendamisel on võimalik saavutada Euroopas jätkusuutlikum ja laiahaardelisem majandus ja ühiskond.
Tõeliselt olulised on aga meetmed, mida iga liikmesriik võtab oma majanduskasvu suurendamiseks ja kõigile teada olevate puuduste kõrvaldamiseks. Meil on vaja riiklikke meetmeid, et lahendada riiklikke probleeme vastavalt iga riigi oludele ja austada seejuures subsidiaarsuse põhimõtet. Seda tuleb aga teha ühtses Euroopa raamistikus.
Kui finantskriisist on midagi õppida, siis seda, et me oleme maailmas kõik üksteisest sõltuvad. Niisiis ei saa me nõustuda vastastikuse sõltuvuse põhimõtetega üleilmsel tasandil ja keelduda nendega nõustumast Euroopa tasandil.
See kehtib ka ühise raamistiku kohta, mida toetatakse ja mida tuleks edendada konkreetsete Euroopa Liidu meetmetega, mida meie nimetame oma dokumendis suurprojektideks.
Ettepanekud suurprojektide kohta näitavad, et Euroopa Liidu tasandil tegutsetakse ülimalt olulistes valdkondades, nagu on näiteks digitaalareng, uuendused, tõhus ressursikasutus ja tööstuspoliitika, ning mõnel juhul aitavad need loomulikult saavutada eesmärke ka riiklikul tasandil.
Me pakume välja uutmoodi algust. Tänu Lissaboni lepingule võime püüelda majandustegevuse koordineerimise uue meetodi poole - Euroopa majanduse tugevama juhtimise poole. See meetod tagab vabaduse, mis on vajalik eesmärkide täitmiseks riiklikul tasandil, kuid see toob endaga kaasa jõulise Euroopa mõõtme ja selle abil saab kasutada kõiki Euroopa tasandi vahendeid, et majandustegevus taas käivitada. Selle meetodi heakskiitmine on Euroopa Ülemkogu jaoks tõeline proovikivi.
Euroopa Ülemkogu mitteametliku kohtumise tulemused annavad mulle julgust. Loodetavasti on Euroopa liidrid kohal ja ütlevad "jah”, kui nendele ülesannetele on vaja ühiselt vastata.
Tean, et kliimamuutuste vallas jagab Euroopa Parlament minu veendumust, et kliimamuutused ei ole teema, mida võiks edasi lükata. Peame seda tähtsa teemana päevakorral hoidma.
Euroopa Liit on olnud ja on veel praegugi esirinnas. Vaid meie oleme võtnud heitkoguste vähendamise kohustused, mille täitmiseks on vahendid selgelt olemas. Meie anname arengumaadele kliimaprobleemide lahendamiseks kõige rohkem abi. Nii et liikugem Kopenhaageniga seotud eneseanalüüsi juurest edasi ja võtkem taas ohjad enda kätte.
Meil on vaja selget, ühtset ja eesmärgikindlat seisukohta. Just seepärast on komisjon esitanud teatise, milles on sätestatud rahvusvaheliste läbirääkimiste elavdamiseks vajalikud sammud. Samal ajal on volinik Hedegaard alustanud nõupidamisi meie põhiliste partneritega.
Niisiis peaksime tõsiselt pingutama, et Cancúnis kaugemale jõuda - peame tuginema Kopenhaageni kokkuleppe sisule. Peaksime tähtsa kohal hoidma ka Kyotot, kuid peame välja ütlema, et seda saab hinnata üksnes üleilmse kokkuleppe taustal, mitte enne. Peaksime parandama teavitustegevust ja looma usaldust eelkõige arengumaades. Seepärast on kiire rahastamisega seotud kohustuste täitmine nii oluline.
Loomulikult kohaldame samal ajal edasi oma 20-20-20 paketti, näidates eelkõige selle kooskõla ELi 2020. aasta strateegias sätestatud majanduse ajakohastamise ja reformimise tööga.
Need kaks valdkonda näitavad ilmekalt, et eurooplased ootavad Euroopa Liidu poliitiliselt juhtkonnalt tegutsemist. Olen veendunud, et kui me tahame olla julged, siis suudame näidata Euroopat otsustava mõjutajana oma kodanike ilusa tuleviku rajamisel.
Samas vaimus esitan ma Euroopa Ülemkogule mõned olulised eesmärgid G 20 tippkohtumiseks, mis toimub juunikuus Kanadas. Tegelikult ei tohiks me hetkekski unustada, et kuigi mõned neist teemadest on seotud Euroopaga, tuleks neid käsitleda ka üleilmsel tasandil.
Finantsstabiilsust ning majandus- ja finantsolukorda Kreekas ei ole Euroopa Ülemkogu kohtumise ametlikku päevakorda lisatud. Kuid ausalt öeldes ei ole minu arvates võimalik, et riigipead ja valitsusjuhid, eelkõige need, kes tulevad euroalalt, seda teemat ei puuduta. Lubage mul seepärast esitada selle kohta meie seisukoht.
Kreeka tegeleb praegu valitsemissektori eelarve liiga suure puudujäägi probleemi lahendamisega. Puudujäägi jõuline vähendamine on ülimalt tähtis ja Kreeka on selleks meetmeid võtnud. Täpsemalt võtab Kreeka meetmeid, mis vähendavad puudujääki sel aastal 4% võrra SKPst. Selline eelarvega seotud pingutus on kooskõlas komisjoni ja nõukogu soovitatud tegevussuunaga, nagu nõukogu 16. märtsil kinnitas. Loomulikult peab Kreeka jätkama eelarvega seotud pingutusi, sest see on ainuke viis tagada laenude finantseerimise kulu järjepidev vähendamine.
Vastuseks Kreeka majandus- ja finantsolukorrale teatati 11. veebruaril toimunud riigipeade ja valitsusjuhtide mitteametlikul kohtumisel, et euroala liikmesriigid tegutsevad vajaduse korral otsusekindlalt ja kooskõlastatult, et kaitsta kogu euroala finantsstabiilsust.
Komisjon usub, et nüüd on õige aeg luua euroalal kooskõlastatud tegevuse vahend, mida saaks vajaduse korral kasutada Kreekale abi andmiseks. Peaks olema selge, et sellise vahendi loomine ei tähenda selle automaatset kasutuselevõtmist. Selle vahendi loomine on vastutustunde ja solidaarsuse küsimus.
Solidaarsus on kahepoolne. Kreeka teeb praegu majanduslikke jõupingutusi ja kui me neid toetame, ei abista me ainult Kreekat, vaid aitame kaasa terve euroala stabiilsusele. Kooskõlastatud tegevuse raamistikku tuleks vaadelda turvavõrguna, mida kasutatakse vaid siis, kui kõik teised kriisist hoidumise vahendid on juba kasutusele võetud, sealhulgas on ennekõike kasutusele võetud riikliku tasandi poliitilised meetmed.
Lisaks tehnilistele tahkudele peab iga võimalik lahendus tugevdama ja suurendama euroala ja selle juhtimise kooskõla ja ühtsust. Maailma majandus vajab stabiilsust. Euroala on üks stabiilsuse tugisammas ja on oluline, et selle stabiilsuse tagamise suutlikkust jätkuvalt parandataks. Võib juhtuda, et me peame mõnes küsimuses abiks võtma valitsustevahelised vahendid, kuid need peavad olema kaasatud ühtsesse Euroopa raamistikku.
Olen täiesti veendunud, et reageerimine erilistele katsumustele paneb proovile ka Euroopa juhid ja nende pühendumise Euroopa Liidule ja rahaliidule. Kaalul on oluline finantsstabiilsuse põhimõte, mis on euro suhtes keskse tähtsusega. Euro on seni üks tähtsamaid Euroopa projekti ja Euroopa ülesehitamise tulemusi.
Ma loodan, et see probleem lahendatakse vastutustundeliselt ja solidaarselt. See on Euroopa viis asjadega tegelda.
(Aplaus)
Joseph Daul
Austatud juhataja, lugupeetud nõukogu eesistuja ja komisjoni president, kallid kolleegid! Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioon ootab, et Euroopa Ülemkogu kinnitaks veel kord ühemõtteliselt Euroopa solidaarsust, kuid kohustaks samal ajal igaüht kandma oma vastutust.
Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioon ootab ka, et riigipead ja valitsusjuhid määraksid kindlaks oma tegevuskava, mille eesmärk on tuua Euroopa kriisist välja. Millises ulatuses tahavad nad teha koostööd ja millised on piirid, mida nad ületada ei soovi? Kas nad usuvad, et majanduskasvu ja tööhõive elavnemine sõltub tõeliselt ühisest tegevusest, millesse kaasatakse vajalikud vahendid, või kas nad eelistavad tegutseda uuenduste, hariduse, koolituse, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete toetamise vallas ning töötuse ja vaesuse vastases võitluses omapead, mille tagajärjed on hästi teada?
Meenutan teile, et kõik liikmesriigid leppisid 2000. aastal kokku Lissaboni strateegia eelisvaldkondades. Kuid kuna nad ei olnud hankinud endale vajalikke vahendeid ega suhtunud eesmärkidesse tõsiselt, oleme nüüd mitu aastat maha jäänud, ning kõik, millest me rääkisime, on tõeks saanud, kuid väljaspool Euroopat.
Seega soovib minu fraktsioon, et Euroopa Ülemkogu läheks sõnade juurest tegude juurde ja kaaluks põhjalikult meie ühiseid majanduslikke eesmärke komisjoni 2020. aasta strateegiat käsitlevate ettepanekute alusel, mille muudetud versiooni esitab Euroopa Parlament juunis.
Tulen tagasi solidaarsuse juurde, millest on nüüd mõne nädala jooksul palju räägitud ja mis on tegelikult ülim eesmärk Euroopa integratsioonis, alates ühtse turu loomisest ja eurost ning lõpetades ühise kaitsepoliitikaga. Solidaarsust on üles näidatud finantskriisi algusest saadik ja me ei tohi alt vedada ka oma Kreeka sõpru ega ükskõik millist teist ELi riiki, mis satub samasugustesse raskustesse.
On hädavajalik, et sel nädalal leitaks kriisile Euroopa lahendus, ning see peab olema ühendusel põhinev lahendus - ma kordan, ühendusel põhinev lahendus -, mida tuleb kavandada kooskõlas Euroopa eeskirjadega ja Euroopa rahalise abi mehhanismide raamistikuga. Soovi korral võime lisada sellesse raamistikku ka Rahvusvahelise Valuutafondi, kuid seda tuleb kindlasti teha Euroopa eeskirjade kohaselt. Euroopa Liidu ja Euroopa rahasüsteemi stabiilsuse tagamine on kõigi huvides.
Lugupeetud kolleegid! Euroopa tähendab ühest küljest solidaarsust ja teisest küljest vastutust. Iga liikmesriik kannab vastutust selle eest, et tagada nõuetekohane ja usaldusväärne riigi rahandus. Samuti lasub see vastutus ajutiste makseprobleemide käes vaevlevate liikmesriikide kodanikel, kes peavad tooma ohvreid, osalema ühistes jõupingutustes, et saada riigi rahandus uuesti järje peale, ning nõustuma ükskõik kui ränkade reformidega, mis on selle saavutamiseks vajalikud.
Teisisõnu, jah, Euroopa peab näitama üles solidaarsust Kreekaga. Ta peab hoolitsema selle eest, et Kreeka saaks sellest keerulisest ajast üle. Kuid ka Kreeka peab viima läbi sisereformid, mis on lühikeses ja keskpikas plaanis ning solidaarsuse tagamiseks vajalikud. Tegelikult tutvustas ta neid eile Euroopa Parlamendile. Nüüd peab Kreeka need vaid ellu viima.
Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Kriis sunnib meid muudatusi tegema. Esimene muudatus puudutab komisjoni, mida ma kutsun üles kandma täielikult, ja mis peamine, autoriteetselt oma lepingute täitmise järelevalvaja rolli. Stabiilsuse ja kasvu pakti kriteeriume tuleb kohaldada ning komisjon peab selle eest hoolt kandma. Euroopa Parlament toetab teda selle raske ülesande täitmisel.
Teine muudatus puudutab riigi rahanduse juhtimist. Kasvuperioodil arvab igaüks, et tal on õigus viia ellu oma eelarve-, maksu- ja sotsiaalpoliitikat, muretsemata seejuures eriti teiste pärast. Aga kriisi ajal nõuavad need, kes on kõige rohkem kulutanud, solidaarsust nendelt, kes on olnud, ütleme, arukamad.
Kas nii saab jätkata? Arvan, et mitte. Liikmesriikidel on aeg kooskõlastada oma eelarve-, maksu- ja sotsiaalpoliitikat tõhusamalt. Ärgem kartkem välja öelda, et me tahame Euroopa tugevamat juhtimist. Selline kooskõlastamine muudab solidaarsusele tuginevate põhimõtete rakendamise lihtsamaks, õiglasemaks ja loomulikumaks.
Lugupeetud nõukogu eesistuja, ma kutsun teid üles näitama selles vallas algatusvõimet. Nagu teate, on mul mõningaid kogemusi. Just kriisi ajal tuleb masinavärgile uut hoogu anda. Mis puudutab meie kodanikke ja valitsevat olukorda, siis me oleme keset tõelist kriisi ja meil on vaja poliitilist julgust.
(Aplaus)
Martin Schulz
Austatud juhataja! Euroopa tippkohtumisel tuleb tegelda Kreekas valitseva kriisiga ja seda seal ka tehakse. See on selge. Ajalehe International Herald Tribune juhtkirjas on täna üks väga huvitav lause: "Kreeka on lubanud oma kodutöö ära teha ja oma eelarve tasakaalu viia.” Euroalasse kuuluvad liikmesriigid on seadnud solidaarsuse tingimuseks selle, et Kreeka peab täitma nende nõudmised.
Kreeka on oma osa teinud, kirjutab ajaleht International Herald Tribune. Seda ei ole teinud aga euroala liikmesriigid, eriti Saksamaa Liitvabariik, kes keeldub oma lubadust täitmast. Seda esiteks.
(Aplaus)
Komisjoni president on täiesti õigustatult rääkinud turvavõrgust. Tegemist ei ole Saksamaa, Prantsusmaa, Itaalia või mõne muu riigi maksumaksjate raha ülekandmisega Kreeka kassasse. See ei ole eesmärk. Tegemist on võimaluse andmisega Kreekale, et ta saaks laenata raha rahvusvahelistelt turgudelt samade intressimääradega nagu teised riigid. Tavaliselt on intressimäärad 2,5-3%. Spekulatsioonide tõttu, mille põhjustas see, et ei näidatud üles solidaarsust Kreekaga, maksab see riik intressi 6%. Lihtsalt öeldes täidavad Kreeka püüdlused oma eelarvet tasakaalustada rahvusvahelistel finantsturgudel tegutsevate spekulantide taskuid.
(Aplaus)
See on sealsete inimeste röövimine. See on mõtlematu, sest kui sellest luuakse pretsedent - kui solidaarsuse näitamata jätmine annab võimaluse spekuleerida euroala riigiga, mille puudujääk on nii suur, et lõpuks kaob ka sisemine solidaarsus ning Rahvusvaheline Valuutafond peab sekkuma -, siis on Kreeka vaid eelmäng. Spekulandid pööravad siis oma pilgud ka Itaalia, Ühendkuningriigi ja Hispaania poole. Kui me ei taha, et see hakkaks kulutulena levima, peame näitama kohe oma solidaarsust Kreekaga.
Solidaarsus Kreekaga on seega majanduslikult mõistlik - see on sõnum, mille peame arusaadavaks tegema eelkõige Saksamaa liidukantslerile. Asi ei ole ainult abi andmises.
(Aplaus)
Seetõttu ei saa me vabastada Barrosot sellest kohustusest ja öelda, et asja peaks nüüd korda ajama Rahvusvaheline Valuutafond. Komisjon peab tegema ettepanekuid, kuidas saavutada euroalal mõõdukas stabiilsus. Komisjon on teinud häid ettepanekuid ja minu arvates peaks ülemkogu nendega nõustuma. Need ei hõlma Rahvusvahelise Valuutafondi poole pöördumist. Miks? Sest meil on võimalik lahendada see probleem ise euroala sees.
Peale selle olen üllatunud, et Angela Merkel toob mängu Rahvusvahelise Valuutafondi. Saksamaa keskpank, mis on Saksamaa konservatiivide jaoks sama tähtis paik kui Vatikan katoliiklaste jaoks, kirjutas oma märtsikuu ülevaates järgmist: "Siiski ei ole Rahvusvahelise Valuutafondi finantsabi, mida ta eraldab struktuursete probleemide lahendamiseks, näiteks eelarvepuudujäägi otserahastamiseks või panga rekapitaliseerimise rahastamiseks, kooskõlas tema finantsvolitustega.” See on tsitaat Saksamaa keskpanga ülevaatest. Vastupidi rahandusministri avaldustele ütleb Saksamaa liidukantsler, et probleemi peab lahendama Rahvusvaheline Valuutafond. See ei ole õige tee.
Meil on tarvis edastada rahvusvahelistele turgudele sõnum: spekuleerige nii palju, kui tahate, kuid euroala te lõhestada ei suuda. Sellised spekulatsioonid ei lakka enne, kui see sõnum on edastatud. Et oleks selge, millistest spekulatsioonidest me räägime, peame veel korra juhtima tähelepanu krediidiriski vahetustehingutele. See pole midagi muud kui mäng: mina kindlustan end selle vastu, et mu naabri maja põleb maha. Kui mu naabri maja peaks maha põlema, saan mina kindlustushüvitise. Kui ma peaksin sellise kindlustuse sõlmima, oleksin üsna huvitatud sellest, et see maja maha põleks.
Euroopa Liidus ei saa rakendada Floriani põhimõtet - püha Florian, säästa minu maja, las teiste omad põlevad. Niisiis aitab solidaarsus Kreekaga stabiliseerida eurot euroalal. Lõppude lõpuks peate te ise otsustama, kas te tahate Euroopa solidaarsust või tahate olla tugitoolipoliitikud. Ma ei taha järgnevat oma sõnade pähe esitada, kuid palun teil kõigil kuulata tähelepanelikult ajalehe Financial Times Deutschland ajakirjaniku Wolfgang Münchau - tegemist ei ole sotsiaaldemokraatliku ajalehega ja see mees ei ole sotsiaaldemokraat - sõnu: "Olukorras, kus Euroopa vajadused vastanduvad Saksamaa populismile, tuleks eelistada Euroopa vajadusi.”
(Aplaus)
Guy Verhofstadt
Austatud juhataja! Usutavasti võime me kõik - Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioon, rohelised, sotsiaaldemokraadid, liberaalid ja kõik teised fraktsioonid, välja arvatud euroskeptikud, kellel on ehk isegi hea meel selle üle, mis Euroopas praegu toimub - järeldada, et Euroopa Ülemkogus on vaja suuremat selgust.
Sõnasõda küsimuse pärast, mida tuleks teha Kreeka ja euroala aitamiseks, on nüüdseks väljaspool Euroopa institutsioone kestnud nädalaid. Me ei ole kunagi midagi sellist näinud: otsuste vastuvõtmise asemel on mitu nädalat tülitsetud meetmete üle, mida tuleks võtta, ja öeldud igasuguseid asju.
Ma lähen veelgi kaugemale, juhataja. Mulle tundub, et nelja päeva jooksul on teatud nõukogu liikmed teinud Euroopa projektile rohkem kahju kui kõik euroskeptikud nelja aasta jooksul kokku. Selline on minu arvamus täna.
(Aplaus)
Ainuke võimalus seda muuta ja peatada on teha komisjoni ettepaneku alusel kindel otsus. Mul on hea meel härra Barroso tänase teate üle, et ta pakub ülemkogule lahenduse välja. See lahendus - ma kordan seda, mida ütles Joseph Daul - peab olema Euroopa lahendus ja ühendusel põhinev lahendus. See lahendus ei saa olla nõudmine, millest on nüüdseks mitu kuud räägitud - võtame maksumaksjate taskust raha ja anname selle Kreekale. See ei ole lahendus. Meil on vaja hoopis Euroopa vahendit, mis võimaldab Kreeka riigi võlakirjade intressimäära alandada. Parim viis selleks on emiteerida riigivõlakirju Euroopa tasandil, sest Euroopa on likviidne ja usaldusväärne, mitte emiteerida neid vaid ühes riigis - Kreekas.
Intressimäära puhul on olulised kaks asja: likviidsus ja usaldusväärsus. Euroopal on olemas vajalik usaldusväärsus ja likviidsus ning sellest tulenevalt on võimalik alandada Kreeka intressimäärasid ilma, et ükski euro läheks Kreekale maksumaksjate taskust. Austatud juhataja, see on hädavajalik, sest praegu on intressimäärade vahe - Saksamaa praeguse 3,05% intressimäära ja Kreeka 6,5% intressimäära vahe - 350 baaspunkti. Ainuke viis selle probleemi lahendamiseks on astuda tõepoolest vajalikke samme, et võtta kasutusele Euroopa vahend.
Selle nõudmise teine põhjendus on see, et Kreeka jõupingutused - need, mida ta peab tegema või on kohustatud tegema - peavad täitma oma otstarvet. Sest kui Euroopa lahendust ei valita ja kui intressimäärasid ei saa alandada, lähevad kõik kreeklaste jõupingutuste tulemused lõpuks kapitaliturgudele. See juhtub siis, kui ülemkogu kohtumise ajal ei võeta vastu kindlat otsust. Kreeklased pingutavad ja säästavad raha, aga kes sellest kasu saab? Spekulandid, kapitaliturud ja teised sellised, sest neil on palju kõrgemad intressimäärad.
(Aplaus)
Niisiis peab Euroopa sekkuma. Euroopa peab sekkuma, tagamaks, et Kreeka konsolideerimismeetmed tasuvad ennast ära. Need on vajalikud, kuid need peavad ennast ka ära tasuma. Seepärast toetame meie ja seepärast peaks kogu Euroopa Parlament toetama ettepanekut, mille komisjon esitab, ning me peame lootma, et nõukogu liikmed on vakka ja kiidavad selle heaks. Seda tuleb loota.
Rebecca Harms
Austatud juhataja! Tahan teile korraks taas meenutada, kui kiiresti - mõnikord lausa üleöö - otsustasime me aidata Euroopa panku, kui nad olid hädas.
Kuid tingimuste üle, mille alusel seda abi anda, arutleme alles praegu. Me ei ole ikka veel selgeks teinud tagasimaksetingimusi ega kohustusi ning me ei ole sätestanud, kuidas pankade üle hakatakse järelevalvet pidama. Selle taustal pean ma esile tooma ka asjaolu, et Kreeka kriis - euro kriis - on tegelikult Euroopa kriis ning et nädalaid ja kuid on eurooplased asja arutanud, suutmata end vajalike otsuste tegemiseks kokku võtta. Minu arvates on see lihtsalt häbiväärne. Saksamaad esindava parlamendiliikmena - kuulake, härra Langen - on mul oma riigi valitsuse pärast häbi.
Täna loeme, et Brüsselis toimub erikohtumine, kus võetakse Kreeka kohta vastu otsuseid proua Merkeli tahte järgi - selle järgi, mida tema tahab ja mis võimaldab tal võitjana Brüsselist Berliini naasta -, ilma et teistega üldse rahuldavatest lahendustest räägitaks. Ma leian, et see on inetu. See tähendab, et kõmulehed ja tugitoolipoliitikud on võitnud ning minu arvates peame me - ka teie, härra Langen, oma Saksamaa delegatsioonis - põhjalikult kaaluma, kas Euroopa Liidu solidaarsusega seotud küsimus "olla või mitte olla” peaks ikka sõltuma nende arvamusküsitluste tulemustest, mida teeb oma valimisedu väljavaadete kohta Saksamaa Liitvabariigis praegu see Saksamaa erakond, mille liige Saksamaa liidukantsler on.
Minu arvates on sellel liiga tugev populismi maik juures ning on vastuvõetamatu, et siiani pole selge, kas riigipead ja valitsusjuhid lepivad neljapäeval ja reedel toimuval Euroopa Ülemkogu korralisel kohtumisel kokku selles, kuidas tuleks euroalal Kreeka kriisiga tegelda.
(Aplaus)
Olen Saksamaal toimunud arutelusid hoolikalt jälginud ja eelmisel nädalal käisin ka Kreekas. Soovin veel korra oma riigi, Kreeka ja ELi kodanikele selgitada, et käes on aeg olla solidaarne, kuid et edaspidi saab Kreeka laenu soodsatel tingimustel üksnes siis, kui ta ka omalt poolt midagi teeb. Kreekas veedetud päevad tõendasid mulle, et kreeklastel on nüüd võimalus luua parem riik. Kreeka peab kasutama kriisi selleks, et viia ellu tõelisi reforme. Me ei osuta kellelegi teeneid, kui näitame praegu üles solidaarsust, kuid ei nõua Papandreoult seda, et ta viiks läbi veelgi põhjalikumaid reforme kui need, millest on siiani teatatud. Nagu ma ütlesin, väärivad kreeklased palju enamat.
Kuna ma leian, et see populism on Saksamaal nii valitsev ja kuna see on minu arvates väga ohtlik, soovin ma selle üle veel ühest vaatenurgast arutleda: meie meelest saab euro - ühisraha - jätkuva pikaajalise püsimajäämise tagada vaid siis, kui eurooplased võtavad end kokku ja lõimivad oma majanduspoliitika. Vastasel korral põhjustab konkurents nende küsitavate, niinimetatud tugevate huvide pärast meile alati selliseid raskusi, mille käes me praegu vaevleme. Siis on meil vaja palju ära teha ja jällegi pöörduvad asjad halvemuse poole, härra Langen. Me peame veel selgitama oma kodanikele lõimumise vajalikkust.
Me oleme teinud sellest väga suure numbri, nagu arutleksime põhiseaduse üle. Meil on hea meel, et Lissaboni leping on lõpuks ometi jõustunud, kuid olles silmitsi esimese katsumusega pärast Lissaboni lepingut, laseme võidutseda kõmuajakirjandusel ja tugitoolipoliitikal. Kantsler Merkelile tuleks anda head nõu - seda peate tegema ka teie, kaasmaalased Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioonist - panna pidurid peale. Nüüdsest tuleb arutleda majanduspoliitika lõimimise vajalikkuse üle. Me peame juhinduma läbipaistvusest, mõistuspärasusest ja argumentidest, mida suudame oma kodanikele esitada. Me ei tohi juhinduda kõmuajakirjandusest, näiteks BILD-Zeitungist. Vastasel korral naaseb Angela Merkel Brüsselist peagi kaotusega, nagu kirjutas täna härra Münchau. Siis kirjutab BILD-Zeitung, et euro tuleb kaotada ja Saksa mark uuesti kasutusele võtta. Mida me siis teeme?
Kuid praegu ei ole veel liiga hilja. Saksamaa seisukoht on otsustav. Loodan, et härra Sarkozy ei anna alla ja on mõistlikum kui proua Merkel.
Michał Tomasz Kamiński
Lugupeetud juhataja! Me ei räägi täna siin istungisaalis Kreekast ilmaasjata, ehkki kahjuks pole Kreeka küsimust kohtumise päevakorras. Mina tahan siin Kreeka valitsust kiita. Sellel valitsusel tuleb praegu seista vastamisi tänavarahutustega. Võimalik, et meeleavaldused on põhjustanud valitsuse enda sotsialistlik valijaskond, kuid tegemist on valitsusega, kes võtab ratsionaalse majanduse ja Euroopa solidaarsuse nimel vastu karme otsuseid ega paindu populismi ees. Pean kahetsusega ütlema, et mitte kõik Euroopa liidrid ei ole praegu suutnud jääda sellise populismi ees paindumatuks.
Tundub, et Kreeka vajab meie solidaarsust, sest Euroopa on rajatud solidaarsuse põhimõttele. Kuid loomulikult ei saa me lubada ühelegi poliitikule üheski riigis seda, et ta suhtuks majanduspoliitikasse kui ostlemisse krediitkaardiga, millel ei ole limiiti, sest siis läheb nii, nagu on läinud Kreekas. Tulevikus peame liikmesriikidele kehtestama kindlad tingimused, et nad järgiksid ratsionaalset majanduspoliitikat, sest poliitika, mis ei põhine ratsionaalsetel alustel, viib meid sellise olukorrani, nagu praegu valitseb.
Kahjuks olen sunnitud ütlema, et oleme praegu silmitsi ka probleemiga, mida esineb Euroopas väga sageli, nimelt sellega, et ideoloogia ja poliitika on olulisemad kui majandus. Kahjuks just nii see lähebki - nägime seda juba siis, kui euro kasutusele võeti. Me saame nüüd öelda, et Kreeka võttis euro tõenäoliselt liiga vara kasutusele, aga kuna poliitika seati majandusest ettepoole, siis olemegi praeguses kriisis. Tahan öelda, et loodetavasti saab Euroopa Komisjonist Barroso juhtimisel Euroopa solidaarsuse ja Euroopa majandusliku mõistlikkuse järelevalvaja, sest meil on seda mõistlikkust ja solidaarsust vaja.
Samuti tahan märkida, et praegusele kriisile reageerides ei tohiks me otsida vahendeid, mis muudavad olukorra vaid halvemaks. Minu arvates ei aita jõulisem bürokraatia, lõimumine ja reguleerimine Euroopas kaasa konkurentsivõime tugevdamisele, mis on ja peaks olema meie peamine eesmärk. Me ei tohiks tugineda sellele, et ametnikud otsustavad, kuidas muuta meie maailmajagu paremaks. Selle asemel võiks lasta seda teha vabal majandusel. Samuti peaksime austama majandus- ja sotsiaalpoliitika iseärasusi, mis eristavad Euroopa riike ja mis tulenevad nende erinevast ajaloost, kultuurist ja muudest teguritest. Me saame ja peame nõudma Euroopa solidaarsust Kreeka suhtes ja loodetavasti kuulen ma siin istungisaalis kiidusõnu Kreeka valitsuse kohta.
Lothar Bisky
Austatud juhataja! On harv nähtus, et mina nõustun Euroopa Parlamendi presidendi ja komisjoni presidendiga. Kuid kui nad mõlemad nõuavad solidaarsust Kreekaga ja hoiatavad taasriigistamise eest, siis saan ma nendega vaid nõustuda, sest nende sõnad on õiged. Peale selle kuulsime hiljuti Strasbourgis, kuidas härra Barroso mõtiskles, et finantsturgudel tuleks kõige halvemad spekulatsioonid äkki üldse ära keelata. Üha suurenevast sotsiaalsest lõhest Euroopa Liidus ja liikmesriikides ei saa enam keegi mööda vaadata, kuid sellega seotud kiireloomulised küsimused ei ole riigipeade esimesel tippkohtumisel pärast Lissaboni lepingu jõustumist päevakorral.
Arutelu ELi 2020. aasta majandusstrateegia üle loomulikult juba on päevakorral. Nagu teate, ei ole minu fraktsioon selle komisjoni koostatud strateegiaga eriti rahul, sest see põhineb konkurentsiga seotud läbikukkunud ideoloogial, mis põhjustas kriisi. Me tahame Euroopale strateegiat, milles seatakse sotsiaalsed ja ökoloogilised vajadused konkurentsialastest huvidest ettepoole. ELi 2020. aasta strateegia jääb sellest veel väga kaugele. Kuid see on juba liig, kui mõni Saksamaa Liitvabariigi valitsuse liige tuleb ja räägib vastu mõnele ELi 2020. aasta strateegia siduvale eesmärgile, mis puudutab näiteks tööhõivemäära, teadus- ja haridustegevust ning vaesuse vastu võitlemist - ning seda tehakse vaesuse vastu võitlemise Euroopa aastal! Loodetavasti ei hakka selline suhtumine valitsusjuhtide hulgas levima.
Niki Tzavela
Lugupeetud juhataja! Minu kodumaal Kreekal on Californiaga palju ühist. Meil on suurepärane kliima, meie maa on meie vara, meie metsades on olnud põlengud, nagu on juhtunud ka Californias, nemad on korraldanud olümpiamänge nagu ka meie ning me oleme sattunud samade probleemide küüsi nagu California.
Huvitav, kas USA keskvalitsus oleks jätnud California spekulantide meelevalda, kui sellel oleks olnud laenu saamisega probleeme...
(Kõnelejat katkestati vahelehüüdega.)
See on majandus - jah, on küll. Ma saan sellest aru. Just sellepärast ma seda rääkisingi.
(EL) ...või oleks USA keskvalitsus selle probleemi lahendanud? Kas meil Euroopa Liidus on keskvalitsus või ei ole? Kas me saame olla kindlad, et Kreeka, mis moodustab Euroopa majandusest 2%, on põhjustanud nii tohutu probleemi euroga? Kas ta on hävitanud euroga kaasneva ühtekuuluvuse ja kas ta ohustab Euroopa Liidu ühtsust?
Selle taustal on selge, et Euroopa ühisraha tugevus on proovile pandud, ja mis veelgi olulisem, proovile on pandud Euroopa Liidu juhtide kavatsus seda kaitsta. Kui me vaatame ajas tagasi, siis näeme, mida me oleme saavutanud (30 aastat tagasi olin tööministeeriumis algaja töötaja ja sain väljaõppe siin, Brüsselis, Euroopa ühtsel turul). Oleme saavutanud Euroopa ühtse turu. Oleme saavutanud euro. Minu arvates ei ole me midagi muud ühist saavutanud. Seepärast näete te mind ka euroskeptikute leeris.
Loodetavasti tõestame homme, et me oleme tõepoolest saavutanud harmoonia ja midagi ühist.
Zoltán Balczó
(HU) Kõik, kes on saanud sõna enne mind, on maininud Kreeka kriisi lahendamist. Samas ei ole seda lisatud isegi tippkohtumise päevakorda, härra Barroso. Kas teile ei tundu, et see on vastuoluline või silmakirjalik? Seda ei ole ju ametlikus päevakorras. Muidugi ei ole Kreeka ainuke, kes on 2008.-2009. aastal raskesse olukorda sattunud. Ungari riik oli pankroti äärel, osaliselt valitsuse suurte eksimuste tõttu. Riik võttis vastu Rahvusvahelise Valuutafondi laenu. Sellel sammul on elanikkonna jaoks ülimalt tõsised tagajärjed. Me peame mõtlema selle peale, millised on finantskriisi õppetunnid. Kas see, et kõik asjad on omavahel seotud? Ei. Tõelise õppetunni sõnastas peaminister Papandreou, kes ütles, et viimase kahekümne aasta jooksul langes Berliini müür ja langes Wall Street. Langes Wall Streeti müür. Jah, see üleilmne finantssüsteem, mis oli majandusest eraldunud, on peamine põhjus, miks riigid sellisesse olukorda on sattunud.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Aitäh, juhataja! Lugupeetud nõukogu eesistuja, teie teate rohkem kui keegi teine, kui väga minu fraktsioon soovib, et eesistujariiki Hispaaniat saadaks edu. Me tahame jätkata samamoodi, kuid selleks peate te tegema mõningaid parandusi ja hakkama kohe Euroopa Liitu juhtima.
Euroopa Liidu juhtimine tähendab, et Kreeka jaoks tuleb leida lahendus. Seda on öelnud kõik ja ma ei hakka seda kordama. Euroopa Liidu juhtimine tähendab alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate direktiivi võimalikult kiiret vastuvõtmist, mitte sellega viivitamist, nagu eesistujariik Hispaania on teinud. Euroopa Liidu juhtimine tähendab finantsjärelevalve paketi võimalikult kiiret heakskiitmist, mitte iga hinna eest pakutavat toetust nõukogu kokkuleppele, mis on palju konservatiivsem kui komisjoni ettepanek ning veelgi konservatiivsem kui de Larosière'i aruanne, mille põhjal ettepanek on koostatud.
Euroopa Parlament esitab eesistujariigile Hispaaniale järelevalvega seotud kokkuleppe, mille saab kokku võtta paari sõnaga: rohkem järelevalvet ja rohkem Euroopat. Olen veendunud, et Hispaania valitsus, mis on alati neid ideid propageerinud, toetab parlamenti ega poolda teisi seisukohti, mis pärinevad teiselt poolt La Manche'i väina.
Euroopa Liidu juhtimine tähendab eelarvedistsipliini tugevdamist ja eelarvedistsipliini tugevdamine tähendab uute ideede väljapakkumist, et tugevdada ennetustööd. Hispaania peaminister teab, et äsja viidatud neljateistkümne stabiilsuskava läbivaatamine oli puhas bürokraatia, sest paremat ideed praegu ei ole.
Ennetustöö raames tuleks arvestada riikide majanduse konkurentsivõimega, sest ilma jõukuseta ei saa riigi rahandust tasakaalustada, ning arvesse tuleks võtta ka välisvahendite olukorda. Samuti tuleks rakendada karmimaid sanktsioone, et kokkulepe oleks tõepoolest siduv.
Euroopa Liidu juhtimine tähendab uue juhtimisidee väljapakkumist, millest kirjutasite hiljuti ajalehes. Hispaania peaminister ütles meile siin, et ta tahab rohkem juhtimisõigust, kuid Lissaboni lepingu artiklid 121 ja 136 on juba jõustunud. Nendele artiklitele viitab praegu eesistujariik Hispaania.
Mida see veel hõlmab? Öelge meile, mida see hõlmab, ja me aitame teid. Kuid selleks, et teid aidata, peame teadma, mida te ootate ja soovite, sest Euroopa Parlamendis saavad ebaselged, mõttelagedad ja sisutühjad ideed väga lühikese armuaja.
Stephen Hughes
Austatud juhataja! Meile tundub, et sel nädalal lekitatud nõukogu järelduste eelnõu võib tähendada Euroopa Liidu jaoks tõelist ohtu.
Järeldustes räägitakse erakorraliste toetusmeetmete õigeaegsest lõpetamisest. Mida see tegelikult tähendab? Saime eelmise nädala majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu järeldustest teada, et nad tahavad tööturu toetuse meetmeid 2010. aasta lõpul kaotada. Detsembris rääkis nõukogu sellest, et kõik liikmesriigid peavad hakkama stabiilsuspakti kriteeriume uuesti täitma 2013. aasta lõpuks.
Meie arvates on ajakava lootusetult optimistlik. Kui me järgime nõuet, et stabiilsuspakti kriteeriumide juurde tuleb 2013. aasta lõpuks rangelt tagasi pöörduda, tähendab see riiklike kulutuste ja riiklike eraldiste suurt kärbet, tööpuuduse kasvu ja maksulaekumise vähenemist ning me siseneme aeglase majanduskasvu perioodi, mis võib mitmeks aastaks põhjustada Euroopa Liidu majanduspotentsiaali tõelise languse. See on katastroofi valem.
Selle asemel on meil vaja leida arukas tasakaal vastutustundliku maksupoliitika ja tööturu jätkuva toetamise vahel. Meil on vaja püsivat sotsiaalstrateegiat ja jätkusuutlikku väljumisstrateegiat.
Taani tööinstituut avaldas täna oma näitajad. Nad ütlevad, et kui järgitakse erakorralisi väljumisstrateegiaid, milles 20 liikmesriiki komisjoniga kokku leppisid, on 2013. aasta lõpuks veel 4,5 miljonit Euroopa kodanikku ilmaaegu töökohtade järjekorras. Seda on võimalik ära hoida. Meie peame selle ära hoidma. Üks üleskutse, mille me sellest tulenevalt teeme, on kaheaastane moratoorium toetusmeetmete kaotamisele.
Ühtlasi teeme sel nädalal ettepaneku Euroopa uue finantsstabiilsuse mehhanismi kohta. Ma lootsin, et president Barroso on veel siin, sest ma tahtsin öelda, et meil ei ole midagi selle vastu, kui ta näppaks meie ideed ja esitaks need homme soovitusena ülemkogule.
Lena Ek
Lugupeetud juhataja! Ülemkogu tuleb homme kokku selleks, et arutada tulevikku Euroopas, mille ees on rasked katsumused. Praegu tegeleme me finantskriisiga, mis põhjustab töökohtade kriisi ja millega kaasneb veel kliimakriis.
Sotsiaalsetel ja keskkonnaga seotud alustel põhinev majanduskasv on Euroopa elavdamisel ülimalt tähtis, kuid ma kardan, et nõukogu ja komisjoni ettepanekud juhtimise kohta - ükskõik kui rõõmustavad need on - on liiga ebamäärased ega aita saavutada püstitatud eesmärke. Kui ELi 2020. aasta strateegiat kohaldatakse praegusel kujul, saab sellest veel üks Lissaboni strateegia - läbikukkumine.
Euroopa peaks selle asemel nendele katsumustele julgete juhtimisalaste ettepanekutega vapralt vastu astuma.
Esiteks ei toimi avatud kooskõlastamise meetod ja sellest tuleks loobuda. Selle asemel tuleks Lissaboni lepingu artiklite kohaselt kehtestada siduvad eesmärgid ja komisjon peaks nende täitmist kontrollima.
Teiseks, kui rahastamise tingimus on see, kui hästi üks liikmesriik täidab oma kohustusi, mis on sätestatud ELi 2020. aasta strateegias, ei saa me jätkata maksumaksjate raha kulutamist valitsustele, kes valetavad ja petavad statistikaga - solidaarsus on küll vajalik, kuid see peab põhinema läbipaistvusel.
Kolmandaks peaks komisjon oma aastaaruanded koos poliitiliste soovitustega avaldama Euroopa Parlamendis enne, kui neid arutatakse nõukogus.
Avatud tegevus looks läbipaistvust ja võimaldaks kodanikel osaleda. Euroopa poliitikutena peaksime alati püüdlema selle poole, et meie poliitika keskmes oleksid kodanikud. Nii et viigem see lubadus ellu ja muutkem komisjoni kiisuke tiigriks - tiigriks, kes näitab ka hambaid.
Roberts Zīle
(LV) Tänan, austatud juhataja! Me ei pea tegelema solidaarsuse teemaga mitte ainult Kreeka puhul, vaid terve Euroopa Liidu pikaajalise poliitika kujundamisel. Ma pean seda välja öeldes silmas kokkulepet, mis loodetavasti ELi 2020. aasta strateegia eesmärkide kohta ülemkogus sõlmitakse. Komisjoni kavas tekitab mulle muret aga see, et sotsiaalse ühtekuuluvuse rõhutamise kõrval ei ole strateegias majanduslikku ühtekuuluvust üldse esile toodud. Kui me kaalume seda ajavahemiku 2014-2020 finantsprognoosi rõhuasetuse taustal, siis tegelikkuses muutuvad need majandusliku ühtekuuluvuse ideed rahalises mõttes tublisti nõrgemaks. Teisisõnu tähendab see, et kuni aastani 2020 ei ole majanduslike erinevuste võrdsustumine nii hoogne. Võib juhtuda hoopis vastupidi ja 2020. aastal võivad majanduslikud erinevused Euroopa Liidus olla suuremad kui 2010. aastal. Kas me seda soovimegi ja kas see on õige arusaam solidaarsusest Euroopa Liidus? Kutsun ülemkogu üles püüdma tõsiselt seda poliitilist kokkulepet saavutada ja rõhutama tingimata ka majandusliku ühtekuuluvuse eesmärki. Aitäh.
Takis Hatzigeorgiou
(EL) Austatud juhataja! Minu arvates oleme Kreeka teemaga õigustatult palju tegelnud. Mina tahan rääkida teemast, mis puudutab ka teisi riike. Härra Schulz ütles, et intressimäärad on Euroopas praegu 2-3%. Tahan teile öelda, et Küprosel on intressimäär praegu 6%. Sellise määra juures ollakse pankade ees põlvili ja miski ei muuda seda olukorda. Meie arvates peaks ülemkogu tegutsema tulevikus ka selle nimel, et teised riigid ei satuks sama keerulisse olukorda nagu Kreeka.
Mul on kaks ettepanekut.
Me andsime pankadele miljardeid, et lükata nende tegevus käima. Kas poleks olnud õigem, kui riik oleks andnud selle raha hüpoteegi intressi tasumiseks esimese elukoha eest inimestele, kes läksid panka oma osamakset tasuma?
Minu teine ettepanek on selline: kas me ei oleks võinud kaaluda maksu kehtestamist suurtele piiriülestele riikidevahelistele tehingutele?
Lugupeetud juhataja, ma tahan öelda üht asja ka üheminutiliste sõnavõttude kohta. Ma vabandan, kuid leian, et üks minut ei ole piisavalt pikk aeg oma arvamuse esitamiseks. Lõplikus arutelus on üsna piinlik kasutada vaid loosungeid.
Juhataja
Ma mõistan, et ühe minuti jooksul ei ole teil võimalik eriti palju rääkida, kuid nüüd annan ma üheks minutiks sõna härra Borgheziole.
Mario Borghezio
(IT) Austatud juhataja, kallid kolleegid! Kõigile on selge, et euroala on iga päevaga üha raskem juhtida.
Riigi pankrotistumise oht ei ole kuhugi kadunud, kuid vaatamata liidrite ja rahandusministrite iganädalastele kohtumistele ja tippkohtumistele ei ole selget lahendust ikka veel leitud. Loodetavasti ei ole meil tegemist võimatu missiooniga. Saksamaa konstitutsioonikohtu otsuse järgi ei pruugi liikmesriigi päästmine olla võimalik. Need on asjaolud, millega tuleb arvestada ja mis minu arvates ei ole selles arutelus esile tulnud.
Siiski kasutan ma võimalust ja mainin, et Euroopa Liit peaks oma rahaliste meetmete kaudu kindlalt ja selgelt tähtsustama praeguseks tähelepanuta jäetud väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete sektori tõhusat elavdamist.
Milline osa pankadele eraldatud suurtest summadest tegelikult näiteks minu koduriigis Itaalias väikeettevõtjate sektorisse jõuab? Aga kuidas on struktuurifondidega? Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete esindusorganite sõnul kasutatakse neid fonde mõne piirkonna väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete sektoris vaid 1-2%. Need on tõelised probleemid, mis mõjutavad reaalmajandust ning millega Euroopa peaks põhjalikult ja kiiresti tegelema.
Werner Langen
(DE) Austatud juhataja! Tahan alustuseks kiita Kreekat. Kreeka kriisi lahendus peab hõlmama Kreekas läbi viidavaid keerulisi reforme. See on õige tee. Muud siin esitatud ettepanekud on vastuolus Euroopa Liidu aluslepingutega ning ma ootan nii komisjoni presidendilt kui ka Euroopa Parlamendilt lepingute järgimist ja lepingutega vastuolus olevate ettepanekute esitamata jätmist.
Kolleeg Schulzile tahan öelda, et hääle tõstmine ei asenda faktide tundmist. Kreeka probleeme ei ole põhjustanud spekulandid. Põhjuseks on riiklikud eeskirjad - asjaolu, et liikmesriigid ei ole valmis täitma stabiilsuse ja kasvu pakti. Saksamaa ja Prantsusmaa olid süüdlased, kes andsid kõikidele teistele liikmesriikidele 2003. ja 2004. aastal halba eeskuju. Seda ei teinud Kreeka ega muud riigid.
See ei ole etteheide Kreekale, kuid kui me reegleid ei muuda ja kui liikmesriigid ei ole valmis täitma endi eeskirju, tekivad euroalal probleemid. Nüüd väidetakse, et süüdi on spekulandid. Kreeka valitsemissektori võlast on krediidiriski vahetustehingutega tagatud vähem kui kolmandik. Vähem kui üks tuhandik üleilmsetest krediidiriski vahetustehingute tuletisinstrumentidest on seotud Kreekaga. See on lihtsalt ettekääne.
Nii kaua, kuni me ei suuda rakendada eeskirju ja neist kinni pidada - ja antud juhul on süüdi rahandusministrid -, satume korduvatesse raskustesse ka edaspidi. See on lahendus. Lahendus ei seisne Euroopa Liidu aluslepinguid ja oma põhiseadust täitva valitsusjuhi süüdistamises.
(Aplaus)
Hannes Swoboda
(DE) Austatud juhataja, kallid kolleegid! On üsna selge - ning seda on juba öeldud, kolleeg Langen -, et Kreeka peab oma kodutöö ära tegema. Minu arvates on siiski üsna selgelt tunnistatud ka seda, et valitsema peab solidaarsus, sest see aitab Kreekal eesmärki saavutada. Hoolimata protsendimääradest ja sellest, et võib-olla pole Kreeka kriisis süüdi spekulatsioonid, on need siiski põhjustanud suure võlakoorma, mida Kreeka peab nüüd ilmaasjata kandma. See on ülimalt tähtis.
Hea kolleeg Langen! Ajalehes Financial Times, mis on oma poliitiliste vaadete poolest teile palju lähedasem kui mulle, on otsekoheselt öeldud, et see ongi Kohli ja Merkeli erinevus. Kohl oleks öelnud, et lahendame selle probleemi ära koos Kreekaga. Merkel põgeneb ja ütleb: "Aga mida aluslepingus on öeldud? Mida ütleb kohus ja Saksamaa põhiseadus?” Erinevus on selles, kas te toetate poliitiliselt Euroopa lõimumist või vaatate alati kodu poole või kas on teil välisminister, kes ütleb, et praegu me veel raha välja ei käi. Keegi ei ole palunud raha välja käia.
Kui te valite alati populistliku tee ega mõtle Euroopa ühise tuleviku peale, jõuategi lõpuks selliste ebakõladeni. Või nagu öeldi ühes teises ajalehes, Frankfurter Allgemeine Zeitungis, mis on samuti oma vaadetelt teile lähedasem: uus päev ja uus ettepanek. See ei kehti ainult Saksamaa, vaid kogu Euroopa Liidu kohta. Praeguse vastusega või õigemini vastuse andmata jätmisega ei saa nõus olla. Meil on vaja piitsa ja präänikut. Kreekas on vaja võtta meetmeid, selles ei kahtle keegi, ja need saavad olema karmid, väga karmid. Kuid me peame tegema koostööd ka Euroopa tasandil, eelkõige selleks, et niisuguseid probleeme ära hoida. See saab juhtuda vaid siis - ükskõik, kas Euroopa valuutafondi abil, nagu pakkus välja härra Schäuble, või muude meetmete abil -, kui Euroopas on solidaarsus. Seega ootan tippkohtumiselt, et seal näidataks üles Euroopa solidaarsust, mille eesmärk on luua parem tulevik.
Fiona Hall
Austatud juhataja! Kevadine tippkohtumine peaks olema energiateemaline.
Kui Kopenhaageni konverents oleks lõppenud üleilmse kokkuleppega, arutaksime juba tehnilisi üksikasju, kuidas liikuda edasi heitkoguste 30% vähendamise juurde. See ootab meid niikuinii ees.
Selle põhjus on esiteks asjaolu, et 2007. aasta kevadisel tippkohtumisel kokku lepitud püüdlused tähendavad praegustes majandusoludes heitkoguste vähendamist palju suuremas ulatuses kui 20%. Alles eelmisel nädalal ütles ülimalt kaalutleva Rahvusvahelise Energiaagentuuri tegevdirektor Nobuo Tanaka parlamendiliikmetele, et Rahvusvahelise Energiaagentuuri 2009. aasta ülevaates "World energy outlook” prognoositakse ELi heitkoguste 23% vähendamist, ja samuti ütles ta seda, et 30% vähendamine oleks kiiduväärt eesmärk.
Teiseks, kui me suhtume tõsiselt kuni 95% eesmärgi saavutamisse 2050. aastaks, on tegevuskava alusel vaja 2020. aastaks heitkoguseid vähendada vähemalt 30%.
Ning viimane, kuid sugugi mitte vähem tähtis on asjaolu, et ELi üleviimine jätkusuutlikule CO2-vähesele ja ressursisäästlikule majandusele on ainus vahend, mis võimaldab Euroopa majandust elavdada ja töökohti luua.
ELi 2020. aasta strateegia keskmes on keskkonnahoidlikud töökohad. Seepärast peaks Euroopa Ülemkogu volinik Hedegaardi toetama ja nõustuma, et praegused tingimused sobivad 30% eesmärgi poole liikumiseks. Samuti peaks ülemkogu tunnistama, et heitkoguste edasise vähendamise odavaim ja lihtsaim vahend on energiatõhusus, eelkõige siduv energiatõhususe eesmärk.
ELi liidrid peavad 2010. aasta kevadisel tippkohtumisel edastama sama selge sõnumi, nagu nad tegid 2007. aasta kevadel.
Konrad Szymański
(PL) Selle asemel, et arutada ELi 2020. aasta strateegia rakendamist, soovitan ma keskenduda valdkondadele, mida me saame ka tegelikult mõjutada. Kindlasti saame aidata ühisturgu protektsionismi eest kaitsta. Kindlasti saame muuta Euroopa õigusaktid ettevõtjate jaoks lihtsamaks, et see ei piiraks Euroopa majanduse konkurentsivõimet. Paremate õigusaktide loomine on muidugi just Euroopa Parlamendi kohustus.
Liikmesriigid viivad reformid läbi, kui maailma majandus neid selleks sunnib. Just seepärast on oluline anda liikmesriikidele maksustamissüsteemide, sotsiaalsüsteemide ja majandusõiguse konkurentsivõime valdkonnas võimalikult suur vabadus. Kui me neid valdkondi ühtlustame, säilitame selle tagajärjel Euroopa sotsiaalse mudeli pahupooled. Õige vastumeede kriisile on vabadus, mitte järjest lisanduvad strateegiad.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Austatud juhataja! Kreeka jaoks ei ole ikka veel leitud erakorralist lahendust. Tegelikult ei ole probleem praegu selles, sest isegi Kreeka peaminister ütles Euroopa Parlamendis, et see riik tahab kõigepealt ise oma asjad korda seada. Tõepoolest - see on stabiilsuse ja kasvu pakti põhieeskirjade alusel õige teguviis ja see ongi juba üks solidaarsuse liike.
Kuid meil on ikkagi üks probleem. Euro on languseteel, kuid selle võib kirjutada peamiselt pealinnadevahelise avaliku vaidluse arvele, mis jätab mulje, et me ei suuda leida lahendust. Peame sellele kohe lõpu tegema. Loodetavasti teeme seda homme. Minu arvates on meil selle kiireloomulise probleemi jaoks vaja erakorralist meedet, mis ühendaks Euroopa Komisjoni, liikmesriike ja Rahvusvahelist Valuutafondi. Meil tuleks anda kõigest hädaabilaenu.
Lugupeetud juhataja! Loodetavasti vaatame homme kriisiteemalisest arutelust kaugemale. Ma loodan, et me kaalume ka keskmise pikkusega ja pikaajalisi lahendusi. Peame tugevdama stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavat mõju. Peale selle saadab uut ELi 2020. aasta strateegiat edu vaid siis, kui me jõuame Euroopa majanduse usaldusväärse juhtimiseni ka tegelikkuses, nagu ütlesid juba eelkõnelejad. See ei tähenda ainult seda, et liikmesriigid tulevad tippkohtumisele kokku, vaid ka seda, et Euroopa Komisjon kasutab kõiki neid volitusi, mis on talle Lissaboni lepingu alusel antud. Ta peab kasutama kõiki neid volitusi, et tõesti tegutseda ja meetmeid jõustada. Nagu ütles Lena Ek, ei vii meid edule see, et kõik on kõigile kättesaadav.
Loodan väga, et homme algavaks tippkohtumiseks on erakorralises meetmes kokku lepitud ja nii saame keskenduda sellele, kuidas Holland ELi 2020. aasta jõulise strateegia abil kriisist välja aidata, samuti sellele, milline peaks olema tee Kopenhaagenist edasi.
Nikolaos Chountis
(EL) Lugupeetud juhataja! Ametnike hiljutistest avaldustest ja ajakirjandusartiklitest ilmneb, et Kreeka majanduse kõige tõenäolisem päästeplaan on Euroopa Liidu liikmesriikide ja Rahvusvahelise Valuutafondi ühine pingutus. Tundub, et ka proua Merkel suunab seda samale poole.
Lubage mul öelda, et see on halvim ja kõige ühiskonnavastasem plaan nii Kreeka kui ka kogu euroala jaoks. Euroopa Liidu jaoks tähendab selline variant ühenduse õiguse rikkumist. Ütlen seda neile, kes seda kaitsevad, sest tuleb arvestada, et mitte üheski aluslepingus ega õigusaktis pole viidatud Rahvusvahelise Valuutafondi või muu rahvusvahelise organisatsiooni sekkumisele sellistesse menetlustesse. Samal ajal loob see poliitilise ja õigusliku pretsedendi, sest see muudab stabiilsuspakti veel rangemaks, ning ühtlasi laseb see Ameerika Ühendriikidel tagaukse kaudu euroalale siseneda.
Mis puutub Kreekasse, siis sellise valiku tagajärjel tugevdatakse jõuliselt valitsuse võetud töötajate- ja ühiskonnavastaseid meetmeid, mida teie nimetate julgeteks, kuid mis on suurendanud vaesust ja töötust ning hävitanud kõik majanduskasvu võimalused ja ka lootuse, et Kreeka tuleb kriisist välja.
Selline väljavaade ootab ees ka teisi riike, kes hakkavad ehk sunnitult sedalaadi meetmeid kohaldama.
Pervenche Berès
(FR) Lugupeetud juhataja, austatud nõukogu eesistuja ja volinik! Kas see on normaalne, et Euroopa Ülemkogu peab kokku tulema kaks korda, et lahendada probleem, mis on seotud euroala riikide solidaarsusega Kreeka suhtes?
Kuulsin, kuidas härra Langen aluslepingut tõlgendas. Jah, leping, selle sätted ja mõte on olemas. Kui lugeda artikleid 143 ja 122, siis ükski lepingu koostaja ei ole tulnud selle peale, et pärast eurole üleminekut võiks meil tekkida niisugune probleem, nagu nüüd meie ees seisab. Just sellepärast peame olema loomingulised ja näitama solidaarsust. Mõte Kreeka suunamisest Rahvusvahelisse Valuutafondi on täiesti jabur nende jaoks meie hulgast, kes püüavad rahvusvahelisel tasandil olla vastutustundlikud ja järjekindlad eurooplased.
On üks asi, mida me peame tegema ja mille tegemist lootma ka Euroopa Ülemkogult - me peame edastama sõnumi oma solidaarsusest Kreekaga ja sõnumi vastutusest, mida me kanname majanduse juhtimise küsimuses. See teema on nüüd päevakorral, see on tõsine ja vajab lahendamist. Peame tegelema sellega rahulikult ja vähendama survet. Me ei tohi lähtuda eeldusest, et peame seda vahendit - stabiilsuse ja kasvu pakti -, mis on siiani üsna ebatõhus olnud, sisuliselt tugevdama, sest tegemist on pigem rõhuva kui koostööd soodustava meetmega.
Me peame püüdlema riigieelarve puudujääki ja võlga puudutavate eesmärkide poole, kuid meil on vaja luua tingimused koostöö ja korraliku lisandväärtuse saavutamiseks euroala liikmete vahel. See on Euroopa Ülemkogu raske ülesanne. Loodan, et ta on vastutustundeliselt oma ülesande kõrgusel.
Mirosław Piotrowski
(PL) Lugupeetud juhataja! Enne Euroopa Ülemkogu kohtumist, kus pannakse paika Euroopa Liidu uus majandusstrateegia, peaksime õppima Lissaboni strateegia läbikukkumisest ja arvestama koostööd tehes õiglaselt kõikide liikmesriikidega. Et olla maailmaturul konkurentsivõimeline, peame olema uuenduslikud, kuid kui suurem osa eelarvevahenditest jagatakse ümber ainuüksi sel eesmärgil, siis diskrimineeritakse tegelikult paljusid Kesk- ja Ida-Euroopa riike, sealhulgas Poolat.
Inimesed ootavad, et tänu ELi vahenditele saab edasi arendada õhuteede, maanteede ja raudteede infrastruktuuri ning ka internetti, nagu see toimus Hispaanias, Portugalis ja muudes Euroopa Liidu riikides. Erilist tähelepanu tuleb pöörata Euroopa Liidu idapiiri äärsete alade, näiteks Poolas asuva Lublini ümbruskonna abistamisele. Selleks tuleks ELi 2020. aasta strateegia raames luua eraldi eelarverida.
Euroopa Ülemkogu kohtumise sõnum ei tohi olla see, et Euroopa Liidu vaesed piirkonnad hakkavad rahastama ideid, mis toovad kõige rohkem kasu vaid vanadele liikmesriikidele.
Georgios Toussas
(EL) Austatud juhataja! ELi 2020. aasta strateegia, mis tuleb tippkohtumisel arutlusele ning mis on järg Lissaboni strateegiale, tõendab, et lihtrahvale peale sunnitud kahjulikud meetmed, mida edendab meie riigis PASOKi valitsus, mis on sõlminud sisulise kokkuleppe kõikide kapitali esindavate poliitiliste jõududega ja ühesuunaliste Euroopa parteidega, ei puuduta ainult Kreekat.
Need on ette ära otsustanud poliitiline eliit ja Euroopa Liidu liikmesriikide valitsused. Need on osa kapitaliomanike üldisest strateegilisest kavast ning neid edendatakse ühtselt kogu Euroopa Liidus, tugevdades ideoloogilist terrorismi ning eksitades töölisklassi ja rahvaliikumist. Kodanlike valitsuste esindajate ja ühesuunaliste Euroopa jõudude valed ja demagoogilised väited selle kohta, et Euroopa Liit ning majandus- ja rahaliit on kaitsekilbiks kriisi eest, muinasjutud 480 miljoni kliendiga Euroopa turust, suurest Euroopa perekonnast, ühenduse solidaarsusest ja muu selline idealistlik muinasjutt on otsa saanud. Euroopa Liit on kapitaliomanike ja monopolide vaheline imperialistlik ja rahvusvaheline liit, mis oma strateegiaga ründab inimesi ja ristab mõõgad, et saada oma osa poliitilistest saagist.
Kreeka ja Euroopa Liidu liikmesriikide majanduslikud ja poliitilised probleemid lahendatakse töölisklassi ja rahvaliikumise võitlusega - võitluse ja inimestevahelise solidaarsusega. On ilmselge, et Kreekas toimuv on otseselt seotud ägeda konkurentsiga imperialistlike riikide vahel ning Euroopa Liidu, USA, Hiina ja muude arenenud riikide vahel.
Trotsides kapitaliomanike strateegiat, peab töölisklass ja lihtrahvas seega kavandama oma strateegilist võitlust, et kukutada see lihtrahvast kahjustav poliitika ning täita töölisklassi ja lihtrahva uued vajadused.
Gunnar Hökmark
Lugupeetud juhataja! Räägin kahest asjast. Esimene puudutab riigi rahandust ja teine konkurentsivõimet.
Eelmisel aastal samal ajal arutasime Euroopa Parlamendis, kuidas kriisile vastu astuda. Oli neid, kes ütlesid: lahendame kriisi nii, et kulutame rohkem ja lubame suuremaid eelarvepuudujääke. Oli ka neid, kes ütlesid, et tulevase stabiilsuse huvides peame nüüd kontrollima riiklikke kulutusi.
Nüüd on tulemused käes. Mõned liikmesriigid järgisid kulutamise ja suurema eelarvepuudujäägi lubamise põhimõtet ning me kõik näeme selle tagajärgi: valitsemissektori võla kasvu ja valitsemissektori võla teenindamise kulude kasvu, mille on põhjustanud kõrgemad intressimäärad. See on tegelikkus, mille tõttu pigistatakse paljudes liikmesriikides sotsiaalkuludest ja investeeringutest viimanegi välja.
Minu arvates peame me sellest õppima. Me peame täitma eeskirju, mis juba kehtivad, arendama ja täiendama stabiilsuse ja kasvu pakti ning muutma seda nii, et sellega suudetaks tulevastele kriisidele tõhusamalt vastu astuda.
Kuid me peame praegu samasugust arutelu, sest mõned ütlevad, et peaksime viivitama väljumisstrateegiatega ja väljumisega riigieelarve puudujäägist. See on vale, sest nii kahjustame oma taastumissuutlikkust ja suurendame liikmesriikides kulusid intressimääradele.
Teine asi on see, et konkurentsivõime käib käsikäes meie suutlikkusega stabiliseerida riigi rahandust ja teha tõelisi muudatusi, millest oleme rääkinud aastakümneid. See on sel nädalal juba valitsusjuhtide otsustada.
Udo Bullmann
(DE) Aitäh, juhataja! Hea kolleeg Hökmark, tundub, et me oleme viimastel aastatel olnud eri parlamentides, sest mina olen näinud teistsugust parlamenti kui teie. Mina olen näinud parlamenti, kus on öeldud, et me peame hoolikamalt jälgima reitinguagentuure, riskifonde ja börsivälistesse ettevõtetesse investeerivaid ettevõtteid. Me peame nende tegevust reguleerima ning kontrollima finantsturgude põhiosalisi ja olulisi tooteid, et me ei liiguks rahvusvahelise läbikukkumise poole. Olen kuulnud inimesi ka ütlemas, et hoidke oma käed eemale, turg reguleerib ennast ise ja meil ei ole kõike seda vaja. Või nagu ütles Charlie McCreevy: alati, kui sekkub poliitika, muutuvad tagajärjed hullemaks. Me oleme neid tagajärgi näinud.
Rahvusvaheline läbikukkumine on Euroopa Liidu liikmesriikide ülemäärase võla põhjus. Aga me ei saa siin täna seista ja öelda, et tööhõive ja majandustegevuse kasvu poliitikale keskendumine oli vale. See ei puutu üldse arutelusse. Samamoodi ei puutu arutelusse see, kui kolleeg Langen ütleb, et Angela Merkel sai Euroopa Liidu aluslepingust aru. Ei, ta ei saanud sellest üldse aru. Veel hullem - tõenäoliselt on tal nii palju mõjuvõimu, et ta suudab allutada Euroopa Liidu aluslepingu ja Euroopaga seotud eesmärgid oma hirmule tähtsate kohalike valimiste kaotamise ees Nordrhein-Westfalenis.
Selliseid juhtimisoskusi ei ole meil Euroopa Liidus vaja. Oleme komisjonile siin öelnud, et ELi 2020. aasta strateegia on liiga nõrk. Selles ei ole enam sisu. Palun esitage mõni tõend selle kohta, et te suudate hankida uusi vahendeid. Palun võidelge finantstehingute maksu eest. Palun võidelge Euroopa Liidu jõulisema majandustegevuse ja paremate kasvuväljavaadete eest, et anda väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele ja töötajatele võimalus. Praegu aga on meil teist peaaegu kahju, sest te peate päästma Euroopa Liidu, kus on võimul sellised valitsused nagu see, mida esindab Angela Merkel. Pidage vastu ja töötage välja Euroopa vahendid! See on meie põhisõnum tippkohtumisele, sest vaid nii saavad inimesed loota, et me anname neile õiged vastused.
Manfred Weber
(DE) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Kolleeg Schulz ütles, et Kreeka on oma osa teinud ja nüüd on Euroopa kord. Huvitav, kas Euroopa peab ikka ütlema "aitäh” lihtsalt sellepärast, et üks euroala liikmesriik peab kinni eeskirjadest või teisiti öeldes jõuab tagasi 3% kriteeriumi juurde. Samuti oleks huvitav teada, mis oli eelmisel aastal teistmoodi, kui Iirimaa oli samasuguses olukorras ja tegi suuri kärpeid. Sel ajal ei tulnud keegi välja mõttega kutsuda ellu Euroopa valuutafond.
Härra Verhofstadt ütles, et spekulandid on asunud tegutsema. Loomulikult avaldatakse praegu survet, kuid on selge, et Kreeka on saanud kasutada suuri intressisoodustusi tänu sellele, et ta kuulub euroalasse. Meie Itaalia kolleegid kasutasid euroalaga liitumisel saadud intressisoodustust riigi tugevdamiseks. Kreeka tarbis selle lihtsalt ära. Seega võime tõepoolest öelda, et praegu ei ole hea eurooplane see, kes käib oma raha välja. Hea eurooplane on see, kes täidab eeskirju, millele kõik on alla kirjutanud ja millega kõik on nõustunud, nii et neid täidetakse Euroopa Liidus ka tegelikkuses.
Teiseks tahan ma komisjoni toetada, sest ettepanekud, mis on esitatud pikaks ajaks, näitavad liikumist õiges suunas. Oleme kokku leppinud 3% ja seepärast on meil vaja tugevat komisjoni, kes tulevikus seda 3% piiri kontrolliks ja selle täitmist nõuaks. Oleme näinud, et euroalasse kuuluvad liikmesriigid ei suuda üksteist kontrollida ega ise 3% piiri täita. Niisiis pooldan ma tugevat komisjoni, kes suudab tulevikus nende kriteeriumide täitmise eest hoolitseda.
Mul on veel üks mõte. Me peaksime eurost hästi rääkima. Meil ei ole valuutakriisi, vaid see on majanduskriis. Euro toob kõigile palju kasu. Kui meie liidrid Euroopa Liidus seda enam ei räägi ja kui seda ülemkogus enam välja ei öelda, siis ei tea seda ka rahvas. Seepärast olen mina selle tähtsa ja tugeva valuuta poolt.
Jo Leinen
(DE) Lugupeetud juhataja, kallid kolleegid! Kreeka kriis on päevakajaline probleem, kuid majanduskasvu kriis ja keskkonnakriis on pikaajalised probleemid ning mõlemaid tuleb Euroopa Ülemkogu otsustega jõuliselt lahendada.
ELi 2020. aasta strateegias on õigesti väidetud, et majanduskasv peab olema arukas, jätkusuutlik ja kaasav. Aga kui ma vaatan nõukogu järeldusi, siis näen, et need on palju kitsama suunitlusega ja piirdunud klassikalise kasvustrateegiaga - strateegiaga, mis on läbi kukkunud ja mis pole meid eriti kaugele viinud. Majanduskasv ei saa olla arukas, kui see ei ole jätkusuutlik. Samuti ei ole see arukas, kui see ei ole kaasav. Sellest tulenevalt palun ma, et nõukogu ja nõukogu eesistujariik tagaksid selle triaadi - nende kolme samba - püsimajäämise. Tegemist on uue arengusuunaga, mida tuleks kindlasti praegu ellu viia.
Mul on väga hea meel, et majanduskasvust, milles säästetakse ressursse ja energiat, saab Euroopa Liidu suurprojekt. Muidugi oleme me sellest juba pikka aega rääkinud. See aitab meil kokku hoida kulusid, vähendada sõltuvust ja lahendada hulga probleeme.
Ootan komisjonilt, et ta esitaks meile 2010. aasta jooksul tegevuskava, sest tegemist on ELi enda, aga ka liikmesriikide jagatud vastutusega, ning seepärast on paljud valdkonnad veel väga segased ja ebamäärased. Kõigepealt peame muutma 20% energiasäästu eesmärgi siduvaks. Niisiis tuleb see tõhusust hõlmav eesmärk muuta õiguslikult siduvaks, et igaüks teaks, kuhupoole asjad liiguvad, ja et tööstuses saaks teha vajalikke investeeringuid.
Mario Mauro
(IT) Austatud juhataja, head kolleegid! Kui ma peaksin esitama endale küsimuse, mida pooltes Itaalia baarides sageli esitatakse, siis küsiksin, mis on Euroopa mõte. Minu vastus oleks kiire ja tuleks kogu südamest.
Kui Euroopa mõte ei ole selles, et Kreekat praegu aidata, siis milles see on? Minu arvates ei ole see mõte hullumeelne, sest see on kirjutatud sisse meie DNAsse ja see on meie poliitilise projekti olemuses. See on meie poliitilise projekti olemuses põhjusel, et see tähendab solidaarsust. Samas hämmastab mind, et need, kes ütlevad, et nad tahavad võidelda finantsspekulatsioonidega, soovivad finantsspekulatsioonid asendada poliitiliste spekulatsioonidega.
Kuidas nad saavad mõelda, et tegemist on lahinguga liidukantsler Merkeli vastu? Teisisõnu, kuidas saavad nad mõelda, et Kreeka suhtes solidaarsuse näitamise püüdluste eesmärk on rünnata teist liikmesriiki? See meenutab meile vaid seda, et solidaarsuspoliitika peab käima käsikäes poliitilise vastutusega. See on midagi, mida oleme sageli ise ühel häälel meelde tuletanud, sest teame, et solidaarsus ja vastutus võimaldavad meil muuta Euroopa poliitilise projekti igaühe jaoks reaalseks.
Peame olema kindlad, et see, mis meid ühendab, on tugevam sellest, mis meid lõhestab. Sellepärast peame komisjonilt paluma, et ta oleks homsest peale sihikindel ja nõuaks liikmesriikidelt vajalikku rangust, et nad oleksid suutelised pakkuma solidaarsust pikaajalise ettevõtmise kaudu, mis annab Euroopa projektile käegakatsutava kuju.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Kreeka kriis on ilmselgelt kõige tõsisem Euroopa ees seisev probleem. Kahtlemata on selle põhjustanud ranguse puudumine riiklike kulutuste haldamisel.
Siiski on mõistetamatu ja vastuvõetamatu, miks Euroopa institutsioonid viivitavad sammudega, mille eesmärk on lahendada selle liikmesriigi praegune keeruline olukord. Pealegi on see viivitus avaldanud juba negatiivset mõju: see on tõepoolest avanud ukse spekulatsioonidele, see on Euroopa Liidus tekitanud kahtlusi teatud riikide kavatsustes Euroopa tuleviku kohta (me ei tohi unustada, et see on esimene oluline probleem, millega me pärast Lissaboni lepingu jõustumist peame tegelema), see on tõstnud esile raskused Kreeka valitsuses, kes on pidanud võtma ebapopulaarseid meetmeid - mitte tegema lihtsaid ega väheolulisi otsuseid -, mis on mõjutanud miljoneid inimesi, ning kes on teinud seda ilma kindluseta, kas abi üldse saabub.
Peale selle on see ilmselgelt kahjustanud niisugust põhiväärtust nagu solidaarsus, mis on nurgakivi ja siduv jõud selles idees, mida me kõik Euroopa Liidus jagame. Niisiis ei tohi meie sekkumisega kaasneda mingeid spekulatsioone. Tahan Mario Maurole meenutada, et Saksamaa on kahtlemata üks nendest riikidest, kes on euro kasutuselevõtust ja selle mõjust intressimääradele kõige rohkem kasu saanud.
Me peame Kreeka aitamiseks kiiresti tegutsema. Euroopa peab tegema seda Euroopa enda huvides.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Euroopa Liidu Nõukogu kiitis vaimustunult komisjoni teatist, milles käsitletakse Euroopat 2020. aastal.
Tuleb tunnistada, et see dokument on hädavajalik ja seepärast peame me selle sisu hoolikalt analüüsima. Minu arvates ei ole see rahalises mõttes järjepidev.
Ülemkogu peab paluma komisjonil muuta selgemaks eelarvevahendid ja nende eraldamine eelarves sisalduvatele põhivaldkondadele.
Minu arvates ei saa eelarvet koostada enne, kui ühise põllumajanduspoliitika ja ühtekuuluvuspoliitika reform on läbi viidud.
Üks olulisi valdkondi, mis aitab kaasa ELi arengule ja stabiilsusele, on täiesti puudu - see on transpordi- ja energiainfrastruktuur.
Transpordi- ja energiainfrastruktuuri arendamine Euroopa Liidus ning nende ühtlustamine naaberriikide omaga võib anda tugevat hoogu selleks, et edendada jätkusuutlikku majanduskasvu ja tagada stabiilsed töökohad. Samuti võivad need anda Euroopa Liidule nõutava julgeoleku nii energia- kui ka transpordisektoris.
Seepärast kutsun ma ülemkogu üles, et ta paluks komisjonil lisada need põhivaldkonnad ELi 2020. aasta strateegiasse, sest see on Euroopa kodanike huvides.
Anni Podimata
(EL) Austatud juhataja! 11. veebruaril toimunud Euroopa tippkohtumine, mis pidi andma Kreekale märku toetusest ja rahustama turgusid, on Euroopa Liidus valitsevate lahkhelide ja ebakindluse tõttu sisuliselt nullitud.
Homme tööd alustav Euroopa Ülemkogu ei saa lubada endale sellist luksust, et säilitab praeguse ebakindluse ja praegused lahkhelid. Kõik tunnistavad nüüd, et Kreeka valitsus on võtnud väga karme meetmeid, millest enamikku on kreeklaste arvelt ja neid ohvriks tuues juba kohaldama hakatud. Samal ajal võtab ta edasi erakordselt kõrgete intressimääradega laene - viimane näide sellest pärineb 5. märtsist -, sest turgudel on spekulandid, kes ajavad varandust kokku selle arvelt, et see riik võib pankrotti minna. Lõpuks loovad nad niisuguse olukorra ja niisugused tingimused, et see võibki juhtuda.
Täna toimub arutelu Kreeka üle, homme puudutab see ilmselt juba järgmist liikmesriiki. Kas Euroopa Ülemkogu peatab selle ning loob tõhusa ja ennetava Euroopa vahendi, mis kaitseb riikide majandust ja euroala stabiilsust?
Euroopa Komisjoni president rääkis vastutusest ja solidaarsusest. Tal on õigus, sellisesse perekonda nagu euroala kuuludes on vaja mõlemat. Minu arvates ei saa keegi kahelda, et Kreeka on oma vastutuse täielikult enda kanda võtnud. Kuid ta ei suuda sel raskel ajajärgul üksi turul valitsevale pöörasele olukorrale vastu astuda. Kaheksateist kuud tagasi oli oht, et turud kukutavad maailma majanduse. Nüüd ohustab see muidugi Kreekat.
Just siin tuleb mängu solidaarsuse põhimõte, mis peaks olema endastmõistetav ning mis peaks euroala liikmesusega loomuomaselt kaasas käima.
Andreas Schwab
(DE) Lugupeetud juhataja, kallid kolleegid! Kreekast on juba palju räägitud, mina tahaksin nüüd heita pilgu tulevikku. ELi 2020. aasta strateegiaga on komisjon pannud arutelule olulise dokumendi, mille eesmärk on kehtestada üsna laiaulatuslikud suunised selle kohta, kuidas Euroopa Liitu tuleks edaspidi juhtida.
Arvan, et lõpuks tuleb meil kõigil täita ühised eesmärgid, mille me ELi 2020. aasta strateegias sätestame. See oli Lissaboni strateegia üks suuremaid probleeme ja selle kallal tuleb meil kõigil veel tööd teha. Me suudame need eesmärgid koos täita vaid siis, kui kõik liikmesriigid peavad strateegias kehtestatud eesmärkidest kinni. See ei õnnestu, kui Euroopa Ülemkogu arvab, et ta on haldusorgan, ja kui asju organiseeritakse viimasel minutil. See õnnestub vaid siis, kui nimetatud institutsioonis töötavad isikud saavad päriselt aru poliitilisest juhtrollist, mida see organ peab täitma.
Lisaks õnnestub see tõeliselt vaid siis, kui solidaarsuse põhimõte on ELi 2020. aasta strateegias sisuliselt kindlaks määratud. See tähendab eelkõige liikmesriikide isiklikku vastutust kõikides valdkondades, mille eest nad vastutust kannavad. See hõlmab tööturu reformimisega seotud pingutusi, aga ka riiklikku eelarvepoliitikat. Samas tähendab see muidugi ka kohustust aidata teisi liikmesriike - teisisõnu saavad abi ka liikmesriigid, kes on sattunud raskustesse põhjusel, milles nad ise süüdi ei ole. See õnnestub vaid siis, kui komisjon asub poliitilise liidri kohale. See tähendab, et me peame kõigest väest hoiduma Lissaboni strateegiaga tehtud vigadest. On sageli öeldud, et Lissaboni strateegiat iseloomustanud koostööstrateegia kukkus läbi. Meil on komisjonilt vaja selgeid eesmärke ja ma usun, et Euroopa Parlament toetab komisjoni selles vallas.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Lugupeetud juhataja! Ma arvan, et me kõik oleme teadlikud sellest, et järgmisel nädalal toimuvat Euroopa Ülemkogu jälgib tavatu tähelepanuga viis miljonit kodanikku.
Põhjus seisneb selles, et Euroopa Ülemkogul on võimalus teatada, et pühendub kriisist väljumisele, ja see ongi see, mida ootavad meeleheitlikult need inimesed, kes on pidanud kriisi tõttu kõige enam kannatama. Peale selle peab kriisist väljumine loomulikult kajastuma strateegiale pühendumises ja veenma majanduskasvu mudeli muutmisega ning majanduslike, sotsiaalsete ja keskkonnaaspektide rõhutamisega.
Majanduslikust seisukohast peab see kajastuma juhtimisele pühendumises. Ühiskondlikust seisukohast peab see kajastuma töötajatele ja sotsiaalkaitsele (mudelile, mis tegi meist eurooplased) ning eelkõige kvaliteedile pühendumises. Eriti sooviksin seda rõhuasetust toonitada dokumendis, mille abil on võimalik parandada võrdsete võimaluste tagamist. Keskkonna seisukohast peab see kajastuma selle vaimsuse ennistamises, mis seadis Euroopa esikohale keskkonnasäästlikkuse edendamises ja kliimamuutuste ennetamises Kopenhaageni konverentsil ning ennekõike selle tunnistamises, et lahkusime Kopenhaageni konverentsilt pettumusest kibe maitse suus.
Ülemkogu kohtumisel on kõige olulisem siiski see, et Euroopa peab võtma endale selge kohustuse toetada rahaliitu ning kooskõlastama selleks maksu-, eelarve- ja majanduspoliitikat võrdväärselt rahaliiduga.
Sõnum, et oleme Kreekaga solidaarsed, ei tähenda Kreeka jaoks midagi, ainult Euroopale ja eurooplastele. Küsimus ei seisne Kreeka päästmises, vaid Euroopale elumärgi andmises, sügava reaalsusega tegelemises sellise sügava ajaloolise pühendumisega, mida esindab rahaliit.
Me peame lõpuks mõistma, et me ei räägi Kreekast, vaid eelkõige meist endist.
Uute asutuste loomisel on tekkinud viivitused, kuid viivitada ei tohi vastustega, mida eurooplased ootavad järgmiselt ülemnõukogult.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Lugupeetud juhataja! Vastab tõele, et minu kodumaal Kreekal ei ole aastate jooksul õnnestunud arendada oma majandust selleks vajaliku mõõdukuse ja järjepidevusega. Ent nüüd on Kreeka alustanud kõigi kohustuste täitmist. Kreeka rahvas maksab selle eest kõrget hinda.
Ometi ei tohi me peita päid liiva alla. Kreeka ei ole majandus- ja rahaliidus ainus riik, kes seisab silmitsi tõsiste probleemidega. Kreeka ei olnud ainus riik, kes otsis abi teatavate krediidiasutuste mürgitatud teenustest. Kreeka ei olnud spekuleerijate ainus sihtmärk ega jää ka selleks.
Me kõik teame ning me teame seda liigagi hästi, et Kreeka probleem on ühtaegu ka Euroopa probleem. Majandus- ja rahaliit on poolik ilma kooskõlastatud majandus- ja maksupoliitikata ning eelkõige ilma solidaarsuseta.
Kriis, olgu see ükskõik milline, on kõigi muutuste ema. Praegune kriis võib anda elu tugevamale Euroopale ja Kreekast võib saada selle muutuse ämmaemand. Sestap ärgem laskem Kreekat maha. Laskem hoopis üheskoos maha spekuleerijad, kes soovivad sundida Euroopat neljakäpukile. See on see, mida Euroopa Ülemkogu peaks homme tegema.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Lugupeetud juhataja! Sooviksin juhtida komisjoni ja nõukogu tähelepanu sellele, et Euroopa 2020. aasta strateegia uute eesmärkide määratlemisel ei tohi nad ära unustada praegu hästi toimivaid poliitikavaldkondi ehk ühtekuuluvuspoliitikat ja ühist põllumajanduspoliitikat. Need on järeleproovitud ja õiged vahendid, mis vaatamata sellele, et need vajavad uuendamist, võivad oluliselt aidata kaasa uue Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamisele. On kahetsusväärne, et need kaks väga olulist ühenduse poliitikat on jäänud välja komisjoni varem esitatud materjalidest. Ungari ja uued liikmesriigid peavad seetõttu äärmiselt oluliseks nende poliitikavaldkondade sõnastamist, siseturu õiguslikku ühtlustamist, infrastruktuuri ja energiajulgeoleku kitsaskoha kõrvaldamist. Ja lõpuks ei suuda see Euroopa strateegia asendada asjakohast arutelu eelarvedirektiivi üle ning me peame väga oluliseks, et ruumi tehakse ka ühtekuuluvuspoliitika piirkondlikule mõõtmele. Tänan teid tähelepanu eest.
Michael Theurer
(DE) Lugupeetud juhataja, kallid kolleegid! Viimaseid päevi on kujundanud arutelu euro ja Kreeka teemadel. Sooviksin juhtida teie tähelepanu praegu sellele, mis teeb mind rahutuks, ja nimelt sellele, et 40% sakslastest on nüüdseks veendunud, et euro kasutuselevõtt oli viga. See peaks meid murelikuks tegema, sest ühisraha kasutuselevõtt ei ole ühesuunaline tänav. Euroopa integratsiooniprotsessi ei saa ümber pöörata. Olen veendunud, et peame täitma oma lubadust, mille andsime Saksamaa kodanikele siis, kui nad loobusid omavääringust - nimelt, et euro saab olema sama stabiilne, kui oli Saksa mark.
Olen samuti kindlalt veendunud, et peame Euroopas arutama sotsiaalse turumajanduse ja õigusliku raamistiku üle. Me ei peaks rääkima sellest, kuidas me muudame Saksamaad vähem konkurentsivõimelisemaks. Selmet peaksime arutlema, kuidas muuta kogu Euroopa konkurentsivõimeliseks, et saavutada edu ülemaailmsetel turgudel. See peab olema meie eesmärk. Sel põhjusel nõuan arutelu sotsiaalse turumajanduse üle Euroopas.
Ulrike Lunacek
(DE) Austatud juhataja! Nõustun kõigiga, kes tunnevad praegusel ajal vajadust tugevama Euroopa integratsiooni järele, eriti majanduse valdkonnas, ning loodan, et seda ei arutata ainuüksi euroala tippkohtumisel, vaid ka Euroopa Ülemkogus.
Tõde on siiski see, et ka elanikkond on võimeline nägema euro negatiivseid külgi ning seda mainiski just äsja minu kolleeg. Rahaliit sündis defektiga ja see seisneb selles, et ehkki rahaliidul on ühisraha, puudub tal võime kujundada ühist majanduspoliitikat. Peame nüüd tunnistama, et see oli suur viga. Mõistuse hääl ütleb meile, et tuleb luua solidaarsusfond - ka Kreeka jaoks -, mille abil võimaldada madalamaid intressimäärasid.
Praeguses arutelus on siiski liiga vähe käsitletud seda, et ka Kreeka ise peab midagi tegema. Oluline element oleks sõjalise eelarve kärpimine. Euroopa Liidule ei ole vaja liikmesriiki, mille sõjalised kulutused moodustavad enam kui 4% SKPst ja seda relvastusele, mis on pärit Saksamaalt, Prantsusmaalt ja mujalt, ning seetõttu on õiglane teha selles valdkonnas kärpeid.
John Bufton
Austatud juhataja! Sooviksin öelda välja seisukoha, mida te täna ei ole suutnud välja öelda. Peaaegu kõik tänased sõnavõtjad on arutanud Kreeka ja Kreeka kriisi üle ning isegi härra Barroso ütles alguses, et see teema ei ole tegelikult veel Euroopa Ülemkogu kahepäevase kohtumise ametlikus päevakavas. See on täiesti uskumatu. Kogu maailm jälgib iga päev seda, mis siin toimub.
Tõde on aga see, et te püüate taas kord varjata fakti, et see projekt ei toimi ja on kiiresti nurjumas. Me oleme juba kuulnud häid Saksa haldjaid ütlemas, et nad ei ole olukorraga rahul. Kuid kas kreeklastel ei peaks siinsete diktaatorite asemel olema õigus öelda, mida nemad arvavad? Kindlasti oleks hea, kui kreeklased saaksid rahvahääletusel öelda välja, kas nad tahavad olla euroalas või mitte. See on nende asi. See on nende põhjus.
See, mida ma olen täna nõnda paljude suust kuulnud, ajab mul südame pahaks. See on nende teiste liikmesriikide, kes hoolitsevad ainult enda eest, enesekeskne arvamus. Praegu on probleemiks Kreeka. Ma tajun, et see läheb Kreekast edasi Hispaaniasse, seejärel Portugali ja Itaaliasse ja nii edasi. Vabalangemine on alanud. Jätke mu sõnad meelde: siiajäämine on viga.
Andrew Henry William Brons
Austatud juhataja! Kreeka ja euroala probleeme ei tohiks käsitleda erandina. Sellise suure, majanduslikult heterogeense piirkonna ühisraha teema on kahtlemata problemaatiline.
Raha väärtus peaks peegeldama riigi majanduse olukorda: kui majandus edeneb, siis omavääringu väärtus tavaliselt suureneb; kui majandus satub langusesse, siis raha väärtus kipub tavaliselt kahanema.
Kreeka majanduse olukord muudab vajalikuks raha devalveerimise. Kui Kreekas oleks devalveerimine aset leidnud, oleks Kreeka lõiganud kasu turismi suurenemisest.
Euro ei ole lahendus maailma majandusprobleemidele. Euro ongi probleem.
Kreeka probleem seisneb praegu selles, et kui ta nüüd lahkuks euroalast, siis avastaks ta peagi, et omavääringu juurde naastes muudab omavääringu väärtus välisvõla mitmekordseks. Ta on tõesti euroala vang.
See peaks olema hoiatuseks euroalasse mittekuuluvatele riikidele. Ühinege sellega, kui julgete. Kui olete sees, olete igaveseks luku taga.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Ma teen hästi lühidalt, sest enamik teemasid on nagunii juba mainitud.
Minu isiklik seisukoht on see, et olukord, millega oleme Kreekas juba mõned kuud võidelnud, ei ole ainulaadne ning näib osutavat sellele, et vaja on uut seisukohta selle suhtes, kas hoida stabiilsuspaktist kinni või mitte. Põhimõtteliselt on meil kaks võimalust: me kas nõuame selle juurde jäämist, mis kehtib ja mis on kirjas lepingutes, ning arvestame selle võimalike tagajärgedega või me jääme seisukohale, et stabiilsuspakt nagu kõik muu allub teatavale arengule ning seda tuleb seetõttu muuta, ning me kavandame seejärel need muudatused ja viime need ellu selliselt, et lisaks euroala liikmesriikides majanduskasvu ja majandusliku stabiilsuse säilitamisele valmistame ühinemiseks ette ka need liikmesriigid, kes veel ei kuulu euroalasse, ilma et peaksime nendes riikides näiteks võtma märkimisväärselt kasutusele struktuurifonde.
Jean-Pierre Audy
(FR) Lugupeetud juhataja! Mul on üks märkus ja kolm ettepanekut. Esiteks, minu märkus: ma ei mõista, miks president Van Rompuy puudub niivõrd oluliselt kohtumiselt. Austatud minister! Teie ei ole Euroopa Ülemkogu liige. Olen seisukohal, et president Van Rompuy oleks võinud siin olla.
Minu kolm ettepanekut on seotud Kreeka majanduse elavdamise kavaga. Keskpikas perspektiivis toetan Daniel Cohn-Benditi ideed, mida mainiti just äsja: kui Euroopa Liit suudaks sõlmida Türgiga kokkuleppe Küprose probleemi lahendamiseks, suudaksime aidata Kreekal säästa 2% SKPst.
Minu teine ettepanek on seotud rahaliste vahenditega, sest meil pole neid. Miks ei toeta Euroopa Liit mitmeid finantskohustusi, mis võimaldaksid vähendada intressimäärasid ja mis on eesmärk, milleni jõuti üksmeelselt Euroopa Parlamendis?
Lõpuks tuleb öelda, et Kreeka aruanded olid vigased ja tegelikult mitte ainult Kreeka aruanded. Teen ettepaneku kehtestada avalikule sektorile raamatupidamisstandardid terves Euroopa Liidus, et saavutada finantsaruanded, mis on järjepidevad, ausad ja usaldusväärsed kõigi liikmesriikide puhul.
Maroš Šefčovič
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Kõigepealt lubage mul öelda, kuivõrd sügavat muljet avaldas mulle see, kuidas enamik sõnavõtjaid väljendas selgelt solidaarsust ja nõudis vastutust. See on just see, mida me praegu vajame, sest on vägagi selge, et Euroopa probleem vajab euroopalikku lahendust.
Mõnikord mõtlen, et kas me pole siis piisavalt võtnud õppust meie tegevusega seotud tagajärgedest, kui me ei otsi Euroopa probleemidele euroopalikku lahendust ning püüame leida midagi erilist, isegi kui peame sellega tegelema kollektiivselt.
Ma arvan, et on vägagi selge, et me ei ole suvaline riikide rühmitus. Me oleme Euroopa pere ning kui ühel meie pereliikmetest on probleem, siis peame talle kahtlemata appi tõttama.
Komisjon on seetõttu valmis tegema ettepanekut kooskõlastatud abi pakkumiseks Kreekale, mis peab olema täielikult kooskõlas Euroopa õigusega, ning ma olen veendunud, et see on võimalik.
Sooviksin tänada teid kõiki toetuse eest Euroopa 2020. aasta strateegiale. Ma arvan, et kunagi ei saa küllalt selle rõhutamisest, et meie kodanikud ootavad meilt praegu kindlakäelist juhtimist, et nad ootavad meilt tulemuste parandamist ning seda, et juhiksime neid ka pärast kriisi ja määraksime kindlaks väga tugevad strateegiad keskpikas perspektiivis, nagu seda teevad meie rahvusvahelised partnerid Hiina, Ameerika Ühendriigid, India ja teised.
Käes on aeg otsustada. Kuulasin väga tähelepanelikult seda, kuidas nõuti paremat valitsemistava. Kuulasin väga tähelepanelikult, mida räägiti rahanduse ja majanduse järelevalve parandamisest ning sellest, et peame stabiilsuse ja kasvu pakti jaoks paremat tööd tegema. See on just see, mida komisjon silmas peab ning sellekohased ettepanekud tulevad peagi.
Sooviksin tänada teid kõiki, kes te toetasite komisjoni koos tema selgete ja konkreetsete eesmärkidega homme aset leidva Euroopa Ülemkogu otsustega seoses. Arvan, et keskpika strateegia olemasolu on väga oluline, kuid meil peavad olema ka selged indikaatorid, mis näitavad suunda, kuhu liigume, ja seda, millised on meie eesmärgid. Komisjon nõuab seetõttu, et Euroopa Ülemkogu kiidaks need konkreetsed peamised eesmärgid heaks pärast homseid ja ülehomseid arutelusid.
Me vajame rohkem töökohti, paremat soolist tasakaalu ning tugevamat haridust. On vägagi selge, et peame investeerima rohkem teadus- ja arendustegevusse, ning on täiesti selge, et peame võitlema vaesusega.
Seetõttu nõuab komisjon solidaarsust, vastutust ja konkreetse strateegia olemasolu Euroopa ja Euroopa kodanike jaoks.
Ma loodan, et see positiivne vaimsus, mis täna avaldas selget toetust solidaarsusele ja vastutusele, on samamoodi olemas ka homsel tippjuhtide kohtumisel.
Diego López Garrido
Austatud juhataja! Olen seisukohal, et see on olnud väga oluline arutelu teemal, mis on praegu eurooplaste põhimure - Kreeka probleemi, kuid lisaks Euroopa Liidu kui terviku majandusliku olukorra üle. Arutelu, millest muu hulgas võttis Jean-Pierre Audy näol osa nõukogu eesistujariik, nagu parlamendis kokku lepiti ja ka mina esindan nõukogu eesistujariiki.
Kreeka probleemiga seoses, ja selle üle on siin kõige rohkem arutatud ja sellele on kõige enam viidatud, on nõukogu eesistujariigil väga selged ideed. Esiteks: Euroopa on majanduspoliitikate integratsioon. Me oleme integreerinud majandusi. Teiseks: Euroopa põhineb solidaarsusel, ja seetõttu on sel tugev ühiskondlik osa. Kolmandaks: Euroopas on majanduslik ja finantsstabiilsus.
Kreeka probleemi puhul on selgelt vihjatud kõigile kolmele Euroopa tunnusele. See on ka põhjus, miks kolm käsitlust Euroopast arvestavad üksteisega ja ka tugevdavad üksteist väga olulise seisukoha puhul, mis tehti teatavaks Euroopa Ülemkogu mitteametlikul kohtumisel 11. veebruaril 2010. Ma arvan, et see oli üks kõige olulisemaid seisukohavõtte ülemkogus üldse, sest see on seisukoht, mille abil püütakse lahendada Kreeka probleemi, rääkides solidaarsusest ja täielikust poliitilisest pühendumisest finantsstabiilsusele euroalas, kohustusele tegutseda, kui on tarvis kaitsta seda stabiilsust.
Ma olen kindel, et sellel nädalavahetusel toimuv Euroopa Ülemkogu, mis on koosseisult sama Euroopa Ülemkogu, mis tuli kokku 11. veebruaril, tugevdab ja säilitab selle stabiilsuse. See Euroopa Ülemkogu saadab Euroopale tugeva poliitilise sõnumi. Selle sõnumiga toetab ta Euroopa majandust, valuutat ning seega saadab välja sõnumi solidaarsusest, sest see on see, mida üldsus ootab, ehkki vastab tõele, et paljud euroskeptikud loodavad läbikukkumisele. Euroopa Ülemkogus sellist läbikukkumist ei tule. Ülejäänud kinnitasid, et selline läbikukkumine ei leia aset, kuid et uuendatakse poliitilist pühendumist solidaarsusele Euroopa Liidu ja euroala südames.
Peale selle vaatame kaugemale tulevikku. Meil on kavas vaadata nii lähi- kui ka kaugemat tulevikku. Meil on kavas rääkida sellest, kuidas kavandada kooskõlastatud väljumist kriisist, pidades silmas, et maksustiimuleid ei tühistata tervikuna seni, kuni majandus ei ole taastunud. Samuti on meil kavas rääkida pikaajalisematest eesmärkidest, mida sooviksin siinkohal esile tõsta, eriti majanduslikku, territoriaalset ja sotsiaalset ühtekuuluvust, tegelikult solidaarsust. Ning meil on kavas rääkida sellest, kuidas uus järelevalve erineb Lissaboni strateegiast. Selles suhtes hakkavad toimuma selged muudatused: Euroopa Ülemkogu juhtkond ei osalenud Lissaboni strateegias.
Lissaboni lepingus sisalduvate majandus-, tööhõive- ja sotsiaalpoliitikate kooskõlastamist Lissaboni strateegias ei olnud. Komisjoni olulist rolli - järelevalve, jälgimine, kontroll, juhtimine, nõuete kehtestamine eesmärkide saavutamiseks - Lissaboni strateegias ei olnud. Samuti ei sisaldanud Lissaboni strateegia ajendite loomist struktuurifondide jaoks. Kahtlemata on selles kontekstis tehtud väga olulisi edusamme.
Austatud juhataja! Lõpuks soovin viidata härra García-Margallo kõnele, mis oli ainus kõne, mis oli otseselt suunatud eesistujariik Hispaaniale ja kus kritiseerisiti Euroopa Liidu juhtimist.
Olen sunnitud teile ütlema, austatud härra García-Margallo, et nõukogu eesistujariik Hispaania teeb Euroopa Ülemkogu eesistuja Herman Van Rompuyga tihedat ja kooskõlastatud koostööd, et saavutada olulisi eesmärke. Samuti teeb Hispaania tihedat koostööd komisjoni ja Euroopa Parlamendiga.
Viitasite suuresti majanduse probleemile. Sooviksin teilt küsida, et kas olete seisukohal, et otsuse - näiteks sellise otsuse vastuvõtmine, mis võeti vastu Euroopa Ülemkogus ja seda kahtlemata ülemkogu eesistuja osavõtul - vastuvõtmine Euroopa poliitilise pühendumise kohta euroala finantsstabiilsusele ei ole siis Euroopa Liidu juhtimine.
Sooviksin teada, kas olete seisukohal, et see ei ajenda Euroopa Liitu osalema arutelul, mis toimus sel nädalavahetusel ei mingil muul teemal kui Euroopa 2020. aasta strateegia teemal, kus muuseas saavutasid enamuse toetuse Euroopa Parlamendis peetud kõned. Arutati ka juhtimise üle, mis on sellega seoses oluline element.
Sooviksin teada, kas olete seisukohal, et see ei suuna Euroopa Liitu läbirääkimiste poole, mida praegu peetakse Euroopa Parlamendiga finantsjärelevalve paketi üle. Lisaks sooviksin teid, austatud härra García-Margallo, julgustada tegema koostööd praeguse eesistujariigiga, et jõuaksime võimalikult ruttu kokkuleppele nõukogu, mis on võtnud vastu seisukoha, ja Euroopa Parlamendiga. Hispaania eesistumise ajal soovime muu hulgas kaotada Euroopa Liidus riskifonde käsitleva direktiivi ning soovime selle kaotada nii suure nõusoleku ja heakskiiduga kui vähegi võimalik. Ma ei arva, et seda tuleks kritiseerida - otse vastupidi.
Samuti olen ma seisukohal, et see ajendab Euroopa Liitu kiitma heaks ja tegema koostööd komisjoniga selle ettepaneku üle, mille komisjon esitab majanduspoliitikate kooskõlastamise kohta Lissaboni lepingu artikli 136 jõustamisel. Samamoodi suunab see Euroopa Liitu üldise poliitika poole, mis aitab sellest võlast välja rabeleda. Võlast, mis oli Euroopa Liidule oluline, kui ta seisis silmitsi kriisiga ja sotsiaalse vajadusega võidelda kriisiga ning kaitsta kõige haavatavamaid. See on vältimatu võlg, millega tuleb nüüd, kooskõlas Lissaboni lepinguga nõuetekohaselt tegeleda, et jõuda tagasi õigele teele Lissaboni lepingu parameetrite suhtes.
See juhib Euroopa Liitu vastavalt ühenduse meetodile. See juhib Euroopa Liitu ja Euroopa Liidu juhtimine tähendab, et sel nädalavahetusel toimuv Euroopa Ülemkogu väljendab selgelt oma toetust Kreekale ja Kreeka valitsusele.
Juhataja
Ei, te ei saa võtta sõna sinist kaarti tõstes, sest selleks on õigus ainult Euroopa Parlamendi liikmetel. Seetõttu lõpeb arutelu ministri kõnega.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Elena Băsescu  
Üks olulistest teemadest Euroopa Ülemkogu päevakavas on seotud Euroopa 2020. aasta strateegiaga töökohtade loomise ja majanduskasvu kohta. Peame kooskõlastama Euroopa poliitikad, et tulla toime probleemide ja vajadustega, millega praegu silmitsi seisame. Samuti peame panema paika selged pikaajalised eesmärgid. Esmatähtsale kohale tuleb seada Euroopa majanduse jätkusuutlik areng. Komisjoni uues strateegias järgmise kümne aasta kohta on visandatud viis tegutsemissuunda: uute töökohtade loomine, vaesuse vastu võitlemine, kooli pooleli jätjate arvu vähendamine, investeerimine teadus- ja arendustegevusse ning kasvuhoonegaaside heitekoguste vähendamine. Viimased ELiga ühinevad liikmesriigid vajavad ressursse ja toetust Euroopa Liidult, et saavutada neid suuri sihte. Rumeenia toetab eesmärki 20-20-20, vähendades süsinikdioksiidi heitkoguseid 20% võrra, suurendades taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaalu 20% võrra ning suurendades energiatõhusust 20% võrra. Ambitsioonikam siht (30-30-30), mille raames on kavas saavutada 30% künnis kõigis kolmes valdkonnas, tooks endaga kahtlemata kaasa kulud, mis on minu kodumaa jaoks ülemäära suured. See oleks ebarealistlik eesmärk paljudele Euroopa riikidele.
José Manuel Fernandes  
Projektina on Euroopa tähendanud rahu, sotsiaalset heaolu, vabadust ja majanduskasvu. Ta on olnud eeskujuks oma sotsiaalsete mudelitega ning on samuti võtnud juhtrolli keskkonnaküsimustes, mille sarnast ülemaailmsel tasandil ei ole.
Praegune majandus-, finants- ja sotsiaalkriis nõuab kooskõlastatud reageerimist Euroopa tasandil. Kreeka kriis ja rünnak eurole muudavad vajalikuks ühise reageerimise, kuid kahjuks oleme hiljaks jäänud. Euroopa lahenduse leidmine, et vältida neid pidevaid spekulatiivseid rünnakuid eurole, on ühtaegu nii võimalik kui ka soovitatav.
ELil on olemas usaldusväärsus ja likviidsed vahendid. Kui kooskõlastamine on Euroopa tasandil olemas, peaks sellest piisama turu kiireks maharahustamiseks ja nende laenude kulude katmiseks, mida Kreeka vajab. Praegune aeg muudab vajalikuks solidaarsuse liikmesriikide ja Euroopa institutsioonide vahel. See on lausa kohustuslik. Loodetavasti astub tulevane Euroopa Ülemkogu samme integreeritud ja kooskõlastatud solidaarsuse saavutamise nimel. Sellist suhtumist on vaja, et Euroopa projekt areneks. Lahendusi sellele, kuidas teostada järelevalvet iga liikmesriigi puudujäägi üle, tuleb otsida hiljem.
Ilda Figueiredo
kirjalikult. - (PT) Eri liikmesriikides valitsevate sotsiaalsete probleemide tõsidus, sealhulgas tööpuudus, tööga kindlustatuse puudumine ning vaesus, muudavad ülioluliseks selle, et kevadine Euroopa Ülemkogu annaks tõsise ja põhjaliku vastuse. Siiski kardame, et tema vastused on suunatud eeskätt riigi rahaliste vahendite arvatavale jätkusuutlikkusele, samas kui tähelepanuta jäetakse sotsiaalse jätkusuutlikkuse meetmed.
Kreeka olukorrale reageerimine on oluline küsimus, eriti võttes arvesse, et Kreekas toimuv on vastuolus kõigega, mida kuulutati valjult euro eeliste ja euroalas olemise hüvede kohta: olla rikaste riikide kõva valuuta eelvägi. Räägiti sellest, et euroalas olemine kaitseb finantskriiside eest, kuna kõnealune riik saab vältida laene ning saab raha Rahvusvaheliselt Valuutafondilt.
Esialgne kriis oli piisav tõestamaks, et tegelikult puudub euroalas ühtekuuluvustunne ning nn majanduslik ja sotsiaalne ühtekuuluvus ei ole midagi muud kui valimiskampaaniates kasutatud propaganda. Nüüd ähvardab Angela Merkel isegi sellega, et liikmesriigid, kes ei vasta stabiilsuspakti nõudmistele, muu hulgas Kreeka, jäetakse euroalast välja, unustades ära, et Saksamaa oli ja on tugevast eurost üks suurimaid kasusaajaid ...
(Hääletuse kohta selgituse andmist on lühendatud vastavalt kodukorra artiklile 170.)
Othmar Karas  
Majandus- ja finantskriis ning Kreeka vajavad Euroopa tähelepanu. Üldlevinud argumentidele tuleb lõpp teha. Ootame tippkohtumiselt ühist vastust. Ütleme "jah” Kreeka valitsuse säästudele ja reformikavale - Kreeka on kindlameelselt otsustanud lahendada oma koduseid ülesandeid ja täita Euroopa eeskirju. Samuti ütleme "jah” raha laenamisele, kui vastasel korral võiks reformikava ohtu sattuda. Siiski ütleme kindlameelselt "ei” trahvidele ja sellele, et riik euroalast välja heita. Kõik, mida see saavutaks, annaks hoogu nn doomino efektile, mis viiks usalduse kaotamiseni turgudel. Samuti ütleme "jah” volinik Rehni ettepanekule anda eelnev nõusolek komisjoni eelarveprojektidele. Eelarve ja majandusega seotud andmeid peavad kontrollima Eurostat ja komisjon. Nõuan kõigi liikmesriikide raamatupidamisarvestuse ranget läbivaatamist ühiste kriteeriumide alusel. Maksusüsteeme ja siseturu jaoks olulisi maksumäärasid tuleb ühtlustada; majandus-, eelarve- ja sotsiaalpoliitikat kooskõlastada. Ma nõuan, et Euroopa 2020. aasta strateegia planeerimiskomitee hõlmaks komisjoni, liikmesriike, Euroopa Investeerimispanka, Euroopa Keskpanka ja Eurostati. Palun seetõttu, et riigipead ja valitsusjuhid näitaksid üheskoos välja Euroopa tahet tegutseda. Kreeka on näide, millest Euroopa peab õppust võtma. Järeldused tuleb teha nii kohalikul, Euroopa kui ka ülemaailmsel tasandil. Vajame praegu rohkem üleeuroopalist koostööd ja vähem riiklikku egoismi.
Ivari Padar  
kirjalikult. - Sooviksin kõnelda Euroopa digitaalsest tegevuskavast. Komisjoni arvud näitavad, et takistused digitaalsele ühtsele turule eksisteerivad jätkuvalt: kõigest 7% online-tehingutest on piiriülesed. Ehkki Internet ja asjaomaste infrastruktuuridega seotud eesmärgid on vajalikud eeldused tulevasele arengule, tuleb infrastruktuuri loomine viia lõpule üleeuroopalise õigusliku raamistiku kehtestamisega, teenuste kasutamisega ja IKT-alaste oskuste suurendamisega. 2020. aastaks tuleb luua ühtne ja turvaline Euroopa e-teenuste ala. See võimaldaks ELi kodanikel pääseda lihtsalt ja turvaliselt juurde kõigile digitaalsetele teenustele, nii avalikele kui ka ärilistele. Liikmesriigid peavad töötama välja riiklikud kavad selle kohta, kuidas avalike teenuste puhul minna üle digitaalsetele teenustele. Eriti suurt tähelepanu tuleb pöörata madalamate sotsiaalmajanduslike rühmade osalusele, sest nemad on need, kes jäävad üsna tõenäoliselt digitaalsest ühiskonnast välja. Piiriülene e-autentimine ja digitaalne allkiri peaksid iseloomustama õigusalast ja tehnilist koostalitlusvõimet, mille tulemusel saaksid piiriülest e-autentimist kasutada kõik Euroopa teenuseosutajad ja tarbijad. Digitaalse ühtse turu laiaulatuslik käsitus peab hõlmama järelejäänud killustatuse vähendamist finantsteenuste, logistika, tarbijakaitse ja intellektuaalomandi valdkondades. 100% eesmärk tuleb seada nii selleks, et kodanikud pääseksid e-teenustele juurde, kui ka selleks, et nad saaksid neid teenuseid kasutada.
Georgios Papastamkos  
Kohutav finantskriis Kreekas ja euroala liikmesriikide vahelised rahalised erinevused on tõstatanud küsimused majandus- ja rahaliidu struktuuri staatilise ja dünaamilise tugevuse kohta. Selles pole mingitki kahtlust, et euroala liikmesriigi rahaliste vahendite taastamine on selle riigi enda kohustus. Siiski on finantskriis toonud päevavalgele vastastikuse sõltuvuse täieliku, ühtse rahaliidu ja ebatäiusliku ELi majandusliidu vahel. Kriis on tungivalt rõhutanud vajadust luua poliitiliste mõjutustega Euroopa majanduse juhtimine, muuta majanduspoliitika ja majanduslik risk euroopalikuks, katta majandus- ja rahaliidu struktuurseid puudujääke, rõhutanud vajadust enama Euroopa ning kooskõlastatud ja solidaarsuspõhise Euroopa tegutsemise järele. Vaja on euroopalikku toetusmehhanismi, Euroopa Valuutafondi, mis on varustatud sekkumiseks vajalike ressursside ja võimalustega. Kooskõlastatud reguleerivat sekkumist on vaja selleks, et kaitsta ühisraha spekuleerimise eest. Vaja on üksikasjalikult uurida, kuidas toimuvad tehingud krediidiriski vahetustehingute turul. Euroopa Ülemkogul palutakse anda ammendavaid vastuseid euroala kriisi kohta ja väljendada tõelist solidaarsust Kreeka suhtes, et saada jagu finantskriisist. Kreeka ei kerja. Kreeka nõuab, et Kreeka kodanike varud ei kaoks lihtsalt niisama rahvusvaheliste spekuleerijate taskusse.
Rovana Plumb  
Praeguses majandus- ja sotsiaalkriisis, mis on omakorda kombineerunud kliimakriisiga, on EL töötanud järgmiseks kümneks aastaks välja uue strateegia. Euroopa 2020. aasta strateegia peab aitama luua kaasavamat Euroopat ühes majandusega, mis on ühtekuuluv ja keskkonnasõbralik. Teadus- ja uuendustegevuse arendamine peab muutuma prioriteediks, mis võimaldab meil võidelda kliimamuutuse mõjuga ning luua keskkonnasäästlikke ja arukaid töökohti. Seetõttu peavad sätestatud eesmärgid olema kohustuslikud, et tagada jätkusuutlik kasv ja kaasavama tööturu areng ning inimväärsed elutingimused kõigile kodanikele.
Richard Seeber  
EL saab edukas olla ainult siis, kui teame, millises suunas soovime majandus- ja sotsiaalpoliitika puhul liikuda. Seetõttu tuleb 2020. aasta strateegia koostamisele pöörata erilist tähelepanu. Liikmesriigid peavad esitama omapoolsed selged kontseptsioonid, ettekujutused ja ideed. Järgmist kümmet aastat hõlmava strateegia väljatöötamine on kahtlemata julge ettevõtmine, kuid me ei tohi ära unustada, et tegu ei ole lõplike detailidega. EL peab endalt küsima, kuhu ta end paigutab ja millised prioriteedid ta endale seab. Üheks eesmärgiks, mille abil saavutada pikas perspektiivis ka positiivseid sotsiaalseid ja majanduslikke tagajärgi, on säästva energiaallikate valiku loomine Euroopa jaoks. Mõtlemise ümberkujundamine on selles valdkonnas vajalik ja seda mitte ainult seetõttu, et fossiilkütuseid jääb järjest vähemaks ja et taastumatud energiaallikad avaldavad mõju kliimale. Euroopa peab võtma endale juhtrolli keskkonnasõbralike tehnoloogiate valdkonnas. Minu arvates sobib tuumaenergia siiski vähe selleks, et juhtida Euroopat säästva energiaga tuleviku suunas.
Czesław Adam Siekierski  
Homme algava Euroopa Ülemkogu kohtumise eesmärk on põhimõtteliselt arutada uue, Euroopa 2020. aasta strateegia üldise raamistiku üle ning hinnata nii majanduskriisist väljatulekut kui ka olukorda Kreekas ja teistes euroala riikides. Need on omavahel tihedalt seotud teemad, sest liidu majanduskasvu ja töökohtade loomise strateegia on seotud nende teemadega. Praegust olukorda hinnates vajame vastust küsimustele selle kohta, kuidas neid stabiilsuse ja kasvu paketi põhimõtteid eri riikides järgitakse ning milline on Euroopa Komisjoni positsioon. Võime eeldada, et Euroopa 2020. aasta strateegiat vaatlevad liikmesriikide riigipead ja valitsusjuhid erinevalt. See tuleneb üksikute riikide märkimisväärsetest huvide konfliktidest, mis omakorda tulenevad erinevustest arengutasemes. Ilmselgetel põhjustel kavatsevad viimase kahe laienemisringi riigid, kuid mitte ainult need riigid, võidelda suurema tähelepanu nimel ühtekuuluvuspoliitikale, infrastruktuuri arengule ja põllumajandusele, ehkki ärgem unustagem uuendusi ja uusi tehnoloogiaid. Euroopa edukas areng ja majanduskasvu taastumine järgmise kümne aasta jooksul sõltub nii komisjoni ettepanekus sisalduva strateegia eesmärkide elluviimisest kui ka traditsioonilisema poliitika jätkumisest. Kui EL soovib tulla toime keeruliste probleemidega ülemaailmses sfääris, peab ta kõigepealt lahendama sisemised lahkarvamused ning seda ei saavuta asutamislepingu solidaarsuspõhimõtet austamata.
Silvia-Adriana Ţicău  
Kevadise Euroopa Ülemkogu põhiteema on Euroopa 2020. aasta strateegia. Käesoleva aasta alguses oli tööpuudus 10%, samas oli seesama näitaja peaaegu 20% Hispaanias ja Lätis. 67% Euroopa kodanikest tunneb, et töökoha kaotus on nende peamine mure. Euroopa juhtide peamine mure peab olema töökohtade säilitamine ja uute töökohtade loomine, et võimaldada Euroopa kodanikele inimväärset elu. Seda eesmärki on võimalik tagada üksnes oluliste investeeringute tegemise kaudu majandus- ja sotsiaalsesse arengusse, transpordi- ja energia infrastruktuuri, põllumajandusse, teadustegevusse, haridusse ja tervishoidu. See on just see põhjus, millele Euroopa Ülemkogu peab pöörama erilist tähelepanu ELi tööstuspoliitika valdkonnas. Euroopa statistika andmetel vähenes tööstustoodang 2010. aasta jaanuaris 2009. aasta detsembriga võrreldes euroalal 2% ja EL 27 alal 0,2%. Ühenduse tasandil moodustab tööstus 26,4% SKPst, kuid on ka liikmesriike, kus tööstustoodang annab üksnes 14% SKPst. Euroopa Liit peab säilitama konkurentsivõime üleilmsel tasandil. Selle saavutamiseks peavad töökohad ja tööstustoodang jääma Euroopa Liitu ning neid ei tohi ümber paigutada kolmandatesse riikidesse.
