Učinki gospodarske in finančne krize na države v razvoju in razvojno sodelovanje (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je razprava o vprašanju Komisiji za ustni odgovor - B7-0209/2009) gospe Eve Joly v imenu Odbora za razvoj o učinkih gospodarske in finančne krize na države v razvoju in razvojno sodelovanje.
Eva Joly
Gospod predsednik, komisarji, gospe in gospodje, medtem ko mi je v čast, da vam v imenu Odbora za razvoj postavim to vprašanje za ustni odgovor, pa vam žal ne morem predstaviti resolucije na isto temo, ki jo je soglasno sprejel ta odbor.
S kolegi iz Odbora za razvoj smo neutrudno delali, da bi zagotovili, da bi potekalo glasovanje o tej resoluciji in da bi se o njej razpravljalo pred vrhom G20 v Pittsburghu.
Vendar pa razen moje skupine, skupine Zelenih/Evropske svobodne zaveze in Konfederalne skupine Evropske združene levice/Zelene nordijske levice ni nobena druga politična skupina podprla naše zahteve, da bi to resolucijo dali na dnevni red in vseeno je le-ta bistvenega pomena, če želimo, da Evropski parlament igra pomembnejšo vlogo pri opredeljevanju zunanje politike Evropske unije in da je za njegovimi predlogi resnična moč.
Gospe in gospodje, kakšno korist bomo imeli od glasovanja o tej resoluciji, ki bi morala zahteve in predloge Evropskega parlamenta predložiti članicam G20 in natančneje tistim našim državam članicam, ki jo ovirajo, pa tudi Evropski komisiji na oktobrskem plenarnem zasedanju, to je po vrhu v Pittsburghu?
Poleg dejstva, da to pomeni razvrednotenje opravljenega dela, tudi ne moremo biti zadovoljni z vlogo sedanjega komentatorja zadev. To ni naša naloga. Pustimo jo tistim, ki jih zadeva in tistim, ki jo opravljajo poklicno: novinarjem.
Države v razvoju nas sedaj potrebujejo bolj kot kdaj koli prej. Med tem ko našim sodržavljanom ni bilo prizanešeno, pa je imela svetovna gospodarska in finančna kriza mnogo trajnejši učinek na populacije držav v razvoju. Vendar pa finančne ustanove niso poskrbele, da bi postali ti prebivalci glavni koristniki posojil v sili, ker le redki med njimi izpolnjujejo zahtevane pogoje.
Afriške države so tako prejele le 1,6 % posojil, ki jih je dodelil MDS od zadnjega srečanja G20 v Londonu in povečanja virov MDS. Preostalo so dobile razvite države, zlasti evropske.
Vzdrževanje evropskega gospodarskega sistema je bilo seveda nujno, a zaradi tega ne smemo pozabiti na izredno revščino, ki besni na naših mejah, izredno revščino, ki jo še zaostruje kriza, za katero nosimo breme odgovornosti.
Pomoč za javni razvoj je treba nujno povečati. Že sedaj večina držav članic ne izpolnjuje pogojev, ki jih od leta 1970 zahteva OECD, in z novimi stiskami se soočamo brez novih sredstev. Zato moramo najti nove vire financiranja, nenazadnje z reform sedanjega sistema.
Odbor za razvoj vas prosi, da ukrepate, da bi izkoreninili zlorabe davčnih oaz, davčne utaje in nezakonit pritok denarja iz držav v razvoju.
Po norveškem poročilu, objavljenem v juniju, so zneski nezakonitih tokov, ki zapuščajo države v razvoju in so bili potrjeni, desetkrat višji od zneskov naše pomoči za razvoj. To kaže kaj vse je na kocki.
Potrebno je uveljaviti nov zavezujoč finančni sporazum, ki bo na osnovi posamezne države prisilil transnacionalna podjetja, da bodo prijavila svoje dobičke in plačane davke, da bi zagotovil preglednost glede tega, kaj plačajo v vsaki državi, kjer delujejo.
Nadalje mora priti do korenite reforme sistema, ki vključuje zlasti uvedbo novih demokratičnih in preglednih predpisov za trgovino in mednarodne finančne sisteme.
Odgovornosti so velike, izzivov je mnogo in naloge so naporne, a sedaj, bolj kot kdaj koli prej, mora Evropska unija opraviti svojo nalogo in voditi te reforme.
Karel De Gucht
član Komisije. - Gospod predsednik, Komisija v svoji vlogi predstavnice EU v G20 skupaj s predsedstvom močno zagovarja povečano podporo državam z nizkimi dohodki, zlasti najrevnejšim, kot eno odločilnih prednostnih zavez G20.
V tem pogledu je pomembno, da države z nizkimi dohodki prejmejo ustrezno financiranje, da bi zadovoljile potrebe, ki se pojavljalo zlasti iz protiudarca finančne krize. Zato zagovarjamo potrebo po povečanju dostopa revnih in krhkih držav, pogosto brez institucionalnih zmogljivosti, do instrumentov in kreditov, ki jih dajejo na razpolago mednarodne finančne ustanove in drugi donatorji.
Osebno bom ta pristop zagovarjal na novemberskem Svetu za razvojne zadeve, svetovna finačna kriza pa bo v središču mojih političnih skrbi v prihodnjih tednih. Upam, da lahko vseskozi računam na vašo podporo.
V tem kontekstu je posebno pomemben naš instrument "FLEX za ranljivost". Komisija je delala s Svetovno banko in z MDS, da prepoznala države, ki so najbolj krizno ranljive, in da bi dopolnila pomoč, ki temelji na posojilih in jo zagotavljata ti dve ustanovi s pravočasno in usmerjeno finančno podporo v okviru instrumenta FLEX za ranljivost.
Med leti 2009 in 2010 bo za države AKP, ki bodo zaprosile za pomoč pri zagotavljanju prednostne javne potrošnje, vključno s socialnimi sektorji, porabljenih 500 milijonov EUR. Naj vam zagotovim, da vnaprejšnja odobritev proračunske podpore preko mehanizma FLEX za ranljivost ne bo vodila do vrzeli v financiranju dokler bo Komisija uporabljala rezerve, ki niso razporejene.
Države, ki niso upravičene do sredstev instrumenta FLEX za ranljivost, bodo imele koristi tudi od drugih ukrepov, ki jih v svojem aprilskem sporočilu predlaga Komisija, na primer ponovne dodelitve sredstev po ad hoc državnih pregledih in vnaprejšnjih vmesnih pregledih, podpore po tradicionalnem instrumentu FLEX, z vnaprejšnjo odobritvijo, kjer je to izvedljivo.
Glede usmerjanja proračunske podpore sem prepričan, da prožnost, ki pripada temu instrumentu, državam prejemnicam že omogoča uporabo sredstev na način, za katerega menijo, da jim bo najbolje pomagal pri odzivu na gospodarske in socialne probleme.
Poleg tega bo napredni srednjeročni pregled 10. ERS zagotovil dobro priložnost za prepoznavanje novih potreb in oceno, ali bi bile te bolje obravnavane preko splošne ali sektorske proračunske podpore.
Napreden srednjeročni pregled bo prav tako zagotovil dodatno priložnost za ponoven pregled proračunskih podpornih profilov v vsaki državi AKP in za premislek glede sprememb, ponovne dodelitve ali dodatnih sredstev iz rezerve.
Glede reforme institucij Bretton Woods je naša vloga pri spodbujanju njihove reforme seveda omejena. O vprašanju glasu in predstavljanja bomo razpravljali na letnih srečanjih MDS Svetovne banke v Istanbulu, ki se ga bova oktobra udeležila s komisarjem Almunio. V tem pogledu pozdravljamo dodatek tretjega sedeža za države podsaharske Afrike v odboru guvernerjev Svetovne banke in z zanimanjem gledamo na predloge, ki so predloženi za nadaljnje reforme.
Glede prepovedanih finančnih tokov bi rad gospe Joly zagotovil, da sem že dal navodila službam Komisije, naj raziščejo načine za izboljšanje davčnega in finančnega upravljanja v državah v razvoju, da bi ukrotili prepovedane finančne tokove. Kriza je prav tako pokazala, da moramo okrepiti mehanizme za izpolnjevanje ODA.
Mednarodna agenda o učinkovitosti pomoči iz Pariške deklaracije in akcijskega programa Akre je sedaj pomembnejša kot kdaj koli prej. V teh težkih gospodarskih časih smo posebno odgovorni za revne ljudi po svetu, da poskrbimo, da bo naša pomoč pri razvoju učinkovito usmerjena.
V svojem sporočilu z dne 8. aprila je Komisija prav tako izpostavila koristen prispevek inovativnih mehanizmov financiranja kot dopolnilnih in medsebojno krepilnih instrumenov z ODA. Na države članice smo pritiskali, da uporabijo vse svoje orodje in vplivajo na ne-ODA z ODA, na primer tako, da gradijo na tekočih prostovoljnih solidarnostnih obdavčenjih kot so davki na letalske vozovnice za financiranje zdravstvenih programov. O tej temi bodo potekale razprave na visoki ravni, vključno s pomembno konferenco leta 2010, ki jo bodo organizirali Francozi, in pri tem bo kasneje vključena Komisija.
Enrique Guerrero Salom
Gospod predsednik, komisar, natanko pred letom dni na današnji dan smo bili priča zlomu finančne ustanove Lehman Brothers. Potem smo bili po mnenjih strokovnjakov na robu finančnega zloma in na pragu še ene velike depresije.
Finančna kriza se je okrepila in razširila na realno gospodarstvo in preživeli smo obdobje, v katerem smo imeli negativno gospodarsko rast in izgube delovnih mest.
Vendar pa razvite države začenjajo izstopati iz krize. Francija in Nemčija sta, na primer, to storili in Komisija je danes predstavila svoje gospodarske napovedi, ki kažejo, da bo v drugi polovici leta Evropska unija izstopila iz krize.
++Vendar pa so manj razvite države sredi krize in bodo tam še dolgo časa. Krize niso povzročile one, a one so tiste ki bolj kot kdor koli drug trpijo za njenimi posledicami. Trpijo za posledicami manjše rasti, hitrejšega povečevanja brezposelnosti, manjše količine neposrednih vlaganj, manjše količine tujih kreditov, manjše količine denarja, ki ga pošiljajo izseljenci, manjših zneskov uradne pomoči za razvoj in seveda več trgovinskih omejitev.
Preživeli smo obdobje, v katerem je naša stabilnost upadala in naš ugoden položaj je upadal v omejenem času, a oni so v nevarnosti, da v boju proti revščini izgubijo desetletje, in desetletje pomeni, da je izgubljena celotna generacija.
Za njih lahko v mnogih pogledih naredimo veliko in rad bi se osredotočil posebej na soočanje s protekcionizmom. Prejšnji teden je Komisija predstavila svoje četrto poročilo o ukrepih za omejevanje trgovine, kar kaže, da mnoge države sprejemajo nove omejevalne ukrepe, kar je katastrofalno za države v razvoju.
Mnoge razvite države tudi ne bodo izpolnile svojih obveznosti za uradno razvojno pomoč ravno v času, ko bolj kot kdaj koli prej potrebujemo sveže vire, da bi se soočile z resnostjo krize.
Zato predlagam, da povečamo usklajevanje te razvojne pomoči s širšim sporazumom med državami donatorkami, finančnimi ustanovami in partnerji in ga jo učinkoviteje in pregledneje upravljamo, da ne bo ustvarjal stroškov in da ne bo birokratsko breme.
Komisijo pozivam, pozivam komisarja, da se izvede predstavljeni načrt in prepričan sem, da se bo s tem strinjal komisar Almunia.
Louis Michel
Gospod predsednik, gospod De Gucht, gospa Joly, seveda se zelo dobro zavedam, da bomo v tovrstni razpravi neizogibno slišali vrsto govornikov, ki bodo vsi govorili isto. Vendar me to ne moti. Milsim, da je pomembno vedno znova ponavljati to močno soglasje, da ima Evropski parlament dolžnost graditi in še več, to je treba storiti skupaj s Komisijo. To je zato, ker se kljub temu, da so trdili, da bo kriza na države v razvoju le malo vplivala, danes vsi strokovnjaki strinjajo, da bodo nasprotno učinki krize katastrofalni za večino držav v razvoju.
Vsi socialni sektorji revnih držav se bodo znašli pred ostrim dvigom zlasti socialnih potreb in potreb po storitvah in s pomembnim padcem rasti. Nadalje s te perspektive sem zelo cenil vaše namigovanje, komisar, na pomemembnost odzivanja na te potrebe na mnogo prožnejši način in mislim, da veste, da sem bil kjer je bilo mogoče - očitno v okviru zadostnega spremljanja - vedno velik podpornik državne pomoči in neposredne pomoči, če je bila ta neposredna ali sektorska, v vsakem primeru pa proračunske pomoči. Mislim, da gre za učinek razporejanja in drugi, mnogo večji učinek, ki ima opraviti s spoštovanjem in daje vplivnost državam članicam.
Kljub vsemu temu opažam, da se G20 ni lotil reforme mednarodnih finančnih ustanov - v mislih imam Mednarodni denarni sklad in Svetovno banko - da bi dal večji pomen interesom revnih držav juga.
Kakor je dejala gospa Joly, je šlo 80 % nedavnih posojil MDS evropskim državam in le 1,6 % teh posojil je bilo na primer dodeljenih afriškim državam. Sredstva, ki so v svežnju G20 zajamčeni državam v razvoju, ne bodo zadostovala - tudi to vemo - in ne bodo v zadostni meri osredotočena na najšibkejše države. Še huje, ta sredstva ne bodo prispela dovolj hitro.
Resnični izziv, kot ste očitno spoznali, komisar, bo prisiliti države članice k spoštovanju njihovih zavez iz leta 2005. Nič ne opravičuje zmanjšanja javne razvojne pomoči. Vendar pa, kot je bilo že povedano, je več držav članic oznanilo drastična znižanja. V mislih imam Irsko (-10 %), Italijo (-50 %) in Latvijo (-100 %). Takšen odnos je jasno popolnoma nesprejemljiv. Povrh pa je neodgovoren.
Rad bi slišal vaše mnenje glede cele vrste zadev. Slišal sem vašo pozitivno reakcijo glede sklada za ranljivost, ki naj bi se ustvaril na predlog Svetovne banke. Prav tako ste se odzvali v korist boja proti davčnim oazam. Države na jugu vsako leto izgubijo 1 000 milijardo USD sredstev, ki se nezakonito prenašajo na sever, 350 milijard USD tega pa gre skozi davčne oaze.
O vprašanju mednarodnega upravljanja smo že razpravljali.
Še eno vprašanje, ki menim, da bi moralo biti izpostavljeno, je seveda pomoč, ki se nanaša na trgovino. Sam sem v nasprotju z nekaterimi, ki jih poznam, navdušen podpornik sporazumov o gospodarskem partnerstvu, a seveda pod pogojem, da se upošteva specifične razmere in da se uvedejo prehodna obdobja in predvsem, da države članice spoštujejo svojo zavezo, da vsako leto zagotovijo to razvpito 1 milijardo EUR za pomoč trgovini. Po mojem mnenju je to očitno pomembno, kot so dejali drugi.
Danes je potrebno oznaniti dvojna sporočila določenih držav članic, ki bleščeče govorijo o državah v razvoju in dajejo velike obljube, hkrati pa cinično znižujejo svojo pomoč za javno razvojno pomoč.
Gabriele Zimmer
v imenu skupine GUE/NGL. - (DE) Gospod predsednik, vprašanje, ki ga je predložila gospa Joly v imenu Odbora za razvoj, sproža vprašanje o tem, kaj mi kot oblikovalci politik dejansko poskušamo doseči s to razpravo.
Obljube zadnjih vrhov G8 in G20 na koncu nikoli niso prišle dlje od papirja. Sodijo med obljube, ki se vedno znova predstavljajo, a niso nikoli pripeljale do zadostne in otipljive pomoči. V tem pogledu res ne razumem, zakaj ne razpravljamo o resoluciji Parlamenta pred Pittsburghom z namenom uporabe ustreznega političnega pritiska. V luči komisarjeve natančne analize in pripomb gospoda Michela se mi zdi jasno, da vemo za kaj tu gre. A nismo v položaju, da bi uporabljali politični pritisk, da bi države članice prisilili, da se končno odmaknejo od te politike "dobrodelnost se začne doma". Tudi z vidika Pittsburgha se mi zdi, da bo to zelo nevarno. Če nam ne bo uspelo uporabiti pritiska in jasno povedati, da potrebujemo nove institucije, specifično za namene podpore najrevnejšim državam na svetu, potem bomo po Pittsburghu še vedno sedeli tu in izpostavljali, da se na koncu ni spremenilo nič.
To je tudi moja zahteva za vas, komisar. Tu v Parlamentu vas sedaj prosim, da ponovno specifično komentirate rezultate in da nam poveste, kaj je mogoče dejansko zahtevati glede podpore od katerih držav članic in do kakšne mere smo tu dejansko napredovali.
Potrebujemo hitre in učinkovite ukrepe, ker ljudje pred našimi očmi umirajo, in to je posledica okoliščin, h katerim smo pripomogli mi. Pozivam nas, da ukrepamo skupaj!
Corina Creţu
Gospod predsednik, zabeleženo je bilo, da so se prispevki za izredni sklad zmanjšali za 4,8 milijard EUR pri znesku, ki je namenjen za urejanje humanitarne krize v najrevnejših državah. To je največja zabeležena zgodovinska vrzel med potrebnimi sredstvi in sredstvi, zbranimi s strani vlad donatork, in ne moremo si pomagati, da ne bi ob pogledu na te številke pomislili na veliko vsoto denarja, ki se potroši za finančno reševanje bank.
Vsaka vlada je odgovorna za reševanje problemov svoje vlade, a hkrati ni pošteno in tudi ne dostojno, da se spregleda dejstvo, da je gospodarska kriza najmočneje prizadela države v razvoju, čeprav so te države za krizo manj odgovorne.
Svet okoli nas nas uči, da ne smemo preveč pričakovati od humanitarnih prošenj, zlasti v obdobjih recesije. Zato bi rad vašo pozornost pritegnila k tveganju zanemarjanja držav v razvoju in pospeševanja širjenja revščine in doseganja učinka bumeranga v obliki povečane notranje napetosti, krvavih spopadov, humanitarnih tragedij in masovnega preseljevanja, o čemer ponovno razpravljajo razvite države. Ob upoštevanju teh okoliščin verjamem, da so potrebna prizadevanja v eno smer, da sprejmemo svoje odgovornosti. Za to je potrebno povečanje mednarodne pomoči in potrebe po učinkovitejši razvojni pomoči.
Prav tako verjamem, da bi se morali osredotočiti na zmanjšanje odvisnosti od humanitarne pomoči za nekatere upravičence. Prav tako bi rad komisarja vprašal - ob upoštevanju, tistega, kar je nekdanji komisar Michel prej povedal o potrebi po pospeševanju vključevanja Svetovne banke in MDS -, ali namerava pripraviti predlog za vrh v Istanbulu.
Ne želim zaključiti tega govora ne da bi izrazil, kako cenim začetek mandata vaše Komisije. V mislih imam vrh med ZDA in Južno Afriko, vaš obisk v Zimbabveju konec tega tedna in izredno pomoč, ki je bila zadnje dni zagotovljena za 100 000 žrtev poplav v zahodni Afriki. Hkrati pa želim poudariti, da se z naravnimi nesrečami ne sooča le Burkina Faso, ampak da mednarodno pomoč potrebuje tudi Nigerija. Človeška življenja niso ogrožena le zaradi poplav, ampak tudi zaradi zahrbtne in trajne nevarnosti suše. Prav tako cenim, da ste prejšnji teden namenili 53 milijonov EUR v odziv na sušo v podsaharskih državah. To so spodbudni kazalniki, ki upam, da bodo vplivali na pogovore na vrhu G20 v Pittsbourghu in na konferenci v Köbenhavnu.
Zuzana Roithová
(CS) Gospod komisar, tudi jaz bi rada povedala kako razočarana sem, da obljube G20 glede pomoči najrevnejšim državam v gospodarski krizi vsekakor niso bile resne. Resničnost je takšna, da je bila pomoč MDS do sedaj zanemarljiva. Prav tako bi rada pozvala k reformi postopka odločanja, da bodo lahko imele najrevnejše države več besede pri sprejemanju odločitev, zlasti v okviru sistema Bretton Woods. Hkrati pa bi vas rada vprašala, komisar, ali je bilo mogoče vzdržaveti zlasti pomoč na področju zdravstva in izobraževanja v državah AKP vsaj na ravneh, kakršne so bile pred krizo? Sprašujem predvsem zato, ker je bila finančna pomoč iz mnogih držav ostro zmanjšana, vključno s pomočjo iz evropskih držav. Po vsem, kar sem povedala, komisar, vam želim veliko uspeha v vaši novi vlogi.
Anna Záborská
(SK) Gospod komisar, vprašanje o katerem razpravljamo, je izredno pomembno in aktualno, ne le ker mora imeti EU trenutno jasno zamisel glede razvojne politike, ampak tudi, ker jo moramo jasno in razumljivo pojasniti našim sodržavljanom. Bolj kot kdaj koli prej lahko sedaj raven razvojne pomoči vpliva na nezakonito priseljevanje, javni red, epidemije in tudi - kakor je izpostavil MDS - na povečanje dolga v javnem sektorju držav v razvoju.
Rada bi poudarila redni nadzor financ s strani donatorjev in prejemnikov financiranja. Živimo v svojih različnih državah in poslušamo kritike glede razvojne politike EU. Soglasje Evropskega parlamenta, o katerem je govoril gospod Michel, v državah EU ni vedno tako očitno. Le z učinkovitostjo in preglednostjo razvojne pomoči lahko ljudi prepričamo, da je upravičena, in tako omejimo morebitna zmanjšanja.
Sari Essayah
(FI) Gospod predsednik, na tej ravni je izredno pomembno, da Evropa pokaže moralno vodstvo in države članice morajo spoštovati vse svoje zaveze pa tudi razvojne cilje tisočletja. Seveda v času tega gospodarskega nazadovanja trpimo zaradi relativne revščine, a moramo se spomniti, da v državah v razvoju trpijo zaradi popolne revščine in ljudje umirajo zaradi lahkote in bolezni. Vendar pa je več kot 10 držav članic v Uniji dejalo, da bodo zmanjšale svoje prispevke za sodelovanje z državami v razvoju ali upočasnile hitrost, ki so jo določile za povečevanje. Očitno bi si morali zapomniti, da je ravno toliko, kot je pomembno povečevati plačila, pomembno zagotoviti, da se učinkoviteje uporabljajo. Obstajajo različna orodja za usklajevanje pomoči. Eno med njimi je računalniški program uradne razvojne pomoči, ki so mu zelo uspešno sledili v Mozambiku, in upam na pravočanse investicije in tovrstna prizadevanja zlasti za usklajevanje. Na ta način nam bo zelo enostavno izboljšati uspeh v položaju kot je ta, ko količina pomoči, ki je na voljo, upada.
Karel De Gucht
član Komisije. - Gospod predsednik, da, kriza je najbolj prizadela najrevnejše države in dejansko glede tega ne moremo narediti kaj dosti. Lahko le govorimo o sredstvih, ki bi jih spravila nazaj, in očitno bo za to potrebno več časa kot v razvitih državah, ker so mehanizmi za ustvarjanje nove gospodarske rasti v teh državah manj razviti.
Ena od pripomb, ki jih je podalo več poslancev, se nanaša na dejstvo, da mnogo držav članic dejansko zmanjšuje svoje obveznosti glede uradne razvojne pomoči (ODA). Države članice so se leta 2005 dogovorile glede posameznih najmanjših ciljev pomoči v znesku 0,51 % za EU-15, 0,17 % za EU-12, ki jih morajo nove države članice doseči do leta 2010 in v tem vrstnem redu 0,7 % ter 0,33 % do leta 2015.
Države, ki so že dosegle ravni, višje od the ciljev, so obljubile, da jih bodo ohranjale. Na podlagi potrditev in višjih nacionalnih jamstev nekaterih držav članic bi morala EU skupaj do leta 2010 doseči 0,56 % ODA.
Mislim, da ta kriza ne bi smela biti izgovor za zniževanje obljubljenih donatorskih pomoči in vztrajal bom, da še naprej ostane zaveza za izvajanje obljubljenih ravni pomoči tako za države članice EU kot tudi za druge donatorje.
V letu 2008 se je EU ODA povečal za približno 4 milijarde EUR na raven 0,40 % ODA in skupni EU ODA naj bi se še naprej višal.
Na podlagi informacij, zbranih iz držav članic, predvidevamo, da se bo v letu 2009 skupni EU ODA povečal na 53,4 milijarde EUR v letu 2009, kar predstavlja 0,44 % in na 58,7 milijard EUR v letu 2010, kar predstavlja 0,48 %.
To pomeni tudi, da brez dodatnih korakov držav članic za izpolnjevanje posameznih ciljev skupni cilji za leto 2010 ne bodo doseženi. Predvideni trend neprekinjenega povečevanja EU ODA sloni na tistih državah članicah, ki poskušajo spoštovati svoje zaveze, a prizadevanja so potrebna na strani vseh držav članic in pri zadevnih državah članicah bom še naprej vztrajal na tem. To je njihova odgovornost. To je obveznost, ki smo jo sprejeli, in kriza ne bi smela biti izgovor za zmanjševanje njihovih obveznosti. Dejal bi, da celo nasprotno.
Več držav članic je celo vztrajalo na reformi mednarodnih finančnih ustanov. To je cilj, na katerega v celoti pristajam. G20 je določil natančen časovni razpored za reforme upravljanja ustanov Bretton Woods ter jih pozval, da pospešijo izvajanje svojih načrtov za reforme pred vrhom v Londonu. Nekatere rezultate pričakujemo še aprila naslednje leto in prepričan sem, da je mogoče za nerešene zadeve najti rešitve.
Glede na sedanji zagon za reformo MDS, ki ga ustvarja G20, Komisija poudarja pomembnost napredovanja na drugo stopnjo reforme v Svetovni banki z namenom, da se zaključi do pomladi 2010.
Vrh v Londonu, ki je bil 2. aprila 2009, bo zapisan v zgodovino G20 kot vrh, na katerem so bila razvojna vprašanja obravnavana samostojno in v prisotnosti predstavnikov držav v razvoju. V pripravah na naslednji vrh G20 so v teh preteklih mesecih potekale intenzivne dejavnosti na strani institucije, katere naloga je spremljanje.
Avgusta je Odbor guvernerjev MDS odobril 250 milijard USD splošne dodelitve posebnih pravic črpanja iz MDS, od česar bo šlo 18 milijard USD v države z nizkimi dohodki, v Pittsburghu pa bo moral MDS poročati o drugih ukrepih za države z nizkimi dohodki. Zato mislim, da gre tu za pozitiven razvoj.
Louis Michel, moj predhodnik je prav tako vztrajal na prožnosti, pri tem pa je trdil, da je mehanizem proračunske podpore najprožnejši, kar jih imamo, in to je očitno res, a seveda to pomeni tudi, da potrebujemo ustreznico pri državah v razvoju in biti moramo v stanju za izvedbo političnega dialoga z njimi ter tudi za spremljanje mehanizmov, zato predpostavlja minimalno sodelovanje v njihovem imenu, a ko do tega pride, verjamem tudi, da bo zlasti sektorska proračunska podpora zelo primeren postopek.
Ne razumem popolnoma, zakaj glasovanje o tej resoluciji, ki jo je predstavil Odbor za razvoj in se nanaša na srečanje G20, ne bo potekalo pred srečanjem G20. Tega ne razumem. Mislim, da za to obstaja takšno ali drugačno tehnično pojasnilo, a mislim, da ta novo izvoljeni Parlament pošilja napačen signal, da bomo o takšni resoluciji razpravljali po srečanju G20 v Pittsburghu, ki bo, če se pravilno spomnim, potekalo od 22. do 24. septembra, pred našim naslednjim zasedanjem, ki bo oktobra v Strasbourgu.
To ni v moji pristojnosti, a povedati moram, da skupaj s poslanci, ki so to zagovarjali, zelo obžalujem, da nam ni uspelo o tej resoluciji glasovati na tem delnem zasedanju.
Predsednik
Naj le omenim, da je odločitev za glasovanje na prvem oktobrskem delnem zasedanju sprejela konferenca predsednikov, ker bo na tem delnem zasedanju potekala tudi razprava o srečanju G20. To je moje pojasnilo glede vašega vprašanja.
Razprava je zaključena. Glasovanje bo potekalo na prvem delnem zasedanju v oktobru.
