Revizija okvirnega sporazuma o odnosih med Evropskim parlamentom in Komisijo - Prilagoditev poslovnika Parlamenta na revidirani okvirni sporazum o odnosih med Evropskim parlamentom in Evropsko komisijo (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je skupna razprava o:
poročilu gospoda Rangela v imenu Odbora za ustavne zadeve o reviziji okvirnega sporazuma o odnosih med Evropskim parlamentom in Komisijo in
poročilu gospoda Rangela v imenu Odbora za ustavne zadeve o prilagoditvi poslovnika Parlamenta na revidirani okvirni sporazum o odnosih med Evropskim parlamentom in Komisijo.
Paulo Rangel
V zvezi s tema dvema poročiloma bi rad najprej javno pohvalil, tako kot sem že storil v Odboru za ustavne zadeve, izjemno delo, ki so ga opravili kolegi poslanci gospod Lehne, gospod Swoboda, gospa Roth-Behrendt, gospa Wallis in gospa Harms kot člani pogajalske skupine naše zbornice za okvirni sporazum s Komisijo.
Rad bi omenil tudi veliko odprtost in duh konstruktivnega sodelovanja predsednika Komisije, v novem mandatu Komisije pa tudi komisarja Šefčoviča in njegovih sodelavcev. Prepričan sem, da smo opravili veliko delo, izid pa je zgodovinski sporazum, prvi okvirni sporazum po podpisu Lizbonske pogodbe in prvi okvirni sporazum, ki neposredno in izrecno temelji na Pogodbah, še zlasti na členu 295 Pogodbe o delovanju Evropske unije.
Lahko celo rečem, da ta sporazum vzpostavlja zelo pregledno, dinamično in izredno tesno povezavo med Parlamentom in Komisijo, v bistvu pa pomeni kompromis: dosegli smo ravnotežje med pogledi obeh institucij na njuni novi vlogi po uveljavitvi Lizbonske pogodbe.
Prepričan sem, da je delo, ki ga je opravila naša skupina, zelo koristno, saj nam je uspelo v okvirnem sporazumu izraziti nove pristojnosti in večja pooblastila, ki izvirajo iz Lizbonske pogodbe. To velja za zakonodajni postopek in za oblikovanje programov ter načrtovanje, če naj navedem samo dva primera, za vključevanje Parlamenta v program dela Komisije, ali za zadeve v zvezi z uporabo "mehkega prava" s strani Komisije v zvezi z zakonodajnimi pooblastili Parlamenta.
Drugič, med zelo pomembne vidike spadajo večja pooblastila Parlamenta na področju nadzora in spremljanja, na primer pri podrobnem določanju pravil volitev predsednika Komisije in Komisije kot telesa, ali na primer v zvezi s sodelovanjem Parlamenta pri vprašanjih, kot so reorganizacija ali morebiten odpoklic komisarja, ali na primer zaslišanja direktorjev regulativnih agencij ali celo spremljanje mednarodnih pogajanj. Na vseh teh področjih smo potrdili pooblastila, ki izvirajo iz Lizbonske pogodbe.
Pomemben je tudi dostop do informacij, še zlasti do zaupnih in tajnih informacij, pa tudi sama izmenjava informacij in pogledov med vodstvoma Parlamenta in Komisije. Vemo na primer, da lahko po novem komisar, odgovoren za ustavne zadeve, in predsednik Komisije sodelujeta pri ustreznih točkah dnevnega reda konference predsednikov, da imamo vzpostavljene različne platforme neposrednega dialoga med konferenco predsednikov, konferenco predsednikov odborov, predsednikom Parlamenta, predsednikom Komisije in kolegijem komisarjev. Tudi navzočnost Komisije v Parlamentu je okrepljena, še zlasti z uvedbo časa za vprašanja ne le predsedniku Komisije, paš pa tudi komisarjem.
Glede na vse to bi rad dejal, ob polnem spoštovanju določb Lizbonske pogodbe in novega ravnotežja pristojnosti, pa tudi globokem spoštovanju načel delitve pristojnosti, da smo dobili jasen sporazum, ki bo omogočal tekoče, aktivno in učinkovito izvajanje Lizbonske pogodbe.
Maroš Šefčovič
podpredsednik Komisije. - Gospa predsednica, v veliko zadovoljstvo mi je, da se lahko udeležim vaše razprave o revidiranem okvirnem sporazumu o odnosih med našima institucijama. Zelo me veseli, da resolucija, o kateri boste glasovali v sredo, Parlamentu priporoča potrditev okvirnega sporazuma. Tako bomo uspešno zaključili postopek, ki se je začel pred skoraj letom dni ob uveljavitvi Lizbonske pogodbe.
Ob tej priložnosti bi rad izrazil svojo iskreno zahvalo in hvaležnost gospodu Lehneju in vsej delovni skupini: gospe Diani Wallis, gospe Dagmar Roth-Behrendt, gospe Rebecci Harms, gospodu Hannesu Swobodi in seveda našemu poročevalcu gospodu Paulu Rangelu. Naše delo je teklo v sijajnem vzdušju, bilo je zelo intenzivno, naše razprave pa so bile zelo plodne in obenem zelo odkrite.
Jasno je, da večje pravice in pristojnosti Parlamenta po novi Pogodbi različno vplivajo tudi na delovne odnose med našima institucijama. To je odsevalo tudi iz resolucije Parlamenta z dne 9. februarja 2010 in zadevne izjave predsednika Barrosa na isti dan. Zato je zelo pomembno, da sta z revidiranim okvirnim sporazumom naši instituciji vzpostavili trdno in uradno dogovorjeno podlago za medsebojne odnose in da bosta lahko začeli uveljavljati vse prvine sporazuma tudi v dnevni praksi. Revidirani okvirni sporazum temelji na dosedanjem okvirnem sporazumu iz leta 2005, ki je bil, kot smo videli, zelo uspešen instrument za urejanje odnosov med institucijama.
V tem duhu uspešnega sodelovanja smo se marca lotili pogajanj o reviziji okvirnega sporazuma. Verjamem, da smo lahko z izidom pogajanj zelo zadovoljni. S poročevalcem gospodom Rangelom delim mnenje, da je ta revizija pomemben dosežek, ki bo poglobil odnose med našima institucijama in nam nudil praktične rešitve v okoliščinah razširitve pristojnosti Parlamenta po uveljavitvi Lizbonske pogodbe. Tako bomo lahko tudi v praksi uveljavljali posebno partnerstvo med Komisijo in Evropskim parlamentom.
Naj posebej omenim nekaj prvin, ki pomenijo resničen napredek. Sporazum določa pravila in koledar bolj intenzivnega in strukturiranega dialoga med našima institucijama, ki bodo Parlamentu omogočila aktivneje prispevati k pripravi delovnih programov Komisije, kar bo tudi prispevek k oblikovanju programov Unije.
Sporazum določa podrobna pravila o tem, kako naj Komisija obvešča Parlament o pogajanjih o mednarodnih sporazumih in njihovem sklepanju. Uvaja pravila o posredovanju zaupnih informacij Parlamentu po mednarodnih standardih, s tem pa bo olajšal obveščanje Parlamenta na primer o mednarodnih pogajanjih.
Prav tako določa pravila posredovanja informacij Parlamentu v zvezi z delom strokovnih svetovalcev Komisije.
Pričakujem, da bo okrepil naš dialog in usklajevanje pri načrtovanju delnih zasedanj Parlamenta in zagotavljanju udeležbe komisarjev na njih.
Četudi sporazum še ne velja, smo nekatere njegove pomembne prvine že začeli izvajati. Naj omenim le nekaj primerov, povezanih s pripravo delovnega programa Komisije za leto 2011. Dne 7. septembra je imel predsednik Barroso nagovor Parlamentu o stanju Unije, sam pa sem se udeležil konference predsednikov in jo obvestil o poteku priprav delovnega programa Komisije.
Dne 7. oktobra je bilo srečanje kolegija in konference predsednikov odborov v Berlaymontu. Poleg tega bo imel predsednik Barroso v sredo spet srečanje s parlamentarno konferenco predsednikov.
Namen vseh teh srečanj je okrepiti politični dialog med našima institucijama in osebno menim, da smo v okvirni sporazum vgradili prave instrumente za to.
Vsi veste, da so pogajanja o revidiranem okvirnem sporazumu trajala dolgo in da so zahtevala velike napore obeh institucij pri oblikovanju besedila, ki ustrezno uveljavlja interese in naloge obeh institucij.
Vemo tudi, da bomo morali v številne vidike naših odnosov - na primer pri načrtovanju dela Unije, ki ga uvaja Lizbonska pogodba - vključevati tudi Svet.
Ker se Svet ni odločil za sodelovanje pri pogajanjih o revidiranem okvirnem sporazumu, smo pazili, da nismo vnaprej sprejemali odločitev o vprašanjih, o katerih se je treba usklajevati s Svetom.
Tako so pogajalci obeh strani skrbno pazili na polno spoštovanje razmerij med institucijami, kot jih določajo Pogodbe, in na uveljavitev zavez glede lojalnega sodelovanja med njimi.
Ta skrbnost odseva iz celotnega besedila sporazuma, Komisija pa je tudi prepričana, da nam je z občasno napornimi pogajanji uspelo sestaviti besedilo, ki v celoti spoštuje pravice in pristojnosti vsake od institucij EU in lahko prestane tudi skrbni pregled pravne ustreznosti.
Vseeno pa slišimo tudi mnenja, da okvirni sporazum presega svoje okvire in da ni mogoče izključiti možnosti pravnega izpodbijanja sporazuma ali posebnih vidikov njegovega izvajanja.
V tem smislu Komisija ugotavlja, da bo predlog resolucije o sprejemu revidiranega okvirnega sporazuma uradno pomenil lastno razlago s pogajanji sprejetega besedila s strani Parlamenta.
Pri nekaterih pomembnih vprašanjih ta razlaga presega okvire besedila, ki je bilo dogovorjeno po natančnih pogajanjih. To velja še zlasti za določbe o obveščanju Parlamenta o pogajanjih o mednarodnih sporazumih in vključevanju poslancev Evropskega parlamenta kot opazovalcev v delegacije Unije na mednarodnih konferencah, pa tudi za opredelitve in pogoje za uporabo mehkega prava.
Ko je Komisija zastavila vprašanja glede takega pristopa Odboru za ustavne zadeve, ji je bilo rečeno, da so te razlage v resnici namenjene samo temu, da bi se prvotni cilji Parlamenta tudi uradno zabeležili, pravno veljavo pa ima samo besedilo okvirnega sporazuma.
Da ne bi prišlo do kake nejasnosti, naj povem, da Komisija razume razlago Parlamenta v tem smislu.
Komisija trdno stoji za vsemi svojimi zavezami iz sporazuma in namerava izvajati sporazum v skladu z dogovorjenim besedilom. Naj jasno povem, da Komisije ne zavezuje nikakršna enostranska razlaga okvirnega sporazuma. Besedilo okvirnega sporazuma, ki smo ga sprejeli po pogajanjih, nam bo v praksi omogočilo najti rešitve, ki bodo v prid tako Parlamentu kot Komisiji, ob polnem spoštovanju pravic in interesov drugih institucij.
V tem duhu bomo tudi v prihodnje v praksi uveljavljali posebno partnerstvo med našima institucijama, obenem pa lojalno sodelovali z drugimi institucijami.
Veselim se podpisa sporazuma in njegovega uspešnega izvajanja.
Íñigo Méndez de Vigo
Gospa predsednica, prvič sem bil izvoljen za poslanca Parlamenta pred 18 leti. Takrat je imel Evropski parlament posvetovalno vlogo. Bil je parlament brez kakršnih koli pooblastil.
V teh 18 letih smo spremljali pretvorbo Parlamenta iz posvetovalnega telesa v zakonodajno telo s polnimi pooblastili. Naš dober prijatelj, Francisco Lucas Pires, ki je tudi spremljal ta proces, je to označil kot spremembo iz parlamenta razpravljanja v zakonodajni parlament.
Besedilo, ki ga bomo sprejeli v sredo, je torej končni izid razprave med Komisijo in Evropskim parlamentom o okvirnem sporazumu.
Priznam, da sem moral svoje obvestilo domačim, da odhajam v Strasbourg na razpravo o okvirnem sporazumu med Parlamentom in Komisijo, pospremiti s precej dolgo razlago. Takih sporazumov v nacionalnih parlamentih in na nacionalni ravni pač ne poznajo, zato ljudje ne razumejo, čemu je sploh treba sklepati sporazum med Komisijo in Parlamentom o izvajanju določb Pogodb.
Sporazum pa je potreben. Potreben je iz povsem temeljnega razloga, ki sta ga že omenila tako gospod Rangel kot gospod Šefčovič: ker hočemo delati učinkovito.
Bistven namen okvirnega sporazuma je odpravljati vse praktične ovire, na katere bi lahko naleteli v zvezi z zakonodajno dejavnostjo, parlamentarnim nadzorom in kodeksi ravnanja.
Zato sem prepričan, da je evropska demokracija dobro zastavljena. Evropska demokracija je demokracija "soglasja", v nasprotju z demokracijo "nasprotovanja", kakršno imamo v naših državah.
V demokraciji soglasja je smotrno najti rešitev za vsak problem, na katerega bi lahko naleteli. Tako je okvirni sporazum instrument za preprečevanje problemov v prihodnosti in za uresničevanje zapovedi iz Pogodb. Ker že imamo novo temeljno pogodbo, Lizbonsko pogodbo, je smiselno, da jo uresničujemo.
Rad bi čestital gospodu Rangelu in skupini, ki jo je vodil, ter Evropski komisiji, saj so po mojem mnenju dosegli zelo razumen sporazum. Ko prebereš besedilo sporazuma, te prav osupne zaskrbljenost, ki se sliši iz posameznih nacionalnih parlamentov, češ, ali novi sporazum morda ne pomeni grožnje pristojnostim Sveta.
Za božjo voljo! Svet je vendar drugi zakonodajalec. Želimo pripravljati in sprejemati zakonodajo in to tudi počnemo, zelo uspešno, skupaj s Svetom ministrov. Instituciji sta enakopravna sozakonodajalca. Ne potegujemo se za nikakršne drobne prednosti. Želimo le učinkovito delovati in prepričan sem, da nam bo sporazum pri tem v pomoč.
Dovolite mi opazko, gospod Šefčovič, da ste "prijeli bika za roge" - ta izraz radi uporabljajo pri bikoborbah v naši deželi - ko ste rekli, da je razlaga členov 6 in 7 resolucije razlaga Parlamenta v zvezi z mednarodnimi sporazumi in mednarodnimi konferencami. Ne vidim ničesar nenavadnega pri tem. Govorimo o tem, da mora biti Parlament obveščen in da mora sodelovati prek Komisije in prek pogajanj, o ničemer drugem. Kakšen je namen tega? Namen je naša obveščenost o tem, kaj je naredila Komisija, ko moramo to v naši zbornici sprejeti.
Zato - in s to mislijo zaključujem, gospa predsednica - moje čestitke obema. Prepričan sem, da je to dober znak: kot smo slišali v Casablanci, "začetka čudovitega prijateljstva".
Ramón Jáuregui Atondo
Gospa predsednica, rad bi se pridružil vsem doslej izrečenim ugotovitvam v tej razpravi.
Bolj kot o morebitnih tehničnih težavah v zvezi s tem sporazumom se mi zdi pomembno spregovoriti o drugih vidikih, ki jih moramo upoštevati ob reformi Poslovnika, ki smo jo sprejeli pred nekaj meseci, po uveljavitvi Lizbonske pogodbe. Okvirni sporazum in novi Poslovnik sta dve bistveni sestavini nove evropske demokratične zgradbe.
Prepričan sem, da bo z novim Poslovnikom in okvirnim sporazumom Parlament v novi vlogi, ki izvira iz Lizbonske pogodbe, to je v vlogi zakonodajne zbornice, dobil pravo podlago, prave temelje za uspešno delovanje. To pa zato, ker - kot smo že slišali - je pomembno, da ima Parlament zdaj pomembno vlogo pri razpravah in dogovarjanju s Komisijo o novih zakonodajnih aktih za Evropsko unijo.
V ta namen smo sprejeli novi Poslovnik in okvirni sporazum, ki določa vse prvine naših odnosov. Kot primer pomembne prvine bi rad omenil nadzorno funkcijo Parlamenta nad delovanjem Komisije.
Gospod Šefčovič, menim, da bi morali končno razmisliti o možnosti uvedbe mehanizma navzočnosti Komisije v naši zbornici, kot predvideva sporazum. Morda bi lahko to pomenilo navzočnost vseh komisarjev hkrati, da bi lahko odgovarjali na neposredna vprašanja. To bi morali storiti kot takojšno in neposredno uveljavitev našega političnega partnerstva.
V zvezi z vašo razlago točk 7 in 8 bi rad povedal, da ga razumem. Razumem ga, ker drži, da ni povsem nujno, da bi bila naša zbornica stranka pri pogajanjih, vi pa morate razumeti, da smo kot parlament izrazili željo, izhodiščno stališče in stališče, ki ga bomo zastopali v prihodnje, o tem, kakšna naj bo vloga naše zbornice pri mednarodnih pogajanjih.
Andrew Duff
v imenu skupine ALDE. - Gospa predsednica, z zanimanjem smo poslušali gospoda Šefčoviča, ki mu je bilo očitno več do tega, da bi pomiril Svet, kot do tega, da bi se resno spopadel s stališčem Parlamenta. Menim, da je tako tudi prav, kajti, če bi bilo Svetu - ki ga nocoj še ni v dvorani - resnično do aktivnega sodelovanja pri tem okvirnem sporazumu, bi svojo vlogo pri tem lahko odigral.
V Parlamentu se zavedamo, da moramo po uveljavitvi Lizbonske pogodbe svoje nove pristojnosti izvajati rahločutno in odgovorno. Zavzemamo se tudi za okrepitev položaja Unije v mednarodnih pogajanjih z učinkovitim delovanjem Komisije. Menda mi ni treba posebej poudarjati, da bi moral predsednik Barroso revidirati kodeks ravnanja komisarjev, še zlasti njihovih finančnih poročil. V postopku potrditve Barrosove komisije II v Parlamentu so prišle na plan nekatere slabosti v zvezi s tem.
Ryszard Czarnecki
v imenu skupine ECR. - (PL) Naš španski kolega, gospod Méndez de Vigo, nam je povedal, kakšne težave je imel, ko je skušal svojim domačim razložiti pravne in postopkovne posebnosti odnosov med organi Evropske unije. Očitno je precej bolj potrpežljiv kot jaz. O teh zadevah niti ne skušam razpravljati z ženo, saj so vse preveč zapletene. Menim, da se je Lizbonska pogodba izkazala za nekakšnega "mačka v žaklju", saj ni niti prav niti primerno, da šele zdaj začenjamo opredeljevati pristojnosti posameznih organov Unije. Za to je že precej pozno, ampak, kot pravijo v nekem ameriškem filmu, "bolje pozno kot nikoli". Ne govorimo o prijateljstvu, kot predlaga gospod Méndez de Vigo. Govorimo raje o bolj praktičnih odnosih in bolj jasnih stikih med Komisijo, Svetom in Evropskim parlamentom. Bolj umestno je govoriti o tem kot pa o prijateljstvu. Najlepša hvala.
Morten Messerschmidt
Gospa predsednica, tudi sam bi rad izkoristil to priložnost za pohvalo gospodu Rangelu za odlično opravljeno delo pri nizu točk poročila. Da bomo dobivali več informacij od Komisije, je vsekakor napredek. Poudarjen pomen parlamentarnega nadzora in boljšega sodelovanja je prav tako napredek.
Ob enem področju - najpomembnejšem v današnji in prejšnji razpravi - pa velja izraziti razočaranje. Seveda gre za skupno zunanjo politiko, v zvezi s katero nimamo gospodu Rangelu kaj očitati, pač pa je na mestu kritika splošne usmeritve na tem področju od uveljavitve Lizbonske pogodbe. Bil sem poslanec danskega parlamenta, Folketinga, ko so Dansko prelisičili v privolitev v Lizbonsko pogodbo, svoj "da" pa je izrekla pod pogojem, da pogodba ne bo povzročila prenosa suverenosti. Vsi uradni organi EU so nam zagotavljali, da ne bo nikakršnega prenosa suverenosti, zdaj pa ugotavljamo, kako Evropski parlament povsem očitno prevzema pristojnosti, ki mu prvotno na področju zunanje politike niso bile namenjene. To je vredno globokega obžalovanja, saj smo mnogi Evropejci, med njimi Francozi, Nizozemci in Irci, ki smo imeli priložnost izreči svoj "ne", nato pristopili k temu sodelovanju v pričakovanju, da bo zunanja politika ostala eno od področij nacionalne suverenosti. Zdaj pa vidimo, da se bo vse to odvijalo med Komisijo in Evropskim parlamentom, Svet pa bo popolnoma odrezan od dogajanja. To je skrajno žalostno.
Andrew Henry William Brons
Gospa predsednica, uprl se bom skušnjavi, da bi vnaprej kot zahrbtnega ali nevrednega zavrnil kakršen koli sporazum med dvema podpornikoma "projekta", kot ga imenujejo. Skušal ga bom soditi po prednostih in slabostih.
Skupina Parlamenta ima nalogo okrepiti moč in vpliv Parlamenta, in pri tem so dosegli določen uspeh. Tega ne smemo zanikati. Uspelo ji je doseči enakopravno obravnavo Parlamenta in Sveta, bolj zavezati Komisijo k obravnavi zakonodajnih pobud iz Parlamenta, uvesti čas za vprašanja visoki komisarki in sodelovanje pri mednarodnih pogajanjih, pa še precej drugih stvari.
Zadeva pa ima tudi drugo plat. Enakost Parlamenta in Sveta nujno pomeni sorazmerno okrnitev pristojnosti slednjega, Svet pa zastopa - čeprav v primeru moje domovine precej slabo - interese nacionalnih držav. Poleg tega nesorazmerno velik del pristojnosti Parlamenta v praksi izvršujejo vodje velikih političnih komisij in predsedniki odborov. Navadni člani teh skupin nimajo nič več neodvisne moči kot mi, neodvisni poslanci.
Tudi sporazum iz leta 2005 nam je obljubljal vključitev v mednarodna pogajanja, vendar Parlament ni bil deležen dostojnega ravnanja. Niso nam povedali, kdo je nadzornik izvajanja sporazuma z Združenimi državami Amerike o posredovanju finančnih podatkov, ko pa smo člani Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve vprašali, zakaj taka tajnost, nam član Komisije ni hotel odgovoriti, ampak je bodisi napačno razumel ali se delal, da napačno razume vprašanje.
Salvatore Iacolino
(IT) Gospa predsednica, tudi jaz bi rad čestital pogajalcem za ugodni izid, ki so ga povrhu tega dosegli v sorazmerno kratkem času. Sporazum otipljivo potrjuje konstruktiven dialog med institucijama in verjamemo, da bomo sporazum v sredo sprejeli, takoj nato pa tudi ratificirali.
Sporazum vsekakor krepi osrednjo vlogo Evropskega parlamenta, ki mu jo je jasno poverila Lizbonska pogodba, in vzpostavlja tesno sodelovanje med institucijama; prizadevno delo pogajalcev je vsekakor doseglo svoj cilj. Ni dvoma, da je Parlament odvisen od Komisije, zato mora s stalnim nadzorom ocenjevati, kako potekajo dejavnosti v okviru sprejetih programov in kakšne otipljive rezultate dosegajo. Pozdravljamo kodeks ravnanja za komisarje, pa tudi zahteve glede obveščanja, vključno s posredovanjem zaupnih informacij.
Ne soglašam z nekaterimi spremembami, ki po mojem mnenju sicer ne peljejo v nasprotno smer in so na splošno v določeni meri skladne z duhom dogovorjenega besedila. Prav tako sem prepričan, da nam bo to poročilo pomagalo bolje pripravljati zakonodajo in bolje ocenjevati učinke posameznih zakonodajnih predlogov. Ob tem pa bi morali tudi okrepiti naše odnose z nacionalnimi parlamenti, ki so zrcalna slika teh dejavnosti.
Pozdravljam delo, opravljeno v zvezi z agencijami, in prepričan sem, da je za kakovost politike potrebna večja pripravljenost generalnih direktoratov Komisije za sodelovanje s Parlamentom.
Naj na koncu izrazim še upanje, da bo Komisija ta sporazum po dokončnem sprejemu izvajala brez birokratskih zank.
Zita Gurmai
Gospa predsednica, z veseljem ugotavljam, da novi okvirni sporazum pomeni znaten napredek pri odnosih in poglabljanju odnosov s Komisijo, posebno partnerstvo pa odseva nove pristojnosti Evropskega parlamenta po Lizbonski pogodbi. Po zaslugi sijajnega dela Komisije in delovne skupine praktične rešitve, ki jih vsebuje predlog revidiranega sporazuma, prinašajo velike izboljšave v zvezi z zakonodajnim postopkom in načrtovanjem, parlamentarnim nadzorom, obveznim posredovanjem informacij in navzočnostjo Komisije v Parlamentu. Dobrodošli, komisar Šefčovič!
Posebej bi rada poudarila dve točki. Vključitev Parlamenta v mednarodna pogajanja se mi zdi pomemben korak naprej, saj bo olajšala potrjevanje sporazumov v Parlamentu, postopki pa bodo tudi bolj predvidljivi. Po mojem mnenju spadajo med najpomembnejše elemente nadaljnji ukrepi po zahtevah za zakonodajne pobude iz Parlamenta. Pozdravljam zavezi Komisije, da bo poročala o posebnih nadaljnjih ukrepih v treh mesecih po prejemu zahteve ter da bo predstavila zakonodajni predlog najkasneje v enem letu ali pa predlog uvrstila v delovni program za naslednje leto. Če Komisija predloga ne bo vložila, bo morala Parlamentu podrobno razložiti razloge.
Kot poročevalka za področje pobud evropskih državljanov upam, da bo nadaljnje ukrepanje po zahtevah državljanov enako skrbno. Razveselila me je široka podpora poročilu v odboru. Prepričana sem, da bo tudi plenarno zasedanje potrdilo duh dogovora med Komisijo in delovno skupino Evropskega parlamenta. Dobro opravljeno delo, najlepša hvala zanj.
Trevor Colman
Gospa predsednica, poslušamo, da bo okvirni sporazum o odnosih med Komisijo in našo zbornico, ki ga uvaja Lizbonska pogodba - ki je dejansko ustava EU - napravil postopke vladanja bolj demokratične. Dejansko pa gre samo za privid demokracije, ki je v resnici ni.
Pomembno je naslednje: Lizbonska pogodba v Združenem kraljestvu ne uživa nikakršne demokratične ali moralne veljave, saj je vladajoči politični razred Britance ogoljufal za možnost, da bi se izrekli o tej pogodbi. Tako imenovane spremembe v sporazumu ne bodo niti malo okrnile moči in dejavnosti od nikogar izvoljene in nikomur odgovorne Komisije ob podpori naše pohlevne zbornice. V praksi bodo zadeve v EU tekle kot ves čas doslej, pomembne stvari se bodo odvijale za zaprtimi vrati.
Zaenkrat pa velja priporočilo, naj odločno glasujemo proti tem predlogom, saj Lizbonske pogodbe ne priznavamo in je ne bomo priznali, dokler britansko ljudstvo ne bo dobilo priložnosti, da samo odloči o njenem sprejemu. To je prava demokracija.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Zelo sem vesela, da lahko na današnjem zasedanju razpravljamo o revidiranem okvirnem sporazumu o odnosih med Evropskim parlamentom in Evropsko komisijo. Ta revizija potrjuje in otipljivo uveljavlja večjo vlogo Evropskega parlamenta po sprejemu Lizbonske pogodbe. Osebno menim, da je dogovor o okvirnem sporazumu, ki sta ga dosegla Komisija in delovna skupina Evropskega parlamenta, velikega pomena, in rada bi se vam zahvalila, gospod podpredsednik, za vaše sodelovanje pri tem.
Dovolite mi nekaj opomb v zvezi z okvirnim sporazumom. Z okrepljenim položajem Evropskega parlamenta je tudi Evropska unija bolj demokratična. Kot izvoljeni predstavniki prebivalcev držav članic bomo sodelovali pri sprejemanju evropske zakonodaje in bomo imeli večji nadzor nad Komisijo. Komisija nam bo, na primer, morala poročati o posebnih nadaljnjih ukrepih po vsaki naši zahtevi za zakonodajno pobudo. Komisija bo morala tudi pridobiti naše soglasje za predvidene spremembe kodeksa ravnanja komisarjev. Vsekakor pozdravljamo tudi to, da bodo na podlagi pogodbe Evropskemu parlamentu na voljo boljše in bolj pregledne informacije o sklepanju mednarodnih sporazumov. Omenjene določbe niso edine, revidirani okvirni sporazum vsebuje še niz podobnih določb in trdno sem prepričana, da bo prispeval k učinkovitejšemu in tesnejšemu sodelovanju med institucijama in da bo pripomogel k doslednemu izvajanju Lizbonske pogodbe.
Za zaključek bi rada poudarila ključno vprašanje: pravočasna vključitev Parlamenta v obravnavo zahtev evropskih državljanov je pomembna določba, ki bo po določbah sporazuma zagotavljala tesne stike med Evropskim parlamentom in državljani.
Hannes Swoboda
(DE) Gospa predsednica, najprej bi se rad zahvalil gospodu Rangelu za poročilo, seveda pa tudi gospodu Šefčoviču za opravljena pogajanja. Je težaven, a pošten pogajalski partner. Mislim, da smo dosegli dober rezultat. Izid je seveda podlaga za naše sodelovanje, in četudi ga gospod Rangel morda razlaga malce preširoko, nam omogoča osredotočiti pozornost na cilje.
Naslednja naša naloga pa ni le zagotoviti odprtost in preglednost odnosov me našima institucijama, ampak tudi prepričati Svet - katerega predstavnika ni med nami - da mu naše dobro sodelovanje ni nujno v škodo. Žal se Svet včasih vede kot užaloščen in užaljen otrok, ki si mu vzel igračo. Namesto, da je užaljen in grozi s pritožbami, bi Svet moral sodelovati z nami pri naših prizadevanjih v prid državljanom naše celine. Če hočemo utrditi svoj položaj v zunanjem svetu - skupna zunanja politika, skupni trgovinski sporazumi in podobno so vsi namenjeni temu - je najbolje delovati enotno.
Kader Arif
(FR) Gospa predsednica, gospe in gospodje, kot je vsem znano in kot smo pravkar ponovno slišali, je Lizbonska pogodba okrepila pristojnosti Parlamenta. Le redki med nami pa se zavedamo, kakšne korenite spremembe prinaša, še zlasti na področju trgovinske politike, ki ga pozorno spremljam.
Po Lizbonski pogodbi bo Parlament ratificiral vse mednarodne trgovinske sporazume. To že povzroča precejšen nemir in razprave o trgovinskem sporazumu proti ponarejanju (ACTA) ter o sporazumu o s prosti trgovini s Korejo so šele prvi znak tega nemira. Vendar so socialisti in demokrati v Odboru za mednarodno trgovino hoteli doseči več, kot omogoča Pogodba. Sem njihov govorec in kljub dvomom in nasprotovanju nekaterih med njimi sem jasno povedal: če naj Parlament ratificira trgovinske sporazume, mora biti vključen v postopke od vsega začetka. Kar je pred časom veljalo za idealizem, je zdaj osrednja prvina naših odnosov s Komisijo, saj bomo polnopravno vključeni v pogajanja o mandatih. To pozdravljam.
Zato pozivam Komisijo in Svet, naj tudi v prihodnje spoštujeta duh Skupnosti in demokratično voljo, ki sta temelja Pogodbe. Pozivam tudi kolege poslance - glede na to, da včasih v odnosih s Komisijo in Svetom podležemo stockholmskemu sindromu - naj uveljavljajo vse naše pravice, saj so to pravice naših sodržavljanov.
Guido Milana
(IT) Gospa predsednica, revizija sporazuma med Parlamentom in Komisijo zagotavlja podlago za uspešnejše sodelovanje med tema institucijama. Prinaša velik napredek na področjih postopkov, načrtovanja zakonodaje, parlamentarnega nadzora, obveznega obveščanja in navzočnosti Komisije v Parlamentu. Še posebej pa bi rad opozoril na napredek v zvezi z medinstitucionalnim vidikom mednarodnih odnosov.
Novosti ne bi smeli ocenjevati kot krepitev vloge Parlamenta: so preprosto nuja. Upam, da nihče ne bo podvomil, da je navzočnost opazovalcev Evropskega parlamenta na večstranskih in dvostranskih mednarodnih srečanjih karkoli drugega kot odgovorno ravnanje. Če poslancem Evropskega parlamenta odrekamo status opazovalcev pri pogajanjih o dvostranskih sporazumih, kot so na primer o ribištvu, jim s tem dejansko onemogočimo, da bi se podrobneje seznanili z vprašanji, o katerih tečejo pogajanja in o katerih bo moral Parlament na koncu izraziti svoje mnenje.
Prepričan sem, da brez izpolnitve omenjenega pogoja svojih nalog ne moremo izpolnjevati, saj bi lahko prišlo do tega, da bi Parlament zavračal dvostranske sporazume, ki jih po pravilih ni mogoče spreminjati, kar bi, ker ne bi delovali partnersko, privedlo do zgolj formalnega glasovanja.
Zuzana Roithová
(CS) Zelo me veseli, da se Evropska komisija zaveda, da je za svetlejšo prihodnost Unije nujno bolj demokratično odločanje. To pa pomeni krepitev vloge Evropskega parlamenta. Cenim dejstvo, da novi sporazum o sodelovanju z Evropsko komisijo povečuje pomen Parlamenta celo prek meja določb Lizbonske pogodbe. Pozdravljam dejstvo, da sporazum predvideva bolj podrobne ocene učinkov in večjo odzivnost Komisije na politične zahteve Evropskega parlamenta. Še zlasti mora Komisija dejansko olajšati poslancem dostop do dokumentov, vključno s predlogi mednarodnih sporazumov. To smo v razpravi že slišali. Ratificiranje sporazumov ne sme biti zgolj formalnost, kar pogosto srečamo v nacionalnih parlamentih. Potrebujemo uporabne informacije vnaprej, da lahko že med pogajanji vplivamo na vsebino sporazumov. Svet, ki je trenutno užaljen, se mora sprijazniti s tem, da bo moral v prihodnje mnogo bolje sodelovati z Evropskim parlamentom.
Jaroslav Paška
(SK) Lizbonska pogodba nalaga Evropskemu parlamentu in Evropski komisiji nove naloge in obveznosti.
Pohvalno je, da imamo že manj kot leto dni po uveljavitvi Lizbonske pogodbe pred seboj revizijo okvirnega sporazuma o boljšem sodelovanju Evropske komisije in Evropskega parlamenta pri skupnih nalogah. Sporazum o skupnih postopkih bo vsekakor zmanjšal nevarnost nesporazumov pri sprejemanju skupnih odločitev. Vendar Evropska unija temelji na sporazumih med nacionalnimi državami, ki so na nas - na Evropski parlament in na Evropsko unijo - prenesle del svojih pristojnosti. Tako nam Lizbonska pogodba nalaga tudi sodelovanje z nacionalnimi parlamenti na nekaterih področjih. Naslednji korak pri opredeljevanju sodelovanja v Evropski uniji bi moral biti zato določiti pravo obliko sodelovanja z nacionalnimi parlamenti. To bi rad prosil vas, komisar.
Franz Obermayr
(DE) Gospa predsednica, v EU imata Parlament in Svet zakonodajno vlogo in demokratični mandat, Evropski parlament neposrednega, Svet pa vsaj posrednega. Vseeno pa je Komisija, ki nima nikakršnega demokratičnega mandata, edino telo, ki lahko predlaga zakonodajne akte EU - Lizbonski pogodbi navkljub. To se mi zdi huda pomanjkljivost.
Da bo lahko Evropski parlament učinkovito uveljavljal svojo pravico do pobude, bo treba ustrezno razširiti obveznosti obveščanja. Novi instrument državljanske pobude bi moral vključiti Parlament kot telo, ki predstavlja državljane, v zakonodajni postopek v čim bolj zgodnji fazi.
Okrepiti je treba tudi izmenjavo informacij med Komisijo in Parlamentom na področju mednarodnih odnosov. Odgovornosti za zunanjo politiko EU ne bi smeli v celoti prepustiti birokratski Evropski službi za zunanje delovanje, ki je sorazmerno odmaknjena od državljanov.
Elena Băsescu
(RO) Prepričana sem, da bo novi sporazum zagotovil bistveno boljše sodelovanje med Parlamentom in Evropsko komisijo v letih od 2010 do 2015.
Čas za revizijo pravnih podlag tega sodelovanja je primeren, saj smo pred kratkim uveljavili Lizbonsko pogodbo. Nova pravila jasno opredeljujejo politične odgovornosti vsake od institucij in poudarjajo nove pristojnosti Evropskega parlamenta v postopkih odločanja.
Po načelu enake obravnave bo imel Parlament enak dostop do zakonodajnih ali proračunskih dokumentov kot Svet. Poleg tega vidna vloga Parlamenta pri sestavljanju letnih načrtov dela EU krepi vpliv državljanov na določanje prednostnih področij evropskih politik.
Krisztina Morvai
(HU) Biblijska modrost pravi, da zdravo drevo rodi zdrave plodove, bolno drevo pa bolne. Lizbonska pogodba je bila podpisana v ozračju prisile, kar pomeni, da ne more dati kakšnih demokratičnih plodov. Nacionalnim državam je bila vsiljena, vsaj pri Madžarski, moji domovini, je bilo tako, na izrazito diktatorski in nedemokratičen način, saj je ta pogodba ljudem na skrivaj odvzela vrsto pristojnosti odločanja o lastni usodi, in jih prenesla na Bruselj. Po naravnem pravu je Lizbonska pogodba očitno neveljavna, vsaj za Madžarsko, prvič, ker se o tej skrajno pomembni pogodbi ni nihče posvetoval in uskladil z ljudmi, z javnostjo in civilno družbo, in drugič, ker je bila sprejeta, ne da bi kdor koli poznal njeno vsebino. Toliko o demokratični naravi te diktatorske pogodbe.
Maroš Šefčovič
podpredsednik Komisije. - Gospa predsednica, najprej bi se rad zahvalil vsem govornikom, še zlasti tistim, ki so izrazili podporo okvirnemu sporazumu, saj menim, da bo ta sporazum zelo potreben koristen priročnik za naše boljše sodelovanje in delo v prihodnje.
Še enkrat bi rad poudaril svojo hvaležnost delovni skupini in pogajalski skupini Evropskega parlamenta, s katero smo prebili skupaj kar nekaj časa. Imeli smo 11 krogov zelo intenzivnih pogajanj, ampak trdo delo se je izplačalo in menim, da se danes lahko res veselimo odličnega sporazuma.
Seveda sem pozorno prisluhnil pripombam spoštovanih poslancev in njihovim vprašanjem, od katerih nekatera izražajo zadržke glede doseženega sporazuma.
Najprej bi rad poudaril, da Komisija izhaja iz pomembnega načela, da je treba že vzpostavljeno uspešno prakso sodelovanja med našima institucijama ohraniti. To pomeni, da revidirani sporazum ne sme odpraviti nobene uspešne prakse. Nasprotno, prepričan sem, da bo uveljavitev sporazuma prinesla očitne izboljšave na vseh področjih.
Ob tem sta med pogajanji obe strani ugotovili, da bosta imeli nekaj težav pri razlagi, izrazili pa sta tudi pripravljenost za čim bolj konstruktivno izvajanje revidiranega sporazuma in lahko vam zagotovim, da bo Komisija tudi ravnala tako.
Prepričan sem, da bo praksa razblinila veliko danes izraženih skrbi in zadržkov. Omejiti pa bo treba tudi nekatere pretirane predstave o pristojnostih, ki naj bi jih pogodba prisodila posamezni instituciji. V odgovor na zahtevo iz dvorane glede moje izjave o kodeksu ravnanja bi rad potrdil, da bo Komisija v kratkem predstavila predlog za revizijo kodeksa ravnanja in v skladu z okvirnim sporazumom Parlament pravočasno zaprosila za mnenje, kot smo se zavezali med pogajanji.
Za zaključek bi rad poudaril, da bomo ob odkritju kakršne koli težave sedli za mizo in skupaj poiskali rešitev. Dejansko smo že predvideli pregled okvirnega sporazuma ob izteku leta 2011, tako da bomo imeli dovolj možnosti odpraviti morebitne napake.
V tem smislu se iskreno veselim sodelovanja z vami po revidiranem okvirnem sporazumu; upam in pričakujem, da boste sporazum v sredo podprli.
Prepričan sem in upam, da se bo ta pozitivni duh razširil na vse oblike sodelovanja med vsemi institucijami Evropske unije, kajti to od nas pričakujejo evropski državljani in to je naša obveznost do njih.
Paulo Rangel
Svoje sklepne pripombe bi rad črpal iz misli, ki smo jih slišali med razpravo. Sklenil bi rad z naslednjimi poudarki: Eden od glavnih ciljev okvirnega sporazuma je zagotoviti enakovredno vlogo Sveta in Parlamenta v rednem zakonodajnem postopku. V zvezi z drugimi področji je bil naš namen uveljaviti ravnovesje pristojnosti iz Lizbonske pogodbe in načelo ločitve pristojnosti, tako da bo lahko Parlament bolje opravljal svojo politično nadzorno vlogo tudi na drugih področjih, ne le v zvezi s proračunom in običajnimi zakonodajnimi zadevami.
Prepričan sem, da ta okvirni sporazum ureja zadeve ugodno za obe ustanovi. Zagotavlja jasnejše in bolj pregledne odnose.
Koristil pa bo tudi drugim institucijam, še zlasti Svetu, saj ima le-ta zdaj jasnejšo podlago, jasnejše razumevanje in pregled nad tem, kako naj ravna v zvezi z odnosi med Parlamentom in Komisijo po izboljšavah, ki jih je prinesla Lizbonska pogodba. Zato je ne glede na to, kako čustveno ali kritično bi se lahko Svet odzval na okvirni sporazum, gotovo, da bo sčasoma gotovo razumel, da je ta korak v prid vsem institucijam, sčasoma pa bomo prišli tudi do sporazuma, ki ne bo zajemal samo dveh institucij, pač pa, v skladu z željami evropske javnosti, tri institucije, od katerih ima vsaka svoje poglede na črko in duh Lizbonske pogodbe.
Pozdravljam odprtost, ki je odlikovala Komisijo ves čas tega postopka.
Predsednica
Razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo v sredo, 20. oktobra.
Pisne izjave (člen 149)
Rafał Trzaskowski
Ob začetku naše razprave o novem mednarodnem sporazumu pred letom dni smo poudarili, da je glede na okrepitev položaja Parlamenta po Lizbonski pogodbi prišel tudi čas za novo kakovost sodelovanja s Komisijo. Takrat sem osebno dejal, da je Parlament z Lizbonsko pogodbo sicer res nekaj pridobil na račun Komisije, da pa se vrag verjetno skriva v podrobnostih in da bodo prav podrobnosti odločilne pri tem, kako bo našim pogajalcem uspelo preliti črko pogodbe v posebne določbe okvirnega sporazuma. Danes imam te določbe pred seboj in uspelo nam je uveljaviti pogoje iz resolucije s februarskega plenarnega zasedanja, zato si naši pogajalci in poročevalec Odbora za ustavne zadeve, gospod Rangel, zaslužijo čestitke. Upajmo, da bo kljub začetnim trenjem med nami in Komisijo glede razlage dogovorjenih določb sporazum prispeval k bolj učinkovitemu in uspešnemu sodelovanju med našima institucijama.
