Timpul afectat întrebărilor (întrebări adresate Comisiei)
Preşedinte
Urmează timpul alocat întrebărilor (B7-0212/2009).
Următoarele întrebări sunt adresate Comisiei.
Partea întâi

Subiect: Procentul de femei în posturi de responsabilitate pe piaţa muncii
Statisticile recente indică în continuare o reprezentare insuficientă a femeilor în posturile de responsabilitate pe piaţa europeană a muncii: proporţia femeilor în raport cu cea a bărbaţilor este de numai unu la zece în cadrul consiliilor de administraţie ale celor mai mari întreprinderi europene.
Care este opinia Comisiei în legătură cu iniţiativele luate de statele membre pentru a promova numirea unui număr mai mare de femei în posturile economice de responsabilitate? Care sunt bunele practici ce au fost identificate, în special în activitatea Reţelei europene a femeilor implicate în procesele decizionale în sectorul politic şi economic? Sprijină Comisia propunerile privind o cotă minimă de reprezentare a femeilor în cadrul consiliilor de administraţie ale marilor întreprinderi? Ce propuneri şi iniţiative intenţionează Comisia să prezinte în contextul evaluării finale a Foii de parcurs pentru egalitatea dintre femei şi bărbaţi, precum şi al revizuirii liniilor directoare ale Strategiei de la Lisabona în 2010?
Vladimír Špidla
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, numărul femeilor care participă în procesul decizional a crescut în ultimii ani, dar puterea rămâne încă în mâinile bărbaţilor în domeniile politic şi economic. Preconcepţiile stereotipice privind rolul femeilor şi al bărbaţilor, dificultăţile de stabilire a unui echilibru între viaţa profesională şi cea privată, precum şi alte forme de discriminare făţişă sau ascunsă constituie obstacole care împiedică femeile să obţină acces la poziţii de răspundere, de conducere.
În ultimele decenii, implicarea femeilor în procesul decizional a crescut în cele mai multe dintre ţările UE. Viteza acestor schimbări nu este mare şi, din păcate, proporţia totală de femei care ocupă funcţii importante rămâne scăzută. În sfera economică, proporţia de femei cu competenţe decizionale este foarte nemulţumitoare. În sectorul privat, nouă din zece directori din marile întreprinderi europene sunt bărbaţi. Numai 3 % dintre aceste întreprinderi au consilii prezidate de o femeie.
Comisia se implică foarte mult în susţinerea unei mai bune reprezentări a femeilor în funcţii de conducere şi sprijină activităţile statelor membre în această privinţă, colectând, analizând şi distribuind date comparabile în acest domeniu, susţinând reţele de părţi interesate şi încurajând schimbul de experienţe şi de abordări testate la nivel european. Reţeaua europeană de susţinere a femeilor în funcţii de conducere, înfiinţată de Comisie în luna iunie 2008, a pus accentul pe importanţa măsurilor de susţinere a activităţilor de consiliere, de dezvoltare a reţelelor de sprijin pentru femei, punând în evidenţă profilul femeilor care îşi asumă roluri importante şi încurajând femeile să solicite funcţii de conducere. În 2010, Comisia va organiza realizarea de activităţi de informare şi de schimb de abordări cu rezultate dovedite.
Comisia raportează cu satisfacţie că multe state membre au lansat iniţiative de susţinere a accesului femeilor la funcţii de conducere, în special prin evenimente culturale desfăşurate în sectorul privat, prin programe educaţionale pentru femeile interesate de o carieră la cele mai înalte niveluri, prin dezvoltarea unei carte sau a unei mărci pentru întreprinderile care susţin egalitatea de gen, prin introducerea de coduri de bune practici în întreprinderi, prin evenimente de susţinere a echilibrului între viaţa profesională şi cea privată şi prin lupta împotriva prejudiciilor aduse de discriminarea pe bază de sex.
Chestiunea cotelor de femei din cadrul consiliilor de administraţie ale marilor întreprinderi este în discuţie. În opinia mea, în acest context este nevoie de o analiză a experienţei scandinave, unde a fost adoptată această abordare radicală. Cu toate acestea, alegerea strategiei depinde integral de statele membre, în funcţie de circumstanţele specifice. Aş dori să subliniez că articolul 141 alineatul (4) din tratat permite statelor membre să adopte "măsuri pozitive de acţiune”. Totuşi, Curtea Europeană de Justiţie a interpretat această opţiune în sens restrâns şi a interzis adoptarea automată a unor astfel de măsuri, solicitând ca fiecare caz să fie examinat individual, conform unor criterii obiective.
Comisia intenţionează să depună până la jumătatea anului 2010 un nou cadru strategic privind egalitatea de gen, care va fi însoţit de o analiză de impact detaliată şi va lua în considerare rezultatele implementării planului existent pe perioada 2006-2010. Ar trebui ca susţinerea unei mai mari participări a femeilor în roluri de conducere să fie o prioritate pentru Comisie. În ultimul rând, dar nu mai puţin important, Comisia va depune o propunere la începutul anului viitor privind o nouă strategie de ocupare a forţei de muncă şi de creştere economică post-2010. Chestiunea egalităţii de gen ar trebui să fie un element central în cadrul noii strategii.
Doamnelor şi domnilor, aş dori să subliniez faptul că reprezentarea echilibrată a femeilor şi bărbaţilor este o chestiune nu numai de principiu politic, de democraţie şi etică, ci, în esenţă, este o chestiune fundamental economică, din moment ce nu poate exista nicio speranţă de dezvoltare pe viitor dacă societatea noastră nu face uz de toate talentele sale în cel mai bun mod posibil. Prin urmare, trebuie să declar deschis că egalitatea de gen şi reprezentarea adecvată a femeilor în funcţii de conducere în sine constituie o componentă activă a competitivităţii europene.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Dle comisar, vă mulţumesc încă o dată pentru angajamentul asumat faţă de promovarea femeilor în funcţii de răspundere. Aş dori să menţionez că întrebarea mea a fost mai specifică. În lumina revizuirii obiectivelor de la Lisabona şi a evaluării foii de parcurs, va propune Comisia Europeană măsuri specifice de combatere a lipsei de femei în funcţii de răspundere pe piaţa forţei de muncă?
Vor constitui o sursă de inspiraţie modelele, de exemplu modelul norvegian la care aţi făcut referire, din punctul de vedere al orientării? În ce mod se leagă jurisprudenţa Curţii Europene de Justiţie, la care aţi făcut referire, la aceasta? În calitate de Comisie Europeană, vă încurajează sau vă descurajează luarea unei poziţii în favoarea uneia dintre direcţii?
Vladimír Špidla
Vă mulţumesc pentru întrebarea suplimentară. În opinia mea, m-am exprimat clar în această privinţă, dar cred că trebuie să fiu şi mai clar. În general, Comisia consideră egalitatea de şanse ca fiind o componentă majoră a competitivităţii europene, fără a lua în considerare obligaţiile morale asociate. Această formă de egalitate va fi, aşadar, o componentă prioritară a viitoarelor strategii şi, în toate documentele relevante, propunem măsuri corespunzătoare care pot permite progresul în această chestiune. Aş dori să spun că trebuie, desigur, să rămânem întotdeauna în limitele cadrului tratatului, dar suntem pregătiţi să folosim la maximum acest cadru.
Jörg Leichtfried
(DE) Dle preşedinte, dle comisar, ceea ce aţi avut de spus sună, într-adevăr, foarte bine, dar politicienii trebuie întotdeauna să vadă dacă acţiunile lor se ridică la înălţimea declaraţiilor. Am o întrebare pentru dumneavoastră, şi anume cum se face că, în ultimii cinci ani, am avut ocazia să lucrez numai cu bărbaţi - membri la nivel înalt ai Comisiei? Cum se face că, în compoziţia sa, Comisia nu are o paritate de gen? Se pare, de asemenea, că nici în viitor nu va fi posibilă existenţa în cadrul Comisiei a unei compoziţii paritare din punctul de vedere al genului. Nu ar fi un lucru bun crearea unui precedent, pentru a fi mult mai credibili când se vor lua măsuri în viitor?
Vladimír Špidla
Cred că ar trebui accentuat faptul că, în prezent, în cadrul Comisiei există o reprezentare a femeilor mai importantă ca niciodată. De asemenea, ar trebui subliniat faptul că portofoliile cele mai importante au fost deţinute şi sunt deţinute de colegele mele femei. Nu există niciun dubiu asupra acestui fapt. Le-aş putea menţiona pe Neelie Kroes, Dalia Grybauskaite şi alte exemple, pentru că, pur şi simplu, toate colegele mele deţin portofolii foarte importante. Prin urmare, Comisia dă un exemplu din acest punct de vedere, dar este clar că numirea comisarilor se află în mâinile statelor membre şi, dacă statele membre nu propun candidate, acest fapt se va reflecta bineînţeles în compoziţia Comisiei. În ceea ce priveşte structura administraţiei europene, după cum se ştie, Comisia plănuieşte îmbunătăţirea situaţiei şi continuarea îmbunătăţirii ei, dat fiind că suntem încă departe de a avea o reprezentare adecvată a bărbaţilor şi femeilor; sunt încântat să spun că, datorită eforturilor colegului meu, Siim Kallas, am făcut progrese foarte evidente, dacă se compară cifrele de la început cu situaţia de astăzi. Cu toate acestea, aveţi dreptate să spuneţi că situaţia este departe de a fi satisfăcătoare.
Mairead McGuinness
Dle preşedinte, purtăm această conversaţie în fiecare an şi este evident pentru mine faptul că politica trebuie schimbată dacă vrem ca mai multe persoane - şi, în mod specific, femei - să se implice în activităţile derulate de Comisie, de Consiliu şi de Parlament, care nu pare să vrea acest lucru. Modalitatea în care funcţionăm ca parlament nu este potrivită pentru acele persoane care sunt părinţi - bărbaţi sau femei - prin urmare, trebuie făcută o alegere. Am ales această carieră, dar am pe cineva care a ales să stea acasă. Cred că trebuie să fim realişti în discuţiile noastre cu privire la ceea ce este practic.
Vladimír Špidla
Am subliniat în introducerea mea că au existat multe situaţii, fie negative, fie pozitive. Este evident că, în final, cu toţii luăm propriile decizii fundamentale, deşi unele instituţii, unele politici şi unele mecanisme oferă clar mai multă libertate de alegere decât altele. Prin urmare, pentru mine este evident că, pe lângă orice altceva, avem nevoie de o abordare constituţională a egalităţii de şanse şi a eliminării tuturor tipurilor de discriminare, fie ea directă sau indirectă, pentru că, în prezent, nu este adevărat că bărbaţii şi femeile dispun de exact aceleaşi posibilităţi de a alege. Din păcate, femeile sunt încă într-o poziţie dezavantajată, care, pe lângă orice altceva, se manifestă deschis prin lipsa de acces la rolurile la nivelul cărora sunt luate deciziile politice ori economice.
Preşedinte
Dat fiind că interpelatorii nu sunt prezenţi, întrebările 22 şi 23 sunt omise.
Partea a doua

Subiect: Cultivarea limbilor în regiunile de frontier
Este de părere Comisia că se iau destule măsuri în statele membre și la nivelul UE pentru ca tinerii din regiunile de frontieră dintre statele membre să învețe mai bine limba statului vecin și pot minoritățile naționale și euroregiunile transfrontaliere să joace un rol pozitiv specific în acest context?
Leonard Orban
Membru al Comisiei. - În conformitate cu articolul 149 din Tratatul CE, conţinutul învăţământului şi organizarea sistemelor educaţionale sunt exclusiv responsabilitatea statelor membre. După cum se menţionează în articolul respectiv, Uniunea contribuie la dezvoltarea unui învăţământ de calitate prin încurajarea cooperării între statele membre şi, dacă este necesar, prin sprijinirea acţiunilor acestora. Pe de altă parte, Comisia consideră că alegerea limbilor predate la şcoală în statele membre trebuie să ţină cont de situaţia geografică şi de prezenţa minorităţilor naţionale.
Acest lucru a fost subliniat în Comunicarea din septembrie 2008, intitulată "Multilingvismul, un avantaj pentru Europa şi un anagajament comun”, în care se menţionează că este încă nevoie de eforturi pentru a creşte numărul de limbi predate, în special în ceea ce priveşte alegerea celei de-a doua limbi străine, ţinând cont de condiţiile locale. Printre modalităţile de extindere a posibilităţilor de alegere a limbilor predate, Comisia Europeană sugerează comunicarea dintre unităţile de învăţământ şi furnizorii de educaţie, sprijinită, de exemplu, prin programul Comenius Regio, parteneriatele cu părţile interesate la nivel local, precum şi înfrăţirea cu instituţii din alte ţări.
Programele Uniunii din domeniul educaţiei, al formării şi al tineretului sprijină învăţarea tuturor limbilor vorbite în Uniune, înclusiv a celor vorbite de minorităţi, sprijinind, de asemenea, şi moblitatea tinerilor dincolo de frontiere, în scopul învăţării limbilor.
Programele de cooperare teritorială europeană transfrontalieră pot sprijini, de asemenea, acţiuni referitoare la formarea şi incluziunea socială, inclusiv studiul limbilor. De exemplu, proiectul Avenir éducatif commun, sprijinit prin programul transfrontalier Franţa-Anglia pentru perioada 2007-2013, urmăreşte stabilirea unei reţele transfrontaliere de şcoli, în special în materie de studiu al limbilor şi, de asemenea, de iniţiere în mediul de afaceri. Costul total este de 2,2 milioane de euro, având parteneri implicaţi de pe ambele părţi ale Canalului Mânecii.
Un alt exemplu provenind din altă parte a Europei, este reprezentat de un proiect reprodus în cadrul a trei programe transfrontaliere în care este implicat oraşul Viena: Austria-Republica Cehă, Austria-Slovacia şi Austria-Ungaria. Proiectul constă în pregătirea tinerilor pentru viaţa în regiunea transfrontalieră din spaţiul central-european, în special prin oferirea unei educaţii destinate acumulării de competenţe lingvistice şi interculturale, de comunicare şi de cunoaştere. Costul total al acestui proiect este de 791 000 de euro.
Preşedinte
Aş dori să îl întreb pe dl Posselt dacă are o întrebare suplimentară.
Bernd Posselt
(DE) Dle preşedinte, sunteţi un exemplu impresionant de multilingvism. În primul rând, aş dori să îl întreb pe dl comisar dacă nu s-ar putea pune în aplicare între Ungaria şi Slovacia un proiect similar cu cel menţionat de dumnealui, şi anume cel dintre Austria şi Ungaria şi dintre Austria, Republica Cehă şi Slovacia? Acesta ar fi, cu siguranţă, foarte avantajos şi util din punct de vedere politic. Al doilea punct este că, în opinia mea, în regiunile frontaliere ar trebui să existe un proces mai realist de învăţare a limbilor vorbite în ţările vecine, precum limba cehă în estul Bavariei, proces care nu ar trebui să se limiteze la cadrul şcolar. De exemplu, în Schirnding avem o grădiniţă de copii în care se folosesc limbile germană şi cehă. Aţi putea susţine şi grădiniţele de copii? De asemenea, sunt interesat de formarea pentru adulţi - învăţarea continuă - în cadrul căreia şi generaţiile mai în vârstă din regiunile frontaliere să aibă ocazia să înveţe limba din ţara vecină.
Leonard Orban
Membru al Comisiei. - Mulţumesc pentru întrebările suplimentare. În ceea ce priveşte prima chestiune, eventual un proiect care să existe între Ungaria şi Slovacia. În măsura în care un asemenea proiect va fi prezentat către Comisia Europeană, desigur, îl vom examina cu maximă atenţie. Dorim să contribuim în felul acesta la găsirea unor soluţii de interes comun pentru cele două ţări.
În ceea ce priveşte a doua chestiune, mai întâi de toate aş vrea să subliniez faptul că, în luna septembrie, am lansat o iniţiativă legată de învăţarea timpurie a limbilor străine, o iniţiativă care se va întinde pe câţiva ani de zile şi care deja cunoaşte un succes deosebit. În cadrul acestei iniţiative există şi o campanie în statele membre de încurajare a părinţilor copiilor între 2 şi 6 ani, să stimuleze învăţarea limbilor străine de către aceştia.
În ceea ce priveşte partea a doua a întrebării, învăţarea pe toată durata vieţii, acesta este obiectivul principal al politicii pe care o promovăm. Avem proiecte, un număr important de proiecte, care se adresează învăţării limbilor străine şi dobândirii inclusiv a abilităţilor interculturale pentru persoanelor care sunt în afara sistemelor educative, inclusiv pentru cei care sunt în instituţii vocaţionale, pentru cei care, să zicem, au mai puţine şanse, inclusiv pentru pensionari, inclusiv pentru şomeri. Acest lucru nu este reflectat numai în modalitatea în care finanţăm diferite proiecte, dar, inclusiv acesta este subliniat foarte clar în strategia pe care Comisia Europeană a adoptat-o în 2008.
Vrem ca toţi cetăţenii Uniunii Europene, nu numai cei tineri, să fie capabili să aibă mijloacele şi să aibă posibilitatea să înveţe limbi străine, cel puţin două limbi străine.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Dle comisar, aş dori să vă mulţumesc pentru informaţiile interesante, dar, în răspunsul dumneavoastră, v-aţi axat pe şcoli, în timp ce, în câteva oraşe de la frontieră s-a încercat chiar înfiinţarea de universităţi. Acest tip de universitate a fost înfiinţat, de exemplu, la frontiera dintre Polonia şi Germania, în Frankfurt - este vorba de Universitatea Europeană Viadrina. Aş dori să vă întreb următoarele: în cadrul diverselor şcoli despre care aţi vorbit, se ia în considerare şi acordarea de sprijin pentru acest tip de instituţie de învăţământ superior, şi anume universităţi înfiinţate în mai multe oraşe situate la frontierele naţionale în interiorul Uniunii Europene?
Leonard Orban
membru al Comisiei. - În măsura în care universităţile sunt capabile să înainteze proiecte care să răspundă cerinţelor programului de învăţare pe toată durata vieţii, program care se întinde pe perioada 2007-2013, Comisia Europeană este gata să finanţeze inclusiv aceste proiecte. De altfel, vreau să vă spun că o serie întreagă de proiecte care sunt deja finanţate de către Comisia Europeană au ca şi parteneri un număr important de universiţăţi de pe tot cuprinsul Uniunii Europene. Deci, răspunsul meu este categoric da; ceea ce contează este calitatea proiectului prezentat de către diferiţii reprezentanţi.
Paul Rübig
(DE) Dle preşedinte, avem numeroase programe Erasmus pentru studenţi, tineri întreprinzători şi acum şi pentru jurnalişti. Credeţi că ar putea fi posibilă utilizarea programelor Erasmus pentru a îmbunătăţi comunicarea dintre regiunile frontaliere şi pe ce anume aţi pune accent în această privinţă?
Leonard Orban
membru al Comisiei. - Răspunsul este categoric da. Ceea ce a început, şi mă refer la programul Erasmus, ca un program văzut iniţial, acum în jur de 20 de ani, nu foarte pozitiv de către diferiţi actori din Uniune, este în momentul de faţă unul dintre cele de mai succes programe ale Uniunii Europene.
În desele vizite pe care le-am efectuat, nu numai în capitalele statelor membre, dar şi în foarte multe regiuni din Uniunea Europeană, am putut constata efectele foarte pozitive ale acestui program. A fost invocată înainte chestiunea universităţilor din Polonia şi din Germania. Îmi reamintesc cu plăcere când am vizitat Universitatea din Varşovia, am avut posibilitatea să văd un număr important de studenţi germani aflaţi în Polonia şi care aveau posibilitatea, prin programul Easmus, inclusiv să dobândească cunoştinţe despre limba polonă şi despre cultura poloneză, deci ceea ce numim cunoştinţe interculturale.
Ele dovedesc foarte clar cât de eficiente şi eficace sunt aceste cunoştinţe şi, ca să închei răspunsul meu, vreau să vă reamintesc că preşedintele Comisiei, domnul Barroso s-a referit la intenţia de a promova în perioada următoare, în mandatul viitor, acele iniţiative ce ţin de consolidarea şi accelerarea mobilităţii tinerilor, tocmai pentru a dobândi aceste aptitudini care sunt din ce în ce mai necesare.
Subiect: Dezinteresul Comisiei în privința scandalului Siemens
Scandalul Siemens constituie cel mai important caz de corupție care a zguduit Uniunea Europeană în ultimii cinci ani. În urma anchetei judiciare, a hotărârilor pronunțate de instanțe, mărturiilor persoanelor implicate și declarațiilor publice provenind din această societate, rezultă că partide politice și diverși înalți responsabili din diferite țări, printre care și Grecia, au primit mită pentru ca societatea să aibă o poziție avantajoasă în momentul atribuirii contractelor pentru lucrări și echipamente pentru sectorul public sau societăți de stat, o mare parte dintre acestea beneficiind de fonduri comunitare cu titlul de cofinanțare.
Având în vedere faptul că, de la izbucnirea scandalului, Comisarul responsabil cu combaterea fraudei, dl Siim Kallas, susține, în contextul controlului comunitar, că investigarea acestui caz nu ține de competența Uniunii Europene și că intervenția serviciului de luptă împotriva fraudei (OLAF) nu a fost solicitată de statele membre, rugăm Comisia să răspundă la următoarele întrebări: care sunt modalitățile prin care Comisia Europeană și serviciul de luptă împotriva fraudei, mandatat oficial să ancheteze cazurile de fraudă în detrimentul bugetului comunitar, au protejat finanțele cetățenilor europeni? Care a fost contribuția Comisiei și a OLAF în privința acestui caz important, care necesita o transparență absolută? Care sunt concluziile Comisiei și ale OLAF cu privire la acest scandal?
Siim Kallas
vicepreşedinte al Comisiei - Comisia acordă o atenţie sporită tuturor cazurilor de corupţie din întreaga Europă, dar trebuie să spun că numărul situaţiilor curente care implică direct sau indirect Siemens şi în care sunt implicate fonduri ale UE este foarte limitat. În continuare voi oferi o prezentare de ansamblu a patru dintre situaţiile vizate.
Un caz, în prezent anchetat de OLAF şi închis în ultimul trimestru din 2003, care implică ajutor extern, se află în urmărire judiciară în Germania. OLAF monitorizează îndeaproape procedurile judiciare din această ţară.
Un al doilea caz OLAF, legat de proiecte finanţate de BEI, este în curs de anchetare. Acesta implică proceduri de achiziţii publice.
În al treilea rând, o altă situaţie legată de proiecte finanţate de Banca Europeană de Investiţii şi implicând proceduri de achiziţii publice este în curs de evaluare de către OLAF, pentru a se stabili dacă există suficiente suspiciuni solide de fraudă sau de nereguli în detrimentul intereselor financiare ale UE. Pe baza rezultatului acestei evaluări, OLAF va decide dacă trebuie deschis un caz în această situaţie.
În final, în al patrulea rând, Curtea Supremă din Spania a emis o hotărâre judecătorească la 4 noiembrie 2008 într-un caz ce implica fonduri structurale şi la care Siemens a participat iniţial. Acesta a fost investigat de autorităţile naţionale la mijlocul anilor '90, iar procedurile judiciare aferente au fost urmărite îndeaproape de UCLAF şi, ulterior, de OLAF. Inter alia, prin această hotărâre au fost condamnate la închisoare mai multe persoane şi s-au aplicat amenzi pentru falsificare. Totuşi, ar trebui remarcat faptul că, în această situaţie, Siemens a fost achitată prin prima hotărâre a Tribunalului Penal din Madrid, pronunţată la 22 iunie 2006.
Ca în toate cazurile de acest gen, ideea generală este că OLAF nu reprezintă o agenţie de aplicare a legii. OLAF cooperează îndeaproape cu statele membre; acestea au obligaţia de a informa OLAF, iar OLAF, în mod normal, monitorizează şi acordă atenţia cuvenită tuturor cazurilor în care sunt implicate într-un fel sau altul fonduri ale UE sau care fac obiectul unei anchete.
Aceasta este imaginea generală. OLAF participă activ, de asemenea, la cooperarea internaţională cu toate celelalte instituţii internaţionale pentru combaterea folosirii neadecvate a banilor puşi la dispoziţie pentru proiecte de ajutor umanitar sau pentru alte proiecte.
În ceea ce priveşte elemente posibile ale unor cazuri specifice, dacă onorabilul deputat se află în posesia unor materiale care ar putea fi relevante pentru aceste situaţii, Comisia îl încurajează să le transmită OLAF, care le va evalua şi va lua decizia adecvată în această privinţă, conform mandatului său.
Nikolaos Chountis
(EL) Dle preşedinte, dle comisar, în Grecia, opiniile privind scandalul Siemens sunt, în esenţă, cele prezentate în presă. Cu alte cuvinte, impresia generală este că scandalul - cel mai mare din Grecia postbelică - se îndreaptă definitiv spre impunerea unor restricţii, în urma celei de a doua hotărâri a Curţii Constituţionale Supreme din Germania, care stabileşte că dl Christoforakos, fostul director executiv al Siemens Hellas şi mare preot al corupţiei, nu poate fi extrădat din Germania în Grecia.
Acesta este sentimentul general. În acest mod evoluează scandalul în Grecia, scandal în care, potrivit mărturiilor şi condamnărilor de către tribunalele germane, oficiali ai statului au fost implicaţi şi incluşi, oficiali care, timp de ani de zile, au fost mituiţi cu bani murdari în vederea atribuirii unui număr necunoscut de contracte de achiziţii şi de lucrări societăţii Siemens.
Vă întreb din nou, dle comisar; deşi toată lumea ştie că cele mai multe dintre aceste achiziţii erau lucrări cofinanţate, numai serviciile dumneavoastră - şi, din păcate, răspunsul dumneavoastră confirmă acest lucru - pretind că nu ştiu acest lucru, adăpostindu-se, după părerea mea, după termeni arbitrari din dispoziţiile comunitare. Se pun întrebări, iar răspunsurile sunt: daţi-ne informaţii, investigăm chestiunea, o monitorizăm. Vreau un răspuns specific. Dle comisar, aveţi obligaţia de a economisi banii contribuabililor europeni. Ce va face Comisia pentru a aduce în faţa tribunalului persoanele care s-au dovedit a fi încălcat legislaţia comunitară privind achiziţiile publice?
Siim Kallas
vicepreşedinte al Comisiei - În sfera mea de responsabilitate privind descărcarea de gestiune, mă voi prezenta în curând în faţa Parlamentului şi a Comisiei pentru control bugetar pentru a explica ce trebuie făcut în vederea protejării şi asigurării unei utilizări corecte a banilor europeni; acestea sunt subiecte foarte ample.
Repet, dacă aveţi informaţii privind utilizarea incorectă a banilor în cadrul proiectelor cofinanţate, aş fi foarte fericit - la fel ca DG REGIO şi alte departamente - să le primesc. Vă pot asigura că aceste informaţii vor fi tratate cu foarte multă seriozitate.
Cu toate acestea, în ceea ce priveşte extrădarea unei persoane dintr-un stat membru în altul, aceasta este, pur şi simplu, o chestiune ce ţine de statele membre şi niciuna dintre direcţiile generale din sfera mea de responsabilitate nu poate face ceva pentru a facilita extrădarea unei persoane în cazul căreia se solicită acest lucru.
Subiect: Traficul de ţigări şi veniturile fiscale
A European Anti-Fraud Office press release in August told of Un comunicat de presă al Oficiului European de Luptă Antifraudă din august prezenta condamnarea unui important traficant de ţigări din SUA. Deşi această condamnare este salutară, nu este mai puţin adevărat că UE pierde venituri de cca. 9,5 miliarde anual din cauza comerţului ilicit cu ţigări, bani care revin unor organizaţii criminale şi au fost utilizaţi pentru finanţarea unor organizaţii teroriste, cum ar fi IRA veritabilă.
Care este strategia Comisiei pentru a soluţiona problema reprezentată de faptul că 97 % din ţigările ilegale nu fac obiectul reţelei fiscale legale, în detrimentul contribuabililor europeni şi, mai apoi, în detrimentul securităţii europene?
Siim Kallas
vicepreşedinte al Comisiei - Aş dori să mulţumesc onorabilului deputat pentru această întrebare, care îmi permite încă o dată să mă opresc asupra acestei chestiuni importante care dăunează bugetelor statelor membre. Din nou, aceasta este o chestiune în care statele membre sunt cele care acţionează, dar în care cooperarea dintre statele membre este vitală; de asemenea, serviciul nostru, OLAF, este foarte activ şi joacă un rol important în lupta împotriva contrabandei internaţionale cu ţigări.
OLAF are o strategie clară. În primul rând, OLAF asistă şi sprijină autorităţile de aplicare a legii din întreaga Uniune Europeană în activitatea legată de cazurile pe care le anchetează, organizează şi coordonează operaţiuni la nivel european: operaţiunea Diabolo din 2007 a vizat produsele contrafăcute din China care sunt transportate ilegal în containere în UE; operaţiunea Mudan din 2008 a vizat soluţionarea problemei din ce în ce mai mari a contrabandei cu ţigări prin intermediul serviciilor poştale; şi operaţiunea Diabolo II, care a avut acelaşi obiectiv ca şi prima operaţiune Diabolo şi s-a desfăşurat în septembrie 2009.
OLAF oferă informaţii partenerilor săi cu privire la ameninţările noi şi cooperează cu statele membre, prin urmare acesta este, într-adevăr, un domeniu al cooperării internaţionale. Activitatea OLAF demonstrează că această cooperare ar trebui pusă în aplicare; trebuie să spun, de asemenea, că au existat două evenimente foarte importante, în timpul celor cinci ani de mandat al acestei Comisii, în cadrul cărora OLAF a fost extrem de util.
Aceste evenimente sunt: acordul cu Philip Morris şi, ulterior, acordul cu Japan Tobacco din decembrie 2007, în cadrul cărora cei mai mari producători de ţigări au admis că au avut unele deficienţe în ceea ce priveşte comerţul echitabil în domeniul ţigărilor şi au plătit sume substanţiale de bani la bugetul UE. de asemenea, acestea cooperează îndeaproape pentru a lupta împotriva contrabandei cu ţigări, care nu este nici în interesul lor.
Acestea au fost realizări foarte importante şi toate statele membre sunt semnatare ale celui mai recent acord cu Japan Tobacco.
Continuăm să cooperăm în acest domeniu dificil, dar cred că, pe baza acestor două mari acorduri, perspectiva s-a modificat puţin şi observăm un oarecare progres.
Cazul la care a făcut referire onorabilul deputat, cel de urmărire judiciară şi închidere a unei persoane dintr-o ţară terţă, este un caz foarte important şi reprezintă una dintre multele anchete internaţionale coordonate de Oficiu pe baza unui astfel de acord. Pe baza activităţii OLAF s-au efectuat numeroase urmăriri judiciare în UE.
Aceasta este prima punere sub acuzaţie într-o ţară terţă a unei persoane care nu este cetăţean al UE, în legătură directă cu contrabanda cu ţigări în UE; prin urmare, acest caz evidenţiază şi cooperarea la nivel internaţional. Pot obţine mai multe alte detalii de la ofiţerii de legătură din China şi din alte locuri. Cu toţii suntem interesaţi de consolidarea acestei cooperări şi de combaterea contrabandei cu ţigări.
Gay Mitchell
Lăsând la o parte locurile de muncă care au fost compromise în întreprinderile înregistrate, implicaţiile în materie de sănătate ale acestei probleme sunt extraordinare. Jumătate dintre pacienţi primiţi în cel mai mare spital din Irlanda, St James's Hospital, suferă de boli legate de fumat. Dacă doriţi să verificaţi situaţia în toate celelalte state membre, veţi constata acelaşi lucru. Ţigările contribuie la această problemă, dar nu şi la costul tratării ei.
Am înţeles că cifra la care se ridică suma obţinută din comerţul ilegal cu ţigări care intră în Uniunea Europeană este de 9,5 miliarde de euro şi 97 % din aceşti bani nu sunt detectaţi în niciun fel. Nu este timpul pentru o abordare cuprinzătoare din partea Comisiei, care să includă, de exemplu, luarea în calcul a posibilităţii unei paze de coastă pentru soluţionarea acestei probleme?
Siim Kallas
vicepreşedinte al Comisiei - Am vizitat recent o ţară din afara Uniunii Europene unde fumatul nu este interzis şi am observat cât de mare este diferenţa faţă de Uniunea Europeană, unde nu se simte mirosul de ţigări cel puţin în locurile publice. Presupun că acesta este cel mai important pas pe care trebuie să îl facem pentru a evita toate riscurile de sănătate.
În ceea ce priveşte lupta împotriva contrabandei cu ţigări, trebuie să ne folosim toate agenţiile de aplicare a legii. Aceasta este, clar, cea mai importantă prioritate, dar, din nou, confiscarea ţigărilor ilegale este datoria serviciilor de pază a frontierei din statele membre.
Chiar eu am vizitat un port dotat cu echipamente foarte sofisticate de detectare a transporturilor de ţigări ilegale, dar această activitate ţine de competenţa fiecărui stat membru. Noi putem numai să facilităm, să oferim informaţii şi să facem tot ce ne stă în putinţă pentru a ajuta statele membre. Depinde de serviciile lor frontaliere să confişte astfel de transporturi şi să le oprească la frontieră.
Paul Rübig
(DE) Dle comisar, contrabanda cu ţigări poate fi împărţită în trei secţiuni: fondurile, bunurile şi, în final, documentele însoţitoare. Puteţi preconiza introducerea de taxe sau impozite specifice pentru fluxurile de finanţare, care, de fapt, sunt cunoscute şi chiar există aici?
Desigur, suntem deja familiarizaţi cu acest tip de impozit pe tranzacţiile financiare, în cazul căruia nu produsul, nu hârtiile, ci tranzacţiile financiare sunt serios impozitate. Este o provocare interesantă să ne imaginăm acest lucru în ţări precum Elveţia.
Siim Kallas
vicepreşedinte al Comisiei - Sunt de acord că aceasta este o chestiune foarte importantă pentru autorităţile fiscale. În Europa avem o acciză foarte substanţială la produsele din tutun, dar, după cum am observat în momentul negocierii acordurilor cu Philip Morris şi cu Japan Tobacco, aceasta implică în mare măsură aceleaşi corporaţii, care sunt principalii noştri producători de tutun. Acesta este şi rezultatul: există cooperare din partea lor. Nu ştiu ce se întâmplă în Elveţia; nu avem nicio indicaţie că Elveţia se comportă problematic în acest domeniu în Europa, în general. Toate statele recunosc ameninţările implicate de comerţul ilegal cu ţigări, prin urmare, dacă vom avea unele indicaţii, vom lua, cu siguranţă, legătura cu autorităţile elveţiene.
Preşedinte -
Întrucât interpelatorul nu este prezent, întrebarea nr. 27 va fi omisă.

Subiect: Educația în cadrul noii strategii politice europene
În contextul actual de recesiune economică, s-au făcut auzite numeroase voci care s-au pronunțat pentru o nouă strategie ocupațională europeană și pentru o creștere sustenabilă și inteligentă. În acest cadrul s-au formulat diverse recomandări, în domenii foarte diferite, fără însă a se da vreo indicație în domeniul educației și fără ca măcar să se cunoască vreo inițiativă concretă implementată de Comisia Europeană sau de statele membre.
Ținând seama de necesitatea de a duce la bun sfârșit implementarea Procesului de la Bolonia, nu lipsită de dificultăți, de a moderniza universitățile și unitățile de învățământ superior, de a promova trihotomia educație-inovare-cercetare și, de asemenea, de a impulsiona "omologarea” formării profesionale la nivel european, are Comisia în vedere adoptarea vreunei măsuri sau lansarea vreunei inițiative în acest cadru în perspectiva "noii” strategii europene, cu scopul de a institui un Spațiu european de învățământ superior pe deplin integrat în 2010, competitiv la nivel mondial, integrator la nivel social și de înaltă calitate?
Maroš Šefčovič
membru al Comisiei - Vă mulţumesc pentru întrebare, pentru că este foarte relevantă în această perioadă. Aş dori să subliniez faptul că, sub egida Strategiei de la Lisabona pentru creştere şi ocuparea locurilor de muncă, timp de mai mulţi ani, Comisia şi-a urmat agenda de modernizare cu privire la învăţământul superior european.
Această agendă este în mod deosebit axată pe trei domenii specifice: programa şcolară, guvernanţa şi finanţarea. Reformele în domeniul programei şcolare sunt realizate, în mare măsură, în cadrul procesului de la Bologna, care vizează crearea unui spaţiu al învăţământului superior european până în 2010.
După cum ştiţi, procesul de la Bologna nu este o iniţiativă a Comisiei, ci este un proces interguvernamental care implică 46 de ţări europene. Cu toate acestea, Comisia recunoaşte importanţa majoră a acestui proces şi i s-a alăturat, sprijinindu-l pe deplin pentru relevanţa sa pentru agenda de modernizare a învăţământului superior.
Numai pentru a sublinia câteva iniţiative conexe din ultimul an, aş dori să menţionez consolidarea triunghiului cunoaşterii prin crearea Institutului European de Inovare şi Tehnologie, încurajarea recunoaşterii educaţiei şi a formării pe întreg teritoriul european, introducerea cadrului european al calificărilor pentru învăţarea de-a lungul vieţii, sistemul european de credite transferabile, suplimentele la diplomă şi sistemul european de credite pentru educaţie şi formare profesională.
Unul dintre obiective este, de asemenea, o mai mare transparenţă şi un grad mai ridicat de comparabilitate pentru învăţământul superior european şi, prin urmare, sunt în desfăşurare proiecte pentru clasificarea şi ierarhizarea instituţiilor de învăţământ superior.
De asemenea, Comisia recunoaşte importanţa deosebită a pieţelor muncii actuale şi viitoare, precum şi dificultăţile implicate de acestea, în special pentru tânăra generaţie; aşadar, am creat iniţiativa "noi competenţe pentru noi locuri de muncă” şi un forum pentru universităţi, în cadrul căruia se fac schimburi foarte importante de experienţă, de opinii şi păreri, atât între universităţi, cât şi între întreprinderi.
În ceea ce priveşte învăţământul superior european, există un consens între ţările participante, potrivit căruia, deşi din 1999 şi până în prezent s-au realizat multe lucruri, proiectul nu va lua sfârşit în 2010, ci va continua cel puţin până în 2020.
Din perspectiva Comisiei, procesul de la Bologna ar trebui să se axeze în anii următori pe promovarea în continuare a mobilităţii în cadrul învăţământului superior, pe consolidarea dimensiunii sociale prin accesul echitabil la învăţământul superior şi pe dimensiunea globală a procesului, adică pe cooperarea dintre instituţiile europene de învăţământ superior şi partenerii acestora din lume.
Maria Badia i Cutchet
(ES) Dle preşedinte, dle comisar, pentru a doua oară astăzi, am plăcerea de a vă adresa întrebări şi de a asculta răspunsurile dumneavoastră. Vă mulţumesc pentru răspunsuri. Evident, suntem de acord cu evaluarea procesului de la Bologna în ansamblu.
Întrebarea mea a vizat mai degrabă viitorul apropiat şi cel nu foarte apropiat, pentru că această criză economică pe care o traversăm implică faptul că o serie întreagă de sectoare, unele dintre ele fiind sectoare mature, nu vor mai genera noi locuri de muncă. Şi vorbim despre noi locuri de muncă într-o nouă economie pe care o numim "ecologică”, pe lângă multe alte lucruri.
Aşadar, întrebarea mea este: cum se reflectă această nouă situaţie, această nouă economie pe care încercăm să o lansăm, în planuri şi studii, atât la nivel universitar, cât şi la nivelul formării profesionale, în special acum că, după cum ştim foarte bine, am început deja punerea în aplicare a procesului de la Copenhaga privind formarea profesională?
Aş dori să aflu mai multe detalii cu privire la părerile dumneavoastră pe această temă.
Maroš Šefčovič
membru al Comisiei - Cred că, din nou, aţi atins o problemă foarte importantă. Am discutat deja, în această dimineaţă, despre faptul că avem 78 de milioane de persoane în Uniunea Europeană cu calificări de bază sau slab calificate şi este foarte clar că, până la termenul limită - 2020 - pe care l-am stabilit noi înşine, cu siguranţă nu va mai exista acelaşi număr de locuri de muncă pentru aceste persoane slab calificate sau cu calificări de bază.
Prin urmare, este absolut imperativ să ne pregătim pentru acel moment: trebuie să ne modernizăm sistemul educativ şi să progresăm în analiză şi cercetare, pentru a putea stabili care vor fi aceste noi competenţe şi locuri de muncă. Trebuie să pregătim tânăra generaţie, în special, dar şi generaţia de mijloc, pentru această situaţie.
Aşadar, am dori să continuăm cercetarea care se desfăşoară în baza cadrului strategic "Educaţie şi formare 2020” pentru cooperare în materie de politică şi învăţare reciprocă. Acesta este numai unul dintre cadrele în care am dori să continuăm şi să cooperăm cu instituţiile de învăţământ şi cu întreprinderile pe tema viitoarelor cerinţe pentru cel mai relevant şi mai amplu mix de competenţe necesare cetăţenilor noştri în 2020.
Gay Mitchell
Evident, în mare măsură, educaţia este o chestiune de competenţa guvernelor statelor membre, dar o chestiune pe care dl comisar ar putea-o coordona este oprirea a ceea ce eu numesc apartheidul din cadrul sistemului de învăţământ. În întregi sectoare ale comunităţilor noastre, oamenii pur şi simplu nu au acces la învăţământul superior.
Dacă luaţi Dublin drept exemplu, aş putea identifica cinci zone care reprezintă 75 % din populaţia deţinută în închisoarea Mountjoy, cea mai mare închisoare a noastră. Inutil să menţionez, accesul la învăţământul superior în aceste comunităţi în secolul al XXI-lea este încă la niveluri incomparabil de scăzute. Presupun că acesta este cazul în întreaga Europă. Nu aţi putea promova standarde pentru a stopa acest apartheid şi a deschide învăţământul superior pentru toată lumea?
Maroš Šefčovič
membru al Comisiei - Aţi început întrebarea cu o analiză foarte clară, potrivit căreia există o diviziune a muncii şi o diviziune a competenţelor, dar este foarte clar faptul că în spatele tuturor acestor eforturi de a majora proporţia de persoane cu cel mai înalt nivel posibil de educaţie se află Comisia. Este foarte clar că, după cum aţi menţionat, numai prin îmbunătăţirea nivelului de educaţie şi prin extinderea accesului la educaţia universitară de calitate superioară putem păstra avansul economiei europene, prosperitatea şi standardele înalte de trai de care ne bucurăm în Europa.
Aşadar, cred că statele membre şi Comisia trebuie să coopereze îndeaproape în această privinţă pentru a crea condiţii în care studenţii şi elevii care provin din medii socioeconomice dificile să aibă şanse egale şi acces în egală măsură la învăţământul superior şi universitar.
Silvia-Adriana Ţicău
Astăzi 19 % din tinerii europeni abandonează şcoala. Uniunea Europeană nu poate avea o dezvoltare economică sustenabilă dacă nu va reuşi să investească în educaţie şi cercetare. Până acum doar cinci state membre au investit mai mult de 2 % din produsul intern brut în cercetare şi inovare.
Datorită crizei economice, atât produsul intern brut al statelor membre, cât şi bugetul comunitar se reduc. Există deci riscul ca bugetele alocate pentru educaţie şi cercetare să fie reduse în anii următori. Pentru ca Uniunea Europeană să-şi poată păstra competitivitatea economică şi să creeze noi locuri de muncă, trebuie să investim în educaţie şi inovare.
Care sunt măsurile pe care Comisia, împreună cu statele membre, le pot lua pentru a ne asigura că nivelul minim de investiţii în cercetare şi educaţie va fi asigurat în anii următori?
Maroš Šefčovič
membru al Comisiei - Aveţi deplină dreptate în ceea ce priveşte procentajul foarte mare al abandonului şcolar în Europa. Am stabilit un nivel de 10 % care să fie atins până în 2010. Este foarte evident că acest punct de referinţă nu va fi atins pentru că, în prezent, există un procentaj de aproximativ 15 % de abandon şcolar şi aveţi dreptate că acest lucru nu influenţează în bine nevoia de calitate în sistemele noastre educaţionale din Europa.
Aveţi, de asemenea, dreptate că, în situaţia actuală - în care guvernele naţionale au diferite constrângeri cu privire la finanţele publice şi finanţarea pachetelor de stimulare şi foarte des pun în aplicare strategii de ieşire ce vizează redresarea finanţelor publice la un nivel solid în anii următori - bugetul face obiectul unor dezbateri intense.
Care ar trebui să fie priorităţile? Pe ce ar trebui să punem accentul? Cred că aţi observat deja că, întotdeauna, Comisia accentuează nevoia de menţinere a unui nivel adecvat al finanţării pentru cercetare şi inovare în sectoarele educaţionale, pentru că suntem de părere că astfel ne vom putea păstra şi îmbunătăţi avantajul competitiv şi ne vom pregăti viitorii cercetători, viitorii lucrători din medii foarte competitive, pentru o mai bună performanţă în viitor.
Cu siguranţă veţi auzi voci din Comisie cerând clar menţinerea fondurilor pentru activităţi educative şi pentru asistenţa pentru cercetare şi inovare la cel mai înalt nivel posibil, chiar şi în contextul acestor constrângeri economice foarte dificile.
Subiect: Măsuri pentru a asigura accesul tinerilor la educație de calitate, pentru a încuraja și sprijini tinerii să își continue studiile și pentru a facilita accesul acestora pe piața muncii
În UE există 96 de milioane de tineri cu vârstele cuprinse între 15 și 29 de ani, reprezentând aproape 20 % din totalul populației. Conform statisticilor Eurostat pentru 2007, 20 % din tinerii cu vârste sub 25 de ani sunt expuși riscului sărăciei iar, datorită crizei economice și financiare, locurile de muncă stabile sunt din ce în ce mai greu de găsit. Aproximativ 15 % din tinerii europeni abandonează școala. În luna februarie a acestui an aproximativ 17,5 % din cetățenii europeni sub 25 de ani nu aveau un loc de muncă, ceea ce înseamnă mai mult decât dublul ratei șomajului la nivelul UE, care pentru aceeași perioadă era de 7,9 %. De asemenea, mulți tineri europeni sunt nevoiți să accepte locuri de muncă temporare, deoarece nu pot găsi posturi permanente.
Având în vedere că viitorul Uniunii Europene depinde de tânăra generație, aș dori să întreb Comisia care sunt măsurile pe care le are în vedere pentru a asigura accesul tinerilor la educație de calitate, pentru a încuraja și sprijini tinerii să își continue studiile, pentru a facilita accesul pe piața muncii, asigurând astfel o mai bună integrare a acestora în societate.
Maroš Šefčovič
membru al Comisiei. - Dle preşedinte, mi-am folosit deja unele dintre argumente în răspunsul anterior, dar este clar că acesta este un domeniu foarte important şi voi încerca, în răspunsul meu la această întrebare, să pun în evidenţă alte informaţii suplimentare.
După cum ştiţi, în conformitate cu articolele 149 şi 150 din Tratatul CE, responsabilitatea pentru conţinutul şi organizarea învăţământului şi a sistemelor de formare aparţine statelor membre. Depinde de acestea să decidă care este conţinutul programelor educaţionale pentru toate nivelurile de educaţie şi formare.
Comisia recunoaşte totuşi importanţa aspectului pus în discuţie de onorabila deputată şi susţine statele membre în aplicarea reformelor lor, prin metoda deschisă de coordonare.
Recomandarea din 2006 privind competenţele cheie pentru învăţarea de-a lungul vieţii defineşte competenţele cheie pe care tinerii ar trebui să le dezvolte pe durata educaţiei şi formării iniţiale, până la un nivel care să îi formeze pentru viaţa de adult şi care să le permită să dezvolte abilităţi foarte bune de muncă pe viitor. De asemenea, din această perspectivă ar trebui să luăm în considerare cadrul strategic pentru cooperare europeană în domeniul educaţiei şi al formării profesionale ("ET 2020”), menţionat anterior. Aş dori să subliniez faptul că, printre domeniile prioritare pentru primul ciclu al acestui program, Comisia se concentrează pe consolidarea cooperării dintre statele membre din punctul de vedere al îmbunătăţirii competenţelor de bază pentru citit, matematică şi ştiinţe, precum şi pe intensificarea activităţilor vizând reducerea nivelului de abandon şcolar.
Prin procesul de la Copenhaga, statele membre ale Uniunii Europene cooperează din ce în ce mai mult pentru a face schimb de experienţă şi a îmbunătăţi legăturile dintre educaţia şi formarea profesională şi piaţa muncii, în vederea ameliorării accesului tinerilor pe piaţa muncii. Principala prioritate este sporirea atractivităţii şi a calităţii formării educaţionale profesionale, precum şi promovarea noţiunii de învăţare de-a lungul vieţii şi a politicilor conexe, astfel încât forţa de muncă din Europa să fie flexibilă şi să se poată adapta la schimbările condiţiilor de pe piaţa muncii.
Numai pentru a sublinia câteva alte programe, acţiunea de mobilitate a programului Leonardo da Vinci este de asemenea un instrument foarte eficace pentru a susţine accesul tinerilor pe piaţa muncii. Acesta vizează, în principal, stagiarii şi alţi tineri de pe piaţa muncii. Datorită acestui program, tinerii îşi pot efectua o parte din studiile de formare în altă ţară. Până în prezent, rezultatele au fost pozitive, pentru că aceste plasări în străinătate au ameliorat competenţe folositoare angajatorilor. De asemenea, au ameliorat abilităţile lingvistice şi competenţele interculturale.
Ar trebui să menţionez şi programul Erasmus, dar într-o lumină uşor diferită, pentru că, până acum, am vorbit cel mai mult despre schimbul de studenţi între universităţi. Însă, din 2007, programul Erasmus a susţinut, de asemenea, plasarea de studenţi în întreprinderi. Acest program a avut un mare succes încă de la început: numai în primul său an de operare, peste 20 000 de studenţi au fost plasaţi în întreprinderi în străinătate şi peste 15 000 de întreprinderi au participat la acest efort. Acesta este un exemplu al modalităţii în care putem consolida capacitatea de inserţie profesională a absolvenţilor şi sprijini mai bine cooperarea dintre universităţi şi întreprinderi.
Am discutat deja despre impactul pozitiv al procesului de la Bologna asupra mobilităţii studenţilor şi a cooperării dintre universităţi şi instituţiile de învăţământ superior, prin urmare nu voi repeta ceea ce am spus acum câteva minute.
Pentru a încheia, aş dori să subliniez faptul că dificultăţile deosebite cu care se confruntă tinerii la intrarea pe piaţa muncii sunt recunoscute de Comisie. În cadrul Strategiei de la Lisabona pentru creştere economică şi locuri de muncă mai multe şi mai bune, atât Comisia, cât şi Consiliul European s-au axat în mod special pe îmbunătăţirea situaţiei ocupării forţei de muncă tinere. Statele membre şi-au luat angajamentul, prin adoptarea Pactului european pentru tineret din 2005, de a acorda mai multă atenţie integrării tinerilor în sistemul educativ şi al ocupării forţei de muncă, precum şi în societate, în general, dar progresul iniţial, foarte promiţător, a fost stopat de criza economică actuală. Este adevărat că tinerii au fost afectaţi în mod deosebit, pentru că au fost primii care şi-au pierdut locurile de muncă în circumstanţele actuale. În comunicarea sa intitulată "Un angajament comun pentru ocuparea forţei de muncă”, prezentată în iunie 2009, Comisia a încurajat statele membre şi partenerii sociali să se asigure că tinerii, în pofida mediului economic dificil, au acces la educaţie şi formare de calitate şi, în special, la stagii de înaltă calitate.
Silvia-Adriana Ţicău
Datorită crizei economice există riscul ca tinerii să-şi găsească mai greu un loc de muncă, să accepte un loc de muncă sub nivelul lor de pregătire sau să fie forţaţi să treacă prin perioade mai lungi de şomaj. Comisia ar trebui să se asigure că aceştia vor avea posibilitatea să se instruiască pe durata acestei perioade de şomaj şi să nu fie dezavantajaţi de condiţii de angajare care solicită o perioadă minimă de experienţă, uneori de 5-10 ani. Care sunt măsurile pe care Comisia le are în vedere în acest scop?
Maroš Šefčovič
membru al Comisiei - Aveţi dreptate când spuneţi că, în situaţia actuală, Comisia şi statele membre trebuie să fie foarte creative pentru a ameliora condiţiile pentru tineri, astfel încât să le permită acestora fie să îşi păstreze locurile de muncă, fie, dacă le-au pierdut, să le pună la dispoziţie o nouă formare şi o mai bună pregătire pentru următoarea oportunitate, următorul loc de muncă posibil. Comisia cooperează îndeaproape cu statele membre şi cu experţi şi, în prezent, se concentrează pe trei idei: modalitatea de a folosi această perioadă pentru a se asigura că obţin competenţele cheie şi cele de bază corecte, modalitatea de a face mai echitabilă educaţia de înaltă calitate şi modalitatea de a asigura calitatea procesului de predare şi învăţare în şcoli. Cred că acestea sunt precondiţii de bază pentru pregătirea tinerilor în vederea depăşirii acestei perioade foarte dificile şi a pregătirii acestora pentru următorul val de locuri de muncă ce vor fi create, sperăm, odată ce criza se va atenua.
Subiect: Voluntariatul în sport
Ar putea Comisia Europeană să schițeze care sunt inițiativele pe care intenționează să le adopte pentru a promova în mai mare măsură, în Europa, voluntariatul în sport?
Maroš Šefčovič
membru al Comisiei - Voluntariatul pentru activităţi din sectorul terţiar joacă un rol important în procesul decizional din UE, date fiind avantajele pentru societate din punctul de vedere al coeziunii, incluziunii, democraţiei şi cetăţeniei, precum şi valoarea economică evidentă, inerentă, adăugată. Voluntariatul oferă multe ocazii pentru educaţia non-formală şi merită o recunoaştere adecvată. Voluntariatul se manifestă în multe sectoare, dar există specificităţi structurale în domeniul sportului.
Activitatea voluntară în domeniul sportului formează baza pentru organizarea, administrarea şi implementarea activităţilor sportive în noile state membre şi joacă un rol fundamental în susţinerea întregii structuri sportive. Această importanţă a activităţii voluntare în sport a fost recunoscută în mod repetat la nivelul politicii UE: în Cartea albă privind sportul, din 2007, Comisia recunoaşte în mod explicit rolul activităţii voluntare ca fiind unul dintre elementele comune ale abordării europene a sportului. Prin planul său de acţiune "Pierre de Coubertin”, Cartea albă caută, aşadar, să promoveze voluntariatul în sport şi în organizaţiile sportive non-profit, prin acţiuni specifice, incluzând un studiu privind voluntariatul şi schimbul de bune practici în cadrul grupului informal de lucru al UE privind "organizaţiile sportive non-profit”.
În plus, proiectele legate de voluntariatul în sport au fost finanţate prin programele "Europa pentru cetăţeni” şi "Tineretul în acţiune”. Un nou studiu privind voluntariatul a fost iniţiat în primăvara anului 2009 şi a descris şi va descrie voluntariatul în toate cele 27 de state membre. Acesta va prezenta analize aprofundate ale principalelor oportunităţi şi dificultăţi şi va fi urmat de o recomandare adresată statelor membre ale Uniunii Europene, societăţii civile şi organizaţiilor sportive. Se anticipează că rezultatele studiului vor fi obţinute înainte de sfârşitul anului 2009, prin urmare le vom primi, cu siguranţă, în săptămânile următoare.
Credem că acest studiu va contribui la o mai bună înţelegere a voluntariatului în sport, atât în termeni societali, cât şi economici, ca bază pentru un răspuns la cererea politică de promovare a activităţilor voluntare în domeniul sportiv şi a structurii aferente într-un context european.
După cum s-a stipulat în propunere, care face încă obiectul procedurii legislative, Comisia intenţionează, de asemenea, să promoveze activitatea voluntară în sport în cadrul Anului european al voluntariatului, 2011. Cu condiţia ca Tratatul de la Lisabona să intre în vigoare, punerea în aplicare a noilor dispoziţii privind sportul, care includ referinţe specifice la promovarea structurilor sportive bazate pe activităţi voluntare la nivelul UE, va necesita o analiză corespunzătoare. În această eventualitate, Comisia va efectua consultări cu toate părţile interesate pentru a elabora politici şi iniţiative adecvate, cu o evidentă valoare adăugată europeană.
Liam Aylward
Aş dori să mulţumesc dlui comisar, în special pentru referinţele la Cartea albă privind sportul, pe care le salut.
Aş vrea să vorbesc despre obezitate, care este una dintre cele mai serioase probleme de sănătate publică în Europa, în prezent. S-a estimat că există 22 de milioane de copii supraponderali în Uniunea Europeană, dintre care 5,1 milioane sunt consideraţi obezi. Creşterea numărului de copii obezi este extrem de îngrijorătoare. Dat fiind că obezitatea în timpul copilăriei este puternic legată de obezitatea în timpul vieţii adulte, cel mai bun moment de abordare a acestei probleme este în prima parte a vieţii.
Cum intenţionează Comisia să coreleze voluntariatul în sport şi conceptul "sport pentru toţi” cu lupta împotriva nivelului crescând al obezităţii în rândurile copiilor din Uniunea Europeană şi din statele membre? Există vreo posibilitate ca un program educativ să fie derulat de departamentul dumneavoastră în vederea transmiterii acestui mesaj în întreaga Europă şi în fiecare stat membru?
Maroš Šefčovič
membru al Comisiei - Vă mulţumesc pentru că aţi ridicat această chestiune foarte importantă, care se leagă puţin de întrebarea următoare. Sunt total de acord cu dumneavoastră că obezitatea la copii şi, mai târziu, la adulţi, este una dintre problemele urgente cu care ne confruntăm în Uniunea Europeană. Voi vorbi mai târziu despre studiile pe care le-am finalizat şi evaluat pe această temă şi este foarte clar că întotdeauna există două feţe ale monedei. Pe de o parte, trebuie să depunem toate eforturile pentru a îmbunătăţi activităţile sportive în şcoli şi pentru a încuraja activităţile sportive în rândul adulţilor; pe de altă parte, trebuie să fim foarte atenţi la recomandările referitoare la alimentaţie.
Sunt sigur că ştiţi, cele mai recente studii au arătat clar că în anii '50 am avut probabil un consum mai mare de calorii. În acea perioadă, am consumat mai multă grăsime, dar nu am avut problema obezităţii. Explicaţia este foarte clară: oamenii făceau mai multă mişcare în acea perioadă şi aveau o activitate fizică mult mai intensă. Una dintre concluzii este, prin urmare, că nu putem câştiga lupta împotriva obezităţii numai prin recomandări de regim alimentar şi că acestea trebuie combinate cu o activitate fizică adecvată.
Din acest punct de vedere, Uniunea Europeană încă aşteaptă competenţe reale în sport. Aşteptăm finalizarea procesului de ratificare a Tratatului de la Lisabona şi, ulterior, Comisia se va angaja în consultări ample cu toate părţile interesate, astfel încât să putem pregăti iniţiative foarte bune, pozitive şi acceptate pe scară largă. Aceasta va fi una dintre temele pe care ar trebui să ne concentrăm, o modalitate de a îmbunătăţi situaţia în rândul copiilor fiind majorarea numărului de ore de şcoală destinate activităţii fizice. Această măsură nu va fi atât de dificil de introdus şi sunt sigur că va avea rezultate foarte importante şi pozitive.
Marian Harkin
Aţi spus, în răspunsul dumneavoastră adresat dlui Aylward, că voluntariatul implică o valoare economică evidentă. Într-adevăr, voluntariatul implică valoare economică, la fel ca şi valoare socială. Dat fiind că în răspunsul dumneavoastră aţi menţionat, de asemenea, anul 2011 ca An european al voluntariatului, aş dori să întreb Comisia de ce a propus numai un buget de 6 milioane de euro pentru acest an; pentru anul 2010 vom avea un buget de 18 milioane de euro.
Voluntariatul este gratuit, în sensul că este gratuit acordat, dar acesta nu este un motiv pentru Comisia Europeană să nu investească în cele 100 de milioane de voluntari din UE. Prin urmare, aş dori să aflu părerile dumneavoastră cu privire la valoarea finanţării alocate pentru acest an, pentru că eu cred că nu este suficientă.
Maroš Šefčovič
membru al Comisiei - Tocmai m-am consultat cu şeful de cabinet pentru a vă oferi un răspuns cât mai exact posibil. Potrivit informaţiilor pe care le deţin, 8 milioane de euro au fost alocate întregului An al voluntariatului. Cred că, pe baza unei planificări adecvate - pe care sper să o putem iniţia foarte curând, odată ce decizia este luată - şi cu această sumă de bani, putem cu adevărat să punem în evidenţă importanţa voluntariatului, avantajele pe care acesta le aduce vieţii sociale şi economiile pe care le permite în organizarea de activităţi societale, culturale şi de alte activităţi. Sper că vom putea atinge obiectivele menţionate în întrebarea dumneavoastră cu această sumă de bani.
Subiect: Cartea albă privind sportul
Având în vedere obiectivele politicilor UE prezentate în Cartea albă privind sportul, ce programe sunt în prezent puse în aplicare de către Comisia Europeană, astfel încât să fie evidențiate beneficiile unor practici dietetice superioare în Europa?
Maroš Šefčovič
membru al Comisiei - Această întrebare se leagă, totuşi, într-o anumită măsură, de răspunsul meu anterior privind modalitatea de combinare mai eficientă a practicilor nutriţionale, de promovare a unui stil de viaţă mai sănătos şi de adăugare de valoare europeană politicilor naţionale din aceste domenii.
Mai întâi, aş dori să menţionez că în Cartea albă a Comisiei intitulată "Strategia pentru Europa privind problemele de sănătate legate de alimentaţie, excesul de greutate şi obezitate” a fost subliniată importanţa luării de măsuri proactive pentru a redresa declinul activităţii fizice, iar acţiunile sugerate în domeniul activităţii fizice în această carte albă şi în Cartea albă privind sportul se consolidează şi se completează reciproc.
Comisia a creat un Grup de lucru la nivel înalt pentru alimentaţie şi activitate fizică, în cadrul căruia oficiali din toate statele membre pot face schimb de idei de politică şi de bune practici, obţinând o perspectivă asupra tuturor politicilor guvernamentale în acest domeniu. După cum ştiţi probabil, acest grup de lucru la nivel înalt se reuneşte de cel puţin de trei ori pe an.
Prin intermediul programului de sănătate publică, Comisia a susţinut, printre altele, iniţiativele de relaţionare a parteneriatelor locale ce vizau alimentaţia şi activitatea fizică în rândul tinerilor.
Revenind la Cartea albă privind alimentaţia, trebuie să subliniez faptul că aceasta pune în evidenţă rolurile foarte importante pe care sectorul privat şi ONG-urile le au de jucat pentru a ne ajuta să asigurăm o diminuare reală a nivelului obezităţii.
Activitatea Platformei europene pentru dietă, activitate fizică şi sănătate este în desfăşurare, iar membrii platformei se angajează în acţiuni derulate în domeniul lor pentru a încerca să schimbe actuala tendinţă.
În domeniul sportului, Cartea albă rămâne singurul şi cel mai important punct de referinţă. Aceasta prevede mai multe acţiuni în domeniul sportului şi al sănătăţii, cunoscute sub conceptul de "activităţi fizice de îmbunătăţire a sănătăţii” (HEPA), care includ susţinerea reţelei HEPA. De asemenea, cartea albă a propus mai multe posibilităţi de finanţare a proiectelor din acest domeniu, şi anume în contextul celui de al şaptelea program-cadru de cercetare şi dezvoltare tehnologică, al programului UE de sănătate publică, al programelor legate de tineret şi cetăţenie şi al programului de învăţare de-a lungul vieţii.
Orientările UE privind activitatea fizică, adoptate în 2008, pot fi considerate ca o contribuţie la informarea cetăţenilor cu privire la avantajele activităţii fizice şi la menţinerea unui echilibru adecvat între alimentaţie şi activitatea fizică.
În prezent, Comisia pune în aplicare o acţiune pregătitoare în domeniul sportului în vederea pregătirii de acţiuni viitoare ale UE în conformitate cu deciziile bugetare luate de Parlament, iar acţiunea pregătitoare din 2009 a furnizat deja o indicaţie clară a interesului major în domeniul HEPA, 64 % dintre candidaturile pentru acţiune situându-se în acest domeniu.
Brian Crowley
Dle preşedinte, aş dori să îi mulţumesc dlui comisar pentru răspunsul său. De fapt, problema nu era legată de întrebarea anterioară; Perspectiva mea era diferită.
Dl comisar a atins două puncte pe care voiam să le aduc în atenţie: mai întâi, în ceea ce priveşte Grupul de sănătate şi alimentaţie care discută cu privire la tipurile de alimente şi condiţiile de dietă, dar şi falsa publicitate realizată de multe persoane implicate, care susţin că sportul este legat de anumite tipuri de produse şi aditivi, ce pot dăuna sănătăţii. În loc să folosească produse naturale pentru a crea un mediu mai bun, mai sănătos pentru acele persoane care vor să facă sport, acestea folosesc suplimente, precum hormoni de creştere concentraţi în anumite băuturi şi băuturi pentru performanţe sportive, vândute pe ideea că asigură mai multă vigoare sau mai multă energie, dar care, în realitate, cauzează mari probleme de sănătate. De aceea am vrut să leg cele mai bune aspecte ale sportului de ceea ce fac sportivii şi sportivele pentru a ajunge în forma în care se află, încurajând, în acelaşi timp, pe cei care sunt la niveluri sportive inferioare să înţeleagă faptul că o băutură nu îi va transforma în cei mai buni sportivi din lume.
Maroš Šefčovič
membru al Comisiei - Cred că perspectiva dumneavoastră este întru totul corectă, pentru că, dacă mergeţi astăzi la un centru de fitness, chiar înainte de a ajunge la aparate, vedeţi pe rafturi tot felul de produse, de suplimente dietetice, de băuturi energizante şi aşa mai departe. Aveţi deplină dreptate că acest domeniu reprezintă o afacere foarte mare şi că ar trebui să analizăm foarte atent modalitatea de abordare a acestuia şi de găsire a unui echilibru potrivit în ceea ce priveşte posibilitatea sportivilor de a avea produse bune, asigurând, în acelaşi timp, o informare adecvată a acestora cu privire la tipul de produs pe care îl folosesc.
Cred că o campanie de informare cu privire la consecinţele negative ale acestui tip de produse ar fi foarte importantă. La nivelul protecţiei consumatorului, aceste produse trebuie să fie foarte clar descrise; de asemenea, trebuie marcat foarte clar tipul de consecinţe dăunătoare pe care consumul acestor produse îl poate avea asupra sportivilor. Cred că aveţi deplină dreptate când spuneţi că trebuie să ne gândim cum să evităm consecinţele negative ale faptului că facem sport, dar apoi eliminăm total avantajele obţinute folosind produse care, de fapt, dăunează sănătăţii.
Subiect: Dificultățile teatrului sloven din Trieste
Uniunea Europeană are urgent nevoie de un comisar pentru drepturile omului. Drepturile minorităților sunt încălcate în mod flagrant în UE. Iată un exemplu din Italia. Unul dintre pilonii identității și ai culturii naționale ale minorității slovene din Italia este teatrul sloven (Slovensko stalno gledališče) din Trieste, înființat încă din 1945 de către autoritățile municipale, provinciale și regionale din Italia.
Teatrul s-a confruntat constant cu dificultăți financiare, din cauza faptului că autoritățile italiene nu asigură în mod regulat finanțarea acestuia. În septembrie, din cauza dificultăților financiare, teatrul a fost obligat să își întrerupă programul. Statul italian are o importantă obligație internă și internațională față de cetățenii italieni care aparțin minorității slovene. Statul italian nu respectă drepturile propriilor cetățeni, iar prin faptul că împiedică desfășurarea activității teatrului duce o politică de asimilare activă a unei minorități. În Slovenia, această atitudine este considerată o încălcare flagrantă a obligațiilor Italiei față de minorități, în acest caz, față de minoritatea slovenă.
Ce puteți face, în calitate de comisari europeni, pentru protejarea teatrului sloven din Trieste și, astfel, a limbii slovene?
Maroš Šefčovič
membru al Comisiei - Aş dori să mulţumesc şi onorabilului deputat pentru această întrebare. Este clar că domnia sa încearcă să exploreze toate posibilităţile de susţinere şi de îmbunătăţire a situaţiei din acest domeniu. Trebuie să încep prin a sublinia faptul că acţiunea Comunităţii în domeniul culturii se face în temeiul articolului 151, care prevede ca acţiunea comunitară să vizeze încurajarea cooperării dintre statele membre şi, dacă este necesar, susţinerea şi completarea acţiunii acestora.
Cu toate acestea, decizia alocării de fonduri naţionale instituţiilor culturale aparţine statelor membre şi nu există nicio competenţă comunitară care să permită Comisiei să influenţeze aceste alegeri. Totuşi, dialogul intercultural şi promovarea diversităţii culturale sunt obiective cheie ale agendei culturale europene şi este posibil ca proiectele transnaţionale din acest domeniu să fie, aşadar, eligibile pentru asistenţă comunitară în cadrul programului cultural.
Acesta vizează, în mod mai specific, încurajarea creativităţii şi a mobilităţii artiştilor, accesul publicului la cultură, diseminarea artei şi a culturii, dialogul intercultural şi cunoaşterea istoriei şi a moştenirii culturale ale popoarelor Europei. Numai proiectele cu o dimensiune europeană pot fi finanţate, adică cel puţin trei organizaţii din diferite state membre trebuie să participe la proiect sau, în cazul proiectelor multianuale, şase organizaţii.
Se pot acorda subvenţii de funcţionare pentru o singură instituţie culturală numai dacă activităţile sunt derulate la nivel european în cel puţin şapte ţări participante la programul cultural. De asemenea, ar trebui menţionat faptul că a fost elaborată, de către Comisie, o strategie de promovare a multilingvismului în Uniunea Europeană, care acoperă limbile oficiale, naţionale, regionale, minoritare şi ale populaţiei migrante.
Comunicarea din luna septembrie 2008, "Multilingvism: un avantaj pentru Europa şi un angajament comun” confirmă susţinerea Comisiei pentru toate limbile vorbite în Comunitate, inclusiv pentru limbile vorbite de minorităţi. Această strategie este implementată în strânsă cooperare cu statele membre, care rămân totuşi factorii de decizie în ceea ce priveşte politica lingvistică internă. Promovarea învăţării limbilor străine, dar şi a diversităţii lingvistice, este de asemenea unul dintre obiectivele programului de învăţare de-a lungul vieţii. În cadrul acestui program, Uniunea Europeană susţine proiecte şi reţele de promovare a tuturor limbilor prezente în UE, inclusiv a limbilor minorităţilor.
În plus, trebuie subliniat faptul că protecţia persoanelor care aparţin minorităţilor este unul dintre principiile de bază ale Uniunii. Prin urmare, Comisia consideră că statele membre trebuie să folosească toate instrumentele juridice disponibile în vederea garantării drepturilor persoanelor - inclusiv ale celor care fac parte din minorităţile naţionale - şi să acţioneze proactiv împotriva tuturor surselor de discriminare. Comisia Europeană îşi reafirmă angajamentul asumat cu privire la protecţia drepturilor fundamentale şi la nediscriminare.
Jelko Kacin
(SL) Vă mulţumesc pentru răspunsul dumneavoastră, dle comisar. În principiu, s-a răspuns la întrebarea mea, dar aceasta nu este o chestiune de principiu. Este o problemă foarte specifică şi priveşte vieţile oamenilor. Într-adevăr, Comisia crede că aceasta este o chestiune care ar trebui plasată în sfera de competenţă a statelor membre, dar Parlamentul este de părere că nu totul în Italia funcţionează la fel de bine pe cât ar trebui. Exact din acest motiv vom vota mâine aici o rezoluţie care este un produs al dezbaterii privind libertatea mijloacelor media în Italia. Deşi, aparent, Comisia crede că nu are nicio autoritate în această privinţă, majoritatea celor de aici suntem de părere că, de fapt, Comisia se află în poziţia de a se ocupa şi de astfel de chestiuni.
Chestiunea minorităţilor nu este numai una a drepturilor cetăţenilor. Este şi o chestiune a statului în sine, care este răspunzător pentru drepturile minorităţilor sale şi obligat să le respecte. Dle comisar, sunt încântat că aţi vorbit despre discriminare şi lupta împotriva ei, dar, de fapt, nicio minoritate nu poate supravieţui dacă nu i se asigură discriminare pozitivă. O minoritate are nevoie de înţelegere şi ajutor suplimentar, precum şi de un plus de susţinere morală, politică şi financiară, dacă vrea să supravieţuiască. Aceasta este discriminarea pozitivă. Şi în acest caz special, dle comisar, vorbim despre o instituţie care a fost creată de statul sus-menţionat. Acest teatru a fost înfiinţat şi funcţionează de peste patruzeci-cincizeci de ani, dar, în fiecare an, auzim aceeaşi poveste. Refuzarea acordării de finanţare până aproape de sfârşitul anului este o formă de presiune politică şi, după cum ştiţi şi dumneavoastră, toate popoarele slave au o zicală similară: un sac gol nu poate sta singur în picioare. Avem nevoie de acţiuni financiare concrete.
Maroš Šefčovič
membru al Comisiei - Înţeleg pe deplin preocuparea dumneavoastră, dar, în cadrul Comisiei trebuie să lucrăm în funcţie de reguli foarte clare, deja stabilite, în special în domeniul alocărilor şi plăţilor bugetare.
Aşadar, am încercat în răspunsul meu să vă informez cu privire la modalităţile în care noi, la nivel european, putem ajuta teatrul sloven.
Singura modalitate în care Comisia poate oferi ajutor financiar din acest punct de vedere ar fi dacă administraţia teatrului ar putea stabili o relaţie de cooperare cu vecinii săi şi ar deveni activă în cadrul programului cultural în condiţiile actuale. Cred că acest lucru ar putea fi fezabil şi posibil, fiind de asemenea în beneficiul nu numai al teatrelor, dar şi al altor critici şi parteneri cu care teatrul sloven ar coopera în viitor, pentru că numai în aceste condiţii Comisia poate lua în calcul finanţarea acestor acţiuni concrete, care descriu foarte clar elementul de valoare adăugată europeană şi cooperarea europeană în această privinţă.
După cum ştiţi, dacă nu avem o linie bugetară specială pentru acest tip de proiecte, nu le putem finanţa. Înţeleg pe deplin că dezbaterea pe această temă este adesea foarte intensă, pentru că vizează, într-adevăr, naţiuni, naţionalităţi şi limbi. În consecinţă, cred că Parlamentul European este într-o poziţie foarte bună pentru a dezbate această chestiune, după cum remarcaţi în întrebarea dumneavoastră suplimentară.
Preşedinte
Timpul afectat întrebărilor s-a încheiat.
Întrebările care, din lipsă de timp, nu au primit nici un răspuns vor primi răspunsuri scrise (consultaţi Anexa).
