Contaminarea radioactivă a produselor alimentare (dezbatere) 
Președinte
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul dlui Belet, în numele Comisiei pentru industrie, cercetare și energie, referitor la propunerea de regulament al Consiliului (Euratom) de stabilire a nivelurilor maxime permise de contaminare radioactivă a produselor alimentare și a furajelor după un accident nuclear sau altă situație de urgență radiologică
- C7-0137/2010 -.
Ivo Belet
Dle președinte, discutăm astăzi despre siguranța alimentară pentru oameni și siguranța alimentară pentru animale. Acestea sunt, categoric, prioritățile de vârf ale Uniunii Europene. În mod evident, aceasta este o măsură legislativă importantă și sperăm că nu va trebui aplicată niciodată, deoarece se referă la contaminarea radioactivă. Este nevoie, deci, de cele mai ridicate standarde de siguranță.
Standardele și reglementările actuale sunt în vigoare de cel puțin 20 de ani. Între timp, contextele sociale și constituționale au evoluat radical. Prin urmare, avem nevoie de o serie de ajustări. Sperăm că Parlamentul va adopta mâine aceste îmbunătățiri și că ele vor fi luate în considerare și de alte instituții.
În primul rând, este esențial - sper că dl comisar va putea în scurt timp să ia notă de ceea ce am spus - ca această Comisie, și nu Consiliul, să joace un rol cheie în astfel de situații de urgență. Este în interesul tuturor cetățenilor, dle comisar, ca situația după un accident nuclear să fie gestionată de către Comisie, dat fiind faptul că aceasta depășește destul de clar interesele guvernelor naționale individuale.
Regulamentul actual, la care tocmai am făcut referire, a fost elaborat în urma crizei de la Cernobîl. Acest lucru s-a întâmplat în 1986. Prin urmare, regulamentul trebuie actualizat și aliniat la noul mediu instituțional din cadrul Uniunii Europene.
În al doilea rând, doamnelor și domnilor, Comisia trebuie, desigur, să actualizeze standardele consacrate, pentru a ține cont de progresul tehnologic. Aceste măsuri s-au luat în urma unor consultări cu experți, experți în domeniul sănătății publice și experți în domeniul siguranței alimentare. Acest lucru se înțelege de la sine, însă nu a fost precizat ca atare în regulamentul actual. Prin urmare, propunem să se prevadă în mod explicit acest aspect.
În acest context, solicităm explicit Comisiei să publice anul viitor un raport privind caracterul adecvat al standardelor, așa cum sunt ele formulate în prezent, privind dezirabilitatea aprofundării lucrărilor cu privire la lista de produse alimentare minore și privind menținerea în continuare a acelei liste.
Al treilea aspect, dle comisar, dle președinte, se referă la definirea alimentelor pentru copii. Această chestiune foarte delicată necesită îmbunătățiri. Textul actual nu a fost ajustat cu adevărat la recentele regulamente europene privind produsele alimentare și este esențial să intervenim în acest text. Aceasta este o propunere pe care o vom prezenta mâine în plen.
În al patrulea rând, Parlamentul a propus oferirea de despăgubiri tuturor fermierilor care pot fi afectați de un astfel de incident. Nu s-a făcut încă nicio prevedere explicită în acest sens. Solicităm Comisiei să ia în considerare acest aspect și, dacă dorește, să prezinte o propunere. Mâine vom depune și un amendament oral în acest sens.
Nu în ultimul rând, există problema temeiului juridic. Dle comisar, Comisia pentru afaceri juridice a Parlamentului a constatat în unanimitate că această problemă trebuie să intre sub incidența articolului 168 alineatul (4) al Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene. La urma urmelor, este vorba despre - și aici citez din Tratat - "măsuri ... care au ca obiectiv direct protecția sănătății publice”. Am închis citatul. Cu siguranță, aceasta este o schimbare fundamentală, deoarece ea înseamnă că va trebui să ajustăm procedura de codecizie, nu să recurgem la procedura consultativă pe baza Tratatului Euratom.
Presupunem că atât Consiliul, cât și Comisia vor lua în serios acest aspect, în interesul tuturor europenilor și că ni se vor alătura în acest demers.
Michel Barnier
Dle președinte, în primul rând, vă rog să acceptați scuzele dlui Šefčovič și ale dlui Oettinger, care sunt implicați în alte proiecte și care m-au solicitat să îi reprezint. În numele lor aș dori să îi mulțumesc dlui Belet, raportorului dumneavoastră, pentru că a subliniat aspectele importante care rezultă din necesitatea consolidării măsurilor de protecție a sănătății în cazul contaminării radioactive a produselor alimentare și furajelor.
De asemenea, aș dori să subliniez faptul că propunerea Comisiei de reformare a Regulamentului Consiliului nr. 3954/87 conține o singură prevedere supusă revizuirii. Este vorba despre un considerent din preambul, adăugat pentru a justifica o prevedere existentă în regulament, și anume rezervarea competențelor de executare de către Consiliu. Toate celelalte prevederi, doamnelor și domnilor, au fost introduse pentru codificare și, prin urmare, rămân nemodificate în propunere.
Prin urmare, Comisia nu poate să accepte, și spun acest lucru foarte sincer, amendamentele depuse cu privire la raportul Belet, din două motive: instituțional și de substanță. Primul motiv se referă la necesitatea conformității stricte cu acordul privind utilizarea procedurii de reformare încheiat între Parlament, Comisie și Consiliu.
Având în vedere prezentul acord interinstituțional și însăși logica reformării, părțile codificate ale unei propuneri de reformare nu pot fi supuse amendării, cu excepția unor circumstanțe cu adevărat excepționale.
Scopul este oferirea unui instrument care să garanteze, printre altele, coerența în cazul modificărilor. Conformitatea strictă cu această regulă convenită este o condiție importantă pentru asigurarea echilibrului interinstituțional și a dreptului de inițiativă al Comisiei.
Nerespectarea acordului interinstituțional de către o instituție ar face, realmente, imposibil de utilizat această tehnică legislativă și ar priva instituțiile de un instrument important pentru atingerea obiectivului "unei mai bune reglementări” care a fost stabilit ca parte din obiectivul de creștere a transparenței în beneficiul cetățenilor.
Al doilea motiv se referă la substanță. Primul amendament adoptat de către Comisia pentru industrie, cercetare și energie se referă la temeiul juridic. Articolul 31 din Tratatul Euratom ar fi înlocuit de articolul 168 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Cea mai mare parte a celorlalte amendamente se referă la această modificare a temeiului juridic.
Comisia consideră că această modificare a temeiului juridic este nejustificată. Ea ar contrazice chiar principiul prevăzut în articolul 106 litera (a) din Tratatul Euratom, și anume că, în situațiile în care acest Tratat conține prevederi specifice într-o anumită privință, el va prevala asupra Tratatului privind Uniunea Europeană și asupra Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene.
După cum știți, valabilitatea articolului 31 din Tratatul Euratom a fost confirmată de către Curte în hotărârea sa C70/88. Capitolul 3 din Tratatul Euratom și, mai exact, articolele 31 și 32 din acesta, de asemenea, reglementează probleme care se referă la protecția sănătății lucrătorilor și a populației în general, împotriva pericolelor provocate de radiațiile ionizante.
În cele din urmă, trebuie să menționez în această privință jurisprudența consacrată a Curții, care susține că, citez: "Regulile referitoare la maniera în care instituțiile comunitare își adoptă deciziile sunt prevăzute în Tratat și nu pot fi modificate de statele membre sau de instituții”. Articolul 31 din Tratatul Euratom este singurul temei juridic justificabil în mod obiectiv pentru această propunere.
Acestea, dle președinte, doamnelor și domnilor, sunt constrângerile juridice, iar pe baza acestor constrângeri juridice Comisia a ajuns la concluzia de respingere a amendamentelor depuse cu privire la raportul dlui Belet.
Aceasta este ceea ce am dorit să spun în numele dlui Šefčovič și al dlui Oettinger.
Romana Jordan Cizelj
Dle președinte, radioactivitatea este un subiect misterios și asupra căruia oamenii au în general rezerve. Ei se tem, în special, de faptul că, deși radiațiile nu pot fi văzute sau simțite, ele pot dăuna foarte mult ființelor vii.
Cu toate acestea, radiațiile au și multe caracteristici pozitive, motiv pentru care sunt folosite atât în medicină, cât și în cercetare, pentru cercetarea materialelor, pentru sterilizare și pentru generarea de energie.
Dacă dorim să valorificăm astfel de beneficii, trebuie, desigur, să reacționăm corect la temerile populației și trebuie să le garantăm siguranță. Raportorul nostru, dl Belet, a obținut rezultate excelente în acest sens, prin elaborarea amendamentelor la regulamentul referitor la contaminarea produselor alimentare și furajelor în cazul unor accidente nucleare.
Îl felicit pentru aceste amendamente și sper sincer că Comisia își va schimba opinia și va acorda o atenție sporită afirmațiilor raportorului nostru. De asemenea, sper că acest Consiliu va lua mai în serios eforturile Parlamentului în această privință, deși mă întristează și mă îngrijorează faptul că reprezentantul Consiliului nu mai este prezent. Mă întreb dacă acesta este un semn de ignorare a opiniei Parlamentului European cu privire la situația din domeniul energiei nucleare.
Consider că Consiliul și Comisia vor trebui să țină cont de evoluția democratică vizibilă care a avut loc de la adoptarea Tratatului Euratom, adică din anul 1958 până în prezent, și că vor trebui să acorde o atenție sporită actelor adoptate de Parlament în domeniul energiei nucleare. În caz contrar, ne vom vedea nevoiți să deschidem cutia Pandorei sau Tratatul Euratom.
Adam Gierek
Dle președinte, energia nucleară, precum și întregul domeniu tehnologic de producere a izotopilor în reactoarele experimentale în scopuri medicinale și alte scopuri, inclusiv pentru producția de dispozitive senzoriale de măsurare și pentru sterilizare, impun dezvoltarea unor standarde de siguranță adecvate. Este vorba, printre altele, despre utilizarea în condiții de siguranță a produselor alimentare, a furajelor pentru animale și a medicamentelor, inclusiv după ce au fost iradiate.
În lumea de astăzi, riscul sau probabilitatea unei urgențe radiologice este, într-adevăr, foarte redusă, dar ele trebuie reduse întotdeauna la minim. Accidentele la reactoare, inclusiv accidentul de la Cernobîl, au condus la înăsprirea criteriilor de protecție împotriva efectelor radiațiilor ionizante, dar, după cum s-a descoperit ulterior, aceste efecte s-au dovedit a fi mai puțin semnificative decât se prevăzuse. De asemenea, s-a produs o contaminare minimă a solului, din cauza precipitațiilor radioactive, care au contribuit la o creștere mică a radioactivității pădurilor și produselor alimentare agricole obținute din zonele afectate. Cu toate acestea, s-ar părea că reacția a fost una exagerată și că zona din care a fost strămutată populația a fost prea mare. Satele din zona contaminată din Belarus, care fuseseră abandonate, sunt acum populate din nou. Unii experți spun că există chiar câteva dovezi de hormesis ("stimulare toxică”), un efect benefic cauzat de acțiunea terapeutică a radiațiilor cu energie ridicată, însă, desigur, sub un anumit prag al dozei. Cu toate acestea, abordarea cvasi-administrativă, nu științifică, a acestor probleme a fost determinată de abordarea liniară a acțiunii radioactivității, indiferent de nivelurile limită. Consecința logică a acestui fapt ar consta în restricționarea expunerii la radiații la doze chiar mai mici decât nivelurile care apar în mod natural, adică nivelurile de radiații la care suntem expuși permanent. Acest lucru este absurd din punct de vedere economic. În orice caz, în fiecare an absorbim, în medie, o doză de aproximativ 2,4 milisiverți, ceea ce, după aproximativ 70 de ani de viață, însumează aproximativ 200 de milisiverți. Este, deci, nevoie de investigații medicale, pentru a studia acțiunea simultană a dozei provocate de contaminarea în urma unei urgențe radiologice și a dozei mult mai mari care provin din radiațiile naturale, inclusiv din cele de origine vulcanică. În primul caz, este vorba în principal despre produsele alimentare și efectul asupra glandei tiroide (iod), oaselor (stronțiu) și mușchilor (cesiu), în timp ce în al doilea caz este vorba despre efectul asupra pielii și plămânilor (radon).
Fiona Hall
în numele Grupului ALDE. - Dle președinte, această dezbatere privind nivelurile permise de contaminare radioactivă a alimentelor este oportună, deoarece în luna aprilie vom comemora 25 de ani de la catastrofa de la Cernobîl. Mulți dintre noi își vor aminti cât de îngrijorați erau unii oameni în acea vreme și cât de mult a durat contaminarea radioactivă în anumite locuri, cum ar fi Țara Lacurilor din Anglia, unde condițiile solului și precipitațiile abundente au provocat contaminarea solului timp de mulți ani.
Este, deci, foarte important să existe un sistem care să ofere garanții maxime pentru populație în cazul unui accident nuclear. Acesta este motivul pentru care avem nevoie de un temei juridic diferit și de un grup de experți lărgit, care să includă experți științifici independenți în domeniul sănătății publice și al siguranței alimentare. Problema nu este una exclusiv tehnică, pentru a putea fi lăsată în grija așa-zișilor experți nucleari. Ea este extrem de importantă pentru populație.
În mod similar, este esențial ca nivelurile de radiații permise să fie stabilite astfel încât alimentele să poată fi consumate în siguranță de către persoane de toate vârstele. Vă puteți imagina câte probleme ar apărea dacă s-ar recomanda ca morcovii, de exemplu, să fie consumați de adulți, însă nu și de copii? Avem nevoie de orientări clare, în care să putem avea încredere cu toții. Prin urmare, consider că trebuie să respectăm modelul SUA în această privință și să stabilim limita maximă a dozei la un microsivert pe an pentru toată lumea. În orice caz, a sosit momentul ca nivelurile din anexe să fie revizuite, deoarece ele nu țin cont de modificarea regimului alimentar și de preferințele culturale. De exemplu, maniocul este un aliment de bază pentru mulți oameni, nu o substanță minoră. Prin urmare, Comisia trebuie să prezinte un raport complet asupra nivelurilor maxime permise.
În cele din urmă, dorim să îi mulțumim raportorului, dl Belet, pentru abordarea extrem de consensuală pe care a adoptat-o în acest raport. Sper că Comisia va ține seama de faptul că Parlamentul dă dovadă de o coeziune remarcabilă în ceea ce privește acest dosar.
Rebecca Harms
Dle președinte, motivul pentru care dezbatem aceste propuneri ale Comisiei este acela că regulamentul anterior a expirat în 2010.
Atunci când lucram la această propunere, mi-am amintit că, la mijlocul anilor 1980, am lucrat împreună cu predecesoarea mea din partea Partidului Verde în acest Parlament, dna von Blottnitz, asupra precipitațiilor radioactive provocate de catastrofa de la Cernobîl. Una dintre cele mai mari probleme după accidentul de la Cernobîl a fost lipsa transparenței și eșecul controalelor democratice globale. Să fiu sinceră, mi se pare uimitor faptul că acum ne vedem nevoiți să adoptăm o abordare aproape defensivă fiindcă nu putem analiza această chestiune doar pe baza regulamentelor Euratom, ci trebuie, de asemenea, să luăm în considerare protecția consumatorului, protecția populației în cazul accidentelor majore în centralele nucleare, pe baza unor reguli din Tratatul European, astfel încât să putem exercita un control complet și să avem un cuvânt de spus la rezultatul final. Aș dori să îi solicit încă o dată dlui Barnier, care este din Franța, să ne garanteze că lucrurile se vor schimba. La momentul respectiv, Franța a reacționat ca și cum nu ar fi existat nicio problemă și ca și cum norii radioactivi ar fi ocolit teritoriul francez. Comportamentul a fost unul condamnabil, deoarece populația franceză a conștientizat pericolul doar mult mai târziu.
Pe de altă parte, sunt de acord cu dna Hall că trebuie să urmăm exemplul Statelor Unite prin adoptarea unei abordări foarte conservatoare în legătură cu problema reglementării: valorile limită nu sunt stabilite pentru tineri și oameni în vârstă, pentru puternici și slabi, ci pur și simplu pe baza a ceea ce pot tolera copiii, astfel încât, în cazul unui accident, să se aplice cele mai mici valori limită. Recomandările în Statele Unite sunt de zece ori mai scăzute decât cele publicate astăzi de către Comisia Europeană, pe baza recomandării de la Euratom. Consider că trebuie să urmăm direcția pe care o propunem astăzi dna Hall și cu mine.
Marisa Matias
Dle președinte, aș dori, de asemenea, să încep prin a-i susține pe colegii mei deputați care sunt de acord că, atunci când discutăm despre contaminarea radioactivă a alimentelor sau a solului, discutăm despre o problemă de sănătate publică. Aceasta este, practic, problema centrală. În primul rând, impactul acestor probleme de contaminare radioactivă excesivă se resimte la nivelul sănătății, în special printr-o creștere a cazurilor de cancer și a altor probleme de sănătate. Prin urmare, nu este de niciun folos să avem un temei juridic care nu plasează sănătatea publică în centrul problemei.
Suntem cu toții conștienți de importanța acestei dezbateri. Știm acest lucru încă de la catastrofa de la Cernobîl, dar, totuși, nu doar din cauza acesteia. De fapt, rolul catastrofei de la Cernobîl a fost acela de a ne demonstra însemnătatea acestei probleme și măsura în care ea poate afecta viețile oamenilor. Este vital să învățăm lecțiile pe care ni le predă istoria. Prin urmare, depinde de noi să punem în aplicare măsuri și regulamente preventive.
În ceea ce privește propunerea prezentată aici, consider că dezbaterea de astăzi este clară. În primul rând, există un aspect pozitiv, care constă în încercarea de a aduce acest regulament în domeniul sănătății publice, după cum am menționat deja. În al doilea rând, încercăm să înlăturăm anumite măsuri incoerente și uneori chiar arbitrare. În al treilea rând, intenția noastră este aceea de a accentua transparența și democrația proceselor decizionale și de actualizare.
Cu toate acestea, problema nivelurilor maxime nu dispare. Nu putem expune în continuare grupurile cele mai dezavantajate și cele mai grav afectate la astfel de niveluri ridicate. Nivelurile maxime trebuie să garanteze siguranța tuturor cetățenilor și suntem cu toții conștienți de faptul că în fiecare țară există astfel de cazuri care pun în pericol viețile oamenilor. De exemplu, cazul Urgeiriça din Portugalia.
Este important să ținem cont de acest lucru.
Anna Rosbach
Dle președinte, suntem pe punctul de a face unele revizuiri importante și necesare cu privire la valorile limită pentru contaminarea radioactivă a produselor alimentare. Desigur, susțin propunerile care vor asigura cea mai bună protecție pentru cetățeni, inclusiv în ceea ce privește echipamentul medical. Prin urmare, trebuie să folosim în mod categoric toate noile date științifice pe care le avem la dispoziție și să actualizăm valorile limită în consecință, deoarece se înțelege de la sine că UE trebuie să asigure un nivel ridicat al protecției sănătății. Tratatul de la Lisabona permite adoptarea de măsuri comune în sectorul veterinar pentru monitorizarea standardelor de siguranță pentru produsele alimentare și furaje, cu scopul direct de protejare a sănătății publice, iar acesta este un lucru bun, deoarece este extrem de îngrijorător faptul că în UE există în prezent cu valori limită mai ridicate decât Statele Unite. Radiațiile radioactive nu sunt mai puțin periculoase pentru oamenii, animalele și recoltele din Europa decât pentru cele din SUA. În general, această propunere demonstrează cât de important este pentru noi să stabilim proceduri clare și să le actualizăm pe cele vechi. Prin urmare, aș dori să îi mulțumesc raportorului pentru aceste amendamente excelente și importante.
Csanád Szegedi
(HU) Dle președinte, doamnelor și domnilor, în mod regretabil, națiunea maghiară a suferit pe propria piele din cauza contaminării produselor alimentare, ca urmare a unui accident nuclear din timpul dezastrului de la Cernobîl. Trebuie să depunem toate eforturile pentru a împiedica repetarea unor evenimente atât de înspăimântătoare. Una dintre măsurile de prevenire ar consta într-o inspecție riguroasă a centralelor nucleare existente și funcționale. Cu toate acestea, consider că, pe viitor, soluția adecvată ar consta în intensificarea utilizării surselor de energie regenerabilă și reducerea la minim a rolului energiei nucleare în aprovizionarea cu energie. În orice caz, acest lucru este indispensabil pentru Uniunea Europeană din punctul de vedere al securității energetice. Acesta este singurul mod în care putem să ne sporim securitatea.
Nu trebuie să sprijinim și să luăm în considerare industria energetică atomică, ci doar sănătatea poporului european, a alegătorilor noștri și ceea ce este bun și rău pentru aceștia. Consider că este importantă elaborarea unui scenariu de accident pentru un posibil dezastru, dar principala noastră sarcină este, categoric, reducerea și, într-adevăr, minimizarea riscurilor. Putem atinge acest obiectiv: nu avem nevoie decât de voință politică și de hotărâre și din partea colegilor mei deputați. Trebuie să abordăm rădăcinile problemei și nu să așteptăm producerea unui dezastru.
Andreas Mölzer
DE Dle președinte, se știe că dezastrul de la Cernobîl și contaminarea radioactivă ulterioară a produselor alimentare au luat prin surprindere țările vecine în 1986. Din fericire, Uniunea Europeană a învățat lecția și a stabilit valorile limită pentru dezastre similare. Este cunoscut faptul că această contaminare radioactivă poate fi semnificativă în cazul unor produse alimentare, timp de mulți ani, chiar dacă ea nu poate fi văzută, gustată sau mirosită. Acest lucru se întâmplă atunci când produsele alimentare contaminate, precum fructele de pădure, din zonele care au fost expuse la radioactivitate timp de mai multe secole, nu sunt consumate doar la nivel local, ci și vândute liber, drept produse sigure, în zone necontaminate.
Descoperirea consecințelor consumului de produse alimentare radioactive, care sunt periculoase în special pentru femeile însărcinate, persoanele infirme, copiii mici și persoanele în vârstă, durează de obicei ani de zile sau chiar zeci de ani. Nivelul nostru actual de cunoștințe arată că nu există niciun nivel al radiațiilor care să poată fi clasificat ca inofensiv, cu orice grad absolut de siguranță. Cercetările privind cauzele unui număr mare de afecțiuni noi, precum alergiile, se află încă în fază incipientă. În pofida acestui fapt, produsele alimentare încă sunt iradiate. Mai mult, nimeni nu a luat în considerare problema unei posibile interacțiuni cu ingineria genetică.
Dacă populația din categoriile sensibile încă nu poate consuma fără probleme cantități mari de ciuperci autohtone, la 25 de ani după producerea catastrofei de la Cernobîl, cu siguranță a venit momentul nu numai să închidem centralele nucleare, ci și să oprim toate testele nucleare. La analiza finală, toate aceste demersuri nu au sens dacă verificările produselor alimentare din regiunile contaminate și din împrejurimi nu funcționează cu adevărat.
Vasilica Viorica Dăncilă
Consider că pentru atingerea unui grad corespunzător de protecție a sănătății umane a cetățenilor europeni, în cazul contaminării radioactive, cât și pentru a da o legitimitate democratică adoptării prezentului regulament, trebuie realizată stabilirea normelor de siguranță pentru protecția sănătății muncitorilor și a populației astfel încât să se asigure aplicarea lor în toate statele membre, în conformitate cu deciziile Uniunii. Statele membre, de asemenea, sunt responsabile de monitorizarea respectării nivelurilor stabilite în cadrul protecției împotriva contaminării radioactive în prezentul regulament, în mod special prin supravegherea normelor de siguranță, atât pentru produsele alimentare, cât și pentru furaje, dar și prin monitorizarea parametrilor de mediu. În acest fel se asigură respectarea nivelurilor maxime admise, siguranța și gestionarea riscurilor contaminărilor radioactive.
João Ferreira
(PT) Dle președinte, având în vedere gravitatea sa și natura transfrontalieră, un dezastru nuclear sau orice altă urgență radiologică impune în mod categoric coordonarea și punerea în comun a eforturilor și stabilirea unui set de proceduri comune, cu scopul de a limita și a minimiza efectele asupra oamenilor și mediului înconjurător.
De asemenea, această nevoie de coordonare se extinde la stabilirea unor niveluri maxime tolerabile de contaminare a produselor alimentare. Cu toate acestea, nu putem accepta argumentul că, pentru a deservi mai bine interesele cetățenilor, prin îmbunătățirea abordării situației de după dezastru, trebuie să limităm implicarea statelor membre și spațiul de manevră. Dimpotrivă, statele membre au obligația de a apăra și a proteja sănătatea cetățenilor lor.
Acest lucru este adevărat în special în situațiile de urgență, și prin urmare, trebuie să se poată adopta niveluri mai stricte de protecție, dacă se dorește acest lucru. Astfel de măsuri depind, în toate privințele, de capacitatea statelor membre de a adopta măsuri de urgență, pentru a proteja sănătatea oamenilor și mediului înconjurător.
Michel Barnier
Dle președinte, există lucruri pe care le pot spune în calitate de politician și cetățean și lucruri pe care trebuie să le spun din punct de vedere juridic, în numele Comisiei. Dnă Harms, ați menționat faptul că sunt francez, însă voi merge mult mai departe. Sunt interesat de aceste chestiuni de foarte mult timp.
M-am lovit de problema solurilor contaminate atunci când am fost ministrul mediului în Franța. Consider că am fost chiar unul dintre puținii miniștri din 1993 și 1994 care au mers la Cernobîl și au petrecut 17 secunde sub sarcofag. Nu am uitat vizita la Pripyat, un oraș fantomă, unde încă mai sunt perdele la ferestre și jucăriile copiilor sunt încă împrăștiate. Nu am uitat.
În calitate de politician francez, am lucrat la inițiativa privind siguranța ambientală în Europa. Am scris chiar o carte, un atlas al riscurilor majore din lume, unde sunt descrise toate riscurile de contaminare, în special de contaminare nucleară, în aceste locuri în care există o cultură inadecvată a riscului. Prin urmare, aceste chestiuni mă interesează, dnă Harms. Nu cu mult timp în urmă, am fost ministrul agriculturii în Franța. Siguranța populației și sănătatea umană, protecția publicului general și a consumatorilor, precum și sănătatea animalelor, care este, de asemenea, importantă, sunt subiecte care mă interesează, și pot înțelege de ce, la această oră târzie, deputații europeni sunt atenți și vigilenți cu privire la aceste probleme.
Acesta este motivul pentru care, după cum i-am spus și dlui Belet, am ascultat cu mare atenție preocupările pe care le-ați exprimat în mod unanim și pe care le voi transmite președintelui Comisiei și colegilor mei.
Aceasta este ceea ce pot să vă spun. Acestea sunt convingerile pe care mi le asum. Pe de altă parte, există afirmații pe care trebuie să le fac din punct de vedere juridic, precum și cele două aspecte pe care se bazează poziția Comisiei, care constă într-o evaluare juridică realizată de către serviciul nostru și de către colegii mei, dl Šefčovič și dl Oettinger.
Aceste două aspecte sunt următoarele: în primul rând, acela că Tratatul Euratom conține temeiul juridic adecvat pentru regulile de protecție a sănătății cu privire la contaminarea radioactivă - și aceste reguli prevalează - și, în al doilea rând, că acordul interinstituțional referitor la reformare trebuie să fie respectat de trei instituții. Desigur, fac aceste afirmații în numele Comisiei. Acestea sunt aspectele care stau la baza evaluării realizate de Comisie, precum și motivele care au condus la solicitarea respingerii acestor amendamente.
De asemenea, aș dori să îi spun dnei Harms, dar și tuturor colegilor domniei sale, că i-am ascultat cu atenție și că le voi transmite colegilor mei aceste preocupări.
Ivo Belet
Dle președinte, dle comisar, am tot respectul pentru dumneavoastră, în special datorită experienței pe care o aveți ca urmare a vizitei pe care ați efectuat-o la Cernobîl în acea perioadă și, de asemenea, datorită experienței dumneavoastră în agricultură, dar permiteți-ne, ca Parlament European, să ne opunem din principiu viziunii împărtășite în general de Comisie.
V-ați referit la hotărârile Curții Europene de Justiție în alte cazuri. Acesta este un subiect diferit și dorim să îl confruntăm cu viziunea unanimă, bazată pe consens, a Comisiei pentru afaceri juridice a Parlamentului, că temeiul juridic trebuie să fie modificat și aliniat la noul context instituțional al Tratatului de la Lisabona. Nu este vorba despre o luptă pentru putere între instituții, ci despre sănătatea cetățenilor noștri, unul dintre pilonii Tratatului de la Lisabona.
Prin urmare, regretăm faptul că Comisia își menține punctul de vedere. Încă o dată, aceasta nu este o acuzație la adresa dumneavoastră, din contră, dar credem că a fost irosită o oportunitate imensă. De aceea, Parlamentul își analizeze dreptul să considere acest dosar consolidat într-un context mai larg. Dle președinte, dle comisar, mecanismele existente în cazul unui accident care implică contaminarea radioactivă au pierdut complet contactul cu situația instituțională curentă. Propunerile pe care Parlamentul European le va prezenta mâine aici și care sperăm că vor fi adoptate cu o largă majoritate asigură o îmbunătățire fundamentală a legislației existente, care nu mai este deloc adecvată.
Vă voi oferi un exemplu concret, dle comisar, dacă mai puteți să-mi acordați un moment de atenție: solicităm în mod explicit ca Comisia să evalueze standardele din anexă; solicităm o evaluare efectuată de experți în sănătate publică și siguranță alimentară. Aceste reguli, dle comisar, datează de la sfârșitul anilor '80, atunci când ați vizitat Cernobîlul. Clauza de revizuire pe care Parlamentul o va solicita aici, mâine, nu sosește deloc prea devreme. Vă mulțumesc pentru atenția și implicarea dumneavoastră.
Președinte
- Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc mâine, marți, 15 februarie 2011, la ora 12.00.
