1. Nicaragua
Talmannen
Nästa punkt är de tre resolutionsförslagen om Nicaragua.
Bogusław Sonik
Herr talman! Den politik som Nicaraguas nuvarande president Daniel Ortega bedriver visar hur viktig den gamla kommunistiska maximen fortfarande är att har man väl har kommit till makten lämnar man den aldrig ifrån sig igen. Under 1980-talet var sandinisterna oförmögna att upprätthålla en militär diktatur och tvingades efter påtryckningar från internationellt håll att godta demokratiska spelregler.
Daniel Ortega valdes till president i valet 2006, och sandinisterna återfick makten. Redan från början införde Ortega under förevändning av en mängd olika skenbart lagliga skäl de beprövade metoderna att tysta ned och göra sig av med all slags politisk konkurrens. Sandinisterna började kopiera statsapparaten med de kubanska kommittéer som förebild som försvarade revolutionen. I december 2008 uppmärksammade Europaparlamentet den kampanj som statliga myndigheter, partier och personer med anknytning till sandinisterna bedrev och som gick ut på att trakassera människorättsorganisationer och deras medlemmar, journalister och företrädare för media. Amnesty International har rapporterat om det våld som följde efter det kommunala valet. Angreppen mot och misshandeln av journalister mångdubblades.
Nu försöker Daniel Ortega manipulera högsta domstolen och ändra författningen så att han kan ställa upp till omval. Vi kan med stor sannolik förutsäga att nästa steg kommer att bli att han utnämner sig själv till president på livstid. Fidel Castro är förebilden för populisterna i Managua och Caracas, och det har aldrig funnits några fria val under Castro.
Jag uppmanar kommissionen att dra sina slutsatser av det här och, om internationella standarder för mänskliga rättigheter överträds, även undersöka om det inte är på sin plats att ompröva de befintliga samarbetsavtalen med det här landet, så att klausuler om mänskliga rättigheter inte bara blir tomma ord.
Adam Bielan
författare. - (PL) Herr talman! Som svar på en vädjan från oppositionspartierna demonstrerade i lördags tiotusentals nicaraguanska medborgare mot president Daniel Ortegas politik, en politik som leder raka spåret mot en diktatur i Nicaragua.
Jag vill påminna er om att högsta domstolen den 19 oktober beslutade att avlägsna författningsmässiga hinder så att president Daniel Ortega kan ställa upp i omval. Ändringen är inte upprörande i sig på grund av att sådan lagstiftning saknas i flera europeiska länder, utan på grund av det sätt som beslutet fattades på. Som vi alla vet har president Ortega inte två tredjedels majoritet i parlamentet, och därför var han tvungen att göra våld på författningen för att kunna häva förbudet mot hans omval. Om vi tillåter att Daniel Ortega ställer upp i presidentvalet igen 2011 kan vi en dag plötsligt befinna oss i en situation där Nicaragua styrs av en äkta diktatur.
Jag ber därför kommissionen att uppmärksamma detta problem vid fortsatta förhandlingar om associeringsavtal mellan Europeiska unionen och centralamerikanska stater, och att använda alla tillgängliga medel för att få president Ortega att överge denna plan.
Johannes Cornelis van Baalen
författare. - (EN) Herr talman! Jag är mycket tacksam för parlamentets stöd till Liberala internationalens delegation till Managua, som jag var ledare för. Vi reste dit fredfullt på inbjudan av en parlamentarisk majoritet för att tala om författningen, valet, valkampanjen och mänskliga och medborgerliga rättigheter. Men vi fördömdes, blev kallade pirater och liknande. Vi hotades att bli utvisade från landet, fick höra att vi inte var önskade där och anklagades för att iscensätta en statskupp.
Men ännu viktigare är att de fördömer mitt land, samtidigt som de förtrycker sitt eget folk. Jag anser att EU bör övervaka händelserna i Nicaragua och sända ut observatörer till valet 2011 samt stödja den demokratiska oppositionen. Jag hoppas även att vi kommer att göra detsamma och vara objektiva angående valresultatet i Honduras. Låt oss avvakta och se om valet på söndag blir fritt och rättvist, och sedan fatta ett beslut efter det. Det skulle kunna tänkas att författningskrisen i landet får ett slut om vi erkänner valresultatet.
Tunne Kelam
för PPE-gruppen. - (EN) Herr talman! Det finns en oroväckande tendens i dagens Latinamerika att stärka populistiska regimer genom att förlänga mandatperioden för de nuvarande presidenterna, allra helst på livstid. På så sätt kom Hitler till makten. Lenin gjorde det genom likgiltighet, men följderna blev exakt detsamma.
De presidenter som har fått förlängda mandatperioder har inte kunnat eller velat förbättra livskvaliteten för sitt folk. Kuba är ett dystert och smärtsamt exempel på hur livet för vanliga medborgare har förvanskats och fördärvats under flera årtionden. I Nicaragua kan vi se ett varnande exempel på att sådana makthavare inte ändrar sig. De återkommer till makten bara för att missbruka den på nytt.
Därför är det vår uppgift att bestämt fördöma dessa överträdelser av den nicaraguanska författningen och att styra händelserna genom betydligt effektivare kontroll av de medel som går till utveckling i Nicaragua. Det är mycket tråkigt att Amerikanska samarbetsorganisationen inte har reagerat på att en av dess medlemsstater gjort sig skyldig till dessa uppenbara överträdelser av sin författning.
Véronique De Keyser
för S&D-gruppen. - (FR) Herr talman! Det gläder mig att Johannes Cornelis van Baalen har kommit tillbaka säkert till Europa igen och att han blev utvisad först när han satt på flygplanet.
Med detta sagt och i en allvarligare ton vill jag på min grupps vägnar säga att vi inte kommer att delta i det här spelet. Vad jag menar är att samtidigt som gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) har nekat oss en brådskande debatt om Uganda angående lagstiftning mot homosexuella och en annan brådskande debatt om Iran angående de avrättningar som genomförs där, vill gruppen nu att vi ska delta i det här spelet som går ut på att vara för eller emot president Ortega, medan demonstrationerna pågår där borta.
Det går bara inte för sig! Jag anser att de brådskande debatterna här i parlamentet, som syftar till att faktiskt hjälpa människor i nöd eller svåra situationer, inte får användas för att tjäna våra parlamentsledamöters personliga politiska intressen. Min grupp har därför inte enbart beslutat sig för att inte underteckna den här resolutionen utan även för att inte delta i omröstningen, utan i stället protestera mot det som pågår här. Detta vanhedrar hela Europaparlamentet.
Raül Romeva i Rueda
för Verts/ALE-gruppen. - (ES) Herr talman! Jag fortsätter i samma anda och vill säga att jag inte bara tycker att det är beklagligt, utan uppenbart skamligt att ett sammanträde av så stor vikt som detta, som gäller brådskande frågor, manipuleras på det här sättet. Jag är inte bara förvånad över att dagens debatt gäller Nicaragua, utan även över att vi vid andra tillfällen då vi skulle ha diskuterat mycket viktigare frågor inte har gjort det. I dag har dessutom andra frågor på föredragningslistan fått strykas för att den här frågan skulle tas med. Det är fullständigt oacceptabelt med tanke på vad debatterna om brådskande frågor ska innehålla.
T.ex. både kunde och borde vi ha diskuterat Västsahara. Vi borde ha diskuterat den rådande situationen för människor som t.ex. Aminatou Haidar, som för närvarande lider till följd av en uppenbar kränkning och förlust av sina mest grundläggande rättigheter. Vi borde även ha diskuterat situationen för alla de människor som lever i flyktingläger eller ockuperade områden i Marocko, en situation som verkligen behöver ett tydligt ställningstagande.
Allt detta kunde ha diskuterats i dag, men så är inte fallet, eftersom gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) har fått oss att diskutera en fråga som jag inte anser förtjänar att övervägas eller har sådan betydelse att den ska tas upp vid ett sammanträde som detta.
Ilda Figueiredo
för GUE/NGL-gruppen. - (PT) Herr talman! Detta är en beklaglig debatt om en brådskande situation, som inte tjänar någonting annat till än att kasta skam över Europaparlamentet.
Det hade varit brådskande att i stället debattera den tragedi som orkanen Ida orsakade för inte så länge sedan när den slog till mot El Salvador i början av november. Orkanen ledde till över 200 dödsfall och saknade personer och förstörde infrastruktur och viktiga anläggningar, särskilt inom hälsovård, utbildning, vatten och renhållning, vilket har förvärrat fattigdomen i landet.
Det hade varit brådskande att diskutera tillgången till extra medel och en omdirigering av tillgängliga EU-medel till denna nödsituation, att lägga fram en plan för återhämtning och riskminskning och att stödja människorna i El Salvador.
Det hade varit brådskande för parlamentet att fördöma militärkuppen i Honduras och kräva att president Manuel Zelaya återfår makten, som på laglig väg valts till president av Honduras befolkning.
Det hade varit brådskande att yrka på respekt för grundläggande rättigheter för befolkningen i Västsahara.
Tyvärr har inte något av detta varit möjligt eftersom gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) har motsatt sig det. Därför vägrar vi, precis som mina kolleger redan har sagt, att medverka till denna falska brådskande situation, som utgör en skamfläck för Europaparlamentet.
Jürgen Klute
(DE) Herr talman! Jag håller fullständigt med föregående talare. Jag vill påminna alla om att även den colombianska presidenten har försökt förlänga sin mandatperiod, vilket utgör en överträdelse av den befintliga colombianska lagstiftningen, och därför bör detta också tas upp.
Men det viktigaste som jag vill framhålla är att Friedrich Naumann-stiftelsen i Tyskland, som är en stiftelse med nära anknytning till det tyska fria demokratiska partiet, var delaktig i statskuppen i Honduras. Åtminstone i Tyskland har detta varit föremål för debatt. Stiftelsens stipendiater har tagit avstånd från den här politiken i ett öppet brev. Vi får inte glömma att Johannes Cornelis van Baalen är Liberala internationalens ordförande, och på Friedrich Naumann-stiftelsens webbplats uppges att han har diskuterat möjligheten till en kupp med de militära styrkorna i Nicaragua. Under dessa omständigheter - något som inte har bestridits - anser jag att det är helt i sin rätt att ett land som Nicaragua är tillräckligt djärvt för att utvisa en sådan politiker. I ärlighetens namn måste vi medge att man skulle ha gjort precis detsamma i Europa.
Det som pågår här är ingenting annat än ett öppet försök att vanhedra och kasta skam över dessa länder, stater och regeringar i Latinamerika som försöker införa en mer socialdemokratisk politik. På min grupps vägnar, Europeiska enade vänstern/Nordisk grön vänster, vill jag klart och tydligt återigen säga att vi inte kommer att stödja detta.
Ioannis Kasoulides
(EN) Herr talman! Jag förstår inte reaktionen från våra kolleger på min högra sida här i kammaren när det gäller valet av de frågor som vi debatterar här i dag.
Jag förstår inte varför det inte skulle vara brådskande att begära ordet och diskutera det sätt som en av parlamentets ledamöter har behandlats på, när han besökt ett land i egenskap av Liberala internationalens ordförande. Jag förstår inte varför vi inte kan begära ordet och diskutera den här frågan och även den nya tendensen i Latinamerika att egenmäktigt försöka ändra landets författning och sätta stopp för en tradition som alltid har funnits när det gäller statschefens rätt att sitta en eller två mandatperioder.
Våra kolleger här har redan tagit upp fyra andra frågor, och jag skulle vilja veta när vi kommer att diskutera den här frågan, med tanke på att det bara finns tre frågor på föredragningslistan.
(Talmannen avbröt talaren.)
Justas Vincas Paleckis
(LT) Jag stöder fullständigt min grupps åsikt att den här frågan inte bör stå med på föredragningslistan, eftersom det finns mycket viktigare och mer angelägna problem i världen. Om vi ska diskutera Nicaragua bör vi först och främst tala om att det här landet är det mest skuldsatta i världen och ett av de fattigaste länderna i Latinamerika. Det kommunistiska experimentet har inte varit rätt svar där, men inte heller det nyliberala experimentet. Det här är ett land där supermakterna Förenta Staterna och Sovjetunionen har ingripit alltför mycket och därför befinner sig landet hela tiden på gränsen till inbördeskrig. Man kan förstå att här finns tendenser till våld, och dessa måste fördömas. Samtidigt får vi inte glömma bort att det finns tendenser till våld även i Europa. Låt oss därför fokusera på betydligt viktigare saker.
Gesine Meissner
- (DE) Herr talman! I den här frågan har det redan sagts många olika saker. En av talarna har förklarat att detta är fel fråga att ta upp till debatt, eftersom det finns mer brådskande frågor som inbegriper mer uppenbara kränkningar av mänskliga rättigheter. Så må vara fallet, men jag anser ändå att vi i Europa, som arbetar för att se till att värden som mänskliga rättigheter och friheter, exempelvis pressfrihet, respekteras överallt, alltid måste försvara denna frihet när vi ser att den är hotad.
Det har också bland annat sagts att Friedrich Naumann-stiftelsen har varit delaktig i kuppen. Som ledamot av FDP förkastar jag klart och tydligt det påståendet. Detta är rykten som har florerat, men som saknar all grund.
Min tredje punkt gäller påståendet att Johannes Cornelis van Baalen har anklagats för att ha diskuterat en kupp och att han därför utvisats ur landet. Om man inte öppet kan diskutera alla slags frågor, vilket för oss är en del av press- och yttrandefriheten, som är två av de friheter vi har här och sätter stort värde på, är det verkligen skäl nog att utvisa någon ur ett land, bara för att en fråga, vilken det än må vara, har diskuterats? Att detta händer i offentlighetens ljus rättfärdigar inte att någon utvisas ur ett land, bara för att en diskussion har ägt rum. Det är fullständigt fel inställning.
Charles Tannock
(EN) Herr talman! Nicaragua är fortfarande ett av de Amerikas fattigaste länder. Med tanke på att president Daniel Ortega inte har lyckats förbättra landets situation, trots otaliga socialdemokratiska utopiska löften i samband med hans tillträde som president, behöver Nicaragua rimligtvis en ny ledare.
I enlighet med landets författning får statschefen endast sitta en mandatperiod, vilket kan vara en klok politik i områden som ofta präglas av instabilitet, men Daniel Ortega har återigen visat sitt förakt för parlamentarisk demokrati och rättsordning genom att missbruka författningsdomstolens befogenheter.
I det här avseendet skiljer han sig inte det minsta från sin vänsterkollega Hugo Chávez i Venezuela. Båda dessa män har gjort sig kända för att skarpt kritisera ”caudillos”, samtidigt som de själva håller på att bli ”caudillos” för vänsterflygeln och därmed ett äkta hot mot den demokratiska stabiliteten i området, särskilt med hänsyn till kaoset i närliggande Honduras. Daniel Ortega har svikit sitt folk och sitt land flera gånger om. Om vi verkligen tror på demokrati och frihet får vi inte ignorera de nicaraguanska medborgarnas svåra situation.
Reinhard Bütikofer
- (DE) Herr talman! Den här ganska problematiska debatten har lett fram till en sak: Ledamöterna av gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa har indirekt bekräftat att den här diskussionen egentligen handlar om frågan om en kupp. Gruppens företrädare har försvarat det som inträffat genom att använda argumentet att det måste vara möjligt att tala om allting, även en statskupp. Det är ett anmärkningsvärt resultat av den här debatten, som hjälper till att klargöra situationen, och jag är tacksam för det.
Karel De Gucht
Herr talman, ärade kolleger! Som ni vet deltar EU i en svår dialog med det här landet, som syftar till att bevara demokratin och återupprätta medborgarnas förtroende för landets demokratiska institutioner.
Samtidigt försöker EU upprätthålla en balans i vårt långsiktiga engagemang för att stödja utvecklingen och stabiliteten i det här utvecklingslandet och i Centralamerika i största allmänhet.
Efter det kommunala valet i november 2008, som besudlades av anklagelser om omfattande bedrägerier, har förtroendet från internationella givare för den sittande regeringen sjunkit i botten. Bristen på respekt för grundläggande demokratiska principer, bland annat fria och rättvisa val, har fått givarsamfundet att systematiskt granska sitt samarbete och i vissa fall omstrukturera eller avsluta samarbetet tills villkoren förbättras.
Kommissionsledamot Benita Ferrero-Waldner fattade ett beslut om att avbryta allt budgetstöd till Nicaragua från och med den 1 januari 2009. Beslutet föregicks av en diskussion med medlemsstaterna i rådet.
Efter mycket kontakt med de nicaraguanska myndigheterna, som kom med trovärdiga löften om att korrigerande åtgärder skulle vidtas, fortskred kommissionen i början av oktober med en enskild utbetalning på 10 miljoner euro från vårt budgetstödprogram till utbildningssektorn. Det här är bara en liten del av de medel som har dragits in, vilka uppgår till ytterligare 46 miljoner euro.
Förra veckan framfördes kritik i utvecklingsrådet för att saken inte diskuterades på förhand tillsammans med medlemsstaterna. Utan att gå in på detaljer vill jag säga att jag anser att det är viktigt att det finns ett slags arbetsordning när vi fattar sådana här beslut, så att vi åtminstone försöker se till att kommissionen och medlemsstaterna följer en och samma linje i fråga om enskilda stater. Om det sedan i slutändan inte är möjligt får naturligtvis alla göra det som de anser är nödvändigt.
Nicaraguas regering har meddelat att det regionala valet 2010 och det allmänna valet 2011 kommer att övervakas av nationella och internationella grupper. Regeringen har redan officiellt bjudit in EU att genomföra övervakning. Den har även åtagit sig att bland annat förbättra sitt folkbokföringsregister och stärka sin roll i valsammanhang med stöd av ett projekt genom Europeiska kommissionen och att utse trovärdiga och professionella valmyndigheter till nästa år.
Men utan tvivel kastar den senaste utvecklingen, t.ex. författningskammarens beslut, en skugga över den nicaraguanska regeringens allvar med att leva upp till sina åtaganden. EU har vid ett flertal tillfällen, senast genom en lokal demarsch från trojkan måndagen den 21 november, uttryckt sin oro över utvecklingen.
I slutändan kommer det att vara avgörande för den fortlöpande utvecklingen av våra budgetstödprogram att dessa åtaganden genomförs. Vi fortsätter vårt nära samarbete med medlemsstaterna och Europaparlamentet, vilket den här debatten är ett bevis på. Om det är lämpligt eller inte är naturligtvis en fråga som bör avgöras av parlamentet självt.
Talmannen
Punkten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum efter debatten.
