Europeisk strategi för romer (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om rådets och kommissionens uttalanden om en europeisk strategi för romer.
Jean-Pierre Jouyet
rådets tjänstgörande ordförande. - (FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Rådet förstår mycket väl hur viktigt det är att vidta lämpliga åtgärder för att förbättra situationen för romer och skydda deras grundläggande rättigheter, vilket kammaren begärde i sin resolution av den 31 januari 2008.
Som ni vet har vi gjort stora framsteg under Frankrikes ordförandeskap när det gäller icke-diskriminering och integrering, och mot bakgrund av detta har vi kunnat ta med romernas situation i beräkningarna, i synnerhet i det paket för en social agenda som presenterades av kommissionsledamot Vladimir Špidla den 2 juli.
Målet med det paket som lagts fram av kommissionen är att ge ny kraft åt politiken för att bekämpa fattigdom, utanförskap och diskriminering av de mest utsatta grupperna. Från denna synpunkt utgör kommissionens förslag verkligen ett mycket bra bidrag som omfattar de verktyg som finns tillgängliga, och som ska användas för att se till att romerna blir bättre integrerade.
Rådet beklagar för egen del att medlemsstaterna inte kunde enas om de ekonomiska villkoren för ett paket för att bekämpa fattigdom och socialt utanförskap. Jag ville också säga detta under denna debatt.
Det första EU-toppmötet om romerna hölls den 16 september. Det stöddes av kommissionsordföranden och av det franska ordförandeskapet. I den deklaration som antogs betonades medlemsstaternas ansvar i syfte att garantera att romerna verkligen integreras. Detta gjordes genom att framhäva hur viktigt det är att människors individuella rättigheter stärks, och att romska organisationer blir mer delaktiga.
Ett andra toppmöte om jämlikhet hölls den 29 och 30 september 2008. Under detta toppmöte lade vi tonvikten på de problem som romerna alltför ofta möter, både i fråga om tillgång till utbildning, jobb eller yrkesutbildning och tillgång till andra varor och tjänster. Detta gjorde att vi kunde se hur vi skulle agera mer effektivt för att bekämpa diskrimineringen mot denna folkgrupp.
Vi är även glada att frågan om romernas situation tas upp på EU-nivå, och vi ska se till att det blir en prioriterad fråga för Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter.
Det franska ordförandeskapet utarbetade nyligen några utkast till slutsatser om romernas särskilda situation. Dessa slutsatser kommer att läggas fram vid utrikesministerrådet och rådet för allmänna frågor och yttre förbindelser på måndag och tisdag. Jag ska ge ert utskott för utrikesfrågor en redogörelse av dessa möten på tisdag.
I utkasten till slutsatser uppmanas kommissionen och medlemsstaterna att ta hänsyn till romernas situation när de utarbetar och tillämpar politiken om skydd av de grundläggande rättigheterna, politiken om att bekämpa fattigdom och diskriminering, politiken om jämställdhet mellan kvinnor och män, och politiken om tillgång till utbildning, bostad, sjukvård, jobb, rättslig hjälp och kultur. I dessa utkast till slutsatser uppmanar vi kommissionen och medlemsstaterna att utarbeta konkreta åtgärder för 2009 och 2010.
Med detta i sikte går det även att förutse ett bättre användande av strukturfonderna. Därför ber rådet kommissionen att under 2010 lägga fram en rapport för rådet om de framsteg som görs, för att fortsätta diskutera och organisera det nödvändiga utbytet med romernas organisationer.
Detta var vad jag ville säga till kammaren, herr talman, mina damer och herrar.
Vladimír Špidla
ledamot av kommissionen. - (CS) Herr talman, mina damer och herrar! Det första EU-toppmötet om romerna, som ägde rum i Bryssel den 16 september, var oerhört viktigt för samarbetet mellan de största aktörerna på detta område. Över 500 företrädare för EU-organ, medlemsstater och icke-statliga organisationer deltog, och det visade vår förnyade beslutsamhet att arbeta ännu hårdare för att göra något åt romernas sociala utanförskap.
Det fanns ett tydligt budskap om att det övergripande målet måste vara att integrera romerna helt och hållet i EU:s ekonomiska, sociala och kulturella liv, och att se till att alla i EU, inklusive romerna, har samma förutsättningar. Det civila samhället måste vara fullt delaktigt i detta samarbete. Följaktligen måste även romerna vara delaktiga genom att föreslå, tillämpa och övervaka den politik som ska gälla dem. Därför välkomnar kommissionen de icke-statliga organisationernas bidrag till toppmötet, exempelvis deklarationen från EU-koalitionen för politiken för romer. Detta år har vi gjort större framsteg än någonsin tidigare i fråga om romernas integrering genom en gemensam satsning från EU och dess medlemsstater, och genom ett samarbete grundat på förtroende och välvilja.
Enligt kommissionens åsikt var de viktigaste slutsatserna från toppmötet följande: åtagandet att skydda de individuella rättigheterna för romska män, kvinnor och barn, erkännandet av det faktum att EU och medlemsstaterna delar ansvaret för att stödja romernas integration i de olika verksamhetsområdena, erkännandet att EU måste stödja medlemsstaterna när de tillämpar sin politik genom samordning och ekonomiskt stöd från strukturfonderna samt samförstånd om att det är nödvändigt att stödja kulturellt känsliga strategier för romerna som kommer att främja deras integration i samhället vad gäller utbildning, sysselsättning och gemenskaper, utan att utestänga andra liknande utsatta samhällsmedborgare.
Kommissionen sände också ut ett tydligt budskap vid mötet om att den inom sitt verksamhetsområde kommer att vidta alla nödvändiga åtgärder för att förbättra situationen för romerna, och om att den ska se till att romerna till fullo kan utnyttja de grundläggande rättigheter som garanteras i stadgan. Kommissionen kommer inte att tveka att ingripa om gemenskapsrätten överträds, och detta inbegriper de grundläggande rättigheterna.
När det gäller slutsatserna från toppmötet, har kommissionsordförande Barroso och jag lagt fram ett förslag om att skapa en plattform för integrering av romer. Detta skulle ge oss en ram för bilaterala möten på hög nivå så att exempelvis de finansiella instrument som stöder politiken för sammanhållning och landsbygdsutveckling på ett bättre sätt kan riktas mot integrering av romer. Utöver detta skulle plattformen på ett konkret sätt uppfylla kommissionens löften om att dels göra EU:s instrument och politik mer effektiva och dels rapportera om de resultat som uppnås.
I samband med slutsatserna från Europeiska rådets junimöte bör nu medlemsstaterna utvärdera de framsteg de gjort hittills och öka arbetet med en total integrering av romerna. Kommissionen kommer naturligtvis att stödja medlemsstaterna. Utöver detta ser kommissionen fram emot sammanträdet med rådet för allmänna frågor den 8 december, där det kommer att debatteras om förslag angående slutsatserna om romernas integration.
Lívia Járóka
för PPE-DE-gruppen. - (HU) Herr talman, herr kommissionsledamot, herr minister, mina damer och herrar! Det senaste året har det gjorts stora framsteg mot ett erkännande på EU-nivå om att det ligger i alla europeiska samhällens intresse att integrera de 10 miljoner romer som lever i fattigdom inom medlemsstaterna, och att helt förverkliga deras rättigheter.
Trots detta upplever jag nu att dessa framsteg har stannat av. Enligt Europaparlamentet och de icke-statliga organisationerna behövs professionell övervakning och EU-tillsyn. Även om medlemsstaterna har antytt i de planer som lämnats till EU att de tänker integrera romer som bor inom deras gränser, finns det inget i deras nationella budgetar och i deras resultat som stöder dessa deklarationer.
De enskilda projekt som finansierats med EU-medel har inte gett några markanta resultat. Uteslutandet av europeiska romer från ekonomin och bostadsmarknaden, deras bristande tillgång till kvalitativ utbildning och de oroväckande tecknen inom sjukvården har inte förbättrats, snarare försämrats, och detta fortsätter att försvaga EU:s sociala sammanhållning.
Vi behöver yrkesmässiga satsningar som är mycket mer omfattade än de projektbaserade försök som gjorts hittills, och de måste beröra både det romska och det icke-romska samhället för att kunna utveckla de nämnda områdena på ett sätt som sträcker sig över partigränser och cykler. Ett grundläggande villkor för att dessa satsningar ska vara framgångsrika är att även de kommande ordförandeskapen engagerar sig i de gemensamma EU-åtgärder som utarbetats av det franska ordförandeskapet.
Det är oerhört viktigt att vi vidtar omedelbara åtgärder för att bidra till att romerna accepteras, och att vi låter deras ekonomiska kapacitet bidra till EU:s utveckling. Från sammanhållningspolitikens början till utvidgningen 2004 gjordes vissa framsteg, men vi kan inte vänta i tre decennier till. Denna situation kräver inget mindre än krisåtgärder. Romernas getton kan bara försvinna om vi åter integrerar deras tusentals invånare på arbetsmarknaden och utnyttjar nya och underutvecklade ekonomiområden till max - exempelvis förnybar och alternativ energi eller miljöskydd - och om vi utarbetar ett integrerat kvalitativt utbildningssystem.
Romernas egen identitet, deras nationella identitet med ursprung i hemlandet och deras sociala och ekonomiska identitet måste stärkas på en och samma gång. Genom att föra in ett pilotprojekt på 5 miljoner euro i 2009 års budget kan vi garanterat diskutera denna fråga, men utvecklingen får inte stanna vid det. I stället för bilaterala möten behöver vi en EU-strategi som kan skapa nya element, rättsliga grunder och eventuella sanktioner samt monetära mekanismer.
Jan Marinus Wiersma
för PSE-gruppen. - (NL) Herr talman! Europaparlamentet talade nyligen med eftertryck för en långsiktig strategi för integrering av romer i EU. Det senaste året har det blivit tydligt att mer måste göras på detta område, i synnerhet av medlemsstaterna, men också av EU. Rådet kommer snart att ta upp detta ämne igen. Detta i sig är ett tecken på att våra regeringschefer lägger stor vikt vid en effektiv politik för att bekämpa diskrimineringen av romer och deras sociala och ekonomiska utanförskap.
Denna fråga ligger även högt upp på kommissionens dagordning. I september anordnade kommissionen det första toppmötet om romer där företrädare från medlemsstaterna, kommissionen och i synnerhet företrädare för det romska civila samhället fick tillfälle att ge rekommendationer i fråga om EU-politiken för romer.
Som en del av EU-strategin för romer bör ett politiskt möte på hög nivå hållas årligen för att vi ska få tillfälle att följa upp de politiska framstegen, utbyta positiva erfarenheter, men även för att - om det skulle vara nödvändigt - ge kritik. Jag hoppas att kommissionsledamoten kan gå med på detta i dag.
Vi behöver dock göra ännu mer. Därför måste rådet ge kommissionen en tydlig och konkret uppgift att utveckla en bred, strategisk och långsiktig politisk ram i syfte att bryta den onda cirkel av utanförskap som har hållit generationer av europeiska romer fångna.
Det finns ingen anledning att vänta längre med att föreslå en politik. Det är uppenbart vad som behöver göras - otaliga studier och politiska rekommendationer har kartlagt hindren. Parlamentets resolutioner ger en tydlig och konkret sammanfattning av tänkbara politiska initiativ.
Viktória Mohácsi
Herr talman! Den 31 januari antog vi här i kammaren med stor majoritet parlamentets resolution där kommissionen tydligt ombeds utarbeta en EU-strategi för romer. Utbildning, bostad, sysselsättning och hälsa identifierades som fyra prioriterade områden där material och mänskliga resurser skulle sättas in.
Det uttalande från kommissionen som vi precis hörde är inte särskilt övertygande, och jag måste i ärlighetens namn säga att det påminde kusligt mycket om propagandatalen i de östeuropeiska socialistiska diktaturerna. Precis som på den tiden hör vi inget i dag om något annat än framgång, utveckling och andra positiva meddelanden, medan romerna i själva verket fortfarande bor i läger och getton, dagligen förödmjukas, diskrimineras och i värsta fall utsätts för rasistiska attacker. Som ett resultat av allt detta irrar nästan 30 000 romer enbart från Italien omkring på EU:s territorium och söker ett fast hem i en av EU:s medlemsstater.
Herr talman, i min hand håller jag ett brev från kommissionens vice ordförande Jacques Barrot daterat den 6 november, där han försäkrar mig och fyra av mina kolleger om att - och jag citerar - han ”kommer att arbeta nära kommissionsledamot Špidla för att se till att kommissionen möter de romska icke-statliga organisationernas förväntningar”. Däremot nämns inget om någon strategi, utan bara om en plattform för integrering av romer. Hur förklarar man detta?
När det gäller EU-toppmötet om romer har jag bara hört kritik från de icke-statliga organisationerna om att de förväntade sig mycket mer av detta historiska toppmöte, och om att de inte fick vara delaktiga i förberedelserna. Men jag ska gå ännu längre än så. Det är fortfarande inte klart hur Berlusconiregeringen har rapporterat till Europeiska kommissionen om resultaten från registreringen av romers fingeravtryck.
Daniel Cohn-Bendit
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Herr talman, kommissionen, rådet! Denna diskussion är ganska skenhelig. Vi måste kalla saker vid deras rätta namn. Vi har ett problem med romerna, och det är att de är mycket utstötta i de flesta samhällen, men i olika hög grad. Italien nämndes, i Tjeckien och Rumänien har det förekommit verklig förföljelse och rasistiska attacker.
I denna situation finns det en sak som EU bör göra, och det är att ge romerna status som EU-minoritet. Ett officiellt erkännande är med andra ord det första steget mot att bekämpa utanförskap. Nästa sak vi bör göra är att utveckla en strategi tillsammans med romerna, som måste bestå av två delar. En strategi för bofasta romer och en annan strategi för kringresande romer. De kringresande romerna kan inte tvingas att bli bosatta eller de bosatta tvingas att resa. Det är ett svårt problem. Jag var ansvarig för romerfrågan i Frankfurt under sex års tid och jag vet hur svårt det dagliga arbetet är.
Men det grundläggande problemet är - och det är därför det som har sagts om organisationen också stämmer - att om vi inte utarbetar strukturer tillsammans med företrädarna för romernas organisationer kommer vi att misslyckas: vi kommer alltid att tala om deras problem på ett förmyndaraktigt sätt i stället för att försöka lösa deras problem tillsammans med dem och även lyssna på deras invändningar. Vi talar om skolor till exempel. Men det finns romska familjer som inte vill skicka sina barn till skolan, och det finns andra som vill göra det. Detta är olika problem. Därför håller jag med om att vi ska sluta upp med att lämna positiva lägesrapporter i stil med ”Vi bryr oss” och ”Vi har program” och så vidare, när vi vet att det inte fungerar.
Kort sagt måste vi för det första få en tydligare förståelse för problemet, och för det andra integrera de romska organisationerna på ett mer radikalt sätt.
Roberta Angelilli
för UEN-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag är helt överens med kommissionen i fråga om deras strategi för romer. Jag hyser full förståelse för denna pragmatiska inställning, fri från alla politiska och ideologiska undertoner, som kommissionsordförande Barroso uttryckte det vid toppmötet i Bryssel den 16 september. Det är en inställning som kräver att alla ledare engagerar sig, utan undantag, från det romska samhället till de statliga myndigheterna med Europeiska kommissionen i spetsen.
Politiken för romer ligger visserligen på medlemsstaternas ansvar, men det är bra att den äntligen samordnas på gemenskapsnivå. Bra metoder bör samordnas och användandet av medel bör övervakas regelbundet. Hur mycket resurser har inte slösats bort under åren? Hur många tillfällen har inte gått förlorade? Om vi tittar på hur det ser ut i verkligheten, förutom de obligatoriska undantagen, så har vi tyvärr ett budgetunderskott. För mycket pengar har förblivit oanvända, för mycket har slösats på resultatlösa åtgärder och projekt. Om vi menar allvar med det här kan vi inte låtsas att detta inte har hänt. Här finns det verkligen anledning att säga ”den av er som är fri från synd skall kasta den första stenen”. Kommissionen har utarbetat ett användbart dokument för medlemsstaterna. Alla måste nu göra sin del, och börja med att outtröttligt bekämpa all form av rasism och diskriminering, arbeta för en seriös integrationspolitik som kommer att ha tre huvudområden: utbildning, vaccinering och hälso- och sjukvård samt yrkesutbildning och program för introduktion till arbete. Detta kommer att göras med hjälp av mikrokrediter.
Men vi måste även be romerna att ta sitt ansvar. Låt mig ge ett exempel. Vi måste absolut sluta tolerera att romska föräldrar tvingar sina barn att tigga, och på så sätt hindrar dem från att gå i skolan. Exploatering och illegal verksamhet kan inte tolereras i någon form. Bara genom att kombinera solidaritet, integration och respekt för reglerna kan vi hitta den rätta strategin för att ta lösa dessa problem.
Giusto Catania
för GUE/NGL-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Efter att resolutionen antogs i parlamentet besökte vi romska läger och kunde se med våra egna ögon hur välkomnande de är och hur de lever. Vi besökte lägren i Rom och kunde konstatera att romerna verkligen behöver särskilt skydd, om inte annat för att de sedan EU:s utvidgning har blivit en av de större minoriteterna i EU. Vi behöver försäkra oss om att denna minoritet erkänns som en minoritet i alla avseenden.
De satsningar som har gjorts de senaste åren har varit oorganiserade och har inte samordnats av EU. Så mycket pengar har slösats bort utan att det har blivit några strukturella och hållbara förbättringar av romernas situation, särskilt inom områden som utbildning, boende och sysselsättning. Vi ser rasdiskriminering dagligen, både på lokal nivå och i de program som inte satsar på integration. Vi får även ständigt se diskriminering från poliser eller att man målar upp rasmässiga stereotyper på regeringsnivå, och överväger att registrera romer med hjälp av fingeravtryck eller andra former av registrering. Det pågår en kampanj i Europa för att kriminalisera romerna. Varje dag hörs uttalanden från politiker både på höger- och vänsterflanken som uppvisar dessa tendenser.
Jag hoppas att Roberta Angelilli kan övertyga sin partiledare, som även är det italienska parlamentets talman, om att romerna kan integreras, trots hans offentliga uttalanden.
Frank Vanhecke
(NL) Herr talman! Jag ber om ursäkt till föregående talare, men påståendet att problemen med att leva tillsammans med romer kan reduceras till diskriminering och fördomar må vara politiskt korrekt, men det håller inte i verkligheten.
Romerna själva har många seder som är svåra, för att inte säga omöjliga, att förena med de grundläggande värderingar som råder i de flesta länder i EU. En enorm arbetslöshet bland vuxna och chockerande frånvarosiffror i skolan bland romska barn beror inte alls i första hand på diskriminering.
Förra veckan beslutade italienska kassationsdomstolen att zigenarnas tiggande är en central del av romernas kultur och därför inte kan förbjudas. Jag undrar vart det här ska leda. Själv vill jag argumentera för en respektfull och human, men samtidigt otvetydig strategi.
Alla som önskar bo i ett samhälle måste respektera dess lagar och normer. Att tigga, att undanhålla barnen grundläggande hälso- och sjukvård, eller ännu värre att systematiskt hålla dem borta från skolan, är helt enkelt fel i vårt samhälle.
Magda Kósáné Kovács
. - (HU) Herr talman! Dagens debatt är en del av en process där viktiga beslut återstår att tas, och därför vill jag än en gång betona att man utan att överdriva kan säga att levnadsförhållandena för den största minoriteten i EU är jämförbara med levnadsförhållandena i utvecklingsländerna. Vi kan förstås racka ned på romerna ytterligare genom att hävda att det är deras eget fel, även om det är just när det gäller utbildning, boende, sjukvård och sysselsättning som deras situation liknar den i utvecklingsländerna. Utan omedelbar, koncentrerad och målinriktad hjälp utifrån kommer dessa 10-12 miljoner människor inte ha någon möjlighet att ta sig ur fattigdom och utanförskap. Denna grad av socialt utanförskap förhindrar det mest grundläggande förverkligandet av romernas mänskliga värdighet och jämlika förutsättningar.
Det är nu flera decennier sedan EU på avstånd kunde begrunda det faktum att unionen, vid sidan om sin enorma ekonomiska potential, kan ha så många människor på sitt territorium som från generation till generation lever i socialt utanförskap. Inte vid något tillfälle har den ekonomiska utvecklingen på egen hand öppnat upp några vägar för de som står längst ner på samhällsstegen.
Vi har ett delat ansvar, först och främst eftersom romernas situation inte har ändrats nämnvärt i de nya medlemsstaterna efter utvidgningen, eller i de kandidatländer som väntar på nästa utvidgning. Samtidigt uttrycks de anti-romska åsikterna allt öppnare bland extremister i EU, något som vi måste sätta stopp för. Det faktum att ämnet har satts på dagordningen visar att vi har mycket att göra. Kommissionsledamot Špidla har redan räknat upp många av de uppgifter som ligger framför oss, med hjälp av mina kolleger. Låt oss göra det här tillsammans. Ämnet kommer att tas upp i parlamentet igen i februari.
Jiří Maštálka
- (CS) Mina damer och herrar! Som skuggföredragande för utskottet för sysselsättning och sociala frågor vill jag uttrycka min enorma uppskattning för både kommissionens och föredragandens arbete med att så ihärdigt leta en positiv lösning på de problem som drabbar en av EU:s minoriteter. Debatten visar tyvärr att kommissionsledamot Špidlas ord antingen översatts illa eller missförståtts av antingen Viktória Mohácsi eller Daniel Cohn-Bendit. Jag kommer från Tjeckien, ett land som ofta har kritiserats - ofta orättvist enligt min mening - i detta sammanhang och vi har stor erfarenhet av detta problem. Mot bakgrund av detta vill jag säga fyra saker. Jag håller med kommissionen om att problemet kan lösas endast om vi sammanfogar regionala, nationella och EU-omfattande strukturer så långt det är möjligt. För det andra delar jag uppfattningen att vi i nuläget har tillräckliga instrument för att tillämpa en integrationspolitik. För det tredje instämmer jag helt i kommissionens och några av mina kollegers uppfattning att nyckeln till en framgångsrik lösning ligger i att romernas företrädare också är villiga att samarbeta.
Adrian Severin
(EN) Herr talman! Romerna är en alleuropeisk, etnokulturell folkgrupp med allvarliga sociala och ekonomiska problem. Dessa problem är det i första hand EU:s uppgift att ta itu med, genom en lämplig gemensam politik som kräver en tydlig rättslig grund.
Vi kan inte förverkliga fantasin om ett nationellt medborgarskap för romer när romerna inte vill ha en särskild stats nationalitet. Romerna är EU-medborgare utan något nationellt projekt. Därför fungerar inte de modeller som tillämpas på nationell nivå för nationella minoriteter. Romernas sociala och kulturella integrering är en mellanstatlig fråga och därför ligger den först och främst på EU:s ansvar.
Medlemsstaterna har självklart också ett ansvar gentemot romerna vad gäller icke-diskriminering, social integrering och positiv särbehandling på lokal nivå. Men detta ansvar måste ses som underordnat EU:s ansvar. När kommissionen framhäver att huvudansvaret ligger på medlemsstaterna vägrar den faktiskt att ta sitt naturliga ansvar och går tillbaka till en modell som har visat sig vara ineffektiv.
Vi måste skapa ett offentligt utrymme för romerna i EU, och ett tillvägagångssätt där romerna kan delta aktivt i utformningen och tillämpningen av politiken. Om vi inte gör det kommer vi inte att kunna lösa problemet på riktigt. Vi kommer inte att ha en riktig strategi.
Katalin Lévai
(HU) Trots att EU-institutionerna har visat sig vara beredda att respektera EU:s värderingar och grundläggande rättigheter och att bekämpa diskriminering, är den verkliga bilden av romernas integrering nedslående. Större delen av romerna i EU lever under bedrövliga sociala förhållanden, och de problem som de brottas med har inte förändrats på åratal. De största problemen är socialt utanförskap, sysselsättningsbrist, segregering i skolan och de många missförhållanden som drabbar romska kvinnor.
I dessa tider då det råder ekonomisk kris i EU är det lätt att leta efter en syndabock bland företrädarna för de mest utsatta sociala grupperna. Därför ökar våldsdåden mot romer och oskyldiga människor utsätts för attacker som har fått ödesdigra konsekvenser vid mer än ett tillfälle.
I en sådan situation är lösningen inte att samla fingeravtryck på ett etniskt diskriminerande sätt, eller att bilda brottsbekämpande organ eller miliser som ska gjuta rädsla i hederliga människor för att skrämma i väg romerna. Det enda riktiga svaret är en EU-strategi för romer som bygger på följande fem områden: utbildning, sysselsättning, bostad, hälsa och romernas aktiva delaktighet i samhället. Utan en sådan EU-politik för romer kan det heller inte finnas någon nationell politik för romer.
Zita Pleštinská
(SK) EU har en skyldighet att anta en strategi för romer, även om medlemsstaterna också måste vara mer aktiva på den punkten. Jag bor själv i en slovakisk region där romerna utgör 10 procent av befolkningen. Tack vare detta är jag väl införstådd med deras särskilda sociala utsatthet. Huvudansvaret ligger på företrädarna för kommunerna som ofta lämnas att ensamma hantera mycket komplicerade frågor, särskilt sysselsättningsbristen som är en följd av romernas låga utbildningsnivå.
Om vi ska hitta balanserade lösningar måste vi först och främst bjuda in företrädare för romerna till dialogen. De är väl förtrogna med romernas problem. Endast när vi gör det kan våra lösningar bli effektiva. Europeiska socialfonden är vårt viktigaste instrument för att integrera människor på arbetsmarknaden. Jag uppmanar medlemsstaterna att se till att det inte finns alltför stora administrativa hinder som kan avskräcka icke-statliga organisationer och kommuner från att söka medel från Europeiska socialfonden till projekt som ska hjälpa till att lösa romerfrågan.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Jag stöder i princip kommissionens ställning. Trots de ofta diskuterade problemen med romerna har vi fortfarande inte hittat de bästa lösningarna som skulle kunna leda till en varaktig integrering i samhället. Enligt min åsikt gäller detta alla medlemsstater. Den grundläggande orsaken är fortfarande problemets etnocentricitet. Det är som att vi har gjort romernas sociala problem till en etnisk fråga och behandlar dem som problem som bara hör till en särskild etnisk grupp. Vi behöver ändra inställning. Det stämmer att en överväldigande stor del av romerna är fattiga och saknar tillgång till boende och utbildning, men dessa problem gäller inte bara dem. Att blanda ihop alla dessa sociala problem och behandla dem som ett enda, etniskt problem leder till öppen diskriminering. Därför har frågan om deras integrering blivit ännu mer komplicerad och ännu mer intensiv och det har blivit ännu svårare att hitta en lösning på problemen. Därför är det viktigt att vi tillämpar en politik för att skydda de individuella rättigheterna och att vi har ett grundläggande instrument: subventionering.
I Bulgarien har vi många problem som kopplas till romerna, och detta har gjort att vi har vidtagit åtgärder för att utarbeta ett ramprogram som ska lösa de sociala förutsättningar som orsakar deras etniska diskrimination. Vi föreslår ett meningsutbyte om huvuddelarna i ramprogrammet mellan de medlemsstater som har märkbara problem med denna fråga.
Elly de Groen-Kouwenhoven
(NL) Enligt min mening finns det en likhet mellan romerfrågan och rasfrågan i Förenta staterna. Medan de har lyckats hitta en lösning - åtminstone delvis - och gjort stora framsteg i och med Barack Obamas seger, så fortgår skandalen, i brist på ett bättre uttryck, i EU.
Varför antogs den här resolutionen vid plenumsammanträdet i januari? Det fanns goda skäl till det. I resolutionen fastslogs bland annat att vi är för en arbetsgrupp för romerfrågan i kommissionen, att vi är för en EU-strategi för romer, och för en allmän strategi som omfattar samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen, samt en ”rom till rom”-strategi som utvecklats av OSSE (Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa). Detta har inte lett till någonting förutom ett toppmöte där det talades ännu mer om samarbete från, eller med, romerna.
Jag kan säga er att romerna, som jag har haft äran att samarbeta nära med under tio års tid, var extremt besvikna på resultatet. Jag beklagar, kommissionsledamot Špidla, att jag inte kan vara entusiastisk över er plattform, som bara är ännu ett debattforum - om än på hög nivå - inom ramen för bilaterala möten. Vi har talat en hel del nu. Om det är något vi behöver så är det handling.
Jag läste nyligen en artikel som började med orden: det kommer att bli ett blodbad. Det finns uniformerade vaktpatruller i flera EU-stater som provocerar romerna. Ska vi vänta tills vi får situationer som den i Italien, där hela läger går upp i rök?
Hannes Swoboda
(DE) Herr talman! Jag vill be parlamentet och talmannen om ursäkt för att jag kommer så sent, särskilt med tanke på att det alltid är jag som uppmanar kollegerna i min grupp att vara punktliga. Därför är det dubbelt så pinsamt för mig.
Jag vill bara göra en observation. Vi håller helt med om målen, men EU:s uppmaning till medlemsstaterna - och kandidatländerna eller de potentiella kandidatländerna - borde vara ännu mer uppfordrande och enträgen.
Det har redan talats om vad vi nyligen har sett i Belgrad och i andra länder, men även inom EU. Det är en skandal att vi än i dag talar om romerläger. Därför vill jag ivrigt be både rådets företrädare och kommissionen att varna medlemsstaterna och uppmana dem ännu starkare att fullfölja sina uppgifter. Bilden är inte så rosenskimrande som den ibland framställs här.
Jag tackar Daniel Cohn-Bendit som var så fördragsam och lät mig tala.
Talmannen
Det är jag som är talman här, inte Daniel Cohn-Bendit. Vi gick nyss över till ”catch the eye”-förfarandet. Därför kunde ni få ordet, så det finns inga privilegier alls.
Jean-Pierre Jouyet
Herr talman! Jag vill säga att det här har varit en oerhört viktig debatt för rådet. Vad jag har kunnat utläsa av den är att - som så många av er har framhållit - romerna som grupp är oerhört åsidosatt, och väldigt utsatt för fattigdom, diskriminering och rasistiska attacker. Detta har blivit sagt och det är tyvärr sant, vilket många av er har poängterat.
Precis som Adrian Severin, Daniel Cohn-Bendit och Viktória Mohácsi helt riktigt påpekade, är det också uppenbart att vi inte får hysa någon falsk optimism, och att vår strategi kommer att bli otroligt svår att genomföra. Som ni betonade måste vi i vårt dagliga arbete skilja mellan de som har blivit bofasta och de som fortfarande är nomader. De är helt olika varandra, deras seder och levnadsvillkor är inte desamma. Trots att vi verkligen vill hjälpa, blir vårt dagliga arbete i själva verket mycket svårt. Vi får inte falla offer för naiv optimism. Vi måste vidta bestämda och fortlöpande åtgärder. Jag vill säga till er, herr Severin, att det faktum att rådets arbete på detta område skedde på Rumäniens initiativ är ett gott tecken, och att det faktum att rådet har tagit upp frågan på uppmaning av era landsmän är oerhört betydelsefullt.
Jag anser att vi måste vara medvetna om att vi har en lång väg framför oss. Vi måste vara tydliga med detta, vilket ni har varit. Jag tror att den enda möjliga åtgärden, som ni har sagt, är att skapa strukturer och sammanslutningar. Det är vad vi försöker att göra, men det är verkligen oerhört svårt.
För det andra är det, som ni har framhållit, mycket viktigt att vi angriper det här problemet på EU-nivå, inte minst för att det i stor utsträckning är ett gränsöverskridande problem, och inte alls ett nationellt problem. Det är dock även uppenbart - och det här säger jag till kommissionen och för att återknyta till de kommentarer som gjorts - att vi måste vara mycket tydliga med att även medlemsstaterna har särskilda skyldigheter på det här området. Vi kan bara ta lagförslag till EU-nivå om de faller under de befogenheter som EU har i fördraget i nuläget. Vi måste också vidta - och jag säger detta till både Roberta Angelilli och Lívia Járóka - verkliga åtgärder på nationell nivå.
Sammanfattningsvis vill jag därför säga att jag tror att vi detta år har sett ett växande erkännande av företeelsen, även om det har gått för långsamt, vilket ni nog alla håller med om. Jag är inte säker på om vi behöver följa upp det som har sagts, och på vilka grunder vi kan göra det, med tanke på problemen med minoriteterna. Rådet måste dessutom fortsätta sitt arbete, och framför allt måste medlemsstaternas insatser och åtgärder förbättras både på nationell och lokal nivå, eftersom den rådande situationen är inhuman och oacceptabel. Vi måste dock även inse att det här rent praktiskt är ett mycket komplicerat problem. Ett stort tack för era kommentarer.
Vladimír Špidla
Mina damer och herrar! Kommissionen bedömer romernas situation som en fråga av stor etisk och politisk vikt, och är förstås beredd att göra allt i sin makt för att bidra till en sammanhållande strategi och för att stärka samverkan både på EU-nivå och på nationalpolitisk nivå. På så sätt kan medlemsstaterna satsa mer på att utveckla en politik med syfte att integrera romerna i stället för en politik som ofta leder till deras fortsatta utanförskap. Kommissionen vill även uppmana medlemsstaterna att hantera denna fråga på ett kulturellt känsligt sätt, och att hörsamma romernas särskilda behov samtidigt som de bör sträva efter att ge dem tillgång till det allmänna utrymmet, till utbildning, arbetsmarknaden och bostad. Kommissionen kan dock inte låtsas att den kan företräda medlemsstaterna på detta område, eftersom detta skulle vara både ineffektivt och orättvist.
Det är, mina damer och herrar, tydligt att vi behöver fördubbla våra insatser, men trots att vi har långt kvar till målet är det tydligt att saker och ting börjar röra på sig, eftersom det första forumet om romer tyder på en förändring i sig. Det faktum att romerfrågan tas upp av EU och att denna fråga nu regelbundet kommer att diskuteras på högsta nivå tyder också på en förändring. Om vi kan få plattformen för romer att börja fungera effektivt kommer vi att ha etablerat en stadig grund varifrån vi kommer att kunna övervaka utvecklingen, ge förslag och samordna politiken på ett bättre sätt än vad vi hittills har gjort. Jag vill återkomma till början av mitt anförande. Kommissionen bedömer romernas situation som en fråga av stor etisk och politisk vikt och den kommer att göra allt som står i dess förmåga och kraft.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Marian-Jean Marinescu  
Vi behöver inse att vi inte har gjort tillräckligt stora framsteg när det gäller att integrera romerna sedan kommissionen för första gången väckte frågan 2005.
Ett första steg skulle vara att utarbeta en politik för att främja romernas utbildning. Denna politik måste tillämpas, inte bara av staten, utan även av icke-statliga organisationer vars främsta mål inte längre kan vara att fastställa diskriminering, utan att utbilda etniska grupper. Denna lösning bygger inte enbart på att de statliga myndigheterna tar sitt ansvar, utan även på att romerna tar sitt.
Några av orsakerna till den arbetslöshet romerna hamnat i beror på bristande läskunnighet samt brist på utbildning och yrkeskunskaper, för att inte tala om en bristande tillgång till information.
Utbildningsreformer för denna etniska grupp kan utföras på tre sätt: genom att öka läskunnigheten, se till att ungdomar fullföljer sina studier, och genom att stödja yrkesmässig specialisering och omställning. Reformen måste respektera romernas särskilda kultur och deras traditioner, samtidigt som den kopplar utbildningssystemet till den europeiska kulturen och civilisationen.
Jag vill be kommissionen att göra upp en enda plan för att integrera romerna på EU-nivå, som grundar sig på ett samarbete mellan befintliga mellanstatliga och icke-statliga organisationers projekt. Detta innefattar även projekt där företrädare för utbildningsinstitutioner är inblandade. Målet bör vara att höja statusen på kvalitativ utbildning så att det blir ett grundläggande mål för EU:s politik.
