Stabiliserings- och associeringsavtal EG/Serbien - Stabiliserings- och associeringsavtal mellan EG och Serbien (debatt)
Talmannen
Den första punkten är en gemensam debatt om stabiliserings- och associeringsavtalet mellan EG och Serbien.
Stabiliserings- och associeringsavtal EG/Serbien. Rekommendation av Jelko Kacin från utskottet för utrikesfrågor. Rekommendation om förslaget till rådets och kommissionens beslut om ingående av stabiliserings- och associeringsavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och republiken Serbien, å andra sidan (15619/1/2007 - C7-0341/2010 - 2007/0255(NLE)).
Stabiliserings- och associeringsavtal mellan EG och Serbien. Uttalanden av rådet och kommissionen.
Jelko Kacin
Fru talman! Stabiliserings- och associeringsavtalet mellan Europeiska unionen och Serbien undertecknades i april 2008, och detta övergångs- och interimsavtal om handel med Serbien har framgångsrikt tillämpats sedan februari 2010.
Ratificeringsprocessen inleddes i september 2008, då det serbiska parlamentet ratificerade detta avtal första gången.
Detta avtal utgör en politisk, rättslig och ekonomisk ram för samarbete mellan Europeiska unionen och Serbien, och Serbien kunde inte fortsätta på vägen mot europeisk integrering utan att ratificeringsprocessen inleddes.
År 2009 fanns det inga betänkanden om Serbien på Europaparlamentets föredragningslista, eftersom ratificeringsprocessen i medlemsstaterna hade stoppats till följd av Serbiens misslyckande att fullt ut samarbeta med Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien i Haag (Icty). Hittills har elva medlemsstater ratificerat det här avtalet, och det är därför som jag i dag uppmanar de kvarvarande medlemsstaterna att göra detsamma så snart som möjligt.
Om vi i dag ratificerar avtalet i denna högre församling kommer vi att sända ut ett kraftfullt budskap om stöd till Serbiens europeiska ansträngningar. Men detta i sig är inte en garanti för att ratificeringsprocessen fullbordas med gott resultat.
Resolutionen om Serbien, som vi ska rösta om i morgon, innehåller precis detta budskap om stöd. Vi måste stödja Serbien på landets långa och svåra väg mot ett medlemskap i EU.
Serbien, som länge varit isolerat och hamnat utanför den moderna utveckling som präglat europeisk politik och ekonomi, står inför många utmaningar.
Under de senaste två åren har vi bevittnat hur den politiska scenen i Serbien har blivit alltmer europavänlig. Serbiska ledare kommer att ge oss det tydligaste beviset på ett äkta åtagande när det gäller europeiska värden och det europeiska levnadssättet om de löser problemen med goda resultat och genomför alla de reformer som krävs.
Vi har redan sett en del positiv utveckling. Vi välkomnade verkligen Serbiens vilja att kompromissa och FN:s generalförsamlings antagande av en gemensam resolution om Kosovo i september 2010.
Den 1 januari 2011 avskaffande Serbien den allmänna värnplikten, och generationer av unga serber har fått ytterligare en möjlighet att lära sig, studera och utvecklas. De väpnade styrkornas civila övervakning har också stärkts.
Å andra sidan har Serbiens steg mot EU i mycket hög grad hämmats av att två individer som anklagas för krigsbrott av Internationella tribunalen för f.d. Jugoslavien fortfarande är på fri fot.
Ratko Mladić har varit på flykt i över 15 år, sedan folkmordet i Srebrenica, det grövsta brott som begåtts på europeisk mark sedan andra världskriget.
Vi välkomnar den serbiska regeringens uttalande om att de anser att fullbordandet av deras samarbete med internationella krigsförbrytartribunalen i Haag är en prioritering. Vi uppmanar dock de serbiska myndigheterna, såsom Icty:s åklagare har sagt, att på ett övertygande sätt minska klyftan mellan den politiska vilja som de har visat och konkreta resultat.
Det är dags för Serbien att avsluta detta smärtsamma kapitel och ta nya steg mot försoning i regionen.
Serbien kommer inte att kunna säkerställa sin kandidatstatus förrän landet visar att det fullt ut samarbetar med Haagtribunalen, i enlighet med rådets slutsatser av den 25 oktober 2010.
Det mest övertygande beviset på detta skulle vara att de anklagade arresteras och utlämnas. Serbiens ansträngningar för att bidra till detta har inte gett några resultat och förblir otillräckliga.
Det har skett väsentliga förändringar i de regionala förbindelserna på västra Balkan, något som mest av allt visar sig i förbindelsen mellan Serbien och Kroatien. Vi välkomnar den serbiska presidentens ståndpunkt. Hans nya inställning har varit en stor drivkraft för en bestående förlikning i regionen.
Trots detta finns det fler utmaningar kvar. Belgrad måste uppvisa en konstruktiv förbindelse i den kommande dialogen med Priština, och förbindelsen mellan Belgrad och Priština måste, utan hänsyn till Kosovos status, utvecklas till ett partnerskap, så att hela regionen med större lätthet kan utvecklas mot EU.
Detta gäller även Serbiens förbindelser med Bosnien och Hercegovina. Belgrad måste stödja reformer som gör det möjligt för Bosnien och Hercegovina, ett land med egna institutioner, att förhandla om sitt medlemskap i Europeiska unionen. Detta är inte fallet i nuläget.
Enikő Győri
rådets ordförande. - (EN) Fru talman! Det är en stor ära och ett privilegium för mig att återvända till Europaparlamentet i min nya egenskap av företrädare för det ungerska roterande rådets ordförandeskap i EU. Ärade ledamöter, jag hoppas att ni kommer att se mig som en tidigare parlamentsledamot och som en garant för att det ungerska ordförandeskapet kommer att bli ett parlamentsvänligt ordförandeskap.
Jag ser med stor förväntan fram emot att arbeta med er under de närmaste fem och en halv månaderna som detta ordförandeskap varar. Nu kommer jag att övergå till mitt modersmål.
(HU) Fru talman, mina damer och herrar! Det är ett stort nöje och en ära för mig att få delta i denna debatt, efter vilken parlamentet kommer att rösta om godkännandet av det stabiliserings- och associeringsavtal som undertecknats med Republiken Serbien. Jag skulle också vilja ta detta tillfälle i akt och uttrycka min tacksamhet gentemot Europaparlamentets föredragande, Jelko Kacin, som har utarbetat ett utmärkt betänkande om ämnet, och varmt välkomna resolutionen om Serbiens europeiska integreringsprocess. I likhet med andra länder i regionen har utsikterna om ett medlemskap i EU gynnat även Serbien, och landet har gjort stora framsteg i denna riktning under de senaste åren. Mot denna bakgrund är stabiliserings- och associeringsavtalet ett viktigt framsteg för Serbien på vägen mot EU.
Avtalet stärker de redan nära förbindelserna mellan EU och Serbien och upprättar en kontraktsenlig förbindelse mellan de två parterna. I avtalet fastställs en ny ram för politisk dialog. Det skapar ett frihandelsområde och stärker bilaterala ekonomiska förbindelser, som ska ge Serbien stora ekonomiska fördelar. De reformprocesser som kommer att bidra till tillväxt i den serbiska ekonomin och hjälpa Serbien att utveckla en fullt fungerande marknadsekonomi gynnas av avtalet. Dessutom lägger avtalet grunden för att utveckla ett ökat samarbete på åtskilliga områden mellan EU och Serbien i framtiden, sist men inte minst i kampen mot organiserad brottslighet och olaglig gränsöverskridande handel, samt för att förbättra gällande miljöskyddsbestämmelser.
Rådet inledde ratificeringsprocessen för avtalet den 14 juni 2010. Hittills har elva medlemsstater, inbegripet Ungern naturligtvis, undertecknat avtalet genom sina parlament. Jag är helt säker på att alla medlemsstater kommer att ratificera det inom kort. Rådet skulle välkomna att stabiliserings- och associeringsavtalet trädde i kraft i slutet av 2011, men senast i början av 2012. Detta skulle innebära att Serbien upprättar en ambitiös förbindelse med EU precis när landet börjar förbereda sig mer intensivt för en anslutning. Era röster kommer ytterligare att bidra till att denna process får en framträdande plats och gynnas, på grund av det enhälliga stöd som alla politiska krafter uttryckte vid utrikesutskottets möte den 1 december. Serbien uttryckte sitt åtagande gentemot EU genom den ansökan om anslutning som lämnades in i december 2009. I oktober förra året uppmanade rådet kommissionen att lägga fram sitt yttrande. Vi kan vänta oss yttrandet under det andra halvåret 2011.
Vi känner alla till att den europeiska integreringsprocessen medför åtskilliga fördelar för Serbien. Samtidigt måste Serbien genomföra omfattande reformer. Dessa inbegriper ytterligare ansträngningar på områdena offentlig förvaltning och rättsstatsprincipen, reformer av rättsväsendet, bekämpande av korruption och organiserad brottslighet, samt samarbete med Internationella tribunalen för f.d. Jugoslavien.
Som det sägs det betänkande som Jelko Kacin lagt fram utvecklas integreringsprocessen på grundval av de framsteg som gjorts på det här området. Jag välkomnar att många framsteg redan har gjorts. Samtidigt skulle jag vilja ta tillfället i akt och påpeka att förra året tog Serbien några historiska steg mot fred med sina grannar i regionen. Jag välkomnar också Serbiens nära samarbete med EU under sommaren 2010 och den resulterande FN-resolution som öppnande vägen till dialog mellan Belgrad och Priština. Rådet stöder den höga representanten Catherine Ashton till fullo i det arbete som hon har gjort på detta område. Detta är en stor utmaning, men möjligheten att upprätta en dialog ger både Kosovo och Serbien en möjlighet att närma sig EU.
Till sist vill jag låta er ta del av en avslutande tanke. Jag är övertygad om att EU måste upprätthålla trovärdigheten för utvidgningsprocessen. Vi har medlen för att göra detta. Jag tror att anslutningsförhandlingarna med Kroatien kan avslutas framgångsrikt under det ungerska ordförandeskapet. Det kommer att ge Serbien ett mycket positivt budskap, visa att processen är vid liv och att länderna på Balkan hör hemma i EU-familjen.
År 2011 kommer att bli ett viktigt år för Serbien, och det kommer att innebära både utmaningar och möjligheter. Jag välkomnar den möjlighet som detta nya avtal ger Serbien, så att vi kan bygga en gemensam framtid tillsammans i ett fredligt Europa.
Štefan Füle
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Det är ett stort nöje och en ära att få tala till Europaparlamentet i dag i samband med omröstningen om godkännandet av stabiliserings- och associeringsavtalet med Republiken Serbien. Jag skulle också vilja framföra ett varmt tack till föredraganden för Serbien, Jelko Kacin, för hans betänkande om Serbiens europeiska integreringsprocess.
Stabiliserings- och associeringsavtalet är ett stort framsteg för Serbien på dess väg mot EU. Det grundläggande syftet med detta avtal är att bana väg för ytterligare europeisk integrering och reformer samt att förbereda Serbien på ett medlemskap i EU. Denna viktiga milstolpe kommer att tjäna som en drivkraft för Serbien, eftersom landet har återupplivat sina ansträngningar att främja förlikning i regionen.
I stabiliserings- och associeringsavtalet fastställs en heltäckande institutionell ram genom stabiliserings- och associeringsrådet och stabiliserings- och associeringskommittén, en förnyad ram för politisk dialog och ett nätverk av underkommittéer som i stor utsträckning omfattar de flesta av EU:s politiska områden. Genom avtalet upprättas givetvis också ett särskilt organ mellan parlamentet och den gemensamma parlamentarikerkommittén.
Ur ekonomisk synvinkel förutser man i stabiliserings- och associeringsavtalet att ett frihandelsområde gradvis upprättas och att Serbien stegvis integreras på EU:s inre marknad, något som följaktligen gynnar både EU och Serbien ekonomiskt. Precis som i Centraleuropa på 1990-talet kommer avtalet att sätta fart på investeringslusten, särskilt när det gäller indirekta investeringar. Det kommer att utgöra ett centralt bidrag till den serbiska ekonomins tillväxt och hjälpa Serbien att utvecklas till en fungerande marknadsekonomi.
Avtalet medför lika betydande fördelar för EU. Serbiens marknad har nu öppnats för exportörer från EU. Tidigare relativt höga tullar kommer att avvecklas helt inom ett par år, med undantag för tullavgifter på några få mycket känsliga jordbruksprodukter.
Genom att gradvis integrera Serbien på den inre marknaden kommer dessutom villkoren för investerare att bli mer stabila och förutsägbara. Konkurrensregler och statligt stöd anpassas till EU:s motsvarande regler och stöd. Även skyddet av immateriella rättigheter höjs gradvis till EU-standard. Den ansenliga serbiska marknaden för offentlig upphandling öppnas också allt mer för europeiska anbudsgivare.
Att skapa närmare band med Serbien innebär ett antal andra fördelar för EU i synnerhet, eftersom det kommer att underlätta samarbete på områdena frihet, säkerhet och rättvisa, miljö, transport och tullar, för att bara nämna några. Det bidrar därför till att göra EU:s politik i sydöstra Europa mer trovärdig och effektiv.
Slutligen är det särskilt anmärkningsvärt att Serbien tog upp tillämpningen av interimsavtalet. Officiellt trädde avtalet i kraft i februari 2010, men Serbien beslutade att tillämpa det kort efter att det hade undertecknats i april 2008. Därmed har Serbien uppvisat ett åtagande gentemot sin ekonomiska integrering med EU, och det har hittills gett positiva arbetsresultat.
Sedan den 14 juni 2010, då rådet beslutade att inleda ratificeringsprocessen för avtalet, har nio medlemsstater ratificerat och ytterligare två stater har garanterat att deras parlament kommer att godkänna det. Dagens omröstning i Europaparlamentet borde därför ytterligare stimulera till denna process tack vare det enhälliga stödet från alla de politiska grupperna. Jag hoppas att de andra medlemsstaternas ratificering kommer att följa snart.
Låt mig avsluta med att fokusera på resolutionsförslaget om Serbiens europeiska integreringsprocess och ett väl förberett bidrag till dagens politiska debatt. Jag är tacksam mot föredraganden, Jelko Kacin, för detta. Resolutionen ger Serbien både ett budskap om stöd för att förbättra förbindelserna mellan EU och Serbien, och ett budskap om förväntningar på de största utmaningarna som Serbien står inför på dess väg mot ett medlemskap i EU. Detta är särskilt lägligt mot bakgrund av utarbetandet av yttrandet om Serbiens ansökan om medlemskap.
Jag var i Belgrad i november förra året för att överlämna ett detaljerat frågeformulär till premiärministern och biträdande premiärministern med ansvar för europeisk integrering. De serbiska myndigheterna arbetar för närvarande hårt med att utarbeta sina svar, som vi räknar med att få i slutet av månaden. Jag blir uppmuntrad av den serbiska regeringens antagande av en handlingsplan den 30 december, som en uppföljning till kommissionens lägesrapport. Kommissionen kommer noggrant att analysera de besvarade frågeformulären och de åtgärder som de serbiska myndigheterna kommer att vidta under de kommande månaderna för att fullborda sin bedömning med hänsyn till att yttrandet ska sändas ut under andra halvåret 2011.
Som min ungerska kollega sade är 2011 ett viktigt år för Serbien: ett år av krävande utmaningar liksom ett möjligheternas år. Vägen är utstakad och målen är kända; ändå är det Serbiens uppgift att slå in på denna väg, uppfylla de kriterier som krävs och, när landet väl är färdigt, engagera sig i förhandlingsprocessen med EU. Jag är övertygad om att Serbien kommer att fortsätta göra rätt europeiska val och gå vidare med sina ansträngningar på integreringsområdet, med vårt gemensamma stöd. Detta kommer att sända ett positivt budskap till hela regionen i en tid då vi åter måste bekräfta dess europeiska perspektiv i syfte att befästa freden och gynna ekonomiskt välstånd på västra Balkan.
György Schöpflin
för PPE-gruppen. - (EN) Fru talman! Enligt min mening är betänkandet om Serbien utmärkt. Jag gratulerar föredraganden Jelko Kacin.
Det verkar som om Serbien äntligen har bestämt sig för att landet verkligen vill ha en europeisk framtid. Majoriteten av den politiska eliten anser att detta är det mest fördelaktiga alternativet. Denna beslutsamhet ska ses mot bakgrund av de senaste 20 åren av oro. Serbien upplevde kommunismens slut, Jugoslaviens kollaps, de krig som följde, Slobodan Miloševićs roll, bombningarna 1999, spirande maffiaorganisationer och brottslighet, våld, flyktingar - en nedslående och traumatisk historia. Beslutet att välja EU är därför en stor prestation, och det signalerar att Serbien har blivit en stabilitetsfaktor i regionen.
Två stora politiska problem kvarstår: arrestering och överföring av Ratko Mladić till Haag, och att komma till rätta med Kosovos oberoende. Båda dessa visar på psykologiska hinder. Ratko Mladić har sina beskyddare, och förlusten av Kosovo är smärtsam för en rätt stor del av det serbiska samhället. Alla förluster av territorium är smärtfulla. Till dessa förluster kan läggas flera andra områden som måste uppmärksammas, nämligen uppgraderingen av offentlig förvaltning och administrationen av rättsväsendet, fastställandet av marknadsvillkor och en fullständig öppenhet mot Serbiens förflutna, däribland ett öppnade av arkiven.
De tecken vi fått på Serbiens väg mot EU är någorlunda goda. Det finns ett tydligt åtagande i denna riktning. De uppgifter som eliten och samhället måste ta itu med erkänns, och de tekniska förberedelserna går framåt. Om allt går väl borde Serbien få yttrandet i höst och kandidatstatus efter det. Vägen mot EU är inte enkel, men EU som helhet gynnas av ett stabilt, demokratiskt Serbien.
