Būsima pasaulinfinansų rinkų sistema ir ES ekonomikos gelbėjimo plano priėmimas (diskusijos) 
Pirmininkas
Sveikiname studentus iš Romos Europos universiteto, šiandien dalyvaujančius mūsų posėdyje.
Kitas klausimas - diskusijos dėl žodinio klausimo Tarybai ir Komisijai dėl būsimos pasaulinės finansų rinkos sistemos ir ES ekonomikos gelbėjimo plano - B6-0487/2008) ir - B6-0488/2008).
Pervenche Berès
autorė. - (FR) Gerb. pirmininke, Joaquín Almunia, Hervé Novelli, José Manuel Barroso, visiškai neseniai mums buvo pasakyta, kad atėjo laikas Komisijai paraginti valstybes nares. Mes džiaugiamės, kad jūs esate čia, Parlamente ir jei tai yra Komisijos strategija, pritariame šiai strategijai.
Daugiausia sunkumų mums šiuo metu kelia bendradarbiavimas tarp valstybių narių. Pernelyg dažnai susiduriame su tokiomis aplinkybėmis, kai tenka skubiai veikti, ir priimami įvairūs valstybių narių sprendimai, kurie vėliau pateikiami kaip Europos planas. Manome, kad norėdami geriau panaudoti savo išteklius, privalome veikti kitaip.
Įvykusiame Didžiojo dvidešimtuko susitikime aptarti ir apibrėžti būsimi tarptautinės finansinės sistemos įgyvendinimo terminai. Žvelgiant į Ekonomikos ir finansų reikalų tarybos išvadas, priimtas vakar, mane stebina vienas dalykas - tai yra tai, kad Komisijos išvadose nėra jokių įgaliojimų Komisijai. Todėl norėčiau, kad Taryba man pasakytų, kaip ji ketina įgyvendinti savo pasiūlymus, ypač kovodama su tam tikrų jursidikcijų nenoru bendradarbiauti ir apibrėžiant TVF vaidmenį kitų tarptautinių finansinių institucijų atžvilgiu.
Taip pat norėčiau, kad Taryba ir Komisija mums pasakytų, kokie yra kiti etapai, atsižvelgiant į priimtą darbotvarkę, ir kokiomis sąlygomis šiose diskusijose galėtų dalyvauti Parlamentas, nes, mano manymu, jei norime pasiekti europinės dinamikos, mūsų veiksmai privalo būti būtent tokie.
Gelbėjimo plane nustatytas 1,5 proc. tikslas. Lyginant su skaičiais, svarstytais anksčiau, tai gali būti laikoma žingsniu tinkama kryptimi. Ar to pakanka, ar iš tikrųjų turėtų būti 1,5 proc., o gal tai yra kitaip pervadintos planuotos išlaidos? Turėsime tai išsamiau išnagrinėti.
Tačiau kalbant apie patį planą, norėčiau pateikti tris pastabas. Pirma, jei nebus tikro koordinavimo, kaip to reikalaujama Sutarties 99 straipsnio nuostatomis, kurios numato, kad valstybės narės savo ekonomikos politiką vertina kaip bendro intereso reikalą, patirsime nesėkmę. Mane stebina tai, kad net vakarykštėse Ekonomikos ir finansų reikalų tarybos išvadose į tai visiškai neatsižvelgta. Ekonomikos politikos priemonių koordinavimas šiuo kritiniu etapu negali būti paprasčiausi valstybių narių ekonomikos gaivinimo planai, kuriuos iš pradžių parengjų vyriausybės, ir įvertino Komisija. To nepakanka.
Antra, mane stebina tai, kad šiame dokumente visiškai nesvarstoma atsigavimo perspektyva, kuri, kaip man žinoma, yra nesuderinama su Sutartimi, kokia ji šiuo metu yra, tačiau taip pat nenurodoma ir šen bei ten, mano manymu, teisingai kartojama mintis dėl to, kad būtina sujungti euro zonos valstybių narių įsiskolinimus.
Jei Komisija nori elgtis ryžtingai, dabar pats metas nustatyti šių diskusijų ribas. Galbūt Taryba ne iš karto pritars šiam pasiūlymui, tačiau žinant, kaip dirbama šiame Parlamente, neabejoju, kad jus parems Parlamente ir tai leis jums veikti, įgyvendinant šį tikslą.
Trečiasis klausimas - darbo vietų ir atlyginimų klausimas. Jūs ką tik minėjote, kaip svarbu kurti darbo vietas. Nepamirškite, kad tai turėtų būti kokybiškos darbo vietos, nes kitaip mums nepavyks įgyvendinti tikslų, kuriuos mes nustatėme Lisabonos strategijoje.
Pagaliau, ar galėčiau pateikti paskutinę pastabą dėl Europos investicijų banko. Jam dabar patikėta daugelis užduočių, tačiau mes privalome stebėti, kaip bankai įgyvendina šias galimybes ir priemones, kurie dabar dar kartą siūlomi, nes MVĮ naudojasi bankų sistema tam, kad galėtų jomis pasinaudoti. Gerai žinome, kokia trapi yra bankų sistema, ir todėl norėčiau jūsų paprašyti atidžiai svarstyti šį klausimą, ir kviečiu jus mokytis iš savo patirties, kitaip tariant koordinuotai nustatyti viešojo sektoriaus išlaidas, kurios būtų naudojamos siekiant mūsų ilgalaikių tikslų, antraip šios viešojo sektoriaus išlaidos neturės prasmės.
Pirmininkas
Norime pasveikinti Tarybos pirmininką Hervé Novelli, kuris, jei neklystu, buvo vienas mūsų Parlamento narių 1999 ir 2002 m.
Hervé Novelli
Gerb. pirmininke, Komisijos nary, gerb. nariai, pirmiausia norėčiau atsakyti Pervenche Berès, pateikdamas trumpą apžvalgą ir trumpai apibūdindamas, kas įvyko per pastaruosius metus.
Krizė, kuri prasidėjo Jungtinėse Valstijose, kaip jums žinoma, tęsiasi toliau. Jei padėtis finansų sektoriuje, regis, stabilizavosi ir yra pagerėjimo ženklų, nors dar nenurimo, nuo šiol būtina kiek įmanoma labiau apriboti šios finansų krizės padarinius ekonomikai.
Lapkričio mėn. pradžioje paskelbta Komisijos prognozrodo reikšmingą ekonomikos augimo Europos Sąjungoje sumažėjimą, kuris, kaip manoma, 2008 m. turėtų būti 1,4 proc., o 2007 m. jis tesudar2,9 proc.
2009 m., anot Komisijos, verslo veikla Europos Sąjungoje turėtų stagnuoti, esant metiniam 0,2 proc. BVP augimui. Tikimasi, kad augimas vyks pamažu ir 2010 m. vidutiniškai bus 1,1 proc. Tokią padėtį galima prognozuoti per artimiausias savaites ir mėnesius.
Finansinpadėtis - kuri, atrodo, daug geresnnegu prieš keletą mėnesių, daugiausia yra valstybių narių ir centrinių bankų, tarp jų Europos centrinio banko, ryžtingų veiksmų rezultatas, ir, kaip svarstant šį klausimą minėjo mano kolega ir draugas Jean-Pierre Jouyet, aš daugiau nebegrįšiu prie šios temos.
Euro zonos valstybių vadovai susitiko spalio 12 d. ir pirmą kartą susitardėl suderinto veiksmų plano, kurio principus patvirtino Europos Vadovų Taryba spalio 15 ir 16 d.
Visos valstybės narės šiuo metu patvirtino nacionalines priemones, kaip to reikalauja šio plano principai, pvz., kaip jums žinoma, per garantijų mechanizmus finansuoti bankus ir sistemas, leidžiančius didinti jų kapitalą.
Be to, ECB labai stengėsi užtikrinti rinkos likvidumą, diversifikuoti savo kvietimus dalyvauti konkurse ir išplėsti užstatų galimybes.
Manau, kad buvome solidarūs remdami valstybes nares, susidūrusias su finansiniais sunkumais. Mes tai padėjome padaryti vienai valstybei narei, Vengrijai, lapkričio mėn. pradžioje. Taip pat susitarėme dėl poreikio pakelti viršutinę ribą paskoloms, Europos Sąjungai pagal šias sąlygas nuo 12 mlrd EUR iki 25 mlrd EUR.
Manau, kad, kaip jūs, Pervenche Berès, jau minėjote, atėjo laikas iš naujo pradėti kurti mūsų ekonomiką. Valstybės narės ir Sąjunga turėtų veikti suderintai ir prisidėti siekiant platesnės reakcijos visuotiniu lygmeniu.
Kalbant apie Europos ekonomikos atsigavimą, lapkričio 26 d. Komisija ėmėsi iniciatyvos ir paskelbkomunikatą - Europos ekonomikos atkūrimo, augimo ir darbo vietų kūrimo planą. Taryba teigiamai vertina šį komunikatą ir man malonu, Pervenche Berès, kad jūs taip pat laikote tai žingsniu tinkama kryptimi.
Jei norime galutinai išspręsti šią krizę ir ypač pasidaryti išvadas iš jos, privalome analizuoti tai, kas įvyko. Finansiniai neramumai, kaip jūs žinote, prasidėjo antrinėje hipotekos paskolų rinkoje JAV. Jie laipsniškai plito, išryškindami rimtus mūsų finansų sistemos nesklandumus.
Žvelgiant iš makroekonomikos pozicijų, ši kriztaip pat atspindi vidinės pusiausvyros stoką šeimos ūkių įsiskolinimų požiūriu ir išorės pusiausvyros stoką, ypač atsižvelgiant į dabartinį JAV deficitą. Tačiau tai yra, kaip norėčiau pabrėžti, visų pirma finansų rinkų reguliavimo krizė, kuri išryškina tai, kad netinkamai veikia tam tikrų mūsų reguliavimo ir stebėjimo sistemos
Daugelis šių aspektų jau buvo nagrinėti, rengiant veiksmų planus ir atliekant darbą Ekonomikos ir finansų reikalų taryboje pirmininkaujant Prancūzijai. Tačiau šalia skubių priemonių, kurių imtasi Bendrijos lygmeniu atkurti pasitikėjimą finansų rinka ir apsaugoti indėlininkų santaupas, paremti finansų institucijas ir teikti paramą valstybėms narėms, išgyvenančioms sunkumus, svarbiausios reformos, kurių jūs, Pervenche Berès, prašote, mano nuomone, jau vyksta.
Norėčiau pritarti susitarimui, kurio pasiekta Taryboje dėl keturių direktyvų projektų, kurie būtų reikšmingi didinant finansų sektoriaus stabilumą, apsaugant vartotojus ir toliau stiprinant vidaus rinką. Tai direktyvos dėl bankų kapitalo reikalavimų, direktyva dėl indėlių garantijų sistemų, mokumo II ir direktyva dėl kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektų (KIPVPS).
Be to, vykdomas finansinių institucijų, kurios ligi šiolei nebuvo stebimos, stebėjimo darbas. Pradėtas darbas dėl Europos kredito reitingų agentūrų reglamentų, kuris, kaip tikimasi, bus baigtas 2009 m. pavasarį.
Neabejoju, kad Parlamentas yra kartu su mumis pasirengęs užtikrinti, kad šie nauji tekstai būtų priimti kiek galima greičiau. Be to, Tarybai pirmininkaujanti Prancūzija ėmėsi iniciatyvos svarstyti ciklinį finansų reglamentų pobūdį, siekdama persvarstyti priežiūros ir atskaitomybės sistemą ir finansų sektoriaus lengvatas, ir svarstydama labai svarbų vadybininkų ir rinkos prekybininkų atlyginimo už darbą klausimą. Per pastaruosius mėnesius pasiekta konkrečios pažangos dėl priežiūros Europoje: didesnės konvergencijos tarp valstybių narių priežiūros sistemų, suderintos tvarkos įgyvendinant dokumentus; tarptautinių grupių priežiūros stiprinimo, steigiant priežiūros tarybas; ir veiksmingesnės Europos priežiūros komitetų veiklos, taikant kvalifikuotos daugumos balsavimą, tobulinant sprendimų priėmimo procedūrą.
Vis dėlto, manau, šioje srityje būtini radikalesni pokyčiai, ir mes labai laukiame, kad pradėtų dirbti aukšto lygio grupė, pirmininkaujama Jacques de Larosière, kurioje taip pat bus svarstomi priežiūros, ypač investicinių fondų priežiūros klausimai.
Bet kuriuo atveju šie rezultatai ir vykstantis darbas rodo, kad Europos Sąjunga ir toliau lieka varomąja jėga tarptautiniame darbe, sprendžiant finansų krizės iššūkius. Sąjunga neabejotinai buvo varomoji jėga, reformuojant tarptautinę struktūrą, ypač didinant tarptautinių finansų institucijų gebėjimus, kuriais siekiama išvengti krizės veiksnių pasikartojimo.
Krizlabai aiškiai parodė, kad šie visuotiniai klausimai, turėtų būti sprendžiami pasauliniu lygiu. Todėl Tarybai pirmininkaujanti Prancūzija ėmėsi iniciatyvos pasiūlyti Jungtinėms Valstijoms surengti tarptautinį aukščiausiojo lygio susitikimą, apimantį visas svarbiausias besivystančias šalis nustatant principus ir veiksmus, kurių reikėtų imtis atkuriant tarptautinę finansų sistemą.
Turėdama omenyje šį tikslą, Tarybai pirmininkaujanti valstybnarpateikpasiūlymus valstybėms narėms. Šie pasiūlymai buvo svarstyti Ekonomikos ir finansų reikalų taryboje, ir paskui jiems pritarvalstybių ir vyriausybių vadovai. Todėl Europa galėjo, ir manau, kad tai yra labai svarbu, kalbėti vienu balsu Vašingtono susitikime lapkričio 15 d.
Prieš Didžiojo dvidešimtuko susitikimą, Ekonomikos ir finansų reikalų tarybai teko svarbus vaidmuo apibrėžiant Europos Sąjungos bendrą poziciją dėl tarptautinės finansų sistemos. Lapkričio 4 d. posėdyje ji svarstįvairius svarbius klausimus siekdama nustatyti Europos reakciją į krizę, ir jos pasiūlymui vėliau pritarvalstybių ir vyriausybių vadovai savo neoficialiame susitikime lapkričio 7 d.
Manau, ši bendra Europos pozicija leido pasiekti reikšmingos pažangos, ypač mūsų partneriams iš JAV ir iš besivystančių šalių, remiant visuotinį augimą ir reguliuojant ir stebint pasaulio finansų rinkas, kurių pagrindiniai principai taikomi visiems suinteresuotiems dalyviams, rinkoms ir jurisdikcijoms.
Esu įsitikinęs, kad šis aukščiausiojo lygio susitikimas yra pradinis taškas peržiūrint tarptautinių finansų institucijų priemones ir išteklius. TVF turėtų būti užtikrintas platus priemonių rinkinys, kuris jam leistų lanksčiai ir greitai paremti valstybes nares. Pasaulio bankas turi sukaupti jėgas ir teikti reikalingą finansavimą besivystančioms ir neturtingoms šalims tam, kad įgalintų jas spręsti rinkos išteklių trūkumo ir didėjančių kainų klausimus.
Be to, tarptautinės finansų institucijos ne tik privalo turėti išteklių krizės atveju, jos taip pat turėtų vaidinti svarbiausią vaidmenį tam, kad jų būtų išvengta. TVF kartu su Finansų stabilumo forumu turi turėti galimybę nustatyti bet kokią finansų sistemos rizikos veiksnių arba perkaitimo galimybę ir teikti rekomendacijas dėl atitinkamų ekonomikos politikos priemonių.
Todėl Taryba nedvejodama pritaria pareiškimui, kurį pateikDidžiojo dvidešimtuko valstybių ir vyriausybių vadovai, paskelbtam lapkričio 15 d. Dabar viskas parengta tam, kad būtų priimta bendra Europos pozicija tam, kad ši "Vašingtono deklaracija" būtų įgyvendinta laikantis nustatytų terminų, kurie numatyti pagal būsimus tarptautinius įsipareigojimus.
Iš esmės ir jau baigdamas, gerb. pirmininke, manau kad šalia pažangos pagrindiniais klausimais, iš to galima padaryti dvi svarbias išvadas.
Europa po labai greito pasirengimo vienu balsu kalbėjo Vašingtono aukščiausiojo lygio susitikime. Todėl Europa ir toliau turėtų likti varomąja jėga diskusijose dėl tarptautinės finansų sistemos pertvarkymo.
Mūsų vidaus diskusijos ir reformos, kurias mes ir toliau tęsime turėtų padėti šiam procesui, kuris dar tik prasideda.
Joaquín Almunia
Gerb. pirmininke, Hervé Novelli, Jean-Pierre Jouyet, Pervenche Berès, ponios ir ponai, mažiau kaip prieš mėnesį Strasbūre mes aptarėme Vašingtono susitikimo rezultatus ir išvadas.
Šiandien Pervenche Berès klausia Tarybą ir Komisiją, kokių veiksmų reikėtų imtis tam, kad būtų įgyvendintos išvados, kas turėtų šių veiksmų imtis ir ką turėtų daryti šiuo klausimu kiekviena Europos institucija.
Privalau jai pasakyti, kad visiškai sutinku su tuo, kad šie sprendimai, kaip ir, pvz., tie, kuriuos nuo 2007 m. rugsėjo mėn. priėmEkonomikos ir finansų reikalų taryba ir Europos Vadovų Taryba, turi būti priimti greitai, atsižvelgiant į Bendrijos institucijų vaidmenį. Visos Bendrijos institucijos privalo dalyvauti ieškant bendro sutarimo taip, kad Europa galėtų laikytis bendros pozicijos visais klausimais, kuriais siekiama veiksmingiau reguliuoti finansų sistemą ir ieškant skirtingų problemų sprendimo. Taip ES ir toliau pirmaus pasaulyje teikdama pasiūlymus būsimuosiuose susitikimuose pradedant Vašingtono susitikimu.
Todėl Komisija, žinoma, šiuo požiūriu dirba toliau. Viena vertus, mums tenka atitinkamas vaidmuo J. de Larosière grupėje, kita vertus, mes kuriame savo iniciatyvas. Komisija dar vakar atnaujino šiuos pareiškimus Ekonomikos ir finansų reikalų taryboje. Be to, Komisija ketina pasinaudoti savo galiomis kartu su Taryba ir Parlamentu, norėdama kiek įmanoma greičiau pasiekti reikalingų susitarimų.
Labai svarbu koordinuoti ES veiksmus ir pozicijas finansų srityje, nes mes ketiname dalyvauti visuotiniame koordinavimo procese, todėl visuotinio koordinavimo darbe Europa negali dalyvauti, turėdama keletą skirtingų pozicijų. Turime laikytis bendros pozicijos, kurios būtų oficiali Europos Sąjungos pozicija.
Dėl ekonomikos gelbėjimo ir gaivinimo plano, kuris buvo aptartas Ekonomikos ir finansų reikalų taryboje vakar, ministrai susitarė, kad atsižvelgiant į ekonominę padėtį ir recesiją, turėjusią įtakos Jungtinėms Valstijoms, Japonijai, euro zonai ir kai kurių didžiųjų ES valstybių narių, nepriklausančių euro zonai, ekonomiką, itin svarbu taikyti mokesčių paskatas. Pinigų politika turėtų būti palaikoma paklausa, tačiau jai vienai negali tekti visa našta, ypač atsižvelgiant į dabartinę finansų ir kredito rinkų padėtį.
Mokesčių ir biudžeto politika taip pat turi būti siekiama skatinti ekonomiką. Komisija siūlo paskatas, kurios, kaip ji mano, esamomis sąlygomis yra būtinos ir galimos. Mes nurodėme, kiek galime prisidėti Europos lėšomis ir priemonėmis per ES biudžetą ir Europos investicijų banko ir ERPB veiklos priemones. Pripažįstu, kad kai kurie Ekonomikos ir finansų reikalų tarybos nariai, deja, neįvertino mūsų pasiūlymo Tarybai ir Parlamentui lanksčiau panaudoti neišleistas lėšas, nekeičiant ES biudžeto lubų, leidžiant mums skirti 5 mlrd. EUR sumą investicijoms į infrastruktūrą ir kovai su klimato kaita Europos lygmeniu.
Deja, pasiūlymas nesulaukbendros paramos. Vis dėlto, manome, kad jam bus pritarta. Be Europos pastangų (per ES biudžetą bei Europos investicijų banką, ir čia ministrai faktiškai sutiko didinti kapitalą, kaip siūlKomisija 2009 m. pabaigoje), mes taip pat prašėme valstybių narių prisidėti 170 mlrd EUR 2009 m., taikant priemones, labiausiai tinkamas didinant paklausą dabartinėmis sąlygomis.
Šiuo pasiūlymu atsižvelgiama į valstybių narių atsakomybę, nes jos formuoja biudžetą finansuojant gaivinimą per pinigų politiką. Juo taip pat atsižvelgiama į tai, kad ne visų valstybių narių galimybės veikti yra vienodos. Mes negalime prašyti Vengrijos arba Latvijos šiuo metu prisidėti tiek, kiek prisideda Vokietija arba Nyderlandai. Tai, žinoma, nėra Komisijos pozicija. Visos valstybės narės turi turėti naudos iš pakilimo ir jį lydinčio atsigavimo, tuo tarpu ne visos gali vienodai prisidėti, nes jų pirminpadėtis skirtinga. Todėl koordinavimas yra itin reikšmingas.
Koordinuodami veiksmus mes galime pasiekti, kad vienas plius vienas būtų trys. Nesant koordinavimo vienas plius vienas gali turėti neigiamą rezultatą. Tai aiškus pavyzdys, kai koordinavimas būtinas. Kai kurios valstybės neturi pakankamai galimybių veikti, tuo tarpu kitos turi nuspręsti, kaip pasinaudoti galimybėmis, kurias jos turi. Jei mes nepanaudosime kiekvienos valstybės energijos ir galimybių, visi galų gale pralaimėsime. Tai Komisija ir norėjo pasakyti vakar ministrams Ekonomikos ir finansų reikalų taryboje.
Norėčiau nurodyti tris konkrečius klausimus.
Pirma, prieš tai vykusioje diskusijoje šio Parlamento narys teigė, kad Stabilumo ir augimo paktas nebegalioja. Kaip aš daugelį kartų minėjau šiame Parlamente ir dar kartą kartoju, Stabilumo ir augimo paktas tebegalioja ir jis galioja todėl, kad 2005 m. mes jį peržiūrėjome ir pasiūlėme lankstumą, kuris turi būti taikomas esant padėčiai, labai panašiai į dabartinę. Paktas galioja, nes mes jį peržiūrėjome 2005 m., ir nėra reikalo jo keisti arba kurti iš naujo. Privalome jį įgyvendinti ir jo laikytis, tačiau turime jo laikytis atsižvelgdami į apribojimus ir lankstumą, kurio biudžeto politika reikalauja tokiu metu, kaip šis.
Antra, Pervenche Berès minėjo Europos skolos vertybinius popierius. Kai kurios didžiausios valstybės atmeta šią galimybę ir net atsisako ją svarstyti. Ar nacionalinės valstybės skolos vertybiniai popieriai turėtų būti leidžiami bendrai? Kai kurios pagrindinės euro zonos valstybės atmeta šią galimybę. Vis dėlto yra ir trečia galimybė, kuriai bendrai pritarta ir kurią mes norime panaudoti. Tai - papildomas ir konkretesnis Europos investicijų banko finansavimas toms investicijoms ir priemonėms, kurios yra esminės palaikant paklausą ir maksimizuojant šių visos Europos pastangų poveikį tokiu metu, kaip dabar.
Pagaliau visiškai sutinku su Pervenche Berès raginimu kurti kokybiškas darbo vietas. Kai Komisija įtraukį gaivinimo planą ne tik pinigines priemones, bet ir dešimt prioritetinių veiksmų skatinant protingas investicijas, mes labiausiai siekėme didesnio augimo, didesnio tvarumo ir kokybiško užimtumo, kurį užtikrintų tam tikros trumpalaikės priemonės. Šios priemonės, reikia pripažinti, gali būti trumpalaikės, ir tai yra vienas iš skatinimo reikalavimų. Vis dėlto jos nepasižymi kitomis dviem savybėmis, reikalingomis tam, kad galėtų būti laikomos kokybiška priemone iždo srityje, tai yra, kad jos leistų didinti paklausą trumpalaikiu laikotarpiu ir taip pat išplėstų mūsų ekonomikos galimybes ekonominio atsigavimo laikotarpiu, kuris neabejotinai bus vėliau.
Jean-Paul Gauzès
PPE-DE frakcijos vardu. - (FR) Gerb. pirmininke, ministrai, Komisijos nary, pirmiausia, dėl klausimų norėčiau pasakyti, kad jie aiškiai rodo Parlamento norą būti informuotam ir geriau dalyvauti procesuose reformuojant finansų rinkų sistemą. Parlamentas taip pat mano, kad Europa turėtų kalbėti vienu balsu, kaip buvo sakyta.
Suderinti ir koordinuoti veiksmai, kaip buvo minėta, itin svarbūs, kad Europos ekonomika atsigautų, kaip buvo minėta. Mes pritariame Komisijos pasiūlymui sujungti visus turimus Europos ir valstybių narių politinius svertus tam, kad galėtume kovoti su krize. Iš tikrųjų dabar užduotis - atkurti pasitikėjimą tarp europiečių, kurie taip pat yra vartotojai.
Taip pat turime siekti tinkamos pusiausvyros ilgalaikiu ir trumpalaikiu laikotarpiu. Priemonės, kurių imtasi, ypač bankų sektoriuje, tinkamos kovoti su šia finansų krize: kapitalo didinimas, tarpbankinių paskolų garantijos ir paskolų garantijos. Vis dėlto turime būti budrūs, kai tenka įvertinti šių priemonių tikslą, t. y. grąžinant bankus į jų priminę padėtį užtikrinant jų likvidumą ir kreditą - trumpai tariant, siekiant finansuoti realią ekonomiką.
Būtina stiprinti EIB ir EBRD vaidmenį. Stiprinant EIB kapitalą būtina panaudoti jo rezervus. Biudžeto struktūrizavimas - taip pat žingsnis tinkama kryptimi. Vis dėlto šiuo požiūriu pats reikšmingiausias - planuojamų priemonių įgyvendinimas. Turime vengti kraštutinumų. Čia norėčiau paminėti valstybės pagalbą su bankais susijusioms programoms. Taip pat norėčiau paminėti - kaip jūs ką tik sakėte - Stabilumo ir augimo paktą. Turime suprasti, kad mūsų piliečiai, kurie šiuo krizės laikotarpiu norėtų, kad Europa spręstų šiuos klausimus, neturėtų jausti, tarsi vieną dieną Europa sako viena, o kitą dieną daro visai ką kita.
Pagaliau, ministre, reitingų agentūrų reguliavimo klausimu, kuriuo rengiau pranešimą šiam Parlamentui, mes kruopščiai dirbsime, įgyvendinant veiksmingą ir pragmatinę sistemą, kuri leistų ne tik paprasčiausiai reaguoti į dabartinę padėtį, bet leistų šioms agentūroms veikti ilgalaikiu laikotarpiu.
Poul Nyrup Rasmussen
PSE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, pirmiausia norėčiau pritarti Komisijos nariui Joaquínui Almunia kad "vienas plius vienas" nėra du, bet trys, kai mes tai darome kartu. Pamėginsiu tai paaiškinti savo mažajam anūkui ir jis turėtų tai suprasti, nes auga, norėdamas būti geru Europos piliečiu.
Nebekalbėsiu apie koordinavimą, nes manau, kad mano kolega Pervenche Berès labai pabrėžklausimą, kaip ir jūs. Tik norėčiau pasakyti vieną dalyką - tai taip pat skirta valstybei narei pirmininkaujančiai Europos Sąjungai ir Tarybai - kad esama pavojaus, kad mūsų valstybės narės kol kas iš tikrųjų nesupranta finansų investicijų poreikio reikšmės. Norėčiau pateikti pavyzdį: jei mūsų tikslas yra išsaugoti dabartinį užimtumo lygį Europos Sąjungoje, turime investuoti 1 proc. daugiau BVP ne tik 2009 m. bet taip pat dar daugiau 2010 m. ir dar daugiau 2011 m. Tai matyti iš mūsų makroekonomikos skaičiavimų, apimančių visą Europos Sąjungą.
Tikiuosi, kad tai, ką darome prieš Kalėdas bus pradžia - ir man žinoma, kad Tarybai pirmininkaujanti Prancūzija mano taip pat. Todėl nustatykite laikotarpį, kuris reikštų: įvertinkime poveikį prieš kitų metų pavasarį ir pavasario Tarybą. Būkime pasirengę prieš pavasario Tarybą pasiūlyti naujas finansų gaivinimo priemones. Nes bijau, kad dabartinKomisijos prognoz- kurią ji parengė, kaip galėdama geriau - papildys nauja, kuri mums parodys, kad darbas, kurį reikia atlikti, reikalauja dar daugiau pastangų, negu buvo manyta.
Pagaliau, norėčiau kalbėti apie reguliavimą. Norėčiau padėkoti Tarybai pirmininkaujančiai valstybei narei už tai, kad ji konstatavo, kad tai yra reguliavimo krizė. Aš sutinku. Todėl esu labai nusivylęs informacija, kurią vakar gavau Ekonomikos ir pinigų politikos komitete, vadovaujamame Pervenche Berès. Mes vienbalsiai pritarėme čia, Parlamente, pranešimui, kuriame teigiama, kad dėl šios reguliavimo krizės mums reikia naujų reglamentų, kurie suteiktų įgaliojimus veikti visiems finansų dalyviams be išimties - tarp jų investiciniams fondams ir privačiam kapitalui.
Vakar gavau žinutę iš Komisijos nario Charlie McCreevy, kurioje rašoma: "Kviečiame dalyvauti naujose konsultacijose dėl investicinių fondų". Prieš dvejus metus vyko konsultacijos dėl investicinių fondų, kur daugiausia dėmesio skirta Londono sičio veikėjams. Dabar, po dvejų metų, vyksta naujos konsultacijos. Daugiau konsultacijų mums nereikia. Mums reikalingas reguliavimas. Tiksliai žinome priežastis. Charlie McCreevy vakar pasakė: "Beje, neketiname imtis jokių veiksmų dėl privataus kapitalo". Vis dėlto jis klausia, ar privataus kapitalo lobistinės organizacijos negalėtų paprašyti laikytis elgesio kodekso tuos, kurių jis neapima.
(Įsiterpia kitas narys)
(FR) Ponios ir ponai, dabar mano eilė!
Norėčiau pasakyti štai ką: man reikia jūsų pagalbos - ir aš kreipiuosi į Komisijos narį Joaquíną Almunia - jūs turite suprasti, kad žmonės tiesiog nesupras, jei mes, Europos Sąjunga, nevykdysime savo pareigų visapusiškai reguliuoti finansų rinkas tam, kad užtikrintume, kad ši padėtis nepasikartotų; ir kad galime finansuoti šią plėtrą būtent taip, kaip tai apibūdino Komisijos narys Joaquín Almunia.
Iš tikrųjų prašyčiau jūsų pateikti atsakymą prieš Kalėdas tam, kad galėčiau pasakyti savo mažajam anūkui: "Nagi, pamėginkim!".
Daniel Dăianu
ALDE frakcijos vardu. - Jei iš tikrųjų nepasieksime bendros pozicijos ES tam, kad galėtume vykdyti tikrą reformą, tinkamų visuotinių taisyklių finansų rinkose pasiekti bus labai sunku. Protingi žmonės pasakytų, kad didžiulreguliavimo ir priežiūros nesėkmė, kartu su ryškėjančiais supaprastintos ekonominės paradigmos trūkumais suteikia neginčijamą atsakymą į tai, ką turime daryti. Tačiau kai kas vis dar mano, kad švelnūs įstatymai turėtų būti naujosios sistemos norma. Mano nuomone, jie klysta, nepaisant to, ar jie taip galvoja nuoširdžiai, ar vadovaudamiesi ribotais interesais.
Viena iš Johno Maynardo Keynes'o idėjų - kad labai nepastovūs kapitalo srautai nėra palankūs prekybai ir gerovei - įrodsavo reikšmę šioje didelėje suirutėje ir per kitas krizes, tarp jų besivystančiose rinkose. Jau dešimtmečius visame pasaulyje kartojama ši mantra: nacionalinėmis politikos priemonėmis neįmanoma daug pasiekti, nes vyriausybės veiksmai prieš pasaulio rinkas yra bejėgiai. Tačiau ar šis visuotinių finansų rinkų sudėtingumas yra Dievo duotas? Ar visuotinės rinkos, be technologinių veiksnių, taip pat nėra žmonių sprendimai nustatant finansų, prekybos ir investicijų taisykles? Tvirtinimas, kad nieko negalima padaryti su finansais, kai jie kelia bėdų, neįtikina. Galima daug padaryti reguliuojant finansų rinkos dalyvius (tarp jų investicijų fondus ir privataus kapitalo fondus), ribojant jų įtaką, sprendžiant cikliškumo ir atskaitomybės klausimus, geriau koordinuojant politikos priemones, dirbant su reitingavimo agentūromis.
Paradigma, kuri reiškia rinkos ekonomikos priemonių, kurios nėra reguliuojamos, nuosmukį ir besiformuojanti daugiašalpasaulio ekonomika leistų sukurti naują tarpinstitucinę finansų sistemą. Nuo pastarosios priklausys atviros pasaulio ekonominės sistemos likimas. Jeigu dabar nesiimsime teisingų žingsnių, kyla pavojus, kad tai pakenks mūsų liberalios demokratijos sistemai. Tikiuosi, kad naujoji Amerikos administracija šiuo požiūriu bus atvira. Tačiau Europoje mes taip pat turime pasinaudoti reikšmingomis šio laikotarpio galimybėmis.
Rebecca Harms
Verts/ALE frakcijos vardu. - (DE) Gerb. pirmininke, pirmiausia aš iš visos širdies norėčiau pritarti Poului Nyrupui Rasmussenui, kad kalbame apie visiškai naują santykį tarp valstybės ir rinkos, viso finansų pasaulio požiūriu. Manau, kad dėl to mes visi sutinkame. Taip pat, kalbant apie Charlie McCreevy, turiu pasakyti, kad dabar jam turėtų tekti mažesnis vaidmuo, negu anksčiau ir jam dabar jokiomis aplinkybėmis neturėtų būti leidžiama delsti.
Finansų rinkų griūtis parodė, kas atsitinka, kai valstybpernelyg dvejoja ir nedrįsta taikyti taisyklių, kurias ji mano esant teisingomis.
Dar kartą norėčiau susieti dabartinį ginčą apie naująją žaliąją darbotvarkę su Europos ekonomikos gelbėjimo planu. Mano nuomone, Europos Vadovų Taryboje ir Europos Komisijoje vis dar pernelyg daug neapsisprendusių, kurie mano, kad tvarumo strategijos arba agresyvi klimato apsauga turėtų būti vykdoma darbo vietų sąskaita. Ir tos pačios jėgos, kurios stabdo veiklą čia, mūsų nuomone - mums, Žaliesiems taip pat rūpi darbo vietos - stabdo tolesnius ateities gamybos būdus ir ateities ekonomines sistemas bei produktus, o tai blokuoja kelią Europai į ateities pasaulio rinkas.
Manau, kad tai labai pavojinga, ir taip pat manau, kad silpni automobilių įstatymai, kuriuos mes šiuo metu priimame - blogas ženklas, kuris rodo mūsų neryžtingumą. Gelbėjimo planą galima iš dalies laikyti keistinu, iš dalies žaliu, tačiau iš tikrųjų jis apima tuos pačius senus dalykus.
Nemanau, kad Europai užtektų tik mažų pakeitimų. Galbūt koordinavimas gali sulaukti didesnio pritarimo, jeigu būtų parengtos išsamesnės strategijos. Viso ES biudžeto persvarstymas kitų metų pradžioje suteiktų Komisijai galimybę kilus krizėms, jas sistemingai ir suvienodintai spręsti.
Sergej Kozlík
(SK) Gerb. pirmininke, gerb. Parlamento nariai ir svečiai, aš pritariu Europos Sąjungos institucijų iniciatyvai, paskatinusiai ieškoti išeities iš finansų krizės visuotiniu lygmeniu. Vis dėlto ekonomikos reakcija į finansų krizės padarinius vadovaujantis planu, kuriuo siekiama atkurti augimą ir užimtumą Europos Sąjungoje man panašesnį neapgalvotą improvizaciją.
Plane padėtis idealizuojama ir pamirštama, kad Europos Sąjunga yra nacionalinių valstybių grupė, kurioje kiekvienos iš jų sąlygos yra skirtingos ir kurių kiekviena turi skirtingus prioritetus ir skirtingai sprendžia ekonomines problemas ir turi skirtingus ekonominės plėtros planus. Plane nepakankamai vertinama visos, o ne tik žaliosios energetikos infrastruktūros koordinuotos plėtros reikšmė, ir kelių ir geležinkelio infrastruktūros plėtra, kaip būtina priemonsiekiant veiksmingo investicijų paskirstymo ir poreikis spręsti žemės ūkio sektoriaus finansavimo klausimą. Taip atsitiko todėl, kad be finansų krizės, pasaulis taip pat susiduria su energetikos ir maisto krize.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Gerb. pirmininke, nenorėčiau daug kalbėti apie išskirtinį, istorinį dabartinės krizės pobūdį. Tai minėjo visi mano kolegos nariai, ir tai labai puikiai apibūdino Poul Nyrup Rasmussen. Tik norėčiau pridurti dar tris dalykus: tai yra blogiausia kada nors apskritai buvusi ir man matyta likvidumo krizė; šiai krizei nėra nei navigacijos brėžinių, nei žemėlapių ir, trečia, mes esame įsitikinę, kad finansų kriztebesitęsia, ir rinkos išseko.
Todėl pirmasis dalykas, kurį turime padaryti - normalizuoti finansų rinkas, ir šiuo požiūriu kalbėsiu apie Europos centrinį banką.
Šiame Parlamente jaučiama nuolanki pagarba Europos centriniam bankui. Nesu profesionalas daugelyje sričių, tarp jų ir šioje, tačiau turiu pasakyti, kad ECB privalo skubos tvarka sumažinti palūkanų normas. Perkėlimo mechanizmai tinkamai neveikia, kaip parodspalio mėn., kai oficialus palūkanų normų sumažinimas neturėjo įtakos realioms palūkanų normoms.
Antra, būtina užtikrinti likvidumą ilgesniu, negu dabar, laikotarpiu. Esu įsitikinęs, kad tam, kad tai būtų padaryta, turi būti pakeista garantijų sistema, tačiau tai padaryti būtina. Finansų institucijos skolina pinigus ilgalaikiu laikotarpiu, ir joms ilgalaikiu laikotarpiu taip pat reikia patikimo finansavimo.
Valstybių narių bankai padeda vykdyti Centrinio banko politiką užtikrinti likvidumą, ir dėl to gali būti pradėtos taikyti valstybių narių pagalbos priemonės, iškreipiančios konkurenciją. Todėl šią sritį privalome atidžiai stebėti.
Mano trečioji ir paskutinpastaba susijusi su tuo, kad šiuo metu biudžeto politikai tenka daug svarbesnis, kur kas didesnis vaidmuo lyginant su pinigų politika. Biudžeto politika turi išorės poveikį, ir tai reiškia, kad itin svarbus glaudus koordinavimas. Visiškai sutinku su tuo, ką sakKomisijos narys.
Toliau aš taip pat sutinku su tuo, kad išlaidos yra svarbios, tačiau svarbiausia - protingos išlaidos aiškiems tikslams, didinant Europos ekonomikos konkurencingumą. Tai - vienintelis kelias, kaip galima suderinti mūsų biudžetą vidutinės trukmės laikotarpiu.
Sutinku kad Stabilumo ir augimo paktas vis dar galioja, ir pirmiausia Komisijos narys turėtų pasakyti mums, ką jis turi omenyje, sakydamas "remiantis standartine reikšme". Ar tai reiškia keletą šimtųjų, keletą dešimtųjų, o gal keletą punktų? Patikėkite manimi, Komisijos nary; aš atidžiai stebiu darbą, kurį jūs dirbate tam, kad Stabilumo ir augimo paktas ir toliau galiotų. Jei jums pavyks to pasiekti, tegu Dievas jums už tai atlygins, o jei ne, tegu Dievas iš jūsų už tai pareikalaus atsakomybės.
Elisa Ferreira
(PT) Mes girdėjome, kaip šiandien keletą kartų buvo sakyta, kad kriz- galimybių metas, ir tai - tiesa. Jei norime pasinaudoti galimybe, kuri mums tenka, lengva nustatyti tolesnių veiksmų kryptį.
Pirma, Europos Sąjungos lygmeniu esame įsitikinę tuo, kad būtina pradėti taikyti skaidrumo mechanizmus ir reguliuoti ir stebėti finansų rinkas. Komisijos narys Charlie McCreevy neturėtų pradėti naujų konsultacijų, o Tarybai pirmininkaujanti valstybnar- analizuoti ir teikti studijų ir pasiūlymų: tereikia pažvelgti į socialistų pasiūlymus atitinkamu metu, kurių daugeliui pritaršis Parlamentas.
Antra, tarptautiniu mastu: Europa negali būti pasyvi stebėtoja tarptautinėje arenoje. Ji turi vaidinti aktyvų vaidmenį kuriant naują tarptautinę tvarką, ir ginti naują sistemą, kuri neleistų palikti tokių spragų, kokios, pvz., šiuo metu yra mažų mokesčių šalys.
Trečia, girdėjome Komisijos pirmininką šiandien sakant, kad valstybės narės abejoja dėl to, ar reikia koordinuoti strategijas. Tiesa, kad, jei mes tiek kartų nebūtume girdėję iš Komisijos narių, kad rinkos reguliuoja pačios save, kad valstybneturėtų kištis, ir finansų rinkos neturi įtakos augimui ir užimtumui, galbūt mums būtų pavykę pasiekti didesnio ir aktyvesnio solidarumo tarp įvairių valstybių.
Vis dėlto pasiūlymas, kuris mums pateiktas šiandien, tėra pirmoji ilgo proceso dalis, jei palygintume jį su Kinijos ir Jungtinių Valstijų programomis; juo taip pat nepakankamai aiškiai apibrėžiamas tikslas, ir šis tikslas turi būti užimtumas; pagaliau Europos programa negali būti valstybių narių darbotvarkių visuma.
Dabar atėjo laikas parodyti Europos piliečiams, kad Europa - teisių tinklas, kuris taip pat apima ir ekonomikos sritį; kad ji saugo juos per krizę, ir skatina solidarumą ir augimo ir paramos programas mažosioms ir vidutinio dydžio įmonėms, kurios šiuo metu negali pasinaudoti priemonėmis, skirtomis bankų sektoriui. Tai - tikroji ekonomika, ir mūsų, kaip europiečių pareiga yra parodyti Europos piliečiams, kad Europa taip pat yra čia, su jais, ir, kas svarbiausia, jų pusėje.
Sophia in 't Veld
(NL) Gerb. pirmininke, man gana keista, kad pastaraisiais metais nepakako lėšų švietimui, rūpybai, naujovėms ir aplinkai, ir kad staiga pradėjo lyti milijardais. Geriausias būsimas gelbėjimo planas - tai stipri Europos rinka ir pamatuota vyriausybės parama, kuriai nebūtų eikvojamos lėšos, kuriomis galėtų pasinaudoti ateities kartos.
Asmeninių skolų krizneturėtų būti sprendžiama didinant visuomenės įsiskolinimą. Komisija turėtų tvirtai laikytis griežtų įsipareigojimų pagal Stabilumo paktą dėl valstybės pagalbos, ir šiuo požiūriu pritariu Joaquín Almunia ir Neelie Kroes. Ne tik bankininkai, bet ir politikai turėtų protingai leisti piliečių pinigus. Svarbu, kad visu pajėgumu veiktų ne tik pinigų presas, bet ir Lisabonos strategija, nes ji gali būti labai naudinga.
Pvz., laisva paslaugų rinka galėtų sukurti šimtus tūkstančių naujų darbo vietų be papildomų išlaidų. Todėl stebėtina, mano nuomone, kai valstybės narės neskuba pradėti taikyti Paslaugų direktyvos. Gelbėjimo planas, skirtas mokyklų absolventams yra tiek pat sunkus, kiek ir apgautiems indėlininkams, nes be kvalifikacijų šie jaunuoliai neturi jokios padėties gyvenime.
Antraip mes turime investuoti 3 proc. mokslo tyrimams ir technologijų plėtrai, kaip buvo nuspręsta 2000 m. Pagaliau, nors pramonniekuomet nesudarplanuotų 2 proc., jos paramai šiuo metu skiriami milijardai.
Pagaliau, atsižvelgiant į tai, kad laisvoje rinkoje reikalai gali pasisukti bloga linkme, taisyklės ir rinkos stebėtojai tikrai nėra prabanga, tačiau netgi šiomis sąlygomis to negalima palyginti su ekonominiais ir socialiniais griuvėsiais, kurie liktų pradėjus eksperimentus su valstybių narių ir socialistine ekonomika.
Hans-Peter Martin
(DE) Gerb. pirmininke, nesu vienintelis, kuriam sunku pritarti šiam sprendimus Europoje priimančių asmenų susireikšminimui, kai kalbama apie finansų rinkos krizę, nes jei ES tikrai būtų veikianti demokratija, pirmiausia būtų galima kelti klausimą dėl atsakomybės, ir kaip iš viso tai galėjo atsitikti.
Paprasčiausiai netiesa, kad visi sunkumai, su kuriais susiduriame, yra panašūs į cunamio, kuris yra gamtos reiškinys. Tai - žmogaus veiklos padarinys. Esant tokiai reguliavimo aistrai, kuri apibūdina šią sąjungą, galima savęs paklausti, kodėl nesiimta veiksmų, kai bankai pastebimai peržengvalstybių narių ribas? Kodėl, nepaisant atitinkamų įspėjimų, nebuvo imtasi veiksmų, kai pradėti naudoti išvestinės finansų priemonės. Aš aiškiai prisimenu, kai apie šiuos klausimus kalbėjo Nobelio premijos laureatas Joseph Stiglitz. Tai buvo tabu. Reikėtų pradėti kaip tik čia, nes savo trūkumų pripažinimas - vienintelis būdas ieškant sprendimų ateityje.
Margaritis Schinas
(EL) Europos Parlamentas šiandien turi aiškiai informuoti abi šios diskusijos puses: pirmiausia apie būsimosios finansų sistemos, kurią turime sukurti, pagrindą ir, antra, apie mūsų pirminę reakciją į gaivinimo planą, kurį pasiūlKomisija lapkričio 26 d. Dėl pirmojo - nėra abejonių, kad Komisijai visiškai aišku, kad savireguliavimo arba nereguliavimo era iš esmės baigėsi. Jei šioje Komisijoje arba net šiame Parlamente yra manančių, kad tikroji ekonomika gali veikti be jokių taisyklių, dabartiniai įvykiai parodė, kad jie klysta. Tai užėmšiek tiek laiko, tačiau dabar mums tai aišku. Nemanau, kad reikėtų kaltinti Komisijos narį Joaquíną Almunią. Dabar naujoji ekonomikos tvarka turėtų būti pagrįsta taisyklėmis, taisyklėmis ir dar kartą taisyklėmis.
Antroji gelbėjimo plano dalis, kurią praėjusią savaitę pasiūlKomisija, turi tam tikrų teigiamų aspektų, ir mes turime suprasti, kad Komisijai pavyko (ir aš žinau, kaip tai sunku) sutaikinti nuomonių skirtumus ir pasiūlyti vyriausybėms bendru pagrindu tarpusavyje susijusių veiksmų sistemą. Dabar girdžiu žmones kairėje ir dešinėje, kurie sako: "norėjome, kad būtų kitaip", "tai pernelyg brangu" arba "mums tai nepatinka". Tai tie patys žmonės, kurie, jei Komisija būtų nieko nedariusi, sakytų: "Komisija nieko nedarė", "mes laukiame Komisijos projekto". Todėl manau, kad antras dalykas, kurį turime pasakyti Komisijos nariui yra tai, kad šio paketo pagrindimas yra teisingas, jis padėtų vyriausybėms, ir tai galėtų būti gelbėjimo laivelis, kuris leistų ekonomikai išgyventi pirmosiomis krizės dienomis. Dėkoju.
Donata Gottardi
- (IT) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, Europos ekonomikos gelbėjimo ir gaivinimo planas, kurį parengEuropos Sąjunga - ženklas, kurį ji siunčia savo piliečiams, ir rinkoms. Negalime nuvilti lūkesčių. Tuo metu, kai valstybės pagalba neigiamai paveiktų finansų konsolidavimą ir visuomeninės skolos lygį atsižvelgiant į esamus ir garantuojamus išteklius, gelbstint pagrindinius finansų ir pramonės dalyvius nuo akivaizdžios įtakos visuomenės finansams ir asmeninėms pajamoms, reikia koordinuoto požiūrio Europos lygmeniu, taip pat būtina kovoti su vengimu mokėti mokesčius ir mažų mokesčių šalimis. Svarbu, kad visi asignavimai ir valstybių narių planai būtų griežtai ir veiksmingai koordinuojami ir jais būtų siekiama to paties tikslo.
Man malonu, kad esama planų lanksčiai taikyti Stabilumo paktą, kuris turėtų būti tikslinis, laikinas ir tinkamas, nustatant mechanizmus, kuriais siekiama struktūrinių pokyčių, veiksmingo visuomenės lėšų perskirstymo, visuomenės išlaidų restruktūrizavimo ir investicijų augimui, kaip tai numatyta Lisabonos strategijos tikslais, ypatingą dėmesį skiriant smulkiosioms ir vidutinio dydžio įmonėms. Bendras požiūris taip pat turėtų apimti makroekonomines biudžeto politikos priemones ir darbo užmokesčio priemones ir laipsnišką mokesčių naštos mažinimą darbui ir pensijoms. Tai turėtų būti įgyvendinta per mokesčių lengvatas, persvarstant ir kompensuojant mokesčius, kuriais siekiama mažinti skurdą, ir ypač didelį skurdą, ir skatinti vartojimą ir ekonomikos augimą, reaguojant į ciklo pokyčius dabarties ekonomikos krizės sąlygomis, kurios pranašauja recesiją. Tačiau derėtų išlaikyti atsargumą, pajamų lygį ir skatinti vartojimą, daugiau dėmesio skiriant aplinkai ir socialiniam tvarumui, taip išvengiant poreikio aklai kartoti modelius ir sistemas, kurie parodsavo silpnąsias puses.
Margarita Starkevičiūt
Gerb. pirmininke, šiame gelbėjimo plane man trūksta vienintelio dalyko - nuorodos į finansų rinkas. Šių metų pradžioje, kai svarstytos išsamios ekonomikos gairės, Parlamentas pateikpasiūlymą įtraukti į gaires finansų rinkų aspektą.
Deja, tuo metu Komisija buvo prieš šį pasiūlymą. Vis dėlto įvykių eiga parodė, kad buvome teisūs. Paraginčiau jus nekartoti šios klaidos ir susieti ekonomikos gaivinimo planą ir atnaujintą Finansinių paslaugų veiklos planą. Jei priimtume šią strategiją, tai padėtų atspindėti realios ekonomikos poreikius modernizuojant ES finansų struktūrą ilgalaikiu laikotarpiu.
- (LT) Aš taip pat norėčiau paraginti pasižiūrėti į Jūsų pasiūlymus finansų rinkų dalyvių akimis. Šiuo metu Komisija teikia tiek daug naujų pasiūlymų, kad net mums, Parlamento nariams, sunku susigaudyti. Jie nėra labai gerai koordinuoti. Pagalvokite, kaip turi jaustis finansų rinkų institucijų vadovai ir investuotojai, kuriems tikrai sunku apsispręsti. Tokia situacija anaiptol nesudaro įspūdžio, kad mūsų rinka stabili, todėl manau, kad didesnis koordinavimas būtinas.
John Purvis
Gerb. pirmininke, mes gana daug girdėjome apie koordinavimą, tačiau aš svarstau, ar koordinavimo pakanka, ir ar vietoje koordinavimo nereikėtų pasirinkti solidarumo, nes krizdabar yra daugiau, negu bankai, nors tai jau savaime yra gana blogai, ir tapo šalių krize. Lygiai, kaip ir koordinavimo srityje pagrįstai pereita nuo nacionalinio prie europinio ir visuotinio lygmens, galbūt dabar reikalingas didesnis solidarumas. Norėčiau paklausti Komisijos ir Tarybos, ar jos iš tikrųjų svarsto visuotinių institucijų klausimą, kaip tai konkrečiai nurodyta žodiniame klausime dėl Tarptautinio valiutos fondo arba alternatyvių institucijų, įgyvendinančių solidarumą visuotiniu pagrindu.
Mano antrasis klausimas susijęs su tuo, kokio pobūdžio finansų stimulą turėtume pasirinkti, jei nuspręstume eiti šiuo keliu. Ar tai turėtų būti pridėtinės vertės mokestis, ir ar nebūtų galima sumažinti pridėtinės vertės mokesčio dydį nuo aukšto arba vidutinio iki mažo tam tikrose srityse - ir ką šiuo klausimu darome? Ir ar nebūtų geriau, jeigu jis būtų taikomas būtent šiuo principu, o ne visur vienodai, tačiau žymiai mažiau jį sumažinus?
Reguliavimas: mes daug girdime, ypač mūsų kairiųjų pažiūrų draugus sakant, kad mums reikia vis didesnio ir didesnio reguliavimo, investicinių fondų ir privataus kapitalo, kredito reitingų agentūrų atsisakymas, ir t. t. Vis dėlto norėčiau paraginti Komisiją ir Tarybą svarstyti štai ką. Turime palaukti, privalome daug galvoti ir siekti bet kokia kaina išvengti nenumatytų padarinių. Jei naujasis reguliavimas pagrįstas - ir taip gali būti - tai turėtų būti tinkamas reguliavimas, o ne kliūtis gaivinimui arba priežastis išvengti arba atidėti šį atgaivinimą. Tam tikrais atvejais tikrai norėčiau pritarti Charlie McCreevy dėl jo pamatuotos reakcijos į problemas ir jo nesmerkti, kaip man atrodo daug mūsų kolegų norėtų padaryti.
Pagaliau viešieji finansai. Stabilumo ir augimo paktas - svarbus ir euro zonos, ir euro zonai nepriklausančioms valstybėms. Jeigu biudžetas laikinai pagrįstai viršijamas - ir tai yra didelis jeigu - jis turėtų būti laikinas, jis turėtų būti pritaikytas prie realistinio tvarkaraščio, ir jei kai kurios šalys gali sau tai leisti, o kai kurios ne, mes grįžtame prie abipusio solidarumo klausimo. Norėčiau prašyti Komisijos ir Tarybos pasakyti, kokį tvarkaraštį jie laiko realistiniu, sprendžiant šį klausimą.
Paul Rübig
(DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, mano klausimas susijęs su tuo, ką jūs manote apie Islandiją ir Vengriją, kurios norėtų įsivesti eurą kaip antrąją valiutą. Ar manote, kad tai leistų šioms šalims spręsti jų problemas?
Antrasis klausimas: ar jūs manote, kad galima pradėti naudoti rizikos įmokas išvestinėms finansinėms priemonėms, kurios paskui būtų naudojamos bankų nuosavam kapitalui stiprinti?
Mano trečiasis klausimas: ar nemanote, kad sumažintas pridėtinės vertės mokestis paskatintų importą, ypač iš Kinijos ir Indijos? Ar nebūtų protingiau mažinti mokesčius mūsų įmonėms ir darbuotojams, mokėti investicines išmokas, daugiau dėmesio skirti laipsniškam nuvertėjimui ir svarbiausia dešimt kartų padidinti mažiausios vertės turtą tam, kad būtų išvengta menamų pelnų apmokestinimo ir laikyti pinigus versle, taip leidžiant lengviau mokėti atlyginimus?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) ES ekonomikos gaivinimo planas sudaro sąlygas investicijoms, todėl juo pritariama biudžeto asignavimus didinti maždaug 200 mlrd EUR vėlesniu laikotarpiu, ką numato ekonomikos augimo ir stabilumo paktas.
Pritariu Europos centrinis banko pasirengimui mažinti palūkanų normas siekiant užtikrinti likvidumą, reikalingą tam, kad bankų sistema galėtų investuoti į realią ekonomiką.
Taip pat pritariu pasiūlymui iš dalies pakeisti finansų sistemą tam, kad per ateinančius dvejus metus būtų investuota 5 mlrd. EUR kuriant plačiajuosčio ryšio infrastruktūrą ir sujungiant Europos energijos infrastruktūros objektus.
Pritariu iniciatyvai, kurios ėmėsi Europos investicijų bankas ir kai kurie valstybių narių bankai, kuria siekiama sukurti fondą 2020, skirtą energijos ir klimato kaitos veiksmams ir transporto infrastruktūrai kurti.
Valstybės pagalbą galima naudoti mokslo tyrimams ir technologijų plėtrai, naujovėms, ryšių ir informacijos technologijoms, transportui ir energetikos efektyvumui remti.
Ján Hudacký
(SK) Manau, kad dvejų metų ekonomikos atkūrimo planas taps geru, kordinuotu Europos Sąjungos atsaku į ekonomikos krizę, su sąlyga, kad jis tinkamai vykdomas ir įgyvendinamas. Siūlomas finansavimas remti Sąjungos ekonomiką turėtų sukurti finansų sistemą, kurios pakaktų paskatinti valstybių narių ekonomiką siekiant tolesnio vystymosi. 30 mlrd EUR, kurie turėtų lygiomis dalimis ateiti iš Europos Sąjungos biudžeto ir Europos investicijų banko, būtų atitinkamai panaudoti kuriant žiniomis pagrįstą ekonomiką ir vidutinės ir ilgalaikės trukmės energijos veiksmingumo programą.
Kalbant apie mokesčių lengvatas, manau, kad šios priemonės turėtų likti valstybių narių rankose. Asmeniškai aš pritariu idėjai mažinti PVM tam tikriems produktams, susijusiems su energijos efektyvumu, leidžiančiu reikšmingai taupyti energiją.
Baigdamas turiu pripažinti, kad man tam tikrą susirūpinimą kelia klausimai dėl plano taikyti kiek įmanoma didesnį lankstumą, kurį leidžia peržiūrėtas Stabilumo ir augimo paktas. Tam tikros vyriausybės turi tendenciją piktnaudžiauti šiomis priemonėmis siekdamos populistinių ir grynai politinių tikslų be aiškios vystymosi koncepcijos.
Charles Tannock
Gerb. pirmininke, norėčiau specialiai paminėti Vokietijos kaclerę Angelą Merkel, kuri tapo naująja Europos Margaret Thatcher. Ji, kaip ir GeležinLedi, tiki suderintu biudžetu ir nesistengia ieškoti išeities iš finansų ir ekonomikos krizės, nepagrįstai ir beatodairiškai didinant skolinimąsi. Atvirkščiai, Britanijos ministras pirmininkas Gordonas Brownas turi didžiulį skolinimosi ir išlaidų didinimo refliacinį ekonomikos paketą, kuris jokiu būdu neleis priimti suderinto biudžeto.
Nors pritariu tam, kad būtent Britanijos bankų neapdairus skolinimas sukėlsuirutę, esant netinkamam vyriausybės reguliavimui ir priežiūrai, manau, kad ši pinigų politika - kuri, beje, yra itin neatsakinga - dabar turi būti derinama su visuomenės išlaidų mažinimu ir gerai apgalvotais planais finansuoti ją ilgalaikiu laikotarpiu. Kitaip po ekonomikai susitraukimo sulauskime didžiulės infliacijos, kuri sunaikintų mūsų santaupas ir pakenktų valstybių narių ekonomikai.
Colm Burke
Gerb. pirmininke, palankiai vertinu valstybių narių narių, Tarybos ir Komisijos darbą sprendžiant šį sudėtingą klausimą. Daugelis mano kolegų jau išsamiai apibūdino, kokių veiksmų reikia. Vis dėlto šiuo metu valstybės narės neturėtų pakeisti savo įsipareigojimų besivystančioms šalims. Būtina, kad ES valstybės narės išlaikytų oficialią pagalbą vystymuisi (OPV). Manoma, kad finansų krizgali turėti didelę įtaką humanitarinės veiklos finansavimui, kai kuriems analitikams pranašaujant, kad OPV turėtų sumažėti trečdaliu arba daugiau.
ES valstybės narės neturėtų susilpninti siekio įgyvendinti Tūkstantmečio vystymosi tikslus dabar, kai norima mažinti išlaidas. Pasaulio finansų nuosmukis pabrėžglobalizuotą mūsų pasaulio prigimtį ir tarpusavio ryšius. Net jei besivystančios šalys išvengdaugelio tiesioginių finansinės krizės padarinių, atsižvelgiant į jų ribotą dalyvavimą pasaulio rinkose, ekonomistai įspėja, kad sulauksime tolesnio poveikio mažėjant pagalbos srautams ir pervedimams, tiesioginėms užsienio investicijoms ir ekonominiam augimui.
Besivystančios šalys labai nukentėtų dėl blogos padėties finansų srityje, kurios jos nesukūrė. Todėl valstybės narės turėtų stengtis išlaikyti status quo.
Pirmininkas
Atsiprašau Bruno Gollnischo ir Czesławo Adamo Sikierski, kurie prašleisti kalbėti, tačiau, deja, jau gana vėlu ir todėl mes apsiribosime penkiomis kalbomis.
Hervé Novelli
Tarybos pirmininkas. - (FR) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, pirmiausia norėčiau pasakyti Joaquínui Almunia, kad jis teisingai minėjo, kad yra trys svarbiausi aspektai, reikšmingi užtikrinant veiksmingą gaivinimo planą.
Pirmasis - tai stiprūs veiksmai. Iš šios perspektyvos vienas su puse procento BVP yra tikslas, kuris man atrodo pakankamas, atsižvelgiant į tai, apie kokio dydžio sumas kalbama.
Kitas - skirtinga valstybių narių padėtis. Jis teisingai pabrėžė, kad ne visos valstybės, jei taip galima sakyti, ekonomikos arba biudžeto padėties požiūriu yra tose pačiose pozicijose, tačiau dėl to joms neturėtų būti daromos išimtys vykdant tikrai koordinuotas pastangas. Tarybai pirmininkaujanti valstybnarketina šiuo klausimu dirbti prieš kitą Europos Vadovų Tarybos susitikimą. Esu įsitikinęs, kad kaip tik taip - nors ir nežinau, kiek laiko tai užtruks - mes pagaliau galėsime atgaivinti augimą ir užimtumą.
Jeanai-Paulai Gauzès, norėčiau jums pasakyti, kad jūs teisingai pažymėjote, kad visos mūsų pastangos turėtų būti skirtos realiai ekonomikai finansuoti. Jei padedame bankams, tai tam, kad jie galėtų investuoti į ekonomiką, ir mūsų vienintelis tikslas - ir jūs buvote teisus, tai pabrėždamas - finansuoti mažąsias ir vidutinio dydžio įmones. Manau, kad vakar Taryba davženklą Komisijai dėl pagalbos priemonių bankams, ir aišku, kad mums reikia lanksčiai ir greitai priimti sprendimus dėl paramos, kuri gali būti teikiama bankams ir finansų institucijoms dabartinėmis sąlygomis. Manau, kad Taryba buvo išgirsta, ir norėčiau pasakyti jums, Jeanai-Paulai Gauzès, kad Taryba pritaria jūsų norui dėl reitingavimo agentūrų Europos ir, pridursiu, tarptautiniu lygmeniu, veiksmingo reguliavimo, kaip minėjo mano kolegos ir EP nariai.
Poulai Nyrupai Rasmussenai, atsakydamas jums, nors jūsų kalba buvo labiau skirta Komisijai, sutinku su jumis, kai jūs pabrėžėte, kad jokiam rinkos segmentui neturėtų būti daromos reguliavimo arba priežiūros išimtys. Jeigu iš tiesų yra nors viena mintis, kurią mes privalome išgirsti, tai - tam tikrų rinkos segmentų reguliavimo trūkumas. Todėl šis reguliavimas turi būti tobulinamas ir kartais turi būti sukurtas, kai jis būtinas. Tai buvo pasakyta lapkričio 15 d. Vašingtono aukščiausiojo lygio susitikime, ir Europa privalo, žinoma, dirbti siekdama šių tikslų, tarp jų ir spekuliacinių fondų srityje.
Daniel Dăianu, tiesa, kad finansų rinkų reguliavimas turėtų būti koordinuojamas tarptautiniu lygmeniu; būtent todėl Europos Sąjungos iniciatyva buvo surengtas Vašingtono aukščiausiojo lygio susitikimas. Manau, kad Europos, suvienytos Europos, balsas buvo lemiamas šio aukščiausiojo lygio susitikimo veiksnys, leidžiantis šiame aukščiausiojo lygio susitikime nustatyti kelių žemėlapį, užtikrinantį tarptautinės finansų sistemos reguliavimą, ir tai buvo įmanoma todėl, kad Europai pavyko veiksmingai parengti savo programą.
Rebecca Harms, kalbant tiksliai, gelbėjimo planu siūlomos ilgalaikės investicijos, galbūt ne tai, ko jums norėtųsi, tačiau jame siūloma būtent tai.
Sergejau Kozlíkai, norėčiau jums pasakyti, taip, mes privalome remti žemės ūkio politiką, kaip ir kitas pagrindines Europos politikos sritis. Jūs minėjote energijos politiką; manau, kad esate teisus. Tai - prioritetai ir jie turėtų jais likti, tarp jų ir šiuo sudėtingu laikotarpiu.
José Manuel García-Margallo, Europos centrinio banko darbui, mano nuomone, teko lemiamas vaidmuo įveikiant sunkumus, su kuriais susidūrėme pastaruoju metu, ir jo pirmininkas aiškiai pasakė, kad infliacija Europoje pažabota, ir todėl jis svarsto, kaip nurodEP nariai, naujas galimybes veiksmams pinigų politikos srityje.
Man atrodo, kad Elisa Ferreira per griežtai įvertino Europos Sąjungos reakciją. Manau kad, skirtingai nuo to, ką ji sakė, Europos Sąjunga skubiai reagavo į krizę, priimdama svarbius sprendimus per labai trumpą laiką bendradarbiaujant mūsų institucijoms - Komisijai, Tarybai ir Europos Parlamentui - ir už tai jums dėkoju.
Kalbant apie paramą MVĮ, netrukus surengsime diskusiją dėl sprendimų, kurie priimti Konkurencijos taryboje dėl Europos smulkiojo verslo akto, ir, mano manymu, šioje srityje Europa taip pat atliko savo vaidmenį dėl MVĮ finansavimo ir joms teikiamų prioritetų, taip pat ir ekonomikos sulėtėjimo laikotarpiu.
Sophia in't Veld, jūs buvote teisi, sakydama, kad trumpalaikis atsigavimas turėtų remtis ilgalaikėmis struktūrinėmis reformomis, kaip to reikalauja Lisabonos strategija. Ši strategija niekuomet nebuvo tokia reikšminga, kaip dabar, šiuo ekonomikos sulėtėjimo laikotarpiu, ir savo tolesnę kryptį turėtų įgauti struktūrinės reformos.
Hansai-Peteri Martinai, išgirdau jūsų raginimą imtis bendrų veiksmų tam, kad būtų nustatyti tikrieji prioritetai.
Margaritis Schinas, taisyklės buvo, tačiau jos neveikė; įvyko būtent tai. Todėl mums reikia taisyklių, tačiau tik veiksmingų; tai neturėtų būti pernelyg didelis reguliavimas, žinoma, tačiau sistema, tinkama Europos konkurencingumui.
Donata Gottardi, norėčiau jums pasakyti, kad mes visiškai pritariame jūsų norui įveikti sukčiavimą mokesčių srityje. Be to, Tarybai pirmininkaujanti Prancūzija tai paskelbprioritetu Europos ir tarptautiniu lygmeniu. Taip pat norėčiau jums pasakyti, kad sutinku su jumis dėl jūsų labai vietoje pasakytų pastabų dėl veiksmingo ekonomikos atsigavimo.
Margarita Starkevičiūte, sutinku, kad įprastas finansų sektoriaus sulėtėjimas - esminEuropos ekonomikos gaivinimo plano dalis, kuri turi būti vykdoma koordinuotomis pastangomis.
Johnai Purvis, sutinku, kad turime siekti didesnio solidarumo - tai svarbu. Būtent tai ir siūlome, pagrįsdami tarptautinės finansų sistemos reformą institucijų, kurios sukurtos Bretton Woods, veikla; tarp jų yra Tarptautinis valiutos fondas, visuotinir politiniu požiūriu teisėta institucija, ir aš manau, kad jo vaidmuo ateityje turėtų stiprėti. Jūs minėjote PVM klausimą. Tarybai pirmininkaujanti valstybnarfaktiškai pritaria PVM mažinimui, ypač darbui imliems sektoriams ir tiems sektoriams, kurie neturėtų būti perkelti.
Paulai Rübigai, jūs kalbėjote ta pačia tema. PVM - priemonė, galinti - ypač jei ji sumažinta - skatinti veiklą ir ypač užimtumą, tačiau PVM mažinimas turėtų būti tik tikslinis, ir tai reiškia, kad būtina įrodyti, kad jis priimtinas. Vis dėlto diskusija šiuo klausimu, kaip žinote, vis dar nesibaigė.
Silvia Adriana Ţicǎu, manau, kad vienas svarbiausių Komisijos pasiūlymų principų dėl ekonomikos gaivinimo yra investicijos, kurios būtų ne tik realios ir laiku, bet ir ilgalaikės ir struktūrinės; todėl visiškai pritariu jums šiuo klausimu.
Jánai Hudacký, taip, Europos investicijų bankas - labai svarbi institucija, padedanti gaivinti ekonomiką, tarp jų ir įvairiomis investicijomis. Manau, šis klausimas itin svarbus. Turėsime galimybę jį svarstyti diskusijose Taryboje kitą savaitę.
Charles Tannockai, kaip ir visa Taryba, aš taip pat manau, kad mums reikalingas gaivinimas turėtų būti suderintas, tačiau galintis pakeisti kryptį, kai grįžtama prie augimo.
Baigdamas pasakysiu jums, gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, kad ši diskusija ir visi jūsų klausimai buvo labai svarbūs ir įdomūs Tarybai. Jie rodo, kad mes sutariame dėl stipraus ir nuoseklaus Europos balso tarptautiniuose forumuose. Europos Parlamento parama čia yra itin svarbi. Norėčiau jums už tai padėkoti.
Mes privalome, ir aš esu įsitikinęs, visiškai persvarstyti savo požiūrį į finansų sistemą ir jos reguliavimą. Tai turi būti daroma Europos lygmeniu, tačiau taip pat atsižvelgiant į sprendimus, kurie priimami tarptautiniu lygmeniu, nes ši kriziš tikrųjų mums parodė, kad šiandienos finansų sistema yra tarptautinė; todėl sprendimų turi būti ieškoma tarptautiniu lygmeniu, o tam turėtų padėti Europa.
Joaquín Almunia
Gerb. pirmininke, Hervé Novelli, ponios ir ponai, pirmiausia labai dėkoju jums už pastabas ir išvadas bei susidomėjimą, kurį parodėte, Komisijos iniciatyvomis, ypač dėl gelbėjimo plano, kurį svarstome šią popietę. Nesirengiu kartoti tai, ką tik sakHervé Novelli. Aš praktiškai sutinku su visomis jo pastabomis dėl to, ką sakkalbėję nariai.
Tik norėčiau labai trumpai paliesti šešis klausimus. Pirma, sutinku su jūsų, pradedant Jean-Paul Gauzès, požiūriu, kuriuo teigiama, kad pinigų krizyra itin sunki ir sukėldidelių problemų, su kuriomis šiandien susiduria mūsų ekonomika. Dar vakar Ekonomikos ir finansų reikalų taryboje svarstėme, kaip tobulinti kapitalo didinimo ir indėlių garantijų planus, kuriuos priėmarba turi priimti valstybės narės. Čia kalbama apie didelius mokesčių mokėtojų pinigus: didelės lėšos skirtos bankų ir finansų institucijų operacijoms arba jų apsirūpinimui kapitalu. Dabar svarbu, kad į ekonomiką grįžtų kreditai, nes tai - pagrindinsudėtintinkamo ekonomikos veikimo dalis.
Kadangi ji tinkamai neveikia, ekonominės prognozės, kurias minėjo Poul Nyrup Rasmussen, kurias pristačiau prieš mėnesį, deja, nėra prognozės, kurias pateikčiau šiandien. Todėl vakar taip pat minėjau ministrams, kad sausio 19 d. pristatysiu naujas ekonomines prognozes.
Šiuo metu Tarptautinis valiutos fondas, EBPO, ir kitos institucijos paskelbvertinimus 2009 m., kurie nerimą kelia labiau, negu Komisijos prognozės lapkričio 3 d. Europos centrinio banko, kuris turėtų pateikti ataskaitą rytoj, prognozės taip pat niūrios.
Taip pat finansinės paslaugos turėtų būti, be abejonės, labiau reguliuojamos. Faktiškai jos jau yra labiau reguliuojamos. Tik vakar Komisijos iniciatyva Taryba, kaip prieš tai minėjo Jean-Pierre Jouyet, pareišksavo politinę paramą mažiausiai keturioms - jei teisingai prisimenu - Komisijos iniciatyvoms dėl įvairių finansų rinkų arba paslaugų reguliavimo aspektų. Esami reglamentai turi būti pakeisti, nereguliuojamos sritys turi būti pradėtos reguliuoti ir gerinama reguliavimo kokybir šių taisyklių įgyvendinimo stebėjimas Europos ir visuotiniu lygiu. Svarstome šį klausimą.
Prieš pateikdami Parlamentui sprendimą dėl Mokumo II direktyvos projekto, leiskite man pasakyti, kad Tarybos reakcija ne visuomet sutampa su pačios Tarybos pareiškimais dėl to, ką būtina daryti finansų reguliavimo ir priežiūros požiūriu. Parlamentas apie tai informuotas, nes derasi su Taryba dėl šios direktyvos. Nėra sutarimo dėl to, kaip būtų geriausia koordinuoti priežiūros veiksmus draudimo sektoriuje. Turime skubiai rasti sprendimą dėl šios priežiūros Europos mastu, ir jau kalbame apie institucijų, kurios veikia visuotiniu mastu, priežiūros įstaigą.
Kalbant apie investicinius fondus mes grindžiame savo požiūrį principu, kad jų veikla turi būti reguliuojama. Taip sakėme Komisijoje, tai minėjo Taryba, ir tai buvo minėta Vašingtono susitikime.
Aukšto lygio grupė, pirmininkaujama Jacques de Larosière, svarsto šį klausimą tarp kitų veiksnių. Komisijos narys Charlie McCreevy susitiko su Ekonomikos ir pinigų politikos komitetu vakar.
Girdėjau, kai Komisijos pirmininkas šiame Parlamente per savo paskutiniuosius apsilankymus jums kartojo, kad Komisija rengiasi reguliuoti investicinius fondus, ir kad tai daryti būtina. Buvo svarstyta, kokiu mastu, kokiose srityse ir kokia investicinių fondų veikla turėtų būti reguliuojama reglamentais, kurie turi įtakos ne tik investiciniams fondams. Svarbus įnašas į šią diskusiją yra iš užimtumo srities ir pranešimas, parengtas šiame Parlamente Poulo Nyrupo Rasmusseno iniciatyva.
Visiškai pritariu tiems iš jūsų, kurie minėjo investicijas ir poreikį susieti būtinas investicijas vidutinės trukmės ir ilgalaikėje perspektyvoje ir energetikos ir klimato kaitos paketą. Sutinku su teigiančiais, kad įgyvendinant mūsų pinigų politiką gali būti taikomos įvairios priemonės, nekeliant pavojaus Europos centrinio banko arba kitų centrinių bankų funkcijoms. Tai akivaizdu. Infliacija euro zonoje lapkričio mėn. pabaigoje, remiantis Eurostato duomenimis, buvo 2,1 proc. Tik prieš keletą mėnesių mes kalbėjome apie dvigubai didesnius infliacijos rodiklius, ir šis skirtumas šiuo metu panaudotas. Centrinis bankas susitinka čia, Briuselyje, rytoj. Nežinau, ką jis darys, tačiau girdėjau Banko pirmininko Jeano-Claude Trichet pareiškimus šia tema, ir jie yra gana aiškūs.
Kitas aspektas susijęs su Stabilumo ir augimo paktu. Paktu aiškiai nurodoma, kad viršijus 3 proc. deficito ribą, galima pradėti deficito perviršio procedūrą, išskyrus vienintelį atvejį, kai ekonominpadėtis išskirtinė, ir dabartinekonomikos padėtis yra išskirtinė. Kita sąlyga, taikoma kartu su pirmąja yra ta, kad pernelyg didelis deficitas turėtų būti laikinas, ir tai būtų vieni, o ne keletas metų. Trečia sąlyga, taikoma su kitomis dviem yra ta, kad perviršis neturėtų labai padidinti deficito, lyginant su nustatyta pamatine verte, ir čia, José Manuel García-Margallo - nesileidžiant į technines detales, kurios neįdomios šio Parlamento nariams, kurie daugiausia nėra profesionalai - kalbama apie keletą dešimtųjų procentinio punkto.
Pagaliau, atsakant Neil Parish ir kitiems, minėjusiems pridėtinės vertės mokesčio klausimą, Komisijos dokumentas arba planas apima įvairias priemones, kurios gali būti naudojamos vietoje mokesčių paskatų, ir viena iš jų, be abejonės, yra realių mokesčių arba, tiksliau tokių mokesčių, kaip PVM mažinimas. Vis dėlto tiesa, kad Komisija nieko neverčia to daryti. Perskaitykite planą ir pamatysite, kad nėra jokių įpareigojimų, kaip jų iš tikrųjų ir neturėtų būti. Trečias klausimas - informacija iš vakar dienos Ekonomikos ir finansų reikalų taryboje vykusių derybų - yra tai, kad tik viena valstybnariš 27 vakar pritaršiai priemonei, ir tai buvo ta valstybnarė, kuri ja jau pasinaudojo.
Pirmininkas
Dėkoju jums, Komisijos nary, ypač kalbant įvairiomis temomis, pradedant matematika ir baigiant teologija.
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis)
Louis Grech  
raštu. - Finansų krizkelia didelius iššūkius ES ir pasaulio ekonomikai. Koordinuoti valstybių narių veiksmai buvo veiksmingi, stabilizuojant ES bankų sistemą, tačiau reikia dar daug padaryti tam, kad būtų sustabdytas krizės plitimas ekonomikoje ir apsaugoti namų ūkius, verslą ir darbo vietas. Įvairiais tarpusavio ryšiais susijusiame pasaulyje šie iššūkiai būtų galimybES pirmauti siekiant didinti bendrą pasaulio finansų struktūros aiškumą, socialinę atsakomybę ir nuspėjamumą.
Bet koks švelninimo priemonės turi būti priimtos laiku, išsamios ir remtis atitinkamais reguliavimo veiksmais, kuriais siekiama šalinti pagrindines krizės priežastis. Ypatingas dėmesys turėtų būti skirtas naujoms finansinėms priemonėms, pvz., antrinės būsto hipotekos paskoloms ir jų išvestinėms finansinėms priemonėms, taip pat dalyviams, kurie jas platina, kaip, pvz., bankams, investiciniams fondams ir privačiam kapitalui, reguliuoti. Reikia peržiūrėti reitingavimo agentūrų verslo modelį ir jų reitingų teisinį svorį.
Gaivinimo procese turime teikti prioritetą sprendimams, kuriais siekiama apsaugoti darbo vietas, augimą ir pažeidžiamiausius gyventojų sluoksnius, skatinti ekonominę energiją ir stabilumą, taip pat užtikrinant, kad šalys, turinčios savų interesų išlaikyti status quo būtų laikomos nuošalyje.
Gábor Harangozó  
raštu. - (HU) Džiaugiuosi bendromis Europos pastangomis spręsti krizę ir iniciatyvomis, kuriomis siekiama apsaugoti ir kurti naujas darbo vietas Europoje.
Taip pat norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad valstybės, kurių finansinpadėtis prasta, pvz., Vengrija, neturi ir negali pasinaudoti jokiomis pinigų arba reikšmingomis biudžeto arba mokesčių mažinimo priemonėmis. Todėl šiose šalyse ekonominis skatinimas pirmiausia suprantamas, kaip Europos lėšų perskirstymas ir veiksmingas naudojimas, taip pat bendrojo darbo užmokesčio išlaidų mažinimas, geresnis konkurencijos reguliavimas ir administravimo išlaidų mažinimas.
Man ypač malonu, kad Komisijos narys Joaquín Almunia šiuo požiūriu remia mūsų bendras pastangas. Dėl to iniciatyvas dėl struktūrinių fondų laikau pačiomis svarbiausiomis ir tvirtai pritariu tam, kad joms būtų nedelsiant pritarta. Spartesnis didžiausių projektų tvirtinimas ir parama, teikiama kreditų MVĮ forma, padėtų skatinti paklausą.
Taip pat manau, kad mūsų pastangos tų, kuriems reikia didžiausios pagalbos, atžvilgiu vis dar tebėra nepakankamos, ir todėl prašau, kad į paramą būsto srityje būtų įtrauktas žemės planavimas ir nauja statyba. Nepakankamai išvystytuose regionuose ir gyvenvietėse yra sklypų ir gyvenviečių, netinkamų renovuoti, todėl turime skatinti modernių, veiksmingai energiją naudojančių pastatų statybą. Tai darydami prisidėsime prie Europos Sąjungos tikslų taupyti energiją ir kurti darbo vietas, taip pat padėsime tiems, kuriems ši pagalba labiausiai reikalinga.
Janusz Lewandowski  
raštu. - (PL) Paskelbdama krizės veiksmų planą, Europos Komisija reagavo į Bendrijos veiksmų poreikį stabilizuoti ir gaivinti ekonomiką. Vis dėlto praėjus keletui dienų po vadinamojo derinimo, padarytas pareiškimas, apibrėžiantis 2009 m. Europos Sąjungos biudžetą. Biudžete krizei įveikti papildomų lėšų neskirta, ir sunku įsivaizduoti planą, siekiantį maždaug 200 mlrd. EUR, kuris biudžeto atžvilgiu būtų neutralus.
Daug laiko trukęs ginčas dėl 1 mlrd EUR pagalbos šalims, susiduriančiomis su bado pavojumi rodo, kad 27 valstybėms nebus lengva susitarti dėl papildomo finansavimo, t. y. daugiau negu 116 mlrd EUR mokėjimų 2009 m., dėl kurių lapkričio 21 d. susitarEuropos Parlamentas ir Taryba. Todėl José Manuel Barroso planas tėra tik atskirų valstybių narių pastangų suma, kurią lydi pažadai labiau toleruoti biudžeto deficitą ir valstybės pagalbos reguliavimą.
Vis dėlto, manau, kad bet koks galimas Stabilumo ir augimo pakto sąlygų palengvinimas nėra vienintelis Europos Komisijos plano rezultatas. Taip atsitiktų, jei įvykdytume pažadą didinti įsisavinimą ir supaprastinti struktūrinius fondus, kurie turėtų veikti, kaip vietos ir įvarioms pramonės sritims skirti antikriziniai paketai 2009-2010 m. Tai pakeistų pražūtingą tendenciją didinti atotrūkį tarp įsipareigojimų ir faktiškai įsisavintų regioninės politikos lėšų.
