Euroopan sopimusoikeus (keskustelu) 
Puhemies
(FR) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Giuseppe Garganin oikeudellisten asioiden valiokunnan puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä Euroopan sopimusoikeuden yhteisestä viitekehyksestä - B6-0386/2007).
Rainer Wieland
laatija. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, ei ole salaisuus, että olemme jo kerran epäonnistuneet tällaisessa kunnianhimoisessa ja tarpeellisessa hankkeessa, joka koski eurooppalaista siviilikodifikaatiota. Se liittyy myös varmasti siihen, että eräillä Euroopan unionin oikeusjärjestelmillä on vaikeuksia kirjoitetun lain kanssa. Se liittyy melko varmasti myös siihen, että eräillä muilla on vaikeuksia ymmärtää ajatusta siitä, että varsinaiset määräykset, jotka koskevat niihin liittyviä aiheita, ovat jossain määrin yhteisiä, ja niitä sovelletaan kyllin ratkaisevasti ja kattavasti ja että pääperiaatteet laaditaan sulkeiden ulkopuolella. Vaikeudet liittyvät myös siihen, että Euroopan unionissa meillä on yhteiset juuret, mutta ne ovat hyvin vanhoja, jotkin niistä ovat kehittyneet eri tavoin, jotkin on haudattu ja jotkin uhrattu mielivaltaiselle tulkinnalle tämän päivän politiikan tähden.
Saksan liittotasavallan ensimmäinen presidentti Theodor Heuss, joka kuului liberaaleihin, sanoi osuvasti vuonna 1956, että Eurooppa on rakennettu kolmelle kukkulalle: Golgatalle, Ateenan Akropoliille ja Rooman Capitolille. Akropolis symboloi kreikkalaista oppineisuutta, jonka avulla suuret filosofit ja poliittiset ajattelijat loivat demokratioidemme ja valtiorakenteidemme ytimen. Golgata edustaa Euroopan yhteiskunnallisia ja moraalisia arvoja, jotka leviävät laajalti kaikille elämänaloillemme aina perhekäsityksestä ihmisoikeuksiin. Capitol edustaa Rooman lakia, joka auttaa meitä matkallamme oikeusvaltioon ja oikeudentuntoon.
Kuten sanoin, vaikka oikeuskäytäntöjemme juuret ovat yhteiset, ne ovat kuitenkin kasvaneet erilleen - usein niin paljon, että juuria on mahdoton tunnistaa. Sisämarkkinat näyttävät olevan Euroopan unionin ainoa perusta. Joidenkin mielestä kaikki kansallisvaltioiden oikeusperinteet voivat olla jatkossakin olemassa. Se on kuitenkin kaukana todellisuudesta ja muuten myös elämänkokemuksista, kun elämme yhä pienemmässä, nopeatempoisemmassa maailmassa, jossa viestintää on yhä enemmän. Mitä tarkemmin kuvaamme sisämarkkinoiden neljää kulmakiveä, henkilöiden, tavaroiden, pääoman ja palvelujen vapaata liikkuvuutta, sitä täydellisemmin voimme ilmaista niitä demokraattisesti eurooppalaisten moraalikäsitteiden taustaa vasten, ja sitä selvempää on, että tämä kaikki on arvotonta, ellemme voi panna mallin oikeusvaltion mukaisuutta ja oikeudenmukaisuutta koetukselle niin yksilöiden välillä kuin yksilöiden ja valtion valvonnan välillä.
Olemme jo epäonnistuneet kerran, kun rautaesirippu laskeutui Euroopan ylle, ja maissa kysyttiin: onko teillä meille lakia? Se oli ehkä ymmärrettävää sen uskomuksen taustaa vasten, että kansallisen oikeusperinteen haaroja voisi jäädä jäljelle ainakin Euroopan unionissa, joka voi neuvotella vain yksimielisesti. Emme kuitenkaan saa epäonnistua toista kertaa. Tämä on ehkä kielikysymyksen ohella suurin haaste. Mitä selkeämmin kuvaamme sisämarkkinoitamme, sitä selkeämpi on lakien yhtenäisyyden perustarve niin vertikaalisesti kuin horisontaalisesti koko maanosan maantieteellisellä alueella.
Olemme siirtyneet eteenpäin. Meillä on jo nyt kilpailua oikeusjärjestelmissä. Olisi hyvä, ja meillä olisi riittävästi aikaa, ellei tämä olisi ulkoista todellisuutta. Eurooppalaisten välinen konflikti voi hyödyttää vain niitä, joilla on vaikutusvaltaa ja jo redundantti oikeusjärjestelmä. Me emme ole perhe, jossa sisarukset riitelevät keskenään niin, että kipinät sinkoilevat, vaan olemme yhtenäisiä kohdatessamme ulkoisia haasteita. Emme salli ulkoisten haasteiden häiritä itseämme. Olemme unohtaneet maailman ja keskitymme pakkomielteenomaisesti itseemme. Ihmiset siis haluavat yhtenäisyyttä, vaikka se aiheuttaakin myöhemmin ongelmia yksittäisissä määräyksissä. Pelot perustuvat kansallisen politiikan valtaan kehittää itsekkäitä oppeja. Se on strategia, joka uhkaa romahduttaa historialliset ulottuvuudet koko mantereella.
Olemme päässeet sopimukseen, koska muuten meillä ei itsellämmekään ole lopulta mitään, mistä pitää kiinni. Koska suuri suunnitelma ei ole onnistunut, meidän sovittava, mikä on mahdollista. Näin ollen työvälineet ja viitekehys ovat hyvät, joten on hyvä selvittää, mikä on mahdollista, ja ehkä hieman enemmänkin. Euroopan parlamentti on siis asiasta suurelta osin samaa mieltä ja on myös toistuvasti ilmaissut sen päätöslauselmissaan. Näin ollen haluamme tietää, miten kunnianhimoisesti komissio haluaa saavuttaa tämän tavoitteen. Sen vuoksi esitämme kysymyksiä tällä tavalla.
Eurooppa ja sen kansalaiset tarvitsevat ainakin muodoltaan yhdenmukaisen oikeusvaltion - ainakin siltä osin, jota oikeusalan toimija kutsuu yleiseksi osaksi. Voimme rakentaa toimintamme sen varaan. Tarvitsemme oikeudenmukaisuutta oikeutettujen etujen tasapainoisen kompromissin suhteen, tarvitsemme nopeita toimia, julkisia ja kaikille ymmärrettäviä lakeja. Vaikka tänään keskustellaankin vain sopimusoikeudesta, on selvää, että tarvitsemme toimia myös muilla aloilla, perheoikeuden, perintöoikeuden ja hallinto-oikeuden sekä myös rikosoikeuden alalla. Menetelmä on koetuksella siinä asiassa, jonka komissio nyt käynnistää. Menetelmä on pääasiassa ratkaiseva tekijä vastattaessa kysymykseen, kuinka paljon, kuinka nopeasti ja kuinka hyvin pystymme reagoimaan ilmeisiin haasteisiin. Monet meistä odottavat koko maailmassa onnistunutta esimerkkiä, ja monet yksinkertaisesti odottavat meidän epäonnistuvan.
Meglena Kuneva
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, ei ole mikään yllätys, että tämä kysymys herättää tällaista huomiota, koska asia on todella keskeinen ja erittäin tärkeä.
Yleensä ottaen komissio kannattaa täydestä sydämestään parlamentin kiinnostusta yhteistä viitekehystä kohtaan.
Toisessa väliraportissaan komissio ilmoitti, että sen jälkeen, kun tutkijat ovat tarjonneet yhteistä akateemista viitekehystä, komissio valitsee huolellisesti ne tämän luonnoksen osat, jotka vastaavat yhteisiä lainsäädännöllisiä tavoitteita. Kuten tiedämme päätöksen perusteella, nämä yhteiset akateemiset puitteet on määrä luoda tämän vuoden loppuun mennessä.
Valintaprosessissa neuvotellaan muiden toimielinten, myös parlamentin ja sidosryhmien, kanssa. Uskon, että parlamentilla, jossa toimii monia alan asiantuntijoita, on siinä tavanomaiseen tapaan merkittävä rooli.
Komissio ei ole vielä päättänyt, miten se valitsee ne yhteisen akateemisten viitekehyksen osat, jotka sisällytetään komission lopulliseen yhteiseen viitekehykseen, koska päätös riippuu myös tutkijoiden toimittaman yhteisen viitekehysluonnoksen sisällöstä. Komissio ei myöskään ole vielä päättänyt, mitkä EU:n sopimuslakisäännöstön aiheet yhteisen viitekehyksen pitäisi kattaa.
Tämän päätöksen tehdessään komissio ottaa myös huomioon yhteisen akateemisen viitekehyksen - joita meille ei tähän mennessä ole ollut - sisällön, uusien yhteistä viitekehystä käsittelevien työpajojen sekä parlamentin ja neuvoston kannan.
Komissio on kuitenkin todennut useita kertoja selkeästi, että yhteisestä viitekehyksessä ei yhdenmukaisteta laajamittaisesti yksityisoikeutta tai eurooppalaista siviilikodifikaatiota. Tuleva puitedirektiivi ei kuluttajasopimuslakisäännöstön tarkistuksen vuoksi ole riippuvainen yhteisen viitekehyksen lopputuloksesta, joka on pitkäaikainen hanke ja jota toteutetaan erikseen.
Komissio varmistaa, että yhteiseen viitekehykseen valitun tutkimusluonnoksen osat - mahdollisesti muutettuina - ovat yhteensopivia toistensa ja tulevan puitedirektiivin kanssa.
Komission asianosaiset pääosastot tekevät kaikki nämä valmistelutyöt tiiviissä yhteistyössä keskenään.
Kuluttajakysymysten suhteen, yksikköni ovat jo tehneet kunkin työpajan työn ja arvioineet tulokset. Tulokset toimivat jo kuluttajasopimuslakisäännöstön tarkistuksen lähtökohtana, ja se oli erittäin hyödyllistä.
Kollegani komission jäsen McCreevy järjesti äskettäin kaksi seminaaria tiedontarpeesta rahoituspalveluja koskevassa lainsäädännössä ja vilpillistä kilpailua koskevista säännöistä yritysten välisissä sopimuksissa.
Varapuheenjohtaja Frattinin yksiköt aikovat järjestää yleisestä sopimuslaista useita työpajoja ensi vuoden kuluessa.
Komissio ymmärtää täysin, että parlamentti haluaa pysyä ajan tasalla yhteistä viitekehystä koskevan, käynnissä olevan työn suhteen ja osallistua siihen. Kannatamme parlamentin osallistumista yhteistä viitekehystä koskevaan prosessiin. Aiemmin mainitsemieni neuvotteluiden lisäksi komissio pitää jatkossakin parlamentin kehityksen suhteen ajan tasalla asianmukaisimmalla tavalla, etenkin yhteiselle viitekehykselle omistautuneen parlamentin työryhmän välityksellä.
Haluan päättää puheenvuoroni kiittämällä parlamenttia sen tuesta komission työlle näiden tärkeiden asiakirjojen parissa. Ellen erehdy, yksi vuoden 2006 suurista tapahtumista järjestettiin Wienissä, ja tuon konferenssin tulos oli työllemme suureksi innoitukseksi.
Klaus-Heiner Lehne
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, aluksi haluan kiittää teitä erittäin vilpittömästi sitoutumisestanne tähän asiaan. Se on viime kuukausina edistänyt tämän hankkeen kehittämistä merkittävästi. Tässä vaiheessa haluan sanoa, että pidän tätä hanketta koko lainsäädäntökauden tärkeimpänä, vaikka se on itse asiassa pikemmin lainsäädäntöä valmisteleva hanke kuin lainsäädäntöhanke.
Parlamentin jäseninä olemme tietenkin erittäin kiinnostuneita - ja se on myös tärkein syy, miksi tätä suullista kysymystä käsitellään jälleen tänään - siitä, että pidämme erittäin tietoisesti yllä jännitystä ja keskustelua sekä perustamamme työryhmän ja valiokunnan tasolla että täällä täysistunnossa kanssanne. On siis myös tärkeää, että olemme lisänneet sen tänään esityslistalle.
Haluamme myös saada teiltä eräitä tietoja. Ette nimittäin vieläkään pysty sanomaan paljoakaan lopullisesta aikataulusta. Parlamentin näkökulmasta sekin on tietenkin vuoden 2009 tulevien vaalien vuoksi tärkeää sen kannalta, millaisen strategian mukaan jatkamme viitekehyksen käsittelyä. Tulevan vuoden aikana laaditaan alustava luonnos, mutta lopullista tekstiä ei saada ennen huhtikuuta 2009. Se laaditaan joka tapauksessa niin myöhään, että ei luultavasti ole enää mahdollista käsitellä sen sisältöä perusteellisesti tämän parlamenttikauden aikana, ja uuden parlamentin on siis huolehdittava siitä seuraavalla toimikaudella.
Haluan jälleen kerran korostaa erittäin selvästi, että meidän mielestämme viitekehyksessä - jos komissio hyväksyy sen, ja se lisätään kuulemisasiakirjaan - ei pidä viitata yksinomaan sopimusoikeuden aiheisiin, ja parlamentti on jatkuvasti tehnyt tavallista suuremmalla enemmistöllä selväksi, että sen on mentävä pelkän sopimusoikeuden viitekehystä pidemmälle, jotta saataisiin aikaan haluttu vaikutus.
Haluamme myös erityisesti mahdollisuuden harkita, voimmeko myöhemmin ratkaista rajat ylittäville yrityksille tarkoitetun vaihtoehtoisen välineen avulla monia ongelmia, joita meillä on sisämarkkinoilla.
Tällä hetkellä meidän on vietettävä onnellista rinnakkaiseloa, jossa on sovellettava olosuhteista riippuen samanaikaisesti alkuperämaa- ja kohdemaaperiaatteita sekä monia direktiivejä ja jopa 28 oikeusjärjestelmän eurooppalaisia lainsäädännöllisiä päätöksiä. Tämä ei ole käytännössä totta, koska kukaan asianajaja tai tuomari ei tunne 28:aa eurooppalaista oikeusjärjestelmää.
Tätä taustaa vasten yksi vaihtoehtoinen väline voisi olla väline, joka itse asiassa avaa sisämarkkinat etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille sekä kuluttajille ja avaa sisämarkkinoilla kaikenlaisia mahdollisuuksia. Kaikkien komission ja parlamentin toimien tavoitteena pitäisi olla tämän vaihtoehdon pitäminen avoimena, jotta tästä asiasta voidaan tehdä lopullinen päätös seuraavalla lainsäädäntökaudella.
Manuel Medina Ortega
PSE-ryhmän puolesta. - (ES) Arvoisa puhemies, se, että olemme näin myöhään täällä keskustelemassa yhteisestä viitekehyksestä, osoittaa, että ainakin läsnäolijat ovat asiasta erittäin kiinnostuneita, ja komission jäsen ilmaisi itsekin oman ja muiden komission jäsenten kiinnostuksen tätä asiaa kohtaan.
Kuten me kaikki, minäkin olen sitä mieltä, että komission hyväksymä menettely on oikea. Ennen kodifiointihankkeeseen heittäytymistä on tärkeää, että ymmärrämme sen osat akateemisesta näkökulmasta, ja aloite on mielestämme erinomainen. Siinä ei vain ryhdytä tekemään lainsäädäntöehdotuksia harkitsematta niitä ensin. Tulos saattaa mielestäni olla varsin hyvä.
Toisen vaiheen suhteen, joka koskee meitä, sillä eräät parlamentin jäsenet toimivat sellaisessa poliittisessa ryhmässä tai osallistuu ryhmään, joka valvoo yhteistä viitekehystä, huomaamme kuitenkin, että nyt on ilmeisesti kerätty niin paljon aineistoa, että valinta näyttää vaikealta. Jäsenkollegani Klaus-Heiner Lehne viittasi väliaikaiseen kehykseen. Toisin sanoen, vaikka kodifiointihanke on pitkäaikainen, meille on kuitenkin hyödyllistä ainakin aloittaa hankkeen suuntaviivojen etsiminen.
Ajatus tätä kysymystä koskevan puitedirektiivin laatimisesta näyttää hyvältä lähtökohdalta. Joka tapauksessa on selvää, että se, mitä olemme viime vuosina tehneet yhdenmukaistamisen hyväksi käytäntöjen, lainsäädännön sekä tuomioiden tunnustamisen ja täytäntöönpanon avulla, on hyödyllistä mutta erittäin rajallista.
Eurooppalaista oikeutta yleensä ja erityisesti sopimusoikeutta voidaan kehittää vain laatimalla tietyt periaatteet. Koska parlamentti on toimielin, se olisi mielestäni erinomainen väline komission käyttöön, koska erilaiset oikeusjärjestelmät ja erilainen kansallinen lainsäädäntö ovat täällä edustettuina, ja se saattaisi olla erinomainen viitekehys, jonka avulla voitaisiin nähdä, missä määrin yhdenmukaistamisehdotukset törmäävät lopulta kansalliseen oikeusjärjestelmään.
Euroopan unionin yhdenmukaistaminen on melko vaikeaa syistä, joista me kaikki olemme tietoisia, mutta komission menettelytapa, johon kuuluu alustava akateeminen vaihe ja seuraavaksi lainsäädäntövaihe, on oikea.
Sanomme tällä hetkellä komissiolle, että meillä parlamentin jäsenillä on eräänlaisia ajallisia paineita, koska Euroopan yhdentyminen on jo tapahtumassa: Euroopan kansalaiset kohtaavat päivittäin käytännön ongelmia, jotka voidaan ratkaista vain oikeudellisen yhdenmukaistamisen avulla. Komission jäsen otti nämä käytännön ongelmat itse huomioon tehdessään ehdotuksensa kuluttajansuojaa koskevan sopimusoikeuden yhdenmukaistamisesta. Vaikka se on vain yksi näkökohdista, se on varsin tärkeä, koska Euroopan unionissa olemme lyhyesti sanottuna kaikki kuluttajia, ja se on jossain määrin erinomainen periaate toimiin ryhtymistä varten.
Siinä ei ole mielestäni ole kysymys yhteisen viitekehyksen luomisesta, joka on puhtaasti teoreettista. Yksityiskohdat ovat hyödyllisimpiä niin pitkälle kuin mahdollista. Jäsenkollegani Klaus-Heiner Lehne viittasi jonkinlaisen vaihtoehtoisen asiakirjan laatimiseen. Malli muistuttaisi hieman Yhdysvaltain kauppalakia, jota on kuvattu vähiten yhdenmukaiseksi laiksi ja joka tarjoaa vähiten mahdollisuuksia yhtenäistämiseen. Tämä on yksi mahdollisuus, mutta tärkeintä on ehkä tutkia, millaiset periaatteet voidaan tunnustaa kaikissa oikeusjärjestelmissä. Saamme nämä tiedot vasta sen jälkeen, kun olemme tutkineet ja ottaneet huomioon, mitä akateemikot meille antavat.
Näin ollen, arvoisa komission jäsen, olen sitä mieltä, että parlamentista tulee tämän lainsäädännön myöhemmässä kehityksessä hyvä yhteistyökumppani, ja olemme täällä jo jossain määrin kärsimättömiä aloittamaan työt, jotta voisimme edistää tämän lainsäädännön kehittymistä myönteisesti lainsäädäntökauden jäljellä olevien puolentoista vuoden aikana.
Diana Wallis
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsentä hänen vastauksestaan ja myös hänen sitoutumisestaan tähän aiheeseen, jonka muut kollegat ovat maininneet.
Minun on kuitenkin kerrottava, että olen hieman yllättynyt. Tänä aamuna ja eilen illalla olin Munsterin yliopistolla sen johdosta, että yhteisöjen tuomioistuimen presidentille myönnettiin kunniatutkinto. Samaan aikaan pidettiin yhteisen viitekehyksen säännöstöryhmän kokous. Ryhmän jäsenet kertoivat minulle, että he keskustelivat muun muassa niistä yhteisen akateemisen viitekehyksen osista, joita yksiköissänne voitaisiin käyttää. Tämä tietojenvaihto on siis jo käynnissä, ja haluan huomauttaa, että parlamentti selvästikin haluaa tietää, mitä milloinkin tapahtuu, jotta se voisi nähdä, miten prosessi etenee.
Komission jäsen saa tietää, miten kiihkeästi parlamentti koko kysymykseen suhtautuu ja miten paljon se on yrittänyt puolustaa sitä. Valiokunta, johon minä ja kollegamme kuulumme, isännöi itse asiassa puheenjohtajavaltio Slovenian kanssa ensi vuonna vastaanottoa uusien yhteisen akateemisen viitekehyksen juhlistamiseksi. Haluamme siis todella, että tästä tulee jotain, ja jatkamme työtä.
Meidän on kuitenkin päästävä matkan varrella mukaan. Meistä on jo kauan tuntunut siltä, että tämä on olennainen osa koko parempaa lainsäädäntöohjelmaa. En tiedä, kuinka monta kertaa olen tässä yhteydessä puhunut yhtenäisyydestä. Tiedämme, että yhteinen viitekehys on lähes valmis ja lähes käytettävissä, mutta toimimme silti useiden lainsäädännön palasten avulla, jotka sisältävät sopimuslain, tarkastelematta eräitä perussääntöjä, joita alamme jo muotoilla yhteisessä viitekehyksessä. Tarkastelemme kuluttajasäännöstön tarkistusta, ja erikseen tarkastelemme aikaosuuksia. On muita kollegoita, jotka käsittelevät maksuja tai matkustajaliikenteeseen liittyviä kysymyksiä. Meillä on täällä tekeillä valtava työväline. Tarvitsemme sitä, ja nopeasti.
Hyväksymme työn, jonka komissio on kokonaisuudessaan tehnyt yrittäessään saada tämän asian käsiteltyä kaikissa eri pääosastoissa, ja olemme kiitollisia siitä. Se on hyvä uutinen.
Arvoisa komission jäsen, voin vain päättää puheenvuoroni pyyntöön, jonka olen jo esittänyt: olkaa hyvä ja pitäkää meidät osallisina tästä. Tiedämme, että työ on käynnissä. Voimme olla puolellanne. Tiedämme, että tämä on vaikea kysymys suhteessa neuvostoon. Olkaa hyvä ja käyttäkää ääniämme omanne lisäksi ajaaksenne tätä hanketta eteenpäin juuri niin tarmokkaasti kuin se on ansainnut, jotta voisitte palvella parhaiten kansalaisia sisämarkkinoiden avulla.
Meglena Kuneva
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, tämä ei ole pelkkää kohteliaisuutta: on aina suuri ilo kuulla tällaisten huomattavien asianajajien puhuvan asiasta, joka on yksi tärkeimmistä, joka on tapahtunut viime vuosina siviilioikeuden alalla.
Tiedän kuitenkin, että haluatte minun olevan mahdollisimman käytännöllinen. Sallikaa minun siis kertoa teille, että vuonna 2008 komission on päätettävä yhteisen viitekehyksen laajuudesta - aikataulun, sisällön ja muodon suhteen - ja siitä, miten yllä mainittu työ tehdään metodologian, henkilöresurssien ja rahallisten varojen kannalta sekä sen suhteen, miten työ jakautuu asianosaisten pääosastojen välillä. Niitä ovat oikeus-, vapaus- ja turvallisuusasioiden pääosasto, sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosasto, yritystoiminnan ja teollisuuden pääosasto, pääsihteeri sekä terveyden ja kuluttajansuojan pääosasto. Pääosastojen tai niiden edustajien kokous pidetään huomenna 11. joulukuuta, ja tarkoitus on valmistella kollegion vuoden 2008 päätöstä yhteisen viitekehyksen laajuudesta, sisällöstä ja muodosta.
Kuten tiedätte, ja pidin teidät ajan tasalla, kysyin komission jäsentenkollegiolta yhteisestä viitekehyksestä ja lähetin heille asiasta tänä vuonna viestin. Komissio on ilmoittanut yhtenäismarkkinoiden tarkistuksessa valinnaisten välineiden suhteen, että se tarkastelee tällaisen aloitteen ansioita rahoituspalveluiden alalla, ja se on mielestäni hyvä merkki.
Viittasitte kaikki kuluttajasäännöstöön liittyvään puitedirektiiviin. Uskon, että tämä on erittäin hyvä harjoitus, ja mitä teemmekin kulutusluotolle tai aikaosuuksille, yritämme välttää keskittymistä horisontaaliseen välineeseen, koska uskon, että meidän on parlamentissa keskusteltava tällä hetkellä aikaosuuksista. Meidän on kuitenkin määritettävä puitteiden laajuus, ja uskon, että saamme aikaan erinomaisen kokeen siitä, miten yhtenäisiä olemme, kun yhdenmukaistamme sopimuslain pääpilarit selkärangaksi puitedirektiivin yhteydessä. Lupaan tietenkin mielelläni pitää teidät henkilökohtaisesti ajan tasalla siitä, mitä tällä erittäin tärkeällä alalla tapahtuu.
Puhemies
(FR) Olen vastaanottanut työjärjestyksen 108 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona 12. joulukuuta 2007.
