Istuntokauden uudelleenavaaminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin torstaina 29. marraskuuta 2001 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Torstaina 29. marraskuuta pidetyn istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Wynn
Arvoisa puhemies, tämä koskee Fiorin mietintöä, josta äänestimme Brysselissä viime kerralla. Minun täytyy sanoa, että tämä oli parlamentin toimintaa pahimmillaan. Asetimme väliaikaisen valiokunnan, joka kokoontui kymmenen kuukauden ajan käsittelemään asiaa, jota olisi voitu käsitellä jo olemassa olevissa valiokunnissa. Ensinnäkin tämä oli väliaikaisen valiokunnan aseman väärinkäyttöä - parlamentti saa olla hyvin onnekas tästä etuoikeudesta eikä meidän mielestäni pitäisi käyttää sitä väärin, etenkään niin kuin tehtiin kyseisen äänestyksen ja lopullisen tuloksen yhteydessä.
Budjettivaliokunnan puheenjohtajana haluaisin kovasti tietää tämän väliaikaisen valiokunnan kustannukset, jotka aiheutuivat siitä työstä, joka ei johtanut mihinkään. Toivoisin, että jos tulevaisuudessa asetamme väliaikaisia valiokuntia, ne käsittelevät asioita, jotka eivät kuulu pysyvien valiokuntien toimivaltaan.
Jos tulevaisuudessa teemme tutkimuksia, yrittäkäämme toteuttaa ne talousarvion puitteissa aiheuttamatta ylimääräisiä menoja.

Puhemies
Jäsen Wynn, voin vakuuttaa teille, että saatte vastauksen hyvin pian.
(Edellisen istunnon pöytäkirja hyväksyttiin.)

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana lopullisen käsittelyjärjestyksen vahvistaminen sellaisena kuin puheenjohtajakokous on sen laatinut työjärjestyksen 110 artiklan mukaisesti.
Tiistai:
Puhemies. Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä ja Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä ovat pyytäneet, että neuvoston ja komission julkilausumista, jotka koskevat Qatarissa pidettyä WTO:n kokousta, käytävän keskustelun päätteeksi voitaisiin äänestää päätöslauselmaesityksestä.
Kuka haluaa käyttää puheenvuoron tästä pyynnöstä?

Van den Berg
Arvoisa puhemies, erityisen tärkeissä neuvotteluissa, joita edelsivät monet keskustelut parlamentissamme ja joita seurasi päätöslauselma, jonka esitimme komissiolle, komission jäsen myös viittasi tähän päätöslauselmaan jatkuvasti neuvottelujen aikana ja hän sanoi silloin tarvitsevansa loppujen lopuksi Euroopan parlamentin enemmistöä ja tukea siltä. Hän myös antoi meille ehkä enemmän kuin meillä muodollisesti jo oli. Päättäisimmekö nyt keskustelun käynnistämisestä, ilman että olemme antaneet lopullista arviotamme? En oikeastaan voisi ymmärtää sitä. Haluaisin vedota myös muita puolueita edustaviin kollegoihin sen puolesta, että tämä keskustelu päätettäisiin poliittiseen arvioon riippumatta heidän sisältöä koskevasta arviostaan. Komissio ansaitsee sen, ja tämän parlamentin arvokkuus ansaitsee sen. Koska kysymys on tällaisista tärkeistä neuvotteluista, meidän on todella myös käytettävä tässä yhteydessä täyttä toimivaltaamme ja saatava aikaan lausunto.

Lannoye
Arvoisa puhemies, luulen, ettei kukaan täällä kiellä, etteikö Dohassa pidetty huippukokous ollut tärkeä poliittinen tapaus, ei ainoastaan Euroopan unionin vaan koko maailman kannalta. Minusta tuntuu aivan yhtä tärkeältä analysoida vakavasti huippukokouksen lopputuloksia ja päätöksiä, jotka siellä tehtiin. Sen sijaan, että otamme riskin ja hyväksymme ylimalkaisen kannan, parlamentti voisi tyytyä esittämään muutaman lyhyen huomion. Minusta tuntuu, että on liian aikaista esittää vakavia poliittisia arvioita, joita parlamentilta odotetaan. Mielestäni on odotettava, eikä tällä viikolla pidä äänestää päätöslauselmasta.

Puhemies
Toimitan nyt äänestyksen tästä pyynnöstä.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)
Edelleen tiistaista: jäsen Westendorp pyysi lykkäämään sähköisestä viestinnästä toimitettavat äänestykset keskiviikkoon.

Westendorp y Cabeza
Arvoisa puhemies, pyytäisin, että sähköisen viestinnän pakettia koskevaa äänestystä, joka toimitetaan periaatteessa huomenna, lykättäisiin keskiviikkoon. Pidimme juuri kokouksen neuvoston ja komission kanssa, ja niiden neuvona oli, että jotta eri ryhmillä olisi aikaa tutkia kompromissiehdotuksia, äänestys toimitettaisiin päivää myöhemmin.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.) Keskiviikko:

Beazley
Arvoisa puhemies, keskiviikon esityslistaluonnoksessa on klo 15 yhteiskeskustelu Lähi-idästä. Kollegoille voisi olla avuksi, jos ennen tuota keskustelua, josta ollaan hyvin kiinnostuneita, parlamentin yksiköt harkitsisivat knessetin puhemiehen ja Palestiinan lakia säätävän neuvoston puheenjohtajan tässä parlamentissa käyttämän yhteisen puheenvuoron kopioiden uudelleen painamista. Tuolloin välitetty viesti saattaisi valaista hiukan tämänhetkistä epäselvää tilannetta.

Puhemies
Jäsen Beazley, viittaatte käsittääkseni puhemies Avraham Burgin ja puheenjohtaja Abu Alan parlamentissa pitämiin puheenvuoroihin. Puheenvuorot ovat kaikkien niiden kollegojen saatavilla, jotka haluavat tarkastella niitä. Niitä ei tarvitse mielestäni jakaa uudelleen. Niitä voi vapaasti tarkastella. Teitte kuitenkin mielestäni mielenkiintoisen ehdotuksen.
Torstai:
Kun on kyse ihmisoikeuksista eli tärkeiden, ajankohtaisten ja kiireellisten aiheiden kolmannesta kohdasta, Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä on pyytänyt, että kolmas kohta "Sulawesi" korvataan uudella kohdalla "Irlannin pakolaisdraama".

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, ihmisoikeuksia koskevassa kiireellisten asioiden luettelossa oli yksi kohta, joka koski Irian Jayaa, ja toinen, joka koski Sulawesia. Molemmat saaret kuuluvat samaan maahan, Indonesiaan. Ehdotan, että ne yhdistetään otsakkeen "Indonesia" alle ja että otsakkeen kohdalla käsitellään kummankin saaren tilannetta. Näin meillä olisi tilaa käsitellä Irlannin murhenäytelmää.

Puhemies
Aivan, jäsen Barón Crespo, ehdotus on mielestäni oikein hyvä. Tarkoituksena on nimittäin lisätä uusi alakohta toista alakohtaa poistamatta, koska kaksi olemassa olevaa alakohtaa yhdistetään. Äänestämme siis uuden alakohdan "Irlannin pakolaisdraama" lisäämistä koskevasta pyynnöstä.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)
Käsittelyjärjestys on näin vahvistettu.
Menettelyä koskevat puheenvuorot

Stevenson
Haluan esittää työjärjestyspuheenvuoron kiinnittääkseni parlamentin huomion puheenjohtajavaltio Belgian erään edustajan parlamenttia kohtaan osoittamaan huomattavaan epäkohteliaisuuteen ja halveksuntaan. Tarkoitan Magda Aelvoetia, Belgian hallituksen kuluttajansuoja-, kansanterveys- ja ympäristöministeriä. Kirjoitin ministeri Aelvoetille 13. kesäkuuta 2001 - ja kirjeen allekirjoitti 20 tämän parlamentin jäsentä - pyytäen tapaamista hänen kanssaan ottaakseni esiin kysymyksen kissojen ja koirien turkeista valmistettujen tuotteiden vilpillisestä tuonnista Aasiasta ja Kiinasta EU:hun. Emme saaneet vastausta tuohon kirjeeseen.
Kirjoitin uudelleen 12. heinäkuuta 2001 enkä saanut vastausta. Ministeri Aelvoet tuli tänne Strasbourgiin 12. syyskuuta 2001 puhuakseen eläintensuojelua käsittelevän parlamentin sisäisen ryhmän kokouksessa. Otin tämän kysymyksen esiin hänen kanssaan; hän sanoi kirjoittaneensa minulle ja ulottaneensa kutsun tulla tapaamaan häntä Brysseliin niihin parlamentin jäseniin, jotka allekirjoittivat kirjeen kanssani. Kun palasin Brysseliin, tästä kirjeestä ei näkynyt jälkeäkään. Kirjoitin kolmannen kerran ministeri Aelvoetille pyytäen tätä kirjettä enkä ole saanut vastausta.
Kolme kertaa olen yrittänyt selvittää asiaa puhelimitse, taas ilman vastausta. Mielestäni tämä on erittäin epäkohteliasta kirjeen allekirjoittaneita parlamentin jäseniä kohtaan, ja mielestäni on myös ällistyttävää, että EU:n puheenjohtajavaltion ministeri tuli parlamentin sisäisen ryhmän täpötäyteen kokoukseen ja sanoi kirjoittaneensa minulle, vaikka tiesi erittäin hyvin, että se oli valhe eikä mitään kirjettä ollut lähetetty.
Arvoisa puhemies, siksi toivon teidän toteavan parlamentin puolesta, että tällainen käytös puheenjohtajavaltion ministeriltä on erittäin epäkohteliasta eikä sellaista hyväksytä tulevaisuudessa.

Puhemies
Jäsen Stevenson, merkitsemme vastalauseenne mielihyvin muistiin.

Bradbourn
Arvoisa puhemies, kuten jäsen Stevenson, minäkin haluan käyttää työjärjestyspuheenvuoron, joka liittyy epäkohteliaaseen käytökseen parlamenttia kohtaan. Muutama kuukausi sitten kirjoitin komission puheenjohtajalle ja esitin muodollisen kirjallisen kysymyksen, mikä minulla parlamentin jäsenenä on oikeus tehdä. Sain vastauksen, jossa sanottiin, että yksityiskohtaisen vastauksen antamiseen tarvittavat tutkimukset olisivat suhteettoman laajat haluttuun tulokseen verrattuna ja ylittäisivät kirjallisen kysymyksen vastaukselle asetetut vaatimukset. Tämä on hyvin epäkohteliasta käytöstä ketä tahansa jäsentä kohtaan, joka esittää kysymyksen toimielimelle, jonka tarkoituksena on palvella ja toimia avoimesti vastatessaan tiedonsaantipyyntöihin. Jos Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ministeri antaisi tällaisen vastauksen parlamentin alahuoneen jäsenelle, hänet tehtäisiin, ansaitusti, alahuoneessa naurunalaiseksi.
Odotan komission puheenjohtajalta asiallisempaa toimintaa. Haluan sanoa parlamentin puolesta, että jäsenen esittäessä täysin oikeutetun kysymyksen odotan kysymykseen vastattavan mahdollisimman täydellisesti. Meille ei pidä vain antaa tekosyytä ja jonkinlaista epävastausta. Haluan muistuttaa komission puheenjohtajaa hänen lupauksistaan varmistaa läpinäkyvyys ja avoimuus tietojen antamisessa parlamentille.

Puhemies
Aivan, jäsen Bradbourn, olen täysin samaa mieltä.
  

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, minä olin ilmoittanut, että halusin esittää sosialistiryhmän puolesta julkilausuman, joka koskee Euroopan unionin avointa perustuslaillista kriisiä, joka on syntynyt oikeus- ja sisäministerien viime viikolla pidetyn kokouksen jälkeen. Julkilausuma on seuraavanlainen:
Haluan ilmaista huolemme Laekenin huippukokousta edeltävästä ikävästä tilanteesta, sillä Euroopan parlamentti on määritellyt selkeän linjan terrorisminvastaisessa taistelussa tukemalla muistaakseni PPE-puolueeseen kuuluvan jäsen Redingin mietintöä sekä liberaalipuoluetta edustavan jäsen Watsonin mietintöä, jälkimmäistä erittäin voimakkaasti.
Syyskuun 11. päivän jälkeen Eurooppa-neuvosto on pitänyt kiinni tästä linjasta kahteen otteeseen, Brysselissä ja Gentissä, ilman että minkään hallituksen päämies olisi esittänyt asiaa koskevia varauksia.
Euroopan parlamentti on käsitellyt komission kaksi ehdotusta kiireellisenä ja ne ovat saaneet ehdottoman vankan tuen edellisessä täysistunnossa Brysselissä. Tänään parlamenttia kuullaan taas, ja me olemmekin tilanteessa, jossa yksi hallitus, Italian hallitus, kieltäytyy hyväksymästä tätä asiaa, jota pidetään selvänä ja ilmeisenä kaikissa Euroopan unionin toimielimissä.
Arvoisa puhemies, pyydän teitä ilmaisemaan ryhmäni tuen ensinnäkin Eurooppa-neuvoston puheenjohtajalle Verhofstadtille, joka matkustaa huomenna Roomaan yrittääkseen avata tämän sopimattoman tilanteen aiheuttamaa umpisolmua, ja toiseksi komissiolle, joka on käyttänyt aloiteoikeuttaan vastuullisesti ja velvollisuudentuntoisesti. Lopuksi haluan, että te ilmaisette myös, että me parlamenttina vastustamme voimakkaasti näitä sopimattomia lausuntoja, jotka entinen kollegamme, nykyinen Italian hallituksen ministeri, on antanut arkisin ja halpamaisin sanamuodoin, jotka tekisivät Jörg Haiderin vihreäksi kateudesta.
Tämä on hyvin tärkeä aihe, josta me kaikki olemme yhtä mieltä. Jos emme voi jatkaa eteenpäin 15 jäsenvaltion voimin, teemme sen 14 valtion voimin, mutta terrorismia vastaan on taisteltava kaikilla alueilla, joista yksi on korruptio sekä rahan kierrätys ja pesu.
(Suosionosoituksia vasemmistolta)

Watson
Jaan todellakin Enrique Barón Crespon esiin tuoman huolen siitä, että oikeus- ja sisäasioiden ministerit eivät onnistuneet pääsemään sopimukseen eurooppalaista pidätysmääräystä koskevasta ehdotuksesta. Huomautan kuitenkin, että neuvoston puheenjohtaja Verhofstadtin suunnitellun Rooman-vierailun lisäksi pidetään oikeus- ja sisäasioiden ministereiden ylimääräinen kokous tämän viikon torstaina. Meidän on toivottava, että siellä päästään sopimukseen.
Parlamentti ennakoi, että sopimukseen ei ehkä päästä, ja suositteli ainakin harkitsemaan perustamissopimuksen 40 artiklan käyttöä. Artikla sallisi joidenkin maiden etenevän tiiviimmän yhteistyön pohjalta. Kukaan ei halua tätä ratkaisua; meidän on toivottava, että pääsemme sopimukseen 15 maan kesken, mutta yhden maan ei voida sallia jarruttavan etenemistä terrorismin vastaisessa taistelussa, jota valtion- ja hallituksen päämiehet Gentissä vaativat.
(Suosionosoituksia vasemmistolta ja keskustalta)

Lisi
Arvoisa puhemies, minun on pakko käyttää puheenvuoro, koska jäsen Barón Crespo ei todellakaan jätä käyttämättä ainuttakaan tilaisuutta esittää huomautuksia, joiden taustalla saattaa olla se ristiretki, jota on käyty siitä lähtien, kun Italian kansa Italiassa valitsi vapaasti uuden hallituksen. Jäsen Barón Crespo ei halua tunnustaa sen oikeutusta: mitä pikemmin hän sen tekee, sen iloisempia me olemme. Myös protestoiville kollegoille haluan sanoa: tätä on demokratia, hyvät kollegat, kukin kansa valitsee vapaasti ja demokraattisesti oman hallituksensa.
Erityisesti haluan kiistää kollega Barón Crespon täysin perättömän väitteen. Kukaan ei ole niin sitoutunut terrorismin torjuntaan kuin Italian hallitus ja Italian kansa. Italian hallitus ja Italian kansa ovat vuosien varrella saaneet maksaa terrorismista ja ovat aina toimineet etulinjassa. On hyödytöntä sotkea asioita ja tehdä kärpäsestä härkästä. Keskustelemme parhaillaan ehdotuksesta laajentaa eurooppalaista pidätysmääräystä, ja juuri tämän osalta, sen laajentamisesta koskemaan muita rikoksia, joita se ei alun perin koskenut, pyrimme saamaan aikaan muotoilun - ja luotamme siihen, että sopimukseen päästään - muotoilun, jossa otetaan huomioon erilaiset oikeusperinteet, kunkin maan erilaiset lainsäädäntökehykset, jotta viimeaikaisten terroritekojen seurauksena ei tehtäisi päätöksiä, jotka veisivät meiltä mahdollisuuden kunnolla yhteensovitettuun yhteisön lainsäädäntökehykseen.
Tästä siis on kysymys, ei muusta. Ne, jotka haluavat käyttää hyväkseen syyskuun 11. päivän dramaattisia tapahtumia jatkaakseen tätä järjetöntä hyökkäystä laillisesti valittua hallitusta vastaan, eivät varmasti saa osakseen hyväksyntää. Kollega Barón Crespolle esitän lopuksi toivomuksen, että hän suuntaisi kiihkonsa perustellumpiin tarkoituksiin ja käyttäisi vähemmän ennakkoluuloisia äänensävyjä puuttuessaan käsiteltävänämme oleviin aiheisiin.
(Suosionosoituksia oikeistolta)

Poettering
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kollegamme Baron Crespo teki täällä huomautuksen, joka antaa aihetta pohdintaan! Haluaisin Euroopan kansanpuolueen ryhmän edustajana esittää, että odotamme Italian hallituksen, johon luotamme hyvin vahvasti, toimivan omasta puolestaan niin, että voimme lopulta päästä sopimukseen. Meidän mielestämme terrorismin torjunta on ensisijainen tehtävä, ja siinä ei saa olla eroa puoluepoliittisten liittoumien kesken.
Hyvä kollega Baron Crespo, minäkin olen kuitenkin sitä mieltä, että tämä aihe ei sovi puoluepoliittisen kiistelyn kohteeksi, ja me tiedämme myös - olkaa hyvä ja kuunnelkaa minua, yritän olla puolueeton -, että puolueiden säännöistä ei ole päästy sopimukseen. Te tiedätte myös, että epäonnistumiseen vaikuttivat pääasiassa muut kuin minun puoluetoverini. Pyydän teitä kohdistamaan myös omaan puolueeseenne kritiikkiä, jota te esitätte muissa yhteyksissä, kun emme pääse tuloksiin, kuten nyt kävi puolueiden sääntöjen kohdalla. Te olisitte uskottavampi, jos käyttäisitte poliittisen kirjon kaikkiin osiin samoja mittapuita.
(Suosionosoituksia oikeistolta)

Schulz
Arvoisa puhemies, mielestäni on ennenkuulumatonta, että eurooppalaista pidätysmääräystä verrataan puolueiden sääntöihin! Mutta onhan tietysti puolueita - erityisesti Saksassa -, joissa pidätysmääräys ja puolueiden säännöt ovat lähellä toisiaan.
(Suosionosoituksia ja naurua) Halusin vain sanoa kollega Lieselle yhden asian: koko "Forza Italia" -puolue on tukenut kaikkia Euroopan parlamentin kantoja kaikkien parlamentissa tähän mennessä pidettyjen komission ehdotuksia koskevien kuulemistilaisuuksien yhteydessä. Kysyn sen vuoksi, minkä takia Italian pääministeri, joka edustaa samaa puoluetta kuin jäsen Liese, - jäsen Liese muuten itsekin kannatti asiaa - antaa nyt sisäministerilleen ohjeen käyttää veto-oikeutta sellaisten rangaistavien tekojen kohdalla, joista syytteeseen asettamista Euroopan laajuisesti me kaikki yhdessä kannatimme.
Kysyn, eikö tällä ole hyvinkin jotain tekemistä puoluepolitiikan kanssa, ei kuitenkaan sitä, mitä kollegamme Enrique Barón täällä esitti.

Buitenweg
Arvoisa puhemies, ryhmäni suuri enemmistö äänesti Watsonin eurooppalaista pidätysmääräystä koskevaa mietintöä vastaan. Syymme oli kuitenkin täysin toisenlainen kuin pääministeri Berlusconin, ja siksi haluan käyttää tämän puheenvuoron ennen kaikkea sen välttämiseksi, että meidät niputetaan yhteen hänen kanssaan. Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä kannattaa kyllä periaatteessa eurooppalaista pidätysmääräystä, mutta vasta sen jälkeen, kun olemme kehittäneet joitakin vähimmäisnormeja rikosprosessioikeuden alalla esimerkiksi oikeusavusta tai jäljitysmenetelmistä. Eurooppalaisen pidätysmääräyksen filosofiana on, että kaikki oikeusjärjestelmät ovat enemmän tai vähemmän samanlaisia ja että ei ole merkitystä, missä maassa joku tuomitaan. Tilanne ei ole nykyisin tällainen. Jos nämä järjestelmät olisivat niin samanlaisia, silloin ei myöskään olisi niin vaikeaa saada aikaan vähimmäisnormeja.
Tiedän, että kaikki kannattavat aikanaan näitä vähimmäisnormeja, mutta meidän ryhmämme on asettanut ne eurooppalaisen pidätysmääräyksen edellytykseksi. Tämä on siis ehdottomasti ja periaatteellisesti toisenlainen kanta kuin pääministeri Berlusconin kanta, johon tätä kantaa ei saa sekoittaa. Tätä kantaa ei myöskään saa sekoittaa minkäänlaiseen Euroopan vastaiseen tunteeseen. Me kannatamme eurooppalaista pidätysmääräystä, mutta vasta sitten, kun tämä edellytys on täytetty.

Leinen
Arvoisa puhemies, kollega Poettering mainitsi juuri eurooppalaisen pidätysmääräyksen yhteydessä myös eurooppalaisten puolueiden säännöt. Näiden välinen yhteyshän voi olla vain sellainen, että haluamme molemmat. Esittämäänne moitetta poliittiselle ryhmällemme en täysin ymmärtänyt. Joka tapauksessa puhuitte kuin ryhmämme olisi syypää siihen, että sopimusta ei nyt saatu aikaan. Minun saamieni tietojen mukaan asia oli kuitenkin toisin. Eräät hallituksethan halusivat, että nämä säännöt voivat täyttyä jo kahdesta maasta olevien puolueiden ollessa kyseessä. Eihän toki voi olla niin, eihän eurooppalaisten poliittisten puolueiden tunnustaminen saa merkitä kansallisten tai alueellisten puolueiden piilorahoitusta. Halusin vain todeta tämän, jotta täällä ei synny mitään väärää käsitystä tai vääränlaista keskustelua.
  

Karamanou
Arvoisa puhemies, haluaisin puhua toisesta asiasta, jotta ilmapiiri hieman muuttuisi.
Tänään on kansainvälinen ihmisoikeuksien päivä ja haluaisin tuoda esiin suruni ja kauhistukseni kahdeksan pakolaisen kontissa tapahtuneen tukehtumiskuoleman johdosta. Etelä-Irlannissa tapahtuneen murhenäytelmän uhrien joukossa oli myös kolme lasta. Kahdeksan kuollutta pakolaista, jotka eivät niinkään ole kuljettajien uhreja, niin kuin viranomaiset kiirehtivät julistamaan, vaan Euroopan sydämettömyyden uhreja, globaalin järjestelmän, joka edistää pääomien vapaata liikkuvuutta, mutta ei kuitenkaan ihmisten vapaata liikkumista, järjestelmän, joka tuomitsee kaksi kolmesta maailman ihmisistä elämään uskomattoman köyhyyden keskellä.
Euroopan parlamentti ei voi pysyä välinpitämättömänä nykyisen pakolaistragedian edessä, emmekä voi tuntea oloamme turvalliseksi Euroopan linnoituksessa niin kauan kun ympärillämme on niin paljon inhimillistä kurjuutta ja niin syvä kehityskuilu.
Pidän erittäin myönteisenä, että keskustelemme pakolais- ja maahanmuuttajakysymyksestä torstaina kiireellisenä asiana, mutta haluaisin vedota teihin, arvoisa puhemies, että välittäisitte nämä näkemykset Laekenin Eurooppa-neuvostoon.

De Rossa
Haluan tuoda esiin myös sen, että viikonloppuna löydettiin kahdeksan ihmistä kuolleina huonekalujen kuljetuskontista Wexfordin kreivikunnassa. Kuolleiden joukossa oli 4-vuotias poika, 10-vuotias tyttö ja 16-vuotias poika. Myös kolme aikuista löydettiin kuolleina - kaksi miestä ja yksi nainen - ja eloonjääneitä on viisi. Näyttää siltä, sikäli kuin olemme ymmärtäneet oikein, että noin 11 näistä ihmisistä tuli Turkista, yksi Albaniasta ja yksi Algeriasta.
Minusta on varsin kauhistuttavaa, että olemme Euroopassa tilanteessa, jossa ihmiset ovat niin epätoivoisia, että heidän on annettava itsensä rikollisten käsiin yrittäessään löytää uuden elämän Euroopassa. Emme ole tehneet mitään merkittävää yhtäältä rikollisten käsittelemisessä ja toisaalta maahanmuuttoa koskevan asenteemme osalta. Emme voi jatkossa sallia tilannetta, jossa ihmiset ovat niin epätoivoisia, että tekevät mitä tahansa ja jopa vaarantavat itsensä ja lapsensa löytääkseen uuden elämän.
Pyytäisin niitä parlamentin jäseniä, jotka tukevat jäsen Berlusconia eurooppalaisen pidätysmääräyksen vastustamisessa, kysymään itseltään, miksi he tukevat tilannetta, jossa nämä ihmiset tähän kuljetuskonttiin laittaneet rikolliset pääsevät pakoon oikeutta, jota heille pitäisi jakaa? Arvoisa puhemies, voisinko myös kysyä...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Auroi
Arvoisa puhemies, teen teille yksinkertaisen ehdotuksen, joka liittyy Maailman ihmisoikeuspäivän viettoon.
Koska kahdeksan ihmistä on juuri menettänyt henkensä dramaattisella tavalla ja, arvoisa puhemies, koska kehotatte meitä usein ilmaisemaan kunnioitustamme väkivallan uhreille viettämällä minuutin hiljaisuuden, mielestäni olisi sopivaa viettää huomisaamuna istunnon alussa minuutin hiljaisuus näiden kahdeksan ihmisen muistoksi; he ovat kuolleet halpamaisten salakaupan harjoittajien uhreina.

McKenna
Arvoisa puhemies, toivon, että uusi puhemies kohtelee kaikkia jäseniä tasavertaisesti. Olen antanut ymmärtää jo pidemmän aikaa - paljon ennen monia ihmisiä, jotka ovat jo puhuneet - haluavani esittää työjärjestyspuheenvuoron.
Minulla on kaksi huomautusta. Ensimmäinen liittyy jäsen Stevensonin hyökkäykseen belgialaista ministeriä vastaan, joka ei ole täällä puolustamassa itseään. Tällainen henkilökohtainen ja vihamielinen hyökkäys on asiaton, kun kyseinen henkilö ei ole paikalla. Toiseksi, puhuttaessa viikonlopun tapahtumista Irlannissa on aivan oikein, että meidän pitäisi keskustella asiasta. Ihmiset keskittyvät väärään näkökohtaan. On aivan selvää, että nimenomaan Euroopan linnoitusmentaliteetti saa ihmiset vaarantamaan henkensä luottamalla ihmisiin, jotka yrittävät hyötyä heistä taloudellisesti. Meidän on avattava rajat sen sijaan, että edistäisimme tällaista linnoitusmentaliteettia. Se on ainoa tapa, jolla varmistamme, etteivät ihmiset menetä henkeään näin traagisesti. Dover ja Wexford ovat vain kaksi esimerkkiä siitä, mitä on tulossa.
Lopuksi haluan sanoa, että olen hyvin pettynyt, että jotkut muut irlantilaiset parlamentin jäsenet eivät kokeneet voivansa kannattaa parlamenttikeskustelua asiasta. Se on traagista, kun ajatellaan, että tämä tapahtui heidän omassa vaalipiirissään.

Fitzsimons
Arvoisa puhemies, tuen jäsen De Rossan ja McKennan huomautuksia kauhistuttavasta tilanteesta ja murhenäytelmästä Wexfordissa, Irlannissa. Irlannin hallitus on jo ilmaissut kantansa asiaan ja ryhtyy asianmukaisiin toimiin. Arvoisa puhemies, tuen myös teitä siinä, että teette torstain esityslistalla tilaa keskustelulle tästä murhenäytelmästä.

Puhemies
Aivan, jäsen Fitzsimons. Kuten tiedätte, parlamentti on juuri päättänyt sisällyttää kysymyksen ajankohtaisia aiheita koskevaan keskusteluun, joka pidetään torstaina.
  

Lynne
Arvoisa puhemies, edellisellä istuntojaksolla Brysselissä sanoitte hyvin ystävällisesti kirjoittavanne Kreikan viranomaisille 12 englantilaisesta ja kahdesta hollantilaisesta lentokoneiden tarkkailijasta, jotka oli pidätetty. Haluaisin kysyä, oletteko saanut mitään vastausta tuohon kirjeeseen. Äänestäjäni Wayne Groves on edelleen vankilassa lähes viiden viikon jälkeen ilman syytettä ja ilman oikeudenkäyntiä. Mielestäni tämä on Euroopan ihmisoikeussopimuksen vastaista. Haluaisin tietää, voitteko tehdä mitään muuta heidän hyväkseen ja oletteko saanut mainitsemani vastauksen.

Puhemies
Kyllä, jäsen Lynne, olen saanut vastauksen Kreikan ulkoministeriltä George Papandreoulta, ja välitän tietysti vastauksen teille sekä kaikille muille kollegoille mahdollisimman pian, koska vastaus on täysin julkinen. Kuten tulette huomaamaan, se ei valitettavasti ole täysin tyydyttävä, kun on kyse vangituista henkilöistä.

Manders
Arvoisa puhemies, haluan yhtyä jäsen Lynnen työjärjestyspuheenvuoroon mutta haluan pyytää teitä ottamaan uudelleen yhteyttä. Haluan myös pyytää kreikkalaisia kollegojani huolehtimaan, että nämä lentokoneiden katselijat, jotka ovat harrastuksensa vuoksi istuneet nyt jo lähes viisi viikkoa kreikkalaisessa vankilassa, tuodaan oikeuden eteen ennen ensi perjantaita, koska silloin alkaa kolmen viikon loma, ja nämä lentokoneiden katselua harrastavat nuoret ovat silloin vangittuina yhteensä 7-8 viikkoa ilman oikeudenkäyntiä. Pyydän teitä ja myös kreikkalaisia kollegoitani siis harjoittamaan hieman poliittista painostusta, jotta voitaisiin huolehtia, että nämä lentokoneiden katselijat tuodaan oikeuden eteen ennen ensi perjantaita.

Perry
Arvoisa puhemies, haluan allekirjoittaa jäsen Lynnen tekemän huomautuksen. Tänään on kansainvälinen ihmisoikeuksien päivä, ja kuitenkin 12 Euroopan kansalaista on vankilassa Kreikassa ilman oikeudenkäyntiä. Vastapäätä istuvat jäsenet ovat ottaneet esiin kysymyksen eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä - tämä välikohtaus osoittaa täsmälleen, miksi jäsenet parlamentin tällä puolella ovat huolissaan eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä. Ison-Britannian kansalaiset, jotka olivat harrastamassa harmitonta lentokoneiden tarkkailua, huomaavat olevansa vankilassa Kreikassa ilman oikeudenkäyntiä.
Odotan todella pääseväni näkemään saamanne vastauksen, jota kuvailitte epätyydyttäväksi, ja toivon teidän vastaavan Kreikan hallitukselle erittäin kovin sanoin. Ei voida sallia, että se pitää Euroopan kansalaisia vankilassa ilman oikeudenkäyntiä.

Puhemies
Jäsen Perry, valitettavasti vastaus ei ole tyydyttävä, kuten juuri sanoin. Ulkoministeri Papandreou vastaa näin: "Olen ilmoittanut julkisesti, miten tärkeänä ulkoasiainministeriö pitää tätä asiaa. Kuten kuitenkin huomannette, on mahdotonta hyväksyä, että toimeenpanovalta puuttuu mitenkään lainsäädäntövallan toimintaan ja riippumattomuuteen." Selvitän tietenkin, mihin toimiin voin ryhtyä asian johdosta. Vastaus on kuitenkin tällä hetkellä kielteinen.

Souladakis
Arvoisa puhemies, haluaisin kommentoida kollegojen kannanottoja, jotka liittyvät joidenkin Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisten pidätyksiin Kreikassa, ja ensiksikin vakuuttaa, että meillä parlamentaarikoilla, niin kuin on oikein, ei ole mitään mahdollisuutta vaikuttaa riippumattomaan Kreikan oikeuslaitokseen, kuten tekään ette voi käsittääkseni vaikuttaa oman maanne oikeuslaitokseen.
Toiseksi teidän tulisi tietää, että, kuten sanoimme myös edellisessä keskustelussa Brysselissä, teot, joiden vuoksi pidätykset on tehty, ainakin niin kuin ne on lehdistössä esitetty, ovat tekoja, jotka olisivat johtaneet pidätykseen jokaisessa 15 jäsenvaltiossa.
Olisikin siis hyvä kunnioittaa instituutioita, joiden mukaan kaikki jäsenvaltiot yhdessä toimivat, kunnioittaa oikeuslaitoksen riippumattomuutta ja kunnioittaa kunkin jäsenvaltion lainsäädäntöä. Tehkäämme pari asiaa selviksi: täällä on edustajia 15 valtiosta, monista puolueista ja yhteiskuntaryhmistä, me kaikki olemme tasa-arvoisia ja meillä on yhtäläiset oikeudet, eikä kenelläkään ole oikeutta esittää vihjailuja muiden valtioiden suuntaan ikään kuin ne eivät kuuluisi Eurooppaan.

Howitt
Arvoisa puhemies, haluan kiittää teitä lentokoneiden tarkkailijoita koskeneen kirjeen kirjoittamisesta Kreikan viranomaisille sekä siitä, mitä sanoitte tänään. On erityisen tärkeää, että teette tämän koko Euroopan parlamentin puolesta ja että edustatte jäsenvaltiota, joka ei ole osallisena kummallakaan puolella. Sanoitte miettivänne lisätoimia, joihin ryhdytte. Voinko kysyä, milloin raportoitte niistä täysistunnolle?
Haluan myös kiittää jäsen Souladakisia hänen sanoistaan. Uskon, että olemme samaa mieltä siitä, että on välttämätöntä tarkkailla ihmisoikeuksia ja että kahden Euroopan unionin valtiomme on tehtävä yhteistyötä, samoin kuin siitä, että oikeuslaitoksen riippumattomuutta on kunnioitettava. Arvoisa puhemies, voin ehkä vedota kaikkiin parlamentin kreikkalaisiin jäseniin, jotta voisimme katsoa, voimmeko laatia jonkinlaisen yhteisen julkilausuman tukeaksemme näitä periaatteita, jotka saattaisivat edistää yhteisymmärrystä ja johtaa tämän asian nopeampaan ratkaisuun kyseisten 12 henkilön kohdalla.
  

Bautista Ojeda
Arvoisa puhemies, kuten te hyvin tiedätte, ETAn terrorismi on saanut Espanjassa aikaan kauhean tilanteen, ja käytänkin tilaisuutta hyväkseni kiittääkseni teitä työstänne puhemieskautenne aikana. Sanon toistamiseen, että paheksun erittäin syvästi ETAa ja kaikkia sen tukijoita tai hyväksyjiä.
Arvoisa puhemies, sekä puoluettani että minua on solvattu pahasti joissakin espanjalaisissa tiedotusvälineissä, sillä en voinut olla sairauden takia läsnä edellisessä Brysselin täysistunnossa, jossa keskusteltiin ja äänestettiin Watsonin mietinnöstä. Annoin kannatukseni sille useissa lehdistötiedotteissa, jotka toimitettiin kaikille espanjalaisille tiedotusvälineille vuorokausi ennen keskustelua ja äänestystä, mutta niistä vaiettiin järjestelmällisesti.
Arvoisa puhemies, kaiken tämän takia pyydän teiltä tukea tässä tilanteessa jäätyäni puolustuskyvyttömäksi. Sitä varten pyydän teiltä muodollisesti, että koska kantani ja puolueeni kanta olivat selviä, avoimia ja tiedossa ennen äänestystä, ääneni lasketaan mukaan ja katsotaan Watsonin mietintöä sekä tarkistuksia 117 ja 118 puoltavaksi, sillä näin olisin äänestänyt, jos olisin ollut läsnä. Kerron teille samaten, että äänestyksen lopputulos ei muutu olennaisesti tuon ääneni takia.
Lopuksi kiitän julkisesti Efe-uutistoimistoa, joka oli ainoa toimisto, joka kiinnitti asiaan huomiota ja kertoi tiedotteissaan totuuden. Puhumme aina elämän ja perustavimpien oikeuksien puolesta ja murhaajia ja kaikkia heitä kannattavia tai tukevia vastaan.

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, vietämme tänään kansainvälistä ihmisoikeuksien päivää. Sattumalta tämän viikon esityslista sisältää yhteiskeskustelun vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvasta alueesta, mikä vaatii parlamentilta suoraa osallistumista ihmisoikeusasioihin.
Tämän vuoden alussa tuomitsin täällä parlamentissa sen, että Espanjan hallitus armahti 15 kiduttajaa, koska se tarkoittaa, että Espanjan poliisiviranomaiset tulevat edelleen vähän väliä käyttämään kidutusta. Kolme kuukautta myöhemmin erästä nuorta naista, Iratxe Sorzabalia,
(Puhuja heilutti julistetta.)
   nöyryytettiin seksuaalisesti, ja hän joutui kärsimään kidutuksesta tuntikausia pidätyshetkestään lähtien. Nämä valokuvat otettiin sairaalassa, ja niissä näkyvät jäljet ...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Krivine
Arvoisa puhemies, keskustelemme keskiviikkona kohdasta "Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välinen yhteistyö" terrorismin torjunnan yhteydessä. Olemme kuitenkin saaneet tietää muun muassa Internetin välityksellä, että presidentti Bushin edustaja Forster ja puheenjohtaja Prodi ovat käyneet kirjeenvaihtoa ennen tätä keskustelua. Parlamentti ei ole saanut kirjettä, mutta se löytyy Internetistä, ja Yhdysvaltojen hallitus pyytää siinä, että Eurooppa ryhtyisi noin 40 toimeen terrorismin torjuntaan liittyvän yhteistyön yhteydessä.
Ilmeisesti, mutta vain "ilmeisesti", koska emme ole saaneet minkäänlaista asiakirjaa, puheenjohtaja Prodi vastasi Yhdysvaltojen hallitukselle kirjeessä, joka on lähetetty marraskuun lopussa. Jotta tätä hieman hätiköityä keskustelua voitaisiin käydä mahdollisimman hyvissä oloissa - tarkoituksena on tosin pitää se keskiviikkona - olisi mielestäni hyvä, että parlamentti saisi kirjeen, jonka Yhdysvaltojen hallitus on lähettänyt puheenjohtaja Prodille, samoin kuin hänen vastauksensa. Tällaisen pyynnön esitän teille.

Puhemies
Ehdottomasti, jäsen Krivine, tarkistamme asian mahdollisimman pian.
  

Foster
Arvoisa puhemies, tämä puheenvuoro saattaa kiinnostaa parlamenttia. Arvoisat jäsenet ehkä muistavat äänestäneensä mini-istuntojakson aikana Fosterin mietinnön yhteydessä yhteisistä säännöistä siviili-ilmailun turvallisuuden alalla. Tämä mietintö oli saatava eteenpäin hyvin nopeasti syyskuun 11. päivän tapahtumien valossa. Odotimme tuolloin vastausta liikenneneuvoston viime perjantain istunnosta, ja kaikki toivoivat, että neuvosto saavuttaisi yhteisen kannan. Haluan ilmoittaa parlamentille, että liikenneneuvosto ja jäsenvaltiot eivät saavuttaneet yhteistä kantaa, huolimatta kaikilta tahoilta tulleista voimakkaista vetoomuksista, jotka koskivat näiden toimenpiteiden ehdotonta välttämättömyyttä ja huolimatta siitä, että parlamentti oli ponnistellut lähes epäinhimillisesti tehdäkseen parhaansa hyvin lyhyessä ajassa.
Jäsenvaltioiden ja neuvoston käyttäytyminen koko tässä asiassa on ollut varsin järkyttävää. Tämä on todennäköisesti yksi tärkeimmistä syyskuun 11. päivän jälkeen ehdotetuista toimenpiteistä, ja se olisi vaikuttanut 38:aan Euroopan valtioon. Aion pitää parlamentin ajan tasalla asiassa edistymisestä, mutta arvoisa puhemies, haluaisin teidän välittävän kommenttimme puheenjohtajavaltiolle.
  

Zacharakis
Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää sekä teidän huomionne että parlamentin huomion siihen, miten epätyydyttävästi ja syrjivästi Albanian viranomaiset suhtautuvat kreikkalaisvähemmistöön erityisesti Chimaran kaupungissa, jossa poliisin erikoisjoukot tuhosivat viime viikolla kreikkalaisvähemmistöön kuuluvien ihmisten taloja ja pahoinpitelivät fyysisesti naisia ja lapsia. Kyse on muun muassa kreikkalaisvähemmistön hallintorakennuksesta, koulusta ja useista kaupoista, jotka kaupunginjohtaja määräsi tuhottaviksi puskutraktoreilla sillä tekosyyllä, että kyseiset rakennukset oli rakennettu säännöistä välittämättä. Lienee turha korostaa, että Euroopan neuvoston tarkkailijat eivät pitäneet kaupunginjohtajan vaalia laillisena. Arvoisa puhemies, parlamentin pitäisi huomioida nämä erittäin ikävät teot, kun otetaan huomioon, että Euroopan unioni ja Albania valmistelevat tulevia neuvotteluja, jotka koskevat assosiaatio- ja vakaussopimusta. Kiitän teitä.
  

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, olemmeko me, Euroopan parlamentin jäsenet, muka kaikki huijareita? Olemmeko muka kaikki varkaita? Olemmeko muka kaikki laiskureita? Olemmeko muka kaikki tyhjäntoimittajia, jotka lorvivat aamusta iltaan ja käyttävät aikansa huvitteluun ja rikkauden tavoitteluun? Minusta me emme ole. Kuitenkin juuri näin väitetään italialaisen journalistin Mario Giordanon kirjassa, joka on nimeltään "L'Unione fa la truffa" (Unioni tekee petoksen). Kirjan nimi kertoo kaiken! Tämä journalisti on valitettavasti myös merkittävän italialaisen televisiokanavan johtaja. Tämä kirja, jonka löysin kirjakaupasta Roomasta - jossa olin tavalliseen tapaan vierailemassa äitini ja sisareni luona - sai minussa aikaan väristyksiä ja kauhua, koska siinä kaikkia meitä jäseniä nimitetään laiskureiksi, joiden tarkoituksena on ainoastaan suunnitella petoksia ja varkauksia. Arvoisa puhemies, haluatteko te tutustua tähän kirjaan ja ryhtyä kunnianloukkauksen johdosta oikeustoimiin Mario Giordanoa vastaan, joka - ikävä todeta - valitettavasti on italialainen?

Puhemies
Jäsen Fatuzzo, kiitän teitä näistä tiedoista, ja voin vakuuttaa teille, että tutkimme kirjaa hyvin tarkasti nähdäksemme, mitä voimme tehdä maineemme palauttamiseksi.
  

Korakas
Arvoisa puhemies, haluan ottaa esille tässä salissa Kreikan maatalousväestön voimakkaan protestin ja suuttumuksen, viljelijät ovat jälleen nousseet massiivisiin ja voimakkaisiin mielenosoituksiin Euroopan unionin maataloutta kurjistavaa politiikkaa vastaan, joka ajaa heidät pelloiltaan, lakkauttaa tilat ja autioittaa maaseudun.
Viljelijämme kamppailevat kiintiöpolitiikkaa vastaan, joka rajoittaa dynaamista viljelyä jopa sellaisissa tuotteissa, joissa EU ja Kreikka eivät ole lainkaan omavaraisia, kuten öljyssä, tupakassa ja puuvillassa, jonka osalta neuvosto jopa sivuutti Euroopan parlamentin päätöksen, jossa vaadittiin kiintiöiden nostamista 50 prosentilla.
Viljelijämme kamppailevat hyväksikäyttöä vastaan, jota harjoittaa jalostusteollisuuden pääoma, joka rohmuaa tuotannon riistohinnoin. Sadattuhannet ovat jo jättäneet maatalouden ja siirtyneet työttömien rivistöihin. Viljelijämme vaativat kiintiöiden poistamista ainakin niiden tuotteiden osalta, joissa EU ei ole omavarainen. He protestoivat tähänastista politiikkaa vastaan. He vaativat infrastruktuurihankkeita, kuten kasteluhankkeita. He vaativat tuottajahintoja, jotka kattaisivat tuotantokustannukset ja tuottaisivat myös hieman voittoa.
Arvoisa puhemies, viljelijöiden oikeutetussa selviytymiskamppailussa me olemme heidän puolellaan kaikilla voimillamme, ja kutsuttakoon vain heidän kamppailuaan terrorismiksi sen terrorismimääritelmän mukaan, jonka Euroopan unionin oikeusministerit äskettäin antoivat ja jonka pelkäämme Laekenin huippukokouksen hyväksyvän.
  

Kinnock
Arvoisa puhemies, tällä viikolla kymmenen vuotta sitten Saharov-palkintomme voittajalle Aung San Suu Kyille myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto. Tämän viikon lauantaina kaikki elossa olevat palkinnon saaneet henkilöt menevät Osloon viettämään Nobelin rauhanpalkinnon 100-vuotisjuhlia - Aung San Suu Kyi ei ole siellä. Häntä on pidetty kotiarestissa vuoden 2000 syyskuusta lähtien, eikä hänen ole annettu liikkua vapaasti 13 vuoteen. Arvoisa puhemies, voitteko te lähettää hänelle parlamentin tuen ilmaisevan viestin ja lisäksi kehottaa Norjan Nobel-komiteaa ilmaisemaan syvän huolensa siitä, ettei hän pääse lauantaina Osloon? Voisitteko lisäksi pyytää Nobel-komiteaa painostamaan Burman sotilasjunttaa Rangoonissa päästämään Aung San Suu Kyin heti vapaaksi?

Puhemies
Jäsen Kinnock, olen luonnollisesti valmis ryhtymään tähän toimeen, mutta sillä on mielestäni vielä enemmän arvoa, kun keskustelu, joka on merkitty esityslistaan kohdan "Ihmisoikeudet" alle, on käyty, eli torstaina. Voin tuolloin välittää Euroopan parlamentin selvästi hyväksymän kannan.
  

Puhemies
Haluaisin ilmoittaa teille, että pidämme huomenna useiden ryhmien pyynnöstä lyhyen mutta vaikuttavan muistohetken 11. syyskuuta sattuneiden tapahtumien johdosta. Muistohetki pidetään täysistunnossa juuri ennen Etelä-Korean presidentin puheenvuoroa eli noin klo 11.50.

Euroopan elintarvikeviranomainen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0416/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarvikeviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä (1088/1/2001 - C5-0414/2001 - 2000/0286(COD)) (Esittelijä: Whitehead).

Whitehead
. (EN) Arvoisa puhemies, tämänpäiväinen keskustelu on sen pitkän prosessin lopputulos, joka alkoi BSE-epidemian aikaan. Tavallaan kyseessä on ehdotus, joka on lähtöisin yhtä paljon parlamentista kuin Euroopan unionin muista toimielimistä, koska kahden väliaikaisen tutkintavaliokuntamme lopputulos oli suositus, että tällainen elin pitäisi olla olemassa. Yksi komissio kaatui, toinen tuli virkaan hyväksyen, että jotain tällaista tulisi tapahtumaan, ja tänään me käsittelemme puheenjohtaja Prodin ehdotusta, jota asiasta vastaava komission jäsen on ajanut eteenpäin.
Ehdotus on siis monien käsien työn tulos, ja jos tämänpäiväiseen keskusteluun suhtaudutaan tyynesti ja toivottavasti rationaalisesti, se johtuu siitä, miten kovasti voimakolmikon kolme osapuolta ovat pyrkineet pääsemään yksimielisyyteen tähän toisen käsittelyn keskusteluun mennessä jouduttaakseen itse uuden viranomaisen perustamista. Sitä ei pitäisi viivyttää aiheettomasti. Jos voimme välttää sovitteluvaiheen, teemme sen.
Asiassa on ehkä vielä joitakin varauksia, joihin viittaan hetken kuluttua, mutta olemme tulleet pisteeseen, jossa uskoaksemme olemme yksimielisiä parlamentissa. Meillä on varmasti enemmistö parlamentissa, ja haluan kiittää mietintöjen esittelijöitä ja poliittisten ryhmien varjoesittelijöitä, etenkin jäsen Bowisia, Paulsenia ja Staesia työstä, jota he ovat tehneet koko ajan alkuperäisen valkoisen kirjan esittelystä lähtien. Haluan kiittää myös omaa selvityksiä laatinutta avustajaani Michelle Smythea ja kaikkia niitä komissiossa ja neuvostossa, sekä Ruotsin että Belgian puheenjohtajakausien ajalta, jotka ovat vieneet asiaa eteenpäin. Koska ministeri Aelvoetia on tänään hiukan löylytetty, minä kiitän myös hänen osuudestaan tässä työssä.
Olemme nyt sopineet aikataulusta, jossa uuden viranomaisen toiminta laitetaan alulle. Tähän pääsemiseksi tarvitaan joukko erityisiä kompromisseja: 16 uutta tarkistusta, jotka suurimmaksi osaksi saavat kannatusta komission - minkä toivon komission jäsen Byrnen voivan vahvistaa - ja neuvoston taholla.
Ensinnäkin meidän oli otettava käyttöön epätavallinen menettely yhdessä kysymyksessä, joka on edelleen hiukan epävarma, nimittäin uuden viranomaisen sijaintipaikassa. Me halusimme asettaa kriteereitä uuden viranomaisen sijaintipaikalle, kuten meidän mielestämme kuului tehdä. Neuvosto ei kuitenkaan ollut valmis hyväksymään niitä tekstin artiklaosaan. Koko mietintöä ei kuitenkaan sen takia pidä heittää menemään; meidän on sisällytettävä asia lainsäädäntöpäätöslauselmaan, ja arvoisa puhemies, me toivomme, että te pystytte esittämään tarkalleen, mitkä perustelumme ovat. Päätös on tehtävä ansioiden perusteella eikä sellaisten poliittisten lehmänkauppojen avulla, joista parhaillaan kuiskaillaan. Tämän elimen toiminnalle huonoin mahdollinen alku olisi sen sijoittaminen sopimattomaan paikkaan huonoimmasta mahdollisesta syystä.
Me esitimme kompromissitarkistukset tuodaksemme esiin ne tärkeimmät prioriteetit, joita tämä parlamentti on aina korostanut. Ensinnäkin uuden viranomaisen ehdotetulle toiminnanjohtajalle on järjestettävä parlamentin kuulemistilaisuus, ja parlamentille on annettava kolme kuukautta aikaa ilmaista mielipiteensä ehdokkaista pieneen ja tiukasti tiettyihin asioihin keskittyvään johtokuntaan. Kyseessä on johtokunta, jonka kokoukset ovat julkisia ja joka julkistaa myös lausuntonsa, jotta Euroopan kansalaiset voivat nähdä, mitä se suosittelee. Sillä tulee olemaan roolinsa riskinarvioinnissa, riskiviestinnässä ja riskinhallinnassa siellä, missä sen neuvoja tarvitaan. Nämä ovat merkittäviä valtuuksia. Lisäksi tämä lainsäädäntö suojaa niitä, jotka haluavat ilmoittaa riskialttiista käytänteistä elintarvike- ja rehualalla. Kansalaisilla on velvollisuus kertoa totuus, ja mielestäni olemme taanneet sen.
Jos hyväksytään nämä 16 kompromissitarkistusta ja muut, joista on jo sovittu puheenjohtajavaltion kanssa, voimme edetä uuden elintarvikeviranomaisen perustamiseen. BSE-taudin aiheuttama ongelma esimerkiksi on edelleen läsnä; tautitapauksista on ilmoitettu tällä viikolla kahdessa tähän asti puhtaassa jäsenvaltiossa. Kaikki tietävät, että elintarvikkeiden ja rehun on oltava nykyistä turvallisempia. Menettelyjen, joiden avulla tällaiset tuotteet liikkuvat Euroopan unioniin ja sieltä pois, on oltava avoimia, seurattavia ja ennen kaikkea turvallisia. Jotkin teollisen maatalouden käytänteistä ovat olleet vaaraksi meille kaikille. Tuottajat ja kuluttajat yhtä lailla voivat vain hyötyä valvontaviranomaisesta, joka suojelee kaikkien etuja eikä ole kenenkään puolella. Tältä pohjalta suosittelen parlamentille tämän ehdotuksen hyväksymistä.

Bowis
Olemme kulkeneet melkoisen matkan sen jälkeen, kun komissio laati valkoisen kirjansa. Minulla oli tuolloin ilo kirjoittaa mietintö parlamentille salin toisella puolella istuvan ystäväni - jäsen Whiteheadin - toimiessa varjoesittelijänä. Nyt minä toimin vastaavasti hänen mietintönsä varjoesittelijänä. Puolueeni ei ole suuresti yhdenmukaistamisen kannalla, mutta sopusoinnun kannalla me olemme, ja sitä me olemme nähneet tässä mietinnössä ja tavassa, jolla sitä on käsitelty.
Minäkin haluan kiittää esittelijää ja varjoesittelijöitä, samoin kuin komission jäsen David Byrnea ja - uskallankohan sanoa tätä aikaisemmat kommentit huomioon ottaen - ministeri Magda Aelvoetia. Toivottavasti jäsen McKenna ei loukkaannu, jos kehun häntä hänen poissa ollessaan, sillä hänkin on ollut osallisena etsimässä ja auttamassa meitä löytämään kompromisseja, joissa on järkeä, jotka eivät petä ketään ja jotka vievät eteenpäin elintarviketurvallisuuden käsitettä Euroopan kansojen hyväksi.
Tämä on asia, jolla on huomattava merkitys ihmisille. Mikään ei ole tärkeämpää kuin heidän ja heidän perheidensä nauttimien ruoan ja juoman turvallisuus. Tällä asialla on eurooppalainen ulottuvuus, koska eivät ainoastaan elintarvikkeet vaan myös ihmiset ylittävät rajoja yhä enemmän. Meidän on siis oltava varmoja, että ruoka, jota syömme, on kasvatettu maaperässä, johon voimme luottaa, ja että maaperään lisättyjen lannoitteiden tiedetään olevan turvallisia. Karjalle annettavalla rehulla on myös osansa sen varmistamisessa, että ruoka, joka päätyy marketteihimme ja pöytiimme, ansaitsee luottamuksemme. Me nimittäin haluamme varmistaa, että ruoan jalostus on turvallista, ja lopulta haluamme varmistaa, että varastoinnin ja vähittäismyynnin jälkeenkin meidän on edelleen turvallista viedä ruoka kotiin. Loppu on tietenkin meidän vastuullamme.
Tässä mietinnössä on paljon kriittisiä kysymyksiä; elintarviketurvallisuusviranomaisen nimi on ollut meille ratkaiseva. Me emme halua nähdä kaikkeen puuttuvaa byrokratiaa - haluamme viranomaisen, joka keskittyy turvallisuuteen, riskinarviointiin ja tarvittaessa riskinhallinnasta vastaavien opastamiseen. Haluamme viranomaisen, joka ymmärtää, että riskejä ei koskaan voida poistaa, mutta ne voidaan havaita ja hoitaa asianmukaisesti. Tiede on ratkaiseva asia, samoin riippumattomuus, ja siksi tämän viranomaisen sijaintipaikka on tärkeä kysymys.
Sovittelua edeltävä prosessi - jos sitä voi siksi nimittää - jota olemme läpikäyneet, on esimerkki siitä, miten viedä toimenpiteitä parlamentin ja toimielinten läpi. Tässä viimeisessä vaiheessa parlamentti on puhunut musertavan yksiäänisesti. Tiedän komission ja neuvoston kuunnelleen, ja uskon niiden hyötyneen, sillä me teemme yhteistyötä tässä asiassa.

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, kun puhumme tänään elintarviketurvallisuusviranomaisesta, meidän pitäisi ensiksi tehdä eräs seikka selväksi kaikille, myös Euroopan unionin kansalaisille: olemme vakuuttuneita siitä, että nykyisinkin, ilman tätä elintarviketurvallisuusviranomaista, Euroopan unionin alueen ihmisten syömät elintarvikkeet ovat turvallisia. Niin turvallisia, että uskon niiden olevan maailman turvallisimpia. Jos kuitenkin olemme sitä mieltä, että elintarviketurvallisuusviranomaisesta olisi hyötyä ja että se toisi parannusta Euroopan unioniin, viranomaisen aikaansaaminen on varmasti perusteltua. Mainitsen kolme ehtoa, joiden on käsitykseni mukaan täytyttävä, jotta tässä olisi kyse parannuksesta.
Jäsen Bowis ja esittelijä Whitehead jo käsittelivätkin niitä edellä. Ensimmäinen on asiantuntijoiden laatu. Ei saa käydä niin, että jäsenvaltiot lähettävät tämän viranomaisen palvelukseen asiantuntijoiksi ja tutkijoiksi henkilöitä, joista ne haluavat päästä eroon. Arvoisa komission jäsen, teidän tehtävänne on pyytää jäsenvaltioita lähettämään vain kaikkein parhaimmat työntekijänsä. Toinen asia on se, että parannuksen aikaansaamiseen tarvitaan avoimuutta. Elintarviketurvallisuusviranomaisen on taattava tiedekomiteoitakin paremmin - niiden toiminta on BSE-kriisistä lähtien ollut erittäin avointa -, että väestön on perusteltua luottaa siihen. Tämä merkitsee, että sen toiminnan on oltava avointa.
Hyvät kollegat, arvoisakomission jäsen Byrne, lopuksi tarvitaan valvontaa. On teidän tehtävänne ja komission tehtävä muistuttaa jäsenvaltioille, että valvonta ja tarkastus ovat nimenomaan jäsenvaltioille kuuluvia tehtäviä. Tämän tehtävän te olette viime vuosina vastuuttomasti lyöneet laimin. Jos haluamme jatkossakin taata elintarvikkeiden turvallisuuden, ehkäpä nykyistäkin suuremman turvallisuuden, jos haluamme saada takaisin väestön luottamuksen, me onnistumme siinä vain täyttämällä nämä ehdot ja lisäämällä valvontaa. Silloin uusi elintarviketurvallisuusviranomainen merkitsee edistystä Euroopan unionissa. Pyydän teitä, arvoisa komission jäsen, huolehtimaan, että näin tapahtuu.

Paulsen
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, mielestäni on jokseenkin erinomaista, että olemme saaneet aikaan näin hyvän lainsäädännön. Kaksi vuotta on tosin pitkä aika, mutta minä itse luulin, että siihen olisi mennyt kauemmin.
On erittäin tärkeää, että puhumme turvallisuudesta, ja kun kyse on turvallisuudesta, voimme päästä asiasta yhteiseen käsitykseen. Sen voi mitata. Kaikkein tärkeintä tässä uudessa lainsäädännössä on avoimuus. Mitä tahansa sanommekin ja miten tahansa käyttäydymmekin, uusia kriisejä syntyy kuitenkin. Syntyy uusia skandaaleja. Saamme uusia, suuntaan jos toiseen osoittavia tieteellisiä ehdotuksia, jotka pelästyttävät kansan aiheellisesti tai aiheettomasti. Ainoa tapa käsitellä tätä on täydellinen avoimuus. Ihmisiä ei voi nimittäin rauhoitella vain julkaisemalla päätöksiä. Nyt kaikki, joita asia kiinnostaa - kuluttajajärjestöt, ympäristöjärjestöt, tiedotusvälineet - saavat välittömästi tietoa asiasta. Kyse ei ole ainoastaan tiedosta, joka on saatu tiedemiesten enemmistöstä koostuvalta paneelilta, vaan myös vähemmistön käsityksistä. Siten kukaan ei voi sanoa, että unioni salaa jotain kansalaisiltaan.
Lopuksi haluan sanoa, että kaikki tämä on hienoa, mutta minua kuitenkin mietityttää se, miten noudattaminen ja valvonta onnistuvat. Missä on mahdollinen niitä jäsenvaltioita ja yrityksiä varten laadittu pakotejärjestelmä, jotka eivät noudata turvallisuusnormeja? Tämä on suuri ja ensimmäinen askel. Älkäämme kuitenkaan koskaan unohtako, että se on toteutettava, muuten kaikki jää vain sanahelinäksi.

Staes
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat ja arvoisa esittelijä, edessämme oleva asetus on mielestäni käänteentekevä. Uskon todellakin, että kriisit voivat vaikuttaa puhdistavasti. Näemme usein myös elintarvikealalla kriisien johtavan siihen, että lainsäädännön alalla otetaan askelia eteenpäin. Edessämme oleva asetus on siis askel eteenpäin. Haluan painottaa muutamia asioita, jotka ovat olleet tärkeitä ennen kaikkea minun ryhmälleni ja jotka me myös olemme saavuttaneet.
Ensimmäinen asia on se, että järjestelyllä huolehditaan, että pilaantuneita elintarvikkeita ei tästä lähtien voida enää viedä unionin ulkopuolisiin maihin, usein kolmannen maailman maihin. Toiseksi painotetaan elintarvikkeiden moninaisuutta ja viitataan siihen, että on olemassa perinteisiä tuotteita, mikä meidän on tunnustettava, ja että elintarvikkeilla on tietty kulttuurinen rooli. Kolmas asia on se, että me parlamenttina olemme huolehtineet siitä, että olemme tehneet suunnitellusta elintarvikeviranomaisesta elintarviketurvallisuusviranomaisen, mikä on tosiaankin merkittävä voitto meille parlamenttina. Parlamentti on yhdessä esittelijänä toimivan kolleganne kanssa huolehtinut, että meillä on voinut olla rooli ja että olemme voineet arvioida tämän kokonaisuuden avoimuutta. On tosiaankin niin, että me tarvitsemme avoimuutta palauttaaksemme kuluttajien luottamuksen. Olemme parlamenttina myös huolehtineet siitä, että saamme paremman käsityksen johtokunnan kokoonpanosta ja toiminnanjohtajan nimittämisestä. Olemme lopuksi myös vaatineet enemmän objektiivisia kriteerejä virkaa varten.
Kun toinen käsittely oli viety loppuun ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa, näimme, että meillä oli 28 tarkistusta, siis 28 tarkistusta, jotka olivat ajoittain vaikeita neuvostolle. Teimme eräänlaisen esisovitteluharjoituksen, mistä olen hyvin iloinen, koska esittelijä on lausunnon valmistelijoiden ja varjoesittelijöiden kanssa huolehtinut siitä, että me parlamenttina pystyimme puhumaan yhdellä suulla neuvostolle, jonka myös kuulimme puhuvan yhdellä suulla ja jota edustava ministeri Aelvoet kuunteli meitä, mistä olen todellakin hyvin iloinen.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, puolueryhmäni on täysin samaa mieltä tämän mietinnön suuntauksesta. Olemme myös sitä mieltä, että on oikein esittää uudelleen osa niistä tarkistuksista, joita ei ole otettu mukaan tähän yhteiseen kantaan. Olemme lisäksi sitä mieltä, että nämä tarkistukset ovat sellaisia, että meidän pitäisi päästä ministerineuvoston ja komission kanssa yhteiseen ratkaisuun hyvin nopeasti.
Tärkein Euroopan parlamentin esittämä tarkistus on se, jossa selvitetään, että kyse on juuri elintarvikeviranomaisesta - ei elintarvikkeista yleensä. Me pidämme tätä tarkennusta tärkeänä. On tärkeää keskittyä juuri turvallisuuskysymyksiin.
Tarkistuksessa 4 käsitellään yhteisön elintarvikelainsäädännön ja muiden kansainvälisten sopimusten ja säännöstöjen yhdenmukaisuutta. EU:n on tietenkin tehtävä tätä alaa koskevaa yhteistyötä muun maailman kanssa. Erityisesti Maailman kauppajärjestön, WTO:n, kehitys saattaa kuitenkin johtaa siihen, että edessämme on useita eri sääntöjärjestelmien välisiä konflikteja. Siinä tapauksessa olemme sitä mieltä, että on erittäin tärkeää korostaa oikeutta kovempiin sääntöihin, jotka koskevat terveyttä ja ympäristöä.
Tarkistuksessa 22 käsitellään viranomaisen rahoitusta. Me pidämme periaatekysymyksenä sitä, että viranomaista rahoitetaan talousarviosta saatavin varoin. Sitä ei pidä rahoittaa niiden maksujen avulla, joita se veloittaa palveluistaan. Sen vuoksi pidämme tärkeänä tarkistusta 22.
Muutamissa tarkistuksissa kyse on avoimuudesta, ja tietenkin tuemme niitä. Tarkistus 41 merkitsee sitä, että hallituksen kokousten on oltava pääsääntöisesti julkisia ja että suljettujen ovien takana järjestettävät kokoukset ovat poikkeuksia. Se on mielestämme erittäin tärkeää. Pidämme hyvänä myös ehdotusta jäsenten laajasta maantieteellisestä jakaumasta.
Tämänhetkisen keskustelun aiheena olevien ehdotusten lähtökohtana ovat ne vakavat kriisit, joita EU:ssa on esiintynyt viime vuosien aikana, kun kyse on elintarviketurvallisuudesta. Kyse on ollut dioksiineista, BSE:stä ja salmonellasta, muutaman mainitakseni. Nämä skandaalit ovat läheisessä yhteydessä voimakkaasti teollistuneeseen maataloustuotantoon ja maatalouspolitiikkaan, jossa suurtuotanto ja tulos ovat syrjäyttäneet ympäristön, eläinten suojelun ja turvalliset elintarvikkeet. Jos EU aikoo todellakin poistaa alueella vallitsevien ongelmien syyt, erityisesti yhteistä maatalouspolitiikkaa on uudistettava, jotta kantokyky, ympäristö- ja eläintensuojelu asetettaisiin etusijalle. Vasta silloin voimme todellakin tehdä jotakin unionissa esiintyvien elintarvikkeiden turvallisuutta koskevien ongelmien syille.

Fitzsimons
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin 370 miljoonan kansalaisen näkemykset elintarvikeketjusta Euroopassa ovat muuttuneet dramaattisesti viime vuosina. Tämä johtuu osittain BSE-taudin saapumisesta, suu- ja sorkkataudista Euroopassa ja dioksiinikanaskandaalista muutama vuosi sitten. Tietenkin kuluttaja on aina oikeassa, mutta tällä kertaa Euroopan unionin lainsäätäjien on täytynyt moninkertaistaa ponnistelunsa parantaakseen elintarvikeketjun turvallisuutta Euroopassa ja palauttaakseen kuluttajien luottamuksen elintarvikkeisiin unionissa. Se ei ole ollut helppo tehtävä. Jäsen Bowisin mainitsemassa valkoisessa kirjassa, jonka komissio on esittänyt, joka tapauksessa listataan kasapäin direktiivejä ja asetuksia, jotka on saatettava ajan tasalle ja uudistettava, jotta Euroopan elintarvikeketjusta saadaan nykyistä turvallisempi.
Haluan käyttää tämän tilaisuuden hyväkseni kiittääkseni terveys- ja kuluttaja-asioista vastaavaa komission jäsen Byrneä hänen ehdottomasta päättäväisyydestään sen takaamiseksi, että Euroopan unionin kuluttajat luottavat täydellisesti kaikkiin elintarvikkeisiin, joita unionissa myydään. Se ei tarkoita ainoastaan tuotannon turvallisuusstandardien parantamista unionissa vaan myös niiden sääntöjen ja ehtojen kiristämistä, jotka koskevat elintarvikkeiden tuontia unioniin. Keskeinen seikka tässä valkoisessa kirjassa on elintarvikeviranomaisen perustaminen, mistä tänään olemme keskustelleet.
On erittäin tärkeää, että tämän viranomaisen toiminta saadaan käyntiin mahdollisimman nopeasti sen sijaintipaikasta riippumatta. Tämä Euroopan elintarvikeviranomainen voi työskennellä unionin 15 hallituksen kanssa, neuvoa-antavassa ja ennalta ehkäisevässä ominaisuudessa, sen takaamiseksi, että elintarvikkeet ovat maatilalta ruokapöytään asti mahdollisimman korkeiden terveysstandardien mukaisia. Elämme sisämarkkinoilla, joilla tavaroiden, henkilöiden, palveluiden ja pääomien liikkuminen on vapaata. Elintarvikkeet ovat tuotteita, joilla voidaan käydä kansainvälistä kauppaa, ja siksi on erittäin tärkeää, että elintarviketurvallisuuden edistämistä Euroopassa lähestytään koordinoidusti ja yhtenäisesti.
Tämä on vain oikein ja asiallista sen tosiasian takia, että kuluttajat kulkevat päivittäin edestakaisin Euroopan unionin rajojen yli.
Kannatan myös komission jäsen Byrnen omaksumaa lähestymistapaa, jolla taataan, että kaikille asiaankuuluville tahoille annetaan asiaankuuluva edustusoikeus elintarviketurvallisuutta koskevan valkoisen kirjan mukaisten uusien direktiivien ja asetusten täytäntöönpanossa. Elintarviketeollisuutta, maanviljelijäjärjestöjä ja kuluttajien intressejä edustavat ryhmät ovat kaikki aktiivisesti mukana näiden direktiivien ja asetusten täytäntöönpanossa. Amsterdamin sopimuksen tuloksena Euroopan parlamentilla on tosiaan yhteispäätösvalta uusien direktiivien ja asetusten täytäntöönpanon osalta terveys- ja kuluttaja-asioissa. Aiomme pysyä valppaina kaiken aikaa varmistaaksemme, että luottamus eurooppalaiseen elintarvikeketjuun palautuu täysin ennalleen, mieluummin pian kuin myöhemmin.
Kiitän esittelijä Whiteheadia ja kaikkia tämän erinomaisen mietinnön laatimiseen osallistuneita.

Bernié
Arvoisa puhemies, kun otetaan huomioon elintarvikekriisien määrän moninkertaistuminen - dioksiini-, salmonella-, suu- ja sorkkatauti- sekä BSE-kriisit - monissa jäsenvaltioissa on luotu elintarvikkeita valvovia rakenteita.
Vuoden 2002 alussa Eurooppa perustaa oman elintarvikeviranomaisen. Tämän uuden toimielimen avulla pyritään yhtäältä vastaamaan kansalaisten odotuksiin, joissa elintarvikkeiden turvallisuus asetetaan jokapäiväisten prioriteettien kärkeen ja samalle tasolle kuin työttömyys, ja toisaalta tarkoituksena on perustaa Euroopan unioniin elin, joka pystyy puolustamaan ja edistämään eurooppalaista maatalousmallia kansainvälisissä yhteyksissä.
Maataloustuotteet kuuluvat nimittäin nykyään olennaisena osana Maailman kauppajärjestön WTO:n neuvottelukierroksiin. Cairnsin ryhmä vastustaa WTO:ssa sellaista maatalousmallia, jossa huomioidaan elintarvikkeiden turvallisuus.
Kuitenkin, jotta toimielin olisi toimiva, sen on ratkaistava seuraavat ongelmat, eli yhtäältä hallintoneuvoston kokoonpano, jotta kaikki elintarvikeketjun toimijat saataisiin mukaan elimen toimintaan. Elimen on toimittava maatalousmaailman samoin kuin kuluttajien, elintarviketeollisuuden ja jakelijoiden edustajana.
Tästä syystä kannatamme edelleen sellaisen hallintoneuvoston perustamista, johon kuuluu 16 jäsentä eikä 12 jäsentä, kuten mietinnössä ehdotetaan.
Lopuksi, on määriteltävä tehtävät: ketkä ovat vastuussa hälytysjärjestelmästä, hallinnasta ja valvonnasta? Tässä sivutaan nopean hälytysjärjestelmän uudelleenjärjestelyyn liittyvää kiperää ongelmaa. Ranskalaisen viranomaisen tehtävänä on vain arvioida riskejä, kun taas maatalousministeriö hoitaa riskinhallinnan. Eurooppalaisen toimielimen on tyydyttävä hoitamaan valvontatehtäviä.
On ratkaistava viimein mahdolliset selkkaukset kansallisten viranomaisten kanssa. Ranskassa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa, Belgiassa ja Kreikassa on omat kansalliset viranomaiset. Saksaan, Alankomaihin, Portugaliin ja Espanjaan ollaan parhaillaan luomassa omia viranomaisia. Eurooppalaisen viranomaisen on pitäydyttävä yhteensovittamistehtävässään ja kunnioitettava kansallisten virastojen itsemääräämisoikeutta.

Thomas-Mauro
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegani, nyt kun Euroopan liittovaltion kannattajat vetoavat siihen, että on tarpeen luoda poliittinen Eurooppa, jonka avulla heidän mukaansa olisi mahdollista suunnata Euroopan rakentamista kohti laajempaa demokratiaa, eli antaa vähemmän valtaa Euroopan komissiolle, mitä luulette, että tästä seuraa? Uusi elin, Euroopan elintarvikeviranomainen, on syntymässä, ja on pakko todeta, että tämä viranomainen on riippuvainen Euroopan komissiosta oikeudellisesta pätevyydestään huolimatta sen pelin vuoksi, joka liittyy elintarvikeviranomaisen tulevan hallintoneuvoston jäsenten nimittämiseen.
Kun on kyse hullun lehmän tautiin liittyvästä kriisistä, meidän on muistettava Euroopan komission anteeksiantamattomat erehdykset. Komission prioriteettinahan oli tuolloin luoda yhtenäismarkkinat hinnalla millä hyvänsä, ei varmistaa eurooppalaisten kuluttajien elintarvikkeiden turvallisuus. Jotta jäsenvaltioiden kansalaiset pitäisivät Euroopan elintarvikeviranomaista uskottavampana, ei riitä, että sen toimipaikka on riippumaton ja fyysisesti etäällä Euroopan komissiosta, vaan näiden samojen kansalaisten on voitava valvoa uuden elimen tulevan hallintoneuvoston jäseniä; tämän on tapahduttava kansalaisia edustavan Euroopan parlamentin välityksellä.
Elintarvikeviranomainen ei tunnu antavan riittäviä takeita riippumattomuudestaan. Elintarvikeviranomainen on niin eturyhmien vallan kuin Euroopan komission toiveidenkin alainen, eikä se ole näin ollen riippumaton muusta kuin yleisestä äänioikeudesta. Miten sitä paitsi taataan se, että viranomaisen toiminnassa kunnioitetaan toissijaisuusperiaatetta ja elintarvikkeiden omaleimaisuutta? Tukahduttaako se elintarvikkeita tuottavat pk-yritykset aina vain jäykemmän sääntelyn myötä, sääntelyn, jota kansalaiset sietävät aina vain huonommin? Miksi elintarvikeviranomaista sanotaan "viranomaiseksi", vaikka sillä ei ole lainsäädännöllistä valtaa? Entä miksi sille annetaan niin paljon voimavaroja - 67 miljoonaa euroa ja 339 virkamiestä - vaikka se voisi toimia yhtä tehokkaasti ja vähemmillä kustannuksilla verkostoituneena olemassa olevien kansallisten viranomaisten kanssa? Kiitos.

Grossetête
Olemme jo vuosien ajan pyrkineet palauttamaan kuluttajien luottamuksen, ja luulen, että tämän elintarvikeviranomaisen luominen edesauttaa asiaa. Meidän on tunnustettava, että asiakokonaisuuden hallinnan yhteydessä on noudatettu hyvää kuulemismenettelyä, eikä siitä nyt pidä jäädä jälkeen.
Nollariskiä ei ole olemassa, ja bakteriologisen ongelman - olipa se sidoksissa terrorismiin tai ei - seuraukset voivat olla huomattavat kaikkien kansalaisten kannalta. Tiedämme hyvin, että taudit voivat tarttua kaikkiin elintarvikkeiden välityksellä. Turvallisuuden on siis oltava järjestelmän ytimenä.
Meidän ei pidä kuitenkaan hätääntyä, koska Euroopan elintarvikeketju on epäilemättä maailman turvallisimpia täällä tehtyjen monien päätöksien seurauksena, mutta niiden puutteiden vuoksi, jotka paljastuivat aikaisempien kriisien yhteydessä, meidän on ryhdyttävä vahvistettuihin toimiin, joilla pyritään takaamaan elintarvikkeiden turvallisuus.
Jotta elintarvikeviranomainen olisi tehokas ja uskottava, sen toimintaan on otettava mukaan parhaat tieteelliset asiantuntijat. Sen on tyydyttävä arvioimaan riskejä nopean hälytysjärjestelmän puitteissa, koska riskinhallinnan on kuuluttava edelleen politiikan alaan. Elintarvikeviranomaisen on myös toimittava verkostoituneena kansallisten viranomaisten kanssa. Interventioiden on oltava suhteessa riskiin: jos kyse on pelkistä huhuista, on lisättävä tiedottamista, mutta jos riski on olemassa, on ryhdyttävä tarvittaviin varotoimiin; jos vaaratilanne on todellinen, on ryhdyttävä ehkäiseviin toimiin. Lopuksi, viranomaisen on oltava riippumaton ja toimittava täysin läpinäkyvästi. Valvontaa on samalla lisättävä, ja vakavien rikkomusten johdosta langetettavien seuraamusten on oltava raskaita mutta myös tehokkaita.

Corbey
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat ja arvoisa komission jäsen, elintarvikkeemme ovat yleisesti ottaen jo turvallisia. Kuitenkin maailmassa kuolee vuosittain 2 000 ihmistä salmonellamyrkytykseen. Jo pelkästään Yhdysvalloissa kuolee vuodessa 9 000 ihmistä mikrobien aiheuttamaan ruokamyrkytykseen. Nämä ovat huolestuttavia lukuja, eikä niissä ole vielä mukana muita sairauksia, jotka liittyvät elintarvikkeisiin. Elintarvikelainsäädännön yleisillä periaatteilla luomme uuden perustan turvallisille elintarvikkeille ja rakennamme sitä edelleen tulevina kuukausina ja vuosina. Meidän on työskenneltävä sellaisen järjestelmän hyväksi, joka tarjoaa kuluttajille luottamuksen.
Elintarvikkeiden yhteydessä tunteilla on joskus merkittävä osa, mistä naudanliha on tuore eurooppalainen esimerkki. Politiikassa ei voi eikä saa jättää näitä tunteita huomiotta, mutta meidän on tarkasteltava tosiasioita. Tässä on Euroopan elintarvikeviranomaisen suuri arvo: sen on oltava puolueettomuuden johtotähti. Euroopan elintarvikeviranomaisen on tehtävä yhteistyötä jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa, mutta meidän on huolehdittava, että tästä viranomaisesta ei tule etukäteen siipirikkoa ja että se saa vetoavan johtajan, jonka ei tarvitse etsiä auktoriteettia vaan jolla jo itse on laatua ja auktoriteettia. Lopuksi kiitokset esittelijälle, joka on myös itse osoittanut laatua ja auktoriteettia.

Auroi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegani, vihreät äänestävät tosiaan Whiteheadin mietinnön puolesta. Euroopan elintarvikeviranomainen, välttämätön väline, jolla edistetään elintarvikkeiden turvallisuutta niin kuluttajien kuin Euroopan poliittisten tahojenkin hyväksi, on ehdottoman tärkeä, kun on kyse sille uskotuista tehtävistä.
Ensimmäisenä tehtävänä on paljastaa kaikki toimintahäiriöt, jotka johtivat äskettäisiin elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyneisiin kriiseihin: eläimien ruokintaan liittyvät kriisit - dioksiinikanat, suu- ja sorkkatauti, eläinlääkintätuotteiden salakuljetus sekä eläimille tarkoitettujen rokotteiden ja rauhoittavien aineiden liiallinen kulutus - ja erityisesti BSE-taudin taustalla piilevä kriisi. Muistutan, että jopa Suomessa on paljastunut ensimmäinen "hullun lehmän" tapaus. Tämä oli siis ensimmäinen asia. Elintarvikeviranomaisen toisena tehtävänä on myös pysäyttää siirtogeenisten saastuttavien aineiden hallitsematon leviäminen jopa perinteiseen viljantuotantoon, vaikka kuluttajat eivät hyväksykään näitä siirtogeenisiä kasveja, joiden ainoat edut ovat kaupallisia. Sen lisäksi, että viranomaisen on ratkaistava kaikki nämä asiat, sen on siis myös taattava elintarvikkeiden turvallisuus aina sadonkorjuusta lähtien, kunnes ne päätyvät lautasillemme. Elintarvikeviranomaisen on tässä tarkoituksessa noudatettava ensi vuoden alusta alkaen läpinäkyvyyden ja seurannan periaatteita, joista kollegani ovat jo puhuneet. Ainoana perusteena noudatetun hygienian periaatteen kariutuminen, joka paljastui mainitsemiemme kriisien yhteydessä ja erityisesti eläinperäisiin jauhoihin liittyneen kriisin yhteydessä, osoittaa, että tällaisen viranomaisen on voitava laatia luetteloita hyvistä käytännöistä, merkinnöistä sekä tuotteista, joilla on paikallisia erityispiirteitä tai joilla on maatalouteen liittyviä erityispiirteitä, sen sijaan, että tyydytään pelkkien teollisten normien noudattamiseen, koska niiden avulla ei estetä salmonellaa, listeriaa eikä vielä pahempia epidemioita.
Elintarvikeviranomaisen tärkeimpänä tehtävänä on siis sovittaa yhteen kansallisten viranomaisten toimintaa, ja sen on tässä tarkoituksessa voitava toimia riippumattomasti ja läpinäkyvästi.
Ihmettelen sitä vastoin tarkistusta 34, jossa puhutaan hallintoneuvoston nimittämisestä; se vaikuttaa erityisen läpinäkymättömältä toimelta, koska kyse on hallintoneuvostoon liittyvästä meritokratiasta. Miten "meritokratia" liittyy viranomaiseen, jonka on määrä muodostua asiantuntevista tiedemiehistä? Hallintoneuvostolla on poliittinen ja hallinnollinen tehtävä. Pelkäänpä, että tässä "meritokratiassa" on yksinkertaisesti kyse suurten elintarvikkeita tuottavien ryhmien painostuksesta. Toivon, että komission jäsen voi rauhoittaa minua tältä osin.
Tulevan elintarvikeviranomaisen sijainti on kannaltamme toissijainen kysymys...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Blokland
Arvoisa puhemies, Euroopan elintarvikeviranomainen tuntuu olevan todellinen arvovaltakysymys, koska sen sijaintipaikasta käydään köydenvetoa. Tämä ei edistä elintarvikkeiden parempaa turvallisuutta tai kuluttajien luottamusta.
Toinen huolenaihe on, että tiukkoja normejamme halutaan vaatia myös muuhun maailmaan. Tässä yhteydessä minun on huomautettava, että muualla maailmassa ei useinkaan ole sellaista ylellisyyttä, että voitaisiin pyrkiä mahdollisimman tiukkoihin elintarvikkeiden turvallisuusnormeihin. Siellä pyritään pikemminkin keräämään riittävästi elintarvikkeita, jotta voitaisiin selviytyä. Meidän ei tietenkään pidä viedä näihin maihin elintarvikkeita, jotka eivät täytä omia turvallisuusnormejamme. Vienti on kuitenkin sallittava sellaisissa tapauksissa, että se parantaa elintarviketurvallisuutta näissä maissa. Ei saa olla puhettakaan siitä, että erät tuhottaisiin automaattisesti näissä tapauksissa.
Mitä tulee johtokunnan jäsenten nimittämiseen, hyväksyn neuvoston kanssa saavutetun kompromissin. Ei ole tosiaankaan järkevää laajentaa tätä johtokuntaa edelleen, koska se ei olisi hyväksi toimikyvyn kannalta. Lisäksi en kannata sitä, että Euroopan parlamentissa järjestettäisiin kuulemistilaisuuksia ennen johtokunnan jäsenten nimittämistä. Tämä pätee vielä enemmän toiminnanjohtajaan. Olisi järkevää, että Euroopan parlamentti ottaisi hieman enemmän etäisyyttä perustettavan Euroopan elintarvikeviranomaisen toimeenpanotehtäviin.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, tällä viikolla Laekenin huippukokouksessa otetaan toivottavasti muiden päätösten ohella kantaa elintarvikevirastoa koskevaan asiaan ja valitaan sille sijaintipaikka. Me tiedämme, kuinka tärkeää on, että tämä päätös tehdään. Tämä menettely pantiin alulle nyt jo muutama vuosi sitten; tämä ehdotus on ollut pöydällä ainakin vuodesta 1999, joten päätös on tehtävä. Minä luulen, että esittämällä uudelleen tarkistuksen, josta äänestettiin ensimmäisessä käsittelyssä muutama kuukausi sitten, parlamentti haluaa korostaa kahta asiaa, jotka teidän, arvoisa komission jäsen, on otettava esille hallitusten keskuudessa ja joista ensimmäinen on se, että tässä on kyse yhteispäätösmenettelystä, ja niinpä myös sijaintipaikan osalta olemme sitä mieltä, että parlamentti on otettava huomioon tarkasteltaessa niitä kriteerejä, joista äänestämme huomenna.
Tiedämme, että yksi Laekenin toimintatavoista tulee olemaan lehmänkauppa - te saatte valmistelukunnan puheenjohtajan paikan, me saamme elintarvikeviraston, te saatte poliisiviraston - mutta minusta kaikki nämä päätökset pitäisi kuitenkin ehdottomasti tehdä nimenomaan perustettavaan elimeen liittyvien kriteerien perusteella. Niinpä kun parlamentti korostaa, että elintarvikeviraston sijaintipaikalla on oltava pitkät perinteet elintarviketurvallisuuden ja yleensä elintarviketutkimuksen alalla, tätä kriteeriä on selvästi syytä korostaa voimakkaasti. Kun puhutaan hyvästä infrastruktuurista tieteen ja elintarviketurvallisuuden alalla, teidän, arvoisa komission jäsen, ja komission on painotettava tätä kriteeriä. Kun sanotaan, että virastoon täytyy olla helppo pääsy kulkuyhteyksien puolesta, eli sinne täytyy olla nopeat ja laadukkaat kulkuyhteydet, ja kun sanotaan, että sillä täytyy olla yhteydet kansanterveydestä ja kuluttajansuojasta vastaaviin yksiköihin, mieleen tulee väistämättä, että Isprassa sijaitsee yhteinen tutkimuskeskus, joka tarjoaa työtä tuhansille eurooppalaisille tutkijoille, ja mieleen tulee myös väistämättä, että kaikki nämä kriteerit sopivat vain yhteen ehdokaskaupunkiin: Italian Parmaan.

Schnellhardt
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa esittelijä, kiitän teitä odotetusti hyvästä työstänne. Uskon, että toteutuessaan tämä asetus ja myös tämä oikeusperusta sekä seuraavat toimet edistävät elintarvikkeiden turvallisuutta Euroopan unionissa. Niiden avulla määritetään uuden elintarvikelainsäädännön yleiset periaatteet. Yleisestä elintarvikelainsäädännöstä haluaisin erityisesti mainita, että nyt on todella onnistuttu luomaan aukottomat menetelmät, joilla elintarvikkeiden turvallisuutta voidaan parantaa niiden matkalla maatiloilta kuluttajille.
Tässä määritettyjen periaatteiden oleellinen osa on, että tuotteiden jäljitettävyys taataan edelleenkin. Uskon, että me olemme näin saaneet aikaan kaksi oleellista uutta periaatetta ja vaatimusta elintarvikkeiden turvallisuuden parantamiseksi. Asetuksen keskeisenä osana on Euroopan elintarvikeviranomaisen, tai kuten tarkistuksessa sanotaan, "elintarviketurvallisuusviranomaisen" luominen.
En halua kuitenkaan viipyä määritelmässä tämän enempää. Minulle on ennen kaikkea tärkeää, että tälle viranomaiselle luodaan työskentelyedellytykset. Niihin kuuluu ensinnäkin riittävä rahoitus. Tämä ei mielestäni ole tähän asti onnistunut siinä mitassa kuin toivoisimme, niin kuin ei ole onnistunut niiden edellytysten kohdallakaan, joilla elintarviketurvallisuusviranomaisen ja jäsenvaltioiden eri viranomaisten välinen viestintä voidaan hoitaa. Tätä varten jäsenvaltioissa ei ole vielä tehty tarvittavia järjestelyjä. Tässä on vielä paljon tehtävää.
Viranomaisen julkisuudesta olen sitä mieltä, että parlamentin tekemä tarkistus on mielestäni kyllä oikea, mutta meidän on lisäksi taattava, että viranomainen saa tietyissä tilanteissa kokoontua myös suljetuin ovin. Olennaista on kotipaikka, kuten monet ovat jo maininneet, ja jos neuvosto hylkää ehdotuksemme, silloin se mielestäni aikoo sijoittaa viranomaisen paikkaan, jossa meidän vaatimuksemme ja ehtomme eivät täyty. Emme voi antaa asian olla näin. Emme voi sitä myöskään hyväksyä. Tässä neuvoston on vihdoinkin taivuttava ja valittava kotipaikka siten, että viestintä komission, parlamentin ja jäsenvaltioiden kanssa on mahdollista.

Myller
Arvoisa puhemies, kiitokset mietinnön esittelijälle tästä erinomaisesta työstä. Kuten on jo todettu, Euroopan parlamentti on ollut erittäin aktiivinen jo usean vuoden ajan elintarviketurvallisuuskysymyksissä. Esittelijä on tehnyt myös erittäin hyvää työtä keskustelemalla komission ja neuvoston kanssa, jotta varmistettaisiin se, että elintarvikeviranomaisen aloitus ei myöhästy, eli Laekenin huippukokouksessa on todellakin tehtävä päätös viraston sijaintipaikasta.
Valintakriteereistä parlamentti on mielestäni sanonut aivan oikein: kannattaa korostaa tutkimuksen yhteyttä, sitä että virasto on riippumaton ja että sinne saadaan tehokkaat asiantuntijat takaamaan laatu. Avoimuuden osalta en voi muuta kuin yhtyä edeltäviin puhujiin, mutta avoimuus tarkoittaa myös sitä, että tehdään yhteistyötä kuluttajajärjestöjen kanssa.

Titford
Haluan aloittaa sanomalla, että kannatan ehdottomasti elintarvike- ja rehuturvallisuutta, mutta en voi ymmärtää, miksi Euroopan unionin mielestä on välttämätöntä perustaa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen. Uskon olevani oikeassa sanoessani, että lähes kaikki merkittävimmät taudit, paitsi ehkä BSE, ovat peräisin Euroopan unionin ulkopuolisista maista. Siksi Maailman terveysjärjestön, joka on jo olemassa ja tekee juuri tällaista työtä, pitäisi olla sopiva tähän tarkoitukseen, ja se voi suojella kaikkia etujamme.
Tämä järjestö palvelee Euroopan maista 27:ää, myös Euroopan unionin maista. Minusta on todella outoa, että Euroopan unioni on luomassa vielä yhtä itsenäistä laitosta, joka, kuten useimmat EU:n perustamista viranomaisista, tulee olemaan ylläpidoltaan kallis ja osoittautumaan hyödyttömäksi. Jos tällainen tarve olisi olemassa, pitäisi näiden ongelmien tarkastelun toki olla jokaisen kansallisen hallituksen tehtävä. Nämä liittyisivät kyseisen maan oloihin, ja hallitukset voivat toimia sen mukaisesti.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja arvoisat kollegat, sallinette minun aloittaa huomauttamalla, että arvostan uskomattoman paljon tapaa, miten esittelijä ja varmasti myös varjoesittelijät ovat käsitelleet tätä hyvin työlästä asiaa, jossa olemme päässeet loppuun todella nopeasti. On luonnollisesti vielä kohtia, jotka vaativat huomiota, ja mainitsenkin tässä tarkastustoiminnan. Kuka antaa toimeksiannon tarkastuksista, ja kuka alkaa organisoida, valvoa ja johtaa tätä elintarviketurvallisuusviranomaista? Heitä ei saa olla 16, vaan heitä on oltava 12, koska meidän on oltava riippumattomia.
Mitä oikeastaan tarkoitamme elintarviketurvallisuudella? Tarkoitamme, että meidän on sisämarkkinoilla huolehdittava, että voimme kaikkialla taata elintarvikkeidemme turvallisuuden. Tämä ei tarkoita siis pelkästään 15 maata Euroopassa vaan myös kaikkia ehdokasvaltioita.
Arvoisa puhemies, tältä osin olen hieman huolestunut. En ole huolissani siksi, että elintarvikkeet ehdokasvaltioissa eivät olisi turvallisia - en halua sanoa niin - vaan olen huolissani siitä, että uusissa jäsenvaltioissa ei ole hyviä verkostoja elintarviketurvallisuuden valvomiseksi, tarkastamiseksi ja luottamuksen aikaan saamisesta huolehtimiseksi. Viime torstaina pidettiin kokous ehdokasvaltioiden asiantuntijoiden kanssa, ja he ilmoittivat tällaisen rakenteen puuttuvan. Tämä on mitalin toinen puoli: myös viranomaisten suorittama valvonta hyvän toiminnan takaamiseksi. Mitalilla on myös toinen puoli: keskeisten yhteiskunnallisten toimijoiden puuttuminen. Tämä tarkoittaa, että puuttuu hyvin koulutettuja kuluttajajärjestöjä, jotka ovat riippumattomia ja jotka voivat jatkuvasti kannustaa viranomaisia toteuttamaan hyvää politiikkaa. Sama pätee myös tuottajajärjestöihin.
Arvoisa puhemies, minua kiinnostaa, voisiko arvoisa komission jäsen antaa meille hieman tietoja tästä asiasta, jotta voitaisiin tarkastella, mitä voimme tehdä tulevaisuudessa tälle asialle.

Doyle
Arvoisa puhemies, elämä on yhtä jatkuvaa riskien ja hyödyn arviointia - mitä teemme, mihin menemme ja mitä syömme. Vaikka eurooppalainen elintarvikeketju on edelleen yksi maailman turvallisimmista, ovat viimeaikaiset skandaalit heikentäneet kuluttajiemme luottamusta ruokaan, jota syömme, ja menetelmiin, joita käytämme sen tuottamiseksi. Yleisö on menettänyt luottamuksensa kansallisiin ja eurooppalaisiin elintarviketurvallisuusjärjestelmiin naudanlihaan, E.coli-bakteereihin, listeriaan, salmonellaan, dioksiineihin, kananmuniin, siipikarjaan, maitoon ja hormoneihin liittyneiden skandaalien ja pelkojen jälkeen. Lista ei lopu tähän. Kansalaiset haluavat olla varmoja, että tie maatilalta markkinoille, valintamyymälään, uuniin, jääkaappiin ja ruokapöytään on niin turvallinen kuin kohtuullisesti voidaan olettaa. He haluavat turvallisuuden arviointia, joka ei tapahdu salassa komission suljetun etuoven takana eikä ole tuottajien tai painostusryhmien etujen tahrimaa.
Arvoisa komission jäsen Byrne, toimikautenne alusta lähtien te olette vastannut Euroopan kuluttajien tarpeisiin tekemällä kaikkenne elintarvikeketjun turvallisuuden parantamiseksi. Tällä ehdotuksella on keskeinen merkitys kuluttajansuojalle Euroopan unionissa. Unionin toimielimet ovat kokoontuneet yhteen määrittääkseen periaatteet elintarvikelainsäädännölle uuden viranomaisen avulla, joka voi turvata ruuan, jota syömme, ja tavan, jolla se tuotetaan.
Kiitän esittelijä Whiteheadia ja varjoesittelijä Bowisia hyvin tehdystä työstä ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa käydyn keskustelun aikana. Heidän yhteisymmärrykseen perustuvan lähestymistapansa tuloksena Euroopan parlamentin ääni tässä keskeisessä kysymyksessä on voimistunut ja yhdentynyt. Pyytäisin komissiota ja neuvostoa kuuntelemaan tätä yhtenäistä ääntä ja hyväksymään toimielimen nimeksi "Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen". Sanan "turvallisuus" pitäminen viranomaisen nimessä ilmaisee kuluttajille selvästi sen tarkoituksen ja päämäärät. Uskon myös vahvasti, että jos viranomaisen halutaan saavan osakseen Euroopan kansalaisten luottamuksen ja tuen, sen on ehdottomasti toimittava ja viestittävä täysin avoimesti ja riippumattomasti ja keskityttävä elintarviketurvallisuuteen liittyvien riskien arvioimiseen.
Riskiviestintä tulee myös olemaan keskeinen tehtävä. Riittää, kun katsotaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa tehtyä BSE-tutkimusta ja Philipsin raporttia, jossa todettiin riskiviestinnän katkoksen olleen tärkeä tekijä sikäläisen kriisin pahenemisessa.
Lopuksi sanoisin, että riskinhallinnan osalta suhteellisuusperiaatteen tai poliittisen ohjauksen harkittu ja suhteellinen käyttö...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Fiori
Arvoisa puhemies, elintarviketurvallisuus on yksi monista aiheista, jotka yhdistävät sitä kansalaisten Eurooppaa, jota haluamme. Mitä tulee Euroopan elintarvikeviranomaiseen, minusta Euroopan parlamentilla on ollut erittäin tärkeä rooli: ensimmäisen ja toisen käsittelyn välillä on tehty paljon työtä, ja huomisen äänestyksen tuloksena syntyy mielestäni erittäin merkittävä mietintö, koska tässä vaiheessa emme todellakaan enää voi piiloutua minkään tekosyyn taakse. Luomme välineen, joka voi edistää Euroopan elintarviketurvallisuuden jatkuvaa valvontaa.
Tähän merkittävään työhön, jota sekä esittelijä että toimivaltainen valiokunta ovat tehneet, liittyy yhä joitakin pikkuseikkoja, jotka mielestäni on vielä määriteltävä: on esimerkiksi erittäin tärkeää, että hallintoneuvostossa on maatalouden edustaja, koska kyseessä on prosessi, jonka kaikki osa-alueet on otettava huomioon.
Menettelytasolla on yhä joitakin puutteita. Olemmeko varmoja, että hyödynnämme elintarvikealan toimijoita, kaikkiin elintarvikejärjestelmän eri aloihin erikoistuneita henkilöitä ja yrityksiä varmistaaksemme riittävän tiedonkulun, joka poistaa kaikki epäilykset kansalaisten ruokapöydistä?
Viimeinen asia on sijaintipaikka. Esitetyn tarkistuksen tarkoituksena on varmistaa, että päätös tehdään riippumatta komission ja muiden toimielinten sijaintipaikasta. Sijaintipaikan pitäisi olla sellainen, jolla on pitkät perinteet elintarviketurvallisuudessa ja jolla on tieteellinen infrastruktuuri ja suuret resurssit turvallisuuden alalla. Tässä yhteydessä annan tietysti tukeni Parmalle, koska Parma on yksi Italian maatalous- ja elintarvikejärjestelmän keskuksia. Toivon todellakin, että Laekenin Eurooppa-neuvostossa otetaan sen ehdokkuus asianmukaisesti huomioon.

Müller, Emilia Franziska
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, toisin kuin jäsen Titford olen vakuuttunut siitä, että varhaisvaroitusjärjestelmänä toimivan tehokkaan, riippumattoman Euroopan elintarvikeviranomaisen perustaminen on erittäin hyvä asia. Sen pitää toimia avoimesti työskentelevänä tieteellisenä vertailuasemana komissiolle, parlamentille ja jäsenvaltioille, mutta sen on oltava avoin myös valmistajille ja kuluttajille. Kuluttajien neuvonnan, heille tiedottamisen ja riskiviestinnän avulla on tarkoitus vahvistaa luottamusta elintarvikkeisiimme. Tieto elintarvikkeiden turvallisuudesta on perusvaatimus niiden kuluttajien kannalta, jotka haluavat syödä terveellisesti, ja siitä meidän on täällä huolehdittava.
Viime vuosin elintarvikeskandaalit ovat osoittaneet, että direktiivien johdonmukainen täytäntöönpano ja ravinnon ja rehujen valvonta niiden tuotantopaikalla on erittäin tärkeää. Tämän viranomaisen tieteellisten laitosten mahdollisimman hyvä verkottuminen jäsenvaltioissa olevien valvontaelinten kanssa on aivan välttämätöntä tuotannon jäljitettävyyden kannalta. Se luo turvallisuutta ketjussa tuottajalta kuluttajalle. Tuontielintarvikkeiden on oltava yhtä turvallisia kuin EU:ssa tuotettujen elintarvikkeiden. Tarkat valvontatoimet nykyisillä EU:n ulkorajoilla elintarvikkeiden tuonnin yhteydessä takaavat tämän turvallisuuden.
Samanaikaisesti Keski- ja Itä-Euroopan maihin on luotava toimivat järjestelmät elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuden valvomiseksi jo ennen maiden unioniin liittymistä. Nyt käsiteltävänä oleva asetus ei kuitenkaan ratkaise erästä merkittävää ongelma-aluetta, nimittäin elintarvikkeiden ja lääkevalmisteiden välistä eroa. On välttämätöntä, että näiden kahden tuoteryhmän, elintarvikkeiden ja lääkevalmisteiden välinen niin sanottu harmaa alue pidetään mahdollisimman pienenä. Jos tässä ei onnistuta, seuraa uusia rajaamisongelmia ja oikeudellista epävarmuutta. Sen vuoksi on ehdottoman välttämätöntä huolehtia siitä, että lääkevalmisteita koskevaa lainsäädäntöä uudistettaessa koko EU:n alueelle vahvistetaan elintarvikkeiden ja lääkevalmisteiden yksiselitteinen määritelmä, ne siis rajataan selvästi, sillä ainoastaan määrittelemällä ne selvästi kuluttajien turvallisuutta voidaan parantaa.

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, muistan, että kun puheenjohtaja Prodi ensimmäisen kerran tarjosi minulle tätä nimenomaista salkkua heinäkuussa 1999, hän korosti minulle elintarviketurvallisuuden merkitystä tämän komission olemassaolon aikana. Erityisesti hän mainitsi myös elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisen merkityksen tällä kaudella. Hän sanoi olevan tärkeää, että Euroopan unionin kansalaiset luottavat yhtä paljon kyseiseen toimielimeen kuin yhdysvaltalaiset kuluttajat luottavat elintarvike- ja lääkevirastoonsa FDA:han (Food and Drug Administration). Toivon uuden viranomaisen pääsevän tähän tavoitteeseen kuluttajiemme ja kansalaistemme eduksi. Haluan käyttää tämän tilaisuuden hyväkseni kiittääkseni puheenjohtaja Prodia hänen jatkuvasta tuestaan työmme aikana, jota olemme tehneet muuttaaksemme hänen ajatuksensa konkreettiseksi todellisuudeksi.
Yleisen elintarvikelainsäädännön laaja sovellusala, joka sisältää kaikki ne elintarvike- ja rehutuotantoketjun osat, joilla voi olla suora tai epäsuora vaikutus elintarvikkeiden turvallisuuteen, on säilytetty koko ensimmäisen ja toisen käsittelyn ajan. Komissio pitää tätä myönteisenä. Korostamme myös, miten tärkeää on, että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen laaja toimivalta on säilytetty. On tärkeää, että elintarvikeviranomainen saa kattavan yleiskuvan koko ketjusta. Tämän pitäisi sisältää eläinten terveyteen ja hyvinvointiin, rehujen turvallisuuteen ja kasvien terveyteen liittyvät aspektit erityisesti alkutuotannon tasolla. Viimeaikaisten elintarviketurvallisuuteen liittyneiden ongelmiemme takia olisi ollut mahdotonta perustaa elintarvikeviranomainen, jonka toiminta ei sisältäisi tällaisia asioita.
Komissio kannattaa tarkistusta 1, jossa ehdotetaan, että viranomaisen nimeksi tulisi Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, kunhan varmistetaan samalla, että tällä ei ole vaikutusta laajaan toimivaltaan, joka on niin tärkeä. Komissio voi kannattaa jäsen Whiteheadin, Bowisin, Paulsenin ja Staesin tekemiä tarkistuksia 29-44. Nämä korvaavat tarkistukset 2-6, 9, 11, 12, 15, 17, 18, 20, 25 ja 27, joita en kannata. Voin myös hyväksyä tarkistukset 7, 10, 13, 14, 16, 19, 21 ja 26. Monet näistä lisäävät selkeyttä tekstiin tai avoimuutta elintarvikelainsäädännön kehittämiseen tai Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen menettelyihin. Pidän myönteisinä myös tarkistuksia 22, 23 ja 24, joissa muutetaan tekstiä sen varmistamiseksi, että käytössä ovat oikeat talousarviomenettelyt ja että kolmansia maita, etenkin EFTA-maita koskevat järjestelyt ovat asianmukaisia ja samansuuntaisia virastoja koskevien yleisten menettelyjen kanssa.
Komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 8, joka sallisi vaarallisten elintarvikkeiden ja rehun viemisen yhteisöstä alkuperäiselle toimittajalle kolmannessa maassa rajoituksitta tai ilman valvontaa. Tämä käytäntö on selvästi mahdoton hyväksyä, enkä halua kannattaa sitä. Hylätyt elintarvikkeet tai rehut voisivat päätyä joko käyttöön kolmannessa maassa tai lähetettäviksi takaisin EU:hun, ja tämä olisi vaaraksi elintarviketurvallisuudelle.
Kokemuksesta komissio tietää, että tällaiset käytännöt ovat myös alttiita petollisille menettelyille ja väärinkäytöksille mustassa pörssissä. En kannata tarkistusta 28, joka koskee kotipaikan valintamenettelyä samoin kuin valintaedellytysten määrittelyä. Huomaan kuitenkin, että parlamentti ehdottaa myös toista lähestymistapaa. Sen mukaan mietintöön liitettäväksi hyväksyttäisiin päätöslauselma, jossa pyydetään neuvostoa harkitsemaan tiettyjä edellytyksiä valitessaan viranomaisen kotipaikkaa.
Parlamentti tietää, että olen vahvasti sitä mieltä, että viranomaisen kotipaikka pitäisi valita sellaisten rationaalisten ja toiminnallisten edellytysten perusteella, jotka helpottavat elintarviketurvallisuusviranomaisen sujuvaa toimintaa. Näistä syistä voin kannattaa päätöslauselmassa ilmaistuja periaatteita. Kannatan myös komission, neuvoston ja parlamentin yhteistä julistusta viranomaisen johtokunnan jäsenistä. Mielestäni tarkistuksessa 37, joka koskee johtokunnan kokoa, valintamenettelyä ja jäsenyysedellytyksiä, on saavutettu oikea tasapaino kolmen toimielimen ensimmäisessä käsittelyssä ilmaisemien erilaisten kantojen välillä.
Yhteenvetona haluaisin sanoa, että siitä lähtien, kun astuin terveys- ja kuluttaja-asioista vastaavan komission jäsenen virkaan, olen tehnyt selväksi, että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustaminen on ensisijaisen tärkeää. Yhteisön toimet, joilla suojellaan elintarviketarjonnan turvallisuutta, vaativat vahvan tieteellisen perustan, ja tämän viranomainen tarjoaa. Viranomainen on suunniteltu toimimaan Euroopan automaattisena ensimmäisenä yhteyspisteenä elintarviketarjontamme turvallisuuteen liittyvissä tieteellisissä kysymyksissä.
Tänään otamme tärkeän askeleen kohti viranomaisen perustamista, kohti maailman turvallisimman elintarviketarjonnan antamista eurooppalaiselle kuluttajalle, mikä on lopullinen tavoitteemme.
Haluan kiittää jäsen Whiteheadia, hänen työryhmäänsä ja kollegoitaan parlamentissa, jotka ovat työskennelleet tiiviisti hänen kanssaan toisen käsittelyn tarkistusten eteen, ja myös jäsen Bowisia, Paulsenia ja Staesia. Haluan kiittää teitä läheisestä työsuhteesta, joka oli olemassa meidän kaikkien välillä - ei ainoastaan kahden suuren toimielimemme välillä vaan myös henkilökohtaisella tasolla minun ja kaikkien teidän neljän välillä. Keskustelin näistä kysymyksistä teidän jokaisen kanssa jossain vaiheessa muutaman viime kuukauden aikana. Lisäksi haluaisin kiittää neuvostoa, puheenjohtajavaltioita, sekä Ruotsia että Belgiaa, ja myös ministeri Magda Aelvoetia, joka pani useaan otteeseen itsensä likoon tässä asiassa.
Kiitän myös oman pääosastoni ihmisiä, jotka työskentelivät kanssani niin sitkeästi, huolellisesti ja lujasti.
En ainoastaan arvosta tehtyä erinomaista työtä vaan haluaisin kiittää kaikkia mukana olleita nopeudesta, jolla tätä monimutkaista ehdotusta on käsitelty. Kolme suurta toimielintä ovat lähestyneet tätä asiaa ihailtavassa yhteistyön hengessä. Tarkistukset, joista parlamentti äänestää, osoittavat selvästi, että kompromisseja on etsitty, minkä pitäisi mahdollistaa asetuksen hyväksyminen ilman aikaa vievää sovitteluprosessia. Tämä helpottaa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamista aikaisin ensi vuonna.

Sähköiset viestintäverkot ja -palvelut
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista viidestä suosituksesta toiseen käsittelyyn:
teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0433/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista (valtuutusdirektiivi) [10419/1/2001 - C5-0417/2001 - 2000/0188(COD)] (Esittelijä: Niebler),
teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0432/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi Euroopan yhteisön radiotaajuuspolitiikan sääntelyjärjestelmästä (radiotaajuuspäätös) [12170/1/2001 - C5-0490/2001 - 2000/0187(COD)] (Esittelijä: Niebler),
teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0435/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (puitedirektiivi) [10420/1/2001 - C5-0415/2001 - 2000/0184(COD)] (Esittelijä: Paasilinna),
teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0434/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä (käyttöoikeusdirektiivi) [10418/1/2001 - C5-0416/2001 - 2000/0186(COD)] (Esittelijä: Brunetta),
oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0438/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla (yleispalveludirektiivi) [10421/1/2001 - C5-0418/2001 - 2000/0183(COD)] (Esittelijä: Harbour).

Niebler
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa ministeri, hyvät kollegat, haluaisin aluksi esittää kiitoksen, haluan kiittää komissiota siitä, että se on toiminut niin erinomaisesti ja rakentavasti kaikkien tätä televiestintäpakettia koskevien neuvottelujen yhteydessä. Sydämelliset kiitokset myös puheenjohtajavaltio Belgialle, joka on panostanut vahvasti asiaan ja sitoutunut siihen merkittävästi ja pyrkinyt todella saamaan tässä aikaan kompromissilinjan neuvoston ja parlamentin välillä. Olen sitä mieltä, että kun meidän pitäisi keskiviikkona sopia asiasta - mitä todella toivon -, se on yksinomaan puheenjohtajavaltio Belgian erinomaisen neuvottelujen johtamisen ansiota! Paljon kiitoksia siitä!
Haluan kuitenkin tietysti kiittää aivan erityisesti kaikkia esittelijöitä ja varjoesittelijöitä, jotka ovat tehneet monien kuukausien ajan erinomaisen asiantuntevaa yhteistyötä ja sen lisäksi olleet rakentavasti mukana muotoilemassa kompromisseja. Euroopan unioni on viimeisten 12 vuoden aikana saanut televiestintämarkkinoilla äärettömän paljon aikaan. Asemansa vakiinnuttaneiden operaattoreiden monopolit on murrettu, markkinat on monilla aloilla vapautettu täysin ja niiden sääntely on purettu sekä kuluttajien että talouden eduksi. Laskevat hinnat sekä eri operaattoreiden tarjoamat lukuisat uudet toiminnot ja palvelut ovat tulos, johon voi olla tyytyväinen. Tietenkin kaikkea voisi aina parantaa vielä lisää. Tämän osoittivat vuoden 1999 televiestintäkertomuksen tulokset sekä hiljattain julkaistu komission seitsemäs täytäntöönpanokertomus. Kiteytän tämän muutamaan esimerkkiin: velvollisuus tarjota vaihtoehtoisille operaattoreille pääsy televerkon viimeiseen ketjuun - tässä asiassa jäsenvaltioissa on tapahduttava vielä paljon, tilaajayhteydet - ne ovat vielä epätyydyttävällä tasolla monissa jäsenvaltioissa. Asemansa vakiinnuttaneet operaattorit tarjoavat yhä vielä polkuhintoja, ja myös kiinteiden yhteyksien alalla on vielä ongelmallisia asioita. Uuden televiestinnän sääntelyjärjestelmän on tarkoitus tuoda tähän jonkin verran parannusta. Haluaisin nyt aluksi esitellä lyhyesti molemmat televiestintäpakettiin liittyvät mietintöni ja sen jälkeen haluaisin käsitellä vielä kahta muuta toisiin direktiiveihin sisältyvää kriittistä seikkaa.
Aluksi valtuutusdirektiivistä. Valtuutusdirektiivin merkitys ja tarkoitus on yhdenmukaistaa jäsenvaltioiden valtuutuksia koskevia määräyksiä. Vielä kerran korostan - minä olen jo maininnut sen -, että komissio on laatinut nyt erinomaisia ehdotuksia, joiden aikaansaantia pidin ensimmäisessä käsittelyssä myönteisenä ja joita tuen ehdottomasti myös toisessa käsittelyssä. Tähän saakka viestintäverkkojen käyttöä ja viestintäpalvelujen tarjoamista koskevat menettelyt ovat vaihdelleet. Operaattoreita koskevat ehdot, erityisesti tiedotusvelvollisuudet, vaihtelivat, menettelyjen kesto vaihteli, valtuutuksien kustannukset ja sisältö vaihtelivat. Uudella valtuutusdirektiivillä tämä asiantila poistuu nyt. Direktiivin mukaan myös ajattelutapa vaihtuu, sillä valtuutusjärjestelmää on tarkoitus muuttaa. Tähän saakka oli käytännössä yleistä myöntää yksittäisiä toimilupia. Valtuutusdirektiivin täytäntöönpanon myötä tulevaisuudessa siirrytään kuitenkin yleisten valtuutusten järjestelmään, toisin sanoen verkko-operaattorin ei tarvitse enää hakea ennalta viranomaisten päätöstä vaan ainoastaan ilmoittaa, että se haluaa aloittaa verkkojen tarjoamisen. Luonnollisesti sen on kuitenkin noudatettava ehtoja, jotka on muotoiltu yleisvaltuutuksessa tai direktiiveissä.
Uusi direktiivi yksinkertaistaa operaattorin velvollisuuksia, erityisesti tiedotusvelvollisuuksia. Siinä rajoitutaan välttämättömään, tässäkin on siis hyvin operaattoriystävällinen ratkaisu. Me olemme parlamentissa saaneet aikaan, että asennusoikeuksien myöntämiseen saadaan lisää avoimuutta esimerkiksi siten, että laaditaan luettelo, jossa todetaan jäsenvaltioissa käytettävät asennusoikeuksien myöntämismenettelyt. Lisäksi olemme saaneet aikaan, että kaikissa jäsenvaltioissa taataan asennusoikeuspäätöksien yhteydessä oikeussuoja. Olisimme mielellämme saaneet aikaan enemmänkin erityisesti kustannuksia koskevissa asioissa. Tässäkin parlamentti piti tärkeänä, että mahdollisuuksien mukaan operaattoreiden kannettavaksi ei tulevaisuudessa sälytetä kohtuuttomia kustannuksia - muotoilisin tämän näin - asennusoikeuksista, numeroista, myöntämisestä ja taajuuksista. Emme ole vielä päättäneet keskusteluja tästä asiasta.
Jos koko paketin yhteydessä päästään kompromissiin, parlamentti kuitenkin luopuu tätä koskevasta kannastaan neuvoston suosituksen hyväksi.
Toinen asia on taajuuksien myöntämistä koskeva päätös. Päätöksen merkitys ja tarkoitus on, että tulevaisuudessa komissio olisi voimakkaammin mukana taajuuksien myöntämisessä. Tämä on oikein ja hyvä asia. Taajuudet ovat rajoitetusti käytettävissä olevia hyödykkeitä, ja taajuuksien myöntämisestä on tehtävä täysin poliittisia päätöksiä, joista on päästävä sopimukseen, ja meidän on sen vuoksi varmistettava, että myös poliittisesti vastuulliset päätöksentekijät sitoutetaan mukaan. Taajuuksien myöntäminen, varaaminen ja jakaminen eivät ole enää nykyään mitään teknisiä asioita vaan todella poliittista peliä.
On kaksi asiaa, joista neuvosto ja parlamentti eivät ole vielä täysin yksimielisiä, ja niinpä olenkin erityisen iloinen, että ministeri Daems on tänään läsnä myös täysistunnossa. Ehkä hän voi tuonnempana käytävässä keskustelussa sanoa jotain näistä kahdesta minulle todella tärkeästä asiasta.
Eräs parlamentin toistuvasti esille ottama asia oli, kuinka parlamentti otetaan mukaan tulevaan taajuuspoliittiseen päätöksentekoon. Me parlamentissa olimme vaatineet, että aina silloin, kun on erityisesti kyse taajuuksien uudelleenjaosta, parlamentin kantaa on kysyttävä, parlamenttia on kuultava ja se on otettava mukaan päätöksentekoon yhteispäätösmenettelyssä.
Me olimme hyväksyneet myös valiokunnan toisessa käsittelyssä tätä tarkoittavan tarkistuksen, joka takaa meille tämän oikeuden direktiiviin, päätökseen sitovan artiklan muodossa. Neuvosto haluaa nyt ottaa enää vain tämän artiklan tai tämän ehdotuksen päätöksen johdanto-osan kappaleeksi. Pyydän ministeri Daemsia tutkimaan vielä kerran, voimmeko olla yksimielisiä siitä, että parlamentti saa olla mukana yhteispäätösmenettelyssä päättämässä myös tästä taajuuspoliittisesta ohjeesta. Silloin voimme sisällyttää sen myös päätökseen eikä meidän tarvitse tehdä siitä vain johdanto-osan kappaletta.
Toinen asia koskee kysymystä, miten laajasti komission on tarpeen huolehtia taajuuksien myöntämisistä. Parlamentti oli pyytänyt, että komissiota kehotetaan puuttumaan asiaan tai laatimaan ehdotuksia koko yhteisöä koskevien taajuuksien ollessa kyseessä. Näen puheenjohtajavaltio Belgian päätöksestä tai ehdotuksesta, joka minulla on tässä edessäni, että viivaamalla siinä tarkistuksesta 1 ylitse kaksi pientä sanaa, nimittäin sanat in particular, tätä päätösvaltaa kuitenkin huomattavasti laajennetaan. Tässäkin pyydän vielä kerran asiasta vastaavaa ministeriä tutkimaan, emmekö voi sopia näiden kahden pienen sanan yliviivaamisesta, sillä silloin noudatamme toissijaisuusperiaatetta ja pääsemme sillä ratkaisuun neuvoston ja parlamentin kanssa. En voi kuvitella, ettei neuvosto voisi myös hyväksyä tätä.
Haluan käsitellä vielä kahta asiaa, jotka koskevat muita direktiivejä, nimittäin puitedirektiiviä ja yleispalveludirektiiviä. Ensin haluaisin kiittää vielä kerran hyvin lämpimästi puheenjohtajavaltio Belgiaa. Puheenjohtajavaltio Belgia on laatinut neuvoston kanssa 6 artiklasta erittäin hyvän kompromissin. Siinä on kyse siitä, kummalla tulevaisuudessa on päätösvalta televiestintäoikeudellisissa kysymyksissä, komissiolla vai jäsenvaltioilla. Olen sitä mieltä, että me parlamentissa voimme hyväksyä tämän syntymässä olevan kompromissin. Moni kollega olisi toivonut, että olisimme menneet tässä asiassa vielä pidemmälle, mutta se ei ollut mahdollista. Mutta uskon, että nyt syntymässä oleva kompromissi on aivan kohtuullinen, nimittäin se, että komissio voi puuttua asiaan kilpailuoikeudellisissa asioissa, erityisesti markkinamääritelmää koskevissa kysymyksissä ja määriteltäessä, mitä on merkittävä markkinavoima (significant market power).
Sitten minulle erittäin tärkeään asiaan, ja siihen päätänkin puheenvuoroni. Olimme digitaalitelevisiosta jo vuosia sitten miettineet, kuinka voisimme vaikuttaa siihen, että digitaalitelevisiota edistetään Euroopassa vielä paljon voimakkaammin. Minulle oli myös puheenjohtajavaltio Belgian muutettujen ehdotusten vuoksi nyt suuri pettymys, että me emme ole saaneet tässä aikaan mitään tai olemme saaneet aikaan vain hyvin vähän. Oikeastaan on kyse kahdesta asiasta. Ensinnäkin siitä, voimmeko laajentaa siirtovelvollisuutta koskemaan sovellusrajapintoja (API) ja sähköisiä ohjelmaoppaita (EPG)? Tätä olemme puolustaneet parlamentissa kaikissa neuvotteluissa yksimielisesti ja pyydän vielä kerran ajattelemaan tätäkin asiaa perusteellisesti, tai pyydän myös komissiota miettimään, miten me voimme turvata tämän. Mielestäni myös Euroopan unionia koskevan yhteisen digitaalitelevisiostandardin alalla on saatava aikaan enemmän kuin puheenjohtajavaltio Belgia on tähän mennessä esittänyt. Ehkä komissio voi tässä antaa selvän signaalin, jolla se edistää digitaalitelevision todellista läpimurtoa Euroopassa.

Paasilinna
. Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan suurin muutos on tietysti verkottuminen, joka yhtenäistää meitä eurooppalaisia varmasti enemmän kuin yhteinen raha. Se on jokapäiväistä ja joka-aikaista ja sen merkitys kasvaa koko ajan. Koko elektronisen Euroopan suurhankkeen ydinajatus on se, että digitaalinen jako ei toteudu Euroopassa niin kuin on vaarana toteutua monessa muussa osassa maailmaa, ja me, niin parlamentti, neuvosto kuin komissiokin olemme tässä yhteisellä linjalla.
Komission puitedirektiiviehdotus, kuten muutkin tähän telepakettiin kuuluvat säädökset, ovat oikealinjaisia ja varsin tasapainoisia, ja olen niihin hyvin tyytyväinen. Tässä nopeassa, muuttuvassa ajassa me otamme kiinni sen, mitä olemme jääneet jälkeen, ja erityisesti on otettu huomioon konvergenssin, lähentymisen, merkitys. Sehän tarkoittaa sitä, että sama sisältö voidaan valmistaa samoilla laitteilla, siirtää samanlaisilla reiteillä ja ottaa vastaan samoilla laitteilla yhä enenevässä määrin. Tämä luo aivan uuden informaatioavaruuden, tai ehkä pitäisi sanoa informaatiomaailman, koska se on osa meitä, se on osa meitä työpaikalla, kotona tai kun olemme liikkeellä.
Me parlamentissa haluamme, että tämä maailma on säädelty, mutta samalla kilpailtu, niin että sinne ei synny monopoleja, duopoleja eikä kartelleja. Tämä ylläpitää alhaista hintatasoa, tämä ylläpitää helppoa pääsyä ja tämä ylläpitää työllisyyttä ja kasvua tällä alueella. Voisin sanoa, että jos meillä olisivat olleet nämä säännökset voimassa jo silloin, kun päätimme elektronisesta Euroopasta Lissabonissa ja kun samaan aikaan aloitettiin huutokauppa taajuuksilla, niin tätä taajuushuutokauppojen katastrofia ei olisi tällä tavalla voinut tapahtua. Tarjoushuutokaupat olisi voitu yhtenäistää ja harmonisoida käytäntö, jolloin tällaisia välistävetämisiä ei olisi syntynyt, ala ei olisi rojahtanut polvilleen ja olisimme säästyneet monelta sadalta konkurssilta ja niihin liittyviltä onnettomilta työttömyysseurauksilta.
Kun telepaketti yhdistää unionin telelainsäädännön, sillä on suuri merkitys kilpailtaessa muiden kanssa Euroopan unionin ulkopuolella. Me saamme harmonisoidummat markkinat tälle alalle, joka jo sinänsä on kansainvälinen ja rajatylittävä. Silloin me saamme myös Euroopan unionin skaalaedun käyttöön, mikä jälleen varmasti vaikuttaa sekä työllisyyteen että yritysten menestymisen mahdollisuuksiin ja hintoihin.
Näistä viidestä säädöksestä pidän keskeisenä puitedirektiiviä. Sinne on pantu hankalimmat asiat. Nyt meillä on edessämme valiokunnan käsittelemä mietintöesitykseni, josta kiitän - sehän hyväksyttiin yksimielisesti - kollegoja, ja sitten toisaalla puheenjohtajavaltion esitys. Se on tullut hyvin pitkälle parlamenttia vastaan, ja katsonkin, että meidän tulisi se hyväksyä. Siinä on otettu huomioon parlamentin kanta kahdessa keskeisessä asiassa, joita läpi kesän ja syksyn olemme tuoneet esille: artikla 6 ja artikla 4. Jälkimmäinen koskee muutoksenhakumenettelyä ja ensimmäinen komission ja kansallisten sääntelyviranomaisten suhdetta.
Nyt ensimmäistä kertaa - tätä voidaan pitää läpimurtona - komissio voi puuttua kansalliseen säädökseen, mikäli se ei ole yhteensopiva yleisten säädösten kanssa niin markkinan kuin merkittävän markkina-aseman määrittelyssä. Nämä olivat ne kaksi asiaa, joiden me halusimme toteutuvan, ja nyt - kiitos puheenjohtajavaltion - ne ovat teidän esityksessänne, ja toivonkin, että puheenjohtajavaltio voi ilmoittaa, onko myös neuvoston mahdollista sitoutua tähän. Jos on, niin tämä paketti tulisi mielestäni silloin hyväksyä. Olen ymmärtänyt, että komissio on myös tällä kannalla.

Brunetta
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Liikanen, televiestintäalan uusi sääntelykehys korvaa yhteisöjärjestelmän, joka on saanut aikaan Euroopan kansallisten markkinoiden avautumisen ja lopettanut monopolien aikakauden. Televiestinnän sääntelykehyksen tarkistamisen lähtökohtana Euroopan komissio ilmaisi aikeensa vähentää sääntelyyn liittyviä velvoitteita vielä voimassa olevan järjestelmän avulla saavutettujen vapauttamistavoitteiden mukaisesti. Tavoitteena oli parantaa luottamusta markkinavoimiin Euroopan markkinoiden kilpailukyvyn edistämiseksi ja sijoitusten kannustamiseksi avautuvilla markkinoilla innovatiivisten palvelujen tarjoamista suosivalla tavalla. Nykyisen mallin tarkistamisella pitäisi siis pyrkiä luotsaamaan televiestintämarkkinat asteittain vapauttamisvaiheesta todellisen ja vakiintuneen kilpailun vaiheeseen.
Sääntelykehyksen kehittämisen ja markkinadynamiikan väliseen tasapainoon pitäisi pyrkiä kaukokatseisella lähestymistavalla, jossa suositaan kilpailua ja taataan innovatiivisten palveluiden nopea leviäminen niin, että markkinoilla ja pelkkään kilpailulainsäädäntöön perustuvalla järjestelmällä korvataan asteittain ex ante -velvollisuudet. Uuteen malliin tulisi sisältyä siirtymävaihe, jolla tuetaan siirtymistä sellaisiin televiestintämarkkinoihin, joita voidaan hallinnoida niin kuin mitä tahansa muutakin talouden alaa tiukkojen kilpailusäännösten nojalla. Tähän voidaan pyrkiä Euroopan tasolla yhteensovitetuilla ex ante -velvollisuuksilla, jotka ovat luonteeltaan tilapäisiä ja poikkeuksellisia; toisin sanoen, sääntelyn, josta täällä keskustelemme ja jota hyväksymme ex ante -periaatteella on tehtävä itsensä tarpeettomaksi, kun riittävä kilpailutaso on saavutettu. Tällaisten ex ante -velvollisuuksien rajoittavuus ja tehokkuus on pidettävä mahdollisimman vähäisenä, jotta voidaan taata, että toimet ovat suhteessa sääntelytavoitteisiin.
Kun otetaan huomioon tämän uuden, hyvin hallitusti kansainvälisten sääntelyviranomaisten toimintavaltuuksia laajentavan mallin joustavuus, uuden sääntelykehyksen lähtökohtana on oltava tarve taata komission valvontaoikeudet suhteessa kansallisiin sääntelyviranomaisiin, jotta voidaan taata oikea tulkinta sellaisesta uudesta sääntelykehyksestä, jolla voidaan välttää Euroopan markkinoiden kilpailua vääristävät vaikutukset eri maantieteellisten alueiden välillä. Koska todellakaan ei ole keskitettyä Euroopan tason elintä, joka voisi viime kädessä arvioida kansallisten päätösten ja yhteisön tavoitteiden yhdenmukaisuutta, uusi sääntelykehys ei ehkä saavuta sille asetettuja tavoitteita.
Tästä syystä, arvoisa puheenjohtaja Daems, arvoisa komission jäsen Liikanen, sallinette minun esitellä tarkistuksen, jonka olen esittänyt yhdessä 51:n eri poliittisiin ryhmiin kuuluvan kollegan kanssa ja joka koskee juuri kollega Paasilinnan - joka on tehnyt oikein hyvää työtä televiestintädirektiiviä koskevan ehdotuksensa parissa - direktiiviä. Tällä tarkistuksella pyritään selkeyttämään operaattorien asemaa, estämään yhteisön oikeuden erilainen soveltaminen eri jäsenvaltioissa ja takaamaan televiestintäalan todellisten sisämarkkinoiden kehitys. Ehdotukseni hyväksyminen helpottaisi yhteensovittamista, johon voidaan päästä vain sellaisten yksiselitteisesti määriteltyjen valtuuksien avulla, joilla Euroopan komissio voi puuttua asioihin taatakseen, että yhteisön säännöksiä sovelletaan tavoitteiden mukaisesti ja samoihin päämääriin pyrkien kaikissa jäsenvaltioissa. Yhteensovittaminen ja keskitetyt valtuudet ovat yleiseurooppalaisten televiestintämarkkinoiden rakentamisen perusta. Tätä operaattorit haluavat ja tätä markkinat tarvitsevat, arvoisa puheenjohtaja Daems ja arvoisa komission jäsen Liikanen. Markkinat tarvitsevat yleiseurooppalaisia televiestintämarkkinoita, mutta usein tässä vaiheessa kansallisten viranomaisten lyhytnäköisyys jarruttaa tätä kehitysprosessia; tästä syystä ehdotin tätä tarkistusta, johon toivon puheenjohtajavaltio Belgian, neuvoston, komission ja parlamentin suhtautuvan myönteisesti.

Harbour
. (EN) Arvoisa puhemies, tämän direktiivipaketin loppuosassa direktiivi yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista, jota koskevan suosituksen esittelijänä olen saanut toimia, on todellakin etualalla koko paketissa. Nämä ovat asioita, joilla todella tulee olemaan merkitystä kaikille kuluttajille ja sähköisten viestintäpalvelujen käyttäjille. Yhteinen kanta, jonka saimme neuvostolta, oli suuri edistysaskel ensimmäisen käsittelyn tekstiin verrattuna, ja haluan kiittää neuvostoa ja komissiota niin monien parlamentin ideoiden ja ehdotusten hyväksymisestä. Uuden tekstin rakennetta on muutettu ja selkeytetty huomattavasti, mikä on tärkeää, jotta se voidaan tehokkaasti saattaa osaksi jäsenmaiden lainsäädäntöä. Osana tätä muutosta direktiivin sisältämät markkinoihin puuttumisen näkökohdat - ja tämä on erittäin voimakasta markkinoihin puuttumista vähittäishintatasolla - on esitetty selkeästi. Meille kaikille täällä parlamentissa kannattaa muistuttaa, että näitä toimenpiteitä pidetään pitkälti siirtymätoimenpiteinä kohti täysin avoimia markkinoita, joilla vallitsevat yksin kilpailun säännöt. Se on suunta, johon haluamme kulkea.
Haluan ottaa esiin joitakin muita lisäyksiä, joita olemme tehneet toisen käsittelyn tuloksena. Haluan kiittää neuvostoa siitä, että se on työskennellyt niin tiiviisti kanssamme, ja haluan kiittää myös kollegoitani oikeusasioiden valiokunnassa, jotka työskentelivät erittäin tiiviisti kanssani ehdotusten laatimiseksi. Toivon heidän olevan tyytyväisiä saavuttamiimme tuloksiin.
Meidän kannattaa muistuttaa itsellemme, että tämän yleispalveludirektiivin pääsisältö on varmistaa, että peruspalvelut ovat sekä toimintakyvyltään normaalien että vammaisten kuluttajien ulottuvilla koko yhtenäismarkkinoiden alueella. Lisäksi pääsisältöön kuuluu, että käyttäjien oikeuksia koskevien määräysten on varmistettava, että kuluttajilla on oikeus selkeisiin sopimusehtoihin, kokonaisvaltaisiin, avoimiin hintatietoihin sekä takeisiin muista tärkeistä palveluista. Muutokset, joihin olemme erityisesti keskittyneet toisessa käsittelyssä, koskevat joitakin muita tärkeitä lisäyksiä määräyksiin palvelujen tarjoamisesta vammaisille käyttäjille.
Olen iloinen voidessani sanoa, että yhteisessä kannassa on selvä viittaus erillisessä artiklassa siihen, että jäsenvaltioiden on tärkeää tarjota vammaisille käyttäjille runsaasti palveluja ja erityisesti varmistaa, että vammaisilla käyttäjillä on yhtä paljon valinnanvaraa ja palveluja kuin kaikki muutkin kuluttajat odottavat saavansa. Nämä ovat kauaskantoisia säännöksiä, jotka kehittyvät palveluiden laajetessa.
Uudessa kohdassa - olen iloinen, että olemme ottaneet sen mukaan ja haluan kiittää neuvostoa sen hyväksymisestä - kannustetaan vammaisille käyttäjille tarjottaviin palveluihin liittyvien selkeiden laatustandardien kehittämiseen. Tämän olemme lisänneet tässä vaiheessa siksi, että meistä tuntui, että on tosin hyvä vaatia jotakin yhteistä tarjontaa, mutta jos meillä ei ole keinoja sen valvomiseen ja sen varmistamiseen, että se kehittyy muiden kyseessä olevien palvelujen mukana, niin asiat saattavat juuttua paikoilleen. Emme tule näkemään sitä, että vammaiset käyttäjät pystyvät hyödyntämään uutta tekniikkaa ja uusia palveluita sillä tavoin kuin haluaisimme. Tämä on erittäin tärkeä määräys, ja olen varma, että se saa kaikkien kollegojen kannatuksen.
Toinen alue, johon keskityimme toisessa käsittelyssä, oli sen varmistaminen, että myös pienet ja keskisuuret yritykset hyötyvät niistä käyttäjien oikeuksista, joita yksityiskäyttäjille vaaditaan. Tiedämme jo, että nopeasti kehittyvässä maailmassa pienet ja keskisuuret yritykset ovat lisääntyvän sähköisen viestinnän keskeinen kohde. Me haluamme pk-yritysten todella lähtevän mukaan sähköiseen kaupankäyntiin ja hyödyntävän niitä uusia mahdollisuuksia, joita lisääntyvä sähköinen viestintä niille tarjoaa. Niillä ei välttämättä ole suurten yritysten neuvotteluvoimaa, ja siksi niistä annetaan määräyksiä.
Lopuksi haluaisin puhua kolmannesta kysymyksestä, josta jouduimme neuvottelemaan pitkään ja tiukasti neuvoston kanssa, nimittäin siirtovelvollisuuksista, jotka sisältyvät tähän direktiiviin. Ne sallivat jäsenvaltioiden asettavan velvollisuuksia siirtää julkisen palvelun kanavia ja erityisen merkittäviä kanavia sähköisiin viestintäjärjestelmiin. Monien kollegoiden mielestä tämä pitäisi erityisesti ulottaa satelliittiin pääsyn ja ehdollisen pääsyn järjestelmiin.
Neuvosto ja komissio ovat kertoneet meille, että käyttöoikeus- ja yhteenliittämisdirektiivi kattaa tämän jo kokonaan, mutta kollegat eivät ole olleet samaa mieltä. Sitten kun kyseessä on kompromissipaketista äänestäminen, olen valmis suosittelemaan kollegoille, että kannatamme tätä kohtaa vain sillä ehdolla, että komissio lupaa meille seuraavansa asiaa erittäin tarkasti myös silloin, kun tarkastelemme televisio ilman rajoja -direktiiviä, ja myös edistävänsä oikeudenmukaista pääsyä koskevia määräyksiä. Jos teemme niin, olen varma, että voimme edetä koko paketin hyväksymiseen, mikä tulee olemaan suuri edistysaskel Euroopan taloudelle ja Euroopan kilpailukyvylle.

Daems
. (NL) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, sallinette minun puolestani kiittää esittelijöitä ja varjoesittelijöitä työstä, jota he ovat tehneet yhdessä puheenjohtajavaltion kanssa etsittäessä yhteisiä periaatteita, joiden pohjalta voimme päästä sopimukseen tehdäksemme lopultakin melko nopeasti päätöksen, jolla voimme edistää koko televiestintäalan kehittymistä ja siten sisämarkkinoiden kehittymistä. Haluan osoittaa kiitokseni myös komissiolle, joka on sanoin ja teoin, yhdessä esittelijöiden ja varjoesittelijöiden kanssa, auttanut meitä saamaan aikaan yhteisen kannan.
Haluan kertoa prosessista, jonka olemme käyneet läpi. Tällä prosessilla tarkoitan menettelyä, jota olemme käyttäneet saadaksemme aikaan paketin, jonka parlamentti voisi mahdollisesti hyväksyä.
Teidän täytyy tietää, että ei ole helppoa sovitella moninaisia mielipiteitä - varsinkin, kun on kysymys jäsenvaltioista - ja sovittaa ne yhteen, jotta lopultakin voitaisiin esittää paketti. Nimenomaan tältä pohjalta on tarkasteltava puheenjohtajavaltion valmistelemaa vastausta toiseen käsittelyyn tehdyistä suosituksista, jotka koskevat edessänne olevia direktiivejä. Vastaus on oikeastaan hyvin tasapainoinen, ja puheenjohtajavaltion mielestä se voisi olla hyväksyttävissä.
On luonnollisesti laadittava joitakin ylimääräisiä selityksiä, koska kaikkea - kuten esimerkiksi ensimmäisen esittelijän, esittelijä Nieblerin, huomautuksiin liittyviä asioita - ei voida sisällyttää direktiivin tekstiin. Mielestäni on tosiaankin itsestään selvää, että uusi politiikka vaatii tietoa ja esimerkiksi parlamentin osallistumista erityisesti, kun on kysymys nykyisten taajuuksien käytöstä. Olen silti sitä mieltä, että tämä yleinen periaate vaatii, että sen soveltaja, nimittäin komissio, antaa tietoja, ja siksi mielestäni myös komission julkilausumat - ei pelkästään tästä asiasta vaan myös joistakin muista näkökohdista - voisivat kyllä olla tärkeitä, ja tätä olen kuullut joidenkin esittelijöiden sanovan.
Minun roolini on tällä hetkellä mielestäni seuraavanlainen: jos te parlamenttina voitte antaa takeet siitä, että hyväksytte tämän neuvoston puheenjohtajamaan yhteisen vastauksen, silloin se myös toteutuu tehokkaasti käytännössä. Toisin sanoen, mielestäni minulle on hyvin tärkeää, että voin sanoa teille tässä yhteydessä muodollisesti, että jos komissio tosiaankin voi kannattaa täysin vastaustamme ja jos parlamentti voi hyväksyä täysin tämän neuvoston yhteisen näkemyksen, silloin myös neuvosto hyväksyy sen. Toisin sanoen, tässä on kysymys paketista, kuten jo aiemmin sanottiin. Pakettiin sisältyy sellainen riski, että jos paketin yhdestä narusta vetää, koko paketti voi hajota. En sano tätä, koska haluaisin mielelläni sanoa tämän vaan koska meille kaikille toki tyypillinen poliittinen realismi on opettanut meille, että meidän on hyväksyttävä valtavasti etuja tarjoava yhteinen näkemys, jos haluamme päästä nopeasti eteenpäin. Ollaksemme rehellisiä, neuvoston joustavuus parlamenttia kohtaan on nimittäin osoittanut - se on ollut esimerkillistä ja sisältänyt hyvin tärkeän, minulle uuden seikan - että sisämarkkinoiden käsite asetetaan hyvin selkeästi etusijalle, myös neuvoston taholta. Jos kysytte tätä minulta, se on mielestäni hyvin erityinen uusi seikka.
Tässä yhteydessä teille esitetään myös neuvoston puheenjohtajamaan vastaus, enkä haluaisi sitä, että - sanon tämän teille täysin vilpittömästi - ottamalla riskin ja vetämällä narusta kollegani, jotka ovat pyytäneet minua sanomaan tämän teille, palaisivat takaisin aiempaan yhteiseen kantaansa, koska mielestäni silloin meidän olisi mahdotonta tietää, mihin joutuisimme mahdollisessa pitemmälle menevässä prosessissa.
Olen sitä mieltä, että olemme nyt tulleet pisteeseen, jossa voimme tehdä valtavan loikan eteenpäin ja jossa uskaltaisin sanoa, että neuvoston joustavuus on ollut melkoisen esimerkillistä. Kannustamme nyt teollisuutta, vaikutamme sisämarkkinoiden toteutumiseen ja luomme sisämarkkinoiden myötä etuja kuluttajille monella tavalla ja kaikkine näkökohtineen muun muassa yleispalvelujärjestelyjen avulla, joita me kaikki pidämme niin tärkeinä. Toisin sanoen, teillä on neuvostolta muodollinen lupaus, että se panee tämän paketin tehokkaasti täytäntöön ilman poikkeuksia, jos komissio tukee täysin tätä pakettia ja jos te pidätte sitä hyväksyttävänä.

Van Velzen
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja arvoisa komission jäsen, haluan aluksi kiittää neuvoston puheenjohtajaa hänen todella selkeästä kielenkäytöstään, sillä hän sanoo yksinkertaisesti, että ottakaa tai jättäkää. Ihailen kuitenkin ensi kädessä hänen valtavaa sinnikkyyttään ja erityisesti myös sitä, että olemme päässeet tähän tulokseen.
Minun on todettava, että minua kosketti neuvoston puheenjohtajan esityksessä eniten yksi tärkeä lause, nimittäin sisämarkkinoiden painottaminen. Olemme valitettavasti joutuneet liian kauan toimimaan sellaisen neuvoston kanssa, josta meille on tullut vaikutelma, että siellä ei enää puhuta sisämarkkinoista. Teidän ansiostanne ja - sallinette minun sanoa näin - monien kollegojeni ansiosta täällä Euroopan parlamentissa, sisämarkkinat on onneksi otettu jälleen esille.
Arvoisa puhemies, kysymys on luonnollisesti siitä, että saamme lisää kilpailua ja lisää toimijoita, kuten MVNO:ita (virtuaalisen matkaviestinverkon operaattoreita), mikä on tietenkin hienoa. On kysymys herkästä tasapanoista yhtäältä sääntöjen ja toisaalta niiden mahdollisuuksien välillä, joita on markkinoiden kehittämiseksi edelleen. Elämme siirtymäkautta, ja meidän on päästävä mahdollisimman nopeasti normaaliin tilanteeseen, hyvin yksinkertaisesti sanottuna ennakkovaiheesta jälkivaiheeseen. Tämä siis tarkoittaa, että sääntöjen ja markkinainterventioiden kokonaisuutta, joka meillä nyt on, täytyy arvioida kysymällä, onko se nyt oikeastaan kestävä tulevaisuutta ajatellen. Tämän pitäisi mielestäni olla yksi komission käyttämistä arviointiperusteista kiinnitettäessä jatkuvasti huomiota siihen, emmekö voisi jatkaa nopeammin siihen suuntaan, jota nimitän normaalimmiksi markkinoiksi, siis jälkivaiheeksi.
Sitten on luonnollisesti myös kysymys siitä, mitä kuluttaja hyötyy tästä. Saammeko enemmän palveluja ja ennen kaikkea edullisempia hintoja? Olen tyytyväinen neuvoston kompromissiehdotukseen, joka koskee kansainvälistä verkkovierailua, ja kysyn nyt arvoisalta komission jäseneltä, mitä komissio aikoo tehdä huolehtiakseen siitä, että emme ensi kesänä, kun on jälleen kesäloma, huku äänestäjiemme valituksiin siitä, että hinnat ovat yhä liian korkeita ja että soittaminen kiinteän verkon puhelimesta matkapuhelimeen maksaa yhä aivan liikaa. Nämä kysymykset kiinnostavat kansalaisiamme, ja meidän on yksinkertaisesti saatava aikaan tuloksia tässä asiassa.
On mainittu jo monta kertaa 6 artikla. Siitä voidaan olla monta mieltä. Olen tyytyväinen siihen, että neuvosto on lopultakin antanut periksi ja todennut, että komissiolle kuuluu riippumaton rooli sisämarkkinoilla. Taistelemme edelleen seuraavalla kierroksella, koska mielestäni tarjoatte nyt liian vähän ja koska sisämarkkinoita varten tarvittaisiin enemmän, mutta myös tässä asiassa on luonnollisesti todettava olevan tietynlaista realismia. Olen ymmärtänyt, että tulkitsette siten myös korjauslauseketta oikeastaan siinä mielessä, että siirrytään yhteismarkkinoihin, ja vaikka ette ole hyväksynyt tarkistusta 36, olette kuitenkin tehnyt sen konkreettisesti, mistä olen erityisen kiitollinen.
Sitten lopuksi, mielestäni on hyvin tärkeää, että kuulemme komissiolta digitaalitelevision tiimoilta, millaisia askelia se voi ottaa, jotta lopultakin voitaisiin mahdollisimman pikaisesti vahvistaa yksi eurooppalainen standardi. Arvoisa puhemies, on kysymys Euroopan tulevaisuudesta ja Lissabonin tavoitteiden toteuttamisesta, ja tässä komissiolla on nyt mielestäni myös tärkeä rooli täytettävänään.

Mann, Erika
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin käytettävissäni olevassa lyhyessä ajassa ottaa esiin vain muutamia tärkeitä asioita. Ministeri Daems, te korostitte aiheellisesti, että neuvostossa on saatu merkittäviä asioita aikaan, ja viittasitte neuvoston asian käsittelyssä osoittamaan joustavuuteen. Te sanoitte, että olemme saaneet aikaan hyvän kompromissin. Olen samaa mieltä. Uskon, että monet ryhmäni kollegat ajattelevat samoin. Se on hyväksyttävissä oleva kompromissi. Monista kohdista on neuvoteltava edelleen. Kollegani Wim van Velzen ilmaisi asian ytimekkäästi. Meidän on jatkettava neuvotteluja. Meidän on ponnisteltava edelleen yhteisten sisämarkkinoiden aikaansaamiseksi, sillä tämä on vain yksi askel, ja työtä on välttämätöntä jatkaa.
Luulen, että tämä on meille parlamentissa vaikea asia, ja olen kuullut sensuuntaisia ääniä, että epävirallista kolmen osapuolen vuoropuhelua on vaikea järjestää toisen käsittelyn yhteydessä. Se vaatii hyvin paljon työtä ja sen järjestämiseen on käytettävä hyvin paljon aikaa kaikenlaisten asiaan liittyvien kielivaikeuksien vuoksi. Koko käsiteltävänämme oleva paketti on hyvin monimutkainen, ja sen yksityiskohdat vaativat paljon työtä. Uskon, että meidän on parlamentissa - käännyn tässä parlamentin, en niinkään komission ja neuvoston puoleen, joskin välillisesti kyllä niidenkin puoleen - tulevaisuudessa investoitava enemmän siihen, että varmistamme, että meidän on sitten mahdollista saada kaikki tarvittava tuki, myös poliittinen tuki, jota niin monimutkainen työ edellyttää.
Sisämarkkinoiden syntyminen ei ole vielä sillä täysin taattu. On oikein, että komissiolla on tulevaisuudessa enemmän valtaa ja mahdollisuuksia saada tahtonsa läpi. Me emme ole nimittäneet sitä veto-oikeudeksi. Se on todennäköisesti poliittisesti viisasta, mutta sen suuntaisesta asiasta on silti kyse. Kansallisilla sääntelyviranomaisilla on siitä huolimatta mahdollisuus yhteistyöllä ja neuvotteluin varmistaa, että ne voivat tarvittaessa puuttua markkinoiden toimintaan kansallisilla markkinoillaan. On olemassa mielenkiintoinen kansalliset rajat ylittävien markkinoiden määritelmä. Meillä on tosin edelleenkin kaksi ongelmaa - tähänkin kollegani jo viittasivat - standardien yhteentoimivuuden alalla. Luulen, että tältä osin ehdotus ei ole riittävä. En lainkaan ymmärrä, miksi jäsenvaltioissa ei kannateta standardien yhteentoimivuutta. Toivon, että tässä asiassa saadaan vielä vähän enemmän aikaan. Myös parlamentin osallistuminen teknisiin toimiin - asia sisältyy ennen kaikkea kollegani Nieblerin mietintöön, jonka varjoesittelijä olen - on alue, jolla parlamentin on kuulemismenettelyn avulla saatava paljon enemmän aikaan.
Rohkenenkin viitata siihen, että kollegamme von Wogau laatii ensi vuonna toivottavasti mielenkiintoisen mietinnön, jossa käsitellään perusteellisemmin kysymystä parlamentin osallistumisesta tällaisiin teknisiin kuulemisprosesseihin.
Vielä kerran, meillä on keskiviikkoon saakka vielä jonkin verran neuvotteluaikaa, ja neuvostolla ja komissiollahan on vielä kerran mahdollisuus ilmaista kantansa asioihin. Olisin iloinen, jos ne tekisivät sen vielä kerran tänään.

Plooij-van Gorsel
Kiitokset teille arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja arvoisa ministeri Daems. Yhdyn luonnollisesti kollegoideni kiitoksen sanoihin, joita he osoittivat ministeri Daemsille kaikkien hänen ponnistelujensa johdosta, joihin myös Marcel on luonnollisesti vaikuttanut paljon. Palaan vielä hetkiseksi tähän asiaan. Haluan nimittäin kiittää kaikkia kollegoitani ja ennen kaikkea esittelijöitä tähän saakka tehdystä miellyttävästä ja tehokkaasta yhteistyöstä. Meidän on ymmärrettävä, että siitä, mitä nyt on edessämme, on kiittäminen pelkästään yksimielisyyttä, jota olemme osoittaneet työskennellessämme tämän paketin parissa tässä parlamentissa. Neuvostolle on ollut luonnollisesti päivänselvää, että pidämme pintamme oleellisen tärkeissä asioissa ja ennen kaikkea siinä, että haluamme televiestinnälle yhteismarkkinat, joilla yritykset ja kuluttajat voivat hyötyä yhteisen Euroopan saavutuksista. Saavutamme sen pelkästään tällä tavalla. Siksi on oleellisen tärkeää, että sovimme keskenämme hyvistä menettelyistä ja että komissio loppujen lopuksi valvoo niitä.
Jään kaipaaman neuvoston meille esittämästä paketista selkeää kantaa vuorovaikutteisen digitaalitelevision eurooppalaisesta standardista, ja ryhmäni on hyvin pettynyt tästä puutteesta. Onhan selvää, että Eurooppa ei ole opetteleva organisaatio. GSM-standardin valtava menestys, josta kuluttajat ja yritykset ovat hyötyneet ja hyötyvät myös tulevaisuudessa, ei ilmeisesti vakuuta neuvostoa riittävästi, jotta se uskaltaisi nyt kerrankin ottaa selkeän kannan, ja sama pätee digitaalitelevision alalla. Siksi kysyn arvoisalta komission jäsen Liikaselta, haluaako hän tehdä niin seuraten edeltäjänsä komission jäsen Bangemannin jalanjälkiä ja haluaako hän edistää MHP-standardia. Pyydän häntä myös esittämään siitä selkeän aikataulun.
Olette varmaankin ymmärtäneet, että tämä käsiteltävänämme oleva paketti, siis tämä kompromissi, on ryhmäni mielestä hyväksyttävissä, ja toivon ainoastaan - toivon myös, että ministeri Daems vahvistaa tämän - että se pannaan täytäntöön lain kirjaimen mukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa, ja toistan vielä, että kaikissa jäsenvaltioissa.

Echerer
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, arvoisa komissio, hyvät kollegat, vihreiden ryhmänkään ääni ei saa puuttua kuorosta, joka kiittää kaikkia, jotka ovat tehneet tässä lujasti ja kauan työtä, niin että pystyimme sovittamaan yhteen näkemyksiämme millimetri kerrallaan ja osa-alue toisensa jälkeen. Kaikki minua ennen puhuneet - ennen kaikkea te, arvoisa ministeri - ovat oikeassa siinä, että meidän olisi katsottava tätä kaikkea tietoyhteiskunta-ajattelun ja sisämarkkinoiden näkökulmasta. Osaan arvostaa teidän ponnistelujanne, en vain itse vaan myös ryhmäni puolesta, ja tiedän, että asioita voi monesti ratkaista käytävillä, kahvikupin ääressä tai muissa epävirallisissa yhteyksissä, esimerkiksi erinomaisen aterian aikana.
Suokaa anteeksi, mutta minulla on hieman vatsanväänteitä. Ei siksi, että olen viime aikoina viettänyt niin paljon aikaa yhden jos toisenkin osapuolen lobbaajien kanssa hienoilla illallisilla, vaan siksi, että antimet ovat olleet tarkastelutavasta riippuen joko liian runsaat tai liian niukat. Ne ovat liian runsaat eräässä mielessä - kuten kollegani van Velzen jo sanoi, valinnan varaa ei ole - tai liian niukat siinä mielessä, että kompromissien yhteydessä eräitä Euroopan parlamentin ehdotuksia hyväksytään pienin muutoksin, niin pienin epäselvin muutoksin ja käyttäen esimerkiksi pikkusanoja shall tai may, jotka sitten vaihdetaan, että ne eivät mielestäni sitten yhtäkkiä olekaan enää pieniä muutoksia. Haluaisin lyhyesti ottaa esille yhden asian, koska olen käynyt antoisaa tietojenvaihtoa yleispalveluista kollega Harbourin kanssa koko ajan yhteistyön kuluessa. Haluaisin ottaa esille vain yhden yleispalveluihin liittyvän asian, nimittäin vammaisten kuluttajien aseman. Emme me anna tässä mitään lahjoja. Elämme yhteiskunnassa, jossa tehdään tarpeellisia toimia yhteisvastuullisista ja myös taloudellisista syistä. On pikemminkin kyse siitä, että annamme monen vuoden jälkeen tälläkin alalla tärkeitä signaaleja siitä, että luomme vammaisille kaikinpuoliset mahdollisuudet täysin huomioon otettuina kuluttajina hyödyntää tätä tieto- ja viestintäyhteiskuntaa. Tätä poliittista valmiutta, tätä poliittista tietoisuutta ja tätä tahtoa ei vielä 20 vuotta sitten olisi näin laajasti ollut. Halusin ottaa tämän esille oikeastaan vain osoittaakseni teille kaikille, että uskon ajan tekevän tehtävänsä. Se ei kuitenkaan vähääkään poista vatsanväänteitäni.
Näine vatsanväänteineni voisin olla aivan valmis suostumaan tähän kompromissiin, koska kannatan näitä sisämarkkinoita yhtä lailla kuin te kaikki ja näkisin mieluummin, että ne olisi perustettu ja vakiinnutettu jo aikaisemmin eikä vasta lähitulevaisuudessa. Mutta minäkin yhdyn niihin kollegojeni jo käsittelemiin oleellisiin kohtiin, crucial points, joita kompromississa ei ole mielestäni todella ratkaistu: yhteentoimivuuteen, digitaalitelevisioon, lähetysvelvollisuuteen, puitedirektiivin 6 artiklaan. Näiden runsaiden tai hieman liian niukkojen antimien avulla ajattelen vielä millimetrin tai pari eteenpäin. Mielelläni kuulisin, mitä teillä kenties on vielä sanottavana meille, ja sitten, vaikka siitä minulle aiheutuukin vatsanväänteitä, tahtoisimme hyväksyä sen.

Crowley
Haluan kiittää esittelijöitä ryhmäni puolesta ja parlamentin puolesta siitä valtavasta työstä, jonka he ovat tehneet mietintöpaketin hyväksi. Kun tarkastelemme sitä, mistä neuvosto sopi Lissabonissa, ja erityisesti uutta eurooppalaista aloitetta ja harkitsemme niiden etujen hyödyntämistä, jotka kertyisivät Euroopalle televiestinnän vallankumouksesta, voimme nähdä, että tuolla ulkona on monia loistavia tilaisuuksia, joihin voimme tarttua. Ne vaativat kuitenkin asianmukaista järjestystä, asianmukaisia sääntöjä ja asianmukaista sääntelyä, jotta voimme varmistaa niitä käytettävän kaikkien eduksi. Tässä kohden haluan erityisesti onnitella komission jäsen Liikasta hänen esittämistään innovatiivisista toimenpiteistä ja tavasta, jolla hän pyrkii viemään Euroopan 21. vuosisadalle. On kai asianmukaista, että mies, joka on kotoisin sieltä, mistä komission jäsen Liikanen on, tekee näin.
Asiaan liittyy kuitenkin joukko vaaroja ja riskejä, ja haluan käsitellä erityisesti kahta seikkaa. Ensimmäinen niistä on yleispalvelu - yleisvelvoite, josta kollegani Malcolm Harbour puhui. Tarkastelen sitä hiukan erilaisesta näkökulmasta. Kilpailuun liittyy se riski - kun mukaan tuodaan uusia asetuksia ja uusia sääntöjä - että yritykset poimivat rusinat pullasta eli arvokkaimmat markkinat, arvokkaimmat kerrokset, ja yhtäkkiä suuret kaupunkialueet hyötyvät kilpailusta, kun taas maaseutu ja syrjäseudut kärsivät siitä.
Tämän lisäksi, kuten Malcolm Harbour jo mainitsi, yksi kysymys on vammaisten pääsy palvelujen piiriin. Yritykset ja laitokset on pakotettava sovittamaan palvelunsa vastaamaan kuluttajien tarpeita, erityisesti niiden kuluttajien, joille Internet ja televiestinnän vallankumous voisivat avata kaikkein eniten mahdollisuuksia tuomalla heidät todelliseen maailmaan ja tuomalla heidät vuoropuheluun.
Kolmas seikka, johon haluan keskittyä, on riski, että luomme uusia lukutaidottomia ihmisiä tai uusia kuiluja ihmisten välille sen perusteella, kenellä on tietotekniikan ja sähköisen viestinnän taitoja ja kenellä ei. Meillä on Euroopassa tällä hetkellä ikääntyvä väestö; meillä on valtava keski-ikäinen ja ikääntyvä väestö, jolla ei ehkä ole sitä koulutusta ja niitä taitoja, joita tarvitaan, jotta voidaan sopeutua hyödyntämään tietokoneita, sähköistä kaupankäyntiä ja niin edelleen. Se, mitä kouluissamme tapahtuu ja sähköisen viestinnän käytön mahdollistaminen koulutuksessa on erittäin tärkeää, mutta meidän on etsittävä uusia tapoja tuoda keski-ikäiset ja ikääntyneet mukaan prosessiin.
Lopuksi haluan sanoa, että eSchool-aloite on hieno. Toivon, että sitä voidaan laajentaa siten, että mukaan otetaan vanhahkoja ihmisiä ja enemmän äärialueita. Huomauttaisin vielä, että kun puhumme kuluttajista, varmistakaamme, että puhumme Euroopan kaikista kuluttajista, emme ainoastaan suurimmilla kaupunkialueilla asuvista.

Della Vedova
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa ministeri, arvoisat esittelijät, mielestäni voidaan ilman muuta olla yhtä mieltä sen ehdotuspaketin perustavoitteesta, josta kohta äänestämme, eli sisämarkkinoiden loppuunsaattamisesta ja siihen liittyvästä vapauttamisesta ja todellisen kilpailujärjestelmän luomisesta televiestinnän kaltaisella alalla, jolla on ratkaiseva merkitys Euroopalle, sen taloudelle ja kansalaisten hyvinvoinnille. Olen kuitenkin sitä mieltä, että kukaan ei voi uskotella itselleen tai komissiolle, että tämä ehdotuspaketti, joka toki on tärkeä askel oikeaan suuntaan, voisi olla myönteinen ja lopullinen ratkaisu. Mielestäni se ei ole sitä; se, mitä tapahtui tilaajaliittymien eriyttämistä koskevalle asetukselle huolimatta siitä, että siitä oltiin lähes yksimielisiä, sekä asetuksen täytäntöönpanossa ilmenneet vaikeudet ovat osoitus tästä.
Monissa jäsenvaltioissa vallitsee yhä perustavanlaatuinen ristiriita, erityisesti niissä, joissa valtion valvomilla televiestintäyrityksillä on yhä paljon vaikutusvaltaa ja joissa valtio siksi toimii yhtä aikaa valvojan ja operaattorin roolissa. Monien maiden julkisessa hallinnossa vallitsee huomattava eturistiriita, joka on mielestäni yksi televiestintäalan vapauttamisprosessin pahimmista ongelmista. Kansallisten markkinoiden välisten erojen kielteisten vaikutusten tasoittamiseksi voisi olla hyvä antaa komissiolle voimakkaampi valvonta- ja ohjausrooli suhteessa kansallisiin sääntelyviranomaisiin sekä luoda mekanismeja, joiden avulla kansalliset viranomaiset voisivat tehdä yhteistyötä ja koordinoida toimintaansa. Tästä syystä radikaaliryhmän italialaiset jäsenet kannattavat esittelijä Brunettan tarkistusta. Se voisi olla oikea valinta, vaikkakaan ei lopullinen ratkaisu.
Jos haluamme avoimet, kilpailukykyiset ja tehokkaat televiestintämarkkinat, on täytettävä välttämättömät vaatimukset ja siis vähennettävä valtioiden merkitystä televiestintäalan operaattoreina; valtioilla ja hallinnoilla on oltava vain yksi rooli: niiden välttämätön sääntelyrooli. Kahdessa roolissa - valvojan ja operaattorin roolissa - yhtä aikaa toimiminen hidastaa vapauttamisprosessia ja vaarantaa sen onnistumisen.

Chichester
Arvoisa puhemies, on selvää, että paketti on tärkeä kokonaisuudessaan, sekä merkittävälle eurooppalaiselle teollisuudenalalle että sen asiakkaille ja käyttäjille. Mutta toimimmeko me riittävän nopeasti pysyäksemme muuttuvien markkinoiden mukana?
Haluan onnitella kollegoita, erityisesti PPE-DE-ryhmän työryhmää, pääsemisestä tähän pisteeseen, missä suuri osa parlamentin kannoista on otettu mukaan neuvoston tekstiin. Olen erityisen iloinen edistyksestä puitedirektiivin 4 artiklan kohdalla, eli siitä, että on hyväksytty periaate tapauksen sisältöä - ei ainoastaan sitä, onko menettely ollut asianmukainen - koskevista muutoksenhakumenettelyistä kansallisten sääntelyviranomaisten päätöksiä vastaan. Tämä lohduttaa hiukan operaattoreita ja saa aikaan tasapainoisemman tilanteen. Pidän myönteisinä myös tämän direktiivin 6 artiklaa parantavia tarkistuksia, joilla pyritään saamaan aikaan yhtenäisemmät sääntelyjärjestelmät kaikissa jäsenvaltioissa kansallisten sääntelyviranomaisten ja komission välistä yhteistyötä ja koordinaatiota koskevan vaatimuksen avulla. Minä itse pidän parempana vapaaehtoisuuteen perustuvaa lähestymistapaa otettaessa käyttöön yhteisiä standardeja digitaalitelevisiotekniikassa kuin sitä, että pyrittäisiin määräämään yhdestä ratkaisusta. Minä sanon: annetaan markkinoiden antaa vastaus.
Tämä paketti, siinä muodossa kuin se nyt on, vaikuttaa suurelta parannukselta alkuperäiseen ehdotukseen verrattuna, mutta odotamme edelleen, että kuluttajien huoleen kilpailun ja palvelun tasoista vastataan siirtymällä nopeammin todellisiin sisämarkkinoihin, joita hallitsevat yleiset kilpailusäännöt.

McCarthy
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Harbouria siitä yhteistyöhaluisesta ja käytännöllisestä tavasta, jolla hän on työskennellyt yleispalveludirektiivin parissa. Erityisesti hänen ponnistelunsa yksimielisyyden saavuttamiseksi ovat johtaneet siihen, että sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän tarkistukset - joilla pyritään sekä siirtovelvollisuusmääräysten vahvistamiseen että siihen, että vammaisille käyttäjille annetaan vahvemmat käyttöoikeudet - on hyväksytty oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa.
Teknisten muutosten nopea vauhti televiestinnän alalla merkitsee, että lainsäädännön on pysyttävä mukana kehityksen vauhdissa. Sen on kuitenkin heijastettava käyttäjien ja kuluttajien kasvavia odotuksia palvelujen vähimmäisvalikoimasta, jonka hinta on kohtuullinen ja johon pääsy taataan kaikille. Televiestinnän vallankumous on nostanut kuluttajien odotuksia. Meidän tehtävämme on reagoida niihin ja varmistaa, että EU:n lainsäädännölliset puitteet voivat saada aikaan kilpailua ja hyötyä kuluttajille.
Kuluttajat eivät esimerkiksi ole hyötyneet siitä, että matkapuhelinmarkkinoilla on useita kilpailijoita. Hinnat eivät ole pudonneet samassa tahdissa kuin verkkojen ylläpitokustannukset ovat laskeneet, mikä on nyt Yhdistyneessä kuningaskunnassa johtamassa Oftelin (Yhdistyneen kuningaskunnan televiestintäalan säätelyelin) tutkimukseen ja Euroopan komission selvitykseen. Tämän direktiivin on varmistettava todellinen yleinen käyttöoikeus ja ulotuttava kaikkiin käyttäjiin, erityisesti niihin, joilla on sosiaalisia erityistarpeita, pienituloisiin käyttäjiin ja vammaisiin käyttäjiin. Vammaiset eivät pääse käyttämään kaikkia mahdollisuuksia, jos kaikkialla Euroopassa ei taata riittävästi pääsyä yleisöpuhelimiin, numerotiedotuspalveluihin ja sähköisiin ohjelmavaihtoehtoihin. Pelkästään omassa maassani kaksi miljoonaa sokeaa ja heikkonäköistä ihmistä voisi hyötyä tästä direktiivistä, jos neuvosto ja komissio hyväksyvät tarkistuksemme.
Lopuksi siirtovelvollisuusmääräyksistä: meidän on löydettävä keino, jolla yleishyödylliset palvelut ja kanavat saadaan siirretyksi kaapeli- ja satelliittijärjestelmiin. Jos emme sitä löydä, pelkään pahoin, että satelliittitelevision tulevaisuutta saattaa hallita TV-kulttuuri, jonka ydin ovat strippaavia kotiäitejä esittävät tietokilpailushow't, jotka työntävät syrjään yleishyödylliset ja opetusohjelmat. Sanokaamme asia selvästi: tarkistus 26 ei edistä sitä, että julkisen lähetystoiminnan harjoittajat saisivat ilmaista hyötyä ehdollisen pääsyn palveluiden kustannuksella, eikä tosiaankaan määrää tai velvoita siihen. Tosiasia on, että markkinaolosuhteet eivät aina saa aikaan siirtoa. On oikein sallia jäsenvaltioiden puuttua asiaan, jos ja kun se on asianmukaista. Uskon komission ja neuvoston näkevän tämän kannattamisesta saatavan hyödyn.
Me olemme nopean sopimuksen kannalla, mutta ehtona on, että neuvosto ja komissio hyväksyvät tarkistuksemme, jotka ovat aito ja sitoutunut yritys varmistaa, että sähköisen viestinnän uusi uljas maailma on todella kaikkien ulottuvilla.

Thors
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa ministeri, jos pääsemme tällä viikolla yhteisymmärrykseen päätöksestä, kyse on yhdestä niistä harvoista päätöksistä, joissa Eurooppa-neuvosto pysyy aikataulussaan. Tämä on hyvä syy sille, miksi meidän pitäisi pyrkiä saamaan jotain aikaan tällä alalla, päinvastoin kuin joskus on tapahtunut, kun kyse on muista vapauttamista koskevista kysymyksistä.
Haluaisin erityisesti kiittää esittelijä Malcolm Harbouria, jonka kanssa olen tehnyt läheistä yhteistyötä. Yhdyn niihin puhujiin, jotka ovat sanoneet, että otamme nyt käyttöön tärkeitä, vammaisia käyttäjiä koskevia sääntöjä. Olen tietyissä yhteyksissä hävennyt sitä, että sääntömme eivät ole olleet yhtä edistyksellisiä kuin muita suuria markkinoita koskevat säännöt. Haluan myös korostaa sitä, mitä esittelijä Harbour sanoi siirtovelvollisuutta koskevasta periaatteesta. Se kiihkeys, jolla olemme viime viikkojen aikana keskustelleet televisiota koskevista kysymyksistä, osoittaa, että emme pysty täysin erottamaan sisältöä ja niitä periaatteita, joita meillä oli, kun keskustelimme lähentymisestä ensimmäisen kerran. Kyse on nyt tärkeistä kulttuuriarvoista, joihin komission ja jäsenvaltioiden on pystyttävä tekemään poikkeuksia jopa silloin, kun kyse on kaupallisista säännöistä.
Meidän pitää tukea esittelijä Paasilinnan mietinnössään esittämää kompromissia. Tässä yhteydessä toivonkin, että komissio soveltaa aiempaa oikeudenmukaisempaa kilpailupolitiikkaa suurten ja pienten valtioiden välillä, jotta myös pienten ja toisenlaisten markkinoiden olemassaolo taattaisiin jatkossakin. Tähän asiaan ei ole ehkä kiinnitetty tarpeeksi huomiota.
Seuraavaksi käsittelen digitaalitelevisiota koskevaa kysymystä. Pahoittelen todella neuvoston kantaa, joka koskee digitaalivastaanotinten sovellusrajapintoja. Euroopan parlamentti on monissa yhteyksissä tukenut selkeästi avointa, yhteistä ja hyväksyttyä standardia. Tässä asiassa ei ole olemassa minkäänlaisia markkinoita toisin kuin monissa muissa kysymyksissä. Sen vuoksi markkinoita ei voi kaivata. Toivottavasti komissio voi kertoa ennen keskiviikkona järjestettävää äänestystä, milloin ja mihin toimiin aiotaan ryhtyä yhteentoimivuuden, kuluttajien todellisen valinnanvapauden aikaansaamiseksi. Toivon täten, että komissio voi esittää asiaa koskevan tiedoksiannon ennen keskiviikkona järjestettävää äänestystä. Tämä on tärkeää, jotta tämä ala olisi kilpailukykyinen muiden televiestintäalan osien kanssa.

Hieronymi
Arvoisa puhemies, yhdyn ehdottomasti komissiolle, neuvostolle ja kaikille kollegoille osoitettuun kiitokseen. Te olette panoksellanne vieneet Euroopan unionin televiestintämarkkinoita huomattavasti eteenpäin. Mutta sanan synnyttämän assosiaation vastaisesti televiestintämarkkinoihin sisältyy asia, joka on erityisesti nyt käsiteltävänä olevassa lausunnossa jäänyt liian vähälle. Se on digitaalitelevisio. Pidän erittäin myönteisenä, että ei ainoastaan kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunta, jonka keskustelut tuon tässä mukaan, vaan myös teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta ovat yksimielisesti kiinnittäneet huomiota siihen, että ei riitä, että yritämme pelkästään sanoin välttää kansalaisten tietoteknisen osaamisen erojen kärjistymistä Euroopan unionissa. En puhu nyt pelkästään näiden mahdollisuuksien tuomisesta vammaisten ulottuville, jossa mielestäni on saatu todella merkittäviä askelia aikaan. Puhun periaatteesta tuoda digitaaliajan mahdollisuudet kaikkien ulottuville, mikä sitten edellyttää laitteiden, sovellusrajapintojen ja palveluiden yhteentoimivuutta.
Vaikka haluan ehdottomasti kiittää puheenjohtajavaltio Belgiaa kaikesta muusta, pidän valitettavana sitä, että tässä tuloksessa on eräs huono puoli. Nyt määrätään suunta digitaalitelevision saamiseksi yhtenäisen standardin kautta kaikkien ulottuville, ja tietenkin on myös tarpeen saada aikaan harmoninen tasapaino markkinoiden kehityksen ja yleishyödyllisten tehtävien välille. Nämä molemmat näkökohdat teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta ja oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta ovat kuitenkin ottaneet päätöksenteossaan huomioon. Sen vuoksi osoitan ehdottoman vetoomuksen neuvostolle, että se ottaisi tasapainoisesti huomioon sen kulttuuriomaisuuden, jota hyödyntämismahdollisuuksien tuominen kaikkien ulottuville merkitsee. Korjatkaa asia tältä osin. Sen jälkeen me kaikki voimme innokkaasti hyväksyä sen.

Glante
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, haluan soveltaen sanonnan "kaikki on jo sanottu, mutta minun versiotani ette ole kuulleet" ajatusta ottaa esille kaksi asiaa kolmen joukosta ja yksinkertaisesti korostaa vielä sitä, mitä minua edeltäneet puhujat ovat jo käsitelleet. Kuuluin siihen vähemmistöön, joka ei ensimmäisessä käsittelyssä ollut tyytyväinen puitedirektiivin 6 artiklaan. Nyt esitetyn kompromissin minäkin voin hyväksyä. Mielestäni pyrkimyksissä kohti sisämarkkinoita on onnistuttu löytämään tasapaino kansallisten sääntelyelinten markkinaläheisyyden ja veto-oikeuden, komission kielto-oikeuden välille. Sisämarkkinathan ovat kaikkien tavoitteena, myös meidän. Tässä on mielestämme vielä ilman muuta nähtävissä markkinoiden pirstoutumista.
Haluan sanoa yleisesti yhden sanan itse menettelytavasta. Kyse on varmasti hyvin nopeasti muuttuvista markkinoista, nopeasti kehittyvästä tekniikasta, ja me olemme yrittäneet ottaa sen asianmukaisesti huomioon siten, että olemme käyneet neuvottelut suhteellisen ripeästi. Mutta haluan vain vielä kerran tuoda esiin nimenomaisen muistutuksen sanan. Meidän ei parlamenttina - ja tämä koskee meitä - pitäisi aina välttämättä luopua niistä oikeuksista, joita meillä lainsäädäntömenettelyssä on. Me ymmärrämme sen kerran tai pari hädän hetkellä, mutta olen sitä mieltä, että sen on jäätävä poikkeukseksi.
Sitten haluaisin nostaa esiin vielä erään asian. Minua ennen puhunut jäsen viittasi hyvin selvästi siihen - ja teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäsenenä voin vain korostaa sitä -, että yhtenäinen standardi ja yhteentoimivuus digitaalitelevision yhteydessä ei ole pelkästään teollisuuspoliittinen vaan myös kuluttajien kannalta merkittävä aihe. Olen aina luvannut tapaamilleni kuluttajille ja kansalaisille, että pidämme huolta siitä, että tulee yksi standardi, jonka ansiosta he voivat nähdä kaiken haluamansa yhdellä laitteella eikä heidän tarvitse hankkia useita laitteita. Mielestäni meidän on kuljettava tällä tiellä vielä jonkin matkaa eteenpäin. Haluaisin korostaa juuri sitä, mitä ennen minua puhunut jäsen Hieronymi vaati. Ehkä komissio ja neuvosto voivat vielä hypätä kappaleen matkaa kompromissiin yli sen pienen varjon, joka digitaalitelevision yllä on. Silloin minunkin olisi huomattavasti helpompi hyväksyä kokonaispaketti. Lopetan esitykseni tähän ja korostan, että olen noudattanut minulle varattua puheaikaa.

Clegg
Arvoisa puhemies, mielestäni tämä lopputulos osoittaa yhteisömenetelmän oikeaksi. Suuri osa prosessista käynnistettiin ja kuljetettiin eteenpäin Lissabonin huippukokouksen julistusten avulla, mutta mitään ei olisi tapahtunut, jos komissio ei olisi muokannut noita julistuksia erinomaisiksi ja käyttökelpoisiksi ehdotuksiksi. Sitten ehdotuksia kuljetettiin eteenpäin tämän parlamentin esittelijöiden puoluerajat ylittäneellä loistavalla yhteistyöllä ja niistä sovittiin puheenjohtajavaltio Belgian ja ministeri Daemsin - jonka onnistui sisällyttää gastronominen kierros Brysselissä urheisiin yrityksiinsä varmistaa yksimielisyys - innovatiivisten neuvottelutaitojen tuloksena. Tällä yhdistelmällä onnistuttiin kiskomaan jäsenvaltiot ja kansalliset sääntelyviranomaiset - jotkut heistä potkien ja kiljuen - kohti käyttökelpoista yleiseurooppalaista lähestymistapaa.
Tästä voidaan mielestäni oppia jotakin ensi vuoden Barcelonan huippukokousta varten: jos haluamme viedä eteenpäin talousuudistusta koskevaa toimintaohjelmaa tällä ja muilla aloilla, meidän täytyy edelleen luottaa hyväksi todettuun yhteisömenetelmään eikä turvautua hallitustenvälisyyteen, joka suoraan sanottuna epäsuorasti sisältyi suureen osaan siitä, mitä neuvosto näytti ehdottavan niissä neuvottelukannoissa, jotka se omaksui tämän paketin kohdalla.

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tämä paketti on itse asiassa yksi neuvoston puheenjohtajakauden keskeisistä asioista, ja haluaisin onnitella puheenjohtajavaltiota sen sitoutumisesta toimintaan asian hyväksi. Me tarvitsemme järkeviä kompromisseja, ja me tarvitsemme niitä nopeasti. Nämä markkinat muuttuvat hyvin nopeasti, ja sen vuoksi me tarvitsemme päätöksentekomenettelyjä, jotka ovat nopeita ja joilla saadaan aikaan sitova päätös ja ennen kaikkea lisää oikeudellista varmuutta. Pitkän aikavälin investointien aikaansaaminen perustuu nimenomaan tähän, ja juuri niitä tarvitaan nykyisessä suhdannetilanteessa.
Muistutan vain, että pelkästään meillä Itävallassa on tätä nykyä vireillä 80 menettelyä, joista vasta kaksi on viety päätökseen korkeimmassa oikeudessa. Tällä tavoin ei voida toimia tulevaisuudessa. Valtuutusdirektiivissä on mielestäni keskeistä, että yhdenmukaistaminen on erittäin hyvä asia, mutta samalla asennusoikeuksien on oltava taattu. On oltava mahdollista, että viranomaiset antavat apuaan sille, joka pyrkii saamaan nämä oikeudet toteutumaan, jos siitä maksetaan. Käyttöoikeusdirektiivissä avoin sovellusrajapinta on erityisen merkittävä. Meidän olisi tulevaisuudessa pidettävä tärkeänä vaihtoehtoisten operaattoreiden riippumattomuutta, erityisesti riippumattomuutta sovellusrajapinnasta. Pienten ja keskisuurten yritysten kannalta on aivan erityisen tärkeää, että tässä voi tulevaisuudessakin tapahtua aktiivista kehitystä.
Yleispalvelussa meidän tarvitsee vahvistaa selvästi yleispalvelua koskevia määräyksiä, erityisesti sitä, mitä operaattorin on rahoitettava ja mitä valtio rahoittaa. Jos valtio myöntää rahoitusta, syntyy kysymys, onko järjestettävä yleinen tarjouskilpailu.
Uskon, että kansalaisille näillä vapauttamisaskeleilla on aivan erityinen merkitys - sisämarkkinoilta kotimarkkinoille. Minä en nimittäin oikeastaan osaa selittää maani kansalaisille, mikä ero on Kiehlistä Strasbourgiin tai Strasbourgista Pariisiin soitetun puhelun välillä. Luulen, että tässä meidän on tehtävä vielä paljon työtä.

Read
Arvoisa puhemies, toivon todella, että jopa tässä hyvin myöhäisessä vaiheessa, aivan viime metreillä, voimme päästä kompromissiin tästä paketista kolmen toimielimen välillä. Muut ovat maininneet Lissabonin huippukokouksen päätelmät, mutta päätelmille on tarvetta muuallakin: teollisuus tarvitsee ajoissa selvyyden uusista säännöistä, Euroopan kansalaiset tarvitsevat halpoja, tehokkaita, kilpailukykyisiä televiestintäpalveluita ja Euroopan unionin yritykset tarvitsevat koulutusta, tutkimusta ja yhteiskunnallisia sovelluksia.
Haluan erityisesti kysyä vammaisten käyttäjien oikeuksista ja esittää komissiolle täsmällisen kysymyksen puheenjohtajavaltion laatimasta kompromissitekstistä. Se on tärkeää, ei ainoastaan sosiaalisista syistä vaan vammaisten käyttäjien työnsaannin kannalta. Haluan kysyä komission jäsen Liikaselta, käsittääkö puheenjohtajavaltion kompromissi hänen mielestään nämä periaatekysymykset, jotka sisältyvät sekä puitedirektiiviin että yleispalveludirektiiviin. Vammaiset käyttäjät ovat kritisoineet huomattavasti sitä, että radio- ja telepäätelaitedirektiiviä ei ole pantu täytäntöön, ja tämä on ratkaiseva kysymys monille meistä. Parlamentti on aivan oikein kannattanut huolellisesti rajattuja toimivaltuuksia komissiolle ja ymmärtää myös, että jonkinlainen rajaus on oleellista. Tarvitaan selkeitä sääntöjä, joita sovelletaan johdonmukaisesti kansallisissa sääntelyviranomaisissa ja sääntelyviranomaisten välillä. Komission toimivaltuuksia on supistettava ja rajattava ajallisesti, kuten tosiaan tehtiinkin parlamentin tarkistuksissa ja puheenjohtajavaltion laatimassa kompromississa. Toivon todella, että kun äänestämme keskiviikkona, olemme päässeet sopimukseen poliittisten ryhmien välillä ja kolmen toimielimen välillä.

Gill
Näillä mietinnöillä tulee olemaan ratkaiseva rooli, ei ainoastaan hahmoteltaessa televiestinnän tulevaisuutta vaan myös varmistettaessa suurempaa valinnanvaraa kilpailussa eurooppalaisilla markkinoilla. Mikä vielä tärkeämpää, toivon niiden vievän meitä hiukan eteenpäin - pyrkiessämme tietoon perustuvaan yhteiskuntaan - kohti niiden, joilla on mahdollisuus käyttää tietotekniikkaa ja niiden, joilla sitä ei ole, välisen kuilun kaventamista.
Puhun käyttöoikeus- ja yhteenliittämisdirektiivistä, jota on laajennettu luomaan kilpailua edistävät ja yhtenäistetyt puitteet kilpailevien verkkoinfrastruktuurien ja palveluiden yhteenliittämisen edistämiseksi. Toivon sen varmistavan, että markkinoiden pullonkaulat eivät rajoita innovatiivisten palvelujen, erityisesti vammaisille tarkoitettujen sekä käyttäjiä ja kuluttajia hyödyttävien palvelujen, syntymistä ja kasvua.
Saavuttaaksemme nämä kunnianhimoiset tavoitteet meidän on ensinnäkin vaikutettava tapaan, jolla jäsenvaltiot sääntelevät käyttöoikeuksia ja yhteenliittämistä, ja toiseksi merkittävässä markkina-asemassa olevien operaattoreiden on annettava yhteenliittämistoimintoja muiden verkkojen operaattoreiden käyttöön avoimin ehdoin.
Alue, jolla meillä on ollut ongelmia ja jolla jäsenten välinen yhtenäinen lähestymistapa on ollut vaikea saavuttaa nykyisissä puitteissa, on kansainväliset verkkovierailut ja matkaviestintäverkkojen kohdeverkkomaksut. Tiedän, ettei tämä direktiivi ehkä ole oikea paikka tällaiselle yksityiskohtaiselle tiedolle, mutta koska operaattorit eivät ole tehneet asialle mitään, on mielestäni tärkeää, että korostamme tätä kysymystä. Tosiasia on, että matkaviestintäverkoissa kohdeverkkomaksut ovat kymmenen kertaa niin suuret kuin kiinteissä verkoissa.
Ymmärrän jotkin kansainvälisten verkkovierailujen ongelmista, mutta erot ovat liian suuria ollakseen uskottavia todellisten aiheutuneiden kulujen osalta, ja saman palvelun hinnassa on valtava ero eri puolilla Eurooppaa. Kallein maa on lähes kaksi kertaa niin kallis kuin halvin. Haluan yrittää varmistaa, kun käsittelemme yhtäläisiä toimintamahdollisuuksia ja yhtenäismarkkinoita, että vähittäismyyntihinnat perustuvat kustannuksiin ja ovat avoimia ja hyödyllisiä kuluttajan kannalta, etenkin pk-yritysten, jotka yrittävät päästä toimimaan kaikkialla Euroopassa ja hyötyä yhtenäismarkkinoista.
Toivon komission onnistuvan paremmin tässä kuin tilaajayhteysdirektiivin täytäntöönpanossa 15 jäsenvaltiossa, sillä tämä direktiivi on pantava täytäntöön välittömästi, koska entistä alhaisemmat hinnat, suurempi valinnanvara ja parempi palvelu ovat EU:lle ehdottoman ensisijainen tavoite, jos haluamme saavuttaa sosiaalista osallisuutta paremmin edistävän Euroopan ja yhden nopeuden Euroopan.

Westendorp y Cabeza
Arvoisa puhemies, Lissabonin Eurooppa-neuvoston jälkeen olemme kulkeneet pitkän matkan suhteellisen lyhyessä ajassa. Me kolme toimielintä, neuvosto, parlamentti ja komissio, olimme tietoisia, että aika on elintärkeä tekijä, kun käsitellään yhtä nopeimmin kehittyvistä tekniikan aloista.
Sähköistä kaupankäyntiä koskeva direktiivi on jo hyväksytty, samoin kuin tilaajaverkkojen eriyttämistä koskeva direktiivi, jota ei muuten ole täysin noudatettu jäsenvaltioissa, mutta nyt varmalta vaikuttanut sähköinen viestintä on tulossa yhä ongelmallisemmaksi alaksi ilman, että käyttäjätkään hyötyisivät siitä. On siis tarpeen laatia sille uudet puitteet. Ja se onkin nyt käsiteltävänä olevan direktiivipaketin tarkoitus.
Kyse ei ole alaan kohdistuvasta lisäsäätelystä. Kyse on tarpeen vaatimasta säätelystä operaattoreiden ja kuluttajien välisen tasapainon löytämiseksi. Ennen kaikkea kyse on kuitenkin säätelystä samalla tavoin kaikkien kohdalla, jotta vältettäisiin juuri se, mitä nyt tapahtuu: sisämarkkinoiden pirstaloituminen. Siksi Euroopan parlamentti yritti ratkaista tämän ongelman ja siksi neuvosto esitti yhteisessä kannassaan vastatarjouksen, joka oli minusta vähimmäisvaatimusten alapuolella, mutta nyt puheenjohtajavaltio on onnistunut saamaan aikaan paketin, joka sijoittuu noiden vähimmäisvaatimusten yläpuolelle.
Meille tarjottu paketti ei tietystikään ole täydellinen, se ei ole sellainen, jonka me kaikki haluaisimme, mutta kuten sananlaskussa sanotaan, paras on hyvän vihollinen. Näin ollen, jotta operaattorit voisivat päästä varmuuteen asioista, jotta komissioon saataisiin suodatin, jonka kautta sisämarkkinoiden ongelmat voitaisiin järjestää ja myös jotta miksi en sanoisi sitä toimielintemme toiminnasta syntyisi hyvä kuva, suosittelen tämän paketin hyväksymistä.

Junker
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vaikka tässä annetaan runsaasti kiitoksia, joihin luonnollisesti haluan yhtyä, jäljelle jää yhä - tästäkin on jo edellä puhuttu - erittäin hankalia kysymyksiä. Puhun tässä kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan asiasta vastaavana esittelijänä valtuutusdirektiiviin ja taajuusalueita koskevan direktiivin puolesta sekä poliittisen ryhmäni varjoesittelijänä puitedirektiivin puolesta.
Kulttuurivaliokunta on hyväksynyt yksimielisesti kaikki nämä mietinnöt, ja olemme onnistuneet saamaan tuen kulttuurivaliokunnan kannalle oleellisissa kohdin myös asiasta vastaavassa valiokunnassa. Sen sijaan neuvostossa on vähät välitetty mistään valiokunnan toivomuksista, ja se on enemmän kuin pettymys. Tulen nyt siihen oleelliseen seikkaan, että vaikka nyt puheena olevaa direktiivikokonaisuutta kutsutaan lyhyesti televiestintäpaketiksi, on syytä erityisesti huomauttaa, että siinä televiestinnän kysymyksiä ei käsitellä vain sen suppeamassa merkityksessä. Tekninen lähentyminen johtaa todellakin siihen, että sähköisiä palveluja ei ole erotettava toisistaan pelkästään levitystavan ja vastaanottoon käytetyn laitteen perusteella, vaan konkreettisesti ilmaistuna: meidän näkökulmastamme kyse on digitaalitelevisiosta ja muista joukkoviestintäalan kannalta keskeisistä palveluista.
Sen vuoksi kulttuurivaliokunnan mielestä on tärkeää, että Euroopan kulttuurinen monimuotoisuus saa täysimittaisesti tilaa verkoissa niin, ettei se ole pelkästään markkinoiden lakien ja kilpailun armoilla. Se merkitsee, että meidän näkökulmastamme sekä yhteentoimivuus että lähetysvelvollisuus ovat välttämättömiä. Vain siten jäsenvaltiot ja markkinaosapuolet saavat oikeudellisen varmuuden luonteeltaan yleishyödyllisten palvelujen takaamiseen, ja vain siten tarjonta ja kysyntä varmistavat, että kaikki palvelut ovat jokaisen kansalaisen käytettävissä.
Tietenkään unionin tehtävänä ei ole määrätä sisällöistä, mutta sen tehtävänä on huolehtia siitä, että taloudellisen voiton tavoittelu ei lyö kulttuuria hengiltä. Luopuminen yhteentoimivuudesta ei ole loppujen lopuksi ainoastaan kulttuurin kannalta rajoittavaa vaan suorastaan sisämarkkinoita ajatellen vihamielistä. Neuvoston kompromissi ei siten ole mitenkään riittävä, ja me lähdemme siitä, että tässä asiat vielä muuttuvat.

De Rossa
Arvoisa puhemies, minä, kuten kaikki muutkin, tai ehkä useimmat muut ihmiset parlamentissa, haluan yhtenäismarkkinat. En kuitenkaan halua markkinoita, joilla kilpailu hallitsee kaiken muun yläpuolella. Sääntely on välttämätöntä sekä taloudellisesti että sosiaalisesti. Jos markkinoilla ei ole lainkaan kilpailua, ei siellä ole palveluihin liittyvää innovaatiotakaan, mutta jos siellä vallitsee armoton kilpailu, ei siellä myöskään ole palveluihin liittyvää innovaatiota. Siksi on välttämätöntä saada tasapaino kohdalleen. Ehdotan siis komissiolle ja neuvostolle, että parlamentti tarjoaa niille tilaisuutta parantaa niiden edessä olevan paketin tasapainoa, ja kehottaisin niitä hyväksymään parlamentin esittämät ehdotukset.
Sattumalta komissio esitteli tänään valmisteluasiakirjan yleisen taloudellisen edun mukaisia palveluja tarjoavien teollisuudenalojen menestymisestä, ja se kattoi myös televiestinnän. Tämä asiakirja viittaa siihen, että vapauttamisella yleisesti ottaen on myönteinen nettovaikutus, mutta sanon komissiolle, että sen on esitettävä paljon enemmän tutkimuksia ja vankkoja todisteita tietyillä aloilla vakuuttaakseen minut siitä, että tämä on totta kaikissa tapauksissa.
Lopuksi ehdottaisin, että komission on kiireesti otettava huomioon epäilykset, jotka koskevat matkapuhelimilla soitettavien puheluiden verkkovierailuihin liittyvää hinnoittelua.

Martin, Hans-Peter
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, aina, kun keskustelu lähenee loppuaan ja sovitaan niin tärkeästä kokonaisuudesta kuin esimerkiksi tämä televiestintäpaketti, on aiheellista ja välttämätöntä katsoa tulevaisuuteen. Tässä tapauksessa herää heti eräitä kysymyksiä. Voiko komissio jo arvioida, miten paljon markkinat nyt muuttuvat - ei ainoastaan kilpailun lisääntymisen suuntaan? Mitä vaikutuksia työpaikkoihin on odotettavissa? Voitteko hyväksyttävänä olevan paketin perusteella jo nyt arvioida, vähenevätkö todellakin tietoteknisen osaamisen erot? Eikö nyt juuri meneillään oleva kehitys olisi ihanteellinen todellisen avoimuuden aikaansaamiseen, niin kustannusten kuin asiakkaidenkin kohdalla? Olemmehan juuri voineet todeta, että uusien direktiivien myötä me joudumme tekemisiin televiestintämaksuihin liittyvien hämmentävien tietojen virran kanssa, ja avoimuuden olisi toki oltava taloudessa ainakin yhtä tärkeä asia kuin politiikassa.

Dehousse
Neuvosto ja komissio painostivat parlamenttia huomattavasti, jotta niiden ehdotusta pidettäisiin kiveen hakattuna. Viiteen eri ryhmään kuuluvat parlamentin jäsenet esittivät kuitenkin kahdeksan tarkistusta, mikä osoittaa päinvastoin, että perusteksti on riittämätön.
Tarkistuksien esittäjät, joita oikeudellisten asioiden valiokunta tukee, toivovat erityisesti, että jakeluvelvoitetta eli must carry -periaatetta sovellettaisiin teknisen puolueettomuuden vuoksi myös satelliittitoimintaan, ehdollisen pääsyn järjestelmiin ja niihin yrityksiin, jotka tarjoavat digitaalitelevision alustaa. Pyydämme oikeudellisen johdonmukaisuuden nimissä, että ehdollisen pääsyn järjestelmät ja muut liitännäistoiminnot sisällytetään myös 2 kohtaan; tätä pyydetään tarkistuksessa 26, joka on ainoa ryhmämme esittämä tarkistus. Arvoisa ministeri, sallinette meidän tähdentää, että arvostamme suuresti, kuten kaikki muutkin, puheita digitaalisen kuilun kaventamisesta, mutta haluaisimme myös, että parlamentillakin olisi silloin tällöin oikeus osallistua päätöksentekoon.

Koukiadis
Arvoisa puhemies, nykyisessä tietoyhteiskunnassa sähköiset palvelut kuuluvat julkisen edun piiriin. Niinpä, vaikka käyttäjille on tarjottava korkealaatuisia ja taloudellisia palveluja riippumatta maantieteellisestä sijainnista tai heidän omista erityispiirteistään, joudutaan tekemään kompromisseja kilpailuvaatimusten kanssa, mutta perustavoitteena on kuitenkin oltava kattava tarjonta. On siis oikein korostaa erityisesti palvelujen sovittamista vammaisten tarpeisiin.
Käyttäjien konsultointi on tarpeellinen edellytys, jotta voisimme turvata yksilön näkökulmasta parhaimman järjestelmän. Olen erityisen tyytyväinen tarkistukseen, jonka mukaan jäsenvaltioiden on ryhdyttävä julkiseen konsultointiin vammaiskäyttäjien määrittelemiseksi. Tämä tarkoittaa, että on aloitettava laaja vuoropuhelu eri vammaisryhmien edustajien kanssa.
On painotettava erityisesti niitä toimia, jotka koskevat heikommassa asemassa olevia käyttäjiä, kuten julkisia tekstipuhelimia tai vastaavia toimia kuuroille tai puhevikaisille. Lisäksi, heti kun tämä toimi hyväksytään, samalla on yleishyödyllisyyden standardien mukaan kehitettävä standardeja myös vammaispalveluihin, koska vain tällä tavalla voimme seurata sähköisten palvelujen kattavuutta näiden henkilöiden osalta.

Liikanen
. (EN) Edessänne olevat neljä direktiiviä yhdessä radiotaajuuspäätöksen kanssa muodostavat uuden sääntelyjärjestelmän sähköiselle viestinnälle - kulmakiven Lissabonin Eurooppa-neuvostossa hyväksytyssä eEurope-strategiassa, tietoyhteiskunta kaikille -strategiassa.
Lissabonista saakka perättäiset Eurooppa-neuvostot ovat pyytäneet komissiota, neuvostoa ja parlamenttia varmistamaan, että uusi järjestelmä menee läpi tämän vuoden loppuun mennessä. Meillä on vielä kaksi viikkoa aikaa. Aika on käymässä vähiin, mutta EU:lla on vielä mahdollisuus hoitaa asia määräaikaan mennessä. Tänään edessänne olevalla kompromissitarkistuspaketilla on laaja kannatus neuvostossa, kuten puheenjohtaja kertoi meille tänään.
Paketti on, tietenkin, kompromissi. Kukaan ei saa kaikkea haluamaansa - ei parlamentti, neuvosto eikä komissio. Komission mielestä tämä on siitä huolimatta tasapainoinen kompromissi. Minun arvioni mukaan ei ole todennäköistä, että mikään toimielin saisi enempää sovittelun kautta.
Tästä paketista sopiminen lähettää ulkopuolelle tärkeän, myönteisen signaalin. Me kaikki tiedämme, että viestintäala on kokenut kovia suunnilleen viimeisen vuoden ajan. Aikainen sopimus tästä paketista antaa toivottua lisäpotkua.
Paketti tulee vaikuttamaan alaan myönteisesti monin eri tavoin. Uusi järjestelmä purkaa sääntelyä; se vaatii sääntelijöitä asteittain poistamaan sääntelyä sen käydessä tarpeettomaksi, niin että ne sääntelevät ainoastaan, kun markkinoilla on häiriö. Tällä tavalla paketti tarjoaa siirtymävaiheen kohti meidän kaikkien yhteistä lopullista tavoitetta: luottamusta kilpailun lakiin, joka valvoo markkinavoimia sähköisen viestinnän alalla.
Uusi järjestelmä yksinkertaistaa kansallisia toimilupajärjestelmiä ja purkaa niiden sääntelyä poistaen aiempaa verkkojen ja palveluiden tarjoajien markkinoille pääsyn sääntelyllistä valvontaa ja keskittäen tällaisen valvonnan ainoastaan taajuus- ja numeroresursseihin.
Järjestelmä suojelee ja vahvistaa yleispalvelua, ja siinä on löydetty oikea tasapaino käyttäjien oikeuksien ja sen välillä, ettei operaattoreita pidä rasittaa kohtuuttomasti. Erityisesti se tekee selväksi, että tarkoituksenmukainen Internet-yhteys on keskeinen osa palvelunippua, johon kaikilla EU:n kansalaisilla on oltava varaa ja jonka on oltava kaikkien saatavilla. Jäsen Martin kysyi minulta tämän ratkaisun vaikutuksesta digitaaliseen kuiluun ja työllisyyteen. On erittäin selvää, että yleispalvelulla on keskeinen vaikutus saatavuuteen. Me tarvitsemme kuitenkin myös poliittisia toimenpiteitä, joissa keskitytään kaikkien kansalaisten taitoihin sekä palvelun sisältöön. Tarvitsemme saatavuutta alhaiseen hintaan; tarvitsemme taitoja sekä sisältöä jokaisen omalla kielellä kuroaksemme digitaalisen kuilun umpeen.
Lopulta - tämä on ratkaisevaa - uuteen järjestelmään, kompromissipaketin sisältämien tarkistusten jälkeen, sisältyisivät tarvittavat takeet sen varmistamiseksi, että sääntelijät toimivat johdonmukaisesti kaikkialla EU:ssa, niin että yritykset voivat odottaa tulevansa kohdelluiksi samalla tavalla samanlaisissa tilanteissa kaikkialla EU:ssa. Tässä kohden haluan erityisesti kiittää Euroopan parlamenttia sen vankasta tuesta, jota ilman emme olisi pystyneet pääsemään tällaiseen kompromissiin neuvoston kanssa.
Selitän nyt, miten kompromissipaketissa on hoidettu ne kolme olennaista kysymystä, jotka hallitsivat neuvoston ja parlamentin välistä keskustelua toisen käsittelyn aikana: muutoksenhakuoikeus (4 artikla), avoimuusmekanismi (puitedirektiivin 6 artikla), johon sisältyy radiotaajuuksiin liittyviä asioita, ja vielä digitaalitelevisiolaitteiden yhteentoimivuus, jonka monet kollegat ovat ottaneet puheeksi tänä iltana.
Muutoksenhakuoikeudesta sen verran, että kompromissipaketissa otetaan parlamentin linja vaatimalla jäsenvaltioita varmistamaan, että tapauksen aineelliset seikat otetaan asianmukaisesti huomioon.
Mitä avoimuusmekanismiin tulee, kompromissipaketti on pitkälti parlamentin ja komission kantojen mukainen. Tekstissä annetaan komissiolle vahvat valtuudet vaatia kansallisia sääntelyviranomaisia perumaan toimenpide-ehdotuksia keskeisillä, yhtenäismarkkinoiden toimintaan liittyvillä alueilla: markkinoiden määrittely ja niiden yritysten nimeäminen, joilla on merkittävää markkinavoimaa. Komission päätökset käsitellään neuvoa-antavan työryhmän menettelyssä.
Radiotaajuuksista säädetään 6 artiklan 2 kohdassa, jonka mukaan sääntelijöiden on tehtävä keskenään yhteistyötä sääntelyjärjestelmän johdonmukaisen soveltamisen varmistamiseksi. Kompromississa ei anneta komissiolle vahvoja toimintavaltuuksia radiotaajuuskysymyksissä. Siitä huolimatta komissio uskoo, että tämä säännös, yhdessä radiotaajuuspäätöksen kanssa, parantaa radiotaajuuspolitiikkaan liittyvien kysymysten koordinointia koko EU:ssa.
Mitä radiotaajuuspäätökseen tulee, komissio on erittäin tyytyväinen kompromissiehdotukseen, sillä siinä otetaan huomioon ne tärkeimmät tavoitteet, joihin komission alkuperäisessä ehdotuksessa pyrittiin. Radiotaajuuspäätöksen hyväksyminen tässä muodossa olisi merkittävä edistysaskel. Lisäksi se osoittaa, miten paljon tätä tärkeää kysymystä koskevat käsitykset ovat muuttuneet, kun otetaan huomioon, ettei ole kovin kauan siitä, kun samansuuntaisten lainsäädäntöehdotusten läpivienti epäonnistui.
Radiotaajuuspäätös tämänhetkisessä muodossaan antaa yleiset ja pysyvät puitteet radiotaajuuspolitiikan ja oikeudellisten kysymysten käsittelylle kaikkien asiaankuuluvien yhteisön politiikan alueiden yhteydessä. Siten se heijastaa radiotaajuuskysymysten kasvavaa merkitystä yhteisön politiikan tavoitteille, jotka ovat riippuvaisia taajuuksien saatavuudesta ja tehokkaasta hallinnoinnista; taajuudet ovat keskeisiä resursseja taloudellisesti ja sosiaalisesti tärkeän langattoman käytön tarjoamiselle sähköisessä viestinnässä, liikenteessä, yleisradiotoiminnassa jne.
Radiotaajuuspäätös mahdollistaa asiaankuuluviin toimiin ryhtymisen tehokkaan taajuuksien käytön ja hallinnoinnin varmistamiseksi. Radiotaajuuspäätöksen mukaisesti voidaan myös hyväksyä teknisiä täytäntöönpanotoimenpiteitä; näin luodaan mekanismi oikeusvarmuuden takaamiseksi. Monet Euroopan parlamentin jäsenet ovat ottaneet esiin kysymyksen digitaalitelevisiosta. Olemme tietenkin ymmärtäneet Euroopan parlamentin viestin. Digitaalitelevisiolaitteiden yhteentoimivuuden kohdalla kompromissipaketissa lähestytään parlamentin kantaa ottamalla mukaan suuri osa Euroopan parlamentin tekstistä. Puitedirektiiviin lisättäisiin uusi artikla ja vastaava johdanto-osa, joissa käsitellään erityisesti digitaalisten interaktiivisten televisiopalvelujen yhteentoimivuutta.
Tekstissä säädettäisiin jäsenvaltioiden velvollisuudesta kannustaa järjestelmäoperaattoreita ja laitevalmistajia käyttämään avoimia sovellusrajapintoja. Lisäksi jäsenvaltioiden edellytettäisiin myös kannustavan sovellusrajapintojen omistajia antamaan käyttöön oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin kaikki tarpeelliset tiedot, joiden avulla palveluiden tarjoajat voivat tarjota kaikki sovellusrajapintojen tukemat palvelut.
Tietenkään kannustusvelvoite ei mene yhtä pitkälle kuin varmistusvelvoite. Mutta standardointia koskevan 16 artiklan säännökset sallivat kuitenkin sen - ja tätä korostan - että standardeista tehdään pakollisia vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta, jos yhteentoimivuutta ei voida taata vapaaehtoisia standardeja käyttämällä. Näiden kahden säännöksen yhdistelmän avulla edetään kohti digitaalitelevisiopalveluiden yhteentoimivuutta, joka meidän kaikkien mielestä on toivottava lopputulos Euroopan kuluttajien kannalta. 16 artikla merkitsee, että vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta komission on järjestettävä julkinen kuuleminen ja sitten ehdotettava komiteamenettelyä, jonka jälkeen komissio hyväksyy standardit. Lisäksi, koska olemme todella ymmärtäneet Euroopan parlamentin voimakkaan tahdon edetä yhteentoimivuusasiassa, komissio on valmis aloittamaan eurooppalaisten yhteentoimivuusstandardien aktiivisen mainostamisen kaikille osapuolille.
Jäsenet Read ja Fitzsimons ottivat täällä tänään esiin vammaisia koskevan kysymyksen. Ensinnäkin sanoisin vammaisia koskevista tarkistuksista, että useimmat niistä on hyväksytty neuvoston kannassa, paitsi ehkä kahta, jotka ovat osittain päällekkäisiä neuvoston tekstin kanssa. Toiseksi, minä olen vakuuttunut, että tietotekniikka antaa meille entistä paremman tilaisuuden antaa tasavertaiset mahdollisuudet vammaisille. Kun teemme yhteiskunnasta paremman vammaisille, se on parempi meille kaikille. Viime viikolla pidettiin tietoyhteiskuntatekniikkaa käsitellyt konferenssi, johon myös jäsen Read osallistui. Näimme loistavia uusia sovelluksia, jotka tekevät vammaisten elämästä paremman. Meidän on ehdottomasti edistettävä niiden käyttöä. Sama päti sähköistä hallintoa (eGovernment) käsitelleeseen konferenssiin. Etenemme näiden periaatteiden mukaisesti. Komission joitakin viikkoja sitten antama suositus verkkosivujen saavutettavuutta koskevista suuntaviivoista on tästä toinen esimerkki.
Mitä tulee radio- ja telepäätelaitedirektiivin ja tämän paketin väliseen yhteyteen, olemme valmiita harkitsemaan ja tutkimaan asiaa. Palaan siihen myöhemmin.
Kompromissipaketti on aina kompromissi. Mikään toimielin ei saa kaikkea haluamaansa. Tämä kompromissi on kuitenkin tasapainoinen. Se edustaa asianmukaista tasapainoa neuvoston ja parlamentin kantojen välillä. Siksi komissio suosittelee parlamentille kompromissin hyväksymistä.
Komissio välittää Euroopan parlamentin istuntopalveluosastolle yksityiskohtaisen kannan tarkistuksiin, mukaan luettuina ne, joita neuvoston kompromissi ei sisällä.
Lopuksi kiitän Euroopan parlamenttia ja puheenjohtajavaltiota niiden erityisen läheisestä ja merkittävästä yhteistyöstä tämän asian parissa. Erityiskiitokseni menevät viiden televiestintädirektiivin esittelijöille eli jäsen Nieblerille, Paasilinnalle, Harbourille ja Brunettalle, samoin kuin valiokunnan puheenjohtajalle, jäsen Westendorp y Cabezalle.
En kuitenkaan halua unohtaa varjoesittelijöitä ja niitä muita Euroopan parlamentin jäseniä, jotka ovat osallistuneet niin aktiivisesti keskusteluun televiestintäpaketista. Tämä on ollut erinomainen esimerkki siitä, miten yhteisömenetelmä parhaimmillaan voi toimia. Tämä on ollut erittäin monimutkainen lainsäädäntöpaketti. Kaikilla oli siinä tehtävänsä. Teimme töitä päästäksemme samaan kompromissiratkaisuun ja - jos se menee läpi tällä viikolla - erittäin nopeasti.
Tämän kompromissin lopputulos olisi, että Euroopalla olisi mitä nykyaikaisin, tekniikasta riippumaton lainsäädäntö tulevaisuutta varten. Olen varma, että sillä olisi myönteinen vaikutus työllisyyteen, kasvuun ja kaikille tasavertaisiin käyttöoikeuksiin. Toivon, että tämä paketti hyväksytään tällä viikolla parlamentissa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Hyvät jäsenet, ilmoitan, että puhemiehistön yksiköillä on luettelot komission hyväksymistä ja hylkäämistä tarkistuksista. Kaikki ne, jotka haluavat tämän luettelon, voivat pyytää sitä puhemiehistön yksiköiltä, jotka toimittavat sen halukkaille.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 11.30.

Rahoitustukitoimenpiteet innovatiivisille ja työpaikkoja luoville pk-yrityksille
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Bushill-Matthewsin laatimasta työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietinnöstä (A5-0422/2001) komission kertomuksesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle: Kasvua ja työllisyyttä koskeva aloite - Innovatiivisille ja työpaikkoja luoville pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yritykset) tarkoitetut rahoitustukitoimenpiteet (KOM(2001) 399 - C5-0459/2001 - 2001/2183(COS)).

Bushill-Matthews
. (EN) Tämä on parlamentin toinen mietintö kasvua ja työllisyyttä koskevasta aloitteesta, joka on monivuotinen ohjelma. Se on kuitenkin myös, ehkä epätavallisesti, toinen mietintö aiheesta tänä vuonna. Syy tähän on se, että vuoden 1999 mietintö lykkääntyi tämän vuoden tammikuulle asti, pääasiassa koska komissio oli ollut jokseenkin hidas - asia, josta muistaakseni huomautin puheenvuorossani tammikuussa. Tänä vuonna voin ilokseni sanoa, että komissio on laatinut erittäin perinpohjaisen ja yleisesti ottaen paljon paremman kertomuksen, ja haluan kiittää komissiota sen osoittamasta yhteistyöhalusta.
Ironista kyllä, ajoitus on tällä kertaa ollut suurempi ongelma parlamentin kohdalla, ja se johtuu osittain siitä, että teollisuusvaliokunta päätti, että se haluaa antaa lausunnon, ja kirjoitti työllisyys- ja sosiaalivaliokunnalle ja kysyi, voitaisiinko äänestystä valiokunnassa lykätä. Äänestystä lykättiin, ja sitten teollisuusvaliokunta päätti, ettei se sittenkään halunnut antaa lausuntoa. Mutta tällaista tapahtuu. Haluan joka tapauksessa kiittää kollegoita työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa heidän tarkistuksistaan, jotka ovat yleisesti parantaneet mietintöä huomattavasti. Haluan kiittää talousasioiden valiokuntaa sen lausunnosta, jota valiokuntani kannatti varauksetta ja joka sisältyy kokonaisuudessaan mietinnön pääosaan, ja haluan kiittää myös työllisyys- ja sosiaalivaliokuntaa siitä, että se muutama viikko sitten hyväksyi tämän mietinnön yksimielisesti.
Parlamentti selvästi toivoo, että sen tässä mietinnössä ilmaisemat mielipiteet, kun niistä huomenna äänestetään, ovat todella avuksi komissiolle ja Euroopan investointirahastolle (EIR) niiden määrittäessä mahdollisia ohjelmamuutoksia tulevalle vuodelle. Siinä tapauksessa jokavuotinen mietintö on vuosittain esitettävä hyvissä ajoin ennen seuraavaa vuotta, jotta se voi vaikuttaa siihen, mitä tapahtuu tulevana vuonna. Haaste kaikille vuonna 2002 on siis esittää mietintö ennemmin marraskuun kuin joulukuun täysistunnossa.
Komissio voi auttaa, kuten toivon sen tekevän, nopeuttamalla yksiköiden välistä kuulemista, joka edelleen näyttää olevan melko hidas prosessi. Olen kuullut luotettavasta lähteestä, että komission kertomus odotti tietyissä pääosastoissa käsittelyä odottavien asioiden pinossa useita viikkoja, ennen kuin se otettiin esiin, joten tässä voidaan saada aikaan edistystä. Komissio voi myös auttaa jakamalla parlamentin kanssa EIR:lta neljännesvuosittain saamansa tiedot, ja kiitän komissiota siitä, että se julkisesti työllisyysvaliokunnassa suostui tekemään niin. Tämä tulee olemaan erittäin hyödyllistä, mutta parlamentti voi epäilemättä auttaa parantamalla omaa suoritustaan siinä mielessä, että tiukentaa aikataulua huomattavasti seuraavalla kerralla.
Nyt haluaisin kuitenkin korostaa kolmea kohtaa mietinnössä: ensimmäinen on 13 kohta, jossa mainitaan, että haluaisimme komission ensi vuoden kertomuksessa nähdä paljon enemmän konkreettisia todisteita tämän monivuotisen ohjelman tuottamista työllisyyseduista, ei siksi, että epäilisimme, mitä nämä työllisyysedut voisivat olla, mutta haluaisimme ensi kerralla nähdä joitakin konkreettisia lukuja. Joihinkin muihin vaiheisiin pk-yritysten suhdannejaksokehityksessä taas viitataan 14 kohdassa. Haluaisimme tähänkin kiinnitettävän huomiota. Lopuksi palaan mietinnön alkuosaan, johdanto-osaan F, jossa harkitusti verrataan EU:ta Yhdysvaltoihin, koska siellä vähäisempi sääntely sallii selvästi suuremman yrittäjähengen. EU:ssa me olemme sitä mieltä, että meidän on omaksuttava huomattavasti yhdysvaltalaista lähempänä oleva ajattelutapa suhtautumisessamme pk-yrityksiin.
Panen erittäin kiinnostuneena merkille teollisuusneuvoston 4. ja 5. joulukuuta pidetyn kokouksen pöytäkirjan, jossa ylpeästi julistettiin Belgian puheenjohtajakaudella otetun todellisia edistysaskelia kohti parempia käytäntöjä, joiden tavoitteena on byrokratian poistaminen. Jos tämä on totta, se on erittäin myönteistä. Haluan uskoa sen. Näkisin todella mielelläni todisteet. Tietenkin meidän kaikkien on tehtävä parhaamme tehdäksemme tästä tosiasian.
Pienten ja keskisuurten yritysten osuus kaikista työntekijöistä on tällä hetkellä kaksi kolmasosaa - suurin osa kaikista Euroopan unionin työntekijöistä. Euroopan työllisyyslainsäädäntö on kuitenkin olennaisilta osiltaan työmarkkinaosapuolten muotoilema. Nämä edustavat suuria työnantajia ja suuria ammattiliittoja, mutta työntekijöiden vähemmistöä. Meidän kaikkien on myönnettävä, että pk-yritykset ovat suurimpia työnantajia kaikkialla ja että pk-yritykset ovat Euroopan talouksille suurin kasvun moottori. Emme voi tyytyä vain sanomaan, että olemme huolehtineet pk-yrityksistä, että meillä on työllisyyttä ja kasvua koskeva aloite. Se on suureksi avuksi, mutta meidän on tehtävä paljon enemmän.

Radwan
, talous- ja raha-asioiden valiokunnan lausunnon valmistelija. (DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, hyvä kollega Bushill-Matthews, parhaat kiitokset tästä erinomaisesta mietinnöstä. Haluaisin lyhyesti esitellä talous- ja raha-asioiden valiokunnan lausunnon, enkä haluasi käyttää kovin paljon aikaa selvittääkseni, että keskisuuret yritykset ovat Euroopassa yhteiskuntamme talouden selkäranka. Keskisuurten yritysten rahoitus käy yhä vaikeammaksi, ja kun tarkastelemme Basel II:sta aiheutuvia sopimuksia, voimme lähteä siitä, että näiden yritysten rahoitus käy entistä vaikeammaksi. Uudet rahoitusmenetelmät, kuten venture capital, pörssiin listautuminen tai monet muut keinot, joita nykyisin kokeillaan tai jotka mainitaan, ovat varmaankin käyttökelpoisia, ja meidän on unionissa harkittava niitä. Kuitenkaan kaikki keskisuuret yritykset eivät voi käyttää niitä yhtä laajasti. Sen vuoksi olen iloinen, että komissio on ryhtynyt toimimaan tämän asian hyväksi unionissa.
Haluaisin kuitenkin käytännön pohjalta - keskustelen paljon keskisuurten yritysten edustajien kanssa - osoittaa komissiolle erään tärkeän toivomuksen, nimittäin sen, että keskisuuria yrityksiä tuettaisiin tulevaisuudessa juuri niille sopivalla tavalla. Monissa keskisuurissa yrityksissä ei lainkaan tiedetä, tai niiden mielestä on hyvin vaikea saada selville, millaisiin asioihin unionin tukea voi yleensä saada. Sen olisi siis oltava seurattavissa. Kuulen myös hyvin usein valituksia unionin tukien monimutkaisuudesta, siitä, että on hyvin vaikea täyttää keskisuurille yrityksille asetettuja vaatimuksia ja että tukien hakeminen käy siksi hyvin kalliiksi.
Kolmanneksi kaiken tämän olisi oltava myös ajoissa ennakoitavissa. Hyvin pitkät, useita vuosia kestävät hakumenettelyt johtavat siihen, että keskisuurilta yrityksiltä yksinkertaisesti loppuvat rahkeet eivätkä ne kestä loppuun saakka. Sen vuoksi komission olisi tehtävä kaikkensa, jotta keskisuurten yritysten tukeminen olisi tulevaisuudessa järjestetty oikeudenmukaiseksi myös kohderyhmään kuuluvien hakijoiden, siis juuri keskisuurten yritysten kannalta. Mutta emme voi unionissa helpottaa keskisuurten yritysten asemaa ja tehdä niille oikeutta pelkästään tarjoamalla niille rahoitusta, vaan meidän olisi myös mietittävä, kuinka voisimme vähentää keskisuurten yritysten taakkaa välttämällä ylimääräistä byrokratiaa ja lisämääräyksiä, jotka kuormittavat niitä yhä enemmän. Uskon, että olisi aivan paikallaan perustaa yritystoiminnan pääosastoon jonkinlainen seulontamenetelmä, jonka ansiosta näissä asioissa voitaisiin käyttää ajoissa veto-oikeutta, jolloin keskisuuria yrityksiä koskevat hyvät määräykset pääsisivät läpi ja huonot jäisivät ulkopuolelle.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, neuvosto, komissio ja parlamentti ovat vihdoinkin päässeet sopuun. Pienten ja keskisuurten yritysten tukeminen edistää investointien ja innovaatioiden syntyä, uusien yritysfilosofioiden luomista. Kasvua ja työllisyyttä koskeva aloite käynnistettiin monivuotisena ohjelmana. Parlamentti hyväksyi 450 miljoonan euron talousarvion. Pienet ja keskisuuret yritykset ovat tärkeä työpaikkoja ylläpitävä voima Euroopassa. Ne työllistävät 70 prosenttia kaikista työntekijöistä ja 80 prosenttia kaikista oppisopimusoppilaista. Jotta näiden yritysten markkinamahdollisuuksia voitaisiin parantaa, niiden taakkaa on edelleen vähennettävä, ja tämä koskee sekä rahoitusta että verotusta. Niiden riskipääoman saatavuutta on parannettava. Euroopan investointipankin ei tulisi käyttää varojaan pelkästään multimedia- ja biotekniikka-alan tietämykseen perustuviin yrityksiin vaan myös ympäristö- ja energiasektoreiden huipputekniikkaan sekä käsityöammatteihin perustuviin ja kaupan ja matkailun alalla toimiviin innovatiivisiin palveluyrityksiin. Suunniteltujen 100 miljoonan euron sijasta korkotukia maksettiin yli 93 miljoonaa euroa. Silti luotiin 54 000 uutta työpaikkaa, kun niitä oli odotettu syntyvän 33 000. Eikö tämä ole saavutus jos mikä.
PPE-ryhmä tukee täysin kollega Bushill-Matthewsin laatimaa erinomaista mietintöä, ja valiokuntani kannatti yksimielisesti tätä erinomaista mietintöä. Olen samaa mieltä valiokunnan esittämästä kritiikistä, että mietintö tuli työllisyys- ja sosiaalivaliokuntaan aivan liian myöhään. Ilmeisesti sitä käsitteli liian monta yksikköä. Euroopan parlamentti voi kuitenkin kantaa vastuunsa ja hoitaa valvontatehtäväänsä vain silloin, kun tiedot ovat ajoissa käytettävissä. Tulevissa mietinnöissä on keskityttävä kohtiin, jotka mahdollistavat tehokkaan analyysin. Miltä innovatiivisten työpaikkojen tulevaisuus näyttää? Miten pysyvyys turvataan? Kuinka paljon töissä on naisia? Naiset ovat lopulta eurooppalaisen työllisyysstrategian oleellinen tekijä. Tästä kritiikistä huolimatta komission kertomus on rohkaiseva. Siinä osoitetaan, että investoinnit tähän tulevaisuuden alaan kannattavat, ja tämä on aivan työntekijöiden edun mukaista.

Van den Burg
Kiitoksia, arvoisa puhemies. Haluan myös kiittää esittelijä Bushill-Matthewsia hänen mietinnöstään. Hän on tehnyt kaikkensa saadakseen tämän mietinnön esityslistalle mahdollisimman aikaisin, ja kuten hän jo ilmoitti, niin ei tapahtunut hänestä riippumattomista syistä. Myös komissio on tämän kerran vaikuttanut enemmän siihen, että tämä voitaisiin tehdä ajoissa, ja lisäksi komission nyt esittämän kertomuksen sisältö on konkreettisempi kuin keskustellessamme siitä ensimmäisen kerran, koska kasvua ja työllisyyttä koskevasta aloitteesta on saatu enemmän kokemusta.
Mietintö koskee tätä kasvua ja työllisyyttä koskevaa aloitetta ja kolmea sitä varten kehitettyä rahoitusvälinettä: ETF-käynnistysjärjestelmää, JEV-ohjelmaa ja pk-yritysten takausjärjestelmää. Kuten viime vuonna, haluan tässä yhteydessä painottaa ryhmäni nimissä sosiaalista ulottuvuutta. Tämän aloitteen on kehittänyt Euroopan parlamentti vuonna 1997 pidetyn Luxemburgin huippukokouksen jälkeen, ja siinä on myös alusta lähtien painotettu hyvin selkeästi sitä, että aloitteiden ei pidä rajoittua pelkästään pitkälle kehittyneeseen tekniikan alaan vaan että niiden on katettava myös sosiaaliala. Mielestäni emme voi toistaa tätä liian usein.
On yksi asia, josta en ole esittelijän kanssa täysin samaa mieltä tämän mietinnön osalta. Se on johdanto-osan kappale F, josta hän puhui. Hän viittaa siinä Amerikan yhdysvaltoihin. Siellä investoidaan enemmän uusiin aloitteisiin ja siellä ryhdytään helpommin perustamaan omia yrityksiä. Myönnän, että niin tapahtuu, mutta en ole samaa mieltä hänen analyysistaan, että syynä tähän olisi se, että Yhdysvalloissa on kevyempi sääntely. Olen sitä mieltä, että on paljon enemmän kysymys koko yrityskulttuurista, että siellä ollaan tottuneempia tekemään aloitteita ja että siellä ei ole niin vakavaa epäonnistua kerran, siis mennä kerran konkurssiin ja aloittaa taas uudelleen. Mielestäni tämäntyyppisillä kulttuuritekijöillä on paljon merkittävämpi osuus kuin pelkällä sääntelyilmapiirillä. Mielestäni tämä huomautus on hätiköity. Toivon, että voimme huomenna äänestyksessä päästä vielä tässä asiassa sopuun, koska olisi harmillista, jos tätä mietintöä ei hyväksyttäisi yksimielisesti.

Evans, Jillian
Arvoisa puhemies, sanon Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta, että olemme tyytyväisiä mietintöön, ja onnittelen esittelijää. Olen samaa mieltä komission kertomukseen kohdistetusta kritiikistä ja useiden pk-yritysten tarvitsemaan tukeen liittyvistä huomautuksista, joita sekä esittelijä että muut puhujat ovat tehneet täällä tänä iltana. Kertomuksessa ei kuitenkaan käsitellä riittävästi sitä ratkaisevaa kysymystä, luotiinko näiden rahoitusvälineiden avulla todella työpaikkoja. Ryhmäni tarkistuksessa viitataan suoraan tähän. Pk-yritysten takausjärjestelmän tarkoitus on vilkastuttaa työpaikkojen luontia tukemalla EU:n pk-yritysten sijoitustoimintaa lainarahoituksen saatavuutta lisäämällä.
Arvio luoduista työpaikoista on keskimäärin 1,3 uutta työpaikkaa pk-yritystä kohti 2 vuoden aikana, mitä kuvataan huomattavaksi. Meillä ei kuitenkaan ole kustannus-hyöty-analyysia eikä riittävästi konkreettista tietoa. Pyydän kollegoita kannattamaan tätä mietintöä, mutta myös kannattamaan tarkistusta, joka tekee tämän näkökohdan selväksi.

Cauquil
Arvoisa puhemies, käytän tilaisuutta hyväkseni oikaistakseni selontekoa, joka esitetään mietinnön sivuilla, joilla tarkastellaan asian käsittelyä, sekä aikaisempien puhujien väitteitä, joiden mukaan työllisyys- ja sosiaalivaliokunta äänesti yksimielisesti Bushill-Matthewsin mietinnön puolesta; joudun näin vastaamaan äänestystuloksesta, joka on täysin vakaumukseni vastainen.
Mietinnössä vaaditaan pienten ja keskisuurien yrityksien rahoitustuen lisäämistä. Vastustan erityisesti ajatusta varojen myöntämisestä yksityisille yrityksille, koska niiden takana piileksii - yleispätevän sanan pk-yritys suojissa - hyvin usein suuria rahoitus- ja teollisuusryhmiä.
Esittelijä on tunnettu niin sanottujen vapaiden markkinoiden kiihkeä kannattaja, eikä hänen mieleensä tulisi ehdottaa rahoitustuen myöntämistä niiden työntekijöiden hyväksi, jotka samat teollisuus- tai rahoitusryhmät tai vastaavat ovat irtisanoneet. Esittelijä vaatii sitä vastoin muitta mutkitta, että julkiset varat osoitetaan takausjärjestelmien tai toiminnan käynnistämistä edeltävän rahoituksen avulla suurien ryhmien kassakaappeihin, jotta voitaisiin lopulta kasvattaa osakkeenomistajien omaisuuksia.
On kansallisvaltioille ja Euroopan toimielimille ominaista tekopyhyyttä, että rahoitustuen lisäämistä ehdotetaan työpaikkojen luomisen nimissä.
Äänestän tietysti mietintöä vastaan. Julkiset varat on osoitettava julkisiin palveluihin, terveydenhoitoon, koulutukseen ja joukkoliikenteeseen, koska niiden avulla voidaan ja pitäisi voida luoda lisää kaikkia hyödyttäviä työpaikkoja, toisin kuin näiden hentojen versojen avulla, jotka nielevät rahaa, vaikka ne eivät välttämättä hyödytäkään yhteiskuntaa.
Joidenkin tautien taltuttaminen on edellyttänyt terveydenhoidon alan ryhtymistä julkiseen varojen keräämiseen. Arvoisat työnantajat ryhtykööt siis keräämään varoja julkisesti! Parlamentin tehtävänä ei ole määrätä veronmaksajien varoista työnantajien hyväksi.

Liikanen
. (EN) Arvoisa puhemies, otimme erittäin kiinnostuneina vastaan parlamentin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietinnön toisesta vuosikertomuksesta, joka koski kasvua ja työllisyyttä koskevia aloitteita. Arvostan erittäin paljon esittelijän yhteistyöhenkeä ja vuosikertomuksesta tehtyjä myötämielisiä kommentteja. Tiedän erityisesti, että valiokunnan mietinnön mukaan - jota nyt lainaan - parlamentti "panee yleisesti ottaen tyytyväisenä merkille perusteellisen ja entistä kattavamman kertomuksen vuodelta 2000 sisällön ja analyysin, ja onnittelee komissiota ja EIR:ää saavutetusta edistyksestä".
Haluan käsitellä niitä pääkohtia, jotka työllisyys- ja sosiaalivaliokunta on jäsen Bushill-Matthewsin laatimassa mietinnössä ottanut esiin, ja olen ryhmitellyt kommenttini kolmen otsikon alle: tietojen toimittaminen parlamentille ja sen ajoitus, maantieteellinen kattavuus sekä välineiden ajanmukaistaminen.
Ensin keskityn tietojen toimittamiseen. Tällaisen kertomuksen hyväksymiseen tarvittavien komission muodollisten menettelyjen loppuun saattaminen saattaa vaikuttaa liian pitkältä prosessilta, ja suoraan sanottuna se joskus onkin sitä. Komissio auttoi esittelijää toimittamalla hänelle epävirallisen kopion kertomuksesta ennen sen julkaisemista. Aiomme jatkaa tätä käytäntöä ja antaa esittelijälle tietoja ennen muodollisen komission menettelyn loppuun saattamista. Perehdyimme myös siihen, missä määrin voimme jakaa esittelijän kanssa EIR:ltä saamiamme neljännesvuosittaisia tietoja ilman, että siihen tarvittaisiin muodollista komission menettelyä. On sanottava, että näitä neljännesvuosittaisia tietoja käytetään lähinnä toiminnallisiin tarkoituksiin. Tiedoilla varmistetaan, että komission yksiköt voivat asianmukaisesti valvoa ohjelmia, emmekä voi luottaa siihen, että ne olisivat yhtä tarkkoja ja yksityiskohtaisia kuin odotamme vuosikertomuksen olevan.
Toinen aiheeni on maantieteellinen kattavuus. Sekä ETF-käynnistysohjelmassa että pk-yritysten takausohjelmassa allekirjoitettujen hankkeiden maantieteellinen jakautuminen vaihtelee huomattavasti. Vaikeudet saada ETF-käynnistysjärjestelmää pantua täytäntöön kaikissa unionin maissa johtuvat riskipääomamarkkinoiden kehittymisen eri vaiheista eri maissa, yhdistettynä vaatimukseen, että ETF-käynnistysjärjestelmä investoi korkeintaan 50 prosenttia tarvittavasta pääomasta, ja lopuista huolehtii yksityinen sektori. Niissä maissa, joissa on vain vähän riskipääomatoimintaa, toisen ehdon täyttäminen on vaikeaa, jos ei mahdotonta. Samaan aikaan järjestelmän käyttöönotto on jatkunut menestyksekkäästi sikäli, että nyt on tehty sopimus uudesta ulkomaisesta investoinnista, ja kolmea muuta käsitellään parhaillaan. Tämä tarkoittaa, että yhteensä järjestelmä kattaa pian 11 maata.
Kuten näette vuosikertomuksestamme, pk-yritysten takausten jakautumiseen voidaan olla erittäin tyytyväisiä. Saksassa ja Ranskassa alusta alkaen saavutetun korkean käyttöasteen voidaan katsoa johtuneen hyvin kehittyneiden kansallisten takausohjelmien olemassaolosta noissa maissa, jotka pystyivät nopeasti hyödyntämään tätä järjestelmää.
Kolmanneksi puhun välineistä. Kasvua ja työllisyyttä koskevan aloitteen kolme välinettä on integroitu uuteen yrityksiä ja yritystoimintaan liittyviä aloitteita ja erityisesti pk-yrityksiä koskevaan monivuotiseen ohjelmaan vuosille 2001-2005. Markkinatilanteen muuttuminen sai komission ehdottamaan ETF-käynnistysrahoituksen uudelleenkohdentamista aikaisempiin vaiheisiin: käynnistykseen, alkuvaiheeseen ja yrityshautomoihin. Samoin se sai komission ehdottamaan pk-yritysten takaussalkkujen monipuolistamista esimerkiksi takaamalla pienimpiä yrityksiä suosivia mikrolainoja sekä tieto- ja viestintätekniikkaan sijoittamiseen tarkoitettuja lainoja, joiden avulla pienet yritykset voivat hyödyntää sähköisen kaupankäynnin mahdollisuuksia.
Lopuksi, mitä tulee eurooppalaisten yhteisyritysten yksinkertaistamiseen, oikeudelliset ja budjettiasiantuntijamme ovat tulleet siihen tulokseen, että neuvoston päätös yrityksiä ja yritystoimintaan liittyviä aloitteita koskevasta monivuotisesta ohjelmasta ei salli merkittävää yksinkertaistamista. Sen saavuttamiseksi tarvittaisiin uusi neuvoston päätös, ja tällainen päätös vaatisi myös uusia talousarviomäärärahoja. Ennen kuin neuvostolle esitetään asianmukainen ehdotus, jonka osalta kuultaisiin parlamenttia, komission yksiköt valmistelevat perusteellista eurooppalaisen yhteisyrityksen arviota.
Tämän arvion perusteella asiasta vastaavat komission yksiköt saattavat esittää ehdotuksen, jonka mukaan Eurooppalainen yhteisyritys -ohjelman kestoa lyhennettäisiin huomattavasti eikä koko talousarviota käytettäisi. Minä ja yksikköni tiedotamme kuitenkin teille kaikesta asiassa tapahtuvasta kehityksestä.

Rehuseosten liikkuvuus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Graefe zu Baringdorfin laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0421/2001) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi rehuseosten liikkuvuudesta annetun neuvoston direktiivin 79/373/ETY muuttamisesta ja komission direktiivin 91/357/ETY kumoamisesta (PE-CONS 3653/2001 - C5-0491/2001 - 2000/0015(COD)).

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme saaneet aikaan rehuja koskevan avoimen ilmoituksen. Sanomalla me tarkoitan Euroopan parlamenttia ja myös komissiota, jonka tuella on varmasti myös osuutensa. Komissiossa esiintyi kyllä menettelyn aikana jonkinasteinen voimattomuuskohtaus sen osalta, mitä me pidimme välttämättömänä rehuseosten merkitsemistä koskevassa asiassa. Haluan sanoa aivan selvästi - ja luulen, että kollegani vahvistavat tämän -, että jos meillä Euroopan parlamentissa ei olisi ollut tässä asiassa yhteispäätösoikeutta, emme olisi saaneet merkitsemistä aikaan. Sen vuoksi haluaisin nyt keskusteltavana olevan asian lisäksi painottaa, että meillä on oltava kaikissa maatalouspolitiikkaa koskevissa asioissa yhteispäätösoikeus, jotta voimme päästä hyviin ja järkeviin tuloksiin samalla tavalla kuin tässä asiassa ja jotta voimme parlamentissa olevan asiantuntemuksen ja poliittisen kaukokatseisuuden ansiosta tukea komissiota - haluan nimenomaan mainita, että kannatamme komission vahvaa asemaa - ja saada aikaan järkeviä tuloksia keskusteluissamme neuvoston kanssa.
Avointa ilmoitusta koskevalla asialla on pitkä historia. Nyt olemme muuttamassa vuodelta 1979 olevaa direktiiviä. Tuolloin lakkautettiin Euroopan tasolla avoin ilmoitus, joka oli ollut käytössä ainakin Saksassa. Siitä lähtien minäkin olen toiminut tällä alalla ja yrittänyt korjata sen, mikä tuolloin meni vikaan. Se on kestänyt kauan, 25 vuotta, mutta politiikassahan ei saa olla liian kärsimätön. Saimme sitten tämän tuloksen aikaan varmaankin BSE-kriisin ansiosta. Se on osoittanut selvästi, että jos viljelijät haluavat vastata eläintensä ruokinnasta, heidän on tiedettävä, mitä aineita he syöttävät eläimilleen. Nyt tämän katastrofin perusteella me tiedämme, että kaikki, mitä eläimille syötetään, on myös ravintoketjussa ja päätyy ihmisten ravinnoksi, ei tosin välittömästi vaan välillisesti. Sen vuoksi on ehdottoman tärkeää, että viljelijät tietävät, mitä rehut sisältävät.
Arvoisa komission jäsen Byrne, kysyimme teiltä ja myös komission jäsen Fischleriltä komission perustamismenettelyn yhteydessä parlamentissa, kuinka te suhtaudutte avoimeen ilmoitukseen. Te sanoitte silloin: "Kyllä, avoin ilmoitus on tarkoitus saada aikaan". Sehän saatiinkin sitten, mutta sitten kesti vielä kolme tai kaksi ja puoli vuotta, ennen kuin esitykset annettiin. Mutta hiljaa hyvä tulee. Kuten sanottu, neuvosto torjui taas komissiolta tulleen hyvän esityksen, johon me olimme tehneet enää vain sallittujen aineksien luetteloa koskevan parannuksen, ja komissio suostui neuvoston ehdotukseen ja ehdottamaan ja toteuttamaan puoliavointa ilmoitusta.
Tätä me olemme syntyneen tuloksen myötä saaneet muutetuksi hyvään suuntaan. Nyt meillä on avoin ilmoitus. Sallimalla 15 prosentin toleranssirajan olemme ottaneet huomioon teollisuuden ja sen tarjonnan sekä käytännön toteuttamisen, niin että rehuerien palautuksiin ei nyt jouduta. Mutta olemme saaneet tahtomme läpi myös siinä, että viljelijät saavat pyydettäessä täsmälliset tiedot rehujen sisällöstä. Samoin olemme saaneet aikaan, että komission on esitettävä meille ensi vuoden loppuun mennessä luettelo tai ainakin luetteloluonnos, jotta voimme vielä tällä vaalikaudella päästä tälläkin alalla myönteiseen tulokseen. Rehuissa käytettäviksi sallitut aineet on vahvistettava.
Haluaisin lopuksi kiittää sydämellisesti kollegoitani, erityisesti varapuheenjohtaja Friedrichiä, joka toimi puheenjohtajana, mutta myös kollega Kindermannia. Me kolmehan muodostimme neuvotteluvaltuuskunnan. Minun on sanottava, että tämä ei olisi ollut mahdollista, jos me emme olisi olleet tämän asian takana niin yhtenäisesti ja löytäneet yhteisymmärrystä, sanoisin lähes työn iloa ja halua näyttää, että mekin kykenemme muuttamaan ajatuksemme kirjalliseen muotoon ja laeiksi. Vielä kerran parhaat kiitokset. Uskon, että teimme hyvää työtä, ja oli mielenkiintoista olla mukana tällaisessa sovittelumenettelyssä. Tosin me olemme olleet sitäkin mieltä, että "paljon porua, vähän villoja", sillä panostus oli valtava verrattuna siihen, mistä neuvoteltiin. Mutta oli miellyttävää saada olla tässä mukana. Parhaat kiitokset siis kaikille, jotka olivat työssä mukana, myös muille kollegoille. Tämän tuloksen voimme hyvin esittää kukin omassa maassamme ja omille valitsijoillemme.

Mayer, Xaver
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, on olemassa sananlasku "hiljaa hyvä tulee", ja esittelijä Graefe zu Baringdorf jo viittasikin selvästi tässä yhteydessä syntyneeseen tarinaan vailla loppua. Juuri yhteispäätösmenettelyä ajatellenhan tuli lopulta selväksi, että parlamentilta tulee yhä uudestaan hyviä ideoita tällaiseen työhön, kuten tähän tarinaan vailla loppua rehuseosten ilmoituksista. Tässä on kyse suurista määristä, se meidän on syytä tiedostaa, ja siis suurista rahoista. Ei Euroopan unionin rahoista vaan markkinaosapuolten rahoista.
Kyse on noin 400 miljoonasta rehutonnista. Puolet tästä, noin 200 miljoonaa tonnia, on teollisesti valmistettuja rehuja, ja tästä määrästä taas kolmasosa, noin 115 miljoonaa tonnia, on rehuseoksia. Näiden lukujen valossa ymmärtää paremmin puheena olevan asian laajuuden. Sovittelumenettely tuotti vihdoin kolmannessa käsittelyssä kaikkien osapuolten panostuksen ansiosta - tämän haluaisin mainita erittäin myönteisenä asiana - tärkeimmissä kohdissa hyväksyttävän tuloksen. Esittelijä Graefe zu Baringdorf jo mainitsikin tästä. Kuten parlamentti vaati, saatiin aikaan avoin ilmoitus eli rehun ainesten tarkkojen määrien ilmoittaminen; 15 prosenttia on mielestäni kyllä jo toleranssin ylärajoilla, mutta asiasta sovittiin yksimielisesti. Valmistajan - myös tämä sanottiin selvästi - on kuitenkin tämän mukaisesti ilmoitettava tarkat prosenttimäärät, jos asiakas sitä pyytää. Korostan tässä ilmaisua "on ilmoitettava".
Kolmas asia on luettelo rehuissa sallittavista aineksista. Kyse on noin 20 000:sta ainesosasta. Tällaisen luettelon kehittäminen on tosin vaikea mutta mielestäni mielenkiintoinen ja tärkeä hanke. Aikaahan järjestettiin myös lisää, myös direktiivin täytäntöönpanon jälkeen tehtävän muotoilun vuoksi, mutta mielestäni on tärkeää, että toimitaan näin. Ehkä arviointikertomus olisi sitten sopiva lisäparannusten toteuttamiseen. Niihin voi kuulua esimerkiksi rehuseosten valmistajien sertifiointi.
Erään asian haluaisin vielä mainita. Se on oluen puhtausvaatimuksia koskeva laki, ja sitä voidaan pitää ensimmäisenä ainesluettelona Euroopassa. Olen jo aikaisemmin maininnut, että se otettiin käyttöön kotiseudullani vuonna 1468 ja vahvistettiin sitten vuonna 1516 koskemaan koko Baijeria, ja että se oli hyvä ainesluettelo oluen valmistusta ajatellen. Teidän olisi nyt pantava koko kunnianhimonne peliin, että niin hyvä ainesluettelo saataisiin kehitetyksi myös rehuseoksille.
Lausun siis esittelijälle, sovittelukomitean puheenjohtajalle Friedrichille, jäsen Graefe zu Baringdorfille ja jäsen Kindermannille aivan erityisen kiitoksen ja annan heille tunnustuksen heidän sinnikkäästä ja päättäväisestä toiminnastaan neuvotteluissa.

Kindermann
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, olemme sovittelukomiteassa saaneet aikaan erittäin hyvän tuloksen, siitähän useimmat meistä ovat yksimielisiä. Sen vuoksi haluaisin esittää Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta parhaat kiitokset ennen kaikkea esittelijälle hänen sitoutumisestaan asiaan ja ennen kaikkea hyvästä yhteistyöstä myös muiden kollegojen kanssa.
Jos tulos vahvistetaan täysistunnossa, on otettu uusi tärkeä askel kohti entistä avoimempaa ja turvallisempaa rehujen tuotantoa. Mutta tämän asetusehdotuksen lisäksi on vielä muitakin rehuja koskevia selvityksiä, joista parlamentti, neuvosto ja ennen kaikkea myös komissio parhaillaan neuvottelevat. Tarkoitan tässä esimerkiksi asetusehdotusta, joka koskee ihmisravinnoksi kelpaamattomia eläinten sivutuotteita, erityisesti luokkaa III, mutta myös elintarviketuotannossa syntyvien elintarvikejätteiden tulevaa käyttöä.
Olen kyllä sitä mieltä, että jos nämä sivutuotteet käsitellään turvallisin menetelmin, joihin liittyy ankarat velvoitteet ja ennen kaikkea käsittelyvaiheiden tehokas valvonta, niitä olisi voitava tulevaisuudessakin käyttää sianliha- ja siipikarjatuotannossa, jossa ne ovat arvokasta rehua, elleivät sitten tieteelliset tutkimukset anna tulevaisuudessa toisenlaista tulosta. Toivon sen yhteydessä täältä parlamentista mutta myös komissiosta ja neuvostosta yhtä paljon kompromissivalmiutta kuin sitä oli menettelyssä, josta me keskustelemme täällä tänä iltana.

Pesälä
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan myös ensin hyvin lämpimästi kiittää ELDR-ryhmän puolesta puheenjohtajaa Graefe zu Baringdorfia ja neuvottelukuntaamme, joka teki erinomaisen hyvää työtä ja osoitti esimerkillisesti, että kun uskoo asiaansa ja ponnistelee sen puolesta, pääsee päämääriinsä. Tässä parlamentti sai sen, mitä se halusi. Tämä on hyvin merkittävä asia viljelijöiden kannalta - niiden ihmisten, jotka arkipäiväisessä työssään joutuvat näiden asioiden kanssa tekemisiin - tämä tieto on heille erityisen tärkeä.
Kuten Graefe zu Baringdorf totesi, Saksassa poistettiin avoin ilmoitus vuonna 1979, meillä Suomessa se poistettiin vuonna 1995. Nyt se palautetaan. Ainoa asia, joka keskustelutti ja johon on hyvä pysähtyä hetkeksi, on tämä sallittujen aineiden luettelo, ja siinä nimenomaan se, että erilaiset ainesosat muuttuvat koko ajan, muun muassa elintarviketeollisuuden sivutuotteet, jotka Kindermann mainitsi; koko ajan tulee uusia rehuaineksia, toiset poistuvat. Miten käytännössä voidaan pitää tämä lista ajan tasalla, on erityisen tärkeä asia, ja se saattaa sisältää joitakin ongelmia. Sen tähden on hyvä, että tässä käytetään tervettä maalaisjärkeä. Mietitään ja katsotaan, mikä on oikein ja mikä on hyvä, ja sen jälkeen kokemusten pohjalta lähdetään toteuttamaan asioita.
Kiitän vielä lämpimästi neuvottelukuntaa, joka teki parlamentin ja erityisesti viljelijöiden kannalta erinomaisen hyvän työn.

Fiebiger
Arvoisa puhemies, minäkin olen sitä mieltä, että tämä on hyvä mietintö ja että sovittelukomiteassa syntyneen tuloksen myötä tie täytäntöönpanolle on vapaa. Minusta on kuitenkin selvää, että täytäntöönpano kestää ehkä vielä jonkin aikaa. Rehujen valvonnasta yhteisössä vastaavat kuitenkin jäsenvaltiot, ja osapuolten edut koko tässä prosessissa ovat hyvin vaihtelevat. On siis välttämätöntä puhua lähitulevaisuudessa valvontaohjelmista, joilla yhtenäistetään rehujen koostumuksen valvonta ja saadaan aikaan yhtenäiset normit.
Olen kiitollinen, että sovittelukomitea määritti tätä koskevat ohjearvot. Ne vastaavat itse asiassa minun asiasta saamiani tietoja. Minua huolestuttaa kuitenkin kustannusten jakautuminen, nimittäin ilmoitusten ja niiden noudattamisen valvonnan kustannusten jakautuminen. Vastustan kustannusten sälyttämistä vain viljelijöiden maksettaviksi, kuten tähän asti on tehty. Olen sitä mieltä, että menettelyä toteutettaessa rehujen valmistajien, maahantuojien, kauppiaiden ja ennen kaikkia valvojien - niitähän tulevaisuudessa on lukuisia - on niin ikään avoimuusperiaatteen mukaan osallistuttava kustannusten jakoon. Olen myös sitä mieltä, että rehujen tuotannossa käytettyjen turvallisuusnormien on taattava ja turvattava ihmisten ja eläinten terveys, niin että markkinoille ei pääse tuotteita, jotka ovat arveluttavia terveyden ja kuluttajansuojan kannalta. Se edellyttää luonnollisesti periaatetta, että hyvän ammattikäytännön mukaan valmistusta ei aloiteta missä tahansa ja keskeytetä missä tahansa.
Olen sitä mieltä, että tällä periaatteella toteutetun jokaista tuotantopaikkaa koskevan jaon sopivuus saadaan selville vasta tulevina vuosina. Toivon tämän mietinnön jälkeen ja sovittelukomiteassa saavutetun hyvän tuloksen jälkeen, että lähitulevaisuudessa ei jossain ilmene uutta skandaalia sen enempää viinin kuin hunajankaan kohdalla eikä myöskään odotettavissa olevaan luetteloon sisältyvien rehujen suuren lukumäärän kohdalla - olkoon se sitten sallittujen tai kiellettyjen ainesten luettelo, vihreä tai muunvärinen - sillä erittäin pitkä siitä varmasti tulee.

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan onnitella eurooppalaisia toimielimiä ja sovittelukomitean jäseniä, jotka ovat jäsen Graefe zu Baringdorfin ja neuvoston puheenjohtaja Neyts-Uyttebroeckin jonka toivoisin olevan täällä johdolla osanneet, voimiaan säästämättä, yhdistää eri toiveet siten, että on ollut mahdollista löytää väylä niiden kahden suurimman karikon ohi, jotka aluksi tuntuivat mahdottomilta kiertää. Ensimmäiseksi: kaikki raaka-aineet on ilmoitettava, toleranssin ollessa ±15 prosenttia, minkä lisäksi rehuntuottajien velvollisuutena on ilmoittaa täsmälliset prosenttimäärät aina, kun asiakas pyytää sitä. Minusta tähän kohtaan pitäisi lisätä määräaika, joka asetettaisiin edeltä käsin tässä lainsäädännössä. Toiseksi: komission on laadittava ennen vuoden 2002 loppua sallittujen aineiden luettelo jonka kaikki minua edeltäneet puhujat mainitsivat sen jälkeen, kun toteutettavuustutkimukset on tehty.
Kun on kyse kuluttajien luottamuksen elvyttämisestä äskettäisten elintarvikealan kriisien BSE-tauti, dioksiinipitoisuudet jne. jälkeen, meidän on tarpeellista, sanoisin jopa välttämätöntä, toimia ehdottoman avoimesti. Hyvät jäsenet, tämä on kuitenkin esimerkki siitä, että yhteispäätösmenettelyn avulla on mahdollista päästä tyydyttäviin ellei peräti hyviin sopimuksiin. Siksi me maatalousvaliokunnassa pyydämme nyt ja alati neuvostoa ulottamaan tämän menettelyn vähitellen kaikkiin yhteisön maatalouspolitiikan piiriin kuuluviin lainsäädäntötoimiin.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensiksi onnitella esittelijää ja Euroopan parlamentin sovittelukomiteaa. Sitkeytenne tuotti lopulta esimerkillisen tuloksen. Lähes kaksi vuotta komission ja neuvoston kanssa kestäneiden neuvottelujen jälkeen onnistuttiin sovittelumenettelyllä saamaan vihdoin aikaan kompromissi rehuseosten merkintöjä koskevista määräyksistä. Uskoakseni täysistunnossa voidaan huomenna rauhassa äänestää tästä direktiivistä.
Direktiivi on mielestäni osoitus siitä, että tulevaisuudessa Euroopan parlamentilla on oltava myös maataloutta koskevissa asioissa yhteispäätösoikeus. Kuten kaikki tiedämme, keskeisiä asioita olivat avoin ilmoitus, luettelo rehuissa sallittavista aineista ja arviointikertomus. Euroopan parlamentin päätavoitteena oli vahvistaa rehujen merkintöjä koskevat täsmälliset säännökset, joilla velvoitetaan antamaan tiedot kaikkien ainesten laadusta ja määrästä. Neuvosto ei alun perin ollut tällä kannalla, mutta sen kanssa löydettiin lopulta kompromissi. Se merkitsee, että ainesten tarkat määrät on nyt ilmoitettava painoprosentteina, joiden ilmoittamisessa sallitaan tietty toleranssi, ja että viljelijöille on pyynnöstä ilmoitettava tarkat prosenttimäärät. Ainoastaan näin vahvistamalla sallitut aineet sitovasti voidaan taata, että myös kuluttajat voivat tulevaisuudessa luottaa paremmin viljelijöiden tuotteisiin. Me tiedämme myös, kuinka kipeästi me viljelijät tarvitsemme kuluttajien arvostusta ja luottamusta.
Sallittujen ainesten luettelon, joka on esitettävä vuoden 2002 loppuun mennessä, pitäisi mahdollistaa tämä. Myönteisenä asiana haluaisin vielä todeta, että tulevissa direktiivimuutoksissa myös Euroopan parlamentin on saatava olla mukana.

Jeggle
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kahden käsittelyn ja sovittelukomiteamenettelyn jälkeen mietinnössä rehuseosten liikkuvuudesta määrätään nyt avoimesta ilmoituksesta, ja vuoden 2002 loppuun mennessä komission on laadittava ehdotus rehuissa sallituista aineksista. Nämä kaksi asiaa, jotka neuvosto aluksi torjui, olivat Euroopan parlamentin päätavoitteita.
Kollegani Graefe zu Baringdorfin mietintö kelpaa malliksi neuvoston ja parlamentin onnistuneesta lainsäädännästä. Monenlaisista puoluepoliittisista eroista huolimatta rakentavan yhteistyön ansiosta kyettiin muotoilemaan asioita, jotka olivat tärkeitä meille Euroopan parlamentin maatalousvaliokunnan jäsenille. Sovittelumenettelyn aikana varapuheenjohtajamme tohtori Friedrichin johdolla käytyjen huolellisesti punnittujen neuvottelujen ansiosta - mistä haluaisin kiittää tässä lämpimästi tohtori Friedrichiä - saatiin lopulta aikaan hyvä tulos. Se oli oikea askel oikeaan suuntaan. Parlamentti onnistui molemmissa päätavoitteissaan, mutta myös neuvosto toi työhön myönteisiä elementtejä. Mielestäni rehuissa sallittujen aineksien ±15 prosentin toleranssi on hyväksyttävissä varsinkin kun valmistajan on ilmoitettava täsmälliset prosenttiosuudet asiakkaan niitä pyytäessä. Yhtä tarkoituksenmukainen on kolmen vuoden kuluttua laadittava arviointikertomus sekä toleranssirajan muuttaminen tarvittaessa tieteellis-teknisen kehityksen perusteella. Olisi toivottavaa, että voisimme tulevaisuudessakin tehdä yhteisen maatalouspolitiikan alalla yhteispäätösmenettelyssä yhä enemmän näin rakentavaa yhteistyötä.
Lopuksi haluaisin kaiken menestyksen keskellä varoittaa eräästä asiasta: hyvät eurooppalaiset säännöt eivät hyödytä mitään ilman valvontaa. BSE- ja dioksiinikriisi eivät ole osoitus puuttuvista eurooppalaisista säännöistä, vaan ne johtuvat rikollisista ja arveluttavista teoista, ja niihin on puututtava muulla tavalla.

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, olemme kaikki samaa mieltä siitä, että EU:n maatalousalan tulisi pitää kiinni sitoumuksestaan vastata sekä maatalousyhteisön että kuluttajien oikeutettuihin odotuksiin ja vaatimuksiin. Rehuseosten nykyinen markkinointi on taatusti parantunut jäljitettävyydessä ja koostumuksen avoimuudessa - kaksi erittäin tärkeää kysymystä pääasiakkaillemme, Euroopan kansalaisille. Nämä periaatteet voivat päteä kaikkiin eläinrehuihin. Jäsen Graefe zu Baringdorf sanoo, että maanviljelijöiden on tiedettävä, mitä heidän rehussaan on, ja jäsen Kindermann soveltaa tätä likavesiin, jätteisiin ja ruoantähteisiin, ja minä olen täysin samaa mieltä näistä väitteistä. Tämä direktiivi on yksi varmuuden ja luottamuksen rakentamiseen tarvittavista virstanpylväistä. Maanviljelijöillä on oikeus perustietoon, jotta he voivat antaa asianmukaisia tietoja asiakkailleen.
Aivan alusta asti neuvostolla oli suuria vaikeuksia sopia yhteisestä kannasta. Useimmat jäsenvaltiot vastustivat tätä velvoitetta, ja parlamentin ja neuvoston kannat olivat melko kaukana toisistaan. Tuolloin, tarkoituksenaan saada aikaan kompromissi, komissio hyväksyi neuvoston kannan, joka lopulta sai kaikkien jäsenvaltioiden yksimielisen tuen. Tämä johti eroon neuvoston ja parlamentin kantojen välillä huhtikuisen toisen käsittelyn jälkeen. Olen kuitenkin iloinen, että sovittelussa on löydetty hyväksyttävä ratkaisu: ilmoitus rehun kaikista aineksista niiden tarkalla nimellä ja ilmoitus niiden täsmällisistä prosenttimääristä, jolloin toleranssi on noin 15 prosenttia.
Mitä kuitenkin tulee vaatimukseen rehuissa sallittujen ainesten luettelosta, olen jo monessa yhteydessä esittänyt komission varaukset. Tämä koskee erityisesti määräaikaa, jonka mukaan ehdotus pitäisi esittää ensi vuoden loppuun mennessä. Tämä tehtävä on erittäin monimutkainen. Komissio on jo käynnistänyt toteutettavuustutkimuksen aiheesta. Tarjouspyyntö julkaistiin viime kesäkuussa, ja sopimuspuoli työskentelee parhaillaan asian parissa ja tulee myös ottamaan yhteyttä tämän parlamentin jäseniin.
Sitoudun siis lähettämään kertomuksen tämän tutkimuksen tuloksista neuvostolle ja parlamentille mahdollisimman pian ja joka tapauksessa ennen joulukuun 31. päivää 2002. En kuitenkaan voi taata, että pystyn esittämään lainsäädäntöehdotuksen sallittujen ainesten luettelosta. Tästä syystä oli välttämätöntä, että komissio antoi lausunnon aiheesta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Erkki Liikanen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
(Istunto päättyi klo 21.30.)

