Kiireellistä käsittelyä koskeva päätös
MacCormick (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, toivon, että parlamentti ei hyväksy tätä kiireellistä käsittelyä koskevaa pyyntöä. Olin oikeusperustaa koskevan kysymyksen esittelijänä, kun tämä mietintö tuli alun perin valiokunnan ja parlamentin käsittelyyn. Tuolloin ehdotettiin yhteisen markkinaorganisaation perustamista pelkästään etyylialkoholille. Valiokunnassa ehdotusta muutettiin kattamaan synteettiset ja maataloudesta peräisin olevat etyylialkoholit. Tutkittuaan sitä perusteellisesti oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta tuli siihen tulokseen ja ilmoitti, että se ei keksinyt mitään tyydyttävää oikeusperustaa tälle ehdotukselle.
Näin ollen maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta ehdotti parlamentille, että hanke peruutettaisiin ja annettaisiin komissiolle uudelleenkäsittelyä varten, ja tämä ehdotus hyväksyttiin. Sen sijaan suoritettiin pikainen uudelleenkäsittely ja tehtiin merkittävä muutos. Tarkasteltuaan sitä viime viikolla oikeudellisten asioiden valiokunta katsoi, että sama oikeusperustaa koskeva väite soveltuu yhä, sillä maataloudesta peräisin oleva ja synteettinen etyylialkoholi yritetään yhä yhdistää 37 artiklan nojalla.
Tätä ei voida hyväksyä. Kun vakava oikeusperustaa koskeva kysymys on tuotu esiin, vastuullisen valiokunnan tulisi tietysti harkittuaan uutta ratkaisua ongelmaan pyytää jälleen, että oikeusperustaa koskevaa kysymystä tarkastellaan asianmukaisesti, eikä yrittää käsitellä sitä hätäisesti kiireelliseen menettelyyn vedoten.

Goepel (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, en ole liberaalien kanssa samaa mieltä. Hyvä kollega Schulz, haluaisin ilmoittaa,
(Välihuomautuksia)
että se johtuu yksinkertaisesti siitä, että liberaalit antoivat eilen ymmärtää aikovansa hylätä pyynnön. Siinä mielessä oletin, että kollega kuuluu tähän ryhmään, mutta se lienee erehdys. Toteutumattomat asiathan voivat tosin vielä toteutua!
Varsinaisesta asiasta haluaisin ilmoittaa, että Ayuso Gonzálezin toinen mietintö liittyy neuvoston kompromissiehdotukseen. Siinä ehdotetaan, ettei olisi lainkaan yhteistä markkinajärjestelyä vaan että markkinoita ainoastaan säänneltäisiin. Tämän vuoksi 10 artikla jää pois, sillä 10 artiklassa sanotaan, ettei markkinajärjestelyssä sallita kansallisia tukia. Se on mitätön, ja pyydänkin kannattamaan kiireellistä käsittelyä.

Puhemies.
Parlamentin jäsen MacCormickin puheenvuoroon liittyen muistutan oikeusperustan varmistamista koskevasta 63 artiklan 4 kohdasta. Hänen näkökohtansa otetaan huomioon sisällöstä äänestettäessä.
(Parlamentti hyväksyi kiireellisen menettelyn soveltamista koskevan pyynnön.)

Quisthoudt-Rowohl (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, ryhmäni puolesta mutta myös yhteisymmärryksessä kaikkien varjoesittelijöiden ja teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan koordinaattorien kanssa haluaisin pyytää, että lykkäisimme heinäkuun istuntoon kaksi mietintöäni, joissa käsitellään osallistumista ja tutkimustulosten levittämistä koskevia sääntöjä puiteohjelman ja Euratom-ohjelman toteuttamiseksi. Eilisiltaisen tiiviin työskentelyn päätteeksi pääsimme neuvoston kanssa sopimukseen. Tästä sopimuksesta ei voitu toimittaa virallista äänestystä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa. Pyydän siksi nyt molempien mietintöjen lykkäämistä.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
komission julkilausumasta Euroopan unionin troikan vierailusta Algeriaan ja Euroopan unionin ja Algerian välisen sopimuksen allekirjoittamisesta,
Morillonin ja Cohn-Benditin laatimasta ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietinnöstä (A5-0175/2002) Euroopan unionin ja Maghreb-unionin välisistä suhteista: etuoikeutetun kumppanuuden toteuttaminen (2001/2027(INI)).

Liikanen
. (EN) Arvoisa puhemies, assosiaatiosopimuksen allekirjoittaminen Valenciasssa 22. huhtikuuta merkitsee uutta kehystä ja uutta sysäystä suhteillemme Algeriaan. Komissio rohkaisi parlamenttia hyväksymään tämän sopimuksen mahdollisimman pian. Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta on jo järjestänyt ensimmäisen keskustelun tästä sopimuksesta.
Komissio yhtyy useimpiin keskustelun aikana esitettyihin näkemyksiin, erityisesti ihmisoikeustilanteen osalta. Erityisesti kysymykset kadonneista henkilöistä ja tiettyjen ihmisoikeusjärjestöjen pääsystä Algeriaan ovat huolestuttavia.
Piquen johtama troikka tapasi viime viikolla Alger'ssa Algerian viranomaiset ja erityisesti presidentti Bouteflikan ja ulkoministeri Belkhademin.
Kuten Pique on todennut, poliittinen vuoropuhelu oli runsasta, vapaata ja hedelmällistä. Tämä oli troikan ensimmäinen vierailu assosiaatiosopimuksen allekirjoittamisen jälkeen, mikä avaa uuden luvun kahdenkeskisissä suhteissamme. Tapaamisissa käsiteltiin mahdollisuutta neuvotella väliaikaisesta sopimuksesta, vaikka tästä ei tällä hetkellä ole sopimusta.
Puheenjohtajavaltio ilmaisi tyytyväisyytemme säännölliseen poliittiseen vuoropuheluun, jota vahvistetaan assosiaatiosopimuksen tullessa voimaan. Tunnustettiin, että äskettäin pidetyt parlamentaariset vaalit merkitsivät valtavaa edistystä Algerian demokraattisen prosessin vahvistamisessa.
Ihmisoikeuskysymystä ja kadonneita henkilöitä koskevaa kysymystä käsiteltiin, mutta valitettavasti liian lyhyesti, mikä johtui kokouksen lyhyydestä. Komissio palautti mieliin, että luettelo kadonneista henkilöistä lähetettiin Algerian viranomaisille ja että komissio odottaa yhä Algerian hallituksen vastausta.

Cohn-Bendit (Verts/ALE)
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, myönnän olevani hieman hämmästynyt komission julkilausumasta, joka koskee troikan matkaa; minulla on ehkä tilaisuus kertoa Algerian tilanteesta esitykseni toisessa osassa.
Esittelemme kenraali Morillonin kanssa yhteisen mietinnön Euroopan unionin ja Maghrebin arabiunionin suhteista. Vaalikampanjaa käyvä Morillon ei valitettavasti ole paikalla, mutta hänen sijaisekseen tulee pian Galeote.
Mietinnön tavoitteena on määritellä Maghrebin arabimaiden ja Euroopan unionin suhteiden luonne ja rakenne. Tarkoitan tällä nimenomaan koko Maghrebia enkä Maghreb-maita erillisinä valtioina. Mietinnön olennainen ajatus on juuri tämä. Jos kannatamme sitä, että olisi laadittava lisäksi mietintöjä Marokon, Tunisian, Algerian, Mauritanian tai muiden yksittäisten Maghreb-maiden tilanteesta ja suhteista, ajatuksenamme olisi ensin yrittää tutkia, voidaanko tällä hetkellä edistää suhteita koko Välimeren etelärannan, joka ajateltaisiin mahdollisena kokonaisuutena, ja Välimeren pohjoisrannan eli Euroopan unionin välillä.
Tiedän, että jotkut kollegat eivät olleet tai eivät ole aivan samaa mieltä tästä kannanotosta; se, että emme ole puhuneet tässä mietinnössä tietyissä maissa vallitsevasta konkreettisesta tilanteesta, ei johdu siitä, että tällainen lähestymistapa olisi mielestämme huono, vaan siitä, että mielestämme kyseinen lähestymistapa ei sovi mietintömme rakenteeseen.
Itse asiassa haluamme tavallaan pakottaa Maghreb-maat perustamaan Maghreb-unionin, toisin sanoen haluamme, että ne pystyisivät kehittämään jonkin yhteistyömuodon ja esiintyisivät Maghrebina eurooppalaisiin nähden. Tämän vuoksi haluamme, että esimerkiksi assosiaatiosopimusten arviointi maittain tapahtuu Euroopan unionin ja Maghrebin arabiunionin yhteisen rakenteen, toisin sanoen yhteisen valtuuskunnan, puitteissa ja että tähän arviointiin osallistuvat myös parlamentin jäsenet eivätkä ainoastaan hallitukset tai komissio.
Tiedätte, että assosiaatiosopimusten 2 artiklassa edellytetään ihmisoikeuksien kunnioittamista. Kyseinen 2 artikla on tietyllä tavalla haamuartikla. Se on olemassa, mutta sitä ei osata oikein soveltaa käytäntöön. Tiedossani ei ole, että tähän mennessä olisi todella käyty vuoropuhelua tai esitetty varsinaista arviota vapauksien kehittymisestä kyseisellä alueella tai käyty parlamentin jäsenten välistä keskustelua. Haluaisimme, että ensin keskusteltaisiin demokratian kehityksestä Maghreb-maiden sisällä ja sen jälkeen Euroopan unionin kanssa, ja sitten käytäisiin toinen keskustelu maallisuudesta.
Mielestäni kaikkien Maghreb-maiden suuri ongelma on se, että terrorismin tai ääri-islamismin torjunnan nimissä hyväksytään yhä enemmän lakeja ja hallituksen toimia, jotka osoittautuvat vapauden vastaisiksi, jotka tukahduttavat nämä vapaudet. Mietinnön ajatuksena on, että laaditaan rakenne, että luodaan kokonaisuutena toimiva Maghrebin unioni ja perustetaan Maghrebin unionin ryhmittymän ja Euroopan unionin ryhmittymän välinen yhteenliittymä.
Haluaisin sanoa vielä suoraan, mitä ajattelen Algeriasta. Onhan uskomatonta, että troikka matkustaa Algeriaan, puhuu meille tilanteesta, jossa osallistumisprosentti vaaleissa oli jopa alle 45 prosenttia ja pääkaupungin osallistumisprosentti jäi alle 25:n, jossa esimerkiksi Kabylien alueella osallistumisprosentti lähestyi tuskin kahta, ja uskaltaa sanoa meille, hyvä markiisitar, että kaikki on hyvin, että Algeria on kehittymässä demokraattisesti. Algeriassa on sekä taloudellinen, poliittinen että demokratiaa koskeva kriisi, ja Euroopan unionin on pohdittava todella, onko varmasti valittu oikea hetki tehdä assosiaatiosopimus, jossa ei mainita mitään näistä ongelmista.

Galeote Quecedo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, en voi tietystikään aloittaa puheenvuoroani muistamatta kollegaani ja ystävääni Philippe Morillonia, joka, kuten jäsen Cohn-Bendit sanoi, ei pysty olemaan läsnä kotimaansa vaaleihin liittyvien velvoitteiden vuoksi.
Ryhmäni on sitä mieltä, että Philippe Morillonia on hyvin helppo onnitella, koska hän on mielestämme onnistunut melkein kaikessa, joten ylistän nyt näitä kahta esittelijää, jotka ovat onnistuneet pääsemään yksimielisyyteen tästä käytännössä valiokunnan yksimielisen tuen saaneesta tekstistä. Se saa toivoakseni yksimielisen tuen myös täysistunnon äänestyksessä, sillä Euroopan unionin ja Pohjois-Afrikan valtioiden suhteet ja yleensä se sysäys, jota yritämme antaa Barcelonan prosessille, edellyttävät epäilemättä yleistä poliittista tahtoa, minkä saimme nähdä jo Valencian ministerikonferenssissa, sillä tässä prosessissa törmätään varmasti vaikeuksiin matkalla.
Yksi mietinnön onnistumisen avaimista oli esittelijöiden yhteisymmärrys siitä, että mietinnössä esitettäisiin strateginen näkemys tästä suhteesta ja että, kuten jäsen Cohn-Bendit juuri sanoi, keskustelussa ei pitäisi juuttua käsittelemään alueen jonkin maan sisäistä tilannetta. Vetoankin eri ryhmiin, että yhteisymmärrys säilyisi ja ettemme hyväksyisi sellaisia tarkistuksia, jotka koskevat joitakin yksittäisiä maita, joista Euroopan parlamentin on epäilemättä sanottava mielipiteensä, mutta muissa asiayhteyksissä. Sitä paitsi Marokon, Algerian tai Tunisian tapauksissa on laadittu jo monta mietintöä, joista keskustellaan toisissa yhteyksissä.
Ryhmäni katsoo esittelijöiden tavoin, että tämä ei ole oikea paikka tuon keskustelun aloittamiseen. Sitä vastoin olen iloinen, että mietinnön kolmeen tärkeimpänä pitämääni kysymykseen ei ole esitetty tarkistuksia.
Ensimmäinen on sitoutuminen ihmiskaupan torjuntaan, jota varten Euroopan unionin on kannustettava lähtömaita torjumaan laitonta maahanmuuttoa edistäviä rikollisjärjestöjä assosiaatiosopimusten ja yhteistyöpolitiikan avulla.
Toiseksi meidän on samalla sitouduttava näiden maiden kehittämiseen, ja siksi pidän onnittelujen arvoisena myös sitä, ettei Euroopan parlamentti ole tässä mietinnössä luopunut erityisen EuroVälimeri-alueen rahoituslaitoksen perustamisen vauhdittamisesta.
Lopuksi pidän olennaisena EuroVälimeri-suhteiden parlamentaarisen ulottuvuuden kehittämistä AKT-maiden yhteisen edustajakokouksen kaltaisen foorumin perustamisen kautta. Toivon, että olemme käytännöllisiä ja että tästä toimintamuodosta päätetään ensi viikolla käytävässä keskustelussa Barissa. Lisäksi toivon, että säilytämme parlamentissa sen keskinäisen rehtiyden, josta esittelijät ovat näyttäneet esimerkkiä ja että heidän työnsä saisi siksi osakseen suurta vastakaikua täysistunnossa.

Napoletano (PSE).
Arvoisa puhemies, ryhmämme panee suuren painoarvon tälle mietinnölle, joka on laadittu Valencian konferenssin jälkeen ja on jatkoa jäsen Esteven mietinnölle, joka sai osakseen suurta kannatusta parlamentissa. Mietintö on lisäksi osoitus komissiolle ja neuvostolle siitä, että Euroopan parlamentti haluaa tehdä EuroVälimeri-kumppanuudesta unionille ensisijaisen tärkeän ja strategisen politiikan, ja tässä kumppanuudessa pitää kannustaa ja tukea Maghreb-ulottuvuutta.
Kollega Cohn-Bendit on oikeassa: meidän on sivuutettava mietinnön kahdenvälinen näkökulma monenvälisen näkökulman hyväksi. Olemme sitä paitsi saaneet myönteisiä merkkejä näistä maista, jotka monien vuosien jälkeen ovat päättäneet järjestää keskinäisiä tapaamisia ja tehdä yhteistyötä. Tämä yhteistyöhalukkuus käy ilmi kokouksesta, joka järjestettiin viime tammikuussa Maghrebin arabiunionin ulkoasiainministerien välillä, sekä päätöksestä järjestää Alger'ssa 21.22. kesäkuuta näiden maiden valtionpäämiesten välinen kokous.
Näitä merkkejä pitää siis tukea paitsi alueellisen vapaan kaupan myös yhteiskunnallisten kysymysten kannalta, kun käsitellään maahanmuuton kaltaisia monimutkaisia ilmiöitä, sekä näiden maiden ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion kehittymisen kannalta. Tämän asian yhteydessä haluaisin tuoda esiin, että nämä maat ovat hyvin halukkaita tekemään yhteistyötä maahanmuuttopolitiikan harjoittamisessa, ja tämä asia on meille tärkeä, mikäli haluamme suojella unionin ulkorajoja, mutta ei riitä, että me eurooppalaisina otamme huomioon vain tämän seikan; meidän on myös oltava avoimia pohtimaan yhdessä näiden maiden kanssa, miten ja missä oloissa hallittu ja laillinen maahanmuutto on mahdollista. Eurooppalaisten hallitusten politiikka on valitettavasti usein ristiriidassa näiden periaatteiden kanssa, jolloin vaarana on, että ajaudumme konfliktiin noiden maiden kanssa.
En aio toistaa niitä asioita joista ryhmämme on ehdottomasti samaa mieltä jotka kollega Cohn-Bendit sanoi ihmisoikeuksista; hän haluaa tehdä 2 artiklasta pohjan keskustelulle ja arvioinnille, jotta voitaisiin vahvistaa niitä oikeuksia, jotka kuuluvat ihmisille ja niille instituutioille, jotka takaavat, että näitä oikeuksia kunnioitetaan.
Algeriasta haluan sanoa, että minäkin olen hieman pettynyt siihen, mitä komission jäsen meille sanoi. Minulla itselläni oli tilaisuus vierailla tuossa maassa hiljattain pidettyjen vaalien aikana yhdessä parlamentin valtuuskunnan kanssa. Niinpä haluaisin tuoda esiin, että Kabylian tilannetta ei pidä aliarvioida, koska siellä esiintyy suuria ristiriitoja. Samalla tavalla maata on kannustettava avautumaan, koska se on edelleen liian sulkeutunut ja eristäytynyt ulkomaailmasta. Meidän pitää mielestäni tavoitella tätä päämäärää assosiaatiosopimuksen kautta, mutta assosiaatiosopimus edellyttää myös, että näistä asioista keskustellaan.

Esteve (ELDR).
Arvoisa puhemies, aivan aluksi haluan onnitella jäsen Cohn-Benditiä ja jäsen Morillonia tämän mietinnön toimintalinjasta, joka jatkaa Valencian EuroVälimeri-ministerikokousta koskevan päätöslauselman linjaa. Teemme siis kaiken mahdollisen, jotta saisimme aikaan sellaisen yhteisymmärryksen, jonka myötä mietinnöstä tulisi toimiva.
Puhun heti ihmisoikeusasioista, kuten jäsen Napoletano teki äsken. On erityisen tarkoituksenmukaista, että tämänpäiväinen Algeriaa koskeva keskustelu, joka käydään liberaaliryhmän ehdotuksesta, järjestetään vain vähän Algerian vaalien jälkeen, joissa parlamentin valtuuskunta oli läsnä.
Minun on myös sanottava, että yllätyin komission jäsenen ihmisoikeuksia koskeneesta kommentista, joka liittyi troikan vierailuun, joka puolestaan tehtiin vaalien jälkeen; haluan muistuttaa, että meidän vierailumme tapahtui vaaleja ennen.
Algerian tiedustelukomitea on työskennellyt asian parissa ja julkistaa päätelmänsä sopivana ajankohtana, jäsen Obiols i Germàn valmisteltavana olevan ratifiointikertomuksen käsittelyn yhteydessä.
Haluan sanoa, että on hyvin huolestuttavaa, että vaaleihin osallistuminen Kabyliassa on lähes olematonta, että osallistuminen koko Algeriassa on erittäin vähäistä, että enemmistö kansasta suhtautuu asioihin välinpitämättömästi ja että ihmisoikeuksissa on paljon huomautettavaa.
Siksi otan vapauden korostaa vielä kerran, että osoitamme Valencian konferenssia koskevassa päätöslauselmassa yksimielisen huolemme ihmisoikeustilanteesta, kannatamme sitä, ettei tilannetta saa päästää pahenemaan joissakin maissa, joiden kanssa on jo tehty assosiaatiosopimus ja joissa olot ovat pahentuneet ja ehdotamme, että demokratialausekkeen soveltamiseksi kehitetään uusia mekanismeja. Jos emme etene tässä mielessä, uskottavuutemme jää kyseenalaiseksi.
Arvoisa puhemies, korostan siis, että mielestäni Morillonin ja Cohn-Benditin mietinnössä edetään oikeaan suuntaan: yritämme saada tarkistuksillemme, ainakin niille yleisluonteisille tarkistuksille, joissa ei viitata joihinkin tiettyihin maihin, heidän tukensa. Mikäli emme seuraavien kuukausien aikana puolusta tehokkaammin mekanismein, välinein, ei pelkin julkilausumin ihmisoikeuksia, emme mielestäni kulje oikeaan suuntaan.

Bautista Ojeda (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluan onnitella kahta esittelijää, jäsen Morillonia ja jäsen Cohn-Benditiä heidän työstään. Minusta emme saa unohtaa tätä erityistä vaihetta Euroopan unionin ja Pohjois-Afrikan arabivaltioiden välisissä suhteissa; taloudelliset assosiaatiosopimukset merkitsevät todellisuudessa peiteltyä laajentumista etelään, ja niiden avulla on saatava aikaan lähentymistä maahanmuuton kaltaisissa tärkeissä näkökohdissa. Pohjois-Afrikan valtioiden edustajat kertovat meille jatkuvasti, että nämä maat eivät aio tehdä mitään maahanmuuton osalta, ennen kuin Euroopan unioni tarjoaa niille selviä korvauksia.
Emme saa myöskään unohtaa mahdollisesti räjähdysalttiita tilanteita, esimerkiksi Länsi-Saharan tilannetta, joka estää Pohjois-Afrikan arabivaltioiden liiton perustamisen. Unioni olisi kuitenkin todella tarpeen, jotta Pohjois-Afrikan valtioiden taloudellinen ja poliittinen liitto ja sen suhde Euroopan unionin kanssa muodostuisi sellaiseksi kuin sen pitäisi.

Boudjenah (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, minäkin olin juuri Algeriassa parlamenttimme valtuuskunnan jäsenenä, ja haluan käyttää puheenvuoroni sanoakseni, kuinka paljon moni algerialainen odottaa ja toivoo Euroopan kanssa solmittavilta suhteilta, ja kertoakseni myös kyselyistä ja vaatimuksista.
Tämän päivän Algeriasta tulee tietysti mieleen niin sanoakseni virallinen puoli eli pidetyt vaalit ja niin sanotun uuden FLN:n saama ehdoton ääntenenemmistö. Ennen kaikkea Algeria tarkoittaa kuitenkin katastrofaalisia sosiaalisia oloja, joissa kamppailevat sadattuhannet perheet ja nuoret, joista 80 prosentilla ainoana tulevaisuuden näkymänä on usein ollut työttömyys. Tilanteen voidaan lisäksi pelätä huonontuvan sitä mukaa kuin vapautumisprosessi ja ilmoitetut yksityistämiset etenevät. Viime vaalien ennätyksellisen huono äänestysprosentti johtuu epäilemättä tästä sosiaalisesta tilanteesta. Algeriasta tulee myös mieleen Kabyliessa keväällä 2001 alkanut kansalaisliikehdintä, jolla haluttiin tuoda julkisuuteen 115 nuoren rankaiseminen ja kuolema. Kyseessä on naisten ryhmittymä ja joukko asianajajia, jotka puolustavat yli 150:tä liikkeen kannattajaa, joista eräät ovat olleet pidätettyinä yli kaksi kuukautta. Tämän lisäksi Algeriasta tulevat mieleen suurenmoiset pyrkimykset rakentaa yhteiskunta, jossa yhdistyvät tämän maan identiteetti, perusvapaudet ja koko väestöä palveleva kehitys.
Algerian tulevaisuus ei varmasti ole taattu, jos demokratiapyrkimykset tukahdutetaan ja estetään lehdistön vapaus, vaan päinvastoin ottamalla huomioon ne usein hyvin rohkeat toimet, joita toteuttavat erilaiset yhteenliittymät, jotka esimerkiksi puolustavat naisten oikeuksia, vaativat perhelain kumoamista, hoitavat väkivallan traumatisoimia lapsia tai puolustavat ihmisoikeuksia.
Euroopan ja Algerian suhteiden elvyttäminen on kyllä tarpeen, sillä algerialaiset ovat olleet melkein yksin 10 vuoden ajan yrittäessään irrottautua ääri-islamilaisen terrorismin otteesta, vaikka eräät havaitsivatkin vaaran suuruuden vasta 11. syyskuuta. Algerialaiset keskustelukumppanimme ovat kuitenkin esittäneet paljon kritiikkiä ja odotuksia, jotka ovat tulleet lähinnä yhteenliittymiltä, itsenäisiltä ammattiliitoilta, opiskelijoilta tai Kabylien liikkeen taholta ja koskeneet Algeriassa käytävien etukäteisneuvottelujen puutetta ja myös assosiaatiosopimuksen sisältöä.
Viimeksi mainitussa kysymys on ensisijaisesti siitä, voiko Algeria noudattaa vapautta koskevia kansainvälisiä sitoumuksiaan, mutta myös siitä, mitä yhteiskunnallisia seurauksia on rajojen ja markkinoiden avautumisesta ja kaikenlaista vapautta julistavasta politiikasta, kun Euroopan unioni samaan aikaan toimii kuin linnoitus.
Lisäksi olisi epäilemättä dramaattista, jos nykyisin Algerian yhteiskunnassa olevat todelliset demokraattiset voimavarat jäisivät piiloon ja ne jopa tukahdutettaisiin. Algerian vallanpitäjien on kuunneltava näitä pyrkimyksiä, samoin Euroopan unionin. Euroopan unionista olen samaa mieltä kollegoiden kanssa. Miten Alger'ssa joitakin päiviä sitten esiintynyt troikka voi samalla kertaa asettaa ihmisoikeudet avoimesti kyseenalaisiksi, mikä on hyvä, ja, kuten se itse sanoi, onnitella itseään vaalien järjestämisestä, vaikka vaalit aiheuttivat vastalausemyrskyn useiden algerialaisten keskuudessa? Koska useat demokraattiset puolueet ja yksi kokonainen alue, nimittäin Kabylie, boikotoivat näitä vaaleja, minusta tuntuu, että soveliasta olisi ollut ainakin epäillä tilannetta. Maghrebin kansojen taloudellinen ja yhteiskunnallinen tilanne on kyllä räjähdysaltis eikä sitä ole onnistuttu parantamaan kumppanuuden tarjoamin keinoin.
Haluan lopuksi varoittaa Euroopan parlamenttia tekemästä mitään päätöksiä kansainvälisen oikeuden vastaisesti; kansainvälisessä oikeudessa on vuodesta 1991 lähtien vaadittu Länsi-Saharan itsemääräämisoikeuskehitykseen liittyvä kansanäänestys. Parlamenttimme on siis osannut olla antamatta periksi tapahtuneiden tosiasioiden politiikalle. Kaikki poikkeamat tästä kannasta tai kannanmuutokset olisivat omiaan heikentämään Maghrebin arabiunionia.

Dupuis (NI).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvät kollegat, kuulun niihin, joista Cohn-Bendit puhui ja jotka eivät ole samaa mieltä valitusta lähestymistavasta, vaikka minun on onniteltava Cohn-Benditiä ja kenraali Morillonia, joka ei valitettavasti ole kanssamme tänä aamupäivänä, heidän ponnekkaista yrityksistään kehittää Euroopan unionin ja Maghrebin suhteita käyttämällä mahdollisena avaintekijänä "Maghrebin integroimista". En usko tähän keinoon, sillä mielestäni integrointimekanismeja ei voida kehittää näin erilaisten maiden välille, koska eräät niistä ovat täysin epädemokraattisia ja monet tulevat aina vain epädemokraattisemmiksi. Yhdyn täysin Cohn-Benditin ja muiden komissiolle osoittamaan Algerian kysymystä koskevaan kritiikkiin.
Tunisiaa koskeva kysymys on myös selvittämättä. Mielestäni Euroopan unionin ongelmana on nykyään demokraattisten vastavoimien painoarvon lisääminen näissä valtioissa. Emme voi esiintyä vaativaisesti Keski- ja Länsi-Afrikan suunnattoman köyhien valtioiden edessä emmekä suhtautua niihin täysin ylimielisesti, kuten nyt olemme suhtautuneet "elinikäisen" presidentti Benin Tunisiaan - tiedättekö, että presidentti on vaihtanut nimeä eikä ole enää presidentti Ben Ali vaan presidentti Ben "à vie" eli "elinikäinen Ben"? Tämä on tulos kansanäänestyksestä, jossa 99 prosenttia äänestäjistä kannatti perustuslain muutosta; ei tällaista voi suvaita!
Kiitän Napoletanoa, koska olemme ainakin onnistuneet toimimaan niin, että komissio sitoutuu olemaan enää nöyryyttämättä paikallisia hallituksia demokratisointiohjelmien vuoksi. Mielestäni tämä uudistus on perustavaa laatua, ja seuraamme tarkkaan sitä tapaa, jolla komissio panee sen toimeen.
Panen tyytyväisenä merkille Galeoten ja muiden tekemät huomautukset. Kaikista näistä maista, erityisesti Algeriasta ja Tunisiasta, on tehtävä maakohtaiset kertomukset mitä pikimmin. Cohn-Bendit lupasi tämän ulkoasiainvaliokunnassa. Totean PPE:n olevan samalla kannalla. Esteven puheenvuoro tuntuu minusta samansuuntaiselta. Näin ollen meidän on mielestäni merkittävä ulkoasiainvaliokunnan kalenteriin kiireisesti kertomukset, jotka koskevat erikseen jokaista näistä valtioista; toistan, että näillä valtioilla ei ole juurikaan tekemistä toistensa kanssa, koska suurimmassa osassa niitä ei ole juuri mitään demokraattista.

Obiols i Germà (PSE).
Arvoisa puhemies, Marokossa äskettäin tehdyssä kyselyssä 82 prosenttia keskiasteen opiskelijoista ilmoitti haluavansa muuttaa Eurooppaan. Viime vuonna yli 100 000 Maghreb-maiden kansalaista yritti päästä salaa Euroopan unioniin. Talouskasvun, vaurauden ja demokratian erot Euroopan unionin ja Maghreb-maiden välillä kasvavat. Kuilu levenee.
Toisaalta Euroopan unionin uusimmissa poliittisissa prosesseissa on tuotu esille, että tämä väestön surullinen joukkopako on suurehko yhteiskunnallinen ja poliittinen häiriötekijä. Vaarana on populismin ja äärioikeiston kasvu.
Meillä ei ole paljon aikaa muuttaa kehityskulun suuntaa, enkä ole huomannut, että neuvostossa tai komissiossa ymmärrettäisiin näiden Maghreb-maiden ja yleensä Välimeren eteläisten ja itäisten maiden kehitysnäkymiin kytköksissä olevien ongelmien suunnaton vakavuus. Aikaa ei ole paljon, ehkä vuosikymmen, ei enempää.
Olimme sanoneet parlamentissa, että EuroVälimeri-politiikan pitäisi olla ensimmäisenä Euroopan unionin ulkoisten painopistealueiden joukossa. Asioiden kehittyessä tähän malliin meidän olisi ehkä tehtävä se päätelmä, että Pohjois-Afrikan arabivaltioiden EuroVälimeri-politiikka on myös Euroopan unionin tärkeimpiä sisäisiä painopistealueita.

Sánchez García (ELDR).
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin ulkopolitiikalla ei tässä maailmanlaajuistuneessa maailmassamme saa olla rajoja, mutta huomiota on kohdistettava erityisesti naapurimaihin, sekä itäisiin että Välimeren maihin, ja aivan erityisesti Maghreb-maihin, joiden suhteita Euroopan unioniin käsitellään tämänpäiväisessä mietinnössä.
Siksi on kiitettävä esittelijöitä, jotka sisällyttivät mietintöihinsä yhden tarkistuksistani. Se koskee erästä toista Euro-Välimeri-alueen parlamentaarisen foorumin työryhmää, joka toimii Länsi-Saharan tilannetta käsittelevän työryhmän ohella. Tässä ryhmässä on käsiteltävä muutto-ongelmaa, ennen kaikkea muuttoa Afrikan mantereelta, jolla Marokko esittää ratkaisevaa roolia, koska taloudellisen vuoropuhelun lisäksi tarvitaan poliittista, yhteiskunnallista ja kulttuurista vuoropuhelua.
Arvoisa komission jäsen, Algerian kohdalla olen huolissani Kabyliasta ja berberien tulevaisuudesta.

Marset Campos (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan onnitella jäsen Morillonia ja jäsen Cohn-Benditiä heidän loistavasta mietinnöstään, jossa yritettiin yhdistää eri näkemykset.
Kaikesta työstä huolimatta ryhmämme ei kuitenkaan voi äänestää mietinnön puolesta, koska siinä on mielestämme merkittäviä epäkohtia, jotka on mahdollista korjata. Yksi niistä koskee sitä, että Euroopan parlamentti kunnioittaa tietysti kansainvälistä oikeutta. Euroopan parlamentti laatii lakeja ja direktiivejä, ja siksi sen suhteen Yhdistyneisiin Kansakuntiin on oltava kunnioittava ja tarkkaileva. Siksi huolenaiheenamme on, että sellaista erittäin keskeistä ongelmaa kuin Saharan kansan itsemääräämisoikeutta koskevan kansanäänestyksen järjestäminen ei ole otettu riittävästi mietinnössä huomioon. Kansanäänestys merkitsisi demokratian paremman kunnioittamisen takaamista ja edistämistä tällä alueella, niin Maghreb-maiden kuin niiden suhteiden Euroopan unioniin osalta. Siksi esitämme tätä koskevan tarkistuksen.
Toinen tärkeä kysymys, joka on osaksi mukana mietinnössä, on sen seikan tunnustaminen, että vaikutuksemme ja osallistumisemme Maghreb-maiden talouskehitykseen on ristiriistaista. Teemme investointeja ja käymme enemmän kauppaa, ja kuitenkin noiden investointien seurauksena on, että kaupankäynnin ja palvelujen järkeistämisestä aiheutuu enemmän työttömyyttä ja nuorten mahdollisuuksien puutetta, mikä puolestaan lisää maastamuuttoa sekä kauhistuttavalla että ymmärrettävällä tavalla.
Olemme sitä mieltä, että se, ettei mietinnössä käsitellä asianmukaisesti tätä keskeistä ilmiötä, on puute, joka olisi korjattava yhdessä muiden, demokraattisten olojen parantamiseen liittyvien epäkohtien kanssa, kuten muut puhujat jo esittivät.

Borghezio (NI).
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin ja Maghreb-maiden välisen yhteistyön on nojauduttava eräisiin perusperiaatteisiin.
Minusta olisi kuitenkin asianmukaista, että tässä mietinnössä otettaisiin ensinnäkin esiin eräs vakava epäkohta, joka koskee kristittyjen ja juutalaisten uskonnollista vainoamista, koska he eivät ole näissä maissa vapaita harjoittamaan omaa uskontoaan. Hiljattain sattui eräs hyvin vakava välikohtaus, jossa vaurioitui juutalaisten pyhä rakennus, ja olisi ollut tarpeen muistuttaa, että tällaista tapahtuu juuri näissä maissa.
Ei ole sitä paitsi mahdollista, että demagogisesti pidetään edelleen kiinni siitä, että ratkaisu näiden maiden parempaan tulevaisuuteen on meidän rajojemme avaaminen. Asia on täysin päinvastoin: ratkaisu on pikemmin se, että kehitetään kunnollisia hankkeita esimerkiksi näiden maiden pienten ja keskisuurten yritysten ja kotiteollisuuden alalla, mutta näille hankkeille ei kuitenkaan anneta tukea. Niinpä on vastustettava sitä, että rajoja avataan mielivaltaisesti maahanmuuttajille, ja ehkä on syytä korostaa erästä perusasiaa, toisin sanoen sitä, että Maghreb-maiden on sitouduttava ottamaan vastaan ne laittomat maahanmuuttajat, jotka jäsenvaltiot yrittävät kovalla vaivalla karkottaa.

Lalumière (PSE).
Arvoisa puhemies, kannatan Euro-Välimeri-kumppanuuden lujittamista, kuten ilmeisesti kaikki ennen minua puhuneet ja erityisesti mietinnön esittelijät. Tämä kumppanuus on todellakin sekä Välimeren rannalla olevien valtioiden että koko Euroopan unionin etujen mukaista. Katson myös, että on aihetta korostaa ensin suhteitamme Maghrebin arabiunioniin. Maghrebin unioni on kuitenkin vain toive, jonka toteutuksen tiellä on valitettavasti monta vielä voittamatonta estettä.
Nyt, muutama päivä ennen Alger'ssa pidettävää Maghrebin arabiunionin valtionpäämiesten kokousta, haluaisin muistuttaa yhdestä esteestä, joka jatkuvasti häiritsee Algerian ja Marokon suhteita: haluan puhua Länsi-Saharaa ja länsisaharalaisten tulevaisuutta koskevasta konfliktista. Esittelijät ovat ottaneet asian aivan oikein esiin. Parlamenttimme Tidoufin ja El-Ayounin alueille lähettämän tilapäisen valtuuskunnan puheenjohtajana haluaisin korostaa voimallisesti sitä, että asiaan olisi löydettävä kiireesti poliittinen ratkaisu. Kysymyksessä on tuhansien länsisaharalaisten miesten, naisten ja lasten kohtalo; he ovat asuneet 26 vuotta erittäin vaikeissa oloissa ja odottavat ratkaisua, jolla tunnustettaisiin heidän oikeutensa ja ihmisarvonsa. Tämä ratkaisu vaatii kuitenkin ensin, että asiasta päästään hyvään yhteisymmärrykseen kahden asiaan suoranaisesti osallisen suuren valtion, Algerian ja Marokon, välillä. Toivon erittäin vilpittömästi, että Maghrebin arabiunionin valtionpäämiesten tapaaminen vie asioita tähän suuntaan.

Eriksson (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, kuten muutama aiempi puhuja on huomauttanut ja kuten esittelijät toteavat mietinnön johdanto-osan G kappaleessa, tähän asti vallinnut eripura Länsi-Saharan kysymyksestä muodostaa esteen alueellisen integraation kehitykselle. Ei voi kyllin korostaa, että tämä 27 vuotta kestänyt konflikti on suuri ongelma muidenkin kuin aivan asianosaisten kannalta.
Kaipaan sen vuoksi todellakin mietinnön huomioihin kohtaa, jossa otettaisiin esille se rauhansuunnitelma, jonka kaikki vuoden 1991 konfliktin suoranaiset osapuolet todellakin hyväksyivät. Siihen kuuluu vielä yksityiskohtaisempi sopimus, jonka osapuolet, toisin sanoen Marokko ja Polisario, allekirjoittivat Houstonissa vuonna 1997.
Sen sijaan puhutaan hylätystä kolmannesta mahdollisuudesta, niin kutsutusta erityislähettiläs James Bakerin puitesopimuksesta, ja sen käyttämistä jatketaan sen sijasta, että yritettäisiin saada selville, mitä meidän pitää tehdä, jotta osapuolien hyväksymä rauhansopimus toteutuisi. Pidän tätä suurena epäkohtana.

Santos (PSE).
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin hyvin lyhyesti ilmaista yhtyväni jäsen Lalumièren sanoihin, sillä mielestäni Länsi-Saharan kysymys on otettava esille ennemmin kuin mikään muu seikka missään Maghreb-unionia koskevassa mietinnössä.
Kaiken kaikkiaan tahtoisin korostaa mietinnössä - samalla kiittäen sen esittelijöitä - muutamia esille otettuja seikkoja ja muutamia pois jätettyjä seikkoja. Esille otetuista seikoista korostaisin ennen kaikkea poliittisen ulottuvuuden arvostusta; pois jätetyistä seikoista mainitsisin ennen kaikkea sen riittämättömän arvostuksen, jota on annettu mahdollisesti hyvinkin tärkeälle, Agadirin julistukseen - ja myös Valencian julistukseen - liittyvälle seikalle eli sille, että oli mahdollista päästä merkittävällä tavalla etenemään assosioinnissa oikeus- ja sisäasioiden alalla ja että meillä on tässä sen vuoksi tukipohja terrorismin ja ihmiskaupan torjunnalle. Sanoisin kuitenkin, että vaikka talousasiat ovatkin todella tärkeitä, tätä assosiointisopimusta on kaikesta huolimatta arvioitava - toistan sen vielä - Länsi-Saharan ongelman ratkaisun puitteissa, koska se on tässä alleviivattava ja keskeinen elementti.

Carnero González (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan pyytää anteeksi, koska Euroopan tulevaisuutta käsittelevä valmistelukunta todellakin tekee lopun nykyisyydestämme, koska se tappaa meidät kokouksilla ja ponnisteluilla, mutta kellä on kiinnostusta, se nouskoon kiireimmiten puhumaan, niin kuin minä teen sanoakseni seuraavaa:
Olemme kaikki kiinnostuneita tekemään Euroopan unionin ja Pohjois-Afrikan arabivaltioiden liiton välisistä suhteista rakentavat, mutta näiden suhteiden on epäilemättä perustuttava erinäisiin näkökohtiin, jotka voivat olla myös poliittisia.
Mikäli unioni haluaa kansainvälisen toimintansa olevan oikeanlaista, sen perustana on oltava konfliktien estäminen ja kriisinhallinta, ja valitettavasti Maghreb-maiden alueella on historiasta juurensa juontava konflikti, joka vaikuttaa useisiin maihin ja kansoihin: kyse on Saharan konfliktista.
Kollegojemme Morillonin ja Cohn-Benditin esittelemässä mietinnössä on myönteistä ensinnäkin se, että siinä pannaan merkille tämän konfliktin olemassaolo, mitä Euroopan unionissa ei ole tehty vuosiin. Kyseessä on konflikti, joka ei ole ollut unionin asialistalla.
Nyt tämä konflikti on otettava mukaan kyseiselle asialistalle, johon se on merkittävä ensisijaisena tavoitteena, jotta kansainvälisen oikeuden nojalla voitaisiin löytää sellainen oikeudenmukainen neuvotteluratkaisu, jonka avulla voidaan taata kansojen oikeudet Saharan kansan itsemääräämisoikeudesta alkaen ja päästä siten eroon Pohjois-Afrikan arabivaltioiden liiton ja sen jäsenvaltioiden tulevaisuutta suuresti horjuttavasta tekijästä.
Ikävä kyllä tällä rintamalla tilanne on yhä jumiutunut, ja unionin tehtävänä on saada se muuttumaan ja vieläpä hyvään suuntaan, koska siitä on hyötyä tälle alueelle ja Euroopalle.

Coûteaux (EDD).
Arvoisa puhemies, tässä päätöslauselmassa esitetyt aikomukset ovat hyviä, ainakin ne näyttävät hyviltä. Itse asiassa kysymys on julistuksesta, jonka sisältö on kuten tavallista vaikeasti käsitettävä. Tosiasiassa Eurooppa tuottaa paljon puhetta mutta vähän toimintaa, ja tämä johtuu yksikertaisesti siitä, että suhteet Maghrebiin eivät ole sille kovin tärkeitä. Tilanne johtuu Euroopan painoarvosta: tämä Eurooppa, jossa eräät pohjoiset valtiot ovat määräävässä asemassa - aamupäivällä puhuneiden jäsenten luettelo kuvaa tilannetta muuten erittäin hyvin - suhtautuu melko välinpitämättömästi Välimeren ulottuvuuteen. Samoin tilanteeseen saattaa vaikuttaa se, että joidenkin Atlantin maiden etujen mukaista on, ettei Välimeren alue kehity autonomiseksi yhteistyöalueeksi.
Asiasta kyllä puhutaan, mutta melkein aina ihmisoikeusnäkökulmasta. Juuri näin vältetään puhumasta asiasta ja sivumennen sanoen jättäydytään opposition työvälineeksi, opposition, jonka ei koskaan ole tarvinnut tehdä tiliä demokratiakysymyksestä. Vaikka näin on, Maghreb-naapuriemme ei ole syytä huolestua: Ranska kyllä tekee sen, mitä Eurooppa ei tee. Ranska tekee sen historiallisista syistä ja koska se on Ranskassa vallitsevan luonnollisen ajattelun ja Ranskan etujen mukaista, ja myös siksi, että Ranskalla on luonnollista yhteistyötä Maghreb-maiden kanssa yhteisen kielen ja - melkoisen laajan - ranskankielisen kulttuuriyhteisön puitteissa. Mielestäni ei ole kovin vakavaa, että Eurooppa ei ole kohtuuttoman huolestunut Välimeren alueesta. Itse asiassa sen olisi parempi olla välittämättä siitä, koska Ranska tulee noudattamaan historiallisen ja maantieteellisen yhteyden sanelemaa politiikkaa, vaikka Ranskan tällä hetkellä noudattama politiikka ja omaksuma eurooppalainen näkökulma pyrkivätkin jarruttamaan hieman sen toimia tällä alalla.

Liikanen
. (EN) Arvoisa puhemies, komissio hyväksyy Morillonin ja Cohn-Benditin laatiman erinomaisen mietinnön ja sen liitteenä olevan päätöslauselman. Alueellinen kehitysyhteistyö Pohjois-Afrikan arabivaltioiden liiton kaltaisen ryhmittymän kanssa on täysin Euro-Välimeri-alueen ulkoasiainministerien Valenciassa 22. ja 23. huhtikuuta pidetyssä huippukokouksessa antamien poliittisten suuntaviivojen mukainen.
Seitsemän äskettäin allekirjoitetun assosiaatiosopimuksen ansiosta EU:n ja sen Välimeren kumppanimaiden välisellä pohjois-etelä-yhteistyöllä on nyt asianmukainen oikeudellinen ja taloudellinen kehys. Sopimus allekirjoitetaan Libanonin kanssa 17. kesäkuuta, ja neuvottelut Syyrian kanssa jatkuvat. Heti kun nämä on saatu valmiiksi, koko EU:n ja Barcelonan prosessin kumppanien välinen assosiaatiosopimusten sarja on saatu päätökseen.
Meidän on kuitenkin tehtävä enemmän, jos haluamme asettaa tämän todella vankalle pohjalle. Meidän on suostuteltava kumppanimme osallistumaan etelä-etelä-yhteistyöhön. Tämä kysymys tuotiin jälleen esiin Valenciassa. Se tuotiin esiin Barcelonan prosessin kauppaministerien tekemissä kauppaa koskevissa päätöksissä heidän tavatessaan Toledossa 19. maaliskuuta. Samat kysymykset esitettiin myös teollisuusministerien kokouksessa, johon osallistuin viikkoa myöhemmin.
Tässä päätöksessä pyritään helpottamaan kauppaa ja sijoituksia Välimeren eteläpuolisten maiden keskuudessa. Työryhmät tarkastelevat yksityiskohtaisesti, miten tämä lähempi alueellinen yhteistyö toimii. Yleisemmästä poliittisesta näkökulmasta katsottuna komissio suhtautuu myönteisesti useammin pidettäviin kokouksiin Pohjois-Afrikan arabivaltioiden liiton maiden välillä ja odottaa innokkaasti lähitulevaisuudessa pidettävää Pohjois-Afrikan arabivaltioiden liiton huippukokousta.
Komissio haluaa edistää myös toista aloitetta: 8. päivänä toukokuuta 2001 annettua Agadirin julistusta, jossa neljä arabivaltiota - Marokko, Tunisia, Egypti ja Jordania - ehdottivat vapaakauppa-alueen perustamista. Komissio toivoo, että muut alueen maat yhtyvät tähän aloitteeseen. Poliittisen tuen lisäksi komissio on halukas antamaan teknistä apua, ei pelkästään Pohjois-Afrikan arabivaltioiden liitolle, vaan myös Agadirin julistukselle.
Haluaisin tehdä kaksi lisähuomautusta mietinnöstä. Mitä tulee demokratiaan ja ihmisoikeuksiin komissio yhtyy luonnollisesti päätöslauselmaluonnoksessa esitettyyn näkemykseen assosiaatiosopimuksen määräysten kunnioittamisen tärkeydestä. Tämän osalta tarvitaan EU:n toimielinten jatkuvia toimia tilanteen parantamiseksi. Komissio suunnittelee parhaillaan Algeriaa ja Tunisiaa koskevia ohjelmia Medan sekä kansanvaltaa ja ihmisoikeuksien suojelua koskevan eurooppalaisen aloitteen välityksellä ja tekee jatkossakin näin itsenäisesti.
Taloudellisen yhteistyön osalta komissio on täysin tietoinen alueellisen ulottuvuuden kattamisen tärkeydestä. Meda-ohjelman käytettävissä olevista varoista 10 prosenttia varataan alueellisille toimenpiteille. Osa näistä varoista voitaisiin osoittaa Maghrebin sisäisen yhteistyön rahoitukseen.
Välitän keskustelun viestin edelleen Pattenille, joka vastaa tästä asiasta. Hän on valitettavasti tänään matkoilla.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Liikanen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0180/2002) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/768/ETY muuttamisesta (15073/1/2001 - C5-0072/2002 - 2000/0077 (COD)) (Esittelijä: Dagmar Roth-Behrendt).

Roth-Behrendt (PSE)
Arvoisa puhemies, toivon, että saamme tänään päätökseen lainsäädännön, josta keskusteltiin parlamentissa jo muutama vuosi sitten. Tässä lainsäädännössä on tietenkin kyse terveydensuojelusta. Jokainen meistä tietenkin tahtoisi, että kosmeettiset valmisteet - saippuat, sampoot, hajuvedet - olisivat terveellisiä, ettei niistä toisin sanoen olisi vaaraa niitä käyttäville ihmisille.
Kaikkien kollegojemme tavoitteena on tietenkin tehdä Euroopan kosmetiikkateollisuudesta kilpailukykyinen ja säilyttää se kilpailukykyisenä. Olemme luonnollisesti aina ottaneet huomioon senkin, että monet työpaikatkin ovat kytköksissä kosmeettisten valmisteiden tuotantoon ja että nämä työpaikat ansaitsevat tulla varmistetuiksi.
Esitellessäni tänään parlamentin esittelijänä valiokunnan suosituksen toiseen käsittelyyn voin sanoa, että valiokunnan kanta hyväksyttiin tällaisenaan 44 kyllä-äänellä ja kahdella tyhjällä äänellä eli toisin sanoen hyvin, hyvin suurella enemmistöllä yli puoluerajojen. Tätä me haluamme.
Mitä oikein haluamme tänään saavuttaa? Toisessa käsittelyssä haluamme ensinnäkin muuttaa neuvoston huonoa, ponnetonta ja lyhytnäköistä yhteistä kantaa. Neuvosto, jäsenvaltioiden ministerit, menettivät mahdollisuuden määrätä kehityksen suunnan ja myös kuunnella, mitä heidän kansalaisensa haluavat.
Mitä Euroopan kansalaiset sitten haluavat? Jos suorittaisitte kyselyn, monissa maissa olisi oletettavasti hyvin erilaisia mielipiteitä. Useimmat kuitenkin olisivat samaa mieltä siitä, että saippuoita, deodorantteja, hajuvesiä ja huulipunia on yllin kyllin. Emme tarvitse niitä satojatuhansia, jos sitä varten joudutaan pitkään kiduttamaan eläimiä. Kosmeettisten valmisteiden testaus eläinkokeilla on siis lopetettava. Tämä saa kansalaisten keskuudessa varmasti valtavan kannatuksen. Parlamenttikin kannattaa sitä.
Olimme valiokunnan toisessa käsittelyssä sitä mieltä, ettei kosmeettisia valmisteita saa enää testata eläinkokeilla. Menemme vieläkin pidemmälle ja sanomme, ettei eläimillä testattuja kosmeettisia valmisteita saa enää myydä tietystä ajankohdasta lähtien. Olemme vakuuttuneita, että lisäämme näin painetta löytää vaihtoehtoisia koemenetelmiä, joissa eläimiä ei kiduteta ja joissa eläinten ei tarvitse kärsiä pitkään.
Mitä muuta me haluamme? Haluamme, että ihmisille allergiaa aiheuttavat ja tutkijoiden allergiaa aiheuttaviksi toteamat hajusteallergeenit merkitään. Emme suinkaan aio kieltää niitä. Haluamme, että ne merkitään ja että allergisilla ihmisillä on mahdollisuus valita. Lisäksi haluamme, että kosmeettisten valmisteiden säilyvyys ilmoitetaan kuluttajille nykyistä selkeämmin, jotta he kosmeettista valmistetta, esimerkiksi aurinkovoidetta, avatessaan tietävät, voivatko he käyttää tuotetta vielä seuraavana vuonna vai onko se silloin jo terveydelle haitallista tai onko se menettänyt tehonsa. Kaikki ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan ryhmät olivat yksimielisiä näistä erilaisista ehdotuksista.
Toivon, että olemme hyvin yksimielisiä tänään klo 12 toimitettavassa äänestyksessäkin ja osoitamme neuvostolle ylivoimaisella enemmistöllä, että sen yhteinen kanta on mielestämme erittäin huono. Olisin toivonut, että komissio ja komission jäsen Liikanen olisivat olleet hieman rohkeampia eivätkä olisi odottaneet, että parlamentti pakottaa heidät ehdottomalla enemmistöllä muuttamaan mielensä toisessa käsittelyssä. Olisin toivonut, että komissio olisi osoittanut joissakin kohdin hieman enemmän joustavuutta ja rohkeutta, jota olen yleensä tottunut näkemään komission jäsen Liikaselta. Toivon meidän olevan samaa mieltä edes siitä, että tämä kumppanuus toimii.
Seuraavaksi haluaisinkin sanoa jotakin kumppanuudesta. Parlamentissahan on paljon erimielisyyksiä, ja jotkut väittävät vieläkin, että erimielisyydet ovat hyvä asia, jotta Euroopan kansalaisille voidaan näiden eroavuuksien avulla selittää, miksi heidän pitäisi tai ei pitäisi äänestää tiettyjä puolueita. Minun täytyy tunnustaa, että minulle itse asia on tällä hetkellä tärkeämpää. Olen muiden ryhmien kollegoille erittäin kiitollinen hyvin toimivasta yhteistyöstä. Kun katson tuolla ylhäällä lehterillä istuvia kosmetiikkateollisuuden edustajia, jotka tietenkin odottavat kiinnostuneina, mitä tänään päätetään, voin vain sanoa, että arvostan myös kosmetiikkateollisuuden erittäin reilua yhteistyötä - heilläkin on tärkeitä tähän asiaan liittyviä toiveita - ja tiedän, että rakentava yhteistyö luo tietenkin myös luottamusta.
Kaikki asianosaiset toimijat - parlamentti, mutta myös teollisuus, kuluttajajärjestöt sekä allergikkoja edustavat potilasjärjestöt - uskovat vakaasti, että parlamentilla on tänään ainutlaatuinen tilaisuus hyväksyä vihdoinkin sellainen lainsäädäntö, jolla muutaman vuoden päästä saatetaan voimaan ihmisten haluama ja tarvitsema kosmeettisia valmisteita koskeva lainsäädäntö. Toivon, että meillä on tänään rohkeutta osoittaa tämä neuvostolle ja komissiolle ylivoimaisella enemmistöllä. Hyvät muiden ryhmien kollegat, minä tuen teitä. Toivon, että tekin tuette minua. Todistamme sen tänään ja tarvittaessa myös sovittelumenettelyssä.

García-Orcoyen Tormo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, kosmeettisia tuotteita koskevan direktiivin seitsemännen muuttamisen myötä parlamentissa on otettu jälleen kerran esille kaksi aihetta, joista on keskusteltu laajasti siitä lähtien, kun ensimmäinen direktiivi hyväksyttiin vuonna 1976. Viimeisin tarkistus, joka tehtiin vuonna 1993, oli kuudes. Tarkoittamani aiheet ovat eläinkokeiden kieltäminen ja eläinkokeilla testattujen tuotteiden myynnin kieltäminen Euroopan unionissa.
Esittelijä Roth-Behrendt on tehnyt uutteraa ja kovaa työtä, ja hän on säilyttänyt komission tekstin johdonmukaisena ja parantanut sitä erityisesti sen epäloogisen ehdotuksen osalta, joka koskee myyntikiellon peruuttamista.
Ryhmäni on tukenut kaiken aikaa tätä tarkistusta, ja se on esittelijän kanssa samaa mieltä, että kun työtä on tehty niin monta vuotta ja kun eläinkokeiden lopettamista koskevat odotukset ovat jääneet täyttymättä, tämä aihe on käsiteltävä perinpohjaisesti asettamalla tarkat määräajat sekä vauhdittamalla ja kannustamalla kosmetiikkateollisuutta ottamaan käyttöön kaikki sen ulottuvilla olevat voimavarat, jotta eläinkokeet lakkautettaisiin lopullisesti mahdollisimman pian ja vaarantamatta tuoteturvallisuutta millään tavalla.
PPE-ryhmä on kuitenkin aina ollut sitä mieltä, että jotta tätä direktiiviä noudatettaisiin poikkeuksetta, esittelijän alkuperäistä ehdotusta olisi hieman joustavoitettava ja sisällytettävä siihen joitakin poikkeuksia. Vaikka on totta, että suurin osa kosmeettisista tuotteista on kuluttajille täysin turvallisia ilman, että niitä pitäisi testata eläinkokeilla, on kuitenkin joitakin tapauksia, joiden kohdalla tiedemiehet eivät vielä ole voineet kehittää luotettavia vaihtoehtoisia menetelmiä joillekin tuotteille, jotka eivät millään muotoa ole turhia. Tällaisia ovat esimerkiksi aurinkosuojat tai valonherkkyyttä mahdollisesti aiheuttavat tuotteet.
Niinpä siinä uutterassa työssä, joka ei ole ainoastaan minun ryhmässäni vaan myös muissa ryhmissä, on keskitytty näiden tapausten määrittelyyn ja niiden muotoiluihin direktiivissä, missä yhteydessä esittelijä osoitti suurta vastaanottavaisuutta. Samalla kun direktiiviehdotuksessa haastetaan kosmetiikkateollisuus lopettamaan eläinkokeet, siinä sallitaan poikkeukset joidenkin nimenomaisten kokeiden kohdalla enintään kymmenen vuoden ajan.
Uskon, että tällä tarkistuksella on onneksi koko PPE-ryhmän tuki, ja uskon, että se saa aikanaan tukea myös parlamentin täysistunnossa. Olen vakuuttunut, että Euroopan parlamentin myönteinen äänestystulos ei vain tämän tarkistuksen vaan koko ehdotuksen osalta mahdollistaa, että tämä eläinsuojelun ja kuluttajansuojan tasapainoisesti ja oikeudenmukaisesti yhdistävä säännös voi vihdoinkin nähdä valon.

Whitehead (PSE).
Arvoisa puhemies, kannatan kollegamme Roth-Behrendtin esittämien ehdotusten linjaa ja tavoitetta, jota monet parlamentin jäsenet ovat yrittäneet saavuttaa kymmenen viime vuoden aikana.
Minkään muu kysymyksen käsittely ei ole kestänyt parlamentissa yhtä kauan kuin kosmeettisten valmisteiden testaus eläinkokeilla.
Mielestäni jäsenvaltioille tulisi siksi lähettää viesti, jonka mukaan parlamentti uskoo, että teollisuuden alalla ei suhtauduta asiaan vakavasti, ennen kuin me suhtaudumme asiaan vakavasti. Hyväksyn sen, että on paljon aloja, joilla lääketieteellinen tutkimus ja erittäin vaikeat ja vakavat kokeet, joille ei vielä ole keksitty asianmukaisia vaihtoehtoja, on vakava huolenaihe. Olen kuitenkin vakuuttunut, että jollemme pysty lähettämään selkeää viestiä puolustamalla ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymäämme näkemystä, meiltä puuttuu kannustin, joka perustuu selkeään tietoon, että rangaistuksia on asetettu ja niitä sovelletaan. Eläinkoe- ja markkinointikieltoa ei ole noudatettu.
Meillä ei ole varaa lisäviivytyksiin. Tahtoisin sanoa kaikille, myös jäsenvaltiolle, jotka yrittivät kovasti saada aikaan yhteistä kantaa, jonka voisimme hyväksyä, että meidän on yritettävä vielä kovemmin. Ratkaisu tähän on lähettää viesti toisessa käsittelyssä, jotta esittelijällä ja kollegoillamme kaikissa puolueissa on mahdollisimman vahva neuvotteluasema, kun yksi kaikkien aikojen parlamentin historian rankimmista sovittelumenettelyistä alkaa.

Davies (ELDR).
Arvoisa puhemies, koko Euroopan unionissa ja ympäri maailmaa suoritetaan laajasti eläinkokeita, joilla varmistetaan, että ihmiset voivat käyttää turvallisesti kemikaalien ja uusien lääkkeiden kaltaisia tuotteita. Yleisö on jo kauan tehnyt selväksi, että se haluaa tehdä lopun eläinkokeista, joiden tarkoituksena on pelkästään varmistaa tavaratalojen hyllyillä olevien deodoranttien, saippuoiden ja hiustenpesuaineiden kaltaisten kylpyhuoneen hyllyille asetettavien turhamaisuutta ruokkivien tuotteiden kehittäminen.
Tämä keskustelu on kuitenkin pitkittynyt vuosi toisensa jälkeen, ja on käynyt yhä vaikeammaksi toteuttaa yleisön toive käytännössä. Meillä on nyt klassinen ristiriita parlamentin ja neuvoston välillä; edellinen on tehnyt selväksi, että se haluaa tehdä lopun eläinkokeista, ja jälkimmäinen on tehnyt parhaansa varmistaakseen, että markkinointikieltoa ei oteta käyttöön.
Olemme tehneet varsin selväksi, että pelkästään Euroopan unionissa toteutettava eläinkoekielto on riittämätön. Tämä tarkoittaisi yksinkertaisesti, että eläinkokeet siirrettäisiin Euroopan unionin ulkopuolisiin maihin, joissa ei voida suorittaa asianmukaista valvontaa. Markkinointikielto on otettava käyttöön ja teollisuutta on painostettava uusien vaihtoehtojen kehittämisen varmistamiseksi. EPP:n esittämistä ehdotuksista on ollut paljon hyötyä.
Minun ryhmäni tukee Roth-Behrendtin esittämää pyyntöä, jonka mukaan markkinointikielto tulisi ottaa käyttöön mahdollisimman varhain. On kuitenkin todennäköistä, että EPP:n tarkistus hyväksytään tänään. Tämä antaa meille kaikille mahdollisuuden kunnianhimoiseen ja kuitenkin realistiseen ratkaisuun, parlamentin ja neuvoston väliseen sopimukseen, jolla tämä asia voidaan saattaa lopullisesti päätökseen ja aiheuttaa painetta teollisuudelle, mutta jolla ei luoda ratkaisemattomia ongelmia. Toivon, että voimme tänään tässä täysistunnossa myöhemmin pidettävässä äänestyksessä päättää lopullisesti tämän asian käsittelyn ja tehdä lopun eläinten tarpeettomista kärsimyksistä.

McKenna (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, kannatan esittelijän kantaa. Ei missään tapauksessa voida hyväksyä eläinten kiduttamista, jotta me voisimme niin sanotusti kohentaa itseämme. Toisin kuin kosmetiikkateollisuus väittää, on mahdollista valmistaa ja myydä turvallisia tuotteita, joiden ainesosia ei ole testattu eläimillä. Monet yritykset luopuivat näistä vanhentuneista käytännöistä vuosia sitten, ja kuluttajien ylivoimainen enemmistö haluaa välittömän kiellon. Siksi on valitettavaa, että sekä komissio että neuvosto ovat yhä kosmetiikkateollisuuden ja voiton vuoksi tapahtuvasta eläinten kidutuksesta vastuussa olevien puolella.
Ehdotettu kielto koskisi ainoastaan EU:ssa testattuja tuotteita, ja siinä sallittaisiin yritysten siirtävän eläinkokeiden suorittamisen muihin maailman osiin. Tämä ei ole hyväksyttävää. Me haluamme, että tämä käytäntö loppuu, eikä sitä saa siirtää muualle.
Komissio ei ole pannut täytäntöön markkinointikieltoa ja eläinkoekieltoa - jonka oli tarkoitus tulla voimaan vuonna 1998 - ja tämä on täysin tuomittavaa, ja väite, jonka mukaan markkinointikielto aiheuttaisi ongelmia WTO:ssa on täysin järjetön. Asiasta on annettu oikeudellinen ennakkopäätös. Koirien ja kissojen turkista annetun lain hyväksyminen Yhdysvalloissa osoitti, että eläinten hyvinvointi voi olla oikeutettu syy rajoituksille.
Merkinnän osalta olen erittäin pettynyt, että neuvosto ei ensimmäisessä käsittelyssä hyväksynyt parlamentin suositusta, jonka mukaan "testattu eläimillä" tulisi selvästi käydä ilmi tuotteiden merkinnöissä. Kuluttajilla on oikeus tietää tästä.
Mitä tulee syöpää aiheuttaviksi, perimää vaurioittaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi aineiksi luokiteltaviin aineisiin (CMR-aineet), joiden käyttö on sallittu kosmeettisissa valmisteissa, ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta vahvisti uudelleen ensimmäisessä käsittelyssään pyynnön kieltää CMR-aineet kosmeettisissa valmisteissa, jollei tiedekomitea ole arvioinut ja hyväksynyt niitä turvallisiksi. Itse asiassa valiokunnan kanta CMR-aineisiin on vahvistunut tiedekomitean viimeisimmän kannan mukaiseksi.
Kun otetaan huomioon, että komissio kielsi äskettäin CMR-aineet kemikaalidirektiivejä koskevassa arvioinnissaan, mutta on sisällyttänyt ne poikkeuksena, on naurettavaa, että ainesosa voidaan kieltää maaleissa ja kiillotusaineissa mutta ei iholle levitettävissä tuotteissa. On aivan tekopyhää puolustaa eläinten jatkuvaa kiduttamista turvallisuuden nimissä ja samalla sallia vaaralliset aineet.

Sjöstedt (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, tässä kysymyksessä olemme täysin samaa mieltä esittelijä Roth-Behrendtin ja ympäristövaliokunnan tekemän päätöksen kanssa. Mielestämme eläinkokeet pitää rajoittaa niihin aloihin, joissa niillä on elintärkeä merkitys ihmisten terveyden kannalta, esimerkiksi kun on kyse lääketieteellisistä tuotteista. Eläinkokeita ei pidä tietenkään käyttää kosmeettisten valmisteiden testauksessa.
Kannatamme sen vuoksi tällaisten eläinkokeiden täydellistä kieltämistä ja niiden avulla valmistettujen tuotteiden markkinointikieltoa. On myös ymmärrettävä, että tällainen tehokas kielto EU:ssa vaikuttaa erittäin myönteisesti koko maailmanmarkkinoihin. Tämä edistää tätä alaa koskevien eläinkokeiden täydellistä lopettamista maailmanlaajuisilla markkinoilla. Se osoittaa, että vaihtoehtoja on olemassa.
Tästä kysymyksestä on keskusteltu pitkään, aivan liian pitkään. Olen hämmästynyt komission kannasta, jota on pidettävä vanhentuneena, ja olen hämmästynyt, että ei ole ymmärretty, että nyt on aika päättää. Todellinen markkinointikieltoa koskeva päätös nopeuttaa teknistä kehitystä, jossa esitetään uusia vaihtoehtoja. Jo se on myönteistä.
WTO-konfliktin mahdollisuus on mainittu. Mielestäni kyseistä uhkaa on liioiteltu aikaisemmin, mutta jos tällainen päätös saatetaan WTO:n käsiteltäväksi, kyse on selvästi taistelusta, jota Euroopan unionin on käytävä täysillä. Silloin nimittäin on kyse periaatteellisesta taistelusta, jota käydään sen oikeuden puolesta, jonka mukaan eläinten ja ihmisten terveyden on oltava vapaita markkinoita tärkeämpi asia. Tämän oikeuden hyväksi pitää tietenkin olla valmis taistelemaan.

Nobilia (UEN).
Arvoisa puhemies, aivan ensimmäiseksi esittelijälle on syytä antaa tunnustusta hänen mainittavasta työstään, vaikka jotkin hänen käsittelemistään aiheista herättivätkin hämmennystä. Uskomme, että valtaosaa niistä ei voi sivuuttaa niiden aatteiden mukaisesti, joita parlamentti on aina osoittanut kehityksen ja sivistyksen kannalta, ja koska parlamentti on täysin vakuuttunut omista perusihanteistaan.
Tämä koskee muun muassa eläinkokeita, joita ei edelleenkään rajoiteta, vaan viivytellään sitä vastoin vaihtoehtoisten kokeilumenetelmien tutkimusta, ja tämä tarkoittaa, että itse tutkimusta ei kehitetä ja että edelleen turvaudutaan sellaisiin käytänteisiin, jotka soveltuvat huonosti yhteen hyvinvointiin ja sivistykseen tähtäävien tarkoitusten kanssa.
Ainoa asia, jota en ymmärrä kollega Roth-Behrendtin mietinnössä, koskee hänen komission tekstiin tekemää tarkistusta 28, entistä tarkistusta 26, joka sisältää luettelon allergiaa aiheuttavista aineista. On selvää, että kunnioitus eläimiä kohtaan pätee myös ihmisiin, niinpä velvollisuutemme on asettaa rajat sellaisten aineiden käytölle, joiden on todettu olevan allergiaa aiheuttavia.
Kuten esittelijä asiaankuuluvasti viittaa, tarkistuksessa lueteltujen 26 aineen joukossa on varmasti 13 ainetta, joiden on todettu aiheuttavan allergiaa, niinpä on perusteltua, että niiden määrää tuotteissa rajoitetaan. Lisäksi, kuten esittelijä epäsuorasti ilmaisee, on vielä varmentamatta, ovatko 13 muuta ainetta liian vahingollisia, ja hän tarkentaa, että tiedekomitea on esittänyt omat käyttörajoituksensa ainoastaan ennalta ehkäisevässä tarkoituksessa odottaessaan perusteellisempia tietoja. Tämä on epäsuoraa ennaltaehkäisyä siinä mielessä, että nämä aineet eivät saa näillä rajoituksilla aiheuttaa vahinkoa, jos ne ylipäänsä ovat vahingollisia. Se, että näiden viimeksi mainittujen 13 aineen joukossa 11 on määritelty eteerisiksi luonnonöljyiksi, jos niitä käytetään esitettyjen rajoitusten mukaisesti, on sama kuin niitä ei käytettäisi ollenkaan, eikä niiden aiheuttamaa huolta pidä panna tuotteen laadun tiliin vaan sen syyksi, että paikallista maataloutta on lakattu harjoittamasta erityisesti Etelä-Euroopassa ja erityisesti Ranskassa ja Italiassa, jotka tuottavat raaka-aineita, esimerkiksi jasmiinia, erilaisia sitrushedelmiä ja erityisesti bergamottia.

Blokland (EDD).
Ryhmämme on aina korostanut, että on hyvin tärkeää asettaa eläinten hyvinvoinnin alalla tiukat normit, jotka ovat voimassa koko Euroopan unionissa. Kaikki eläimet ovat Jumalan luomuksia, joten meidän pitää kohdella niitä kunnioittavasti eikä käyttää niitä kertakäyttötuotteina, kuten nyt valitettavan usein tapahtuu. Olen vakuuttunut, että eläimet on annettu meille ravinnoksi ja myös lääkkeiden kehittämistä ja testaamista varten, mikäli se on ehdottoman välttämätöntä. Eläinten muunlainen käyttö, tai pitäisi oikeastaan sanoa väärinkäyttö, on yksinkertaisesti tuomittavaa.
Kannatammekin eurooppalaista eläinkoekieltoa kosmetiikkatuotteiden valmistuksessa. Neuvostosta poiketen olemme kuitenkin sitä mieltä, että eläinkokeiden kieltäminen yhteisössä ei yksistään riitä, koska silloin kokeita yksinkertaisesti jatketaan Euroopan ulkopuolella. Kosmetiikkateollisuus voidaan pakottaa ponnistelemaan maailmanlaajuisesti eläinkokeettomien menetelmien kehittämiseksi ainoastaan sillä tavalla, että eläinkoekieltoon yhdistetään eläimillä testatun kosmetiikan markkinointikielto yhteisössä. Tässä kohdin haluan kyllä muistuttaa, että meidän pitää valvoa, että kolmansien maiden tuottajat eivät joudu epäedullisempaan asemaan kuin eurooppalaiset tuottajat, etenkin koska se on ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa. Onkin hyvin tärkeää, että Euroopan ulkopuolisille maille kerrotaan asiasta hyvissä ajoin, niin että ne pystyvät täyttämään kieltoihin sisältyvät vaatimukset.
Pyydänkin teitä äänestämään Roth-Behrendtin ehdotuksen puolesta. Silloin lähetämme neuvostolle selvän signaalin siitä, että meidän mielestämme tämä on ainoa tapa lopettaa eläinten tarpeeton ja tuomittava kärsimys, joka liittyy kosmetiikan kehittämiseen ja myyntiin. Toivokaamme, että sen myötä tämän alan epäkohdat onnistutaan korjaamaan vuosikausien tarpeettoman hidastelun jälkeen. Kiitän teitä antamastanne huomiosta.

Florenz (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvä Dagmar Roth-Behrendt, kosmeettisten valmisteiden testaus eläinkokeilla on lopetettava ja mahdollisimman pian. Päätimme siitä parlamentissa jo vuonna 1993; meillä vain oli silloin heikko kumppani rinnallamme. Niin näyttää tosin olevan vieläkin. Tämä heikko kumppani on komissio. Sillä ei ole viime vuosina ollut aina tarmoa edustaa Euroopan tasolla tehtyjä päätöksiä myös WTO:ssa, jotta WTO-kumppanit ymmärtäisivät ajoissa, että olemme valmiita viemään asioita eteenpäin. Haluamme myönteisessä mielessä pakottaa heidät toimimaan.
Arvoisa komission jäsen Liikanen, huolimatta kaikesta henkilökohtaisesta arvostuksestani olen siksi hyvin pettynyt esitykseenne ja toivon, että seuraavassa keskustelussa saamme vihdoinkin aikaan eläinkoekiellon, tapahtukoon se minun puolestani vaikka viiden tai kuuden vuoden kuluttua. Viiden tai kuuden vuoden kuluttua giljotiini on kuitenkin pantava käyntiin - se on ratkaiseva asia. Kaikkien on tiedettävä, että viiden tai kuuden vuoden kuluttua eläinkokeet todellakin lopetetaan, lukuun ottamatta niitä poikkeustapauksia, joiden katsomme nyt olevan tieteellisesti perusteltuja. Tiedämme, että jokaiseen periaatteeseen kuuluu aina myös poikkeus. Poikkeusten on kuitenkin jäätävä poikkeuksiksi. Sen vuoksi ei saa taas käydä niin, että viiden vuoden kuluttua käsiteltävänämme on jälleen uusi asiakirja, jonka yhteydessä keskustelu alkaa taas aivan alusta. Emme pysty selittämään sitä lapsillemme - emme pysty selittämään sitä millekään luontokappaleelle.
Komissiolla on kyllä niin paljon valtaa, että se pystyy tarpeeksi ajoissa käsittelemään asioita eri puolilla maailmaa olevien WTO-kumppaneiden kanssa. Tämä tuli hyvin osoitettua ansarautojen, turkisten tuontiin liittyvien ansojen, yhteydessä. Ratkaisu voidaan hyvinkin löytää, jos toisia WTO-maita ei yllätetä, vaan heidät otetaan ajoissa mukaan keskusteluun. Arvoisa komission jäsen, haluaisin todellakin rohkaista teitä tällaiseen toimintaan. Teissä on kyllä miestä olla koko maailman edelläkävijänä tässä asiassa. Haluaisin kannustaa teitä siihen voimakkaasti.
Van den Bos (ELDR).
On rumaa panna eläimet kärsimään ihmisten kauneuden tähden. Eläinkokeet voidaan hyväksyä vain silloin, kun ne ovat ehdottoman tarpeellisia, ja kosmetiikan kohdalla näin ei ole. Sen takia tarvitaan sekä markkinointi- että eläinkoekielto. Mitä pikemmin, sitä parempi.
On harmi, että tässä asiassa pitää tehdä kompromisseja. Kaikista eläimillä testattujen tuotteiden merkinnöistä pitää välittömästi tehdä pakollisia. On hyvin tärkeää, että yritykset, tiede ja hallinto alkavat investoida vaihtoehtoisiin menetelmiin paljon nykyistä enemmän, sillä niiden avulla saatua tietoa käytetään edelleen aivan liian vähän hyväksi. Validointimenettelyjä pitää nopeuttaa. 40 000 eläintä vuodessa on 40 000 eläintä liikaa. Eläinkokeiden korvaaminen, vähentäminen ja kehittäminen on sivistyskysymys. Eläimet ovat aivan liian kauniita huonosti kohdeltavaksi.

De Roo (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, aivan ensiksi haluan ilmaista arvostukseni kollega Roth-Behrendtille hänen hyvän työnsä ja tässä keskustelussa osoittamansa järkähtämättömyyden johdosta. Kuten kollega van den Bos jo sanoi, niin 40 000 eläinkoetta vuodessa on 40 000 eläinkoetta liikaa. Body Shop alkoi jo 25 vuotta sitten tuoda markkinoille kosmetiikkaa, jota ei ole testattu eläimillä. He ovat todistaneet jo 25 vuoden ajan, että sellainen on mahdollista. Body Shopin politiikasta pitää nyt tulla Euroopan vakiopolitiikkaa. Ja vieläpä niin pian kuin mahdollista. En ymmärrä, miksi kristillisdemokraatit haluavat odottaa sitä vielä kymmenen vuotta. Jos todella haluamme sitä, niin meidän pitää yksinkertaisesti pyrkiä tekemään se niin pian kuin mahdollista. Kauppakiistan Yhdysvaltojen tai mahdollisten muiden WTO-kumppanien kanssa voin kyllä kestää. Euroopan kansalaiset ovat ilmaisseet selvästi haluavansa vähentää eläinten kärsimystä, ja meidän Euroopan parlamentin jäsenien pitää nyt noudattaa tätä toivomusta.

Seppänen (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, usein vedotaan siihen, että USA:lla ja niillä mailla, jotka osallistuvat sen yksipuoliseen sotaan terrorismia vastaan, on yhteinen arvopohja. Sitä mikä se on, ei sanota ääneen. Se kuitenkin tiedetään, että Bushin arvoihin ei kuulu korkeatasoinen kaupallinen eetos. USA:ssa ei ole moraalisia arvoja, joilla puolustettaisiin hormonivapaata ruokaa, GMO-vapaita kasvilajikkeita tai eläinkoevapaata kosmetiikkaa.
Tässä yhteydessä neuvoston yhteinen kanta eläinkokeilla testattavan kosmetiikan markkinointikiellon saattamisesta OECD:n luvanvaraiseksi on kestämätön. OECD:ssä päätökset tehdään yksimielisesti eikä niitä tarvitse perustella. Se tekee USA:lle mahdolliseksi sanella EU:lle arvot. Olisi rehellisempää selvittää WTO:ssa, onko eläinkokein testatun kosmetiikan markkinointikielto WTO-yhteensopiva. Tarvittaessa asia voitaisiin viedä WTO:n riitojenratkaisumenettelyyn, jolloin kieltoa voitaisiin puolustaa, ilman että vastapuoli pystyy yksin sanelemaan lopputuloksen.
WTO:ssa pitää selvittää, voidaanko maailmankauppaa käydä myös eettismoraalisin perustein. Euroopan parlamentilla on ollut vahvat sellaiset perusteet sen halutessa kieltää eläinkokeet kosmetiikan testaamiseksi ja vaatiessa muualla eläinkokein testatun kosmetiikan asettamista myyntikieltoon EU:n alueella.

Bowis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tätä keskustelua leimaa tekopyhyys. Me näemme, että myytävänä on tuotteita, joihin ei väitteiden mukaan ole sovellettu eläinkokeita, vaikka valmistajat tietävät erittäin hyvin, että tuotteita ei ehkä ole testattu eläimillä, mutta sen ainesosia on. Huomaamme, että maat, kuten minun omani, väittävät kieltäneensä eläinkokeet, vaikka ne ovat vain siirtäneet ongelman sellaisiin maihin, joissa eläimiä ei kunnioiteta yhtä paljon.
Itse asiassa tarvitsemme eläimillä testattujen tuotteiden markkinointikiellon, ja tässä mietinnössä pyritään juuri tähän. Meidän on tietenkin varmistettava, että turvallisuus on tärkein kriteerimme. Toimintamme ei saa vaarantaa ihmisten terveyttä. Meidän tulee muistaa kyseessä olevien tuotteiden määrä - kyse ei ole pelkästään kosmeettisista tuotteista, joita levitämme kasvoillemme, vaan myös hammastahnoista, aurinkovoiteista, lastentuotteista, linssien puhdistusaineista ja niin edelleen.
Tavoitteemme on asettaa realistinen aikataulu eläimillä testattujen tuotteiden poistamiseksi asettamalla määräaika kullekin kokeelle. Meidän on sovitettava yhteen ihmisten terveyteen ja eläinten terveyteen liittyvät edut, ja tämä on mahdollista.
Tarkistuksissamme kiellettäisiin välittömästi ne kokeet, joille on validoitu vaihtoehto. Niissä muille kokeille asetettaisiin enintään viiden vuoden määräaika sen mukaan, mihin vaiheeseen vaihtoehdon validoinnissa ollaan päästy. Tarkistuksissa tunnustetaan, että niille kolmelle kokeelle, joille ei ole vielä vaihtoehtoa, määräajaksi asetettaisiin enintään kymmenen vuotta, jonka kuluessa vaihtoehdot olisi löydettävä ja jonka jälkeen myös nämä kokeet lakkautettaisiin.
Olemme kyllästyneet odottamaan tässä asiassa. Olemme odottaneet viisi vuotta; olemme odottaneet 1825 päivää siitä, kun tämä toimenpide olisi pitänyt hyväksyä. Tänä aikana olemme nähneet, että 190 000 eläintä on joutunut kärsimään ja lopetettu. Me haluamme lopettaa tämän. Tarvitsemme turvallisia kosmeettisia valmisteita. Ihmisten terveyttä on suojeltava, ja eläinkokeista on tehtävä loppu. On aika saattaa tämä asia päätökseen.

Clegg (ELDR).
Arvoisa puhemies, olen erittäin yllättynyt neuvoston ja komission esittämistä väitteistä, joissa ehdotetaan, että markkinointikielto ei olisi, kuten ne asian ilmaisisivat, yhdenmukainen WTO:n sääntöjen kanssa, sillä tätä alaa koskevat WTO:n säännöt ovat kuitenkin erittäin epäselvät. On aivan yhtä todennäköistä, että markkinointikielto osoittautuu WTO:n sääntöjen mukaiseksi kuin niiden vastaiseksi. Asian ydin on tämä: WTO:n sääntöjä koskevat väitteet ovat täysin hypoteettisia. Mielestäni ei ole täysin asianmukaista siirtyä markkinointikiellon puolesta tai sitä vastaan esitetyistä sisältöä koskevista väitteistä paljon mutkikkaampaan ja asiantuntijoille tarkoitettuun keskusteluun WTO:n laista. Rehellisempi lähestymistapa - lähestymistapa, jota parlamentti kannattaa - on hyväksyä markkinointikielto mahdollisimman pian ja käsitellä WTO:hon liittyviä näkökohtia erikseen siinä epätodennäköisessä tapauksessa, että meidän lakimme riitautetaan WTO:ssa. Tämä olisi parempi lähestymistapa, joka olisi oikea tapa sekä periaatteessa että käytännössä.

Flemming (PPE-DE)
Arvoisa komission jäsen, minun on moitittava teitä tänään vihamielisyydestä teollisuutta kohtaan. Mitä Euroopan teollisuudelle voidaan teidän mielestänne sitten tehdä?
Ensin sanotaan, että se on loppu vuonna 1998, sitten vuonna 2000, sitten vuonna 2002, ja nyt teette esityksen ettekä sano yhtään mitään. Miten te sitten luulette teollisuudenharjoittajien työskentelevän? Tällaisen päähänpiston voi oikeastaan saada vain sellainen virkamies, joka ei ole koskaan joutunut antamaan penniäkään oman teollisuuden hyväksi. Euroopan kosmetiikkateollisuudella olisi pitkästä aikaa mahdollisuus uuteen nousukauteen. Te olette estänyt sen! Vuonna 1996 kerättiin 4 miljoonaa allekirjoitusta; nämä allekirjoittajat olivat taiteilijoita ja kauniita naisia, jotka käyttävät mielellään kosmeettisia valmisteita. Ja nyt sanotte, ettemme halua enää kiduttaa eläimiä Euroopan unionissa, vaan teemme sen unionin ulkopuolella. Kuinka tyhmänä te pidätte parlamenttia, kauniita naisia ja taiteilijoita? Keitä te luulette meidän oikein olevan? Luuletteko todellakin, että olemme niin rasisteja tai vihamielisiä ulkomaalaisia kohtaan, ettemme kiduta eläimiä täällä Euroopan unionissa, mutta kidutamme kyllä, jos kyse on unkarilaisista tai puolalaisista koirista. Minusta tämä on kamalaa, ja tämä on mielestäni loukkaus niitä 4:ää miljoonaa ihmistä kohtaan, jotka allekirjoittivat asiaa vastaan.
Tiedättekö, että on olemassa sellainen lause, että "tulee vielä se päivä, jolloin eläimen tappamista pidetään samanlaisena rikoksena kuin ihmisen tappamista". Sitä ei ole sanonut kukaan hullu eläinsuojelija vaan ehkä kaikkien aikojen suurin taiteilija, Leonardo da Vinci. Arvoisa komission jäsen, teitä tuskin enää koskaan mainitaan Leonardo da Vincin yhteydessä. Ette varmasti ole mikään suuri taiteilija ettekä varmasti ole herkkätunteinen, mutta voisitte mielestäni osoittaa hieman ymmärtämystä tämänpäiväistä keskustelunaihetta kohtaan.
Haluaisin kiittää Dagmar Roth-Behrendtiä hänen suorituksestaan ja aivan erityisesti myös Christina García-Orcoyenia. Arvoisa komission jäsen, se on eriskummallinen liitto, ja teidän on minusta syytä pelätä sitä.
Moreira da Silva (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ensiksi kiitän esittelijää hänen erinomaisesta työstään sekä ensimmäisessä että toisessa käsittelyssä. Tässä mietinnössä täsmennettiin ehdotuksia sellaisissa asioissa, joissa komission ehdotus ei ollut kyllin laaja-alainen eikä kunnianhimoinen, ja totta onkin, että joitakin näistä ehdotuksista ei enää hyväksytty yhteisessä kannassa. Sen vuoksi minusta tuntuu, että parlamentin pitäisi kiinnittää sekä komission että neuvoston huomiota kolmeen asiaan. Ensiksikin on tarpeen julistaa kielletyiksi kaikki mahdollisesti syöpää aiheuttavat tai myrkylliset aineet kosmeettisissa valmisteissa; toiseksi on kiellettävä aromien käyttö erityisesti lapsille tarkoitetuissa valmisteissa, ottaen huomioon ne allergisen reaktion vaarat, joita niihin saattaa liittyä; kolmanneksi: tämän keskustelun kuumin aihe on eläinkokeet.
Mielestäni neuvoston kantaa eikä komissionkaan kantaa voi hyväksyä. Yhtäältä komissio ottaa askeleen taaksepäin voimassa olevan lainsäädännön osalta; toisin sanoen voimassa olevan lainsäädännön rikkomisen ollessa kyseessä komissio on mieluimmin puhumatta markkinoinnin kieltämisestä. Neuvoston voi puolestaan todeta ottaneen askeleen eteenpäin, sillä se heittää ylöspäin, OECD:lle, sääntelyn asiassa, jonka määrittäminen kuuluu Euroopan unionin toimivaltaan. Enpä tiedä, onko tämä OECD:hen vetoaminen yksi uusi oire siitä hallitusten välisestä kaaoksesta, josta neuvosto on viime aikoina kärsinyt, joten luulenkin, että esittelijän omaksuma kanta on kaikkein eniten oikein: meidän on kiellettävä eläinkokeet Euroopassa, meidän on edettävä kohti tällaisten tuotteiden markkinointikieltoa ja edistettävä vaihtoehtoisten tuotteiden myyntiä.

Trakatellis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, pyrin tässä selittämään erästä mielestäni tärkeää seikkaa. Se koskee myös eläinkokeiden käytön sallimista joidenkin tuotteiden testaamisessa silloin, kun vaihtoehtoisia menetelmiä ei ole tarjolla. Meidän tulisi siis äänestää niiden tarkistusten puolesta, joilla sallitaan vaihtoehtoisten menetelmien käyttö niissä tapauksissa, joissa ei tällä hetkellä voida soveltaa tyydyttäviä vaihtoehtoisia testejä, varsinkin jos kyseessä ovat syöpää aiheuttavat tai lisääntymiselle vaaralliset aineet. Muuten olen täysin samaa mieltä esittelijän kanssa, että vaihtoehtoisia in vitro -menetelmiä pitää todellakin soveltaa aina mahdollisuuksien mukaan. Yhdessä kollegojeni kanssa esittämälläni tarkistuksella pyritäänkin mahdollistamaan vaihtoehtoisten menetelmien käyttö kaikissa muissa tapauksissa, paitsi niissä, joissa eläinten käyttöä ei voida korvata. On korostettava, että ihmisen terveys pitää asettaa etusijalle, ja sen jälkeen tietysti eläinten kunnioittaminen ja suojelu.
Haluan uskoa että parlamentti äänestää näiden tarkistusten puolesta. Niillä mahdollistetaan eläinten käyttö, kunnes nämäkin testit voidaan korvata vaihtoehtoisilla in vitro -menetelmillä. Korostan vielä kerran, että nykyiset in vitro -menetelmät eivät ole tyydyttäviä, ja mielestäni eläinkokeiden täydellinen kieltäminen olisi osoitus piittaamattomuudesta ja huonosti perusteltua, kun tiedetään, että niiden korvaaminen vaihtoehtoisilla menetelmillä ei ole mahdollista.

Jackson (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä kaikkien puhujien kanssa tähän mennessä. Ei ole hyväksyttävää, että valtavasta tieteellisestä edistyksestä huolimatta, me hyväksymme yhä kivun tuottamisen pienille eläimille saadaksemme tietää, onko uusi kasvovoide turvallista käyttää.
Haluaisin esittää voimakkaan tukeni mietinnölle. Esittelijä on onnistunut löytämään oikean kompromissin: kielto ei tulisi voimaan välittömästi, vaan se voisi tulla voimaan viiden vuoden kuluessa, ja tämä tarkoittaa, että olemme antaneet kyseisille yrityksille vähintään 15 vuoden siirtymäajan siitä, kun ensimmäisen kerran aloitimme keskustelun tästä aiheesta noin kymmenen vuotta sitten. Kannatan myös ajatusta, että meidän tulisi osoittaa oma vastuumme - käsite, joka on vihreille vieras - ottamalla käyttöön markkinointikielto sillä aikaa, kun kokeita kehitetään vaihtoehtoisten menetelmiä puuttuessa tällä hetkellä, vaikka meidän on tällöin asetettava määräaika näille kokeille, ehkäpä kymmenen vuotta eteenpäin. Parlamentin mietinnössä tuodaan esiin, että vaihtoehtojen löytäminen on entistäkin kiireellisempää.
Minulla on komissiolle kaksi kysymystä, ja toivon, että kun komission jäsen Liikanen vastaa, hän kiinnittää erityistä huomiota esittämiini seikkoihin tarkistusten 21 ja 28 osalta. Jäsenet Nisticò ja Nobilia toivat nämä aikaisemmin esille.
Olen erittäin huolestunut, että hajusteiden, aromien ja eteeristen öljyjen merkitsemisen kannalta tarkistukset 21 ja 28 merkitsevät tarpeettomien vaatimusten käyttöönottoa, millä saattaa olla epäedullinen vaikutus valmisteiden koostumukseen, niiden jatkuvaan saatavuuteen ja todellakin joidenkin niitä valmistavien pienempien yritysten elinkelpoisuuteen. Esittelijä ehdottaa hyvin laajaa merkintäjärjestelmää, kun valmisteet sisältävät hajusteita ja aromeja jopa vähäisessä määrin. Itse asiassa, vaikka tämä on tarkoitettu suojaamaan niitä harvoja kuluttajia, jotka ovat allergisia tietyille hajusteille, ehdotuksella ei todennäköisesti ole merkittävää kansanterveydellistä hyötyä. Saattaa olla, että joillekin allergisille henkilöille ei ole olemassa turvallisia hajusteita. Heille on parasta, kuten he hyvin tietävät, olla kokonaan käyttämättä tuotteita, jotka sisältävät hajusteita.
Esittelijä reagoi Euroopan kuluttajajärjestön huomautuksiin, joissa todetaan, että järjestö puhuu allergiasta kärsivien henkilöiden puolesta ja pitää selvästi tätä kysymystä osana kemikaalien vastaista sotaansa. Minun on sanottava, että allergiasta kärsivät henkilöt eivät ole ottaneet minuun yhteyttä tässä asiassa.
Euroopan makuaine- ja hajusteyhdistys (European Flavour and Fragrance Association) huomauttaa, että tarkistuksilla kuluttajien niskoille sälytetään valmisteita, joissa on viittaukset yli 50 ainesosaan 11:llä eri kielellä. Tämä on tyhmää ja tarpeetonta. Lisäksi on vaarana, että jotkin eteeriset öljyt poistettaisiin koostumuksesta, ja siten vahingoitettaisiin joidenkin maiden, myös erittäin köyhien maiden, taloudellisia etuja. Nämä tarkistukset ovat huonoja ja tarpeettomia kuluttajien ja teollisuuden kannalta. Toivon, että esittelijä harkitsee niiden peruuttamista ja että komissio ja neuvosto hylkäävät ne.

Roth-Behrendt (PSE)
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia, että minulla on lopuksi vielä mahdollisuus kiittää keskustelusta. Keskustelu oli erittäin vilkas, ja kuulimme siinä sekä tunteisiin että järkeen perustuvia kommentteja, ja siinä käsiteltiin erilaisia näkökohtia. Olen siitä puheenvuoron käyttäneille kollegoille erittäin kiitollinen. Olen jäsen Flemmingille kiitollinen siitä, että hän huomautti minulle Leonardo da Vincistä; minä kun olen koko ajan yrittänyt löytää komission jäsen Liikasesta ja Leonardo da Vincistä samoja piirteitä. Ehkäpä komission jäsen Liikanen yllättää meidät vastauksellaan ja ilmoittaa, että heissä on kuin onkin samoja piirteitä ja että sisimmässään hän oikeastaan kovastikin kannattaa parlamentin ehdotusta. Olen erittäin kiitollinen myös kaikille niille kollegoille, jotka ovat tukeneet minua ja jotka toivottavasti tämänpäiväisessä äänestyksessäkin kannattavat ehdotuksia yhtä sankoin joukoin. Mikäli kosmeettisia muutoksia - sehän sopii tähän - tarvitaan, meidän on mielestäni tehtävä se ehdottomasti sovittelumenettelyssä.
Haluaisin sanoa pikaisesti jotakin jäsen Nobilian ja lopuksi jäsen Jacksonin esiin ottamista kohdista. Jäsen Jacksonille minun on sanottava, että en voisi perua tarkistuksia, vaikka haluaisinkin, koska ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta hyväksyi ne 44 kyllä-äänellä. Se on siksi nyt valiokunnan eikä enää minun kantani, ja olen asialle uskollinen parlamentin esittelijä.
Lisäksi haluaisin sanoa, että olen juristi enkä luonnontieteilijä, ja toimin siksi hyvin yksinkertaisesti. Omaksuin kosmetiikka-alan tiedekomitean kannan - komitea koostuu Euroopan unionin tieteenharjoittajista, jotka ovat todenneet, että allergisia reaktioita aiheuttaa 26 ainetta, joista 13 aiheuttaa erityisen voimakkaita ja loput 13 tavanomaisia allergisia reaktioita. Näiden aineiden merkitseminen olisi minusta maailman banaalein teko. Merkitsemme jo suklaisiin pähkinät ja kaiken muun allergikkoja varten, ja nyt nämä aineetkin pitäisi vielä merkitä. Voin hyvin ymmärtää sen, että tuoksuöljyn valmistajat ovat havahtuneet näin myöhään ja pyrkivät sitten kolme päivää ennen äänestystä vaikuttamaan meihin kaikkiin. En haluakaan kieltää heidän tuotteitaan, mutta haluan, että aineet mainitaan valmistusaineluettelossa 11 kielen sijasta yhdellä kielellä, niiden kemiallisella nimellä, kuten kosmetiikka-alan tiedeneuvosto muuten on ehdottanut. Olen vakaasti sitä mieltä, että olemme sen velkaa Euroopan unionin kuluttajille.

Liikanen
. (EN) Arvoisa puhemies, komission puolesta haluaisin kiittää Roth-Behrendtiä ja ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaa tästä mietinnöstä ja onnitella heitä heidän tekemästään vaikuttavasta työstä.
Parlamentin lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä esittämä toive parantaa kuluttajansuojaa on suuressa määrin otettu huomioon yhteisessä kannassa. Olen kuitenkin tietoinen siitä, että parlamentin arvio voi olla erilainen ja kunnioitan sitä kaikilta osin, kuten täällä on tänään vahvistettu.
Komissio ja neuvosto suhtautuvat myönteisesti erityisesti ehdotuksiin, jotka koskevat tiettyjä tuoteryhmiä, kuten lapsille tai intiimihygieniaan tarkoitettuja tuotteita, tai vaatimukseen vähimmäissäilyvyysajan pidentämisestä. Näistä olisi selvästi hyötyä kuluttajille.
Komissio yhtyy parlamentin huolenaiheeseen syöpää aiheuttaviksi, perimää vaurioittaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltujen aineiden (CMR) käytöstä. Kosmetiikkadirektiivissä säännellään jo CMR-aineiden käytöstä alakohtaisesti.
Jotta näille aineille löydetään yhdenmukainen ja kestävä ratkaisu, on otettu käyttöön erityisiä säännöksiä oikeudellisen kehyksen vahvistamiseksi ja samalla noudatettu riskinarvioinnin pääperiaatetta. Lisäksi komissio on uutta kemikaalipolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassaan ehdottanut uusia toimenpiteitä näiden uusien aineiden osalta, ja työskentelemme nyt kollegani Wallströmin kanssa konkreettisten ehdotusten parissa.
Hajusteallergiaa koskevan kysymyksen osalta komissio ja neuvosto suhtautuvat myönteisesti allergiaa aiheuttavien hajusteainesosien merkintäjärjestelmän käyttöönottoon. Tämä parantaa nykyisiä merkintävaatimuksia, ja kuluttajat, jotka ovat herkkiä tietyille ainesosille, voivat välttää tuotteita, jotka sisältävät kyseisiä ainesosia.
Mitä tulee eläinkokeita koskevaan kysymykseen, tiedämme kaikki, miten vaikea ja arkaluonteinen asia tämä on erityisesti, koska se herättää paljon huolenaiheita kansalaisten keskuudessa. Me kaikki yhdymme tavoitteeseen vähentää eläimille kokeissa aiheutettuja kärsimyksiä.
Tämä kysymys liittyy moniin muihin poliittisiin aloihin, ja siksi teemme jatkuvasti läheistä yhteistyötä kollegani Byrnen kanssa, joka vastaa terveys- ja kuluttaja-asioista, ja kollegani Lamyn kanssa, joka vastaa kauppa-asioista.
Neuvoston yhteisen kannan kompromississa nämä näkökohdat on otettu huomioon uudessa kokonaisvaltaisessa lähestymistavassa. Tämä johtaa tasapainoiseen ratkaisuun, josta on todellista hyötyä eläinten hyvinvoinnille, jolla suojellaan kuluttajan terveyttä ja jossa otetaan huomioon meidän sisäisten päätöstemme vaikutus kansainvälisellä tasolla. Me katsoimme, että tämä lähestymistapa olisi myönteinen askel ja antaisi poliittisen viestin, että huolenaiheenne on otettu huomioon, sillä siinä markkinointikielto otetaan uudelleen käyttöön.
Ehdotettua ratkaisua, jossa kielletään eläinkokeet EU:ssa aina, kun se on mahdollista ja tehdään vaihtoehtoisten menetelmien käyttö pakolliseksi mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, voidaan pitää parannuksena. Tämä johtaa Euroopan unionissa suoritettavien eläinkokeiden hallintaan ja vastaa siten arvosteluun, joka koskee ongelman siirtämistä kolmansiin maihin.
Monille tärkeimmille toksikologisille parametreille ei vieläkään ole validoituja vaihtoehtoisia menetelmiä. Ne ovat välttämättömiä kosmeettisen ainesosien terveyteen kohdistuvien riskien täydellisessä arvioinnissa korkeatasoisen kuluttajansuojan turvaamiseksi. On mahdotonta ennustaa, milloin kaikki välttämättömät vaihtoehtoiset menetelmät ovat käytettävissä.
Lopuksi Euroopan unionin täytyy varmistaa, että sen kansainvälisiä velvoitteita kunnioitetaan, ja tärkeä tavoite on tarjota mahdollisimman korkea turvallisuuden taso. Täydellinen eläinkoekielto vaarantaisi kosmetiikan turvallisuuden ja siten ihmisten terveyden.
Markkinointikielto, johon liitetään hyväksyntä OECD-tasolla ja johon ei liitetä määräaikaa, vähentää riitauttamisen riskiä WTO:n riitojenratkaisujärjestelmässä. Euroopan unioni pyrkii Euroopan parlamentin voimakkaalla tuella edistämään eläinten hyvinvointiin liittyviä näkökohtia WTO:n kanssa. Tämä ehdotus on kuitenkin tähän mennessä saanut erittäin vähän tukea WTO:n jäseniltä.
Jotkut kollegat ovat esittäneet, että EU:n tulisi toteuttaa tällainen kielto ja katsoa, riitauttavatko muut WTO:n jäsenet sen, ja tämän jälkeen harkita tarpeen mukaan toimenpidettä WTO:n vastustuksen valossa. Esitin tämän kysymyksen WTO:n suhteista vastuussa oleville kollegoilleni, ja heidän vastauksensa kuuluu seuraavasti: tällaisella toimintatavalla on poliittinen hintansa. Me vahvistaisimme jo tällä hetkellä kehitysmaiden keskuudessa vallitsevaa epäilystä, että WTO-sopimuksiin liittyvistä sitoumuksistaan huolimatta teollisuusmaat aikovat käyttää kauppamahtiaan ja tyrkyttää omia eettisiä prioriteetteja ja arvoja muille. Asian ottaminen esille WTO:ssa näissä olosuhteissa voisi näin ollen olla vahingollista ja lisäisi kehitysmaiden ja teollisuusmaiden välisten suhteiden kärjistymistä ja vähentäisi EU:n mahdollisuuksia tuoda eläinten hyvinvoinnin ja ympäristönäkökohtien ja sosiaalisten näkökohtien kaltaisia asioita WTO:n neuvotteluihin. Tämä on WTO:n suhteiden tästä alasta vastaavien kollegojeni mielipide.
Olen vakuuttunut, että työn jatkaminen läheisessä yhteistyössä parlamentin, neuvoston ja komission kanssa johtaa lopulta tasapainoiseen ratkaisuun, joka todella edistää eläinten hyvinvointia ja samalla turvaa kuluttajien terveyden ja kansainväliset sitoumuksemme.
Jackson esitti kaksi yksityiskohtaista kysymystä tarkistuksista 21 ja 28. Tarkistuksen 28 toisen osan osalta voisimme periaatteessa hyväksyä liitteessä 3 mainittujen tunnistettujen hajusteallergeenien luetteloinnin ehdotettujen sääntöjen mukaisesti, mutta tämä tulisi toteuttaa komission direktiivillä. Komissio hylkää ensimmäisen osan.
Liitettä 3 koskeva tarkistusehdotus on toteutettava komission direktiivillä, jossa mukautetaan komiteamenettelyssä hyväksyttyä teknistä kehitystä. Hajusteiden luettelointia koskevassa tarkistuksessa 21 vaaditaan täydellistä ainesosien luetteloa, myös hajusteiden koostumuksen osalta.
Kun otetaan huomioon hajusteiden ainesosien suuri määrä, kaikkien hajusteiden ainesosien merkitseminen ei olisi mahdollista eikä siitä olisi hyötyä kuluttajille tai ihotautilääkäreille, ja se olisi kohtuutonta odotettuihin riskeihin nähden. Lisäksi poistaminen poistaisi oikeusperustan allergisia vaikutuksia aiheuttavien hajusteiden merkitsemistä koskevalle pyynnölle, kuten yhteiseen kantaan sisältyvässä tarkistuksessa 26 pyydetään.
Lopuksi komissio voi periaatteessa hyväksyä tarkistuksen 1 ensimmäisen osan, tarkistuksen 5 ensimmäisen osan, tarkistuksen 27 toisen osan ja tarkistuksen 28 toisen osan. Komissio ei kuitenkaan voi hyväksyä tarkistuksen 1 toista osaa, tarkistusten 2-5 toista osaa, tarkistusten 6-27 ensimmäistä osaa, tarkistuksen 28 ensimmäistä osaa ja tarkistuksia 29-33.

Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Nisticòn laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0141/2002) neuvoston yhteisestä kannasta laatu- ja turvallisuusvaatimusten asettamiseksi ihmisveren ja veren komponenttien keräämistä, tutkimista, käsittelyä, säilytystä ja jakelua varten (14402/1/2001 - C5-0069/2002 - 2000/0323(COD)).

Nisticò (PPE-DE)
. (IT) Arvoisa puhemies, haluan kertoa olevani erittäin tyytyväinen, että viime huhtikuun 23. päivänä komissiossa hyväksyttiin direktiivi ihmisveren laatu- ja turvallisuusvaatimuksista ilman, että parlamentin esittämästä kannasta tai tarkistuksista merkittävästi poikettiin. Mielestäni nyt tässä toisessa käsittelyssä voidaan vihdoinkin hyväksyä direktiivi, joka tarjoaa erityisesti potilaiden ja kuluttajien hyväksi mahdollisimman suuret takeet ihmisveren ja veren komponenttien laadusta ja turvallisuudesta, jotta voidaan välttää infektiot ja komplikaatiot, jotka ovat menneisyydessä aiheuttaneet lukuisia skandaaleja ja tuhoja.
Ihmisverelle samat laatuvaatimukset asettavan eurooppalaisen direktiivin hyväksyminen mahdollistaa, että ihmisverta ja veren komponentteja voidaan vihdoinkin viedä kaikkiin Euroopan unionin maihin ja että luovuttajien maasta toiseen liikkumista koskevat ei toivotut rajoitukset poistuvat. Korkeiden laatu- ja turvallisuusvaatimusten on koskettava kaikkia verensiirron vaiheita alkaen veren ottamisesta luovuttajalta veren ja veren komponenttien tutkimiseen erityisten ja ajantasaisten laboratoriotestien avulla, veren ja sen komponenttien keräämiseen, käsittelyyn, säilytykseen, jakeluun ja käyttöön.
Kuten kaikki varmasti muistavat, eniten kritiikkiä ja ristiriitoja valiokunnassamme ja parlamentissa aiheuttanut direktiivin kohta koski niin sanottua "vapaaehtoista ja maksutonta verenluovutusta". Tämän kysymyksen kannalta ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa hyväksytty yhteinen kanta ratkaisee mielestäni kaikki ristiriidat. Toissijaisuusperiaatteen nojalla 4 artiklassa sanotaankin, että jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön entistä tiukempiakin vaatimuksia, jotta verenluovutus perustuisi vapaaehtoisuuteen ja maksuttomuuteen. Lisäksi jäsenvaltiot voivat rajoittaa veren ja veren komponenttien tuontia tai kieltää sen, jos veri on peräisin luovuttajilta, joille on maksettu korvausta.
Alun perin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa poistettiin seuraava lause: "sillä ehdolla, että EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan määräyksiä noudatetaan". Nyt sosialistiryhmä on esittänyt uuden tarkistuksen, jonka mukaan kaikki jäsenvaltiot voivat kieltää veren ja veren komponenttien tuonnin tai rajoittaa sitä terveyden suojelun korkean tason varmistamiseksi sekä 19 artiklan 1 kohdassa määrättyjen tavoitteiden saavuttamiseksi, kunhan EY:n perustamissopimuksessa asetetut ehdot täyttyvät. Minusta tämä on hyvä kompromissi, jota voi tukea.
Vapaaehtoista ja maksutonta verenluovutusta varten yhteisen kannan 19 artiklassa esitetään eräitä tarkkoja määräyksiä. Erityisesti 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden pitää rohkaista ihmisiä vapaaehtoiseen ja maksuttomaan verenluovutukseen varmistaakseen mahdollisimman laajalti sen, että verta saadaan tällaisten luovutusten kautta. Määräys on mielestäni hyvin tasapainoinen, ja tämä kanta on jo hyväksytty komissiossa. Direktiivin 19 artiklan 2 kohdassa sanotaan yleisesti, että jäsenvaltioiden pitää ilmoittaa muille jäsenvaltioille ja komissiolle niistä toimista, joihin ne ovat ryhtyneet 1 kohdassa esitetyn tavoitteen saavuttamiseksi. Haluaisin tässä yhteydessä esittää suullisen tarkistuksen, jonka nojalla jäsenvaltiot toimittaisivat kyseiset tiedot joka kolmas eikä joka toinen vuosi, koska tämä on myöhemmässä artiklassa esitetyn mukaista.
Edelleen vapaaehtoisesta ja maksuttomasta verenluovutuksesta haluan lisäksi sanoa, että jotkut kollegat esittivät pyynnön, että artiklojen joukkoon lisättäisiin määritelmä Euroopan neuvostosta, erityisesti 3 artiklaan. Annan yleisesti ottaen tukeni Euroopan neuvoston määritelmälle, mutta mielestäni viittaus johdanto-osan kappaleeseen 23 riittää juuri niin kuin se on laadittu, kun siinä täsmennetään, että jäsenvaltioiden "pitäisi" eikä "pitää" ottaa huomioon kyseinen määritelmä. Näin ollen vastustan sekä tarkistusta 7 että tarkistusta 19, joissa vapaaehtoisen ja maksuttoman verenluovutuksen määritelmä halutaan esittää kirjaimellisesti ja tinkimättömästi. Luovuttajien kannustamiseksi onkin mielestäni tarpeen noudattaa tietynlaista joustavuutta. Arvoisa komission jäsen, jokainen jäsenvaltio mieltää "maksuttomuuden" määritelmän omalla tavallaan ja noudattaa sen kohdalla eri perinteitä ja kulttuuria, ja näitä asioita pitää ehdottomasti kunnioittaa.
Euroopan tehtävänä ei ole asettaa yksittäisille jäsenvaltioille tiukkoja määritelmävaatimuksia. Mikä on siis olennainen asia? Se, että luovuttajia on riittävä määrä, jotta voidaan saavuttaa kaikkein tärkein tavoite, eli se, ettei ajauduta veripulaan, kun verta ja veren komponentteja ei ole riittävästi.
Toinen ristiriitaa aiheuttava seikka koskee vastuuhenkilöä. Näkemykseni on, että kompromissitarkistuksen kautta jäsenvaltioille pitäisi antaa toissijaisuusperiaatteen mukaisesti vapaus päättää, minkälaisia vaatimuksia vastuuhenkilön kohdalla pitäisi noudattaa.
Lopuksi toivon, että tälle direktiiville annettaisiin sille kuuluva arvo ja että se hyväksyttäisiin.

Oomen-Ruijten (PPE-DE).
Haluan tältä paikalta aivan ensimmäiseksi kiittää jäsen Bowisia, että hän antaa minun puhua ennen häntä, sillä minun pitää ottaa vastaan ryhmä vierailijoita, eli kuoro, joka avaa kohta alankomaisen viikon. Sen takia haluaisin poistua salista klo 11.
Arvoisa puhemies, verituotteista on käyty aiemminkin hyvin tunnepitoinen ja kiihkeä keskustelu. Mielipiteet tästä asiasta poikkeavat, ja allekirjoittanut on eri mieltä jopa hyvän ystävänsä jäsen Nisticòn kanssa. Olemme kuitenkin yhdestä asiasta aivan samaa mieltä, nimittäin siitä, että verituotteiden turvallisuus pitää asettaa etusijalle, koska niin monet ovat riippuvaisia niistä. Potilasjärjestöt, joista mainitsen tässä hemofiliayhdistykset, ovat aivan perustellusti puuttuneet keskusteluun, mutta myös niiden mielipiteet poikkeavat toisistaan. Nämä erilaiset mielipiteet muuten liittyvät siihen, onko jäsenvaltio omavarainen veren saatavuuden ja verituotannon organisoimisessa.
Tulen itse jäsenvaltiosta, jossa omavaraisuus asetetaan etusijalle, ja veren saatavuuden organisaatio perustuu vapaaehtoiseen, maksuttomaan verenluovutukseen, niin sanottuun "ei maksua" -periaatteeseen. Haluan sanoa jäsen Nisticòlle, että en voi enkä halua määrätä meidän periaatettamme muille maille. Hän on juuri pyytänyt toissijaisuuden noudattamista. Se ei kuitenkaan saa ja voi merkitä sitä, että meidän vapaaehtoista "ei maksua" -periaatettamme horjutetaan. Sen takia pyydän jäsen Nisticòa ottamaan täällä käsiteltäväksi ne periaatteet, jotka vahvistettiin parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä ja vielä kerran ympäristöasioiden valiokunnan toisessa käsittelyssä. Se pitää sisällään, että meidän pitää antaa myönteinen lausunto niistä sopimuksista, jotka tehtiin sen kolmikantaneuvottelun puitteissa, johon jäsenet Lund, Nisticò ja muut osallistuivat ja jonka tavoitteena oli antaa alankomaalaisille ja pohjoisille jäsenvaltioille mahdollisuus jatkossakin säilyttää oma organisaatio, eli kysymys on tarkistuksen 19 kohdasta. Hyvä jäsen Nisticò, olen valmis vetämään takaisin tukeni tarkistukselle 7, jos voitte taata minulle toissijaisuuden puitteissa, että myös tarkistus 19 saa kannatusta ja myös niiltä jäseniltä, joiden maissa on toisenlainen järjestelmä.
Arvoisa puhemies, haluan sanoa vielä jotain eräästä toisesta tarkistuksesta. Aiomme tukea tarkistusta 20, jota myös jäsen Nisticò kannattaa, nimittäin kollega Lundin kompromissia, jolla korvataan tarkistus 10 ja jolla jäsenvaltiolle annetaan mahdollisuus päättää jatkossakin omasta organisaatiostaan ja omasta veripolitiikastaan. Kannatan tätä kompromissia erittäin lämpimästi, sillä se on minusta parannettu muoto siitä alkuperäisestä tarkistuksesta, jonka tein tarkistukseen 10. Pyydän teitä kaikkia vielä kerran antamaan tukenne tarkistukselle 19.

Bowis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että periksi antamiseni Oomen-Ruijtenille näyttää aiheuttaneen hänelle ahdistusta, mutta en usko hänen tarvitsevan verivalmisteita. Tähän mietintöön suhtaudutaan erittäin myönteisesti, ja onnittelen esittelijäämme.
Veren turvallisuus, kuten me kaikki tiedämme, on ensisijaisen tärkeää. Joissakin jäsenvaltioissamme on ollut kauhukertomuksia, joissa muistutetaan asiasta. Veren luovutus on myös ensisijaisen tärkeää niille henkilöille, joiden henki on siitä riippuvainen. Me suosittelemme maksutta tapahtuvaa luovutusta - tämä on brittiläinen käytäntö ja haluamme säilyttää sen - mutta käytännössä Eurooppa tuo ulkomailta melkein 50 prosenttia plasmastaan ja plasmatuotteistaan.
En puhu nyt tavallisesta verenluovutuspalvelusta, joka tapahtuu kirkon salissa, jonne pistäydyt puoleksi tunniksi, nautit kupin teetä ja menet takaisin työpaikallesi. Puhun plasman luovutuksesta, jolloin joudut matkustamaan kauemmas jonnekin, jossa on asianmukaiset laitteet ja joka kestää puoli päivää. Meidän on tuotava joitakin näistä tuotteista ulkomailta, ja monet niistä tulevat Yhdysvalloista, jossa monien tuotteiden luovutuksista maksetaan.
Tutkimukset osoittavat, että maksua vastaan luovutettu veri on itsessään täysin turvallista. Pääsyy tähän on tietenkin verivalmisteiden seulonta niiden alkuperästä riippumatta. Lähes kaikki hyperimmuunit plasmatuotteet tuodaan Euroopan unioniin ulkomailta, ja 2 166 367 henkilöä Euroopan unionissa on niistä riippuvainen: noin 400 000 Isossa-Britanniassa, 400 000 Ranskassa, 100 000 Alankomaissa, 40 000 Suomessa ja niin edelleen. Näillä henkilöillä on verenvuototauti, immuunipuutos, albumiini jäykkäkouristus, hankinnainen vajavuus ja autoimmuunitauti. Näihin kuuluvat myös raskaana olevat naiset, jotka ovat Rh-negatiivisia. Ilman tuotteita heidän terveytensä ja henkensä voivat olla vaarassa.
Meidän tulisi tietenkin rohkaista maksutta tapahtuvaa luovutusta. Tämä on meidän tapamme ja käytäntömme, mutta maailmassa, jossa esiintyy BSE:tä ja CJD:tä, emme voi olla puristeja. Muutoin asettaisimme kansalaistemme hengen vaaraan.

Lund (PSE).
Arvoisa puhemies, olin oikeastaan valmistautunut pitämään myönteisen puheen, joka koskee verivalmisteiden parempaa laatua Euroopan tasolla, mutta joudun toteamaan, että esittelijä Nisticón toiminta tässä asiassa on ala-arvoista. Vasta viime viikolla teimme komission ja neuvoston läsnä ollessa esittelijä Nisticón kanssa sopimuksen, joka johti siihen, että me esitimme kompromissina tarkistuksen 19, jonka mukaan vapaaehtoista maksutta tapahtuvaa veren luovutusta koskeva määritelmä siirretään huomioihin. Kyse oli kompromissista, vaikka esittelijä Nisticó nyt pudisteleekin päätään. Täällä toimitaan yksinkertaisesti epärehellisesti. Esittelijä Nisticón toiminta on ala-arvoista, ja sen vuoksi haluaisin sanoa, että saatte varautua siihen, että pyydämme, että asiasta myöhemmin tänään aiottua äänestystä lykätään. En pidä tällaisesta tavasta hoitaa asioita. Parlamentissa istuvia kollegoita ei saa kohdella näin. Sekä komissio että neuvosto, joiden puheenjohtajat olivat läsnä kyseisessä kokouksessa, hyväksyivät tämän kompromissitarkistuksen ja niin teki myös esittelijä Nisticó sekä oman ryhmänsä puolesta että esittelijänä. Sen vuoksi on täysin uskomatonta, että parlamentin toisessa käsittelyssä ilmoitetaan, että sovitusta sopimuksesta ei pidetäkään kiinni. Tämä on joka tapauksessa viimeinen sopimus, jonka minä teen esittelijä Nisticón kanssa, ja kuten sanoin, teemme kaikkemme, jotta saamme lykättyä äänestystä, jotta voisimme keskustella asiasta PPE-DE -ryhmän johdon ja ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa toimivan PPE-DE -ryhmän koordinaattorin kanssa. Tämä asia on kerta kaikkiaan mennyt päin seiniä, emmekä me pidä siitä.

Ries (ELDR).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, haluaisin kiittää mietinnön esittelijää Nisticòa yhteistyöstä, joka on jatkunut koko mietinnön käsittelyn ajan. Haluaisin lisätä Lundin äsken mainitsemaan sen, että minusta ei voida hyväksyä, että kahden ryhmän välillä sovittua kompromissia esitellään parlamentin kompromissina ilman, että muista pienemmiksi luokitelluista ryhmistä on ollut mukana edes varjoesittelijöitä.
Tämän täsmennyksen jälkeen totean, että edustamani liberaaliryhmä pitää neuvoston omaksumaa yhteistä kantaa loistavana kompromissina. Siinä otetaan tasapuolisesti huomioon verenluovuttajien ilmaisemat, erityisesti luovutuksen eettisiä vaatimuksia koskevat huolenaiheet ja mielipiteet, joita ilmaisevat potilaat, jotka vaativat, että veriplasmatuotteita on oltava riittävästi saatavana kaikkialla Euroopassa, kuten kollegani Bowis kattavasti selvitti. Toisin sanoen kaikki tätä tasapainoa kyseenalaistavat tarkistukset tuntuvat meistä vaarallisilta, ja erityisesti sanoisin, että taistelun aloittaminen uudelleen siitä, että luovutuksen olisi oltava täysin ja ehdottoman ilmaista, tuntuu meistä virheelliseltä, koska vapaaehtoisen luovutuksen määrääminen ainoaksi mahdolliseksi aiheuttaisi lopulta sen, että toisen valtion keruujärjestelmää pidettäisiin parempana kuin toisen, mikä on täysin ristiriidassa perussopimusten kanssa. Miksi olisi pakko valita esimerkiksi Saksan sekajärjestelmän, Belgian Punaisen Ristin monopolin tai Ranskan järjestelmän välillä? Ranskassahan sattui järkyttävä tapaus, jossa käytettiin saastunutta verta, minkä jälkeen siellä toteutettiin veriturvatoimintaverkko, josta useat jäsenvaltiot ovat sittemmin saaneet vaikutteita. Tämä ei ole olennaista. On vielä toistettava, että olennaista on veren ja veren komponenttien luovutuksen kaikkein korkeimpien laatu- ja turvallisuusvaatimusten suosiminen. Euroopan veriketjun tulevaisuutta ei edistetä eikä konkreettista ja kestävää vastausta omavaraisuusongelmaan löydetä ylistämällä tässä yhteydessä täysin ja ehdottoman ilmaisia luovutuksia ja, toistan vielä, ehdottamalla järjestelmien yhtäläistämistä - joka on tähän asti ollut tieteellisesti perustelematonta eettiseltä ja laadulliselta kannalta, minkä vahvistavat valiokunnassa hyväksytyt tarkistukset 7 ja 10 sekä tarkistus 26. Liberaaliryhmä äänestää siis näitä tarkistuksia vastaan. Luonnollisesti vapaaehtoisluovuttajia on kuunneltava. Heidän panoksensa on verrattoman arvokas. On kuitenkin kuunneltava myös potilaita, kun he sanovat, ettei kukaan verenvuototautia tai immuunikatotautia poteva anna ruiskuttaa itseensä käsittelemättömiä tai laadultaan epävarmoja veriplasmatuotteita sillä perusteella, että ne ovat peräisin vapaaehtoisilta luovuttajilta. Meidän on annettava luovuttajille ja vastaanottajille tässä ja nyt viesti anteliaisuudesta ja yhteisvastuusta. Meidän mielestämme on hedelmätöntä asettaa heidän näkökantansa vastakkain. Suurin veriketjua ja potilaiden henkeä uhkaava vaara piilee siinä, että veriplasmasta peräisin olevista lääkkeistä on puutetta. Omavaraisuus Euroopassa saavutetaan jonain päivänä, jos hyväksytään nämä tosiasiat ja otetaan vastaan kaikki terveet luovuttajat ilman ostrakismia.

Puhemies. -
Hyvä jäsen Nisticò, olette pyytänyt saada antaa henkilökohtaisen lausuman. 122 artiklan nojalla pyydän teitä odottamaan keskustelun päättymistä, sillä kyseisen artiklan mukaan kaikki henkilökohtaiset lausumat käsitellään keskustelun lopussa.

Rod (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen, että esittelijä Nisticò on ottanut mukaan monta meidän tarkistustamme. Jäljelle jääneet puutteellisuudet antavat kuitenkin aiheen jättää tarkistuksia sen takaamiseksi, että verituotteiden turvallisuus on mahdollisimman hyvä.
Niinpä katsommekin, että kaikkiin verioperaatioihin liittyvät kaikki ei-toivottavat seuraukset ja tapahtumat on ilmoitettava niiden vakavuusasteesta riippumatta. Mielestämme on myös olennaisen tärkeää tehdä kaikille verenluovuttajille lääkärintarkastus ennen luovutusta, jos halutaan todella varmistaa laatu ja potilaille annettavat tiedot.
Tämän lisäksi olennaisen tärkeä kysymys on, pitääkö verenluovutuksen olla ilmaista. Suurimmassa osassa Euroopan valtioita on käytössä vapaaehtoinen maksutta tapahtuva verenluovutus. Emme voi hyväksyä tämän periaatteen kyseenalaistamista, ja mielestämme se olisi laajennettava koskemaan koko Euroopan unionia. Emme voi hyväksyä eettisesti veren emmekä sitä paitsi minkään muunkaan kehon komponentin myymistä. Ihmisruumis ei ole kauppatavaraa. Tässä yhteydessä pidämme äärimmäisen järkyttävänä, että on yrityksiä, jotka voivat hyötyä ilmaisesta verenluovutuksesta.
Luovutuksesta maksettava palkkio voi vaikuttaa kielteisesti veren laatuun. Luovuttajat, joiden motiivina on rahanhimo, voivat joutua kiusaukseen kiistää mahdolliset terveysongelmansa, ja tällä voi olla dramaattisia seurauksia - kuten Kiinassa kävi - heidän omalle terveydelleen tai veren saajien terveydelle. En kiellä hankintaan liittyviä riskejä, mutta mielestäni mahdollisia luovuttajia voidaan motivoida muilla keinoin kuin rahalla.
Tämän direktiivin tavoitteiden toteutumiseksi ja ihmisveren laadun ja turvallisuuden takaamiseksi pyydän kollegoitani äänestämään tarkistustemme puolesta.

Kronberger (NI)
Arvoisa puhemies, 55 prosenttia Euroopan unionin verivalmisteista oli vuonna 2001 peräisin sellaisilta luovuttajilta, jotka olivat saaneet korvauksen kustannuksista. EU-markkinoiden tarjonnassa käytettävästä plasmasta 73 prosenttia on samoin peräisin sellaisilta luovuttajilta, joille on maksettu korvaus. Plasmavalmisteiden täydellinen saatavuus säilyy vain tällaisten lahjoittajien avulla. Verivalmisteiden riittävällä tarjonnalla voidaan pelastaa ihmishenkiä, ja sen on siksi oltava ehdottomasti ensisijaisena tavoitteena! Yhteinen kanta on hyvä lähtökohta.
Terveydenhuoltoala ei hyväksy kustannusten korvauskieltoa. Minusta se ei ole mitenkään moraalitonta, päinvastoin. Muistan oman opiskeluaikani, jolloin me opiskelijat ansaitsimme osan tuloistamme plasmanluovutuksilla.
Malliori (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, parlamentissa käsitellään nyt toistamiseen tärkeää direktiiviä strategiasta, jolla ohjataan unionin toimia kansanterveyttä ja Euroopan kansalaisten turvallisuutta koskevissa kysymyksissä. Euroopan parlamentissa kiinnitetään erityistä huomiota veren ja verituotteiden laatu- ja turvallisuusvaatimuksien asettamista koskevaan direktiiviin. Tämä johtuu sitä, että alalla vaadittavien ehtojen ja vaatimusten määrittelemisessä on mielestämme noudatettava tiukkoja tieteellisiä kriteereitä, jotta verenluovuttajien sekä veren ja sen komponenttien vastaanottajien terveys voitaisiin turvata mahdollisimman hyvin. Euroopan unionissa aiemmin sattuneet tapaukset, joissa potilaat menettivät henkensä saastuneen veren vuoksi, eivät saa toistua.
On ilahduttavaa, että Euroopan komissio hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä useita tärkeitä tarkistuksia. Sen olisi kuitenkin suhtauduttava myönteisesti myös eräisiin muihin tarkistuksiin, joita se ei hyväksynyt ensimmäisessä käsittelyssä, mutta jotka hyväksyttiin toistamiseen ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa. Kommentoisin niistä muutamia. Minusta verensiirtoon valmistautuvalla potilaalla on ehdoton oikeus saada vastuuhenkilöiltä tietoa mahdollisista sivuvaikutuksista. Henkilökohtaisten tietojen yksityisyyden suoja on tietysti turvattava, sillä kolmannet osapuolet eivät saa saada niitä haltuunsa. 9 artiklassa olen eri mieltä Euroopan komission muotoileman ehdotuksen kanssa. Veripalvelulaitoksen vastuuhenkilön on oltava lääkäri, joka on erikoistunut veripalvelulaitoksen asioihin, koska usein verenluovutuksen aikana potilaalla esiintyy komplikaatioita tai sivuvaikutuksia, joihin tarvitaan lääkärin asiantuntemusta.
Puuttuisin vielä erääseen eettiseen kysymykseen. Perustamissopimusten ja perusoikeusasiakirjan mukaan ihmisruumilla ja sen osilla ei voida käydä kauppaa. Yhdynkin periaatteeseen vapaaehtoisesta ja maksuttomasta verenluovutuksesta, sillä eettisten etujen lisäksi uskon sen edistävän oleellisesti veren laatua ja turvallisuutta. Lopuksi sanoisin, että olisi väärin olla kiittämättä esittelijää hyvästä työstä.

Doyle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, monessa EU:n valtiossa - mukaan lukien omani - on tehtävä vielä paljon työtä täydellisen luottamuksen palauttamiseksi verensiirtoon ja verivalmistepalveluun yleisesti traagisten turvallisuusvirheiden jälkeen. Tässä direktiivissä kiinnitetään paljon huomiota turvallisuuteen, ja se on erittäin tärkeä tästä syystä.
Siirryn heti kohtaan, jonka kanssa minulla on vaikeuksia, ja tuen kaikilta osin sitä, mitä kollegat - erityisesti jäsen Bowis - ovat sanoneet. En voi ymmärtää, miksi maksullinen verenluovutus on välttämättä kiellettävä Euroopassa. Suoraan sanottuna suurin uhka EU:n sadoille tuhansille potilaille, jotka tarvitsevat verta ja verivalmisteita, on verivarastojen riittävyys. Veren on oltava turvallista käyttää, mutta määritelmän mukaan vapaaehtoinen potilas, jolla voi olla HIV, ei ole turvallisempi kuin henkilö, jolla ei ole terveysongelmia ja jolle maksetaan veren luovutuksesta. Pohjimmiltaan kyse on tuotteen asianmukaisesta seulonnasta ja käsittelystä sen lähteestä riippumatta. Me emme voi suhtautua tunteellisesti tähän kysymykseen.
Toivon, että kaikki veri ja verivalmisteet tulevat vapaaehtoisista maksuttomista lähteistä. Tämä on pelin henki minun maassani, ja haluaisin edistää sitä. Meidän on rohkaistava yleisöä luovuttamaan verta. Luovutuksia tehdään vähän minun maassani ja monissa muissa maissa. Olemme 50-prosenttisesti riippuvaisia EU:hun tuoduista tuotteista. Omavaraisuus tulisi olla tavoitteena. Maksutta tapahtuvien luovutusten kieltämisen pelkkä harkitseminen on askel taaksepäin. En ole yksin tätä mieltä. Näitä tuotteita tarvitsevien potilaiden eduista huolehtivat vapaaehtoiset järjestöt pyytävät hartaasti meiltä parlamentissa ja EU:lta, ettemme kieltäisi kaikkia maksullisia luovutuksia. Jos potilaat - ei lääke- tai veriyritykset - kysyvät meiltä, meidän tulisi kuunnella heitä ja vastata heille. Kaikella kunnioituksella olisimme ylimielisiä, jos emme tekisi näin.

Stihler (PSE).
Arvoisa puhemies, veren turvallisuus on tärkeä aihe Euroopan unionin kansalaisille. EU:ssa on ollut aivan liian monta vereen ja veren komponentteihin liittyvää kauhutarinaa ja onnettomuutta. Tämä direktiivi, jossa asetetaan laatu- ja turvallisuusvaatimukset veren keräämistä varten, on olennaisen tärkeä. Kun EU:n kansalaiset matkustavat yhä enemmän ja käyvät muissa EU:n jäsenvaltioissa, meidän on varmistettava, että kun valitettava onnettomuus tapahtuu, joko lomalla tai työmatkalla, ihmiset voivat luottaa heihin siirretyn veren laatuun ja turvallisuuteen.
Laatu ja turvallisuus ovat tunnussanoja, ja tämän vuoksi kannatan periaatteessa vapaaehtoista luovutusta. Tämä on ollut erittäin kiihkeän keskustelun aiheena, kuten olemme kuulleet, ja mielestäni esittelijä on antanut sellaisen kuvan, että vapaaehtoinen luovutus on ensisijainen vaihtoehto EU:ssa.
Yhdistyneen kuningaskunnan osalta voidaan kuitenkin tuoda esiin erityistapaus. Hullun lehmän tautina tunnetun CJD:n vaikutusten vuoksi meidän on tuotava plasmatuotteemme jäsenvaltioiden ulkopuolelta. Useimmat näistä tuotteista tulevat Amerikan yhdysvalloista, sillä muissa jäsenvaltioissa lähteitä ei ole riittävästi, ja valitettavasti tuotteet tulevat näin ollen maksetuista lähteistä.
Tämä on tärkeä aihe, joka on erityisen ongelmallinen Yhdistyneelle kuningaskunnalle. Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksella ei ole muuta vaihtoehtoa kuin ottaa plasmatuotteet maksetuista lähteistä, jotta se ei vaaranna Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisten henkeä. Lopuksi otan tyytyväisenä vastaan tämän direktiivin ja sen tavoitteet, suhtaudun myönteisesti vapaaehtoiseen luovutukseen, ja toivon, että EU:n kansalaiset voivat hyötyä veren ja veren komponenttien laadusta ja turvallisuudesta.

Korhola (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, aivan ensiksi on todettava, että kollega Nisticò on esittelijänä tehnyt merkittävän työn parantaessaan turvallisuutta koskevia artikloja tässä direktiivissä. Se on suuriarvoista kaikkien EU-kansalaisten kannalta, eikä tavoitteeksi asetettu yhteinen markkina-alue verelle ja verituotteille voi toimia ilman luotettavia turvallisuusstandardeja. Samalla on kuitenkin todettava, että emme kyenneet löytämään yhteistä näkemystä siitä, miten turvallisuutta voidaan edelleen huomattavasti lisätä ottamalla lähtökohdaksi verenluovutuksen maksuttomuus.
Euroopan neuvosto on tehnyt merkittävää työtä verenluovutusten turvallisuuden lisäämiseksi ja maksuttomuuden edistämiseksi. Euroopan neuvoston määritelmä ei kiellä maksamasta matkakuluja ja korvausta menetetystä työajasta, mikä on tärkeää erityisesti plasman luovuttajille, jotka joutuvat usein matkustamaan toiselle paikkakunnalle ja antamaan paljon aikaansa. Se on hyvä lähtökohta myös EU:lle, mutta jos tyydymme vain suosittelemaan jäsenvaltioille käytäntöjä Euroopan neuvoston tapaan, me olemme hukanneet jotakin oleellista lainsäätäjän roolistamme, ja kun toisaalta annamme jäsenvaltioille oikeuden kieltää maksullisesti luovutetun veren ja verituotteiden tuonnin toisista ja kolmansista maista, olemme samalla heikentämässä pohjaa koko direktiivin alkuperäiseltä tavoitteelta, yhteisten markkinoiden luomiselta.
Yhteisön lainsäädäntö on yleensä hyvälaatuista ja onnistuu helposti säätelemään pieniäkin yksityiskohtia inhimillisessä elämässä - liiankin pieniä tekisi mieleni sanoa. Ei voi kuin hämmästellen valittaa, että tässä nimenomaisessa direktiivissä ei ole kyetty erittelemään tavanomaisia verenluovutuksia muista, kuten plasman luovutuksesta. Edellisiin olisi ilman mitään poikkeustarvetta voitu ottaa ehdoton maksullisuuden kielto ja jälkimmäisiin sallia maksullisuus sikäli kuin plasman ja muiden erikoistuotteiden pula sitä vaatii. Jään odottamaan, että komissio pian antaa uuden esityksen, jolla tämä tärkeä yksityiskohta saadaan korjattua.

Moreira da Silva (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin kiittää kollega Nisticòa hänen tekemästään erinomaisesta työstä ja sanoa, että verestä puheen ollen kaikkialla Euroopassa on kyse erittäin vaativan tilanteen ratkaisemisesta.
Kansalaisista tuntuu siltä, että yhtäältä jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen välillä vallitseva ristiriitaisuus ei tuo heille turvallisuutta tilanteessa, jossa verivalmisteiden kierrätys ja maahantuonti kasvaa, ja toisaalta he tuntevat yhtä suurta epävarmuutta niistä välikohtauksista, joita eri maissa on viime vuosina sattunut. Sen vuoksi emme niinkään ole nyt käsittelemässä hintaan liittyvää kysymystä tai sitä, maksetaanko verenluovutuksesta palkkio vai eikö, vaan sitä, kuinka turvallisuustaso taataan ja muistetaan jatkuvasti, kuinka tärkeä asia veri on kansalaisille.
Mielestäni keskustelun ytimestä on viime aikoina hiukan lipsuttu, ja tunnen mielipahaa siitä, että verenluovutuksen palkkiollisuuden tai palkkiottomuuden ongelma on nostettu tämän keskustelun keskeiseksi kysymykseksi. Olen sitä mieltä, että esittelijä on tässä asiassa oikeassa ja että meidän on noudatettava yhteistä kantaa, kun otetaan huomioon se, että yhtäältä siinä ei kielletä palkkiota, joka on joissakin tapauksissa keskeinen tekijä veren puutteen voittamiseksi, ja toisaalta se, että se kannustaa vapaaehtoisiin verenluovutuksiin ja tekee jopa mahdolliseksi sen, että jotkin jäsenvaltiot etenevät vielä pitemmälle entistä jyrkempien sääntöjen määrittelyssä ja voivat jopa estää tuomasta maahan verivalmisteita, joiden kohdalla ei noudateta samoja sääntöjä. Mutta, arvoisa puhemies, jälleen kerran on kysymys turvallisuudesta ja siitä, kuinka ratkaistaan veren niukkuuden ongelma.

Flemming (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, verenvuototautia, hemofiliaa, sairastavat ihmiset ovat valtavan huolissaan. Jos verenluovutuksesta maksettavat korvaukset nimittäin todellakin kielletään, verivalmisteiden tarjonnassa voi ilmetä totisia vaikeuksia. Niin, jotkut ihmiset saattavat jopa kuolla. Puolet Euroopan unionissa tällä hetkellä käytettävistä plasmaattisista hyytymistekijöistä on peräisin korvauksen saaneilta luovuttajilta, jotka ovat luovuttaneet joko suoraan EU:ssa tai joiden plasma on tuotu kolmansista maista. Jos näitä valmisteita olisi uuden lainsäädännön vuoksi puolta vähemmän tarjolla, voi hyvin helposti kuvitella, millainen uhka se olisi potilaille. Tällä hetkellä ei ole mitään todisteita siitä, että ilman korvausta luovuttaneilta ihmisiltä peräisin olevat lääkeaineet olisivat jotenkin turvallisempia kuin korvauksen saaneilta luovuttajilta peräisin olevat. Tosiasia on, että Euroopan lääkehallintoviranomaiset ovat tutkineet kaikkien plasmavalmisteiden turvallisuutta ja tehokkuutta eivätkä ole todenneet korvauksen maksamista luovuttajille ongelmalliseksi.
Lisään vielä jotakin. Geeniteknisesti tuotetun hyytymistekijän VIII - ainoastaan yhden verenhyytymistekijän - tarjontaan liittyy jatkuvasti ongelmia vastoin alkuperäisiä odotuksia. Lääketeollisuuden alun perin esittämä väite, että rekombinanttihyytymistekijöillä saataisiin rajoittamaton määrä valmisteita ja vieläpä edullisesti, ei ole toistaiseksi kerta kaikkiaan pitänyt paikkaansa. Valmisteet ovat kallistuneet, ja niitä on usein lisäksi vaikea saada.
Koko maailmaa järkyttävä tosiasia on, että verenhyytymistekijöistä riippuvaisia ihmisiä on 400 000-500 000; vain 10 prosenttia heistä pystytään hoitamaan läntisten teollisuusvaltioiden varannon avulla. Koko maailman verenvuototautia sairastavista ihmisistä 80 prosenttia jää ilman hoitoa. Jos luovumme nyt korvauksista, näiden Euroopan unionin ulkopuolella asuvien ihmisten tilanne voi muuttua vielä paljon, paljon huonommaksi.

Müller, Emilia Franziska (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, esittelijä Nisticò on laatinut loistavan mietinnön, jonka sisällölle annan täyden tukeni. En halua, että jäsen Lundin lausuma synnyttää asiasta väärän kuvan. Tämän direktiivin avulla on ehdottomasti luotava samanlainen veren ja veriplasman turvallisuus- ja laatutaso kaikkiin jäsenvaltioihin. Potilaiden suojelu on kaikkein tärkeintä sekä tulehduksia että verivalmisteiden saatavuutta ajatellen.
Sen vuoksi on ehdottomasti varmistettava kaksi asiaa: veren laatu ja se, että meillä on Euroopan unionissa käytettävissämme aina riittävästi verta ja veriplasmaa. Kannatan ilman muuta neuvoston yhteistä kantaa, sillä se lisää veren ja veren komponenttien turvallisuutta. Se määrää samalla suuntaviivat ihmishenkiä pelastavien lääkeaineiden optimaaliselle käytettävyydelle Euroopassa.
Plasmaa tarvitaan elintärkeiden lääkkeiden valmistuksessa; niistä valmistetaan esimerkiksi verenvuotopotilaille tarkoitettua hyytymistekijää VII ja VIII sekä immunoglobuliineja, joilla estetään synnynnäisestä immuunipuutoksesta kärsivien potilaiden tulehduksia. Tarjonnan vähentyminen vaarantaisi lukuisten potilaiden terveyden. Me poliitikot emme varmasti pysty vastaamaan sen seurauksista. Vapaaehtoinen ja ilman korvausta tehtävä verenluovutus on perusperiaate, ja sen on myös pysyttävä sellaisena. Plasmanluovuttajille aiheutuneiden kulujen korvauksia ei saa EU:ssa kuitenkaan kieltää kokonaan. Lähes 50 prosenttia Euroopan unionissa tarvittavasta ihmisverestä ja veriplasmasta on tuotava tällä hetkellä kolmansista maista. Päätuontimaa on Yhdysvallat.
Korvauksen saaneilta luovuttajilta peräisin olevan plasman tuontia ei saa myöskään kieltää uuden direktiivin nojalla. Viime viikon lopulla julkaistusta Euroopan lääkearviointiviraston tutkimuksesta käy selvästi ilmi, että ilman korvausta luovuttaneilta ja korvauksen saaneilta peräisin olevat verivalmisteet ovat ehdottomasti yhtä turvallisia. Turvallisuuteen liittyvien epäilyjen vuoksi ei ole siksi mitään pakottavaa syytä määrätä luovutuksia maksuttomiksi. Se aiheuttaisi väistämättä verivalmisteiden, myös veriplasmasta valmistettujen lääkeaineiden, hankintavaikeuksia. Tarkistuksia 7, 19 ja 20 ei voi siksi hyväksyä.

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, vuonna 1628 tohtori William Harvey esitti ensimmäistä kertaa teoriansa verenkierron todellisesta luonteesta. Kesti kuitenkin noin 200 vuotta, ennen kuin tämä teoria hyväksyttiin kaikilta osin. Onneksi neuvostolta ja parlamentilta on vienyt paljon vähemmän aikaa tarkastella komission tammikuussa 2001 esittämää ehdotusta direktiiviksi laatu- ja turvallisuusvaatimusten asettamisesta ihmisverelle ja veren komponenteille.
Tänään käsiteltävänä olevat tarkistusehdotukset ovat yhteisen kannan aikaansaaneen neuvoston, kyseiseen kantaan tarkistuksia ehdottaneen ympäristöasioiden valiokunnan ja yhdessä puheenjohtajavaltio Espanjan kanssa kompromissiin pyrkineen esittelijän merkittävien ponnistelujen huippukohta.
Komission on hylättävä kahdeksan parlamentin tekemästä 28 tarkastuksesta. Nämä ovat tarkistukset 4, 7, 8, 11, 22, 23, 24 ja 26. Esitän lyhyesti perustelumme jokaisen tarkistuksen osalta. Tarkistuksessa 4 viitataan "verivalmisteisiin", termi, joka tässä yhteydessä kattaa kaikki ihmisverestä tai veriplasmasta peräisin olevat valmisteet, mukaan luettuina lääkevalmisteet, jotka perustuvat veren ainesosiin ja jotka on valmistettu teollisesti. Jälkimmäinen kuuluu direktiivin 2001/83 soveltamisalaan, ja siinä tekniset vaatimukset on määritelty yksityiskohtaisesti. Koska termin "verivalmisteet" käyttö tässä tarkistuksessa voisi johtaa oikeudellisiin vaikeuksiin, se on poistettava.
Tämä koskee myös tarkistuksia 5 ja 6 ja tietyssä määrin tarkistusta 1, joka on hyväksyttävä kaiken kaikkiaan, mutta on jokseenkin tarpeeton ilman tarkistusta 4.
Tarkistuksen 7 osalta komissio hyväksyy näkemyksen, jonka mukaan ilmaisun "vapaaehtoinen maksutta tapahtuva luovutus" määritelmä, siten kuin Euroopan neuvosto on sen määritellyt, esiintyisi direktiivin tekstissä. Neuvostossa käydyt keskustelut ovat kuitenkin selvästi osoittaneet, että tämä määritelmä ei ole tarpeeksi tarkka, jotta se voitaisiin ottaa mukaan oikeudellisesti sitovan direktiivin artiklaosaan. Näistä syistä komissio haluaa mieluummin, että tämä määritelmä sisällytetään johdanto-osan 23 kappaleeseen. Me hylkäämme siksi tarkistuksen 7 ja hyväksymme varjoesittelijän tekemän kompromissiehdotuksen tarkistuksessa 19.
Tarkistuksissa 8 ja 27 ehdotetaan kahta hieman erilaista määritelmää ilmaisulle "veriturvatoiminta". Me hyväksymme tarkistuksen 27 ja hylkäämme tarkistuksen 8, sillä tarkistus 27 heijastaa tarkemmin direktiivin säännöksiä tästä asiasta.
Tarkistuksissa 11 ja 22 ehdotetaan, että vastuuhenkilönä toimisi ensisijaisesti hematologi. Koska vastuuhenkilön tehtävät ovat sekä hallinnollisia että teknisiä, tällaista asiantuntijaa ei aina vaadita tähän tehtävään. Lisäksi yhteisön lakitekstissä ei ole sopivaa mainita erityispätevyyksiä, joita ei ole yhdenmukaistettu yhteisön tasolla.
Jäsenvaltiolla on kuitenkin vapaus asettaa tiukempia vaatimuksia, jos ne niin haluavat. Suosittelen sen sijaan äänestämistä Nisticòn tekemän kompromissitarkistuksen 28 puolesta. Tarkistus 23 on hylättävä, sillä ei ole asianmukaista muuttaa artiklan otsikkoa siten, että se ei enää vastaa artiklan sisältöä.
Tarkistuksessa 24 esitetyt kysymykset on kaikki otettu huomioon yhteisen kannan 15 artiklan muutoksissa, myös uusi määritelmä ilmaisusta "veriturvatoiminta", joka on esitetty tarkistuksessa 27, jonka komissio voi hyväksyä.
Tarkistus 26 on hylättävä. Määräajan asettamista vapaaehtoista maksutta tapahtuvaa luovutusta koskevien sitovien vaatimusten käyttöönotolle ei voida harkita aikana, jona jäsenvaltioilla on vaikeuksia turvata riittävät verivarastot - seikka, jonka monet tämänaamuiset puhujat ovat tuoneet esiin.
Kaikki muut tarkistukset komissio voi hyväksyä joko kokonaan tai osittain. Tarkistukset 1, 9, 12, 15, 17, 19, 25, 27 ja 28 ovat hyväksyttäviä kaikilta osin.
Sallikaa minun käsitellä lyhyesti niitä tarkistuksia, jotka komissio on valmis hyväksymään osittain. Nämä ovat tarkistukset 2, 3, 5, 6, 10, 13, 14, 16, 18, 20 ja 21. Tarkistus 2, sellaisena kuin se on laadittu, ei selvästikään ole yhdenmukainen perustamissopimuksen 152 artiklan rajoitusten kanssa. Sanamuotoa olisi tarpeen muuttaa merkittävästi, jotta se olisi perustamissopimuksen mukainen. Paljon parempi ratkaisu olisi kuitenkin luopua koko tarkistuksesta.
Tarkistusten 3 ja 21 osalta, jotka koskevat henkilökohtaista geneettistä tietoa, komissio kannattaa täysin ehdotuksen taustalla olevaa ajatusta, mutta annetut esimerkit tietojen mahdollisesta väärinkäytöstä saattavat olla liian yksityiskohtaisia. Tarkistukset 5 ja 6 ovat hyväksyttäviä ainoastaan, jos sana "verivalmisteet" poistettaisiin syistä, jotka olen jo maininnut tarkistusta 4 koskevissa huomautuksissani.
Tarkistus 10 aiheuttaisi suuria ongelmia. Uskomme, että 4 artiklan 2 kohdassa, joka koskee jäsenvaltioiden tuontirajoituksia, viittaus perustamissopimukseen on selvästi tarpeen, jotta vältyttäisiin tämän arkaluonteisen tekstin väärintulkinnalta.
Varjoesittelijän tekemän kompromissitarkistuksen 20 sanamuodossa on tähän liittyvä viittaus, mutta ehdotus, jonka mukaan vapaaehtoinen maksutta tapahtuva luovutus yksin voi taata terveyden korkeatasoisen suojelun on tieteellisesti kyseenalaista.
Tarkistettu sanamuoto, jossa esitetään, että vapaaehtoinen maksutta tapahtuva luovutus voi osaltaan vaikuttaa kansanterveyden korkean tasoon, kuten on jo todettu johdanto-osan 23 kappaleessa, olisi hyväksyttävä. Olemme kuitenkin valmiita hyväksymään perustamissopimuksen 30 artiklaa koskevan erityisen viittauksen poistamisen.
Yhtä ongelmallinen on ehdotettu viittaus 19 artiklan ensimmäiseen kohtaan, jossa esitetään yhteisön tavoite mutta ei oikeudellista vaatimusta. Siksi sillä ei voida sellaisenaan oikeuttaa jäsenvaltioiden kaupparajoituksia, sillä rajoituksia voidaan yleensä hyväksyä ainoastaan erittäin painavista syistä.
Tämän osalta vaarana on, että tämä säännös voidaan riitauttaa, mikä voi johtaa direktiivin mitätöimiseen.
Komissio on täysin samaa mieltä periaatteesta, jonka mukaan jäsenvaltioiden tulisi säännöllisesti laatia selvitys vapaaehtoisista maksutta tapahtuvista luovutuksista, kuten tarkistuksessa 13 ehdotetaan. Tämä selvitystä koskeva vaatimus tulisi kuitenkin yhdenmukaistaa niiden kertomusten kanssa, joita jäsenvaltioiden on annettava joka kolmas vuosi direktiivin yleisestä täytäntöönpanosta. Huomasin, että esittelijä Nisticò mainitsi omassa puheenvuorossaan tästä asiasta hetki sitten.
Tarkistus 14 voidaan hyväksyä muutettuna. Direktiivin 20 artiklassa olisi välttämätöntä viitata laadunhallintaan sekä liittää siihen uusi johdanto-osan kappale, joka voisi sisältää kaikki nykyisen tarkistuksen edellyttämät yksityiskohtaiset selvitykset.
Ristiviittaus artiklaan 11 merkitsisi, että kokeen suojaamistoimenpiteet tulisi aina suorittaa hyvän käytännön mukaisesti, kun taas uudessa johdanto-osan kappaleessa annettaisiin selvitys menettelyn taustalla olevista periaatteista.
Tarkistuksen 16 osalta komissio on valmis hyväksymään ensimmäisen osan, jossa viitataan geneettisiin analyyseihin, mutta ei toista osaa, koska potilaita ei voida säännellä artiklan 152 nojalla.
Tarkistuksen 18 taustalla oleva ajatus voidaan hyväksyä hieman muutetussa muodossa 23 artiklan ensimmäisessä kohdassa.
Lopuksi komissio katsoo, että 28 tarkistuksen osalta kaikkien kolmen toimielimen välinen sopimus on ulottuvillamme. Euroopan parlamentti on nyt kriittisessä vaiheessa, jossa sen on päätettävä, ovatko ehdotetut kompromissit hyväksyttäviä. Tällä päätöksellä joko edistetään keskustelua sovittelumenettelyssä tai saadaan direktiivi eteenpäin tulevassa terveysneuvostossa tapahtuvaa lopullista hyväksyntää varten.

Puhemies. -
Jäsen Nisticò on pyytänyt puheenvuoroa työjärjestyksen henkilökohtaisia lausumia koskevan 122 artiklan nojalla.

Nisticò (PPE-DE)
. (IT) Arvoisa puhemies, pidän lyhyen puheenvuoron henkilökohtaisista syistä, ja haluaisin, että jäsen Lund, jolle osoitan tämän vetoomuksen, kuuntelisi minua. Ensinnäkin haluan sanoa, että pitkän yliopistouran jälkeen Etelä-Italian alueelta kotoisin oleva allekirjoittanut on mielestään kunnian mies, joka on intellektuaalisesti ja moraalisesti täysin rehellinen ja joka toimii aina potilaiden yleisen edun hyväksi. Toiseksi haluan neurologina tehdä nopean diagnoosin: on mahdollista, että ystävällemme Lundille on tullut pieni väliaikainen muistikatkos tekemästämme sopimuksesta. Vahvistan kannattavani sitä, että johdanto-osan kappaleeseen liitetään määritelmä "maksuttomasta ja vapaaehtoisesta verenluovutuksesta", mutta kuten sanoin kokouksessa, jossa olivat läsnä komission ja neuvoston edustajat, loppujen lopuksi yksittäisten jäsenvaltioiden on otettava tämä asia huomioon. Jos ystävämme Lund on samaa mieltä tästä asiasta mielestäni tämä on kaikkein olennaisin asia jättäisin hänen ehdotuksensa kokonaan sellaiseksi kuin se on, ja lopuksi päätän puheenvuoroni suulliseen tarkistukseen, jonka voisin ehdottaa kuuluvan seuraavasti: yksittäisten jäsenvaltioiden on otettava tämä asia huomioon. Hyvä ystävä Lund, olen sitä mieltä, että näin tekemällä me, jotka olemme tehneet yhdessä työtä valtavalla tahdonvoimalla ja sitoumuksella sekä sinun että meidän ryhmämme kanssa, voimme ratkaista ongelman, jota sekä luovuttajien yhdistys että potilasyhdistys pitävät hyvin tärkeänä.

Lund (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin vain tehdä seuraavan huomion, jotta pysyisin kaikkien puheenvuorossani esittämieni sanojen takana. Olen hyvin iloinen siitä, että komission jäsen Byrne on tarkistuksia koskevassa omassaan ja komission kannanotossa vahvistanut, että se sopimus on olemassa, jonka me teimme, kun kyse on tarkistuksesta 19. Ymmärrän, että kyse on sopimuksesta, josta esittelijä Nisticò ei edelleenkään halua pitää kiinni.

Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Klaßin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0139/2002) elintarvikkeisiin sisältyvien ainesosien merkinnöistä. (COM(2001)433 - C5-0404/2001 - 2001/0199(COD)).

Klaß (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Byrne, hyvät parlamentin jäsenet, nyt aiheenamme oleva elintarvikemerkintöjä koskevan direktiivin 2013 muuttaminen on tärkeä askel Euroopan valtioiden kuluttajansuojan optimoinnissa. Ravintotottumusten perinpohjaisen muuttumisen ja sen elintarviketuotannossa ja -jalostuksessa aikaansaaman muutoksen vuoksi ravintomme koostuu yhä enemmän valmistuotteista - kukapa nimittäin puhdistaa enää vihanneksensa itse ja kukapa tekee ruokaa enää perusreseptien mukaan? Politiikan on vastattava tähän muutokseen uusilla säännöksillä, jotka saavat aikaan parannuksia ja lisäävät kulutuksen turvallisuutta.
Tietyille ainesosille allergisten ihmisten pitää voida lisäksi olla varmoja, että he saavat tiedon heille vaarallisista aineista heti pakkauksista. Tällä hetkellä jo 8 prosenttia Euroopan unionin alueella elävistä aikuisista ja 3 prosenttia lapsista kärsii allergioista. Vaikutukset voivat vaihdella hengitystiesairauksista hengenvaarallisiin oireisiin. Asianosaiset voivat varmistaa turvallisuutensa ainoastaan välttämällä heille vaarallisia elintarvikkeita. Tiedot allergiaa aiheuttavista aineista ovat siksi aivan välttämättömiä.
Merkinnöissä on luotava tasapaino yhtäältä merkintöjen käytännöllisyyden ja selkeyden sekä toisaalta kuluttajien aiheellisen vaatimuksen välille, että tiedot olisivat täydellisiä. Komission ehdotus antaa tähän hyvän lähtökohdan. Kuluttajille on erityisen tärkeää, että merkintöjä koskevia poikkeuksia sallitaan entistä harvemmin. Tässä yhteydessä on mainittava erityisesti 25 prosentin säännöksen kumoaminen. Direktiivin muutoksen mukanaan tuoma täysin uusi asia tai päämuutos on mielestäni allergiaa aiheuttavien aineiden luettelo, joka perustuu Codex Alimentarius -säännöstöön. Nyt ehdotetaan ensimmäistä kertaa, että allergiaa aiheuttavat aineet merkitään aina ja poikkeuksetta.
Allergiaa aiheuttavien aineiden luetteloa on kuitenkin tarkistettava jatkuvasti, jotta siinä on aina myös uusimmat tieteelliset tiedot. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, komission ja Euroopan parlamentin on löydettävä yhdessä keino, jolla luetteloa voidaan päivittää jatkuvasti. Luetteloon pitää mielestäni voida lisätä uusia aineita, mutta uusien tietojen perusteella sieltä pitää voida myös poistaa aineita. Pyydän siksi hartaasti kannatusta luettelon jatkuvaa seurantaa koskevalle tarkistukselleni.
Tarvitsemme lisäksi entistä yksityiskohtaisempia suuntaviivoja liitteessä III olevan luettelon tulkitsemiseen. Mitä saksankielisessä tekstissä tarkoitetaan esimerkiksi kovakuorisilla hedelmillä, kun pähkinät mainitaan erikseen? Mitä tuotteita tarkoitetaan äyriäisillä? Kuuluvatko etanatkin niihin? Kumoamalla 25 prosentin säännöksen komissio ehdottaa vain vähäisten merkintöjä koskevien poikkeusten sallimista 5 ja 2 prosentin suuruusluokassa. Ne koskevat sellaisia elintarvikkeita, joita jo säännellään muilla yhteisön säädöksillä, kuten suklaata, kastike- ja sinappivalmisteita, ja sellaisia elintarvikkeita, joissa ei tarvitse olla ainesosaluetteloa, kuten maitoa. Maustesekoitusten merkintöihin sovelletaan 2 prosentin poikkeusta.
Tarjonnassa esiintyvien kausikohtaisten erojen vuoksi pienille ja keskisuurille yrityksille on erityisen tärkeää, että ne pystyvät ja/tai-säännöksen avulla reagoimaan nopeasti muuttuneisiin markkinaoloihin.
Toisin kuin jotkut arvostelijat väittävät, yksikään mainittu helpotus ei heikennä kuluttajansuojaa, vaan ne ovat kaikki järkeviä järjestelyjä ja vaihtoehto 25 prosentin säännöksen kumoamiselle. Niihinkin nimittäin sisältyy kaikkien allergiaa aiheuttavien aineiden ehdoton merkintävelvollisuus. Olen paneutunut tiiviisti merkintöihin liittyviin asioihin ja käsitellyt myös niiden käytännön toteutusta. Emme saa unohtaa yhtä asiaa: merkinnät eivät saa sekoittaa kuluttajia, vaan niiden on oltava selkeitä, helposti ymmärrettäviä ja vieläpä luettavia. Kaiken kaikkiaan komission ehdotuksen avulla optimoidaan Euroopan unionin kuluttajansuojaa ja tarjotaan kuluttajille aiempaa enemmän avoimuutta ja tietoa. Juuri tämänhetkisiä vaikeuksia ajateltaessa se on tärkeä signaali eurooppalaisille.
Lopuksi haluan lämpimästi kiittää kaikkia saamastani avusta ja tuesta. Olisin iloinen, jos suuri enemmistö parlamentin kollegoista kannattaisi ehdottamiani tarkistuksia.
Mayer, Xaver (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olemme siis taas kerran siinä tilanteessa, että maanviljelijät osoittavat mieltään ja me käsittelemme elintarvikeasioita. Minusta on tärkeää, että tavoittelemme yhä uudestaan kuluttajien luottamusta, ja nimenomaan elintarvikemerkintöjen tarkentaminen on erityisen tärkeää ja tarpeellista.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan lausunnon valmistelijana haluaisin ensin kiittää esittelijä Klaßia hyvästä yhteistyöstä. Vaikka olimmekin keskustelun alussa hieman eri mieltä pikkuasioista, olimme kaiken kaikkiaan samoilla linjoilla: maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta ja ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta täydensivät erittäin hyvin toisiaan, ja varsinkin näinä päivinä sitä pitäisi korostaa ja arvostaa.
Komission ehdotus oli jo kaiken kaikkiaan ilahduttava edistysaskel elintarvikkeiden merkinnässä. Mikään ei kuitenkaan ole niin hyvä, ettei sitä voitaisi enää parantaa. Tämä parantaminen oli meidän parlamentin jäsenten tehtävänä.
Toistaiseksi voimassa olevassa järjestelyssä, jonka mukaan kaikki elintarvikkeisiin sisältyvät ainesosat - myös elintarvikkeiden koostetut ainesosat - on ilmoitettava merkintään sisältyvässä niin kutsutussa ainesosaluettelossa, oli joitakin poikkeuksia. Esittelijä Klaß otti puheeksi niin kutsutun 25 prosentin säännöksen. Usein kuultu perustelu, että monien ainesosien ilmoittaminen paisuttaisi merkintöjä liiaksi ja tekisi niistä lopulta lukukelvottomia, lienee ollut jonkinlainen veruke. Komissiohan itse huomautti, ettei niissä jäsenvaltioissa, joissa tämä sääntö ei ole ollut voimassa, ole syntynyt mitään hämmennystä. Tämä 25 prosentin säännös lienee ollut ongelmallinen ennen kaikkea siksi, ettei kuluttaja jalostettuja elintarvikkeita ostaessaan tietänyt, sisältääkö tuote allergiaa aiheuttavia aineita, vaikka jo aivan pienetkin määrät ovat kuluttajalle merkityksellisiä.
Tässä yhteydessä pitäisikin mielestäni tarkastella vielä nykyistä tarkemmin tarkistusten 7 ja 12 eroa eli sitä, pitääkö allergiaa aiheuttavien aineiden tieteelliset hyväksymisperusteet määrittää ennen direktiivin antamista vai vasta sen jälkeen.

Schnellhardt (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, elintarvikkeiden merkinnöistä on tullut aihe, jota Euroopan parlamentti käsittelee säännöllisin väliajoin. Tänään esillä olevista kysymyksistä käytiin samantapaisia keskusteluja, kun merkintöjä koskevaan direktiiviin tehtiin merkittäviä muutoksia vuonna 1995. Tämänpäiväinen keskustelu on mielestäni välttämätön kuitenkin pelkästään sen tosiasian vuoksi, että tietyt ainesosat aiheuttavat ihmisille yhä enemmän allergisia reaktioita ja osittain vaarallisia tilanteita. Direktiivin muutosta tai muita toimenpiteitä tarvitaan jo pelkästään tämän vuoksi. Tuotantomenetelmissä ei ole tapahtunut - oman arvioni mukaan - mitään muutoksia vuoden 1995 jälkeen. Parlamentin asenne sitä vastoin on muuttunut, sillä silloin kyllä keskustelimme siitä, pitäisikö 25 prosentin säännöstä kannattaa vai vastustaa. Nyt siitä ei enää edes keskustella. Pienennämme siis osuutta - luullakseni - 5 prosenttiin, sillä tämän muutoksen lähtökohtahan on turvallinen; sen tarkoituksena on nimittäin taata kuluttajalle, että hän saa tiedon hänelle vaarallisista allergiaa aiheuttavista aineista. Meidän pitäisikin siksi jatkaa tällä tiellä.
Liikumme kuitenkin nytkin tarvittavien tietojen ja selkeyden välisellä kapealla harjanteella. Tarkoitan tällä sekä merkinnän että direktiivin selkeyttä. Konsolidoitu versio 2013/EY oli tarpeeton säädös. Tätä direktiiviä ensi kertaa soveltava ei pysty tekemään sitä oikein ilman lakimiestä, sillä se on mielestäni erittäin monimutkainen. Jotta ymmärtäisitte minut oikein, lisään, etten tiedä mitään muuta muutosta kuin sen, josta päätämme tänään. Haluaisin kuitenkin terävöittää aistejamme siihen suuntaan, että - koska merkintöjä koskevan direktiivin seuraava muutoshan on jo tiedossa - harkitsisimme, emmekö voisi jättää pois joitakin oleellisia merkintöihin sisältyviä seikkoja, koska kansalaiset tietävät jo paljon asioita. Ravintoloissa ja baareissakin, joissa tehdään juomasekoituksia ja monenlaisia ruokia, edellytetään, että kuluttajat tietävät, mitä ne sisältävät, ja että he voivat myös kysyä. Seuraavan muutoksen yhteydessä meidän pitäisi ehkä ottaa tämä lähestymistapa huomioon jo ennakkokatsauksessa, sillä uskon, että seuraava muutos tehdään pian. Ajattelen esimerkiksi alkoholijuomia.

Whitehead (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan onnitella esittelijää erinomaisesta työstä, jossa komission laajaa ja järkevää ehdotusta on kehitetty valiokunnassamme edelleen. Haluan huomautuksissani yhtyä Schnellhardtiin. Uskon, että oli oikein, että valiokuntamme meni 25 prosentin säännön lakkauttamisen jälkeen komissiota pitemmälle siinä, että karsittiin myös joitakin komission ehdottamia poikkeuksia ja vapautuksia.
Haluan sanoa jotakin niistä monista ihmisistä, jotka ovat kirjoittaneet meille allergioista. Kenellekään, joka kärsii allergiasta, ei kannata sanoa, että siitä kärsii vain merkityksettömän pieni osa ihmisistä. Jos jollakin on allergia, hänellä on se sataprosenttisesti. Meidän on oltava varmoja, että kyseiset merkinnät antavat asianmukaisen varoituksen.
On yksi alue, jolla olemme kohdanneet sitkeää vastustusta jo aikaisemmin. Jäsen Schnellhardt mainitsi juuri alkoholituotteet. Tarkistus 1, jonka esitin valiokunnassa ja joka hyväksyttiin, varmistaisi todellakin, että yksi komitea voisi olla vastuussa alkoholijuomien tuotemerkinnöistä. Uskon, että se on tärkeää ja jotakin sellaista, jota viinialan painostusryhmä on vuosien ajan sinnikkäästi vastustanut.
Emme väitä, että asiantuntijakomiteoiden ei pitäisi osallistua tähän, emme myöskään, etteikö pitäisi käydä vuoropuhelua. Ennemmin tai myöhemmin meidän on tässä allergioita ja tuotemerkintöjä koskevassa yleisessä asiassa ratkaistava kysymys erityiseduista, joka on aina ollut estämässä joidenkin tuotteiden tarkkoja merkintöjä ja samojen määräysten soveltamista kaikkiin tuotteisiin. En usko, että voimme jatkaa näin. Oma näkemykseni on, että nyt on oikea aika. Haluaisin suositella - vaikka ryhmäni on vapaa äänestämään - että äänestämme tarkistuksen 1 puolesta ja että alamme merkitsemään viinit samalla tavalla kuin merkitsemme muutkin tuotteet.

Byrne
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää esittelijä Klaßia ja valiokunnan jäseniä ahkerasta työstä tässä asiassa.
Elintarvikkeiden merkintä on tärkeää, kuten monet ovat tänä aamuna sanoneet. Lainsäädäntömme on tyydytettävä kuluttajien oikeutetut pyynnöt. Mikä olisikaan lopulta järkevämpää kuin haluta tietää mistä elintarvikkeet on tehty, jotta voitaisiin tehdä perusteltuja päätöksiä yhä laajenevasta elintarvikevalikoimasta. Mutta monille ruoka-allergioista ja yliherkkyydestä kärsiville kuluttajille, joiden lukumäärä ikävä kyllä kasvaa koko ajan, on terveydellisistä syistä vieläkin tärkeämpää saada tietoa tiettyjen ainesosien esiintymisestä.
Siksi on tärkeää, että merkintöjä koskevalla lainsäädännöllä ei pelkästään varmisteta, että kaikki kuluttajat saavat kattavaa tietoa, vaan myös käsitellään elintarvikkeiden aiheuttamien epäsuotuisten reaktioiden hyvin todellista ongelmaa. Nämä ovat täällä tänään käsittelemämme ehdotuksen tavoitteet. Olen tyytyväinen huomatessani, että yleisesti ottaen se on saanut laajaa yksimielistä kannatusta. Tässä valossa voivat keskustelumme kohdistua pääasiassa asianmukaisimpiin keinoihin tavoitteiden saavuttamiseksi.
Merkintäkysymykset ovat usein monimutkaisempia kuin miltä ne aluksi näyttävät. Esimerkiksi eräät aromiaineet ovat maustesekoituksia, jotka sisältävät kymmeniä ainesosia. Onko tarpeellista tai edes toivottavaa luetteloida ne kaikki? Mielestäni ei, paitsi jos aineet on saatu ainesosista, jotka voivat aiheuttaa allergiaa tai yliherkkyyttä.
Ongelman kiteyttämiseksi on kysyttävä, kuinka tarkkoja elintarvikemerkintöjen on oltava? On ehdottoman tärkeää välttää liiallista tietomäärää, jota kuluttajien olisi vaikea omaksua. Määrän ei saa antaa hämärtää laatua ja selkeyttä. Ehdotuksemme pyrkii siksi tarjoamaan tietoa, joka on riittävän perusteellista ja jolla samalla varmistetaan, että ei lyödä laimin merkintää allergioita tai yliherkkyyttä aiheuttavista ainesosista. Samalla yksityiskohtaisten merkintöjen velvoitteeseen tulee liittyä menettelyt, joiden avulla valmistajat voivat täyttää tämän velvoitteen ilman liiallisia teknisiä vaikeuksia. Nämä seikat mielessämme käsittelimme nyt esillä olevia ehdotettuja tarkistuksia. Koska luettelo on melko lyhyt, kommentoin niitä kaikkia.
Tarkistus 1 poistaisi mahdollisuuden, että alakohtaisessa hallintokomiteamenettelyssä olisi hyväksytty erityisesti alkoholijuomia koskevia teknisiä täytäntöönpanosääntöjä. Erityiset merkintämääräykset ovat kuitenkin voimassa tietyille alkoholijuomille, esimerkiksi viineille. Tämä tarkistus ei olisi nykyisen lainsäädännön mukainen, ja siksi en voi sitä hyväksyä.
Tarkistuksella 2 lisättäisiin sienisekoitukset muihin sekoituksiin, hedelmiin ja vihanneksiin, jotka voidaan merkitä ilman, että noudatetaan sääntöä painon mukaan laskevasta järjestyksestä. Tätä vaihtoehtoa sovellettaisiin vain sekoituksiin, joiden suhteet voivat vaihdella. Tämä peruste on mielestäni pätevä ja siksi hyväksyn tämän tarkistuksen.
Tarkistuksella 3 poistettaisiin joustomahdollisuus niiden ainesosien merkinnässä, joiden osuus on pienempi kuin viisi prosenttia lopullisesta tuotteesta.
Se poistaisi siis ensiksikin mahdollisuuden olla noudattamatta tiukkaa määräystä ainesosien luettelemisesta painon mukaan laskevassa järjestyksessä ja toiseksi mahdollisuuden käyttää ilmaisua "ja/tai" silloin, kun ainesosat ovat keskenään vaihtoehtoisia saatavuuden mukaan. Tarkistuksella 13 poistettaisiin vain ensimmäinen mahdollisuus.
Nämä määräykset, jotka sallivat jonkin verran joustavuutta merkintöjen esittämisessä ovat teknisesti oikeutettuja, kun otetaan huomioon velvollisuus luetella kaikki ainesosat, mukaan lukien ne, joita käytetään hyvin pieniä määriä. En voi siksi hyväksyä näitä tarkistuksia.
Tarkistuksella 4 poistettaisiin vaatimus toistosta silloin, kun ainesosia käytetään useita kertoja valmistuksen aikana. Tällä tarkistuksella pyritään yksinkertaistamiseen, ja se voidaan hyväksyä. Siksi tarkistusta numero 14, joka poistaisi koko määräyksen, ei voida hyväksyä.
Tarkistuksella 5 pyritään poistamaan määräys, jolla vaaditaan osoittamaan vähäisessä määrässä - alle viisi prosenttia lopullisesta tuotteesta - käytettyjen koostettujen ainesosien koostumus, kun kyseinen koostumus on mainittu voimassa olevassa yhteisön lainsäädännössä, jossa on annettu kaupallisille merkeille kuuluvat koostumukset. Tämä poikkeus ei kuitenkaan koskisi lisäaineita tai allergeeneja.
Poikkeuksen tarkoituksena on välttää tekemästä tarpeettoman pitkää ainesosaluetteloa pysyen samalla uskollisena ehdotuksen tavoitteille. En voi hyväksyä sen poistamista, ja siksi hylkään tämän tarkistuksen.
Tarkistuksella 6 pyritään pääasiassa poistamaan merkintäsääntö, joka esitetään ehdotuksessa ainesosista, joita käytetään kastike- ja sinappivalmisteissa ja joiden osuus elintarvikkeissa on alle viisi prosenttia. Myös tämän poikkeuksen tarkoituksena on välttää liian pitkien ainesosaluetteloiden tekeminen. Tarkistus poistaisi mahdollisuuden pitää luettelot lyhyempinä. Siksi en voi hyväksyä tarkistusta 6.
Tarkistus 7 koostuu kahdesta eri elementistä. Ensinnäkin se vapauttaisi valmistuksen apuaineet, jotka on saatu allergisoivista ainesosista, vaatimuksesta, jonka mukaan ne olisi osoitettava merkinnässä sen perusteella, että nämä aineet poistetaan valmistusprosessin aikana. Lopullisessa tuotteessa voi olla jäljellä kuitenkin pieniä jäämiä, jotka saattavat aiheuttaa allergisia reaktioita, jopa silloin, kun jäljellä on vain hyvin pieniä määriä allergisoivia aineita. Tarkistuksen 7 tätä osaa ei siis voida hyväksyä. Toiseksi se antaisi Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle vastuun kriteerien asettamisesta, liitteen saattamisesta ajan tasalle ja sen tarkistamisesta joka toinen vuosi. Tämä kohta on epäselvä, sillä liitteen tarkistaminen, joka on tarpeen, on lainsäätäjän tehtävä sen jälkeen kun hän on kuullut viranomaista tieteellisistä näkökohdista. Voimme hyväksyä periaatteen ehdotukseen liitetyn listan säännöllisestä tarkistamisesta, mutta tarkistusta nykyisessä sanamuodossaan ei voida hyväksyä. Myöskään samaa aihetta koskevaa tarkistusta 12 ei voida hyväksyä.
Tarkistusten 8, 9 ja 10 tarkoitus on lisätä ainesosia liitteessä olevaan luetteloon. Komission ehdottama luettelo pysyy kuitenkin pätevänä ja sitä pitäisi täydentää myöhemmin vain objektiivisten tieteellisten kriteerien perusteella. Myöhemmin tapahtuvan luettelon päivityksen johdosta komissio kuulee elintarvikealan tiedekomiteaa ja on antanut määräyksiä luettelon nopeaksi päivittämiseksi. Näitä tarkistuksia ei voida siis hyväksyä.
Lopuksi voin yhtyä tarkistuksessa 11 esitettyyn periaatteeseen, jossa liitteelle III a luotaisiin tulkintaohjeet, mutta vain mikäli se on tarpeen. Näkemykseni on, että tämä liite olisi laadittava siten, että ei tarvittaisi ylimääräisiä tulkintaohjeita. En siksi voi hyväksyä tämän tarkistuksen nykyistä sanamuotoa.
Tähän päättyy yhteenveto komission kannasta ehdotettuihin muutoksiin.

Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Corbett (PSE).
Arvoisa puhemies, kysyisin vain pikaisesti: voitteko vahvistaa sen, että Ranskan jalkapallojoukkue on sairastunut legionellaan?
Puhemies.
Te tunnette työjärjestyksen paremmin kuin minä, jäsen Corbett. En ole varma, minkä artiklan perusteella esititte asianne. En voi vahvistaa sitä, mutta voin vahvistaa, että he palaavat pian takaisin Ranskaan.

Puhemies.
Esityslistalla seuraavana on äänestys.
Kirjeen muodossa annettu suositus toiseen käsittelyyn neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi yhteisön työvoimaa koskevan otantatutkimuksen järjestämisestä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 577/98 muuttamisesta (6241/1/2002 - C5-0181/2002 - 2001/0127(COD)) (tyhjä)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi.)

Emmanouil Bakopoulosin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden (atsoväriaineet) markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksista annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta yhdeksännentoista kerran (15079/1/2001 - C5-0071/2002 - 1999/0269(COD)) (A5-0194/2002)

Byrne
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää jäseniä heidän kiinnostuksestaan tähän ehdotukseen ja erityisesti tämän rakentavan työn esittelijää Bakopoulosia. Tämä on tärkeä direktiivi, koska sillä otettaisiin käyttöön tiettyjä tekstiili- ja nahkatuotteiden värejä koskeva kielto, sillä joidenkin väriaineiden on osoitettu aiheuttavan vaaraa ihmisten terveydelle.
Tämä on kauaskantoinen ehdotus, sillä se kattaa lukuisten tekstiilien ja nahkatuotteiden markkinoinnin ja käytön. Ehdotettu direktiivi rohkaisee myös vaihtoehtoisten väriaineiden markkinointiin ja käyttöön. Ymmärrän, että jäsenillä on huolenaiheita, jotka ulottuvat ehdotetun direktiivin ulkopuolelle ja koskevat muita materiaaleja kuin tekstiiliä ja nahkaa. Haluaisinkin käsitellä näitä huolenaiheita.
Komission näkemys on, että on tunnistettava vaarallisia aineita sisältävät tuotteet, joiden on riittävien tietojen perusteella selvästi osoitettu aiheuttavan riskejä. Komissiolla ei ole tällä hetkellä tietoja siitä, että näitä väriaineita olisi leluissa, jotka on tehty muista materiaaleista kuin tekstiilistä tai nahasta. Vaarallisia aineita tai valmisteita sisältävät lelut onkin jo kielletty leludirektiivillä. Näissä asioissa komissio sen lisäksi tutkii aktiivisesti tällaisten aineiden aiheuttamia riskejä leluissa. Komissio ei voi tätä taustaa vasten hyväksyä tarkistuksia 1-4.

Schmitt (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, pyydän, että äänestäisimme nyt myös lainsäädäntöehdotuksesta, koska mietinnön palauttamisessa valiokuntaan ei olisi mitään järkeä.
Byrne
Arvoisa puhemies, olen saanut taulukon, jossa esitetään komission kanta. Voin esittää teille tämän taulukon tarvittaessa.

Roth-Behrendt (PSE)
Arvoisa puhemies, en odottanutkaan komissiolta mitään muuta. Meidän on kai vakuutettava sille hyvin yksiselitteisellä parlamentin äänestyksellä, että sen on herättävä horroksestaan!
Lund (PSE).
Arvoisa puhemies, tästä asiasta, joka on erittäin arkaluonteinen monille parlamentin jäsenille ja jäsenvaltioille, on esittelijä Nisticòn aloitteesta käyty epävirallisia neuvotteluja neuvoston ja komission kanssa. Pääsimme viime viikolla yhteisymmärrykseen ja yksimielisyyteen siitä, kuinka tämä asia voitaisiin ratkaista ilman pitkää ja hyvin vaikeaa sovittelukomiteassa käytävää käsittelyä, mutta esittelijämme sanoutui irti tästä sopimuksesta parlamentin aamupäiväisen käsittelyn aikana ja muutti mieltään käsityksestä, johon päästiin erityisesti siinä kysymyksessä, joka koski maksutta tapahtuvaa verenluovutusta ja jonka sekä komissio että neuvosto saattoivat hyväksyä. Sen vuoksi pyytäisin äänestyksen lykkäämistä, ja toivoisin että yrittäisimme ratkaista tämän asian, jotta välttyisimme enemmän tai vähemmän loppuun saakka harkittujen suullisten tarkistusten vyöryltä.

Puhemies.
Olette tehnyt muodollisen ehdotuksen. Noudatan asianmukaista menettelyä.

Nisticò (PPE-DE)
. (IT) Arvoisa puhemies, kannatan, että tarkistukseen 19 tehdään tarkistus: kyse on suullisesta tarkistuksesta, jossa näin otettaisiin huomioon kaikkien kanta tarkistuksen lopussa voitaisiin sanoa, että jäsenvaltioiden on otettava huomioon tämä asia. Kannattaisin tätä asiaa, ja näin ollen tämä olisi merkittävä kompromissisopimus.

Puhemies.
Jäsen Lund, voitteko tämän kompromissin perusteella vetää pyyntönne takaisin vai haluatteko pitää pyyntönne lykkäystä varten?

Lund (PSE).
Arvoisa puhemies, pitäisin kiinni pyynnöstäni, joka koskee äänestyksen lykkäämistä. Tämän asian käsittely ei ole edennyt tyydyttävästi, ja olin iloinen siitä, että komission jäsen Byrne vahvisti vielä tänään aamupäivällä asiaa koskevan tulkintani ja sen sopimuksen olemassaolon, josta esittelijä Nisticò aamupäivällä perääntyi. Meillä on oltava aikaa selvittää, kuinka ratkaisemme tämän asian. Haluaisin edelleenkin, että pystyisimme ratkaisemaan sen siten, että välttyisimme asian pitkäkestoiselta käsittelyltä sovittelukomiteassa, josta muodostuisi hyvin vaikea.

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman ja Stenmarck (PPE-DE)
. (SV) Puitepäätös on jäsenvaltioita sitova laki, mutta se ei kuulu yhteispäätösmenettelyn piiriin, ja Euroopan parlamentin demokraattinen valvonta on rajallista. Tällaisen lainsäädännön on oltava osa demokraattista päätöksentekoprosessia. Vakavan järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa on käytettävä tehokkaita välineitä, mutta niiden on oltava oikeusturvan mukaisia.
Oikeusturvaa koskeva näkökulma on erittäin arkaluonteinen asia sellaisen maan kannalta kuin Ruotsin, jossa ei ole perustuslakituomioistuinta. Perustuslakituomioistuimen puuttuminen merkitsee, että kansalaisten mahdollisuus valvoa perustuslain noudattamista on erittäin heikko. Tällainen tuomioistuinta koskeva valvonta puuttuu myös Euroopan tasolta.

Sacrédeus (PPE-DE)
. (SV) Ruotsin kristillisdemokraatit ovat tänään kannattaneet esittelijä Marinhon mietintöä. Rikollisuuden torjunnan onnistuminen vaatii jäsenvaltioiden välisen oikeudellisen yhteistyön yksinkertaistamista, jotta käsittely muuttuisi nopeammaksi. Sen vuoksi on tärkeää, että päätös jäädyttää omaisuus tai todistusaineisto ennen tulevaa oikeudenkäyntiä voidaan panna täytäntöön nopeasti ja tehokkaasti, vaikka ne sijaitsisivatkin jossakin muussa jäsenvaltiossa kuin missä päätös tehdään. Samalla on välttämätöntä, että kaikkien asianosaisten oikeusturva taataan ja että näin tärkeää oikeusjärjestelmään tehtävää muutosta ei tehdä hätiköiden.
Sen vuoksi olemme sitä mieltä, että olisi järkevintä, että puitepäätöksen soveltamisala olisi aluksi rajattu. Vasta sitten, kun tästä työstä saatuja kokemuksia voidaan arvioida, on sopivaa käsitellä sitä, voidaanko oikeudellisessa yhteistyössä edetä pitemmälle ja voidaanko sitä syventää ja miten se toteutettaisiin. Neuvosto voi kuitenkin lisätä puitesopimukseen myöhemmin muita rikostyyppejä, ja olen sen vuoksi vastustanut tarkistuksia 11, 12 ja 18.

Berthu (NI)
. (FR) Euroopan parlamentin työjärjestyksen uuden 6 a artiklan 13 kohdassa, sellaisena kuin se on Duffin mietintöä seuranneen äänestyksen jälkeen, sanotaan: "(Euroopan parlamentin asiasta vastaava) valiokunta voi jäsenvaltioita kuultuaan laatia viitteellisen luettelon niistä jäsenvaltioiden viranomaisista, jotka ovat toimivaltaisia esittämään pyynnön jäsenen parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämisestä."
Kuten eilen sanoin, tällä väkinäisellä muotoilulla on tavoite: ei tunnusteta selvästi Euroopan parlamenttia häiritsevää kansallista toimivaltaa. Jotta sitä ei myönnettäisi, aloitetaan sanomalla, että Euroopan parlamentilla on oikeus laatia luettelo. Mutta koska tämä oikeus on puhtaasti keksitty, kiirehditään lisäämään, että luettelo on "viitteellinen". Koska Euroopan parlamentin vähättely harmittaa vielä, täsmennetään vielä, että jäsenvaltioita "kuullaan", mikä tuntuu tarkoittavan, että ne eivät tee päätöstä. Eikä sitä paitsi tiedetä sitäkään, mistä niitä kuullaan: luettelon periaatteesta vai sen sisällöstä.
Tämä on yksi Euroopan unionin toimielinten perinteisistä menetelmistä kansallisen toimivallan anastamiseksi: ensin kaikki sekoitetaan, sitten ilmoitetaan, että tilanne on liian monimutkainen ja että asian yksinkertaistamiseksi toimivalta on annettava Brysseliin.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Parlamentaarinen koskemattomuus näyttää olevan monille parlamentin jäsenille hyvin tärkeä asia, sillä Euroopan parlamentissa puhutaan siitä jatkuvasti. Euroopan parlamentin jäseniin sovelletaan heidän jäsenvaltioidensa kansallisia sääntöjä, jotka vaihtelevat suuresti. Yhdessä maassa se tarkoittaa, että parlamentin jäseniä ei heidän toimikaudellaan voida asettaa syytteeseen rikoksista ilman heidän omaa myötävaikutustaan tai päätöstä koskemattomuuden pidättämisestä, joten he ovat etuoikeutettuja muihin kansalaisiin nähden. Se on edullista rikollisille, jotka haluavat suojella itseään. Toisissa maissa, kuten Alankomaissa, se merkitsee ainoastaan, että parlamentin jäsentä ei voida asettaa syytteeseen lausunnoista, jotka hän on antanut parlamentin keskusteluissa, tai parlamentin jäsenenä esittämistään kysymyksistä. Kannatan toistaiseksi koskemattomuuden rajoitetumpaa tulkintaa, sillä se takaa, että parlamentin jäseniä kohdellaan nyt ja jatkossa samalla tavalla kuin heidän äänestäjäkuntaansa ilman että heidän työskentelyään voidaan estää. Ymmärrän kyllä, että joissakin valtioissa toivotaan laajempaa koskemattomuutta, koska poliittisina vihollisina pidettyjen parlamentin jäsenien työtä on usein yritetty vakavasti estää käynnistämällä jatkuvasti oikeusjuttuja heitä vastaan. Mielestäni koskemattomuus pitäisi kuitenkin jättää niin rajoitetuksi kuin mahdollista eikä laajentaa erilliseksi eurooppalaiseksi oikeudeksi.

Ahern (Vihreät/ALE).
Arvoisa puhemies, yksistään Euroopassa tapetaan vuosittain rutiininomaisesti 38 000 eläintä sen jälkeen kun niitä on käytetty uusien kosmeettisten tuotteiden testaamiseen. Eläimillä testattujen tuotteiden myynti on ollut EU:ssa kiellettyä lähes kymmenen vuotta, mutta kielto on vielä pantava täytäntöön. Ei ole mitään syytä jättää tätä tekemättä erityisesti sellaisissa tapauksissa, joissa on saatavana tieteellisesti vahvistettuja vaihtoehtoja eläinkokeille.
Komission ehdotusta tämän myyntikiellon korvaamisesta nyt pelkällä testikiellolla ei voida missään tapauksessa hyväksyä. Ehdotus on erittäin ongelmallinen, kun ajatellaan laajaa yleistä vaatimusta eläinkokeiden lopettamisesta kosmetiikan testaamisessa. Koekielto siirtää ongelman vain rajojen yli, koska EU:n ulkopuolisissa maissa eläimillä testatun kosmetiikan myynti jatkuu EU:n sisällä. Vain myynti- ja koekielto poistaa tällaiset tuotteet hyllyistämme. Tällä ei vähennetä kosmetiikan turvallisuutta, koska EU:ssa myytyjen tuotteiden on noudatettava säädettyjä turvallisuusvaatimuksia. Meidän on nopeutettava vaihtoehtoisten kokeiden kehittämistä.

Evans, Jillian (Vihreät/ALE).
Arvoisa puhemies, yhdessä Euroopan unionin kansalaisten valtaosan kanssa uskon, että elävien eläinten käyttö kosmetiikan testaamisessa on tarpeetonta ja käytäntö, jota ei voida hyväksyä vaan joka on kiellettävä. Jo yli 8000 ainesosaa on tutkittu kosmetiikassa käytettäväksi. Kuinka monia uusia tuotteita tarvitsemme? Mitä kannustimia aiotaan tarjota yrityksille, jotta ne kehittäisivät vaihtoehtoisia testausmenetelmiä?
Vastaus on ensinnäkin uusien eläimillä testattujen kosmetiikkatuotteiden markkinointikielto viisi vuotta tämän lainsäädännön hyväksymisen jälkeen, kuten ympäristövaliokunnassa hyväksymässämme mietinnössä todetaan. Tämä ei selvästikään ole vastoin WTO:n sääntöjä tällä hetkellä. Toiseksi, täydellinen koekielto ja lopullinen päivämäärä, johon mennessä sen on tultava voimaan.
Uskon, että mikä tahansa vähemmän kuin tämä ei riitä ja tiedän, että äänestäjäni ovat kanssani samaa mieltä. Kosmetiikan testaamisen kieltäminen ei tarkoita, että kuluttajille myytäisiin vaarallisia tuotteita, mutta se merkitsee paljolti eläinten kärsimysten loppumista.

Ebner (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen tavattoman iloinen, että olimme tänään niin yksimielisiä Roth-Behrendtin mietinnöstä. Toivon, että pystyimme tällä lujalla vakuuttavuudella painostamaan yhtä tehokkaasti myös komissiota. Minä kannatan markkinointikieltoa. Kannatan myös eläinkoekieltoa. Siirtymäaikoja venytettiin minusta kyllä hieman liian pitkälle. Olisin tästä syystä toivonut lyhyempiä siirtymäaikoja.
Tässä yhteydessä haluaisin muistuttaa, että myös vastaavaa eläinkauppaa on olemassa, ja vasta muutama päivä sitten kotialueellani, Pohjois-Italiassa sijaitsevassa Etelä-Tirolissa tuli ilmi tällainen tapaus. Onnistuimme estämään kuljetuksen ja pelastamaan eläimet. Tiedämme, ettei se ole ongelman ratkaisu. Ongelma voidaan ratkaista vain oikeussäännöksin. Toivon, että ne tulevat voimaan mahdollisimman pian. Me olemme tehneet siinä oman osuutemme.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Aikaisemmin sellaisia kokeita, joissa seurattiin eläinten sairastumista, kärsimistä ja kuolemista tiettyjen aineiden käytön johdosta, pidettiin valitettavasti tieteellisen ja teollisen kehityksen normaalina osana, mutta nyt näin ajatellaan onneksi yhä harvemmin. Keskustelua käydään enää vain siitä, voidaanko eläinkokeet välttää kokonaan, kun on kyse puhtaasti lääketieteellisistä asioista. On häpeällistä, että sellaisia kokeita yhä käytetään luksustuotteisiin kuten kosmetiikkaan. Nykyään hyväksytään lähes yleisesti, että siitä pitää ensi tilassa tehdä loppu. Unionia on kuitenkin pidätellyt pelko siitä, että eläinkokeita tekevät yritykset siirtyvät pois jäsenvaltioiden maaperältä ja että niiden tuotteita sen jälkeen tuodaan EU:hun, koska kauppa rajojen yli on tällä hetkellä vapaata. Jäsen Roth-Behrend on osoittautunut hyvin luovaksi etsiessään ratkaisuja siihen, että neuvosto torjuu edelleen tuontikiellon. Hän viittaa nyt yleiseen mielipiteeseen ja vaatii merkintää, josta kuluttaja voi nähdä, onko tuotteen markkinoille tuomista edeltänyt eläinkoe. Sen lisäksi hän yrittää vähentää eläinkokeiden määrää nopeammin ja laajemmin ja estää hyvältä tuoksuvien mutta ihmisille vahingollisten aineiden lisäämisen. Se on paras ratkaisu, kun otetaan huomioon neuvoston tähänastinen vastustus.

Roure (PSE)
. (FR) Olemme tänään äänestäneet tärkeästä asiasta. Testattuja ainesosia on teollisuuden käytettävissä jo 8000, ja minusta on tuntunut olennaisen tärkeältä hylätä eläinkokeet silloin, kun kyse on kosmetiikasta.
Eräät ovat esittäneet näiden testien kieltämistä koskevien tarkistusten vastustamisen syyksi kansanterveyteen liittyvän argumentin, mutta on toistettava, ettei eläimellä tehtyä testiä voida pitää automaattisesti pätevänä, kun kysymys on ihmisestä. Tässä on kyseessä geneettinen ja tieteellinen tosiasia, jonka seurauksien toteaminen vasta 10 tai 20 vuoden kuluttua olisi vakava paikka.
Minun kohdallani kysymys on kunnioituksesta eläviä olentoja kohtaan eikä vanhan mummon rakkaudesta koiraansa.
Olennaisen tärkeä kysymys todellakin on, miten pitkälle voimme mennä ikuisesti elävän ihmisen, ikuisen kauneuden, ikuisen nuoruuden myytin vuoksi. Tämä on todellakin olennaisesti filosofinen ja humanistinen kysymys ja vastaa sitä, mitä kansamme nyt vaativat politiikassa tehtäviltä sitoumuksilta. Maailmanlaajuistumista, suuria ryhmiä ja niiden etuja sekä jokaisen ihmisen kunnioittamista ja ihmisarvoa koskevat pohdinnat ovat tämänsuuntaisia.

Miranda (GUE/NGL)
. (PT) Esitetyissä ehdotuksissa liitetään voimassa olevaan asetukseen muutoksia, jotka selventävät käsitteitä ja joissa vahvistetaan perusteet lähtö- ja saapumisaikojen sarjojen jakamiselle, niiden oikeudelliselle perustalle ja mahdollisuudelle siirtää tai olla siirtämättä lähtö- ja saapumisaikojen sarjoja toisille; niissä on otettu käyttöön kansainväliset käsitteet "aikatauluneuvonnan alaiset lentoasemat" ja "yhteensovitetut lentoasemat" - ne korvaavat aikaisemmat käsitteet "yhteensovitetut lentoasemat" ja "täysin yhteensovitetut lentoasemat".
En kuitenkaan voi olla mainitsematta, että kun aikatauluneuvojan ja koordinoijan hahmot korvataan toisilla, ensimmäisestä tulee ulkoiselta muodoltaan neuvoa-antava eikä sääntelevä henkilö, ja tästä syystä voimme asettaa kyseenalaiseksi sen, onko näiden aikatauluneuvonnan alaisten lentoasemien toiminta todella tehokasta, nimenomaan lähtö- ja saapumisaikojen sarjojen jakamista ajatellen.
Koska tämän ehdotuksen mukaan vain todella ruuhkaisia, niin sanottuja "yhteensovitettuja" lentoasemia tulee koskemaan selkeä oikeudellinen sääntely, määräykset pätevät vain hyvin vähäiseen joukkoon tilanteita, ja se voi merkitä taantumista tulo- ja saapumisaikojen sarjojen jakamisjärjestelmässä.

Patrie (PSE)
. (FR) Kun otetaan huomioon elintarvikealan toisiaan seuranneet kriisit, elintarvikkeiden merkitsemistä koskeva 25 prosentin sääntö olisi hylättävä ja allergisille annettava täydelliset tiedot heidän ostamistaan elintarvikkeista. Samoin mielestäni on poistettava poikkeukset, jotka koskevat kastike- ja sinappivalmisteita, joiden osuus on pienempi kuin viisi prosenttia lopullisesta tuotteesta.
Jotkin poikkeukset olisi kuitenkin säilytettävä. Erilaisista juomista vastaavien asiantuntijakomiteoiden tehtävät olisi säilytettävä: näiden komiteoiden on jatkossakin määriteltävä merkintää koskevat säännöt. Joillakin alkoholijuomilla, kuten viineillä, onkin oltava erityiset merkintäsäännöt. Lisäaineita ja teknisiä apuaineita, joiden esiintymistä lopputuotteessa ei voida todeta, ei pitäisi merkitä.
Olen tyytyväinen, että tieteelliset perusteet ainesosien lisäämiselle liitteeseen III a on otettu täysimääräisesti huomioon ja että perusteita tarkastellaan uudelleen säännöllisesti kahden vuoden välein. Haluamme, että direktiivi pannaan täytäntöön. Sen vuoksi jätämme pois sen, että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen olisi arvioitava ennakolta tieteelliset kriteerit, joiden perusteella liitteeseen lisätään ainesosia.

Alyssandrakis (GUE/NGL)
- (EL) Sosiaalista osallisuutta koskevan päätöksen teksti poikkeaa tarkistuksista toimitetun äänestyksen jälkeen muotoiltuna huomattavasti Figueiredon laatimasta, työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa hyväksytystä alkuperäisestä tekstistä. Tekstistä poistettiin viittaukset liberalististen oppien, kilpailupolitiikan, maatalous- ja kalastuspolitiikan sekä vakaussopimuksen tuhoisiin seurauksiin. Siitä poistettiin myös viittaukset yhteiskunnallisten tukitoimien ja sosiaaliturvan sekä varojen ja mahdollisuuksien uusjaon tarpeellisuudesta. Kaiken lisäksi tekstiin lisättiin kohta, jonka mukaan työ on oikeus ja mahdollisuus niille, jotka "haluavat tehdä työtä". Tilapäistyön katsotaan taas "tarjoavan ainutlaatuisen tilaisuuden monille niistä, jotka ovat haluttomia tai kyvyttömiä hakemaan pysyvää työtä". Toisin sanoen, työttömyyteen ovat syyllisiä työttömät, jotka eivät halua tehdä työtä!
Äänestystulos osoittaa jälleen kerran Euroopan parlamentin todellisen luonteen. Se ei pysty luopumaan roolistaan suurten taloudellisten intressien ja valtaa pitävän yhteiskuntaluokan politiikan puolustajana.
Siksi Euroopan parlamentin Kreikan kommunistisen puolueen (KKE) jäsenet äänestivät mietintöä vastaan, vaikka siihen jätettiin muutamia myönteisiä kohtia, muun muassa ne, joihin viittasin eilisessä puheenvuorossani (viittaukset julkiseen koulutusjärjestelmään ja 12-vuotiseen oppivelvollisuuteen perustuvaan koulutukseen).

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Sosiaalista osallisuutta koskeneeseen mietintööni äänestyksessä tehdyt tarkistukset heikensivät sen sisältöä tärkeissä kohdissa. Itse asiassa PPE:n esittämistä 19 tarkistuksesta 12 hyväksytyllä tarkistuksella pyrittiin vetämään pois tärkeitä näkökohtia todellisesta strategiasta, jota on kehitettävä sosiaalisen osallisuuden edistämiseksi tehokkaalla tavalla, ja saamaan mukaan tilapäisen työn puolustamisen kielteinen näkökohta, mikä on vastakkainen lupauksille täystyöllisyydestä ja täystyöllisyyden käsitteelle. Erityisen merkittäviä olivat poistot, joissa oli viitattu seuraaviin aiheisiin:
sosiaalisten tulonsiirtojen, etenkin vanhuuseläkkeiden merkitys, koska ilman niitä köyhyysriskistä kärsisi 41 prosenttia Euroopan unionin väestöstä; merkittäviä ovat myös muut sosiaaliset tulonsiirrot, koska ilman niitä - vaikka vanhuuseläkkeet pidettäisiin laskuissa mukana - köyhyysriskistä jäisi kärsimään 26 prosenttia väestöstä eikä 18 prosenttia, kuten nyt;
rahapolitiikkojen - vakaussopimus mukaan lukien - vaikutusten arviointi sosiaalipolitiikan aloihin (työllisyyteen, köyhyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen, tasa-arvoisiin oikeuksiin ja mahdollisuuksiin ja niin edelleen).
Lopuksi on syytä panna merkille, että muut PPE:n tarkistusehdotukset hylättiin, minkä ansiosta mietinnössä kyettiin säilyttämään merkittäviä näkökohtia. Siksi äänestin lopuksi tyhjää.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR)
. (SV) Suhtaudumme periaatteessa myönteisesti Euroopan unioniin. Ruotsalaisina liberaaleina pidämme Euroopan integraatiota mahdollisuutena, jonka avulla pystytään ratkaisemaan rajat ylittäviä ongelmia, kuten luontoa, kauppaa, rajojen yli liikkumista, ihmisoikeuksia ja konfliktinhallintaa koskevat ongelmat. Sosiaalinen osallisuus on tärkeä osa Euroopan kehitystä. Sosiaalinen osallisuus on tärkeä osa köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa, ja sen vuoksi kannatamme tietenkin sitä.
Koska suojelemme toissijaisuutta ja pidämme sitä yhtenä tärkeimmistä periaatteistamme, mielestämme ei ole mitään syytä yhdenmukaistaa sitä aluetta, jota mietinnössä käsitellään. Sosiaalinen osallisuus on esimerkki yhdestä asiasta, joka ei ole suoraan rajat ylittävä ja mietinnössä käsiteltyjä kohtia voidaan tarkastella paremmin jäsenvaltiotasolla.

Roure (PSE)
. (FR) Kun seuraavia sosiaalista osallisuutta koskevia kansallisia suunnitelmia aletaan laatia vuonna 2003, on olennaisen tärkeää suositella, että jäsenvaltiot asettaisivat jatkuvassa köyhyydessä elävät henkilöt selvästi etusijalle. Tässä mietinnössä esitetään nykyinen tilanne, ja muistutan, että meillä Euroopan unionissa on valitettavasti 60 miljoonaa köyhää, mitä ei voida hyväksyä. Euroopan unionin 15 jäsenvaltiota sitoutuivat Lissabonin huippukokouksessa hävittämään köyhyyden vuoteen 2010 mennessä. Nizzan sopimuksessa vahvistettiin tämä sitoumus. Tämä mietintö toimii ponnahduslautana toimien ja ohjelmien lujittamisessa Euroopan unionissa ja vahvistaa, että köyhyyden torjuntaan panostetaan edelleen paljon.
Olemme onnistuneet saamaan perusoikeuskirjan hyväksytyksi. Nyt meidän pitäisi vielä saada se elämään. Kyseisen peruskirjan 1 artikla, jossa korostetaan jokaisen ihmisen ihmisarvoa, on olennaisen tärkeä. Kaikkien köyhyydessä elävien ihmisarvoa on loukattu, ja meidän mielestämme sitä ei voida hyväksyä. Meidän on toteutettava aktiivista koulu-, sosiaali-, asunto- ja työllisyyspolitiikkaa. Niinpä meidän onkin kaikkein ensimmäiseksi estettävä ennakolta syrjäytymisvaara ja toimittava heikoimmassa asemassa olevien ryhmien hyväksi: unionissamme käynnissä olevat rakennemuutokset voivat tuoda mukanaan uudenlaista syrjintää sekä rasismin ja muukalaisvihan pahenemista.

Kuntz (EDD)
. (FR) Morillonin ja Cohn-Benditin mietinnön tavoitteena on todistaa Euroopan parlamentin lujasta sitoutumisesta aktiiviseen ja tehokkaaseen Euro-Välimeri-politiikkaan. Tämän vuoksi siinä hahmotellaan näköaloja, joiden tutkiminen on mielenkiintoista.
Ensinnäkin tahtoa kehittää vuoropuhelua Maghrebin arabiunionissa olevien kumppaneidemme kanssa käsitellään vihdoin laajemmaltikin kuin puhtaasti voitontavoittelun näkökulmasta, johon Välimeren kahden eri rannan väliset suhteet aiemmin rajoittuivat. On oltava tyytyväinen siitä, että vihdoin korostetaan poliittisen ja kulttuurivaihdon kehittämistä eikä enää yksinomaan taloudellista vaihtoa.
Tässä mielessä myös eteläisten kumppaniemme ottaminen mukaan yhteisen siirtolaispolitiikan määrittelyyn on ollut tarpeen jo pitkään. Tällä usein mainitulla mutta toteutumatta jääneellä politiikalla on kiire. Mietinnöstä kuvastuva tahto, vaikka se ilmaistaankin näin myöhään, osoittaa kaikesta huolimatta, että ajatustavat Euroopan unionissa ovat kehittyneet myönteisesti.
Haluan myös antaa tunnustuksen yhteisesittelijöille, että he eivät selvästikään ole halunneet korottaa itseään toisten neuvojiksi: "kaikilla on niin annettavaa kuin opittavaakin", eikä ole monta alaa, joilla tällainen osoitus nöyryydestä olisi yhtä tarpeellinen kuin pohjoisen ja etelän yhteistyössä.
Tämä aikomus, niin kiitettävä kuin se olisikin, on valitettavasti kumottu mietinnön varsinaisessa tekstissä.
(Puheenvuoroa on lyhennetty työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Eurooppa on usein sekaantunut kielteisellä tavalla Luoteis-Afrikan asioihin. Vielä noin 50 vuotta sitten nämä maat olivat Ranskan, Espanjan ja Italian siirtomaaomaisuutta, ja varsinkin Algeriassa itsenäisyyttä edelsi pitkä ja tuhoisa sota. Tällainen historia on osaltaan vaikuttanut siihen, että väkivalta ja köyhyys esittävät näissä maissa vieläkin tärkeää osaa. Tunisiassa syntyy autoritaarinen valtio vailla opposition oikeuksia, Algeriassa armeijalla on liian suuri rooli ja suuri berberiväestö tuntee olevansa toisen luokan kansalaisia, Marokolla menee poliittisesti nyt vähän paremmin, mutta monet marokkolaiset yrittävät yhdistyä EU:n alueella jo pitkään asuneeseen perheeseensä, ja Länsi-Saharassa ei ole vieläkään pidetty sovittua kansanäänestystä itsenäisyydestä. Välimeri erottaa Eurooppaa Pohjois-Afrikasta samalla tavalla kuin Yhdysvaltoja erottaa paljon köyhemmästä Meksikosta Rio Grande ja aita. Monet Maghreb-maiden asukkaista etsivät Euroopasta korkeampaa elintasoa tai pakenevat tukahduttavaa hallintoa. Olen vihreän ja konservatiivisen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että olisi parempi tehdä taloudellinen siirtolaisuus tarpeettomaksi varmistamalla ansiot ja työllisyys omassa maassa, mutta sen ei tarvitse johtaa yhteenliittyneiden Pohjois-Afrikan maiden hallitsijoiden tukemiseen.

Puhemies.
Huomaan, että jäsen Fatuzzo on paikalla. Haluaisiko hän antaa selityksen sille, miksi hän ei anna tänään selitystä?

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, yritän totutella siihen ajatukseen, että parlamentti saattaa äänestää keskiviikkona työjärjestykseen tehtävän tarkistuksen nro 74 puolesta, jolla vähennetään tuntuvasti jäsen Fatuzzon mahdollisuuksia antaa äänestysselityksiä. Yritän valmentautua tilanteeseen, mikäli parlamentti kaikessa viisaudessaan päättää, että on parempi, että minä puhun nykyistä vähemmän.

Puhemies.
Jäsen Fatuzzo, olisi ollut sääli antaa tilaisuuden mennä ohi.
Äänestysselitykset päättyvät tähän.
(Istunto keskeytettiin klo 12.51 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Gil-Robles Gil-Delgadon laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioidenvaliokunnan suositus (A5-0212/2002) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi 20 päivänä syyskuuta 1976 tehdyn neuvoston päätöksen (76/787/EHTY, ETY, Euratom) liitteenä olevan edustajien valitsemisesta Euroopan parlamenttiin yleisillä, välittömillä vaaleilla annetun säädöksen muuttamisesta [8964/2002 - C5-0225/2002 - 2002/0807(AVC)].

Gil-Robles Gil-Delgado (PPE-DE)
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, tänään parlamentin käsiteltävänä oleva neuvoston päätösehdotus on pitkän prosessin huipentuma. Hetki sitten väittelimme siitä, onko kyse 25 vai 30 vuodesta. Joka tapauksessa prosessi on ollut pitkä.
Vuodesta 1960 alkaen, jolloin yleissopimusesitys parlamentin valitsemisesta yleisillä vaaleilla hyväksyttiin, edustajainhuoneemme on laatinut jopa viisi mietintöä, jotka ovat päätyneet unohdettuina neuvoston pöydälle. Lopulta puheenjohtajavaltio Espanja onnistui saamaan aikaan työlään sopimuksen tässä toimielimessä. Siitä on oltava iloisia ja puheenjohtajavaltiota on onniteltava tästä taidonnäytteestä.
Tekstiin on sisällytetty suurin osa niistä ehdotuksista, jotka Euroopan parlamentti oli esittänyt Anastasopoulosin mietinnössä. Tarkemmin sanottuna mietinnössä esitetään, että käyttöön otetaan suhteellisen vaalitavan periaate ja mahdollisuus etusijaäänestykseen kunkin jäsenvaltion haluamalla tavalla, että Euroopan parlamentin jäsenyys on yhteensopimatonta kansallisen kansanedustuslaitoksen jäsenyyden kanssa poikkeuksina Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti vuoden 2009 vaaleihin asti , että kullakin jäsenvaltiolla on mahdollisuus asettaa yläraja ehdokkaiden vaalikampanjakustannuksille sekä oikeus perustaa alueellisia vaalipiirejä suhteellisen vaalitavan periaatetta rikkomatta.
Lisäksi mietinnössä mukautetaan vuoden 1976 säännös perussopimusten mukanaan tuomiin muutoksiin unionin toimielimissä ja elimissä ja siinä annetaan järkevä ratkaisu Gibraltarin äänestäjäkunnan vaalioikeutta koskevaan Matthews-tuomioon.
On totta, että säännökseen ei ole sisällytetty muita parlamentin ehdotuksia, esimerkiksi ehdotuksia yhdestä vaalipiiristä koko Euroopan unionin alueelle, vaalien siirtämisestä toukokuuksi tai miesten ja naisten tasapuolisesta edustuksesta vaaliluetteloissa. Sen vuoksi joidenkin mielestä kyse on varmaankin rimaa hipoen aikaan saadusta sopimuksesta. Minä olen kuitenkin sitä mieltä, että on parempi ottaa askel eteenpäin ja edetä yhtenäisempää järjestelmää kohti kuin jäädä siihen umpikujaan, jonne olimme juuttuneet.
Euroopan unionissa on toimittu näin, edetty varovasti, joskus liiankin varovasti, mutta edetty joka tapauksessa, hitaasti mutta varmasti niin kuin kilpikonnat. On tietysti selvää, että pyydetty hyväksyntämenettely ei tarkoita parlamentin kantojen hylkäämistä. Päätin vahvistaa ne uudestaan johdanto-osassa siten, että niihin on lisätty valiokunnan jäsenten näkemykset, ja haluaisinkin erikseen kiittää heitä lämpimästi yhteistyöstä.
Kyse ei ole pelkästään retorisista vaatimuksista. Päätösehdotuksessa esitetään, että säännös tarkistetaan uudestaan ennen vuotta 2009, jolloin siihen voitaisiin sisällyttää parlamentin vaatimukset. Kaiken tämän takia on toivottavaa, että päätösluonnos hyväksytään.
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, päätän puheenvuoroni palauttamalla mieleen erään puhemies Delorsin ehdotuksen, joka voisi toimia piristysruiskeena eurooppalaisissa vaaleissa. Se koostuu yksinkertaisesti siitä, että unionin tasolla toimitaan samalla tavoin kuin jäsenvaltioissa, eli vaaliluettelon kärkeen pannaan se, jota ehdotetaan komission puheenjohtajaksi. Äänestäminen siirtyisi siten abstraktilta tasolta tai yksinomaan kansallisesta viitekehyksestä toiselle tasolle, jolla unioni saisi kasvot. Olen sisällyttänyt tämän ehdotuksen mietinnön johdanto-osaan perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan tukemana, koska uskon lujasti, että kansalaisten on tullut aika ymmärtää, ketä he äänestävät ja mitä varten he tekevät sen.
Méndez de Vigo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kyseessä on nyt todella historian kirjoihin jäävä tapahtuma, vuoden 1976 säännöksen ensimmäinen tarkistus.
Puheenjohtaja Gil-Robles jota haluan onnitella toimesta hyväksyntämenettelyn esittelijänä sanoi, että moni muu luonnos on jäänyt unohduksiin. Muistan kunnianarvoisan brittikonservatiivin Edmund Burkin sanoneen, että Espanja on kuin Euroopan rannoille ajelehtinut valas tai jotakin sen suuntaista, puhun ulkomuistista. Siksi olenkin iloinen, että juuri puheenjohtajavaltio Espanja on onnistunut saamaan tämän aiheen pois pannasta ja että vuonna 2002, Espanjan puheenjohtajakaudella, uudistetaan ensimmäistä kertaa edustajien valintaa koskevaa säännöstä.
Luulen, että tämä on yksi niistä harvoista tapauksista, jolloin Euroopan parlamenttia on pyydetty suorittamaan hyväksyntämenettely eli äänestämään kyllä tai ei, ja lisäksi tarvitaan parlamentin ehdoton enemmistö, että hyväksyntämenettelystä olisi juridisia seurauksia.
Juuri tämän konfliktin kanssa Euroopan parlamentti joutui vastatusten: mitä tehdä. Kuten esittelijä sanoi, on totta, että kaikkia Euroopan parlamentin pyrkimyksiä ei otettu huomioon eräässä Euroopan unionin aiemmassa mietinnössä, jonka esittelijänä toimi entinen kollegamme ja hyvä ystävämme Georgios Anastasopoulos.
On myös totta, että tämä edustajien valitsemista koskeva säännös oli mukautettava perussopimusten erilaisiin ja tosiaan seuranneisiin muutoksiin. Lisäksi on totta, että meidän oli hoidettava tehtävä, ratkaistava tuomioistuimen tässä tapauksessa Strasbourgin tuomioistuimen langettamasta tuomiosta aiheutunut ongelma, eli vaalijärjestelmämme mukauttaminen Matthewsin asiassa annettuun tuomioon. Näin juuri tehdään.
Esittelijän tavoin minäkin olen sitä mieltä, että suurin osa niistä huomioista, jotka Euroopan parlamentti teki edellisessä mietinnössään, kun Amsterdamin perustamissopimuksissa oli ensin muutettu yhtenäistä vaalijärjestelmää vaalilain yleisten periaatteiden mukaiseksi, on otettu hengessä ja kirjaimellisesti mukaan tänään hyväksyttäväksemme tuodussa tekstissä.
Niinpä PPE-ryhmä antaa hyväksyvän lausuntonsa, ja on totta, että myöhemmin lienee aikaa yrittää ottaa Euroopan parlamentin muut pyynnöt huomioon.
Tämän hetken historian kirjoihin jäävä luonne ei kuitenkaan lopu siihen, sillä PPE-ryhmä tukee jäsen Bonden esittämää tarkistusta mikä on todella harvinaista parlamentissa koska se on hyvä tarkistus, jossa jäsen Bonde pitää kiinni siitä, että tietyn valtion alueelta valitut edustajat edustavat koko äänestäjäkuntaa, mikä muuten tässä ympyrä sulkeutuu oli myös Edmund Burkin näkemys hänen Bristolin valitsijoille osoittamissaan kommenteissaan vuonna 1794.
Arvoisa puhemies, ilmoitan siis ryhmäni antavan myönteisen lausuntonsa tälle suositukselle, jonka jäsen Gil-Robles on laatinut taitavasti ja lahjakkaasti.

Corbett (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijää tämän työstä. Hän suosittelee viisaasti, että parlamentti hyväksyisi neuvoston vahvistaman kannan.
Tämä on eräs harvoista perussopimuksen alaisista aiheista, jossa aloiteoikeus on parlamentilla eikä komissiolla. Teimme tämän aloitteen muutamia vuosia sitten. Neuvosto on ryhtynyt toimiin tekstimme johdosta ja todellakin sisällyttänyt suurimman osan keskeisistä kohdista, joiden sisällyttämistä yhdenmukaiseen vaalijärjestelmään tai ainakin järjestelmää koskeviin yhteisiin periaatteisiin toivoimme.
Väitteemme, että suhteellisen edustuksen olisi oltava pakollinen jokaisessa jäsenvaltiossa, hyväksytään. Tulen jäsenvaltiosta, jossa on viimeksi otettu käyttöön suhteellinen edustus Euroopan parlamentin vaaleissa, ja olen iloinen, että tämä tunnustetaan nyt periaatteena, jota sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa. Näin tunnustetaan myös, että kaikkea ei pitäisi tehdä voimakkaasti keskitetyillä kansallisilla listoilla ja että alueellisten vaalipiirien, jotka ovat lähempänä ihmisiä, pitäisi olla mahdollisia erityisesti suuremmissa jäsenvaltioissa.
Mietinnössä suositellaan myös, että lakkautetaan vaiheittain kaksoisedustajantoimi, jossa jäsenet ovat jäseninä sekä Euroopan parlamentissa että kansallisissa parlamenteissa. Kaksoisedustajantoimella yritetään tehdä samaan aikaan kahta kokopäiväistä työtä. Se ei ole enää kannattavaa, sitä ei voi enää puolustaa, ja on oikein lakkauttaa se.
Kaiken kaikkiaan voimme hyväksyä tämän tekstin, vaikka se ei ole joka suhteessa täysin tyydyttävä, mutta se on osa Euroopan unionin hyötyjä ja haittoja, osa mukauttamisprosessia, jota käymme läpi, ja voimme sen hyväksyä. Ryhmäni äänestää sen takia Gil-Roblesin mietinnön puolesta.
Johdanto-osan D kappaleessa on kuitenkin ongelma. Sen alussa todetaan, että parlamentti pitää valitettavana, että parlamentin ehdottama yksi eurooppalainen vaalipiiri ei toteudu. Ongelma tässä on se, että parlamentti ei ehdottanut sitä. Parlamentti sanoi, että se on asia, jota voidaan käsitellä tulevaisuudessa, esimerkiksi vuoden 2009 vaaleihin mennessä. Tekstissä sanotan jopa, että pahoittelemme, että se ei toteudu seuraaviin Euroopan parlamentin vaaleihin mennessä, vaikka emme edes pitäneet sitä mahdollisena seuraaviin Euroopan parlamentin vaaleihin. Jos olemme parlamenttina vakavissamme - tämä koskee myös niitä meistä, jotka tukevat ajatusta jäsenten kymmenesosan valitsemisesta tällä tavalla - olisi poistettava tekstistä tämä nimenomainen johdanto-osan kappale, koska se itse asiassa on ristiriidassa tosiasioiden ja ehdotustemme kanssa. Emme tee itsellemme palvelusta pahoitellessamme. että neuvosto ei hyväksynyt jotakin, jota me emme edes ehdottaneet. Voin tukea tekstiä pienellä varauksella, ja ryhmäni äänestää tekstin puolesta muilta osin.

Duff (ELDR).
Arvoisa puhemies, kuten aikaisemmat puhujat ovat sanoneet, erityisesti briteille on osoittautunut harvinaisen kiistanalaiseksi päästä tähän asti. He ovat vasta nyt hyväksyneet oikeudenmukaisen vaalijärjestelmän käyttöönoton, jota ilman tosiaan olisi epätodennäköistä, että puhuisin täällä tänä iltapäivänä. Britit hyväksyivät myös sen, että heillä on vastuu siitä, että Gibraltarin kansalaiset voivat olla täällä edustettuina. Luotan siihen, että Gibraltarin osallistuminen Euroopan poliittiseen järjestelmään pehmentää joitakin kansallismielisiä jännitteitä, joita olemme havainneet unionin tässä osassa.
Useat valtiot ovat aivan oikein suostuneet lopettamaan kaksoismandaatin. Kaksoismandaatti on vastoin vallan jakamisen perustuslaillista periaatetta ja haittaa parlamentin tehokkuutta. Onnittelenkin esittelijää, Belgiaa ja Espanjaa sopimuksen neuvottelemisesta. Odotan yhdenmukaisen vaalimenettelyn myöhempää tarkistusta, johon mennessä uskon, että valmistelukunta on vahvistanut perustan alueellisille edustajanpaikoille suuremmissa jäsenvaltioissa sekä eräille ylikansallisen listan elementeille.

Onesta (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, mietinnön esittelijän päätöslauselmaluonnos on ryhmämme mielestä kiistämättä tyydyttävä, mutta neuvoston teksti on kehnohko. On totta, että Gibraltarin osalta olemme edistyneet. Olemme tyytyväisiä brittiläisten, espanjalaisten sekä gibraltarilaisten ystäviemme puolesta. Mutta muilta osin, miten kansalaiset voisivat ymmärtää Euroopassa olevan poliittisia suuntauksia, kun osaa tämän parlamentin edustajista ei valita yli valtioiden rajojen? Miten voidaan myöskään selittää, että toimikausien yhteensopimattomuutta koskeva erittäin joustava järjestelmä sallii sen, että vielä on mahdollista olla yhtä aikaa kansallisessa edustajantoimessa ja Euroopan parlamentin jäsenenä hyvin pitkään? Miten voidaan lisäksi selittää naispuoliselle puolikkaalle ihmiskuntaa, että yhteisön vaalilaissa ei sanota mitään naisten ja miesten tasapuolisesta edustuksesta? Onneksi nämä kohdat mainitaan esittelijän laatimassa päätöslauselmaluonnoksessa; tiedetään kuitenkin aivan hyvin, että ne ovat vain johdanto-osan kappaleita ja että neuvosto ja jäsenvaltiot voivat aivan hyvin tehdä niille mitä haluavat.
Haluan kiinnittää neuvoston huomion yhteen kohtaan: alueelliseen jakoon. Ainakin ranskaksi on sanottu, että se ei vaikuta yleisesti vaalitavan suhteellisuuteen. Sana "yleisesti" on mielenkiintoinen ensinnäkin siksi, että sitä ei ole käännetty kaikkiin kieliversioihin; joissakin neuvoston kieliversioissa oli poistettu koko adverbi. Mitä sitten tarkoitetaan sanalla "yleisesti"? Tämä käsite merkitsee, että silpomalla vaalialue osiin voidaan todella aivan hyvin päätyä luetteloihin, joissa on kaksi tai kolme edustajaa vaalipiiriä kohti edellyttäen, että äänikynnys on 20 tai 30 prosenttia. On varmaa, että keskustelut tässä istuntosalissa yksinkertaistuvat huomattavasti, mutta se tapahtuu edustavuuden kustannuksella. Suhteellisuudesta ei ole hyötyä, ellei sillä taata kansalaisten edustusta.
Tämän vuoksi yritettiin kaikin keinoin torjua kynnysvaikutus johdanto-osan kappaleissa, joista äänestettiin, ja kiitän siitä virallisesti esittelijää ja toimielinasioista vastaavaa valiokuntaa toivoen, että neuvosto yhtyy tähän kantaan. Tämän vuoksi ja kehnon kopion takia ryhmäni ei toistaiseksi äänestä lopullisesti puoltavasta lausunnosta.

Kaufmann (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ryhmässäni on erilaisia käsityksiä siitä, millainen Euroopan parlamentin vaalien vaalijärjestelmän pitäisi olla. Ryhmän jäsenet äänestävät siksi mietinnöstä varmasti eri tavalla. Itse olen sitä mieltä, että neuvostossa aikaan saatu sopuratkaisu on kaiken kaikkiaan hyväksyttävä, koska se mahdollistaa siirtymisen kohti aiempaa yhdenmukaisempaa eurooppalaista vaalijärjestelmää.
Päätös Euroopan parlamentin jäsenyyden yhteensopimattomuudesta samanaikaisen kansallisen kansanedustuslaitoksen jäsenyyden kanssa oli turha. Erityisen ilahduttavaa on, että Gibraltarin alueella asuvat kansalaiset voivat vihdoinkin osallistua Euroopan parlamentin vaaleihin. Toivon hartaasti, että ehdokasvaltioidenkin kansalaiset osallistuvat vuoden 2004 vaaleihin ja etteivät liittymisneuvottelut viivästy. Olen kuitenkin huolissani hallitukseni viimeaikaisesta toiminnasta ja pyydän, ettei se kyseenalaistaisi laajentumisen aikataulua.
Haluaisin ottaa puheeksi neljä äänioikeuteen ja vaalikelpoisuuteen liittyvää asiaa, joihin ryhmäni kaipaa kipeästi muutosta. Emme ensinnäkään hyväksy äänikynnyksiä. Ne ovat epädemokraattisia, koska ne syrjivät pieniä puolueita ja rajoittavat poliittista pluralismia.
Toiseksi: äänioikeus ja vaalikelpoisuus pitäisi vihdoinkin laajentaa koskemaan muitakin kuin unionin kansalaisia. On käsittämätöntä, miksei jäsenvaltioissamme jo usean vuoden asuneille ja työskennelleille kolmansien maiden kansalaisille myönnetä vieläkään äänioikeutta eikä vaalikelpoisuutta. Miksemme ota tässä asiassa vihdoinkin tärkeää askelta kohti integraatiota, varsinkin kun otetaan huomioon jäsenvaltioissamme uhkaavasti lisääntynyt vihamielisyys ulkomaalaisia kohtaan?
Kolmanneksi: äänioikeus- ja vaalikelpoisuusikärajaa on alennettava. Euroopan nuorisofoorumin hallitus kääntyi huhtikuun lopussa valmistelukunnan puoleen ja vaati äänioikeus- ja vaalikelpoisuusikärajan alentamista 16 vuoteen. Kannatan tätä nuorten ihmisten vaatimusta ja toivon, että heinäkuussa kokoontuva Nuorten Eurooppa -valmistelukuntakin puolustaa asiaa tarmokkaasti.
Neljänneksi: molempien sukupuolten tasapuolista edustusta pidetään syystäkin ongelmana johdanto-osan kappaleissa. Minusta ei ole hyväksyttävää, että vain noin 30 prosenttia Euroopan parlamentin jäsenistä on naisia. Poliittisten ryhmien täytyisi vihdoinkin tehdä omiin ehdokaslistan kokoamista koskeviin sääntöihinsä sellaisia muutoksia, jotka edistävät sukupuolten tasapuolista edustusta.

Pasqua (UEN).
Arvoisa puhemies, hyvä esittelijä, hyvät kollegani, tämä mietintö ei tunnu minusta kovin soveliaalta, sillä vaikka varsinaista yhdenmukaista vaalimenettelyä ei olekaan, EU:n vaalien järjestämisessä käytetyt periaatteet ovat vuodesta 1999 lähtien kuitenkin olleet hyvin pitkälti yhteisiä. Miksi siis tämä ties kuinka mones mietintö aiheesta, josta on keskusteltu lukemattomia kertoja, ellei tarkoituksena ole yrittää käynnistää uudelleen integrointiprosessia, joka minusta on heikommissa kantimissa kuin koskaan aikaisemmin!
Voitaisiin keskustella pitkään sellaisen järjestelmän aiheellisuudesta, jossa mielivaltaisesti ja yhteisön oikeuden avustuksella määrätään suhteellisesta vaalitavasta ja - mikä vielä kyseenalaisempaa - alueellisten vaalipiirien pakollisuudesta tiheimmin kansoitetuissa jäsenvaltioissa. Haluan korostaa, että mikään - paitsi erittäin yksipuolinen ja virheellinen järkeily - ei osoita, että tällä toimenpiteellä saataisiin valitut edustajat ja heidän äänestäjänsä lähemmäs toisiaan ja lisättäisiin osallistumista EU-vaaleihin, mikä on yksi tavoitteista. Vuodesta 1979 lähtien on turhaan kokeiltu kaikkia muotoja, sekä yhtä vaalipiiriä että alueellisia vaalipiirejä. On siis pakko myöntää, ettei vaalilakien parissa puuhastelulla pystytä keinotekoisesti synnyttämään tunnetta kuulumisesta Euroopan unioniin eikä vähentämään valtavaa äänestämästä pidättäytymistä, joka vaikuttaa parlamentin legitiimiyteen. Tämän täsmennyksen jälkeen haluaisin kiinnittää erityistä huomiota kahteen seikkaan, joita ei minusta voi hyväksyä.
Ensimmäinen seikka on uskomaton ajatus luoda yksi eurooppalainen vaalipiiri, josta valittaisiin 10 prosenttia parlamentin jäsenistä ja johon esittelijä palaa siitä huolimatta, että neuvosto onneksi hylkäsi sitä koskevan ehdotuksen. Tämä ehdotus on täysin ristiriidassa sen kanssa, mitä alueellisilla vaalipiireillä tavoitellaan - yksi eurooppalainen vaalipiiri loitontaisi parlamentin jäsenet äänestäjistään, vaikka alueellisten vaalipiirien tarkoitus on päinvastoin lähentää näitä - ja lisäksi siinä unohdetaan EY:n perustamissopimuksen 189 artikla. Tässä artiklassahan määrätään, että Euroopan parlamentissa on yhteisöksi yhdistyneiden valtioiden kansojen edustajat, mutta meille ehdotetaan, että vastedes valitaan isänmaattomia henkilöitä.
Toinen kohta, josta olen täysin eri mieltä, koskee eurooppalaisten poliittisten puolueiden asemaan liittyviä pohdiskeluja; esittelijähän kehottaa puolueita esittämään vaalikampanjan aikana ehdokasta komission johtoon. Huomautan, että tällainen hanke rikkoo jälleen perussopimusta, jossa jäsenvaltioiden hallituksille on annettu toimivalta nimetä henkilö, jonka ne aikovat nimittää komission puheenjohtajaksi.
Lisäksi luulen, että tämä eriskummallinen ajatus on vaarallinen, ellei suorastaan kieroutunut: sen mukaan jäsenvaltioilta viedään niille myönnetty toimivalta ja otetaan käyttöön Euroopan tason puoluejärjestelmä ja siitä väistämättä seuraava Euroopan parlamentin hallinto. Eurooppalaisten puolueiden osallistumista äänestykseen voidaan joten kuten harkita, mutta niiden sekaantuminen yhteisön toimielinten toimintaan on torjuttava lujasti. Tämän vuoksi en valitettavasti voi yhtyä mietinnön laatijalle osoitettuihin onnitteluihin - kritiikkini ei tietenkään lainkaan kohdistu hänen persoonaansa -, ja johtopäätökseni on, että mietintöä ei tule hyväksyä.

Abitbol (EDD).
Arvoisa puhemies, kuten usein tässä parlamentissa, mitä enemmän ajatellaan vain omaa etua, sitä enemmän puhutaan kansalaisista. Tämä ehdotus neuvoston päätökseksi ja Gil-Roblesin mietintö sisältävät nimittäin näennäisiä asioita, utopiaa, vaatimuksen läheisyydestä, ajatuksen Euroopan demokratiakehityksen edistämisestä ja puolueen pääehdokkaan asettamisesta ehdolle komission puheenjohtajaksi; kaikki nämä ajatukset ovat yhtä kaukana realiteeteista kuin Utopia oli Thomas Moren aikalaisten mielipiteistä. Tämän utopian takaa löytyy sitten todellisuus, ja todellisuus on hyvin raaka, hyvin pragmaattinen; totuus on yksinkertaisesti se, että eurooppalaiset suurpuolueet haluavat ottaa Euroopan parlamentin haltuunsa, Euroopan sosialistipuolue ja Euroopan kansanpuolue haluavat kaapata Euroopan demokratian alueellisten vaalipiirien avulla, koska alueelliset vaalipiirit nostavat äänikynnyksiä ja takaavat näille puolueille Euroopan demokratian duopolin, ja vihreät ovat hieman halpamaisesti rikoskumppaneina siinä toivossa, että yhden eurooppalaisen vaalipiirin avulla saavuttavat joitakin niiden johtajista.
Tämä on totuus, rakkaat kollegani: Euroopan demokratian kaappaus Euroopan kansalaisten poliittisista realiteeteista täysin vieraantuneiden eurooppalaisten poliittisten puolueiden hyväksi, ja tämän kaappauksen tekee täydelliseksi rahoitusjärjestelmä, jonka avulla nämä puolueet voivat jakaa poliittista rahoitusta. Tämä on ryöstö, johon me parhaillaan osallistumme.

Berthu (NI).
Arvoisa puhemies, Gil-Roblesin mietinnössä ehdotetaan, että Euroopan parlamentti antaisi puoltavan lausunnon ehdotuksesta Euroopan vaalimenettelyä koskevaksi neuvoston päätökseksi, ja juuri tältä osin me noudatammekin ehdotusta. Kyseinen ehdotus vaikuttaa tosiaankin nykyisessä muodossaan riittävän joustavalta, jotta jokaisen valtion itsemääräämisoikeutta voidaan kunnioittaa.
Sitä vastoin puoltavaan lausuntoon sisältyisivät myös kappaleet, joista monet ovat kiistanalaisia, esimerkiksi se, jossa pidetään valitettavana, ettei neuvoston ehdotuksessa säädetä mahdollisuudesta käyttää eurooppalaisia rajat ylittäviä vaaliluetteloita. Olemme päinvastoin sitä mieltä, että tällaiset luettelot veisivät Euroopan parlamentin yhä kauemmas jäsenvaltioiden äänestäjistä.
Omasta puolestamme pidämme valitettavana sitä, että neuvosto on unohtanut muistuttaa, että EY:n perustamissopimuksen 189 ja 190 artiklan mukaan silloinkin, kun jossain valtiossa muodostetaan alueellisia vaalipiirejä Euroopan vaaleja varten, näin valitut edustajat edustavat koko omaa maataan eivätkä vain vaalipiiriä, kuten muuten Méndez de Vigo äsken mainitsi. Tämä sääntö on olemassa, koska se on kirjattu perussopimukseen, mutta halusimme jättää sitä koskevan tarkistuksen, jotta kukaan ei unohtaisi sitä.

Schleicher (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, on aivan totta, että Euroopan parlamentin välittömiä vaaleja koskeva vaalimenettely on ollut 1970-luvulta lähtien lähes päättymätön tarina. Järkevät ratkaisut sotkeutuvat jatkuvasti toimielinten viidakkoon. Euroopan unionin perustamissopimusten nojalla Euroopan parlamentilla on kyllä aloiteoikeus, mutta neuvoston on tehtävä päätös yksimielisesti.
Täytimme velvollisuutemme jo neljä vuotta sitten Anastassopulosin mietinnön yhteydessä, mutta ministerineuvosto ei ole todellakaan pitänyt kiirettä. Jos nyt saadaan jotakin aikaan, olemme iloisia, että saamme vihdoin yhteisen vaalijärjestelmän ajoissa ennen vuoden 2004 vaaleja, mutta minun on kyllä kiitettävä kollega Gil-Robles Gil-Delgadoa lämpimästi siitä, että hän toi esiin nekin asiat, joita parlamentti on jo kauan vaatinut mutta joita ei valitettavasti ole hyväksytty. Meillä ei siis ole muuta vaihtoehtoa kuin hyväksyä tai hylätä neuvoston ehdotukset - toisin sanoen valinnan varaa ei ole.
Vaikka meidän onkin tunnustettava, että useat kohdat on hyväksytty, emme voi siitä huolimatta olla vieläkään tyytyväisiä.
Tällä mietinnöllä Euroopan parlamentti kehottaakin valmistelukuntaa muuttamaan EY:n perustamissopimusta äänioikeutta ja vaalikelpoisuutta koskevan EU:n lainsäädännön osalta. Ei ole hyväksyttävää, että Euroopan parlamentti, jolla on perustamissopimuksen mukaan aloiteoikeus vaaleja koskevassa lainsäädännössä, ei voi osallistua lopullisten päätösten tekoon. Euroopan parlamentin on saatava täydet yhteispäätösoikeudet tällaisessa parlamentin kannalta perusluonteisessa kysymyksessä.
En voi olla toteamatta, että alueellisten vaalipiirien perustamista koskeva ehdotettu sanamuoto ja vastaava pöytäkirjaan merkittävä lausuma edistävät Ison-Britannian ja Gibraltarin välisen hankalan ongelman ratkaisua. On nimittäin valitettavaa, että Ison-Britannian kaltaista valtiota, jolla on monen vuosisadan kokemus kansainyhteisöstä ja vuosisatoja pitkät demokraattiset perinteet, on Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomiolla muistutettava, että se on vastuussa muistakin kuin Ison-Britannian varsinaiseen valtionalueeseen kuuluvista alueista. Tämä ratkaisu mahdollistaa sen, että Gibraltarin alueella asuvat kansalaiset voivat vihdoinkin osallistua Euroopan parlamentin vaaleihin. Se on aivan varmasti menestys Euroopan demokratialle.

Van den Berg (PSE).
Arvoisa puhemies, kollega Gil-Robles Gil-Delgadon mietinnössä Euroopan parlamentin vaalimenettelystä viitataan suureen joukkoon asioita, jotka ovat tärkeitä Euroopan tehokkuuden, toimintavalmiuden ja hallittavuuden kannalta. Neuvoston varsinaisessa ehdotuksessa, johon meidän pitää yhtyä, on ikävä kyllä vielä monta kohtaa, joissa olisi parantamisen varaa. Parlamentti on joka tapauksessa ilmaissut mielipiteensä.
Euroopan parlamentin vaaleille on viime vuosina ollut säännöllisesti tunnusomaista alhainen äänestysprosentti. Omassa maassani Alankomaissa äänestysvilkkaus oli vuonna 1999 vain 30 prosenttia. Muissa maissa tilanne ei ole ollut sen parempi. Jos äänestysvilkkautta halutaan parantaa vuonna 2004, niin vaaleista pitää ainakin tulla jännittävämmät ja poliittisemmat. Kansalaisilla pitää olla sellainen tunne, että he voivat äänestyskopissa käymällä lyödä leimansa eurooppalaiseen politiikkaan ja eurooppalaista yhteistyötä edellyttävien ongelmien ratkaisemiseen, joista esimerkkinä turvapaikat, maahanmuutto, elintarvikkeiden turvallisuus ja ympäristö. Siihen voitaisiin päästä ensinnäkin niin, että Euroopan parlamentti voisi nimittää Euroopan komission puheenjohtajan vaalituloksen perusteella. Sen takia mietinnössä kehotetaankin Euroopan kaikkia poliittisia puolueita julkistamaan ehdokkaansa tähän virkaan hyvissä ajoin etukäteen. Sillä tavalla henkilölle annetaan kasvot, hänet tehdään tunnetuksi ja komissio tuodaan loppujen lopuksi lähemmäksi kansalaisia.
Myös äänestyspäivä on erittäin tärkeä eurooppalaiseen hankkeeseen samastumisen kannalta. Vasta sitten, kun kaikissa maissa äänestetään samana päivänä, kansalaisista tuntuu siltä, että he äänestävät samaa poliittista toimielintä. Useimmissa maissa äänestetään jo samana päivänä, nimittäin sunnuntaina. On ikävää, että pieni joukko maita eli Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta ja oma maani Alankomaat ei äänestä samana päivänä kuin muut jäsenvaltiot - eli sunnuntaina - ja että se vähentää vaalien jännittävyyttä. Syy on se, että haluamme ilmeisesti pitää sunnuntaisin suuret tavaratalot avoinna kaupankäynnille. Kun on kysymys kunnianosoituksesta demokratialle, niin Alankomaat kuitenkin vaikenee. Toivon yhä, että kunnianosoitus demokratialle asetettaisiin Alankomaiden kaupallisten etunäkökohtien edelle ja että siellä alettaisiin äänestää sunnuntaina.
Esittelin viime viikolla Alankomaissa lopuksi sen ajatuksen, että Euroopan komission kansallinen jäsen valittaisiin suoraan kansanäänestyksessä. Nähdäkseni on vanhentunut ajatus, että niin tärkeä, poliittisesti tunnistettava hahmo nimitetään kulissien takana hallitusten edustajien toimesta. Sen takia olen ehdottanut, että Euroopan parlamentin vaalipäivänä vuonna 2004 järjestetään kansanäänestys, jossa voidaan äänestää suoraan ehdokasta. Tämä ajatus ei tietenkään ole vain Alankomaiden käyttöön vaan myös muita Euroopan maita varten. Toivon, että kollegani pohtivat sitä vakavasti, sillä se vaikuttaa minusta kiinnostavalta ajatukselta.

Staes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan vapaa allianssi -ryhmän kymmenen edustajaa eli Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän alueelliset ja kansalliset edustajat pitävät johdanto-osan kappaletta C ongelmallisena. Siinä kyllä sanotaan, että alueellisten vaalipiirien perustaminen on mahdollista, mutta - lainaan mietintöä - "eivät saa heikentää jäsenvaltioiden tasolla muodostuneiden poliittisten suuntauksien edustusta".
Haluan muistuttaa, että Belgian järjestelmässä jäsenvaltiotaso on täysin merkityksetön Euroopan parlamentin vaaleissa. Hollanninkieliset ja ranskankieliset käyvät äänestämässä kahdessa erillisessä vaalipiirissä, joilla ei ole minkäänlaista vaikutusta toisiinsa. Johdanto-osan kappale C on nähdäkseni lavea tulkinta neuvoston ehdotuksen 2 artiklasta. Sen lisäksi erilaiset kieliversiot eivät ole identtisiä - lukekaahan vain ranskan-, hollannin- ja englanninkielinen versio.
Euroopan vapaa allianssi -ryhmä pitää ongelmallisena myös johdanto-osan kappaleen D viittausta eurooppalaisiin listoihin. Tämä käytäntö johtaisi mielestämme vielä vähäisempään poliittiseen monimuotoisuuteen tällä pallonpuoliskolla. Sen seurauksenahan pienempien poliittisten kokoonpanojen olisi vielä vaikeampaa saada paikkoja niin eurooppalaisella, kansallisella kuin alueellisellakin tasolla, varsinkin jos siihen yhdistetään viiden prosentin äänikynnys. Sen takia Euroopan vapaa allianssi -ryhmän kymmenen jäsentä eivät aio yhtyä jäsen Gil-Roblesin suosituksiin.

Krarup (EDD).
Arvoisa puhemies, tämä mietintö on tekninen osa eurokraattien pitkäkestoisia pyrkimyksiä saada aikaa poliittinen, parlamentaarinen tila Euroopan unioniin. Lähtökohtana oli Maastrichtin sopimuksen määräykset, joissa muulle maailmalle ja äänestäjille vakuutettiin, vaikka siinä ei Tanskassa onnistuttukaan, että eurooppalaisten, poliittisten puolueiden rakentaminen on tärkeä tekijä yhdentymisen kannalta. Näiden toimien avulla, joilla halutaan luoda eurooppalainen, poliittinen identiteetti, pyritään rakentamaan poliittinen, parlamentaarinen tila. Tällainen poliittinen arkkitehtuuri on nurinkurista. Se vastaa toimintaa, jossa rakennusmestari aloittaa rakentamisen ylimmästä kerroksesta ja rakentaa siitä alaspäin, sen sijasta, että hän aloittaisi rakentamisen pohjakerroksesta. Tällaiset pyrkimykset ovat tuomittuja epäonnistumaan. Niitä seuraa monet eurooppalaisiin, poliittisiin puolueisiin liittyvät toimet, mutta politiikka ei hyödy ennalta tehdyistä päätöksistä, jotka koskevat eurooppalaista tilaa, jossa ylin kerros muistuttaa melkeinpä Herramme valtakuntaa. Lähin historiallinen esimerkki tällaisesta takaperoisesta poliittisesta arkkitehtuurista on Baabelin torni, joka ei, kuten tiedämme, johtanut mihinkään hyvään, eikä rakennustyötä saatettu koskaan päätökseen.

Gorostiaga Atxalandabaso (NI). -
Arvoisa puhemies, vierekkäin istuvat Gil-Robles ja Méndez de Vigo ovat fyysinen osoitus syvästä ristiriidasta, koska tämän suosituksen henki on läpikotaisin ristiriidassa Euroopan valmistelukunnan taustalla olevan perusfilosofian kanssa. Valmistelukunta käsittelee ajatusta poliittisesti yhdentyneestä Euroopasta, jossa ei ole sisäisiä rajoja. Gil-Roblesin suositus sitä vastoin johtaa vanhalle polulle, Euroopan parlamenttiin, joka koostuu jäsenvaltioiden edustajista koko Euroopan yhteisön sijaan. Tämä on valitettavaa, koska Euroopan eri kansat, kuten omani, jotka nykyisten jäsenvaltioiden toimet ovat jakaneet, säilyvät tulevaisuudessakin jakaantuneina. Kuinka kauan ranskalaiset, espanjalaiset ja muut sen kaltaiset separatistit pitävät oikein pintansa?

Maij-Weggen (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kiitän kollega Gil-Roblesia hänen mietinnöstään Euroopan parlamentin vaalien organisaatiosta. Ennen häntä tätä asiaa on käsitellyt jo moni kuuluisa esittelijä, kuten Edgard Faure, Schelto Patijn, Karel De Gucht ja myös kollega Anastassopoulos. Kaikki nämä mietinnöt ovat johtaneet joihinkin parannuksiin Euroopan parlamentin vaalien organisaatiossa. Neuvoston viimeiseen ehdotukseen on nytkin sisällytetty joukko entisen kollegamme Anastassopoulosin ja jäsen Gil-Roblesin suosituksia. Niistä ovat esimerkkejä suhteellisen vaalitavan periaate, Euroopan parlamentin jäsenyyden yhteensopimattomuus kansallisen kansanedustuslaitoksen jäsenyyden kanssa ja vaalikampanjakustannusten rajoittaminen, millä halutaan todennäköisesti estää monimiljonäärejä hyökkäämästä meidän parlamenttiimme.
Kaikkia kohtia ei ole otettu mukaan. Niitä ovat esimerkiksi vaatimus miesten ja naisten tasa-arvoisesta kohtelusta ja vaalipäivän siirtäminen niin, että se ei osu samaan aikaan lomien kanssa. Ja harmi kyllä kaikkein tärkein kohta eli vauhdin ottaminen yhtä eurooppalaista listaa kohti. Se on harmillista ennen kaikkea siksi, että se on toki oikein hyvä ehdotus ja antaisi meille myös mahdollisuuden valituttaa esimerkiksi Euroopan komission uusi puheenjohtaja suoraan poliittisten puolueiden ja eurooppalaisen listan kautta. Ilmeisesti neuvosto haluaa pitää tässä asiassa oikeudet omissa käsissään ja jatkaa sitä epädemokraattista tapaa, jolla komission puheenjohtaja ja myös monet komission jäsenet nimitetään. Se on valitettavaa. Sanon monet jäsenet, sillä tiedän, että osa komission jäsenistä, kuten de Palacio, on valittu suoraan Euroopan listoilta. Kaikilta heiltä ei siis puutu mandaattia.
Se on kuitenkin valitettavaa, ja ehkä ainoa tapa korjata tämä kaikki on pyytää valmistelukuntaa syventymään tähän kysymykseen jossakin vaiheessa. Mielestäni on hyvin tärkeää, että Euroopan komission jäsenillä on demokraattinen legitimaatio aivan kuten Euroopan parlamentin jäsenillä. Se voi vahvistaa komission työn uskottavuutta kansalaisten keskuudessa ja edistää osaltaan myös sitä, että komission jäsenet ottavat enemmän huomioon kansalaisten mielipiteet, kuten parlamentin jäsenet tekevät.
Kollega van den Bergin ajatus siitä, että tämä asia järjestettäisiin Alankomaissa kansanäänestyksellä, on mielestäni sinänsä kiinnostava, mutta minun on sanottava teille, että teidän puolueenne oli kahdeksan vuotta vallassa. Te olisitte voinut järjestää asian, mutta niin ei tehty. On kiinnostavaa, että pyydätte nyt entistä oppositiota hoitamaan asian, ja vien viestin joka tapauksessa eteenpäin.

Leinen (PSE)
Arvoisa puhemies, kun vierailijaryhmiä tulee luokseni Strasbourgiin, saan sen käsityksen, että valtaosa näistä kansalaisista olettaa, että Euroopan parlamentin jäsenet on valittu tänne yhtäläisellä menetelmällä ja että meille myös maksetaan täällä tekemästämme samasta työstä samalla tavalla. Useimmat kansalaiset yllättyvätkin todetessaan, ettei Euroopassa sovelleta kumpaankaan asiaan yhtenäistä vaan kansallista käytäntöä. Euroopan parlamentin vaaleissa noudatetaan kansallisia vaalimenettelyjä - 15:ttä erilaista menettelyä ja laajentumisen jälkeen 25:ttä erilaista menettelyä - ja vaikka teemmekin täällä samaa työtä, meitä kohdellaan hyvin eri tavoin. Meidän on siksi vihdoinkin saatava parlamentin jäseniä ja heidän työtään koskevat Euroopan laajuiset perussäännöt, ja Euroopan parlamentin vaalimenettelyäkin on tietenkin yhtenäistettävä siten, että sillä on Euroopan laajuinen edustavuus.
Kiitän myös kollega Gil-Robles Gil-Delgadoa, joka on oleellisesti edistänyt siirtymistä kohti yhteistä vaalimenettelyä. Haluan kuitenkin tuoda esiin myös vielä olemassa olevat neuvoston jättämät aukot. Yksi näistä aukoista on eurooppalaisten listojen puuttuminen Euroopan parlamentin vaaleissa. Me kaikki tiedämme, että edelliset Euroopan parlamentin vaalit olivat oikeastaan pelkät kansalliset vaalit, pelkkää sisäpoliittista asioiden selvittelyä, jolla ei ole juuri mitään tekemistä sen kanssa, mitä me täällä teemme ja mitä meidän pitää tehdä. Eurooppalaiset puolueet yrittävät tosissaan vasta sitten, kun meillä on eurooppalaiset listat. Sitten ne pyrkivät saamaan kansalaiset liikkeelle yli kansallisten rajojen. Se ei nyt onnistunut. Pyydämme hartaasti, että neuvosto ottaisi eurooppalaiset listat käyttöön vaalimenettelyn seuraavan tarkastelun yhteydessä.
Olen kollega van den Bergin kanssa samaa mieltä siitä, että on mahdotonta, että äänestämme torstaista sunnuntaihin ja että torstaina äänestäneiden kansalaisten äänet ensin arkistoidaan sunnuntai-iltaan saakka ja että tulos julkistetaan vasta sitten. Meille nyt tehty esitys on ensimmäinen ja samalla hyvä askel. Meidän on kuitenkin otettava ehdottomasti vielä toinenkin askel!

Rack (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unionin tulevaisuutta käsittelevä valmistelukunta sai Laekenin isiltä - äitejä ei ilmeisesti ollut paikalla - hieman yli vuoden aikaa toteuttaa suuren työn matkalla kohti aiempaa näkyvämpää Eurooppaa, nimittäin laatia uuden perustuslakitekstin.
Ratkaisujen valmistelu niihin kysymyksiin, joita käsitellään tänään Gil-Robles Gil-Delgadon mietinnössä, muodostaa aivan suhteettoman pienen osan valmistelukunnan työstä. Näitä ovat yhtenäisen eurooppalaisen äänioikeuden ja vaalikelpoisuuden soveltaminen tämän nimen ansaitsevaan Euroopan parlamenttiin ja sen yhteydessä myös vastaukset kysymykseen vaalijärjestelmän kansalaisläheisyydestä tai kansalaisläheisyyden puutteesta - avainsanana "alueellistaminen" - sekä kysymys sellaisen mahdollisuuden luomisesta, että Euroopan parlamentin vaaleja voitaisiin käyttää myös Euroopan kasvojen muotoiluun, nimittäin komission puheenjohtajan välittömiin vaaleihin. Eurooppalaisten listojen kohdalla ei ole valitettavasti taaskaan saatu aikaan mitään todella olennaista. Neuvosto ja parlamentti ovat työskennelleet näiden muutaman aiheen parissa nyt lähes 30 vuotta, eikä tulosta ole aina syntynyt kovinkaan paljon. Vive la différence (eläköön erilaisuus) on edelleen Euroopan parlamentin vaalikäytännön tunnuslauseena.
Monien muiden näkökohtien ohella juuri tämä hämmentävä menettelyjen runsaus, jonka koemme kesäkuussa viiden vuoden välein, on syy, miksi Euroopan kansalaisten on helppo pitää Euroopan vaaliuurnilla käyntiä merkityksettömänä - tai käsittämättömänä. Kansalaisten reaktio tähän epäkohtaan on 50 prosentin tai sitäkin vähäisempi äänestysosallistuminen. Mitä tällaisessa tilanteessa pitäisi tehdä? Pitäisi olla lainkaan välittämättä asiasta, iloita pienistä edistysaskelista, kiittää esittelijää hyvästä työstä ja odottaa sitä ihmettä, että valmistelukunta tekee 15 kuukauden kuluttua kaiken toisin ja paremmin.
Hyväksyn sopuratkaisun, yhdyn esittelijällemme Gil-Robles Gil-Delgadolle esitettyihin kiitoksiin ja kehotan kaikkia toivottamaan onnea valmistelukunnalle, jotta se tekee mahdottomasta mahdollisen: luo Euroopalle helposti tajuttavan ja toteutettavan rakenteen, jonka kansalaisetkin ymmärtävät ja joka mahdollistaa sellaisen äänioikeuden ja vaalikelpoisuuden, joka kannustaa kansalaisia osallistumaan yhteisen Eurooppamme tulevaisuutta koskeviin päätöksiin.
Berès (PSE).
Arvoisa puhemies, kiitämme esittelijää avoimuudesta, jota hän on osoittanut mietintöä laatiessaan.
Puoltava lausunto, jonka annamme Euroopan parlamentin jäsenten vaalia koskevan säädöksen muuttamisesta, kuuluu pienin edistysaskelin etenevään strategiaan. Parempi on edetä pienin askelin kuin ei ollenkaan, mutta rehellisesti sanoen teksti olisi saanut olla parempi. Miksi ei voitu hyväksyä ajatusta vaalitapojen yhdistelmästä, ajatusta rajat ylittävistä vaaliluetteloista, jotka toimisivat alueellisesti rinnakkain suhteellisten vaaliluetteloiden kanssa? Jos haluamme toteuttaa yhteisen eurooppalaisen hallintoalueen, meidän on pidettävä yllä poliittisia puolueita, joiden päämääränä on Euroopan kansojen edustajien valitseminen Euroopan parlamenttiin. Jos haluamme pitää Euroopan kansalaisen käsitteen elinvoimaisena, yhteinen hallintoalue tarvitsee valittuja edustajia, ja valintaa varten on perustettava rajat ylittäviä vaalipiirejä, jotka avustavat komission puheenjohtajan nimittämisessä.
Päätöksessä olisi myös mielestäni saanut käsitellä rohkeammin tasapuolista edustusta ja ehdottaa tasapuolista edustusta koskevan säännön laatimista Euroopan vaaleja varten. Pidän valitettavana, että tämä säädöksen muutos ei anna minkäänlaisia mahdollisuuksia edetä erioikeuksia ja vapauksia koskevassa asiassa, vaikka joudumme joka päivä kohtaamaan ongelmia, jotka liittyvät tämän alan eurooppalaisten sääntöjen puuttumiseen.
Lopuksi haluaisin, että sopisimme nimityksestämme, että meitä nimitettäisiin "Euroopan parlamentin jäseniksi" eikä "edustajiksi" tai "jäseniksi".
Toivon vielä, että tämä pieni edistysaskel johtaisi säädöksen uuden käsittelyn tai Eurooppa-valmistelukunnan työn puitteissa otettaviin uusiin pieniin edistysaskeleisiin.

Hannan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, parlamentille esitetty mietintö on aivan järkevä, jos uskotte, että tämän parlamentin pitäisi olla Eurooppa-valtion lainsäätäjä. Kaikilla muilla valtioillahan on yhdenmukaisella menetelmällä valittu kansallinen edustuslaitos. Toivon kuitenkin, että jäsenet tunnustavat, että tämä ei ole ainoa oikeutettu näkemys Euroopan unionista. Jotkut meistä eivät näe tätä parlamenttia liittovaltion edustuslaitoksena, vaan foorumina, jossa Euroopan kansojen edustajat voivat saattaa EU:n byrokratiakoneiston vastaamaan teoistaan.
Euroopan parlamentin jäsenen tehtävänä ei ole edustaa eurooppalaista hanketta vaan äänestäjiensä etuja. Minut valittiin, jotta puhuisin Kaakkois-Englannin puolesta Brysselissä, ei siksi, että puhuisin Brysselin puolesta Kaakkois-Englannissa. Siksi katson, että jokaisen jäsenvaltion tehtävänä olisi päättää miten ja milloin valita jäsenensä Euroopan parlamenttiin. Henkilökohtaisesti kannatan enemmistövaalijärjestelmää, jossa eniten ääniä saanut valitaan. Mutta vaikka en kannattaisikaan, vastustaisin silti mitä tahansa EU:n määräämää menetelmää.
Tämän parlamentin asia ei ole sanella myöskään ehdokaslistojen sukupuolijakaumaa. Jokaisen osapuolen asia on todellakin päättää, kuinka monta miestä ja naista se haluaa tarjota ehdokkaiksi, ja äänestäjien asia on valita heistä.
Vastustan ennen kaikkea sitä, että tämä parlamentti toistaa vaatimuksen yleiseurooppalaisesta täydentävästä ehdokaslistasta. Tämä nostaa mielestäni Euroopan yhdentymisen opin kaikkien vastuullisuutta ja vastakaikua antavien käytännön näkökohtien yläpuolelle. Ei voi olla eurooppalaista demokratiaa ilman eurooppalaisia demokraatteja. Petämme itseämme, jos uskomme, että tällä parlamentilla on jotakin siitä hengestä ja identiteetistä, jota kansalliset parlamentit ovat rakentaneet vuosisatojen ajan.
Euroopan parlamentilla voi olla hyödyllinen rooli talousarvion valvonnassa ja komission pitämisessä vastuullisena. Toivonpa vain, että parlamentti olisi kiinnostuneempi hoitamaan sillä jo olevia tehtäviä kuin jatkuvasti vaatimaan uusia toimivaltuuksia.

Carnero González (PSE).
Arvoisa puhemies, puheenjohtaja Gil-Roblesin esittelemä suositus on erityisen ajankohtainen nyt, kun Euroopan valmistelukunta on koolla. Miksi? Nähdäkseni eräästä poliittisesti erittäin merkittävästä syystä: mikäli haluamme käynnistää jonkin toimen tai lähettää jonkin viestin Euroopan parlamentin demokraattisen legitiimiyden lujittamiseksi, meidän on tehtävä se nyt.
Saamme päivästä ja viikosta toiseen kuultavaksemme kaikenlaisia viestejä, joissa demokratiavajeesta yritetään syyttää parlamentin kokoonpanoa. Sanotaan esimerkiksi, että demokratiavajeesta on päästävä eroon vahvistamalla kansallisten parlamenttien toimintamahdollisuuksia Euroopan rakentamiseen liittyvissä hankkeissa. Punastelematta saatetaan jopa sanoa kansalaisten olevan sitä mieltä, että todellisuudessa heitä edustavat kansallisten parlamenttien jäsenet eivätkä Euroopan parlamentin jäsenet, jolloin unohdetaan, että molempien legitiimiyden alkuperä on sama: yleinen äänioikeus ja kansalaisten vaaliuurnilla ilmaisema poliittinen tahto.
Niinpä pidän hyvin myönteisenä, että Euroopan parlamentin jäsenten valintaa varten luodaan parannettu yhtenäinen vaalimenettely. Lisäksi painotan niitä kysymyksiä, jotka tuntuvat minusta keskeisiltä, kuten suhteellista vaalitapaa, joka edustaa suoraan kansalaisten mielipidettä ja takaa moniarvoisuuden, sekä vaatimusta sukupuolten tasapuolisesta edustuksesta tätä nykyä valitsijoina on niin naisia kuin miehiäkin, naisia jopa enemmän. Sukupuolten on oltava tasapuolisesti edustettuina myös poliittisissa puolueissa ja kansalaisten aloitteesta muodostetuissa toimielimissä, ei pelkästään parlamentissa.
Lopuksi meidän olisi myös korostettava miksipä ei että se, jonka Euroopan parlamentti valitsee aikanaan komission puheenjohtajaksi, on ehdokkaana myös Euroopan parlamenttiin. Onnitteluni siis. Saatte kaiken tukeni.

De Miguel
. (ES) Arvoisa puhemies, puhun hyvin lyhyesti. Olen pahoillani, että tulin myöhässä tähän keskusteluun, koska eräät puheenjohtajavaltion velvoitteet, jotka liittyivät Luxemburgin laajentumista käsitteleviin ministerikokouksiin, pitivät minut varattuina lähestulkoon tähän asti. En halua ohittaa tätä tilaisuutta ilmaisematta puheenjohtajavaltio Espanjan iloa tästä Euroopan parlamentin valintamenettelyä koskevasta menestyksestä. Olemme tehneet lujasti työtä päästäksemme tähän pisteeseen, eikä mikään tietenkään olisi ollut mahdollista ilman esittelijä Gil-Roblesin ja perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan yhteistyötä ja suurenmoista työpanosta.
Kyse on mielestäni historiallisesta sopimuksesta. Ajatelkaamme, että parlamentti tekee päätöksen vuodesta 1976 juontavasta tekstistä. Mielestäni kyseessä on erittäin suuri harppaus eteenpäin. Puheenjohtajavaltio haluaa onnitella, koska kyse on lujittamisesta kuten jäsen Carnero sanoi yhdestä askeleesta lisää Euroopan parlamentin lujittamisessa Euroopan kansan todelliseksi edustajaksi. Minusta meidän kaikkien on onniteltava itseämme ja puheenjohtajavaltio Espanja haluaa yhtyä onnitteluihin tällä parlamentille merkittävällä hetkellä. Lisäksi se haluaa onnitella parlamenttia ja esittelijää, samoin kuin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntaa.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvin lyhyesti sanottuna haluan onnitella vilpittömästi esittelijä Gil-Roblesia, että hän saattoi loppuun tämän hänen omienkin sanojensa mukaan historian kirjoihin jäävän tehtävän. Vaikka tämän tekstin juuret ovat vuodessa 1976, totuus on, että parlamentin ensimmäinen aloite on vuodelta 1960, joten tie on ollut pitkä ja raskas, mutta päättyy lopulta onnellisesti tässä tekstissä.
Haluan myös onnitella puheenjohtajavaltio Espanjaa ja neuvostoa lähentymisyrityksistä, joita ne tekivät voidakseen nimenomaan päästä perustuslaillisessa mielessä erittäin tärkeään sopimukseen, joka on ratkaiseva Euroopan parlamentin vuoden 2004 vaaleja ajatellen. Toivomme sitä paitsi näiden vaalien olevan ensimmäisten, johon osallistuvat nykyiset ehdokasvaltiot, joiden toivomme tuolloin olevan unionin täysivaltaisia jäsenvaltioita.
Komissio on esittelijän kanssa samaa mieltä, että tämä teksti sisältää parlamentin vuonna 1998 hyväksymän esityksen, Euroopan parlamentin entisen varapuhemiehen Georgios Anastasopoulosin mietinnön, tärkeimmät näkökohdat, ja siten olemme iloisia, että tämänpäiväisessä keskustelussa eteeni tuodut asiat hyväksytään huomenna parlamentissa, toivoakseni mahdollisimman suurella enemmistöllä.
Olen varma, että laaja-alaisimmista keskustelussa käsitellyistä poliittisista kysymyksistä keskustellaan ja että niihin kiinnitetään huomiota valmistelukunnassa, ja ehkäpä jotkin niistä ohjataan siellä asianmukaiseen uomaansa.
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia. Uskon, että tämänpäiväinen sopimus on todellakin erittäin merkittävä ja historiallinen tämän parlamentin toiminnassa sekä Euroopan rakentamisen tulevassa kehityksessä.

Puhemies. -
Kiitos, komission jäsen de Palacio.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Johannesburgin huippukokousta valmistelevan kokouksen (Bali, 27.5.-7.6.2002) tuloksista.

De Miguel
. (ES) Arvoisa puhemies, Johannesburgin huippukokous merkitsee yhtä askelta eteenpäin siinä prosessissa, joka käynnistettiin Rio de Janeirossa maailmanlaajuisen kestävän kehityksen aikaansaamiseksi.
Riossa määriteltiin niin kutsuttu Agenda 21, johon sisältyvät keskeiset tällä vuosisadalla saavutetut tavoitteet. Vaikka merkittävää edistystä on tapahtunut, maailmanlaajuisesti ajatellen ympäristö on kuitenkin pilaantunut edelleen huomattavassa määrin.
Johannesburgissa kaikki valtiot ja kaikki asianomaiset liike-elämän edustajat, ympäristöjärjestöt, yksityinen sektori jne. kokoontuvat yhteen suunnitellakseen uusia mekanismeja tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
Tavoitteena on, että tässä huippukokouksessa pureudutaan yhtä aikaa taloudellisiin haasteisiin kehitykseen määriteltynä puhtaasti taloudelliseksi kasvuksi , sosiaalisiin haasteisiin köyhyyden vähentämiseen ja Yhdistyneiden Kansakuntien vuosituhannen julistuksen päämäärien saavuttamiseen sekä varsinaisiin ympäristöhaasteisiin. Näitä kolmea haastetta pidetään toisiinsa liittyvinä.
Johannesburgin huippukokouksen tulosten odotetaan sisältävän seuraavat osa-alueet: poliittinen julistus, jossa uudistetaan maailman johtajavaltioiden sitoumus vuosituhannen tavoitteiden saavuttamiseen ja pannaan merkille Agenda 21 -ohjelman täytäntöönpanon puutteet, toimintaohjelma, johon sisältyy olennaisia toimintasitoumuksia, vapaaehtoiset yhteistyöaloitteet, joissa on mukana kaikki toimijat, hallitukset, kansalaisyhteiskunnat ja yksityissektori, jotka tekevät erilaisia aloitteita toimintaohjelman täytäntöönpanemiseksi.
Euroopan unioni työskentelee aktiivisesti Johannesburgin kuudella ensisijaisella painopistealueella, jotka ovat terveydenhuollon, vesihuollon, energian, kaupankäynnin, yleishyödyllisten hyödykkeiden sekä tuotantoa ja kulutusta koskevien kestävän kehityksen periaatteiden osa-alueet.
Puhun ensiksi Espanjan puheenjohtajakauden aikana tehdyistä valmisteluista.
Puheenjohtajakauden aikana on järjestetty kaksi maailmanlaajuista valmistelukomiteaa New Yorkissa: valmisteleva komitea II ja valmistelukomitea III, ja 24. toukokuuta aloitettiin niistä, Balilla järjestetty valmistelukomitea IV, johon kuuluu 4.7. kesäkuuta järjestetty ministerikokous.
Tällä välin Brysselissä on valmisteltu yhteisön kannat prosessissa, jonka vaiheet ovat seuraavat: 4. maaliskuuta pidetyn ympäristöasioista vastaavan neuvoston päätelmät, jotka vahvistettiin Barcelonan Eurooppa-neuvostossa, kehitysasioista vastaavan neuvoston 30. toukokuuta hyväksymät päätelmät ja viimeksi 17. kesäkuuta hyväksytyt yleisten asioiden neuvoston päätelmät, jotka perustuvat sekä edellä mainittuihin päätelmiin että valmistelukomitea IV:n tuloksiin, jotka vahvistettaneen Sevillan Eurooppa-neuvostossa Euroopan unionin yhteiseksi Johannesburgia koskevaksi kannaksi.
Keskusteluissa 15 jäsenvaltion kesken on keskitytty seuraaviin kysymyksiin, jotka on ratkaistava 17. kesäkuuta järjestettävässä yleisten asioiden neuvostossa juuri ennen Sevillan Eurooppa-neuvostoa: ensimmäisenä on yhteisön politiikkojen johdonmukaisuus ilman, että näitä politiikkoja sovellettaisiin kestävän kehityksen sisäisiin ja ulkoisiin tavoitteisiin. On vältettävä sitä, että Johannesburgin huippukokouksesta tulisi yhteisön politiikkoja säätelevä väline. Toisena asiana on ympäristöä vahingoittavien tukien poistaminen. Vaikka kaupankäyntiä koskevassa luvussa 2 onnistuttiin saamaan aikaan kompromissi, jolla vähennetään tukia, niin mikäli katsotaan tarpeelliseksi poistaa ympäristölle vahingolliseksi katsotut tuet, kaikki jäsenvaltiot eivät vielä ole päässeet yhteisymmärrykseen näiden tukien poistamisen pakollisuudesta tai automaattisuudesta. Neuvostossa puhuttaneen myös Ruotsin aloitteesta, joka koskee asiamiehen viran perustamista yhteisön markkinoille suuntautuneen kehitysmaiden viennin edistämiseksi. Ennen kuin aloite voidaan hyväksyä ja sisällyttää Johannesburgin kokoukseen yhteisön aloitteena, tarvitaan perusteellisempaa tutkimusta. Siksi komissio on sitoutunut esittämään myöhemmin asiakirjan, jossa käsitellään aloitteen mahdollista käynnistämistä.
Rahoituskysymyksiä, kuten kysymyksiä, jotka koskevat rahoituksen ja Johannesburgin huippukokouksessa laadittavien aloitteiden suhdetta, käsitellään myös, ja näiden rahoituskysymysten tarkoituksena on nimenomaan saada Monterreyn konferenssissa luvatut virallisen kehitysavun lisätuet käytetyksi tai osoitetuksi Johannesburgissa käynnistettäviin aloitteisiin.
Lisäksi keskustellaan vaihtoehtoisten rahoitusmuotojen käytöstä siten, että yhdistettäisiin vaihtoehtoiset rahavarat, kuten niin kutsuttu Tobinin vero, yleishyödyllisten hyödykkeiden kanssa, minkä lisäksi puhutaan voimakkaasti velkaantuneita köyhiä maita koskevan aloitteen laajentamisesta.
Toiseksi puhun Sevillan Eurooppa-neuvostoa edeltävistä näkymistä. Puheenjohtajavaltio on ponnistellut suuresti Johannesburgin huippukokouksen valmisteluissa. Euroopan unionin on annettava erittäin suuri panos tässä huippukokouksessa ja osoitettava suurta kykyä johtajuuteen, koska olemme maailmassa eturintamassa kestävästä kehityksestä puhuttaessa. Mielestäni se, että unioni ratifioi Kioton pöytäkirjan, on tästä hyvä todiste, ja lisäksi huippukokouksen kansainvälisissä valmistelutöissä tarvitaan selvästi Euroopan johtajuutta.
Toistaiseksi kansainvälisellä tasolla ollaan jakaantuneita eivätkä ne tavoitteet, joihin huippukokouksen avulla halutaan päästä, ole selkeitä. Valmistelukomitea III oli pettymys, ja toimintaohjelman uuden ehdotuksen on oltava yhteensovitetumpi ja konkreettinen.
Yhdysvallat haluaa supistaa poliittiset kysymykset mahdollisimman vähiin, se haluaisi jopa peruuttaa poliittisen julistuksen ja toimintaohjelman keskittyäkseen rahoitukseen. Sitä paitsi Yhdysvaltojen rahoitusta koskeva lähestymistapa on uudenlainen: se haluaa perustaa uusia siirtorahastoja (transfunds), joissa voidaan yhdistää julkisen ja yksityisen sektorin varat, minkä ajatuksen monet eurooppalaiset kumppanit torjuvat.
Puheenjohtajavaltio katsoo, että Euroopan unionin roolin on oltava samankaltainen kuin Monterreyssa: sen on pyrittävä yhteisymmärrykseen tärkeimpien kumppaniemme kanssa. Meidän on saatava mahdollisimman pian koordinoitua ponnistelumme JUSCANZin, Yhdysvaltojen, Japanin, Kanadan ja 77-ryhmän muodostaman ryhmän, kanssa. Suuret vaatimukset ja poliittinen vastakkainasettelu eivät johda mihinkään.
Monterreyn konferenssi onnistui, koska Euroopan unioni työskenteli kaiken aikaa yhteisymmärryksen hyväksi, ja jos siellä saatiin aikaan kehitysmaita hyödyttäviä käytännön tuloksia, meidän on yritettävä samaa Johannesburgissa. Mikäli emme onnistu siinä, Durbanin painolastilla ja tuon huippukokouksen aikaisilla ongelmilla lienee vaikutuksensa Johannesburgissakin. Huippukokoukseen osallistuu 1 500 kansalaisjärjestöä, joista osa on varsin radikaaleja. Jotkin niistä vaikuttavat kiinnostuneemmilta vastakkainasetteluista kuin pääsemisestä kehitysmaita hyödyttäviin käytännön tuloksiin.
Balin valmistelukomiteassa IV yritimme päästä yhteisymmärrykseen lyhyestä ja selkeästi keskitetystä toimintaohjelmasta. Poliittisen julistuksen on oltava hyvin lyhyt ja selkeä, siinä on vältettävä vastakkainasettelua ja sen on suuntauduttava täytäntöönpanoon ja käytännön kysymyksiin.
Tässä mielessä on tärkeää, että Euroopan unioni varustautuu viestintästrategialla Johannesburgin huippukokousta varten. Meillä on oltava selkeä näkemys siitä, mitkä ovat tavoitteemme Johannesburgissa ja siitä, miten haluamme välittää näkemyksemme maailman, mutta ennen kaikkea Euroopan kansalaisille, sillä kuten sanoin aikaisemmin, Eurooppa on ollut johtavassa asemassa kaikissa näissä kysymyksissä.
Lopuksi puheenjohtajavaltio katsoo, että sen maailmanlaajuisen sopimuksen, joka aiotaan tehdä Monterreyn, Dohan ja Johannesburgin kokousten tulosten perusteella, on perustuttava demokratian, ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja hyvän hallintotavan periaatteisiin.
Kehittyneiden maiden rahoitusponnistelujen on saatava kehitysmaissa vastakaikua korruption torjunnan ja demokraattisten arvojen lujan täytäntöönpanon juurruttamisen muodossa.

Wallström
Arvoisa puhemies, Papayannakisin ja Lannoyen laatimat kattavat mietinnöt, joista keskusteltiin kollegani Nielsenin kanssa parlamentin viime kuun istuntojaksolla, auttoivat Euroopan komission tehtävää YK:n ministeritason valmistelukonferenssissa Balissa, jossa edustin Euroopan komissiota.
Komissio oli parlamentin kanssa viime kuussa samaa mieltä siitä, että maailmankonferenssin valmisteluprosessi ei suju niin hyvin kuin haluaisimme. Tämä arviomme ei ole muuttunut Balin kokouksen jälkeen. Kuten olemme kuulleet, Johannesburgia varten valmistellaan kolmea asiakirjaa. Ensinnäkin kestävää kehitystä koskevaa toimintasuunnitelmaa, joka on laadittu YK:n nimittämän puheenjohtajan, tri Salimin johdolla, toiseksi poliittista julistusta ja kolmanneksi kriteereitä kumppanuuden ja seurannan käynnistämiseksi Johannesburgissa sovittujen toimien ja poliittisten sitoumusten täytäntöön panemista varten. Yhtään näistä asiakirjoista ei saatu valmiiksi Balissa. Balin kokous Johannesburgin valmistelemiseksi ei ollut läpimurto, mutta ei romahduskaan.
Koko Balin kokouksen ajan EU:n koordinaatio oli tiivistä. Ministerit sopivat, että EU:n keskeiset tavoitteet ovat seuraavat: ensinnäkin selkeiden päämäärien ja aikataulujen asettaminen erityisesti vesi-, hygienia- ja energia-aloilla, toiseksi selkeän yhteyden luominen poliittisten lupausten ja ehdotetun toimintasuunnitelman tavoitteiden välille ja niiden täytäntöönpano aloitteiden tai kumppanuuksien kautta ja kolmanneksi sopimus siirtymisestä kestäviin malleihin kulutuksessa ja tuotannossa.
Näillä aloilla Balissa edistyttiin jonkin verran, samoin kuin terveydenhoitoon, Afrikkaan, pieniin saarivaltioihin ja ympäristöön liittyvissä kysymyksissä. Myös eräitä eroja valtuuskuntien välillä tasoitettiin. Kokousta hallitsi kuitenkin kehitysmaiden hellittämätön pitäytyminen kauppa- ja rahoituskysymyksissä. G77-ryhmä painosti vapaaehtoiseen julkiseen ja yksityiseen rahoitukseen perustuvan maailman solidaarisuus- tai köyhyysrahaston perustamiseksi. Samalla kun G77-ryhmä totesi, että se ei halua ottaa uudelleen käsiteltäväksi Dohassa tai kehitysrahoituskonferenssissa Monterreyssä saavutettuja sopimuksia kauppaneuvottelukierroksen käynnistämisestä, ryhmä etsi kehitysmaista merkkejä, jotka voisivat johtaa parempaan markkinapääsyyn muillekin kuin vähiten kehittyneille maille, ja tapoja joilla ne valtiot, jotka eivät vielä ole selvästi sitoutuneet suurempiin resursseihin Monterreyn yhteisymmärryksen mukaisesti, saataisiin tekemään tällainen sitoumus.
Koska kehittyneet maat ovat aina tehneet selväksi, että kysymyksistä markkinoille pääsystä olisi keskusteltava Maailman kauppajärjestössä Dohan kehitysagendan puitteissa ja että kehitykseen ei tule uusia julkisia varoja enempää kuin Monterreyssä on luvattu, Venezuelan johtamien G77-ryhmän edustajien omaksuma kanta johti lukkiutuneeseen tilanteeseen kehittyneiden maiden ja kehitysmaiden välillä. Tämä täytäntöönpanoa koskeva lukkiutuminen merkitsi sitä, että emme kyenneet saavuttamaan Balissa etsimäämme läpimurtoa.
Vaikka toimintasuunnitelman tekstin perkaamisessa saavutettiin tärkeää edistymistä, suurta osaa tavoitteista, mukaan luettuina EU:n eräät keskeiset tavoitteet, ei saavutettu. Kaikki nämä kysymykset on ratkaistava joko epävirallisissa kokouksissa tai Johannesburgin huippukokouksessa.
Onnistunut lopputulos Johannesburgin kokouksesta riippuu nyt siitä, löydetäänkö keinoja kuroa umpeen kehittyneiden maiden ja kehitysmaiden välinen kuilu kauppa- ja rahoituskysymyksissä. EU:n kanta vetoaa suuresti kehitysmaihin varsinkin siksi, että EU pyrkii muun muassa edistämään yhteistä sitoutumista kauppaan liittyvän avun lisäämiseen ja kapasiteetin kehittämiseen Dohaa edeltävän tason yli, uutta luovien tapojen etsimiseen kestävien tuotteiden kaupan edistämisessä ja eurooppalaisen "Kaikkea paitsi aseita" -aloitteen suurempaan emulointiin. Euroopan unioni voikin, ja sen pitää toimia rakentavassa roolissa osapuolien tuomiseksi yhteen.
Ellei tyydyttävää ratkaisua kuitenkaan löydetä, on vaara, että Johannesburgin kokousta hallitsee kirpeä sananvaihto kauppa- ja rahoituskysymyksistä ja että kestävä kehitys putoaa huomion keskipisteestä. Jos näin käy, voidaan menettää mahdollisuus edetä kestävässä kehityksessä.
Nyt on johtajuuden aika. Eteläafrikkalaiset ovat tällä hetkellä kuskin paikalla ja tarvitsevat apuamme ja tukeamme asioiden kokoamiseksi tulevina viikkona. Euroopan unionin on hoidettava osuutensa erimielisyyksien ratkaisemiseksi lähiviikkojen aikana. Tulevissa kokouksissa, kuten Sevillan Eurooppa-neuvostossa ja G8-kokouksessa sekä kahdenvälisissä kontakteissa kehittyneillä mailla on huomattavia mahdollisuuksia tarkastella tilannetta ja keskustella siitä, miten G77-ryhmän huolenaiheisiin vastataan ilman, että Dohan ja Monterreyn sopimuksia otetaan taas esille. Meidän on työskenneltävä läheisessä yhteistyössä G77-ryhmän kanssa luottamuksen ja kumppanuuden ilmapiirin palauttamiseksi ja globalisaatiota ja kestävää kehitystä koskevan agendamme selittämiseksi.
Poliittisen kontekstin lisäksi meidän on myös jatkettava teknistä työtämme tuen rakentamiseksi kumppanuusaloitteillemme, jotka voivat antaa kehitysmaille todellisia etuja köyhyyden vähentämisessä, terveydenhoidon ja koulutuksen parantamisessa ja ympäristönsuojelussa.
Meidän on yhdessä varmistettava, että Euroopan unionilla on johtava rooli sen takaamisessa, että Johannesburgin lopputulos on kunnianhimoinen ja toimintaan suuntautunut. Euroopan parlamentti on kestävän kehityksen puolestapuhuja. Meidän on tehtävä Johannesburgin valmistelutyötä kiireellisesti, sillä aikaa on vähän.

Moreira da Silva (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, enpä usko tarvitsevani (tähän) neljää minuuttia. Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa ministeri, Balissa pidetyn valmistelevan kokouksen tulos tuotti pettymyksen. Se tosiasia, että kansakunnat paljastuivat kyvyttömiksi voittamaan yksipuolisen itsekkyytensä, saa meidät suhtautumaan Johannesburgin konferenssin tuloksiin erittäin epäilevästi. On jopa sanottava, että ilmassa on tiettyä mahdollisen epäonnistumisen tuntua. Niinpä, ottaen huomioon näkemämme ympäristön tilan ja sosiaalisten olosuhteiden huononemisen, Johannesburgin huippukokous on ratkaiseva sopusointuisemman planeetan suunnittelun kannalta. Epäonnistuminen siinä on jotakin, joka on enemmän kuin kestämätöntä, se on suorastaan inhottavaa. On tärkeää rakentaa siltoja tämän konferenssin pelastamiseksi, mutta sanottakoon selvästi, että Johannesburgiin on tulossa monia valtioita, joiden asenne konferenssin työhön on ehkäisevä, toisten asenne taas on passiivinen enkä varmaan erehdy suuresti, jos sanon, että puolueettomasti katsoen vain Euroopan unioni lähtee Johannesburgiin haluten rakentaa maailmanlaajuisen sopuratkaisun, joka on kestävän kehityksen kannalta kunnianhimoinen.
Tätä taustaa ajatellen ja siksi, että emme saa menettää tilaisuutta, joka ei vielä tarjoutunut kymmenen vuotta sitten ja joka tuskin enää toistuu seuraavien kymmenen vuoden aikana, Euroopan unionin kuuluu ottaa johtoasema. Näinhän kävi Kioton pöytäkirjan kohdalla, niin on käytävä myös Johannesburgin huippukokouksessa. Meidän on otettava johtoasema, jolla pyritään siihen, että määritellään politiikat, aikataulut ja konkreettiset tavoitteet sellaisilla alueilla kuin luonnon monimuotoisuuden säilyttäminen, talouden greening eli uudistuminen, kehitysmaiden rahoitus, energia, vesivarat ja kaupankäynti.
Mutta tätä johtoasemaa ei voi perustaa toimielinten väliseen epätasapainoon, jossa yhdellä puolen on komissio ja neuvosto ja toisella puolen Euroopan parlamentti. Meidän on opittava virheistämme, mutta myös menneisyyden menestyksistä. No niin, Euroopan parlamentin valtuuskuntien osa esimerkiksi Kioton pöytäkirjan kannalta ratkaisevissa konferensseissa, Haagissa, Bonnissa ja Marrakechissa - jota osaa muuten komissio ja neuvosto korostivat - panee ajattelemaan, että on tarpeen antaa Euroopan parlamentille arvovaltaisempi osa tässä Johannesburgin huippukokouksessa.
Myös ajatellen kansalaisia, joita täällä edustamme, minusta tuntuu oleellisen tärkeältä, että Euroopan parlamentilla olisi oikeus sekä lähettää tämän edustuslaitoksen 25 jäsenestä koostuva valtuuskunta että myös - ennen muuta - oikeus osallistua edustajineen Euroopan unionin päivittäisiin koordinointikokouksiin. Ei Euroopan parlamentti halua käydä neuvotteluja, tunnemme kyllä perussopimukset. Ei neuvottelujen käyminen kuulu Euroopan parlamentin toimivaltaan, mutta jos haluamme parlamentin, komission ja neuvoston esittävän Johannesburgissa yhtenäistä osaa, joka saattaisi johtaa konferenssin onnistumiseen, on olennaisen tärkeää, että parlamentilla on oikeus osallistua näihin Euroopan unionin päivittäisiin koordinointikokouksiin.

Hulthén (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komissio ja arvoisa neuvosto, Balin kokouksen jälkeen olo on tuskin kovin iloinen. Jollakin tavoin jokaisen Johannesburgin huippukokousta edeltävän kokouksen jälkeen mieli muuttuu synkemmäksi. Olisi ollut toivottavaa, että sitä poliittista johtajuutta, josta olemme nyt ryhtyneet keskustelemaan, olisi osoitettu ajoissa. On hieman myöhäistä ryhtyä keskustelemaan poliittisesta johtajuudesta viisi minuuttia ennen puoltayötä.
Olematta jälkiviisas tai näsäviisas sen enempää komissiota kuin neuvostoakaan kohtaan, ennen viime vuonna Göteborgissa järjestettyä huippukokousta Euroopan parlamentti kuitenkin sanoi: huolehtikaa siitä, että ulkosuhteet otetaan mukaan, kun laadimme kestävyyttä koskevaa strategiaa, huolehtikaa siitä, että Johannesburgin huippukokous on luonnollinen osa, kun hyväksymme oman kestävyyttä koskevan strategiamme - älkää jääkö odottelemaan.
Olisin jotenkin toivonut, että lippua olisi pidetty hieman korkeammalla Göteborgin huippukokouksesta Johannesburgin huippukokoukseen asti sen sijasta, että olemme joutuneet nykyiseen alhoon. Komissio on tehnyt erinomaista työtä, ja se on tehnyt kaikkensa. Sitä vastoin neuvosto on vähintäänkin loistanut poissaolollaan, kun kyse on ollut Johannesburgin huippukokousta koskevasta innostuksesta.
Euroopan parlamenttia voidaan kutsua hyvän asian asianajajaksi, mutta ei auta, että me puhumme parlamentissa omista asioistamme, sillä meillä ei ole tässä kysymyksessä tarvittavaa yhteyttä sen enempää neuvostoon kuin komissioonkaan. Matkustaminen Johannesburgin huippukokoukseen ikään kuin koristeeksi tuntuu hieman turhalta. Meillä on kuitenkin oltava poliittista vaikutusvaltaa.
Tarvitsemme poliittista ohjausta enemmän kuin koskaan. Tarvitsemme selkeät aikataulut vuosituhannen tavoitteidemme saavuttamiseksi ja tarvitsemme selkeän vastuunjaon. Ei riitä, että sanomme, että maailman ihmiset saavat vettä, vaan meidän on kerrottava, kuka heille veden "järjestää". Ei riitä, että sanomme, että ihmiset saavat ruokaa, kun emme kerro, kuka huolehtii siitä, että heillä on ruokaa pöydässä. Kauppa ja rahoitus on tietenkin liitettävä mukaan, ne muodostavat jossakin mielessä peruspilarin. Tiedämme, että ne ovat osa kestävää kehitystä. Haluaisin sitä vastoin, että erityisesti neuvosto sitoutuisi asiaan, olisi siitä vakuuttunut ja ymmärtäisi asiayhteydet näin Johannesburgin kokouksen alla.
Meidän on toimittava siltana köyhimpien valtioiden ja G77-ryhmän valtioiden välillä. Tämä on itsestään selvää. Meidän on saatava vuoropuhelu käyntiin. Sitä emme tee Johannesburgissa. Sen asian parissa meidän on työskenneltävä tämän lyhyen ajan kuluessa, joka on jäljellä ennen Johannesburgia.

Andreasen (ELDR).
Arvoisa puhemies, liian monet ihmiset maailmassa näkevät nälkää ja liian monet ihmiset elävät köyhyydessä. Liian monet ihmiset joutuvat tappavien tautien kuten malarian ja aidsin uhreiksi. Nämä tosiasiat uhkaavat sitä kasvua ja kehitystä, jota me kaikki toivomme. Tilanteen ratkaisu vaatii kehitysmaiden kasvun ja hyvinvoinnin lisäämistä - kyse on kasvusta ja hyvinvoinnista, joka on liitettävä kestävyyteen.
Kaksi tekijää on tärkeää kasvun ja hyvinvoinnin kannalta. Ensimmäinen tekijä on mahdollisuus käydä kauppaa vapaasti valtioiden rajojen yli, siis vapaakauppa, ja toinen tekijä on oikeusvaltiota edustava turmeltumaton valtiovalta. Köyhyyttä luovat tullimuurit, ei vapaakauppa. Sulkeutuneisuus luo sekä köyhyyttä että pysähtyneisyyttä, ja sen vuoksi meidän on saatava aikaan sopimus, jonka avulla murramme tullimuurit, varmistamme vapaakaupan onnistumisen ja kehitysmaiden pääsyn markkinoille, ja meidän on aloitettava itsestämme.
Meidän on kuitenkin vaadittava jotakin myös kehitysmailta. Meidän on vaadittava ja tiukennettava demokratiaan, ihmisoikeuksien kunnioittamiseen ja hyvään hallintoon liittyviä vaatimuksia. Meidän on varmistettava kansainväliset ympäristönsuojelua ja tappavien tautien torjuntaa koskevat sopimukset. Kehitysmaat tietävät, että heidän hyvinvointiinsa liittyvät mahdollisuutensa tuhoutuvat, jos ne eristetään. Valitettavasti rikkaat valtiot muodostavat kuitenkin useasti esteitä kehitysmaiden kasvulle, erityisesti vaatimalla tulleja, laatimalla kaupankäynnin esteitä ympäristöä koskevien sääntöjen varjolla ja tukemalla omaa maataloustuotantoaan. Rikkaat valtiot ovat täten suurilta osin vastuussa kehitysmaiden ongelmista. Tarvitsemme perusteellista suunnan muutosta. Meidän on päästävä eroon kaikista tullimuureista ja lopetettava kaikki kaupankäynnin esteet. Velvollisuutenamme ja tehtävänämme on saada kaikki rikkaat valtiot noudattamaan YK:n tavoitetta, jonka mukaan valtioiden maksaman kehitysavun on oltava vähintään 0,7 prosenttia bruttokansantuotteesta, mutta meidän on vaadittava edelleen, että kehitysmaat tekevät taloudellisia uudistuksia ja parantavat hallintoa. Johannesburgissa meidän on otettava ratkaiseva askel kohti maailmanlaajuista uudistusohjelmaa, joka koskee vapautta ja hyvinvointia. Sen olemme velkaa tulevaisuudelle, ja sen hyväksi parlamentin ja unionin on tehtävä töitä.

Lannoye (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, Balin kokous epäonnistui. Luulen, että tämä on yleinen toteamus. Tästä epäonnistumisesta on otettava välittömästi opiksi. Johannesburgiin ei ole pitkä aika. Vaaranahan on, että Johannesburgissa pääsee vallalle käsite, jota emme halua, nimittäin kestävän kehityksen yksityistäminen.
Komission jäsen kertoi juuri yksityisten yritysten kanssa tehtävistä vapaaehtoisista kumppanuussopimuksista. Mielestäni ei saisi antaa ideologisten seikkojen häiritä, jos voidaan katsoa, että kysymys on politiikkaa täydentävästä välineestä, joka voi osoittautua hyödylliseksi, mikäli nämä kumppanuussopimukset ovat poliittisesti valvottuja ja jokainen tietää tarkoin missä ympäristössä ne toimivat. Tämä ei kuitenkaan saisi syrjäyttää hallitusten vapaaehtoisia toimia. Tätä ilmeisesti kuitenkin haluavat jotkut toimijat, ajattelen lähinnä Yhdysvaltoja.
Luulen, että Euroopan unionin täytyy suhtautua kunnianhimoisesti Johannesburgiin, kuten komission jäsen sanoi. Pyrkimystemme toteuttaminen vaatii kuitenkin liittolaisia. Ehkä meidän pitäisi asettaa etusijalle niiden maiden kanssa käytävä vuoropuhelu, jotka odottavat meiltä paljon, toisin sanoen köyhien maiden; mielestäni esimerkiksi 77-ryhmä on keskustelukumppani, joka meidän on ehdottomasti asetettava etusijalle. Tämän vuoksi minusta tuntuu, että on olemassa kaksi ehdotusta, jotka olisivat aivan myönteisiä poliittisia signaaleja näille maille. Ensimmäinen olisi neuvoston puheenjohtajan mainitsema ehdotus, jonka mukaan muuttaisimme niitä Euroopan toimia, jotka estävät kehitysmaita ja köyhimpiä maita etenemästä kohti kestävää kehitystä tai huolehtimasta perustarpeistaan. Ajattelen lähinnä maatalouden vientitukea. Ei voida hyväksyä, että jatkaisimme sellaisen vientitukijärjestelmän ylläpitoa, joka rankaisee näitä maita. Meidän on siis tehtävä tärkeä ele tässä asiassa.
Toinen ehdotus olisi, että ryhtyisimme laatimaan ylikansallisille yrityksille sitovia säännöksiä ja määräyksiä, jotka kannustaisivat niitä kantamaan ekologisen, yhteiskunnallisen ja taloudellisen vastuunsa. Ei ole hyväksyttävää, että samaan aikaan, kun jäsenvaltioita sitovat kansainväliset säännöt, ylikansalliset yritykset, joilla on joskus paljon enemmän varoja kuin jäsenvaltioilla, toimivat täysin rankaisematta ja aivan vapaasti.

Papayannakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, olin valmistautunut puhumaan aivan eri asioista. Myös minä petyin saamiini tietoihin Balin kokouksen tapahtumista. Arvoisa puhemies, olen myös pettynyt puheenjohtajavaltion edustajan puheenvuoroon. Kysyisinkin puheenjohtajavaltiolta seuraavaa:
Mitkä ovat todelliset ongelmat? Mistä asioista kiisteltiin? Mitkä tahot kantavat vastuun Balin kokouksen heikoista tuloksista, jopa sen suoranaisesta epäonnistumisesta? Puhumme nyt poliittisin termein. Emme ole täällä lohduttamassa toinen toisiamme. Komission jäsenen tiedot olivat tarkempia, mutta paljon jäi vielä puuttumaan. Kertoisiko kukaan Yhdysvaltojen, Kanadan ja muiden maiden liittoutumisesta öljyntuottajamaiden kanssa sekä siitä, missä määrin se jarruttaa hankkeita uusiutuvien energialähteiden käytön edistämiseksi? Saisimmeko vihdoinkin kuulla poliittisempaan näkemykseen pohjautuvan puheenvuoron siitä, miksi tärkeät yhteistyökumppanit, joiden kanssa sopimuksia toivotaan syntyvän Johannesburgissakin, toimivat yhä epäuskottavammin? Olen samaa mieltä kollegani Lannoyen kanssa, että unionin on muutettava politiikkaansa. Uskooko kukaan presidentti Bushin Yhdysvalloissa harjoittaman maatalouspolitiikan nähtyään, että Euroopassa voidaan ryhtyä vähäisimpiinkään toimiin maatalouspolitiikan muuttamiseksi?
On totta, että unioni tarvitsee luotettavia liittolaisia ja että ne löytyvät maailman köyhimpien maiden joukosta. Vakuuttuakseen asiamme oikeutuksesta nämä maat tarvitsevat unionilta konkreettisia esityksiä. Johtajaominaisuuksiin sitoutuminen onnistuu näissä maissa vain, jos niihin voidaan uskoa - ei siksi, että me sanomme niiden olevan tärkeitä. Kiotossa ja Karthagossa viitoitettua tietä voidaankin jatkaa. Unioni voi jatkaa valitsemallaan linjalla siinäkin tapauksessa, että epäuskottavat yhteistyökumppanit pidättäytyvät allekirjoittamasta sopimuksia. Myös kauppasuhteiden ja rahoituksen hyväksi voidaan tehdä enemmän ilman Dohan ja Monterreyn sopimusten mitätöimistä. Parempiin tuloksiin voidaan pyrkiä varsinkin julkisen avun sektorilla. Esille on nostettu kysymys hallinnoinnista, josta jotkut käyttävät nimitystä gouvernance. Vaadimme kehitysmailta hyvää hallinnointia, vaikka itse olemme kyvyttömiä siihen. Emme kykene sopimaan maailmanlaajuisista perusinstituutioista, säännöistä, käytettävistä keinoista, rahoituksesta tai edes verotuksellisista toimista, jotka hylätään kevein perustein.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Sandbæk (EDD).
Arvoisa puhemies, Johannesburgissa järjestetty kestävää kehitystä koskeva maailmankonferenssi voisi olla ainutlaatuinen tilaisuus luoda kestävää kehitystä tuleville sukupolville niin taloudelliselta, sosiaaliselta kuin yhteiskunnalliseltakin kannalta, mutta tilanne vaatii, että rikas maailma uhraa jotakin tällaisen kehityksen puolesta. On valitettavaa ja lähinnä kiusallista, että Balissa käydyt kestävyyttä koskevaan maailmanlaajuiseen sopimukseen liittyvät neuvottelut olivat tuloksettomat. Tämä osoittaa, että rikkailla valtioilla ei ole tarpeeksi tahtoa sitoutua, kun kyse on maailmanlaajuisuutta, kauppaa ja kehitystä koskevista ydinkysymyksistä. Rikkaat valtiot eivät ole vieläkään täyttäneet Riossa antamia lupauksiaan. Kehitysmaat voivat siten oikeutetusti vaatia, että näitä kysymyksiä käsitellään. Kehitysmaiden pitää ja täytyy saada tae siitä, että teollisuusvaltiot lakkauttavat vähitellen maatalouteen liittyvää valtion tukeaan, ja meidän on lisäksi varmistettava, että Riossa 10 vuotta sitten luvattu ympäristöä ja kestävää kehitystä koskeva erityistuki todellakin maksetaan. Rikkaat valtiot ovat kuitenkin olleet melko torjuvalla kannalla tähän asti. Yhdysvallat ei anna tarvittavia myönnytyksiä, ja EU epäröi. EU on asettanut jonkin verran arvovaltaansa peliin, jotta maailman huippukokous onnistuisi, mutta kuten neuvoston puheenjohtajan puheesta kävi ilmi, se on valmistautunut siihen liian huonosti. EU:lla on nyt viimeinen tilaisuus valmistautua kokoukseen. Toivottavasti jo kahden viikon kuluttua Sevillassa päästäisiin yksimielisyyteen aivan konkreettisten aloitteiden tekemisestä.
Maailman huippukokous on Tanskan ensimmäinen, suuri kansainvälinen tapahtuma ja koe puheenjohtajavaltio Tanskalle. Markkinoillemme pääsy on avain siihen, että kehitysmaat voivat tulla toimeen itsenäisesti, mutta siitä ei ole mitään hyötyä, että EU asettaa kehitysmaille liian tiukkoja vaatimuksia vapaakaupan ehdoiksi, eikä niitä saa missään nimessä käyttää syynä siihen, että EU ja Yhdysvallat ylläpitävät kauppaesteitä. On tehtävä määrätietoista työtä, jotta koko EU tukisi rikkaiden valtioiden markkinoiden avaamista maailman köyhille valtioille. Kehitysmaille on annettava lupaus reilusta ja vapaasta kaupasta. Lisäksi EU:n on lakkautettava asteittain vienti- ja tuotantotuki. EU:n puheenjohtajavaltiona Tanskan on pidettävä kiinni siitä, että kaikki valtiot noudattavat YK:n tavoitetta, jonka mukaan 0,7 prosenttia bruttokansantuotteesta on maksettava kehitysapuna.

Kronberger (NI)
Arvoisa puhemies, yksi asia meidän on myönnettävä - jokaista huippukokousta ennen joudumme myöntämään, että kestävän kehityksen tilanne on huonontunut edellisen huippukokouksen jälkeen. On vaara, että kansalaiset - tärkeä kumppanimme kaikissa ympäristöä koskevissa päätöksissä ja hankkeissa - alkavat jo vähitellen luovuttaa. Euroopan unionin uskottavuus Johannesburgissa riippuu täällä paikan päällä saavuttamistamme tuloksista, ympäristöä koskevista vaatimuksistamme ja erityisesti myös äänestyskäyttäytymisestämme koko vuoden aikana.
Emme voi vaatia kehitysmailta uhrauksia, elleivät teollisuusvaltiot, ennen kaikkea 15 EU-valtiota, joita pidetään taloudellisesti vauraina, kulje hyvän matkaa edellä. Minusta niinkään ratkaisevaa ei ole se, mitä niin kutsutuissa ympäristökonferensseissa tapahtuu, vaan se, mitä saamme aikaan huippukokousten välillä tekemässämme käytännön työssä ja millaisen kuvan annamme siitä kansalaisillemme.

Wijkman (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Balin kokouksen tulos jäi hyvin laihaksi. Minulle on selvää, että koko tämä valmisteluprosessi on organisoitu huonosti, sitä on johdettu huonosti ja useilta toimijoilta on tietenkin puuttunut poliittista tahtoa. Kaikkein huomionarvoisinta on mielestäni, että Yhdysvalloilla ei ole halua saada aikaan yhteisiä ratkaisuja. Se on vahvasti ristiriidassa sen kanssa, että Yhdysvallat kohdistaa meihin valtavaa painostusta juuri yhteisten ratkaisujen löytämiseksi terrorismin torjunnassa. Ihmettelen, miten Washingtonissa ei ymmärretä, että nämä molemmat kysymykset liittyvät kuitenkin jollakin tavalla toisiinsa.
Balin jälkeen voidaan todellakin kysyä, mitä nyt tehdään. Pidän neljää kohtaa erittäin tärkeänä.
Ymmärrän, että köyhät maat etsivät enemmän tukea, enemmän avustuksia ja parempia kauppasääntöjä, mutta uskoakseni on myös erittäin tärkeää huomata, että pelkkä rahamäärän kasvu ei yksin johda kestävään kehitykseen.
Meidän täytyy, ja tässä EU voi uskoakseni toimia johtavassa asemassa, tarkastella omaa säännöstöämme. Meidän on lakkautettava tuet, jotka aiheuttavat haittaa ympäristölle, huolehdittava siitä, että markkinahinnat ovat täysin kokonaiskustannusten mukaisia, ja meidän on otettava käyttöön sääntöjä ja standardeja, jotka tehostavat väkisin energian ja materiaalien käsittelyä.
Meidän on myös tarkasteltava politiikkaa niillä alueilla, joilla tiedämme todellakin vahingoittavamme erityisesti köyhiä maita. Kyse on maatalouspolitiikasta, kauppapolitiikasta, kalastuspolitiikasta.
Lopuksi, kuten komission jäsen Wallström aivan oikein huomautti, meidän on keskityttävä tiettyihin kysymyksiin. Jos saisin valita yhden niistä, valitsisin energiakysymyksen. Tiedämme, että useilla miljoonilla ihmisillä ei ole nykyään mahdollisuutta käyttää nykyaikaista energiaa. Silloin kehitystä ei voi tapahtua. Jos he kuitenkin saavat mahdollisuuden käyttää energiaa tavanomaisin ehdoin, se vahingoittaisi suuresti ympäristöä ja ilmastoa. EU:n on otettava tässä asiassa erittäin radikaali ja aktiivinen ote ja huolehdittava siitä, että voimme kehittää tukimuotoja siten, että juuri tämä kysymys voidaan ratkaista.

Junker (PSE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, en halua yhtyä Balin epäonnistumisen valitteluun enkä muutenkaan toistaa jo käsiteltyjä asioita. Haluaisin kiinnittää huomion niihin painopistealueisiin, joita olemme asettaneet itsellemme etenkin Cotonoun sopimuksessa, ja ensimmäiseksi niistä on mainittava köyhyyden vähentäminen. Siihen kuuluvat peruspalvelujen ja terveydenhuollon varmistaminen, puhtaan veden tarjoaminen kaikille ihmisille, peruskoulutuksen antaminen kaikille lapsille ja koulutushankkeisiin osallistumismahdollisuuden tarjoaminen mahdollisesti myös aikuisille. Sehän ei ole mikään itsetarkoitus vaan perusedellytys, jotta lopulta myös ymmärrettäisiin jokaisen yhteiskunnan ja jokaisen elinympäristön ongelmia.
Niitä, joiden täytyy päivittäin taistella olemassaolostaan, on vaikea saada noudattamaan kunnianhimoisia tavoitteita. Meidän velvollisuutenamme on vapauttaa heidät siitä, ettei heidän tarvitse aina lähteä etsimään jokapäiväistä elantoaan. Tässä yhteydessä on syytä muistuttaa, että naiset ovat avainasemassa kaikenlaisessa kehityksessä ja että meidän on osaltamme edistettävä sitä, että naiset pystyvät osallistumaan aktiivisesti kehitysprosessiin ja vaikuttamaan elinolojen paranemiseen - ja sitä on vaadittava voimakkaasti Johannesburgissakin. Naiset ovat kaikkialla maailmassa kantava voima kehitysprosesseissa, jotka saavat aikaan muutoksia kansalaisyhteiskunnassa.
Haluan ottaa esiin vielä toisenkin välttämättömän asian, nimittäin maailmanlaajuisen viestinnän käyttömahdollisuuden tarjoamisen sosiaalisten etujen mahdollistamiseksi.
En halua myöskään kätkeä puheenjohtajavaltio Espanjasta johtuvaa huolestuneisuuttani, sillä se selvästikin pyrkii lakkauttamaan kehitysyhteistyötä käsittelevän ministerineuvoston. Se olisi täysin väärä viesti Johannesburgin kokousta ajatellen!
Van den Bos (ELDR).
Taistelu köyhyyttä vastaan voidaan voittaa vain käyttämällä vastuuntuntoisesti luonnon rikkauksia. Yli 2 miljardia ihmistä elää ilman moderneja energiamuotoja, ja yli 1 miljardilla ihmisellä ei ole puhdasta juomavettä. Maataloustuotanto supistuu samaan aikaan, kun ruokittavien suiden määrä kasvaa. Luonnon monimuotoisuus olisi ollut tuhat kertaa suurempaa, jos ihmiset olisivat jättäneet luonnon rauhaan, ja ympäristön saastuneisuus on selvässä suhteessa terveyteen. Riolla oli hyvät poliittiset kehykset mutta sen toteutus oli huono. Viimeksi kuluneina kymmenenä vuotena virallista kehitysapua luonnon ja ympäristön hyväksi on vähennetty jopa merkittävästi, eikä hyvästä hallinnosta voida juuri puhua. Tämän vuosisadan alussa maailman johtajille annetaan uusi tilaisuus, mutta Johannesburg voi onnistua vain, jos siellä syntyy konkreettisia toteutusohjelmia ja yhtä konkreettisia lupauksia. Jos julistetaan sota köyhyydelle, pitää solmia rauha luonnon kanssa.

Turmes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, on sanottu paljon asioita. Minä puolestani aion keskittyä energiakysymyksiin, jotka ovat todella ratkaisevan tärkeitä. Maailmassa on nykyään kaksi miljardia ihmistä, joilla ei ole käytössään energiaa. Osoitan kysymykseni komission jäsenelle: tiedän, että Euroopan unioni suhtautui melko kunnianhimoisesti nimenomaan uusiutuvia energialähteitä koskevaan tavoitteeseen. Ehkä voitte sanoa, kuka sitä vastustaa ja miten voimme edetä tässä asiassa.
Muuten pidän valitettavana, että jos Euroopan komissio ei ole kovin johdonmukainen maatalousalalle kohdistetuissa avustuksissa, sama koskee myös energia-alaa. Maailmassa myönnetään tällä hetkellä 300 miljardia euroa avustuksia fossiilisiin energialähteisiin ja ydinvoimaan. Jos näitä avustuksia vähennettäisiin, käytössä olisi huomattavia summia uusiutuvia energialähteitä koskevien investointien tukemiseksi ja niiden kahden miljardin ihmisen auttamiseksi, jotka ovat ilman energiaa. Mahtaakohan Euroopan unionin Göteborgissa omaksuma kanta toimia energian hyväksi maksettavien avustusten asteittaiseksi poistamiseksi (phasing out) olla vielä nykyään huomion arvoinen.
Lopuksi sananen puheenjohtajavaltio Espanjalle. Jos käyttäisitte yhtä paljon energiaa niiden maiden auttamiseksi, jotka tarvitsevat apua voidakseen kehittyä niin paljon, että voivat pitää huolta väestöstään, kuin käytätte muurin rakentamiseen Euroopan ympärille ja jos investoisitte tämän energian Johannesburgin prosessiin, luulen, että puheenjohtajakautenne koettaisiin parempana.

Miranda (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, viime kokouksessa vakuutin täällä, että Monterrey näytti huonolta enteeltä Johannesburgin huippukokoukselle. Nyt Balin valmisteleva kokous sekä vahvisti tuon surullisen toteamuksen paikkansapitävyyden että näyttää myös lujittaneen sitä. On olemassa vaara, että Johannesburgin kokous on perusteellinen tappio, jonka heijastusvaikutukset ovat äärimmäisen kielteisiä ympäristölle ja köyhille maille ja planeetallemme ylipäätään. Riittää, kun muistaa, että lähes kymmenen asialistan kohtaa on yhä sopimatta, erityisesti Yhdysvaltain taipumattoman ja sulkeutuneen asennoitumisen vuoksi.
Tätä taustaa vasten ajatellen - jota meidän on kiireesti ryhdyttävä vastustamaan - ajankohtainen kysymys on nyt tietää, millainen on Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden yhteinen asennoituminen, millaisen kannan ne ottavat itse huippukokouksen valmisteluvaiheen kuluessa. Ennen kaikkea on tiedettävä, liittyvätkö ne vai eivätkö liity Yhdysvaltain kestämättömään kantaan, joka on ärsyttävän taipumaton ottaen huomioon sen viimeaikaiset toimenpiteet maataloutensa suojelemiseksi, vai asettuvatko ne päinvastoin jatkamaan Rion huippukokouksen tuloksia, sekä konkreettisen kehitysavun ja köyhyyden torjunnan että tehokkaan ympäristönsuojelun osalta.
Ne syvät ristiriidat, joita ilmeni Balissa pidetyn kokouksen aikana - jonka yli meidän on päästävä - vaativat ratkaisukseen päättäväisyyttä sekä selkeitä ja oikeaan osuvia ehdotuksia, joissa ei saa samaistaa kaupankäyntiä kehitykseen, kuten tuntuu olevan pääteltävissä aikomuksesta lakkauttaa keskuudestamme kehitysavun neuvosto. Muuten sanoisin, että Johannesburgiin ei voi suhtautua pelkkänä Dohan (Ad-Dawhahin) laajennuksena eikä näitä toimia toteutettaessa tietenkään saa käsittää ympäristöä pelkkänä liiketoimena, kuten Yhdysvallat yrittää tehdä. On hyvä pitää mielessä, että epäonnistuminen Johannesburgissa vaarantaa Riossa luodut kestävän kehityksen toiveet. Sen vuoksi Euroopan unionin velvollisuus on sitoutua pohjiaan myöten rakentavaan kantaan ja strategiaan, jotka ovat jo jäljessä aikataulusta, jos otetaan huomioon, että huippukokoukseen on aikaa enää muutama viikko.

Grossetête (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, kun puhutaan kestävästä kehityksestä, on valitettavasti hyvin vaikeaa tehdä mitään konkreettista. Balin kokous tuotti pettymyksen, ja voimme todellakin pelätä pahinta myös Johannesburgin osalta. Tällaisen joka kymmenes vuosi pidettävän huippukokouksen avulla meidän pitäisi kuitenkin saada kerätyksi tuloksia, oli kysymys sitten energiasta, vedestä, taloudellisesta kehityksestä tai kehitysmaista. Me tiedämme kuitenkin vikamme emmekä pääse eteenpäin.
Kioton innostus laantuu ja pettymyksiä on paljon. Rikkaat maat polkevat paikallaan, kehitysmaat hukkuvat ongelmiinsa, köyhyyteen ja resurssien puutteeseen. Minusta tuntuu, että puhumalla kestävästä kehityksestä saamme hyvän omantunnon, mutta se on vain tyhjää kuorta. Olemme kaikki vastuussa tulevista sukupolvista, ja tämä vastuu kuuluu kaikille valtioille; se kuuluu Euroopan unionin jäsenvaltioille, vaikka unioni liian usein siirtääkin päätöstensä täytäntöönpanoa epämääräisesti ilman objektiivista syytä.
Lisäksi pidän valitettavana myös Yhdysvaltojen asennetta planeettamme säilyttämiseen tähtääviä maailmanlaajuisia sitoumuksia kohtaan. Yhdysvallat haluavat kansainvälisen yhteistyön lujittamista terrorisminvastaisessa taistelussa. Kannatamme kaikki tämän etuoikeutetun suhteen kehittämistä aivan samoin kuin kannatamme sitä, että tätä yhteistyötä tehtäisiin myös Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanossa. Yhdysvaltojen teollisuus on puhunut kyseisen sopimuksen puolesta. Se tietää, että järjestelmän ulkopuolelle jääminen haittaa pitkällä aikavälillä.
Toivon, että Yhdysvallat voi tällaisen yhteistyön vaikutuksesta olla osallisena köyhyyden torjunnassa, resurssien suojelussa, energia-alan kehityksessä ja ilmastonmuutosta koskevissa asioissa kuten Eurooppa ja pian toivottavasti myös Venäjä ja Japani. Euroopan unionin on tietysti asetettava kunnianhimoiset tavoitteet, mutta niiden on oltava toteutettavissa, jotta jokainen asianosainen voi löytää keinot toimia. Paikallisille yhteisöille olisi annettava oikeus ja keinot harjoittaa oman tasonsa toimivaltaa, ja olisi myös suotuisaa kannustaa yksityistä aloitteentekoa ja luottaa enemmän kansalaisyhteiskuntaan.

Sacconi (PSE).
Arvoisa puhemies, Balin kokouksen jälkeen tämä on selvää on olemassa suuri vaara, että Johannesburgin huippukokouksesta tulee suuri mediatapahtuma, jossa vahvistetaan suuria periaatteellisia valintoja, mutta jossa Rion prosessin asioita ei ajantasaisteta eikä viedä konkreettisesti eteenpäin.
Kuten on jo tuotu esiin, tuota tapaamista ajatellen unionilla on siis edessään arkaluonteinen ja vaikea tehtävä. Sitä kehotetaan edelleen toimimaan siinä johtoasemassa, jossa se osasi toimia, kun Kioton pöytäkirja pantiin alkuun. Ilmastonmuutosten torjuminenhan on sitä paitsi ensimmäinen niistä neljästä painopisteestä, johon Johannesburgissa on mielestäni syytä keskittyä pyrkimällä siihen, että onnistutaan saavuttamaan yksimielisyys sellaisesta sitovasta poliittisesta sopimuksesta, jolla Kioton pöytäkirjan jo ratifioineiden maiden määrää lisätään huomattavasti.
Toinen painopistealue on oikeus juomaveteen. Tässäkin asiassa on tavoiteltava sitovaa sopimusta, jolla säänneltäisiin kahdenvälisiä ja monenvälisiä suhteita ja jolla vahvistettaisiin aikataulut ja menetelmät, jotta myös ne miljardi ihmistä, jotka ovat vailla tuota luonnonvaraa, saisivat sitä käyttöönsä edes vähimmäismäärän.
Kolmas tärkeä kysymys koskee biologista monimuotoisuutta ja erityisesti sitä vähimmäistavoitetta, että nykyinen tilanne saataisiin tasapainotettua maailman geenipääoman jakautumisen takaavan sopimuksen kautta.
Neljäs ja viimeinen kysymys on sitä vastoin aiheeltaan poliittis-institutionaalinen: miten Yhdistyneisiin Kansakuntiin voitaisiin liittää sellainen elin, jolla on oikeus puuttua kansainvälisiin ympäristösitoumuksiin, arvioida ja valvoa niitä?
Tiedän, että on muitakin merkittäviä kysymyksiä, joita pitäisi viedä päättäväisesti eteenpäin, mutta Johannesburgin konkreettinen menestys voidaan pääosin mitata painottamieni neljän asian pohjalta.

Evans, Jillian (Vihreät/ALE).
Arvoisa puhemies, eräs syy siihen, että Balin kokous oli pettymys on se, että ihmiset tarvitsevat kannustimia osallistuakseen kestävän kehityksen tavoitteen saavuttamiseen. Jokainen tämän kaltainen epäonnistuminen tavoitteen saavuttamisessa lähettää hyvin kielteisiä signaaleja. Toimintasuunnitelmat olisi kohdistettava ihmisiin, sillä kehitys voi olla laajimmassa merkityksessään todella kestävää vain, jos siinä otetaan huomioon ihmisten tarpeet ja kunnioitetaan erilaisia kieliä ja kulttuureja sekä kulttuuriarvoja. Tarvitaan kumppanuus kehitysmaiden kanssa ja rakenteet, joissa kunnioitetaan demokratiaa, ihmisoikeuksia ja hyvää hallintotapaa - uusia rakenteita globaalia hallintotapaa varten. Tällainen on esimerkiksi Maailman ympäristövirasto.
Kuten muut puhujat ovat sanoneet, Johannesburgin menestymisnäköaloista vallitsee yleinen pessimismi. Kysyisinkin komissiolta, mikä EU:n strategia tulee olemaan kestävän kehityksen tavoittelemiseksi, jos Johannesburgin kokous epäonnistuu?

Mantovani (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Johannesburgin huippukokouksen yhteydessä, jossa on tarkoitus arvioida Agenda 21 -pöytäkirjan soveltamisen edistymistä, toiveena on, että Euroopan unioni toimisi neuvoston, komission ja parlamentin välityksellä johtavassa asemassa, kun ottaa huomioon, että kestävä kehitys ja köyhyyden torjuminen ovat kiistatta kaksi ensisijaisen tärkeää tavoitetta.
Tärkeimpänä avustusten lahjoittajana Euroopan yhteisön pitääkin hyödyntää tätä tilaisuutta toimiakseen siinä suunnanantajan roolissa, joka sille kansainvälisissä yhteyksissä kuuluu ottaen huomioon Yhdysvaltojen toimien puuttuminen ja samalla se tuo yhdessä muiden kansainvälisten instituutioiden kanssa panoksensa tämän tapahtuman onnistumiselle. Onnistuminen riippuu kuitenkin pitkälti mahdollisten tavoitteiden määrittelemisestä. Hiljattain tehty sitoumus lisätä kehitykseen suunnattavaa rahoitusta on ilman muuta tärkeä ele huippukokousta silmällä pitäen. On kuitenkin tärkeää päättää mahdollisimman pian täsmällisestä aikataulusta ja todenmukaisista määräajoista yhdessä toimintasuunnitelman kanssa, jonka on toki oltava kunnianhimoinen, mutta samalla realistinen. Olennaisen tärkeää on jatkaa esimerkiksi velkojen anteeksi antamista niin, että kunnioitetaan ihmisoikeuksia ja hyvän hallintotavan periaatteita edistämällä esimerkiksi sitä, että tukea tarvitsevat maat ottavat käyttöön digitaalisen ja tietokoneistetun täydentävän kirjanpitomallin, jonka ansiosta talousarvioista tulee avoimia ja eurooppalaiset veronmaksajat saavat varmuuden tukeen liittyvistä asioista.
YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö FAOn huippukokous, joka avattiin eilen Roomassa osoituksena siitä, että nyt ollaan jälleen valmiita tekemään sitoumuksia ja osoittamaan kiinnostusta maailman eteläistä osaa koettelevia ongelmia kohtaan, tuo eteemme yksinkertaisen kuvan pysyvästä turmiosta: joka neljä sekunti kuolee yksi ihminen. Uskon, että jos olemme siirtyneet sanoista tekoihin, vuonna 2030, kun meitä on kahdeksan miljardia, saamme todisteen tästä.

Kinnock (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää komissiota ja neuvostoa. Uskon, että voimme luottaa siihen, että komission jäsen omaksuu voimakkaan kannan näissä tärkeissä asioissa. Kuten hän totesi, Euroopan unionilla on erityinen ja tärkeä rooli suurena avunantajana, maailman suurimpana humanitaarisen avun antajana ja maailman suurimpana kauppaliittona. Meillä on siis paljon vaikutusvaltaa, ja sitä on käytettävä Johannesburgissa, mutta tunnustan, että se tulee olemaan vaikeaa.
Markkinoille pääsy on keskeinen kysymys. Balin kokouksen jälkeen presidentti Museveni sanoi, että puhuminen kestävyydestä on oikein hyvä asia, mutta markkinoille pääsy on kaikkein tärkeintä. Myös Ghana haastoi Euroopan unionin viime viikolla todeten, että unioni puhuu rajojen avaamisesta ja esteiden poistamisesta, mutta on selvästi protektionistinen ja epäreilu. Ghana puhuu tietenkin korkeista tariffeista, joita on maksettava jalostetun kahvin tuonnista Euroopan unioniin.
Emme voi saarnata vapaasta kaupasta myöskään, jos jatkamme tukiaisten antamista viljelijöille, jotka painavat keinotekoisesti alas sellaisten tuotteitten kuin puuvillan hintoja. Meidän on oltava johdonmukaisia ja yhtenäisiä. Meidän on ymmärrettävä, mitä tosiasiassa merkitsee itseluottamus, joka antaa tikapuut köyhyydestä nousemiseen. Meidän on myös ymmärrettävä miten luodaan todellisia globaaleja kumppanuuksia.
Arvoisa komission jäsen, tarvitsette Johannesburgissa liittolaisia. Yhdysvallat estää suunnitelmat puolittaa hygieniaa ilman olevien ihmisten määrä. Maailman väestöstä kaksi viidesosaa, siis 2,4 miljardia ihmistä elää ilman minkäänlaista viemäriä, eikä heillä ole edes ämpäriä käytössään. Tämä on eräs tärkein syy tauteihin maailmassa. Afrikan kaupunkiväestöstä 25 prosentilla ei ole minkäänlaista vesijohtovettä.
Yhdysvaltojen asenne on aina hyvin negatiivinen, niin kuin se oli ollessani YK:n lastenkonferenssissa. Maailman supervalta ei ole valmis ratkaisemaan näitä pakottavia ongelmia. Toivon, että teemme selväksi, että emme saavuta vuosisadan vaihteen kehitystavoitteita ellemme ryhdy tehokkaisiin toimiin.

Lucas (Vihreät/ALE).
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen kuullessani puheenjohtajavaltio Espanjan vakuuttavan meille, että neuvosto ottaa johtoaseman Johannesburgissa. Jos se aikoo tehdä niin, sen on koottava toimintansa hyvin nopeasti.
Komission jäsen valittaa, että G-77-ryhmä vaatii globaalia solidaarisuussopimusta. Itse asiassa he halusivat etenkin rahat, jotka heille luvattiin kymmenen vuotta sitten ja joilla piti maksaa silloin tehtyjen Rion sopimusten täytäntöönpano. Ei ihme, etteivät he usko pohjoiseen, joka ei ole vieläkään antanut rahoja.
Kaupasta komission jäsen sanoi, että jos Johannesburgissa keskitytään kauppakysymyksiin, menetämme huomion kestävästä kehityksestä. Kauppaa ja kestävää kehitystä ei kuitenkaan voi erottaa toisistaan. Jos haluamme, että ihmisillä on turvattu vesihuolto, emme voi painostaa heitä yksityistämään vesivaroja GATS-sopimuksen mukaisesti. Jos haluamme, että ihmisillä on turvattu elintarvikehuolto, emme voi myydä maataloustuotteita polkuhintaan heidän markkinoilleen. Näyttää siltä, että jälleen kerran EU:n maataloustukiaiset kaatoivat keskusteltavana olevan sopimuksen. On ennennäkemättömän tekopyhää vaatia tukiaisten vähentämistä ja uusliberalistista talouspolitiikkaa etelässä samalla kuin pohjoisessa harjoitetaan vanhanaikaista pohjoisen protektionismia.

Van Hecke, Johan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Balin valmisteleva kokous ei varmasti ennusta hyvää tänä kesänä Johannesburgissa pidettävälle YK:n kestävän kehityksen huippukokoukselle. Bali oli mielestäni viimeinen tilaisuus asettaa joukko prioriteetteja ja vahvistaa konkreettinen ja sitova toimintasuunnitelma. Mutta klassiset vastakohta-asetelmat, kuten pohjoisen ja etelän välinen kuilu ja transatlanttiset jännitteet, ovat estäneet sen.
Kaikki alkoi kuitenkin hyvin. Kymmenen vuotta sitten ympäristö ja kehitys kytkettiin ensimmäistä kertaa yhteen Riossa. Samalla kaikki maat tunnustivat kestävän kehityksen välttämättömyyden. Sen jälkeen Rion tuloksille on kuitenkin tapahtunut hyvin vähän. Kioton pöytäkirjaa jouduttiin odottamaan loputtoman kauan, ja lisäksi sen voimaanastuminen riippuu vielä Venäjästä.
Suurin saastuttaja Yhdysvallat on kääntänyt selkänsä Kioton pöytäkirjalle, koska se vahingoittaisi maan taloutta, ja Yhdysvaltojen jälkeen myös Kanada ja Australia ovat hylänneet Kioton. Washingtonin asenne oli sama Balin kokouksen. Bushin hallitus ei ilmeisesti halua sitovia sopimuksia vaan yksityisen sektorin vapaaehtoista osallistumista. Maan lämpeneminen ja planeettamme tulevaisuus ovat kuitenkin niin vakavia ongelmia, että niitä ei saa jättää teollisuuden hyvän tahdon varaan.
Millä oikeudella Yhdysvallat muuten esittää vaatimuksia kehitysmaille, jos se ei itse välitä vähääkään mistään kansainvälisistä sopimuksista? On selvää, että transatlanttinen kuilu kasvaa yhä suuremmaksi. Kioto on paljastanut, että Bushin hallitus asettaa Yhdysvaltojen lyhyen aikavälin edut tulevien sukupolvien hyvinvoinnin edelle lyhytnäköisistä poliittisista syistä. Euroopan unioni sen sijaan on myöntänyt Kiotossa oman vastuunsa ja siten vahvistanut moraalisen johtajuutensa. Toivon, että unioni osoittaa samaa johdonmukaisuutta ja lujuutta myös Johannesburgissa.

Myller (PSE).
Arvoisa puhemies, aloitan eräällä hyvällä uutisella Balin kokouksesta: siellä päätettiin käynnistää kestäviä tuotanto- ja kulutustapoja koskeva kymmenvuotinen työohjelma. Tulevaisuuden konfliktien ja jopa sotien syynä saattaa olla kiista vähenevistä, mutta ihmisille elintärkeistä luonnonvaroista ja kunnollisesta elintilasta. Tästä syystä luonnonvarat on saatava kestävään hallintaan ja kasvua on saatava aikaan ilman luonnonvarojen ryöstökäyttöä.
Valitettavasti muutoin - niin kuin täällä on todettu - Balin kokous oli monilta osin pettymys. Riittävä sitoutuminen tulevaisuuden haasteisiin vastaamiseen on vielä hakusessa. Euroopan unionin onkin vaadittava Rio+ -kumppaneita täyteen sitoutumiseen uusiin edistysaskeliin. Yhdysvallat ja muut teollisuusmaat ovat luonnollisesti ensisijaisesti vastuullisia, mutta Euroopan unionin on oltava sillanrakentajana myös kehitysmaiden suuntaan. Euroopan unionin tulee kaiken kaikkiaan olla moottorina sille, että kehitys pysyy vauhdissa ja että saamme tulevassa kokouksessa näitä kaivattuja edistysaskeleita.
Mutta jotta Euroopan unioni voi olla riittävän tehokas, sen on oltava sisäisesti vahva. Niinpä kaikkien instituutioiden on puhuttava yhdellä suulla; meillä on kahden viikon kuluttua Sevillassa mahdollisuus toteuttaa tätä ajatusta ja saada eurooppalainen ääni kuuluviin. Yhtä lailla on pidettävä huolta siitä, että Euroopan parlamentti on tehokkaasti mukana valmisteluprosessissa ja koordinaatiossa.

Rod (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, miljardilla ihmisellä ei ole juomakelpoista vettä ja vuosittain kolme miljoonaa kuolee huonolaatuisen veden aiheuttamiin sairauksiin tai veden puutteeseen. 800 miljoonaa ihmistä maailmassa näkee nälkää ja 24 000 ihmistä kuolee nälkään päivittäin. 28 miljoonalla ihmisellä on HIV-tartunta Saharan etelänpuoleisen Afrikan maissa. Heistä 2,3 miljoonaa kuoli aidsiin viime vuonna. Nämä luvut puhuvat puolestaan ja ne tunnetaan valitettavan hyvin.
Kaikesta huolimatta valtioiden ja hallitusten johtohenkilöt eivät osallistu tällä viikolla Roomassa pidettävään maailman elintarvikehuippukokoukseen. Nämä samat ministerit eivät pystyneet tuomaan esille mitään konkreettista Balin kokouksessa. Maailman terveysrahaston toimintaa haittaa huutava pula taloudellisista resursseista. Vieläkin huolestuttavampaa on, että suurinta osaa kymmenen vuotta sitten pidetyn Rion kokouksen jälkeen tehdyistä sopimuksista ei noudateta vieläkään. Kyse on tietenkin Yhdysvaltojen hallituksen ja monikansallisten yritysten asenteesta. Maapallon pahimmat saastuttajat sälyttävät syyn ja tarvittavat toimenpiteet uhrien eli Välimeren etelänpuoleisten maiden niskaan.
Eivätkö Euroopan unionin edustajat osaa sitten tehdä muuta kuin jaaritella, kuten Monterreyssä? Kuinka he aikovat edistää kestävää kehitystä lakkauttamalla kehitysneuvojien tehtävät, kuten Sevillassa ehdotettiin? Jos Johannesburgin huippukokous epäonnistuu, Euroopan unionin on kannettava vastuunsa.

García-Orcoyen Tormo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Johannesburgin kokouksen valmistelujen tulokset eivät luultavasti olisi olleet niin vähäisiä ja ennuste itse kokousta varten niin synkkä, mikäli osapuolet olisivat olleet tietoisempia ja ennen kaikkea kykenevämpiä ulottamaan katseensa puolueellisten ja lyhyen aikavälin etunäkökohtiensa yläpuolelle ja huomaamaan, että olemme äärimmäisen tärkeässä käännekohdassa, ei vain niin kutsutun kestävän kehityksen aikaansaamisen vaan myös maailmanlaajuisen turvallisuuden ja hyvän hallintotavan kannalta.
Niiden kymmenen vuoden aikana, jotka erottavat Rion Johannesburgista, on tapahtunut huomattava muutos kohti sellaista maailmanlaajuista yhteiskuntaa, jossa sosiaalinen ja taloudellinen epätasa-arvo ovat kaikissa maissa tiukasti kytköksissä ympäristöongelmiin ja hyvään hallintotapaan. Köyhyyden poistamisesta on tullut koko maailmassa ensisijainen tavoite, koska vain siten voidaan taata turvallisuus, hyvä hallintotapa ja tasa-arvo maailmanlaajuistuneessa maailmassa.
Nyt kun eri toimintalinjoissa on pyritty lähes 30 vuoden ajan yhteen sovittamaan taloudellinen kehitys, ympäristökysymykset ja yhteiskunnallinen hyvinvointi, uskon, että tunnemme melkoisen tarkasti niiden työkalujen ja keinojen kirjon, joita voidaan käyttää pyrittäessä tasapuoliseen kasvuun maailmanlaajuistuneessa maailmassa: avoimuus ja markkinoiden avaaminen, tiedon ja innovaation johtoasema, tekniikkojen siirto, prosessiemme ja tuotteidemme toimivuus, sosiaalisen ja ympäristöllisen vastuun hyväksyminen ja toteuttaminen kaikilla aloilla; nämä ovat eräitä tärkeimmistä toimista.
Meidän on mentävä Johannesburgiin vahvistaen mahdollisimman suuressa määrin hallituksen, kansalaisyhteiskunnan ja tuotantoalojen keskinäistä liittoutumaa, jotta voisimme yhdessä kohdata tärkeimmät kestävään kehitykseen ja tasa-arvoon liittyvät maailmanlaajuiset haasteet. Euroopan unioni on antanut selviä merkkejä halustaan olla johtavassa asemassa tässä prosessissa.
Toivon, että osaamme Johannesburgissa puolustaa ja onnistua siinä sellaisia rohkeita, pelottomia ja soveliaita kantoja, jotka valtuuttavat meidät toimimaan tavoittelemassamme tehtävässä, uuden maailmanjärjestyksen johtajina.

Howitt (PSE).
Arvoisa puhemies, olen iloinen tämän iltapäivän keskustelusta, sillä nyt jos koskaan tarvitaan tuoretta poliittista sysäystä ja aloitetta. Se mitä komission jäsen Wallström tämän iltapäivän puheessaan aivan oikein kutsui lukkiutuneeksi tilanteeksi ei ratkea, ellei Euroopan unioni näkyvällä tavalla muuta kantaansa kehitysmaiden suuntaan. Tämä merkitsee kyllä kompromissia, mutta ei kompromissia, jossa kehitysmailta vaaditaan lisääntyviä ympäristötavoitteita tarjoamatta niille samalla kaupallisia tai taloudellisia etuja. Kestävä kehitys sisältää kehityksen, mutta miten EU kannassaan sitoutuu siihen?
Suhtaudun myönteisesti komission jäsenen tänä iltapäivänä tekemiin rajoitettuihin lupauksiin pyrkiä laajentamaan "Kaikkea paitsi aseita" -aloitetta maailmanlaajuiseksi ja myös puheenjohtajavaltio Espanjan lupauksiin Tobinin verosta ja muista mahdollisista uusista julkisen rahoituksen lähteistä kehitykselle. Jaan kuitenkin kollegojen kannan siitä, että ei ole järkevää sopia sitoutumisesta lapsityövoiman käytön lopettamiseen ja sitten luottaa yksinomaan vapaaehtoisiin sopimuksiin yritysten kanssa tämän ja muiden oikeutettujen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi.
Muistutan neuvostoa ja komissiota siitä, että kaksi viikkoa sitten Euroopan parlamentti äänesti siitä, että eurooppalaisten yritysten on raportoitava maailmanlaajuisen hankintaketjunsa sosiaalisista vaikutuksista ja ympäristövaikutuksista. Tämä olisi ensimmäinen askel kohti sitovaa yritysvastuuta koskevaa säädöskehystä. Pyydän teitä esittämään tämän kannan myös Johannesburgissa.
Kompromissi Yhdysvaltojen kanssa on yksi asia. Antaa Yhdysvalloille mahdollisuus käyttää veto-oikeutta on toinen. Nyt meillä on täytäntöönpanosuunnitelma, jossa on jopa 200 ratkaisematonta kysymystä. Ilman EU:n voimakasta johtajuutta lopulliseen sopimukseen ei päästä eikä voidakaan päästä.

Korhola (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, EU voi syystä olla tyytyväinen edistykseen kestävän kehityksen saralla. Kuitenkin myös vastustus on nyt konkretisoitumassa, kansalliset ja kaupalliset edut ovat selvästi nousemassa näkyville. EU:n on entistäkin tärkeämpää kyetä vahvistamaan kumppanuussuhteita kolmansien maiden ja toisten maaryhmittymien kanssa.
Unioni on kiitettävästi omistautunut erityisesti ilmastonmuutoksen hidastamiselle ja torjumiselle. Tässä tehtävässä tarvittava tieto on yhä rajallista, vaikkakin riittävää sen toteamiseksi, että mitään tieteellistä epävarmuutta ihmisen aiheuttamasta ilmaston lämpenemisestä ei enää olekaan. Johtava roolimme edellyttää kuitenkin tietojemme syventämistä ja koordinointia. Siksi haluan näin Johannesburgin kokouksen alla esittää, että EU:n tulisi perustaa erityinen Euroopan ilmastonmuutosvirasto, European Climate Change Agency, jonka tehtävänä olisi tukea yhteisöä ilmastonmuutokseen liittyvässä politiikassa. Poliittisesti tämä olisi juuri nyt tärkeä signaali. EU:n on saatava vahva tieteellinen tuki toiminnalleen esimerkiksi kauppaan liittyvissä kysymyksissä, koska merkittävä kilpailijamme USA ei ole aikeissa ratifioida Kioton pöytäkirjaa.
Eurooppalaisen ilmastonmuutosviraston tehtävänä olisi tiedon keruu ilmastonmuutoksesta, sen vaikutuksesta ympäristöön, talouteen ja yhteiskuntaan. Viraston tulisi tehdä ja teettää tutkimusta sekä arvioida olemassa olevaa tietoa ja olla näin kaivattu linkki tieteellisen tutkimuksen ja poliittisten päättäjien välissä. Tätä kaikkea tarvitaan, jotta EU:n kestävän kehityksen politiikkaa voidaan entisestään vahvistaa ja terävöittää EU:n roolia kansainvälisenä johtajana. Toimimalla parhaan saatavilla olevan tiedon varassa EU voi rakentaa kansainvälisiä kumppanuuksia, joilla kansalliset ja taloudelliset itsekkyyspyrkimykset voidaan torjua rakentavasti.
Ilmastonmuutos on historiamme vakavin ongelma ja uhka. Olisi perusteltua, että sen vakavasti ottaminen näkyisi myös EU:n resursseissa.

De Miguel
. (ES) Arvoisa puhemies, tämä keskustelu on ollut mielestäni äärettömän opettavainen, koska siinä on sanottu monia asioita, mutta ne ovat kaikki asioita, jotka on sisäistetty täysin sekä neuvostossa että komissiossa, koska olemme Balin tuloksiin aivan yhtä pettyneitä kuin kaikki muutkin ja huolestuneita niistä lähes mahdottomilta tuntuvista vaikeuksista, joita Johannesburgin konferenssin valmisteluissa on kohdattu.
En kuitenkaan haluaisi päättää tätä keskustelua kielteisesti tuomalla esiin kaikki ne epäoikeudenmukaisuudet, jotka liittyvät köyhyyden jakaantumiseen maailmassa, maailmanlaajuisen kaupankäynnin suuriin ongelmiin sekä ympäristöongelmiin, enkä myöskään usko, ettei Eurooppa kykenisi toimimaan johtavassa asemassa. Uskon, että se, että Euroopan parlamentti on ottanut asian huolenaiheekseen, kannustaa komissiota ja neuvostoa, sillä velvollisuutenamme on edustaa Euroopan kantaa ja sen johtajuutta kaikissa näissä meitä lähellä olevissa asioissa, jotka ovat tietysti sydämellämme, koska ne ovat erittäin tärkeässä asemassa Euroopan kansalaisten tietoisuudessa.
Haluaisin sanoa, että vaikka Balin kokouksen tulokset eivät olleet kovinkaan myönteisiä, Espanjan puheenjohtajakauden aikana saavutettiin joitakin erittäin tärkeitä virstanpylväitä ja tehtiin tekoja, jotka vahvistavat Euroopan unionin etenevän oikeaan suuntaan. Muistakaamme, että Euroopan unioni ratifioi Kioton pöytäkirjan maaliskuun alussa, ja muistakaamme myös, että pääsimme Monterreyssa vastoin kaikkia ennusteita sopimukseen asioista ja annoimme kehitysapua koskevan sitoumuksen; muistakaamme lisäksi, että Euroopan unioni on pysynyt kaikki nämä vuodet johtavassa asemassa kehitysavun ja kehitysmaiden kanssa käytävää kauppa koskevien rohkeiden politiikkojen kuten "Kaikkea paitsi aseita" -direktiivin osalta.
Meillä on siis keppihevonen, ajatus, josta uskon meidän kaikkien, parlamentin, neuvoston ja komission, olevan yhtä mieltä: meidän on ponnisteltava tehdäksemme maailmastamme parempi paikka asua. Se on kuitenkin monimutkainen maailma, jossa kuten kaikki puheenvuoron käyttäneet parlamentaarikot tietävät, koska he tietävät tietysti varsin hyvin, minkälaista dialektiikkaa käytetään ennen Johannesburgin huippukokousta keskenään taistelevat suuret intressit ja suuri itsekeskeisyys, joihin eivät syyllisty ainoastaan kehittyneet maat, vaan myös muut radikaaleja kantoja esittävät valtiot, jotka monta kertaa estävät yhteisymmärryksen syntymisen.
Tähän asti olemme katsoneet, että on kannattavampaa päästä maailmanlaajuiseen sopimukseen, vaikka se ei olisikaan kovin kunnianhimoinen, kuin olla tekemättä minkäänlaista sopimusta. Juuri siksi emme saaneet Balilla aikaan myönteisiä tuloksia, mutta halumme päästä sopimukseen on pysynyt tahrattomana. Pysyvien edustajien komiteassa keskustellaan tällä viikolla eräistä aloitteista, joita tarkastellaan yleisten asioiden neuvostossa ensi maanantaina, 17. kesäkuuta, ja joista tehdään Sevillan Eurooppa-neuvoston suuntaviivoja neuvottelujen jatkamiseksi.
Lisäksi neuvoston puheenjohtajalla on omalta osaltaan aikomus viedä tämä aihe korkeimmalle tasolle, G8-ryhmän Kanadan Albertan Kananaskisin kaupungissa kesäkuun lopussa pidettävään huippukokoukseen. Puheenjohtajavaltio Espanja pitää painostusta yllä loppuun asti ja lisäksi puheenjohtajavaltio Tanska on valmistautunut vahdinvaihtoon heinäkuun 1. päivästä alkaen.
Olen vilpittömästi sitä mieltä, että sen tosiasian, että Bali oli pettymys meille kaikille, ei pidä saada meitä lannistumaan; uskon, että kaikkea ei suinkaan ole menetetty ja että voimme ryhtyä vielä moniin toimenpiteisiin. Lisäksi uskon lujasti, että neuvosto voi yhdessä komission kanssa säilyttää johtavan asemansa ja että Sevillan Eurooppa-neuvostossa maailma saa selvän viestin kannastamme ja sitoutumisestamme Johannesburgin tavoitteisiin. Lisäksi uskon, että tulemme tekemään yhteistyötä myös kumppaneidemme kanssa, pääasiassa G8-ryhmässä, ja Johannesburgin huippukokouksen alkamiseenkin on vielä lähes kolme kuukautta. Toivomme, että olemme silloin riittävästi varustautuneita voidaksemme saada voimamme ja johtavan asemamme avulla aikaan sellaisen ratkaisun, jonka kaikki voivat hyväksyä syyskuun alussa tässä eteläafrikkalaisessa kaupungissa.
Sanoin jo, ettemme halua Johannesburgin kokouksen olevan samanlainen pettymys kuin Durbanin kokouksen, ja siksi olemme valmiita tekemään mielihyvin työtä, jota keventää parlamentin antama poliittinen tuki, joka on ilmaistu selkeästi tämänpäiväisessä istunnossa.

Wallström
. (SV) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, haluan ensiksi kiittää tärkeästä keskustelusta ja rakentavista puheenvuoroista, jotka tietenkin otamme huomioon sekä arvioidessamme Balin kokousta että Johannesburgin huippukokouksen valmisteluissa.
Meidän on syytä muistaa, että lähtökohtamme on todellakin erittäin vaikea, etenkin poliittinen ilmapiiri on muuttunut täysin siitä, joka vallitsi Rion huippukokouksen aikaan. Elämme nykyään huomattavasti kaksinapaisemmassa maailmassa. Terrorismin ja pahan akselin torjunta on tietenkin tehnyt G77-ryhmässä vallitsevasta ilmapiiristä aivan toisenlaisen.
Balin kokoukselta odotettiin hyvin paljon. Kokoukseen liittyi hyvin pitkä toivelista, johon kuului kysymyksiä kaikilta mahdollisilta poliittisilta aloilta, ja kokouksen poliittisessa esityslistassa otettiin esille vääriä asioita. Tätä taustaa vasten on tärkeää, että emme jätä huomiotta niitä asioita, joita siellä saavutettiin. Mukana oli suuri joukko työntekijöitä, jotka tekivät kovasti töitä varmistaakseen todellakin sen, että pystyimme korjaamaan mahdollisimman monia toimintasuunnitelman kohtia ja sopimaan niistä. Paljon on myös saatu aikaan, ja monista asioista on päästy ratkaisuun.
Emme saa myöskään unohtaa ilmastoneuvotteluja, jotka niin ikään katkesivat joksikin aikaa mutta joita pystyttiin myöhemmin jatkamaan ja joissa saavutettiin tyydyttävä tulos.
On tuskin kovin hämmästyttävää, että köyhät maat nyt valittavat ja vaativat meiltä enemmän - Rion huippukokouksesta saadut kokemukset pelottavat. Ne rahat, joita olisi tarvittu niiden tuhansien suositusten maksamiseen, joista Riossa päätettiin, jäivät maksamatta. Sen vuoksi kaikkien näiden suositusten toteuttaminen on ollut niin heikkoa. Sen vuoksi on erittäin tärkeää, että me nyt valmistaudumme asemaamme sillanrakentajina. Olettaisin, että EU joutuu olemaan erittäin aktiivisena sillanrakentajana Johannesburgissa.
Meidän on oltava entistä konkreettisempia juuri niillä aloilla, jotka on mainittu tässä keskustelussa. Tämä ei kuitenkaan ole uutinen sen enempää komissiolle kuin neuvostollekaan. Kyse on aloista, joista olemme jo keskustelleet ja joihin olemme valmistautuneet, mutta meidän on nähtävä, miten pitkälle pääsemme, kun kyse on tuista, kaupasta, pääsystä markkinoillemme, kehitysavusta. Meidän on entistä selkeämmin kuvattava niitä konkreettisia tavoitteita, joita olemme asettaneet esimerkiksi vesi- ja energiakysymyksissä. Niitä on ehkä täydennettävä kustannuslaskelmilla, ja meidän on näytettävä, kuinka pystymme suoriutumaan niiden täytäntöönpanosta.
Asiaa vastustavat tietenkin ne, jotka haluavat toteuttaa vain vuosituhannenvaihteessa annetun julistuksen tavoitteet ja jotka eivät halua laatia konkreettisia aikatauluja, määräaikoja ja konkreettisia tavoitteita mainitsemalla vuosilukuja tai vastaavia tietoja.
Meidän on huolehdittava siitä, että voimme pelastaa ympäristökysymysten aseman keskustelussa. Meidän on pelastettava koko "kestävän kehityksen" konsepti. Ymmärrän tietenkin, että nämä asiat on tärkeä yhdistää kauppa- ja kehityskysymyksiin ja rahoituskysymyksiin, mutta on myös tärkeää puolustaa ajatusta, jonka mukaan kyse on kokonaisuudesta. Asia on nähtävä kokonaisuutena, jossa ympäristökysymyksillä on oma paikkansa ja jossa talous- ja sosiaalikysymyksillä on myös oma paikkansa.
Mitä lopulta tapahtuu, jos Johannesburgin huippukokous epäonnistuu? Näitä asioita emme saa tietenkään päätettyä lopullisesti Johannesburgissa. Euroopan unionin on tietenkin saavutettava asettamansa tavoitteet ja jatkettava työtä Johannesburgin huippukokouksen jälkeenkin. Mahdollinen kokouksen epäonnistuminen ei saa estää meitä noudattamasta ja toteuttamasta niitä suunnitelmia, joista olemme yhdessä päättäneet.
Haluan jälleen kerran kiittää tästä tärkeästä keskustelusta. Otamme kaiken tämän huomioon valmisteluissamme. Toivon, että voimme luottaa Euroopan parlamentin tukeen ja että me myös toivottavasti pystymme käyttämään Euroopan parlamentin valtuuskuntaa valmisteluvaiheessa mahdollisimman tehokkaasti.

Puhemies.
- Keskustelu on päättynyt.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Heidi Anneli Hautalan laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0207/2002) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (PE-CONS 3624/2002 - C5-0185/2002 - 2000/0142(COD)) muuttamisesta.

Hautala (Verts/ALE)
. Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on nyt ensimmäistä kertaa osallistunut yhteisön tasa-arvolainsäädännön uudistamiseen yhteispäätösmenettelyn mukaisesti. Voin iloisena kertoa kollegoille, että Euroopan parlamentti on todellakin jättänyt voimakkaan jäljen tähän direktiiviin, jolla on tarkoitus estää kaikkinainen sukupuoleen perustuva syrjintä työelämässä. Uskon, että monet ovat havainneet, että juuri Euroopan parlamentti on saanut aikaan kaikkein innovatiivisimmat ehdotukset, jotka nyt on otettu mukaan tähän työelämän keskeiseen tasa-arvodirektiiviin.
Meidän vaatimuksestamme työnantajat velvoitetaan nyt ensimmäistä kertaa Euroopan unionissa sitoviin toimiin, ennaltaehkäisemään sukupuolista ahdistelua työpaikalla. Juuri se, että työnantajat velvoitetaan toimiin, on hyvin tärkeää, koska ongelmaan on puututtava toiminnalla eikä vain antamalla erilaisia julistuksia. Tämä tarkoittaa sitä, että työnantaja, joka laiminlyö velvollisuutensa luoda sellaiset työolot, joissa sukupuolista ahdistelua ei pääse tapahtumaan, voi myös joutua tuomioistuimessa vastuuseen tästä. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että työpaikoilla on luotava rakenteet, joilla taataan se, että työntekijä saa apua silloin, kun häirintää on tapahtunut, ja että tällaisilla toimilla on myös ennaltaehkäisevä vaikutus.
Euroopan parlamentin vaatimuksesta direktiivissä on nyt mukana myös se, että työpaikoilla täytyy konkreettisin suunnitelmin ryhtyä edistämään tasa-arvoa. Tämä tarkoittaa sitä, että olemme luoneet ruohonjuuritason instrumentin, joka takaa sen, että työnantajat ja työntekijät yhteisvoimin kartoittavat työpaikoillaan epäkohdat, jotka liittyvät tasa-arvotilanteeseen, ja voivat niitä myös yhteistoimin poistaa. Tässä suhteessa voin sanoa, että Euroopan unionin tasa-arvolainsäädännön kehitys menee hyvin pitkälle pohjoismaiseen suuntaan, jossa tällaiset instrumentit ovat olleet käytössä jo jonkin aikaa, eivätkä vain Pohjoismaissa, vaan myös esimerkiksi Belgiassa ja Italiassa.
Tällä direktiivillä myös vahvistetaan äitien ja isien suojaa työpaikoilla tapahtuvalta syrjinnältä. On nimittäin hyvin tärkeää, että kun äitiys- tai isyyslomalta tai vanhempainlomalta palaava vanhempi - olkoon sitten isä tai äiti - palaa työpaikalleen, hän todellakin voi saada entistä vastaavan työn takaisin ja hän myös pääsee nauttimaan kaikista niistä eduista, jotka hänelle olisivat koituneet sinä aikana, kun hän on ollut poissa.
Tästä voitte jo päätellä, että myös isät ja miehet on nyt otettu mukaan yhteisön sukupuolten tasa-arvoa koskevaan lainsäädäntöön. Tämä onkin ehdottoman välttämätöntä, sillä kaikissa meidän jäsenvaltioissamme käydään aktiivista keskustelua siitä, miten miehet saadaan mukaan edistämään tasa-arvoa. On myös otettava huomioon se, että myös miehet voivat olla uhreja. Myös isää, joka palaa vanhempainlomalta työpaikalleen tai vaatii lakisääteistä oikeuttaan tehdä lyhennettyä työpäivää, voi työnantaja syrjiä. Nyt tämä direktiivi kieltää kaiken tällaisen syrjinnän.
Hyvin tärkeää on myös se, että tämän direktiivin mukaisesti kaikkien jäsenvaltioiden tulee perustaa viranomaistaho, joka käytännössä huolehtii tasa-arvokehityksen edistämisestä ja myös valvoo, että näin tapahtuu. Haluaisin todeta, että tällä on aivan erityisen suuri merkitys tulevissa jäsenvaltioissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa, joissa naisten asema on huomattavasti vaikeutunut rakennemuutosten kourissa. Tällä tavoin Euroopan unioni voi myös konkreettisesti edistää sukupuolten tasa-arvon paranemista tulevissa jäsenvaltioissa.
Parlamentti voi olla hyvin tyytyväinen tähän sovittelun tulokseen. Me olemme käytännössä saavuttaneet lähes kaiken sen, minkä me olemme asettaneet tavoitteeksemme, ja voin myös todeta, että poliittisten ryhmien kesken on ollut aivan erinomaista yhteistyötä.

Lulling (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentille heinäkuussa vuonna 2000 käsiteltäväksi jätetyn vuodelta 1976 peräisin olevan direktiivin muuttamista koskevan ehdotuksen ensimmäisestä käsittelystä on kulunut jo yli vuosi; tämä tarkoittaa, että meiltä meni lähes kaksi vuotta ennen kuin neuvosto ja komissio pääsivät sopuun sellaisen direktiivin muuttamisesta, josta parlamentti on keskustellut jo vuodesta 1996 lähtien, jolloin meille esitettiin ensimmäinen muutosehdotus.
Olimme hylänneet tämän ehdotuksen mietintöni johdosta, josta keskusteltiin 8. maaliskuuta 1999, jolloin vaadimme komissiolta vankempaa tekstiä. Kerrankin tämä valitettava viivästyminen ei johdu komissiosta eikä neuvostosta. Mietinnön esittelijä vei paljon aikaamme: ensin hän esitteli mietintönsä myöhässä lisäämällä liikaa oikeudellisesti hataria ehdotuksia, joista eräät koskivat muita direktiivejä. Sovittelussa saimme poistettua nämä hyödyttömät tarkistukset, jotka hyväksyttiin ensimmäisessä ja toisessa käsittelyssä vastoin ryhmäni kantaa. Jos meitä olisi kuunneltu, naiset olisivat voineet jo ainakin vuoden ajan hyötyä uudesta direktiivistä, jossa on tapahtunut selkeää edistystä vuodesta 1976 lähtien voimassa olevaan tekstiin verrattuna. Kyseisen tekstin ansiosta etenkin naisten ja miesten tasa-arvoisessa kohtelussa työelämässä on kuitenkin tapahtunut jo paljon edistystä.
Voin tyytyväisenä todeta, että myönteiset toimet on Amsterdamin sopimuksen ansiosta säilytetty: naisten oikeus palata työhönsä tai vastaavaan toimeen äitiysloman jälkeen on olennaista; direktiivissä tunnustetaan miesten oikeus yhtä lailla palata työhönsä isyysloman jälkeen, jos jäsenvaltio, jossa henkilö asuu, tunnustaa kyseiset oikeudet; sama koskee myös adoptiovapaan jälkeen tapahtuvaa työhön paluuta, mikäli jäsenvaltio tunnustaa kyseisen oikeuden. "Seksuaalisen häirinnän" määritelmä, kuten myös "välitön syrjintä" ja "välillinen syrjintä" ovat hyödyllisiä, ja toivon, että ne osoittautuvat riittävän vankoiksi määritelmiksi, jotta niistä ei aiheutuisi tarpeettomia oikeusjuttuja.
Suhtaudun varauksellisesti jäsen Hautalan mietinnön 9 kohtaan, koska siinä väitetään valtuuskunnan pitävän valitettavana, että neuvosto ei suostunut kieltämään toisen sukupuolen sulkemista tietyn ammatillisen toiminnan tai siihen vaadittavan koulutuksen ulkopuolelle. Tällainen kielto on juurtunut lujasti jo olemassa olevaan direktiiviin, kyseessä on edelleen voimassa olevan 2 artiklan 1 kohta. Sitä on siis turha toistaa. Olen sitäkin tyytyväisempi sovittelun tulokseen, varsinkin kun - kuten jo sanoin - loppujen lopuksi vastuulliseksi ja viisaaksi osoittautunut ryhmäni kanta vei voiton sekä neuvoston että komission ansiosta, joista oli paljon apua eräiden naisten oikeuksien valiokunnan intomielisten edustajien vakuuttamisessa; he eivät ymmärtäneet, että hyvää ei aina kannata lähteä parantelemaan. Mikäli parlamentti haluaa, että siihen suhtaudutaan yhteispäätöksissä vakavasti, sen ei pidä sekoittaa keskenään lakiehdotusta ja päätöslauselmaa, jossa toiveajattelu ja mitä hulluimmatkin haaveet ovat mahdollisia; on nimenomaan muistettava, että lakitekstin on oltava oikeudellisesti vankka ja sovellettavissa. Kiitos.

Ghilardotti (PSE).
Arvoisa puhemies, tänä iltana me keskustelemme sovittelusta ja neuvottelutuloksista, jotka koskevat vuoden 1976 direktiivin muuttavaa tärkeää direktiiviehdotusta, ja olemme tyytyväisiä asiaan jäsen Lullingista huolimatta. Te toistattekin tätä asiaa joka kerta, mutta jos parlamentti, jäsen Hautala ja koko naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta olisivat noudattaneet jäsen Lullingin lähestymistapaa, emme nyt olisi täällä kertomassa, että olemme tyytyväisiä, koska hänen teoriansa saivat ehdottomasti vähemmistön kannatuksen.

Haluaisin sitä vastoin kiittää jäsen Hautalaa, koska onnistuimme vaikeista neuvotteluista huolimatta saavuttamaan erinomaisen tuloksen. Miksi neuvottelut sitten osoittautuivat vaikeiksi? Koska neuvoston ja parlamentin välisten kantojen erot olivat niin suuret. Jäsen Hautalan lähestymistapa ja kaikkien ryhmien toistan, kaikkien ryhmien tekemä hyvä yhteistyö antoivat jäsen Hautalalle mahdollisuuden löytää ratkaisuja yhdessä komission jäsen Diamantopouloun sekä puheenjohtajavaltio Espanjan kanssa, jota kiitän, ja näiden tulosten pohjalta voimme nyt sanoa, että saavuttamamme tulos on merkittävä. Miksi se siis on merkittävä? Siksi, että kolme vuotta siitä, kun Amsterdamin sopimus tuli voimaan, voimme vihdoinkin todeta, että asiat alkavat pikkuhiljaa muuttua. Amsterdamin sopimus paransi huomattavasti tasa-arvoperiaatteen tunnustamistilannetta, ja nyt meillä on direktiivi, jossa vihdoinkin määritellään täsmällisesti ja tarkasti, mitä on välitön ja välillinen syrjintä. Ja sen lisäksi, että siinä annetaan tärkeä määritelmä häirinnästä ja seksuaalisesta häirinnästä, siinä tunnustetaan päivänselvästi, että seksuaalista häirintää on pidettävä välittömänä syrjintänä, ja näin ollen se on rangaistavaa. Direktiivissä tunnustetaan myös äitiys-, isyys- ja adoptiovapaan merkitys ja näin ollen se, että vapaalta palaavien äitien ja isien pitää saada takaisin oma työnsä tai vastaava toimi ja että heillä on siihen oikeus. Direktiivissä tunnustetaan myös, että jäsenvaltioiden pitää ja niillä on velvollisuus määritellä asianmukaiset ja suhteelliset seuraamukset. Lisäksi siinä tunnustetaan itsenäiset elimet ja osoitetaan yrityksille vastuu tasa-arvosuunnitelmien määrittelemisessä ja siten mahdollisuudessa soveltaa 141 artiklaa ja toteuttaa myönteisiä toimia.
Arvoisa puhemies, uskon, että tulos on merkittävä varsinkin siksi, että asioista keskustellaan parhaillaan valmistelukunnassa, ja tämän tuloksen pohjalta me voimme vaatia, että valmistelukunnassakin otetaan uusi askel eteenpäin.

Dybkjær (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä esittelijä Hautalaa siitä suuresta työstä, jota hän on tehnyt tämän mietinnön parissa, ja myös komissiota siitä, että se on vaikuttanut aktiivisesti työn onnistumiseen. Enkä sano tätä pelkästään kohteliaisuussyistä, vaan haluan antaa todellakin tunnustusta siitä, että joku on pystynyt tekemään tässä asiassa jotakin merkittävää ja osoittanut käytännössä, että yksittäinen jäsenkin pystyy viemään asioita eteenpäin.
Olen sitä mieltä, että olemme tämän mietinnön ja nyt tehdyn työn avulla ohittaneet erään virstanpylvään tasa-arvoa koskevassa EU:n historiassa. Olemme ensinnäkin saaneet määriteltyä, mitä on seksuaalinen häirintä, mikä on erittäin hyödyllistä. Useat valtiot eivät ole oikeastaan ottaneet kantaa tähän kysymykseen aikaisemmin. Lisäksi olemme saaneet kiellettyä raskaana tai äitiysvapaalla olevien naisten syrjinnän ja tietyissä tapauksissa myös isyysvapaalla olevien miesten syrjinnän, jos jäsenvaltiot tunnustavat kyseiset oikeudet. Lopuksi olemme saaneet mahdollisuuden ryhtyä myönteisiin toimiin niissä asioissa, joissa toinen sukupuoli niitä tarvitsee. Kaiken kaikkiaan pidän tätä erittäin myönteisenä.
Seuraavaksi haluaisin käsitellä niitä useita velvoitteita, joihin jäsenvaltiot ovat sitoutuneet tämän direktiivin yhteydessä, ja haluaisin korostaa erityisesti "ligestillingsovervågningsorganerne" (tasa-arvon valvontaelimiä), kuten asia on ilmaistu tanskankielisessä käännöksessä. Äskettäisessä ehdokasvaltioiden kanssa käydyssä kokouksessa ehdokasvaltiot olivat erityisen kiinnostuneita juuri tästä kysymyksestä, koska niillä ei ole tietoa tästä asiasta ja koska niillä on oltava painostuskeinoja, joita ne käyttävät omia hallituksiaan vastaan, kun kyse on tällaisten tietojen hankkimisesta. Uskon kuitenkin, että joudumme toteamaan, että meidän on pidettävä silmällä somien valtioidemme tilannetta, koska jäsenvaltiot voivat helposti luistaa tässä asiassa. Olen valitettavasti itse kokenut jotakin vastaavaa edustamassani valtiossa, mutta en halua käsitellä asiaa sen enempää. Uskon kuitenkin, että meidän kaikkien on pidettävä huolta siitä, että me toisaalta autamme ehdokasvaltioita ja toisaalta toimimme omissa valtioissamme vastuumme mukaisesti.

Fraisse (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, kiitän Heidi Hautalaa hänen direktiivin valmisteluun omistamastaan ajasta, hänen työstään, joka varmasti vastaa niin hänen omia kuin valiokunnan jäsentenkin odotuksia. Haluaisin sanoa myös, että olemme iloisia saadessamme osallistua tasa-arvoista kohtelua ja naisten oikeuksia koskevaan yhteispäätösmenettelyyn, mikä ei ole kovin yleistä.
Haluaisin sanoa, että minun mielestäni tämä direktiivi edistää asioita kahdella äärimmäisen tärkeällä saralla. Ensinnäkin direktiivin soveltamisalaa on vihdoinkin laajennettu. Kaikki perhettä koskevat kysymykset - äitiysloma, adoptio sekä adoptiovapaa, jotka ovat siis kaikki erittäin tärkeitä kysymyksiä - tunnustettiin. Direktiivissä tunnustetaan, että isän on voitava olla läsnä ja että on välttämätöntä, että isä voi pitää isyyslomaa vaarantamatta työpaikkaansa. Tätä voisi jo kutsua perhemyönteiseksi laajennukseksi. Olen erittäin iloinen, että kaikki tämä vastedes sisältyy tähän direktiiviin.
Myös kaikki häirintään liittyvä toiminta sisältyy vastedes direktiivin soveltamisalaan. Tässä häirintä käsitetään syrjintänä. Tavallisesti naisiin kohdistuvaa väkivaltaa käsitellään moraalisesta näkökulmasta. Tässä yhteydessä sitä käsitellään syrjinnän eli sukupuolten välisen tasa-arvon näkökulmasta. Olen siitä erityisen iloinen ja uskon, että ponnistelumme häirinnän kahden eri määrittelyn hyväksymiseksi on äärimmäisen arvokasta. Turvauduin itse tähän uuteen näkökulmaan viime viikolla Ranskassa, jossa on toki olemassa vuodelta 1992 peräisin oleva laki, mutta jossa tätä käsitettä ei varsinaisesti määritellä. Tästä uudesta määritelmästä onkin hyötyä kaikille jäsenvaltioille. Siksi tämä on mielestäni tärkeä asia.
Toisaalta direktiiviin on sisällytetty velvoitteita. Jotta kaikki esittämämme vaatimukset todellakin toteutetaan, on laadittava velvoitteita eikä vain ilmaistava pyrkimyksiä ja toiveita. Mielestäni tämä on perustavaa laatua oleva kysymys, ja koska minulla on vielä muutama sekunti aikaa jäljellä, saanen kertoa teille, mitä huomasin tänään. Jos kuljette kävelysillan yli ja menette ylös, näette oven, jossa on merkki, joka osoittaa kyseisen tilan olevan varattu parlamentin siivoustyöntekijöille: kyseisessä merkissä on nainen harjan kanssa. Uskon, että meillä riittää vielä paljon työtä tässä asiassa, sillä haluaisin, että sukupuolten välinen tasa-arvo toteutuu sekä siivoustyöntekijöiden keskuudessa että tärkeissä ammateissa, joita yritämme edustaa täällä.

Puhemies.
Meidän on keskeytettävä tämä keskustelu ja jatkettava sitä klo 21.00, koska esityslistan mukaan komission lausunto on vuorossa klo 17.30.

Puhemies. -
Seuraavana esityslistalla on komission tiedonanto kuluttajansuojaa ja nitrofeenin aiheuttamaa elintarvikkeiden saastumista koskevasta vihreästä kirjasta.

Byrne
Arvoisa puhemies, kuluttajansuojaa koskevassa vihreässä kirjassa, jonka komissio lokakuussa 2001 hyväksyi, esitettiin useita vaihtoehtoja ja kysymyksiä EU:n kuluttajasuojapolitiikan tulevaisuudesta. Siinä ehdotettiin erityisesti ajatus reiluja kaupallisia menettelyjä koskevan puitedirektiivin hyväksymisestä. Siinä ehdotettiin myös lainsäädännöllisen välineen kehittämistä lainvalvontaviranomaisten välistä yhteistyötä varten.
Vihreän kirjan käynnistämä julkinen kuuleminen sai aikaan hyvin laajan reaktion liike-elämän, kuluttajien ja kansallisten hallitusten taholta. Reaktioissa annettiin komissiolle laaja tuki puitedirektiiviehdotuksen kehittämiseksi. Erityisesti suurin osa jäsenvaltioista kannatti tätä vaihtoehtoa. Neuvosto on kehottanut komissiota vihreän kirjan kiireelliseen seurantaan.
Niiden, jotka kannattivat ajatusta, ja niiden, jotka vastapainoksi eivät sitä tehneet, yleinen ajatus oli, että tarvittiin enemmän tietoa, selvennystä ja neuvontaa puitedirektiivin sisällöstä. Vihreässä kirjassa hahmoteltu puitedirektiivin perusrakenne hyväksyttiin yleisesti. Olemme sen vuoksi päättäneet, että paras lähestymistapa olisi järjestää uusi kuulemiskierros puitedirektiivin sisällöstä ennen kuin edetään ehdotusten tekemisvaiheeseen.
Komission tänään hyväksymä seurantatiedote vastaa tähän lisäkuulemisen tarpeeseen. Siinä tiivistetään kuulemisen tulokset, tehdään politiikan aloja koskevat päätelmät ja luodaan toimintasuunnitelma lisäkuulemista varten. Avoimuuden vuoksi ja jäsenvaltioiden välisen keskustelun jäsentämiseksi tiedotteeseen on liitetty hahmotelma mahdollisesta reiluja kaupallisia menettelyjä koskevasta puitedirektiivistä.
Tämän tarkoituksena ei ole olla ehdotusluonnos, vaan pikemminkin se on ensimmäinen lajiaan työasiakirjojen sarjassa, joka on suunniteltu valmistamaan maaperää ja tarjoamaan paljon tarvittuja rakenteita ja muotoja tähän asti melko sekavalle keskustelulle.
Sallikaa minun yrittää ja esittää, mitä puitedirektiivissä olisi tarkoitus tehdä. Siinä asetettaisiin vaatimukset, jotka liike-elämän on täytettävä kuluttajien kanssa toimiessaan. Kuluttajilla olisi oltava tiedot, joita he tarvitsevat perusteltujen päätösten tekemiseen. Heitä olisi suojeltava villeiltä myyjiltä, joiden tavoitteena on johtaa harhaan ja ahdistella heitä epärehellisellä mainonnalla ja markkinoinnilla. Puitedirektiivi sisältää yleisen lausekkeen, jolla kielletään kuluttajille haitalliset epäreilut kaupalliset menettelyt.
Yleistä lauseketta täydennetään erityisillä säännöillä, jotka kattavat epäreilujen kaupallisten menettelyjen eri tyypit sekä ennen että jälkeen myynnin. Nämä tyypit vaihtelevat harhaanjohtavasta mainonnasta ja aggressiivisista markkinointimenetelmistä myynninjälkeisen asiakaspalvelun ja tehokkaan valitusten käsittelyn puuttumiseen. Direktiiviin voitaisiin liittää epätäydellinen luettelo kuvaamaan yleisen lausekkeen laajuutta ja erityissääntöjen toimivuutta käytännössä.
Tarkoitukseni on, että kehitämme keskeisiin aiheisiin kohdistuvaa lainsäädäntöä. Liike-elämälle olisi sitten jätettävä vapaat kädet soveltaa puitedirektiivin periaatteita omalla pätevyysalueellaan tehokkaiden menettelysääntöjen avulla.
Komissio voisi myös kehittää ei-sitovaa ohjausta puitedirektiivien poikkeavien tulkintojen riskin vähentämiseksi kansallisella tasolla. On itsestään selvää, että tällaisella ohjauksella ei voida muuttaa demokraattisesti hyväksyttyä lainsäädäntöä. Parlamentin merkittävää roolia lainsäädäntöprosessissa ei millään tavoin heikennetä.
Seurantatiedotteessa säädetään myös asiantuntijaryhmän perustamisesta. Tämän ryhmän pääasiallinen tehtävä olisi tunnistaa kansallisten järjestelmien välinen yhteinen perusta ja sisämarkkinoiden esteet liike-elämälle ja kuluttajille. Sen olisi myös pyrittävä tunnistamaan tarvittava yhdenmukaistamisen taso korkeatasoisen kuluttajansuojan varmistamiselle ja sisämarkkinoiden toteuttaminen, mukaan lukien keskinäinen tunnustuslauseke.
Toivon myös, että ryhmä pystyy löytämään yksinkertaistettuja ratkaisuja kuluttajansuojaongelmiin, mutta ei tehokkaan suojan hinnalla. Sekä menettelysäännöillä että ohjauksen käytöllä on tässä oma tehtävänsä. Toivon, että voimme kehittää keskeisiin aiheisiin keskittyvää lainsäädäntöä. Sen olisi asetettava mittapuut kuluttajia varten halutuille tuloksille. Menettely- ja ohjesääntöjä olisi vältettävä mahdollisuuksien mukaan, jotta voitaisiin varmistaa, että lainsäädäntö ei muutu vanhentuneeksi.
Asiantuntijaryhmän työn rinnalla yksikköni järjestävät asianosaisten kuulemisen samoista aiheista. Järjestämme kokouksia Brysselissä EU:n toimielimille.
Siksi toivon, että seurantatiedotteessa tarjotaan hyvä perusta edettäessä puitedirektiiviehdotukseen, joka voi saada osakseen laajaa tukea ja luottamusta. Tällainen direktiivi tukee aidosti kilpailua sisämarkkinoilla ja osoittaa myös EU:n kansalaisille, kuinka käytännöllinen EU voi olla heidän jokapäiväisessä elämässään.
Toivon, että ehdotettu kuulemismenettely auttaa komissiota ymmärtämään täysin kansallisten sääntöjen erilaiset vivahteet hyvän kauppatavan mukaisessa kaupankäynnissä ja kasvattamaan yksimielisyyttä käyttökelpoisen puitedirektiivin osalta.
Edessä olevaa tehtävää ei saisi aliarvioida. Vihreän kirjan saama rohkaiseva palaute rakentaa kuitenkin luottamusta sen onnistumiseen. Kuulemisesta saatiin selvää tukea vihreän kirjan ajatuksille täytäntöönpanoa koskevasta yhteistyöstä. Uskon, että meillä on nyt selkeä poliittinen valtuutus edetä lainsäädäntöehdotuksen pohjalta tällä alueella. Tässä yhteydessä haluaisin korostaa sitoutumistani siihen, että teen täytäntöönpanoa koskevasta yhteistyöstä ehdotuksen lähitulevaisuudessa, toivon mukaan tämän vuoden loppuun mennessä.
Pahoittelen sitä, että parlamentti ei ole vielä antanut lausuntoa vihreästä kirjasta. Minun on kuitenkin lisättävä, että en pidä sitä erityisenä ongelmana. Itse seurantatiedote on kuulemismenettelyn myöhemmässä vaiheessa. Siinä esitetään yksityiskohtaisempi ajatusvalikoima. Odotan siksi Euroopan parlamentin lausuntoa vihreästä kirjasta ja seurantatiedotteesta. Voin vakuuttaa teille, että parlamentin näkemyksillä on hyvin tärkeä merkitys komission lainsäädäntövaiheen neuvotteluissa. Odotan pääseväni keskustelemaan tästä aiheesta yksityiskohtaisemmin tulevina kuukausina.

Kindermann (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, esitän kysymyksen, joka liittyy kiellettyihin aineisiin. Euroopan unionissahan on kielletty ja kielletään vastedeskin tiettyjä aineita. Miten komissio aikoo varmistaa, että jäsenvaltioissa tutkitaan näitä aineita? Miten aiotaan estää kiellettyjä aineita - kuten Saksassa tällä hetkellä nitrofeenia - sisältävien tuotteiden pääsy markkinoille? Kieltohan on ollut voimassa jo kauan. Koko aikana ei ole tutkittu vielä edes nitrofeenin esiintymistä. Se havaittiin nyt sattumalta.

Mulder (ELDR).
En tiedä, olenko kuullut kaiken hyvin, mutta olin odottanut, että komission jäsen selvittäisi perusteellisesti myös Saksan nitrofeeniongelmaa. Hän ei tehnyt niin. Selvittääkö hän asiaa myöhemmin? Siinä tapauksessa haluaisin puhemiehen suostumuksella esittää asiasta kysymyksen.

Puhemies.
Minustakin komission jäsen aikoi antaa molemmat aiheet sisältävän lausunnon, mutta hän ei ole tässä vaiheessa antanut meille nitrofeeniä koskevaa lausuntoaan. Minusta teidän, hyvä komission jäsen, olisi annettava lausunto nyt, jotta kollegat voivat käsitellä molempia aiheita.

Byrne
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, jos ymmärsin menettelyn väärin. Ymmärsin, että minun olisi annettava lausunto kuluttajasuojakysymyksen yhteydessä, vastata tätä koskeviin kysymyksiin ja siirryttävä sitten tähän aiheeseen. Teen sen tietenkin mielelläni kuitenkin tällä tavoin.
Annan mielelläni parlamentille tuoreita tietoja nitrofeenin aiheuttamasta saastumisesta Saksassa. Kyseessä on hyvin huolestuttava löytö. Nitrofeeni on rikkaruohojen torjunta-aine, joka on ollut kielletty Euroopan unionissa vuodesta 1988. Se on luultavasti karsinogeeni, jolla on teratogeenisia vaikutuksia. Kuluttajat ovat aivan syystä huolissaan valvontatoimien epäonnistumisesta tämän saastumisen ehkäisemisessä.
Komissiolle kerrottiin saastumisesta ensimmäisen kerran 24. toukokuuta. Tästä seurasi välittömästi kolme tärkeää tavoitetta: ensinnäkin selvittää Saksan viranomaisilta saastumisen lähde ja laajuus, toiseksi jäljittää ja kerätä saastuneet tuotteet ja kolmanneksi varmistaa, että jäsenvaltioiden valvontaviranomaisille tiedotetaan täydellisesti asiasta ja sen kehittymisestä. Olen tyytyväinen, että kaikkien näiden tehtävien hoitamisessa on edistytty hyvin.
Saastumisen alkuperä on nyt tiedossa. Se on voitu jäljittää luonnonmukaisesti viljellyn viljan varastoon, jota oli aikaisemmin käytetty torjunta-aineiden säilyttämiseen. Olen varma, että tekin olette huolissanne siitä, että niinkin alkeellinen varotoimi kuin perusteellinen puhdistus oli ilmeisesti jätetty tekemättä ennen varaston käyttötarkoituksen radikaalia muuttamista.
Viljan saastuminen tuli sitä paitsi ilmi tammikuussa tehdyissä teollisuustesteissä, mutta siitä ilmoitettiin toimivaltaisille viranomaisille vasta toukokuussa. Tämän ilmoituksen viivästyttyä saastunut aine joutui kiertoon ja kulutukseen ennen kuin Saksan viranomaiset saattoivat toimia. Luomualan tavarantoimittaja toimitti varastosta rehuaineita 90:lle luonnonmukaisten tuotteiden valmistajalle. Saksan viranomaiset ovat ryhtyneet tarvittaviin toimiin näiden tuottajien toimitusten lopettamiseksi kunnes on tarkastettu, että heidän tuotteissaan ei ole nitrofeeniä. Jäljityksessä ilmeni, että joitakin rajoitettuja eriä siipikarjarehua on viety Hollantiin, Tanskaan, Belgiaan ja Itävaltaan.
Viranomaiset jäljittävät parhaillaan myös pienempiä luonnonmukaisesti viljeltyjen viljatuotteiden eriä, jotka on toimitettu varastosta suoraan arviolta 20 muulle tuottajalle. Näistä yrityksistä tulevat tuotteet ovat parhaillaan myyntikiellossa. Saksan viranomaisten mukaan etsinnät saadaan päätökseen tämän viikon loppuun mennessä. Etsinnöissä on löytynyt erä luonnonmukaisesti viljeltyä vehnää, joka vietiin Ranskaan tammikuussa. On myös osoituksia perinteisellä tavalla viljellyn viljan varastoimisesta kyseiseen varastoon vuoden 1995 ja vuoden 2001 elokuun välillä, vaikkei välttämättä saastuneeseen osaan. Viranomaiset tarkistavat edelleen näitä tietoja.
Myös erä luonnonmukaisesti viljeltyjä lupiineja on toimitettu Tanskaan. Tanskan viranomaisillekin on ilmoitettu asiasta. He ovat jäljittäneet kyseisen tuotteen ja estäneet markkinoilla ja maatiloilla vielä olevien tuotteiden myynnin.
Saksan viranomaiset ovat tyytyväisiä, että saastumisen alkuperä on rajoittunut tähän tiettyyn varastoon. He korostavat, että sekä luonnonmukainen että perinteinen sato on testattu laajalti eikä nitrofeeniä ole löydetty.
Komissio vakuuttaa, että jäljellä olevien saastuneiden tuotteiden määrä on vähäinen ja ne voidaan eristää. Ilmoitamme myös, että on ponnisteltu huomattavasti tuotteiden jäljittämiseksi ja niiden poistamiseksi markkinoilta. Jäsenvaltioille on tiedotettu kaikin tavoin koko tästä menettelystä.
Elintarvikeketjua käsittelevän pysyvän komitean kokouksessa pantiin tänään merkille Saksan viranomaisten vakuutukset ja oltiin yhtä mieltä siitä, että lisätoimenpiteitä ei tällä hetkellä tarvita.
Yleinen tilanne jää luonnollisesti tarkkaan seurantaan. Pysyvä komitea kokoontuu jälleen perjantaina käsitelläkseen tilanteen kehittymistä. Se haluaa erityisesti tietää miten on edistytty saastuneen sadon, jota on jäljellä arviolta kuusi prosenttia, täydellisessä jäljittämisessä.
Vaikka kaikki jäsenvaltiot ovat hyvin huolissaan viimeaikaisten elintarvikekriisien muistojen ollessa vielä tuoreita, vain Belgia on ilmoittanut kansallisista rajoituksista. Tämä saattaa periytyä dioksiinikriisistä, mikä on ymmärrettävästi jättänyt syviä arpia Belgiaan. Odotan kuitenkin, että tällä viikolla pysyvässä komiteassa annettavat selvitykset osoittautuvat riittäviksi näiden rajoitusten poistamiseksi.
Meidän on oltava huolellisia ja kohdistettava huomiomme myös laajemmalle. Viimeaikaiset tapahtumat vahvistivat minulle sen, että uusi lähestymistapamme on oikeansuuntainen. Erityisesti on vahvistunut tarve elintarvikkeiden jäljittämiseen maatilalta ruokapöytään ja nopeaan ja avoimeen tietojenvaihtoon. Molemmat ovat tärkeitä saastuneiden tuotteiden tunnistamisen ja nopean myynnistä poistamisen kannalta.
Aina on opittavaa, ja komissio seuraa erityisesti seuraavia kysymyksiä: miten tällainen saastuminen ylipäätään tapahtui, kun nitrofeeni on ollut EU:ssa kielletty vuodesta 1988? Voimmeko luottaa täysin siihen, että varastot, joissa aiemmin on säilytetty vaarallisia aineita ovat turvallisia elintarvikkeiden varastoimiseen? Voitaisiinko tehdä enemmän sen varmistamiseksi, että liittovaltion viranomaisille ilmoitettaisiin välittömästi saastumistapauksista, jolloin he voisivat ilmoittaa komissiolle ja muille jäsenvaltioille paitsi Saksassa, myös muissa yhteisön maissa? Mitä pitäisi tehdä erityisesti sen suhteen, että saastuminen oli laboratorioiden ja teollisuuden tiedossa kuukausien ajan ennen kuin viranomaisille kerrottiin asiasta? Ilmoitettiinko pikahälytysjärjestelmälle niin ikään näistä tapahtumista kuten oli tarkoitus?
Näitä asioita otan nyt esille Saksan liittovaltion viranomaisten kanssa. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto kokoontuu piakkoin auttaakseen tässä menettelyssä. Aikaisemmat FVO:n raportit jäämiin liittyvistä hallintatoimista sekä Saksan luomuelintarvikealan tarkastuksista otetaan täysin huomioon. Voin vakuuttaa teille, että parlamentille tiedotetaan kaikista näistä tapahtumista.

Mulder (ELDR).
Kiitän komission jäsentä hänen selityksestään. Hän mainitsi Dublinissa sijaitsevan elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston osuuden vasta kahdessa viimeisessä lauseessaan. Kun otetaan huomioon, että kyseinen toimisto on ollut olemassa jo kuusi tai seitsemän vuotta, niin minua ihmetyttää, miksi se ei havainnut ongelmaa aikaisemmin. Kuten komission jäsenkin jo sanoi, nitrofeeni on ollut ongelmana jo viisi tai kuusi vuotta. Jos Dublinin elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston todella kuuluu valvoa jäsenvaltioiden tarkastajia, niin se pääsi kyllä aika myöhään tämän elintarvikkeiden saastumistapauksen jäljille. Mistä se johtuu? Voiko komission jäsen selittää sen? Miten usein on esimerkiksi tehty tarkastuksia, ja miten usein muissa maissa valvotaan tällaisia asioita ja etenkin biologista tuotantoa?

Smet (PPE-DE).
Saksassa tapahtunut kalkkunanlihan saastuminen tuo voimakkaasti mieleen Belgiassa vuonna 1999 tapahtuneen kanojen saastumisen dioksiinilla ja siitä aiheutuneet ongelmat, kuten komission jäsenkin sanoi. Silloin komissio kuitenkin arvosteli Belgian harjoittamaa tiedotusta niin ankarasti, että paniikkireaktiona monet maat EU:ssa ja sen ulkopuolella sulkivat rajansa käytännöllisesti katsoen kaikilta belgialaisilta maataloustuotteilta, mistä koitui raskaat taloudelliset seuraukset. Komissio asetti mahdollisesti saastuneet tuotteet välittömästi vientikieltoon, ja kieltoon yhdistettiin hyvin tiukka valvontajärjestelmä.
Arvoisa komission jäsen, kun nyt katson, miten komissio toimii Saksan tapahtumien suhteen, niin ero on valtava. Saksa ilmoitti asiasta liian myöhään, aivan liian myöhään, vaikka siellä tiedettiin jo asiasta toisin kuin Belgiassa. Me olimme hiukan myöhässä, mutta emme noin paljon. Komissiolle on ilmoitettu asiasta, mutta toisin kuin Belgian tapauksessa Saksasta ei tehdä minkäänlaista valitusta. Saksan osalta ei esimerkiksi ryhdytä toimiin. Teidän ei siis pidä pelästyä, jos Belgiassa vallitsee nyt sellainen tunne, että taas kerran komissio toimii täysin eri tavalla, kun on kyse suuresta jäsenvaltiosta. Haluankin tietää, mistä tämä johtuu, arvoisa komission jäsen, ja haluaisin kuulla teidän selittävän toimintaanne.

Byrne
. (EN) Vastaisin seuraavaksi jäsen Kindermannin kysymykseen siitä, miten voimme varmistaa, että jäsenvaltiot hoitavat tehtävänsä asianmukaisesti. Ensinnäkin jäsenvaltioiden viranomaisten tärkein velvollisuus on hoitaa virkatehtävänsä asianmukaisesti ja noudattaa lakia. Tämä velvollisuus koskee siis ensisijaisesti jäsenvaltioita. Sen lisäksi on perustettu elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto (FVO), jonka tehtävänä on varmistaa, että viranomaiset hoitavat työnsä. FVO:n tehtävänä on siis valvoa tarkastajia. Tehtävää suorittaessaan FVO laatii raportteja, jotka julkaistaan Internetissä.
Jäsen Mulderille vastaisin, että kyseisessä tapauksessa tapahtui juuri näin. FVO hoiti oman tehtävänsä. Heinäkuussa 2001 saatiin ilmoituksia Saksasta löytyneistä jäämistä ja luonnonmukaisen tuotannon alalla tehdyistä tarkastuksista. Nämä raportit, joissa ilmoitettiin vakavista puutteista, ovat jo luettavissa Internetissä. Niistä on keskusteltu täällä aiemminkin. Toistan jäsen Mulderille sen, mitä äsken sanoin jäsen Kindermannille: FVO:n rooli on valvoa tarkastajia. Se ei voi taata, että joka ikinen tehdas hoitaa asiansa moitteettomasti ja huolellisesti. Tehtaiden valvonta on jäsenvaltioiden omien tarkastajien tehtävä.
Kolmas kysymys koski sitä, onko Belgiaa ja Saksaa kohdeltu epäoikeudenmukaisesti. Syrjinnällähän tarkoitetaan joko sitä, että kahta samanlaista tilannetta käsitellään eri tavalla, tai sitä, että kahta erilaista tilannetta käsitellään samalla tavalla.
Tässä tapauksessa on kyseessä kaksi eri tilannetta. Tapaukset ovat niin erilaajuiset, ettei niitä voida verrata. Tuossa vaiheessa ongelma oli levinnyt suureen osaan Belgian sika- ja siipikarja-alan teollisuudesta. Saksassa se koski vain noin 1:tä prosenttia luonnonmukaisen tuotannon alasta, ja se on Saksassa hyvin kapealla markkinasektorilla toimiva ala, jonka osuus on vain 2 prosenttia kokonaistuotannosta. Saksan viranomaiset edistyivät erinomaisesti mahdollisten saastuneiden tuotteiden jäljittämisessä ja myynnistä poistamisessa. Valitettavasti dioksiiniongelma oli Belgiassa levinnyt niin laajalle, että se teki jäljittämisen paljon vaikeammaksi.
On tärkeää muistaa, että koska olemme viimeksi kuluneiden kahden ja puolen vuoden ajan tehneet lujasti yhteistyötä, olemme saaneet toteutettua turvatoimia jäljitettävyyden varmistamiseksi. Tällä kertaa lainsäädäntö todella toimi. Valitettavasti tämä lainsäädäntö ei ollut vielä voimassa vuonna 1999 tukemassa niitä viranomaisia, jotka silloin vastasivat näistä asioista. Belgiassa ongelmista ilmoittaminen viivästyi huomattavasti, mikä johti siihen, että dioksiini uhkasi levitä koko Belgiaan ja muihin jäsenvaltioihin, sillä etenkin siat ja siipikarja olivat saastuneet todella laajalti - paljon laajemmin kuin tässä tapauksessa.
Jäsenvaltiot ovat olleet yleisesti ottaen tyytyväisiä siihen, kuinka nitrofeenin aiheuttamasta elintarvikkeiden saastumisesta johtuvaa tilannetta on käsitelty. Asiasta keskusteltiin tänään pysyvässä komiteassa ja siitä keskustellaan uudelleen vielä perjantaina. Vain Belgia katsoi, että EU:n vastaus dioksiinikriisiin oli epätyydyttävä EU:n laajuisen kiellon osalta. Myös jotkin EU:n ulkopuoliset maat uhkasivat EU:n vientiä vastatoimilla, jollei EU pysty osoittamaan, että ongelma rajoittuu vain Belgiaan. Tässäkin näiden kahden tilanteen havaitaan eroavan toisistaan merkittävästi.
Vastaanotettuani virkani komissiossa ensimmäinen tärkeä päätökseni oli poistaa rajoitukset Belgian dioksiinikriisistä toipuvalta naudanlihanvienniltä. Voitte arvata, ettei uuden terveydestä ja kuluttajansuojasta ja siten myös elintarviketurvallisuudesta vastaavan komission jäsenen ollut helppo tehdä tällaista päätöstä ensimmäisenä työpäivänään. Tein sen siitä huolimatta, koska minua neuvottiin niin ja koska minulle esitetty aineisto tuki tätä ratkaisua. Vakuutuin siitä, että rajoitusten lieventäminen oli perusteltua.
Sen vuoksi suhtaudun hyvin vakavasti kaikkiin sellaisiin vihjailuihin, joiden mukaan komissio on saattanut kohdella kahta jäsenvaltiota eri tavalla pelkästään sen vuoksi, että toinen niistä on suuri ja toinen pieni. Suhtaudun hyvin herkästi tällaisiin kysymyksiin, enkä vähiten sen vuoksi, mistä jäsenvaltiosta itse olen kotoisin. Jos joku väittää, että komission viime viikkoina tekemät päätökset olisivat perustuneet johonkin muuhun kuin tieteellisiin tosiseikkoihin ja minulle ja pysyvälle komitealle annettuihin neuvoihin, joiden perusteella päättelimme tehneemme oikeat päätökset, niin hän on täysin väärässä.
Vakuutan, että päätökseni perustui pelkästään objektiiviseen arvioon, johon kyseisen jäsenvaltion koko ei vaikuttanut millään tavalla. Tämä on minun kantani asiaan.

Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, onnittelut johdonmukaisesta menettelystänne! Federatiivisissa järjestelmissä on joskus hyödyllistä, että osavaltiot katsovat tarpeelliseksi menetellä johdonmukaisesti. Minulla on kolme kysymystä.
Ensiksi: eikö eläinrehutkin pitäisi tutkia säännöllisesti eikä vain tavallaan niistä valmistetut elintarvikkeet?
Toiseksi: eikö näin pitäisi menetellä etenkin sellaisista valtioista tuotujen tuotteiden kohdalla, joissa vielä käytetään nitrofeenia sisältäviä ruiskutteita tai joilla on niitä vielä suuri määrä varastossa?
Kolmanneksi: kun tarkastatte taas nitrofeenipitoisuuksia - kuten annoitte ymmärtää - oletatteko, että myös muista valtioista ja perinteiseltä tuotantoalalta löydetään merkkejä nitrofeenista?

Thors (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minulla ei ole tapana kehua komissiota, mutta tällä kertaa haluan tehdä niin vihreän kirjan, tai mainitsemanne vihreän kirjan seurannan vuoksi, ja haluan kiittää komissiota myös siitä, että voimme pian tehdä yhteistyötä "toimeenpanosektorilla", kun on kyse kuluttajansuojasta.
Haluan esittää kolme kysymystä.
Jääkö jokin ala reilua kauppaa käsittelevän, fair trade -direktiivin ulkopuolelle? Voimme nykyään huomata, että vaikka olemmekin saaneet direktiivin, jossa käsitellään rahoituspalveluja, tehtävää on vielä paljon.
Mikä on Euroopan parlamentin asema asiantuntijaryhmään verrattuna?
Mitä tapahtuu asetusehdotukselle, jossa käsitellään myynninedistämistoimia?
Lisäksi olen pahoillani, että parlamentti ei ole vieläkään saanut vastattua vihreään kirjaan, mutta se johtuu melko suuresti parlamentin puutteellisesta rakenteesta, kun kyse on kuluttajakysymysten käsittelystä.

Harbour (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minäkin esittäisin joitakin kommentteja vihreää kirjaa koskevasta tiedonannosta. Pyytäisin erityisesti komission jäsen Byrneä vahvistamaan parlamentille, että puheenjohtaja Prodin viimeviikkoisessa tiedonannossa lainsäädännön yksinkertaistamisesta ja parantamisesta esitettyjä ehdotuksia sovelletaan täysimittaisesti tässä ehdotuksessa.
Pyytäisin häntä erityisesti vahvistamaan, että hän todella teettää tästä laaja-alaisesta ehdotuksesta täydellisen vaikutusarvion, ja vakuuttamaan, ettei hän ole sulkenut pois sitä mahdollisuutta, että hänen kuluttajasuojan laadun parantamiseksi asettamansa ehdottomat vaatimukset voidaan täyttää muillakin keinoilla kuin direktiivillä. Lopuksi kehottaisin häntä myös vahvistamaan tänä iltana sen, mitä hän muutama viikko sitten totesi oikeudellisten asioiden valiokunnassa, nimittäin sen, että myynninedistämistä koskeva asetus saa edelleenkin hänen täyden tukensa ja että se on täysin yhdenmukainen esitettyjen ehdotusten kanssa.

McCarthy (PSE).
Haluaisin onnitella komission jäsentä hänen kotijoukkueensa voitosta tämänpäiväisessä jalkapallon MM-ottelussa.
Jatkaisin samoista aiheista kuin edellinen puhuja. Pidämme vihreän kirjan ehdotuksia erittäin myönteisinä. Arvoisa komission jäsen, lienette kuitenkin samaa mieltä siitä, että etenette toimissanne kovin nopeasti tällä alalla. Haluaisin kysyä teiltä kolme tärkeää kysymystä viime viikolla julkaistuista hyvää hallintotapaa koskevista ehdotuksista, jotka jäsen Harbour äsken mainitsi. Mitä aiotte tehdä parantaaksenne lausuntokierrosta, jolla kuullaan kaikkia alan toimijoita - kuluttajia, pk-yrityksiä ja niitä valtion virastoja, jotka joutuvat panemaan täytäntöön kaikki tästä ehdotuksesta seuraavat lait? Miten aiotte parantaa kustannusvaikutusten arviointia? Voitteko taata, että kaikki lausuntokierroksen kannanotot julkaistaan Internetissä, jotta niihin voidaan tutustua?
Haluaisin kiittää pääosastonne henkilöstöä siitä, että he toimittivat minulle edellisen lausuntokierroksen kannanotot. On kuitenkin syytä huomauttaa, että ne kaikki olivat eri kielillä. En ymmärrä kaikkia niitä, ja mikäli näitä asioita todella aiotaan käsitellä avoimesti, asiakirjojen on oltava julkisesti saatavilla Internetissä ja vieläpä sellaisella kielellä, jota ihmiset ymmärtävät.

Staes (Verts/ALE).
Arvoisa komission jäsen, teidän selityksenne jäsen Smetille ei tyydytä minua. Kriisi alkoi syyskuussa. Saksan maatalousministeri sai tietää asiasta 21. toukokuuta. Komissiolle ilmoitettiin asiasta 24. toukokuuta. Siitä on nyt lähes kolme viikkoa. Olemme tehneet yhdessä työtä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista koskevan asetuksen parissa. Nyt tätä asetusta testataan ensimmäisen kerran. Ja mitä sen 53 artiklassa sanotaan? Siinä sanotaan, että kun todetaan vakava riski ihmisten terveydelle, eläinten terveydelle tai ympäristölle, niin komission pitää tai se voi toteuttaa välittömästi joitakin toimenpiteitä. Se voi esimerkiksi keskeyttää kyseisten elintarvikkeiden markkinoille saattamisen. Te ette tee niin, te rauhoittelette nyt meitä, vaikka asiaa koskevan informaation mukaan jossakin, en tiedä missä, on 100 tonnia saastunutta vehnää. Te sanotte, että saastumislähteitä on vain yksi. Teidän tietojenne mukaan lähteitä on vain yksi, vaikka saastuminen alkoi syyskuussa ja vaikka me kaikki tiedämme, että se vaja Vorpommernissa on ollut käytössä lokakuusta lähtien. Te ette siis vakuuta minua. Minusta todella vaikuttaa siltä, että suurta jäsenvaltiota kohdellaan eri tavalla kuin pientä jäsenvaltiota, jollainen oma maani on.

Oomen-Ruijten (PPE-DE).
En halua osallistua keskusteluun suurista ja pienistä maista. Minulla on kuitenkin kaksi erityiskysymystä.
Kuulinko oikein, että komission jäsen sanoi, että saimme itse asiassa kesäkuussa 2001 kuulla tarkastajilta, että on löydetty nitrofeenia. Miksi nopea hälytysjärjestelmä ei toiminut? Tämä on ensimmäinen kysymykseni.
Toiseksi kuluttajansuojan ylläpitäminen. Se edellyttää käsittääkseni voimakkaita ja riippumattomia kuluttajansuojajärjestöjä. Kun ajatellaan nitrofeeniskandaalia, niin kuluttajansuojan ylläpitäminen edellyttää myös ylimääräisiä toimenpiteitä erityisesti uusien jäsenvaltioiden takia. Mitä komission jäsen aikoo tehdä voimakkaiden ja riippumattomien organisaatioiden tukemiseksi ehdokasvaltioissa? Haluaisin mielelläni tietää sen.

Whitehead (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, kun puheaikaa on vain yksi minuutti, kenenkään ei pitäisi tuhlata aikaa latteuksiin vaan pitäisi mennä suoraan asiaan. Esitän asiani hyvin lyhyesti. Ensinnäkin pyytäisin, että palaisitte parlamentin eteen sen jälkeen, kun teillä on vähän enemmän tietoa siitä, miten kauan elintarvikkeiden saastuminen Saksassa on jatkunut, ja etenkin siitä, onko nopea tietojenvaihtojärjestelmä toiminut tehokkaasti. Saksan tapahtumilla saattaa olla paljon enemmän yhtymäkohtia Belgian tapauksiin kuin olette tänään antanut ymmärtää.
Toiseksi kysyisin, oletteko kanssani samaa mieltä siitä, että kuluttajien kuulemisessa olisi tarkasteltava myös velvollisuutta välttää syrjiviä kaupankäyntitapoja, kyseisellä alalla kertynyttä oikeuskäytäntöä sekä hyvää kauppatapaa, joka sekä teidän että minun maassani - ja eräissä muissakin maissa - on melko uusi käsite.

Patrie (PSE).
Komission jäsen Byrne ilmoitti, että Euroopan parlamentti ei ole vielä antanut lausuntoaan kuluttajansuojaa koskevasta vihreästä kirjasta, mutta että kyse ei kuitenkaan ole merkittävästä ongelmasta, ja että komissiolla on sitä paitsi riittävät poliittiset valtuudet - mikäli ymmärsin oikein - kuluttajia koskevan politiikan laajojen suuntaviivojen määrittelemiseksi.
Minä haluaisin sanoa ennen varsin yksinkertaisen kysymykseni esittämistä, että tässä vaiheessa Euroopan parlamentti ei ole antanut komissiolle minkäänlaisia poliittisia valtuuksia minkään suuntaviivojen määrittelemiseksi. Kysynkin seuraavaa: missä määrin komissio aikoo ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon? Tarvitaanko parlamentilta ylipäätänsäkään lausuntoa, koska laajat suuntaviivat ja valinnat on ilmeisestikin määritelty, olipa kyse puitedirektiivin oikeudellisesta välineestä tai oikeudellisista periaatteista, rehellisestä kaupankäynnistä, molemminpuolisesta tunnustamisesta tai vaikka olemassa olevien säädösten poistamisesta?

Keppelhoff-Wiechert (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, asia on edelleen näin. Ymmärrän muista valtioista kotoisin olevien kollegojen närkästyksen. Minusta Saksassa esiintynyt tapaus - sanon tämän saksalaisena - on skandaali, josta maanviljelijämme joutuvat kärsimään. Ministeri Künast ei ole tehnyt mitään muuta kuin antanut mahtavia lupauksia. Pitäisi luoda pikaisesti entistä toimivampia tiedotuskanavia. Se ei ole onnistunut. Silloin Lannoyen mietinnön yhteydessä ryhmämme halusi, että viranomaisten ilmoitusvelvollisuus tulisi voimaan aikaisemmin. Esitimme vuotta 2003, mutta päädyimme vuoteen 2005. Kysymykseni komission jäsenelle kuuluu: mitä ajattelette asiasta nyt tämän skandaalin jälkeen? Eikö meidän sittenkin pitäisi aikaistaa tämän viranomaisten velvollisuuden voimaantuloa?

Byrne
. (EN) Vastaisin ensin jäsen Graefe zu Baringdorfin ensimmäiseen kysymykseen. Tilanne on nyt se, että sekä EU:n että jäsenvaltioiden tasolla on käynnistetty jäämien seurantasuunnitelmia, jotka kattavat myös nitrofeenin kaltaiset aineet. Suunnitelmat ovat viime kuukausina osoittautuneet tehokkaiksi. Prosessissa on löydetty esimerkiksi kloramfenikolin ja tietenkin nitrofeenin jäämiä. Molemmat ovat kiellettyjä aineita, jotka tulivat päivänvaloon vasta, kun tätä menettelyä alettiin käyttää. Testaus ulottuu sekä tuontituotteisiin että kotimaisiin tuotteisiin. Jotkin jäsenvaltiot ottivat esille tämän kysymyksen.
Elintarvikkeiden ja rehun on oltava turvallista alkuperästä riippumatta. Kolmansien maiden esittämät jäämiä koskevat suunnitelmat ovat EU:n lainsäädännön nojalla pakollisia, ja ne tarkastetaan huolellisesti sen varmistamiseksi, että tarvittavat tarkastukset tulevat tehdyiksi. Sama kysymys tulee eteen ehdokasvaltioiden kanssa. Varmistamme yhtä huolellisesti, että ehdokasvaltioissa noudatetaan säännöksiä.
Toinen kysymys koskee vihreää kirjaa ja sitä, aiotaanko joitakin aloja sulkea toimenpiteiden ulkopuolelle. Rahoitusala jätetään kokonaan toimenpiteiden ulkopuolelle, eivätkä toimenpiteet myöskään kata koko elintarviketurvallisuusalaa, koska sillä on oma erillinen sääntelyjärjestelmänsä. Parlamentti otetaan mukaan päätöksentekoon, emmekä tyydy pelkästään ottamaan huomioon parlamentin kantaa alkuperäiseen asiakirjaan, vaan odotamme sen lausuntoa myös tästä seurantakertomuksesta. Parlamentilla on siis tilaisuus esittää mielipiteensä molemmista asiakirjoista. Vakuutan teille, että vaikka ohitimme parlamentin emme halunneet osoittaa sille epäkunnioitusta, vaan syynä oli se, että meihin kohdistettiin huomattavia paineita neuvostosta ja muilta tahoilta. Koimme myös, ettei ensimmäinen asiakirja ollut niin perusteellinen kuin oli toivottu. Mielestäni oli hyödyllistä laatia seurantakertomuksesta hieman tarkempi, jotta parlamentin olisi helpompi tehdä päätelmiä ja ehkä esittää asiasta vielä arvokkaampi lausunto, jonka voisimme ottaa huomioon laatiessamme lopullista puitedirektiiviä. Kuten tavallisesti, parlamentilla on prosessissa täysipainoinen rooli.
Sitten minulta kysyttiin, aionko ottaa huomioon puheenjohtaja Prodin viimeviikkoisen tiedonannon sääntelyn parantamisesta. Vakuutan ottavani sen huomioon ja vahvistan myös sen, mitä sanoin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa muutama viikko sitten, nimittäin sen, että osallistun myynninedistämistä koskevan direktiivin valmisteluun. Pääosastoni ja minä kannatamme direktiiviä. Kyseinen säädös on täysin linjassa tämän tiedonannon ja syrjiviä kaupankäyntitapoja koskevien yleisten suunnitelmiemme kanssa.
Jäsen McCarthy pelkää meidän etenevän liian nopeasti. Se on luultavasti aivan totta. Aiomme kuitenkin kuulla asiasta kaikkia sidosryhmiä. Kuten sanoin, kaikkien osapuolten sidosryhmille on varattu mahdollisuus vaikuttaa lainsäädännön täytäntöönpanoon sen jälkeen, kun se on tullut voimaan.
Jäsen Staes palasi puheenvuorossaan Belgian asiaan ja syrjivään kohteluun. Voin vain toistaa sen, mitä sanoin aiemmin. Jäsenvaltion kokoon liittyvät näkökohdat eivät vaikuttaneet millään tavalla minun eivätkä pääosastoni yksiköiden päätöksiin.
Jäsen Oomen-Ruijtenille sanoisin, että me Euroopan unionissa saimme tietää asiasta vasta 24. toukokuuta, vaikka Saksan yksityisissä laboratorioissa on tiedetty siitä jo tammikuusta lähtien. Pidämme hyvin valitettavana, että Saksan liittovaltion viranomaisilta kesti niin pitkään ilmoittaa asiasta. Kuten sanoin aikaisemmin, asiasta on pyydetty selvitystä liittovaltion viranomaisilta. Olemme siitä varsin huolissamme, ja tiedän, että niin ovat myös ne maat, joissa tiedonkulku alueilta tai osavaltioista liittovaltion viranomaisille ei liittovaltiorakenteen vuoksi aina tapahdu kovin nopeasti. Minun on kuitenkin vakuutettava, että Euroopan unionin tasolla neuvottelukumppanimme on nimenomaan liittovaltion hallitus, ja sen vuoksi liittovaltiomalliset jäsenvaltiot eivät onnistu rauhoittamaan Euroopan unionin toimielimiä vastaamalla, etteivät ne voi asialle mitään, koska ongelma piilee osavaltioissa tai alueilla. Tällaista vastausta emme Euroopan unionin tasolla voi hyväksyä.
EU:n ulkopuolisista valtioista voin vain toistaa sen, mitä sanoin vastauksessani jäsen Graefe zu Baringdorfille. Ne saavat aivan saman kohtelun kuin jäsenvaltiotkin.
Jäsen Whitehead kysyi, voisinko palata parlamentin eteen sen jälkeen, kun minulla on enemmän tietoja asiasta. Olen aina iloinen voidessani palata parlamenttiin mukanani tuoreita tietoja varsinkin silloin, kun on kyse näin tärkeästä aiheesta.
Toiseksi Whitehead kysyi oikeuskäytännön kertymisestä ja hyvästä kauppatavasta. Common law -järjestelmään tottuneet pelkäävät usein, että pyrkimyksenämme on siirtyä lähemmäs kodifioitua järjestelmää, johon he eivät olisi täysin tyytyväisiä.
Tästä kysymyksestä olen puhunut parlamentissa aiemminkin, ja siinä yhteydessä totesin suhtautuvani ymmärtäväisesti tähän seikkaan sekä kotimaani että ammatillisen taustani vuoksi. Pyrimme varmistamaan, että Euroopan unionin jäsenvaltioiden nykyiset oikeusjärjestelmät otetaan täydellisesti huomioon asiaan liittyvissä pohdinnoissa ja lainsäädännössä.
Jäsen Patrie esitti minulle vihreää kirjaa koskevan kysymyksen. Hän lienee ymmärtänyt väärin sen, mitä sanoin aikaisemmin, tai sitten en ilmaissut itseäni riittävän selvästi. Vaikka esittelinkin asiakirjan odottamatta parlamentin lausuntoa edellisestä versiosta, en suinkaan tarkoittanut suhtautua parlamenttiin epäkunnioittavasti, vaan meistä oli tärkeää lisätä ensimmäiseen ehdotukseen tarkempia tietoja ja antaa parlamentille tilaisuus laatia vielä parempi lausunto komission työstä tällä alalla.
Lopuksi vastaisin jäsen Keppelhoff-Wiechertille olevani hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että Saksassa todellakin on ongelmia ja että viivästyksiä on tapahtunut. Yksi Saksan liittovaltion virastoista oli tiennyt asiasta jo jonkin aikaa, mutta ei ollut ilmoittanut siitä muille liittovaltion viranomaisille. Kyse ei ollut pelkästään siitä, että osavaltiot olivat tienneet asiasta mutta jättäneet ilmoittamatta siitä eteenpäin, vaan tieto oli tullut liittovaltion virastolle, joka oli jättänyt sen välittämättä.
On toinenkin seikka, josta olen hieman huolissani, tai ehkä se on vakavakin huoli. Hyvin usein yksityisillä laboratorioilla on hallussaan tärkeitä tietoja elintarviketurvallisuuteen liittyvistä asioista. Salassapitovelvollisuuden vuoksi ne eivät kuitenkaan voi paljastaa tietojaan toimivaltaisille viranomaisille. Olemme jossakin määrin ratkaisseet tämän ongelman elintarvikeasetuksella, joka ajettiin täällä läpi joitakin kuukausia sitten, mutta valitettavasti yksityisille laboratorioille asetettu lakisääteinen vaatimus ja velvollisuus ilmoittaa elintarviketurvallisuuden kannalta merkitykselliset tiedot julkisille viranomaisille tulee voimaan vasta vuonna 2005. Tämä on ongelma, johon jäsenvaltioiden ja varsinkin liittovaltiomallisten maiden olisi puututtava varmistaakseen, että yksityisten laboratorioiden tiedot ovat kansanterveyteen liittyviä päätöksiä tekevien viranomaisten käytettävissä.

Puhemies. -
Jäsen Staes, olemme tällä hetkellä 20 minuuttia myöhässä aikataulusta, joten en jaa enää puheenvuoroja. Tästä asiasta riittää kyllä puhuttavaa. Komission jäsenet osaavat joskus hyvin näppärästi väistellä ansoja. Toisinaan he myös lankeavat niihin. Olen kuitenkin varma, että kaikista ihmisistä juuri te pystytte tavalla tai toisella pitämään tämän aiheen esityslistalla.
Keskustelu on päättynyt.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana komissiolle osoitetut kysymykset (B5-0252/2002).
Ensimmäinen osa
Puhemies. -
Kysymys nro 3 Paulo Casaca (H-0401/02):

Aihe: Euroopan komission tukema sokerinjalostamoiden kartellisoituminen
Perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa kielletään kartellit Euroopassa. Kielto koskee erityisesti kartelleja, jotka rajoittavat tai vääristävät kilpailua yhteismarkkinoilla. Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen N:o 20/2000 kohdassa 91 kuitenkin todetaan, että sokerin osalta ei ole enää olemassa todellisia yhteismarkkinoita ja että sokerinjalostusyritykset eivät myöskään kilpaile keskenään. Kansainvälinen kilpailu tai sen puuttuminen, alan kaupallinen rakenne ja sokerin hinnoittelu EU:n markkinoilla vahvistavat täysin tilintarkastustuomioistuimen epäilykset alan kartellisoitumisesta, jota EU:n toimielimet tukevat. Euroopan komissio on kieltänyt jalostamoita, joilla ei ole sopimuksia eurooppalaisen kartellin kanssa, toimittamasta sokeria EU:n alueelle, mikä vahvistaa huomattavasti kyseisen kartellin valtaa.
Mistä syystä Euroopan komission kilpailuviranomaiset eivät ole vielä käynnistäneet komission sisäisiä ja ulkoisia tutkimuksia Euroopan sokeriteollisuuskartellin harjoittamasta ilmiselvästä markkinoiden jakamisesta, hintojen sopimisesta ja polkumyynnistä valvomattomille alueille? Eikö komission passiivisuus tässä asiassa ole selvästi perustamissopimuksen vastaista?

Monti
. (IT) Arvoisa puhemies, toisin kuin parlamentin jäsenen teitä kohtaan esittämästänne arvostelusta kävi ilmi, komissio on varma siitä, että se on harjoittanut täysivaltaisesti toimivaltuuksiaan sokerialalla, jolla on suoritettu lukuisia kilpailuun liittyviä menettelyjä. Komissio haluaa tässä yhteydessä muistuttaa, että miltei 30 vuoden ajan se on tehnyt erinäisiä tutkimuksia aiheesta ja määrännyt seuraamuksia sekä kartelleille Euroopan unionissa että jäsenvaltioissa tehtyjen sopimusten tai määräävän aseman väärinkäytön vuoksi. Tuomioistuin on tarkastanut kaikki nämä päätökset, ja se on pitkälti vahvistanut niiden perusteet.
Vuonna 2001 aloitettiin erään kantelun seurauksena uusi menettely, mutta tutkimuksissa ei onnistuttu saamaan todisteita kantelun aiheena olleista tapahtumista.
Sokerialalla on lisäksi tehty erityistutkimuksia yrityskeskittymistä annetun asetuksen puitteissa. Kuten parlamentin jäsen tietää, komissio esitti yli vuosi sitten ensimmäisen sokerialan yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan uudistuksen. Uudistuksessa asetettiin selkeäksi tavoitteeksi avata kyseistä alaa kilpailulle aikaisempaa enemmän. Euroopan parlamentti ja neuvosto kuitenkin torjuivat suurella enemmistöllä komission ehdotukset. Komissio julkaisi kuitenkin kilpailukutsun, jonka kautta halutaan toteuttaa ulkoinen tutkimus sokerialan kilpailutilanteesta ja yhteisten markkinajärjestelyjen vaikutuksista alaan. Tutkimustulokset on tarkoitus julkistaa vuoden 2003 alussa.

Casaca (PSE).
Arvoisa puhemies, tunnen oikeastaan tyrmistystä kuullessani komission sanovan, että sokerimarkkinoilla ei vallitse kartellitilanne. Arvoisa komission jäsen, ei tässä tarvitse tehdä tutkimuksia, ei mielipidetiedusteluja eikä tarkastuksia. Pyydän arvoisaa komission jäsentä tarttumaan puhelimeen, esittäytymään kotimaanne ison tavaratalon omistajana, soittamaan toiseen jäsenvaltioon, Ranskaan, Saksaan tai Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, ja sanomaan, että haluatte ostaa sokeria. Tehkääpä tämä, niin näette, mikä on vastaus. Vastaus on se, että sokeria ei ole, sillä markkinat ovat täysin kartellien vallassa, ja tämä on saatu aikaan komission siunauksella, sillä komissio ottaa sydämenasiakseen kartellin puolustamisen silloin, kun kartellia vastustetaan, kuten Azorien itsehallintoalueella. Näin asiat ovat. Ainutkaan esittämistänne perusteluista ei esiintynyt tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa sen sanoessa tämän saman asian ja nyt komissio päinvastoin sanoi vain, että tämä tilanne johtui alan luonteesta.

Monti
. (FR) Arvoisa puhemies, saanen muistuttaa, että komissio on lukuisia kertoja käsitellyt sokerialan toimintaa. Vaikka esitykseni ei ole läheskään tyhjentävä, muistuttaisin, että komissio rankaisi heti 1970-luvun alussa jopa 16:ta yritystä EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan rikkomisesta. Vuonna 1988 komissio rankaisi British Sugaria määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä; vuonna 1997 komissio niin ikään rankaisi Irish Sugaria määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä. Vuonna 1998 komissio langetti rangaistuksen Ison-Britannian teollisuussokerimarkkinoiden hintakartellille, joka jatkui lähes neljän vuoden ajan. Vuonna 2001 komissio sai käsiteltäväkseen valituksen, jossa paljastettiin eräässä Euroopan unionin jäsenvaltiossa toimivien sokerintuottajien kieltäytyneen yhteismyynnistä. Kuten juuri mainitsin, tutkimuksissa ei kuitenkaan voitu osoittaa yhdessä sovittua kieltäytymistä tapahtuneen. Kaikille osapuolille tiedotettiin tutkimusten lopettamisesta ja kantaja perui syytteen.
Haluaisin myös palauttaa mieliin, että keskittämistoimien valvonnassa komissio kiinnittää erityistä huomiota tällaisiin ongelmiin. Komission kannalta onkin valitettavaa, että Euroopan parlamentti ja neuvosto hylkäsivät selvällä määräenemmistöpäätöksellä, kuten mainitsin, komission yli vuosi sitten tekemät ehdotukset, joilla nimenomaan pyrittiin lisäämään kilpailua näillä markkinoilla.

Puhemies. -
Kysymys nro 1 Roy Perry (H-0387/02):

Aihe: Vuoden 1993 kaapeli- ja satelliittitelevisiodirektiivin soveltamisalan laajentaminen
Kansallisten tv-kanavien vastaanottaminen satelliitin välityksellä kotimaan ulkopuolella vaatii joko laittoman kotipäätteen tai piraattikortin hankkimista. Katsooko komissio, että kaapeli- ja satelliittitelevisiodirektiivin 93/83/ETY

Bolkestein
. (EN) Arvoisa puhemies, komissio on sitä mieltä, että sisämarkkinoilla kansalaisten pitäisi voida saada televisiopalveluja muista jäsenvaltioista. Sen vuoksi ei ole lainkaan tyydyttävää, että kansalaisilla on vaikeuksia saada näkyviin muista jäsenvaltioista satelliitin välityksellä lähetettyjä ohjelmia.
Tiettyjen vaikeuksien estämiseksi direktiivissä 93/83/ETY on jo annettu joitakin sääntöjä ohjelmien valtioiden rajat ylittävässä satelliittivälityksessä sovellettavista tekijänoikeuksista ja lähioikeuksista. Komissio sai kuitenkin tietää nykyisistä ongelmista laatiessaan kertomusta direktiivin soveltamisesta. Komissio on käsitellyt niitä asiakirjassa, jonka pitäisi ehtiä parlamentin käsittelyyn ennen kesätaukoa.
Komissio toteaakin kysymyksen jättäneelle parlamentin jäsenelle, että se tarkastelee parhaillaan tähän asiaan liittyviä eri näkökohtia.

Perry (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, toivoin voivani onnitella komission jäsen Bolkesteinia hänen tavallisen suorapuheisesta vastauksestaan, mutta kuullessani hänen vastauksensa en ollut uskoa korviani. "Komissio tarkastelee asiaa." Kysynkin nyt, mitä komissio aikoo tehdä asian hyväksi. Yhtenäismarkkinoilla vallitsee käsittääkseni tilanne, jossa yhä suurempi määrä kansalaisia muuttaa toisiin jäsenvaltioihin eri puolille mannerta. He toivoisivat voivansa katsoa Ranskan televisiota Saksassa ja haluaisivat seurata Yhdistyneen kuningaskunnan televisiota vetäytyessään eläkkeelle Espanjaan.
On tosiasia, etteivät yhtenäismarkkinat toimi kunnollisesti. Haluaisin saada komission jäseneltä edes hiukan myönteisemmän lausunnon siitä, ettei hän tyydy pelkästään pohtimaan tätä ongelmaa, vaan että hän todella tekee jotakin sen hyväksi ja esittää siitä positiivisen ehdotuksen parlamentille.

Bolkestein
. (EN) Olen jäsen Perryn kanssa samaa mieltä siitä, että tilanne on nykyisellään erittäin epätyydyttävä. Televisiolähetysten alalla ei ole sisämarkkinoita. Ongelmana on, että komissiolla on hyvin rajalliset vaikutusmahdollisuudet. On surullinen tosiasia, että vuonna 1993 annettu direktiivi, johon aiemmin viittasin, ei anna komissiolle riittävää oikeusperustaa käynnistää rikkomismenettelyjä, joihin komissio olisi voinut turvautua, mikäli tilanne olisi ollut toisenlainen.
Sen vuoksi komissio ei voi vapaasti aloittaa rikkomismenettelyä, jota jäsen Perry varmasti pitäisi toivottavana. Ainoa, mitä komissio voi tehdä, on laatia asiasta selvitys, jonka valmistelu on nyt loppusuoralla. Selvitys toimitetaan parlamentille heti, kun se on valmis - siis ennen kesätaukoa - jotta parlamentti voi tehdä siitä omat päätelmänsä.
Jäsen Perry on täysin oikeassa ilmaistessaan vakavan tyytymättömyytensä nykyiseen asiaintilaan. Komissiolta puuttuu oikeusperusta sellaisten rikkomismenettelyjen aloittamiseen, joihin parlamentin jäsenet ehkä haluaisivat sen ryhtyvän. Tilanne on kovin epätyydyttävä, ja komissio tutkii ongelmaa. Se toimittaa tilanneselvityksensä parlamentille mahdollisimman pian. Tämä on kaikki, mitä voin tässä vaiheessa sanoa.

Purvis (PPE-DE).
Komission jäsen Bolkesteinin on selvästikin vaikea sovittaa tätä ongelmaa omiin käsityksiinsä yhtenäismarkkinoista, ja ymmärrän häntä hyvin. Direktiivi 93/83/ETY on ilmeisen epätyydyttävä. Eikö komissio voisi tässä tapauksessa vedota Rooman sopimukseen ja koko yhteisön oikeusperustaan? Sikäli kuin oikein ymmärrän, komission tehtävänä on varmistaa, että yhteisö toimii nimenomaan yhteisönä ja noudattaa perussopimuksiaan. Yhteisön olisi sen vuoksi edettävä kohti yhtenäismarkkinoita antamalla uusi direktiivi, jolla pannaan täytäntöön yhteismarkkinat televisiolle ilman rajoja.

Bolkestein
. (EN) Jäsen Purvisin perustelut ovat täysin ymmärrettäviä ja johdonmukaisia. Toisaalta komissio esitti viime viikolla tiedonannon sääntelyn parantamisesta. Kuten jäsen Purvis tietää, tiedonannossa mainitaan tietyntasoisen kuulemismenettelyn käyminen erityisesti parlamentin kanssa. Kuuleminen onnistuu parhaiten, jos se käydään jonkin sellaisen asiakirjan pohjalta, jossa käsitellään kyseistä ongelmaa, ja juuri sellaista asiakirjaa komissio on nyt laatimassa.
En toki halua mitätöidä jäsen Purvisin tai kenenkään parlamentin jäsenen toiveita tyydyttävämmästä oikeusperustasta. Ehkä meidän on todellakin syytä tehdä samat päätelmät kuin jäsen Purvis; mutta päätelmien tulisi perustua vakavasti otettavaan selvitykseen, ja juuri siihen prosessiin olen henkilöstöni kanssa lähtenyt. Toistan, että toivomme voivamme toimittaa selvityksen parlamentille ennen kesätaukoa.

Thors (ELDR).
Olemme hyvin kiitollisia jäsen Perrylle tästä kysymyksestä, koska parlamentti on lukuisissa mietinnöissä pyytänyt direktiivimuutosta ja kehottanut komissiota tekemään jotakin asian korjaamiseksi. Meillä oli käsiteltävänä digitaalitelevisiota koskeva mietintö, jossa tuotiin esille tämä sama kysymys. Olen liian vaatimaton mainitakseni, kuka mietinnön esitteli. Joka tapauksessa komissioon on vedottu monissa mietinnöissä myös tästä asiasta. On hyvin ironista, että vaikka meillä on direktiivi televisiosta ilman rajoja, tekijänoikeudet ja yhteisvalvontajärjestöjä koskevat säännöt estävät meitä tekemästä yhtään mitään.
Esittäisinkin nyt komission jäsenelle seuraavat kysymykset tästä tarkasteluprosessista ja siitä selvityksestä, jonka hän aikoo tehdä: aiotteko myös käsitellä direktiivin sisältämiä kaapeli- ja satelliittitelevisioon liittyviä eroja, jotka samaten ovat epätyydyttäviä? Tarkasteletteko raportissanne myös yhteisvalvontajärjestöjen roolia, joka niin ikään estää sisämarkkinoiden toimintaa, sillä tekijänoikeuksien haltijat toimivat nimenomaan tällä kentällä?

Bolkestein
. (EN) Saanen huomauttaa, ettei jäsen Thors suinkaan ole liian vaatimaton mainitakseen minkään sellaisen direktiivin otsikkoa, johon hän haluaa viitata. Mitä hänen kysymykseensä tulee, vakuutan hänelle, että asiakirjassa, jota minä ja henkilöstöni parhaillaan valmistelemme, tarkastellaan aivan kaikkia ongelmia, jotka liittyvät sisämarkkinoiden puuttumiseen televisiolähetysten alalla. Jäsen Thors on aivan oikeassa siinä, että vaikka direktiivin otsikkona onkin "televisio ilman rajoja", rajat eivät tosiasiassa ole poistuneet. Kuten jo sanoin jäsen Perrylle ja jäsen Purvisille, tilanne on erittäin epätyydyttävä.

Puhemies. -
Kysymys nro 2 John Joseph McCartin (H-0395/02):

Aihe: Naudan kasvuhormoni
Komissio antoi äskettäin lausunnon (IP/02/604) ja tiedotteen lehdistölle, jonka mukaan uudet tutkimustulokset vahvistavat naudan kasvuhormonin käytön olevan vaarallista ihmisten terveydelle. Pyydän komissiota kertomaan, mitä näistä uusista tutkimustuloksista tarkalleen ottaen käy ilmi ja tarkentamaan, minkälaista vaaraa terveydelle kasvuhormonin käytöstä saattaa aiheutua? Katsooko komissio, että avoimuuden periaatteen noudattamiseksi ja uskottavuuden säilyttämiseksi julkisuuteen annettavan tiedon tulisi olla tarkempaa? Voiko tutkimustuloksista vetää sellaisen loppupäätelmän, että komissio ei ole löytänyt mitään pitäviä todisteita siitä, että kasvuhormonin käytöstä olisi vaaraa ihmisten terveydelle?

Byrne
. (EN) EU:n kansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevää tiedekomiteaa pyydettiin tarkistamaan huhtikuussa 1999 ja toukokuussa 2000 antamiaan lausuntoja uusien tietojen ja myös komission käynnistämien tutkimusten valossa. Huhtikuun 10. päivänä 2002 antamassaan lausunnossa komitea vahvisti ne kasvuhormoneista kuluttajille aiheutuvat riskit, jotka se oli aiemmissa lausunnoissaan todennut. Komitean vuoden 1999 lausunnossa todetaan 17-beeta-estradiolin osalta, että huomattava määrä näyttöaineistoa viittaa siihen, että ainetta on pidettävä täydellisenä karsinogeenina, koska se kykenee sekä aiheuttamaan kasvaimia että edistämään niiden kasvua. Yhdellekään kuudesta arvioidusta hormonista ei voitu vahvistaa turvallista kynnysarvoa, ja suurimmassa vaarassa olevan ryhmän muodostavat esimurrosikäiset lapset, joiden oma hormonintuotanto on äärimmäisen vähäistä.
Vuoden 1999 lausunnossa mainittiin haittavaikutuksina myös kehityshäiriöt sekä neurobiologiset, perimää vahingoittavat ja syöpää aiheuttavat vaikutukset. Tutkijat vahvistivat aiempien lausuntojen pätevyyden toteamalla, ettei "kyseisiin lausuntoihin ole perusteltua tehdä mitään tarkistuksia". Lisäksi on saatu uutta näyttöaineistoa 17-beeta-estradiolin esterien käyttäytymisestä ja niiden kertymisestä eläinten ravintorasvaan.
Tämä näyttöaineisto sekä äskettäin havaitut synteettisten hormonien, kuten trenbolonin, tseranolin ja melengestroliasetaatin monimutkaisen aineenvaihdunnan seuraukset on otettava huomioon kaikissa altistumisarvioinneissa. Näiden aineenvaihduntatuotteiden mahdollisia haittavaikutuksia ihmisten terveyteen on tutkittava lisää.
Hiljattain on saatu näyttöä myös mahdollisista haitallisista ympäristövaikutuksista. Komissio katsookin lähestymistapansa kuluttajien suojeluun tällä alalla olevan tieteellisten lausuntojen nojalla täysin perusteltu. Komissio on parlamentin jäsenen kanssa samaa mieltä avoimuuden ja uskottavuuden merkityksestä. Sen vuoksi komitean lausunnot julkaistaankin aina välittömästi terveyden ja kuluttajansuojan pääosaston verkkosivuilla yhdessä muiden asiaa koskevien tietojen kanssa.

McCartin (PPE-DE).
En esittänyt tätä kysymystä niinkään terveyteen tai kaupankäyntiin liittyvien seikkojen vuoksi, vaan syynä oli huoli Euroopan komission uskottavuudesta. Olin itse parlamentissa silloin, kun kielto alun perin asetettiin, ja äänestin vähemmistön mukana mietintöä, jonka oli laatinut alan asiantuntija professori Tom Raftery. Hän uskoi lujasti, että syy ehdotukseen näiden tuotteiden kieltämisestä oli poliittinen. Kuten eräs saksalainen parlamentin jäsen minulle totesi: "Professori Raftery on oikeassa, mutta Saksassa on puhjennut tästä asiasta niin valtava hysteria, että minun on äänestettävä häntä vastaan." Mielestäni hysterian puhkeaminen ei ole Euroopan komissiolle riittävä peruste lakien säätämiseen.
Käsitykseni mukaan YK:n, Yhdysvaltojen, Kanadan, Uuden-Seelannin ja Australian paras tieteellinen näyttöaineisto ei tue komission kantaa. Näillä valtioilla ei ole tapana vaarantaa omien kansalaistensa terveyttä, ja nekin pitävät politiikkansa perustana vankkaa tieteellistä näyttöä.
Haluaisin kysyä komissiolta, onko se kanssani samaa mieltä siitä, että nykyisessä tilanteessa, jossa Euroopan komissiota painostetaan kieltämään niin monia tuotteita ja prosesseja - ja joissakin tapauksissa jopa varsinaiset tutkimukset - on äärimmäisen tärkeää, että kaikkien toimiemme havaitaan perustuvan vankkoihin ja luotettaviin todisteisiin. Mikä tahansa muu toimintatapa heikentäisi pitkällä aikavälillä Euroopan komission uskottavuutta. Uskon, että tässä tapauksessa on käymässä juuri niin.

Byrne
. (EN) Olen parlamentin jäsenen kanssa täysin samaa mieltä tästä tilannearviosta sikäli, että mielestäni komission, parlamentin ja muiden EU:n toimielinten on ehdottomasti säilytettävä uskottavuutensa kaikissa tilanteissa ja tässä asiassa aivan erityisesti. Tästä olen täysin samaa mieltä.
Minun on kuitenkin sanottava jopa itseni toistamisen uhalla, että asiasta vastaava tiedekomitea on nyt tarkastellut tätä kysymystä kolmessa eri tilanteessa. Se on laatinut niistä kaikista lausunnon, joista viimeisin annettiin pari kuukautta sitten. Siinä tiedekomitea otti huomioon paitsi aiemmat lausuntonsa myös uusimman tieteellisen arvion tästä nimenomaisesta asiasta.
Komitea teki ne päätelmät, jotka teille äsken esittelin. On sanottava, että riskinhallintaan liittyvissä toimissa minun on noudatettava riskinarvioijien lausuntoja ja käytettävä ohjenuorana tieteellistä näyttöä ja tutkijoiden lausuntoja. Jollen minä tai jollei joku meistä niin tee, joudumme mielestäni täysin hakoteille. Olemme ikään kuin merellä ilman kompassia. Siksi meidän on tärkeää noudattaa tiukasti meille annettuja asiantuntijalausuntoja. Ja toistan vielä, että tämä on nimenomaan se neuvo, joka meille annettiin, ja siksi meidän on noudatettava sitä tiukasti.
Saanen esittää saman tien vielä yhden näkökohdan: ajamme parhaillaan läpi tähän samaan aiheeseen liittyvää lainsäädäntöä, jolla vastataan WTO:n muutama vuosi sitten antamaan lausuntoon, jossa se huomautti tietystä puutteesta EU:n kannassa. WTO:n lausunto koski yhtä ainoaa kysymystä, joka liittyi pääasiassa menettelyihin. Kysymykseen on nyt puututtu ehdottamalla lainsäädäntömuutosta, joka on jo saatettu parlamentin käsiteltäväksi, ja te, jäsen McCartin ja muut parlamentin jäsenet keskustelette siitä epäilemättä vielä pitkään, kun kyseinen lainsäädäntöehdotus tulee parlamentin toiseen käsittelyyn.

Staes (Verts/ALE).
Arvoisa komission jäsen, olimme äskettäin eri mieltä, koska minun mielestäni te ette vastannut kysymyksiini. Tällä kertaa minun pitää antaa teille täysi tukeni ja sanoa jäsen McCartinille, joka on yleensä rakastettava ihminen ja jonka kanssa teen mielelläni yhteistyötä, että komissio on tehnyt tässä kohdin hyvää työtä. Maailman kauppajärjestössä syntyneen kiistan johdosta komissio on pyytänyt tiedemiehiä selvittämään asian perusteellisesti. Asiasta on valmistunut 17 tutkimusta, ja nyt on todella osoitettu tieteellisesti, että 17-beeta-estradioli on mutageeninen, genotoksinen ja syöpää aiheuttava aine. Se on argumentti meidän kiistassamme Maailman kauppajärjestössä. Haluaisin pyytää kollega McCartinilta, että hän ei herättäisi epäilyjä, ei myöskään maanviljelijöiden keskuudessa. On selvää, että Yhdysvalloissa käytetyt kuusi hormonia eivät ole niin terveellisiä kuin väitetään ja että ne ovat sen sijaan melkoisen haitallisia ihmisten terveydelle.
Komission jäseneltä haluaisin kysyä seuraavaa. Onko teillä nyt mielestänne riittävästi argumentteja, jotta voitte lopultakin tieteellisiin tutkimustuloksiin vedoten päättää kiistan Maailman kauppajärjestössä Euroopan unionin eduksi?

Byrne
Kiitän jäsen Staesia hänen tuestaan ja siitä, että hän kuvaili jäsen McCartinia ystävälliseksi mieheksi, mistä jäsen McCartinin maanmiehenä olen täysin samaa mieltä.
Minulla ei ole tähän paljon muuta lisättävää kuin se, että tällä hetkellä valmistelemamme lainsäädännön tarkoituksena on yhdenmukaistaa EU:n säännökset WTO-säännöstön kanssa.

Puhemies. -
Esittämättä kysymyksiänne koskevia määräyksiä muistutan teille, että tämä on kyselytunti; perusteita sopii esittää, mutta nyt ei ole julkilausumien aika.

Rübig (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, haluaisin vain ilmoittaa, että käsittelemme jo kysymystä 2, ja siitä pitäisi ilmoittaa, koska parlamentin kollegat eivät muuten tiedä, että olemme siirtyneet jo seuraavaan asiaan.

Puhemies. -
Tekniikka ei toimi tällä hetkellä; pienillä näytöillä tapahtuu jotakin, suurella ei. En kykene ratkaisemaan tätä ongelmaa. Hyvät jäsenet, teidän on seurattava tapahtumia työhuoneistanne. Nimitämme teidät jäsenten oikeusasiamieheksi.

Puhemies. -
Kysymys nro 4 Francisca Sauquillo Pérez del Arco (H-0403/02):

Aihe: Demokraattisen opposition johtajien vastainen oikeudenkäynti Päiväntasaajan Guineassa
Toukokuun 23. päivänä Päiväntasaajan Guineassa aloitetaan muutamaa demokraattisen opposition johtajaa vastaan oikeudenkäynti ilman oikeusvaltiolle luonteenomaisia takeita prosessin puolueettomuudesta. Syytettyjen joukossa on Convergencia para la Democracia Social (CDPS)
ryhmittymän johtaja Plácido Micó. Yksi syytettyjen asianajajista on kotiarestissa.
Oikeudenkäynti on selvä osoitus Päiväntasaajan Guinean hallituksen täydellisestä haluttomuudesta noudattaa kansainväliselle yhteisölle, muun muassa EU:lle, tekemiään sitoumuksia demokratiaan siirtymisestä.
Ottaen huomioon Lomén yleissopimuksen 5 artiklan ja Cotonoun sopimuksen 9 artiklan onko komissio aikonut ryhtyä toimenpiteisiin, joilla Päiväntasaajan Guinean hallitusta rangaistaan jatkuvien epädemokraattisten toimien takia?

Byrne
. (EN) Komission ja jäsenvaltioiden edustajat kentällä ovat seuranneet tiiviisti Päiväntasaajan Guineassa hiljattain pidettyjä oikeudenkäyntejä, ja he ovat syvästi huolissaan havaitsemistaan menettelyvirheistä. EU on pyytänyt Guinean viranomaisia ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin rangaistustuomioiden tarkistamiseksi, jotta syytettyjen perusoikeudet saataisiin turvattua.
Yhteistyöstä on todettava, että lykkäysajan 1992-1997 jälkeen komissio allekirjoitti heinäkuussa 2000 sopimuksen kahdeksannesta EKR:sta rahoitettavasta kansallisesta maaohjelmasta. Ainoan maaohjelmaan tähän mennessä hyväksytyn hankkeen tavoitteena on tukea demokratiaa, ihmisoikeuksia ja hyvää hallintotapaa. Hanke ei kuitenkaan ole vielä alkanut. Kahdeksannessa EKR-ohjelmassa määrätään nimenomaisesti, että vesihuoltoon ja puhtaanapitoon voidaan myöntää lisämäärärahoja muista ohjelmista vain, jos maan ihmisoikeustilanteen arvioidaan kehittyneen myönteiseen suuntaan. Komissio voi siis ryhtyä toimenpiteisiin myös tarvitsematta vedota Cotonoun sopimuksen 9 artiklaan.

Sauquillo Pérez del Arco (PSE).
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia komission jäsenen vastauksesta, jonka mukaan väärinkäytöksiä on todella tapahtunut. Mielestäni on tapahtunut enemmän kuin väärinkäytöksiä: oikeudenkäynti on ollut farssi ja se pitää mielestäni julistaa mitättömäksi. Kuten komission jäsen tietää vallan hyvin tiedotusvälineiden ja kansainvälisten tarkkailijoiden ansiosta, todistajia oli kidutettu edellisenä päivänä ja oikeudenkäynnin lopputuloksena oli 20 vuoden vankilatuomio demokraattisen opposition johtajille. Täten Päiväntasaajan Guinean hallitus osoittaa, että se ei täytä demokratian ja hyvän hallintotavan vähimmäisvaatimuksia.
Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajavaltio antoi eilen hyvän julkilausuman, josta käy ilmi huolemme, mutta se ei mielestäni riitä, sillä meidän on ryhdyttävä konkreettisiin toimiin; ei saa olla mahdollista, että maan presidentti matkustelee yhä pitkin poikin Eurooppaa. Olisin siis iloinen, mikäli komission jäsen osoittaisi minulle, mihin konkreettisiin toimiin komissio voisi ryhtyä minulle jo selvitettyjen toimien lisäksi.

Byrne
. (EN) Panin merkille, mitä arvoisa parlamentin jäsen sanoi lisäkysymyksessään. Tiedän, että kollegani Nielson, joka on tästä asiasta vastaava komission jäsen, ottaa täysin huomioon parlamentin jäsenen äsken esille tuoman seikan.

Carnero González (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, kun Päiväntasaajan Guinean presidentti Obiang oli kaksi vuotta sitten Brysselissä ja tapasi komission puheenjohtaja Prodin, hän antoi tälle eräitä demokratisoitumista ja ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevia sitoumuksia, joita ei ole silminnähtävästi noudatettu tässä äskettäin järjestetyssä oikeudenkäynnissä antaakseni sille edes jonkin nimen.
Toisaalta on myös totta, että vain muutama kuukausi sitten Euroopan unioni äänesti Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnassa sellaisen päätöslauselman puolesta, jonka mukaan Päiväntasaajan Guinean hallitus on ottanut askeleita kohti demokratiaa ja ihmisoikeuksien kunnioittamista.
Nämä tapahtumat osoittavat mielestäni päivänselvästi, että presidentti Obiangin puheenjohtajalle antamat lupaukset on jätetty täyttämättä. Kysymys kuuluu: ottaako komission puheenjohtaja Prodi yhteyttä Päiväntasaajan Guinean presidentti Obiangiin vaatiakseen tältä selityksiä noiden sitoumusten noudattamisesta tämä oikeudenkäynti siis antaakseni sille edes jonkin nimen huomioon ottaen?

Byrne
. (EN) Tietojeni mukaan Päiväntasaajan Guinean hallitukseen on kyllä otettu yhteyttä. Hallitukselle on esitetty asiasta useita kannanottoja, joten Euroopan unionin kanta tähän kysymykseen ei ole voinut jäädä sille epäselväksi.

Puhemies. -
Ennen kuin siirrymme seuraavaan kysymykseen ja ottaen huomioon jäsen Rübigin huolen, minun on sanottava ääneen, että kysymykset eivät näy oikein kuvaruudulla, koska järjestelmässä on vikaa. Niiden jäsenten, jotka ovat nyt työhuoneissaan ja haluavat seurata keskustelua, on otettava tämä asia huomioon ja tultava istuntosaliin.

Puhemies. -
Kysymys nro 5 Jorge Salvador Hernández Mollar (H-0404/02):

Aihe: Marokosta EU:hun tulevat laittomat siirtolaiset
Marokon kanssa tehdyssä assosiaatiosopimuksessa todetaan, että laittomasta siirtolaisuudesta ja siirtolaisten palauttamisen ehdoista sekä maahanmuuttopaineiden vähentämisestä täytyy käydä vuoropuhelua, onhan kysymys yksi kehityksen painopistealueista. Turvapaikka- ja siirtolaisasioita koskevassa toimintasuunnitelmassa korostetaan, että koska Marokossa ei ole viisumipakkoa maahanmuuttajille, jotka käyttävät maata läpikulkupaikkana, laittomien siirtolaisten tulo Marokon kautta EU:hun on helppoa ja heidän palauttamisensa läpikulkumaahan puolestaan vaikeaa todisteiden puutteen vuoksi. Yleisten asioiden neuvosto antoi 18. syyskuuta 2000 komissiolle tehtäväksi neuvotella yleisestä läpikulkumaahan palauttamista koskevasta sopimuksesta EU:n ja Marokon välillä.
Voiko komissio selvittää, millaisia assosiaatiosopimukseen liittyviä vuoropuhelualoitteita on tehty? Voitaisiinko Marokkoa painostaa taloudellisen yhteistyön keinoin takaamaan sopimuksen VI osaston toteutuminen? Aikooko komissio lyhyellä tähtäimellä painostaa Marokkoa hyväksymään viisumivaatimuksia kolmansien maiden kansalaisille ja näin vähentämään laitonta EU:hun tuloa? Voisiko komissio tiedottaa edellä mainitun palauttamista koskevan sopimuksen teon etenemisestä? Voiko komissio taata, että jäsenvaltioille ja Euroopan parlamentille tiedotetaan säännöllisesti kyseisten neuvottelujen etenemisestä?

Toinen osa
Kinnock
. (EN) Kuten näette, kyselytunnista on kulunut 55 minuuttia ja olemme ehtineet vasta kysymykseen 5, jossa arvoisa parlamentin jäsen esittää viisi eri kysymystä. Vastaan nyt niihin kaikkiin.
Kysymys 1: sopimuspuolet ovat perustaneet assosiaatiosopimuksen puitteissa maahanmuutto- ja sosiaaliasioita käsittelevän työryhmän. Työryhmä on tähän mennessä kokoontunut kaksi kertaa, ja maahanmuuttoasioista on keskusteltu kolmella aihealueella: sosioekonomisen kehityksen, laillisen siirtolaisuuden tukemisen ja laittoman siirtolaisuuden torjunnan aloilla. Tänä ja ensi vuonna on määrä pitää epävirallisia kokouksia, joissa keskitytään näihin aloihin liittyviin erityisteemoihin. Lisäksi on aloitettu MEDA-ohjelmasta rahoitettavia maahanmuuttohankkeita valmisteleva vuoropuhelu.
Kysymys 2: komissio seuraa jatkuvasti hankkeiden ja ohjelmien täytäntöönpanoa varmistaakseen, että kyseiset tavoitteet täyttyvät. Maahanmuutosta käytävä vuoropuhelu edistyy hyvin, eikä mikään näyttäisi viittaavan siihen, ettei yhteistyö voisi kehittyä jatkuvasti tulevaisuudessakin. Päättäessään tulevien määrärahojen jakamisesta komissio ottaa tietenkin huomioon, onko assosiaatiosopimus pantu täytäntöön tyydyttävästi.
Kysymys 3: viisumipakon asettaminen yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaisille on toimenpide, jota Marokon viranomaisten on syytä harkita. Asiasta voidaan keskustella assosiaatiosopimuksesta käytävän vuoropuhelun yhteydessä. Mikäli viisumijärjestelmä todella auttaa hillitsemään laittomien siirtolaisten maahantuloa Marokon etelä- ja itärajojen yli, komissio voi suhtautua myönteisesti Marokon aloitteisiin tällaisten järjestelyjen tekemiseksi.
Kysymys 4: neuvosto antoi syyskuussa 2000 neuvotteluohjeet Marokon kanssa tehtävää takaisinottosopimusta varten. Viime vuonna pidettyjen useiden korkean tason kokousten jälkeen Marokko suostui lopulta aloittamaan epämuodollisen vuoropuhelun takaisinottoon liittyvistä asioista. Komissio on ehdottanut, että muodolliset neuvottelut aloitettaisiin ensi kuun loppuun mennessä.
Ja lopuksi vielä kysymys 5: saatuaan neuvostolta luvan tai valtuudet neuvotella takaisinottosopimuksesta jonkin yhteisön ulkopuolisen maan kanssa komissio käy neuvottelut aina asiaa koskevien direktiivien mukaisesti ja noudattaa täysin perustamissopimuksen 300 artiklassa määrättyjä menettelyjä; 300 artiklan mukaan parlamentille on annettava täydelliset tiedot neuvottelujen lopputuloksesta ja sitä on kuultava neuvotteluissa. Komissio on tietenkin täysin valmis tiedottamaan neuvotteluista myös asiasta vastaaville parlamentin valiokunnille aina, kun siltä tätä pyydetään.

Hernández Mollar (PPE-DE).
Arvoisa komission jäsen, kiitän teitä vastauksestanne, mutta ymmärrättehän, viiden viime vuoden aikana 4 000 marokkolaista ja Saharan eteläpuolelta tulevaa maahanmuuttajaa on saanut surmansa Gibraltarinsalmessa tai Kanariansaarten rannikolla, ja ikävä kyllä sadat alaikäiset marokkolaiset, jotka ylittävät rajat Espanjalle kuuluvien Ceutan ja Melillan kaupunkien kautta, aiheuttavat vastaanottokeskuksien liiallista ruuhkaantumista ja sitä paitsi näiden keskusten työntekijöihin kohdistuvia vakavia päällekarkauksia.
Arvoisa komission jäsen, nähdäkseni Marokon on otettava vastuuta asioista, ja nämä tapahtumat osoittavat, ettei se hoida hyvin sille kuuluvia velvollisuuksia. Arvoisa komission jäsen, siksi kysyn teiltä uudestaan, että kun otetaan huomioon tilanteen vakavuus, eikö Marokolle myönnettävien tukien nykyisen rahoituskehyksen edellytyksenä pitäisi mielestänne olla se, että Marokko täyttää velvollisuutensa maahanmuuton ja Euroopan unionin vastaisten rajojen valvonnan alalla?

Kinnock
. (EN) Olen kiitollinen arvoisan parlamentin jäsenen tuotua esille, miten traagiset seuraukset pyrkimyksillä päästä Euroopan mantereelle voi usein olla, sillä näissä tilanteissa on loukkaantunut ja kuollut suuri määrä ihmisiä. Espanjan ja muiden maiden järjestelmiin kohdistuvat paineet ovat itsestään selviä. Olisi kuitenkin ongelmallista yrittää taivuttaa Marokon viranomaisia rahoitustukijärjestelmän avulla kääntymään siihen suuntaan, johon parlamentin jäsen haluaisi. Olen varma, että parlamentin jäsenkin ymmärtää tämän ongelman ja sen, että mikä tahansa rahoitustukeen kohdistuva riski tai uhka voisi heikentää järjestelmää entisestään, mikä vain pahentaisi entisestään käsillä olevaa ongelmaa.
Vakuutan hänelle, että komissio osallistuu hyvin aktiivisesti toimiin, joilla yritetään varmistaa, että alalla käytetään ja ylläpidetään parhaita standardeja. Komissio käyttää kaikki mahdolliset keinot päästäkseen tähän tavoitteeseen.

Redondo Jiménez (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kun otetaan huomioon, että Marokon kanssa neuvotellaan parhaillaan assosiaatiosopimuksesta, juuri nyt tämä aihe on todella saamassa tulta alleen ja juuri nyt on alettava keskustella sitä koskevista maatalousmyönnytyksistä.
Euroopan maanviljelijät ovat todella huolissaan komission suunnittelemasta neuvotteluehdotuksesta tai ainakin eurooppalaisessa lehdistössä julkaistusta versiosta. Vaikuttaa siltä, että komission ensisijaisena haluna on neuvotella viljojen, maidon, lihan ja öljykasvien viennistä 5 prosentin kuukausilisäystä vastaan, mutta antaen vastakaikua Marokon vaatimuksille saada 217 000 tonnin tomaattikiintiö, mistä aiheutuisi todellista huolta Euroopan maanviljelijöille, erityisesti hedelmien ja kasvisten tuottajille.
Haluaisin kysyä komissiolta, onko se, mitä lehdistössä on kerrottu asiasta, totta, vai onko komission ajatuksena, että tämä todistustaakka jaettaisiin tasapuolisesti kaikkien Euroopan maiden kesken eikä juuri maatalousalalla jouduttaisi aina maksamaan Marokon kanssa parhaillaan neuvoteltavasta assosiaatiosopimuksesta.

Puhemies. -
Hyvä jäsen, käsittääkseni puhumme laittomasta maahanmuutosta. En puutu keskusteluun. Komission jäsen voi tietysti vastata kysymykseen.

Kinnock
. (EN) Arvoisa puhemies, kuten äsken huomautitte, parlamentin jäsenen esittämä kysymys ei löydy esityslistalta. Vakuutan kuitenkin hänelle, ettei ole olemassa sellaista alaa, jolla komissio toimisi vastuuttomasti. Pyrimme kaikin tavoin varmistamaan, että vastuu jaetaan tehokkaasti, mutta on myös pidettävä mielessä, että alan asiantuntijat muistuttavat meille jatkuvasti, että suvaitsevampi asenne tavaroiden ostamiseen kehitysmaista edistäisi maailmankauppaa ja vähentäisi köyhyyttä ja sitä kautta myös maahanmuuttoa enemmän kuin mikään muu toimenpide.

Sauquillo Pérez del Arco (PSE).
Arvoisa puhemies, kysymys koski todellakin laitonta maahanmuuttoa, mutta halusin tässä yhteydessä kysyä komission jäseneltä, onko maahanmuutto hänen mielestään kehityksen toinen puoli ja ymmärtääkö hän, että kyse on monista Marokosta ja koko Pohjois-Afrikan alueelta tulevista laittomista siirtolaisista. Kuinka voimme hyväksyä sen ristiriidan, että juuri aikavälin 20002003 kattavassa Meda-ohjelmassa vähennetään tukea ja että vuoden 2003 talousarvioesityksessä vähennys on todella dramaattinen, alle 470 prosenttia todellisista hinnoista? Eikö teistä ole ristiriitaista, että laittoman maahanmuuton torjumiseksi meidän on toteutettava kehitysohjelmia Välimeren toisella puolella?

Kinnock
. (EN) Arvoisa parlamentin jäsen on oikeassa huomauttaessaan, että maahanmuuton - ja myös laillisen maahanmuuton - syynä on yleensä köyhyys ja toivottomuus, joka saa ihmiset jättämään kotiseutunsa ja pyrkimään maihin, jotka joko kieleltään tai tavoiltaan ovat heille täysin vieraita. On totta, että kehitysyhteistyöpolitiikalla on osittain pyrittävä torjumaan köyhyyttä, jotta väestöllä olisi toimivia, järkeviä vaihtoehtoja siirtymiselle perheineen muihin maanosiin.
On kuitenkin tärkeää, että köyhyyden torjumiseen ja kestävän kehityksen perustan luomiseen myönnetyt yhteisön varat käytetään täysimittaisesti ja tehokkaasti. Perehtyessään asiaan tarkemmin arvoisa parlamentin jäsen havaitsisi, ettei komissio suhtaudu MEDA-ohjelmaan lainkaan kitsaasti tai ahdasmielisesti. Päinvastoin, komission kanta MEDA-ohjelman rahoitukseen johtuu paljon enemmän halusta varmistaa, että varat käytetään tehokkaasti, että rahoille saadaan vastinetta ja että tuella on tuntuva ja tuloksekas vaikutus väestöön, jolle tällainen kehitysapu tulisi viime kädessä suunnata, jotta tuet eivät olisi pelkkiä talousarviossa lueteltuja numeroita, jotka voivat näyttää vaikuttavilta mutta joiden seuraukset eivät ole kovinkaan vaikuttavia.

Puhemies. -
Kysymys nro 6 Christopher Heaton-Harris (H-0431/02):

Aihe: Berlaymont-rakennus
Mikä on Euroopan komission ja Belgian hallituksen välisten Berlaymont-rakennuksen kunnostamista koskevien neuvottelujen tilanne? Mikä on tämänhetkinen kustannusarvio? Koska komissio odottaa voivansa ottaa rakennuksen jälleen käyttöön, jos se on ensinkään mahdollista? Aikooko komissio toimittaa Euroopan parlamentille hanketta koskevan kustannus-hyöty -analyysin tulokset? Katsooko komissio, että Belgian ja koko Euroopan veronmaksajat saavat asianmukaista vastinetta rahalleen? Onko komissio tyytyväinen rakennuksessa tehtävän työn laatuun ja tehokkuuteen?

Kinnock
. (EN) Jäsen Heaton-Harris on esittänyt kuusi eri kysymystä. Vastaan niihin kaikkiin, mutta valitettavasti se vie muutaman minuutin.
Ensimmäinen kysymys: ensinnäkin belgialainen ministeri Rik Dams ja minä, joka toimin komission edustajana, allekirjoitimme 17. heinäkuuta 2001 yhteistoimintamuistion, jonka mukaan neuvottelut Berlaymont-rakennuksesta piti saada päätökseen vuoden 2001 joulukuun loppuun mennessä. Minulle kuitenkin ilmoitettiin 14. joulukuuta, ettei Belgian ministeri ollutkaan valmis keskustelemaan rahoituskysymyksistä ennen helmikuuta, koska hän halusi odottaa asiaa koskevien tilintarkastusten tuloksia. Maaliskuussa hän sai viimeinkin tilintarkastuskertomukset käyttöönsä, ja sen jälkeen aloitettiin tiiviit neuvottelut.
Siitä lähtien Belgian hallituksen ja komission kannat ovat lähentyneet toisiaan, mutta emme ole vielä päässeet lopulliseen sopimukseen hinnasta, jonka komissio olisi valmis maksamaan, emmekä komission vaatimista oikeudellisista takuista. Neuvottelut siis jatkuvat.
Vastaan kysymyksiin 2 ja 3 yhdessä. Belgian viranomaiset ovat vahvistaneet, että kunnostushankkeen nykyinen kustannusarvio on 605 miljoonaa euroa, ja maan hallitus on vahvistanut aikovansa ottaa rakennuksen käyttöön 31. joulukuuta 2003 mennessä. Hankkeen historian perusteella komissio kuitenkin katsoo, että hankkeen luovutuspäivästä voidaan olla täysin varmoja vasta sitten, kun on tehty sopimus, jossa vahvistetaan tietty luovutuspäivämäärä ja määritellään luovutuksen myöhästymisestä maksettava rahasakko.
Kysymys 4: ennen sitovan sopimuksen tekemistä Belgian hallituksen kanssa komissio aikoo luonnollisesti toimittaa budjettivallan käyttäjälle analyysin Belgian hallituksen kanssa käytyjen neuvottelujen tuloksista. Kuten olen useaan kertaan todennut, komission neuvotteluasema perustuu riippumattomaan arvioon kokonaiskustannuksista, ja siinä otetaan huomioon myös kunnostushankkeessa tapahtuneista lukuisista viivästyksistä aiheutuneet menot.
Kysymys 5: voin vahvistaa, että kaikissa Berlaymont-rakennukseen liittyvissä keskusteluissa ja toimissa komission vaikuttimena on ollut tarve varmistaa, että yhteisön rahoille saadaan kunnon vastine. Se on vastakin tärkeä edellytys Belgian kanssa käytävien neuvottelujen saamiselle tyydyttävään päätökseen.
Lopuksi vielä kysymys 6: rakennuksen tekninen kuvaus on oikeudellisesti sitova, ja työn laadusta annetaan oikeudelliset takuut. Näillä keinoilla varmistetaan, että lopullinen tuote on korkealaatuinen.
Tehokkuudesta on todettava, että komissio on tehnyt hyvin selväksi olevansa erittäin tyytymätön siihen, ettei alkuperäistä määräaikaa noudatettu ja että - mikä tärkeämpää - sitä on muutettu useaan otteeseen. Kuten olen parlamentille ja Belgian hallitukselle todennut, monet hankkeessa koetut vaikeudet johtuvat mielestäni Berlaymont 2000 -yhtiön hallintorakenteesta aiheutuvista vakavista hallinnollisista ongelmista.

Heaton-Harris (PPE-DE).
Minulla on pari lisäkysymystä. Onko komissio periaatteessa täysin sitoutunut ottamaan Berlaymont-rakennuksen uudelleen käyttöön? Ellei, milloin luulette komission tekevän lopullisen päätöksen asiasta? Onko komissiolla esittää minkäänlaista aikataulua, jossa se aikoo nämä menettelyt toteuttaa? Miten 605 miljoonan euron lopulliset kustannukset katetaan yhteisön talousarviosta?

Kinnock
. (EN) Olen kiitollinen arvoisalle parlamentin jäsenelle, että hän antaa minulle tilaisuuden selvittää tarkemmin komission lähestymistapaa. Neuvotteluissa puhutaan 605 miljoonasta eurosta, joten en voi vielä sanoa hänelle, hyväksymmekö tuon kokonaishinnan, vastaako se tarpeitamme tai mikä on mahdollinen kantamme hinnasta neuvottelujen päätyttyä.
Myös lopullinen päätös kollegiossa riippuu neuvottelujen tyydyttävästä tuloksesta, ja olen selvittänyt tarkoin asian kannalta olennaiset näkökohdat. Jos palaamme Berlaymont-rakennukseen, hinnan on oltava tyydyttävä, laadun hyväksyttävä ja on saatava lailliset takeet. Nämä ovat ennakkoehtoja mahdolliselle Berlaymont-rakennukseen palaamiselle. Ennen kuin nämä ehdot ovat täyttyneet, en voi antaa tarkkaa päivämäärää lopullisesta päätöksestä kollegiossa. Toivottavasti päätös ei viivästy kovin paljon. Ei ole kenenkään edun mukaista, että nykyinen epävarmuus jatkuu.
Olen siis käytännöllisesti katsoen vastannut ensimmäiseen kysymykseen siitä, olemmeko täysin sitoutuneita palaamaan uudistettuun rakennukseen. On oman etumme mukaista tehdä niin varsin monesta syystä, eikä vähiten siksi, että rakennuksen omistaminen noin 27 vuoden ajan antaisi meille hyvin arvokkaan osan kiinteästä omaisuudesta hyvin voimakkaasti kehittyneessä osassa Brysseliä. Olemme myös tietoisia, että olisi logistisesti kannattavaa, että komissio voisi palata kyseiseen rakennukseen, mutta emme palaa sinne ehdolla millä hyvänsä. Sen vuoksi on ratkaisevaa, että jos harkitsemme lopulta palaamista Berlaymont-rakennukseen, luotamme täysin siihen, että hintaan ja arvoon liittyvät vaatimukset, jotka olemme selvittäneet perin pohjin, täyttyvät.

Harbour (PPE-DE).
Haluaisin komission jäsen Kinnockin selvittävän yksityiskohtaisemmin viimeksi antamaansa vastausta ja sanovan selvästi erittäin laaja-alaisten organisaatiouudistusten valossa sekä kaikki tiettyihin vastuuta, ulkoistamista ja uutta teknologiaa koskeviin muutoksiin liittyvät seikat huomioon ottaen, onko hän todella sitä mieltä, että Berlaymont-rakennus on sopiva paikka uudelle uudelleen kokoontuvalle komissiolle.
Vaikka parlamentti saikin viimein eilen muodollisesti henkilöstösäännöstön uudistuspaketin, en varmaan edes pyytäisi komission jäsentä kertomaan, miten hän odottaa meidän suhtautuvan tähän erittäin tärkeään pakettiin, johon luonnollisesti liittyy monia tärkeitä näkökohtia, kuten maksupaketti, ja mitä hän odottaa parlamentin tekevän ajoituksen ja tätä tärkeää pakettia koskevien muiden toimien osalta.

Kinnock
. (EN) Suurkiitos jäsen Harbourille kysymyksiin vastaamisesta. Toisen kohdan osalta haluaisin käyttää hyväkseni tämän tilaisuuden kertomalla, mitä sanoin parlamentin puhemiehistölle aiemmin tänään, ja olen sanonut sen monelle parlamentin jäsenelle: paketti henkilöstösäännöstön uudistamisehdotuksista on nyt annettu parlamentille ja neuvostolle. Olisi kaikkien edun mukaista, erityisesti parlamentin, jos parlamentti voisi antaa lausuntonsa tänä vuonna, yksinkertaisesti sen vuoksi, että se helpottaisi parlamentin ehdottamien tarkistusten tai sen esittämien lausuntojen käsittelyä. Kyseiset kohdat voitaisiin sitten käsitellä perusteellisesti vuoden 2003 alkupuolella. Jos saamme parlamentin lausunnon myöhään, niin silloin luonnollisesti käytettävissä oleva aika parlamentin lausunnon perusteelliselle käsittelylle jää liian lyhyeksi.
Ensimmäisen kysymyksen osalta uskomme, että asianmukaisesti varustettu, nykyaikainen Berlaymont-rakennus olisi sopivaan hintaan tarkoituksenmukainen paikka Euroopan komissiolle. Siitä ei ole epäilystäkään. Näin on erityisesti sen vuoksi, että laajentuminen, jollaista ei ole ennen nähty, aiheuttaa lisäpaineita. Olkoonpa Berlaymont kuinka suosittu tai tarkoituksenmukainen tahansa, ja tämän olemme tuoneet erittäin selvästi esille, niin rakennuksen hyväksyminen edellyttää laatuvaatimusten täyttymistä, neuvotteluja ja kohtuullisesta hinnasta sopimista. Ennen kuin nämä ehdot täyttyvät, emme voi sanoa lopullisesti, että olemme täysin Berlaymont-rakennuksen kannalla, olipa se sijaintinsa ja helppopääsyisyytensä vuoksi miten toivottu tahansa.

Puhemies. -
Arvoisa komission jäsen, paljon kiitoksia yhteistyöstänne.
Komission jäsen Liikaselle osoitetut kysymykset
Staes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, tällä kertaa kysymyksessä on todellinen työjärjestyspuheenvuoro. Tarkoitan sitä, että jotkut parlamentin jäsenet käyttävät sitä mahdollisuutta väärin ja teen itsekin joskus niin, mutta tämä on todellinen työjärjestyspuheenvuoro. Olen kyselytunnin vakioasiakas. Valmistelen kysymykseni siis ennakolta. Tiesin, että komission jäsen Kinnock olisi läsnä, ja laadin sen takia hänelle aivan erityisen kysymyksen. Se on kysymys nro 18 Euroopan toimielimissä käytettävistä kielistä. Parlamentin palvelut ovat sijoittaneet sen kolmanteen osaan, kolmannen osan toiseksi kysymykseksi, vaikka se on selkeästi komission jäsen Kinnockille tarkoitettu kysymys. En ymmärrä tätä. Nyt saan siihen vain kirjallisen vastauksen, vaikka olisin ehkä halunnut esittää herra Kinnockille lisäkysymyksiä. Voitteko selittää minulle, miten tässä asiassa on menetelty ja miten on mahdollista, että komission jäsen Kinnockille laadittu kysymys on joutunut kolmanteen osaan?

Puhemies. -
Panen asian tarkasti muistiin, mutta kuten tiedätte ja kuten työjärjestyksessä sanotaan, puhemies päättää kabinettinsa kanssa komissiolle osoitettujen kysymyksen järjestyksestä ja jakamisesta, ja komissio päättää, mihin kysymyksiin kukin komission jäsen vastaa. Kysymyksenne on sijoitettu päivän loppuun, kolmanteen osaan, jossa oleviin kysymyksiin vastataan varmasti kirjallisesti. Nämä valtuudet on myönnetty työjärjestyksessä; älkäämme ryhtykö väittelyyn siitä. Nämä ovat tosiasiat.

Puhemies. -
Kysymys nro 7 jätetään käsittelemättä, koska sen esittäjä ei ole läsnä.
Brian Crowley on ottanut nimiinsä Pat the Cope Gallagherin kysymyksen nro 8 (H-0383/02):

Aihe: Euroopan matkailuteollisuuden edistämistoimet
Puheenjohtajavaltio Espanja järjesti äskettäin epävirallisen kokouksen matkailuministereiden ja kaikkien niiden välillä, joita asia koskee. Kyseisellä teollisuuden alalla on erityisen tärkeä merkitys ja sen avulla luodaan merkittävä määrä työpaikkoja alueilla, joilla syrjäisen sijaintinsa vuoksi on vain vähän muita keinoja edistää talouskasvua ja vaurautta. Edelliseen vedoten kysyn, mitä konkreettisia toimia komissio ehdottaa Euroopan matkailuteollisuuden edistämiseksi?

Liikanen
Komissio ehdotti tiedonannossaan "Yhteistyöhön perustuva toimintatapa Euroopan matkailun tulevaisuutta varten" toimintapuitteita Euroopan matkailun lujittamiseksi.
Kyseinen tiedonanto, Euroopan parlamentin päätöslauselma Euroopan matkailusta ja neuvoston päätöslauselma Euroopan matkailun tulevaisuudesta tarjoavat perustan konkreettisille toimille, joihin on ryhdyttävä.
Ennen kaikkea haluan kuitenkin kiittää Euroopan parlamenttia sen vankasta sitoutumisesta matkailun edistämiseen, kuten arvoisan jäsenen esittämästä kysymyksestä käy ilmi. Aivan äskettäin, toukokuussa, meillä oli tilaisuus keskustella matkailusta, kun Euroopan parlamentti hyväksyi jäsen Torres Marquesin mietinnön. Päätöslauselmassa tuetaan ehdotuksiamme ja meitä kannustetaan panemaan ehdotukset täytäntöön ja noudattamaan niitä johdonmukaisesti.
Mainitsen nyt eräitä konkreettisia toimia, joihin tullaan ryhtymään.
Tärkein tavoite on liittää matkailu osaksi yhteisön politiikkoja ja toimia edistämällä yhdennettyä lähestymistapaa.
Meidän on tehostettava yhteistyötä matkailualan toimijoiden, erityisesti työmarkkinaosapuolten välillä, mukaan luettuna vuosittainen Euroopan laajuinen matkailualan foorumi. Järjestämme foorumin ensimmäisen kerran tämän vuoden joulukuussa Brysselissä. Haluamme lisätä toimijoiden mahdollisuuksia käyttää yhteisön välineitä, mikä koskee myös paikallisviranomaisia ja yksityistä sektoria.
Käytämme nykyisiä selontekoja, tutkimuksia, osaamis- ja tukikeskuksia matkailualan tietämyksen ja seurannan kehittämiseen. Tämä on ollut merkittävin vaatimus Euroopan parlamentin taholta.
Tarkemmin sanottuna tutkimme matkailualan satelliittitilinpitoa voidaksemme arvioida matkailun taloudellisen vaikutuksen ja matkailualan Euroopan laajuisen Agenda 21 -ohjelman matkailun kestävän kehityksen edistämiseksi.
Meidän on myös lujitettava Euroopan asemaa ja julkisuuskuvaa monimuotoisena ja houkuttelevana matkailukohteena. Tämä oli tärkein keskustelun aihe ministerineuvoston (matkailu) epävirallisessa kokouksessa, johon arvoisa jäsen viittaa kysymyksessään.
Näillä toimilla hyödytetään kaikentyyppisiä alueita Euroopassa, myös syrjäisiä alueita.
Huomattavalla osalla jäsenvaltioiden käytössä olevista rakennerahastovaroista tuetaan matkailua sekä suoraan että epäsuorasti. Harvaan asutut alueet, maaseutualueet ja syrjäiset alueet voivat näin ollen hyödyntää tarjottua mahdollisuutta työpaikkojen luomiseksi ja talouskasvun edistämiseksi.
Pääohjelmien osalta, jotka ovat yli 90 prosenttia rakennerahastojen käytössä olevasta rahoituksesta, komissio on antanut selkeät suuntaviivat, joilla nimenomaan tuetaan matkailun tasapainoista ja kestävää kehitystä, erityisesti kolmella seuraavalla toimella.
Ensimmäinen on matkailuun liittyvien infrastruktuurien nykyaikaistaminen ja niiden tehokkuuden lisääminen.
Toinen on taitojen ja ammatillisten profiilien nostaminen, jotta voidaan vastata paremmin matkailijoiden odotuksiin ja matkailualan tarpeisiin.
Kolmas on yritysten välisten kumppanuuksien, julkisen ja yksityisen yhteistyön sekä verkottumisen tukeminen "matkailuketjuun" kuuluvien eri palvelujen yhdentymisen tehostamiseksi.
Maaseutualueiden toimien hajauttamiseksi on myös Euroopan maaseudun ohjaus- ja tukirahaston toteuttamien maaseudun kehittämisohjelmien kehyksessä myönnettyjä varoja.
Näillä toimilla pyritään tekemään kyliä ja maaseutualueita houkuttelevimmiksi suojelemalla luontoa sekä historiallista ja kulttuurista perintöä. Matkailuun liittyviä toimia rahoitetaan myös yhteisöaloite Leader+-ohjelmiin myönnetyillä varoilla, joilla parannetaan maaseutualueiden elämänlaatua.
Lopuksi matkailun kehittämistä olisi suunniteltava huolellisesti ottamalla huomioon alueen vastaanottokyky sekä ympäristöön liittyvät, sosiaaliset ja taloudelliset vaikutukset.

Crowley (UEN).
Kiitän komission jäsentä vastauksesta kysymykseen. Haluaisin lisätä vielä kolme seikkaa siihen, mitä sanoitte.
Ensiksikin mitä tulee kestävään matkailuun, matkailua käsitellään ilman muuta parhaiten siellä missä on ihmisasutusta. Sen vuoksi ihmisten pitäminen Euroopan unionin syrjäisillä ja maaseutualueilla on tehokkaampi tapa edistää matkailua kyseisille alueille. Eikö juuri tällä kohdin olisi harkittava ehdotusta Euroopan unionin maailmanlaajuisesta markkinoinnista matkailukohteena? Ehdotusta ei tarvitsisi välttämättä rahoittaa tai toteuttaa, vaan ainoastaan harkita.
Toiseksi voimmeko käyttää jo nykyisiä lentokeskuksia sen varmistamiseksi, että syrjäisille alueille pääsee kyseisiltä alueilta? Euroopan komissio on jo hyväksynyt pienille alueellisen tason lentoasemille annettavan markkinointituen, sillä ne ovat tärkeitä matkailun luomisen ja taloudellisen kehityksen kannalta.
On välttämätöntä ja kiireellistä varmistaa, että matkailutuotteeseen ja matkailualueisiin sijoittavat saavat Euroopan unionin ohjelmista tarvittavaa markkinointi- ja rakennetukea, mikä evätään heiltä joskus sen vuoksi, että he ovat jo tehneet pääomasijoituksia.

Liikanen
. (EN) Vastaan arvoisalle parlamentin jäsenelle, että ensiksikin asiasta keskusteltiin ministereiden kokouksessa ja myöhemmin sisällytimme Euroopan toimintaohjelmaan 2005 mahdollisuuden luoda Euroopan laajuinen portaali, jonka kautta olisi helppo päästä kaikkiin Euroopan kohteisiin. Jos tämä toteutetaan jäsenvaltioiden välisenä hankkeena, luonnollisesti jäsenvaltioiden oman valinnan mukaan, näitä syrjäisiä, melko tuntemattomia, mutta kiinnostavia alueita voitaisiin markkinoida tehokkaammin.
Toiseksi olen kanssanne samaa mieltä, että alueilla, joilla on maaseutuväestöä, on helpompi taata kestävä kehitys. Jos markkinointi toteutetaan hyvin, monet matkailijat valitsevat tällaiset kohteet. Mutta yritysten on vaikea tavoittaa maaseutuväestöä. Keskitetty, Internetin välityksellä tapahtuva markkinointi olisi edullisin keino.
Sijoituskysymykseen vastaamiseksi minulla pitäisi olla yksityiskohtaisempaa tietoa varoista, joista arvoisa jäsen puhuu. Voimme varmasti palata kysymykseen myöhemmin.

Rübig (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, mitä aiotte tehdä vahvistaaksenne matkailuyrityksiä Basel II -sopimuksen avulla? Matkailuyrityksillähän ei ole tällä hetkellä tavallisesti omia varoja, ne ovat pitkäaikaisesti rahoitettuja ja riskiluokitus on niille liian kallista. Talousarvion suuntaviivoissa Euroopan parlamentti on ehdottanut toimintasuunnitelman laatimista, jotta kyseisen alan suuret konkurssimäärät ja työttömyyden lisääntyminen voitaisiin yksinkertaisesti estää.

Liikanen
. (EN) Mitä tulee Basel II:een, kiitokset parlamentille ja erityisesti jäsen Rübigille, jotka ovat kiinnittäneet asiaan suurta huomiota. Komissio seuraa huolellisesti valmistelutoimia ja osallistuu niihin. Ennen kuin päätöksiä tehdään, pidämme avoimen neuvonpidon kaikkien toimijoiden kesken, jotta asia ei tulisi kenellekään yllätyksenä. Euroopan pk-yritysten eduista on todellakin tiedotettu niiden sisällyttämiseksi tuohon alustavaan työhön.
Olen kanssanne täysin samaa mieltä, että pk-yritykset yleensä ja erityisesti matkailualan yritykset, joilla ei useinkaan ole kovin paljon omaa pääomaa, ovat haavoittuvimpia, jos lainaus tai luotonanto muodostuu hankalaksi. Meidän on kiinnitettävä siihen erityistä huomiota. Ongelma on siinä, että varsinaisista pankkitoimista määräävät jäsenvaltioissa yksityiset rahoituslaitokset. Sen vuoksi liikkumatilamme on rajallinen.

Puhemies. -
Kysymys nro 9 Astrid Thors (H-0449/02):

Aihe: Siirtyminen avoimeen API-rajapintaan
Miten komissio aikoo edistää siirtymistä nykyisistä API-rajapinnoista yhtenäiseen avoimeen API-rajapintaan tulevina kuukausina ja miten se aikoo organisoida tämän? Miten komissio aikoo järjestää keskustelun tästä siirtymisestä? Aikooko komissio rajata keskustelukumppaneiksi ainoastaan teollisuudenalan edustajat ja tekniset asiantuntijat vai onko se halukas ottamaan keskusteluun mukaan myös kuluttajaryhmät ja Euroopan parlamentin jäsenet?

Liikanen
. (SV) Parlamentin jäsenen kysymyksessä siirtymisestä avoimeen sovellusrajapintaan kyse on interaktiivisten televisiopalveluiden yhteentoimivuudesta. Kysymyksessä on kolme osaa.
Ensimmäinen osa kuuluu: kuinka komissio aikoo edistää ja järjestää siirtymisen nykyisistä rajapinnoista yhteen ainoaan rajapintaan?
Artiklassa 18 esitetyt päätökset Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/21/EY sähköisten viestintäverkkojen ja -palveluiden yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (puitedirektiivi) merkitsevät juridista vaatimusta, jonka mukaan jäsenvaltioiden on edistettävä avoimuutta, kun kyse on sovellusrajapinnan saatavuudesta.
Määräykset eivät sisällä vaatimuksia jostakin erityisestä rajapintatekniikasta tai yhdestä ainoasta rajapinnasta. Kodin multimediajärjestelmää, MHP:tä, koskeva sääntö täyttää tätä alaa koskevat yhteentoimivuus- ja avoimuusvaatimukset. Kehotamme sen vuoksi, että teollisuus ottaa vapaaehtoisesti käyttöön tämän säännön. MPH-sääntö sisällytetään siihen luetteloon, joka julkistetaan direktiivin mukaisesti EYVL:ssä. Jäsenvaltioiden vastuulla on kehottaa luettelossa mainittujen sääntöjen käyttämiseen. Oletamme, että luettelo julkaistaan syksyyn mennessä.
Direktiivin mukaan jäsenvaltioiden on myös tarkasteltava yhteensopivuutta ja käyttäjien valintamahdollisuuksia ennen heinäkuuta 2004. Direktiivi sisältää menettelyn, jonka avulla säännön käyttö muuttuisi pakolliseksi. Tämä on yksi niistä kysymyksistä, jotka otetaan esille ehdotetun valvonnan yhteydessä.
Toinen osa kuuluu: kuinka komissio aikoo toteuttaa vuoropuhelun tämän siirtymisen yhteydessä?
Tietoyhteiskuntaan liittyvistä asioista vastaava pääosasto on aloittanut vuoropuhelun teollisuuden kanssa interaktiivisten televisiopalvelujen yhteensopivuudesta. Yhteensopivuus on asetettu tärkeimmäksi tavoitteeksi, ja standardointi on osa ratkaisua. Teollisuuden edustajat eivät ole yhtä mieltä siitä, mitä yhteensopivuus oikeastaan tarkoittaa. Olemme sen vuoksi ryhtyneet toimiin viedäksemme vuoropuhelua eteenpäin.
Ensiksi olemme pyytäneet digitaalisia televisiolähetyksiä käsittelevää DVB-työryhmää (Digital Video Broadcasting Group) tutkimaan interaktiivisten palvelujen teknistä yhteensopivuutta. Toiseksi olemme ryhtyneet tutkimaan yhteensopivuutta koskevia strategisia näkökohtia, jotta pystyisimme myöhemmin tänä vuonna käyttämään asiaa koskevaa riippumatonta analyysia. Tutkimus sisältää muun muassa kuluttajakysymyksiä.
Lopuksi olemme pyytäneet, että Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea (CENELEC) toteuttaisi alustavan digitaalitelevision ja interaktiivisten televisiopalvelujen standardisoimista koskevan tutkimuksen. Tehtävä muodostuu nykyisen teknisen tilanteen analysoinnista ja suositusten tekemisestä.
Kolmannessa osassa komissio aikoo rajoittaa vuoropuhelun koskemaan pelkästään teollisuutta ja teknisiä yksityiskohtia. Se haluaa myös aloittaa vuoropuhelun kuluttajaryhmien ja Euroopan parlamentin jäsenten kanssa. Mielestäni on hyvin myönteistä, että parlamentin jäsenet ja kuluttajaryhmät saavat osallistua vuoropuheluun.
Vuoropuhelulla on kuitenkin oltava vakaa tekninen pohja, ja siihen suuntaamme tämänhetkiset ponnistelumme. Poliittista keskustelua täytyy edeltää tarkat tutkimukset, jotka koskevat yhteensopivuuden kaltaisia kysymyksiä. Päättäjien on ymmärrettävä, mitä vaihtoehtoja on olemassa ja mitkä ovat niiden vaikutukset. Tämä prosessi osoittaa, että komissio seuraa joulukuisessa täysistunnossa antamaansa sitoumusta.

Thors (ELDR).
Komission jäsen on oikeassa siinä, että päättäjien olisi mieluiten ymmärrettävä, mistä puhutaan. Siitä olemme aivan samaa mieltä. Olen myös iloinen, että annoitte aikataulun, josta käy ilmi, milloin standardi olisi tarkoitus julkistaa. Jos kuitenkin tarkastelemme kehitystä Euroopassa ja lähes päivittäisiä kirjoituksia Suomenkin lehdistössä, jopa Suomessa ollaan epävarmoja, miten kaapelioperaattorit, satelliittioperaattorit ja maanpäälliset operaattorit edes yhdessä niistä maista, joka on allekirjoittanut yhteisymmärryspöytäkirjan (memorandum of understanding), pystyvät käyttämään samaa standardia.
Kysymykseni siis kuuluu: onko komission jäsen sitä mieltä, että ajankohdaksi asetettu vuosi 2004 tarjoaa riittävästi aikaa? Aikakaudellemme on tyypillistä eräänlainen "muna ja kana" -ajattelu, joka koskee digitaalitelevision kehitystä. Saanko kysyä komission jäseneltä, käsitelläänkö digitaalitelevisiota koskevaa kysymystä vielä ennen Sevillan huippukokousta?

Liikanen
. (SV) Haluan antaa kaksi vastausta. Kun kyse on Sevillan huippukokouksesta, haluan sanoa, että digitaalitelevisio kuuluu Eurooppa 2005 -toimintasuunnitelmaan. Itse uskon, että digitaalitelevisiolla on suuri merkitys tietoyhteiskunnassa pitkällä aikavälillä sen vuoksi, että jos me todellakin haluamme, että kaikilla kansalaisilla on mahdollisuus käyttää Internetiä, sitä on oltava mahdollista käyttää myös television kautta.
Viime joulukuussa päätimme, että teollisuudelle annettaisiin vuosi aikaa sen jälkeen, kun direktiivi tulee voimaan, ja meidän on pidettävä kiinni tästä sitoumuksesta. Ymmärrän kuitenkin erittäin hyvin, että meidän on ehkä tehtävä enemmän tänä aikana, jotta voisimme taata, että kaikki, jotka osallistuvat prosessiin olisivat tietoisia siitä, että jos ratkaisuun ei päästä vapaaehtoisuuden kautta, komissiolla on toimivalta puuttua asiaan.

Puhemies. -
Kysymys nro 10 Gary Titley (H-0450/02):

Aihe: PK-yritysten sääntelyvaikutusten arviointi
Euroopan komission tiedonantoa toimielinten välisen verkoston perustamisesta sääntelyvaikutusten arviointia varten on pidettävä myönteisenä. On totta, että asetuksia voidaan pyrkiä parantamaan vain toimielinten välisen yhteistyön avulla. Koska parlamentti käyttää yhteispäätösvaltaa monilla yritystoimintaan liittyvillä aloilla ja koska parlamentin jäsenten äänestyskäyttäytyminen vaikuttaa suoraan asetuksiin, miten komissio aikoo viedä ehdotuksiaan eteenpäin ja mitä konkreettisia suunnitelmia sillä on Euroopan parlamentin sisällyttämiseksi strategiaansa?

Liikanen
. (EN) Sääntelyn tehostamispaketissa, jonka komissio hyväksyi viime viikolla, esitetään muutamia perusperiaatteita, joita noudatetaan tulevassa politiikassa ja lainsäädäntöehdotuksissa.
Paketissa vahvistetaan erityisesti, että kaikista komission ehdotuksista, jotka on esitetty vuosittaisessa poliittisessa strategiassa ja myöhemmin työohjelmassa, tehdään suhteellinen, yhtenäinen vaikutusten arviointi ja että kaikissa osastoissa noudatetaan kuulemista koskevia yhdenmukaisia vähimmäisvaatimuksia. Lyhyesti sanottuna paketilla pyritään avoimempaan, tehokkaampaan ja kannattavampaan lain säätämiseen.
Näillä välineillä olisi voitava osaltaan merkittävästi parantaa yhteisön toimielinten suunnitteleman politiikan laatua ja johdonmukaisuutta.
Vahva ja vankka tietopohja poliittisissa toimissa on ratkaisevaa, jos yhteisön toimielimet aikovat parantaa sääntely-ympäristöä. Haasteena on varmistaa korkea suojelun taso yhteisön kansalaisille herkillä alueilla, joita ovat ympäristö-, terveys- ja kuluttajasuoja-asiat, välttämällä kuitenkin liiallista sääntelyä, joka hidastaa kasvua ja vahingoittaa työllisyysnäkymiä.
Toimielinten välistä yhteistyötä, mukaan luettuna parlamentin ja neuvoston toteuttama yhteistyö vaikutusten arvioinnista, on kuitenkin lisättävä, jotta saavutetaan yhteinen tavoitteemme, joka on yksinkertaistaa unionin lainsäädäntöympäristöä, erityisesti Euroopan pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) hyväksi.
Komissio on peräänkuuluttanut tätä ehdottamalla, että luotaisiin pysyvä toimielinten välinen järjestelmä komission toimintaohjelman toteuttamiseksi, jotta voidaan varmistaa lainsäädännön laatu. Lisäksi kun puheenjohtaja Prodi esitteli parlamentissa 5. kesäkuuta pidetyssä puheenjohtajakokouksessa sääntelyn tehostamispaketin, hän uudisti vetoomuksen toimielinten väliseen sopimukseen tietyistä ehdotetuista toimista.
Toivottavasti edistystä tapahtuu pian. Keskusteluihin kannustaminen on aloitettu kolmen toimielimen välillä.
Hyväksyessään muodollisesti uudet välineet vaikutusten tutkimista ja neuvottelua varten komissio haluaa myös edistää uutta avoimuuden, osallistumisen ja haasteiden ilmapiiriä. Kaikkia osapuolia, joita sen ehdotukset koskevat, kehotetaan osallistumaan näkemyksineen ja asiantuntemuksineen.
Parlamentilla on ratkaiseva rooli tässä kulttuurisen vaihdon kehityksessä.

Titley (PSE).
Suhtaudun myönteisesti komission jäsen Liikasen lausuntoon ja hänen tiedonantoonsa, joka on tärkeä edistysaskel.
Voiko komission jäsen kertoa, tehdäänkö osana komission suorittamaa vaikutusten arviointia huolellinen kustannushyötyanalyysi komission ehdotuksesta kaikki tekijät huomioon ottaen?
Koska komissio ehdottaa, että tämä toteutetaan ennen ehdotusten tekemistä, jotka sitten esitetään neuvostolle ja parlamentille, niin miten komissio aikoo neuvoston ja parlamentin tekemien tarkistusten jälkeen varmistaa, että vaikutusten arviointi tarkistuksista on tehty?
Nähdäkseni komission jäsen on esittänyt parlamentille haasteen saadakseen parlamentin toimet yhteen tarkistustensa arvioinnin suorittamiseksi. Parlamentti sivuuttaa aivan liian usein tärkeää lainsäädäntöä koskevat tarkistukset tutkimatta niiden vaikutusta. Toivon, että komissio voi tehdä työtä parlamentin ja neuvoston kanssa varmistaakseen kehityksen jatkumisen.

Liikanen
. (EN) Yrityspuolen vaikutusten arvioinnissa olemme päässeet hyvin pitkälle. Meillä oli kaksivuotinen hanke menetelmän vakiinnuttamiseksi yrityksiin kohdistuvien vaikutusten arvioinnista, olemme järjestäneet julkisen kuulemistilaisuuden ja neuvottelun aiheesta, ja annan mielelläni kaiken tämän tiedon arvoisalle parlamentin jäsenelle. Olemme siis varsin pitkällä, ja toivon, että vuoden loppuun mennessä olemme siinä vaiheessa, että kaikille merkittävimmille uusille ehdotuksille tehdään tällainen perusteellinen arviointi.
Mitä tulee muiden toimielinten tehtävään, niin julkisen ja avoimen lainsäädännön hengessä on tärkeää, että parlamentti ja neuvosto omaksuvat myös saman logiikan. Siitä ei päätä komissio. Jos parlamentti, neuvosto ja komissio sopivat periaatteista, niin komission suorittamassa vaikutusten arvioinnissa on jo pitänyt tutkia useita parametreja, ja se tieto on käytettävissä ja se on hyödyksi tarkistusten arvioinnissa. Jos lisätoimia on toteutettava, komissio on varmasti halukas yhteistyöhön.

Rübig (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, seuraava arviointi on meille erityisen tärkeä, koska Euroopan unionissa tapahtuneet konkurssit lisääntyivät viime vuonna keskimäärin 19 prosenttia, Saksassa 32 prosenttia. Arvoisa komission jäsen, sääntelyvaikutusten arvioinnista puheen ollen, aiotteko nyt yrityksiä koskevassa vihreässä kirjassa myös arvioida, miten yhteisön lainsäädäntö on vaikuttanut asiaan ja mitä konkurssien vähentämiseksi voidaan tehdä?

Liikanen
. (EN) Olen samaa mieltä, että on tärkeää saada vararikot vähenemään, mutta yrittäjyyttä koskeva vihreä kirja on tarkoitettu pikemminkin perustutkimukseksi yrittäjyyden ongelmasta Euroopassa, siis siitä, miksi yrittäjiä kunnioitetaan ja arvostetaan, ja kuitenkin niin harvat ryhtyvät yrittäjiksi.
Toinen ongelma on se, että ne, jotka haluavat ryhtyä yrittäjiksi, haluavat pysyä itsenäisinä liikkeenharjoittajina haluamatta laajentaa toimintaansa. Miksi niin harvat ovat valmiita ottamaan riskejä? Tutkimme asiaa laajemmin ottamalla huomioon myös jäsen Rübigin näkökannan.

Harbour (PPE-DE).
Minäkin haluan kiittää komission jäsen Liikasta työstä, jonka hän on tehnyt yrityksiin kohdistuvien vaikutusten arvioinnista. Haluaisin vielä kysyä häneltä hiukan ennen kaikkea ajoituksesta, että milloin hän odottaa tämän johdonmukaisen menetelmän toimivan kaikissa osastoissa koko komissiossa.
Tunteeko hän, että tarvitaan jonkinlaista riippumatonta arviointia? Saattaisiko käydä niin, että pääosastojen itsensä tekemät vaikutusten arvioinnit olisivat kenties hieman liian ehdotuksia suosivia?
Onko komission jäsen kanssani samaa mieltä siitä, meidän olisi todella harkittava virkatoverini Titleyn tarkoin noudattama logiikka ja muodostettava toimielinkohtaisesti toimiva riippumaton sääntelevä arviointiyksikkö, joka antaisi luotettavan ulkopuolisen vahvistuksen vaikutusten arvioinnista kaikille yhteisön toimielimille?

Liikanen
. (EN) Vastaan ensimmäiseen kysymykseen, että komissio on sitoutunut aloittamaan vaikutusten arvioinnin asteittain ensi vuoden alusta alkaen kaikista tärkeimmistä ehdotuksista. Sitoumus koskee koko komissiota. Puheenjohtaja varmasti varmistaa, että kaikki pääosastot noudattavat sitoumusta.
Olen samaa mieltä, että riippumaton kanta arvioinnista on erittäin perusteltua. Kun keskustelua käydään toimielinten välillä, kysymys on hyvä esitettäväksi siinä yhteydessä. Komissiolla ei ole asiasta lopullista kantaa. Voin välittää tämän kysymyksen kollegoilleni. Varmasti tekin keskustelette asiasta kokouksissanne.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Liikanen.

Harbour (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoron osalta oli suuri pettymys, että puheenjohtaja Prodi ei esittänyt sääntelyä koskevaa uudistuspakettiaan kaikille jäsenille avoimessa puheenjohtajakokouksessa. Voisitteko välittää tämän takaisin puhemies Coxille ja sanoa, että monet meistä olivat sitä mieltä, että koska kyseessä oli tärkeä ilmoitus, meidän kaikkien olisi pitänyt olla kuulemassa sitä. Olen varma, että komissio olisi hyötynyt siitä.

Puhemies. -
Panemme huomionne tarkasti muistiin. Kiitän komission jäsen Liikasta.
Komission jäsen de Palaciolle osoitetut kysymykset
Puhemies. -
Rosemarie Müller on ottanut nimiinsä Joachim Wuermelingin kysymyksen nro 12 (H-0364/02):

Aihe: Idän ja lännen välisen liikenteen voimakas kasvu
Raskaan tavaraliikenteen määrä Euroopan unionin ja ehdokasvaltioiden välillä kasvaa jatkuvasti lisääntyvän kaupankäynnin seurauksena. Esimerkiksi T?ekin ja Baijerin välisillä rajanylityspaikoilla rekka-autojen määrä on lisääntynyt viidelläkymmenellä prosentilla viimeisten viiden vuoden aikana.
Minkälaiseen tavaraliikenteen kasvuun maanteillä komissio on varautunut tulevina vuosina etenkin uusien jäsenvaltioiden liittymisen jälkeen?
Ovatko jäsenvaltioiden suunnittelemat tienrakennustoimet riittäviä liikenteen kasvulukuja ajatellen?
Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta vältyttäisiin liikenteen pullonkauloilta?

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, Euroopan liikennepolitiikkaa käsittelevässä valkoisessa kirjassa esitetään, että ellei tehdä uusia syvälle luotaavia aloitteita, vuoden 2010 tienoilla raskailla tavarankuljetusajoneuvoilla harjoitettava liikenne kasvaa 4050 prosenttia vuoden 1998 tasosta.
Saadut kokemukset osoittavat, että liikenteen kasvu kiihtyy laajentumisen takia, erityisesti rajaseuduilla. Tästä tilanteesta johtuvien pullonkaulojen välttämiseksi valkoisessa kirjassa esitetyssä politiikassa halutaan taata liikennemuotojen välisen tasapainon palauttaminen. On kannattavaa, että huomattava osa liikenteen kasvusta tapahtuu muualla kuin maanteillä eli joko rautateillä, sisävesiliikenteen tai merenkulun aloilla.
Komission ehdotuksessa Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevan päätöksen tarkistamiseksi on yleistavoitteena vähentää pullonkauloja. Tässä yhteydessä komissio on ehdottanut eräiden ehdokasvaltioiden yhteyksien lisäämistä verkkoihin. Itälänsi-liikennekäytävien vahvistamiseksi komissio on tehnyt ehdotuksen kahdesta uudesta ensisijaisesta hankkeesta: nämä ovat yhdistettyjä kuljetuksia koskeva Stuttgartin ja Wienin välinen suurnopeusjunahanke sekä Tonavan osuuteen kuuluvan Vilshofenin ja Straubingin välisen osuuden parantamishanke.
Lisäksi komissio on tehnyt ehdotuksen Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevan asetuksen muuttamisesta siten, että yhteisrahoituksen enimmäismäärää nostettaisiin nykyisestä 10 prosentista 20 prosenttiin investointikustannuksista poikkeustapauksissa, mukaan luettuina ehdokasvaltioiden rajoilla toteutettavat hankkeet.
Komissio on suunnitellut tarkistavansa kaikki Euroopan laajuiset verkot laajemmin vuonna 2004, missä otetaan huomioon Euroopan unionin uusi laajentumisesta johtuva muoto.
Rautateiden rahtiliikenteen osalta emme ole esitelleet ainoastaan puolitoista vuotta sitten hyväksyttyä ensimmäistä rautatiepakettia, vaan myös toisen rautatiepaketin, jolla yritetään nimenomaan vauhdittaa rautateiden rahtiliikennettä. Tavoitteena on luoda 2000-luvulle sopiva rautatiejärjestelmä, joka on asiakaskeskeinen ja tarjoaa siten laadukasta palvelua. Toivon, että parlamentin ja ministerineuvoston työskentely mahdollistaa, että jonkin ajan kuluttua näille erittäin tärkeille toimille voidaan näyttää vihreää valoa.
Lopuksi logistiikan alalla yhteentoimivuutta edistävän ja maantieliikenteen vaihtoehtojen kehittämistä tukevan uuden Marco Polo -hankkeen ansiosta yritykset voivat saada taloudellista tukea, mikäli ne hakevat sitä yhdessä jonkin Euroopan unioniin kuuluvan yrityksen kanssa.

Müller, Emilia Franziska (PPE-DE)
Arvoisa komission jäsen, paljon kiitoksia kattavista tiedoista. Jäsen Wuermeling ja minä olemme raja-alueiden asukkaina asianosaisia, koska siellä liikenne on lisääntynyt enemmän kuin 40-50 prosenttia. Raja-alueiden pääväylien varrella asuvat kansalaiset kärsivät ruuhkista, melusta ja pakokaasuista. Töihin matkustaessaan he joutuvat ajamaan jatkuvasti jonossa t?ekkiläisten, slovakialaisten, romanialaisten ja bulgarialaisten rekkojen perässä.
Lisäkysymykseni on seuraava: Mainitsitte, että rautatie- ja raideliikennettä pitäisi tukea voimakkaasti. Onko toistaiseksi ryhdytty minkäänlaisiin toimenpiteisiin tai onko joitakin toimenpiteitä tuettu, jotta raja-alueiden tavaraliikenne saataisiin siirrettyä maanteiltä rautateille, ja oletteko keskustellut asiasta Saksan rautateiden kanssa? Tämä on lisäkysymykseni.

De Palacio
. (ES) On selvää, että liikenteen kasvu keskittyy todellakin merkittävässä määrin rajaseuduille, ja juuri siksi kannustamme erilaisten hankkeiden avulla rautateiden rahtiliikenteen elvytystä Euroopan unionin nykyisissä 15 jäsenvaltiossa sekä rautateiden säilyttämistä kuljetusmuotona ehdokasvaltioissa. Toisin sanoen yritämme jo liittymistä edeltävän tuen avulla estää ehdokasvaltioita suuntaamasta kuljetuksiaan maanteille ja säilyttämään rautatieliikenteen osuuden vähintään yhtä suurena kuin nykyään.
Maantieliikenteen suurten solmukohtien reunamilla asuvien väestönosien kärsimät ongelmat, rasitukset ja haitat ovat minulle tuttuja, ja siksi pohdimmekin parhaillaan, kuinka kyseisen liikennemuodon laatua voitaisiin parantaa.
Olemme tietenkin keskustelleet Deutsche Bahnin kanssa, ja ensimmäinen rautatiepaketti pannaan toimintaan ensi vuodesta alkaen, mikä merkitsee ensinnäkin sitä, että Euroopan unioniin saadaan ensimmäistä kertaa Euroopan laajuinen rautatieverkko, jota ei nykyään ole olemassa ja että pystymme pääsemään yli kansallisista rautatieverkoista, jotka integroimme Euroopan laajuiseksi verkoksi.
Tämän Euroopan laajuisen verkon kautta liikennealan eri toimijat, Deutsche Bahn muiden mukana, kilpailevat keskenään ilman huolta syrjinnästä verkkoon pääsyssä. Uskon, että näiden järjestelmien ja lisäksi tulevina vuosina käyttöön otettavien yhteisten tai ainakin yhteentoimivien teknisten säännösten avulla voidaan luoda kunnollinen eurooppalainen rautatiejärjestelmä, joka voi todella kilpailla maantieliikenteen kanssa.

Wuermeling (PPE-DE)
Arvoisa varapuheenjohtaja, paljon kiitoksia äskeisestä vastauksesta. Minun on pyydettävä ensin anteeksi, että saavuin hieman myöhässä, mutta olen iloinen, että pääsin ylipäänsä tulemaan. Kuten tiedätte, uudistamme parhaillaan työjärjestystämme; osallistun siihen varjoesittelijänä, ja asiaa on käsiteltävä erittäin hienotunteisesti.
Haluaisin ensin kiittää komissiota siitä, että se pyrkii täyttämään Euroopan unionin Euroopan laajuisen liikenneverkon ja ehdokasvaltioiden TINA-verkoston väliset aukot. Se on erittäin tärkeää. Komissio on esittänyt tarkoituksenmukaisia ehdotuksia Euroopan laajuisen verkon täydentämiseksi ja tehnyt myös tarvittavia rahoitussitoumuksia. Se on minusta erittäin ilahduttavaa. Yksittäisistä infrastruktuurihankkeista käydään kotialueellani nyt tietenkin hyvin vilkasta keskustelua. Kaipaamme kuitenkin vielä yhtä asiaa - ja lisäkysymykseni liittyy juuri tähän - nimittäin edes jossain määrin luotettavaa arviota siitä, kuinka monta prosenttia erityisesti tavaraliikenne itse asiassa lisääntyy. Meidän olisi tärkeää tietää se väestöäkin ajatellen, sillä sillehän koituu haittaa uusista liikenneyhteyksistä.

De Palacio
. (ES) Hyvä jäsen, emme tunne tarkalleen prosentuaalisia osuuksia. Meillä on käytettävissämme ainoastaan suunnitelmia ja ennusteita, ja kuten sanoin ensimmäisessä puheenvuorossani, ennusteen mukaan maantieliikenne lisääntyy noin 50 prosenttia 4050 prosenttia 10 seuraavan vuoden aikana eli vuoteen 2010 mennessä. Tämä on kokonaisennuste, mutta mitä ilmeisimmin joillakin alueilla luvut voivat hyvinkin mahdollisesti olla suurempia. Ennakkotapauksina toimivat viimeisimmät laajentumiset: esimerkiksi Pyreneitten niemimaa ja sen yhteydet Pyreneitten kautta Ranskaan tai Skandinavian maitten liittäminen verkkoihin muulle maalle suuntautuvien yhteyksien kautta, tai Itävallan liittäminen verkkoihin.
Laajentumisen yhteydessä tapahtuu väistämättä laadullinen ja määrällinen lisäys, mutta en voi antaa teille täsmällisempiä tietoja kuin yleisen ennusteen 50 prosentin lisäyksestä vuoteen 2010 mennessä.

Puhemies. -
Kysymys nro 13 Alexandros Alavanos (H-0369/02):

Aihe: Olympic Airways -lentoyhtiölle myönnetty uusi laiton tuki
Komissio on kirjeessään (Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 98, 23.04.2002) osoittanut Kreikalle vaatimuksen tietojen toimittamisesta neuvoston asetuksen (EY) 659/1999

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, 6. maaliskuuta 2002 komissio päätti panna vireille Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen tavanomaisen tutkimusmenettelyn, joka koski komission aiemmilla, vuosina 1994 ja 1998 annetuilla päätöksillä valtuuttaman valtiontuen mahdollista väärinkäyttöä sekä Olympic Airwaysille juuri myönnetyn uuden tuen laillisuutta.
Päätös annettiin tiedoksi Kreikan hallitukselle, joka esitti asiaa koskevat huomionsa useaan otteeseen. Komission päätös julkaistiin myös virallisessa lehdessä, jotta kolmannet osapuolet voisivat esittää komissiolle huomautuksensa kuukauden kuluessa. Määräaika meni umpeen 23. toukokuuta 2002, mihin mennessä komissio oli vastaanottanut huomioita asianosaisilta. Komissio tekee asiasta lopullisen päätöksen tutkittuaan yksityiskohtaisesti Kreikan viranomaisilta ja asianosaisiksi ilmoittautuneilta kolmansilta osapuolilta saamansa tiedot.
Komissio ei voi selvittää asioita pohjiaan myöten, ennen kuin se on laatinut lopullisen lausuntonsa sen 6. maaliskuuta 2002 annetussa päätöksessä esitetyistä väittämistä.

Alavanos (GUE/NGL).
Kiitän komission jäsentä. Minulle on kuitenkin jäänyt epäselväksi eräs asia. Nyt nostetaan uudelleen esiin komission hyväksymät, vuonna 1994 myönnetyt tuet. Toisaalta komissio ei millään lailla reagoinut Euroopan parlamentissa esitettyihin kommentteihin - joita muun muassa itse esitin - Olympic Airways -lentoyhtiön myymiseen tähtäävästä tarjouskilpailusta. Ensinnäkin kysyisin komissiolta: mitkä ovat ne kolme asianomaista tahoa? Toiseksi: onko komissio kiinnostunut asiasta ja onko sen tavoitteena auttaa Olympic Airways -lentoyhtiötä selviytymään vaikeuksistaan? Yhtiöllähän on tunnetusti merkittävä rooli Kreikan kansallisessa lentoliikenteessä.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, katsokaahan hyvä jäsen, komission tavoitteena on edistää ilmailualan kehitystä Euroopan unionissa ja kannustaa lentoyhtiöitä lujittumaan, olemaan kilpailukykyisiä, tarjoamaan käyttäjille hyvää palvelua ja kehittymään taloudellisesti.
Ymmärrän oikein hyvin, että Olympic Airways on Kreikan talouselämän kannalta erittäin tärkeä yhtiö, jolla on selkeä vaikutus myös koko Euroopan unionin talouselämään. Tämän kerrottuani minun on sanottava, että kuten osoitin aiemmin vuosien 1994 ja 1998 päätöksistä puhuttaessa, kyse on yksinkertaisesti siitä, miten näitä päätöksiä on sovellettu, koska tuolloin ne tehtiin sen tiedon perusteella, jota meille oli toimitettu ja josta olimme pyytäneet vahvistuksen ja yksityiskohtaista tietoa Kreikan hallintoviranomaisilta.
Korostan kuitenkin, että suurin toiveeni olisi, että Olympic Airwaysin kysymys ratkeaisi myönteisesti, että kaikki Kreikan viranomaisten aloitteet ja ponnistelut Olympic Airwaysin yksityistämiseksi tuottaisivat myönteisiä tuloksia, ja yksinkertaisesti, etten joutuisi havaitsemaan tosiksi tietoja Kreikan hallituksen mahdollisista uusista tuista. Voisinko toivoa muuta kuin että Olympic Airwaysilla ei olisi minkäänlaisia ongelmia ja että meidän ei tarvitsisi käydä läpi sitä tutkimusmenettelyä, joka on parasta aikaa meneillään.

Puhemies. -
Koska komission kysymyksille varattu aika on päättynyt, kysymyksiin nro 11 ja kysymyksiin nro 1470 vastataan kirjallisesti.

Puhemies. -
Jatkamme seuraavaksi keskustelua Hautalan laatimasta Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietinnöstä (A5-0207/2002) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloista annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY muuttamisesta (PE-CONS 3624/2002 - C5-0185/2002 - 2000/0142(COD)).

Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olemme kaikki erityisen tyytyväisiä siihen, että prosessi, jolla uudistetaan vuonna 1976 annettua direktiiviä miesten ja naisten tasa-arvoisesta kohtelusta on saatu päätökseen. Tämä direktiivi on ollut merkittävässä osassa eurooppalaisten työssäkäyvien naisten elämässä.
Uusi teksti, joka uskoakseni hyväksytään Euroopan parlamentissa, on kolmen Euroopan unionin toimielimen järjestelmällisten ponnistelujen ja onnistuneen yhteistyön tulosta. Se heijastaa Euroopan unionin jäsenvaltioiden taloudellisia ja yhteiskunnallisia muutoksia sekä unionin sosiaalisen mallin uudistamispyrkimyksiä. Se kuvastaa myös naisten tämänhetkisiä, unionin kehitystavoitteiden saavuttamiseksi vaadittavia rooleja sekä yhteiskunnan velvoitteita ja vastuuta työtätekeviä naisia kohtaan.
Uudella direktiivillä voidaankin merkittävästi edistää naisten ja miesten välistä tasa-arvoa työelämässä. Uusia käsitteitä on otettu käyttöön sukupuoleen perustuvan syrjinnän alalla, kuten seksuaalinen häirintä, yritysten toimintaohjelmat sekä työnantajan vastuu. Tekstissä esitetään myös puolueettomien tasa-arvon valvontaelinten perustamista. Merkittävää on myös, että valvontaelinten rahoitus turvataan, mikä on Euroopan kansanpuolueen sitkeyden ansiota. Direktiivi on mielestämme merkittävä, ja sen täytäntöön panemiseksi on kaikkien ponnisteltava. Lopullinen tavoitehan on saada aikaan parannuksia työntekijöiden elämässä. On siis huolehdittava siitä, että direktiivi sisällytetään jäsenvaltioiden lainsäädäntöön mahdollisimman nopeasti. Tärkeää on myös, että kansalaisille - varsinkin naisille - sekä yhteiskuntaelimille, oikeuslaitokselle ja hallintoviranomaisille tiedotetaan laajalti direktiivistä.
Tiedotuksen ja tietoisuuden lisäämisen merkitystä ei pidä vähätellä, sillä vaikka jäsenvaltioiden lainsäädäntö ja politiikan periaatteet ovat tunnetusti edistyksellisiä, ei niitä kuitenkaan asianmukaisesti sovelleta, ja siksi naisia syrjitään työelämässä. Tämä direktiivin täytäntöönpanon myötä tasa-arvoa koskevien lakien ja tasa-arvopolitiikan pitää saada kukoistaa.

Gröner (PSE)
Arvoisa puhemies, voimme olla tyytyväisiä tasa-arvoista kohtelua koskevasta direktiivistä käydyn sovittelumenettelyn tulokseen. Esittelijämme Hautala ansaitsee siitä lämpimät kiitokset. Olen vakuuttunut siitä, että tämä muutettu direktiivi osoittautuu virstanpylvääksi naisten uramahdollisuuksien parantamisessa. Onnistuimme kirjaimellisesti viime minuutilla saamaan aikaan sopuratkaisun ja määrittelemään seksuaalisen häirinnän työpaikalla. Tämä määritelmä kieltää kaikenlaisen ei-toivotun sanallisen, sanattoman tai fyysisen seksuaalisen käytöksen, jolla loukataan henkilön ihmisarvoa. Myös välillinen ja välitön syrjintä sisällytettiin ensi kertaa EU:n lainsäädäntöön, ja niitä koskevista määräyksistä tulee siten sitovia 15 jäsenvaltiossa, pian 10 muussakin jäsenvaltiossa.
Laadullisesti suunnattoman tärkeä uudistus on lisäksi se, ettei naisia saa syrjiä ammatissa raskauden ja äitiysvapaan perusteella ja että heillä on oikeus palata työhönsä tai vastaavaan toimeen äitiysvapaan jälkeen. Oli taisteltava sitkeästi, jotta isätkin saadaan hoitovapaan ja adoptiovanhemmat direktiivin tarjoaman suojan piiriin.
Vuoteen 2005 mennessä sekä jäsen- että ehdokasvaltioiden on huolehdittava siitä, että yrityksiin perustetaan riippumattomia elimiä, laaditaan ja pannaan etukäteen täytäntöön tasa-arvoista kohtelua koskevia suunnitelmia ja hankitaan tähän tarvittavat resurssit. Säännösten rikkomisesta on langetettava todellisia seuraamuksia. Emme vielä tiedä, vastaako Saksan liittohallituksen ja työnantajaliiton tämänkaltainen vapaaehtoinen sitoutuminen EU-direktiivimme tiukkoja vaatimuksia. Elleivät yritykset selvästi tehosta pyrkimyksiään naisten tukemiseksi, tilanne johtaa väistämättä kanteen nostamiseen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa.

Schmidt, Olle (ELDR).
Arvoisa puhemies, Heidi Hautala ansaitsee todellakin kaiken sen tunnustuksen, jota hän on tänään saanut. Esittelijä Hautala on onnistunut saamaan aikaan erinomaisen ratkaisun, vaikka ministerit ovat olleet itsepäisiä eivätkä tietyissä tapauksissa ole olleet asiasta juurikaan kiinnostuneita eivätkä ole siihen paneutuneet. .
Tasa-arvoa koskeva työ on EU:ssa edennyt huomattavasti. Sekä naiset että miehet voivat nyt lain avulla välttyä seksuaaliselta häirinnältä. Tiedämme, että naiset joutuvat näiden hyvin tavallisten seksuaalisten vihjailujen kohteeksi. Nyt saamme lakiin perustuvan määritelmän Euroopan yhteisön oikeuteen, ja työnantajalle annetaan selkeä vastuu.
Useiden Euroopan naisten työpäivä on mennyt pilalle tunkeilevien miesten vuoksi. EU:n töissä käyvistä naisista 40-50 prosenttia on jossakin vaiheessa joutunut seksuaalisen häirinnän kohteeksi.
Olen erittäin iloinen myös, että äitiys-, isyys- tai adoptiovapaan oikeutta parannetaan niin naisten kuin miestenkin osalta. Mielestäni olisi kuitenkin ollut parempi, jos oikeus palata töihin vapaan jälkeen olisi tuotu selvemmin esille.
Lopuksi vielä kerran kiitos asiasta vastaavalle komission jäsenelle hänen tekemästään uutterasta työstä. Kiitos kollega Hautalalle ja suomalaiselle sisulle, jota hän on osoittanut edistääkseen tasa-arvotyötä Euroopassa.

Eriksson (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, kiitän iloisena Heidi Hautalaa tästä lannistumattomasta työstä. Jäsen Hautala ei ole pelkästään itse paneutunut siihen, vaan hän on saanut myös monet puolueryhmät osallistumaan asiaan hyvin pitkän ajan kuluessa. Se on tuottanut tulosta.
Haluan erityisesti mainita, että molemmilla vanhemmilla on nyt oikeus palata työhönsä tai saada aikaisempaa tehtäväänsä vastaava toimi äitiys-, isyys- tai adoptiovapaan jälkeen. Tämä toteutuu kuitenkin vain, jos jäsenvaltiot tunnustavat kyseiset oikeudet.
Toivon todellakin, että tieto tästä direktiivistä leviää nopeasti kansalaisten parissa ja että ne jäsenvaltiot, joilla ei vielä ole tämäntyyppistä lainsäädäntöä, ottavat sen huomioon (ad notam).
On myös syytä mainita, että direktiivissä todellakin konkretisoituvat ne poliittiset tavoitteet, jotka aina otetaan esille juhlallisissa puheissa: toisin sanoen, että voimme yhdistää perhe-elämän ja työelämän. Direktiivi sisältää konkreettisen toimen, joka voi edistää tämän tavoitteen toteutumista. Haluttomuutta ja ymmärtämättömyyttä ilmenee, kun poliittiset tavoitteemme törmäävät yhteen sen kanssa, että työnantajat ovat täysin haluttomia tarkistamaan osaansa, kun kyse on pienistä syntyvyysluvuista Euroopan unionissa.
Lopuksi haluan mietinnön 9 kohdasta huomauttaa, että kirkko ja armeija ovat osoittautuneet kahdeksi vankaksi taantumukselliseksi yhteiskunnan osaksi tässä asiassa.

Klaß (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, direktiiviä oli aivan ehdottomasti muutettava, jotta voisimme ottaa asianmukaisesti huomioon Amsterdamin sopimuksen, jossa annetaan uusia säännöksiä miesten ja naisten yhtäläisistä mahdollisuuksista. Mukautusta tarvitaan myös useiden Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen laajojen oikeustapausten - esimerkiksi Kalanken ja Marschallin tuomioiden - perusteella. Olemme kiistelleet kelvollisesta sopuratkaisusta pitkään ja tiiviisti sekä Euroopan parlamentissa että neuvoston kanssa. Näissä keskusteluissa emme ole missään vaiheessa kadottaneet näköpiiristämme tavoitetta naisten ja miesten tasa-arvoisen kohtelun varmistamisesta työn saantiin liittyvissä mahdollisuuksissa.
Seksuaalisen häirinnän määritelmää hiottiin aivan viime hetkeen saakka; edelleen voidaan tosin olla monta mieltä siitä, pitäisikö sen sisältyä lakitekstiin. Saimme aikaan sopuratkaisun yhden tai usean sellaisen riippumattoman elimen perustamisesta, jotka analysoivat ja valvovat direktiivin täytäntöönpanoa ja soveltamista. Kannatan tällaisia elimiä, jotka voivat olla myös osa jo olemassa olevia yksikköjä. Direktiivissä otetaan lisäksi huomioon adoptiovanhempien oikeudet sellaisissa jäsenvaltioissa, joissa adoptiovapaa tunnustetaan. Direktiiviin sisältyy myös oikeus palata entiseen työhön tai vastaavaan toimeen äitiysvapaan jälkeen.
Jäsenvaltiot velvoitetaan tällä direktiivillä toteuttamaan useita tasa-arvoista kohtelua edistäviä sitovia toimenpiteitä. Näiden toimenpiteiden täytäntöönpanoa ei saisi mielestäni kuitenkaan jättää yksinomaan yritysten vastuulle. Niitä on tuettava siinä. Vasta sitten, kun miehillä ja naisilla on yhtäläinen vastuu perheestä, lasten kasvatuksesta ja vanhusten hoidosta, ja vasta sitten, kun miehet pitävät hoitovapaan ottamista perhevelvollisuuksien hoitamiseksi itsestään selvänä, vasta sitten olemme lähentyneet tavoitetta, joka on yhtäläisten mahdollisuuksien, yhtäläisten oikeuksien ja yhtäläisten velvollisuuksien aikaansaaminen.

Avilés Perea (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, käsittelemme nyt lopullista tekstiä, joka hyväksyttiin pitkän työjakson päättäneessä sovittelukokouksessa 17. huhtikuuta.
Ponnistelimme naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa päästäksemme yksimielisyyteen direktiivin tärkeimmistä kohdista. Se ei ollut helppoa; jouduimme kaikki antamaan periksi joissakin asioissa, mutta saimme aikaan enemmistöä tyydyttävän tekstin, josta päästiin neuvostossa yksimielisyyteen lukuisten virallisten ja epävirallisten kokousten jälkeen. Direktiiviin on sisällytetty sellaisia tärkeitä kysymyksiä kuin sukupuolisen häirinnän määrittely yhteisön tasolla, ja siinä kielletään naisten syrjintä työpaikoilla raskauden tai äitiyden takia, adoptiovanhemmuus ja isyys mukaan luettuina, ja taataan sama tai vastaavanlainen työpaikka. Direktiivi sisältää myönteisiä toimia sellaisilla ammattialoilla, joilla jompi kumpi sukupuoli on aliedustettuna, ja siinä esitetään ehkäiseviä toimia sukupuolisen syrjinnän erityisesti häirinnän ja sukupuolisen häirinnän kaihtamiseksi työpaikoilla ja taataan todelliset seuraamukset, mikäli direktiiviä rikotaan. Yhtäläinen kohtelu työpaikoilla on direktiivissä suunnitelmallista ja järjestelmällistä, ja joka neljäs vuosi laaditaan kertomus naisten todellisen aseman selvittämiseksi.
Pidän direktiiviä hyvänä, koska siinä otetaan huomioon ne ongelmat, joita naiset joutuvat kohtaamaan liian usein työssä ja ammattia harjoittaessaan, ja se toimii tehokkaana apuna syrjinnän välttämiseksi. On tähdennettävä puheenjohtajavaltio Espanjan mallikasta työtä ja sen ponnisteluja, jotta neuvosto ja parlamentti voisivat päästä sopimukseen direktiivistä.

Busquin
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kollegani komission jäsen Diamantopouloun puolesta - hän on pahoillaan, ettei päässyt tänne tänä iltana - haluaisin onnitella teitä kaikkia ja erityisesti jäsen Hautalaa sopimuksen johdosta, jolla parlamentti ja neuvosto hyväksyivät tämän äärimmäisen tärkeän direktiivin.
Tähän sopimukseen ei olisi päästy ilman parlamentin ja neuvoston osoittamaa yhteistyöhalukkuutta. Huhtikuun 17. päivänä 2002 hyväksytty poliittinen sopimus vahvistaa huomattavasti kesäkuussa 2001 annettua yhteistä kantaa. Voimme kaikki olla ylpeitä ponnisteluistamme, sillä olemme aimo askeleen lähempänä yhteistä tavoitettamme naisten ja miesten välisen tasa-arvon saavuttamisen osalta.
Mielestäni olemme onnistuneet ratkaisemaan kaikki tärkeät kysymykset ja olemme varsin laajasti vastanneet Euroopan parlamenttia huolettaviin kysymyksiin. Asia ei ollut yksinkertainen ja siihen esitettiin useita tarkistuksia. Uskon, että lopullista hyväksyttyä tekstiä voisi kutsua arvokkaaksi kompromissiksi, sillä tässä erittäin vankassa direktiivissä tarjotaan eurooppalaisille miehille ja naisille konkreettisia tuloksia. Olemme edistyneet huomattavasti sukupuoleen perustuvan syrjinnän vastaisessa taistelussa ja olemme taanneet perustamissopimuksessa mainitun perusperiaatteen tehokkaan ja kestävän toteuttamisen jäsenvaltioissa.
Uutta direktiiviä voisi luonnehtia selkeäksi tekstiksi, jossa taataan oikeusturva ja joka on yhdenmukainen muiden vastaavien syrjinnänvastaista taistelua koskevien lainsäädäntöjen kanssa. Olen erityisen iloinen direktiiviin sisällytetyistä uudistuksista, joista mainittakoon seksuaalisen häirinnän yleiseurooppalaisen määritelmän hyväksyminen työnantajien vastuualueeseen kuuluvana asiana, häirinnän ja seksuaalisen häirinnän ehkäiseminen ja tasa-arvoa edistävien toimien laatiminen sekä tekstissä annettu laaja toimivalta tasa-arvon valvontaelimien perustamiseksi. Unionin toimielimet todistivat, että ne pyrkivät voimakkaasti tarvittaviin kompromisseihin, jotta tämä asia saadaan käsiteltyä loppuun, ja toivon, että tällainen vastaava toimielinten välinen yhteistyö saa jatkoa vastaisuudessakin.

Puhemies. -
Optisesti komission jäsen Diamantopoulou olisi ollut varmasti hieman mieleisempi, mutta käsittelitte asian sisältöä varmasti aivan yhtä hyvin!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
van Velzenin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0211/2002) muutetusta ehdotuksesta neuvoston päätökseksi tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn erityisohjelmasta "Eurooppalaisen tutkimusalueen integrointi ja lujittaminen" (2002-2006) (KOM(2002) 43 - C5-0212/2002 - 2001/0122(SNC))
Zorban laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0206/2002) muutetusta ehdotuksesta neuvoston päätökseksi tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn erityisohjelman: "Eurooppalaisen tutkimusalueen jäsentäminen" (2002-2006) hyväksymiseksi (KOM(2002) 43 - C5-0213/2002 - 2001/0123(CNS))
Piétrasantan laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0210/2002) muutetusta ehdotuksesta neuvoston päätökseksi tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn erityisohjelmasta, jonka Yhteinen tutkimuskeskus toteuttaa suorina toimina (2002-2006) (KOM(2002) 43 - C5-0214/2002 - 2001/0124(CNS))
Alyssandrakisin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0209/2002) ehdotuksesta ja muutetusta ehdotuksesta neuvoston päätökseksi ydinenergia-alan tutkimuksen ja koulutuksen erityisohjelmasta 2002-2006 (Euratom) (KOM(2002) 279 - C5-0333/2001 + KOM(2002) 43 - C5-0215/2002 - 2001/0125(CNS))
Schwaigerin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0208/2002) ehdotuksesta ja muutetusta ehdotuksesta neuvoston päätökseksi tutkimuksen ja koulutuksen erityisohjelmasta 2002-2006, jonka Yhteinen tutkimuskeskus toteuttaa Euroopan atomienergiayhteisölle suorina toimina (KOM(2002) 279 - C5-0334/2001 + KOM(2002) 43 - C5-0216/2002 - 2001/0126(CNS))

Van Velzen (PPE-DE)
. (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ensiksi haluan kiittää komission jäsentä ja hänen kabinettiaan, Euroopan komission edustajia, puheenjohtajavaltio Espanjaa, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan sihteeristöä, neuvojia, varjoesittelijöitä ja kaikkia niitä, jotka ovat osallistuneet tämän mietinnön valmisteluun. Kysymys on loppujen lopuksi tutkimuksen ja teknologian kehittämisen erityisohjelmista ja eurooppalaisen tutkimusalueen integroinnista ja lujittamisesta. Arvoisa puhemies, mielestäni voimme vain todeta, että parlamentissa tehdyn hyvän yhteistyön ansiosta - jota näimme myös Caudronin mietinnön kohdalla - Euroopan parlamentti voi olla ylpeä niistä tuloksista, joista se huomenna äänestää.
Sanoin jo, että jatkamme kollega Caudronin onnistuneen työn pohjalta. Olemmekin ottaneet rakenteen ja tutkimusmäärärahat sellaisenaan kuudennesta puiteohjelmasta erityisohjelmiin, emmekä ole muuttaneet mitään. Teemme silloin oikeastaan jotain historiallista. Äänestämme tietääkseni täysistunnossa ensimmäistä kertaa kahdesti suunnilleen samoista tarkistuksista. Äänestämme huomenna vielä kerran tarkistuksista, jotka käsittelimme ja hyväksyimme aikaisemmin Caudronin mietinnössä ja jotka päätimme sisällyttää erityisohjelmiin epävirallisessa kolmikantakeskustelussa neuvoston ja komission kanssa, ja se on mielestäni historiallista.
Millä tavalla erityisohjelma sitten oikeastaan täydentää kollega Caudronin kuudetta puiteohjelmaa? En tietenkään syvenny kaikkiin yksityiskohtiin, mutta haluan mainita joukon kohtia, jotka ovat lähellä sydäntäni.
Aloitan tietysti biotieteistä. Arvoisa puhemies, olemme kiinnittäneet paljon huomiota muun muassa syöpätutkimukseen, ja mielestäni aivan perustellusti. Haluamme eurooppalaisen tuen syöpää koskevalle perus- ja translaatiotutkimukselle, joka liittyy syövän paljon entistä tehokkaampaan ja varhaisempaan havaitsemiseen, sillä siihen potilaiden henkiinjääminen loppujen lopuksi perustuu. Haluamme tietysti myös enemmän tukea ehkäiseville toimille. Keskustelimme viime viikolla monien johtavien syöpäasiantuntijoiden kanssa, ja he nostivat ehkäisyn erittäin painokkaasti esille, ja mielestäni voimme kuudennen puiteohjelman avulla edistää ehkäisyä merkittävästi. Lisäksi haluamme tietysti paljon nopeampaa tulosten siirtämistä kokeellisen toiminnan ja potilaan sängyn äärellä lopulta tapahtuvan toiminnan välillä, ja nimitämme sitä omituisella sanalla translaatiotutkimus. Arvoisa puhemies, siitä tässä on kysymys.
Tuemme uudenlaisia lähestymistapoja myös sydän- ja verisuonitautien ja diabeteksen kohdalla, ja tavoitteena on kytkeä erityisesti genomitutkimus uusien tekniikoiden ja uusien tutkimusmenetelmien soveltamiseen. Uskon, että voimme saada paljon aikaan muun muassa geenitekniikan avulla.
Olemme tarkastelleet myös muuta kehitystä. Esimerkiksi sitä, miten nanotekniikkaa voidaan käyttää sydäninfarktin hoitamiseksi nykyistä paremmin ja tehokkaammin. Ja sitä, miten voimme käyttää kehittyneitä, innovatiivisia tekniikoita sydän- ja verisuonitautien kirurgisessa hoidossa. Jos suljemme silmämme ja ajattelemme, millaisia uusia tekniikoita, parempia tutkimusmenetelmiä ja vastaavaa voimme tarjota kansalaisillemme seuraavien kymmenen vuoden aikana, niin käsitämme, että tämä on poikkeuksellisen tärkeä ohjelma.
Myös elintarvikkeiden turvallisuuden alalla kiinnitämme tässä ohjelmassa aivan perustellusti huomiota siihen perustavanlaatuiseen merkitykseen, joka ravinnolla, ruokavaliolla ja elintavoilla on kansalaisten terveydelle.
Mielestäni on hyvin tärkeää, että Euroopan tietoyhteiskunnassa luodaan yhteys toisaalta matkaviestinnän ja toisaalta uusien digitaalitelevisiotekniikoiden ja laajakaistaviestinnän tarjoamien mahdollisuuksien välillä. Tässä kokonaispaketissa voimme myös työllisyyden osalta esittää paljon parempaa osaa eurooppalaisena teollisuudenalana. Tästä tässä on loppujen lopuksi kysymys.
Arvoisa puhemies, haluan vielä kiinnittää huomiota erityisesti INTAS-hankkeeseen. Puhumme aina paljon voimakkaammasta kumppanuudesta Euroopan ja Venäjän välillä. INTASin avulla voimme vahvistaa yhteistyötä Venäjän kanssa huomattavasti, mikä on hyvin tärkeää, koska sen avulla voidaan estää myös Venäjältä tapahtuvaa aivovuotoa.
Lopuksi haluan todeta, että komission jäsen Busquin on ollut visionäärinen kuvatessaan kuudetta puiteohjelmaa sillä tavalla ja ohjatessaan sitä eurooppalaisen tutkimusalueen suuntaan. Hän teki uraauurtavaa työtä varsinkin myös Barcelonassa saadakseen jäsenvaltiot ryhtymään toimiin, jotta yrityselämä, kansalliset hallitukset ja Euroopan unioni lopulta alkaisivat yhdessä pyrkiä kohti kolmea prosenttia BKT:sta tutkimukselle. Arvoisa puhemies, vasta silloin Eurooppaan todella luodaan työpaikkoja, vasta silloin Euroopan kilpailukyvyn hyväksi todella tehdään jotain, ja haluan kiittää komission jäsentä tästä visionaarisesta asenteesta. Toivon, että näette myös tämän ohjelman siinä valossa. On oleellisen tärkeää, että kaikki ryhmät tukevat tätä ohjelmaa huomenna mahdollisimman paljon, niin että se voidaan toteuttaa mahdollisimman nopeasti.

Zorba (PSE)
Arvoisa puhemies, kaikissa viime kuukausien aikana käydyissä keskusteluissa nostettiin esiin eräs poliittinen peruskysymys. Miten Euroopassa ratkaistaan kaikilla tieteenaloilla ilmenevät rakenteelliset heikkoudet? Nähdäkseni näihin ongelmiin on haettava oikeita ratkaisuja yhteistyössä. Näin Euroopan unionissa voidaan katsoa toiveikkaasti tulevaisuuteen ja vastata kansalaisten odotuksiin, kun otetaan huomioon, että tämänhetkinen Euroopan talous- ja yhteiskuntakehitys perustuu osaamiselle.
Eurooppalaisen tutkimusalueen jäsentämistä koskevan erityisohjelman osalta komission ehdotuksessa oli todella kaikki ne elementit, jotka auttoivat kiistanalaisten kysymysten paikantamisessa. Haluankin kiittää sekä komissiota että teollisuusvaliokunnan sihteeristöä hyvästä yhteistyöstä. Yhteensattuman johdosta työskentelymme aikana Barcelonan Eurooppa-neuvostossa tehtiin myönteinen päätös tutkimukseen suunnattujen kokonaismäärärahojen lisäämisestä, mitä komissiosta oli ehdotettu. Tämä kannustava päätös tuli mielestäni oikeaan aikaan.
Tieteiden välinen ja monitieteellinen tutkimus ovat muutamia niistä peruskysymyksistä, joihin haluan keskittyä. Niitä tarvitaan perinteisten tieteenalojen välisten raja-aitojen ylittämisessä sekä rohkeampien ja innovatiivisempien hankkeiden kehittämisessä. Niiden avulla voidaan edistää paitsi synergioita eri tutkimusalojen välillä myös uusien tutkimusalojen kehittämistä. Tämä suuntaus vapauttaa mielestäni luovia voimavaroja ja auttaa eurooppalaisia selviytymään tulevassa kansainvälisessä kilpailussa muiden alan toimijoiden kanssa.
Toinen tärkeä kysymys koskee tutkijoiden yhteistyötä ja liikkuvuutta. Kysymys uusien tutkijoiden houkuttelemisesta ja yhteistyötä estävien tekijöiden voittamisesta koskee Euroopan lisäksi myös ehdokasvaltioita ja kolmansia maita. Marie Curie -apurahojen hyödyntäminen voi olla merkittävää apukeino tässä asiassa. Pyydämmekin komissiota seuraamaan tutkijoiden liikkuvuutta, jotta Euroopan parlamentti saisi tulevien vuosien tilanteesta luotettavaa tietoa. Kolmansien maiden tutkijoilla on paljon annettavaa eurooppalaiselle tutkimukselle. Apurahojen myöntämisen merkitystä kolmansien maiden tutkijoille ei pidä vähätellä, vaan siihen pitäisi peräti jollakin tavoin sitoutua. Arvoisa puhemies, nostan tämän kysymyksen uudelleen esiin, sillä uskoakseni myös te olette samaa mieltä asiasta.
Kolmas kysymys koskee eurooppalaista korkeakoulutusaluetta. Tutkimuksella ja yliopistotason koulutuksella on yhteisiä intressejä ja ne ovat yhteydessä toisiinsa. Ne toki kilpailevat jonkin verran keskenään, muun muassa opetusoikeutta koskevassa kysymyksessä. Uskon kuitenkin, että Bolognan prosessi sekä komission jäsenten, Busquinin, Liikasen ja Redingin, yhteiset aloitteet osoittautuvat tässä kysymyksessä kovin kiinnostaviksi.
Yhteiskunta ja tiede: Euroopan kansalaisten pelot ja odotukset tutkimuksen ja tieteen suhteen ovat nyt suuremmat kuin koskaan.
Tarvitaan järjestelmällisempää julkista vuoropuhelua, jolla on todellista vaikutusta yhteiskuntaan. Oikeanlainen ongelmanasettelu sekä vuoropuhelun kasvatukselliset tehtävät ovat tässä prosessissa keskeisiä. Vuoropuhelu on vastavuoroinen prosessi. Sitä hyödyntämällä eurooppalaisen tutkimuksen toimijoiden pitää oppia tuntemaan kansalaisten tarpeet ja vastaamaan yhteiskunnallisiin vaatimuksiin. Siksi pyrimme ponnekkaasti asettamaan yhteiskuntatieteet ja humanistiset tieteet etualalle. Yhteiskunnan ja tieteen toimijoiden välisissä suhteissa on uskoakseni vielä paljon kehittämisen varaa - varsinkin strategista rakenteellista suunnittelua tarvitaan.
Lopuksi uskoisin, että poliittisesti teimme kaiken voitavamme ja ratkaisimme useita esiin nousseita ongelmia yhteisymmärryksessä ja harkintaan turvautuen. Tästä eteenpäin komissio vastaa tietenkin direktiivin täytäntöönpanosta, mutta myös tiedeyhteisön osuus on merkittävä ohjelman soveltamisessa. Tutkimusyhteisöltä odotamme erityisesti, ettei se tee poliittisia valintojamme tyhjiksi.

Alyssandrakis (GUE/NGL)
. (EN) Arvoisa puhemies, erityisessä ydinenergiaa koskevassa tutkimus- ja koulutustoiminnan ohjelmassa on 940 miljoonaa euroa kolmella ensisijaisen tärkeällä alalla toteutettaviin toimiin, joita ovat hallittu lämpöydinfuusio, radioaktiivisen jätteen käsittely ja säteilysuojelu, sekä muihin ydinteknologian ja turvallisuuden alalla toteutettaviin toimiin. Suurin osa varoista, 750 miljoonaa euroa, ehdotetaan käytettäväksi ydinfuusiotutkimukseen, ja siitä enintään 200 miljoonaa euroa on tarkoitettu ITERiin, Next Step tokamak -laitteeseen. Kansainvälisissä neuvotteluissa saavutetusta myönteisestä tuloksesta riippuen erityistä päätöstä odotetaan vuosina 2003-2004, joten ITERin rakentaminen voitaisiin aloittaa käytännöllisesti katsoen vuosina 2005-2006. Tämä on tärkeä edistysaskel kohti jatkuvaa energian tuotantoa ydinfuusiosta, josta odotetaan tehokasta energialähdettä muutaman vuosikymmenen kuluessa. Fossiilisen polttoaineen rajallisten esiintymien vuoksi kyseisen kehityksen merkitystä ei voi aliarvioida. Näin ollen aiheeseen liittyvä tutkimus ansaitsee täysin ehdotetun rahoituksen. Koska lopullista päätöstä ITERistä ei ole vielä tehty, joustavuus varojen jakamisessa ITERin ja muiden fuusiotoimien välillä on merkittävä osa ehdotusta.
Muut toimet hallitun ydinfuusion alalla sisältävät järjestön ohjelman fysiikassa, teknologiassa ja JET-laitteiden käyttämisessä. Järjestön ohjelma sisältää muun muassa tutkimuksia muiden kuin tokamak-laitteiden magneettisen koossapidon kaavoista, erityisesti Wendelstein 7-X "stellaraatorin" rakentamisen jatkamisen, fuusiomateriaaleja koskevan tutkimuksen ja yhteydenpidon inertiakoossapitoa koskeviin siviilitutkimustoimiin ja mahdolliset vaihtoehdot.
Joint European Torus (JET-laite) Culhamissa Englannissa on ollut erittäin onnistunut järjestelmä ja sen tuomia mahdollisuuksia tullaan hyödyntämään, mutta sitä on vaiheistettava tarkoituksenmukaisesti, jotta vastaavat lähteet voidaan ohjata uudelleen ITERiin.
Ydinfuusioreaktoreiden tulevaisuudesta riippumatta radioaktiivisen, erityisesti pitkäikäisen, jätteen ongelma jää tuhansiksi vuosiksi. Näin ollen vain tutkimustoimia lisäämällä voidaan toivoa, että niistä aiheutuvat vaarat vähenevät. Erityisessä ohjelmassa on 90 miljoonaa euroa geologisen loppusijoituksen tutkimiseen ja keinojen kehittämiseen jätteiden tuottamisen vähentämiseksi.
Säteilysuojeluun menee 50 miljoonaa euroa. Lopuksi lukuun "Muu toiminta" kuuluvat innovatiivisten välineiden arviointi ja parannettujen ja entistä turvallisempien ydinenergiatoiminnan kehittäminen, kasvatus- ja koulutustoiminta säteilysuojelun alalla, nykyisten voimaloiden turvallisuuden parantaminen, yhteensä 50 miljoonaa euroa.
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus ja energiavaliokunta suhtautuu myönteisesti komission ehdotukseen ja antaa tukensa fuusiotutkimukselle yleisesti ja erityisesti ITERille. Eurooppalainen alue ITERiä varten lujittaa Euroopan unionin maailmanlaajuista fuusioteknologian johtoasemaa, joka on saavutettu muiden muassa JET-laitteilla, joista ei pitäisi luopua ennen kuin niiden mahdollisuudet on täysin hyödynnetty.
Useat valiokuntamme tekemät tarkistusehdotukset koskevat ydinjätettä ja ydinturvallisuutta. Ei riitä, että keinot jätteen käsittelemiseksi ovat yhteiskunnan kannalta hyväksyttäviä, vaan niiden on oltava myös itsessään turvallisia.
Tällä kohdin haluaisin huomauttaa, että ranskankielisessä käännöksessä on virhe tarkistuksessa 4, jossa alkuperäinen englanninkielinen teksti "sekä turvallinen että hyväksyttävä" on muuttunut muotoon "sekä terveellinen että hyväksyttävä". Voiko puhemies varmistaa, että virhe korjataan?
Tutkimusta tilapäisestä loppusijoituksesta, jätteen luonnehdinnasta ja jätteen pakkaamisesta olisi rahoitettava yhdessä geologista loppusijoitusta koskevan tutkimuksen kanssa. Tutkimukseen, joka koskee innovatiivisia keinoja ja menettelyjä jätteiden tuottamisen vähentämiseksi, olisi sisällytettävä korkealämpötilainen reaktori, kevytvesireaktorit, kaasujäähdytteiset reaktorit, nopean reaktorin tekniikat ja kuumennus.
Kaiken kaikkiaan teollisuusvaliokunnan mietinnön hyväksyminen merkitsee huomattavaa edistysaskelta kohti tehokkaampaa ja turvallisempaa ydinenergiaa.

Schwaiger (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Busquin, hyvät kollegat, mietinnössäni käsitellään Euroopan atomienergiayhteisön suoria toimia, joita Yhteinen tutkimuskeskus ja sen Ispran, Pettenin, Geelin, Molin ja Karlsruhen laitokset toteuttavat ja panevat täytäntöön. Tässä erityisohjelmassa on useita painopisteitä, ja haluaisin käsitellä nyt hieman tarkemmin niiden poliittista tavoitteenasettelua.
Sanon ensin kuitenkin muutaman sanan koulutuksesta. On erittäin tärkeää, että tulevinakin vuosikymmeninä - tähän voivat yhtyä varmasti sekä ydinenergian kannattajat että sen arvostelijat - riittävän monet nuoret ja pätevät ydinenergian tutkijat auttavat aktiivisesti varmistamaan tutkimuksillaan Euroopassa käytössä olevien ydinvoimaloiden ydinturvallisuuden ja mahdollisesti hallitsemaan polttoainekiertoihin liittyviä vaaroja. Tämä koskee myös turvallista varastointia ja mahdollisimman nopeaa ydinjätteiden puhdistusta radioaktiivisesta saasteesta tulevina vuosikymmeninä.
Tämän vuoksi on säilytettävä Yhteisen tutkimuskeskuksen korkea taso ja lisättävä sen tutkimuskapasiteettia nuorten tutkijoiden erikoiskoulutuksen, koulutuksen ja tieteellisten harjoittelujen avulla. Tätä voidaan toteuttaa muun muassa myös verkottumalla eri tasojen kansainvälisten, kansallisten ja alueellisten laitosten kanssa.
Minulla olisi vielä jotakin sanottavaa yleisistä periaatteista - en haluaisi kuitenkaan toistaa sitä kovin tarkasti, sillä keskustelimme siitä yksityiskohtaisesti jo kuudennen puiteohjelman yhteydessä. Haluaisin nyt kuitenkin ottaa esiin erityisesti kaksi periaatetta: ensinnäkin sellaisten yleisten eettisten suuntaviivojen noudattamisen, joita Euroopan unionin tutkijoidenkin ja ennen kaikkea Euratomin pitää noudattaa. On tärkeää, että jäsenvaltioiden kansalaiset hyväksyvät tutkimuksen. Arvoisa komission jäsen, kuten tiedätte, joihinkin tieteellisen tutkimuksen aloihin, kuten esimerkiksi bioteknologiaan, suhtaudutaan vielä varauksellisesti.
Toinen periaate on tasa-arvoisen kohtelun periaatteen noudattaminen myös naistutkijoiden kohdalla. Tämä koskee sekä heidän koulutustaan että joko yksin tai yhdessä suoritettavien tärkeiden tutkimusten toimeksi antamista.
Siirryn nyt Yhteisen tutkimuskeskuksen erityisiin tutkimustavoitteisiin. Minulle on kaikkein tärkeintä, että tutkimusten avulla voidaan parantaa ydinvoimaloiden ja niissä tapahtuvan polttoainekierron turvallisuutta. Euroopan kansalaiset voivat vaatia, että laajentuneessakin Euroopan unionissa täytetään ydinvoimaloiden turvallisuutta koskevat tiukat vaatimukset. Ankarat länsieurooppalaiset säännöt, jotka jäsenvaltiot ovat kyllä kunnianhimoisesti laatineet mutta joita ei ole kuitenkaan täysin yhdenmukaistettu, on koottava yhteisön säännöstöksi, ja niiden on oltava voimassa myös Itä- ja Keski-Euroopan ehdokasvaltioiden ydinvoimaloissa.
Yhteisen tutkimuskeskuksen asiantuntemuksen, sen tutkimustulosten sekä myös asiasta vastaavien Euroopan unionin kansallisten viranomaisten avulla pitäisi laatia eurooppalainen ydinturvallisuuskoodeksi, joka pitäisi saattaa voimaan koko Euroopassa ennen laajentumista. Siihen voidaan siten vedota voimassa olevana lainsäädäntönä myös silloin, kun ehdokasvaltioita vastaan nostetaan kanne. Niiden on hyväksyttävä koodeksi yhteisön säännöstönä ennen unioniin liittymistään ja sen jälkeen myös sovellettava sitä.
Komissio ja ennen kaikkea varapuheenjohtaja de Palacio ovat suhtautuneet myönteisesti näihin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan näkemyksiin ja tukeneet niitä. Oletan, että tekin suhtaudutte näihin esityksiin myönteisesti.
Me siis toivomme, että komissio laatii tätä aihetta koskevan ehdotuksen vielä tänä kesänä. Ei ole esimerkiksi hyväksyttävää, että Liettuassa sijaitsevaa Ignalinan ydinvoimalaa pidetään edelleen toiminnassa, jos siellä ei tehdä mitään muutoksia. Toinen vaihtoehto tietenkin on, että se poistetaan käytöstä ennen kuin Liettua liittyy Euroopan unioniin.
Euroopan unionilla ja Yhteisellä tutkimuskeskuksella on kaiken kaikkiaan hyvin laajat edellytykset ydinturvallisuuden tutkimiseen. Niiden säilyttäminen ennallaan vuosikymmenten ajan takaa turvallisuuden kansalaisille, joiden pitää myös ydinjätteen vuoksi voida elää turvassa radioaktiiviselta säteilyltä.
Toinen on ydinaseiden ja tietenkin myös ydinaineiden leviämisen estäminen. Euratom-sopimuksessahan määrätään niiden valvonnasta - niin kutsutusta turvavalvonnasta. Sitä on kuitenkin laajennettava Yhteisen tutkimuskeskuksessa olevan kaiken mahdollisen asiantuntemuksen avulla sellaisten ydinaineiden leviämisen estämiseen, joita saatettaisiin luonnollisesti käyttää myös terroristi-iskuissa. Saksassa viime aikoina tapahtuneet varkaudet ovat tästä varoittava esimerkki. Tähän kuuluu tietenkin myös anastetun ydinmateriaalin jäljitys ja turvallinen varastointi.
Viimeinen asiani on Yhteisen tutkimuskeskuksen ja kansallisten ja alueellisten lääketieteen alan tutkimuskeskusten välinen yhteistyö. Esimerkki tästä ovat Transuranus-instituutin ja Saksan syöpätutkimuskeskuksen yhteiset syöpätutkimukset.

Piétrasanta (Verts/ALE)
. (FR) Arvoisa puhemies, esittelen yhteistä tutkimuskeskusta (YTK) koskevan mietinnön muita kuin ydinvoimaan liittyviä toimia koskevan kohdan, joka vastaa kahta kolmasosaa budjetista. Kuudennessa puiteohjelmassa yhteinen tutkimuskeskus kohdistaa toimiaan vahvistaakseen organisaatiotaan ja voidakseen osallistua tarkoituksenmukaisesti eurooppalaiseen tutkimusalueeseen.
Tässä työohjelmassa on kolme pääpiirrettä: toimien keskittäminen, verkottaminen ja asiakaslähtöisyys. Tässä suhteessa yhteinen tutkimuskeskus on keskittänyt muut kuin ydinvoimaan liittyvät toimensa kahdelle pääalueelle, joita tuetaan yleisluonteisilla toimilla. Nämä pääalueet ovat elintarvikkeet, kemikaalit ja terveys sekä ympäristö ja kestävä kehitys. Näitä aloja täydennetään yleisluonteisilla toimilla, joita ovat tekniikan kehityksen ennakointi, vertailumateriaalit ja mittausmenetelmät, yleinen turvallisuus ja petostentorjunta.
YTK:n kokonaisbudjetti on 760 miljoonaa euroa. Tutkimuskeskuksen hyväksymä uusi strategia ja sen yksiköiden uudelleenjärjestely ovat peräisin Étienne Davignonin johtaman korkean tason työryhmän viime vuonna julkaisemasta raportista. Näillä muutoksilla pyritään sovittamaan YTK:n toiminta vastaamaan paremmin poliittisten päättäjien ja tutkimuskeskuksen ensisijaisten käyttäjien eli neuvoston, komission pääosastojen ja parlamentin tarpeita.
YTK toimii myös innoittajana uudessa eurooppalaisessa tutkimusalueessa ja kuudennessa puiteohjelmassa. YTK:n toimintaan kuuluu myös sellaisen yhteisön järjestelmän laatiminen, jolla voidaan yhtenäistää sekä eurooppalaisiin että maailmanlaajuisiin verkostoihin osallistuminen. YTK:lla tulee kuudennen puiteohjelman toteuttamisessa olemaan tärkeä rooli sekä huippuosaamisen verkostoihin että integroituihin hankkeisiin osallistumisessa. YTK voi edistää aktiivisesti uuden Euroopan kansalaisuuden muotoutumista tarjoamalla yhteisen tietopohjan tieteen ja teknologian viitteille sekä helpottamalla tutkijoiden ja päättäjien vuoropuhelua. YTK:n tulee myös auttaa uusien välineiden "operationaalisessa" toteutuksessa, johon kuuluu myös huippuosaamiseen johtavan portaikon laatiminen erityisesti sille kuuluvilla osaamisalueilla tietenkin ja tutkimuksen integroinnissa aluekehitykseen.
Eräillä aloilla, kuten esimerkiksi kestävän kehityksen alalla, yhteisen tutkimuskeskuksen ehdotukset vaikuttavat välttämättömiltä laadittavien tarjouspyyntöjen tarkentamisessa. Kestävän kehityksen alaan kuuluvat kaikki ekosysteemiä koskevat kysymykset. YTK työskenteli esimerkiksi yli puolentoista vuoden ajan Ecosite-verkostoa koskevien määrittelykriteerien parissa. Tähän liittyen YTK edistää eurooppalaisen verkoston laatimista sekä elintarviketurvallisuuskysymykseen liittyvän viite- ja standardointijärjestelmän perustamista; samoin se on mukana tieto- ja viestintätekniikka-alaa koskevan yksityisyyden suojaan liittyvissä hankkeissa.
Yhteisen tutkimuskeskuksen roolia neuvonantajana Euroopan unionin politiikoissa on arvostettava. YTK tehostaa verkottamista sekä jäsenvaltioiden julkisten ja yksityisten laitosten välistä yhteistyötä. Se myös valmistelee henkilöstön kehittämistä ja liikkuvuutta edistävää suunnitelmaa muun muassa kouluttamalla nuoria tutkijoita ja järjestämällä vaihto-ohjelmia kansallisten tutkimuslaitosten välillä. YTK:sta ei ole tarkoitus tehdä tutkimusaiheista kilpailevaa tutkimuskeskusta, kuten useissa jäsenvaltioissa tapahtuu, vaan sen tulisi voida luoda yhteys kansallisten keskusten välillä tulosten soveltamisessa Euroopan unionin direktiivien täytäntöönpanon yhteydessä, aivan kuten komission on voitava kääntyä sen puoleen saadakseen mahdollisimman nopean vastauksen. YTK:lla on siis oltava käytettävissään työryhmiä, joiden on kyettävä sopeutumaan kysyntään ja reagoitava välittömästi. Siksi niiden on saatava viimeisimmät tiedot alansa aiheista käyttöönsä ja jopa tehtävä lisätutkimuksia joidenkin alojen puuttuessa kansallisten tutkimuskeskusten tutkimusvalikoimasta. YTK:lla on tärkeä rooli ohjelman ulottamisessa koskemaan EU:n ehdokasvaltioita, Välimeren alueen valtioita sekä Meda- ja Tacis-ohjelmiin kuuluvia kansainvälistä yhteistyötä tekeviä valtioita.
Ei saa myöskään unohtaa YTK:n välittäjän roolia, jota tarvitaan riskinhallinnan alalla, johon kuuluvat muun muassa vaaroille altistuminen, vaikutusten arviointi, korjaukset, ydinturvallisuusongelmat ja ydinjätteet, joita YTK käsittelee muun muassa riskinhallintaan liittyvien EUR-OPA-ohjelmien mukaisesti.
YTK:n toimintaa on kehitettävä energiansäästöön liittyvien konkreettisten hankkeiden operationaalisessa toteuttamisessa, erityisesti rakennusalan ja uusiutuvien energialähteiden osalta. YTK:n tutkimukset eivät saa rajoittua vain aurinkosähköön, vaan niiden on edistettävä koeluonteisia hankkeita myös muilla aloilla, kuten tuulivoiman alalla. YTK voisi myös seurata polttokennojen käyttöä.
Koska luomuelintarvikkeiden ja paikallistuotteiden suosio on kovassa kasvussa, YTK kehittää menetelmiä niiden aitouden ja laadun varmistamiseksi. Se tutkii myös niiden ympäristövaikutusten arviointia ja vaikutuksia aluekehitykseen.
Jotta siis voitaisiin mahdollisimman hyvin ohjata ja mahdollisesti suunnata joitakin tutkimuksia uudelleen tieteen saralla tapahtuvan poliittisen kehityksen mukaan, mielestäni olisi toivottavaa perustaa seurantakomitea parlamentin yhteyteen, jotta se pystyisi näin säännöllisemmin seuraamaan komitean toimintaa, minkä ansiosta voitaisiin paremmin seurata hedelmällisten vaihtojen tuloksia.
Lopuksi totean, että yhteisen tutkimuskeskuksen keskeisimpiä tavoitteita on siis pysyä käyttäjien eli Euroopan parlamentin ja komission lähellä, kehittää rooliaan tunnustettuna turvallisuus-, terveys- ja ympäristöasioiden huippuosaamisen keskuksena sekä kehittää toimintaansa verkottamisen edistäjänä tutkimuksen alalla.
Näin yhteinen tutkimuskeskus onnistuu uudistumispyrkimyksissään ja osoittaa olevansa ainutlaatuisessa asemassa Euroopan komission yhteydessä. Kiitän vielä komission jäsen Busquinia ja hänen henkilökuntaansa kaikesta siitä avusta, jonka he meille antoivat tämän mietinnön ja esittämiemme loppupäätelmien valmistelussa.

Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, puhun viidestä mietinnöstä - viisi kertaa kaksi on kymmenen! Myönnän mielihyvin, ettei nyt aiheenamme oleva atomi- ja ydinenergia tuulienergiaa lukuun ottamatta kosketa maataloutta kovinkaan paljon. Pyrin siksi esittämään asiani lyhyesti.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta pitää periaatteessa valitettavana, ettei maatalous muodosta tutkimuksen kuudennessa puiteohjelmassa omaa kokonaisuuttaan, vaan hankkeet on ripoteltu elintarviketurvaa, ympäristöä ja kehitystä koskeviin lukuihin. Se on sitäkin valitettavampaa, koska maataloudelle on asetettu monitoiminnallisuuden vaatimus, jonka tarkoituksena on tuoda esiin teknisten, taloudellisten, ympäristöllisten, sosiaalisten ja kulttuuristen näkökohtien vuorovaikutukset. Maatalouden olisi hyvä olla oma tutkimuskokonaisuutensa, ja etenkin tutkimuksen laajuutta ja käytännön toteutusta ajatellen maatalous on ydinenergian ja farmasian ohella yksi tutkimustulosten suurista sovellusaloista.
Maatalouteen ja uusiin tekniikoihin liittyvissä tutkimuksissa on lisäksi pääasiassa aina kyse geenitekniikasta; biotekniikka on sitä vastoin huomattavasti laajempi ala: oluen valmistus on biotekniikkaa, voin valmistus on biotekniikkaa. Ei pitäisi ajatella, että tutkimukset aloitetaan vasta nyt vaan että ne ovat olleet sekä menneiden että nykyisten sukupolvien elämisen ja nautintojen perusedellytys - paljon suuremmassa määrin kuin tämä uusi tekniikka antaa ymmärtää. Puhuessamme uusien tekniikoiden yhteydessä elintarviketurvallisuudesta voimme varmasti tutkia elintarviketurvallisuuden parantamista ja todellakin myös parantaa sitä. Meidän on kuitenkin myös ymmärrettävä, että uudet tekniikat voivat olla uhka elintarviketurvallisuudelle. Elintarvikealan ongelmat johtuvat usein juuri uusista tekniikoista. Siementen käyttöön liittyvässä tutkimuksessa ei esimerkiksi pyritä ainakaan ensisijaisesti muodostamaan vastustuskykyä, vaan sitä ja useimmiten jopa synteettisten kasvintorjunta-aineiden vastustuskykyä yritetään muodostaa geenimuuntelun avulla.
Meillähän ei ole kuitenkaan vain kemian alaa, vaan meillä on myös biologian ala. Tutkimusta pitäisi viedä siihen suuntaan, että siinä pyritään löytämään kasvinsuojelumahdollisuuksia luonnollisten aineiden avulla. Tarkoituksena olisi siementen vastustuskyvyn muodostaminen siementen luonnollisen kehitysprosessin tutkimuksen avulla eikä niinkään uuden geenitekniikan painottaminen. Toisaalta ongelmana on, että uuden geenitekniikan käyttö aiheuttaa kontaminaatiota, johon alalla toimivien yritysten tutkimuksessa ei aluksi kiinnitetty lainkaan huomiota. Siirtymistä muuntogeenisestä rapsista sukulaisrikkaruohokasviin ei pidetty aikaisemmin mahdollisena, mutta nyt se on kuitenkin tapahtunut! Perinteisten alojen sovellukset ja kontaminaatiot ovat lisäksi siirtyneet biologian alalle. Siellä ne on kuitenkin kielletty Euroopan unionin lainsäädännön nojalla. Biologian alan yritykset eivät saa käyttää muuntogeenisiä organismeja. Geenitekniikan alalla täytyisi siis myös tutkia, miten muilla aloilla tapahtuva kontaminaatio voitaisiin estää. Siinä ei ole tapahtunut toistaiseksi juurikaan edistystä - ainoastaan vaatimuksia on esitetty.
Huomaatte, että maatalouteen liittyy paljon kysymyksiä. Puhun nyt valiokunnan puolesta, ja minun on korostettava, ettemme missään nimessä vastusta teknologian kehitystä! Vastustamme vain sitä, että kun tutkimuksen avulla saadaan jotakin aikaan, riski liittyy sitten tutkimustulosten soveltamiseen. Otin esiin joitakin asioita. Soveltamiseen liittyvää riskiä ei saa myöskään siirtää maanviljelijöille, eikä elintarvikkeiden valmistukseen liittyvää riskiä saa siirtää kuluttajille, vaan vahinkoja on pyrittävä estämään, kuten olemme ydinalallakin määränneet, ja on tehtävä sellaista vahinko- ja riskitutkimusta, jossa arvioidaan, mitä käytännön soveltamisessa voi tapahtua, millaisia vahinkoja biologisesta siirtymisestä voi aiheutua muille aloille, jotta emme viisastuisi aina vasta vahingoista vaan että mahdolliset riskit selvitettäisiin jo etukäteen tutkimuksen avulla.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia, jäsen Graefe zu Baringdorf. Sanoitte sanottavanne todellakin reilusti alle teille annetun ajan.

Purvis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, jäsen Zorban mietintö on hyvin merkittävä, ja PPE-DE-ryhmä tukee sitä ja melkein kaikkia teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan tarkistuksia. Nämä ovat lisänä komission laaja-alaisessa hankkeessa tehokkaan eurooppalaisen tutkimusalueen kehittämiseksi. Vastustamme vain tarkistusta 6, jolla yhteisön rahoitus suljetaan sotilaallisiin päämääriin tarkoitetun tutkimuksen ulkopuolelle. Emme pyri erityisesti sotilaallisiin päämääriin tarkoitettuun tutkimukseen, mutta tutkimuksella voi olla sekä sotilaallisia että siviilisovelluksia, kuten uusiin materiaaleihin kohdistuvalla tutkimuksella. Tämän kieltolausekkeen sisällyttäminen saattaisi aiheuttaa tarpeetonta haittaa todella hyödyllisille tutkimushankkeille.
Kannatamme ennemmin talousarviota koskevaa valiokunnan tarkistusta 24 kuin Zorban esittämää tarkistusta 26, jossa määrätään summa kansainväliselle Marie Curie -apurahalle. On varmasti parempi jättää erittelemättä henkilöresursseihin tarkoitetut 1 630 miljardia euroa, jolloin jää enemmän liikkumavaraa. Meillä ei ole suinkaan mitään Marie Curie -apurahaa vastaan.
Ryhmämme on esittänyt selventävän tarkistuksen 25, jossa sanotaan, että tohtorinarvon saaneet antavat luvan osallistumiseen, jos kyseiset oppiarvot on saavutettu ennemminkin kolmessa kuin neljässä vuodessa. Uskon, että jäsen Zorba on sitä mieltä, että tämä on järkevä selvennys.
Haluaisin syventyä erityiseen tieteen ja yhteiskunnan hyväksi toteutettavaan tutkimukseen, joka on olennaisen tärkeä tarvittavan luottamuksen tason ja keskinäisen yhteisymmärryksen uudelleen vakiinnuttamiseksi tiedeyhteisön ja koko laajan siviiliyhteiskunnan välillä. Tämä on hyvin tärkeää, jos Euroopan tutkimustoimia aiotaan tukea laaja-alaisesti ja jatkuvasti ja hyödyntää siten täysin niiden suomia mahdollisuuksia. Valitettavasti olemme saaneet kokea kyseisen suhteen epäonnistuneen, mikä johtuu kenties tiedemiesten ja poliitikkojen virheellisistä väitteistä aikaisempien kriisien yhteydessä. Tämä johtuu kenties enemmänkin tieteen ja teollisuuden välisestä haluttomuudesta selvään ja järjestelmälliseen tiedonvälitykseen. Toivomme, että tällä ohjelmalla edistetään tehokkaasti tiedonvälitystä ja että yleisölle tiedotetaan huomattavasti entistä tehokkaammin tavoitteista, tuloksista, sovelluksista, saavutuksista, eettisistä ja ympäristöön liittyvien velvoitteiden tunnustamisesta ja tieteellisten pyrkimysten käytännön tason hyödyllisyydestä.
Toivomme ennen kaikkea, että tiede urana houkuttelee yhä enemmän nuoria. Tarvitsemme kipeästi heitä tulevaisuuttamme varten. Toivomme kaikkea hyvää jäsen Busquinille, hänen työryhmälleen ja tälle ohjelmalle.

McNally (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia viittä esittelijää ja komissiota, jotka ovat osoittaneet päättäväistä tahtoa kuunnella Euroopan parlamenttia sekä Caudronin mietinnöstä että muista. Puhun lyhyesti kaikista mietinnöistä.
Ensiksikin suhtaudun myönteisesti siihen, että van Velzen painottaa muita kuin genomitutkimusta koskevia biologisia tieteitä ja että hän on omistautunut translaatiotutkimukselle, mikä merkitsee nopeaa siirtoa kliinisiin sovelluksiin. Tämä todellakin vetoaa yleisöön.
Suhtaudun myönteisesti myös tarkistukseemme, joka lisää nanotieteet nanoteknologiaan. Äskettäin laadittu erinomainen Stoa-mietintö nanoteknologioista tekee selväksi, että olemme vieläkin nanotieteiden vaiheessa. Sitä on painotettava.
Mitä tulee ilmailuun, niin olen iloinen, että huomiota kiinnitetään matkustajien hyvinvointiin. Kannatan avaruustieteitä koskevaa tarkistustamme. Haluaisin todellakin, että huomiota kiinnitetään enemmän suuriin tieteellisiin hankkeisiin eurooppalaisella tutkimusalueella puiteohjelmien lisäksi. Kannatan tietenkin parlamentin uutta panostusta työterveyteen ja -turvallisuuteen.
Kannatan jäsen Zorban päätelmiä. Hänen laillaan minäkin olin iloinen varojen lisäämisestä tieteelle ja yhteiskunnalle. Olen hänen kanssaan samaa mieltä, että rahoitusta olisi saatava ensisijaisen tärkeiltä temaattisilta aloilta tieteen ja yhteiskunnan tarkoituksiin. Monitieteinen tutkimus, kyllä - eurooppalainen korkeakouluala yhteisvaikutuksineen, jotka koskevat eurooppalaista tutkimusaluetta. Ihmisiä olisi koulutettava tutkimuksen hallintaan ja etiikkaan.
Jäsen Piétrasanta teki loistavan tutkimuksen YTK:n uusista tehtävistä teknisenä vertailurunkona ja tukijärjestelmänä päätöksenteossa. Suhtaudun erittäin myönteisesti siihen, että hän korostaa valvonnan tarpeellisuutta ja sitä, että Euroopan parlamentin on sitouduttava kyseiseen valvontaan muutenkin kuin YTK:ssa.
Mitä tulee jäsen Alyssandrakisin mietintöön, suhtaudun myönteisesti fuusiotutkimuksen läpimurtoon enkä vain siksi, että se on huomattavasti vaarattomampaa kuin ydinfissio, ja meillä on oltava vaihtoehto tuolle energiamuodolle.
Olen melko epäileväinen sen osalta, eteneekö ITER tällä puiteohjelmalla, mutta sen saamme nähdä. Kaikki kansalaiset haluavat radioaktiivisiin jätteisiin kohdistuvia toimia. Kuninkaallinen tiedeakatemia Yhdistyneessä kuningaskunnassa painotti sitä äskettäin. Asiaa ei ole vielä ratkaistu. Kannatan ehdottomasti transmutaatiota ja osittamista ja suhtaudun myönteisesti kaikkiin tukiin, joita kyseisille tekniikoille voidaan antaa. En kuitenkaan kannata sitä, että EU:n varoja tuhlataan uusiin reaktoreihin kohdistuvaan tutkimukseen. Sen rahoittaminen kuuluu ydinteollisuudelle itselleen. Meidän tehtävämme ei ole antaa teollista tukea tuolle erityisalalle. Ei yleisö sitä kaipaa.
Mitä tulee jäsen Schwaigeriin, hän on aivan oikeassa sanoessaan, että ennen pitkää meillä on oltava jonkinlainen ydinturvallisuusalan yhteisön säännöstö. Joten onnittelut kaikille hyvästä työstä ja yhteistyöstä ja onnea kaikille tiedemiehillemme.

Plooij-van Gorsel (ELDR).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, haluan kiittää myös kaikkia esittelijöitä, puheenjohtajavaltio Espanjaa ja tietysti komissiota miellyttävästä ja tehokkaasta yhteistyöstä, jonka ansiosta olemme saaneet nyt tällä viikolla päätökseen kuudennen puiteohjelman kokonaispaketin. Liberaaliryhmä tukee sitä täysin.
Hyvät kollegat, Euroopan pitää tulla innovatiivisemmaksi. Tutkimustulokset pitää muuntaa uusiksi tuotteiksi. Kuudes puiteohjelma tarjoaa siihen mahdollisuudet ennen kaikkea antamalla käyttöön uusia välineitä, jotta esimerkiksi monitieteelliset ryhmät voivat tehdä yhteistyötä integroiduissa hankkeissa. Innovaatioita syntyy ennen kaikkea tieteiden leikkauskohdissa, ja sen takia on kyllä ehdottomasti oltava selvää, miten integroidut hankkeet toteutetaan ja miten niiden hallinnollinen osuus hoidetaan. Kentällä se on kaikkea muuta kuin selvää. Komissiolla on siis tärkeä tehtävä. Siinä pitää kiinnittää huomiota komission hitaisiin maksuihin, jotka voivat aiheuttaa hankkeille ja siis innovaatiolle suuria ongelmia.
Olen todella iloinen tieto- ja viestintätekniikan 3 600 miljoonan euron budjetista. Tieto- ja viestintätekniikka tuottaa monialaisena tekniikkana suuren osan kaikkien muiden tieteenalojen innovaatioista. Komissio ja neuvosto ovat hyväksyneet ehdotukseni siitä, että pk-yritysten osallistumisbudjetti nostetaan kuudennessa kehysohjelmassa viiteentoista prosenttiin, mikä korostaa pienten yritysten tärkeyttä talouden dynaamisuudelle ja työllisyydelle. Liberaaliryhmän mielestä osallistuminen pitää kuitenkin toteuttaa temaattisten ohjelmien sisällä. Sillä tavalla varmistetaan, että suuret ja pienet yritykset tekevät yhteistyötä, sillä pienillä yrityksillä ei ole taitotietoa ja työvoimaa tehdä sitä yksin. Käytettävissä olevaa rajallista tutkimusbudjettia ei saa pääosin käyttää komission liitännäistoimiin, sillä se ei ole eurooppalainen tehtävä.
Mitä tulee Yhteiseen tutkimuskeskukseen, niin haluan sanoa jotain sen tehtävistä ydinturvallisuuden alalla, joka on tällä hetkellä erittäin kiistanalainen aihe unionissa. Sillä miten on? Unioniin liittyvissä maissa on suuri joukko ydinvoimaloita, jotka eivät täytä meidän turvastandardejamme. Tähän mennessä on suljettu kahdeksan ydinvoimalaa. On muuten todella kummallista, että Euroopalla on korkeat turvastandardit uimavedelle, kuten rouva de Palacio juuri sanoi, mutta ydinturvallisuuden alalla yhteistä lähestymistapaa ei vielä ole. Tarvitsemme välttämättä sitovia sääntöjä koko EU:lle. Emme voi tehdä eroa nykyisten ja tulevien jäsenvaltioiden välille, joten on välttämätöntä mukauttaa Euratom-sopimusta niin, että Yhteinen tutkimuskeskus voi yksiselitteisellä, läpinäkyvällä ja tehokkaalla tavalla toteuttaa sille tässä erityisohjelmassa määrätyt tehtävät.

Ahern (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia esittelijöitä suuresta työstä. Keskityn itse puheessani ydinvoimakysymykseen.
Euratomin atomienergiayhteisö perustettiin vuonna 1957 ja se on nyt tullut tiensä päähän. Yhteisö on suljettu instituutio ja yksinomaan neuvoston sääntelemä. Yhteispäätös parlamentin kanssa ei tule kyseeseen. Tätä on todellakin muutettava.
Euratom on tuonut esiin myös erottamisensa muista EU:n normeista sen vuoksi, että sillä on omat puitteet tutkimusohjelmia varten. Ydintekniikka onkin ainoa ala, jolla on oma rajattu talousarvionsa. Lisäksi turvallisuusvaatimuksia, kuten jäsen Schwaiger huomautti, ei ole lainkaan sovitettu yhteen. Tämä on erittäin valitettavaa.
Ydinfuusiota koskeva talousarvio on energiatutkimuksen laajin yksittäinen ala (750 miljoonaa euroa), ja siinä ehdotetaan, että varoja myönnetään tulevan sukupolven fuusiotutkimuksen kehitykseen. Useimmat asiantuntijat ennakoivat, että jos fuusio joskus kaupallistuu, se ei tule tapahtumaan ainakaan 50 vuoteen. Sen vuoksi fuusiota koskeva talousarvio on taloudellinen musta aukko, joka johtaa täysin mitättömään Graalin maljaan fuusioenergiassa.
Vaikka ydinreaktoreiden kaupallinen toiminta on jatkunut puolisen vuosisataa, ratkaisu ydinjätteiden käsittelemiseksi pitkällä aikavälillä on edelleen ratkaisematta. Puiteohjelma lisävarojen saamiseksi radioaktiivisen jätteen geologisen loppusijoituksen tutkimiseen merkitsee sitä, että EU:n rahoittama tutkimus tosiasiassa kaupallisen jäteongelman määrittämiseksi edellyttää lisää tukea ydinteollisuudelle. Tätä ei voi hyväksyä.

Souchet (NI).
Arvoisa puhemies, huomasin, että komission parlamentille antamassa ehdotuksessa neuvoston päätökseksi ydinenergia-alan tutkimuksen Euratom-ohjelmasta lyhyen ja pitkän aikavälin tarpeet on asianmukaisesti määritelty, mutta keskipitkän aikavälin visiot puuttuvat kokonaan.
Lyhyen aikavälin tutkimusaiheet ovat joka tapauksessa asianmukaisia, vaikka varoja tarvittaisiinkin enemmän. Ne ovat sitä paitsi jo itsessäänkin välttämättömiä. Yhtäältä on kysymys ydinjätteen ja käytettyjen polttoaineiden hallinnasta, mikä tarkoittaa tehokkaampaa uudelleenkäsittelyä, transmutaatiota tuotteiden radioaktiivisuuden vähentämiseksi ja niiden elinkaaren lyhentämiseksi. Tämä on kaikkein ensisijaisinta ja meidän on ehdottomasti löydettävä keinot radioaktiivisuuden poistamiseksi ydinjätteistä.
Toisaalta on kyse ydinlaitosten turvallisuudesta ja säteilysuojasta. Vaikka eurooppalaiset ydinlaitokset ovatkin osoittautuneet erittäin turvallisiksi ja käytössä on tiukat valvonta- ja ympäristönsuojelutoimet, ponnisteluja tässä asiassa on jatkettava.
Pitkällä aikavälillä eli vuodesta 2050 eteenpäin, kun helposti hyödynnettävät öljyesiintymät ovat ehtyneet, on ydinfuusion vuoro, ja on tärkeää, että eurooppalaiset eivät etäänny amerikkalaisista ja japanilaisista yhteistyökumppaneistaan tämän tekniikan kehittelemisessä.
On mieletöntä, että komission ehdotuksesta puuttuu kokonaan olennainen osa, keskipitkän aikavälin toimenpiteet, joihin kuuluu resurssien myöntäminen uusien fissioreaktoreiden tutkimukseen, sillä niitä tullaan tarvitsemaan tällä hetkellä toiminnassa olevien reaktoreiden korvaamisessa.
Keskimäärin noin kymmenen vuoden kuluttua meille valoa ja lämpöä tuottavat reaktorit ovat lopussa. Ne on tuolloin korvattava uusiin menetelmiin perustuvilla reaktoreilla: korkean lämpötilan reaktori, painevesireaktori, uudet nopean neutronin reaktorit. Haluaisin painottaa, että tätä uusinta tekniikkaa tutkitaan parhaillaan julkisin varoin Yhdysvalloissa, kun taas Ranskan edellinen hallitus teki typerästi luopuessaan tästä tutkimusaiheesta.
Euroopalla on tällä alalla todellista ja tunnustettua osaamista, maailman johtavia alan asiantuntijoita, ja meidän on pyrittävä säilyttämään etulyöntiasemamme teknologian alalla. Olisi siis hyvä ponnistella tärkeiden tutkimusten puolesta. Amerikkalaiset ja japanilaiset kumppanimme ovat tässä asiassa aktiivisia, joten, arvoisa puhemies, Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden ei pidä jäädä jälkeen.

Rübig (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, nämä tavoitteet liittyvät pääasiassa terveenä pysymiseen aina vanhuudenpäiviin asti ja lopulta myös pienten ja keskisuurten yritysten valtavan tutkimuspotentiaalin hyödyntämiseen. Tiedämme, että YTK:n painopisteitä ovat nimenomaan elintarvikkeet, kemikaalit ja terveys. Tähän kuuluvat erityisesti myös ympäristö ja kestävä kehitys, teknologian kehityksen ennakointi, vertailumateriaalit ja mittaukset, mutta myös yleinen turvallisuus ja petosten torjunta. Haluaisin kiittää erityisesti kollega Schwaigeria siitä, että hän pyrkii aktiivisesti edistämään ydinvoimaloiden turvallisuuskoodeksin luomista, koska turvallisuudesta ja sen varmistamisesta on tullut viime aikoina erityisen tärkeää, ja Euroopan parlamentti on yksimielinen siitä, että ydinvoimaloiden ja ydinmateriaalien kohdalla tarvitaan erityinen lähestymistapa, jotta turvallisuus voidaan taata myös jatkossa.
Lisäksi on todettava, että kaiken kaikkiaan 11 miljardia euroa käsittävistä ensisijaisista aihealueista on tietenkin osoitettava vähintään 15 prosenttia pienten ja keskisuurten yritysten pk-yrityksiin liittyviin tutkimusprojekteihin, ja monialaiselle tutkimustoiminnalle on myönnettävä 430 miljoonan euron erityismääräraha. Tämän lisäksi tulee vielä huippuosaamisen portaikko, jossa on otettava huomioon etenkin pk-yritykset, ja eurooppalaisten pk-yritysten ja Euroopan teollisuuden pitäisi tehdä jatkossa huomattavasti nykyistä tiiviimpää yhteistyötä korkeakoulujen, ylemmän asteen oppilaitosten ja tutkimusorganisaatioiden kanssa.
Juuri pienten ja keskisuurten yritysten pitäisi lisäksi tehdä yhteistyötä myös pienten tutkimusryhmien, uudelleen rakennettujen ja kaukana sijaitsevien tutkimuskeskusten sekä ehdokasvaltioiden organisaatioiden kanssa. Pienet ja keskisuuret yritykset pitäisi mielestäni nimenomaan saada osallistumaan huippuosaamisen verkostoihin ja integroituihin hankkeisiin. Meidän on pidettävä mielessämme, että 18 miljoonaa pientä ja keskisuurta yritystä työllistää kaksi kolmannesta Euroopan työssä käyvästä väestöstä ja että nämä yritykset maksavat myös 80 prosenttia veroista. Juuri siitä syystä, että ne maksavat 80 prosenttia veroista, niillä on mielestäni myös oikeus osallistua aktiivisesti tutkimukseen ja siten myös Euroopan tulevaisuuden muotoiluun. Hyvä ja taitava tutkimuspolitiikka on meille lopulta parasta sosiaalipolitiikkaa, sillä ensin on aina luotava tarvittavat taloudelliset edellytykset; sitten jakaminenkin voi olla suurpiirteistä.

Caudron (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen Busquin, tutkimuksen kuudennen puiteohjelman esittelijänä haluan sanoa olevani tyytyväinen siihen, että erityisohjelmien hyväksymisessä edistytään aikataulun mukaisesti. Siten on mahdollista toteuttaa mitä parhaimmissa oloissa eurooppalaisen tutkimuksen laajat suuntaviivat, jotka parlamentti hyväksyi viime toukokuun istunnossa.
Osallistumissääntöjen hyväksyminen tosin siirrettiin heinäkuuhun. Meille sanottiin, että ajanpuutteen vuoksi muuta vaihtoehtoa ei ollut. Joka tapauksessa, puiteohjelmapaketti eli erityisohjelmat ja osallistumissäännöt hyväksytään ennen kesätaukoa, joten tehokkaisiin toimiin voidaan ryhtyä heti 1. tammikuuta 2003. Etenemme siis asiassa juuri siten, kuin jo heti helmikuussa 2001 parlamentille lupasin, ja olen siitä erityisen iloinen.
Palatakseni erityisohjelmiin, tämäniltaisen keskustelumme aiheeseen, myös minä haluan onnitella lämpimästi mietinnön laatijoita jäsen van Velzeniä, Zorbaa, Alyssandrakisia, Piétrasantaa ja Schwaigeria. Itse seurasin tässä vaiheessa erityisesti van Velzenin mietintöä tutkimuksen puiteohjelman ensimmäistä ja kolmatta osaa koskevasta erityisohjelmasta. Sain vielä toistamiseen punnita jäsen van Velzenin työtä, varsinkin kun hän joutui useaan otteeseen parantelemaan työtään. Ensin hänen piti ottaa huomioon tutkimuksen kuudetta puiteohjelmaa koskeva toisen käsittelyn äänestystulos, sitten hän joutui sisällyttämään erityisohjelmaan monia samassa äänestyksessä yhdellä kertaa hyväksyttyjä tarkistuksia.
Voin sanoa, että hänen mietintönsä on lopultakin aivan tutkimuksen kuudennen puiteohjelman mukainen. Mietinnössä asiaa tarkastellaan kolmelta kannalta. Aloitan puiteohjelman seitsemästä ensisijaisesta aihealueesta. Listaa ei liene tarpeen tässä kerrata, mutta mainitsen erityisesti ensimmäisen ensisijaisen aihealueen ilmoittaakseni, että me olemme erityisohjelmassa tarkentaneet terveyden ja merkittävien sairauksien torjunnan paikkaa genomitutkimuksen ulkopuolelle.
Toinen näkökulma on budjetti. Parlamentti on erittäin tyytyväinen joidenkin budjettikohtien kasvuun ja alamerkintöihin, joiden avulla joidenkin budjettikohtien sisällä voidaan tehdä muutoksia parlamentin toivomusten mukaisesti. Kolmantena näkökulmana on siirtyminen vanhoista välineistä uusiin, mikä huolettaa parlamenttia ja useita jäsenvaltioita.
Mietinnössä mainitaan vielä tarkkaan hyväksytyt tutkimusalat. Esimerkkeinä mainittakoon jalkaväkimiinojen paikantaminen, aurinkokunnan tutkiminen, piristeiden käyttö, turvallisuus työpaikoilla ja terroristien käyttämät biologiset aineet. Osasimme välttää etnistä kysymystä koskevan uuden keskustelun. Eräät kyllä yrittivät, mutta järki ja yhteinen etu veivät voiton, mistä kiitos kaikille parlamentin jäsenille.
Päätän puheenvuoroni antamalla tunnustukseni eri poliittisten ryhmien, komission edustajien, komission jäsen Busquinin, neuvoston ja puheenjohtajavaltio Espanjan väliselle yhteistyölle. Olemme siis aivan aikataulun mukaisesti hyväksyneet erinomaisen työohjelman, jota eurooppalaiset tiedeyhteisöt voivat ryhtyä toteuttamaan 1. tammikuuta 2003 lähtien.

Matikainen-Kallström (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tämä on historiallinen puiteohjelma, ensimmäistä kertaa valmistelussa pysytään hyvin aikataulussa, ollaan jopa etuajassa, ja jo ensimmäisellä kierroksella päästään sopimukseen. Kiitoksen ansaitsevat kaikki mukana olleet.
Erityisesti mielenkiintoni kohdistuu tällä kertaa Alyssandrakisin mietintöön, sillä olin itse vastaavan mietinnön esittelijä viidennessä puiteohjelmassa. Fuusio on tulevaisuuden energiaratkaisu, jonka toteutuessa voimme unohtaa keskustelut energiavajeesta, tuontienergian liian suuresta osuudesta Euroopassa ja kasvihuonepäästöistä. Fuusioon liittyvien valtavien mahdollisuuksien vuoksi meidän on luotava sille edellytykset: mitä enemmän resursseja, sitä nopeammin saamme tuloksia. Tästä syystä komission ITER-ohjelmalle asettama 200 miljoonan euron katto on väärin. Toivottavasti ensi kerralla useampi meistä katsoisi pidemmälle tulevaisuuteen ja uskaltaisimme varata fuusiotutkimukseen enemmän voimavaroja. Euroopan etujen mukaista on pitää ITERistä kiinni. ITER, jos sen sijoituspaikaksi valitaan EU:n jäsenvaltio, tuo Eurooppaan valtavasti uutta tietotaitoa, kovan luokan teknistä osaamista ja uutta teknologiaa.
Korkea-aktiivisen polttoaineen väliaikaisvarastointiin on olemassa jo toimivat menetelmät, joten näitä tutkimuksia ei tarvitse rahoittaa puiteohjelmasta. Tästä syystä tarkistukset 7 ja 8 tulee poistaa. Loppusijoittamisesta peruskallioon on Suomessa olemassa jo valmis malli, mutta uusia mahdollisuuksia voidaan aina tarkastella. Ydinenergian tutkimuksen ja sen varsinaisen käytön turvallisuus ovat pitkälti yhtä ja samaa asiaa.
Komissio on osoittanut viime aikoina haluaan lähteä luomaan yhteisiä yleiseurooppalaisia minimiturvallisuusnormeja; tähän liittyvät omat riskinsä. Aina kun harmonisoidaan, on olemassa vaara, että mennään heikoimman lenkin mukaan. Viranomaisyhteistyöstä meillä taas on oikein hyviä kokemuksia. Tällöin huonot oppivat paremmilta, eikä jouduta tekemään kompromisseja, joita heikoimmat eivät pysty täyttämään ja jotka samaan aikaan laskisivat turvallisuusstandardeja kehittyneimmissä jäsenvaltioissa. Regulaattorit tekevät jo nyt hyvää ja puolueetonta yhteistyötä. Tästä syystä tuen tarkistusta numero 17.
Yhdenmukaisten sääntelyllisten lähestymistapojen kehittäminen ei kuulu puiteohjelman alaan. Vastuu länsimaisten turvallisuusmääräyksien noudattamisesta kuuluu jäsenvaltioille, ja seuranta hyvin toimivalle WENRAlle, Western European Nuclear Regulatory Association.

Zrihen (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, luodessamme yhtenäistä ja yhteistä eurooppalaista tutkimusaluetta rakennamme kansalaisten Eurooppaa, ja se on tieteen ja yhteiskunnan välisen rakentavan vuoropuhelun aiheena, kuten tässä ohjelmassa ehdotetaan. Onko kyse haaveesta, jonka haluaisin sisällyttää tähän erityisohjelmaan? Ehkä. Mutta me Euroopan parlamentin jäsenet emme tyydy yksinomaan haaveilemaan, vaan osoitamme näin konkreettisesti ja täsmällisesti Euroopasta löytyvän luovaa älykkyyden voimaa niin eurooppalaisten yritysten, yliopistojen kuin tutkijoidenkin ja erityisesti heidän liikkuvuutensa ansiosta.
Olisi käsittämätöntä olla poistamatta kaikkia niitä esteitä, joihin tutkijat koko ajan törmäävät voidakseen omistautua kaikessa rauhassa olennaisimmalle työlleen, jota vaikeuttavat säädökset, sosiaaliturvan riskit, viisumien saantiin liittyvät hallinnon koukerot ja uraongelmat. Juuri siksi näissä ohjelmissa tunnustetaankin varsin selvästi, että ohjelman toteuttamisen yksi ehdoton edellytys on liikkuvuus. Tämä liikkuvuus ylittää niin luonnolliset ja taloudelliset rajat kuin kulttuurirajatkin. Sillä peräänkuulutetaan sukupuolten välistä tasa-arvoa ja mahdollistetaan tutkijavaihto. Ehkäpä toimivaltainen komission pääosasto pian tukee liikkuvuutta, nyt vaikka vain perustamalla ilmaisen neuvontanumeron, ja tulevaisuudessa voisi olla liikkuvan Euroopan tavoitteekseen asettavan kohtaamispaikan vuoro.
Lisättäköön vielä, että on välttämätöntä kehittää tieteidenvälistä tohtorikoulutusta, jonka kautta avautuu uusi käsite tutkimuksen älyllisestä ja teknis-tieteellisestä tyyssijasta. Tämä käsite vastaisi kansalaisten odotuksia ja tarpeita. Yliopistoille on strategisesti tärkeää saada sekä opetushenkilökunta että tutkijat avoimiksi tällaiselle ajattelulle.
Onko haaveilua puhua uuden osaamisen rakentamisesta, uudesta ajattelutavasta, jota tarvitaan tutkimuksen tulevaisuuteen liittyvien toimenpiteiden laatimisessa Euroopan todelliset ulottuvuudet huomioon ottaen? Onko haaveilua pyrkiä kartoittamaan kaikki mahdollisuudet, kaikki varastossa oleva aivokapasiteetti, verkottaa kaikki tämä osaaminen, rakentaa tuottelias eurooppalainen tutkimusalue? Ei. Sillä eurooppalaisen tutkimusalueen rakenteen kehittelyssä on nojauduttava tutkijoiden voimaan, heidän mahdollisuuksiinsa, koulu- ja yliopistoainekseen, liikkuvuuteen, jonka ansiosta tieto ja osaaminen sekoittuvat. Näin saadaan aikaan hedelmällinen alkusysäys, jonka ansiosta Eurooppa on elinvoimainen ja pääsee asian ytimeen tämän vuosituhannen eurooppalaisen tutkimuskeskuksen osalta, kansalaistensa kanssa maailmankansalaisten vuoksi. Kiitos tämän vision laatijoille.

Liese (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kiitän esittelijöitä heidän loistavasta työstään. Kannatan käsiteltävänä olevia mietintöjä. Kannatan erityisesti van Velzenin ja Zorban mietintöjä. Ne parantavat mielestäni komission ehdotuksia ja vievät meitä oikeaan suuntaan. Minusta on erittäin tärkeää, mitä jäsen van Velzen sanoi syöpätutkimuksesta. Sen on pysyttävä eurooppalaisen tutkimuksen edistämisen painopisteenä. Taistelimme kovasti sen puolesta jo puiteohjelman yhteydessä, ja meidän on siksi tärkeää korostaa sitä vielä kerran. Meidän on hyödynnettävä tutkimusta kestävän kehityksen yhteydessä ympäristöongelmien torjumiseksi. Olen jättänyt joitakin asiaan, esimerkiksi kestävien biopolttoaineiden tutkimukseen, liittyviä tarkistuksia, ja niitä kannatettiin valiokunnassa. Toisin kuin jäsen Graefe zu Baringdorf, minä uskon, että biotekniikalla voi olla hyvinkin myönteisiä vaikutuksia myös ympäristöön.
Etiikasta ja tutkimuksesta haluaisin sanoa, että pyydän hartaasti, että komissio kannattaisi tarkistuksia 17-20. Ne olivat osa pakettia jo Caudronin mietinnössä, ja ne voisivat viedä asioita myönteiseen suuntaan, siihen, että tukisimme sellaisia tekniikoita, jotka voisivat tarjota vaihtoehdon sille, josta olemme parlamentissa niin usein kiistelleet. Niiden lähestymistapa on siis myönteinen ja rakentava.
Emme lopulta jättäneet kuuluisaa ja paljon kiisteltyä Nisticon tarkistusta, nimittäin kloonausta ja kantasolututkimusta koskevaa jäsen Nisticon tarkistusta. Se johtui pääasiassa siitä, että neuvostolla oli erittäin suuria ongelmia kyseisen mietinnön yksittäisissä aihealueissa. En edelleenkään ymmärrä, miksi neuvoston oli niin vaikea käsitellä tarkistusta. Euroopan parlamentti halusi mennä siinä yhteistä kantaa pidemmälle. Kun nyt kuulen, että neuvostossa aletaan viiden jäsenvaltion julkilausuman vuoksi keskustella etiikasta, meillä ei ole mitään sitä vastaan, ja kehotan komissiota toimimaan asiassa rakentavassa hengessä ja helpottamaan sovinnon tekoa neuvostossa. Euroopan parlamentti ei varmasti pane vastaan, jos etiikan alalla saadaan aikaan jotakin sellaista, joka on lähempänä tarkistustamme kuin komission julkilausuma ja yhteinen kanta.

Mantovani (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kuudennen puiteohjelman toteuttamiseksi tarkoitetuissa erityisohjelmissa käsitellään yksityiskohtaisesti jokaista painopisteaihetta, ja näin ne selventävät puiteohjelman sisältöä ja lisäävät varmasti sen tehokkuutta. Erityisohjelmien kautta tehdään tuntuvia muutoksia koko ohjelman onnistumisen hyväksi, koska niissä lähdetään liikkeelle siitä, että taloudellinen tuki keskitetään rajoitettuun ja ennalta määriteltyyn määrään aihealueita, jotka ovat Euroopalle erityisen tärkeitä. Tämän ansiosta tutkijat voivat tehdä entistä tiiviimpää yhteistyötä järjestelmän puitteissa ja heidän liikkuvuutensa lisääntyy, minkä myötä toivon mukaan Euroopassakin onnistutaan luomaan heidän kannaltaan houkutteleva työympäristö.
Työskentelynormeista haluan sanoa, että kuudennessa puiteohjelmassa, joka pantiin alkuun yli vuosi sitten ja jolle työllisyys- ja sosiaalivaliokunta antoi panoksensa, on säilytetty painopistealueiden joukossa juuri meidän valiokuntamme korostamat aiheet, erityisesti työllisyys, terveys ja turvallisuus työpaikalla sekä sosiaalisesti syrjäytyneiden ja epäedullisessa asemassa olevien ihmisten samoin kuin vammaisten henkilöiden huomioon ottaminen. Meidän ei itse asiassa pidä unohtaa, että tutkimuksella on merkitystä, jos se ei ole itseisarvo, vaan jos se palvelee juuri ihmisiä.
Lisäksi on erityisesti korostettu pienten ja keskisuurten yritysten tukemista ja tutkimusta niiden hyväksi juuri sen talouden vauhdittajan aseman vuoksi, joka niillä on Euroopassa. Yhteisen tutkimuskeskuksen uudistamisen myötä sen organisaatio lujittui, ja talousarvion vahvistaminen on eurooppalaiselle tutkimusalueelle tärkeä signaali.
Lopuksi haluan sanoa olevani tyytyväinen, että mukaan on liitetty kesäkuussa 2001 esitetty tarkistus, joka koskee työllisyyttä Euroopassa. Eurooppalaisen tutkimusalueen integroimista ja lujittamista koskevassa erityisohjelmassa onkin otettu huomioon pyyntömme laajentaa tutkimus koskemaan operatiivisten järjestelmien ja laitteistojen kehittämistä Euroopassa. Tämä antaisi varman mahdollisuuden lisätä työpaikkoja ja vähentää sitä voimakasta riippuvuutta, jota osoitamme Yhdysvaltoihin ja Japaniin nähden alalla, jota pidetään uuden talouden kannalta hankalana.

Langenhagen (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, yhteisön tutkimuksen puiteohjelman konkretisointi on budjettipoliittisesta näkökulmasta varmasti yhtä kannatettavaa kuin välttämätöntäkin. Keskusteltavana, toisin sanoen jaossa, oli neuvoston hyväksymä 17,5 miljardin euron kokonaismäärä. Minun piti kuitenkin väistyä minulle tarjotusta asemasta talousarvion valvontavaliokunnan puhujana, mikä ei johtunut työstä kieltäytymisestä vaan pikemminkin siitä, että valiokunta päätti olla esittämättä kantaansa tänä iltana, koska tässä on kysymys uusista integrointi- ja koordinointimenetelmistä, joista ei ole tarkoitus antaa ennakkoarviota.
Haluaisin kuitenkin käyttää puheaikani, sillä kiinnitin käytännössä huomiota seuraavaan asiaan, joka on minusta ratkaiseva. Arvoisa komission jäsen Busquin, on kyse komission ja pienten ja keskisuurten yritysten sopimusneuvotteluista, jotka koskevat tutkimuksen puiteohjelmassa toteutettavia tukikelpoisia hanke-ehdotuksia. Miten voi olla mahdollista, että minun mielestäni loistavat hankkeet ovat tuhoon tuomittuja, koska hakija ei täytä komission luottoarvioiden vaatimuksia? Nämä luottoarviot perustuvat - ainakin minun mielestäni - lyhytnäköisesti voittomarginaaleihin ja maksuvalmiuteen, eikä niissä oteta lainkaan huomioon yritysten innovaatio- ja investointivalmiutta. Nämä luottoarvioiden suojatoimenpiteet asettavat etenkin pk-yrityksille suuria esteitä, ja ne lopulta nöyryyttävät ja vähentävät sellaisten yritysten motivaatiota, jotka ovat pikemminkin innovatiivisia kuin tuloshakuisia ja joiden pitäisi sen perusteella oikeastaan olla etuoikeutettuja kumppaneita tutkimuksen puiteohjelmassa.
Yhteisrahoituksessa on kiinnitettävä huomiota siihen, etteivät yksityiset yritykset käytä tai sijoita väärin yhteisön varoja - se on selvää. Tällaisessa tutkinnassa tehtäviin päätöksiin tarvitaan kuitenkin entistä täsmällisempiä ja yksittäistapauksiin paremmin soveltuvia muuttujia. Muuten innovatiivisia aloitteita ei tueta, vaan ne hylätään järjestelmällisesti, ja lopputuloksena on sitten määrärahojen kasaantuminen ja siten käyttämättä jäävät resurssit, kuten Euroopan rakennerahastossa on tapahtunut.

Busquin
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi haluaisin sanoa teille, arvoisa puhemies, että mielestäni on vahinko, että teillä ei ole ollut tilaisuutta puheenvuoroon, sillä te olette koko toimikautenne ajan aina horjumattomasti tukenut ajatusta eurooppalaisesta tutkimusalueesta, ja varmaankin tuette sitä vastaisuudessakin. Ensimmäiseksi haluaisin vielä kerran kiittää jäsen Caudronia siitä, että hän huolehti, että kuudennesta puiteohjelmasta äänestettiin toukokuun täysistuntojakson aikana. Sen ansiosta olemme pysyneet koko tiedeyhteisön ja eurooppalaisen teollisuuden kannalta otollisessa aikataulussa, kuten täysin perustellusti totesittekin, ja saaneet hyväksyttyä tämän puiteohjelman, erityisohjelmat ja osallistumissäännöt sovitussa määräajassa. Haluaisin vielä kerran kiittää parlamenttia ja kaikkia niitä henkilöitä, joiden ansiosta me tai käytännöllisesti katsoen tiedeyhteisö toteutti sen, jota voi oikeutetusti luonnehtia erittäin myönteiseksi asiaksi, eli hyväksyi nämä säännöt ajallaan, jotta voimme valmistautua mahdollisimman hyvin 1.1.2003 määräaikaan mennessä.
Tänään on kuitenkin kysymys erityisohjelmista eli konkreettisesta hyppäyksestä uutta kohti, ja haluaisin esittää erittäin suuret kiitokset tässä yhteydessä viiden erityisohjelman esittelijöille eli jäsen van Velzenille, Zorballe, Alyssandrakisille, Piétrasantalle ja Schweigerille heidän laadukkaasta työstään.
Haluaisin niin ikään kiittää teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäseniä, jotka siitä huolimatta, että he eivät toimineet asian esittelijöinä, auttoivat siinä erittäin merkittävällä panoksella. Haluaisin myös tarkentaa jäsen Graefe zu Baringdorfille, joka esitti mielipiteen maatalousvaliokunnan nimissä, mutta poistui istuntosalista, että nyt ei ollut tarkoitus määritellä aloja. Me emme korostaneet mitään erityistä alaa, me painotimme tutkimusta, eikä maatalous ole meille samantekevä, vaan se tulee esiin monella eri alalla, ja sillä on oma erityinen asemansa yhteisön tukipolitiikassa - jota jäsen Graefe zu Baringdorf ei maininnut - jossa maataloutta pidetään tärkeänä. Toisaalta maatalouden monitoiminnallisuus säilytetään sellaisenaan - kuten maaseudun kehityksen ja luonnon monimuotoisuuden tukeminenkin - se todistaa, että emme huolehdi ainoastaan genomiikasta, vaan myös luonnon monimuotoisuudesta luonnollisena osa-alueena, joka on monessa suhteessa mielenkiintoinen.
On myönteistä, että erityisohjelmat ovat osoittautuneet täysin puiteohjelman mukaisiksi, jonka - kuten tiedätte - neuvosto lopulta hyväksyi ja joka on vastedes virallisesti voimassa 3.6. lähtien. Joka tapauksessa, puiteohjelma toimii vain perustana. Ja voin todeta, että esittelijät ovat tehneet erittäin korkealaatuista työtä ja että komissio voi varmaankin hyväksyä heti suurimman osan tarkistuksista sellaisina kuin ne on esitetty niin perusteluidensa kuin sisältönsäkin puolesta.
Haluaisin toisaalta antaa tunnustukseni jäsen van Velzenin tapaan komission ja neuvoston puiteohjelman hyväksymisen yhteydessä sovelletulle menettelylle, jota voidaan luonnehtia historialliseksi eli tarkoitan hyväksyttyjen tarkistusten esittämistä yhtä aikaa - kuten toukokuun istuntojakson aikana tehtiin - ja jotka sisällytetään, mikäli ne hyväksytään, komission ja neuvoston puiteohjelman yhteydessä antamiin julkilausumiin. Noudatimme siis täysin sopimustamme ja uskon, että juuri se on mielenkiintoista ja uutta sekä toimielinten toiminnassa että menettelytapojen kannalta. Kuten jäsen Caudron aiheesta painotti, voimme edistää asioiden kulkua entisestään nimenomaan toimimalla luottavin mielin tällä alalla, ja halusin itsekin vielä kerran korostaa tätä seikkaa.
On siis esitetty tarkistuksia, jotka ovat tarpeellisia puiteohjelman tieteellisen sisällön kuvaukseen liittyvinä selvennyksinä ja ne on tietenkin otettava huomioon. Joskus ehdotukset ovat kuitenkin liian yksityiskohtaisia, ja vaikka ne voitaisiinkin tapauksesta riippuen hyväksyä, ne kuuluisivat pikemminkin työohjelmiin.
Käsittelen nyt eri mietintöjä. Jäsen van Velzenin mietintö, joka kattaa laajan osuuden eurooppalaisesta tutkimusalueesta eli ensimmäisen ja kolmannen toiminta-alueen, joita ovat eurooppalaisen tutkimusalueen integroiminen ja lujittaminen, on tietenkin pääpiirteissään erittäin perusteellinen ja voimme heti todeta, että lähes kaikki tarkistukset voidaan hyväksyä. Myös puiteohjelman toteuttamista koskevat tarkistukset voidaan hyväksyä, kuten jäsen Caudron vielä painotti, eli siirtyminen viidennestä puiteohjelmasta kuudenteen, ja tietenkin budjettiin liittyvät seikat, jotka on korjattu sekä joustava siirtyminen, joka määriteltiin uudelleen parlamentin toivomalla tavalla. Mielestäni tässä parlamentin panos oli merkittävä verrattuna komission hiukan liian määräävään kantaan; parlamentti osoitti viisautensa ja ymmärryksensä tässä puiteohjelmasta toiseen siirtymistä koskevassa kysymyksessä.
On tietenkin keskusteltava myös ohjelman yhdenmukaisesta toteuttamisesta ja aiheeseen liittyvien tietojen toimittamisesta parlamentille, erityisesti sellaisten tietojen, jotka koskevat työohjelmien etenemistä. Toivon, että voimme jatkaa yhteistyötämme ohjelman toteuttamisvaiheessa ja että komissio tiedottaisi säännöllisesti parlamentille asiaa koskevista eri näkökulmista ja että parlamentti tietysti antaisi oman näkemyksensä asiasta ja siihen liittyvistä ongelmista. Kaikkien mielestä lienee tarpeellista arvioida puiteohjelman ansiosta tapahtunutta edistystä eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamisessa; muistuttaisin, että kahden vuoden kuluttua uudet välineet arvioidaan. Kaiken tämän teemme yhdessä.
Mitä tulee terveysalaan liittyvien genomiikan ja bioteknologian ensisijaisuuteen, komissio säilyttää tietenkin kaikki syöpätutkimukseen liittyvät tarkistukset niin geneettiseltä, kliiniseltä kuin muiltakin näkökannoilta tarkasteltuna. Kuten esititte, on tärkeää huomioida erityisesti siirtyminen sekä tietysti ehkäisytoimenpiteet. Emme myöskään saa unohtaa sokeritaudin tutkimuksen uusia tulevaisuudennäkymiä, kuten jäsen van Velzen juuri painotti.
Haluaisin sanoa jäsen Lieselle, joka jätti istunnon aikana tarkistusehdotuksen, että minun mielestäni kivunlievityshoitoja koskeva kohta voidaan ilman muuta säilyttää eurooppalaisten politiikkojen koordinoinnin ja sairauksien tutkimiseen suunnattujen tukitoimien yhteydessä. Niitä on joka tapauksessa tarkasteltava kokonaisuutena. Tämä istunnon aikana kehittelemänne ajatus voidaan siis ilman muuta ottaa mukaan.
Minun on sitä vastoin sanottava, että komissio ei voi hyväksyä istunnon aikana jätettyjä biotieteitä koskevia tarkistuksia, jotka vaarantaisivat genomiikan alaan kuuluvien ja sen ulkopuolelle jäävien aiheiden välisen tasapainon, jonka onnistuimme yhdessä sisällyttämään kuudenteen puiteohjelmaan.
Muiden ensisijaisten aihealueiden osalta komissio voi yleisesti hyväksyä kaikki tarkistukset lukuun ottamatta kuitenkaan sellaisia tarkistuksia, jotka ovat liian yksityiskohtaisia erityisohjelmien kannalta, kuten esimerkiksi elintarvikkeiden turvallisuuteen ja laatuun liittyvät tarkistusehdotukset. Tässä on kysymys yksityiskohdista ja sellaisista ongelmista, jotka eivät kuulu kuudennen puiteohjelman erityisohjelmien aihealueeseen.
Mitä tulee ilmeisesti jäsen van Velzenin istunnon aikana esittämään avaruutta ja satelliitteja koskevaan tarkistukseen, asiaa on pohdittava ja tutkittava, ja sen on tapahduttava myös yhteistyössä Euroopan avaruusjärjestön kanssa, joka muuten toteuttaa avaruuspolitiikkaan liittyvät toimenpiteet. Mikäli sisällöstä päästään yhteisymmärrykseen, olisi ryhdyttävä miettimään erilaisia yhteistyön muotoja.
Mielestäni pääpiirteittäin voisi sanoa, että kaikki jäsen van Velzenin mietinnössään esittämät asiat heijastelevat tarkoin ilmaisemiamme yhteisiä toivomuksia, vaikka siinä esiintyykin kohtia, joita ei sellaisenaan voida hyväksyä, mutta siinä esitetty yleinen lähestymistapa on joka tapauksessa aivan sama, joten voin vain olla asiasta iloinen.
Sama koskee jäsen Zorban esittämiä tarkistuksia. Ne voidaan varsin hyvin hyväksyä, ja ne jopa antoivat lisää ajattelemisen aihetta tuomalla esiin monitieteellisen näkökulman korostamalla selkeämmin tutkijoiden liikkuvuutta, ja olen samaa mieltä jäsen Zrihenin naapurin kanssa Eurooppaa koskevasta käsitteestä, koska Euroopan keskeinen rikkaus piilee sen tutkijoissa, jotka meidän on tuotava esille muodostamalla tutkimusprosessin ja Bolognan prosessin välille yhteys, mistä muuten oli puhetta Barcelonan huippukokouksessa. Euroopan suurimmaksi ongelmaksi koituu huippuosaamisen jatkuvuuden takaaminen, ja palaan tähän kysymykseen käsitellessäni tiede ja yhteiskunta -ulottuvuutta ja nuorten houkuttelemista tieteen pariin.
Mainitsitte myös eurooppalaisen opetusalueen perustamista edistävät toimenpiteet. Uskon myös, että otamme mukaan osallistumissääntöihin liittyvään keskusteluun tiedettä ja opetusta koskevan kysymyksen, joka on tietenkin olennainen, mutta mielestämme ensisijaisten aihealueiden yhteydessä pitäisi myös pohtia, kuinka kyseiset alat voisivat täydentää toisiaan sekä niiden erojen että niihin sovellettavien samankaltaisten toimenpiteiden osalta.
Mitä tulee jäsen Purvisin puheenvuoroon, jossa hän puhui uudelleenmuotoilun ongelmasta, joka koskee erästä istunnon aikana esitettyä tarkistusta, jonka tarkoituksena on selkiyttää kokeneiden tutkijoiden valintakriteereitä, haluaisin sanoa, että tekstin tavoitteiden mukaisesti siinä tarkoitetaan neljän vuoden kokemusta tai tohtorin tutkintoa. Teksti ei siis alun perinkään ole hyvin muotoiltu. Ehdotamme siis vielä paljon yksinkertaisempaa sanamuotoa eli pitää mainita neljän vuoden kokemus tai tohtorin tutkinto, mikä vastaisi istunnon aikana esittämäänne tarkistusta, sillä juuri tämä kohta on kyseenalainen, ja luulen, että olette oikeassa halutessanne korostaa, että valitsemamme "including" ei ole ehkä tarpeeksi selkeä, joten olisi parempi korvata se sanalla "or", mikä olisi yksinkertaisempaa. Tässä on erittäin tarkka vastaus tarkistukseen, josta parlamentti äänestää.
Jäsen Zorballe minun on sitä vastoin sanottava, että meidän on vaikea hyväksyä sellaista tarkistusta, jossa kansainvälisten apurahojen summa määritellään etukäteen, koska mielestäni summien määritteleminen etukäteen olisi osoitus tietynlaisesta, sopimattomasta joustamattomuudesta, mutta voimme vakuuttaa teille, että suhtaudumme jatkossa myönteisesti henkilökohtaisia apurahoja koskevassa tarkistuksessanne esittämiinne ajatuksiin, koska kyse on nimenomaan yhdestä puiteohjelman kehitysmahdollisuudesta. Mutta meidän mielestämme ei ole tarpeen ryhtyä luokittelemaan kaikkia liikkuvuuteen liittyviä toimia liian jäykästi, koska se saattaisi osoittautua vahingolliseksi.
Olemme sitä vastoin täysin samaa mieltä tieteen ja yhteiskunnan suhteisiin liittyvistä tarkistuksistanne, joissa peräänkuulutetaan kansalaisten ja eri osapuolten, kuten potilas- tai ympäristönsuojelujärjestöjen, mukaan ottamista "tiede ja yhteiskunta" -keskusteluun, sekä tarkistuksista, joissa painotetaan opettajien ja tiedotusvälineiden tärkeää roolia tieteen kansantajuistamisessa. Meidän mielestämme ei kuitenkaan ole sopivaa lisätä selvää mainintaa tieteen ja yhteiskunnan suhteita koskevista kysymyksistä ensisijaisiin aihealueisiin, sillä kyseinen aihe on laajempi kuin ensisijaiset aihealueet, koska se kattaa koko tieteeseen ja yhteiskuntaan liittyvän alan. Olisi siis tämän aiheen väheksymistä sisällyttää se ainoastaan ensisijaisiin aihealueisiin. Toisin sanoen, on kyse yksityiskohdista ehdottamaanne yleiseen lähestymistapaan.
Sitten havaitsin tärkeän seikan, nimittäin parlamentti on pitänyt huolen siitä, että "tiede ja yhteiskunta" -kysymyksestä tulee laajempi ensisijainen aihealue. On myönnettävä, että tämä aihe tosiaankin on ensimmäistä kertaa sellaisenaan käsiteltävänä puiteohjelmassa, ja parlamentti on pitänyt huolen siitä, että sille myönnetään budjetissa enemmän määrärahoja, mikä on mielestäni hyvä päätös.
Mitä tulee jäsen Alyssandrakisin mietintöön ja siihen, mitä jäsen Matikainen lisäsi, uskon, että kaikki teidän tekemänne tarkistukset, hyvä jäsen Alyssandrakis, sisältävät tärkeitä tarkennuksia komission ehdotukseen. Komissio hyväksyy ne, mutta se muotoilee tekstiä uudelleen paikka paikoin muuttamatta kuitenkaan sen "lähestymistapaa". Tämä koskee esimerkiksi kaikkia säteilyturvaan liittyviä tarkistuksia; kyseessä on tietenkin tärkeä asia.
Ydinfuusion osalta säilytämme suurimman osan tarkistuksista, joissa tuetaan kyseisten alojen rahoitusta tarkentamalla hyvin, että ITER-hanke on uusi askel. Mielestäni te puhutte jäsen Matikaisen kanssa samasta asiasta, mutta ITER-hanketta on todellakin pidettävä Next step -hankkeena ja sen on myös oltava mukana erityisohjelmassa, koska se kuuluu ydinfuusiota koskeviin laajoihin tulevaisuudennäkymiin. Tämä ei sulje pois sitä, että perustutkimusta ja yleistutkimusta jatketaan edelleen muissa yhteyksissä ITER-hankkeen ohella, kuten juuri painotitte, esimerkiksi JETin ja muunlaisten menetelmien, kuten esimerkiksi tokamakin tai stelleratorin avulla. Mutta ITER-hankkeesta on pyrittävä tekemään Next step. Toisaalta ITER-hanketta koskevissa kansainvälisissä neuvotteluissa on viime viikkojen aikana edistytty huomattavasti: nyt meille on tarjottu ainakin kolmea sijoituspaikkaa, joista kaksi tai jopa kolme olisi Euroopassa - jäsen Vidal-Quadras tietää, mitä tarkoitan, koska Espanja on tehnyt ihmeitä tällä alalla - ja yksi Japanissa. Neuvottelut edistyvät siis hyvin tällä saralla ja se on erittäin tärkeää.
Mitä tulee radioaktiiviseen ydinjätteeseen, komissio ymmärtää hyvin asian tärkeyden. Ehdotetuilla tarkistuksilla on näin ollen taipumus asettaa tutkimukselle liian tiukkoja määräaikoja. Niitä ei siis voida kokonaisuudessaan huomioida, koska radioaktiivisen ydinjätteen hallinnan on oltava aika joustavaa: on ehkä olemassa useampia ratkaisuja.
Mitä tulee jäsen Piétrasantan mietintöön, haluamme kiittää teitä, hyvä jäsen Piétrasanta, ja teidän kauttanne koko parlamenttia. Kiitämme teitä, kuten jäsen McNally asiasta muistutti, yhteistä tutkimuskeskusta kohtaan osoittamastanne mielenkiinnosta sekä sille puiteohjelmassa osoitetusta tuesta. On erittäin tärkeää, että parlamentti ymmärtää, että yhteisen tutkimuskeskuksen ansiosta Euroopan unioni pystyy toteuttamaan joitakin poliittisia tavoitteitaan. YTK:sta on hyötyä eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamisessa, koska se laatii yhteisen tietokannan vertailumateriaaleista ja mittausmenetelmistä, sekä kuten te, jäsen Piétrasanta painotitte, YTK luo yhteyksiä kansallisiin tutkimuskeskuksiin. Uskon, että toitte esiin erittäin mielenkiintoisen seikan.
Haluaisin tässä yhteydessä korostaa, että komissio aikoo lisätä neuvoston pöytäkirjaan julkilausuman, jossa se ilmaisee olevansa tyytyväinen, että parlamentti aikoo perustaa tilapäisen edustajaryhmän, jonka tehtävänä on pitää yhteyttä yhteiseen tutkimuskeskukseen eli toimia eräänlaisen seurantakomitean tavoin. Mielestäni tämä ajatus esitettiin jo Avignonin raportissa, mutta olette oikeassa ottaessanne sen esiin uudestaan. Huolehdimme toimielimissä, että siitä laaditaan julkilausuma neuvostolle pöytäkirjaan merkittäväksi. Tämä on järkevä ajatus, jota parlamenttikin tukee.
Meidän mielestämme muun muassa sellaiset tarkistukset voidaan hyväksyä, joissa korostetaan ympäristökysymysten ensisijaista roolia, varsinkin ekosysteemien suojeluun ja elintarviketurvallisuuteen liittyvät kysymykset. Tiedätte, että yhteisellä tutkimuskeskuksella on käytettävissään tuotteiden, esimerkiksi geneettisesti muunneltujen organismien, alkuperän jäljittämistä varten Euroopan parhaimpana pidetyt asiantuntijat. Se on erittäin tärkeää, etenkin kun suunnitellaan YTK:n toiminnan ulottamista koskemaan uusia jäsenvaltioita: palaan tähän kysymykseen vielä jäsen Schwaigerin mietinnön yhteydessä.
Hyvä jäsen Schwaiger, haluan sanoa teille, kuinka osuvia tarkistuksenne ovat, mikä on ymmärrettävää, koska te tunnette aiheen hyvin ja kävitte vierailemassa YTK:ssa. Meillä ei ole ongelmia, päinvastoin. Meidän mielestämme teidän mietintönne valaisee asiaa lisää, mikä korostaa tarvetta ottaa yhteinen tutkimuskeskus mukaan eurooppalaiseen yhteistyöverkostoon, varsinkin huippuosaamisen verkostoon, ja olemme samaa mieltä esittämistänne periaatteista sekä etiikan että avoimuuden osalta.
Haluaisin kuitenkin täsmentää, että sama koskee tutkimusta ydinturvallisuuteen ja polttoaineteollisuuteen liittyvien normien yhdenmukaistamisesta, joka on erittäin tärkeä asia. Tähän liittyen viime hetkien tapahtumat osoittavat, että ydinpolttoainereaktori edellyttää yhä tiukempaa valvontaa ja että Venäjän ja Yhdysvaltojen hiljattain tekemä aseistariisuntasopimus edellyttää, että myös Eurooppa osallistuu asiasta käytävään keskusteluun. Tapasin Wienissä Kansainvälisen atomienergialaitoksen johtohenkilöitä, jotka pyytävät meitä yhdistämään osan asiantuntemuksestamme heidän kanssaan, jotta nimenomaan pystyisimme paremmin hallitsemaan nämä ydinaseiden leviämiseen liittyvät kysymykset. Joten esittämänne huomio, jäsen Schwaiger, on täysin asianmukainen ja ajankohtainen. Se on siis lisättävä yleisen ydinaseiden leviämistä ja sen estämistä koskevan kysymyksen yhteyteen ja Euroopan on oltava mukana edistämässä näitä yhteisiä ponnisteluita. Käsittelen myös ehdotustanne, jota me yhdessä komission jäsen de Palacion kanssa tuemme sen teknisestä näkökulmasta. Kuten painotitte, joidenkin - esimerkiksi Liettuassa sijaitsevien - ydinvoimaloiden turvallisuus, on erittäin huolestuttava ja YTK:lla on tässä asiassa sellaista asiantuntijuutta ja koulutusmahdollisuuksia, joita voisi hyödyntää.
Uskon käsitelleeni näin eri mietinnöt ja haluaisin lopuksi kommentoida joitakin puheenvuoroja. Sanoin jo jäsen Purvisille Marie Curie -apurahoista, että korjaamme asian osoittamallanne tavalla. Korostan, että olette oikeassa painottaessanne "tiede ja yhteiskunta" -kysymyksen suurta merkitystä nuorison kannalta. Kuinka nuoret saataisiin houkuteltua tiedeopintojen pariin, kuten jäsen McNallykin pohti? Tässä asiassa on siis toimittava yhdessä. Tiedätte, että olemme laatineet toimintasuunnitelman "Tiede ja yhteiskunta". On pohdittava, kuinka se toteutetaan, ja me voimme toteuttaa sen yhteisvoimin.
Haluaisin sanoa jäsen Lieselle, joka puhui biopolttoaineista, että hänen puheenvuoronsa on varsin asianmukainen ja hänen tarkistusehdotuksensa saatetaan hyväksyä. Se onkin samoilla linjoilla jäsen de Palacion tätä aihetta käsittelevän direktiivin kanssa. Sanoin jo aiemmin kivunlievittämisen yhteydessä, että me voimme tukea istunnon aikana esittämiänne ajatuksia. Luulen, että jäsen Souchet ei ole enää salissa, mutta hänen ydinvoimaa koskeva kysymyksensä tulee luonnollisesti usein esiin.
Lopuksi haluaisin käsitellä yleisempiä talouteen liittyviä kysymyksiä. Mielestäni olemme tänään osoittaneet, kuinka tärkeitä aihealueita tutkimus ja innovaatio ovat Lissabonissa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. EU:sta halutaan tehdä maailman dynaamisin talous. Uskon, että tässä mielessä heinäkuun istuntojaksosta tulee erittäin tärkeä - kuten jäsen Quisthoudt-Rowohl ja teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta eilen esittivät - koska olemme valmiit toteuttamaan kuudennen puiteohjelman, joka sulautuu eurooppalaiseen tutkimusalueeseen.
Tältä osin ilmoitan teille, että kiinnostuksenilmaisupyynnöt - kyse on uudesta menetelmästä, jota olemme kokeilleet ensimmäistä kertaa kääntyessämme tiedeyhteisön ja teollisuuden puoleen - ovat olleet hämmästyttävän suosittuja, sillä me saimme yli 15 000 kiinnostuksen ilmaisua. Tämä tarkoittaa siis sitä, että eurooppalainen tutkimus ja Eurooppa ovat liikkeessä. Ongelmaksi saattaa koitua ylenpalttisen suosion hallitseminen. Ajatelkaa, 15 000 yhteydenottoa!
Vastaavanlainen menestys on merkittävä saavutus tiedotustyön ja ihmisten mielenkiinnon herättämisen eteen tehtyjen ponnistelujen kannalta. Siitä kuuluu kiitos meille kaikille ja varsinkin parlamentille. Uskon, että näistä ponnisteluista on paljon hyötyä, koska ne ovat osoitus siitä, että meiltä löytyy ymmärrystä ja halua kehittää tutkimusta ja innovaatiota Euroopassa. Tässä te olette oikeassa, ja haluaisin vastata muutamille puhujille tutkimukseen ja innovaatioon liittyen: jäsen Plooij-van Gorselille, joka painotti tutkimuksen ja innovaation välistä suhdetta, sekä jäsen Rübigille, joka otti esille pienten ja keskisuurten yritysten ongelmat. On selvää, että hanketta on ryhdyttävä toteuttamaan ja että asettamamme 15 prosentin tavoite on saavutettava. Se ei ole aina helppoa, koska on tiedotettava ja saatava ihmiset kiinnostumaan aiheesta. Joten tämän tavoitteen toteuttamisessa meidän on kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, kuinka me konkreettisesti toimimme. Pk-yritysten osalta ongelmana ovat kustannukset. Tämän sanoessani vastaan jäsen Langenhagenille: uskon, että olette aivan oikeassa korostaessanne kysymystä, kuinka pienten ja keskisuurten yritysten asema taataan.
Yritämme toteuttamisen osalta päätyä sellaiseen ratkaisuun, jonka pohjalta ei tarvitse pelätä, että näistä takuuasioista koituu ongelmia ja lisävaikeuksia pienille ja keskisuurille yrityksille. Tämän sanoisin siis toteuttamisesta osallistumissääntöjen ja hyväksyttyjen kustannusten osalta. Tämä on tämänhetkinen tilanne, mutta keskustelu jatkuu, koska - kuten te asian laidan parhaiten tiedätte - kyse on veronmaksajien rahoista, joista me emme voi aivan muitta mutkitta päättää. Mutta keskustelu on käynnissä ja toivottavasti saan tilaisuuden keskustella asiasta budjettivaliokunnan ja tietenkin tilintarkastustuomioistuimen edustajien kanssa. Näin voimme ehdotuksessamme vastata tähän ongelmaan ottamatta kuitenkaan suurempia riskejä.
Hyvä jäsen Mantovani, tekin puhuitte pk-yrityksistä. Kyseessä on meille kaikille yhteinen tavoite, ja uskon, että olisi tärkeää tiedottaa asiasta ja kysyä komissiolta asiaan liittyvistä muodollisuuksista. Mikäli haluatte, olen valmis pitämään kokouksen kanssanne tästä aiheesta ja kuulemaan ehdotuksianne pohtiakseni, mikä olisi paras keino luoda tämä yhteys pk-yrityksiin, joille on seuraavassa puiteohjelmassa varattu niinkin merkittävä summa kuin yli kaksi miljardia euroa. On myös varmistuttava, kuten jo sanoitte, jäsen Rübig, että toimenpiteet täydentävät Euroopan investointipankin toimintaa. Siltä on mahdollista saada lisäapua asiassa.
Lopuksi haluan sanoa, arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, että pyrimme kehityksessä eteenpäin, ottaen huomioon, että Barcelonassa pääsimme sopimukseen tavoittelemastamme kolmesta prosenttista bruttokansantuotteeseen nähden. Kiitän jäsen van Velzenia siitä, että hän vielä painotti, että Euroopan tulevaisuudennäkymien kannalta meidän on ponnisteltava tutkimuksen ja innovaation edistämisen puolesta Euroopassa ja että meidän on toimittava yhdessä; sitä parlamenttikin toivoi. Muistan vielä, kuinka määritellessämme ensimmäistä kertaa eurooppalaista tutkimusaluetta te korostitte tavoitetta kolmesta prosentista bruttokansantuotteeseen nähden. Me onnistumme siinä teidän ansiostanne, tiedeyhteisön ansiosta, sen ansiosta, että meiltä löytyy halua nostaa eurooppalainen tutkimus ja innovaatio etusijalle. Kiitos joka tapauksessa valmistelutyöstänne, ja toivon, että olemme näin onnistuneet edistämään asioita.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Tällä mietinnöllä oli tarkoitus tarkistaa parlamentin työjärjestyksen 6 artiklaa siltä osin kuin se koskee: (a) jäsenvaltion viranomaista, jonka toimivaltaan kuuluu pyytää koskemattomuuden pidättämistä; (b) sitä asiaankuuluvaa menettelyä, jolla varmistetaan rikosoikeudelliseen vastuuseen joutuvan parlamentin jäsenen koskemattomuuden pidättämistä koskevan pyynnön esittävän viranomaisen toimivalta; (c) parlamentin noudattamaa menettelyä sen arvioidessa pyyntöä jäsenensä koskemattomuuden pidättämiseksi; (d) parlamentin noudattamaa menettelyä silloin, kun sen on vahvistettava jäsenensä parlamentaarinen koskemattomuus. Annoin täyden tukeni aloitteelle ja korostin sitä osaa - nähdäkseni kaikkein oleellisinta osaa - jonka katsoin olevan ratkaisu pysyvään aukkoon työjärjestyksessä, aukkoon, jota kuvaavat hyvin samaan aikaan keskusteltavana ja äänestettävänä olleen MacCormickin mietinnön taustatapaukset: tapaukset, joissa koskemattomuuden pidättämistä eivät pyytäneet jäsenvaltion viranomaiset, vaan ennemminkin muuan parlamentin jäsen, joka näin vaati takeita parlamentin säännölle siltä varalta, että jokin jäsenvaltio käynnistäisi menettelyn, joka ei olisi säännön mukainen (tai, kuten Italian hallituksen erityistapauksessa, koskemattomuutta koskevan päätöksen käynnistämispyyntö jää itse parlamentin jäsenen taakaksi eikä ole viranomaisten velvollisuus).

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Tämän mietinnön laatiminen juontaa juurensa Italian tuomioistuinten käynnistämistä oikeusmenettelyistä tiettyjä henkilöitä vastaan, jotka ovat Euroopan parlamentin jäseniä. Näissä oikeusmenettelyissä ei noudatettu eräitä koskemattomuutta koskevia säädöksiä, koska koskemattomuuden pidättämisen - tai säilyttämisen - arvioimista eivät olleet Euroopan parlamentilta pyytäneet Italian viranomaiset, vaan asianosaiset itse. Oli siis vaikea tietää, voisiko Euroopan parlamentti katsoa, että sen kantaa asiassa oli de facto kysytty, koska sen työjärjestyksen 6 artiklassa vaaditaan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten Euroopan parlamentin puhemiehelle esittämää pyyntöä. Täsmennettäköön, että kyseisissä oikeusmenettelyissä juuri asianomaiset parlamentin jäsenet esittivät nämä pyynnöt parlamentille Italian käytännön nojalla: sen mukaan menetellään niin, että kun kysymys parlamentin jäsenen koskemattomuuden pidättämisestä otetaan esille oikeusmenettelyn kuluessa, tämän itsensä asiana on alistaa asia käsittelyyn siinä kansanedustuslaitoksessa, johon hän kuuluu. Tässä yhteydessä esittelijä ehdotti erityismenettelyä, jolla ei ole tarkoitus korvata toimivaltaisen kansallisen viranomaisen esittämää pyyntöä koskemattomuuden pidättämiseksi työjärjestyksen 6 artiklan säännösten mukaisesti, vaan välttää sitä, että jos tuollaista pyyntöä ei ole muodollisesti esitetty, kansallisen tuomiovallan käyttäjät voisivat jättää ottamatta huomioon parlamentin jäsenille myönnetyn suojan. Esittelijän ehdottama oikeusmenettely ansaitsee täyden kannatuksen, koska se on todellisuudessa paras tapa toimia silloin, kun havaitsemme aukkoja voimassa olevissa teksteissä. Vain perusteellinen uudistus, esimerkiksi sellainen, jota ehdotettiin osassa Duffin mietintöä - josta keskusteltiin ja äänestettiin samana päivänä - on täydellinen rakenteellinen vastaus tällaisiin ongelmiin.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Äänestys toimitettiin yhteydessä, jossa ympäristövaliokunta oli ilmaissut kantansa poliittisesti arkaluonteisimmiksi jääneisiin näkökohtiin seuraavalla tavalla: ensiksi uusien eläimillä testattujen kosmeettisten valmisteiden myynti kielletään heti, jos on olemassa muita kelvollisia koemenetelmiä; toiseksi viiden vuoden päästä kielletään kokonaan kaikkien uusien eläimillä testattujen kosmeettisten valmisteiden myynti; kolmanneksi kielletään eläinkokeet vuoden 2004 loppuun mennessä. Tiedämme, että jos täysistunto noudattaisi tätä samaa linjaa, meillä olisi odotettavissa vakava erimielisyys neuvoston kanssa, joka puolestaan oli hylännyt ajatuksen kokeiden ja myös myynnin kieltämisestä - toisin sanoen meitä odottaisi kiihkeä ja vilkas sovittelumenettely. Oma kantani muodostui juuri tällaiseksi, kun ensin koin pettymyksen siihen hienoiseen tavanmukaisuuteen, jota havaitsin neuvostossa vallinneissa näkemyksissä, ja koska olen vakuuttunut, että tässä asiassa on välttämätöntä saada teollisuuden näkemyksiä liikahtamaan eteenpäin, niin että se kunnioittaisi asiaan liittyvien arvojen tasapainoisempaa harkintaa.

