Tillämplig lag för avtalsförpliktelser (Rom I) (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Cristian Dumitrescu för utskottet för rättsliga frågor om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (Rom I-förordningen).
Franco Frattini
ledamot av kommissionen. - (FR) Herr talman! Det gläder mig att förhandlingarna har gett ett så utmärkt resultat. Vi stöder den kompromiss som nu ligger på bordet. Om ni godkänner den, mina damer och herrar, kommer vi att kunna sätta punkt för två års diskussioner som tydligt har visat hur viktig denna fråga är för EU-området med rättvisa och den inre marknaden. Jag vill särskilt gratulera föredraganden Cristian Dumitrescu, vars effektiva hållning har bidragit så mycket till det positiva resultat vi har uppnått här, och även skuggföredragandena från alla politiska grupper.
Jag anser att 2007 har varit ett viktigt år för gemenskapens samordning av internationell privaträtt på området förpliktelser. Bryssel I-förordningen om domstols behörighet, som omfattar både avtal och skadeståndsgrundande händelser, kommer nu att kompletteras med Rom II-förordningen om tillämplig lag för skadeståndsgrundande händelser, vilket ledde till det första förlikningsförfarandet inom området säkerhet och rättvisa i maj i år, samt av Rom I-förordningen.
Den kompromiss som nåddes för artikel 5 innebär ett steg framåt för konsumenterna. Artikeln är också förenlig med Bryssel I-förordningen, enligt vilken en konsument endast kan åtalas vid en domstol i sitt bosättningsland. Jag vill också bekräfta att kommissionen har åtagit sig att, som en del av rapporten om tillämpningen av Rom I-förordningen, för medlagstiftaren lägga fram undersökningar om två viktiga frågor där man i kompromissen inte lyckades samordna reglerna på gemenskapsnivå: överlåtelse av fordringar och försäkringsavtal. Här kan lämpliga åtgärder vidtas senare, om det skulle visa sig vara nödvändigt. I den allmänna rapporten kommer också artikel 5 om konsumentavtal att behandlas, och särskilt angående om denna är förenlig med de internationellt privaträttsliga regler som är tillämpliga på konsumentavtal. Jag vill dock påpeka att rapporten inte kommer att behandla materiell konsumenträtt.
När det gäller försäkringsavtal har både kommissionen och rådet ansett det vara nödvändigt att göra ett yttrande om att införandet av särskilda regler i Rom I-fördraget inte får leda till att arbetet med Solvens II-förslaget försenas. Parlamentet kan också stödja detta yttrande om det vill.
För att understryka sin initiativrätt på området externa befogenheter har kommissionen, som ni vet, uttalat sig om skäl 16b. Jag vill påpeka att vi tänker föreslå en horisontell mekanism som låter medlemsstaterna sluta bilaterala avtal med tredjeländer på områden där gemenskapen har befogenheter. Kommissionen har ändå godtagit skäl 16b för att vi ska kunna nå en överenskommelse vid första behandlingen.
Till sist vill jag påpeka att vi delar parlamentets åsikter om vikten av alternativa metoder för att lösa tvister om kontrakt som har slutits via Internet. Därför har vi aktivt stött utvecklingen av sådana metoder, genom medlingsdirektivet och genom att inrätta ett europeiskt nätverk till hjälp för konsumenter som vill inleda utomrättsliga förfaranden i en annan medlemsstat.
Därför hoppas jag att parlamentet i dag kan bekräfta den överenskommelse som förhandlats fram med rådet för att göra det möjligt för rådet att anta parlamentets ändringsförslag vid dess sammanträde nästa vecka den 6 och 7 december 2007.
Cristian Dumitrescu
föredragande. - (FR) Herr talman, herr rådsordförande, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! I dag ska vi rösta om ännu ett internationellt privaträttsligt instrument, den kommande förordningen om tillämplig lag för avtalsförpliktelser, vilket är något ovanligt i gemenskapsrätten: ett dokument om en rent juridisk fråga.
Trots sin tekniska natur är dock denna förordning enormt relevant för EU:s medborgare. Avtalsrätten ligger till grund för allt ekonomiskt och socialt liv, och på den inre marknaden blir det allt vanligare att avtal sluts mellan aktörer i olika medlemsstater. Därför är detta instrument, där enhetliga regler om tillämplig lag fastställs, så viktigt. De lösningar som slutligen antogs i de ändringsförslag vi har lagt fram för er inför omröstningen är resultatet av ett intensivt, ambitiöst och nydanande samarbete med skuggföredragandena Jean-Paul Gauzès, Diana Wallis och Monica Frassoni, och med det portugisiska ordförandeskapet och de politiska gruppsamordnarna i utskottet för rättsliga frågor Manuel Medina Ortega och Klaus-Heiner Lehne. Jag står också i stor tacksamhetsskuld till Maria Berger, som var föredragande före mig.
I början verkade problemen oöverstigliga, särskilt för en parlamentsledamot från en av de nyaste medlemsstaterna. Jag måste påpeka att i sin strävan att ersätta Romkonventionen om tillämplig lag för avtalsförpliktelser hävdade Europeiska kommissionen, kanske något naivt, att de försökte samordna ett redan befintligt instrument, när den i själva verket gjorde radikala förändringar. Detta ledde till en omfattande kritik av att kommissionen hade misslyckats med sin uppgift att göra en konsekvensbedömning.
Innan jag går in på artikel 5, som var det största problemet vi var tvungna att lösa, ska jag kortfattat beskriva det viktigaste vi åstadkommit. Svårigheten med denna förordning ligger inte i artikel 5, utan i artikel 3, som innehåller den grundläggande principen att parterna är oberoende, och i artikel 4, som innehåller bestämmelser om tillämplig lag i de fall där parterna inte har valt vilken lag som ska gälla. Rådet har följt den strategi som antogs av utskottet för rättsliga frågor här. Det måste sägas att parlamentet och rådet tog initiativet i detta medbeslutandeförfarande genom att inkludera försäkrings- och godstransportavtal i den kommande förordningen och genom att förtydliga reglerna om övergripande tvingande bestämmelser och tvingande regler.
För att återgå till tvistefrågan om artikel 5 måste jag säga att parlamentet har vunnit en klar seger, vilket det nära och vänliga samarbetet mellan föredraganden och skuggföredragandena har visat. Problemet var att kommissionens förslag avvek från Romkonventionen eftersom man i förslaget ansåg att, förutom vissa undantag, konsumentens lag ska gälla för avtal mellan konsumenter och näringsidkare. Problemet med denna version av artikel 5 som föreslogs av kommissionen var att näringsidkare, särskilt på e-handelsområdet, skulle bli tvungna att utarbeta skräddarsydda villkor och bestämmelser för varje enskild medlemsstat. Detta skulle bli omöjligt för små och medelstora företag, som inte besitter samma resurser som de stora multinationella företagen, och det skulle innebära ett enormt hinder för små och medelstora företag som vill bedriva e-handel på den inre marknaden. Föredraganden är alltför medveten om att de små och medelstora företagen är den drivande kraften i Europas ekonomi och skapar arbetstillfällen och innovation. De mindre medlemsstaterna var också oroade för att de skulle bli uteslutna från e-handelsmarknaden.
Den lösning som slutligen valdes var att återvända till en förenklad version av artikel 5 i Romkonventionen. Enligt den nya artikel 5 är principen att konsumentens lag ska gälla, men parterna får möjlighet att välja tillämplig lag. I praktiken, med tanke på att de flesta avtal mellan konsumenter och näringsidkare är standardmässiga ”take it or leave it”-kontrakt, innebär detta att handlarna kommer att se till att deras lag blir tillämplig. Eftersom det står i artikel 5 att lagvalet omfattas av tvingande regler på den plats där konsumenten har sin vanliga vistelseort, tillhandahåller artikeln en lösning som till stor del är till konsumentens fördel. Den nya artikel 5 som vi föreslår innebär således en lösning som alla parter vinner på, där konsumenten garanteras maximalt skydd och där små och medelstora företag kommer att kunna erbjuda sina varor och tjänster på Internet på grundval av avtal som styrs av deras egna länders lagar.
Slutligen måste jag rikta er uppmärksamhet på ett kort skäl där det står att gemenskapen i framtiden får anta standardmässiga villkor och bestämmelser för elektroniska avtal mellan konsumenter och näringsidkare. Det sista viktiga framsteget är inkluderandet av försäkringsavtal, som har varit föremål för långdragna förhandlingar mellan medlemsstaterna - kommissionsledamot Franco Frattini hänvisade till detta - och inkluderandet av godstransportavtal.
Till sist vill jag absolut nämna att Förenade kungariket, som inledningsvis valde att inte medverka vid antagandet av förordningen på grund av landets reservationer om Romkonventionen, nu uppenbarligen har valt att vara med ändå, mot bakgrund av vad som har framkommit i förhandlingarna.
Därför rekommenderar vi att kammaren antar denna text. Vi anser att den utgör ett mycket positivt resultat för konsumenter och företag, och att det är en tydlig demonstration på hur effektivt parlamentet kan bidra till medbeslutandeförfarandet, även i mycket svåra frågor som denna.
Rådets ordförande har försäkrat att vi kommer att nå en överenskommelse vid första behandlingen om ändringsförslagen i första gruppen på omröstningslistan skulle antas. Det skulle vara en enastående och oväntad framgång för parlamentet och ordförandeskapet, och som föredragande från en ny medlemsstat, Rumänien, är jag mycket glad över att ha fått spela min lilla roll i det hela. Då jag närmar mig slutet av min mandatperiod som rumänsk parlamentsledamot måste jag säga att jag också är mycket stolt.
Talmannen
Jag vill ta tillfället i akt, herr Dumitrescu, att önska dig all lycka och framgång i fortsättningen när du till slut lämnar det ämbete som du har innehaft med sådan värdighet under alla dessa månader.
Klaus-Heiner Lehne
för PPE-DE-gruppen. - (DE) Herr talman, mina damer och herrar! PPE-DE-gruppen är nöjd med resultatet av denna process. Detta beror i första hand på att föredraganden, tack vare en utsökt förhandlingsförmåga, ett stort tålamod och en hårdnackad envishet, har lyckats förhandla fram och sluta en kompromiss som hela utskottet för rättsliga frågor slutligen kunde stödja. Därför vill jag uttrycka ett särskilt tack till vår föredragande.
Det framgick klart av resultatet att det lönade sig att ha tålamod. I stället för att fatta snabba beslut efter endast en behandling var det rätt att satsa på ytterligare förhandlingar med rådet och kommissionen, för detta var just den typ av ärende vars svåra frågor lämpar sig att bli lösta vid en behandling, i stället för att man träffas två år senare vid nattliga förhandlingar med förlikningskommittén, där man skulle bli tvungen att diskutera samma problem som i dag.
Som jag ser det är artikel 5 kärnan i denna förordning, och vi är mycket glada över att vi har lyckats ändra innehållet i artikel 5 så att det återspeglar den ursprungliga avsikten med Romkonventionen, nämligen att balansera konsumenternas och näringsidkarnas intressen. Om kommissionens förslag hade godtagits vet vi att det skulle ha fått ganska allvarliga konsekvenser för e-handeln och för små och medelstora företag, och tillhandahållandet av varor och tjänster till konsumenterna skulle ha påverkats negativt.
Vi har gång på gång framfört kritik mot att kommissionen, trots det interinstitutionella avtalet från december 2003, inte har gjort någon konsekvensbedömning i detta fall. Vi utgår dock ifrån att detta inte kommer att ske igen och att samma misstag inte upprepas i framtida lagstiftningsförslag från kommissionen.
Slutligen vill jag bara påpeka att hela debatten om konsumentavtal, om principen om destinationsland, principen om ursprungsland och om förhållandet mellan producenter eller leverantörer och konsumenter bara har styrkt det som parlamentet upprepade gånger har sagt: att vi på lång sikt behöver ett frivilligt instrument för avtalsrätten som styr gränsöverskridande handel, och vi är glada över att detta krav finns med i skälen till det resolutionsförslag vi har framför oss.
Manuel Medina Ortega
för PSE- gruppen. - (ES) Herr talman! Jag tycker att detta är ett bra exempel på att EU-institutionerna fungerar som de ska. Trots vår institutionella komplexitet har parlamentet, kommissionen och rådet gjort ett bra jobb i denna fråga, och jag hoppas att vi med en tillfredsställande omröstning vid detta sammanträde kan få fram en resolution vid första behandlingen, utan någon ytterligare fördröjning.
Jag vill tacka Franco Frattini för att han har underlättat resultatet och föredraganden för allt hårt arbete han har lagt ner för att nå denna överenskommelse.
Som nämnts flera gånger har våra diskussioner varit inriktade på artikel 5, som handlar om skydd av konsumenternas rättigheter. I avtalsfrågor befinner sig konsumenten inte i någon jämlik situation; vanligtvis är han i underläge. För att ge ett enkelt exempel, tänk er en person som ska skriva under ett biluthyrningsavtal vid en flygplats: konsumenten har ingen möjlighet att läsa avtalets innehåll, han känner inte till de lagar som omfattar avtalet och om han inte har något rättsligt skydd är han helt och hållet i händerna på den person som erbjuder avtalet.
Detta förslag till förordning syftar till att, utan att offra principerna om val av tillämplig lag, säkra ett system för konsumentskydd, och detta återspeglas nu i den lösning som har föreslagits av rådet, där lagvalet inte får medföra att konsumenten förlorar det skydd som finns enligt de oförytterliga avtalsbestämmelserna i den lag som, i avsaknad av lagval, skulle ha varit tillämplig enligt punkt 1.
Generellt sett är det stora problemet här i Europeiska unionen bristen på samordning av materiell rätt. Dessa formler som ska tillämpas på lagvalsregler är enbart tilläggsformler, och vi hoppas att kommissionen kommer att fortsätta med sin satsning på lagstiftning genom att komma med förslag som ger konsumenterna ett materiellt skydd som är enhetligt i hela Europeiska unionen och därigenom avskaffar behovet av att behöva tillgripa dessa invecklade lagvalsregler.
Katalin Lévai
(HU) Tack så mycket, herr talman. Herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Det dokument vi har framför oss är av stor betydelse från ekonomisk, social och politisk synpunkt, och dess huvudsakliga mål har varit att samordna innehållet i Bryssel I-förordningen med det lagstiftningsarbete som är kopplat till Rom II-konventionen genom att upprätta en lämplig balans mellan dem. Vi har nått fram till en bra kompromisslösning, vilket vi också har hört i våra kollegers anföranden, och detta beror verkligen på ett utmärkt samarbete mellan rådet, kommissionen och parlamentet. Unionen har föresatt sig att skapa ett område baserat på frihet, säkerhet och rättsstatlighet, och detta kräver kompromisslösningar av den typ vi ser här, och det innebär också rejäla framsteg för konsumenterna. En konsument kan endast kallas till domstol i sitt hemland, så denna sorts lösning för avtalsrätt, som är så viktig för det ekonomiska livet, pekar i rätt riktning vad som än händer. Tack så mycket.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Herr talman! Låt mig börja med att tacka föredraganden för hans bidrag till framtagandet av en förordning som är så viktig för Europeiska unionens framtid. Vi måste komma ihåg att Romkonventionen är det enda rättsliga instrument på området internationell privaträtt på gemenskapsnivå som nu finns i form av ett internationellt fördrag.
Konventionen behöver ändras för att man ska kunna ta hänsyn till nuvarande och framtida behov för Europeiska unionens inre marknad. Även av detta skäl är den föreslagna förordningen politiskt sett mycket känslig, särskilt när det gäller konsumentskydd och möjligheten för små och medelstora företag att erbjuda produkter och tjänster via Internet.
Betänkandet vi har framför oss är en kompromiss mellan att ge möjligheter till konsumentskydd och att underlätta verksamheten för små och medelstora företag på EU:s gemensamma marknad. I betänkandet tar föredraganden också upp den viktiga frågan om standardisering av paragrafer i kontrakt som omfattar transaktioner gjorda via Internet. Jag håller med om att Europeiska kommissionen var tvungen att vidta lämpliga åtgärder på detta område. Den har nu gjort det, och jag välkomnar den kompromiss som har uppnåtts. Jag vill gratulera föredraganden än en gång och uttrycka mitt stöd för antagandet av förordningen.
Talmannen
Debatten är avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum kl. 11.00.
(Sammanträdet avbröts kl. 10.50 och återupptogs kl. 11.)
