Den rättsliga ställningen för en ledamot av Europaparlamentet som valts i Polen (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om en muntlig fråga till kommissionen från Giuseppe Gargani, för utskottet för rättsliga frågor, om den rättsliga ställningen för en ledamot av Europaparlamentet som valts i Polen - B6-0002/2008).
Giuseppe Gargani
frågeställare. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Den fråga som vi diskuterar i kväll har vid fler än ett tillfälle behandlats i detalj av utskottet för rättsliga frågor som jag har äran att vara ordförande för, och nu har utskottet bett mig att genom denna fråga inleda en diskussion och utbyta åsikter med kommissionen om det här ämnet.
Frågan handlar om den rättsliga ställningen för en ledamot av Europaparlamentet som valts i Polen, som inte har samma ställning när det gäller valbarhet och andra bestämmelser om val som gäller för parlamentariker i de andra medlemsstaterna. Valet till Europaparlamentet i Polen regleras i praktiken av rättsakten av den 23 januari 2004. I artikel 9 i rättsakten föreskrivs följande kriterier för att man ska vara valbar: personen ska ha uppnått en ålder av 21 år senast på valdagen, inte straffats och åtalats för brott, ha sin hemvist i Polen och måste uppfylla flera andra kriterier.
I kapitel 17 i denna rättsakt beskrivs de möjliga situationer där en ledamot av Europaparlamentet vald i Polen skulle förlora sin plats i parlamentet: deras valbarhet, det vill säga kriterierna för valbarhet på valdagen, kan upphävas, vilket kan ge upphov till förlust av valbarheten om dessa krav inte uppfylls, och flera andra frågor som jag inte kommer att ta upp för att komma till den springande punkten i den fråga som jag vill diskutera här.
På grundval av ett antal kombinerade föreskrifter, som vi advokater säger, kan en ledamot av Europaparlamentet automatiskt förlora sin plats - det vill säga, en ledamot av Europaparlamentet skulle automatiskt förlora sitt mandat, i den händelse han eller hon blev föremål för en slutlig fällande straffrättslig dom. Rättsakten av den 12 april 2001 innehåller inga liknande bestämmelser för ledamöter av det polska parlamentet - varken när det gäller val till den polska sejmen eller senaten - vilket leder till att dessa bestämmelser gäller för polska ledamöter av Europaparlamentet, men inte för polska ledamöter av det polska parlamentet.
Därför beslutade vi att diskutera detta, och vi ställde oss en fråga som bland annat får återverkningar för begäran om immunitet. Som ni vet har vi - vilket kommissionsledamot Franco Frattini är mycket väl medveten om - befogenhet att besluta om denna fråga. Det står klart att om en ledamot automatiskt förlorar sin plats till följd av en händelse som immunitet inte kan upprätthållas för uppstår ytterligare ett problem, en ytterligare osäkerhet.
Av detta skäl frågar vi, och jag frågar för utskottets räkning, kommissionsledamoten om han anser att den polska lagstiftningen om val till det nationella parlamentet strider mot artikel 10 i protokollet om immunitet och privilegier, där det fastslås att ledamöter av Europaparlamentet under Europaparlamentets sessioner ska åtnjuta vad avser deras egen stats territorium, den immunitet som beviljas parlamentsledamöter i deras land. Det finns följaktligen en tydlig inkonsekvens om en polsk ledamot av Europaparlamentet kan förlora sin plats när ledamöterna av det nationella parlamentet inte behandlas på samma sätt.
Jag vill också fråga kommissionen om den har för avsikt att vända sig till EG-domstolen för att se till att Polen ändrar sin lagstiftning så att fördraget tillämpas på ett korrekt sätt, eftersom det förefaller som om fördraget inte tillämpas som det ska i det här fallet. Det föreligger ett undantag här, och eftersom alla ledamöter från alla medlemsstater ska behandlas på ett jämförbart sätt och åtnjuta lika behandling betyder det att detta undantag för ledamöter från den polska staten fullständigt strider mot de bestämmelser som kan tillämpas och även tillämpas för alla andra ledamöter från de andra medlemsstaterna. Därför ville jag ta upp dessa två frågor med kommissionen och informera parlamentet om detta, och fråga kommissionsledamoten om han kan besvara detta och om det är möjligt att rätta till de problem som jag har tagit upp.
Franco Frattini
kommissionens vice ordförande. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Den fråga som Giuseppe Gargani tar upp är utan tvivel viktig eftersom två principer, som båda är viktiga enligt min åsikt, står på spel här.
Den första principen är naturligtvis den som avses i artikel 10 i protokollet om immunitet och privilegier och om den rättsliga ställningen för Europaparlamentets ledamöter, där det anges att Europaparlamentets ledamöter ska beviljas samma privilegier som beviljas parlamentsledamöter i deras land.
Emellertid berörs även en annan bestämmelse - som även den är viktig enligt min åsikt - nämligen artikel 13 i akten om val av företrädare i Europaparlamentet från 1976. I denna artikel fastställs det mycket tydligt att när medlemsstat inför nationell lagstiftning som omfattar det aktuella fallet här, det vill säga förlorad rättslig ställning, en ledamot av Europaparlamentet som förlorar sin plats, är upphörandet av mandatet till Europaparlamentet i det landet föremål för nationell lagstiftning.
Med andra ord finns det en uppenbar motsägelse, eftersom bestämmelserna i protokollet om immunitet och privilegier, som Giuseppe Gargani citerade, handlar om att ledamöter av det polska parlamentet och ledamöter av Europaparlamentet som väljs i Polen ska beviljas lika privilegier, men samtidigt regleras förlust av mandat för en ledamot av Europaparlamentet uppenbarligen - eller uttryckligen skulle jag säga - av akten om val av företrädare i Europaparlamentet från 1976, och där fastställs att förlusten av detta mandat regleras av nationell lagstiftning.
Enligt min uppfattning handlar problemet mer om en överträdelse av en tredje vägledande princip för EU: vare sig principen om lika behandling fastställs i den polska nationella lagstiftningen eller inte. Enligt denna princip, som fastställs i alla EU-länders konstitutionella lagstiftning, måste liknande situationer behandlas på liknande sätt. Det är snarare så att det är den allmänna principen som är under debatt, men denna allmänna princip ger emellertid inte kommissionen möjlighet att slå fast hur Polen bör ändra sin lagstiftning eftersom frågan är föremål för nationell lagstiftning. Om Polen skulle vilja reglera nationella parlamentsledamöters förlust av mandat i stället för förlust av mandat för ledamöter av Europaparlamentet skulle detta vara möjligt. Det viktiga i sammanhanget är att bestämmelserna om en sak bringas i överensstämmelse med bestämmelserna om den andra.
Detta är min personliga åsikt eftersom kommissionen inte kan säga att ”vi vänder oss till EG-domstolen för att få ett domslut om att den polska nationella lagstiftningen måste ändras på ett särskilt sätt”, men jag anser emellertid att en allmän princip kan ställas upp. Den allmänna principen är att Polens rättssystem måste agera för att ändra på denna skillnad i behandling, och det, anser jag, är en fråga för de polska lagstiftarna. Eftersom denna fråga aldrig har uppstått förut, och den är alldeles för känslig för att behandlas på ett summariskt sätt, anser jag att det första steget är att nå samförstånd. Om de polska lagstiftarna, vilket jag anser, bör undanröja denna skillnad i behandling, är detta en fråga för det polska parlamentet.
För det andra: uppfyller den polska lagstiftningen bestämmelserna i akten om val av företrädare i Europaparlamentet från 1976 som jag nämnde tidigare? Jag vill upplysa er om, herr Gargani, att jag har beställt en jämförande undersökning för de 12 nya medlemsstaterna för att fastställa huruvida den nationella lagstiftningen, inte bara den polska, utan lagstiftningen i de övriga 11 medlemsstater som anslöt sig till EU mellan 2004 och 2007, uppfyller bestämmelserna i akten från 1976.
Sammanfattningsvis bör två saker göras. För det första en översyn, som jag kommer att genomföra, av den polska lagstiftningens överensstämmelse, och inte bara den polska, eftersom det faktum att Giuseppe Gargani har tagit upp fallet med Polen inte betyder att det inte finns jämförbara situationer i de andra medlemsstaterna. Min åsikt är att denna översyn behövs för samtliga nya medlemsstater.
Den andra uppgiften är att utvärdera om det polska parlamentet genom lagstiftning kan undanröja detta, vilket objektivt sett är en uppenbar motsägelse eftersom det finns en uppenbar diskriminering mellan den rättsliga ställningen, som regleras i lag, för ledamöter av Europaparlamentet som väljs i Polen och ledamöter av det polska parlamentet. Det finns en uppenbar motstridighet, och den enda aspekten som jag har svårt att godta är att det är upp till kommissionen att fråga EG-domstolen vilka åtgärder de polska lagstiftarna bör vidta.
Om parlamentet instämmer i denna ståndpunkt skulle vi helt enkelt kunna påpeka att det råder en uppenbar diskriminering i Polen mellan den rättsliga ställningen för två typer av parlamentariker. Detta är en helt ny frågeställning, och vi bör försöka göra framsteg i denna fråga i en anda av samarbete.
Tadeusz Zwiefka
för PPE-DE-gruppen. - (PL) Herr talman! Ordförande Giuseppe Gargani redogjorde mycket tydligt för situationen för ledamöter av Europaparlamentet inom den polska lagstiftningen, vilket även gäller den ojämlika behandlingen av dem jämfört med ledamöter av parlamentet i Polen, och även senatorerna. Jag instämmer i kommissionsledamot Franco Frattinis argument att detta strider mot principen om lika behandling inför lagen av ledamöter av Europaparlamentet.
Jag vill informera er om att den koalition som för närvarande styr i Polen, Platforma Obywatelska och Polskie Stronnictwo Ludowe, redan har börjat arbeta för att ändra denna lag, så att samma bestämmelser ska gälla för ledamöter av Europaparlamentet, ledamöter av parlamentet i Polen och ledamöterna av den polska senaten. Denna ändring kommer att överensstämma med bestämmelsen i akten om val av ledamöter till Europaparlamentet, så att samma princip även kommer att gälla för ledamöter av det polska parlamentet och polska senatorer.
I detta sammanhang inleder vi emellertid, som Giuseppe Gargani påpekade, en diskussion om ett problem som egentligen är en mer allmän fråga, och därför undrar jag om det inte kunde vara värt att överväga en gemensam vallag, åtminstone när det gäller de allmänna principerna, en gemensam lag för val till Europaparlamentet för samtliga EU-medlemsstater, eftersom det i dag råder mycket olika förhållanden i de 27 medlemsländerna. Det är svårt att inte samtycka till, och jag godtar naturligtvis alla rättsliga begränsningar när det gäller ledamöter av Europaparlamentet, men det är lika svårt för mig att samtycka till en situation där en person som döms till böter i ett mål som väcks av den offentliga åklagarmyndigheten för ett avsiktligt brott eller som åtalas för ett sådant brott, automatiskt förlorar sitt mandat till Europaparlamentet.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
för PSE-gruppen. - (PL) Herr talman! Dagens debatt handlar om ojämlik behandling av polska ledamöter av Europaparlamentet jämfört med ledamöter av den polska sejmen när det gäller valbarhetskriterier och förlust av mandat.
I artikel 9 i rättsakten av den 23 januari 2004 som reglerar val till Europaparlamentet ser vi att man har rätt att ställa upp till val i Europaparlamentet om man, bland andra kriterier, inte har straffats för brott utförda avsiktligen eller åtalats av den offentliga åklagarmyndigheten, och enligt artikel 142 kan en ledamots mandat till exempel upphävas till följd av att ledamotens val till Europaparlamentet ogiltigförklaras. Detta innebär att en fällande dom mot en ledamot (detta avser en ledamot av Europaparlamentet, vilket har nämnts tidigare) för ett brott som har begåtts avsiktligt betyder att de automatiskt förlorar sitt mandat, medan detta inte utgör något hinder för ledamöter av det nationella parlamentet att ställa upp till val, och det innebär inte heller att de förlorar sitt mandat.
När det gäller privilegier för ledamöter av Europaparlamentet anges det i artikel 5.1 i arbetsordningen att ”ledamöterna åtnjuter immunitet och privilegier i enlighet med protokollet om Europeiska gemenskapernas immunitet och privilegier”. I ingressen till protokollet anges att det reglerar sådan immunitet och sådana privilegier som behövs för att de ska kunna utföra sina uppgifter för Europeiska gemenskaperna, och i artikel 10a anges att ”under Europaparlamentets sessioner ska dess ledamöter åtnjuta vad avser deras egen stats territorium, den immunitet som beviljas parlamentsledamöter i deras land”. Ledamöter av det polska parlamentet och Europaparlamentet skyddas av samma immunitet. Enligt artikel 11 ska ”företrädare för de medlemsstater som deltar i arbetet i gemenskapernas institutioner, deras rådgivare och tekniska experter i sin tjänsteutövning och under resan till och från mötesplatsen åtnjuta sedvanliga privilegier, immunitet och lättnader”.
Det råder inget tvivel om att en ledamot av Europaparlamentet är en företrädare för en medlemsstat som deltar i arbetet i gemenskapernas institutioner. Eftersom ledamöterna av Europaparlamentet och det polska parlamentet bör åtnjuta samma immunitet och privilegier bör bestämmelserna om deras valbarhet och förlust av mandat också vara desamma.
När Polen anslöt sig till EU förband sig landet att respektera gällande lagstiftning i EU, särskilt den lagstiftning som direkt inverkar på de interna rättsliga systemen i medlemsstaterna. Jag begär att lagstiftningen om den rättsliga ställningen för ledamöter av det polska parlamentet och ledamöter av Europaparlamentet i Polen standardiseras så snabbt som möjligt, och jag instämmer fullständigt i kommissionsledamot Franco Frattinis åsikt i denna fråga.
Jens-Peter Bonde
för IND/DEM-gruppen. - (EN) Herr talman! Den polska vallagen om val till Europaparlamentet är i sanning orättvis och odemokratisk jämfört med lagen om val till det nationella parlamentet. Förlusten av en plats för en fullmäktig i Europaparlamentet genom lagar om valbarhet är ett enkelt sätt att sätta press på politiska motståndare som gör det möjligt att få till stånd en politisk uppgörelse med dem som har mer makt.
Lagen missbrukas olyckligtvis fortfarande i många forna kommunistländer, trots att de är medlemmar i Europeiska unionen. Så är också fallet med Witold Tomczak. Som ledamöter av Europaparlamentet företräder inte de polska parlamentsledamöterna bara polackerna utan alla européer.
Det är oacceptabelt att dessa människors företrädare diskrimineras genom upprätthållande av en annorlunda lagstiftning jämfört med den för ledamöterna i det polska parlamentet. En polsk parlamentsledamot som döms i rätten kommer inte bara att straffas i enlighet med polsk lag utan också förlora sin plats som ledamot av Europaparlamentet. Detta visar tydligt hur polska ledamöter av Europaparlamentet diskrimineras i jämförelse med ledamöterna i nationella parlament. Denna situation är oacceptabel och visar tydligt hur orättfärdig och orättvis den polska vallagen är.
Jag vill uppmana Polen att ändra sin vallag.
Aloyzas Sakalas
(EN) Herr talman! Denna muntliga fråga är en följd av debatterna i utskottet för rättsliga frågor om Witold Tomczaks immunitet.
Frågan om Tomczaks immunitet togs upp av parlamentet för några år sedan. Utskottet för rättsliga frågor fick nyss en begäran av Tomczak om att försvara hans immunitet. Utskottet diskuterade denna begäran, och man har utarbetat ett utkast till beslut. Antagandet av det slutliga beslutet sköts dock upp eftersom utskottet fick information om att de rättsliga följderna för polska ledamöter av Europaparlamentet och ledamöter av det polska parlamentet var olika i händelse av upphävande av immunitet.
Enligt den polska lagen av den 23 januari 2004 förlorar en polsk ledamot av Europaparlamentet automatiskt sin plats i händelse av en fällande dom. Denna bestämmelse är inte tillämplig på ledamöter av det polska parlamentet. En sådan skillnad strider mot gemenskapslagstiftningen, i och med att olika lagstiftning upprätthålls i fråga om ledamöter av det nationella parlamentet och polska ledamöter av Europaparlamentet. Det måste skapas klarhet i denna skillnad mellan polsk lagstiftning och gemenskapslagstiftning.
Därför stöder jag helt formuleringen av en muntlig fråga till kommissionen. Jag hoppas att Franco Frattini kommer att göra allt han kan för att undanröja denna skillnad mellan den polska lagstiftningen och gemenskapslagstiftningen.
Paul Rübig
(DE) Herr talman, kommissionsledamot Frattini, mina damer och herrar! Enligt min mening måste demokratin i Europa ständigt utvecklas, och vi ser många attacker mot vårt demokratiska system från krafter utanför Europa. Ledamöterna av Europaparlamentet fattar naturligtvis beslut om väldigt många frågor som direkt och omedelbart påverkar den europeiska allmänheten. Parlamentsledamöter fattar inte beslut för sig själva, utan företräder sina väljare.
Därför får inte ledamöter av Europaparlamentet ha en lägre rättslig ställning än ledamöterna av nationella parlament eller omvänt, om nationella ledamöter skulle ha sämre rättslig ställning än ledamöter av Europaparlamentet.
Jag anser följaktligen att kommissionen bör undersöka hur den nya stadga som kommer att gälla från 2009 och framåt kommer att påverka Polens ledamöter av Europaparlamentet och att den utreder vilka förändringar som stadgan kommer att medföra och om det inte finns utrymme för att stadgans principer ska kunna tillämpas för att kunna undanröja dessa skillnader.
Manuel Medina Ortega
(ES) Herr talman! Som alltid har kommissionsledamot Franco Frattini gjort en ytterst intrikat juridisk analys. Som kommissionsledamoten påpekade förefaller det under de nuvarande omständigheterna inte finnas någon grund för att hänskjuta detta ärende direkt till EG-domstolen.
Efter att ha lyssnat till Tadeusz Zwiefka, som informerade oss om ett förslag från den sittande polska regeringen om att ändra lagen, vill jag fråga kommissionsledamoten om han anser att kommissionen skulle kunna ta kontakt med den polska regeringen med utgångspunkt i den debatt vi för i parlamentet för närvarande, för att se om den polska regeringen verkligen föreslår att lagen ska ändras för att harmonisera den rättsliga ställningen för ledamöter av Europaparlamentet med ställningen för ledamöter av det nationella parlamentet.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Herr talman! Tadeusz Zwiefkas förslag om hur situationen för ledamöter av Europaparlamentet ska likställas med situationen för ledamöter av parlamentet i Polen är ingen lösning på problemet. Jag anser att den bästa lösningen, som i själva verket redan ingår i polsk lag, skulle vara att domstolen, under omständigheter där en person döms för ett avsiktligt brott, även beslutar att denna person ska berövas sina offentliga rättigheter, vilket innebär att han eller hon inte kan ställa upp till val.
Denna lösning tillämpas till exempel i Frankrike. Jag skulle vilja ge er ett uttryckligt exempel. Europaparlamentets vice talman Gérard Onesta dömdes för några månader sedan av en domstol i Frankrike till villkorlig dom på flera månader för en handling som enligt polsk lagstiftning automatiskt skulle innebära förlust av platsen i Europaparlamentet. Jag anser att den rådande situationen är fullständigt olämplig och att vi bör välja en lösning i den riktning som Franco Frattini föreslår.
Giuseppe Gargani
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Några ytterligare korta kommentarer. Jag är glad över att debatten har lett till ett allmänt erkännande av att det finns ett betydande och tvistigt problem. Jag vill särskilt tacka kommissionsledamot Franco Frattini. Som den goda advokat han är har han tittat lite mer i detalj på frågan som, vilket han med rätta påpekar, inte bara berör Polen. En allmän princip står på spel, och det gläder därför både mig och utskottet att höra att ni genomför en allmän översyn för att övervaka hur lagstiftningen följs och kontrollera om lagarna är konsekventa på nationell nivå och EU-nivå.
En sak står emellertid klar; det finns ingen uppenbar motsättning. När det gäller garantierna strider den polska lagstiftningen mot fördraget. Om en polsk ledamot av Europaparlamentet skulle förlora sin plats faller självklart fördragets artikel om möjlighet att delta i sessioner. Enligt utskottets egen uppfattning, som ni nyss hörde i debatten från Manuel Medina Ortega och från mig personligen, handlar det inte om att väcka talan i EG-domstolen, utan om att följa upp frågan för att lösa problemet. Om vår polske kollega Tadeusz Zwiefka säger att denna fråga redan har tagits upp i Polen har vissa framsteg redan gjorts.
Det krävs jämförbara bestämmelser eftersom det är detta som gör EU till en garant för en enhet av stater som arbetar tillsammans, för medborgarskap och lika rättigheter till frihet och en jämlik ställning för alla.
Sylwester Chruszcz
(PL) Herr talman! Jag vill bara säga att jag stöder inläggen i debatten och instämmer i de flesta synpunkter som har framförts, och jag anser naturligtvis att vi bör harmonisera våra bestämmelser så snart som möjligt. För att åskådliggöra hur nödvändigt detta är skulle jag vilja uppmärksamma en av våra kollegers historia, en ledamot av Europaparlamentet som finns med oss här i dag, Witold Tomczak, som har varit involverad i ett rättsfall i Polen i många år, ett rättsfall som nu närmar sig sin lösning och som kan påverka hans framtid som ledamot av Europaparlamentet. Detta mål involverar inte mycket skada, och vittnen förnekar att händelsen har inträffat. Det avslutades vid ett tillfälle, men har öppnats igen, kanske under inflytande av en viss politisk turbulens, och nu riskerar Witold Tomczak, som har valts två gånger (vår kollega blev parlamentsledamot 2005 och ledamot av Europaparlamentet 2004), att såväl hans immunitet som mandat upphävs. Detta är något helt otroligt och mycket farligt, och det bör så snabbt som möjligt stoppas och avlägsnas från detta forum.
Franco Frattini
kommissionens vice ordförande. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag anser att kvällens debatt har visat två saker: för det första att det finns en allmän åsikt som alla som har talat delar skulle jag säga - och en åsikt som jag anser vara korrekt - att skillnaden i behandling mellan ledamöter av Europaparlamentet som väljs i Polen och polska nationella parlamentsledamöter måste undanröjas och att denna analys kan utsträckas till alla de andra nya EU-medlemsstaterna vars efterlevnad av akten om val av företrädare i Europaparlamentet från 1976 inte har kontrollerats ännu.
Den andra slutsatsen, och jag avser förslaget från Manuel Medina Ortega, som jag håller med, är att förmedla slutsatserna från denna debatt till den polska regeringen och informera den om att denna skillnad i behandling måste undanröjas genom nationell lagstiftning. Jag kommer att göra detta. Jag vill informera er om att jag förvisso kommer att ta en formell kontakt med den polska regeringens justitieminister för att förmedla den allmänt utbredda uppfattningen i parlamentet - som jag alltså instämmer i - att så länge som de polska nationella lagstiftarna har suveräna befogenheter över hur denna skillnad i behandling ska kunna undanröjas måste detta mål eftersträvas.
Det var den synpunkten jag framförde i början av debatten: jag anser inte att det är min uppgift att tala om för de polska lagstiftarna hur de ska gå vidare med saken, men däremot kan jag tala klarspråk när det gäller målet, och det är att undanröja skillnaderna i behandling mellan den rättsliga ställningen för polska nationella parlamentsledamöter och ställningen för ledamöter av Europaparlamentet som väljs i Polen.
Jag kommer självklart att förmedla den informationen och kommer även att återkomma till parlamentet med en rapport, med tanke på Giuseppe Garganis och utskottets intresse för denna fråga, om översynen av de andra 11 medlemsstaterna så att regeringarna i andra medlemsstater som kan beröras kan underrättas i enlighet med detta.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
