Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Andrews
Arvoisa puhemies, olen saanut haltuuni englantilaiselle ministerille Howardille kirjoittamanne kirjeen, jossa ilmoititte, että ette hyväksy tapaamista Roisín McAliskeyn kanssa Hollowayn vankilassa ja että kyseessä ei ole virallinen valtuuskunta. Sitä ei ollut tarkoitettu viralliseksi valtuuskunnaksi. Tarkoituksena oli sen sijaan, että kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan valtuuskunta vierailisi Roisín McAliskeyn luona. Tämä valtuuskunta ei sisältäisi irlantilaisia tai brittiläisiä jäseniä.
Humanitaarisista syistä haluan kysyä teiltä, miksi kirjoititte tämän kirjeen Howardille. Millä valtuudella teitte niin? Minkä artiklan tai säännön perusteella kirjoititte tämän kirjeen? Jos te heti puheenjohtajakauden alusta aiotte kohdella Hedy d'Anconaa, monivuotista kunnioitettua parlamentin jäsentä, ja muita Euroopan parlamentin jäseniä tällä tavalla, niin puheenjohtajakautenne epäonnistuu jo alussa. Kun näin Howardille kirjoittamanne kirjeen, olin tavattoman järkyttynyt, ja niin olivat monet muut parlamentin jäsenet, joille näytin kirjeen.
Arvoisa puhemies, voisitteko ystävällisesti kertoa parlamentille, millä perusteella ja miksi kirjoititte tämän kirjeen, jossa peruutitte Hedy d'Aconan ja muiden kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan jäsenten vierailun?

Puhemies
Andrews, vastaan mielelläni. Työjärjestyksen 24 artiklan mukaisesti puhemieskonferenssi on tämän parlamentin valiokuntien kaikista poliittisista suhteista vastaava elin. Siksi on ollut tavanomaisena käytäntönä, että kun valiokunta haluaa pyytää lupaa matkaa varten, se kääntyy puhemieskonferenssin puoleen, ja puhemieskonferenssi joko myöntää luvan tai ei myönnä lupaa. Siksi lähettämäni kirje, lähetin sen puhemieskonferenssi suostumuksella, ja että siitä ilmenisi, että valtuuskunta ei ollut parlamentin työjärjestyksen sääntöjen mukaisesti valtuutettu valiokunnan valtuuskunta. Minun täytyy noudattaa työjärjestystä, miellyttääpä se minua taikka ei. Jos tästä menettelytavasta on erimielisyyttä, siihen on yksinkertainen parannuskeino, joka on muuttaa työjärjestystä ja poistaa puhemieskonferenssin toimivalta ja silloin jokainen valiokunta voi lähettää niin monta valtuuskuntaa tai ryhmää kuin haluaa.
Ei kuitenkaan ole mahdollista, Andrews, että yksi valiokunta ei piittaa valtuutuksesta ja lähettää kolme jäsenistään, ja tiedotusvälineissä sanotaan, että valiokunta on lähettänyt valtuuskunnan. Koska puheenjohtaja d'Ancona kertoi minulle kirjeessään, että se ei ollut valiokunnan valtuuskunta, minä vain ilmoitin jäsenvaltion viranomaisille, että se ei ollut valiokunnan valtuuskunta. Juuri sen vuoksi, että tiedotusvälineissä oli ollut sekaannusta. Ja koska valiokunnan puheenjohtaja, kun häneltä oli pyydetty vastaavaa tietoa, sanoi, että se ei ole valiokunnan valtuuskunta, niin ilmoitin sen Ison-Britannian viranomaisille. Pyrimmehän siihen, että väärinkäsityksiä ei olisi...

d'Ancona
Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että mikäli kohtelemme toisiamme normaalisti ja kunnioituksella, on asiaankuuluvaa, että ennen kuin kirjoitatte kirjeen englantilaiselle ministerille ilmoittaaksenne hänelle, että kyseessä ei ole virallinen valtuuskunta, teidän tulee ilmoittaa asiasta valiokunnan puheenjohtajalle ja se olen minä. Mielestäni tämä ei ole oikea tapa hoitaa asioita!

Puhemies
D'Ancona, muistutan, että pyysin teiltä tietoja asiasta ja te kerroitte minulle kirjeitse, että ei ole kyse valiokuntanne valtuuskunnasta.
Kun huomasin, että lehdistö piti sitä valtuuskuntana, minä vain, puhemieskonferenssin suostumuksella, kerroin Ison-Britannian viranomaisille sen mitä sanoitte minulle kirjeessänne. Niin ei voi tehdä, että ensin sanoo, että ei lähetetä valtuuskuntaa ja sitten jättää väärinkäsityksen oikaisematta. Minä en voi sitä tehdä, koska työjärjestyksemme mukaisesti tämän parlamentin elinten mahdollisesti poliittisia vaikutuksia aiheuttavien suhteiden valvonta kuuluu puhemieskonferenssille. Tämä on ainoa asia mitä olen tehnyt ja luulen, että puhemieskonferenssi, jolle ilmoitin asiasta, oli täysin yhtä mieltä siitä, että kaikille edustajakokouksen elimille täytyy muistuttaa, että kun ne haluavat lähettää valtuuskuntia, niiden pitää ilmoittaa siitä ja pyytää vastaavaa lupaa. Ja jos niin ei tapahdu, ne eivät ole valtuuskuntia ja meidän pitää ilmoittaa siitä.

Malone
Arvoisa puhemies, tiedän, miten tärkeää sääntöjen noudattaminen on lakimiehelle ja parlamentin puhemiehelle. Tässä on kuitenkin kyse eri parlamenttiryhmien toiveesta lähettää valtuuskunta. Jos saatte asianmukaisesti esitetyn pyynnön virallisesta valtuuskunnasta, voitteko vakuuttaa meille, että suostutte pyyntöön ottaen huomioon parlamentin jäsenten humanitaarisiin syihin perustuvan huolen? Siinä, että parlamentin jäsenet käyvät tapaamassa kyseistä vankia, ei ole mitään epätavallista. Monet irlantilaiset parlamentaarikot ovat jo tavanneet hänet. Katson, että teidän suostumuksellanne tähän pyyntöön on symbolista arvoa ja se voi mahdollisesti edesauttaa asiaa.

Puhemies
Malone, minusta tuntuu, että olen sanonut kaksi kertaa ja sanon mielelläni kolmannenkin kerran, että se ei kuulu minun toimialaani, vaan puhemieskonferenssin toimialaan. Teidän täytyy antaa tämä kysymys puhemieskonferenssin käsiteltäväksi.
Kuka tahansa parlamentin jäsenistä voi omissa nimissään vierailla vankilassa koska halua ja sen on hyväksyttyä. Omissa nimissään. Parlamentin jäsenenä. Hän ei tarvitse tämän kokouksen eikä puhemieskonferenssin valtuutusta. Edustajien valtuuskunta, joka toimii valiokunnan tai valtuuskunnan nimissä, tarvitsee tällaisen puhemieskonferenssin antaman luvan. Minä en voi sitä antaa, minun pitää antaa pyyntö puhemieskonferenssin käsiteltäväksi. En voi tehdä muuta.

Miller
Arvoisa puhemies, haluaisin kommentoida Andrewsin puheenvuoroa. Hän sanoi, että olitte kirjoittanut kirjeen...

Puhemies
Ei enää sanaakaan tästä asiasta. Olen pahoillani, mutta emme enää voi käsitellä tätä asiaa.

Falconer
Arvoisa puhemies, haluaisin ottaa esiin toisen asian, joka kuuluu toimivaltaanne, nimittäin istuntosalin ja siihen liittyvien tilojen käytön. Huomasin käytävällä kuvia henkilöistä, joista jotkin ovat maineikkaita, yksi tai kaksi huonomaineisia ja yksi täysin kunniaton, nimittäin Robert Maxwell.
Robert Maxwell varasti miljoonia puntia maani eläkerahastoista. Hänen onnistui saavuttaa korkeassa asemassa olevien poliitikkojen suosio ja hän sai heidän tukensa silloin, kun hän itse oli vallassa. Hän on syyllistynyt maani lehdistön sananvapauden rajoittamiseen oikeudenkäyntien avulla. Pyydän teitä, arvoisa puhemies, harkitsemaan Robert Maxwellin valokuvan poistamista istuntosalin ulkopuolelta.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Falconer, luvat näytteille asettamiseen kuuluvat kvestorikollegion toimivaltaan, annan kehotuksenne sille välittömästi.

Thomas
Arvoisa puhemies, haluan ainoastaan selventää yhtä aikaisempaa puheenvuoroa. Englannin sisäministeri on itse asiassa Yhdistyneen kuningaskunnan sisäministeri...

Puhemies
Thomas, sanoin teille, että en hyväksyisi enää sanaakaan tästä asiasta.

Holm
Herra puhemies! Koskien äänestystä van Lanckerin mietinnöstä, kohta 49, loppupäätöslauselman toinen osa, olen äänestyspöytäkirjan mukaan äänestänyt " jaa" . Tarkoitukseni oli äänestää " ei" . Siksi haluan saada tämän pöytäkirjaan, jotta se tulee oikein.

Puhemies
Hyvä, se kirjataan ja merkitään pöytäkirjaan.

Gahrton
Herra puhemies! Sama asia koskee minuakin. Minut on kirjattu pöytäkirjaan " jaa" äänestäneenä tässä kohdassa. Minä olisin äänestänyt " ei" .

Puhemies
Se korjataan niin.
(Parlamentti hyväksyi täten muutetun pöytäkirjan.)
(Istunto keskeytettiin klo 9.25 ja se jatkui klo 10.40.)

Yhteisön passitusjärjestelmä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Kellett-Bowmanin väliaikaisen yhteisön passitusjärjestelmän tutkintavaliokunnan puolesta laatima mietintö (A40053/97) yhteisön passitusjärjestelmästä; -väliaikaisen yhteisön passitusjärjestelmän tutkintavaliokunnan suositusluonnos (A4-0054/97) tutkintavaliokunnan mietinnöstä yhteisön passitusjärjestelmästä.
Kellett-Bowman
Arvoisa puhemies, sanotaan, että jokaiselle meistä jokin teos on erityisen tärkeä. Minulle tämä teos on erityisen tärkeä. Se sisältää kolme todistusnidettä, valiokunnan mietinnön ja 38 passitusjärjestelmää koskevaa suositusta. Tutkintavaliokunnalle annettiin tehtäväksi esittää yksityiskohtaista tietoa passitusjärjestelmään liittyvien petosten määrästä, vastuussa olevista henkilöistä ja suosituksista passitusjärjestelmän parantamiseksi.
Tilintarkastustuomioistuin ja komissio ovat aikaisemmin yhdessä esittäneet, että passitusjärjestelmän kautta on viiden vuoden ajanjaksona hävinnyt noin 750 miljoonaa ecua. Tutkimuksen jälkeen arvioni on, että vuosittain häviää vähintään 3, 5 miljardia ecua. Koska järjestelmä on niin haavoittuvainen, tietojen luotettavuudesta ei ole varmuutta enkä voi kiistää, ettei luku voisi olla korkeampikin. Euroopan yhtenäismarkkinat ovat olleet menestys kaupan alalla, mutta parhaiten on kuitenkin menestynyt rikollisuus. Jos sitä mitataan liikevaihdon voiton kasvuna, rikollisilla on tosiaankin mennyt erittäin hyvin.
Miten tämä tapahtuu? Maahantuojan on maksettava verot, tullimaksut ja valmisteverot tavaroiden määräpaikassa tai yhteisön ulkorajalla, jos tavarat lähetetään yhteisön ulkopuolelle. Kyse on ainoastaan siitä, että allekirjoituksella ja leimalla varustettu paperinpala on toimitettava postitse takaisin maahantulopaikkaan. Miten tullivirkailijat voivat varmistaa leiman ja allekirjoituksen perusteella, että näistä tavaroista on asianmukaisesti maksettu verot ja tullit tai että ne on lähetetty yhteisön ulkopuolelle? Tuhansien kilometrien päässä rikolliset pystyvät huiputtamaan järjestelmää ja näin on tapahtunut. Tämän seurauksena tavarat häviävät Euroopan markkinoille.
Kuka häviää? Me kaikki: Euroopan yhteisöjen talousarvio, jäsenvaltioiden talousarviot, lainkuuliaiset veronsa maksavat kauppiaat, järjestelmän rehelliset käyttäjät ja vakuutuslaitokset, jotka joutuvat maksamaan vakuudet, kun ei pystytä osoittamaan, että passitus on suoritettu loppuun.
Ketä voidaan syyttää? Katson, että me kaikki olemme syyllisiä, sillä tätä on tapahtunut vähitellen alkuvuodesta 1993 lähtien, jolloin rajat avattiin. Neuvosto ja komissio ovat johtaneet järjestelmää, joka vuonna 1968 suunniteltiin kuudelle maalle ja joka sen jälkeen laajentui koskemaan 12 maata ja sen jälkeen vieläkin useampia maita, vaikka tiesimme, että järjestelmässä on ongelmia: kolme uutta jäsenvaltiota, EFTA-valtiot ja vielä 1. heinäkuuta viime vuonna neljä Visegrad-maata liittyivät tähän romahtavaan järjestelmään - yhteensä 23 maata on liittynyt asiakirjoihin perustuvaan järjestelmään. Tämänhetkiset passitusluvut ovat 20 miljoonaa vuodessa.
Tutkintavaliokunta ei tietenkään voinut hyväksyä tätä tilannetta ja se on laatinut useita suosituksia. Ensinnäkin ottaen huomioon, että samalla tullialueella toimii 15 tullilaitosta, olemme laatineet suosituksen, jonka mukaan komission tulisi laatia puitekehys, jossa nämä tullit voivat toimia yhdessä, ikään kuin ne olisivat yhtä tullilaitosta. Niillä tulisi olla samat säännöt, samat menetelmät ja samat tarkastusvaltuudet sekä tullaussatamissa että rajojen takana sijaitsevilla alueilla. Tulisi luoda yhteishenki, jotta virkailijat voivat vaihtaa tietoja järjestelmän epäkohdista sen sijaan, että heitä kiinnostaisi varsin vähän se, mitä tapahtuu rajan toisella puolella tapahtuu.
Tutkintavaliokunta tukee tietysti komission ehdotusta tietokoneistaa passitusjärjestelmä. Tietokoneet eivät ratkaise ongelmaa, mutta niiden avulla tullausasiakirjat voidaan laatia sähköisesti, jolloin tulliviranomaiset voivat muutaman päivän kuluessa saada tiedon, että jokin on mennyt vikaan sen sijaan, että he joutuvat odottamaan viikkoja, kuukausia ja joskus jopa yli vuoden, ennen kuin tutkimukset aloitetaan. Me olemme tehneet kaiken niin helpoksi rikollisille. Katsomme, että tulisi perustaa UCLAF: n kaltainen tutkimusyksikkö, joka voisi tutkia passituksessa tapahtuneita virheitä koskevia raportteja.
Toivomme, että kaikkien jäsenvaltioiden oikeuslaitokset keksisivät yhteistyötavan sen estämiseksi, että taitavat juristit eivät liian helposti voisi tulla oikeuteen ja vapauttaa rikollisia syytteestä, koska eri valtioiden oikeuslaitokset eivät pysty tekemään yhteistyötä.
Toivomme, että komissio neuvottelee Sveitsin kanssa, jotta Sveitsin turvasatamat, joissa suositaan rikollisia ja tavaroiden omistusoikeuden siirtoa, asetettaisiin sellaisen valvonnan alaisiksi, joka suosisi passitusjärjestelmää siten kuin se toimii muissa yhteisön valtioissa ja sen muissa jäsenmaissa.
Toivomme, että komissio ryhtyy toimenpiteisiin, koska valmistajat, erityisesti tupakanvalmistajat, eivät ole täysin halukkaita tekemään yhteistyötä viranomaisten kanssa tuotteidensa leviämisen estämiseksi jäsenvaltioiden mustaan pörssiin.
Toivomme, että hakijamaat siistivät toimintansa, ennen kuin ne liittyvät yhteisöön. Meillä parlamentin jäsenillä on sananvaltaa, sillä parlamentti päättää nyt lopullisesti, hyväksytäänkö uudet hakijat yhteisöön.
Tämä valiokunta on käynyt eri maiden jäsenten ja eri ryhmien jäsenten välisestä yhteistyöharjoituksesta. Se on toiminut täysin puolueisiin sitoutumattomalla tavalla. Haluan osoittaa kunnioitusta valiokunnan jäsenille. Haluan myös kiittää puheenjohtaja Tomlinsonia. Hän on johtanut valiokuntaa ja kehittänyt toimintatavan, josta parlamentin tulevat tutkintavaliokunnat voivat oppia.
Haluan myös kiittää kaikkia niitä, jotka ovat antaneet tietoja valiokunnalle. Melkein kaikissa tapauksissa - tiedän ainoastaan yhden poikkeuksen - tiedot annettiin vapaaehtoisesti, joko kirjallisesti tai henkilökohtaisesti, jolloin valiokunta pystyi esittämään kysymyksiä, ja joskus molemmissa muodoissa. Ne ovat olleet suureksi avuksi. Emme olisi pystyneet selvittämään näitä asioita ilman kansalaisten apua.
Haluan erityisesti kiittää tutkintavaliokunnan henkilökuntaa. Kun tapasimme teidät maanantaina, meille kerrottiin, että tutkintavaliokuntaan nimetty henkilökunta oli tehnyt erinomaista työtä. Kerroimme myös painatus- ja käännösyksikön töistä. Tiedämme, että monet ovat tehneet yötöitä. Tiedämme, että he tekivät töitä viime viikonloppuna, jotta meillä olisi nämä niteet käytettävissämme maanantaina.
Näiden kiitosten saattamina haluan antaa teille, arvoisa puhemies, tämän kertomuksen ja kehottaa Euroopan unionin elimiä ottamaan huomioon nämä suositukset ja ryhtymään toimenpiteisiin niiden pohjalta.

Tomlinson
Arvoisa puhemies, tutkintavaliokunta toimi yli 15 kuukauden ajan ja piti 37 virallista kokousta. Haluan osoittaa kunnioitusta valiokunnan suurelle enemmistölle sen läsnäolosta, ahkeruudesta ja kurista, jotka olivat välttämättömiä kertomuksen laatimiseksi, sekä tietystä yhteisymmärryksestä, jota tarvitaan, jotta kertomus herättäisi komission, jäsenvaltioiden, neuvoston ja kauttakulkukauppaan osallistuvien huomion.
Suosittelen, että jokainen parlamentin jäsen lukee vähintään 1 osan ja, jos tämä on liikaa, ainakin 1 osan luvut 1 ja 17 - yhteenvedon ja suositukset - jotta he tietävät tarkoin, mitä heidän nimissään esitetään.
Tämä kertomus voi joistakin tuntua tekniseltä, mutta sitä se ei ole. Se on mitä suurimmassa määrin poliittinen kertomus, ja se perustuu selkeään lähtöolettamukseen, jonka mukaan passitusjärjestelmän kriisistä ja sen ongelmien aiheuttamista vahingoista huolimatta passitusjärjestelyt ovat tärkeitä yhtenäismarkkinoille ja että niitä on muutettava, mikäli niiden avulla on tarkoitus täyttää yhtenäismarkkinoiden tarpeet. Järjestelyjä on muutettava, koska ne ovat vanhentuneita, hankaloittavat kauttakuljetusta ja edistävät rikoksia ja korruptiota.
Jotta parlamentin jäsenet saavat jonkinlaisen käsityksen siitä, minkälaisia summia passitusjärjestelmässä liikkuu, on välttämätöntä ymmärtää, että Kellett-Bowmanin mainitsemassa yhteensä 18-20 miljoonassa passitustapahtumassa, jos niitä on 18 miljoonaa, kukin passitustapahtuma merkitsee verovapautta sinä aikana kun tavarat ovat passituksessa. Näiden verovapautusten keskimääräinen arvo on 25 000 ecua. Jos kerromme 18 miljoonaa passitustapahtumaa 25 000 eculla, huomaamme, että olemme uskoneet tälle vanhentuneelle asiakirjoihin perustuvalle passitusjärjestelmälle 450 miljoonaa ecua verovaroja.
Minun on sanottava, että jos menen lauantaiaamuna paikalliseen osuuskunnan valintamyymälään Walsallissa ostamaan säilykepapuja, valintamyymälä suojaa etujaan paremmin valvomalla kyseistä säilykepurkkia tieteellisemmin kuin me valvomme passitusjärjestelmän rahavaroja.
Tässä järjestelmässä liikkuu siis 450 000 miljoonaa ecua, ja se pohjautuu asiakirjoihin perustuvaan järjestelmään, jossa käytetään kumileimasinta - kumileimasinta, jota korruptoitunut tullivirkailija voi väärentää, käyttää väärin tai jonka hän voi varastaa. Tämä ei käy päinsä! Passitusjärjestelmästä huijatut rahat eivät ainoastaan häviä Euroopan unionin omista varoista vaan myös jokaisen jäsenvaltion tuloista, sillä kun he huijataan meidän varoistamme, ne huijataan myös eurooppalaisilta veronmaksajilta ALV: n ja valmisteveron piiriin kuuluvissa jäsenvaltioissa. Tästä syystä emme ainoastaan pyydä, vaan vaadimme jäsenvaltioilta, että ne suojaavat etujamme suojaamalla omiaan ja että ne toimivat suojatakseen etumme yhtä aikaa sekä eurooppalaisella ja kansallisella tasolla.
Petos merkitsee paitsi laitonta hyötyä rikolliselle myös politiikkoja, jotka jäävät toteutumatta julkisten rahavarojen puuttumisen vuoksi. Se edustaa politiikkoja, jotka komissio olisi voinut hyväksyä tarvitsematta lisätä omia rahavarojaan; politiikkoja, joihin jäsenvaltiot olisivat voineet ryhtyä korottamatta veroastetta. Sen tähden tällä alalla tehtävä petos merkitsee demokratiamme korruptoituneisuutta, ja tutkintavaliokunnan selvityksen jälkeen on ryhdyttävä toimenpiteisiin. Toimenpiteiden on oltava muutakin kuin kertomuksen lukeminen. Niiden on perustuttava tullilaitosten vahvistamista koskeviin suosituksiin 1-6; valvonnan parantamista koskeviin suosituksiin 7-13; oikeudellisia kysymyksiä koskeviin suosituksiin 14-20; passitusjärjestelmän parantamista, muun muassa sen tietokoneistamista koskeviin suosituksiin 21-26; välttämättömiä poliittisia valintoja koskeviin suosituksiin 27-37 sekä seurantaa koskevaan suositukseen 38.
Haluan esittää kiitokseni erityisesti esittelijällemme, joka on uskollisesti palvellut valiokuntaa, sekä kaikille jäsenille, sihteeristölle, tekniselle yksikölle, muun muassa käännös- ja painatusyksikölle, komissiolle ja lukuisille todistajille, sillä ilman heidän tietojaan emme olisi pystyneet laatimaan suosituksia, joista jokainen perustuu meille annettuihin tietoihin. Suosittelen kertomusta parlamentille. Lopuksi haluaisin erityisesti kiittää Kellett-Bowmania siitä, kuinka ahkerasti hän on raportoinut tuloksista parlamentille.

Monti
Arvoisa puhemies, arvoisat edustajat, olen jo muissa yhteyksissä korostanut tutkintavaliokunnan suorittaman työn laatua. Tutkintavaliokunta on ensimmäinen, jonka Euroopan parlamentti on koskaan asettanut.
Haluaisin tässä erityisesti kiittää tutkintavaliokunnan puheenjohtaja Tomlinsonia sekä esittelijä Kellett-Bowmania sekä edelleen kaikkia valiokunnan muita jäseniä. Puheenjohtaja Santerin ja kaikkien kollegoidemme puolesta haluan korostaa tämän kertomuksen merkitystä Euroopan komissiolle.
Kertomus on erittäin merkittävä tekijä tulliliikenteen kannalta. Se vahvistaa - lainaan -, että " tutkintavaliokunta on onnistunut siirtämään rajanylityskysymyksen hallinnon syövereistä poliittiseen keskusteluun" . Olen täysin samaa mieltä tämän väitteen kanssa ja korostan vielä sen merkitystä suunnitelluille uudistustoimille.
Kertomus korostaa tullin perustavan laatuista tehtävää sekä sisämarkkinoiden toiminnalle että kansainväliselle kaupalle ja talouskasvulle. Sisämarkkinoiden käyttöönottamisesta lähtien tullihallinto on ollut ristitulessa. Ensinnäkin, painopiste asetettiin sisäisten rajojen ja valvonnan poistamiseen. Liian usein tällainen prosessi on yksinkertaisesti liitetty rakenteiden purkamistoimiin. Näin ollen tullin jatkuvaa merkitystä yhteisön ulkorajojen valvonnassa, uusien jäsenmaiden valmistelussa unionin laajenemista silmällä pitäen, vilpillisen toiminnan vastaisessa taistelussa ja kauppasopimusten toteuttamisessa on laiminlyöty ja aliarvioitu. Ehkäpä itse Euroopan komissiokaan vuoden 1993 ohjelmassaan ei ole ottanut kokonaan huomioon uusia tulleihin kohdistuvia haasteita, ja seuraukset näkyvät poliittisessa arvioinnissa.
Toiseksi, jäsenvaltiot eivät ole onnistuneet, ja osa niistä on ollut myös vastahakoisia, sopeuttamaan omat tullihallintonsa yhteisön ensisijaisiin tavoitteisiin, jotka antavat etusija-aseman kansallisille hallinnoille. Tässä on myös, olen varma siitä, kysymys puhtaasta poliittisesta tietoisuudesta.
Aikomuksenani ei ole, arvoisa puhemies, kommentoida yksityiskohtaisesti jokaista kappaletta tai jokaista yksittäistä komissiolle osoitettua suositusta politiikkamme määrittelemiseksi. Kokoan lyhyesti yhteen huomioni tutkintavaliokunnan esiin tuomasta viidestä mielestäni erittäin tärkeästä kohdasta. Ja käytän ilmausta " esiin tuomaa" sen täydessä merkityksessä ja suurella ihailulla: tutkintavaliokunta on saanut aikaan useiden tekijöiden poliittisen uudelleenrakentumisen, joka auttaa meitä kaikkia hahmottamaan selkeämmin ongelman ja siihen tarvittavat ratkaisut.
Nuo viisi kohtaa ovat: kysymys Euroopan tullipalveluista, tutkimusta koskevat palvelut, passitusmenettelyn uudistus, Euroopan talousalueen ja KIE-maiden väliset suhteet ja maksamattomien velkojen kysymys.
Ensinnäkin, kysymys Euroopan tullipalveluista. Tutkintavaliokunnassa suoritettu kriisin arviointi paljasti, että monet passituksen alalla ilmenneistä ongelmista johtuvat tulliunionin toiminnan häiriöistä. Tämä vaatii siis koko tullipolitiikan laajaa uudistamista. Kertomuksessa todetaan, että monet passitukseen liittyvistä ongelmista ovat suoraa seurausta siitä, että tulliunioni on rakennettu viidentoista erilaisen hallintojärjestelmän varaan. Vaikka kertomus ei edellytä yhteisen tullijärjestelmän perustamista, komissio huomauttaa kuitenkin, että se vaatii voimakkaasti sellaisen eurooppalaisen kehyksen käyttöönottamista, joka saisi - kuten myös esittelijä sanoi - kaikki viisitoista kansallista tullijärjestelmää toimimaan yhtenä järjestelmänä. Tämä on aivan konkreettisesti tärkein tavoite.
Erityisesti parlamentin ansiosta meillä on nyt käytössämme väline tavoitteen saavuttamiseksi: saada viisitoista kansallista järjestelmää toimimaan yhtenä. Viittaan päätökseen " Tulli 2000" , joka hyväksyttiin viime joulukuussa. Joistakin tutkintavaliokunnan tekemistä suosituksista on nimenomaisesti määrätty tässä päätöksessä " Tulli 2000" , ja osallistuttuani tiiviisti Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa sovittelutoimiin voin sanoa, että Euroopan parlamentin poliittiset linjaukset valaisivat konkreettisesti asiaa ja näyttivät tietä päätöksen aikaansaamiseksi.
Toinen alue, johon pysähdyn hetkeksi, on tutkimusta koskevat järjestelmät. Komissio ottaa tyytyväisenä huomioon suositukset yhteisen tutkintaelimen ja keskitetyn Euroopan unionin tullitutkimusviraston perustamisesta. Toisaalta tämä vastaa vilpillisen toiminnan vastaisen taistelun alalla tutkintavaliokunnan esiin tuomia yhtenäisyysvaatimuksia tullijärjestelmän tehtäviä koskevien sääntöjen laatimisen ja niiden soveltamisen osalta. Komissio hyväksyy täysin tämän lähestymistavan.
Luonnollisestikaan tätä ajatusta ei voida kehittää muihin tarkoituksiin suunnatun " Tulli 2000" -ohjelman kautta. Kollegani komissaari Gradin vastaa varmasti mielellään kysymyksiin ja tarkentaa linjojaan tällä alalla. On tärkeää, että komission roolia valvonnan alalla vahvistetaan vilpillisen toiminnan tehokkaammaksi torjumiseksi. Tämä edellyttää tiukempaa koordinointia PO XXI: n ja yhteisön vilpillisen toiminnan vastaisen yksikön toimien välillä.
Tutkintarakenteiden ja tutkimusten parantamiseen ovat tiukasti sidoksissa myös suositukset jäsenvaltioiden rakenteiden, valtuuksien ja toimivaltuuksien järjestämisestä sekä ehdotukset oikeudellisesta yhteistyöstä. Ja, arvoisa puheenjohtaja, minun on sanottava, että tässä mielessä kertomus tulee hyvään ajankohtaan, koska se auttaa selvittämään vielä laajemmin, miksi HVK: ssa käytävien neuvottelujen onnistuminen on välttämätöntä kolmannessa peruspilarissa mainittujen yhteisten toimien lisäämiseksi ja tehostamiseksi.
Kolmas kohta: passitusmenettelyjen uudistus. Tässä yhteydessä haluaisin heti korostaa, kuinka tutkintavaliokunta, ottaen lähtökohdaksi menettelyn kehityksen ja sen mukanaan tuomat vakavat ongelmat, on katsonut hyväksi sijoittaa kysymyksen hieman laajempaan ongelmanasettelukehykseen. Tässä mielessä osastoni ovat käyneet laaja-alaisempia neuvotteluja sekä komission sisällä että jäsenvaltioiden ja niiden maiden kanssa, jotka kuuluvat yhteisen passitusjärjestelmän piiriin, kuten myös koko yksityisen sektorin kanssa.
Tutkintavaliokunta, kuten he tietävät, on ollut tiiviisti yhteydessä tähän prosessiin, joka johti helmikuun alussa europassituskonferenssiin, johon osallistui 250 julkisen ja yksityisen sektorin edustajaa. Tätä konferenssia kunnioitti puheellaan myös edustaja Tomlinson. Komissio haluaa nyt koota näiden neuvottelujen tulokset näkyviksi toimiksi. Vakuutan teille, arvoisa puhemies, että komissio ottaa mitä suurimmassa määrin huomioon tutkintavaliokunnan suositukset; lisäksi minä aion esittää kollegion hyväksyttäväksi uudistusta koskevan toimintasuunnitelman huhtikuun loppuun mennessä.
Komissio hyväksyy kertomuksen yleisen loppupäätelmän, jonka mukaan passitusmenettelyt ovat välttämättömiä Euroopan ja myös Euroopan ulkopuoliselle kaupalle, mutta ne vaativat perustavan laatuista uudistamista. Haluan sanoa, että komissio aloitti asian käsittelyn jo meidän nykyisen komissiomme, puheenjohtaja Santerin komission, toimikauden alussa julkaisemalla tiedonannon maaliskuussa 1995. Tätä seurasi toinen tiedonanto helmikuussa 1996 ja lopullinen kertomus passitusjärjestelmästä viime syksynä. Tutkintavaliokunnan työ, joka on valaissut huomattavasti tilannetta ja antanut sille poliittista kimmoketta, on suureksi hyödyksi aloitteiden täytäntöönpanossa.
Neljäs kohta: Euroopan talousalue ja Keski- ja Itä-Euroopan assosioidut valtiot. Kertomuksessa ilmaistiin suurta huolestuneisuutta yhteisön passitusjärjestelmän toimivuudesta ja sen laajenemista viime heinäkuussa neljään Visegrad-maahan. Minulle on tarjoutunut jo tilaisuus ilmaista ajatuksiani tästä poliittisesta mahdollisuudesta ja tällaisen laajenemisen teknisistä mahdollisuuksista ja tosiasiasta, että se ei ole vielä tähän mennessä yksistään aiheuttanut dramaattisia seuraamuksia. Haluaisin tässä rajoittaa esitykseni muutamaan huomioon.
Komission näkemyksen mukaan kolmen erilaisen passitusjärjestelmän - yhteisön passitus, yhteinen passitus ja ITR-passitus - ylläpito on yhä vaikeampaa. Komissio esittää konkreettisia ehdotuksia yhteisön passituksen ja yhteisen passituksen yhdistämisestä yhteen ainoaan sopimukseen. Komissio työskentelee parhaillaan tiiviimmän yhteistyön aikaansaamiseksi Sveitsin kanssa, jota myös kertomuksessa käsitellään laajasti. Tämän saavuttamiseksi olemme tehneet keskinäisen avustussopimuksen, joka ei ole ainoastaan tärkeä tekninen väline vaan myös osoitus Sveitsin konkreettisesta poliittisesta tahdosta tehdä yhteistyötä komission kanssa. Komissio puolestaan ottaa täyden vastuun päätöksestä menettelyn laajentamisesta Visegrad-maihin.
Tämän jälkeen haluan sanoa, että pitäydyn yhä sitoumuksessani, jonka olen tuonut esiin myös tutkintavaliokunnassa, - tiedän, että edustaja Tomlinson ja esittelijä Kellett-Bowman pitävät tätä tärkeänä - että pidemmälle menevää yhteisen passituksen laajentamista ei voida toteuttaa ennen uudistusta ja menettelyjen tietokoneistamista.
Lopuksi, arvoisa puhemies, viides ja viimeinen kohta, johon haluaisin pysähtyä hetkeksi, on hyvin arkaluontoinen: maksamattomat velat. Tässä kysymyksessä pitäydyn ainoastaan yhteen hyvin suppeaan kommenttiin ja jätän kollegani, komissaari Liikasen tehtäväksi selvittää kysymystä teille tarvittaessa yksityiskohtaisemmin.
Tutkintakertomuksessa kiirehditään komission ehdotusta peruuttaa maksamattomat velat, mikäli ne ovat seurausta huonosta hallinnosta. On kuitenkin vaikea kuvitella tällaista ehdotusta siinä mielessä, että jokaisen yksittäisen tapauksen erityisluonne olisi otettava huomioon. Tullilainsäädännössä määrätään takaisinmaksumahdollisuudesta ja velkojen kuoletuksesta erikseen arvioiduissa ja perustelluissa yksittäistapauksissa, mutta tämäntyyppistä yleistettyä menettelyä ei laissa mainita.
Komissio on tietoinen mahdollisista rahapoliittisista seurauksista asianomaisille toimijoille, mutta kysymys on voitava ratkaista laillisuuden rajoissa ja tarkastamalla jokainen tapaus erikseen. Vastakkaisessa tapauksessa jokainen väärinkäytös aiheuttaisi vahinkoa eurooppalaisille veronmaksajille ja tiukalle parhaillaan harjoittamallemme rahapolitiikalle. Joka tapauksessa, jäsenvaltioilla on mahdollisuus turvata niille edulliset maksuajat tapauskohtaisesti, ja komissio kannustaa niitä käyttämään tätä mahdollisuutta.
Yhteenvetona, arvoisa puhemies, sanoisin, että pisinkään esitelmä ei riitä tekemään oikeutta tälle todella täydelliselle kertomukselle. Se sisältää 38 suositusta, monet niistä kehottavat komissiota tekemään ehdotuksia ja tutkimuksia tai kannustamaan jäsenvaltioita aloittamaan suunniteltuja toimia. Kertomus vaatii komissiolta suurempaa poliittista johtamiskykyä, leadership , ja jäsenvaltioilta suurempaa poliittista yhteistyöhalukkuutta.
On myös selvää, että tärkeämpi rooli lisää työtaakkaa, erityisesti PO XXI: ssa ja yhteisön vilpillisen toiminnan vastaisessa yksikössä. Tämä edellyttää riittävien taloudellisten ja inhimillisten voimavarojen saatavuutta. Olipa tulevaisuudessa syntyvä passitusmenettely millainen hyvänsä, tarvitsemme riittävästi voimavaroja ja sopivan henkilöstön turvaamaan, että menettelyä sovelletaan oikein, valvotusti ja ympäristön muutokset huomioiden. Komissio luottaa parlamentin tukeen tarvittavien taloudellisten ja inhimillisten voimavarojen löytämiseksi ja on päättänyt antaa oman panoksensa jäsenvaltioiden yhä suuremman huomion kiinnittämiseksi näihin aiheisiin. Uudistuksen onnistuminen riippuu myös neuvoston, kansallisten tullihallintojen, taloudellisten toimijoiden ja Euroopan parlamentin osoittamasta rohkeudesta ja päättäväisyydestä.
Tässä yhteydessä haluan ottaa passituskysymykseen mukaan myös " sisämarkkinaneuvoston" ja talousministereiden ECOFIN-neuvoston, jotta myös ne tekisivät velvollisuutensa, kuten useaan otteeseen ja oikeutetusti tässä niin erinomaisessa, toistan sen vielä kerran, tutkintakertomuksessa korostetaan.

Puhemies
Kiitän komission jäsentä Montia. Hyvä komission jäsen, kollegoiltani saamanne suosionosoitukset osoittavat Teille, että edustajakokouksemme arvostaa suuresti muotoilemianne ehdotuksia ja sitoumuksia, joita olette tehneet.

Gradin
Rouva puhemies! Tomlinson, Kellett-Bowman ja muut väliaikaisen tutkintavaliokunnan jäsenet ovat laatineet seikkaperäisen raportin passitusjärjestelmästä. Raportti kuvaa sen heikkoudet hyvin. Niin teki myös komission viime vuoden huhtikuussa parlamentille jättämä transito-raportti. Järjestäytyneet rikolliset käyttävät järjestelmän heikkouksia hyväkseen aiheuttaen Euroopan unionin veronmaksajille ja yrityksille suuret tappiot. Tutkintavaliokunta on ehdottanut joukon toimenpiteitä. Nyt tarvitaan poliittista tahtoa niiden toteuttamiseen. Kuten kollegani Monti jo sanoi, komissio tulee rakentavasti työstämään näitä kysymyksiä. Toivon, että jäsenmaat ja myös muut instituutiot ovat valmiita toimimaan. Meidän täytyy yhdessä luoda joustava ja samanaikaisesti varma passitusjärjestelmä, sillä unionin passitusjärjestelmä on välttämätön. Sehän luotiin kaikesta huolimatta helpottamaan tavaravirtojen kulkua yhteisön läpi. Tämän jälkeen on yhteinen sisämarkkina-alue toteutettu 15 jäsenmaassa. Berliinin muuri on kaatunut ja rajat ovat avautuneet itään. Tämä on tärkeää ja myönteistä. Kauppavaihto on lisääntynyt voimakkaasti ja kauppa on entistä kansainvälisempää. Mutta valvontajärjestelmä ei ole sopeutunut kasvavaan tavaravirtaan unionin ja hakijamaiden läpi.
Tutkintavaliokunnan raportti on rakentava ja tukee pohjimmiltaan myös meidän pyrkimyksiämme komission sisällä nykyaikaistaa ja tehostaa järjestelmää. Meidän kaikkien päätehtäväksi tulee nyt nopeasti uudistaa passitusjärjestelmää hidastamatta vapaata kauppaa. Tarkastuksia on tehostettava. Epäiltyjen petosten tutkimukset on hoidettava niin tehokkaasti, että rikollisliigat pelästyvät.
On myönteistä, että useat raportin suositukset koskevat juuri valvonnan lisäämistä ja tehokkaampia tutkimuksia. Kahta omista vastuualueistani käsitellään suoraan, nimittäin taloudellista valvontaa ja taistelua epärehellisyyttä ja petoksia vastaan. Suosituksissa 2 ja 3 ehdotetaan toisaalta yhteistä tullivalvontayksikköä, toisaalta yhteistä informaatio- ja analyysitoimistoa. Nämä ovat mielenkiintoisia ehdotuksia. Komission kokemus UCLAF: n työstä osoittaa, että poliisien, tullivirkailijoiden ja muiden asiantuntijoiden yhteistyö on tärkeää taistelussa epärehellisyyttä ja petoksia vastaan. Siinä on nykyään suuria puutteita, ja luulen näiden ehdotusten täydentävän hyvin toisiaan. Toivon parlamentin myös olevan tietoinen siitä, että jos kaikki nämä muutokset voidaan toteuttaa, pitää lisääntyvät taloudelliset panostukset ottaa tällä alueella käyttöön. Tähän saamme palata budjettikeskusteluissa. Varmasti meidän pitää myös komission sisällä suorittaa sekä uudelleenjärjestelyjä että rakenteellisia muutoksia.
Ehdotus jäsenmaiden välisen oikeudellisen yhteistyön vahvistamisesta ja helpottamisesta on myös oikeastaan samansuuntainen komissiossa aloittamamme työn kanssa. Kuten tiedätte, olemme tehneet lukuisia aloitteita tällä alueella. Joukko monivuotisia ohjelmia on pantu alulle. Ne edistävät kokemusten vaihtoa ja koulutusta niiden eri virkamiesryhmien välillä, jotka työskentelevät kansainvälisen rikollisuuden torjumiseksi. Eräs ohjelma, Grotius, on tarkoitettu tuomareille, syyttäjille ja muille oikeuslaitosten työntekijöille. Toinen ohjelma, Sherlock, kehittää yhteisiä tietojamme siitä, miten voimme tunnistaa väärennettyjä asiakirjoja. Kolmas käynnistämämme ohjelma on nimeltään Oisin, ja se etsii jäsenmaiden poliisien yhteistyöhön uusia muotoja.
Samanaikaisesti käydään ministerineuvostossa ja komissiossa keskustelua muodollista juridisista puitteista tehokkaampaa unionin sisäistä oikeudellista yhteistyötä varten. Kyse on ehdotuksista säännöiksi suoria kontakteja varten oikeutta jakavien viranomaisten välillä ja kuinka voidaan perustaa verkostoja tutkintatuomareiden välille unionissa. Rikoksia tutkivien ja tuomitsevien viranomaisten välistä tiedonvaihtoa pitää parantaa. On olemassa tärkeä ehdotus siitä, kuinka asiakirjoja voidaan vaihtaa tuomioistuinten välillä nykyistä nopeammin ja tehokkaammin. Me toivomme sitä, että tuomioistuimilla voi olla suorat kontaktit, jottei näitä asioita tarvitse viedä sekä suurlähetystöjen että ulkoministeriöiden kautta. Eräs toinen keskustelussa oleva ehdotus käsittelee virkamiehen juridisen aseman keskinäistä hyväksymistä. Pöydällä on sitä paitsi ehdotus yhteisestä rikostutkintarekisteristä ja oikeudenpäätösten rekisteristä. Kaikki liittyy pyrkimykseen parempiin keskustelumahdollisuuksiin rajoja ylittävästä rikollisuudesta.
Nämä keskustelut sujuvat kuitenkin hyvin hitaasti, kuten tiedättekin. Hitaus riippuu osittain Maastrichtin sopimuksen hankalasti käsiteltävästä päätöksentekojärjestyksestä kolmannen pilarin asioissa. Toivon, että hallitusten välinen kokous muuttaa tätä ja antaa meille paremman ja tehokkaamman päätösinstrumentin oikeudelliseen yhteistyöhön. Eräs esimerkki nykyisen järjestelmän hitaudesta on se, ettei yhtäkään neljästä tärkeästä ja jäsenmaiden allekirjoittamasta sopimuksesta ole ratifioitu. Tämä koskee sopimuksia Europolista, tulliyhteistyöstä, rikollisten luovuttamisesta ja yhteisön taloudellisten etujen turvaamisesta. Siksi tuen auliisti tutkintavaliokunnan suositusta n: o 16, jossa vaaditaan yhteisön taloudellisten etujen turvaamista koskevan sopimuksen pikaista ratifiointia, minkä tulee myös koskea kaikkia näitä sopimuksia. Nythän on niin, että tämä sopimus allekirjoitettiin yli kaksi vuotta sitten. Yksikään maa ei ole siitä huolimatta pystynyt elämään sopimuksen mukaan. Jos haluamme saada instrumentteja ja työkaluja käyttöömme, on tärkeää, että saamme vastakaikua jäsenmailta.
Suositukset 19 ja 20 velvoittavat jäsenmaita kehittämään ekstraterritoriaalista lainsäädäntöä, se tarkoittaa, että yhden jäsenmaan tuomioistuimet saavat tuomiovallan tullirikoksessa, vaikka se olisi suoritettu toisessa jäsenmaassa. Tätä hyvin tärkeää instrumenttia tarvittaisiin. Sitäpaitsi UCLAF: n pitäisi saada oikeus antaa todistusaineistoa oikeudenkäynteihin jäsenmaissamme. Olen samaa mieltä tutkintavaliokunnan kanssa siitä, että komissiolle pitää antaa sellaiset oikeudelliset valtuudet, että meidän todistusaineistoamme voidaan käyttää tuomioistuimissa. Komissiolle pitää mielestäni antaa mahdollisuus ryhtyä oikeudenkäyntiin rikosasiassa ja todistaa tuomioistuimissa samoilla perusteilla kuin kansalliset viranomaiset. Samanlaisia ajatuksia on esitetty siinä korkean tason ryhmässä, joka on menossa kokoukseen Amsterdamiin pääministeriemme kanssa. Siellä on tarkoitus keskustella kansainvälisesti järjestyneestä rikollisuudesta.
Tullessamme suositukseen 27 tutkintavaliokunta ehdottaa, että perimättömät tullimaksut, joita on jäänyt rästiin huonon hallinnointikäytännön vuoksi, tulisi poistaa. Minun on sanottava, että epäilen hiukan tätä. Tästä kohdasta tarvitaan todellista keskustelua. Minun on vaikea ymmärtää, kuinka perimättömien tullimaksujen poistaminen voisi parantaa tullivalvontaa. Kysymys ei ole edes tullin omista rahoista, vaan todellakin veronmaksajien rahoista. Minun mielestäni on olemassa muita mahdollisuuksia tukea tulliviranomaisia, jotka työskentelevät korkeimmalla tehokkuudella ja moraalilla huolimatta supistuksista ja kasvaneista tavaravirroista. Meidän tulee löytää yhteistyö koko unionin tullihenkilöstön kanssa. Komission pitää yhdessä kaikkien näiden kanssa luoda tehokasta passituksen valvontaa.
Lopuksi haluan sanoa, että komissio arvostaa väliaikaisen tutkintavaliokunnan raporttia. Meillä on varmasti syytä palata siihen eri yhteyksissä.

Green
Arvoisa rouva puhemies, sosialistiryhmän puolesta toivotan tutkintavaliokunnan kertomuksen tervetulleeksi ja esitän erityiskiitoksemme esittelijä Kellett-Bowmanille erinomaisesta työstä kertomuksen laadinnassa ja Tomlinsonia hänen erinomaisesta panoksestaan tutkintavaliokunnan puheenjohtajana ja siitä erinomaisesta pohjasta, jonka se antaa tuleville tutkintavaliokunnille.
Haluan myös onnitella komissaareja, joita tämän keskustelun avaamishetkellä oli täällä läsnä lukuisasti. Ymmärrän, miksi yksi tai kaksi on lähtenyt, mutta onnittelen heitä siitä, että he olivat paikalla. Rehellisesti sanoen, olen pettynyt siihen, että parlamentin jäseniä on niin vähän paikalla kuuntelemassa tätä erittäin tärkeää keskustelua. Tämä on sanottava ottaen huomioon komission osallistujamäärä.
Kun katselen ympärilleni, tunnistan monia budjettivaliokunnan ja talousarvion valvontavaliokunnan jäseniä, jotka ovat tietysti sitoutuneet tähän petosten vastaiseen taisteluun Euroopan unionissa. Me tiedämme kuitenkin kaikki, että Euroopan unioniin liittyvät petokset ja unionin kansalaisten reaktiot niihin ovat suuri poliittinen kysymys jokaiselle parlamentin jäsenelle, ei ainoastaan budjettivaliokunnan ja talousarvion valvontavaliokunnan jäsenille. Voin vain toivoa, että ne jäsenet, jotka eivät ole paikalla, ovat huoneessaan lukemassa tutkintavaliokunnan kertomuksen neljää nidettä: haluan ajatella niin. Katson kuitenkin, että meidän ei sovi matkustaa kotiin ja valittaa Euroopan unionissa tehtävistä petoksista ja keskustella siitä, mitä teemme asian korjaamiseksi, jos näin vähän ihmisiä on keskustelemassa tästä tutkintavaliokunnalta saadusta erinomaisesta kertomuksesta.
Tämä kertomus osoittaa, mitä Euroopan parlamentti on parhaimmillaan. Myös siksi on valitettavaa, että näin vähän ihmisiä on paikalla. Tässä Euroopan parlamentti toimii - itse asiassa ensimmäistä kertaa, sillä tämä oli ensimmäinen Maastrichtin sopimuksen nojalla perustettu tutkintavaliokunta - ja sen toiminta- ja johtamistapa sekä tiedot, jotka se on saanut komission jäseniltä, jäsenvaltioilta ja yksityishenkilöiltä, ovat mallina tulevien tutkintavaliokuntien toiminnalle. Se on suhtautunut tehtäväänsä äärimmäisen vakavasti ja vähintäänkin tarmokkaasti ja esittänyt ehdotuksia, jotka ovat kunniaksi tälle parlamentille.
On myös selvää, että tutkintavaliokunta on paljastanut, että yhtenäismarkkinoiden toimintaa, Euroopan unionin viimeaikaista lippulaivapolitiikkaa, on käytetty hyväksi. Tämä kertomus koskee nimenomaan yhtenäismarkkinoita, ja useimmat kansalaisistamme olisivat olettaneet yhtenäismarkkinoiden toimivan tavalla, jossa tällainen ei olisi ollut mahdollista. Tässä kertomuksessa osoitetaan selvästi, että yhtenäismarkkinat ovat tällä hetkellä epäonnistuneet ja että on olemassa tarve tiukentaa otetta. Muistakaamme kuitenkin, että tämä oli ensimmäinen parlamentin asettama tutkintavaliokunta ja että kun puhemieskonferenssissa Klaus Hänschin johdolla - hänen vielä ollessa parlamentin puhemiehenä - pohdimme, miten käyttää Maastrichtin sopimuksen mukaisia uusia oikeuksiamme, halusimme varmistaa, että ensimmäinen perustamamme tutkintavaliokunta käsittelee aihetta, jolla pystymme vaikuttamaan julkiseen tietoisuuteen. Ajatuksen siitä, että käsittelisimme Euroopan unioniin liittyviä petoksia, esitti alun perin Martens, minkä jälkeen ryhmäni antoi tarkan ehdotuksen käsiteltävästä petoksen alasta. Tämän johdosta meidän on ollut mahdollista osoittaa parlamentin todellinen tehokkuus ja sen rooli valvojana, tutkijana ja paljastajana.
Jos tästä on annettavissa mitään viestiä Euroopan unionin tiedotusvälineille, niin se on se, että Euroopan parlamentti paljastaa unionin toimielinten talousarvioihin kohdistuvat petokset ja tietenkin Euroopan unionin jäsenvaltioihin kohdistuvat petokset; että viestimme Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille on: " Käykää nyt toimeen ja toteuttakaa tarvittavat tämän kertomuksen mukaiset toimenpiteet." Toivon, että tiedotusvälineet muistavat tämän ja ymmärtävät, että Euroopan parlamentti ei salaile tai kätke petoksia vaan paljastaa ne ja tarjoaa tämän analyysin koko unionin käyttöön.
Mielestäni on kohtuullista sanoa, että tutkintavaliokunnan toimikautena komission ja muiden toimielinten suhtautuminen muuttui, jos ei ihan vihamielisestä niin ainakin skeptisestä suuresti kannustavaan ja tukevaan.
Lopuksi totean, että tutkintavaliokunnan kertomuksen tärkeimmät suositukset koskevat loppujen lopuksi yhtenäismarkkinoiden peruselementtejä ja että meidän on otettava ne huomioon ja saatava markkinat toimimaan.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Arvoisa Green, haluaisin sanoa Teille, että puheenjohtajamaa on ilmaissut hartaan toiveensa siitä, että kollegat osallistuisivat hyvin runsaslukuisina tähän keskusteluun.

Garriga Polledo
Arvoisa puhemies, haluan sekä omasta että ryhmäni puolesta onnitella Edward Kellett-Bowmania hänen työstään näiden kuukausien aikana, työstä, jonka fyysisenä todisteena on tämä laaja ja dokumentoitu kertomus. Haluan myös antaa tunnustuksen John Tomlinsonin tehokkaalle puheenjohtajuudelle ja erityisesti hänen tavalleen hoitaa sitä tutkivasti; sen ansiosta voimme useiden asiantuntijoiden lausunnoista saada enemmän tietoja, kuin mitä he aluksi vaikuttivat olevan valmiit antamaan.
Yhteisön passitusjärjestelmän ongelman takana on jotakin muuta kuin järjestäytyneen mafian aiheuttamia rikoksia, jotka turmelevat tuloksenteon järjestelmää, ja jotka ovat pois yhteisön veronmaksajilta. On aiheellista huomauttaa, että järjestelmän huonon toiminnan takana on myös eri tullitapojen yhteentörmäys. Yksi suosii nopeutta tullitoimipaikassa, valvonnan ja mahdollisten tullimaksujen menettämisen uhalla, ja toisessa tärkeysjärjestys on päinvastainen. Tämä jako suurin piirtein erottaa maat, mistä yhteisön passitus on lähtöisin ja maat, joihin passitus päättyy. Kahden tullitavan välinen konflikti on suuresti edesauttanut yhteisön passitusjärjestelmän rappeutumista. Tämä väliaikainen valiokunta on osoittanut, että jäsenvaltioitten yhteistyötä tulliasioissa pitää ehdottomasti ja välittömästi lisätä. Se on myös osoittanut, että tullipolitiikkaa on usein käytetty kauppapolitiikan aseena ja sisämarkkinoiden toiminnalle elintärkeä järjestelmän pysyvyys on siten asetettu kyseenalaiseksi. Tämä väliaikainen valiokunta on myös osoittanut että petos ja salakuljetus eivät ole yksittäisiä ongelmia, vaan niistä on tullut jo varsinainen yleiseurooppalainen ongelma; yksi selvä esimerkki siitä on savukkeet, on useita todisteita niiden salakuljetuksen leviämisestä koko Eurooppaan. Kertomuksesta selviää, että kaikki, joita asia koskee, komisario Montista jokaiseen kansalliseen virkamieheen, ovat seuranneet kiinnostuneina valiokunnan työn - ja suositusten kehittymistä; neuvoston politiikan pitäisi perustua näihin suosituksiin, jotta tulliyhteistyö lisääntyisi ja järjestelmä saataisiin elinkelpoisemmaksi.
Kertomuksen ajallisen kantaman tuolla puolen on yhteisön tullien tulevaisuus ja vastaus kysymykseen, voiko sisämarkkinat toimia niin, että sillä on 15 erilaista tullipalvelua, vai pitäisikö edetä kohti yhtä yhteistä tullipalvelua, joka ei pyrkisi palvelemaan kansallista suvereniteettia vaan syventäisi yhteisön ulottuvuutta. Kaiken tämän yläpuolella pitää olla ilmeisenä, että Euroopan parlamentti paljasti ongelman ja että yhdistetyllä ja oikealla tavalla, erilaiset poliittiset voimat analysoivat syyt ja antoivat konkreettisia ratkaisuja. En usko - kuten Green sanoi - että voitaisiin löytää parempaa esimerkkiä siitä, mitä tämän Euroopan parlamentin pitää tehdä.

Rosado Fernandes
En koskaan uskaltanut toivoa, arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, olevani tutkimusvaliokunnassa ja saavani selville, että vaikka meillä onkin demokratia, hyväntahtoinen despootti ja ystävä voi ajaa valiokunnan tutkimuksen loppuun asti, sillä tavalla kuin arvoisa jäsen Tomlinson teki hyvin menestyksekkäästi.
Minun täytyy myös sanoa, että en ikinä uskaltanut toivoa, että Yhdistyneestä kuningaskunnasta voisi tulla joku, joka hyvin kyvykkäästi, rauhallisesti, kärsivällisesti ja ytimekkäästi voisi tehdä upeata työtä, jota voisi pitää petoksen ja sen nujertamisen käsikirjana Euroopassa.
Saattoi päätellä, että on muutamia tärkeitä aiheita kuten tiedonkulku, järjestetty yhteistoiminta, valvonta ja väliintulo, joista on luistettu. Komissiota ei voi nyt laittaa syntipukiksi toiminnasta, joka on mielestäni rangaistavaa ja joka on jäsenmaiden vastuulla. Jäsenmailla on vanhaa viisautta. Keskiajan valtiot suojelivat merirosvoja ja aateloivat näitä. Petoksia suojeltiin usein ja se oli kaikkein tehokkain kaupallinen tapa tehdä selvää naapurimaista ja kilpailla heidän kanssansa. Tämä on totuus! Se on samaa petollisuutta kuin politiikka, jota olemme nyt kohdanneet. On itse asiassa kyse petoksen aateloimisesta. Tunnen sen oman maani ja muiden hallituksissa kieroutuneisuutena ja tekopyhissä tavoissa. Tällaista tapahtuu todellisuudessa. Komission täytyy puuttua tähän käytökseen. Luotan arvoisaan komissaari Montiin ja komissaari Gradiniin, koska nyt on kysymyksessä yleinen moraali ja rehellisyys. Totuus yhdisti tutkimusvaliokunnan. Se pani meidän hallituksemme koville vaatiessaan vastauksia, vaikka hallitukset eivät usein olleetkaan kovin halukkaita antamaan niitä. Toimintamme oli menestyksellistä esittelijän ja puhemiehen ansiosta.
Ehdotan, että taistelemme tätä asiantilaa vastaan. Meidän täytyy pitää puoliamme fanaattisten vapaakauppiaiden kanssa, jotka tekevät petoksia, koska se auttaa heitä olemaan kilpailukykyisempiä. Meidän täytyy pitää puoliamme järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan, joka kiittää Eurooppaa tilanteesta, jonka se loi. Meidän täytyy pitää puoliamme Eurooppa-vastaista kehitystä vastaan, koska petos on epädemokraattinen tapa saada enemmän voittoa ja se on todella tehokas tapa tuhota demokratia. Minä ajattelen näin ja halusin kertoa tämän sanoman ja myös onnitella puhemiestä ja esittelijää. Halusin myös kertoa ajatukseni komissiolle.

De Luca
Arvoisa puhemies, minun on heti huomautettava, että tutkintavaliokunta on tehnyt suuren työn. Henkilökohtaisesti en voi olla osoittamatta suosiotani esittelijälle, en pelkkänä rituaalina, vaan velvollisuudentunnosta, sillä hän pystyi hyvin laajalla synteesitajullaan hyödyntämään komission keskuudessa esiin tuodun yksimielisen vastuullisuuden. Valiokuntaa on johdettu päättäväisesti, mistä kunnian ansaitsee puheenjohtaja Tomlinson. Haluan osoittaa hänelle kiitokset hänen työstään.
Arvoisa puhemies, aineisto tuo esiin valtavaa varojen salailua, mikä aiheuttaa huomattavia menetyksiä sekä unionin että jäsenvaltioiden taseissa. Ei voida siis tietoisesti salata, että vuonna 1993 tapahtui lisää hävikkiä siinä mielessä, että politiikka asetettiin järjen edelle. Yhtenäisalue on luotu liian kiireisesti, ottamatta huomioon viidentoista erilaisen järjestelmän aiheuttamia tuhoisia vaikutuksia sekä hyvin erilaisia tullikulttuureita.
Itse asiassa erilaisia valvonnan tehokkuuden tasoja ja suuria eroavaisuuksia on syntynyt myös yksittäisten maiden innokkuuden vähenemisen vuoksi. Esimerkiksi Italia, joka on pitänyt yllä tiukkaa tullivalvonnan tasoa, on kärsinyt suuresti. Tällä kaikella on ollut vakavia seurauksia, kuten unionin rahapoliittisten etujen riittämätön suojelu, kilpailun vakava vääristyminen sekä järjestäytyneen rikollisuuden laajeneminen, joka on näin löytänyt uusia mahdollisuuksia suurten voittojen keräämiseksi.
Tällä alalla on tähän mennessä havaittu valtioiden taholta itsekkyyttä, joka on johtanut neuvoston kykenemättömyyteen puuttua asiaan, johon komissio puolestaan on suhtautunut nuivasti. Tämä on todellakin usein ollut ratkaisevassa asemassa, koska se ei ole saanut aikaan riittävää neuvottelutilaa neuvoston kanssa. Jos kuitenkin, kuten voimme tyytyväisyydellä todeta komission edustajien Montin ja Gradinin puheista, komissio alkaa nyt liikkua tähän suuntaan, se on - täytyy myöntää, kuten tänään on rehellisesti myönnettykin - tutkintavaliokunnan vaatiman suuremman vastuullisuuden ansiota.
Tutkintavaliokunnan työ on saanut jälleen virtaamaan niiden seisovat vedet, jotka eivät halunneet nähdä eivätkä tietää mitään. Tällä hetkellä ilmiön vakavuus on silmiemme edessä. On siis otettava nopeasti käyttöön tullipöytäkirja, joka määrittää yhtäläisen valvontatason kaikissa viidessätoista valtiossa nykyisten vakavien vääristymien välttämiseksi. Tarvitaan siis nykyistä paperinpyöritysjärjestelmää tehokkaampi ja nopeampi tiedotusjärjestelmä, jonka auttaa siirtymään tietojärjestelmään, ja hyödynnetään nykyaikaista teknologiaa seuraamalla mahdollisuuksia, joita Eurooppa tarjoaa satelliittivälitteisten valvontajärjestelmien avulla. Lopuksi, on välttämätöntä vahvistaa " Tulli 2000" -ohjelmaa ensimmäisenä askeleena passitusmenettelyn uudistuksen ja yhteisen eurooppalaisen tullin aikaansaamiseksi. Tämä on meidän mielestämme ainoa ratkaisu tulevaisuutta ajatellen.
Globalisoituminen vaatii nopeampaa ja byrokraattisista esteistä vapautettua kauppaa. Tämän on kuitenkin tapahduttava ilman suuria valtion varojen menetyksiä silläkin uhalla, että järjestäytynyt rikollisuus laajenee uusille aloille. Tutkintavaliokunnan työstä tulee esiin eräs hälyttävä seikka: jos tiedettäisiin laajemmin, miten puutteellinen nykyinen järjestelmä todellisuudessa on, hävikki olisi vielä suurempaa; jos Euroopan kansalaiset tietäisivät kokonaissumman, joka salataan Euroopan unionin taloudessa tällaisten väärinkäytösten vuoksi, se lisäisi heidän epäluottamustaan Eurooppaan entisestään. Koska tällaista ei voida sietää, on toimittava, ja toimittava nopeasti!

Marset Campos
Arvoisa puhemies, Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä - Pohjoismaiden vihreä vasemmisto antaa täyden tuen väliaikaisen yhteisön passitusjärjestelmän tutkintavaliokunnan tekemälle työlle ja suosituksille.
Haluan kunnioittaa, kuten muut ennen minua, puheenjohtaja Tomlinsonin ja esittelijä Kellett-Bowmanin ponnisteluja ja heidän työnsä perusteellisuutta sekä kiittää sihteeristön virkamiehiä ja käännösosastoa siitä, että se on toimittanut kaikki tarvittavat asiakirjat oikein ja täsmällisesti.
Tämän valiokunnan olemassaolo on ollut meille hyvin merkittävää, se, että Euroopan parlamentti on esittänyt pääroolia ja voinut hoitaa koko Euroopan unionia koskevaa asiaa; mielestäni tällaisen toiminnan synnyttämästä edistymisestä kuuluu onnitella.
Merkittäviä myöskin ovat ne suositukset, jotka tähtäävät petoksen ehkäisemiseen ja mahdollisuuteen tallettaa yhteisön kassoihin nämä merkittävät rahasummat.
Koska poliittinen lähtökohtamme on vasemmistolainen ja tavoitteemme sosiaalinen ja solidaarinen Eurooppa, haluan esittää kolme huomiota.
Ensimmäiseksi haluan tehdä selväksi, että yhteismarkkinoiden voimaantullessa vuonna -93 petos saavuttaa hätyyttävät mittasuhteet, koska valvontaa karttavaa ja markkinavoimia suosivaa uusliberalistista ideologiaa pidetään tärkeämpänä kuin Euroopan unionin yleisiä etuja. Siksi tullipalvelut ja valvonta menettävät merkitystään ja syntyy moraalittomuutta, joka suo sijaa petoksen vakiintumiselle. Euroopan komission ja neuvoston toiminta on käsittääkseni ollut vähintäänkin leväperäistä ja osoittanut julkisen vastuun puutetta, koska se ei ennakoinut ja korjannut sitä, mikä oli ennakolta nähtävissä.
Toinen huomioni koskee sitä suhdetta joka on olemassa toisaalta Maastrichtin ehtojen ja yhteismarkkinoiden laajentamisen vaatiman hyvinvointivaltion purkamisen uusliberalistisen prosessin - ja toisaalta eurooppalaisten sosiaalipoliittisten toimintaohjelmien maksamiseen tarvittavien eurooppalaisten julkisten varojen välinpitämättömän kohtelun välillä. Tuhansien miljoonien ecujen katoaminen ei ole ainoastaan leväperäistä huolimattomuutta, vaan se samalla merkitsee, että tämä ajattelutapa on vakiintumassa.
Kolmas huomio on yhteenveto edellä mainitusta: kannatamme kaikkia suosituksia, ne ovat luonteeltaan pääasiassa teknisiä ja virkavallan toimintaan liittyviä, ne pyrkivät parantamaan tullin palveluja, tietojenkäsittelyn teknisiä toimintamalleja, lainsäädännöllistä ja verotuksellista yhdenmukaisuutta, luomaan yhteisön poliisitoimen erityisyksikköjä, jne., mutta jos taustalla olevaa uusliberalistista ajattelutapaa ei muuteta, kaikki nämä ponnistelut eivät johda toivottuun tulokseen. Siksi mielestämme tarvitaan kaikkea, mistä on puhuttu, näitä julkishallinnollisia toimenpiteitä ja politiikkaa, mutta vielä sen lisäksi Maastrichtin lähentymiskriteereihin pitää tehdä muutos ja samoin euron vakautussopimus vaatii muutoksen. Nämä suositukset sosiaalisesta ja solidaarisesta Euroopasta pitää myös antaa hallitusten välisen konferenssin käsiteltäväksi.

Müller
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, aivan liian usein keskusteluissa tulee vastaan mielipide, että Euroopan parlamentilla on liian vähän valtuuksia, se ei voi päättää mistään todella ja se ei oikeastaan ole mikään oikea parlamentti. Me tiedämme, että nämä ennakkoluulot syntyvät tietämättömyydestä, mutta me tiedämme myös, että tämä mielikuva muuttuu suuren yleisön keskuudessa vain siten, että me edustamme vielä tehokkaammin kuin tähän asti kansalaisten etuja ja teemme tämän myös avoimesti. Maastricht I antoi meille uuden tutkintaoikeuden, joita testataan nyt kahdessa valiokunnassa. Nämä BSE: tä ja passitusmenettelyn petoksia käsittelevät valiokunnat ovat vahvistaneet parlamenttia merkittävästi.
Kukapa olisi vielä vuosi sitten tullut ajatelleeksi, että me annamme komissiolle määräajallisen epäluottamuslauseen sen häpeällisen väärinmenettelyn takia BSE-asiassa? Kuka olisi vuosi ja kolme kuukautta sitten puhunut siitä, että passitusmenettelyyn liittyvät petokset ja siihen liittyvä järjestäytyneen rikollisuuden ongelma on asia, joka koskettaa kaikkia vastuullisia tasoja eikä siitä voida selviytyä enää vain viittaamalla sisämarkkinoiden kitkattomaan toimintaan? Molemmat tutkintavaliokunnat ovat todistaneet jotakin: kun parlamentti saa jonkin oikeuden, se myös osaa toimia sen kanssa pätevästi ja tavoitteellisesti.
Me saimme siten voimakkaan välineen saada komissio, neuvosto ja jäsenvaltiot valvonnan alle. Mikä ennen oli pimennossa, tuli esiin. Kun aiemmin oletettiin tai epäiltiin toteennäyttämättömästi, voimme me nyt todistaa, kuka on missäkin asiassa pidettyään pilkkana toimivaltuuksiaan ja vastuitaan tuottanut vahinkoa yhteisölle tai sen kansalaisille ja kuinka tämä, jos mahdollista, voitaisiin korjata. Ratkaisevaa on, että tutkintaoikeudella saadaan aikaan eurooppalainen avoimuus, joka saa painoarvoa EU: n tapahtumissa. Siten vastavuoroisesti parlamentti saa merkitystä demokraattisen valvontapaikkana ja siten, niin toivon, kasvaa myös kansalaisten luottamus Euroopan instituutioihin.
Tutkintaoikeuden tehostamiseksi tulevaisuudessa on kuitenkin nykyiset porsaanreiät tukittava ja heikkoudet poistettava. Tätä varten esitän seuraavia viittä asiaa: Poliittisesti vastuussa olevilla, olivat he sitten EU: n toimielinten tai jäsenvaltioiden edustajia, kuten esim. kansallisia ministereitä, tulee olla velvollisuus saapua antamaan lausuntonsa tutkintavaliokunnan eteen. Ei voi olla maatalousministeri Hoggin päätettävissä, haluaako hän esittää vastauksensa BSE-valiokunnalle vai ei. Toiseksi, tutkintavaliokunnalla tulee olla yleisesti ottaen oikeus kutsua todistajia, vannottaa heitä ja antaa rangaistuksia rikkeiden tapahduttua. Kolmanneksi tutkintavaltuuksia on laajennettava luonnollisten ja oikeushenkilöiden toimiin, myös silloin kun he eivät toimi yhteisön tai unionin toimeksiannosta, kuten esim. tupakkateollisuuden alalla. Neljänneksi on luonnolliset ja oikeushenkilöt pakotettava asianmukaisesti esittämään asiakirjoja. Ja viidenneksi tutkintavaliokunta tarvitsee tulevaisuudessa riippumattoman pääsyoikeuden kaikkiin Euroopan toimielinten asiakirjoihin.
Ja lopuksi: Tulevaisuudessa on parannettava sihteeristöjen varustelua. Michael Shackleton ja hänen alaisensa ovat usein tehneet mahdottoman mahdolliseksi, aina pätevyyden rajoille saakka. Siitä sydämellinen kiitos!

Vandemeulebroucke
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jokainen meistä on saanut ne neljä kirjan osaa siitä, mikä menee pieleen. Pieleen yhteisön passitusjärjestelmässä. Kyseinen mietintö on hallusinaatioita herättävä ja sen tulos on vaikuttava. Ei vain siksi, että siinä puututaan virheisiin, vaan siksi, että siinä esitetään, mitä voidaan ja pitää muuttaa ja haluankin kiittää kovasti esittelijä Kellett-Bowmania. Hän on ollut erinomainen esittelijä ja haluan kohdistaa kiitokseni myös erinomaisesti työskennelleeseen sihteeristöön. Haluan kiittää myös puheenjohtaja Tomlinsonia, joka johti tätä valiokuntaa poikkeuksellisella tavalla.
Kyseessä on vähintään miljardin suuruinen petos, miljardin ecun suuruinen petos. Järjestelmä on osoittautunut täysin aikansa eläneeksi, vanhanaikaiseksi ja jopa petoksiin houkuttelevaksi. Tietenkin järjestäytynyt rikollisuus on käyttänyt järjestelmän heikkouksia hyväkseen. Valiokunta on keskittynyt joihinkin erityisiin asioihin: savukepetokset on yksi esimerkki ja olen erittäin tyytyväinen, että muutama esittämäni täydennys ja huomio esimerkiksi liha- ja karjapetoksia koskien on lisätty mietintöön. Tässä mietinnössä käsitellään vain petoksia, joita tehdään maantieliikenteen yhteydessä, mutta on ymmärrettävä, että petoksia ei tapahdu vain maanteitse tapahtuvissa kuljetuksissa, mafiajohtajat ovat hyvin kekseliäitä, he siirtyvät lentoliikenteeseen ja merten yli tapahtuviin kuljetuksiin. Tapahtuu myös siirtymistä toisiin jäsenvaltioihin ja veroparatiiseihin, Sveitsillä on ja on ollut huono maine, nyt tulee lisäksi Kypros. Monet puoltavat yhtä yhteisön passitusjärjestelmää. Se olisi ehkä ihanne, mutta kaikkein parasta on, ja siihen esittelijäkin on puuttunut, että ryhdymme konkreettisiin toimenpiteisiin. On otettava konkreettisia askeleita yhteistyön suuntaan. UCLAF: n on saatava enemmän tilaa. Jo nyt se on suorittanut uraauurtavaa työtä: UCLAF: n ei tule vain merkitä tiedoksi sitä, mikä menee pieleen, sen on oltava ennen kaikkea välittävä tekijä, hermokeskus ja sen on ennen kaikkea saatava oikeus viedä asioita jäsenvaltioiden tuomioistuimiin. Parlamentin on oltava tästä tietoinen ja UCLAF: n on saatava suurempi talousarvio, jotta se voi saada enemmän suoria kontakteja väestöön.
Mietinnössä esitetään suuri joukko konkreettisia ehdotuksia: tulliakatemia voitaisiin toteuttaa välittömästi, uuden teknologian käyttöönotto ja automatisaation ja tietojenkäsittelyn kehittäminen nykyiset virheet huomioonottaen on tärkeää. Vierailu Antwerpeniin ja Rotterdamiin osoitti, että yhteistyö Benelux-maiden välillä on toteutettavissa heti ja myös yhteistyö Pohjois-Euroopassa voidaan toteuttaa konkreettisesti.
Arvoisa puhemies, tämä työ on vielä kesken. Onneksi talousarvion valvontavaliokunta tulee jatkamaan tätä työtä ja tulen viemään ne ajankohtaiset luvut ja tilastot, joita minulla on Yhdysvalloista sen käsiteltäviksi. Onneksi KellettBowman ja Tomlinson ovat tämän valiokunnan jäseniä ja he tulevat varmasti huolehtimaan siitä, että tätä työtä jatketaan.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston edustaja, arvoisat komission jäsenet, tutkintavaliokunnan mietintö on erinomainen asiakirja yhteisön passitusjärjestelmän aukoista ja petosten laajuudesta. Tutkintavaliokunnan 34 jäsentä sekä sen esittelijä ja puheenjohtaja ovat tätä huomattavaa työtä toteuttaessaan kiistämättä hoitaneet kolmentoista kuukauden aikana 37 kokouksessa tutkintavaliokunnan työjärjestyksen 136/1 asetuksessa määrättyä tehtävää. Kyseisessä artiklassa todetaan, että tutkintavaliokunnan tehtävänä on tutkia yhteisöoikeuden rikkomuksia sekä yhteisöoikeuden soveltamisen epäkohtia koskevat väitteet.
Vaikka olen samaa mieltä näin laaditusta diagnoosista, en voi suostua tehtyihin ehdotuksiin. Tämän vuoksi mielipiteeni edustaa vähemmistöä ja kehotan kaikkia kollegoita lukemaan sen mietinnön sivuilta 207-210.
Olisin itse asiassa toivonut, että etusija olisi annettu tehokkaiden toimenpiteiden täytäntöönpanolle. Siitä esimerkkinä kerron, että komissio antoi pelkän suosituksen huomattavaa tupakan salakuljetusongelmaa käsittelevän työryhmän perustamisesta. Sen sijaan, että komissio ryhtyisi nopeasti tehokkaisiin toimenpiteisiin, sen päätavoitteena on ainutlaatuisen eurooppalaisen tullipalvelun perustaminen. Kyse on ideologisesta toimenpiteestä ja komissio myöntää itsekin, ettei se tuottaisi välitöntä tulosta ja se aiheuttaisi huomattavia rakenteellisia mullistuksia.
Mietintö on siis laadittu liian myöhään ja se paljastaa parlamenttimme toimintatavan, joka on usein pohjustava, arvosteleva ja syyttävä, mutta joka ei etene riittävän pitkälle tehokkaiden ratkaisujen etsinnässä, vaan asettaa dogmaattiset ja ideologiset ratkaisut etusijalle.
Tämä on syy, jonka vuoksi äänestin lopullista mietintöä ja suositusta vastaan erottautuen siten valitettavasti kollegoistani.

Martinez
Arvoisa puhemies, Kellett-Bowman on laatinut erinomaisen kertomuksen passitusongelmasta eli toisin sanoen vapaasta liikkumisesta valmisteverojen, alv: n ja niin edelleen poistamisen avulla kolmansien maiden ja niiden kolmansien maiden välillä, jotka kulkevat Euroopan yhteisön läpi.
Minusta tämä on erittäin hieno lahja Rooman sopimuksen 40-vuotispäivänä. Heti ensimmäisellä sivulla KellettBowman luo katsauksen neljänkymmenen vuoden tapahtumiin. Millainen tämä katsaus on? Rikolliset, samoin kuin laittoman toiminnan voitot, kulkevat rajojen yli, sillä niitä ei enää ole. Kellett-Bowman jatkaa selittämällä, että tullihenkilökuntaa on supistettu ja jäljelle jäänyt henkilökunta on kadottanut moraalinsa. Nämä kaksi seikkaa yhdessä aiheuttavat luonnollisesti seurauksia, joita ei ole mahdollista arvioida. Onko kyseessä 750 miljoonaa ecua neljässä vuodessa vai 3 miljardia ecua vuodessa? Arvioinnin mahdottomuus paljastaa myös, millaisia Euroopan komission menetelmät ovat.
Kellett-Bowmanin toinen lahja on hymni rajoille, tässä tapauksessa tulli- ja rangaistus-, mutta myös terveyttä koskeville rajoille. Mietinnöstä käy ilmi, että yksi ainoa maa, Puola, pystyi lähettämään meille 1000 rekka-autoa, 150 000 nautaa ja 6000 tonnia lihaa huolimatta suu- ja sorkkataudista sekä sikarutosta, jotka levisivät vapaasti, koska rajoja ei enää ollut. Mario Monti, jos verorajat olisivat olemassa, ei alv-petoksia tapahtuisi. Yhteinen alvmenettely aiheuttaa itsessään petoksia. Tarvitaan vain väärä tunnistenumero toisessa maassa, jotta voidaan rauhassa harjoittaa vilppiä.
Kellett-Bowmanin mainitsema kolmas, erittäin mielenkiintoinen seikka koskee Euroopan komission työskentelymenetelmiä. Menetelmät ovat yksinkertaisesti hyppy tuntemattomaan. Olemassaolevia järjestelmiä poistetaan korvaamatta niitä mitenkään. Kuten Euroopan komissio ja Medina Ortega hullun lehmän kriisissä, Kellett-Bowman tyytyy puhumaan vakavasta kykenemättömyydestä hoitaa asioita.
Hänen neljäntenä esille ottamansa asia koskee liiallisen verotuksen seurauksia ja erityisesti tupakan valmisteverooikeuksia. Olemme luomassa amerikkalaista kieltojärjestelmää. On selvää, että petoksen avulla voidaan voittaa 83 prosenttia, sillä valmistevero-oikeudet vaihtelevat Portugalissa 76: sta 83 prosenttiin tupakkarasian hinnasta.
Mitä tulee ratkaisuihin, passitusmenettelyn muuttaminen on ratkaisujen siirtämistä. Mario Monti sanoo meille, että Euroopan oikeudellisen pilarin avulla voisimme hälventää Euroopan hallinnollisen pilarin puutteita. Se merkitsisi eurooppalaista valvontarakennetta, joka on yhtä tehoton kuin jo olemassaolevat rakenteet! Tosiasia on, että petokset ovat olennainen osa Euroopan rakentamista. Olemme petkuttaneet alusta lähtien. Olemme pettäneet kansoja, olemme pettäneet suvereniteetin, olemme valehdelleet demokratioille luomalla harvainvaltaa alkaen Euroopan keskuspankin johtajasta aina Euroopan komissioon asti. Arvoisa puhemies, olemme alusta asti valehdelleet kansakunnille ja kansoille. Eurooppa oli Vähän-Aasian tytär, turkkilainen, jonka nappasi joku, jota tyttö luuli häräksi, mutta joka olikin vain Zeus. Sijaissynnyttäjä valehteli ja myös lapsen hedelmöittänyt isä oli valhetta. Kuinka olisi mahdollista, ettei pojalla 2500 vuotta tapahtuman jälkeen olisi valheellisuutta luonteessaan.

Wemheuer
Arvoisa puhemies, herra neuvoston puheenjohtaja, herra komission puheenjohtaja, käytännössä kukaan näistä 370 miljoonasta Euroopan unionin kansalaisesta, joita me täällä edustamme, ei tiedä, että on olemassa passitusjärjestelmä, ja myöskään kukaan näistä kaikista kansalaisista ei tiedä, ettei se toimi. Tämä meidän on tunnustettava. Tämä meidän täytyy pitää mielessämme. Silti vaikka kukaan ei tiedä, ettei se toimi, tietävät nämä 370 miljoonaa kansalaista oikein hyvin, että tämä toimimattomuus uhkaa heitä. KellettBowman sanoi, että päähyötyjä toimimattomuudesta on rikollisuus, ja Pauline Green sanoi tänä aamuna keskustelussa 40-vuotisesta Rooman sopimuksesta, että epäilys tämän Euroopan unionin toimivuuteen kasvaa. Tunne olla uhattuna, kun sitä ei poisteta, tunne että tämä Eurooppa jossakin muodossa vähentää sosiaalista, taloudellista, mutta myös sisäistä turvallisuutta, kasvaa, mikä ei vaaranna vain Euroopan unionin olemassaoloa, vaan myös kehittämisen edelleen ja tulevaisuuden. Tässä suuressa näytelmässä on yhteisön passitusjärjestelmään liittyvät petokset vain pieni tippa. Mutta se on yksi osatekijä ja meidän pitäisi asettaa se tähän poliittiseen yhteyteen ja ottaa se asianomaisen vakavasti.
Sen, mitä nyt sanon, ei ole tarkoitus vapauttaa ketään vastuusta, kaikkein vähiten neuvostoa tai komissiota. Mutta tänään esittämämme kritiikki, joka on perusteellista, pätevää ja perustuu 15 kuukauden kovaan työhön, olisi Euroopan unionin kansalaisten silmissä ja korvissa kai hieman uskottavampaa, jos me kohdistaisimme tämän kritiikin myös meihin itseemme, tähän parlamenttiin. Sillä hyvät kollegat, ehkä on etu puhua nyt, sillä ainakin useammat kuuntelevat, sillä olemmeko ottaneet vakavasti, olemmeko sanoneet, että tämä menettely on suunniteltu kuudelle jäsenvaltiolle ja nyt meitä on jo 15 ja meitä on tarkoitus tulla lisää? Olemmeko esittäneet nämä kysymykset? Emme! Me voimme tietysti syyttää komissiota ja neuvostoa siitä, että ne eivät ole esittäneet näitä kysymyksiä. Me emme peru mitään kritiikistämme. Mutta myös meidän olisi pitänyt esittää nämä kysymykset, ja jos toiset eivät toimi, on meidän se tehtävä!
Herra komissaari Monti, te puhuitte Tulli 2000: n ja tutkintavaliokunnan välisestä yhteydestä, ja tiedän, että kaikki asiantuntijat tuntevat tämän yhteyden. Mutta olemmeko me parlamentissa ottaneet tämän vakavasti? Olemmeko me käyneet keskustelua Tulli 2000: sta niin vakavasti ja huolellisesti kuin olisi ollut välttämätöntä? Emme, me emme ole sitä tehneet! Meidän piti nimittäin taistella sen puolesta, että se saatiin ylipäätään esityslistalle. Tämä on se ongelma. Me emme nähneet kokonaisyhteyttä.
Minä liittäisin mielelläni valiokunnan esittämään 38 suositukseen, joita tuen täysin, yhden suosituksen: Me olemme parlamentti ja haluamme, että meitä myös kohdellaan parlamenttina. Sallikaa meidän toki toimia myös niin, että me voimme edustaa itseämme. Me toimimme päätöksissämme joskus niin kuin me emme olisi niistä enää vastuussa siitä hetkestä alkaen, kun ne lähtevät tästä talosta. Mutta meillä on vastuu ja se voidaan oikein hyvin tuoda ilmi myös tutkintavaliokunnan työssä. Mutta se on tuotava ilmi myös jokapäiväisessä työssä, ja meidän pitää ottaa itsemme vakavammin, jotta muut ottavat meidät vakavammin, ja vasta sitten me voimme saada enemmän painoarvoa kritiikkiimme neuvostoa ja komissiota kohtaan.
Arvoisa puhemies, sallikaa minun lausua lopuksi vielä henkilökohtainen lausunto. Herra komissaari Monti, minä olen arvostellut teitä tutkintavaliokunnan työn kuluessa hyvin suoraan ja välillä hyvin kiivaasti. Koska tämä kritiikki oli julkista ja se myös julkistetaan nyt, haluaisin pyytää anteeksi sitä, mikä on loukannut teitä. Kritiikin sisällöstä en peru mitään, päinvastoin, mutta tapa, jolla puhuitte tänään, muutos, jota osoititte, että se on mahdollista, sitä minä kunnioitan suuresti ja haluaisin tänään myös sanoa sen teille mielelläni!

Theato
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, sisämarkkinat toivat mukanaan neljä tuttua vapautta. Eivätkö ne tuoneet myös viidennen eli huijareiden, salakuljettajien ja salakaupustelijoiden vapaan liikkuvuuden? Tämän selvittäminen oli tutkintavaliokunnan tehtävä ja se selvitti 16 kuulemisessa paikan päällä, matkoin ja lukuisin kokouksin, mitä pimeitä reittejä pitkin voivat kulkea tavarat, joita tuodaan EU: iin säännellyn menettelyn mukaan verottomasti ja tullittomasti, jotka voivat kulkea sen läpi, niin että asianomaiset maksut peritään vasta määräpaikassa.
Puhuakseni heti valiokunnan johtopäätöksestä, joka mainittiin jo useaan kertaan, että passitusjärjestelmä toimii tällä hetkellä huonosti. Mikä nyt ei ole ihme, sillä se on peräisin 60-luvun lopulta, kun yhteisö oli vielä pienempi ja kaupankäynti vähäisempää. Nykyään suoritetaan jopa 18 miljoonaa tapahtumaa vuodessa noin 3000 tullitoimipaikalla noin 20 maassa. Passitusjärjestelmään osallistuu aktiivisesti kuljettajia, kuljetusliikkeitä ja tullivirkailijoita, mutta passiivisesti myös petoksilla hyötyvät eli usein rikollisjärjestöihin kuuluvat tavaran loppuvastaanottajat. He saavat voittonsa maksuttomien tuontihintojen ja pimeillä markkinoilla saadun myyntihinnan erotuksesta. Siten korkeasti verotetut tavarat, kuten savukkeet, ovat erityisen alttiita väärinkäytöksille. Kontillisella savukkeita on noin yhden miljoonan ecun tullaus- ja verotusarvo. Petokset aiheuttavat EU: lle ja jäsenvaltioille miljardiluokan menetyksiä tulleista ja arvonlisä- ja valmisteveroista.
Sisämarkkinoista huolimatta päättyvät kulloinkin erilaiset kansallisten tullihallitusten valtuudet jäsenvaltion rajalle. Niiden työmenetelmät ovat vanhanaikaisia. Ne perustuvat monimutkaiselle paperityölle, johon kuuluu asiakirjoja ja leimoja, jotka ovat helppoja väärentää. Henkilöstön vähennykset ja varojen supistukset haittaavat laajamittaista valvontaa. Pelkät pistokokeet ovat liian vähän. Puuttuva yhteistyö ja todistusaineiston molemminpuolinen kelpaamattomuus tekevät petosten tekijöiden rankaisemisesta lähes mahdotonta. Lisäksi arvonlisäveron periminen kulutusmaassa alkuperämaan sijaan suorastaan houkuttelee petoksiin.
Kuinka on jouduttu näin pitkälle? Sisämarkkinoita toteutettaessa ei komissiossa eikä neuvostossa ajateltu tätä kielteistä näkökohtaa. Parlamentti kuitenkin varoitti tästä kovastikin, hyvä kollega Wemheuer! Vuosikausia jätettiin myös lisääntyvät tappiot huomiotta.
Tutkintavaliokunnan suurin ansio sen innostuneen puheenjohtajan John Tomlinsonin johdolla on passitusjärjestelmän epäkohtien tuominen päivänvaloon. Valtavasta työmäärästä on kiitettävä kunnolla esittelijä Edward Kellett-Bowmania ja sihteeristöä.
Arvoisa puhemies, punaisena lankana valiokunnan 38 suosituksessa on se seikka, että pitkällä tähtäimellä on pyrittävä Euroopan tullilaitokseen. Lähinnä on kuitenkin esitetty toimenpiteitä, joiden tarkoitus on luoda yhteiset puitteet passitusjärjestelmälle. Tässä asiassa komissio on tänään esittänyt mielipiteensä kiitettävällä tavalla. Se on jo ryhtynyt aloitteisiin, ja haluaisin kiittää nimenomaisesti rouva Gradinia ja herra Montia.
Kovempia ponnisteluja tarvitaan kuitenkin myös lainsäädännöllisellä alalla, kuten oikeusavun ja todistusaineiston suhteen. Kaiken kaikkiaan näyttää siltä, että tullimenettelyn osia on keskeisesti luonteeltaan poliittisia ja ne liittyvät tiiviisti poliittisiin realiteetteihin. Siksi vaaditaan tahtoa ja tekoja, jotka vastaavat valiokunnan suosituksia, komissiolta ja neuvostolta, joka oli tänään myös kiitettävästi edustettuna, ja suhteessa hallitusten väliseen konferenssiin on saatava aikaan edistysaskelia. Parlamentti tulee valvomaan ja seuraamaan toimenpiteitä myös talousarvion valvontavaliokunnassa.

Puhemies
Kiitän Theatoa. Keskustelu keskeytetään ja se jatkuu kello 15.00.

Puhemies
Martinezilla on puheenvuoro työjärjestystä koskevassa asiassa.

Martinez
Arvoisa puhemies, nuoret pojat ja tytöt jakavat tämän istuntosalin sisääntuloaulassa lentolehtisiä. Sillä, että he vastustavat kansallista rintamaa, ei ole merkitystä. Asia olisi aivan sama, kuin jos he vastustaisivat kommunistista tai sosialistista puoluetta.
Arvoisa puhemies, pyydän Teitä käyttämään puhemiehen valtuuksianne, jotta vahtimestari tekee lopun tästä tilanteesta. Istuntosalistamme on tulossa lentolehtisten jakelupaikka.

Puhemies
Martinez, te olette oikeassa. Koko parlamentti tarvitsee kunnioitusta ja propagandaa voi luonnollisesti levittää missä tahansa muualla kuin juuri istuntosalin edessä - tämä on suuri talo.

Äänestys
Ahern
Haluan vain sanoa tähän asiaan, että minulla on kopio tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan kirjeestä, jonka mukaan minä olen muka hyväksynyt tämän. En ole koskaan antanut tällaista hyväksyntää. Samoin tapahtui juuri äsken, enkä saanut tilaisuutta osoittaa olevani eri mieltä tästä ehdotuksesta, joten teen sen tässä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, Ahern. Ilmoitus, jonka juuri annoitte, merkitään pöytäkirjaan.

Trakatellis
Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa, että muutosehdotuksen 37 mukaan komissio ei voi muuttaa liitteeseen sisällytettyjä oleellisia kohtia. Poikkeuksen muodostavat määrätyt kohdat, jotka ovat direktiivin kannalta oleellisia, kuten vaarojen arviointi, joka itse asiassa on direktiivin ydin. Jos tätä muutosehdotusta ei hyväksytä äänestyksessä, silloin valiokuntien kautta voidaan direktiivin perusluonnetta muuttaa. Sen vuoksi pyydän istuntoa äänestämään muutosehdotuksen 37 puolesta.
Muutetusta komission esityksestä toimitetun äänestyksen jälkeen:

Trakatellis
Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä arvoisalta komission jäseneltä Bjerregaardilta:
Ensiksi, hyväksyykö hän muutoksen oikeudelliseen pohjaan? Haluaisin muistuttaa häntä siitä, että 19. helmikuuta tämä istunto hyväksyi komission BSE-tautia koskevan esityksen, jossa komission johtopäätöksiin ja ehdotuksiin sisältyi periaate, että kaikki julkiseen terveydenhoitoon liittyvät päätökset täytyy tehdä noudattaen yhteispäätösperiaatetta.
Toiseksi, eilen hän ilmoitti osittain hyväksyvänsä vaaratekijöiden arviointia koskevan muutosehdotuksen. Minkä osan hän siitä hyväksyy? Tämä muutoskohta on mitä oleellisin, se muodostaa direktiivin ytimen. Kuulisin mielelläni, että komission jäsen hyväksyy sen kokonaisuudessaan, sillä käytännössä se antaa oikean tavan arvioida vaaratekijöitä sekä lisäksi määrittelee oikein työtilat, joissa geenimuunneltuja mikro-organismeja käsitellään.

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, meillä oli eilen mahdollisuus keskustella perusteellisesti esityksestä, josta parlamentti on nyt äänestänyt. Perustelin eilen, miksi komissio ei ollut oikeudellisen perustan muuttamisen kannalla. Korostin myös, että komissio oli sitä vastoin valmis noudattamaan tarkistusta, jonka mukaan parlamentti sai täyden vaikutusvallan liitteiden osalta, mitä monet puhujat kannattivat. Sanomattakin on selvää, ettei asiassa ole tapahtunut muutoksia eilisen jälkeen, paitsi että meidän täytyy luonnollisesti tutustua niihin tarkistuksiin, jotka on hyväksytty täällä parlamentissa.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Breyer
Arvoisa puhemies, pidän velvollisuutenani muistuttaa kollegoja siitä, että tarkistusperuste F ei ole oikea. Tässä tarkistuksessa 12 väitetään, että Eurooppa-neuvoston sopimuksessa ihmisoikeuksista ja biolääketieteestä kiellettäisiin suoraan kloonaus, ja siinä väitetään, että se on ensimmäinen kansainoikeudellinen kloonauskielto. Tämä ei pidä paikkaansa, kuten monet muut kollegat tietävät. Minusta on tärkeää, että tämä on selvää äänestyksessä.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Green
Arvoisa puhemies, esityslistalla seuraavana olevana äänestys koskee Renault'n tehtaan sulkemista. Lehtereillä on ammattiyhdistysmiehiä ja -naisia, jotka eilisestä lähtien ovat olleet täällä ja jotka tulevat suoraan Pariisin mielenosoituksesta ja edustavat Vilvoordessa sijaitsevan Renault'n tehtaan 3100 ihmistä, jotka jäävät työttömiksi, jos päätös menee läpi muuttumattomana. Mielestäni voimme toivottaa heidät tervetulleeksi lehtereille ja osoittaa tukemme heidän asialleen.
(Voimakkaita ja jatkuvia suosionosoituksia)

Puhemies
Paljon kiitoksia, Green. Tiedän teidän ymmärtävän puhemiehenä toimimisen asettamat institutionaaliset rajoitukset, mutta teidän sananne merkitään pöytäkirjaan täysistunnon niille suomalla painoarvolla.

Konrad
Arvoisa puhemies, naisten ja herrojen lehteriltä lähettämät ystävälliset terveiset ovat syy, minkä vuoksi ilmaisen tyytymättömyyteni siihen, rouva Green, että parlamentissamme viitataan tilanteeseen tällä tavalla.
(Välihuomautuksia ja suosionosoituksia) Me kaikki olemme vapaasti valittuja edustajia ja minä arvostan sitä, että parlamentti tekee päätöksensä vapaasti ilman, että sitä painostetaan mielenosoituksilla tai lehtereiltä. Tämän haluan ilmoittaa pöytäkirjaan!
(Melua yleisölehtereiltä)
Puhemies
Hiljaisuus lehterille! Hiljaisuus lehterille! Hyvät herrat lehterillä! Hyvät herrat lehterillä! Hiljaisuutta! Hyvät herrat lehterillä, olkaa ystävällisiä ja kuunnelkaa minua. Hyvät herrat lehterillä, työjärjestyksemme kieltää ehdottomasti kaikenlaiset mielenilmaisut lehteriltä. Joten jos te ette ole hiljaa, olen ikävä kyllä pakotettu poistamaan teidät. Siksi pyydän, että olette hiljaa.
Teille Konrad minun pitää sanoa, että tässä parlamentissa kaikilla jäsenillä on oikeus puhua. Tässä parlamentissa voi äänestyksessä täysin vapaasti ilmaista mielipiteensä.
Keskustelu tästä asiasta on jo käyty, eli siirrymme äänestykseen. Pyydän, että te rauhallisella käytöksellänne, jonka näin merkittävä asia hyvin ansaitsee, autatte minua saamaan äänestyksen päätökseen.
Yhteinen päätöslauselmaesitys Renault'n tehtaan sulkemisesta Vilvoordessa (Belgiassa)
Ennen äänestystä:

Puhemies
Giansily pyytää puheenvuoroa. Annan sen hänelle äänestyksen jälkeen.
(Giansilyn pyytäessä itsepintaisesti puheenvuoroa) Giansily, minun täytyy muistuttaa, että tämän kokouksen päätökset, niin kauan kuin on minun vuoroni toimia puhemiehenä, olivatpa ne sitten oikeita tai eivät, ne teen minä. Sanoin, että annan teille puheenvuoron äänestyksen jälkeen ja siksi pyydän, että istutte.
Jos te ette kunnioita kokouksen työtä olen pakotettu poistamaan teidät salista. Edustajakokouksen työtä pitää kunnioittaa! Koska osa istunnon osallistujista on jo äänestänyt jaloillaan, jatkakaamme työtämme.
Giansily, jos ette kunnioita tätä puhemiestä, toimitan teidät pois istuntosalista.
Poistukaa istuntosalista, Giansily!
Työjärjestyksen 109 artiklan mukaisesti ja pyydettyäni Giansilya toistavasti noudattamaan järjestystä, käytän työjärjestyksen suomia valtuuksia ja poistan Giansilyn istuntosalista.
Pyydän rauhallisuutta. Tein päätöksen puhemiehenä, työjärjestyksen suomia valtuuksia käyttäen. De Vries pyytää puheenvuoroa.

De Vries
Luulen, että kaikki me olemme tietoisia siitä, että asia, josta äänestämme, on erittäin arkaluontoinen. Tiedämme myös, että on lukuisia yksityiskohtia, jotka on ratkaistava äänestyksellä. Olemme Renault'n tehtaan työntekijöille sen velkaa, että annamme tämän äänestyksen jatkua parlamentin sääntöjen mukaisesti, rauhallisesti ja arvokkaasti.
Arvoisa puhemies, kunnioitan teidän asemaanne, kuten meidän kaikkien tulisi tehdä. En halua kyseenalaistaa asemaanne tämän istunnon puhemiehenä. Haluan tehdä tämän ehdottoman selväksi.
Kun otetaan kuitenkin huomioon, että kello on jo yli yhden, voi olla parempi suorittaa tämä äänestys klo 15 eli lounastauon jälkeen, jotta voimme tehdä sen rauhassa. Sen tähden ehdotan, että keskeytämme istunnon.

Puhemies
Minun pitää muistuttaa teille, että jos hyväksyn de Vriesin ehdotuksen, äänestystä ei voida toimittaa tänä iltapäivänä, vaan se pitää toimittaa huomenna. Toiseksi luulen, että voisimme hieman rauhoittua ja mennä eteenpäin. Puheenvuoro on nyt Martensilla.

Martens
Arvoisa puhemies, mielestäni parasta, mitä parlamentti voi tehdä tällä hetkellä, on hyväksyä Vilvoorden työntekijöitä käsittelevä päätöslauselma. Mutta pyydän teitä arvoisa puhemies palauttaaksenne järjestyksen parlamenttiin, ja sitä tämä parlamentti tarvitsee, keskeyttämään istunnon selvittääksenne sen välikohtauksen, joka äsken sattui erään parlamentin jäsenen kanssa. Pyydän teitä siis keskeyttämään istunnon, jotta me voimme tai te voitte hoitaa tämä asian niin, että voimme siirtyä järjestyksessä ja rauhassa äänestämään päätöslauselmasta.

Puhemies
Martens, jos keskeytän istunnon, äänestys pitää työjärjestyksen määräysten mukaisesti toimittaa huomenna. Siksi, tämän äänestyksen merkityksen vuoksi, pyrin ratkaisemaan asian, jos koko edustajakokous minua siinä auttaa. Välikohtaus alkoi siitä, kun Giansily pyysi puheenvuoroa.
Olkaa ystävälliset ja muistakaa, että kun lehteriltä on ilmaistu joku tietty mielenilmaus, puhemies uhkasi voimallisesti, että mikäli se tapahtuu uudestaan, sen aiheuttajat poistettaisiin lehteriltä. Siitä lähtien ilmaantui useita välikohtauksia. Jotta äänestys ei myöhästyisi, sanoi Giansilylle, että antaisin hänelle puheenvuoron äänestyksen päätyttyä.
Martensilla on puheenvuoro.

Martens
Arvoisa puhemies, on täysin mahdollista keskeyttää työskentely 5-10 minuutiksi välikohtauksen selvittämiseksi ja jatkaa äänestystä vasta sen jälkeen.

Puhemies
Ehdotan, että istunto keskeytetään viideksi minuutiksi.
(Istunto keskeytettiin klo 13.15 ja sitä jatkettiin klo 13.20.)

Puhemies
Kuultuani poliittisten ryhmien puheenjohtajia, ja tämän välikohtauksen mahdollisen arvioinnin ja puhemiehen käytöksen asiallisuutta tai asiattomuutta koskevien mielipiteitten ilmaisutapojen käyttökelpoisuuden yläpuolella, jatkamme tätä istuntoa, mutta niin, että jokainen poliittinen ryhmä saa yhden minuutin puheenvuoron. Pyydän että toimitte yhteistyössä puhemiehen kanssa, koska on tärkeää, että voimme pääsemme pian toimittamaan tälle päivälle suunnittelemamme äänestyksen.
Durylla on puheenvuoro.

Dury
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että löysitte ratkaisun istuntomme jatkamiseksi arvokkaasti. Näin voimme äänestää päätöslauselmasta, kuten me kaikki toivoimme.
Eilen kuulin monen kollegan puhuvan sosiaalisesta Euroopasta ja tukevan Renault'n työntekijöitä kaikissa maissa, ei ainoastaan Vilvoordessa. Toivoisin heidän toteuttavan puheensa käytännössä äänestämällä päätöslauselmamme puolesta. Toivon siis kuulevani heitä myös nyt. Olen hyvin iloinen tästä ratkaisusta.
Äänestäkäämme kaikki yhdessä arvokkaasti osoittaaksemme neuvottelukumppaneillemme, että Euroopan parlamentti tukee sosiaalista Eurooppaa.

Martens
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, se mitä meidän nyt pitää tehdä on normaalia ja kunnollista parlamentaarista työtämme, eli se tarkoittaa tämän päätöslauselman hyväksymistä. Kuten äsken sanoin, se on tärkeintä, mitä meidän on tehtävä ja meidän on opittava käyttäytymään kunnon parlamentin tavoin. Erinomainen keino siihen on keskustelu ja tälle päätöslauselmalle annettava solidaarisuuden osoitus. Kärsimme kaikki näiden työntekijöiden kanssa, joita uhataan. Se mitä meidän on tehtävä, on kunnioittaa parlamentin sääntöjä ja käydä rehellistä ja reilua keskustelua. Ja nyt meidän on äänestettävä tästä päätöslauselmasta.

Pasty
Arvoisa puhemies, juuri sattunutta kohtausta ei missään tapauksessa voida hyväksyä, sillä me emme ole ammattiyhdistysten symposiumissa, vaan Euroopan parlamentissa. Äänestys on parhaillaan käynnissä. Teidän ei olisi pitänyt antaa puheenvuoroa Greenille. Teidän ei myöskään olisi pitänyt antaa puheenvuoroa lehterille ja Teidän olisi välikohtauksen alettua pitänyt välittömästi keskeyttää istunto ja määrätä lehteri tyhjennettäväksi.
Mielestäni meidän on mahdotonta äänestää näissä olosuhteissa ja tällaisen paineen alla. Jos jatkatte äänestystä, annan asian puhemieskonferenssin puheenjohtajien ratkaistavaksi. Tämän sanottuani kehotan ryhmääni olemaan osallistumatta äänestykseen ja poistumaan salista.

Puerta
Kuten jo sanottiinkin, arvoisa puhemies, kyseessä olevan aiheen vakavuus vaatii meitä täyttämään velvollisuutemme. Olemme jo saaneet palautettua parlamenttiin työrauhan keskustelua varten. Ja onnittelen teitä siitä, että päätitte jatkaa kokousta uudelleen, teillä on päätöksellenne ryhmien puheenjohtajien kautta ryhmien enemmistön tuki. Nyt ryhdymme käsittelemään asiaa ja teemme päätöksen. Tänään olemme toimittaneet Rooman sopimuksen 40-vuotisjuhlaistunnon, ja sen toimittaminen olisi ollut epäonnistunut, jos aamuisten korupuheiden jälkeen emme onnistuisi toimittamaan tavallista, mutta hyvin tärkeää, äänestystä.
Minun pitää vielä lisätä, että ryhmämme oli yllättynyt nähdessään, että yhteisen päätöslauselmaa muotoiltaessa sen 8 artiklaan on kirjoitettu, että toivotaan, että yrityksen johto laatii sosiaaliohjelman, työtekijöiden edustuksen tuella, joka tekee irtisanomiset hyväksytyiksi. Me emme voi tukea tätä päätöslauselmaa, peruutamme allekirjoituksemme ja pyydämme, että tätä 8 artiklaa ei hyväksytä; siinä tapauksessa voisimme tukea päätöslauselmaa. Arvoisa puhemies, olkaa ystävällinen ja merkitkää muistiin, että peruutamme allekirjoituksemme yhteisestä päätöslauselmasta.

Cohn-Bendit
Arvoisat naiset ja herrat, toisinaan Euroopan parlamentin on hyväksyttävä se, että ihmisten vastoinkäymiset ja yhteiskunnan ongelmat ulottuvat tänne asti.
Mielestäni ei ole syytä hermostua. Koska meillä on äänestysluettelo, kaikki tietävät, kuinka me äänestämme. Lopettakaa hössötyksenne! Säilyttäkäämme arvokkuutemme ja ajatelkaamme, että miljoonat ihmiset ovat työttöminä! Hoitakaamme työmme! Meille maksetaan siitä hyvin. Äänestäkäämme! Te äänestätte vastaan ja me äänestämme puolesta. Historia arvioikoon tuloksen!
Kiitos oikeiston edustajille luokkataistelun tuomisesta tähän parlamenttiin!

Lalumière
Arvoisat kollegat, Renault'n tapaus on niin vakava, että tunteiden ja tietynlaisen vihan ilmaisut ovat ymmärrettäviä. Mutta juuri asian vakavuuden vuoksi meidän on pysyttävä rauhallisina. Muut minun lisäkseni totesivat tämän juuri. Tehtävämme ja vastuumme tänään on äänestää, kun tämä asia on käsitelty. Äänestämme kukin haluamaamme suuntaan. Se on poliittinen velvollisuutemme.
Olivatpa äänestyksen alussa sattuneet työjärjestystä koskeneet välikohtaukset millaisia tahansa, voimme palata niihin myöhemmin. Mielestäni nyt on äänestettävä hyvin rauhallisesti ja tyynesti.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, kuten Jean-Claude Pasty juuri aivan oikein totesi, teillä on vastuu sattuneesta välikohtauksesta. Meidän parlamentissamme ei ole mahdollista suosia tiettyjä puhujia jäsenten joukossa. Jos annatte puheenvuoron yhdelle jäsenelle, on teidän annettava se myös toiselle, jos tämä pyytää sitä samanaikaisesti samasta aiheesta. Tätä tarkoittaa demokratia. Demokratia, jossa jäsenten välinen erottelu on kielletty.
Seuraavaksi haluaisin esittää kysymyksen, ensin teille ja sen jälkeen parlamenttimme puhemiehistölle. Lehterillä käy vierailijoita. Kutsuin itse tällä viikolla kaksi vierailijaryhmää. Paikat on tällä hetkellä varattu joulukuuhun asti. Kuka jäsenistä salli lehterillä olleiden henkilöiden pääsyn sinne? Mihin kiintiöön tämä vierailijaryhmä kuului? Koska vierailusta on tehty varaus? Tämä on hyvin täsmällinen kysymys. En vastusta lehterillä olevien henkilöiden läsnäoloa, mutta sallitte heidän vastaanottaa suosionosoituksia, vaikka kyseessä ei ollut virallinen valtuuskunta.
Ette alistaneet äänestykseen de Vriesin ehdotusta, vaikka teidän 111 artiklan mukaan olisi pitänyt tehdä niin. Pyydän teitä nyt työjärjestyksen 132 artiklan mukaisesti alistamaan puheenjohtaja Pastyn esittelemän ehdotuksen istunnon keskeyttämisestä äänestykseen.

Féret
Arvoisa puhemies, henkilökohtaisesti iloitsen siitä, että joukossamme on Renault'n työntekijöitä. Mutta en siedä sitä, että annatte sosialistijäsenille tilaisuuden vaalipropagandaan. Tiedämme, että Renault'n tehtaan sulki Schweitzer, joka on sosialisti ja Laurent Fabiuksen ystävä.
Sanon tämän Durylle ja varoitan Renault'n työntekijöitä siitä, että sosialistit yrittävät voittaa taistelun, vaikka työttömyys on juuri sosialistien syytä.
Toinen asiani kohdistuu Greeniin, joka käytti asemaansa hyväkseen tehdäkseen vaalipropagandaa. Haluan muistuttaa, että belgialaiset työntekijät joutuivat kärsimään 1980-luvulla, kun Iso-Britannia vei British Leyland - tehtaansa takaisin Iso-Britanniaan. Tuolloin tuhansia vallonialaisia jäi työttömiksi eikä kukaan huolestunut asiasta. Me joka tapauksessa puolustamme työntekijöitä emmekä tee kuten sosialistit ovat tehneet nyt ja kuten he ovat aina tehneet eli valehdelleet ja huijanneet.

Puhemies
Paljon kiitoksia, Féret.
Fabre-Aubrespy on esittänyt muodollisen pyynnön istunnon keskeyttämisestä, josta pitää äänestää.
Siirrymme äänestykseen istunnon keskeyttämisestä.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.) Siirrymme siis äänestykseen viiden poliittisen ryhmän käsiteltäväksi jättämästä yhteisestä päätöslauselmaesityksestä, koska Puerta juuri ilmoitti että GUE/NGL-ryhmä on peruuttanut tukensa yhteiselle päätöslauselmaesitykselle.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Puhemies
Giansilyllä on puheenvuoro työjärjestystä koskevassa asiassa.

Giansily
Parempi myöhään kuin ei milloinkaan, arvoisa puhemies.
Arvoisa puhemies, tarkoitukseni ei ollut äsken olla aggressiivinen teitä kohtaan, vaan halusin yksinkertaisesti kysyä teiltä, mihin työjärjestyksen artiklaan perustuen keskeytitte äänestyksen ja annoitte puheenvuoron yhdelle kollegoistamme. Tuo kollega sattuu olemaan edustajakokouksemme merkittävimmän ryhmän puheenjohtaja. Saitte meidät äänestämään tärkeästä päätöslauselmasta joidenkin lehterillä olleiden henkilöiden paineen alaisena. Näin toimiessanne ette tehneet palvelusta edustajakokouksellemme. Edustajakokouksemme ei ole ulkopuolisten silmissä uskottava. Sitä pidetään omalaatuisena. Parlamentissa kuullaan ihmisiä, jotka 30-vuotiaina huusivat 'hajottakaamme' ja joiden tänä aamuna kuulimme sanovan 'äänestäkäämme'.
Luulen, arvoisa puhemies, että kaikki täällä olevat äänestivät varapuhemiesten äänestyspäivänä teitä, sillä asiasta vallitsi yksimielisyys. Minusta yksimielisyys tässä parlamentissa on ennen kaikkea parlamentin jäsenten kunnioittamista. Tultaessa täysin uskomattomaan tilanteeseen, jossa lehterillä olevat ihmiset uhkaavat nyrkein parlamentin jäseniä ja jolloin te vaaditte parlamentin jäsenen poistamista istuntosalista, tarkoittaa tämä, arvoisa puhemies, että olette epäonnistuneet tehtävässänne. Jos olisitte kunnian mies, eroaisitte heti paikalla tehtävästänne.

Puhemies
Giansily, pyrin aina puhemiehen tehtävissä toimimaan institutionaalisen tasapainon hyväksi. Voin erehtyä, mutta en ole vihamielinen teitä tai ketään muutakaan kohtaan, ja olen aina valmis oppimaan. Siksi suhtaudun oppivaisin mielin siihen, mitä sanoitte, vaikka sananne epäilemättä sisälsivätkin vihamielisyytä, ja toivon että tulevaisuudessa onnistun toimimaan paremmin.
McIntoshilla on puheenvuoro työjärjestystä koskevassa asiassa.

McIntosh
Arvoisa puhemies, työjärjestyksen noudattamista koskevana puheenvuorona totean, että ette ole ainoastaan vahingoittanut parlamentin arvovaltaa vaan myös kyseenalaistanut aseman, jossa toimitte tänään parlamentin puhemiehenä. Työjärjestyksen 127 artikla on erittäin selkeä. Parlamentin jäsen voi huomauttaa teille, jos parlamentin työjärjestystä ei noudateta. Tällainen puheenvuoropyyntö ohittaa järjestyksessä kaikki muut puheenvuoropyynnöt. Haluaisin tietää, minkä artiklan perusteella Green puhui ja minkä artiklan perusteella hänelle annettiin puheenvuoro. Haluaisin myös tietää, miksi kävi niin, että kun 126 artikla ja pyyntö keskeyttää istunto oli otettu esille, pyyntöä ei noudatettu välittömästi eikä asiasta äänestetty; ja miksi kävi niin, että kun ihmiset lehtereillä olivat rikkoneet 101 artiklan 3 kohtaa ja siten loukanneet parlamentin arvovaltaa ja sen jälkeen jatkaneet televisiohaastatteluja lehterillä ja soittaneet matkapuhelimilla, jotka ovat ehdottomasti kiellettyjä tässä rakennuksessa, ette välittömästi poistanut heitä ennen äänestystä 101 artiklan kohdan 3 mukaisesti. Haluaisin myös tietää, miksi kollegalleni, joka yritti käyttää 127 artiklan mukaista oikeuttaan, ei annettu puheenvuoroa ja miksi te ette poistunut puhemiehen paikalta artiklan 111 mukaisesti ja välittömästi keskeyttänyt istuntoa, kunnes järjestys palautettaisiin.

Puhemies
Kiitos McIntosh. Olen sanonut tämän istunnon aikana - ja sanon sen nyt uudestaan - että 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti, minä otan täyden vastuun tämän istunnon kulusta, joten olen valmis milloin tahansa vastaamaan siitä puhemiehistön ja puhemieskonferenssin edessä. Arvoisa McIntosh, olen toiminut 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja toimin edelleen, niin kauan kuin johdan tätä istuntoa, oli se sitten joissain tilanteissa kuinka vaikeaa tahansa.
Falconerilla on nyt puheenvuoro työjärjestystä koskevassa asiassa.

Falconer
Arvoisa puhemies, McIntosh haluaa taas esiintyä. Nyt ymmärrämme, miten juristit päätyvät paikkoihin, joissa poliitikkojen tulisi olla. Mielestäni teidän tapanne johtaa istuntoa oli oikea. Green puhui istuntosalille esitetyn päätöslauselman puolesta. Sen jälkeen annoitte puheenvuoron vastapuolen edustajalle, joka vastusti Greenin puhetta. Annoitte siis puheenvuoron yhdelle ehdotusta kannattavalle ja yhdelle ehdotusta vastustavalle puhujalle. Ottaen huomioon, että kyse on lehtereillä olevien ihmisten toimeentulosta, on aivan hyväksyttävää, että he osoittivat mieltään. Se ei ollut törkeää käyttäytymistä. Jokainen, joka on osallistunut mielenosoituksiin tai työmarkkinariitoihin, tietää, että tämä ei ollut törkeää. Joten, arvoisa puhemies, teidän menettelynne oli ihan oikea.
Ette antanut Giansilylle puheenvuoroa, koska halusitte viedä asiaa eteenpäin. Haluan vain sanoa, että teidän menettelynne on ollut teille kunniaksi. Pyydän tämän parlamentin jäseniä muistamaan, että he ovat täällä poliitikkoina eikä heidän tulisi esittää olevansa niin paksunahkaisia, että he eivät ole tietoisia tavallisten työtätekevien ihmisten ongelmista. Nämä voivat joutua työttömiksi heidän toimentuloonsa välinpitämättömästi suhtautuvien monikansallisten poliitikkojen mielijohteiden takia.

Hallam
Arvoisa puhemies, haluan, että parlamentin pöytäkirjaan merkitään, että tämän iltapäivän keskustelujen aikana, erityisesti häiritsevien tilanteiden aikana, Britannian konservatiivipuolueen jäsenet tekivät rivoja eleitä lehterillä olevan yleisön suuntaan. Paheksun tätä menettelyä ja pyydän, että jossain vaiheessa tulevaisuudessa ryhdytään antamaan kurinpalautusta näille jäsenille. On väärin, että parlamentin jäsenet käyttäytyvät tällä vastenmielisellä tavalla ihmisiä kohtaan, jotka ovat juuri menettäneet työpaikkansa.

Corbett
Arvoisa puhemies, tämän parlamentin järjestys ja arvovalta perustuvat puhemiehen aseman kunnioittamiseen ja puhemiehen tekemien ratkaisujen kunnioittamiseen. Työjärjestyksen 109 artiklassa määrätään, että jos puhemies poistaa jäsenen istuntosalista kurinpidollisista syistä, hän ei voi palata istuntosaliin istunnon loppuajaksi. Jäsen, jonka poistitte salista, tuli takaisin saliin ja osallistui myös näihin äänestyksiin. Pyydän sen tähden, että hänen äänensä mitätöidään. Hänelle annettiin myös oikeus antaa äänestysselitys.
En tahdo edelleen kiristää tätä kireää tilannetta, mutta työjärjestyksen kunnioittaminen, mikä on oleellista tämän istunnon johtamisessa, edellyttää, että myös tätä artiklaa noudatetaan. Jos tätä - eli puhemiehen arvovallan ja parlamentin järjestyksen pohjimmaista perustaa - ei kunnioiteta, alennumme rosvojoukon tasolle.

Puhemies
Kiitos, Corbett.
Minun pitää sanoa teille taas uudestaan, että puhemiehenä otan täyden vastuun kaikista tehdyistä päätöksistä, myös niistä, jotka juuri mainitsitte. Kun tässä kokouksessa on erilaisia mielipiteitä, puhemiehen pitää tehdä päätös, eikä se voi miellyttää kaikkia kokouksen jäseniä. Pyrin toimimaan sen mukaisesti, mikä minusta tuntuu oikealta tai, joskus tavalla, joka voisi rauhoittaa tilanteen, aina kuitenkin työjärjestyksen mukaisesti. Juuri siksi, keskustelun uudelleen alkamisen välttämiseksi, halusin siirtyä äänestykseen - en onnistunut siinä, jouduin pitämään järjestystä - ja sen jälkeen vaihdoin ajatuksia poliittisten ryhmien puheenjohtajien kanssa, puheenjohtajat auttoivat puhemiestä pääsemään pois siitä jännittyneestä tilanteesta johon olimme joutuneet. En halua, että me joudumme uudelleen tällaiseen jännittyneeseen tilanteeseen. Annan puheenvuoron jokaiselle, joka sitä pyytää, mutta luulen, että joka tapauksessa olemme onnistuneet, jos emme välttämättä aivan ratkaisemaan välikohtausta tyydyttävällä tavalla - mahdollisista myöhemmistä huomautuksista riippuen - niin kuitenkin ainakin menemään eteenpäin työssämme, ja toimittamaan äänestyksen, jota me kaikki, aivan kaikki, pidämme hyvin merkittävänä.
Pastylla on puheenvuoro työjärjestystä koskevassa asiassa.

Pasty
Arvoisa puhemies, tärkein tehtävänne istunnon puhemiehenä on työjärjestyksen noudattamisen valvominen. Teidän ei olisi pitänyt antaa Greenille puheenvuoroa äänestyksen aikana. Greenin puheenvuoro oli poliittinen. Hän ei viitannut työjärjestykseen eikä selittänyt äänestystä, vaan käytti poliittisen puheenvuoron. Näin ollen kaikki kollegat olivat oikeutettuja pyytämään puheenvuoron. Kaikki. Yksi joka ryhmästä. Mutta näin ei tapahtunut. Te jopa kieltäydyitte tästä, mikä on hyvin vakavaa. Sitten seurasi vieläkin pahempaa, sillä lehterillä sattui välikohtaus. Kunnioitamme lehterillä olevia ihmisiä, sillä he ovat vieraitamme, mutta myös heidän on kunnioitettava parlamentin jäseniä. Parlamentin jäseniä kuitenkin loukattiin käytöksellä, jonka todistajia me olimme. Teidän, arvoisa puhemies, olisi pitänyt viipymättä keskeyttää istunto ja vaatia lehterin tyhjennystä, sillä se olisi ollut ainoa keino palauttaa järjestys. Te ette toimineet näin. Esitän kysymyksen puhemieskonferenssille. Toivon myös, että parlamentin puhemiehistö käsittelee asiaa, sillä käytöksenne ei ollut hyväksyttävää. Kutsuisin teitä jopa rikoksenuusijaksi, sillä muistan toisen, myös lehteriin liittyneen välikohtauksen, jolloin te toimitte puhemiehenä. Kyse oli laittomia siirtolaisia koskevasta ongelmasta. Tämä välikohtaus ei siis ole pelkkää sattumaa ja toivon, että asia otetaan esille sekä puhemieskonferenssissa että parlamentin puhemiehistössä, sillä on sietämätöntä, että varapuhemiehet käyttäytyvät kuten te.

Puhemies
Kiitos, Pasty. Kirjaan sen mitä sanoitte, niin että se merkitään pöytäkirjaan. Olen sanonut yhden ja toisenkin kerran, että toivon teidän keskustelevan tästä asiasta sellaisin sanoin ja sellaisissa paikoissa, jotka teidän mielestänne ovat siihen sopivia; nyt luulen, että meidän ei pitäisi enää jatkaa tästä samasta aiheesta, mutta olen nyt hyvin antelias, koska meidän ei enää tarvitse äänestää enempää.
Coxilla on puheenvuoro työjärjestystä koskevassa asiassa.

Cox
Arvoisa puhemies, pyysin tätä puheenvuoroa, koska haluaisin kommentoida lyhyesti Corbettin puheenvuoroa. Olen varma, että kyseisen artiklan teknisten yksityiskohtien osalta hän on oikeassa. Poliittisena puheenvuorona se ei kuitenkaan ole käyttökelpoinen. Tämänpäiväinen virheiden ja väärien päätösten farssi vain saisi jatkoa, jos Giansilyn virheellinen poistumiskehotus pantaisiin täytäntöön jonkin teknisen syyn vuoksi. Hänellä oli oikeus puheenvuoroon, ja olen pahoillani, ettei hänelle sitä suotu kuten muille. Jos hänet on poistettava istuntosalista jonkin teknisen syyn vuoksi, toivon solidaarisuuden osoituksena, että minutkin poistetaan.

Puhemies
Kiitos, Cox.
Seppäsellä on nyt puheenvuoro työjärjestystä koskevassa asiassa.

Seppänen
Arvoisa herra puheenjohtaja, minä tuen puheenjohtajan menettelyä tässä tapauksessa. Kiinnittäisin samalla huomion siihen, että herra Giansily poistettiin salista puheenjohtajan päätöksellä. Minusta puheenvuoro, joka tässä yhteydessä käytettiin, on perusteltu. Emme voi poistaa jotain henkilöä salista ja sallia hänen sen jälkeen osallistuvan äänestyksiin ja käyttävän puheenvuoroja. Kyseessä oleva henkilö on samasta ryhmästä kuin herra Pasty, joka edellisellä kerralla äänesti toisen henkilön puolesta täällä täysistuntosalissa. Nyt saman ryhmän jäsen ei poistu salista, vaikka hänet on poistettu, vaan osallistuu sen jälkeen keskusteluun ja äänestyksiin. Mielestäni tämä asia täytyy viedä puhemiesneuvostoon, muuten meillä kaikilla täytyy olla mahdollisuus olla paikalla, vaikka meidät on poistettu salista.

Roth
Arvoisa puhemies, mielestäni meidän pitäisi palata tosiasioihin. Te arvostelitte rouva Greeniä. Te annoitte sitten puheenvuoron herra Konradille. Herra Konrad puolestaan katsoi tarpeelliseksi provosoida. Minusta teidän lausuntonne oli provosoiva näitä vieraita kohtaan, jotka ovat tulleet tänne täynnä tunteita, jotka pelkäävät toimeentulonsa puolesta, jotka menettävät työnsä ja joiden perheet eivät tiedä, miten tästä eteenpäin. Lisäksi myös puhemies arvosteli näitä vieraita ja sanoi, että heidän pitäisi olla hiljaa tai heidän on poistuttava lehteriltä. Me tiedämme, että ei ole oikein pyrkiä vaikuttamaan meihin lehteriltä, mutta nämä ihmiset eivät varmasti tienneet sitä!
Palatkaamme tosiasioihin! Mitä on näiden tunteiden taustalla, mitä on näiden pelkojen taustalla? Eikö meidän pitäisi olla iloisia, tässähän on kyse myös tämän parlamentin identiteetistä, että ihmiset, joita tämä asia koskee, jotka pelkäävät, jotka odottavat meidän parlamentiltamme politiikkaa, tulevat luoksemme! Ja vaatia sitten, että heidät on heitettävä ulos, kuten jo monet kollegat ovat sanoneet, on näiden ihmisten kohtaaman ongelman huomioon ottaen todella mautonta!
Toiseksi haluaisin antaa henkilökohtaisen lausunnon. Edustaja nimeltään Féret, joka edustaa Front Nationalia, kutsui sekä rouva Greeniä että minua fasisteiksi. Minä torjun tämän osaltani jyrkästi! Aivan oikein, Front Nationalin edustaja nimittelee sosiaalidemokraattia ja vihreää fasistiksi. Mielestäni tämä puhuu puolestaan!

Green
Arvoisa puhemies, olen istunut hiljaa sen jälkeen kun esitin ensimmäisen asiaa koskevan puheenvuoroni. Minun täytyy sanoa, että olin hämmästynyt puheenvuoroni aiheuttamasta reaktiosta, sillä on normaalia, kuten jokainen parlamentin jäsen tietää, että jäsenet kiinnittävät parlamentin huomion lehterillä olevaan yleisöön niiden keskustelujen aikana, joista he ovat kiinnostuneet. Asiaan ei liittynyt mitään muuta. Olin hämmästynyt Renault'n tehtaan valtuuskunnan läsnäolon aiheuttamasta reaktiosta, kun aioimme äänestää päätöslauselmasta. Minusta tämä vaikutti aivan omituiselta ja ylimitoitetulta reaktiolta.
Minun täytyy kuitenkin sanoa, arvoisa puhemies, että kun annoitte puheenvuoron Konradille - toisin sanoen yksi puheenvuoro ehdotusta kannattavalle ja yksi ehdotusta vastustavalle puhujalle - ja sitten yrititte lopettaa häiriön lehterillä, toimitte arvokkaasti, mutta että se, mitä tämän jälkeen tapahtui, ei ollut hyväksyttävää.
Olisin tyytyväinen, jos Pasty ottaa tämän asian esille puhemieskonferenssissa. Keskustelen asiasta mielelläni hänen kanssaan siellä. Olen varma, että tämän parlamentin varapuhemiehet - moni heistä oli paikalla - kannattavat mielellään toimintaanne puhemiehistössä. Arvoisa puhemies, toimitte täysin oikein ja arvokkaasti ja lopulta rauhoititte tilanteen niin, että äänestys saatettiin pitää, mikä oli tämän kaiken tarkoituksena.

Spencer
Arvoisa puhemies, minua ei häiritse teidän käytöksenne eikä liioin lehterillä olevien mielenosoittajien käytös. Minua häiritsee Greenin käytös, sillä hän tietää erittäin hyvin, että tässä parlamentissa ei ole tapana juuri ennen äänestystä käyttää puheenvuoroja, joiden tarkoituksena on vaikuttaa äänestyksen tulokseen. Pauline halusi tämän teatterin avulla käyttää mielenosoittajien tunteita ja huolia poliittisen kannanoton välineenä sopimattomana ajankohtana tämän istunnon aikana, mikä johti tähän kaaokseen. Jos ketään voidaan syyttää tämän aamun tapahtumista, niin se henkilö ette ole te, arvoisa puhemies, eivät mielenosoittajat eivätkä parlamentin jäsenet vaan Green, joka asetti meidät mahdottomaan tilanteeseen.
Jos hän uskoo, että tämänkaltainen käyttäytyminen vakuuttaa ihmiset uskomaan, että työväenpuolue on valmis hallitukseen, hänellä on paljon opittavaa.

Puhemies
Pelkään pahoin, että lounastamme tänään eteläisen aikataulun mukaisesti, mutta kaikki teistä, jotka pyytävät puheenvuoroa kuitenkin sen myös saavat.
Sallikaa minun nyt pyytää anteeksi tulkkauspalvelulta. Kohtelemme väärin tulkkauspalvelua. Olen varma, että he taas kerran auttavat meitä, mutta sallikaa minun pyytää heiltä anteeksi.
Greenillä on puheenvuoro henkilökohtaisen lausuman antamiseksi.

Green
Arvoisa puhemies, jouduin Spencerin herjauksen kohteeksi ja minulla on oikeus vastata ja puolustaa itseäni. Jos hän väittää, ettei hän koskaan politikoi tässä parlamentissa, olen hyvin yllättynyt.
Eilen illalla keskustelimme Renault'n työntekijöiden kanssa. On soveliasta, että hyväksymme näiden ihmisten läsnäolon täällä. Miksi meidän ei tulisi kohdata kasvotusten näitä pian työttömiksi joutuvia ihmisiä? En tiedä, vaivaako Spenceriä, että brittikonservatiivit äänestivät päätöslauselmaa vastaan. Ehkä tämä on ongelman ydin: hän joutui kohtaamaan ihmiset, jotka menettävät työpaikkansa ja jotka näkivät, että hän ja hänen puoluejäsenensä äänestivät päätöslauselmaa vastaan.
Olen pahoillani, jos hän on hämmentynyt, mutta hän tietää erittäin hyvin, että lehterillä on usein teollisuusväkeä, jota parlamentin tuon osa ja muidenkin ryhmittymien jäsenet tukevat ja rohkaisevat. Eikö tämä ole sama asia? Miksi asia on hämmentävä tai vaikea, jos kyse on ammattiyhdistysjäsenten työpaikoista?

Puhemies
Kiitos Green, mutta tänään minulla ei kyllä ole mitään mahdollisuutta päättää keskustelua, niin kauan kun puheenvuoroja pyydetään. Eli, Spencer pyytää uudestaan puheenvuoroa. Pyytäisin häneltä, että se ei sisältäisi henkilökohtaisia huomautuksia, koska muutoin emme lopeta koskaan.
Spencerillä on puheenvuoro työjärjestystä koskevassa asiassa.

Spencer
Arvoisa puhemies, kyse ei ole politikoinnista tässä parlamentissa vaan siitä, että pyritään sopimattomasti teatraalisin elkein vaikuttamaan äänestykseen, mitä Green tulee vielä katumaan. Tämä on viimeinen sanani tästä aiheesta. Tämän sekamelskan aloittaja oli kuitenkin Green.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, luulen, että koettaessamme parantaa asioita, me vain pahennamme niitä. Meitä on täällä muutamia, jotka odottavat äänestysselityksiä. Mielestäni meidän olisi siirryttävä äänestysselityksiin sen sijaan, että jatkamme tarpeetonta keskustelua.

Puhemies
Olette oikeassa, Bourlanges.

Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Lööw, Theorin, Waidelich ja Wibe
Tässä mietinnössä jatkuu keskustelu geenitekniikan käytöstä, asiasta, joka herättää monenlaisia tunteita. Meillä on se käsitys, että nyt käsiteltävä direktiivi tuo aivan liian epäselvästi esille poliittiset kysymykset ja on sen sijaan uskomattoman teknisesti suuntautunut. Se keskittyy yksityiskohtiin, mikä tekee siitä hyvin vaikeasti hahmotettavan. Tässä asiassa, joka kaikesta huolimatta on hiukan kohtalonkysymys, tarvitaan selvyyttä ja johdonmukaisuutta, ei vähiten kansalaisten keskustelun seuraamismahdollisuuksien vuoksi.
Me tuemme tästä huolimatta mietintöä muutosehdotuksineen useimpien kappaleiden osalta, ja voimme vain valittaa sen esitystavan epäselvyyttä.

Ephremidis
Viime vuosikymmenten aikana planeetallemme on ilmaantunut uusi uhka, hallitsematon ja järjetön puuttuminen monimutkaisiin järjestelmiin, joiden kehittämisessä luonnolta on mennyt satoja miljoonia vuosia. Tieteen kehityksen ja sairauksien torjumisen nimissä ihminen koettaa puuttua kaikkien elollisten organismien, myös ihmisen, geneettiseen koodiin.
Kukaan ei voi taata, että geenitutkimuksen avulla voitettujen sairauksien määrä tulee olemaan suurempi kuin laboratoriomutanttien aiheuttamien uusien ja ennustamattomien sairauksien määrä. Vaikutukset, joita geenimuunnellut lajit tuovat mukanaan, eivät ole ennustettavissa, ja voi kestää pitkään, ennen kuin ne huomataan, vasta sitten kun niiden aiheuttamat tuhot havaitaan.
On vakava vaara, että geenimuunnelluista organismeista tulee tulevaisuuden saaste. Saaste joka kykenee uusiutumaan, siirtymään paikasta toiseen, muuntumaan, lisääntymään, ja mikä pahinta: kilpailemaan luonnon omien lajien kanssa, joilla ei ole aikaa eikä kykyä puolustusmekanismien kehittämiseen, koska luonnonmukainen kehitys etenee vuosituhansien vauhdilla, kun taas laboratorioissa vauhti lasketaan kuukausissa. Ydinvoiman sotilaallisten ja rauhanomaisten sovellutusten aikaansaamat onnettomuudet tulevat näyttämään viattomalta ilotulitukselta verrattuna uuden korkeamman geeniluokan näkymättömään ja äänettömään kokonaisten mantereiden valtaamiseen.
On hyvin vaikeaa ja vaarallista torjua tai vahtia, mitä kaikkea ihmisen kekseliäisyys saa aikaan. Pyrkimyksemme ei ole ehdottoman kielteinen asenne uusia keksintöjä ja teknologioita kohtaan, vaan tinkimätön vaatimus, että mikään teknologinen kehitys ei saa vahingoittaa luontoa, jonka osa ihminenkin on, vaan palvella sitä.
On vaarallista sisämarkkinoiden vakauttamisen ja toimivuuden sekä kilpailukyvyn parantamisen nimissä jättää vaille huomiota mahdolliset seuraamukset. Nyt keskitytään vain ajamaan menettelytapoja ja lainsäädännöllisiä puitteita, joiden ainoa tosiasiallinen tarkoitusperä on taloudellisen toimeliaisuuden lisääminen, uusien markkinoiden luominen ja kilpailukykyä lisäävien investointien turvaaminen, ja samalla valvontajärjestelmiin jätetään vaarallisia porsaanreikiä eikä tarjota mitään takuita yleisten eettisten periaatteiden kunnioittamisesta.
Näihin ajatuksiin pohjaten olemme sitä mieltä, että ministerineuvoston direktiiviä geneettisesti muunnetuista mikroorganismeista pitää perinpohjin tarkistaa. On välttämätöntä, että perustetaan yleiseurooppalainen tieteellinen elin, johon myös kansalaiset voisivat ottaa osaa, ja joka arvioisi tutkimushankkeiden tarkoitusperiä, niihin liittyviä etuja ja haittoja, laatisi tiukat turvallisuussäännökset ja rajat tutkimukselle sekä valvoisi niiden noudattamista.
On tärkeää, että hyvin kiireellisesti yleisölle jaetaan tasapuolista tietoa geenitekniikan mahdollisuuksista ja käytännöstä, jotta nämä koko ihmiskunnan tulevaisuutta koskevat kysymykset ymmärrettäisiin syvällisesti ja osattaisiin asettaa niiden todellinen merkitys ja seuraamukset oikeaan mittakaavaan. Pelkään kovin, että se, mitä tähän päivään asti on tehty, lähinnä suurten ylikansallisten elintarvikealan yritysten taholta, on ollut vain yleisen mielipiteen rauhoittelua, vaarojen vähättelyä ja suopean mielialan luomista.

Sandbæk
Trakatellisin esitys on monilta osin parannus olemassaolevaan lakiesitykseen, ja sille on tunnusomaista, että siinä vaaditaan alalle rajoittavampaa lainsäädäntöä. On myönteistä, että käytetään varovaisuusperiaatetta ja laaditaan yleisarvio suljetuissa tiloissa tapahtuvien toimien luokittelemiseksi.
En voi kuitenkaan tukea esitystä sen oikeudellisen perustan muuttamisen vuoksi. Ympäristövaliokunta esittää 100 a artiklan käyttämistä komission esityksen asemesta, joka perustui 130 s artiklaan. Siinä viitataan siihen, että käsiteltävänä olevassa direktiivin muutoksessa ei oikeastaan ole kyse ympäristönsuojelusta, vaan pikemminkin tämän alan sääntöjen yhdenmukaistamisesta. Tästä en ole samaa mieltä. Geneettisesti muunnettujen mikroorganismien käytön tutkimukseen liittyy paljon mahdollisuuksia, mutta näiden toimien on tapahduttava ehdoilla, jotka turvaavat ihmisten terveyden ja ympäristön mahdollisimman hyvin myös vastaisuudessa. Siksi on tavattoman tärkeää, että yksittäisillä jäsenmailla on mahdollisuus tiukentaa tämän alan kansallisia lakivaatimuksia, mihin 130 s artikla antaa mahdollisuuden.
Siksi en voi äänestää 100 a artiklan käyttämisen puolesta tässä yhteydessä - sillä voidaan saada ainoastaan lisää toimivaltaa parlamentille. Samalla yksittäiset jäsenvaltiot - mikäli muuta ei esitetä - menettävät oikeuden ankarampien lakivaatimusten ylläpitämiseksi, eikä se ole tarkoituksenmukaista.

Titley
Arvoisa puhemies, olen kannattanut tätä mietintöä tänään, sillä kuten monet muutkin olen huolestunut siitä, että elintarvikkeet ja valintamyymälöiden hyllyt sisältävät geneettisesti muunneltuja organismeja.
Ottaen huomioon viimeaikaiset ruuan turvallisuuteen liittyvät pelot, tarvitsemme mahdollisimman paljon tietoa geneettisten muuntelutekniikoiden tieteellisestä kehityksestä. Kuka muuntaa mitäkin kasvia, eläintä tai ruokaa? Mitkä ovat mahdolliset edut ja vaarat ihmisille ja koko ympäristölle? Ihmiset tarvitsevat vastauksia tämäntyyppisiin kysymyksiin.
Niinpä olen tyytyväinen, että mietinnön painopiste on uhkakuvien ehkäisemisessä eikä pelkästään niiden rajoittamisessa.
Mietinnössä osoitetaan myös aivan oikein tarve vahvistaa terveyteen ja turvallisuuteen liittyviä toimenpiteitä tällä tieteen alalla.
Tiedottamista yleisölle on myös painotettu oikein.
En epäile, etteikö tämä tieteen kehityksen alue tarjoa mahdollisia etuja meille kaikille, mutta kuten jokainen huolestunut kansalainen, haluan kaiken mahdollisen tiedon, jotta voin tehdä omat johtopäätökseni. Geneettinen muuntelu on monimutkainen ala, mutta tämä ei oikeuta ihmisten pitämistä epätietoisina geneettisen muuntelun vaikutuksista heidän elämäänsä.
Soulierin mietintö (A4-0065/97)
Verwaerde
Arvoisa puhemies, haluan aluksi onnitella kollegaani André Soulieria hänen erinomaisesta mietinnöstään, jonka tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevä valiokunta hyväksyi yksimielisesti.
Euroopan parlamentti antoi jo lausuntonsa 16. huhtikuuta 1996 André Soulierin ensimmäisen mietinnön pohjalta sekä hyväksyi monivuotisen ohjelman, jonka tarkoituksena on kansainvälisen yhteistyön edistäminen energiaalalla. Nyt on syytä osoittaa hämmästyksemme neuvoston asenteesta, jonka vuoksi valiokuntia koskevaa 8 artiklaa muutettiin ja päätettiin kuulla uudelleen Euroopan parlamenttia.
Tämä menetelmän muutos ei aiheuta ainoastaan myöhästymistä, vaan myös huomattavia muutoksia, sillä alkuperäinen kymmenen miljoonan ecun talousarvio supistettiin seitsemään miljoonaan vuonna 1997.
Yhdyn täysin mietinnön esittelijään siinä, ettei summaa, josta Euroopan parlamentti ja neuvosto äänestivät, ole syytä pienentää. Jotta SYNERGY-ohjelman täytäntöönpanoa ei kuitenkaan enää viivytetä kauempaa, ilmoitan kannattavani kollegani mietintöä odottaessani syvällistä keskustelua aiheesta.
Arias Cañeten mietintö (A4-0061/97)
Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Lööw, Theorin, Waidelich ja Wibe
Ruotsalaisten sosiaalidemokraattien ryhmä vastustaa määrätietoisesti esittelijän ehdotusta siitä, että tukeen kanariansaarelaisille mustekalantuottajille ei tehdä aikarajoitusta. Ryhmä on siksi päättänyt äänestää ehdotuksen hylkäämisen puolesta.
Cunhan mietintö (A4-0013/97)
Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Lööw, Theorin, Waidelich ja Wibe
Kalastussopimukset on muotoiltava niin, että ne sekä hyödyttävät molempia osapuolia että takaavat ekologisen tasapainon. Monet kolmannen maailman maiden kanssa solmitut sopimukset ovat kalliita unionille, samalla kun aivan liian suuri osa saaliista häviää paikalliselta kalastukselta. Ruotsalaisten sosiaalidemokraattien ryhmä suhtautuu siksi epäilevästi tähän kalastussopimukseen ja vaatii, että tämän ja vastaavat sopimukset kustantavat ne kalastajat, jotka tulevat saamaan neuvotellut kalastusoikeudet.

McKenna
Vihreät ovat äänestäneet näitä kalastussopimuksia vastaan kahdesta syystä. Katsomme ensinnäkin, että näiden sopimusten neuvottelupohja ei ole hyväksyttävä. Sellaisiin tärkeisiin seikkoihin, kuten kalastettaviin lajeihin ja muihin kalalajeihin kohdistuvan kalastuksen vaikutuksen tieteelliseen arviointiin, kalastustoiminnan tarkastukseen ja valvontaan, yhdenmukaisuuteen Euroopan unionin kehitys- ja ympäristöpolitiikkojen kanssa ja purkausmääräysten vaikutukseen paikallisiin markkinoihin, ei ole kiinnitetty tarpeeksi huomiota EU: n ja kehitysmaiden välisissä kalastussopimuksissa.
Toiseksi me, kuten monet muutkin kollegamme, emme pidä menettelystä, jossa parlamentilla ei ole mahdollisuutta vaikuttaa sopimuksiin etukäteen. Meidän kantaamme kysytään kauan sen jälkeen, kun neuvottelut ovat päättyneet ja laivat ovat aloittaneet kalastuksen. Me protestoimme tätä tilannetta vastaan äänestämällä näitä kahta sopimusta vastaan.

Sandbæk
Jouduttuaan vastatusten omien aluevesiensä hupenevien kalakantojen ja kalastusalusten ylikapasiteetin kanssa EU on päätynyt ostamaan kalastusoikeuksia kolmansilta mailta. Tämä on välttämätöntä, jotta voitaisiin taata kestävä kehitys kalataloudessa EU: n aluevesillä, mutta tämä koskee myös - ja erityisesti - kehitysmaita, joissa kalat ovat niitä harvoja luonnonvaroja, joista köyhimmätkin pääsevät osallisiksi. Rannikkokalastusta harjoittavat Afrikan maiden pienkalastajat ovat ilmaisseet huolensa EU-alusten kalastuksen vaikutuksista heidän aluevesillään. Aluksen täyttäminen kaloilla kestää yhä kauemmin ja heidän on pakko suunnata yhä kauemmaksi merelle aluksilla, jotka eivät todellisuudessa ole tarkoitettuja sellaiseen.
Kysymys kuuluukin, onko EU todellakin viemässä kalakantojen ryöstöviljelyä harjoittavia EU-kuttereita kolmansien maiden aluevesille? On arveluttavaa, että samalla kun muut AKT-maat vähentävät EU: n katkarapujen pyyntiä, Angola on edelleen ylläpitänyt samaa tasoa. Paunettikalastuksen ja pitkäsiimakalastusalusten pyyntimahdollisuudet lisääntyvät. Ja uusia lajeja tarttuu verkkoihin. Johtuuko tämä siitä, ettei Angola vain noudata yleistä suuntausta? Vai johtuuko tämä siitä, ettei Angolan ja EU: n välinen kalastussopimus ota riittävästi huomioon kalakantojen todellista tilannetta ja yleisemmin Angolan kalastussektorin kehitystä?
Moitittavaa on myös se, ettei kehitystyövaliokunnan lausuntoa ole otettu huomioon. Tässä yhteydessä ajattelen erityisesti kehitystyövaliokunnan pohdintaa siitä, että sopimusosapuolien on saatava molemminpuolisia etuja sopimuksista ja että tietty prosenttiosuus saaliista on vietävä rantaan alkuperämaassa. On kuitenkin myönteistä, että Angolan kalastussektorin kehittämiseen varattua budjettia on lisätty. Mutta myös tämä herättää kysymyksiä. Meiltä puuttuu konkreettista tietoa siitä, miten näitä varoja käytetään. Ilman sitä emme voi olla varmoja siitä, että varat menevät kalastussektorin kestävään kehittämiseen Angolassa.
En aio äänestää, koska kalatalousvaliokunta on vain hyvin vähäisessä määrin ottanut huomioon kehitystyövaliokunnan lausunnon huolimatta siitä, että Angola on kehitysmaa. Olen sitä mieltä, että kaikkiin kehitysmaiden kanssa tehtäviin kalastussopimuksiin on sisällytettävä sitova menettelytapasäännöstö.
Macartneyn mietintö (A4-0385/96)
Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Lööw, Theorin, Waidelich ja Wibe
Kalastussopimukset on muotoiltava niin, että ne sekä hyödyttävät molempia osapuolia että takaavat ekologisen tasapainon. Monet kolmannen maailman maiden kanssa solmitut sopimukset ovat kalliita unionille, samalla kun aivan liian suuri osa saaliista häviää paikalliselta kalastukselta. Ruotsalaisten sosiaalidemokraattien ryhmä suhtautuu siksi epäilevästi tähän kalastussopimukseen ja vaatii, että tämän ja vastaavat sopimukset kustantavat ne kalastajat, jotka tulevat saamaan neuvotellut kalastusoikeudet.
Waddingtonin mietintö (A4-0056/97)
Bernardini
Onnittelen kollegani Waddingtonin erinomaisessa mietinnössä Euroopan komissiota sen valkoisesta kirjasta.
On totta, että opetus- ja koulutusjärjestelmien nykyaikaistaminen auttaa eurooppalaista yhteiskuntaa vastaamaan tulevaisuuden haasteisiin (esimerkiksi tietoyhteiskunta). Myös paikallisen edustajan ominaisuudessani olen herkkä niiden toimien suhteen, joihin Euroopan unioni saattaisi ryhtyä.
Esimerkkinä kerron, että tammikuussa 1996 käynnistimme kotikaupungissani Istresissä kolmannen tietotekniikkasuunnitelman, joka suuntautui kouluihin. Tämä voimakkaasti multimediapainotteinen hanke on merkittävä vaihe, mitä tulee opettajien ja oppilaiden käyttöön annettavien ohjelmien määrään, tehoon ja käyttömahdollisuuksiin. Kokeilu käynnistyi menestyksekkäästi koulun alkaessa syyskuussa 1996, jolloin koulujen johtajien tietokoneet kytkettiin toisiinsa kaupungin keskustietokoneen avulla. Keskustietokoneeseen on asennettu koululaisia koskeva tietokanta. Tämä tietotekniikkasuunnitelman osa on lisäksi auttanut asiasta kiinnostuneita toimijoita - koulupalveluista vastaavia, johtajia sekä valtion koulutarkastajaa - valvomaan paremmin hankalaa koulunaloitusaikaa.
Koska paikalliset yhteisöt toivovat voivansa " saada suurimman vaihteen päälle" Internet-yhteyden avulla, on varmaa, etteivät ne kykene yksin vastaamaan tämän hankkeen rahoituksesta. Euroopan unionin toiminnan on suuntauduttava tälle tasolle myöntämällä huomattavaa taloudellista tukea.
Toivon, että Euroopan komission toimintasuunnitelmassa otetaan todella huomioon paikallisten yhteisöjen tarpeet, eikä rajoituta pienten ja keskisuurten yhteisöjen hankkeiden tukemiseen. Ne eivät ehkä kykenisi toteuttamaan hankkeita sopivan ajan kuluessa.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Waddingtonin komission valkoista kirjaa käsittelevästä mietinnöstä, joka, kuten tunnettua, käsittelee yleistä koulutusta ja ammatillista koulutusta. Waddingtonin mietintö arvostelee valkoista kirjaa monilta osin, muun muassa siitä, että komission lähestymistapa keskittyy miltei yksinomaan nuoriin eikä ota tarpeeksi huomioon Euroopan väestön ikääntymistä. Mietinnössä ilmaistaan pelko siitä, että kuilu " niiden, jotka osaavat ja niiden, jotka eivät" välillä kasvaa. Tämän estämiseksi tulevaisuudessa tarvitaan paljon enemmän keskittymistä käsitteeseen " elinikäinen oppiminen" . Siksi mietinnössä pyydetään komissiota tekemään aloite väestön uudelleenkoulutusmahdollisuuksien lisäämiseksi sekä yrityksissä että itse koulutusjärjestelmässä.
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit suhtautuvat myönteisesti komission valkoisen kirjan ja Waddingtonin mietinnön käynnistämään keskusteluun. Tanskalaiset sosiaalidemokraatit haluavat kuitenkin korostaa, että he suhtautuvat Waddingtonin lailla kriittisesti valkoisen kirjan ehdottaman esityksen toteuttamiseen koskien " second chance" (" toisen mahdollisuuden" ) -koulujen luomista EU: n tasolla ryhmille, jotka ovat huonompiosaisia erityisesti mitä tulee tietoyhteiskunnasta syrjäytymiseen. Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat sitä mieltä, että koulutuspoliittisiin toimiin ryhtyminen on kansallinen kysymys. Se on läheisyysperiaatteen piiriin kuuluva kysymys.
Lindqvist (ELDR), Gahrton, Holm, Schörling (V), kirjallisesti. (SV) Me olemme äänestäneet " Opettaminen ja oppiminen - matkalla tietoyhteiskuntaan" - mietinnön puolesta, koska se sisältää hyviä ehdotuksia ja rakentavaa kritiikkiä komission koulutusta käsittelevästä valkoisesta kirjasta.
Me emme voi tukea mietinnön ehdotuksia (kohdat 49 ja 55), jotka toisaalta suosittavat, että meidän pitää yhtenäistää koulutus- ja ammattikasvatustoimenpiteitä relevantin EU-politiikan osana, ja toisaalta kehottavat komissiota valmistamaan yksityiskohtaisia toimintasuunnitelmia koulutusta varten. Tämän tulee kuulua jäsenmaiden tehtäviin.

Mann, Thomas
Onko Eurooppa valmis 21. vuosituhannelle? Ovatko poliittisesti, taloudellisesti ja sosiaalisesti vastuussa olevat käsittäneet, kuinka me voimme pysytellä mukana maailmanlaajuisessa kilpailussa? Vai ovatko joustavuus ja liikkuvuus, jatkokoulutus ja vieraiden kielten osaaminen vaatimuksia, jotka vaimenevat kuulumattomina?
Sue Waddington käsittelee erinomaisessa mietinnössään, johon hyväksyttiin monia PPE: n tarkistuksia, kantaa komission valkoisesta kirjasta, josta puuttuu kasvatuksen sosiaaliset näkökohdat kokonaan. Kun nuorten kiinnostusten kohteet ovat huomion keskipisteenä, puuttuvat siitä kokonaan naisten, vanhempien ihmisten ja syrjäytyneiden koulutustarpeet.
Me tarvitsemme koulutuksen hyökkäystä. Toisaalta voidaksemme kilpailla maailmanlaajuisesti ja toisaalta yksilön henkilökohtaisiin kehittymismahdollisuuksiin. Johtopäätökset ovat:
1.EU: lle:
Leonardon ja Sokrateksen varoja on lisättävä. EP tukee tässä komissaari Montia. Huomioon ottaen tarpeellisen talousarviokurin on vuosittaisissa kasvuluvuissa järkeä. 2.Jäsenvaltiolle: 
Tutkimuksen ja kehityksen budjettien alasajo on lopetettava. Lyhytnäköinen politiikka on korvattava tulevaisuuteen suuntautuneella ajattelulla ja toiminnalla.3.Yrityksille: 
Se, joka noudattaa vain kulujen säästö -strategiaa, heittää hukkaan tulevaisuuden mahdollisuudet. Markkinarakojen löytämiseksi ja tuotteiden parantamiseksi yritykset tarvitsevat motivoituneita työntekijöitä, jotka ovat pätevöityneet jatkokoulutuksessa ja yrityksen sisäisessä koulutuksessa.4.Kouluille: 
Kapea-alainen opetus on lopetettava. Laajan peruskoulutuksen ja abstraktin ajattelun oppimisen sekä myöhään alkavan erikoistumisen avulla nuoret ihmiset pystyvät oppimaan elämänsä aikana useamman ammatin.
Menrad
Euroopan politiikan on lähdettävä jäsenvaltioiden tiukasta vastuusta koulutuspolitiikan sisällön muodostamisesta. Samalla sen kuitenkin pitää täydentää ja tukea kansallisia toimenpiteitä. Tässä mielessä ehdotukset toimintasuunnitelmiksi ohjelmien Sokrates ja Leonardo hyödyntämiseksi ovat mielestäni tervetulleita.
Perus- ja ammattikoulutuksessa on:
tuettava uusien taitojen omaksumista, koska taloudellinen ja tekninen ympäristö muuttuu nopeasti, - lähennettävä koulua ja yrityksiä toisiinsa, -taisteltava syrjäytymistä vastaan.EP: n sosiaalivaliokunta suhtautui oikeutetusti epäilevästi valkoisessa kirjassa ehdotettuihin erillisiin toisen mahdollisuuden kouluihin. Käsittelyissä viittasin toistuvasti vaaraan, että saattaa syntyä niin sanottuja slummikouluja. Sitä vastoin monissa jäsenvaltioissa on jo eriytyneitä järjestelmiä huonompiosaisten tukemiseksi. Saksassa tämä esim. ulottuu kaksoisjärjestelmän avoimista pääsymääräyksistä ja ammattiin valmistumisvuosien perustamisesta ja toisesta koulutustiestä liittovaltion työn edistämislain mukaiseen niin sanottuun huonompiosaisten ohjelmaan.
EP: n keskusteluissa on oikeutetusti korostettu yhä uudelleen eri politiikan alueiden yhteyttä. Talous-, sosiaali- ja koulutuspolitiikan tehtävä numero 1 on työttömyyden torjuminen sekä kansallisesti että Euroopan tasolla. Joka tapauksessa on totta, että puuttuvat työpaikat ovat vain mitalin toinen puoli ja toinen syy työttömyyteen on puuttuva ammatillinen pätevyys.
Ylikansalliset koulutuspoliittiset vaihtotoimenpiteet voivat havainnollistaa, kuinka tärkeää on ammatillisen kokemuksen ja koulutuksen tiivis yhteys. Tämä koskee niin peruskoulutusta kuin myös jatko- ja jälleenkoulutusta.
Mikään ei ole niin väärin sanottu kuin Saksassa ja Itävallassa usein opintojen päättökokeen jälkeen käytetty lause: "Olen valmis. " Pikemminkin on kyse, nimenomaan meidän nykyaikaisessa teknologiayhteiskunnassamme, "elinikäisestä oppimisesta ".
Rouva Waddingtonin mukaan pääsyssä tähän on päärooli työmarkkinaosapuolilla. Niiden tärkeitä tehtäviä painottaa myös Leonardo-ohjelma. Sijaintipaikka "Eurooppa " ei tarvitse vain nykyaikaisia korkean teknologian koneita, vaan myös työntekijöitä, jotka osaavat käyttää niitä. Ihmisiä ei saa 40 vuoden iässä eritellä, kuolettaa ja poistaa eli siirtää työttömiksi.
Leonardo-ohjelman pitäisi tukea mallitariffisopimuksia, jotka eivät halua käyttää taloudellisen kehityksen tuloksia pelkästään aineellisiin investointeihin ja käteispalkankorotuksiin, vaan myös työntekijöiden ammatilliseen jatkokoulutukseen, investointeihin inhimilliseen pääomaan.
Minä äänestin Waddingtonin mietinnön puolesta, koska sillä edistetään esittämieni kantojen ja vaatimusten toteuttamista.

Heinisch
Valkoista kirjaa perus- ja ammattikoulutuksesta pidetään yleisesti tervetulleena ja se saa osakseen useimmiten myönteistä vastakaikua. Myös minä olen sitä mieltä, että se on tärkeä virike tarpeelliselle koulutuskeskustelulle Euroopan ja kansallisella tasolla.
Olen hieman tyytymätön valkoisen kirjan otsikkoon. Käsite "kognitiivinen yhteiskunta " on epätarkka ja lisäksi epätäydellinen, sillä peruskoulutuksen ei tule sisältää vain kognitiivisia, vaan myös emotionaalisia, sosiaalisia ja eettisiä oppimisprosesseja. Me emme saa jättää huomiotta arvokasvatuksen tavoitetta. Minä ehdotin siksi otsikoksi "Opettaminen ja oppiminen - eettisesti vastuullisella matkalla kohti tietoon suuntautunutta yhteiskuntaa ", jota kulttuurivaliokunta ei valitettavasti hyväksynyt.
Olen kuitenkin iloinen siitä, että eräs toinen tarkistukseni otettiin kulttuurivaliokunnan lausuntoon ja se on päässyt myös Waddingtonin mietintöön, vaikkakin hieman vähemmän painokkaasti kuin olisin toivonut. Kyse on esikouluopetuksen merkityksestä kaikille, erityisesti huonompiosaisille lapsille, tasa-arvoisten mahdollisuuksien lisäämiseksi ja siten sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi. Esikoululle on annettava paljon enemmän huomiota koulutuksen alimpana asteena kuin tähän asti on useimmissa Euroopan maissa tehty. Aivotutkimuksen tulokset osoittavat, että jo ihmiselämän ensimmäisenä 6 vuotena vahvistetaan suuri määrä taitoja ja taipumuksia. Mahdollisimman varhainen kokonaisvaltainen kasvatus, huomioon ottaen erityisesti musiikilliset elementit ja leikinomainen toiminta vieraiden kielten parissa, edistää lasten luovuutta ja muuraa peruskiven laajalle koulutuskirjolle.
Tällainen esikoulukasvatus voi lisäksi ehkäistä yhteiskunnallista syrjäytymistä, koska turvataan, että kaikki lapset johdatellaan oppimiseen leikin keinoin jo ennen koulun aloittamista.
Tämä antaa toivoa, että komission vastoin jäsenvaltioiden tahtoa jo aloittama hanke "Toisen mahdollisuuden koulu " jää yhä enemmän tarpeettomaksi, koska lähennytään ensisijaista tavoitetta yhdistää kaikki nuoret tavanomaiseen koulutusjärjestelmään . Olen rouva Waddingtonin kanssa samaa mieltä siitä, että "toisen mahdollisuuden koulun " perustamisen sijasta nykyisen koulutusjärjestelmän erillisenä haarana pitäisi mieluummin vahvistaa perinteistä koulutusta, jotta se voisi tarjota riittävää monipuolisuutta ja turvata maailmanlaajuisen järjestelmän, joka tarjoaa mahdollisuudet kaikille.
Olen lisäksi sitä mieltä, että opettajien roolin tietoyhteiskunnassa on saatava paljon enemmän painoarvoa kuin valkoisessa kirjassa tehdään. Vieläkään eivät monet opettajat pidä tarpeellisena uusien tietotekniikoiden käyttöä, vaan pikemminkin "leikittelyä " vapaaehtoiselta pohjalta, jolla ei tulevaisuudessa tule olemaan suurta merkitystä. He kokevat usein epämiellyttäväksi ajatuksen kaikista uusista vaatimuksista, joita nämä innovaatiot tuovat tullessaan. On selvää, että opettajien rooli tulee muuttumaan merkittävästi uusien tekniikoiden käyttöönoton myötä: heidän ei tosin pidä täysin supistaa rooliaan "tiedon haltijoina "; mutta silti heidän on ymmärrettävä lisärooli uusien tekniikoiden avulla; heidän on opetettava yksittäisille koululaisille, kuinka valita heille tarjotuista tiedoista, kuinka käsittää niitä ja käyttää niitä. Opettajia on siksi koulutettava erityisesti silmällä pitäen uusien tekniikoiden voimakkaampaa käyttöönottoa ja jatkokoulutettava alituisesti.
Lisäksi valkoisessa kirjassa on korostettava paremmin vanhempien ja perheiden avainasemaa, joka on otettava mukaan uusien oppimisvaatimusten kokonaisprosessiin. Heidän on yhteiskuntamme pääedustajina viime kädessä hyväksyttävä ja tuettava uutta kehitystä unohtamatta kuitenkaan samalla arvokasvatuksen tärkeää näkökulmaa. Minä kannatan siksi tehokasta vanhempien koulutusta.
Lopuksi haluaisin käsitellä vielä lyhyesti vieraiden kielten oppimisen näkökohtaa. Tietenkin on toivottavaa, että kielten opiskelua tuetaan, mutta mielestäni on epärealistista pyrkiä tilanteeseen, jossa kaikki kansalaiset osaavat vähintään kahta vierasta kieltä. Minusta italialaisten aloite tukea erityisesti passiivista kielen hallintaa on mielenkiintoinen. Tämä johtaa eri jäsenvaltioiden kansalaisten suurempaan keskinäiseen ymmärrykseen ilman, että heidän pitäisi opetella puhumaan toista kieltä täydellisesti. On kiistaton tosiasia, että kielen passiivinen hallinta on paljon yksinkertaisempaa kuin aktiivinen. Minusta tämä aloite on mielenkiintoinen ja sitä kannattaa käsitellä vielä aiheesta käytävissä keskusteluissa.
Kaiken kaikkiaan olen yhtä mieltä valkoisen kirjan ehdotuksista, mutta mielestäni sitä on seurattava pikaisesti konkreettisia toimia. Minusta Waddingtonin mietintö on ilahduttava, sillä siinä käsiteltiin monia tärkeitä lisänäkökohtia.

Sjöstedt ja Svensson
Me äänestämme tämän mietinnön puolesta, sillä mielestämme sen poliittinen sisältö on oikein hyvä.
Haluamme silti painottaa, että koulutuspolitiikka on kansallisten parlamenttien asia, ja näin tulisi olla jatkossakin.
Kloonaus
Ahern
Kloonaus herättää vakavia eettisiä, filosofisia ja käytännön kysymyksiä, jotka liittyvät geeniteknologian käyttöön ja väärinkäyttöön sekä inhimillisen geneettisen tutkimuksen kaupallistumiseen. Ihmisten kloonausta ei voida missään olosuhteissa sallia ja se on kiellettävä riippumatta siitä, onko kysymys kokeista, hedelmättömyyden hoitamisesta, diagnosoinnista ennen implantointia, kudostensiirrosta tai mistä tahansa muusta tarkoituksesta.
Ihmisten ja eläinten kloonaus mihin tarkoitukseen tahansa olisi kiellettävä EU: ssa, kunnes yhteiskunnassamme saavutetaan yhteisymmärrys siitä, tulisiko kloonausteknologiat lainkaan sallia. Tällaisten tekniikoiden ja niillä saatavien biologisten aineiden patentoitavuus on nyt kiellettävä ja direktiiviehdotusta biotekniikan keksintöjä koskevasta oikeussuojasta on korjattava vastaavasti.
Kaikki EU: n rahoitus eläinten ja ihmisten kloonaustekniikoiden joko suoraan tai epäsuoraan tutkimukseen tai kehitykseen on peruttava välittömästi ja luettelo kaikista EU: n rahoittamista hankkeista on julkaistava.
Eläinten massatuotanto kloonaustekniikoiden avulla johtaa vääjäämättömästi niiden geneettisen monimuotoisuuden kapenemiseen, heikentää elintarviketuotannon ekologista pohjaa ja huonontaa eläinten hoidon etiikkaa.
Eläinten kloonaus lisää karjatuotannon rationalisointia, kiihdyttää edelleen maatalouden teollistamista ja heikentää nykyisiä ponnisteluja uudelleensuunnata yhteistä maatalouspolitiikkaa kohti kestävää maataloutta.
Meidän täytyy kussakin jäsenvaltiossa kutsua koolle kansalaisten konferenssi, jossa näitä kysymyksiä voidaan pohtia, ja meidän on perustettava ihmisten genetiikkaa käsittelevä valiokunta, joka valvoo tulevaisuuden kehitystä ja antaa sitä koskevia neuvoja.

Breyer
Vihreiden edustajana en voi tukea kompromissipäätöslauselmaa, jossa ei mainita kunnolla eläinkloonausta. Dolly-lampaan aiheuttaman keskustelun puitteissa on uskomatonta, että muut ryhmät halusivat jättää pois viittaukset eläimiin ja tyytyivät heikompaan päätöslauselmaversioon ihmiskloonauksesta, jonka tämä parlamentti hyväksyi yksimielisesti vuonna 1993.
Poliitikkoina meillä on velvollisuus käsitellä sekä vaikeita että helppoja asioita. Ihmiskloonauksen ja eläinkloonauksen välinen keskinäinen suhde on ilmeinen, ja kun entiset ylipääsemättömät rajat lajien välillä häviävät, meillä on oltava rohkeutta lopettaa kaikkien eläinten kloonaus eikä vain ihmiskloonausta.
Taloudelliset välineet, jotka johtavat tutkimusohjelmaa, sisältävät patenttilaissa määrätyn suojan. Jos me kiellämme kloonauksen meidän on taattava kiellon käytännön vaikutus sisällyttämällä vastaava kielto patenttidirektiiviin.
Eettisen arvioinnin osalta mielestäni painopisteemme on täysin väärä. Sen ei tulisi olla asia, jossa asiantuntijoiden valiokunnalla on enemmän asiantuntemusta kuin muilla. Sen pitäisi olla laajan yleisön keskustelun aiheena, jotta yhteisöissämme saavutetaan yhteisymmärrys tulevaisuuden suunnan ja uusien lisääntymisteknologioiden käytön osalta. Kansalaisten on tiedotettava hallinnon virkamiehille eikä päinvastoin.
Näihin vastaväitteisiin tähtääviä muutoksia ei ole hyväksytty tänään, ja olen pidättäytynyt äänestämästä protestina.

Gahrton, Holm ja Schörling
Nämä uudet skotlantilaisilta tutkijoilta tulevat tutkimustulokset ovat pelottavaa kuultavaa. Meidän käsityksemme tästä kysymyksestä on täysin selvä: Me emme voi hyväksyä ihmisten emmekä eläinten kloonausta. Eettiset näkökohdat ovat meille hyvin tärkeitä, ja me vaadimme täyskieltoa ei ainoastaan ihmisten kloonaukselle vaan myös eläinten kloonaukselle.
Kloonauksen salliminen eläinten kudoksilla on täysin meidän eläimiä ja eläinten käsittelyä koskevan näkemyksemme vastaista. Teuraaksi kasvatettavien eläinten kloonaaminen johtaa lisääntyvään eläintuotannon rationalisointiin, pitemmälle menevään maatalouden teollistumiseen ja maantaloustuotannon ekologisesti kestävän suuntaamisen pyrkimyksemme horjuttamiseen.
On myös tärkeää päättää, etteivät EU: n tutkimushankkeet liity kloonaustutkimukseen. Jos tällaista osoittautuu, kyseiset hankkeet pitää heti keskeyttää ja tutkimukseen käytetyt rahat on maksettava takaisin EU: lle.

Hautala
Vihreiden edustajana en voi tukea kompromissipäätöslauselmaa, jossa ei mainita kunnolla eläinkloonausta. Dolly-lampaan aiheuttamassa keskustelussa on uskomatonta, että muut ryhmät halusivat jättää pois viittaukset eläimiin ja tyytyivät lievempään päätöslauselmaversioon ihmiskloonauksesta, jonka tämä parlamentti hyväksyi yksimielisesti vuonna 1993.
Poliitikkoina meillä on velvollisuus käsitellä sekä vaikeita että helppoja asioita. Ihmiskloonauksen ja eläinkloonauksen välinen keskinäinen suhde on ilmeinen ja, kun entiset ylipääsemättömät rajat lajien välillä häviävät, meillä on oltava rohkeutta lopettaa kaikkien eläinten kloonaus eikä vain ihmiskloonausta.
Taloudelliset välineet, jotka johtavat tutkimusohjelmaa, sisältävät patenttilaissa määrätyn suojan. Jos me kiellämme kloonauksen, meidän on taattava kiellon käytännön vaikutus sisällyttämällä vastaava kielto patenttidirektiiviin.
Eettisen arvioinnin osalta mielestäni painopisteemme on täysin väärä. Sen ei tulisi olla asia, jossa asiantuntijoiden valiokunnalla on enemmän asiantuntemusta kuin muilla. Sen pitäisi olla laajan yleisön keskustelun aiheena, jotta yhteisöissämme saavutetaan yhteisymmärrys tulevaisuuden suunnan ja uusien lisääntymisteknologioiden käytön osalta. Kansalaisten on tiedotettava hallinnon virkamiehille eikä päinvastoin.

McKenna
Dolly, maailman ensimmäinen aikuisesta eläimestä tehty klooni, on varmasti valokuvauksellinen lammas, joka näyttää hyvältä lehtien etusivuilla. Hienojen valokuvien takana vaanii kuitenkin vaarallinen uhka geneettiselle monimuotoisuudelle, joka on luonnon perusperiaate.
Eläinten kloonausta on tarkasteltava BSE-kriisin yhteydessä ja teollistuneen maatalouden negatiivisten vaikutusten valossa. Kloonaus rohkaisisi liiallista jalostamista ja voisi johtaa karjan henkisten ja fyysisten häiriöiden lisääntymiseen. Miten meitä kuluttajia voidaan suojata geneettisen saastumisen vaikutuksilta ruokaketjussa?
Dollystä vastuussa oleva tiedemies tohtori Ian Wilmut Edinburgin Roslin-instituutista on todennut, ettei mikään estä hänen käyttämänsä tekniikan soveltamista ihmisalkioihin.
Ajatus ihmisten kloonauksesta näyttää olevan lähempänä Hitlerin ajatusta arjalaisesta rodusta kuin tieteen kehityksen vastuullista soveltamista.
Eläinten kloonaus herättää myös vakavia eettisiä kysymyksiä ihmisten eläimille tieteen nimissä aiheuttamista julmuuksista. Myöhemmin tällä viikolla Euroopan parlamentti keskustelee kertomuksesta, joka koskee komission epäonnistumista laatia suunnitelmia eläinkokeiden käytön asteittaisesta lopettamisesta kosmetiikka-alalla. EUjohtajilla ei näytä olevan tahtoa lopettaa eläinten turhaa kärsimystä, ja kloonaus johtaa vain eläinkokeiden ja eläinten kärsimysten lisääntymiseen.

Mezzaroma
Kloonaus on nykyisin Euroopan parlamentin tärkein kysymys, ei niinkään siksi, että kloonaamalla voidaan tuottaa täysin samanlaisia eläimiä ihmiskunnan hyväksi, joka aina etsii ravintoa tyydyttääkseen nälkänsä, vaan siksi, että ihminen on suuressa vaarassa, ihminen, joka on ainutlaatuinen ja korvaamaton.
Komission edustaja Cresson vakuuttaa meille eettisten ja moraalisten periaatteiden kunnioitusta. Nyt on tarpeen selventää, mitä on etiikka ja mitä on moraali. Muutamia kertoja, tai pikemminkin usein, Euroopan parlamentissa enemmistö määrittää, mitä ovat etiikka ja moraali.
Lisäksi komission edustaja Cresson vakuuttaa meille, että tässä kloonauskysymyksessä komissiolla on käytettävissään asiantuntijoita, jopa korkean tason asiantuntijoita. Nyt täytyy arvioida määrällisesti näiden asiantuntijoiden kokemusta ja tarkistaa, missä ja millä alalla he ovat pätevyytensä hankkineet. Olisi tarpeen tietää, mistä heidän ammattitaitonsa tulee ja millaiseen kulttuuripohjaan se perustuu, millaiset heidän eettiset ja moraaliset käsityksensä ovat, suuntautuvatko ne oikealle, vasemmalle tai jonnekin muualle.
Vain vastaamalla näihin vaatimuksiin voidaan turvata se, mitä komission suunnitelma pitää sisällään.
Minä äänestän puolesta, jos todellisia eettisiä periaatteita kunnioitetaan siellä, missä luonnollista järjestystä noudatetaan, missä ihmistä pidetään ainutlaatuisena ja korvaamattomana, missä on selkeät säännöt ja normit, jotka turvaavat sen, ettei luonnollisen elämän kiertokulkuun puututa.

Roth
Vihreiden edustajana en valitettavasti voi äänestää käsiteltävänä olevan kompromissiehdotuksen päätöslauselmaksi puolesta. Olisin äänestänyt mielelläni julkilausuman puolesta, joka olisi ollut vähintään yhtä johdonmukainen kuin päätöslauselmamme vuonna 1993 teollisuuden, tieteen ja politiikan yhdenmukaista vastuuttomuutta vastaan, mikä on myös nähtävissä eläinten kloonauksessa.
Me emme saa puolustaa ihmisarvoa vasta sitten, kun ensimmäiset siihen puuttumiset ovat ohi. Ihmisarvoa uhataan kuitenkin jo silloin, kun eläimet alennetaan pelkäksi biologiseksi ainekseksi, eläviksi lihatehtaiksi, kuten herra Pradier jo mainitsi. Tällaisissa suunnitelmissa ei ole enää kaukana se tie, että ihmisetkin jaetaan hyötykriteerien mukaan: hyviin, jotka saa elää edelleen tässä olevan hulluuden suunnitelmassa, ja huonoihin, jotka ovat sitten muuttuvia elintenluovuttajia. Lähtökohtia, jotka ovat teille ehkä tuttuja, eivät mitään vihreiden kauhukuvitelmia Huxleyn "Brave New Worldin " tapaan, vaan ajatuksia, jotka on kirjattu bioetiikkasopimukseen ja siinä esitettyihin käsityksiin ihmisen "arvosta " ja "arvottomuudesta ".
Minua lähellä sydäntä on, että Euroopan parlamentti suhtautuu yksiselitteisesti ja johdonmukaisesti kaikkia eettisiä padon murtumia vastaan ja vastustaa yhdessä kaikkien elollisten olioiden kloonausta ja sen tutkimusta.

Seillier
Vapaus on koko eettisen, perusarvoja koskevan keskustelun ydin.
Tämän vuoksi potilaan suostumus on kaikkien häntä koskevien toimien ehdoton edellytys. Mutta ellei suostumusta jostain syystä saada, voi vanhempien tai holhoojien suostumus korvata sen ainakin silloin, kun toimen otaksutut tulokset ovat riittävän selvät ja todennäköiset, jotta valtuudet omaava valtuuskunta kykenee ilmaisemaan kantansa.
Jos toimesta ei sen sijaan ole mitään hyötyä asianomaiselle henkilölle, se on kiellettävä, sillä lähtökohtana on periaate, jonka mukaan vastaus on kielteinen, jos sitä ei ole edes mahdollista saada. Tämä koskee kloonaamalla tapahtuvaa ihmishedelmöitystä, oli käytetty menetelmä mikä tahansa. Itse asiassa jo hedelmöityksen lääketieteellinen avustaminen herättää erittäin vakavaa eettistä vastustusta, sillä siittiöt ruiskutetaan mikroruiskeella munasoluun ja se edellyttää siemensolujen vapaaehtoista valintaa. Mitä tulee ihmisen kloonaukseen, tapahtui se sitten munasolun jakamisen tai geenitekniikan avulla, kuten Dolly-lampaan tapauksessa, se on ehdottomasti kiellettävä.
Itse asiassa uuden ihmisolennon geneettiset piirteet voidaan määritellä täysin. Tämä on täydellisin kuviteltavissa oleva hyökkäys vapautta vastaan. Emme ole harkinneet riittävästi tätä ihmisen hedelmöittämistä, joka on luonnollisen hedelmöityksen täydellistä ennaltamääräämistä ja joka ei riipu vanhempien seksuaalisen liiton vapaaehtoisuudesta.
Hedelmöityksen ennaltamääräämättömyys on voimakkainta inhimillisen vapauden suojelua. Tämä vapaus on osittain hylätty tukemalla hedelmöitystä lääketieteen avulla. Yhteiskunnan hyväksymät keinot pariskunnan hedelmättömyyden parantamiseksi ovat jo tämän inhimillisen vapauden rikkomista. Rikkomus ei voi mennä pidemmälle.
Lisäksi on korostettava, että sekä hedelmöityksen avustaminen lääketieteen keinoin että kloonausmenetelmät vahvistavat, että hedelmöitetty munasolu on ihminen. Niiden seurausten vastaisesti, joita jotkut luulivat todelliset kaksoset synnyttävän munasolun spontaanin jakautumisen aiheuttavan, alkuperäisen munasolun ainutlaatuisuus, josta syntyy kaksi ihmisolentoa, ei todista, etteikö myös tämä munasolu olisi ihminen. " Kantaihminen" synnyttää kaksi ihmistä, joilla molemmilla on erilainen luonne, mutta sama geneettinen aines.
Luonnollisen ja spontaanin jakautumisen seurauksena syntyneiden todellisten kaksosten ja keinotekoisesti aiheutetun jakautumisen seurauksena syntyneiden kaksosten ero on nimenomaan edellisen ennaltamääräämättömyydessä ja jälkimmäisen inhimillisessä valvonnassa.
Näiden kahden tapahtuman välinen raja on sama, joka erottaa inhimillisen vapauden ehdottomasta orjuudesta. Kloonauksen kieltämisen on oltava inhimillisessä yhteiskunnassa yhtä perustavanlaatuinen asia kuin insestin kieltäminen.

Valverde López
Alustavassa keskustelussa tieteellisen tutkimuksen sosiaalisista vaikutuksista, pohditaan tarvetta tieteen yhteiskunnallisesta valvonnasta. Vapaan tutkimuksen ja muiden yhteiskunnallisten arvojen välille syntyy mahdollisesti konflikti, mutta siitä ei kenenkään pidä hätääntyä. Tiede ei ole ainoastaan älyllinen selitys luonnosta. Se siirtyy käytäntöön ja sillä on nykymaailmassa valtavia taloudellisia ja yhteiskunnallisia vaikutuksia. Ne ovat myös valtaa. Näihin sen vaikutusten ulkoisiin tekijöihin liittyy sen juridisen sääntelyn teoreettinen oikeutus.
Tieteellisen toiminnan sääntelyyn kuuluu sen liittäminen sosiaalisen kehyksen yleiseen järjestykseen. Tutkimuksen vapautta, ei suinkaan typistettynä, täydennetään oikeudellisessa järjestyksessä. Vain oikeusnormi voi aidosti taata tutkimuksen vapauden periaatteen. Edustuslaitokset kantavat vastuun yhteiskunnan järjestämisestä ja sen vuoksi ne eivät voi sallia, että tieteellinen tai tekninen toiminta kehittyy ilman, että luodaan keinot niiden aiheuttamien vaarojen arvioimiseksi ja ei-toivottujen vaikutusten välttämiseksi. Siitä mahdollisesti aiheutuvat rajoitukset ovat välttämätön seuraus valtion demokraattisuudesta. Geeniteknologian vaikutus yhteiskuntaan ja huoli yleisestä mielipiteestä valvomattoman kehityksen edessä on kansallisen -, EU: n - ja kansainvälisen tason säädäntötyön perusteena. Tästä syystä nyt pitää antaa Euroopan parlamentin julkilausuma, jossa vahvistetaan uudelleen jokaisen yksilön oikeus saada manipuloimaton geeniperimä, jossa kielletään ihmisten kloonaus ja joka edistää rikosoikeudellisia toimia tämän oikeuden kaikenlaisten loukkausyritysten rankaisemiseksi. Se on välttämätöntä ihmisarvon todellisen suojan turvaamiseksi.
Kun nyt sanotaan näin tässä keskustelussa tekniikkojen ja kloonauksen valvonnasta, on tärkeää, että sanottu ei aiheuta mitään sekaannusta yhteiskunnassa. Ihmisten kloonaus ja solujen ja eläinten kloonaus ovat kaksi eri asiaa ja ne pitää selvästi erottaa toisistaan. Kaikki ihmisen kloonaukseen tähtäävä tutkimus pitää selvästi ja ehdottomasti kieltää. Mutta selvää pitää myöskin olla, että solujen ja eläinten kloonaus on olennainen instrumentti biolääketieteellisessä tutkimuksessa. Pitää ryhtyä kaikkiin mahdollisiin, eettisiin ja lainsäädännöllisiin, varotoimenpiteisiin yhteiskuntamme olennaisten oikeuksien ja arvojen suojelemiseksi joka tilanteessa, mutta meillä ei ole oikeutta lamaannuttaa tieteellistä kehitystä, joka auttaa ihmistä saavuttamaan tarkoituksensa inhimillisenä yksilönä.

Wolf
Epäselvyys, jonka monet kollegat ovat tuoneet päivän valoon kloonauksen suhteen, johtuu selvästi kahdesta (toisiinsa historiallisesti yhteen liittyvästä) harhapolusta:
Ontologisesta harhapolusta tehdä realiteeteista vähempiarvoisia objekteja , joita vastaan asetetaan sitten subjektit jonain aivan muuna ja selittämättömänä. Tämä johtaa sitten siihen, että identiteetin kategoriaa ei enää todella voida ajatella - ja se vähennetään vastakkaiseen samanlaisuuden kategoriaan. Leibnizin metafyysinen periaate "identitas insiscernibilium " pohjustaa tietä insinööritieteelliseen huolettomuuteen: "Mitä en voi erottaa, näen oitis samanlaisena! " Joskus tällainen "tyhjennetty " identiteetti loppuu täysin käytännön syistä: yksilö alistetaan sen tekniselle uudelleen tuotettavuudelle.
Toiseksi eettiseen harhapolkuun "vapauttaa " meidät ihmiset kaikesta vastuusta meidän kanssaelijöidemme suhteen, jotka nähdään vain "asioina " tai peräti "koneina ", kaikista mahdollisesti kokemistamme tunnesiteistä niihin. Näin alkaa järjestelmällisen vastuuttomuuden suhtautuminen kaikkeen, mikä emme ole me itse, itsekeskeinen vetäytyminen oman käytännön koko todellisuudesta.
Siten avataan ovet ja portit ihmisvihamieliselle käytännölle: Se, joka määrittelee meidät ihmiset keinotekoisesti kanssaeläjien, "sentient beings " kuten se englanniksi hienosti sanotaan, piirin ulkopuolelle, se voi tehdä myös muita ei lainkaan vähemmän keinotekoisia rajanvetoja, esimerkiksi pelkkien ihmisten ja "yli-ihmisten " tai "aliihmisten " ja "oikeiden " ihmisten välillä?
Renault´n tehdas
Berthu
Arvoisa puhemies, äänestysselitykseni osuu juuri tässä salissa sattuneiden vakavien välikohtausten ja vehkeilyjen jälkeen. Tosiasiassa tämän Renault'n Vilvoorden tehtaan sulkevan päätöksen syiden ja siihen pakottavien seikkojen ketjua olisi pitänyt pohtia. Mikä sai tämän vakavasti toimivan yrityksen tekemään näin. Pohdinnan sijasta me saimme täällä ainoastaan väärien diagnoosien, tekopyhyyden ja kansankiihkon tulvan.
Olen kuullut puheita, joissa selitetään ainoan ratkaisun olevan sosiaalisen pöytäkirjan liittämisessä perustamissopimuksiin ja sellaisen sosiaalisen Euroopan luomisen, jossa tehtäisiin enemmistöpäätöksiä. Ainoastaan sosiaalisilla direktiiveillä ei kuitenkaan kyetä säilyttämään työpaikkoja, sillä ostajat pitävät tuotteita liian kalliina. Tähän liittyen Euroopan parlamentti vaikuttaa minusta suosivan melko epärationaalisia talouskäsityksiä.
Olin myös pahoillani kuullessani tämän edustajakokouksen jäseniltä, oikeisto mukaan lukien, pyyntöjä kysynnän tukemiseksi rakennerahastojen avulla. Tämä ratkaisu merkitsee veronmaksajan riistämistä kuluttajan suosimiseksi. Lisäksi olen kuullut kehotuksia työn jakamiseen, mikä useimmiten merkitsee jälleen veronmaksajan riistämistä, mutta tällä kertaa työntekijän suosimiseksi.
Olen myös kuullut vasemmiston kyseenalaistavan talousarvion tervehdyttämisen, millä vihjataan luultavasti siihen, että Renault'ta olisi tuettava työpaikkojen säilyttämiseksi. Tämä ajatus veisi meidät valitettavasti umpikujaan.
Jos haluamme todella tehdä inhimillisestä ulottuvuudesta ensisijaisen huolenaiheen Euroopassa, kysymys on asetettava toisella tavalla. Todellisuudessa Renault on epäilemättä virheidensä, mutta monien muiden yritysten lailla myös maailmanlaajuisen vapaakaupan uhri, jolle Euroopan unioni on liian huolettomasti avannut ovensa. Kansalaiset tietävät tämän hyvin, samoin kuin he tietävät, että yhtenäisvaluutta edellyttää entisestään sovitteluja ja että yhtenäisvaluutan myötä se ojentaa kätensä maailmanlaajuistumisen tiejyrälle. Kaikista näistä syistä johtuen kansalaiset tuntevat vaistomaisesti Brysselin vastuun, jota tässä elimessä on koetettu salata koko tämän keskustelun ajan.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että sosialistien raivo saa minut ajattelemaan Oscar Wilden lausetta raivosta, jota itsensä peilistä tunnistava Caliban tuntee. Sillä loppujen lopuksi, miksi sosialistit muuten olisivat niin kiihkeitä tässä asiassa kuin sen vuoksi, että Renault'n yritysjohdon on asettanut sosialistinen hallitus, se koostuu sosialisteista ja on todettava, että se hoitaa äärimmäisen kömpelösti sille uskottua institutionaalista vastuuta. Mielestäni sosialistit haluavat aivan ensiksi selvittää oman vastuunsa.
Äänestin päätöslauselmaa vastaan. Se sisälsi erittäin myönteisiä asioita, mutta äänestin sitä vastaan, sillä minusta me teemme saman virheen kuin yritys. Syytämme yritystä aivan oikeutetusti asemansa ja lakisäädösten laiminlyönnistä, kun se toimii ilmoittamallaan tavalla. Mutta ylitämme asemamme antamalla sille neuvoja ja sanoen, että sen on suosittava tiettyä strategista ratkaisua jonkin toisen sijaan. Me emme ole maksajia, joten meidän ei pidä myöskään päättää asiasta.

Martinez
Arvoisa puhemies, lehterillä oli juuri äsken Renault'n työntekijöitä, mutta heitä ennen siellä olisi voinut olla kaivostyöntekijöitä, sillä suljimme hiilikaivoksia tuottaaksemme hiiltä Australiasta ja Vietnamista. Myös ne työntekijät, joiden teräksensulatusuunit me suljimme tuottaaksemme terästä Thaimaasta, olisivat voineet olla lehterillä ennen heitä. Ja vielä heitäkin aiemmin lehterille olisivat voineet ilmestyä tekstiilityöntekijät, sillä olemme lopettaneet Euroopan tekstiiliteollisuuden tuottaaksemme tekstiilejä Lounais-Aasiasta.
Ja mitä tekopyhyyttä tämä onkaan, sillä Vilvoorden tehtaan sulkeminen johtuu japanilaisten yrityssiirroista. IsossaBritanniassa on viisi japanilaista tehdasta. Lisäksi niitä on Espanjassa ja Saksassa. Ja meillä on myös korealaisia autoja.
Olemme luonnollisesti käyttäneet rakennerahastoja eli toisin sanoen Euroopan veronmaksajat ovat maksaneet luodakseen autoalan työttömyyttä, samoin kuin he maksoivat Hooverille, joka siirrettiin Ranskasta Skotlantiin. Ja todellisuudessa Ford oli jo ymmärtänyt tämän, sillä se maksoi kalliisti työntekijöilleen.
Autoteollisuutta lakkautetaan, koska kukaan ei osta autoja. Kukaan ei osta autoja, koska meillä on 20 miljoonaa työtöntä ja nämä 20 miljoonaa työtöntä ovat Euroopan vapaakaupan syytä.

Barros Moura
Päätöslauselmaesitys on osoitus peräänantamattomasta solidaarisuudesta työntekijöitä kohtaan, joita on uhattu tehtaan sulkemisella.
Vähän yli vuosi sitten keskustelimme samanlaisesta päätöksestä vähentää henkilökuntaa, jotta tehdas myöhemmin suljettaisiin, koska Renault'n tuotantolinja muuttaisi Setùbalista.
Sama Renault saa yhteisön yleistä tukea ja se sulkee tuotantoyksiköitä, jotta voisi saada näitä tukia.
Tämä tapaus osoittaa, että komissiolla on kaksi painolastia ja kaksi toimenpidettä. Ankarimmin sovelletaan säännöksiä, jotka vapauttavat kilpailua, mitään täsmällisyyttä ei taas vaadita kun Euroopan yhteisön lakeja sovelletaan, kun on kyse kollektiivisista irtisanomisista ja eurooppalaisista yrityskomiteoista.
Tämä vahvistaa myös järkyttävällä tavalla sen, että Euroopan yhteiskunnallisia arvoja pidetään vähemmän tärkeinä kuin markkinoita ja rahataloutta.
Eurooppalaisten sosialistien voimakas vastustus tarkoittaa, että emme suostu tällaiseen politiikkaan, joka yrittää käännyttää työläiset vastustamaan yhdistynyttä Eurooppaa ja hajottaa yhteisön Euroopan unionin perustaneen yksimielisyyden.
Onneksi Renault'in työntekijät eri maissa ymmärtävät tämän taistelun merkityksen ja uhmaavat yleismaailmallista pääomaa. Heidän täytyy yhdistyä kansainvälisessä mittakaavassa, eikä kansallisiin rajoihin palaaminen ole mikään ratkaisu.
Tukien varauksetta työntekijöiden taistelua oikeudesta työhön haluamme myös sanoa, että se taistelu yhdistyy siihen, jota käydään yhteiskunnallisen ja poliittisen Euroopan puolesta ja se perustuu kansalaisten aktiiviseen osallistumiseen ja vaatimuksiin.

Baudis ja Fontaine
Ottaen huomioon ne todella valitettavat olosuhteet, joissa Renault'n Vilvoorden tehdasta koskeva päätöslauselmaäänestys tapahtui, arvioimme, ettei meidän tule osallistua äänestykseen.
Olisimme tosiasiassa toivoneet tämän äänestyksen ilmapiirin olevan ongelman vakavuuden tasolla. Näin ei ollut. Olemme siitä todella pahoillamme.

Burenstam Linder, Cederschiöld, Stenmarck ja Virgin
USA ja Itä-Aasia hyötyvät niistä lisävaikeuksista, joita eurooppalaisella yrittäjyydellä on Renaultin suljettua autotehtaansa Belgiassa. Monissa hallitusten kokoushuoneissa pohditaan, eikö olisi parempi tehdä suunnitellut investoinnit muualle kuin Eurooppaan.
Renaultin olisi pitänyt noudattaa sääntöjä yhteistoimintaneuvottelusta henkilöstön kanssa ennen autotehtaan sulkemispäätöstä. Mutta Euroopan parlamentin päätös menee tämänkin yli. Vaatimukset ja tuomiot aiheuttaisivat lisävaikeuksia yrityksille ja siten vähentäisivät investointihalukkuutta.
Euroopan parlamentti pyrkii parantamaan sosiaalisia oloja ja työllisyyttä, mutta valitut menetelmät johtavat päinvastaiseen tulokseen. Euroopan työllisyys ei tule koskaan paranemaan estämällä yrityksiä sopeutumasta uuteen kilpailutilanteeseen. Sen sijaan pitää helpottaa uusyritysten ja uusien ulkomaalaisten investointien tuloa Eurooppaan.
Vain lisääntynyt kilpailukyky, ei lisäsääntely, voi mahdollistaa " eurooppalaisen mallin" romahduksen välttämisen sosiaalisektorilla.
Renault on valtion omistama yritys, joka aivan liian kauan viivytti tarpeellisia uudelleenjärjestelyjä. Se seikka, että Renault'n kaltainen suuryritys on saanut EU: lta investointitukia, paljastaa välähdyksenomaisesti niiden yritystukien haittapuolet, joille EU itse omien rakennerahastojensa kautta suuressa määrin omistautuu.

Caudron
Menetelmä on varmasti tuomittava, kuten Chirac ja Juppé totesivat. Se oli vähintä, mitä he saattoivat sanoa. Ongelman ydin on kuitenkin paljon vakavampi ja se toimii meille opetuksena tulevaisuuden Eurooppaa varten, jotta tulevaisuutta ylipäätään on.
Muistuttaessaan Euroopan unionin ja Maastrichtin sopimuksen vastustajille, ettei Euroopan unioni ole aiheuttanut tätä sietämätöntä tilannetta, se osoittaa rajansa ja kyvyttömyytensä estää tapausta. Samalla tavoin se on osoittanut kyvyttömyytensä estää yritysten siirtymisen yhdestä Euroopan unionin maasta toiseen.
On siis luonnollisesti tuettava Renault'n belgialaisia ja ranskalaisia työntekijöitä ja näin minä teenkin. On kuitenkin tuettava myös Euroopan autoteollisuutta ja taisteltava sosiaalisen Euroopan puolesta, jossa yritysjohtajilta kielletään tällaiset toimenpiteet.
Tämä tapahtuu uuden eurooppalaisen pätevyyden ja uusien direktiivien avulla sekä lujittamalla Euroopan ammattiyhdistyksiä ja saattamalla liikekannalle kaikki ne eurooppalaiset, jotka haluavat toisenlaista politiikkaa Eurooppaan ja jotka kieltäytyvät täysin liberalismista.
Tämän vuoksi puollan varauksetta päätöslauselmaa ja totean, ettei asia saa jäädä tähän. On kannettava poliittinen vastuu. Emme voi itkeä Renault'n tehtaan sulkemista ja hyväksyä täydellistä liberalismia muualla. Krokotiilinkyyneleet saavat riittää.

Colombo Svevo
Vähän aikaa sitten hyväksytty päätöslauselma Vilvoorden Renault´n tehtaan sulkemisesta on erittäin merkittävä Euroopan sosiaalipolitiikan alalla.
Se on merkittävä, koska se ei ole vain yksittäinen tapaus, vaan se selvittää myös Euroopan unionin ja teollisuuspolitiikan välisiä suhteita. Päätöslauselma ei kiellä kilpailuun liittyviä ongelmia eikä rakenneuudistuksen välttämättömyyttä, mutta vaatii voimakkaasti sääntöjen noudattamista. Todellakin, nämä rakenneuudistukset ja tehtaiden mielivaltaiset sulkemiset eivät vaikuta ainoastaan työttömyyden kasvuun, vaan myös turvattoman taloudellisen ympäristön syntymiseen, jolla puolestaan voi olla vakavia seurauksia kulutuksen kasvulle, sosiaaliselle konfliktiherkkyydelle ja lyhyesti sanottuna koko Euroopan unionin taloudelliselle kasvulle.
Se on merkittävä, koska se tuomitsee irtisanomisten käytön ainoana ratkaisuna kriisiin ilman minkäänlaista kärsivällistä vaihtoehtojen etsintää ja näin ollen vastoin sitä kansalaistensa ongelmat paremmin huomioon ottavaa Eurooppaa, jota me parhaillaan yritämme rakentaa.
Se on merkittävä, koska se paljastaa, että suurten tuotantolaitosten sulkemiset aiheuttavat erityisen kielteisiä seurauksia kaikille niiden luomille johdannaisaloille sekä alueelle, jolla kyseiset suuret tuotantolaitokset toimivat.
Se on merkittävä erityisesti siksi, että se estää kaikki kahdenväliset sopimukset ja sopimukset, jotka tehdään ilman sosiaalista neuvottelua. Nämä ovat tyypillisiä villille kapitalismille, joka särkee sirpaleiksi Euroopan sosiaalisen mallin.
Tämän päätöslauselman merkittävyys on myös siinä, että kaikki, mitä on sanottu ja kirjoitettu Renault´sta, pätee kaikkiin vastaavanlaisiin ja yhtä kärjistyneisiin tilanteisiin, joita Euroopassa parhaillaan käsitellään, myös niihin, jotka eivät välttämättä saavu Euroopan parlamenttiin saakka. Vain yksi esimerkki: sadat työntekijät Monzassa käyvät parhaillaan läpi vastaavanlaista draamaa Philipsin tuotantolaitosten siirtoprosessin vuoksi.
Olemme parhaillaan neuvotteluvaiheessa ja toivomme, että myös tämä luja päätöslauselma auttaisi ratkaisemaan muiden eurooppalaisten työntekijöiden ongelmia.

Grossetête
Ensinnäkin haluan tuomita ankarasti Renault'n käyttämän menetelmän. Tällä jyrkällä päätöksellä se hylkää läpikäymänsä kriisin inhimillisen ulottuvuuden. Tunnustan lisäksi, että johdon asenne työntekijöitä kohtaan on ollut halveksiva ja ymmärrän täysin työntekijöitä jakaen heidän vihan ja hämmennyksen tunteensa.
Olen kuitenkin pahoillani siitä, ettei Euroopan komissio ole onnistunut ennakoimaan tällaisia tilanteita ja ettei Euroopan unionin teollisuuspolitiikan avulla ole kyetty luomaan taloudellisia ja sosiaalisia vastauksia tiettyjen suurten yritysten, erityisesti kriisistä vakavasti kärsivän autoteollisuuden yritysten, välttämättömiin uudelleenjärjestelyihin.
Jotta tällaisia tilanteita ei syntyisi, toivon, että Euroopan unioni toimisi tulevaisuudessa tehokkaammin rohkaisten ja tukien inhimillisesti katsoen vähemmän kalliita ratkaisuja.

Lindqvist
EU on pitkän ajan kuluessa priorisoinut talouden, kaupan, markkinoiden ja kilpailun kysymyksiä. Nyt on aika nostaa muita asioita kärkisijoille päiväjärjestykseen, kuten sosiaaliset ja työllisyyskysymykset. Näiden alueiden priorisointi ei tarkoita sitä, että päätökset on tehtävä ylikansallisesti enemmistöpäätöksellä. Päinvastoin näitä kysymyksiä hoitakoot jäsenmaat. EU voi asettaa tavoitteita esim. työllisyydelle, kun taas näiden tavoitteiden saavuttamiseen tarvittavat toimenpiteet muotoillaan ja toteutetaan kansallisella tasolla.

Pery
Vilvoorden tehtaan sulkeminen on samanlainen draama kuin monet muutkin tehtaiden sulkemiset. Tämä tehdas on lisäksi erittäin tehokas yksikkö, joka juuri uusittiin. Kyseessä on sietämätön taloudellinen ja inhimillinen haaskaus.
Miksi Euroopan unionin teollisuuspoliittisen strategien ehdotonta kiireellisyyttä ei ymmärretä? Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus ovat välttämättömiä ja niitä on kehitettävä samanaikaisesti. Euroopan parlamentti on jo vuosia käynyt taistelua tästä asiasta.
Markkinoiden maailmanlaajuistuminen - ei suinkaan Euroopan rakentaminen - saa yritykset tekemään valintoja, suunnittelemaan rakennemuutoksia ja liittoutumaan kolmansien maiden kanssa. Puolustaakseen merkkiä, tietotaitoa, työpaikkoja? Näin voitaisiin ajatella... Mutta sen sijaan tilien kääntyminen punaiselle vuosikausien voitonteon jälkeen, saa kyseisen yrityksen muuttamaan suuntaa välittämättä kaupunkien tai kuten Ranskassa, Belgiassa ja Espanjassa, jopa kokonaisten alueiden, taloudellisesta ja sosiaalisesta elämästä.
Tiedottaminen ja kuunteleminen ovat ennen kaikkea toisen ihmisen, hänen työnsä ja hänen oikeuksiensa kunnioittamista.
Euroopan parlamentti on käsitellyt tätä kysymystä 1980-luvulta lähtien sosiaalisen Euroopan rakentamisen nimellä. Suurin osa jäsenvaltioidemme hallituksista on ollut epäröivällä kannalla asiassa! Oli odotettava vuoden 1994 syyskuuhun, jotta eurooppalaisia yritysneuvostoja koskeva direktiivi voitiin virallistaa!
Renault ennakoi eurooppalaista lakia ja loi oman yritysneuvostonsa jo vuonna 1993. Lienee tarpeetonta muistuttaa tälle pitkään teollisuuden ja sosiaalisen edistyksen parhaimmistoa edustaneelle yritykselle, mitä tämä neuvosto 1 artiklassaan edellytti:
Eurooppalaisen Renault-yhtymän neuvosto on tiedotuksen ja vuoropuhelun rakenne, joka käsittää yhtymän strategiset suuntaviivat Euroopan tasolla niin taloudessa, rahoituksessa kuin sosiaalisissakin asioissa sekä Euroopan unioniin kuuluvien tytäryhtiöiden kehityksen, jos sillä on vaikutusta Euroopan tasolla.
Vuoropuhelu ja yhteistoiminta olisivat mahdollistaneet vaihtoehtoisiakin ratkaisuja. Parlamenttimme pyytää tämän vuoksi, että työajan lyhentämismahdollisuutta tutkitaan toimielimemme äänestämän Rocardin mietinnön mukaan. On myös ehdotettava jatkokoulutustoimenpiteitä.
Viimeviikkoinen Euroopan laajuinen lakko on todellinen ilmaus siitä, että työntekijät kannattavat sosiaalista Eurooppaa. Ensimmäinen ilmaus tästä on ranskalaisten ja espanjalaisten belgialaisia työntekijöitä kohtaan tuntema solidaarisuus!
Olen aina ollut sitä mieltä, ettei sosiaalista Eurooppaa voida rakentaa yksinkertaisesti " ylhäältä" , asetuksista ja laeista käsin.
Onko Euroopan ammattijärjestöjen ja rajat ylittävien yritysten välille muodostumassa uudenlainen voimasuhde?
Haluan ilmaista syvän solidaarisuuteni Renault'n tuhansille työntekijöille, jotka on pidetty täydellisen tietämättöminä heidän johtonsa traagisista päätöksistä. Ilmaisen solidaarisuuteni myös alihankintayrityksille, jotka joutuvat kärsimään tämän sulkemisen hirvittävistä taloudellisista seurauksista.

Sjöstedt ja Svensson
Olemme äänestäneet Renaultin Vilvoorden tehtaan sulkemista vastustavan päätöslauselman puolesta. Päätöslauselma on tärkeä merkki Euroopan parlamentilta sellaista työnantajaa vastaan, joka on osoittanut suurta häikäilemättömyyttä ja karkeutta omaa henkilöstöään kohtaan. Me tunnemme solidaarisuutta Renault'n työntekijöitä kohtaan heidän taistelussaan oikeudestaan työhön.
Päätöslauselmassa emme tue sanamuotoa sosiaalisen pöytäkirjan tekemisestä osaksi perussopimusta, mikä vahvistaisi EU: n ylikansallista kehitystä. Sosiaaliset oikeudet voidaan taata sitovasti vain maiden välisellä tasolla, mitä on syytä suosia.

Verwaerde
Jätin tarkoituksella osallistumatta tähän äänestykseen ilmaistakseni vastustukseni tämänkaltaisia tekstejä kohtaan.
Itse asiassa olen närkästynyt siitä, että edustajakokouksemme mielestä on sopivaa laatia päätöslauselmia kaikista ajankohtaisista aiheista. Haluamatta puhua asioihin sekaantumisesta totean kyseessä olevan todellisen ajelehtimisen, mitä tulee näissä teksteissä käsiteltyihin aiheisiin.
Olen luonnollisesti erittäin pahoillani näistä työpaikkojen menetyksistä, samoin kuin yhteiskunnan käyttämistä menetelmistä. Haluan lisätä, että Euroopan parlamentin ei pidä enää tulevaisuudessa hyväksyä tällaisia päätöslauselmia, joissa ainoastaan todetaan ja arvioidaan tekoja. Sen sijaan sen olisi osallistuttava tehokkaan teollisuus- ja sosiaalipolitiikan luomiseen, jotta tällaisilta tilanteilta vältytään. Nämä tilanteet todistavat valitettavasti tiettyjen teollisuudenalojen käyvän läpi vakavaa kriisiä.

Wolf
Renaultin törkeä käytös Ranskassa sijaitsevana Euroopan ylikansallisena yrityksenä tekee erittäin selväksi nykyisen EY: n neljä strategista puutetta:
1) Olemassa olevia direktiivejä ei toimeenpanna tai toimeenpannaan riittämättömästi, kuten tässä tapauksessa direktiivit eurooppalaisista yritysneuvostoista ja massairtisanomisista. Yhteinen strategia toimeenpanon parantamiseksi on - osallisten ja osapuolten aktivoinnista tehokkaisiin rangaistuksiin - jo kauan ollut myöhässä.
2) Tukien ongelma on EY: ssä edelleen ratkaisematta. Siitä, mitä me parlamentissa, ja juuri vihreiden aloitteesta, olemme jatkuvasti vaatineet, on lopulta huolehdittava, että kaikki eurooppalaiset ja kansalliset tukitoimet liitetään pitkäaikaisiin kehityssuunnitelmiin alakohtaisella ja alueellisella tasolla ja niistä tulee takaisin maksettavia, mikäli yritys ei täytä lupaamiaan velvoitteita.
3) Euroopan autoteollisuus kulkee kohti suurempaa rakennekriisiä noin yli kolminkertaisine ylikapasiteetteineen, joille ei löydy Euroopan sisämarkkinoilta eikä maailmanmarkkinoilta riittäviä laajenemismahdollisuuksia, niiden ekologisesta vastuullisuudesta puhumattakaan. Meidän on vihdoinkin siirrettävä Euroopan teollisuuspolitiikoista käymäämme keskustelua siihen, kuinka me voisimme vielä hyvissä ajoin muuttaa autoteollisuus liikkuvaksi teollisuudeksi, mistä on jo tehty aloitteita, joita mahdollisesti taas painetaan taka-alalle.
4) Alakohtaisen työllisyyskriisin ehkäisevään hallintaan tarjoutuu nopeat työajanlyhennykset porrastetuin palkantasauksin ja tulonvakauttamistoimin alemmalle ja keskisuurelle tuloryhmälle vero- ja maksu-uudistusten puitteissa. Draamaa on siinä, että yhteisö ja sen jäsenvaltiot sekä sosiaalisen vuoropuhelun osanottajat eivät vieläkään ole antaneet tarvittavia välineitä tällaisen strategian yhteensovitetulle käyttöönotolle ja toteuttamiselle. Tämä meidän on saatava hallintaan kiireesti, tätä meille opettaa myös tämä paha esimerkki yritysjohdon kyynisyydestä sijaintipaikan suhteen - eikä vain sanoin, vaan myös teoin!
(Istunto keskeytettiin klo 14.10 ja se jatkui klo 15.05.)

Hory
Haluaisin puuttua niihin periaatteisiin, joihin keskustelujemme riippumattomuus perustuu, arvoisa puhemies.
Edellisen istunnon lopussa käytettiin useita työjärjestyspuheenvuoroja. En luonnollisestikaan palaa niihin. Suuri osa niistä koski Euroopan parlamentin keskustelujen riippumattomuutta ja sitä, ettei asioita saisi käsitellä minkäänlaisten vaikutteiden alaisena. Haluaisin muistuttaa toisesta periaatteesta ottamalla esiin seikan, jota ranskalaiset kutsuvat " maallikkousperiaatteeksi" ja jota voidaan kaikilla kielillä kutsua " julkisten toimielinten riippumattomuudeksi uskonnollisista vaikutteista" .
Havaitsin äsken, noin klo 14.00, istuntosalimme uloskäynnin luona - eikä tämä ole ensimmäinen kerta - uskonnollisen laulukuoron, joka lauloi Euroopan parlamentin aulassa. Taidokasta, mutta uskonnollista. Kyse ei ole taidosta tai taiteellisesta laadusta. Minä yksinkertaisesti...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Herra Hory, en tiedä, mitä on tapahtunut. Meillä on hyvin täysi esityslista ja meidän on jatkettava. Ehkäpä voitte esittää puhemiehistölle jotakin kirjallisesti. Mutta se, mistä nyt puhutte, ei ole esityslistan mukaista. Minun on valitettavasti keskeytettävä puheenvuoronne.

Hory
Arvoisa puhemies, vetoan työjärjestykseemme.

Puhemies
Niin, te sanoitte kyllä, mihin kohtaan, tämä on selvä. Mutta, jos te haluatte puhua vielä jostain muusta kuin mitä äsken sanoitte, on teidän tehtävä se kirjallisesti. Me otamme sen huomioon, mutta nyt ei käydä keskustelua tästä asiasta!

Yhteisön passitusjärjestelmä (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista asioista:
Kellett-Bowmanin tilapäisen yhteisön passitusjärjestelmän tutkintavaliokunnan puolesta laatima mietintö (A40053/97) yhteisön passitusjärjestelmästä; -tilapäisen yhteisön passitusjärjestelmän tutkintavaliokunnan suositusluonnos (A4-0054/97) yhteisön passitusjärjestelmää koskevasta mietinnöstä.
Mulder
Arvoisa puhemies, yhtenä niistä, jotka ottivat osaa yhteisön passitusjärjestelmää tutkineeseen tutkintavaliokuntaan, minulla on myös tarve onnitella Tomlinsonia ja Kellett-Bowmania siitä tavasta, jolla he ovat tehneet työnsä. Mielestäni tämä mietintö vastaa kaikin puolin olemassa oleviin tarpeisiin. Minusta oli silmiinpistävää huomata, kuinka mielellään tullilaitokset ja huolitsijat ottivat osaa lukuisiin käytyihin keskusteluihin. Olisikin ehkä hyvä tutkia, voitaisiinko saada aikaan jonkinlainen rakenne, jotta nämä kaksi ryhmää voisivat keskustella keskenään säännöllisesti vaikkapa komission johdolla. Halua tähän löytyy ja sitä on mielestäni hyödynnettävä.
Mitä itse mietintöön tulee: mielestäni se on niin täydellinen, että siihen on vaikea lisätä mitään. Mielestäni ei ole epäilystäkään siitä, että jos on olemassa eurooppalaisia säädöksiä, niitä tulee myös valvoa eurooppalaisella tasolla. Mielestäni pitkällä tähtäimellä on tultava jonkinlainen eurooppalainen tullilaitos. Sanon, että pitkällä tähtäimellä, sillä toistaiseksi se ei ilmeisesti ole mahdollista. Ensin on saatava aikaan komission johdolla tapahtuvaa yhteistyötä. UCLAF: n roolia on vahvistettava ja on ehkä mahdollista, että komissio tutkii, tätä ei mainittu mietinnössä, miten pitkälle yhteistyötä Europolin kanssa voidaan parantaa. Muistan, että vuoden 1989 vaalikampanjan aikana kun puhuimme yhtenäismarkkinoiden loppuunsaattamisesta, jokainen puhui ulkorajojen tullilaitoksen vahvistamisesta. Olemme nähneet, että on tapahtunut päinvastoin. Mielestäni yksi ensimmäisistä asioista, mitä pitää tehdä on ulkorajojen vahvistaminen ja minä kannatan vahvasti sitä, että otamme käyttöön enemmän liikkuvia prikaateja ja suoritamme tarkistuksia siellä, missä se on mahdollista, kaikkialla Euroopassa. Tietokoneiden käyttöönotto, todellakin. Sveitsillä on erityinen asema tässä. Se on ketjun heikko lenkki. Mielestäni meidän pitää kiinnittää erityistä huomiota 29 suositukseen, jossa sanotaan, että komission pitää laatia vuosittain raportti siitä, kuinka oikeudellinen ja muu yhteistyö Sveitsin kanssa sujuu. Tämä raportti on nyt tehty. Nyt alkaa vasta oikea työ. Odotankin siksi kiinnostuksella sitä raporttia, jonka komission jäsen Monti on luvannut meille ennen huhtikuun loppua. Sitten voimme aloittaa pitkän matkan, joka meillä on kuljettavana, jotta saamme tullin valvonnan Euroopassa vahvistettua.

Dankert
Arvoisa puhemies, Kellett-Bowman ja Tomlinson ovat tänä aamuna käsitelleet erinomaisesti mietintönsä sisältöä ja minulla on siis se ongelma, ettei siihen ole juuri mitään lisättävää. Mietintö on vain luettava. Se on olennaista ja silloin nähdään myös, kuinka asiat liittyvät toisiinsa. Sanoisin silti pari asiaa. Toistaiseksi on kiinnitetty hyvin vähän huomiota riskialttiille tavaroille annettavaan 100 prosentin takuuseen. Yksi mietinnössä tehdyistä toteamuksista on se, että riskialttiiden tavaroiden maanteitse tapahtuva kuljetus on loppunut sen 100 prosentin takuun vuoksi ja nyt niille tavaroille etsitään muita teitä, muun muassa salakuljetuksen kautta. Haluaisin siis kuulla komissiolta enemmän niistä mahdollisuuksista, joita meillä on puuttua asiaan nopeasti.
Kuunnellessani komission jäsen Montia tänä aamuna sain sen vaikutelman, että hän suhtautuu vähättelevästi ongelmaan nimeltä Sveitsi. Sillä en usko, että asia on ratkaistu tullilaitosten välillä solmitun yhteistyösopimuksen avulla. Sveitsi muodostaa paljon vakavamman ongelman. Onhan tietenkin aivan hullua nähdä kokeneiden voin salakuljettajien Saksan televisioissa seisovan ylpeinä puutarhoissaan ja kertovan, miten he sen tekevät, ilman että on mitään mahdollisuutta puuttua asiaan. Se tarkoittaa siis sitä, että meidän on neuvoteltava tiukasti sveitsiläisten kanssa heidän menetetyn kunniajäsenyytensä puitteissa muun muassa tästä yhteisön tai Euroopan unionin alueella petollista toimintaa harjoittavien henkilöiden suojelusta.
Viimekertaisessa tutkintavaliokuntakeskustelussa Hollannin puheenjohtajisto ei ollut läsnä. Tällä kertaa se on. Olen siitä kaksinverroin tyytyväinen, sillä kun keskustelemme tämän mietinnön toisesta osasta, nimittäin jäljittämisen ja oikeudellisten toimenpiteiden kehittämisen välttämättömyydestä, myös HVK tulee esille.
On aivan välttämätöntä, ilman, että nyt heti halutaan täydet eurooppalaiset valtuudet jäljittämisen ja oikeudellisten toimenpiteiden suhteen, että jäsenvaltioiden välillä saavutetaan yhteisymmärrys Euroopan unionin mahdollisuudesta toimia eräänlaisena keskuksena sekä jäljittämisen, tietojen keräämisen ja oikeudellisten toimenpiteiden suhteen. Olen kuullut Hollannin suunnalta, muistaakseni oikeusministeriltä, ajatuksesta Europolin yhteyteen nimitettävästä eurooppalaisesta tuomarista. Mielestäni tämänsuuntaisia ajatuksia on kehiteltävä myös passitusjärjestelmään liittyvien ongelmien suhteen.
Arvoisa puhemies, sen lisäksi, ja toivon, että tämä on mahdollista HVK: n puitteissa, meidän on yritettävä tehdä parhaamme koko ongelmakentän ratkaisemiseksi, mitä tähän asti ei juurikaan ole tapahtunut.

Sarlis
Herra puhemies, tässä lyhyessä ajassa, mitä minulla on käytettävissäni, tahtoisin korostaa esiin Euroopan parlamentin saavutuksia tutkintavaliokunnan toimintaa koskevan keskustelun valossa. Todellakin, niiden aloitteentekijöiden lähtökohdat, jotka ensimmäisinä esittivät ja sitten toteuttivat ajatuksen antaa Euroopan parlamentille valtuudet perustaa tutkintavaliokunta, ovat osoittautuneet oikeiksi.
Arvoisa puhemies, nämä saavutukset ovat:
Ensinnäkin, mitä tulee tutkintavaliokunnan omaan toimintaan, se on ollut tienraivaaja monissa menettelytapakysymyksissä. Tämä valiokunta on ratkaissut monia tällaisia kysymyksiä ja se on itse asiassa löytänyt parhaan tavan tulkita toimintaelinten välistä yhteistyösopimusta.
Toinen saavutus on kauttakulkujärjestelmän nostaminen puhtaasti tekniseltä tasolta poliittiseksi kysymykseksi, mihin se kuuluukin. On sanottava, että siinä umpikujassa mihin EU-byrokratia oli ajautunut, ilman valiokunnan väliintuloa järjestelmä olisi romahtanut. Tosiasiallisesti me pelastimme järjestelmän.
Vielä yksi lisäsaavutus on, että tutkintavaliokunta on pystynyt puristamaan kokoon poliittisia sitoumuksia. Esimerkiksi komissio -ja uskon että vielä myös neuvosto päätyy samaan- on sitoutunut siihen, että järjestelmää ei laajenneta ennen kuin atk-järjestelmän rakentaminen on viety loppuun asti ja kaikki tarvittavat muutokset on tehty.
Lopuksi on vielä sanottava, että emme ainoastaan onnistuneet saamaan aikaan poliittisia sitoumuksia, vaan näiden rinnalla onnistuttiin muuttamaan vallitsevaa politiikkaa. Jouduimme seuraavanlaiseen tilanteeseen: toisaalta meillä on nämä jäsenvaltioista ja komission edustajista koostuvat sekakomiteat tai ryhmät, jotka aina pääsivät sopuun tulliasioissa, ja toisaalta, 15 jäsenvaltion kysymyksiimme antamista vastauksista huomasimme kuinka syvä erimielisyys niiden välillä vallitsi. Tämä oli räikeässä ristiriidassa sen kanssa, mitä jäsenvaltioiden edustajat puhuivat Brysselissä eri komiteoissa ja työryhmissä. Kyseessä oli siis täysin epäluotettava järjestelmä. Toivon että tämä näkyy selvästi valiokunnan johtopäätöksissä.
Päätän puheenvuoroni korostaen kahta seikkaa: ensiksi Sveitsin kysymys. Käännyn komissionjäsenten puoleen viitaten suositukseen nro 29, jonka myös herra Mulder mainitsi. Toiseksi viittaan suositukseen nro 23, jolla pyrimme takuujärjestelmän vastuualueen laajentamiseen. Ei ole mahdollista myöntää takuita kenen tahansa " freight forwarderin" kunniasanaan luottaen. Myös kuljetusyhtiöt, niin kuin myös kuljetettavien tavaroiden omistajat, on tehtävä osallisiksi vastuusta.

Theorin
Rouva puhemies! Tämä nyt esiteltävä hyvä raportti on perusteellisen ja laajan työn tulosta. Olemme oppineet paljon siitä, miten sisämarkkinat keplottelun ja petosten avulla ovat kehittyneet lupaavaksi järjestäytyneen rikollisuuden markkina-alueeksi, eikä vähiten siitä, miten Sveitsiä järjestelmällisesti käytetään tässä toiminnassa. Sekä lailliset että laittomat taloudelliset toimijat ovat täysin hyödyntäneet näitä sisäisiä markkinoita. EU ja jäsenmaat ovat menettäneet useita miljardeja ecuja maksamattomina arvonlisäveroina, tullimaksuina ja valmisteveroina järjestäytyneelle rikollisuudelle. Kuten Tomlinson aikaisemmin sanoi: jos vain 1 prosentti passituksista on petoksia, kyseessä on 4, 5 miljardin ecun summa, jos 2 prosenttia on petoksia, menee 9 miljardia ecua meiltä ohi.
Komissiota pitää kritisoida siitä, että se on ollut passiivisena liian pitkään. Ei ole ajoissa reagoitu lisääntyneeseen petosten määrään, joka on seurausta vanhentuneesta järjestelmästä. Kansallisten tullilaitosten välisen yhteistyön pitää toimia aivan kuin kyseessä olisi yksi ja sama viranomainen. Näin ei ole tapahtunut tähän mennessä. Komission pitää yhteistyössä jäsenmaiden kanssa sopia yhteisestä politiikasta fyysistä valvontaa varten missä tahansa Euroopan unionin alueella, ei siis pelkästään rajoilla, kuljetusaikojen maksimirajat ja ajoreittejä koskevat rajoitukset. Näitä määräyksiä tulee soveltaa johdonmukaisesti jäsenmaiden tullilaitoksissa.
Ensimmäinen välitön askel on vuodelta 1968 peräisin olevan vanhentuneen passitusjärjestelmän tietokoneistaminen. Mutta myöskään tietokonejärjestelmä ei ole täysin väärinkäytöltä suojattu. Siksi pitää komission myös käyttää muuta korkeatasoista teknologiaa, kuten optisia kortteja. Ne ovat laserpohjaisia, niitä ei voi pyyhkiä ja ne sisältävät suuria datamääriä. Niitä luonnehtivat korkea laatu ja kestävyys, ja ne voidaan liittää kaikkiin tietokoneisiin.
Rikollisuus on hyvin organisoitua, hyödyntää systemaattisesti kaikkia järjestelmän aukkoja ja on toistaiseksi pysytellyt askeleen jäsenmaita ja EU: ta edellä. Komission on korkea aika yhdessä jäsenmaiden kanssa tehdä johtopäätökset vapaista markkinoista. Kaikki EU: n säännöissä olevat aukot on tukittava. Tehokas fyysinen valvontajärjestelmä kaikilla rajoilla ja pistevalvonta kaikkialla EU: n alueella on toteutettava. Uusi teknologia on välttämätöntä. Jäsenmaiden tullilaitosten on tehtävä yhteistyötä siten kuin ne olisivat yksi ja sama viranomainen. Järjestyneen rikollisuuden ei voida sallia johtaa kehitystä pitempään. Nyt on EU: n ja jäsenmaiden aika toimia. Komission ja jäsenmaiden on aktiivisesti toteutettava raportin suositukset.

Fabra Vallés
Arvoisa puhemies, sisäisten rajojen poistaminen vuonna 1993 yhtenäismarkkinoiden seurauksena oli käännekohta yhteisön passitusongelmalle.
Samaan aikaan vapaan liikkuvuuden seurauksena syntyneiden valtavien ja kiistämättömien etujen kanssa, vuodesta 1993 lähtien, järjestäytynyt rikollisuus ja häikäilemättömät keinottelija alkoivat etsiä järjestelmän virheitä ja käyttää uutta tilannetta hyväkseen rajavalvonnan lähes täysin puuttuessa.
Kerätyt korkeat luvut petoksen aiheuttamasta verotulojen menetyksistä ovat vain jäävuoren huppu yhteisön kassaa vakavasti vahingoittavien todellisten petosten summasta, samoin voidaan sanoa vilpittömässä mielessä toimineiden taloudellisten operaattoreiden aiheuttamista potentiaalisista menetyksistä.
Joka tapauksessa jatkuvat ristiriidat eri taloudellisten operaattoreiden, kansallisten viranomaisten ja Euroopan yhteisön välillä osoittavat taas kerran kuinka sekasortoiseen tilanteeseen olemme joutuneet ja kuinka välttämätöntä on välittömästi ryhtyä huolellisesti uudistamaan yhteisön passitusjärjestelmää.
Yksi valaiseva esimerkki mainitsemastani sekasorrosta on yhteisön passitusjärjestelmän leviäminen Visegradomaihin. Haluan muistuttaa, että päätös siitä tehtiin hallinnollisella -, ei poliittisella tasolla, mitä näin merkittävä päätös olisi vaatinut. Passitusjärjestelmän laajeneminen Visegrado-maihin on aivan ehdottomasti selvä esimerkki tarpeesta syventää ennen laajentamista.
Tietojenkäsittelyjärjestelmien käyttöönotto yli 18 miljoonan vuosittaisen passitustapahtuman hallitsemiseksi on järjestelmän uudistamisen ensimmäinen tavoite. Katsotaanpa asiaa miltä kannalta tahansa, on ilmeistä, että nykyinen järjestelmä, joka perustuu asiakirjojen lähettämiseen tullitoimipaikasta toiseen, on vanhentunut, aiheuttaa viivästymisiä ja helpottaa mainittujen tullausasiakirjojen ja niihin liittyvien leimojen väärentämistä.
En halua jättää tässä muistuttamatta siitä, että useissa maissa, Espanja niiden joukossa, on jo otettu jättiläisaskel tietojenkäsittelyjärjestelmien käyttöönottamiseksi. Yhteisön passitusjärjestelmän uudistuksen pitää pyrkiä yksinkertaistamaan taloudellisten operaattoreiden toimia, sekä löytämään yhteistyömekanismeja tulli - ja oikeusasioissa, erityisesti mitä tulee petoksen paljastamiseen, rangaistusten määräämiseen, niiden toimeenpanoon ja alennusten tai vapauttamisten valvontaan.
Lopuksi haluaisin muistuttaa, että useat väliaikaisen yhteisön passitusjärjestelmän tutkintavaliokunnan todistajista ja asiantuntijoista ovat puhuneet Sveitsistä ja Mansaaresta. Haluaisin puhua myös veroparatiiseista, kuten Gibraltar. Peñónin virkamiesten hölläkätisyys on tehnyt siitä alueen, missä rahanpesu suosii sitä mitä täällä tänään käsittelemme.

Katiforis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, nimi " mietintö petoksesta" sopii huonosti tutkintavaliokunnan puheenjohtajan herra Tomlinsonin istunnolle esittämälle mietinnölle. Paremmin sille sopisi nimi " mietintö itsepetoksesta" . By that I translate the Greek word " self-fraud" , which means " self-delusion" . On itsensä pettämistä luulla, että olemme pystyneet luomaan sisämarkkinat. Arvoisa puhemies, sana " sisä" asettaa yhden alueen toista ulkopuolista aluetta vastaan, ja niitä erottaa jokin rajaviiva.
Sisämarkkinoiden ollessa kyseessä rajaviiva on yhtenäinen tullijärjestelmä. Yksin se ei kuitenkaan riitä, vaan järjestelmän on oltava myös yleisesti sitova. Sen toimivuutta arvioidaan epäluotettavien kuljetusyhtiöiden kautta, sillä luotettavat yhtiöt noudattavat lakia omasta halustaan. Jos kysytään keneltä tahansa Marlboro-savukkeiden salakauppiaalta, mitä eroa on Detroitin markkinoiden ja sisämarkkinoiden välillä, -valiokuntamme on tehnyt tällaisia perusteellisia tutkimuksia- salakauppias vastaisi ainoan eron olevan se, että Amerikassa hän maksaa joitakin veroja, kun taas Euroopassa hän ei maksa yhtään mitään.
Mietintö kertaa seikkaperäisesti ne syyt, jotka ovat johtaneet tähän tilanteeseen. Syy petosten räjähdysmäiseen kasvuun on yhteisön tulliviranomaisten hajauttaminen. Yhtenäisen tullijärjestelmä täytäntöönpano on jätetty 15: n erillisen tulliviraston harteille. Näistä virastoista suuri osa siirrettiin pois niiltä rajoilta, joita ne olivat oppinen valvomaan, ja samalla niiltä otettiin pois osa niiden tehtävistä. Niiden vartioitavaksi ei annettu todellista yhteisöllistä kokonaisuutta, niille ei annettu todellista yhteisöllistä tehtävää, ei tietoisuutta eikä tunnetta yhteisön palvelemisesta. Yhteisön tasolla ei perustettu tullivirastoa auttamaan niitä ja luomaan yhteisöhenkeä. Ei pidä ihmetellä, että tästä seurasi kaaos.
Niin kauan kun yhteistä tullivirastoa ei perusteta, ei pidä ihmetellä, jos salakuljettajat valtaavat sisämarkkinamme. Tämä mielestäni on teille esitetyn mietinnön keskeinen sanoma. Kauttakulkuliikenteen uudelleenjärjestelystä tehdyt sinänsä hyvät ja oikeansuuntaiset ehdotukset eivät tule ratkaisemaan tätä kysymystä niin kauan kuin niitä yritetään soveltaa hajautetun tullijärjestelmän puitteissa.
Tässä tilanteessa -tämä ei koske vain tulleja, vaan ongelma on laajempi- useat valtiot ovat päättäneet, että niiden tarvitsee vahvistaa keskinäisiä erityisiä yhteistyömuotojaan. Ennen kuin joudutaan menemään tähän hätäratkaisuun, eikö olisi vielä syytä katsoa missä asioissa tilanne on kehittynyt sille mallille, että voitaisiin harjoittaa kaikkia koskevaa yhteistyötä. Tämä on tarpeellista, jotta voitaisiin välttää vahvistettu yhteistyö, joka on vain kiertoilmaus kovalle ytimelle. Ja mikä olisi loogisempaa, kuin yhteinen tullivirasto, joka takaisi todellisen ja kaikille yhteisen yhteisön.

Pronk
Arvoisa puhemies, Green sanoi, ettei hänen mielestään ollut mukavaa, että tämän keskustelun alussa oli paikalla niin vähän ihmisiä. Omasta puolestani olen tyytyväinen, että voimme nyt työskennellä seesteisessä ilmapiirissä. Sillä äskettäin kokemamme antoi kuitenkin erilaisen kuvan. Minä asetan tällaisen parlamentin etusijalle.
Mielestäni tutkintavaliokunnan nimittäminen oli todella hyvä asia. Kauhistuin itse kovasti tästä. En kuulu talousarviota valvovaan valiokuntaan ja kun joudut keskelle tätä asiaa olematta jäsen, kauhistut todella, kun havaitset, minkälaisessa tilassa kauttakulkuliikenne oikeastaan on. Mikäli olisi haluttu laatia järjestelmä, joka tarjoaa mahdollisimman suuret mahdollisuudet petoksiin, olisi keksitty tämä järjestelmä, muuten tätä on mahdoton selittää. Mietinnössä mainitut summat, joista tässä on kysymys, ovat jättimäisiä. Pelkästään Hollannissa valtio on myöntänyt, että maksamattomia veroja ja tuontioikeuksia on maksamatta miljardin guldenin arvosta.
Toinen asia, jota haluan korostaa, on kysymys siitä 10 prosentista, jonka jäsenvaltiot saavat pitää hyvän tullilaitoksen ylläpitämiseksi. Monilla jäsenmailla siitä summasta jää yli. Hollannilla ei onneksi, mutta silti Euroopan unioni maksaa kolme neljäsosaa haittavero- ja tulliosaston toiminnasta ilman, että valtiovarainministeriö millään tavalla puuttuu asiaan, vaikka se yleensä suhtautuu hyvin varauksellisesti asioihin, jotka on luovutettava Euroopan unionin alaisuuteen.
Mielestäni tutkimuksemme on osoittanut toisenkin ongelman, nimittäin se vaaran, että jäsenvaltiot menettävät yhtenäismarkkinoiden puitteissa tuloja, jonka kautta verotusperusta voi järkkyä, joka puolestaan voi johtaa siihen, että aletaan periä vielä enemmän veroa yksinkertaisista tulolähteistä, eli enemmän palkka- ja tuloveroa. Työllisyyden kannalta tämä olisi erittäin vahingollista.
Tullilaitosten välinen puutteellinen yhteistyö on surullinen asia. Monet ovat jo maininneet siitä. Meillä on myös suuria ongelmia aiheuttavia maita koskeva kysymys, olen tässä samaa mieltä Dankertin kanssa, kun hän sanoi, että komission jäsen Monti suhtautui asiaan kevyesti, kyseessä ovat siis Sveitsi, Man, Kypros ja myös Gibraltar, jotka maat tarjoavat suojan petoksen tekijöille, eivätkä suostu minkäänlaiseen yhteistyöhön, vaikka tietävät, että Euroopan unionin verojen ja haittaverojen kiertoa tapahtuu suuressa mittakaavassa. Tälle on tehtävä jotakin.

Bösch
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, tämä tutkintavaliokunta on todistanut, että Euroopan parlamentti aikoo vastata täysin tehtävää ottaa huomioon veronmaksajien edut, ja nyt on kyse siitä, että me myös toimeenpanemme erinomaisen työn, jota näinä viitenätoista kuukautena on tehty, ja nimenomaan yhdessä komission ja jäsenvaltioiden kanssa.
On muistutettava siitä, että budjettien vakauttamisaikoina kansalaisiamme jäsenvaltioissa koetteli niin sanotut säästöpaketit ja että kukaan ei pysty saamaan heitä käsittämään, että heidän oli kestettävä leikkauksia eläkejärjestelmässä, sosiaaliturvassa, koulutuksessa jne., kun samalla unionin ja sen jäsenvaltiot jättivät tällaisia petostapauksia avoimiksi ja katsoivat, kuinka miljardien edestä veromarkkoja tuhlattiin.
Lisäksi yhden johtopäätöksen meille täytyy olla siinä, että me vihdoinkin alamme tehdä politiikkaa yhdessä asianosaisten kanssa. Me olemme todenneet, että jäsenvaltiot ovat vähentäneet muutamia tuhansia virkoja tullilaitoksista. Se, että nämä ihmiset ovat turhautuneita, on täysin selvää. Samalla meidän on perehdyttävä heidän kokemuksiinsa tästä epätäydellisestä passitusjärjestelmästä. Meidän täytyy, herra komissaari ja rouva komissaari, keskustella lähikuukausina siitä, kuinka me esimerkiksi suhtaudumme tullietuusjärjestelmään. Tämä ei voi olla pelkästään ulkopoliittinen päätös, vaan meidän on myös tiedettävä, kuinka me tällaisen järjestelmän toteutamme, kuinka me valvomme sitä. Me muistamme vielä hyvin, että eri tullialan ihmiset sanoivat meille, että yhteisen maatalouspolitiikan erilaiset säännökset suorastaan houkuttelevat petoksiin. Myös tässä asiassa on komission esitettävä asianmukaisia ehdotuksia. Te tulette saamaan meidät puolellenne tässä työssä erityisesti parlamentin ja tämän tutkintavaliokunnan jäseninä!

Perry
Arvoisa rouva puhemies, olen tyytyväinen, että olen saanut osallistua tämän väliaikaisen tutkintavaliokunnan työskentelyyn ja vähäisessä määrin myös sen muodostamiseen. Muutama vuosi sitten, vuoden 1995 alkukuukausina, keräsin parlamentin jäsenten neljäsosalta allekirjoitukset kirjelmään, jossa pyydettiin tutkintavaliokuntaa tutkimaan yhteisöön kohdistuviin petoksiin liittyviä ongelmia. Tein aloitteen, koska äänestäjäni suhtautuvat vakavasti yhteisöä vastaan kohdistuviin petoksiin, kuten Green totesi tänä aamuna.
Muistan keskustelun, jonka kävin entisen puhemiehen Hänschin kanssa, kun näytti siltä, ettei pyyntö johtaisi juuri mihinkään. Hän sanoi, että meidän tulisi käyttää noita valtuuksia ainoastaan, jos olemme varmoja, että ne ovat menestyksellisiä. Voin nyt sanoa puhemiehelle, että ne ovat todellakin olleet menestyksellisiä. Osoitan kunnioitustani valiokunnan puhemiehelle ja esittelijälle. Tämä menestys on jo saanut aikaan muutoksia yhteisön passitusjärjestelmässä, tullipalveluissa, kuljettajissa ja rahdin kuljettajissa. Se on jopa saanut salakuljettajat siirtymään takaisiin perinteiseen salakuljetukseen yhteisön passitusjärjestelmään kohdistuvien petosten sijasta.
Asiaa on kuitenkin vielä vietävä eteenpäin. Talousarvion valvontavaliokunnan on valvottava asiaa. En epäile, etteikö Theato huolehdi asiasta. On häpeällistä, että järjestelmää ei ole vielä tietokoneistettu. Tässä kaupungissa ei ole kahvilaa, jossa pankkikorttia ei voida kytkeä etäyhteydellä keskustietokoneeseen. Meidän täytyy järjestää tullivirkailijoille yhtä hyvät nykyaikaiset teknologiset mahdollisuudet kuin annamme tavallisille ranskalaisille kahviloille.
Väliaikainen tutkintavaliokunta on käyttänyt valtuuksiaan, kuten se teki myös BSE-tapauksessa, yhtenä tärkeänä parlamentin voimatekijänä. Nämä kaksi valiokuntaa ovat käsittäneet tehtävänsä eri tavalla, mutta ne molemmat osoittavat mielestäni uuden menettelytavan arvon. Olen iloinen, että ministerineuvosto on läsnä kuuntelemassa keskustelua, ja kiitän heitä siitä.
Yhteenvetona totean, että tutkintavaliokunta oli oikeassa, kun se ei suositellut yhtenäistä tullilaitosta. Vaikka yhteistyö ei tällä hetkellä ole riittävää, se ei välttämättä tarkoita, että yhtenäinen tullilaitos olisi toiminut paremmin. Viesti kansallisille tullilaitoksille on kuitenkin selvä: yhtenäismarkkinat ovat meille hyödyksi, me tahdomme yhteisön sisäisen kaupan kasvavan ja haluamme, että tullilaitokset tekevät yhteistyötä ikään kuin ne olisivat yhtä. Tämä ei ole huono päämäärä tullilaitoksille. Tämä ei ole huono päämäärä Euroopalle.

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, aluksi haluaisin kiittää herra Perrya, jonka aloitteesta parlamentti asetti tämän tutkintavaliokunnan. Ensimmäinen tutkintavaliokunta on tehnyt kovasti töitä ja tämä työ on tehonnut. Jos seuraa tiedotusvälineitä, seuraa sitten sveitsiläisiä, itävaltalaisia tai espanjalaisia tiedotusvälineitä, havaitsee halki Euroopan tapauksia, jotka aiemmin lähinnä lakaistiin maton alle. Savukkeiden salakuljetus, vihannesten, karjan ja lihan salakuljetukset ovat jatkuvasti esillä. Jos oletetaan, että kontti savukkeita tuo 1 miljoonaa ecua, kontti alkoholia 400 000 ecua, kontti voita tai lihaa 45 000 ecua tai kontti sokeria 12 000 ecua, nähdään, että salakuljetus kannattaa oikein hyvin.
Valtioita, Euroopan yhteisöä petetään, koska verotuloja ja maksuja jää saamatta, mutta myös tavallisia kauppiaita, jotka maksavat normaalisti veronsa ja joiden siksi täytyy maksaa myös enemmän veroa, koska nämä petosten tekijät säästyvät näiltä veroilta.
Varsinaisen käsisuudelman saavat tietysti myös vakuutukset, koska tämä aiheuttaa suurempia vakuutusmaksuja. Tämän maksaa eurooppalainen kuluttaja. Euroopan parlamentti on eurooppalaisten kuluttajien suojelija ja siksi on tärkeää, että tämä tutkintavaliokunta on tiivisti käsitellyt näitä ongelmia.
On myös niin, että yhteisön passitusjärjestelmä aiheuttaa myös kuluja erityisesti niille jäsenvaltioille, joilla on paljon EU: n itärajaa ja joita siten tullioikeudelliset tarkastukset erityisesti kuormittavat. Olisi harkittava, eikö näille maille voisi myöntää varoja yhteisön talousarviosta.
Toisaalta me olemme todenneet, että Euroopan komissiossa tarvitaan uusia toimia, että on keskityttävä siihen, kuinka nämä toimet muotoillaan tehokkaiksi, kuinka niitä voidaan jakaa uudelleen ja uskon, että tämä kannattaisi Euroopan yhteisöä myös taloudellisesti.
Keskeinen asia on kuitenkin varmasti myös ammatti- ja jatkokoulutus. Me tarvitsemme kiireesti ehdotettua tulliakatemiaa, ja olisi järkevää sijoittaa tämä tulliakatemia rajalle, jossa voitaisiin harjoitella tullimiesten, esimiesten kanssa käytännössä, miten tällaisia tullijärjestelmiä hoidetaan. Tärkeää on myös, että laaditaan perusasiakirja, joka on mahdoton väärentää ja jota voi myös kopioida, että käytetään leimoja, jotka ovat viimeisintä korkeateknologiaa. Päätavoitteena tulisi olla, että menettely järjestetään paljon yksinkertaisemmin, nopeammin, tehokkaammin ja avoimemmin ja siitä tehdään huomattavasti edullisempi, huomattavasti edullisempi taloudelle ja yhteisölle.

Bontempi
Arvoisa puhemies, myös minä kiitän esittelijää hänen erinomaisesta työstään sekä komissiota ja sen puheenjohtajaa. Minun on sanottava myös, että jo komission ensimmäisissä vastauksissa olin kuulevinani arvostusta ja innostusta, mikä on hyvin merkittävää.
Haluan erityisesti korostaa erästä näkökohtaa suositusten 14-20 sisällöstä, nimittäin oikeudellista yhteistyötä, sillä näiden ehdotusten ja yleisluontoisemman vilpillisen toiminnan vastaisen taistelun välillä on tiukka yhteys. Tiedämme, että tämä taistelu olisi aloitettava, mutta silti vitkastelemme edelleen aivan liikaa.
Mielestäni asioita on katsottava rehellisesti niin kuin ne ovat. Asianmukainen vilpillisen toiminnan vastainen taistelu ei ole mahdollista sellaisten lievittävien toimien tai raskaiden välineiden avulla, joita tavallisesti käytämme kolmatta peruspilaria koskevissa kysymyksissä. Luen näihin mukaan myös yleissopimukset. Suositusten yhteydessä on mainittava myös todisteiden vastavuoroinen tunnustaminen.
Tämä näkökohta, joka on mielestäni hyvin korostunut kohdassa 16, on suorassa suhteessa Euroopan oikeusalueen rakentumiseen, mikä mahdollistaisi oikeuslaitosten väliset suorat neuvottelut; nykyisin tämä ei ole vielä mahdollista. Kuten tiedätte ja kuten Geneven muutoksenhakutuomioistuimet, joita kuulimme Euroopan parlamentissa, teille äskettäin vielä muistuttivatkin, tällä hetkellä annetun virka-avun keskiarvo on 2, 3 ja 6 prosenttia. Tuomari, joka pyytää ulkomaalaiselta virkaveljeltään todisteita rikosjutuissa, saa vastauksen alle 10 prosentissa tapauksista.
Koska edellä esitettyä ei voida pitää hyväksyttävänä, katson, että perustamissopimuksen tarkistamisen yhteydessä on paneuduttava sellaisen erityisen oikeudellisen perustan luomiseen, joka mahdollistaa tämäntyyppisen yhteistyön tuomioistuinten välillä ja luo edellytykset oikeusalueelle, joka toistaiseksi rajoittuu vain vilpillisen toiminnan torjuntaan, koska juuri se vaatii epäilemättä suuria summia rahaa ja kuuluu unionin toimivaltaan.
Pyydän siis, että näitä suosituksia seuraa toimintasuunnitelma, jonka avulla HVK: ssa aloitetaan uudelleen vilpillisen toiminnan vastainen taistelu yhteisön peruspilarin puitteissa.

Malone
Arvoisa rouva puhemies, haluan onnitella Kellett-Bowmania, Tomlinsonia, valiokuntaa ja etenkin henkilökuntaa, joka on tehnyt kovasti töitä tämän kertomuksen eteen. Kuten muut puhujat ovat sanoneet, kertomus osoittaa, mitä parlamentti on ahkerimmillaan ja tehokkaimmillaan.
Hyväksyn mietinnön suositukset, ja mielestäni mietinnössä esitetään selvästi, että savukkeet tarjoavat rikollisille kaikkialla Euroopan unionissa huikean voittomarginaalin, joka muodostuu verottoman hinnan ja todellisen myyntihinnan välisestä erosta. Savukkeiden laittoman kaupan osuus omassa kaupungissani Dublinissa on 10 % kokonaismarkkinoista. Tämä on suuri luku, 4 % koko maassa ja 10 % Dublinissa. Meidän on myös otettava huomioon, että muutkin alat kuin järjestäytynyt rikollisuus hyötyvät siitä: mustassa pörssissä myytävät halvat savukkeet voivat auttaa valmistajaa lisäämään markkinaosuuttaan kilpailijoiden kustannuksella.
Halpojen savukkeiden saatavuuden masentava puoli on, että ne rohkaisevat nuoria ihmisiä polttamaan - ja erityisesti nuoria naisia, jotka ovat aloittaneet tupakanpolton.
Lopuksi haluan muistuttaa niitä ihmisiä, jotka ostavat savukkeita mustasta pörssistä, että he antavat rahaa häikäilemättömille rikollisille, jotka mahdollisesti osallistuvat myös huumeisiin liittyvään rahanpesuun.

Collins, Gerard
Arvoisa rouva puhemies, tullimaksujen kiertämiseen liittyvä petosongelma on yksi Euroopan unionin suurista ratkaisemattomista haasteista. Tämä petoksen muoto maksaa EU: lle miljardeja vuosittain.
Ongelma on yhtä ilmeinen kotimaassani Irlannissa kuin monessa muussakin EU: n jäsenvaltiossa. Kuten edellinen puhuja totesi, joillakin Dublinin tärkeimmillä ostoskaduilla laittomia savukkeita myydään avoimesti, ja tämä on huomattava menetys Irlannin valtionkassalle. Tämä herättää myös turhautumista ja suuttumusta lainkuuliaisissa kansalaisissa. Toivon, että tämä kertomus on ensimmäinen askel kohti yhteistä taistelua tämäntyyppistä petosta vastaan. Kertomuksessa esitetyt laaja-alaiset suositukset tulisi toteuttaa mahdollisimman pian.
Tärkein tekijä tämän ongelman ratkaisemiseksi on kuitenkin poliittinen tahto. Nykyinen tilanne, jossa 15 eri jäsenvaltiota toteuttaa 15 erilaista tullimenettelyä, ei johda menestykseen. On erittäin tärkeää, että EU laatii yhteiset puitteet tullilaitoksille, jotka toimivat tehokkaasti ikään kuin ne olisivat yhtä tullilaitosta. Tutkintavaliokunta on tehnyt tämän havainnon. Jäsenvaltioiden hallitusten olisi nyt tehtävä aloite tämän mietinnön pohjalta, ja kehotan puheenjohtajamaa Alankomaita tutkimaan asian kiireellisenä.
Toinen erittäin tärkeä tekijä on tietenkin varat, sillä tässä kertomuksessa esitetyt ehdotukset eivät toteudu ilman riittävää rahoitusta. Jäsenvaltioiden hallitusten tulisi pohtia tätäkin vakavasti, ja näiden toimenpiteiden rahoittaminen olisi hyvä sijoitus EU: lle. Jäsenvaltioiden tulojen lisäykset enemmän kuin korvaisivat tämän petosongelman ratkaisemiseksi tarvittavat alkusijoitukset.
EUROPOLilla on ratkaiseva rooli tämän kertomuksen täytäntöönpanossa. En yhtään epäile, etteivätkö ihmiset, jotka osallistuvat tähän kauppaan, osallistu myös huumekauppaan ja vastaaviin toimiin. Passituspetosten torjunta merkitsisi myös myönteistä askelta kohti järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa: tämä rikollisuus on yksi Euroopan unionin suurimmista ongelmista.

Van der Waal
Arvoisa puhemies, yhteisön passitusjärjestelmää tutkinut väliaikainen tutkintavaliokunta on tehnyt kunnon tutkimuksen ja laatinut helppolukuisen mietinnön. Haluan onnitella sitä tehdystä työstä. Mietinnöstä käy hyvin selville, että yhtenäismarkkinoiden tullessa voimaan sekä jäsenvaltiot että komissio eivät ollenkaan käsittäneet, mitä petosmahdollisuuksia ne tarjosivat pahantahtoisille. Kuvaavaa tässä on tullilaitosten supistaminen sen sijaan, että olisi suoritettu sisärajojen poistumista korvaavia toimenpiteitä.
Kannatan monia niistä suositelluista toimenpiteistä, joita mietinnössä esitetään tullipetosten vastustamiseksi. En kuitenkaan missään tapauksessa puolla yhteisön tullilaitosta, sellaisena kuin perustamissopimuksessa eksplisiittisesti ja suosituksissa implisiittisesti annetaan ymmärtää. Sen suhteen kannatan mietintöön liittyvää vähemmistöraporttia, josta löytyy tärkein suositus, nimittäin se, että jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä on vahvistettava. Raportin esittämistä suosituksista hylkään myös sen, jossa esitetään UCLAF: n muuttamista eurooppalaiseksi jäljittämiselimeksi. On erikoista, että tutkintavaliokunta sanoo, että yhteisön tullilaitoksen perustamatta jättäminen on ristiriidassa toissijaisuusperiaatteen kanssa. Tämä periaate on kuitenkin voimassa vain alueilla, joilla unionilla ja jäsenvaltioilla on jaetut valtuudet. Oikeusasiat ja jäljittäminen eivät kuulu niihin. Niiden ei tulekaan kuulua. Ne ovat unionin perustana olevien itsenäisten kansallisvaltioiden tärkeitä toimia. Kokonaisuutta punniten tulen äänestämään suositusluonnosten puolesta, koska useimmat suositukset ovat hyviä ja koska eurooppalaista tullilaitosta ei lopultakaan ole sisällytetty niihin.

Patijn
Olen seurannut suurella kiinnostuksella juuri käytyä keskustelua tilapäisen tutkintavaliokunnan yhteisön passitusjärjestelmää koskevasta mietinnöstä.
Saanen aloittaa onnittelemalla teitä tämän mietinnön valmistumisesta. Olen kiitollinen tutkintavaliokunnalle tästä erittäin tärkeästä tutkimuksesta. Tämä valiokunta ryhtyi ensimmäisenä työhön sen jälkeen kun Euroopan parlamentille myönnettiin tutkintaoikeudet Maastrichtin sopimuksessa ja erityiset kiitokseni menevät puheenjohtaja Tomlinsonille ja esittelijä Kellett-Bowmanille. Jos saan lisätä tähän jotakin henkilökohtaiselta pohjalta, haluan kiittää koko parlamenttia. Tässä on mielestäni kyse hyvästä aiheen valinnasta. Toiseksi oikeasta ajoituksesta, kolmanneksi käytännöllisestä työtavasta ja neljänneksi, mikä on hyvin tärkeää, hyvästä tietojen keräämisestä itse yhteiskunnassa. Mielestäni tämän tulee olla normina tulevaisuudessa tehtäville tutkimuksille. Olen iloinen siitä, että tämä mietintö on esikuvana.
Se tapa, jolla kaikki asianosaiset puolet ovat osallistuneet nyt esillä olevan mietinnön syntymiseen ja se tapa, jolla yritysmaailman ääntä on kuultu, on epäilemättä johtanut tällä alueella useita vuosia esiintyneiden ongelmien kunnolliseen analysointiin. Tämä kiinnostus heijastaa myös sitä arvostusta, jolla parlamentti suhtautuu valtiovallan, yritysmaailman ja Euroopan kansalaisten välisiin suhteisiin. Tutkintavaliokunnan ponnistelut osoittavat selvästi jälleen kerran, että myös parlamentti haluaa antaa ärsykkeen EY: n talousarviovaroja koskeviin petoksiin puuttumiseen. Neuvosto tulee komission ja tilintarkastajien lisäksi puuttumaan asiaan. Petoksien vastustaminen ja yhteisön varojen parempi hallinta ovat etusijalle asetettavia asioita. Petokset, varojen huono hallinta ja tuhlaus vähentävät Euroopan suosiota kansalaisten silmissä. On todella tärkeätä vastustaa niitä. Juuri siksi haluan painottaa vielä kerran sitä, kuinka tervetullut tämä tutkimus on.
Monet seikat näyttelevät osaa passitusjärjestelmään liittyvissä petoksissa. Ensiksi on muistutettava siitä, että on kyse yhtenäismarkkinoiden perustasta, eli etenkin tavaroiden vapaasta liikkumisesta. Tämä on olennaisen tärkeää hyvinvoinnillemme. Toisaalta, kuten mietinnössä sanotaan, kyse on tullilaitosten yhteistyössä esiintyvistä monimutkaisista ongelmista, jotka kasvattavat petosriskiä. Neuvoston nimissä minun on pidättäydyttävä kommentoimasta tätä sisällöllisesti tällä hetkellä, kuten ymmärtänette. Mietinnöstä ei ole keskusteltu neuvostossa ja kaikki, mitä siitä voin sanoa, on ennenaikaista. Haluan muistuttaa siitä, että osittain tutkintavaliokunnan toiminnan painostuksesta on jo tehty yhtä ja toista passitusjärjestelmän petoksien suhteen, sekä yhteisön että kansallisella tasolla. Neuvosto hyväksyi vuonna 1995 päätöslauselman, jossa vaaditaan tullilaitosten siirtymistä automaattiseen tietojen käsittelyyn vuodesta 1998 lähtien. Hiljattain on lisäksi päästy yhteisymmärrykseen tullien yhteistyösopimuksesta Euroopan unionin ja Sveitsin kanssa. Tällä tavoin aukaistaan tie yhden tämän ongelman osan ratkaisemiselle. Ilmoitan vielä, että Dublinissa kokoontunut neuvosto nimitti järjestäytynyttä rikollisuutta tutkivan korkean tason asiantuntijaryhmän, joka tulee antamaan lausuntonsa piakkoin ja joka tulee käsittelemään myös asian tätä puolta. Kyse on etenkin Europolin toiminnan vahvistamisesta tällaisissa asioissa ja Dankertin mainitsemista yhteystuomareista ja oikeudellisesta yhteistyöstä. Lupaan kertoa kollegoilleni sen, mitä täällä on tänään sanottu. Neuvosto tulee ilman muuta tutkimaan tarkasti mietintöä ja siinä esitettyjä suosituksia ja yhdistämään omat johtopäätöksensä niihin. Puheenjohtajavaltio pyrkii saamaan mietinnön mahdollisimman nopeasti käsittelyyn. Se koskee myös esityksiä, joita komissio mahdollisesti haluaa esittää asiasta. Tämän puheenjohtajakauden päättyessä tullaan raportoimaan näiden tehtävien edistymisestä, ja mikäli minusta riippuu, niihin tullaan panostamaan tosissaan. Petoksien vastustaminen asetetaan etusijalle. Euroopan kansalaisilla on oikeus eurooppalaisten varojen voimakkaaseen ja tarkoituksenmukaiseen suojeluun.

Monti
Arvoisa puhemies, arvoisat edustajat, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen kuunnellut edustaja Kellett-Bowmanin kertomuksesta käytävää keskustelua hyvin kiinnostuneena ja haluaisin koko komission puolesta vilpittömästi kiittää kaikkia puheenvuoron käyttäneitä heidän tähän keskusteluun antamastaan poliittisesta panoksesta.
On selvää, että tässä vaiheessa keskustelu on käännekohdassa kohti passitusjärjestelmäuudistuksen ja vielä yleisemmin tullipolitiikan uudistuksen täytäntöönpanoa.
Ensinnäkin on käynyt hyvin selkeästi ilmi, että passitusongelmat eivät ole alakohtaisia teknisiä kysymyksiä, vaan poliittinen ongelma, joka koskettaa koko tullijärjestelmää. Toiseksi se, että pelissä on sisämarkkinoiden toimivuus ja uskottavuus koko eurooppalaisen rakennelman sisällä. Kolmanneksi se, että näin moniulotteinen ja laajaalainen ongelma vaatii kokonaisratkaisuja, jotka kokoavat yhteen yhteisön ajattelutapoja koskevat toimenpiteet, ennalta ehkäisevät toimenpiteet sekä hallinto-, valvonta- ja tukahduttamistoimenpiteet.
Sisämarkkinoiden toteutuminen riippuu tullipolitiikan uudistuksesta ja siihen tehtävistä muutoksista sekä, lisäisin myös, verotuksesta. Näiden osasten on löydettävä oikea paikkansa - ja ne varmasti löytävätkin - niiden sisämarkkinoita koskevien toimenpiteiden joukossa, jotka komissio esittelee Amsterdamin Eurooppa-neuvostolle.
Edustaja Kellett-Bowmanin kertomuksesta ja tästä keskustelusta, jota olemme kaikki mielenkiinnolla seuranneet, käy ilmi myös, että ero kolmannen ja ensimmäisen pilarin välillä on nyttemmin melko teennäinen ja ne ovat yhä vaikeammin erotettavissa toisistaan. Jotta eurooppalaisten veronmaksajien etuja voitaisiin suojella, Euroopan kansalaisilla on oltava käytettävissään tehokkaat toimenpiteet koko Euroopan tasolla. Vilpillistä toimintaa koskeva tutkinta on tärkeää, kuten kaikki ovat korostaneet, mutta sen ennalta ehkäiseminen on vielä tärkeämpää, ja komissiolla onkin tarkoituksena vastata täysipainoisesti tähän haasteeseen yhdessä viidentoista jäsenvaltion kanssa.
Komissio, korostan tätä erityisesti, on valmis kantamaan vastuunsa. Parlamentti on selkeästi osoittanut oman innokkuutensa. Toivon, että neuvosto ja jäsenvaltiot tekevät samoin - olemme kuulleet neuvoston puheenjohtajan tärkeän ilmoituksen - ja tuovat mukaan oman poliittisen panoksensa ja hyväksyvät nopeasti esitetyt ehdotukset.
Lopuksi kiitän lämpimästi Euroopan komissiolle osoitetuista arvostavista sanoista. Haluan laajentaa tämän arvostuksen myös osastoillemme, jotka ovat työskennelleet kanssani hyvin tiiviisti. Jatkamme kaikki yhteistyötämme Euroopan parlamentin kanssa. Kiitän vielä kerran esittelijää, edustaja Kellett-Bowmania sekä puheenjohtajaa, edustaja Tomlinsonia.

Tomlinson
Arvoisa rouva puhemies, haluan osoittaa kiitokseni puheenjohtajamaa Alankomaille ja komissiolle sekä esittää kummallekin kysymyksen, jota he voivat tahollaan pohtia.
Ensimmäisen kysymyksen esitän komissiolle, koska se on huomauttanut meille, että suositusten noudattaminen aiheuttaa lisäkustannuksia - kuulin sen molemmilta komissaareilta. Pyydän heitä varmistamaan, että komissio kollegiaalisena elimenä tunnustaa vastuunsa ja ottaa kustannukset huomioon vuoden 1998 alustavassa budjettiesityksessä eikä oleta, että parlamentti hoitaa sen tehtävät.
Toisen kysymyksen esitän neuvostolle: Huomasin selvästi ja otin tyytyväisenä vastaan puheenjohtajamaa Alankomaiden toteamuksen, että se tekee johtopäätöksensä ja valmistaa kertomuksen. Haluaisin pyytää puheenjohtajamaa Alankomailta, että se varmistaa, että kertomus välitetään muodollisesti ja virallisesti parlamentille, jotta se voidaan ottaa huomioon seurannan jatkuvassa valvonnassa.
Näiden kahden kysymyksen kera kiitän sekä komissiota että neuvostoa aktiivisesta osallistumisesta tähän keskusteluun.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Tomlinson.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Albania
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat sekä keskustelu Albanian tilanteesta.

Patijn
Arvoisa puhemies, osittain siksi, että Euroopan parlamentin jäsenet Ahlqvist ja Bianco ovat esittäneet suullisen kysymyksen neuvostolle, haluan raportoida tarkasti Albanian huolestuttavasta tilanteesta ja niistä toimenpiteistä, joita Euroopan unioni on sen vuoksi suorittanut tähän mennessä.
Selvyyden vuoksi minun on kerrottava lyhyesti kriisin taustoista. Myönteisesti alkanut poliittisten ja taloudellisten uudistusten kehitys Albaniassa vuosien 1990-92 vallanvaihdon jälkeen hidastui lähestyttäessä parlamenttivaaleja touko-kesäkuussa 1996. Vero- ja rahapolitiikka löystyi, joka muun muassa johti suureen budjettivajeeseen ja inflaation kasvuun.
Siksi Albania ei päässyt yhteisymmärrykseen Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa ja kansainvälisten rahoituselinten rakenteellisten sopeuttamisluottojen nostot jäädytettiin viime vuonna. ETYJ: n tarkkailijat havaitsivat vuoden parlamenttivaalien yhteydessä väärinkäytöksiä, jotka koituivat presidentti Berishan demokraattisen puolueen eduksi. Sittemmin eronneen pääministerin johtama hallitus kärsi laillisuuden ja kannatuksen puutteesta.
Nykyinen poliittinen ja taloudellinen kriisi, joka syntyi niin sanottujen pyramidirahastojen ympärille on sijoitettava tätä laajempaa taustaa vasten. Nämä pyramidirahastot syntyivät muutamia vuosia sitten albanialaisten ulkomailla työskentelevien siirtotyöläisten kotimaahan siirtämistä tuloista ja toisena taustatekijänä oli hyvin toimivan pankkilaitoksen puuttuminen maassa. Useimpiin näistä rahastoista ei sisälly juurikaan taloudellista toimintaa, ne ovat puhdasta spekulointia. Suurin osa Albanian väestöstä otti osaa tähän. Ei vain säästörahoilla, vaan usein sitä varten myytiin talot, karja ja niin edelleen. Pyramidirahastoihin sijoitettu kokonaissumma ei ole tiedossa, mutta Kansainvälinen valuuttarahasto arvioi sen olevan noin yhdestä puoleentoista miljardia dollaria, joka tarkoittaa 40-60 prosenttia Albanian nykyisestä bruttokansantuotteesta.
Näiden rahastojen sortumisen seuraukset tässä erittäin köyhässä maassa ovat valtavat. Pelätään hyperinflaatiota ja kokonaisvaltaista köyhtymistä. Myös poliittiset seuraukset ovat vakavia, etenkin koska hallitus ei kuunnellut Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin varoituksia ja koska jotkin hallitukset jäsenet olivat ehkä mukana pyramidirahastoissa.
Vastakohtaisuudet maassa ovatkin kärjistyneet vuoden 1996 lopulla alkaneesta kriisistä. Vastakohtaisuudet hallituksen ja oppositiopuolueiden, pohjoisen ja etelän ja hallituksen ja kansalaisten välillä. Väestö vaatii hallitukselta korvausta menetetyistä rahastoista. Hallitus ei voi täyttää tätä vaatimusta. Hallitus ja oppositiopuolueet syyttävät toisiaan kriisin hyödyntämisestä poliittisesti. Etenkin maan eteläosassa, missä sosialistisella puolueella, entisillä kommunisteilla, on traditionaalisesti vahva kannatus jännitykset ovat suuret. Lukuisat kansalaiset ovat hankkineet itselleen aseita armeijalta ja poliisilta. Ihmisiä on kuollut ja haavoittunut.
Pelätään, että suuret pakolaismäärät lähtevät Kreikkaan ja Italiaan ja että jännitykset siirtyvät entisen Jugoslavian Makedoniassa ja Kosovossa asuvan albaaniväestön keskuuteen. Euroopan unionin suurlähetystöt käyvät jatkuvasti neuvotteluja Albanian kanssa maassa olevista ulkomaalaisista. Mikäli ulkomaalaisilla ei ole pakottavia syitä jäädä Albaniaan, heitä kehotetaan poistumaan maasta.
Euroopan unionin suorittamista toimenpiteistä voin sanoa seuraavaa. Euroopan unioni on neuvotellut jo aikaisessa vaiheessa tästä huolestuttavasta kehityksestä. Neuvottelut johtivat yleisten asioiden neuvoston 24./25. helmikuuta tekemään päätökseen lähettää unionin puheenjohtajavaltion ja komission yhteinen korkean tason valtuuskunta maahan. Tämä valtuuskunta vieraili maassa 27. ja 28. helmikuuta. Se painotti keskustelukumppaneilleen Tiranassa luopumista väkivallan käytöstä ja demokratian kunnioittamista. Lisäksi Albanian kaikkia poliittisia voimia vedottiin etsimään yhteistyössä ratkaisu ongelmaan. Presidentti Berishan, pääministeri Meksin, ministeri Sherun ja eri oppositiopuolueiden kanssa käydyissä keskusteluissa valtuuskunta totesi hallituksen ja opposition suhtautuvan asiaan suurella joustamattomuudella. Valtuuskunnan vierailun jälkeen Albanian tilanne on vain huonontunut. Meksin hallitus tarjoutui eroamaan 1. maaliskuuta, 2. maaliskuuta julistettiin hätätila, 3. maaliskuuta presidentti Berisha antoi parlamentin valita hänet uudestaan viideksi vuodeksi. Lehdistön vapautta on rajoitettu pitkälle menevällä sensuurilla. Sekä albanialaisten että ulkomaalaisten toimittajien työ on tehty mahdottomaksi.
Tilanteen huonontumisen valossa Euroopan unioni on pyrkinyt keskustelemalla kaikkien osapuolten kanssa osallistumaan poliittisen konfliktin hallintaan ja luomaan ehdot vakaalle lähtöasemalle, jotta maa voisi jatkaa uudistusten tiellä. Joidenkin unionin jäsenvaltioiden erityisasemasta johtuen neuvoston puheenjohtaja ministeri Van Mierlo on yhdessä komission kanssa neuvotellut 6. maaliskuuta Roomassa ja Ateenassa Albanian tilanteesta, jonka jälkeen hän matkusti Tiranaan keskustellakseen Berishan ja Albanian opposition edustajien kanssa. Vähän ennen EU: n puheenjohtajiston saapumista Tiranaan Berisha ja poliittiset puolueet olivat sopineet julkilausumasta. Siinä ilmaistiin tuki yleisen järjestyksen palauttamiselle ja pyydettiin ihmisiä luovuttamaan ryöstetyt aseet 48 tunnin sisällä. Presidentti lupasi armahduksen niille kansalaisille, jotka tekisivät näin ja jotka eivät olleet tehneet rikoksia. Lisäksi sotilaalliset operaatiot joissakin eteläisissä maakunnissa valtaa pitäviä joukkoja vastaan lopetettaisiin. Presidentti lupasi aloittaa suurimman mahdollisen yksimielisyyden pohjalta neuvottelut uuden hallituksen muodostamisesta ja uuden pääministerin nimittämisestä.
Lopuksi tullaan nimittämään komissio, joka ryhtyisi selvittämään pyramidirahastoja. Julkilausuman osapuolet ilmaisivat aikomuksensa käydä avointa vuoropuhelua. Neuvoston puheenjohtajan vierailun aikana neuvoteltiin Berishan ja kuuden poliittisen puolueen edustajan kanssa. Lisäksi ministeri Van Mierlo keskusteli kahdesti albanialaisen virkaveljensä Sherun kanssa. Kaikissa näissä keskusteluissa hän tuomitsi kaikki väkivallan muodot ja painotti ihmisoikeuksien kunnioitusta. Keskustelussaan presidentti Berishan kanssa EU: n puheenjohtaja muistutti välttämättömyydestä palauttaa lehdistön vapaus, johon liittyisi kaikkien puolueiden pääsy valtion televisioon. Koska nykyiseltä hallitukselta puuttuu laillisuus ja sen demokraattinen sisältö on puutteellinen, ministeri Van Mierlo huomautti Berishalle, että järjestyksen palauttamiseksi on välttämätöntä lähteä tielle, joka tarjoaa perspektiivin uuden parlamentin ja riittävästi tukea saavan hallituksen syntyyn. Tätä varten pitää luoda edellytykset demokraattisille suhteille, jollaisia edellytyksiä ovat uusi perustus- ja vaalilaki. Laajapohjaisen väliaikaisen hallituksen pitäisi tehdä tällainen kehitys mahdolliseksi ja sen pitäisi myös palauttaa taloudellinen järjestys. EU: n puheenjohtajisto on neuvonut presidenttiä järjestämään vaalit kaikille sopivan aikataulun puitteissa. ETYJ: n pitäisi olla mukana demokratian kehittämisessä. Presidenttiä neuvottiinkin nopeasti tapahtuvaan neuvotteluun ETYJ: n puheenjohtajan henkilökohtaisen edustajan, Itävallan entisen liittokanslerin Franz Vranitzkyn kanssa, joka oli Tiranassa 8. maaliskuuta, päivä EU: n puheenjohtajiston vierailun jälkeen.
Niiden yhdensuuntaisten linjojen rinnalla, jotka johtavat toisaalta yleisen järjestyksen palauttamiseen ja toisaalta tarjoavat perspektiivin demokraattisesta kehityksestä, on löydettävä ratkaisu pyramidiongelman käsittelemiseksi. Tässä tarvitaan yhteistyötä Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin kanssa. Puheenjohtajisto vaati myös tätä.
Keskusteluissaan oppositiojohtajien kanssa EU: n puheenjohtajisto pitäytyi yllä kuvatulla linjalla. Heitä muistutettiin suuresta vastuusta enemmän väkivallan käytön estämisessä ja heitä pyydettiin käyttämään kaikki vaikutusmahdollisuutensa, jotta vältyttäisiin enemmältä väkivallalta, etenkin etelässä ja huolehtimaan siitä että aseet palautetaan. Puheenjohtajavaltio tukeekin Euroopan neuvoston suositusta, jonka parlamentaarinen valtuuskunta vieraili Tiranassa samanaikaisesti ja jossa suosituksessa pyydetään oppositiota demokratian kunnioituksesta täyttämään paikkansa parlamentissa ja osallistumaan Albanian parlamentin työskentelyyn.
Johtopäätökset: ei ole ihmeteltävää, että presidentti Berishan ja opposition mielipiteet ovat kaukana toisistaan. Berisha ei halunnut taipua väkivallan edessä ja piti aseiden pakottamana kuulutettavien parlamenttivaalien järjestämistä ei-toivottuna. Siksi hän ei nähnyt mahdollisuutta myönnytyksille ennen kuin aseet oli luovutettu. Oppositio puolestaan on sitä mieltä, että luovuttamalla aseet etelä antautuisi täysin heidän silmissään epädemokraattiselle Berishan hallitukselle. Ilman etukäteen tehtäviä pitkälle meneviä myönnytyksiä kansalaiset eivät suostuisi tähän. Lisäksi oppositio kielsi omaavansa tarpeeksi vaikutusvaltaa etelässä saadakseen kansalaiset luopumaan väkivallan käytöstä. Näistä täysin vastakkaisista näkökannoista johtuen edellä mainitun yhteisen 6. maaliskuuta annetun julkilausuman merkitys ei ole selvä. Puheenjohtajavaltio on sanonut hallitukselle ja oppositiopuolueille, että Euroopan unioni on valmis tukemaan Albanian taloudellista ja demokraattista kehitystä, mikäli maa tarjoaa tähän mahdollisuudet järjestyksen palauttamisella ja sisäisillä uudistuksilla. Mikäli tarpeellista, unioni voi antaa hätäapua, muuta muistutan tässä, että Albania on saanut vuodesta 1992 jo suuren määrän apua, asukasta kohti jopa suurimman summan kaikista Keski- ja Itä-Euroopan maista. Puheenjohtajavaltio toivoo, että viime päivinä saavutettu edistys voidaan vahvistaa. Berisha on julistanut suostuvansa kansalliseen yhtenäishallitukseen ja ennenaikaisiin vaaleihin ja on nimittänyt erään opposition jäsenen muodostamaan laajapohjaisen hallituksen. Tämä on tärkeä askel kohti kestävää ratkaisua. Toivotan tässä tervetulleeksi myös Italian hallituksen ponnistelut vuoropuhelun edistämiseksi Albanian hallituksen ja opposition välillä.
Puheenjohtajavaltio tulee seuraamaan tilannetta kiinteästi EU: n kollegoidensa ja ETYJ: n kanssa ja tulee ottamaan askeleita siellä, missä mahdollista saadakseen tämän vakavan ja epävakaan tilanteen päätökseen.

Van den Broek
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtajan seikkaperäisen ja selkeän puheenvuoron jälkeen komissio haluaa sanoa lyhyesti jotain. Allekirjoitan sen, mitä Patijn sanoi ja teille on myös kerrottu, että komissio osallistui Tiranan valtuuskuntiin. Olen sitä mieltä, että tätä keskustelua käydään erittäin tärkeällä hetkellä. Tilanteen ollessa sellainen, että kun Euroopan unionin puheenjohtajavaltion, entisen liittokansleri Vranitskin johtamien ETYJ: n valtuuskuntien ja Euroopan neuvoston valtuuskuntien avulla Berishan hallitus ja oppositio ovat päässeet lopultakin kompromissiin, on suoritettava painostusta, jotta sekä presidentti Berisha että oppositiopuolueet noudattaisivat tätä sopimusta tiukasti. Sopimuksessa sovitaan tilapäisen kansallisen yhtenäishallituksen muodostamisesta, joka on parhaillaan käynnissä ja sen lisäksi kesäkuussa pidettävien yleisten vaalien valmistelujen aloittamisesta.
Arvoisa puhemies, vetoan painokkaasti Euroopan parlamenttiin, jotta se vaatisi päätöslauselman avulla kaikkia osapuolia noudattamaan tiukasti tätä vaivalloisesti saavutettua kompromissia. Enkä tee niin ilman syytä. Olemme keskustelleet tällä välin opposition jäsenten kanssa, joilla on jo tällä hetkellä sellainen tunne, että kapinaa ei ole mahdollista tukahduttaa ilman Berishan eroa. Se tarkoittaisi sovitun kompromissiin suoranaista rikkomista. Siis, mitä mieltä ollaankin laillisuudesta tai siitä, mitä Berishan hallitus on tehnyt tai jättänyt tekemättä viime vuonna, mitä ajatellaankin kompromissin solmineiden eri oppositiopuolueiden motiiveista, yksi asia on varma: mikäli tätä kompromissia ei toteuteta, anarkia Albaniassa lisääntyy ja kapina tulee saamaan kontrolloimattomia muotoja. On presidentti Berishan ja opposition tehtävä vaatia kapinallisia laskemaan aseensa ja avaamaan tie normaalien demokraattisten suhteiden kehittämiseen. Ellei näin tapahdu, pelkäämme, että Albaniaa odottavat hyvin huonot ajat, joiden uhriksi voi joutua vain Albanian kansa.

Swoboda
Arvoisa puhemies, herra neuvoston puheenjohtaja, herra komissaari, vetoomukseenne tukea teitä ponnisteluissanne, voin vain yhtyä ainakin oman ryhmäni puolesta, mutta varmasti myös kaikkien muidenkin ryhmien puolesta. Mielestäni olette myös oikeassa siinä, että kaikkien osapuolten on nyt viestitettävä, että kyse on kompromissin toimeenpanosta. On tehtävä aivan selväksi niin presidentti Berishalle kuin myös muille osapuolille, mitä muuten tapahtuu. Minä oletan, että teillä on tässä asiassa tämän parlamentin täysi taustatuki.
Nyt ei ole olleenkaan aika harjoittaa kritiikkiä, kysyä, olisiko tämän voinut tunnistaa hyvissä ajoin vai ei. Minä haluaisin kuitenkin viitata kuitenkin lyhyesti siihen, että jo muutamat tekijät antavat meille ajattelemisen aihetta sen suhteen, että meidän on esitettävä itsellemme kysymys, miten meillä yhtäkkiä on edessämme Balkanin sirpalekasa. Me kaikki, sanon tietoisesti me, sillä en halua rajoittaa tätä tiettyihin harvoihin, luotimme kovasti erääseen henkilöön. Myös muilla Euroopan turvallisuuspolitiikan alueilla on joskus niin, että keskustelukumppanina on henkilö, joka on jonkin valtion johdossa ja johon voi luottaa, ja uskotaan, että asia on sillä selvitetty. Albania osoitti, että näin ei ole.
Minä olin itse Albaniassa. Minä myös keskustelin presidentti Berishan kanssa. Me luotimme toki todellisuudessa siihen, että siellä voisi syntyä puhdas kapitalismi, haluaisin jopa sanoa, että ryöstökapitalismi, diktatuurin jälkeen, epäinhimillisimmän järjestelmän jälkeen, joka meillä on viime aikoina Euroopassa ollut. Ryöstökapitalismin niin sanottu vapaus, ehkä jopa yhteydessä poliittiseen järjestelmään, köyhdytti lopulta hyvin monet ihmiset.
Siksi uskon, että on aika harjoittaa ehkäisevää politiikkaa. Kun ajattelen, kuinka vaarallinen tilanne saattaa syntyä, jos lähialueella, Kosovossa, josta meidän on myös vielä laadittava päätöslauselma ja jossa rouva Pack oli vastikään valtuuskunnan kanssa, syntyy kipinä, ei ole vain oikeutettua, vaan aivan välttämätöntä aloittaa tämä poliittinen väliintulo ja yrittää taata ihmisoikeudet, mitä me emme viime vuosina pystyneet edes Albaniassa tekemään, ja estää valtaisien pakolaisvirtojen syntyminen. Siksi te olette mielestäni päättäneet oikeista toimista, ja me voimme tällä hetkellä pitää kiinni poliittisesta väliintulosta, mikäli me toteutamme sen hyvin painokkaasti koko Euroopan täydellä tuella.
Albaniassa palaa ja Kosovossa kytee! Jos kipinä kuitenkin syttyy, ei ehkä ole enää mitään pelastettavissa. Sammuttakaamme tämä tuli hyvissä ajoin Albanian kriisialueella!

Pack
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegani, Albanian tilanne on äärimmäisen vaikea, kuten juuri kuulimme. Valitettavasti eivät myöskään monet läntiset lehdistötiedotteet maasta ole valaisseet tilannetta, vaan ne ovat vain etsineet syytä presidentti Berishan hallituksesta. Sallikaa minun kuitenkin todeta, että eteläisen Albania levottomuuksien alkuperä ei ole poliittisluonteinen, vaan se on korttitalon romahtamisessa ja Berishan hallituksen syksyllä yrittämässä mafian tekemisten lopettamisessa erityisesti Albanian eteläosissa.
Monet keinottelijat ja pienten ihmisten pettäjät näkivät taloudellisen menestymisen mahdollisuuden ja käyttivät hyväkseen pienten ihmisten kurjuutta omiin tarkoituksiinsa. Valitettavasti oppositio, joka koostuu pääasiassa vanhoista kommunisteista, joita edes Sosialistisen Internationaalin kollegat eivät ottaneet koskaan jäseniksi, käytti tilannetta väärin omiin poliittisiin tarkoitusperiinsä, joita he eivät saavuttaneet vaaleilla.
Minä en ole samaa mieltä neuvoston edustajan kanssa siitä, että kaikki viime vuonna olisi mennyt pieleen. Se tosiasia, että syyskuun kunnallisvaaleissa saatiin sama tulos kuin maaliskuun vaaleissa, osoittaa, kuinka maaliskuun vaalin lopputulosta on arvioitava. Minä en puhu epäsäännönmukaisuuksista, joita häivytettiin, ja mielestäni myös teidän pitäisi ottaa tämä huomioon. Siksi teidän lähtökohtananne tulee olla laillinen virassa oleva hallitus, kun te puhutte Berishan hallituksesta.
Poikkeustilan julistamista on ymmärrettävä, näin uskon, etelän mielivaltaherruuden huomioon ottaen. Mikä länsimainen valtio antaisi sellaisen kävellä ylitseen puolustautumatta. Länsimaiden harjoittama laillisen hallituksen purkaminen, herra neuvoston puheenjohtaja, on mielestäni ennenkuulumatonta. Kun Venäjällä tapahtui vastaavaa, ei kukaan teistä olisi tullut ajatelleeksi erottaa Jeltsin virastaan.
Se tosiasia, että vanhojen kommunististen naamojen, jotka ovat syyllisiä demokraattisten perinteiden puuttumiseen, pitäisi nyt myös ulkopuolisten painostuksella luoda demokraattiset olot, on irvokas. Berishan hallitus on ottanut merkittäviä askelia matkalla kohti demokratiaa ja markkinataloutta, kuten tämä parlamentti viime syksynä yksimielisesti totesi. Siksi on väärin syyttää Berishaa kaikesta. Sen, että hän ei ole virheetön, me tiedämme, luoja paratkoon. Mutta etelän terrori ja anarkia perustuvat muihin motiiveihin. Lisäksi meillä ei ole lainkaan käsitystä maanmiesten vastakkaisista leireistä, joiden vuosisatoja vanhat vihamielisyydet puhkeavat näinä päivinä uudelleen.
Sopimus, joka nyt tehtiin Berishan ja oppositiopuolueiden välillä, on molempien osapuolten toteutettava, ja silloin en voi hyväksyä sitä, että minua pyydetään tänään huolehtimaan siitä, että Berisha lähtee maasta ja saa, missä tahansa, turvapaikan. Mielestäni tämä ei ole mikään tapa noudattaa sopimusta.
Euroopan unionin on autettava luomaan demokraattiset rakenteet, tukemaan koulutusta ja ammattikoulutusta, rakentamaan todella sosiaalisia markkinatalouden rakenteita, tukemaan investointeja ja siten työpaikkoja. Mikäli Berishan ja opposition solmima sopimus ei toisi rauhaa, joka valitettavasti on minun lähtökohtani, koska syy ei ole poliittinen, mikä on puolestaan tehtävä täällä uskottavaksi, on kansainvälisten rauhanturvajoukkojen palautettava rauha. Yhdessä asiassa olen samaa mieltä neuvoston edustajan kanssa: minä kannatan Albaniassa tapahtuneiden asioiden perusteellista tutkimista.

Daskalaki
Arvoisa puhemies, kaaos johon Albania on syöksynyt ei ole enää uutinen. Kansannousu on nyt leviämässä pohjoiseen. Televisiosta näemme kaikkien olevan aseistettuja -itse näin televisiossa eilen pienten lasten kantavan asetta- ja pyssymiehet liikkuvat kaikkialla maassa. Tilanne on uhkaava. Samaan aikaan hallitus näyttää yhä enenevissä määrin menettävän kykynsä hallita tilannetta.
Olen eri mieltä kuin rouva Pack. Talousskandaali oli eräs syy, mutta se oli vain jäävuoren huippu. Kriisin syyt juontuvat syvemmälle. Tilanne oli räjähdysherkkä jo tätä ennen, ja mekin olemme siitä osavastuussa.
Toisinaan unionin politiikkaa seuratessa saan vaikutelman, että me olemme niiden vanhempien kaltaisia, jotka luulevat velvollisuuksiensa päättyvän siihen, kun he sullovat lastensa taskut täyteen rahaa. Näin mekin olemme toimineet Albanian suhteen. Olemme tukeneet sitä taloudellisesti, mikä sinänsä on aivan oikein, ja tukea täytyy antaa myös jatkossa Albanian auttamiseksi pois nykyisestä kriisistään, mutta meidän täytyy myös olla läsnä seuraamassa mitä antamallamme tuella tehdään.
Toisaalta tuimme presidentti Berisaa joskus liikaakin sen mielikuvan vallassa -tätä minä en ymmärrä lainkaanettä hän ei olisi koskaan ollut kommunisti. Eihän presidentti Berisa ole juuri äsken syntynyt! Kaikissa näissä valtioissa syntyy outoja tilanteita. Tuimme häntä varoittamatta häntä hänen tiettyjen toimiensa seurauksista, siitä mihin ne johtavat, ja tässä näemme lopputuloksen.
Nyt on vaarana, että kaaos leviää myös lähialueille. Tiedämme hyvin, kuinka ongelmallinen tuo alue on. Tiedämme mitä Albanian naapurimaissa tapahtuu, ja että kaksi Euroopan unionin jäsenvaltiota, Kreikka ja Italia, voivat joutua välittömiin vaikeuksiin -näin varsinkin Kreikka, jolla on yhteinen raja Albanian kanssa. Mitä meidän tulisi siis tehdä? Tietenkin on autettava, on keskusteltava maan kaikkien poliittisten voimien kanssa, sillä tilanteen kehittyminen saattaa johtaa suuriin yllätyksiin. Ja kuten komission jäsen aivan oikein sanoi, tämän on tapahduttava yhteisymmärryksen hengessä. Meidän täytyy kuitenkin lopulta laatia politiikkamme pitkällä aikavälillä, olla läsnä eikä pelkästään maksaa.

La Malfa
Arvoisa puhemies, kestäisi liian kauan - eikä meillä ole siihen aikaa - tutkia tämän vakavan ja tuhoisan kriisin kaukaisia syitä, kriisin, joka koskettaa koko Albaniaa. Maassa vallitsee vuosikymmeniä kestänyt taloudellinen jälkeenjääneisyys sekä demokraattisten, sanoisinpa jopa perustavan laatuisten rakenteiden puuttuminen. Tilanne on väistämättä äärimmäisen vaikea. On olemassa vaara, että räjähdysaltis tilanne leviää Kosovon alueelle ja massiivinen muuttoliike alkaa kohti Kreikkaa, Italiaa ja Euroopan unionin maita. Mutta kaiken tämän mieliin palauttaminen kestäisi liian kauan.
Mielestäni parlamentin on tänään sanottava muutama sana neuvostolle ja komissiolle. Me katsomme, että tehdyt mietinnöt eivät ole ainoastaan tarkkoja ja täsmällisiä, vaan neuvoston ja komission näinä kriisin täyttäminä viikkoina omaksumat linjat ovat myös myönteinen askel eteenpäin, jota myös parlamenttimme arvostaa. Tiivistän nämä linjaukset kolmeen direktiiviin, jotka huomenna tulevat parlamentin käsittelyyn: ensiksi kansallisen yhtenäisyyden hallinta, ja mielestäni on tärkeää, että tämä käynnistetään siten, että tasavallan presidentti nimittää pääministerin oppositiosta; toiseksi uusien vaalien järjestäminen ja kolmanneksi Euroopan unionin ja kansainvälisten laitosten - valuuttarahaston ja maailmanpankin - lupaus rahoitusavusta, jonka ehtona ovat maan sitoutuminen täydellisen lehdistön vapauden kunnioittamiseen, demokraattisten oikeuksien palauttamiseen ja toimenpiteisiin talouden normalisoimiseksi. Nämä ovat mielestämme kolme perustavan laatuista kohtaa.
Euroopan unionin sisällä Kreikan ja Italian kaltaisilla mailla on luonnollisesti erityinen tehtävä, mutta haluamme korostaa, että nämä toimet on toteutettava osana Euroopan unionin politiikkaa.

Theonas
Arvoisa puhemies, tapahtumat Albaniassa eivät iskeneet kuin salama kirkkaalta taivaalta. Ne ovat seurausta - ainakin meidän mielestämme - siitä politiikasta, jota jäsenvaltioiden hallitukset ja Euroopan unionin elimet ovat harjoittaneet Albaniaa ja sen kansaa kohtaan. Ne ovat seurausta monelta taholta tulleesta tuesta Berisan itsevaltaiselle ja kansanvastaiselle hallinnolle.
Yhdysvallat ja Euroopan unioni eivät ole vain jättäneet tuomitsematta väkivallan ja petoksen sävyttämiin vaaleihin sekä kansan ja valtion varojen perinpohjaiseen ryöväämiseen syyllistynyttä Berisan häikäilemätöntä hallintoa, vaan päinvastoin, sillä oli ja on yhä, näin luulen, niiden tuki ja hyväksyntä. Niitä, jotka ovat vastuussa Albanian kansannoususta löytyy näin ollen siis meidänkin keskuudestamme. Tästä huolimatta emme vielä nytkään kykene tekemään tilanteesta oikeita johtopäätöksiä ja hakiessamme tämän ongelman ratkaisua kansannousun tukahduttamisesta kuljemme yhä samaa petollista polkua, täyden tukemme antamista Berisalle. Emme huomaa, että kansannousu on luonut Albaniaan uudenlaisen todellisuuden, joka ilmenee jo poliittisellakin tasolla.
Arvoisa puhemies, Albanian kapinoiva kansa vaatii kahta asiaa: Berisan vallasta luopumista ja rahojen palauttamista. Jos Euroopan parlamentti tahtoo osoittaa todellista solidaarisuutta Albanian kansaa kohtaan, sen täytyy omaksua seuraavat neljä näkökohtaa, jotka asiaan liittyneet muutosehdotukset ovat jo tuoneet esille, ja vaatia niiden eteenpäinviemistä.
Ensiksi, Berisan hallinnon on loputtava. Vaaleilla on valittava uusi presidentti ja uusi parlamentti.
Toiseksi, Etelä-Albanian hallitusta vastaan nousseen kansan on saatava poliittisten edustajiensa välityksellä osallistua poliittisiin neuvotteluihin.
Kolmanneksi, sosialistisen puolueen johtaja ja muut poliittiset vangit on välittömästi vapautettava.
Neljänneksi, on välittömästi tarjottava runsasta sotilaallista ja taloudellista tukea, jonka tarkoituksena on kansalaisten menetysten korvaaminen ja Albanian talouden vahvistaminen.
Lopuksi haluaisin ilmaista täysin torjuvan kantani kaikkiin suunnitelmiin kansainvälisen joukko-osaston sotilaallisesta väliintulosta. Tämä saattaisi johtaa koko Balkanian arvaamattomaan tilanteeseen.

Tamino
Arvoisa puhemies, olemme todella dramaattisessa tilanteessa, jossa Albaniaa uhkaa sisällissota. Tätä uhkaa ei ole aiheuttanut yksistään pyramidisijoitusjärjestelmän romahtaminen, josta keskustelimme myös viime kuussa, vaan myös hallituksen - Berishan hallituksen -, josta on pikkuhiljaa tullut pikemminkin hallitusmuoto kuin hallitus, reaktiot sekä omavaltaiset reaktiot Albanian kansan mielenosoituksiin. Nämä reaktiot johtivat jopa pelottelutilanteeseen oppositiolehdistössä. Yhden edustajan - Berishan - hallitus, joka ei edusta enää kansaa, kuten näissä mielenosoituksissa on käynyt ilmi, näytti merkkejä demokratian puuttumisesta jo paljastettuamme pidetyt vaalit kaikkea muuta kuin demokraattisesti järjestetyiksi. Tämän kaiken perusteella Berisha ei ole löytänyt parempaa vaihtoehtoa kuin valituttaa itsensä uudelleen toiselle tasavallan presidentin viisivuotiskaudelle.
Tätä taustaa vasten emme saa kuitenkaan jättää huomioimatta, että me Euroopan parlamentissa olemme jo kuukausi sitten ilmaisseet huolestuneisuutemme tilanteesta: juonittelun leimaamia vaaleja seuraavana päivänä ilmaisimme huolestuneisuutemme mahdollisista seurauksista, jotka voisivat vaarantaa enemmistön ja opposition välisen vuoropuhelun.
Jo 8. päivänä helmikuuta 1994 kollega, joka edelsi minua edustajan paikallani, Alexander Langer, vakuutti, ettei Albaniassa olla vielä normaalin demokratian tilanteessa, jokapäiväisessä täysin kehittyneessä demokratiassa. Hän kehotti kaikkia Euroopan unionin rakenteita vastaamaan tähän tilanteeseen, koska jos emme pysty vastaamaan Albanian tilanteeseen, kuinka voimme edes toivoa vastaavamme koko Itä-Euroopan ongelmiin?
Näiden syiden perusteella haluamme Euroopan unionilta, neuvostolta ja komissiolta sitoumuksen edistää tilanteen laukeamista perustamalla maahan uuden hallituksen ETYJ: n valvonnassa. Lisäksi ehdotamme, että neuvosto nimittää Kaakkois-Eurooppaan erityiskirjeenvaihtajan, joka edustaisi pysyvästi Euroopan unionia tällaisissa tilanteissa. Tilanteen laajenemisella, kuten jo aiemmin on todettu, saattaisi olla katastrofaalisia seurauksia Kosovon ja Makedonian alueilla. Nämä voivat sytyttää koko Balkanin alueen liekkeihin.

Hory
Parlamenttimme ei luonnollisesti voi muuta kuin hyväksyä Albaniaa tällä hetkellä järkyttävien kansalaisjännitteiden poliittisen sovittelun yritykset ja tukea niitä. Euroopan radikaaliallianssin ryhmä tukee siis kansallista sovittelumenettelyä, josta Albanian eri poliittiset tahot ovat päässeet sopimukseen. Tällä ei kuitenkaan ole saatu naurettavalla tavalla vapaata taloutta edustavan rahapyramidijärjestelmän kautta petkutetuksi tullutta, kapinoivaa kansaa vakuuttuneeksi asiasta. Olemme lisäksi saaneet kuulla, että vallanpitäjiä vastaan kapinoijat ovat viimeisten tuntien aikana liikkuneet kohti Tiranaa.
Emmekö tässä tilanteessa voisi pohtia Euroopan unionin tällä alueella usein epäonnistuneen politiikan asianmukaisuutta ja luotettavuutta? Luulimme, että kommunismin luhistumista seuraa automaattisesti demokratia. Todellisuudessa kommunismin jälkeen seuraa vaikea oppiaika kohti demokratiaa. Luulimme myös, että kaikki eikommunistit ovat automaattisesti demokraatteja. Todellisuudessa jätimme puoli Eurooppaa niin julmasti kohtalonsa käsiin neljäksikymmeneksiviideksi vuodeksi, että ainoat ei-kommunistit, jotka vielä puhuivat, olivat joko hillittömiä vapaan talouden kannattajia tai valistusta vastustavia etnisiä tai uskonnollisia kiihkoilijoita tai jopa itsevaltiaita ja usein katuvia entisiä kommunisteja.
Albanian kriisi voi johtaa meidät nyt kolmeen poliittiseen päätelmään. Ensimmäinen niistä, Daslakin korostama päätelmä, on se, ettei meidän pidä enää myöntää eurooppalaista tukea, ilman että huolehdimme sen käytöstä huonosti liberalismiin valmistautuneissa yhteiskunnissa. Toinen päätelmä on, että meidän on kiireesti perustettava Euroopan armeija, joka voidaan lähettää paikalle ainakin Euroopassa sattuvissa kriisitilanteissa. Kolmas, yleisempi päätelmä on, että meidän on saivartelematta vauhditettava laajentumista, jota ilman Eurooppa on amputoitu puolikkaaksi. Tähän päästäksemme meidän on rohkaistava alueellisia ryhmittymiä sen sijaan, että edellytämme heikoilta ja eristäytyneiltä valtioilta täysin epätasapainoista vuoropuhelumenettelyä.

Amadeo
Arvoisa puhemies, myös tässä tapauksessa Euroopan unioni on vain hidastellut, valitettavasti, kuten se on hidastellut niin useasti aiemminkin. Virhe on aina sama: koska yhtenäistä ja tehokasta toimintalinjaa ei saada riittävän nopeasti aikaan, unioni toivoo korvaavansa poliittisen vajeen avaamalla rahahanat, mutta raha yksin ei auta ongelmien ratkaisemisessa, vaan päinvastoin, se saattaa joskus katkeroittaa tilannetta entisestään. Näin on tapahtunut Bosniassa, Mostarissa, Zairessa, ja näin tapahtuu parhaillaan myös Albaniassa. Kun Albanian kriisin ensimmäiset merkit ilmenivät enemmänkin kuin käsinkosketeltavalla tavalla viime lokakuussa, Euroopan unionin vastaus oli: " Annamme Albanialle rahaa" , toisin sanoen annamme rahaa Berishan hallitukselle katsoen samalla sormien läpi presidentin väärinkäytöksiä ja vaalipetoksia.
Hieman yli neljässä kuukaudessa on Albaniaan virrannut lähes 500 miljoonaa ecua, mikä vastaa noin 1 000 miljardia liiraa. Tämä on henkeä kohti laskettuna Euroopan unionin avokätisin tukitoimi. Toivottiin, että tämä raharuiske pysäyttäisi kriisin etenemisen, mutta se toimikin vain sitä kiihdyttävästi. Kun tilanne alkoi kärjistyä kaksi viikkoa sitten, Euroopan unioni vain kangerteli puheissaan eikä onnistunut edes kutsumaan kokoon jäsenvaltioiden ulkoministereiden huippukokousta, jota erityisesti Kreikka ja Italia vaativat. Vasta kaksi viikkoa mellakoiden puhkeamisen jälkeen Brysselissä kokoontui tekninen komitea - haluan erityisesti huomauttaa, etteivät kysymyksessä olleet ministerit, vaan unionin valtioiden tavalliset virkamiehet - yhteisen toimintalinjan suositusten aikaansaamiseksi poliittista komiteaa varten.
Nyt komissio haluaa lentää hieman liian korkealla; se, mihin viittaan, on kuitenkin viimeinen osoitus yhteisen ulkopolitiikan puutteesta. Tämän puuttuessa ei voida puhua Euroopasta ja integraatiosta.

Roubatis
Arvoisa puhemies, herra ministeri kertoi, että olemme avustaneet Albaniaa valtavilla rahasummilla, ja todellakin kuluneiden viiden vuoden aikana olemme antaneet 450 miljoona ecua.
Kysymys on, mitä hyötyä tästä on ollut Albanian kansalle tai itsellemme. Luulen pystyväni vastaamaan: loimme villin ja barbaarimaisen kapitalistisen järjestelmän tähän maahan, joka ajoi kansalaisensa kapinaan. Lisäksi loimme mielivaltaisen ja epädemokraattisen järjestelmän. Samalla vuodesta 1992 tähän päivään saakka maassa on kukoistanut hallitsematon aseiden ja huumeiden salakuljetus.
Luodut taloussotkut, pyramidiyhtiöt, ovat varmaankin tuttuja. Näiden viiden vuoden aikana kiinnitimme liian vähän huomiota asiaan, johon meidän olisi pitänyt paneutua, eli työttömyyteen ja tuhansien ihmisten pakenemiseen maasta naapurivaltioihin. Emme myöskään ottaneet tiukkaa kantaa vaaleihin toukokuussa 1996. Me sosiaalidemokraatit vaadimme silloin vaalien uusimista. Valitettavasti meitä ei kuunneltu. Vailla perusteita hyväksyttiin laki, joka tarkoitti kansanmurhaa ja sulki pois kymmeniä oppositiopoliitikkoja. Vieläkään emme ole tuominneet Fatos Nanon vangitsemista. Mielestäni meidän tulee vaatia hänen välitöntä vapauttamistaan. Hän on ainoa ihminen, joka vielä saattaa kyetä hillitsemään kapinoivia kansanjoukkoja.
Albanian tapahtumat ovat osoittaneet meille, kuinka vaikea tilanne Balkanin alueella vallitsee. On olemassa yksi myönteinen seikka: Puheenjohtajamaa on toiminut oikein. Se on kuunnellut niiden maiden näkemyksiä, joilla on pitkäaikainen kokemus ja tietoa tästä alueesta, kuten Kreikalla ja Italialla, ja toiminut tuloksellisella tavalla. Tarvitaan kuitenkin ponnistelua. Ongelma on lopulta poliittinen. Jos Berisa aidosti rakastaa maataan, hänen täytyy siirtyä syrjään vapaaehtoisesti ja rauhallisesti sekä jättää maansa hallitseminen puoluetovereidensa sekä muiden puolueiden vastuulle, jotta Albanian kansa pystyisi itse ratkaisemaan ongelmansa.

Sarlis
Arvoisa puhemies, on sanottava että iskulauseen, jonka tulee ilmaista meidän kaikkien yhteistä kantaa, ei pelkästään parlamentin, vaan myös neuvoston ja komission kantaa, on kuuluttava " ei uutta Bosniaa" . Meidän on otettava opiksemme niistä kokemuksista, niistä katkerista kokemuksista, joita meille jäi tavastamme hoitaa Bosnian tapahtumia, ja toimittava toisella tavalla kuin siellä. Kuuntelin tarkkaan mitä neuvoston puheenjohtaja sanoi, ja kyllä hän oikein puhui ja olen samaa mieltä, mutta hän ei tehnyt mitään konkreettisia ehdotuksia.
Kysymykseni, johon pyydän saada vastauksen, on seuraava: Onko olemassa joku toimielin? Siis, onko neuvosto päättänyt perustaa kriisin ratkaisemiseksi toimielimen, joka toimii tällä hetkellä ja jolla on selkeät valtuudet tehdä poliittisen tason päätöksiä Albanian kriisin ratkaisemiseksi?
Päteekö sama myös komissioon, jolle raha-asiat kuuluvat, ja josta varmaankin löytyisi komission jäsen, joka on osoittanut pätevyytensä ulkosuhteisiin liittyvien kysymyksien hoitamisessa?
Kaipaamme tällaisia tietoja, sillä täällä parlamentissa haluamme tässä vaiheessa välttää kannanottoja kenenkään puolesta tai minkään osapuolen arvostelua, ja toivonkin, että tämä näkyy myös huomisessa äänestyksessä. Arviomme mukaan Albanian tilanne on niin epävakaa, että nyt etusijalla on pyrkimys pitää yllä poliittista vuoropuhelua.
Kaikkien näiden syiden vuoksi pyydän ettei ministerineuvoston toimet jäisi tähän. Ongelman ratkaisemista ei ole mahdollista jättää yksin Italian ja Kreikan harteille. Ministerineuvoston täytyy luoda puitteet, joissa nämä kaksi maata voisivat toimia. Tämän sanoi aikaisemmin myös herra La Malfa. Komission ja ennen kaikkea ministerineuvoston on otettava omakseen tämä asia. Toimettomuuden on loputtava, on kutsuttava koolle ministerikokous ja on perustettava kriisiryhmä, joka jatkuvasti seuraa tilanteen kehittymistä Albaniassa. Toivon että parlamentti päättää lähettää Albaniaan Kaakkois-Euroopan maiden suhteista vastaavan valtuuskunnan tutustumaan asioihin paikan päällä ja raportoimaan Euroopan parlamentille.

Baldi
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, jo viikkojen ajan Albanian dramaattinen todellisuus on liukunut yhä enemmän kohti hallitsemattomuutta ja kaaosta. Tämä on seurausta rahoituslaitosten jo yli kymmenen vuoden ajan tekemien petosten aiheuttamasta taloudellisesta katastrofista, joka on ajanut tuhansia perheitä tuuliajolle. Kansainvälinen yhteisö seuraa tilannetta tiiviisti, erityisesti naapurivaltiot Kreikka ja Italia, jotka ovat vaarassa jäädä pakolaisaaltojen jalkoihin. Tällaista tilannetta rikolliset puolestaan voisivat käyttää hyväkseen.
Edustaja Pack on oikeassa kehottaessaan meitä välttämään liian nopeita tai puolueellisia tuomioita, joita tässäkin istuntosalissa on kuultu.
Presidentti Sali Berisha on sopinut opposition kanssa päälinjoista sellaisen poliittisen ratkaisun löytämiseksi, jolla saataisiin aikaan sopimus kansallisen sovitteluhallituksen perustamiseksi, jossa olisivat edustettuina kaikki poliittiset voimat, sekä rauhan palauttamiseksi. Vuoropuhelun avaus on otettu kapinallisten kaupungeissa vastaan ilon huudoin ja raivon purkauksin. Sopimuksessa presidentti kehotti parlamenttia laatimaan uuden yleistä armahdusta koskevan lain kaikille niille, siviili- tai sotilashenkilöille, jotka ovat osallistuneet rahoituslaitosten romahduksen seurauksena syntyneisiin mellakoihin, edellyttäen, että aseet palautetaan, ja esitti uusia vaaleja järjestettäväksi kahden kuukauden kuluessa kansainvälisten järjestöjen valvonnassa, kuten myös edellisten yhteydessä tehtiin niiden säännönmukaisuuden turvaamiseksi. Presidentti pyysi lisäksi tukea talouden elvyttämiseen ja humanitaarista apua Albanian heikoimmin kehittyneille alueille. Valonassa on tällä hetkellä pulaa sähköstä ja vedestä ja elinolosuhteet, erityisesti saniteettihygienian osalta, ovat huolestuttavat. Tämän kaiken perusteella on siis välttämätöntä tehdä paljon töitä tasapainoisen ratkaisun löytämiseksi tähän vaikeaan ongelmaan, oikeudenmukaisella ja selkeällä tavalla, jotta tilanne saataisiin laukeamaan ja voitaisiin jatkaa maan demokratisoitumisprosessia, jossa kiinnitettäisiin erityistä huomiota tämän Välimeren altaalle tärkeän alueen kulttuurin integroitumiseen.

Bertens
Arvoisa puhemies, olemme kuulleet hyvän uutisen, että on muodostettu väliaikainen hallitus, että vaalit tullaan järjestämään kahden kuukauden sisällä Euroopan painostuksen takia, muta samalla saamme tiedotusvälineiden kautta vähemmän hyviä uutisia. Pelkään, että kansalaissota syttyy maassa ja kysynkin, kuinka neuvosto, komissio ja me kaikki voisimme estää sen. Oli miten oli, olen kuitenkin iloinen siitä, että neuvoston puheenjohtaja puhui viime viikonloppuna selvää kieltä Berishalle. Yksi tämän kriisin syistähän on tämän presidentin autoritäärinen ja epädemokraattinen käytös. Neuvoston puheenjohtaja varoitti häntä oikeutetusti väkivallan käytöstä ja pyysi häntä kunnioittamaan lehdistön vapautta ja demokratiaa, jotka ovat sellaisia asioita, joista herra Berisha, kuten tarkkailijat vaalien aikaan painottivat, ei todennäköisesti välitä vähääkään.
Arvoisa puhemies, unioni on Albanian suuri naapuri ja tärkein tukija. Asukasta kohti albanialaisilla on eniten odotettavaa ja he ovat saaneet eniten Euroopalta. Olen utelias näkemään, millä tavalla nämä lupaukset estävät Albanian hallitusta ja itse albanialaisia käymästä toistensa kurkkuun, jolloin meillä on tilanne, jossa pieni maa on suuressa kurjuudessa.
Unionin on muistutettava kaikkia osapuolia niiden vastuusta, osoitettava sotilaallista pidättyvyyttä ja ohjattava maata kohti demokratiaa. Toivokaamme, ettei tämä ole viimeinen kerta kun puhumme Albaniasta, mutta sitten myönteisessä mielessä.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, kuuntelin neuvoston puheenjohtajan ja komission puheenvuorot. Toivotaan, että käy niin kuin he sanovat ja asiat etenevät parhain päin. Tahtoisin vain tuoda esiin vielä kerran -sillä jos muistan oikein, sama keskustelu käytiin myös Bosnian tilanteesta - kolme pientä varausta:
Ensiksi, oletteko ottaneet huomioon sen syvän juovan, joka Albaniassa tällä hetkellä vallitsee poliittisen näyttämön juonitteluiden sekä aseistettujen ja ilman johtoa olevien kapinoitsijoiden välillä? Tällä hetkellä kun puhumme, herra puhemies, he ovat jo 40 kilometrin päässä Tiranasta.
Toiseksi, oletteko ottaneet huomioon maan sisä- ja ulkopuolella vallitsevan täydellisen epäluottamuksen Berisaa kohtaan, niin talous- kuin muissakin asioissa? Hän on osasyyllinen pyramidiyhtiöihin. Hän ei yrittänyt lopettaa pyramidiyhtiöiden toimintaa, kuten tässä nyt kerrotte meille. Hän on syyllinen mitä suurimmissa määrin. Miten luulette pääsevänne sopimukseen hänen kanssaan?
Kolmanneksi, jos ei meidän taholtamme tehdä mitään lupausta (Albanian hallitus ei tätä lupausta voi tehdä, sillä se on menettänyt kaiken luottamuksensa), että rahansa vuosisadan rosvouksessa -35-40 % Albanian bruttokansantuotteesta- menettäneet ihmiset saavat takaisin vähintään sijoittamansa alkupääoman, on turha odottaa mitään myönteistä kehitystä Albaniassa.

Occhetto
Arvoisa puhemies, myös minun mielestäni Euroopan unionin äskettäin tekemän aloitteen huomionarvoisesta menestyksestä on osoituksena se, että enemmistö ja oppositio ovat hyväksyneet heille esitetyn linjan sopimuksesta, kansallisesta sovittelusta, joka keskittyy kahteen tärkeään kohtaan: laajaan yhtenäiseen hallitukseen ja uusien vaalien järjestämiseen. Tällä hetkellä on mielestäni ikävää, että Hollannin puheenjohtajuus ei viimeisimmässä kannanotossaan maininnut parlamentin helmikuussa antamaa päätöslauselmaa, jossa ennakoitiin Albanian tilanteen vaaroja ja esitettiin sopimuksen tekemistä.
Minun on vielä lisättävä, että valitettavasti sopimukseen uuden hallituksen muodostamisesta päästiin melko myöhään ja tilanteessa, jossa maata ei hallitse enää kumpikaan osapuolista. Meidän on oltava tietoisia tästä, sillä muuten on vaarana, että puhumme vain kuvitteellisesta todellisuudesta. Tätä tekijää on siis määrätietoisesti korostettava ja saatettava se komission ja jäsenvaltioiden huomion kohteeksi. Meidän on nyt otettava huomioon, että Albaniassa ei taistele ainoastaan kaksi osapuolta, vaan mukana on myös kolmas osapuoli, aseistetut kapinalliset, joiden väkivaltaisen toiminnan olemme oikeutetusti tuominneet ja meidän on tuomittava se edelleenkin.
Tiedämme kuitenkin, että tälle osapuolelle, joka vaivalloisesti saataisiin alistumaan sopimukseen, ei riitä ne enemmistön ja opposition tekemän sopimuksen kaksi kohtaa, joista juuri keskustelimme. Se esittää lisäksi vaatimuksen Berishan eroamisesta. Tilanne voi siis mutkistua uudelleen. Emme voi ajatella saavuttaneemme lopullista poliittista ratkaisua. Olemme vain avanneet tietä mahdolliselle poliittiselle ratkaisulle, jota muun muassa on vietävä välittömästi eteenpäin uuden hallituksen perustamisen myötä. Tarvitaan muita toimia todellisen vakauttamisen aikaansaamiseksi.
Olen siis sitä mieltä, että Euroopan unionin on puututtava suoraan asiaan ja turvattava voimakas välitystoiminta pyrkien samalla luomaan suhteita taistelun kolmanteen, aseistautuneeseen osapuoleen, jotta se saataisiin neuvottelujen kautta luopumaan aseistaan. Tässä vaiheessa meidän on luonnollisestikin luotava yhteys taloudellisen ja poliittisen tuen välille. Kuten jo edustaja La Malfa sanoi, taloudellisen tuen ja poliittisten ehtojen on edettävä yhtä matkaa. Lisäksi katson, että Albanian kysymyksen on saatava meidät pohtimaan monetarismin rajoja, jotka tässä tapauksessa ovat hyvin selkeästi ja näkyvästi epäonnistuneet, ja että poliittisten toimien avulla on synnytettävä uudelleen poliittinen, ei ainoastaan rahapoliittinen Eurooppa.

Bianco
Arvoisa puhemies, myös minä olen sitä mieltä, että parlamentti ei saa unohtaa ensisijaista kysymystä, joka on kysymys sellaisen vähimmäishallinnon palauttamisesta Albaniaan, jonka avulla selvitään kriisistä, joka uhkaa viedä maan vaaralliseen sisällissotaan. Olen samaa mieltä edustaja Occhetton kanssa siitä, että mukana on myös kolmas osapuoli. Tällä hetkellä kapinallisilla on hallussaan kolmetoista kaupunkia, he ovat vallanneet neljänneksen koko Albaniasta, ja nyt heillä on hallussaan huomattavia määriä aseita. Tästä syystä Albaniasta on vaarassa tulla valtava asevarasto ilman vartijoita, kuten eräs opposition edustaja asian ilmaisi.
Tilanne on siis vaarassa luisua sekä Berishan että kansallisen sovitteluhallituksen käsistä. En kuitenkaan ole edustaja Occhetton kanssa samaa mieltä siitä, että Berishan eroaminen helpottaisi tilannetta. Pyydän teitä kiinnittämään huomionne erään opposition edustajan tekemään havaintoon, jonka mukaan Berishan läsnäolo on tällä hetkellä välttämätöntä edes jonkinlaisen järjestyksen ja laillisuuden ylläpitämiseksi, joka muuten olisi erittäin vaikeaa, ja myös maan pohjoisosissa olevilta yhdeksältä tuhannelta kapinalliselta takavarikoidut aseet luovat edellytykset sisällissodan syttymiselle pohjoisen ja etelän välille entisiä kieli- ja heimorajoja noudattaen.
Tämän vuoksi tarvitaan kaikkien osapuolten yhteistyötä. Olen samaa mieltä komission edustaja van den Broekin tekemän ehdotuksen kanssa siitä, että pyritään luomaan vähimmäispuitteet laillisuudelle, ottaen lähtökohdaksi juuri Berishan ja uuden oppositiohallituksen välillä tehtävän sopimuksen. Tämä tehtävä on annettu eräälle etelästä kotoisin olevalle sosialistisen puolueen edustajalle, joka voisi toimia yhteisymmärryksen palauttajana. On kuitenkin välttämätöntä, että Euroopan unioni ja neuvosto aktivoivat kaikkia järjestöjä. Tässä yhteydessä haluaisin muistuttaa, että myös Ateenassa kokoontunut WEU on ilmaissut asiasta oman kantansa. Kuten puheenjohtaja sanoi, tapahtumien seuraamisen lisäksi on myös toimittava suurella päättäväisyydellä, jotta päästäisiin vähimmäistavoitteeseen, eli estettäisiin tämänhetkinen vakava uhka sisällissodan syttymisestä ja Albanian pirstoutumisesta.

Caccavale
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, neuvoston puheenjohtaja uskoo, että se, mitä kehutaan Euroopan menestykseksi - tämä hauras Tiranassa solmittu aselepo - on itse asiassa kaikkea muuta. Päinvastoin, Euroopan toimielimien olisi tunnustettava syyllisyytensä saamattomaan suhtautumiseensa tähän mennessä, jos emme ota huomioon koko joukkoa taloudellisia tukitoimia, jotka olivat usein hyödyttömiä, toisinaan jopa skitsofreenisia. Ensinnäkin hylkäsimme Albanian poliittisesti, sitten valitsimme Berishan kansalliseksi ja kansainväliseksi sankariksi, heitimme hänet tomuun sanoen, että hän oli käyttänyt vaalien aikana apunaan vilppiä ja kohtuutonta asiaankuulumatonta painostusta.
Nyt emme saa olla hämmästyneitä, jos tilanne kiihtyy: puolueet ovat valvonnan ulkopuolella, täysin kaiken valvonnan ulkopuolella, olipa kyseessä Berisha tai hänen vastustajansa. En usko myöskään, että mellakoiden ainoana alkusysäyksenä on ollut kuuluisa rahoituslaitosten luhistuminen, vaan pikemminkin erityisesti maan eteläosissa toimivat maan tietyn osan poliittiset ja puolueelliset tekijät. Uskon siis, että tässä kohtaa Euroopan on otettava vastuunsa tulevaisuudesta, erityisesti sen osalta, mitä Albaniassa on jäänyt tekemättä. Emme saa hämmästellä, jos eri tilanteet Balkanilla kiihtyvät rappeutuvan politiikan myötä sisällissodaksi.
Tämän vuoksi Euroopan on ennen kaikkea myönnettävä oma syyllisyytensä ja meneteltävä eri tavalla. Ottakaamme esimerkkiä niistä, jotka panostavat rauhaan, vakauteen ja ihmisoikeuksiin!

Pettinari
Arvoisa puhemies, mielestäni aikaan saatu kompromissiratkaisu on tällä hetkellä ainoa väline, jolla väkivaltaisuudet voidaan pysäyttää. Liityn siis komissaarin kehotukseen, että parlamentti - huomenna päätöslauselman yhteydessä - sitoutuu painostamaan sen soveltamista. On kuitenkin totta, että levottomuudet eivät ole lakanneet; todellisuudessa ei ole aselepoa, on ainoastaan sopimus, jota on sovellettava. On myös olemassa riski, että Kosovon alue vedetään mukaan tilanteeseen.
Olen samaa mieltä kollega Occhetton kanssa siitä, että meidän on keskitettävä huomiomme Etelä-Albaniaan niin kuin Italian hallitus parhaillaan pyrkiikin tekemään lähettämällä alueelle suurlähettiläämme. Siis uskon, että Euroopan on yhä suuremmalla syyllä otettava huomioon myös tämä näkökohta pyrkiessään lopettamaan mellakat ja auttamaan maata kohti uusia vaaleja.
Euroopan parlamentin olisi sitouduttava yhä laajemmin uusien sääntöjenmukaisten vaalien järjestämiseen. Me kaikki tiedämme, että nämä olisivat ensimmäiset sääntöjenmukaiset vaalit, ottaen huomioon, että - myös me olemme syyllisiä - olemme tukeneet hallitusta ja presidenttiä, vaikka tiesimme vaalipetoksista, sillä monetarismin ja rahoitussitoumusten nimissä päätettiin noudattaa kyseistä suhtautumistapaa ja antaa tukemme.
Olemme erehtyneet, myönnän sen, mutta meidän ei tarvitse tehdä lisää virheitä. Siksi on tärkeää, että edistämme sääntöjenmukaisten vaalien järjestämistä. Nähtäväksi jää, onnistutaanko, muutamien hallitusten suorien sitoumusten avulla - ajattelen tässä erityisesti Italiaa ja Kreikkaa - sekä Euroopan unionin voimakkaan tuen avulla, toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet ja välttämään, kuten aiemmin on jo muistutettu, sisällissodan uhka.

Hoff
Arvoisa puhemies, kollegat, jotka puhuivat ennen minua, viittasivat siihen, että Albanian tilanne on joutunut täysin pois hallinnasta. Epädemokraattinen hallinto yhdessä vastuuntunnottoman taloudellisen hyväksikäytön kanssa on ajanut tämän maan koko väestön täyteen köyhyyteen. Vaikka oikeastaan voi tuntea vain sääliä näitä ihmisiä kohtaan ja heidän epätoivonsa on enemmän kuin ymmärrettävää, on aseisiin tarttuminen tuomittava selvästi ja tiukkasävyisesti. Kansalaissota ei olisi mikään ratkaisu tässä tilanteessa. Se vain pahentaisi tilannetta edelleen.
Nyt on löydettävä tie ulos tästä tilanteesta. Väkivallan rynnäkkö on pysäytettävä. On hyvät, että ensimmäinen askel on otettu kriisin hallitsemiseksi yhdessä, ja tässä maassa on lopulta määrä antaa mahdollisuus myös demokratialle. Monipuoluehallituksen muodostaminen ja demokraattisen vaalien järjestäminen ovat ensimmäinen askel tällä tiellä. Me toivomme kovasti, että kaikki puolueet pitävät nyt kiinni tästä sopimuksesta, mutta nämä kaikki ovat vain ensimmäisiä askelia. Merkittävämpää on, että uusi hallitus, joka sitten valitaan, ja uusi parlamentti ryhtyvät toteuttamaan demokraattisia ja taloudellisia uudistuksia. On selvää, että vain jos Albanian kansalaisille tarjotaan demokraattista ja hyvää taloudellista tulevaisuutta, he ovat valmiita luopumaan aseista. Euroopan unionilla ei ole vain vastuu Albanian kehityksestä, vaan koko alueen kehityksestä.
Valitettavaa on, että viime vuosina Euroopan parlamentissa on keskusteltu Balkanin kehityksestä lähes ainoastaan kriisien yhteydessä. Vaikka me olemme solmineet yhteistyösopimuksia monien alueen maiden kanssa ja joidenkin kanssa jopa assosiointisopimuksia ja vaikka me yritämme Phare-ohjelmalla tukea maan uudistuksia aktiivisesti, me olemme yhä uudelleen yllättyneitä tämän alueen kehityksestä.
Tämän keskustelun lopuksi haluaisin siksi osoittaa komissiolle pyynnön, että me eli neuvosto, komissio ja parlamentti, neuvottelisimme tulevaisuudessa yhdessä siitä, kuinka tämän alueen demokraattisia ja taloudellisia uudistuksia voitaisiin tukea paremmin ja tehokkaammin ja kuinka me voisimme kohdistaa Phare-ohjelman paremmin. Mielestäni me autamme väestöä paremmin siten kuin, että me esiinnymme kriisien aikana vain tulen sammuttajina.

Stewart-Clark, Sir Jack
Arvoisa rouva puhemies, meillä on edessämme erittäin vakava tilanne. Presidentti Berishaa ja hänen hallitustaan ei voida pitää täysin syyttöminä nykyiseen tilanteeseen. Kuten tiedätte, ETYJ/ODIHR-kertomuksessa arvosteltiin äskettäin pidettyjä vaaleja. Jokainen myöntää, että sijoituksiin liittyvän pyramidijärjestelmän romahtaminen on ollut traaginen tapahtuma monelle albanialaiselle, joka on menettänyt elinikäiset säästönsä. Hallitus on sallinut tämän tapahtuvan. Meidän on kuitenkin saatettava tapahtunut oikeisiin mittasuhteisiin. Maassa on yhä paljon kansalaisia, jotka ovat Hoxha-hallinnon jäseniä. On saatu vahvoja todisteita siitä, että maan eteläosalla on suhteita Albanian mafiaan, joka salakuljettaa huumeita Italiaan ja muualle. Muistutan, että yksi pääsyy Vlorën kaupungissa esiintyneisiin ongelmiin on 100 voimakastehoisen pikaveneen takavarikointi; monia niistä käytettiin Adrianmeren salakuljetusoperaatioissa.
EU: n täytyy osoittaa ymmärtämystä tilannetta kohtaan. Enemmän kuin koskaan on tarpeen, että kaikkien jäsenvaltioiden hallitukset ja kansainväliset järjestöt omaksuvat yhteisen lähestymistavan kyseistä ongelmaa kohtaan.
Presidentti Berisha on osoittanut jälkiviisautta ja koonnut kaikista puolueista muodostuvan koalitiohallituksen ja nimennyt nyt sosialistisen pääministerin. Häntä on tuettava eikä arvosteltava, mutta häntä on myös autettava saavuttamaan Albanian kansan luottamus osoittamalla ehdotonta kunnioitusta lakeja ja perustuslakia kohtaan, noudattamalla ihmisoikeuksia ja pitämällä avoimet vaalit. Muun muassa Euroopan parlamentin tulisi valvoa tarkkaan vaalien toteutumista ja Euroopan mediainstituutin tulisi valvoa myös tiedotusvälineitä.
Kansalaissodan seuraukset ja laajenevat väkivaltaisuudet ovat saavuttaneet valtavat ja uhkaavat mittasuhteet, ei ainoastaan Albanian takia, vaan siksi, että Albania on ruutitynnyri. Kosovossa, jossa tilanne on jo kireä, yli 80 % väestöstä on peräisin Albaniasta. Makedoniassa on huomattava albaanivähemmistö. Molemmat maat voivat joutua osallisiksi. Naapurimaa Kreikka voi joutua tahtomattaan mukaan ongelmaan.
Arvoisa rouva puhemies, yhteenvetona esitän, että meidän tulisi laatia yhteinen, tasapainoinen ja vahva lähestymistapa Albanian ahdinkoon. Eripuraisuus, viivästyminen ja heikkous voivat saada Balkanin räjähtämään liekkeihin. Tämä ei saa tapahtua. Me emme voi hyväksyä uutta Bosniaa päätöksen puuttumisen vuoksi: meidän on luotava kriisimekanismi, ja meillä on oltava yksi tietty elin, joka hoitaa tilannetta. Toivomme, että näiden asioiden ratkaisemiseksi ryhdytään toimenpiteisiin.

Alavanos
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin Berisaa tukeva politiikka oli virheellistä. Jos ministerineuvosto olisi vähänkin kuunnellut Euroopan parlamenttia siinä, mitä tuli Fatos Nanon vangitsemiseen ja olisi ryhtynyt toimenpiteisiin, jos se olisi vähänkin kuunnellut Euroopan parlamenttia vaalipetosten jälkeen, jos se olisi ottanut huomioon Euroopan parlamentin viime kuussa antaman päätöslauselman ja ryhtynyt välittömiin toimenpiteisiin, jos se olisi pitänyt saman etäisyyden Berisan hallintoon kuin Yhdysvallat, asiat olisivat nykyään ehkä paremmalla tolalla.
Enää ei voi jatkua Berisan hallinnon laillisuuden tunnustaminen. Neuvoston puheenjohtaja ei voi tulla tänne julistamaan että, " kyllä, me vaadimme uusia vapaita vaaleja, koska edelliset parlamenttivaalit eivät olleet vapaat" samalla hyväksyen presidentin, jonka valitsi laiton parlamentti poikkeustilalain vallitessa.
Eikä siinä kaikki. Berisan on lähdettävä, ja niin pian kuin mahdollista. Se on kaikkien Etelä-Albanian asukkaiden perusvaatimus ja se voi poistaa nykyisen sisällissodan uhan Albaniasta. Tässä mielessä vetoan puheenjohtajaan: jos hän haluaa toimia rakentavasti, hänen tulee sanoa: " kyllä, Hollanti on valmis myöntämään välittömästi turvatakuut ja poliittisen turvapaikan Berisalle" , jotta Albania pääsisi lukkiutuneesta tilanteestaan.
Vielä yksi kysymys: aikovatko ministerineuvosto ja komissio esittää Albanian nykyiselle hallitukselle vaatimuksen poliittisten vankien, erityisesti Fatos Nanon, vapauttamisesta? Haluaisin herra Van der Broekin antavan minulle vastauksen.

Patijn
Haluan seikkaperäisen selostukseni jälkeen vielä kerran sanoa, että neuvosto seuraa Albanian tilannetta tunti tunnilta. Käytämme siinä EU: n lähetystöjä Tiranassa ja olemme kiinteässä yhteistyössä asian kanssa eniten tekemisissä olevien jäsenvaltioiden hallitusten kanssa Roomassa ja Ateenassa. Vaadimme yhdensuuntaista tavoitteenasettelua ja käännymme tässä Berishan hallituksen ja muiden poliittisten puolueiden puoleen. Yhdensuuntainen tavoitteenasettelu tarkoittaa yleisen järjestyksen palauttamista lyhyen ajan sisällä ja se voidaan toteuttaa vain pyrkimällä toiseen tavoitteeseen: hallituksen uskottavuuden palauttamiseen suorittamalla demokraattisia uudistuksia ja järjestämällä vaalit muutaman kuukauden sisällä.
Täydellisen anarkian estäminen Albaniassa on ensisijaisesti Albanian kansan etujen mukaista. Toiseksi se on koko alueen etujen mukaista, joka alue ei voi sallia sitä, että tämä onneton tilanne leviää hyökyaaltoina muualle. Mitä tulee viimeisen puhujan konkreettiseen kysymykseen poliittisista vangeista, voin vahvistaa, että neuvoston puheenjohtaja otti aiheen esille Tiranan vierailullaan.

Van den Broek
Arvoisa puhemies, tuen neuvoston puheenjohtajan sanoja ja lisään siihen vielä, että Albaniassa sytytyslanka on ruutitynnyrin vieressä. Räjähdysaltis tilanne ei uhkaa vain sen omaa väestöä, vaan naapurimaita ja koko aluetta. Mielestäni on kysyttävä, onko nyt aika miettiä sitä kysymystä, kuinka pitkälle Berishaa ja edellistä hallitusta tai oppositiopuolueita ja muita voidaan syyttää vakavista virheistä. Eikö pitäisi paremminkin painottaa sitä, että presidentille ja oppositiopuolueille antamaamme neuvoa kansallisen yhtenäisyyshallituksen muodostamisesta ja vaalien järjestämisestä noudatettaisiin yksimielisesti, että saavutettua poliittista kompromissia noudatettaisiin. Tämä on ainoa mahdollisuus saattaa Albanian kansa sellaiseen tilaan, jossa se voi sanoa mielipiteensä tulevaisuudestaan demokraattista tietä käyttäen ja voi samalla tehdä tilit selviksi menneisyytensä kanssa.
Lopuksi, arvoisa puhemies, eikö meidän tule lisäksi valvoa, että sopimuksen osapuolet eivät vain toteuta sopimusta tiukasti ja lojaalisti, vaan että he vaativat kapinallisia laskemaan aseensa ja lopettamaan väkivallan ja lopettamaan vastarinnan tekemisen kiväärin piipun kautta ja sen sijaan käyttämään vaaliuurnaa. Mikäli neuvosto, komissio ja Euroopan parlamentti voivat antaa tällaisen voimakkaan merkin, ehkä on olemassa vielä mahdollisuus. Mikäli se ei onnistu, emme voi syyttää itseämme mistään, mutta mielestäni ei ole hyväksi Euroopan unionin uskottavuudelle yrittää vesittää itse suosittelemamme kompromissin sisältöä.

McMillan-Scott
Arvoisa rouva puhemies, lukuisat puhujat ovat viitanneet Albanian sisällissodan vaaraan. Monet järjestöt - ETYJ, Euroopan unioni, Euroopan neuvosto - ovat käyneet Tiranassa keskustelemassa hallituksen kanssa. Minua huolestuttaa se, että siellä kehittyvän mahdollisen kriisin varalta - joka voi vaikuttaa muihin maihin - näiden organisaatioiden sekä NATO: n ja WEU: n välillä tulisi perustaa jonkinlainen kriisinhallintamekanismi. Voiko neuvosto vakuuttaa, että sunnuntaisessa ulkoministereiden kokouksessa tämä kriisinhallinta- ja yhteistyönäkökohta - varasuunnitelmat - sisällytetään sen esityslistaan siltä varalta, että tilanne pahenee?

Patijn
Ulkoministerien epävirallisessa kokouksessa Albania ei sellaisenaan ole esityslistalla, mutta siitä tullaan varmasti puhumaan. Tämänhetkinen tilanne tekee mielestäni välttämättömäksi sen, että ministerit katsovat asiassa toisiaan silmiin. En voi vahvistaa enkä kieltää sitä, että NATO: n, LänsiEuroopan unionin tai muun järjestön puitteissa ollaan tekemässä sotilaallisia valmisteluja. Mielestäni Euroopan unionin ottamaan kantaan ei tarvitse lisätä spekulointia sotilaallisesta puuttumisesta sisällissotaan. Mielestäni se on yksi viimeisistä asioista, joista meidän Euroopassa pitää olla kiinnostuneita.

Alavanos
Arvoisa puhemies, haluaisin vain vielä kerran toistaa yhden kysymyksen herra puheenjohtajalle. Riittää kun hän vastaa yhdellä sanalla. Kysyin onko puheenjohtajamaa ollut ja onko se edelleen kiinnostunut kaikkien poliittisista syistä vangittujen vapauttamisesta, mukaan lukien suurimman oppositiopuolueen johtaja, sosialistisen puolueen johtaja Fatos Nano.
Haluaisin saada puheenjohtajalta vastauksen erityisesti Fatos Nanon suhteen.

Patijn
Luulin, että vastasin jo arvoisan edustaja kysymykseen. Ministeri Van Mierlo käsitteli aihetta Tiranan vierailullaan. On keskusteltu myös erityisesti Fatos Nanosta.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Olen saanut seitsemän päätöslauselmaehdotusta, jotka on laadittu työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan perusteella.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Sallikaa minun toimielimen nimissä toivottaa Barcelonan sopimuksen allekirjoittaneiden kymmenen Välimeren alueen maan edustajien valtuuskunta tervetulleeksi.
Antanette minulle myös valtuudet sanoa teidän nimissänne, kuinka halukas toimielimemme on lujittamaan yhteistyötä etelän maiden kanssa. Tiedämme, että tämä antaa meille mahdollisuuden vakauteen ja rauhaan ja että tämä toimielin työskentelee yhtä paljon yhteistyön lujittamiseksi niin Välimeren eteläisten maiden kuin idän maidenkin kanssa. Tiedämme varsin hyvin, että rauha on riippuvainen tästä tasapainosta. Olette tervetulleet!
(Suosionosoituksia)
Barcelonan konferenssin seuranta
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Sakellarioun ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0027/97) neuvoston puheenjohtajamaan ja komission yhteisestä kertomuksesta Välimeren politiikka: Barcelonan konferenssin seuranta (7987/96 - C4-0414/96).

Sakellariou
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, hyvät kollegat, juuri ja juuri 16 kuukautta 27. ja 28. marraskuuta 1995 pidetyn Barcelonan jälkeen ja reilu kuukautta ennen Maltan seurantakonferenssia me keskustelemme parlamentissamme tänään mietinnöstä, jossa arvioidaan Barcelonan ensimmäisen konferenssin tuloksia ja valmistellaan uusia ehdotuksia ja vaatimuksia seurantakonferenssiin, joka pidetään tällä kertaa Maltalla.
Haluaisin aluksi, arvoisa puhemies, ilmaista suuren iloni siitä, että tätä keskustelua käydään tänään, kun läsnä ovat Välimeren maiden kollegamme, joiden kanssa me perustimme Barcelonassa erityisen Euro-Välimerikumppanuuden.
Mielestäni me elämme alkuvaiheita erityisessä parlamentaarisessa yhteistyössä, joka voi rikastuttaa Barcelonan prosessia ja antaa sille uusia virikkeitä rauhan, turvallisuuden, taloudellisen kehityksen ja yhteisymmärryksen edun nimissä kulttuurien välillä kansojemme hyvinvoinnin turvaamiseksi ympäri Välimeren.
Minä toivotan erittäin sydämellisesti tervetulleeksi lehterillä olevat kollegamme.
Me olemme keskustelleet perusteellisesti Välimeren-politiikan yksittäisistä näkökohdista ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnassa ja taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnassa sekä lähes kaikissa toimivaltaisissa valtuuskunnissa ja sekakomiteoissa.
Minä olen saanut kollegoiltani paljon virikkeitä ja tukea, ja tästä haluaisin myös kiittää sydämellisesti kaikkia omasta ja kollegani ja ystäväni Giorgos Dimitrakopoulosin puolesta, joka täydensi taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan lausunnolla hyvin arvokkaalla tavalla käsiteltävänä olevaa mietintöä.
Hyvät naiset ja herrat, hyvät kollegat, Barcelonan tulokset yksimielisesti hyväksytyn yhteisen julkilausuman ja työohjelman muodossa sekä sen jälkeisen ajan työn tulokset ovat hyvin rohkaisevia.
Erityisesti poliittisen ja turvallisuuspoliittisen vuoropuhelun puitteissa, josta tuli yksi Euro-Välimeri-kumppanuuden kantavista voimista, saavutettiin merkittäviä tuloksia. Laadittiin luettelo luottamusta herättävistä toimenpiteistä ja tehtiin toimintasuunnitelma, jonka mukaan toimivaltaisen komitean työ suuntautuu. Mutta tämän mietinnön ytimen muodostaa mielestäni rauhaa ja vakautta käsittelevän Eurooppa-Välimeri-peruskirjan laatiminen, jonka avulla on tarkoitus institutionalisoida vuoropuhelu ja kriisien ehkäisy. Tämä on tarkalleen parlamenttimme vaatimus. Siksi uskon, että tämä peruskirja on merkittävä tekijä sekä keskusteluissamme Euroopan parlamentissa että yhteisessä vuoropuhelussa parlamentaarisessa Euro-Välimeri-foorumissa.
Tällä alalla on suuri joukko muita arvokkaita ehdotuksia. Parlamenttien, hallitusten ja tietysti myös komission yhteiseen vastuuseen kuuluu, että hyvistä aiejulistuksista tulee konkreettisia ja hyödyllisiä politiikkoja, jotka palvelevat alueen kaikkien kansojen rauhaa ja turvallisuutta.
Tästä Euro-Välimeri-kumppanuuden valtaisasta tehtäväluettelosta haluaisin puhua erityisesti eräästä asiasta, joka on minulle henkilökohtaisesti hyvin tärkeä. Muuttoliikkeellä on aina ollut merkittävä rooli kulttuurivaihdossa Välimeren kahden rannan välillä. Tämä ei muutu myöskään tulevaisuudessa. Vain yhä suuremmat taloudelliset erot lähtö- ja muuttomaiden välillä sekä niihin liittyvät ratkaisemattomat työllisyys- ja sosiaaliongelmat viimeksi mainituissa maissa, ovat vaikuttaneet siihen, että halvan populismin ja ikuisen eilisen karkean rasismin yhdistelmästä kasvaa maahanmuuttajien lisääntyvä syrjiminen.
Euroopan parlamentin kanta rasismia ja muukalaisvihaa vastaan ei ole vain tuttu, vaan myös esimerkillinen. Sen on määrä muodostaa perusta syrjimättömyyden politiikalle uuden kumppanuuden puitteissa.
Me tarvitsemme sopimukselliset puitteet säännellylle maahanmuutolle, ja meidän täytyy, tätä pidän myös tärkeänä tehtävänä parlamentaariselle Euro-Välimeri-foorumille, yhdessä laatia maahanmuuttajien oikeuksia koskeva peruskirja, jossa erilaiset valtion ja inhimilliset edut saatetaan sopusointuun keskenään.
Lopuksi, sallikaa minun vaihtaa espanjaan puhutellakseni varapuheenjohtaja Marínia omalla kielellään:
Puheeni lopuksi haluaisin kiittää komission varapuheenjohtaja Manuel Marínia sekä hänen avustaan että henkilökohtaisesta paneutumisestaan Välimeren politiikkaan. Te olette henkilökohtaisesti, mutta myös avustajienne kautta, aina antaneet meille verratonta apua. Toivon että tämä hedelmällinen yhteistyö jatkuu ja jopa lisääntyy tulevaisuudessa.
(DE) Hyvät naiset ja herrat, hyvät kollegat, iloitsen jo mietinnöstäni käytävästä keskustelusta ja kiitän teitä mielenkiinnostanne.

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, aivan aluksi haluaisin toivottaa tervetulleiksi kaikista Välimeren maista tulleet ystävämme ja kollegamme, jotka ovat tänään täällä parissamme ja seuraavat tätä istuntoa.
Haluaisin lisäksi onnitella hyvää ystävääni ja kollegaani Giannis Sakellariouta hänen esittämänsä mietinnön sisällöstä, mutta vieläkin enemmän hänen kaikista ponnistuksistaan ja kuukausia kestäneestä työstään, jonka lopputulos on tänään teillä edessänne.
On selvää että Barcelonan prosessia, joka alkoi konferenssista jo vuosi sitten, on jatkettava. Prosessin jatkamiselle on olemassa myös tarvittavat edellytykset.
Ensimmäinen edellytys on, että seuraamme ja kehitämme edelleen suunnitelmaa, jonka komissio on meille jo esittänyt, suunnitelmaa, joka kattaa sekä suuret linjanvedot että pienemmät osakysymykset.
Toinen edellytys on, että pääsemme aidosti sitovaan sopimukseen vakauttamisesta. Ilman vakauttamissopimusta ei ainoastaan tähän astisten saavutuksiemme kirjaaminen olisi mahdotonta, vaan emme myöskään voisi tehdä tulevaisuutta koskevia linjauksia.
Kolmas edellytys on samansuuntainen edellisten kanssa. Meidän täytyy päästä yhteisymmärrykseen joistakin luottamusta rakentavista toimista voidaksemme välttää tilanteet, jotka saattaisivat kääntää kehityksen tällä räjähdysherkällä alueella päinvastaiseen suuntaan siitä mihin olemme jo päässeet.
Neljäs edellytys on Euroopan entistä olennaisempi rooli. Onnistuminen tässä edellyttää, että Eurooppa, sitten kun se vihdoin saa omat asiansa jonkunlaiseen järjestykseen, paneutuu aikaisempaa perusteellisemmin kuhunkin näistä suurista kysymyksistä. Herra Sakellariou puhui siirtolaisuudesta. Minä lisään tähän vielä Lähi-Idän ongelmat sekä edelleen islamilaisen fundamentalismin kysymyksen. Se on asia, joka edellyttää syvällistä paneutumista eikä silkkaa hysteriaa, joka muistuttaa 50-luvun mccarthylaista antikommunismia. Islam on tärkeä voimatekijä. Eräs sen suuntauksista on kiivaampi, ja pystyäksemme vastaamaan siihen meidän täytyy ensin ymmärtää sen luonne.
Lopuksi, arvoisa puhemies ja hyvät kollegat, taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta on esittänyt joukon konkreettisia ehdotuksia, -kiitämme esittelijää siitä, että hän otti suurimman osan niistä huomioon- jotka tähtäävät Barcelonan prosessin kehittämiseen ja vahvistamiseen, mikä on mielestämme ensiarvoisen tärkeää näiden prosessin jatkumiselle.

Titley
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla Sakellariouta hyvin kattavasta mietinnöstä. Haluaisin myös yhtyä hänen onnitteluihinsa komissaari Marínille tämän aihetta koskevista ponnisteluista. Emme myöskään saa unohtaa puheenjohtajanmaa Espanjan Barcelonan konferenssia koskevaa aloitetta.
Berliinin muurin sortumista seuranneessa tilanteessa, jossa etsimme turvallisuutta poliittisen, taloudellisen ja sosiaalisen vakauden laajemmassa kehyksessä, Välimeren maiden aloite on erittäin tärkeä, jos aiomme ylläpitää ja rakentaa alueen turvallisuutta. Haluaisin kuitenkin esittää muutamia huomautuksia.
Ensinnäkään ei ole epäilystäkään siitä, että kaikista Välimeri-prosessin ponnistuksista huolimatta kaikki, mitä teemme, on horjuvalla pohjalla, jos emme takaa Lähi-idän rauhanprosessia. Niinpä meidän täytyy pitää tämän rauhanprosessin tärkeys mielessämme. Toiseksi on tärkeää, että Euroopan unionin jäsenvaltiot osoittavat sitoumuksensa tälle prosessille ratifioimalla jo solmitut assosiointisopimukset. Korostan myös Sakellarioun esille ottaman tarkistuksen 14 tärkeyttä.
Kolmanneksi hallitusten toimivaltaa asiassa on sen luonteen vuoksi rajoitettu. Tässä aloitteessa menestyksen tärkein tekijä on yksityisen rahoituksen houkutteleminen. Sen tähden vastaanottavien maiden - jos niitä siksi voidaan kutsua - velvollisuutena on varmistaa pääoman houkuttelemiseksi tarvittavien asianmukaisten oikeudellisten ja taloudellisten puitteiden olemassaolo. Meidän on erityisesti huolehdittava siitä, että immateriaalioikeuksia, asianomaisia verosäännöksiä, tehokasta kilpailupolitiikkaa ja julkisten ja yksityisten järjestöjen välistä avoimuutta kunnioitetaan. Omasta puolestamme meidän on pidettävä huoli tuesta sopivan kehyksen luomisen varmistamiseksi erityisesti pankki- ja rahoitusalalla.
Neljänneksi meidän on edistettävä keskustelua ihmisoikeuksista. Tämä ei ole rajoittava lisäys. Tämä on nykyaikaisen taloudellisen laajenemisen välttämätön edellytys. Vapaus on sekä poliittinen että taloudellinen käsite, joka on välttämätön alueen kehitykselle. Viidenneksi meidän on vahvistettava vesivaroja koskevaa yhteistyötä. Tämä on suuri haaste, mutta myös suuri tilaisuus, ja odotan kiinnostuneena komission vastausta Sakellarioun ehdotukseen Euroopan ja Välimeren maiden välisestä vesivirastosta, joka minusta ei näytä kuuluvan viime vuoden marraskuussa annetun Marseillen julistuksen alaan. Kuudenneksi meidän on vahvistettava alueellista yhteistyötä varmistaaksemme, että valtiot työskentelevät tiivisti yhdessä ja ovat keskenäisessä vuorovaikutussuhteessa.
Lopuksi on tärkeää, että kehitämme suurempaa keskinäistä ymmärrystä. Meidän on selitettävä, mihin Euroopan unioni pyrkii yhtenäisvaluuttahankkeella ja laajenemisella Keski- ja Itä-Euroopan suuntaan. Meidän on myös selitettävä kansalaisillemme, mihin pyrimme Välimeri-hankkeella, koska kuten Sakellariou on jo maininnut, pyrkimyksemme ymmärretään usein väärin. Sen tähden meidän on lisättävä Euroopan unionin päämääriä koskevaa avoimuutta.

Spencer
Arvoisa rouva puhemies, kollegoitteni tavoin otan tyytyväisenä vastaan tämän mietinnön ja esitän onnitteluni Sakellarioulle.
Vilkaisin tämän keskustelun osallistujaluetteloon ja huomasin, että suuri enemmistö osallistujista on eteläisistä jäsenvaltioista. Haluan sen tähden sanoa, että Barcelona-prosessin onnistuminen ei ole tärkeää vain EteläEuroopalle vaan koko Euroopalle.
Oma kotimaani on seurannut innostuneena Välimeren-politiikan kehittymistä monien vuosisatojen ajan. Tämä on prosessi, johon koko Eurooppa osallistuu koko Välimeren alueen kanssa.
Toiseksi haluan yhtyä niihin, jotka kannattivat tämän prosessin parlamentaarista ulottuvuutta. On oikein, että meidän tulisi kunnioittaa ministereiden, komissaarien ja virkamiesten työtä ja ottaa se tyytyväisenä vastaan. Tämän prosessin onnistuminen edellyttää kuitenkin ajatusten ja ihmisten kohtaamista, mikä puolestaan edellyttää valtioiden parlamenttien osallistumista. Seuraavana kahtena päivänä pyrimme yhdessä ulko- ja turvallisuusasiainja puolustuspolitiikan valiokunnan sekä arvoisten vieraittemme kanssa määrittämään, minkälaiset Euroopan ja Välimeren välisen parlamentaarisen foorumin puitteet voisivat olla.
Lopulta otan tyytyväisenä vastaan Barcelona-prosessin niin kutsutun holistisen lähestymistavan eli sen moniulotteisen luonteen. Välimeren ongelmat osoittavat ehkä dramaattisemmin kuin missään muualla, että ulkoasiat eivät ole vain sarja toisiinsa liittymättömiä ja ennalta arvaamattomia kriisejä.
Asiat, joita nimitämme politiikaksi ja ulkoasioiksi, ovat seurausta niiden taustalla olevista tekijöistä. Tiedämme, että demografiset, ympäristö- ja talouskysymykset liittyvät toisiinsa ja aiheuttavat poliittisia ongelmia ja muuttovirtoja, joihin Sakellariou viittasi. Ne rakentuvat monien tuhansien vuosien kanssakäymisen historiallis-kulttuuriseen perintöön Välimeren alueella.
Poliitikon on ehkä vaarallista neuvoa muita poliitikkoja tutkimaan historiaa, sillä meillä kaikilla on tietenkin omat kansalliset suosikkihistorioitsijamme. Suosittelen kuitenkin, että jokainen tämän prosessin osallistuja tutkisi suuren ranskalaisen historioitsijan Braudelin teoksia ja hänen klassisia tutkimuksiaan Välimeren maista Filip II: n hallituskautena. Niissä näemme selvästi kulttuurin ja talouden välisen keskinäisen vuorovaikutuksen järjestelmän, joka on ja on aina ollut tyypillinen Välimeren alueelle.

Caccavale
Arvoisa puhemies, haluan kiittää ennen kaikkea edustaja Sakellariouta hänen merkittävästä työstään. Se on suuri tunnustus Välimeren alueen strategiselle merkitykselle. Myös minä lähetän tervehdykseni ystäville ja kollegoille Välimeren toisella rannalla. Katson, että uuden tasapainon löytäminen eurooppalaisessa politiikassa suhteessa etelään on välttämätöntä, sillä juuri Välimeren alue on vaarassa nousta uudeksi ymmärtämättömyyden muuriksi pohjoisen ja etelän, kristityn ja islaminuskoisen sekä rikkaan ja köyhän maailman välille. Tämä on estettävä ja tästä näkökulmasta suuri vastuu lankeaa Barcelonan sopimukselle ja yhteistyölle Välimeren toisen reunan valtioiden kanssa.
Myös minä olen samaa mieltä edustaja Dimitrakopouloksen kanssa siitä, että todellista islamia ei voida pitää fanaattisena eikä suvaitsemattomana, vaan se on nähtävä kulttuurina, suvaitsevaisuutena ja toisten mielipiteiden huomioonottamisena.
Yhteistyön edistämiseksi kentällä pidän tärkeänä monia edellytyksiä, joista mainittakoon erityisesti se, että Euroopasta on tultava yhtenäinen poliittinen neuvotteluosapuoli ottamalla mukaan vapauden ja demokratian periaatteet, jotka ovat ihmisoikeuksien yleissopimus, tuomioistuin, oikeudenmukaisuuden ja demokratian periaatteet, pluralismi ja suvaitsevaisuus.
Taloudellinen puoli huolestuttaa minua. Koska kannatan markkinoiden vapautta ja talouselämän vapauttamista, katson, että maataloustuotteiden osalta kaupan vapauttamiseen ei voida päästä protektionismilla ja tiukoilla kansainvälisillä sopimuksilla. Tämä olisi ehdottoman vahingollista koko Euroopan kannalta ja erityisesti Välimeren alueelle kuuluvien Euroopan valtioiden kannalta.

Bertens
Arvoisa puhemies, Barcelonan konferenssin seurannan tulee olla seuraava askel siinä dynaamisessa kehityksessä, joka lähentää Euroopan ja Mare Nostrum in ympärillä olevat maat. Ne olosuhteet, joissa seuranta tapahtuu, eivät kuitenkaan herätä suuria odotuksia. Lähi-idän rauhanneuvottelut sujuvat vaivalloisesti ja se vaikuttaa Barcelonan konferenssin seurantaan. Sakellarioun mietinnön kunnianhimoa voi kyllä arvostaa, mutta mielestäni se ei ole realistinen. Meidän on askel askeleelta pyrittävä konkreettiseen eteenpäin menoon, eikä tyydyttävä kaunopuheisuuteen. Monet Sakellarioun mietinnön tarkistuksista menevätkin, harmi kyllä, ryhmämme mielestä liian pitkälle. Tietenkin parlamentin on uskallettava näyttää suuntaa ja aikaa myöten ETYJmallin on oltava käyttökelpoinen ja Euro-Välimeri-vakaussopimuksen on tultava kiinnostavaksi ajatukseksi. Mutta keskittykäämme nyt ensin kumppaneidemme kanssa solmittaviin kahdenvälisiin sopimuksiin. Siinä yhteydessä Barcelonan seurannasta ei ole mitään apua, ellemme ole johdonmukaisia. Esimerkiksi joidenkin kristillisdemokraattien johtajien hiljattain antama lausunto, että unioni on kristillinen yhteisö ja siksi esimerkiksi Turkkia ei voida hyväksyä sen jäseneksi, on varmaan loukannut koko Välimeren aluetta. Tuomitsenkin tällaisen lausunnon. Unioni ei tuomitse maita tällaisten takapajuisten kriteerien pohjalta ja meidän on asetettava ihmisoikeuksien kunnioitus ja demokratia etusijalle ja tehdä esimerkiksi Turkille selväksi, mitkä edellytykset sen tulee täyttää voidakseen olla mukana. Nämä kriteerit koskevat Turkkia ja alueen eri maita.

Carnero González
Arvoisa puhemies, Barcelonan prosessin tukeminen tänään, merkitsee halua sen syventämiseen, ennen kaikkea poliittisella toiminta-alueella, jonka puitteissa on tarpeellista rakentaa todella itsenäinen alueellinen turvallisuusjärjestelmä Euroopan ja sen Välimeren kumppaneitten kesken, turvallisuusjärjestelmä, jossa alueen ulkopuolisten voimien läsnäolo olisi mahdollisimman pieni - älkäämme unohtako pohjoisamerikkalaisia tukikohtia ja laivastoa - ja jonka peruspäämäärinä olisivat kansanvallan ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen edistäminen - muistakaamme Turkkia, Algeriaa ja Marokkoa - yhdessä luottamusta - , vakautta - sekä tavanomaisten aseiden - että ydinaseitten riisuntaa edistävien toimien käyttöönoton kanssa; sen toteuttamiseksi pitää rakentaa alueellinen elin, jonka toiminta perustuu samankaltaisiin periaatteisiin ja toimintatapoihin kuin ETY-järjestössä. Turvallisuuden saavuttaminen Välimerellä ei ole mahdollista jos sen useita avoimia konflikteja ei ratkaista asianmukaisella tavalla, eli ilman että Lähi-Idän rauhanprosessi saavuttaa huippunsa, Länsi -Saharan kansa itsemääräämisoikeuden ja Kypros yhdistyy. Barcelona ei voi olla vieras sen olemassaololle.
Unionin pitää edistää alueen taloudellista ja kaupallista yhdentymistä, mutta se ei saa perustua vapauttamiseen hinnalla millä hyvänsä, joka päättyy työtä tekevän luokan elämänlaadun haavoittamiseen tai Kansainvälisen valuuttarahaston sopimusohjelmien rahalliseen tukemiseen, vaan päin vastoin, sen pitää edistää kestävän kehityksen malleja ongelmien lieventämiseksi, kuten esimerkiksi velkaongelman, suosia naisten ja miesten välistä tasa-arvoa ja nuorisotyöllisyyttä, taistella pakolaisvirtojen perimmäisiä syitä vastaan, joita ei voi eikä saa kohdata poliisitoimin tai rajoittavalla ja lähes muukalaisvihamielisellä rajapolitiikalla, sekä palauttaa erittäin rappeutunut ympäristön tila.
Kaiken tämän pitäisi kuulua Barcelonan prosessiin, ja sille pitää myöntää avustuksia seuraavassa Maltan tapaamisessa yhdessä kolmen muun toimenpiteen kanssa, jotka ovat: pohjois- ja etelärantojen kulttuurien välisen ymmärtämyksen edistäminen, siviiliyhteiskunnan todellisen osallistumisen mekanismien ilmaiseminen ja pysyväisluontoisen, neuvoa-antavan ja esitysoikeuden omaavan parlamenttien välisen foorumin perustaminen. Kaiken tämän toteutuessa unioni luo perustan sellaiselle Euroopan-Välimeren yhteistyölle, johon kaikki osallistuvat, mikä on ehdottoman välttämätöntä sen omalle vakaudelle, ja johon ei suhtauduta pelkkänä markkinaosuuksien voittamisstrategiana tai uuskolonialistisena hallintapyrkimyksenä.

Tamino
Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa, että monet meistä odottivat Barcelonan konferenssilta enemmän ja edes Euroopan unionin politiikan uudelleentasapainottamista enemmän kohti etelää, sillä liian usein politiikka keskittyy yksinomaan itäisen Euroopan maihin. Barcelonan konferenssin rajat osoittivat ehkä todellisen eurooppalaisen ulkopolitiikan puuttumisen. Itse asiassa on keskitytty ennen kaikkea laajan vapaakauppa-alueen perustamiseen, luomatta kuitenkaan vakaata ja kestävää perustaa laaja-alaisten ja erityisten alueellisten järjestöjen muodossa. Syitä on etsittävä osallistujien määrän rajoittamisesta kahteentoista Afrikan puoleisen rannikon valtioon, lukuun ottamatta Libyaa, Albaniaa ja entisen Jugoslavian valtioita, huolestuneisuudesta edistää tavaroiden vapaata liikkuvuutta estämällä itse asiassa samalla ihmisten liikkumista sekä todellisen demokraattisen vuoropuhelun puuttumisesta Välimeren molempien rantojen kansalaisyhteiskuntien osapuolten välillä.
Kuitenkin Barcelonan konferenssi oli ensimmäinen askel, eikä sitä voida jättää huomioon ottamatta käynnistettäessä neuvotteluja Välimeren eri valtioiden välillä. Näiden syiden perusteella me vihreän ryhmän edustajat tuemme edustaja Sakellarioun mietintöä ja onnittelemme häntä erinomaisesta työstä. Erityisesti pidämme suuressa arvossa komissiolle tehtyä ehdotusta kahdentoista allekirjoittajamaan ihmisoikeuksia koskevan mietinnön laatimisesta, eurooppalaisten rauhanturvajoukkojen perustamisesta humanitaarisen toiminnan tehostamiseksi, selkkausten rauhanomaiseksi ratkaisemiseksi ja uusien syntymisen ehkäisemiseksi sekä tarpeellisten luottamustoimien toteuttamiseksi. Keskustelemme ehdotuksesta, jota vihreät ovat aina pyrkineet edistämään. Esitämme, että aloitetaan keskustelu myös aseistariisunnasta ja aseiden rajoittamisen välttämättömyydestä Välimeren alueen ydinaseettoman vyöhykkeen aikaansaamiseksi.
Olemme samaa mieltä tarpeellisuudesta kehittää MEDA-ohjelmaa myönteisessä mielessä eteenpäin ja edetä velkojen peruuttamiseen liittämällä ehdotukset yhteen Barcelonan julistuksen periaatteiden noudattamisen kanssa. Tällä pyritään kestävään kehitykseen ja sitä tehostetaan vielä vetoomuksella uusiutuvan energian ja energiansäästön edistämisestä. Tästä syystä toivomme, että Euroopan unioni olisi Maltalla asianmukaisesti edustettuna ja että kaikki kansalaisjärjestöt olisivat myös läsnä Euroopan unionin rahoittamassa kansalaisfoorumissa.

Leperre-Verrier
Arvoisa puhemies, Barcelonan konferenssi oli merkittävä käännekohta Euroopan ja Välimeren alueen välisen keskuksen perustamisessa. Tämä ei tarkoita, etteikö olisi tarpeen laatia säännöllisesti katsaus aloitettujen töiden kehityksestä, jotta Barcelonan henki säilyy. Ja kuten Sakellarioun erinomaisessa mietinnössä suositellaan, Euroopan unionin on edettävä pidemmälle Euro-Välimeren yhteistyön tiellä.
Mitä tulee minun ryhmääni, meistä on erittäin tärkeätä lujittaa kaupallista yhteistyötä asettamalla tavoitteeksi kaupan alijäämän supistaminen. Lisäksi näiden alueiden kestävä kehitys edellyttää luonnonvarojen, erityisesti veden, hyvää hallintaa.
Poliittisella tasolla toivomme, että yhteisten ristiriitojen ehkäisypolitiikkojen suuntaa muutetaan ja että ihmisoikeuksien suhteen ollaan valppaampia.
Barcelonan henki toteutuu kuitenkin vasta täysin, kun kulttuurille annetaan sille konferenssissa osoitettu paikka katalysaattorina kansojen lähentymismenettelyssä sekä taistelussa suvaitsemattomuutta ja rotusyrjintää vastaan. Tämän vuoksi ryhmäni tukee muutoksia, jotka tähtäävät kulttuurivaihdon, kansalaisyhteiskunnan aseman ja kulttuuriperimän säilyttämistä edistävän politiikan lujittamiseen.

Souchet
Arvoisa puhemies, Sakellarioun mietinnön etuna on, että siinä korostetaan suoran yhteistyön kehittämisen merkitystä kaikkien Välimeren rannikkovaltioiden kanssa tulevaisuudessa.
Euroopan turvallisuusnäkymät ovat kylmän sodan jälkeen kohdistuneet Välimeren alueelle. Tämän turvallisuuden kaksi merkittävää tekijää, jotka liittyvät toisiinsa kuin kolikon kaksi puolta, ovat Välimeren eteläisten ja itäisten maiden talouden kehittäminen sekä siirtolaisvirran hallinta.
Tämä jälkimmäinen tekijä ei ole ainoastaan valtioidemme sisäisen turvallisuuden ehto, vaan myös yhteistyökumppaneidemme kehityksen lähde. Yhteistyökumppaneidemme on kyettävä laskemaan motivoitujen ihmisten, koulutetun ja enemmän maansa yhteiskunnalliselle kehitykselle kuin maastamuuton näkymille omistautuvan eliitin varaan. Yhteistyömme ja sen välttämättömän uudistuksen jatkuvana huolenaiheena on oltava se, kuinka vältetään " aivoviennin" edistäminen.
Sakellariou ehdottaa, että Välimeren alueelle luodaan yhteinen vaurauden alue. Tosiasiassa tarvitaan todellista yhteiskehitystä, jotta Välimeren alueesta voi jonakin päivänä tulla kestävän kehityksen alue. Meillä on tämän saavuttamiseksi etuja, joita muilla ei ole. Joidenkin maidemme pitkään jatkuneen ystävyyden ja yhteistyön perinne muodostaa arvokkaan pääoman koko Euroopan unionille.
Euroopan ja arabimaiden välisen vuoropuhelun ensimmäisen yrityksen valitettavan epäonnistumisen jälkeen koetetaan Barcelonan julistuksen perustalle luoda uudenlaista dynamiikkaa. Tällä kertaa on onnistuttava antamalla selkeällä, päättäväisellä ja konkreettisella tavalla etusija Välimeren alueelle.

Amadeo
Arvoisa puhemies, Välimeren tuhatvuotinen historia, uudet ja vanhat sivilisaatiot, jotka Afrikan ja Euroopan rannikolla ovat käyneet läpi erimielisyyksiä ja ovat usein olleet vihollisia keskenään, ovat ajan kuluessa luoneet perustan yhteiselle tulevaisuudelle Barcelonan konferenssin mukaisesti.
Tästä on siis lähtöisin lopullinen julistus, tämän omalaatuisen pohjois-etelä- huippukokouksen tulos, jossa kannatettiin maailmanlaajuista yhteistyötä, joka oli määrä toteuttaa kolmella tasolla: tiiviimpi poliittinen vuoropuhelu, taloudellisen yhteistyön kehittäminen, laajempi huomio sosiaaliseen, kulttuuriseen ja humanitaariseen ulottuvuuteen.
Muutaman kuukauden kuluttua meidän on kuitenkin tunnustettava eurooppalaisten aloitteiden riittämättömyys. Sanokaamme, että on tullut oikea aika toteuttaa Barcelonan konferenssin julistuksen hyvät aikeet. Mielestämme neuvoston on kutsuttava säännöllisin väliajoin kokoon sopimuksen seurantakokouksia, joissa yritetään löytää sopivat toimintamuodot, ja kannustettava uusien innovatiivisten velkojen peruuttamiseen tähtäävien mallien tutkimusta: uudistusjärjestelyjä, jotka eivät tarkoita velan peruuttamista, vaan menojen muuttamista kehitykseen, koulutuspolitiikkaan ja aiheellisten oikeudellisten kehysten luomiseen käytettäviksi varoiksi, jotta sopimukset saataisiin hyödynnettyä ja toteutettua mahdollisimman laajasti.
Tehtävä Euro-Välimeri-vakaussopimus voisi sisältää muun muassa sopimusvelvoitteen kaikkia Välimeren valtioita koskevasta alueellisen yhtenäisyyden vastavuoroisesta tunnustamisesta ja kunnioittamisesta sekä lausekkeen koko Välimeren altaan ydinaseettoman vyöhykkeen perustamisesta.

Colajanni
Arvoisa puhemies, ennen kaikkea haluaisin tervehtiä ystäviämme Euro-Välimeren parlamenteissa ja sanoa, että tähän mennessä on tehty kaiken kaikkiaan suuri työ. Te, komission edustaja Marin, tiedätte, kuinka sitkeästi parlamentti vaati tämän politiikan aloittamista.
Synteesinomaisesti voitaisiin sanoa, että Euro-Välimeren politiikka on jo tuottanut tuloksia, sillä se on vahvistanut ja oikeuttanut Euroopan unionin roolin Välimeren alueella ja on parantanut suhteitamme maihin, joiden kanssa olemme yhteistyössä.
Emme ole täällä nyt juhliaksemme tätä, pitäkäämme sitä voittona: nyt meidän on katsottava, kuinka jatkaa tästä eteenpäin. Tämän politiikan toteuttaminen käytännössä aiheuttaa luonnollisesti suurempia vaikeuksia kuin sen suunnitteleminen. Olemme tietoisia viimeaikaisista viivästyksistä ja vaikeuksista: MEDA-ohjelman säännöstön laatimisessa on ollut viivästyksiä. On määriteltävä niin sanottu " vakaussopimus" vastaukseksi - tämä on tärkeää - ARE-ryhmän tekemään ehdotukseen, jonka toivomme valmistuvan ennen Maltan kokousta. Huhtikuuksi on suunnitteilla komission alustava alueellinen ohjelma, ja lopuksi on vielä tehtävä kaikki mahdollinen rahoituslaitosten, yritysten ja eri järjestöjen saamiseksi mukaan Euro-Välimeren politiikkaan. Tiedämme, että politiikalle on olemassa raja, nimittäin Lähi-Idän epävakaa tilanne. Olemme kuitenkin aina korostaneet tavoiteyhteyttä, joka on Välimeren politiikan kehityksen ja Lähi-Idän rauhanprosessin välillä.
Yhteiskuntien välisiä suhteita on nopeutettava: instituutiot voivat siinä tietyssä määrin onnistua, mutta sitten on yhteiskuntien vuoro. Niiden on luotava yhä enemmän yhteyksiä toistensa kanssa; meidän on löydettävä keinot, myös uudet keinot, meidän on ne keksittävä. Tämä on varmasti vaikeaa, se on kuitenkin tehtävä voidaksemme luoda suoria, nopeampia ja useammin toistuvia suhteita. Yhteiskunnan mukaanottaminen: on tärkeää, että tutkimme mahdollisuutta pysyvän rakenteen luomiseen, vaikka kevyenkin, eri parlamenttien välille. Sellaisen hajautetun yhteistyön huomattava kehittäminen on välttämätöntä, joka edistää suhteita eri alueiden välillä ja hyödyntää kulttuurimme, kansojemme rikkautta, jolla on toimintakykyä ja yrittämiskykyä, jotka ovat hyödyksi suorissa suhteissa.
Nyt on tärkeää, että edistämme näitä suoria suhteita: jokainen väline ja jokainen tässä mielessä tehty keksintö on tervetullut. Teille, komissaari Marin, haluaisin sanoa, että tällä tiellä teillä on takananne ehdoton tukemme.

Viola
Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin ennen kaikkea onnitella edustaja Sakellariouta hänen esittämästään erinomaisesta mietinnöstä. Euro-Välimeri-kumppanuus perustuu pääasiallisesti kolmeen peruspilariin: poliittinen yhteistyö ja turvallisuusyhteistyö, taloudellinen yhteistyö ja rahoitusyhteistyö sekä sosiaalialaan, kulttuuriin ja ihmiseen liittyvä yhteistyö. Näiden pilareiden mukainen valtio on periaatteessa tyydyttävä. Kuitenkin jokaisella näistä kolmesta on oma problematiikkansa, joka voi, jos se jää ratkaisematta, vaarantaa koko kokonaisuuden.
Ensimmäisen pilarin osalta - poliittinen yhteistyö ja turvallisuusyhteistyö - ei voida salata, että Barcelonan konferenssista tähän hetkeen mennessä monet kumppanuusmaista ovat joutuneet aseelliseen selkkaukseen ja ovat joutuneet luopumaan ponnisteluistaan niitä koskevien rauhanprosessien loppuunsaattamiseksi. Nyt tällaiset ongelmanasettelut, joissa ei huomioida yhteyttä rauhanprosessin ja eurokumppanuuden välillä, toimivat prosessia heikentävästi. Euroopan unionin on siis lisättävä painoarvoaan Välimeren alueella omaksumalla poliittisen roolin, jonka, ottaen huomioon rahoituksen laajuuden, olisi oltava erittäin merkittävä.
Toisen pilarin osalta - taloudellinen yhteistyö ja rahoitusyhteistyö - eteneminen on ollut näkyvämpää. On kuitenkin pettymyksellä todettava, että MEDA-ohjelman hallinnossa on ollut vaikeuksia, jotka ovat pakottaneet komission jäädyttämään ohjelman toistaiseksi tilintarkastustuomioistuimen laatiman vakavan kertomuksen vuoksi.
Lopuksi pääsemme kolmanteen pilariin - sosiaalialaan, kulttuuriin ja ihmisiin liittyvä yhteistyö - ja on tarpeen huomauttaa, että nämä aiheet ovat kokeneet paljon viivytyksiä sekä MEDA-ohjelman aiheuttamien vaikeuksien taholta että parlamenttimme viivyttelyn taholta, joka ei ole vielä luonut puitteita foorumille, josta pitäisi tulla ihanteellinen kohtauspaikka Euro-Välimeren kansalaisyhteiskunnille.
Euroopan parlamentin olisi siis Maltan ja Barcelona III konferenssien välisenä aikana yritettävä institutionalisoida pysyvä vuoropuhelu eri kansalaisyhteiskuntien välillä niin, että vältettäisiin sellaisen yhteisen Euro-Välimeren julkisivun rakentuminen, jolla ei ole tukevaa perustaa, eli siis perustavanlaatuista ja molemminpuolista luottamusta kahden vielä epäluuloisen ja erilaisen yhteiskunnan välillä.
Tervehdin siis tyytyväisyydellä täällä olevia Välimeren kolmansien maiden kollegoja sekä aloitetta ensimmäisen tapaamisen järjestämisestä meidän parlamenttimme ja heidän parlamenttinsa välillä. Kehotan lisäksi voimakkaasti toimimaan niin, ettei tämä tilaisuus jää ainoaksi, vaan että siitä tulee pikemminkin alkusykäys institutioituneelle ja säännölliselle vuoropuhelulle.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, minäkin toivotan Välimeren alueen kollegat sydämellisesti tervetulleiksi. Nyt on kysymys Barcelonan aloitteen seurannasta käytännössä ja Sakellarioun mietintö on hyvä alku siihen. Vakauttamispolitiikan alusta asti yksi asia on ärsyttänyt minua. Vain eteläiset edustajat ovat kiinnostuneita asiasta ja onneksi Spencerillä on samanlainen tunne ja siihen on siis tultava muutos. Ehkä puheenjohtajavaltio Hollanti voi saada aikaan painopisteen siirtymisen Maltan seurantakonferenssissa. Toivon joka tapauksessa, että siellä tullaan kiinnittämään runsasta huomiota turvapaikka-asioihin, maahanmuuttoon, huumekauppaan ja järjestäytyneeseen rikollisuuteen.
Arvoisa puhemies, Titley sanoi asian parhaiten. Alueella voidaan saavuttaa vakaus ja turvallisuus vain, mikäli ihmisoikeuksia kunnioitetaan. Olen tyytyväinen, että ulkoasiain valiokunnan kaikki jäsenet haluavat tutkia esitystäni ottaa käyttöön ETYJ: n " monitoring model" alueen ihmisoikeuksien kunnioituksen arvioimiseksi. Näin pääsemme toivottavasti askeleen eteenpäin. Sillä ilman tätä demokratian suuntaa ja ilman maiden keskinäistä yhdentymistä, emme voi puhua alueen vakaudesta, emmekä pääse askeltakaan eteenpäin. Arvoisa puhemies, mitä keskinäiseen yhteistyöhön tulee, on valitettavaa, että yksi väliaikaisen sopimuksen kautta saaduista uusista kumppaneistamme, mikäli uutisiin on luottamista, eli Palestiinan hallitus on kutsunut Yhdysvallat, Euroopan unionin ja Arabimaat, mutta ei Israelia, neuvottelemaan Gazassa. Mikäli näin on, se ei ole Barcelonan hengen mukaista, mutta toivon, että nämä uutiset eivät pidä paikkaansa.

Gasòliba i Böhm
Arvoisa puhemies, olen yhtä mieltä kollegani Sakellarioun kanssa mietinnön perusnäkökohdista, sekä myös ryhmäni mietintöä tukevan ja varapuheenjohtaja Marínin työtä ja suosituksia arvostavan kannan kanssa, jonka esitti kollegani Bertens. Olen yhtä mieltä siitä, että on merkittävää, että Barcelonassa marraskuussa 1995 Espanjan toimiessa puheenjohtajavaltiona päätettiin Euroopan unionin Välimeren politiikasta. Sitä vastoin suhtaudun varautuneemmin asian joihinkin taloudellisiin aspekteihin. Kollegani Bertens puhui asian poliittisemmasta puolesta ja minä halusin viitata taloudellisempaan puoleen, siinä mielessä, että hyväksymistoimien ja myöhemmin MEDA: n toimeenpanon myöhästyminen jäähdytti joitakin Barcelonassa perustettuja ohjelmia ja odotuksia.
Toiseksi, pitää painottaa tarvetta vaatimalla vaatia sellaisten ohjelmien kehittämistä, jotka todella johtavat taloudelliseen kehitykseen ja odotuksiin -erityisesti taloudellisiin odotuksiin - alueella, missä, kuten täällä on sanottu, on vähäpuheisuutta rahoituspiireissä. Olisi aiheellista järjestää kokous jossa puretaan mainittu vähäpuheisuus - luulen, että on tärkeää, vaikka luulen, että vielä tähän mennessä sitä ei ole mainittu - tämä kokous on Lontoon kokous, ja lopuksi, varmistaa, että pienet ja keskisuuret yritykset pääsevät helpommin mukaan tämän suuruusluokan ohjelmiin, - kuten Sakellariou pyytää.

Novo Belenguer
Arvoisa puhemies, haluan onnitella Sakellariouta hänen mietintönsä johdosta, joka, kuten on jo sanottukin, käsittelee johdonmukaisesti Barcelonan julistuksen kolmea peruspilaria ja samalla ehdottaa vaihtoehtoja, joilla voidaan ratkaista niitä ongelmia, jotka voivat aiheutua poliittisesta ja turvallisuusyhteistyöstä, talous- ja rahoitusyhteistyöstä sekä yhteistyöstä sosiaali- ja kulttuurialalla ja inhimillisessä toiminnassa.
Kuitenkin, arvoisa puhemies, ollessamme kuten olemmekin täysin yksimielisiä Barcelonan konferenssin sielusta ja hengestä, ja lisätäksemme ehkä yhden erilaisen näkökulman tähän keskusteluun, haluan täältä käsin kiinnittää huomiota siihen suureen uhraukseen ja kaikkea muuta kuin tuottoisiin seurauksiin, joita Euroopan-Välimeren yhteistyön sokea vahvistaminen aiheuttaisi 1 tavoitteen alueiden teolliselle sektorille.
Suurin osa näistä alueista sijaitsee Välimeren altaan alueella, niiden teollisuus on kolmansien maiden teollisuuden kaltaista; erityisesti haluan tuoda esiin, että Euroopan-Välimeren vapaakauppayhteistyö aiheuttaa vahinkoja sellaisille unionin sektoreille kuin maatalous tai tekstiiliteollisuus, jos emme ota huomioon unionin omille kaikkein epäsuotuisimmille alueille aiheutuvia vakavia haittoja ja nykyistä enemmän lisääntyviä ongelmia saavuttaa toivottu kehityksen taso; vielä lisäksi on olemassa vaara Välimeren altaan kolmansien maiden kanssa solmittujen nykyisten sopimusten luotettavuuden ja vakauden menettämisestä.

Caudron
Arvoisa puhemies, Barcelonan konferenssissa vahvistettiin, että Eurooppa on osa Välimeren aluetta ja Välimeri on kaikille sitä ympäröiville maille sisämeri. Se on meidän kaikkien meri.
Meidän kaikkien, jotka olemme eläneet yhdessä, on siis opittava myös työskentelemään yhdessä. Meillä on oltava yhteisiä taloudellisen kehityksen, tutkimuksen, energiatoimien ja ympäristönsuojelun hankkeita. Meidän on yhdessä taattava yhteinen turvallisuutemme, taisteltava rauhan puolesta ja luotava itsellemme peruskirjan avulla käytännön keinot, kuten Sakellarioun mietinnössä ehdotetaan. Meidän on yhdessä puolustettava ihmisoikeuksia, torjuttava rotusyrjintää ja suvaitsemattomuutta sekä kaikkia fundamentalismin muotoja. Meidän on myös yhdessä kehitettävä demokratiaa siellä, missä se on riittämätöntä, ja puolustettava sitä siellä, missä sitä jo on, kunnioittaen luonnollisesti erilaisuuttamme. Euroopan unionin velvollisuutena on supistaa Välimeren alueen kumppaneidensa velkaa. Se on konkreettinen ja voimakas merkki, jota ne kaikki odottavat meiltä.
Lopuksi haluan Euroopan ja Israelin välisiä suhteita käsittelevän delegaation puheenjohtajana onnitella lämpimästi kollegaamme Sakellariouta hänen erinomaisesta työstään ja mietinnöstään. Haluan myös muistuttaa koko Euroopan parlamenttia ja Euroopan unionia toteamalla, että tulevaisuutemme riippuu kaikilla aloilla siitä, mitä me teemme etelän maiden kanssa yleisellä tasolla ja erityisesti siitä, mitä me teemme Välimeren alueen maiden kanssa. Olemme jo tähän asti tehneet hyvää työtä, mutta paljon on vielä tehtävänä.

Bianco
Arvoisa puhemies, uskon, että ensimmäistä kertaa Barcelonan konferenssin jälkeen on mahdollista voida määritellä kokonaisvaltaisin ja tarkoin termein todellinen Välimeren-politiikka. On kuitenkin joitakin välttämättömiä edellytyksiä tämän tavoitteen toteuttamiseksi. Ensimmäinen on, että kumppanuutta seuraa todellinen tekninen tukitoiminta, jotta asetetut tavoitteet voitaisiin saavuttaa. On äärimmäisen tärkeää, ettei politiikkaa määrätä ylhäältä käsin, vaan löydetään sopivat sopimustiet yksittäisten valtioiden kanssa Barcelonassa määriteltyjen kolmen pilarin erityispolitiikkojen täytäntöön panemiseksi.
Koska en voi käsitellä kaikkia aiheita ajan lyhyyden vuoksi, keskityn vain yhteen huomioon. Minulla on käsissäni komission laatima tapahtumakalenteri. Siinä on annettu määräajat tärkeiden aiheiden käsittelylle, jotka koskevat useimmiten turvallisuutta. Tämä on oikein, sillä rauhan ja vakauden tavoite on tärkeä. Myös taloutta koskeva osa on merkittävä, kun taas koko kulttuuriala jää äärimmäisen vähälle. Tämä ala on kuitenkin yksi ratkaisevista tekijöistä, jos halutaan ratkaista, ei pakkokeinoin vaan todellisen kasvamisen avulla, Välimeren alueen valtioiden laajempaa integroitumista koskevat ongelmat, ja jos halutaan luoda voimakkaampi identiteetti kaikissa näissä valtioissa kulttuurialoitteiden kautta, joita, paradoksaalista kylläkin, on vain kaksi: tavanomainen ja tutuksi tullut voimakas huomio audiovisuaaliseen alaan, huomioiden erityisesti television tärkeyden, mutta myös tietoisuus, joka on ehkä hyvin tärkeää, lähetettävistä ohjelmista ottaen huomioon, että kysymyksessä on suoranaisen todellisen politiikan tekeminen. Näiden tekijöiden perusteella haluaisin onnitella edustaja Sakellariouta, unohtamatta myöskään edustaja Dimitrapouloksen suurta panosta työhön.

Malerba
Arvoisa puhemies, arvoisa komission edustaja, haluaisin aloittaa tervehtimällä parvella istuvia Välimeren valtioiden valtuuskuntia ja pysähdyn sitten hetkeksi ja yksinomaan, ajan vähyyden vuoksi, EuroVälimeri-kumppanuuden taloudellisiin puoliin.
Asiaa käsitelleiden Bolognan, Napolin, Brysselin, Rooman, Triesten ja Marseillen kokousten jälkeen on tullut esiin yritysten koulutus-, teknologiansiirto- ja kumppanuustarve, jota Välimeren yhteistyö vaatii. MEDA-hankkeista saatu kokemus on toisaalta opettanut meille, että todellinen kehitysohjelma vaatii sekä hallitusten että kansalaisyhteiskunnan mukanaoloa, jolla tarkoitan tuotanto- ja palveluyrityksiä, erilaisia järjestöjä, lääkärikeskuksia ja yliopistoja.
Tällainen lähestymistapa vaatii huomattavia varoja, joita Meda-ohjelmalla nyt onneksi on käytettävissään. Komission on nopeasti järjestettävä ohjelmien hallinto. Tiedämme, että monet Välimeren alueen kolmansista maista pyytävät meiltä tukea infrastruktuurin nykyaikaistamistoimiin; vesihuolto, energia, liikenne, televiestintä. Komission on nopeasti asetettava Euroopan vesivirasto, jonka tehtävänä olisi edistää edelleen energia-alan yhteistyötä energiaperuskirjan mukaisesti ja että Innovation Relay Center -verkkoa, jota parhaillaan rakennetaan Keski- ja Itä-Euroopan maihin, yhdessä Fellow members Innovation Relay Centersien kanssa laajennetaan myös Välimeren toisen rannan valtioihin.
Haluaisin myös kehottaa komissiota edistämään satelliittivälitteisiä multimediaviestintäverkkoja koskevia yhteysaloitteita, jotka yhdistäisivät Välimeren alueen palvelut ja sovellukset ja muodostaisivat siltoja esimerkiksi kuljetusten turvallisuuden, alue- ja ympäristövalvonnan, telelääketieteen ja etäopetuksen aloilla.
Toivon, että Kairossa järjestettävä Euro-Välimeren alueen avaruussovelluksia käsittelevä (26. 27. toukokuuta) workshop mahdollistaisi näiden teknologioiden mielenkiinnon ja sopivuuden keskittämisen ja konkreettisten aloitteiden täytäntöönpanon.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, haluan alkaa puheenvuoroni tervehtimällä kollega Sakellarioun työtä hänen laatiessaan Eurooppa-Välimeren politiikkaa, joka konkretisoituu mietinnössä, jota pidän otollisena pyrkimystemme arviointiin ja toimintalinjojen suunnitteluun.
Haluan myös muistuttaa, että kun puhumme Euroopan-Välimeren politiikasta, meidän pitää osata kohdata vastuumme; meillä oli riittävästi työtä viime vuonna onnistua täyttämään lupauksemme, talousarvioon liittyvistä syistä. Luulen, että tämä asia pitää ottaa huomioon, jos haluamme opettaa esimerkillä.
Toimintalinjojen suhteen on mielestäni hyvin tärkeää, että painotetaan Välimeren hahmottamista monenkeskeisenä alueena, josta ei pyritä rakentamaan ainoastaan vapaakauppa-aluetta, vaan myös rauhan ja hyvinvoinnin aluetta, joka pääasiassa perustuu yhteisiin arvoihin nojautuvaan kokemukseen, demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen tukeen, ja joka lisäksi tapahtuu sellaisten rakenteen puitteissa, joka Helsingin ETY-kokouksen ja myöhemmin ETY-järjestön linjan mukaisesti, suo meille mahdollisuuden vakauttaa ja saada alueen kaikki maat osallistumaan.
Talousasiassa, vaikkakin hyvin lyhyesti, luulen että kuitenkin on tärkeää painottaa, ei ainoastaan siviiliyhteiskunnan osallistumista - tämä ennakoitiin aikoinaan MED-säännöissä - vaan erityisesti välttämättömyyttä nivellyttää ja järjestää työ, joka pitää saada päätökseen suuremmassa osassa Välimeren valtioita, että voidaan vakauttaa niiden omat yhteiskunnalliset rakenteet.
Viimeiseksi, arvoisa puhemies, luulen että Euroopan-Välimeren politiikkamme suurena tavoitteena pitää olla pelon, epäluottamuksen ja konfliktin korvaaminen politiikalla joka todella tekee Välimerestä Mare Nostrum in.

Avgerinos
Arvoisa puhemies, myös minä tahtoisin tervehtiä ystäviä ja kollegoita Välimeren maista, sekä vilpittömästi onnitella Giannis Sakellariouta hänen tekemästään työstä.
Barcelonan konferenssi antaa vakuuttavan näytön Euroopan unionin kiinnostuksesta Välimeren aluetta kohtaan sekä todistaa tämän alueen suuresta merkityksestä koko Euroopan ja sen kehityksen kannalta. Euroopassa on ymmärretty, että rauhallinen yhdessäeläminen ei voi säilyä tällä alueella, ellei oteta käsittelyyn unionin ulkopuolisten Välimerta ympäröivien maiden suuria ongelmia, jotka ennen kaikkea liittyvät demokratiaan ja kehitykseen. Paitsi että se on Euroopan unionin velvollisuus, myös sitä itseään hyödyttää auttaa näitä maita keskinäisen tasavertaisuuden pohjalta, kunnioittaen kunkin maan kulttuurin erityispiirteitä. Me emme saa unohtaa, että Välimeri on erilaisten kulttuurien ja uskontojen kohtaamispaikka.
Pidämme hyvin myönteisenä sitä seikkaa, että ihmisoikeuksien kunnioittamiselle ja vähemmistöjen oikeuksien turvaamiselle annetaan suuri painoarvo, sillä ne ovat näiden maiden tärkeimpiä ongelmia. Rauhallinen yhteiselo tällä alueella perustuu alueelliseen koskemattomuuteen ja rajojen loukkaamattomuuteen. Tämä on välttämätön edellytys sille, että Euroopan unionin ja Välimeren etelä-puolisten maiden välille kehittyisi hyvä kumppanuussuhde. Tämän vuoksi pidämme välttämättömänä, että mainittujen periaatteiden noudattamisen takeeksi perustetaan toimielin, sillä on valitettavasti olemassa maita, jotka osallistuivat Barcelonan konferenssiin ja rikkovat sovittuja periaatteita vastaan luoden jatkuvasti uusia jännitteitä ja vastoin kansainvälistä oikeusjärjestystä pitävät yhä hallussaan suurta osaa toisen itsenäisen valtion alueesta.
Pidän hyvin tärkeänä siirtolaisongelman erityistä huomioonottamista. Suurin osa maastamuuttajista löytyy yhteisön alueelta, ja tulee Välimeren maista. On tietenkin löydettävä keinot tämän ongelman ratkaisemiseksi, mutta on ymmärrettävä että ongelmaa ei voida ratkaista vastaanottajamaissa vaan siirtolaisten kotimaissa. Tästä syystä Euroopan unionin velvollisuus on auttaa näitä maita kehittymään ja siten katkaista pakolaisten virta.

Terrón i Cusí
Arvoisa puhemies, haluan ensimmäiseksi tervehtiä täällä läsnäolevia kollegoita sekä Sakellariouta. Toiseksi - koska se mielestäni on oikeudenmukaista - haluan onnitella Euroopan komissiota tästä runsaan vuoden kestäneestä Euroopan-Välimeren politiikasta ja sen saavutuksista.
Työtoverimme Spencer puhui tässä salissa siitä, kuinka tarpeellista on, että kaikki unionin valtiot ottavat EuroopanVälimeren politiikan omakseen. Olen toiveikas sen suhteen. Ison-Britannian hallituksen puheenvuoro Lontoon konferenssissa on siitä hyvä esimerkki.
Mutta luulen, että meidän pitää pyrkiä myös pääsemään eteenpäin, kohti tulevaisuutta, siinä mielessä, että muuhun Euroopan unionin politiikkaan otetaan mukaan Euroopan-Välimeren konferenssin henki.
Minun ei tarvitse mennä komissioon, minun ei tarvitse puhua eurooppalaisesta politiikasta viitatakseni siihen, minulle riittää, että jään tähän taloon ja katson papereita, jotka tuotamme. Emme voi pitkään säilyttää uskottavuuttamme, jos Sakellarioun mietinnön - jonka johdosta haluan häntä onnitella - kaltaisten mietintöjen, joissa käytetään sellaisia termejä kuin kumppanuus tai yhteistyö, rinnalla on mietintöjä, joista löytyy sellaisia sanoja kuten "vaara" , kun käsitellään maatalouteen, turvallisuuteen tai rajoihin liittyviä kysymyksiä.
Maahanmuuttokysymys ja jäsenvaltioiden sitä koskeva politiikka, verrattuna siihen mitä siitä sanoimme EuroopanVälimeren sopimuksen vastaavassa kohdassa yhteistyöstä sosiaali- ja kulttuurialalla ja inhimillisessä toiminnassa, on mielestäni erittäin veristä. Haluan myös sanoa, että ne 64.000 ecua, jotka vuonna 1995 on käytetty vientiin, ja jotka antoivat 18 000 milj. ecun positiivisen saldon, vastaavat jo yksistään joihinkin tässä salissa esitettyihin kysymyksiin siitä, mitä ongelmia Euroopan-Välimeren politiikka voi aiheuttaa joillekin eurooppalaisille alueille. Mielestäni meidän pitäisi niin paljon kuin mahdollista välttää tämän tyyppisiä puheenvuoroja, koska totuus on selvillä.
Haluan päättää viittaamalla asiaan, joka jo kyllästyttää minua: islamismin vaaraan. Haluan vain viitata yhteen konkreettiseen tapaukseen: eräs pakistanilainen nainen on haastanut isänsä oikeuteen, koska tämä ei antanut hänen mennä naimisiin kenen kanssa hän halusi. Tämä on ongelma, jota on usein pohdittu Euroopan unionissa, mutta en tunne ketään, joka olisi voinut viedä sen oikeuteen ratkaistavaksi.

Donner
Arvoisa puhemies, kun tutkin Sakellarioun mietintöä ja sen hyvää tarkoittavia ehdotuksia pohjoisesta tai pohjois-itä -perspektiivistä, huomaan mielenkiintoisia eroja meidän alueemme, Itämeren alueen, ja Välimeren alueen, välillä. Yksi niistä - ja siitä olen erityisen kiinnostunut - on, että Välimeren mailla on vielä pitkä matka edessään ennen kuin poliittiset elimet ovat vapaita uskonnon, tai kuten itse sen sanoisin, uskonnollisen taikauskon vaikutuksesta. Pohjoisen protestanttinen perinne mahdollistaa uskonnon ja politiikan erottamisen toisistaan helposti.
Tiedämme, että Turkin joidenkin hallituspiirien ja armeijan välillä vallitsee konflikti; jälkimmäinen edustaa Atatürkin ajatuksia maallikkoyhteiskunnasta. Meidän tulisi myös huomata, että jopa jonkinlaisessa hauraassa rauhassa elävissä valtioissa ei laajasti hyväksytä rauhaa ja sitä, mitä se edustaa. Tässä yhteydessä on käsiteltävä tiedotusvälineiden vaikutusta. Se vähä, jonka olen nähnyt mediatarjonnasta EU: n ulkopuolisissa Välimeren maissa ja joka koskee samalla rannikkoalueella sijaitsevien toisten maiden tapahtumia, on usein vääristynyttä ja yksipuolista eikä edistä alueen kulttuuristen ja poliittisten erilaisuuksien ymmärtämistä.
Katson, että EU voisi tässä yhteydessä käyttää moraalista valtaansa ja painostaa kyseisiä valtiota, mikä on luultavasti monen Sakellarioun mietinnössä esitetyn hyvän ehdotuksen tarkoituksena. EU: n rahallinen tuki on parhaimmillaankin pieni, jos sitä verrataan esimerkiksi Yhdysvaltojen joillekin maille, erityisesti Israelille ja Egyptille, antamaan tukeen. Joskus valtaa saa rahalla, mutta ei aina.
Mietinnössä tuetaan voimakasta EU: n läsnäoloa alueella. Aikomukset ovat hyviä. Missään ei ole mainittu, että Yhdysvaltojen vaikutus on ollut merkittävä ja on oleva merkittävä lähitulevaisuudessa. Toivon, että tämä muuttuu. Se riippuu myös Välimeren alueen maiden ihmisten tahdosta. Miten tämä tahto ilmaistaan diktatuurivaltiossa?

Speciale
Arvoisa puhemies, myös minä uskon, että edustaja Sakellarioun mietintö on merkittävä, sillä se antaa parlamentillemme mahdollisuuden pohtia uudelleen Barcelonassa päätetyn Euro-Välimerenkumppanuuspolitiikan vakavaa täytäntöönpanoa. On totta, että edistymistä on jo jonkin verran havaittavissa, mutta Maltalla tulee olemaan tärkeää päästä sopimukseen rauhasta, vakaudesta ja yhteistyön toimivuudesta, josta säädetään MEDA: sta annetuissa asetuksissa sekä EIP: ssa. Euroopan unionille tämä on perustavanlaatuinen toimintasuunnitelma, ja sen on näin ollen oltava sopimus, joka auttaa suuntaamaan huomion etelään, aloittamalla lähimpänä olevasta etelästä, vahvistamaan rauhanprosesseja, vakautta ja molemminpuolista ymmärrystä. Tällä perusteella haluaisin sanoa, että keskeistä on luoda parlamentaarinen foorumi Euroopan parlamentin ja Välimeren alueen kolmansien maiden parlamenttien väliseksi institutionaaliseksi kohtauspaikaksi. Meidän on myönnettävä, että olemme myöhässä, mutta tämä velvollisuutemme ohittaa viivästyksen nopeasti. Tämä on meidän tehtävämme ja meidän on suoritettava se mahdollisimman nopeasti.
Lopuksi haluaisin korostaa vielä muutamia kohtia. On totta, että meidän on luotava edellytykset tasapainotetummalle kaupalle Euroopan unionin ja Välimeren alueen kolmansien maiden välillä ja toimittava alueiden välisen kaupan edistämiseksi näiden samojen Välimeren altaan kolmansien maiden välillä, mutta kuten jo edustaja Bianco totesi, on korostettava myös kulttuurien vuoropuhelun merkitystä sekä kulttuurien, Välimeren altaan alueen yhteisten piirteiden sekä moninaisuuden tuntemusta vastavuoroisen kunnioituksen ja tunnustamisen edistämiseksi perustana ymmärrykselle ja suvaitsevaisuudelle.
Haluaisin muistuttaa, että eräässä Italiassa järjestetyssä merkittävässä tapaamisessa Välimeren alueen unionin jäsenvaltioiden kirjailijoiden ja älymystön kesken korostettiin juuri tämän vuoropuhelun rikkautta. Katson, että kulttuurin ja politiikan ei pidä tulla viimeisinä, vaan tietyssä määrin ensimmäisinä, ja niiden on luotava suotuisat edellytykset kehitykselle, eurokumppanuudelle ja taloudelliselle kumppanuudelle. Tätä emme saa koskaan unohtaa!

Marín
Kiitos, arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet. Sallikaa minun aivan aluksi onnitella Sakellariouta, ei ainoastaan tänään käsiteltävän mietinnön laadukkuuden johdosta, vaan myös siksi, että hän niin päättäväisesti ja vakaasti on tukenut Välimeren politiikkaa sen alusta lähtien. Haluaisin myös kiittää häntä hänen sanoistaan, mutta en pysty tekemään sitä saksaksi; annatte varmaan minulle anteeksi, että en ole kielissä saavuttanut sellaista taitoa kuin te, mutta olen liikuttuneen kiitollinen sanoistanne.
Haluaisin kiittää myös Spenceriä ja Titleytä heidän huomautuksistaan siitä, että Euroopan unionin Välimeren politiikka ei todellakaan voi, eikä sen pidäkään olla asia, joka huolestuttaisi, tai koskisi tai tietyssä määrin kiinnostaisi ainoastaan Etelä-Euroopan jäsenvaltioita.
Te tiedätte, että komissio on aina painottanut, että Välimeren politiikka on eurooppalaista politiikkaa, jonka pitää kiinnostaa kaikkia jäsenvaltioita; samalla tavoin, kuin minusta on absurdia, että Välimeren politiikka olisi kysymys, joka koskee ainostaan portugalilaisia, espanjalaisia, italialaisia, kreikkalaisia ja ranskalaisia, pidän virheenä sitä, että Itä- ja Keski-Euroopan maita koskeva politiikka olisi kysymys, joka kiinnostaa ainoastaan Benelux-maita ja saksalaisia. Tämä käynnissä oleva suuri harkintatyö todellakin edellyttää, että yhä enemmän ja enemmän vakiintuu ajatus siitä, että Välimeren politiikka on kaikkien politiikkaa, johon kaikkien jäsenvaltioiden pitää osallistua.
Sakellariou, tämä mietintö on otollinen nyt, juuri ennen toista Euroopan-Välimeren konferenssia, joka tullaan pitämään La Valettassa ensi huhtikuussa. On vielä paljon tehtävää. Ja komissio on suurelta osalta yhtä mieltä mietinnön sisällöstä ja siitä mitä eri ryhmät siihen ovat lisänneet.
Mutta haluan ottaa esille erään asian: olisi erittäin vaikeaa tällä hetkellä kuvitella sellaista kehityskulkua - tämä on viestini varsinainen sisältö - jonka olemme käyneet läpi Barcelonan marraskuun 1995 konferenssista La Valettan kokoukseen. Tässä mielessä, Maltan kokousta ajatellen, ja tämä on varsinainen viestini, komissio ehdottaa Barcelonassa päätettyjen periaatteitten ratifiointia, niiden syventämistä, uusien yhteistyöalojen avaamisen sijasta. Sillä meidän varsinainen tavoitteemme on Barcelonan prosessin lopullinen vakauttaminen.
Luulen, että meillä pitäisi olla tietyssä mielessä historiallista kärsivällisyyttä. Barcelona on vauva. Barcelona on puolitoista vuotta vanha. Välimeren ongelmat ovat valtavia ja osa niistä on vakavia ja intensiivisiä. Siksi tämän politiikan pitää pakostakin olla pitkän aikavälin politiikkaa, ja kuten kaikkien pitkän aikavälin poliittisen toimien, sen pitää kasvaa, aina hyvin vakain askelin.
Sen seurauksena komission Maltan kokouksen strategiana on vahvistaa vuosittain perusteellisesti se mitä olemme tehneet, sillä tavoin, että tämä politiikka, joka on pitkän aikavälin politiikkaa, tuottaa tuloksia.
Jaettu rauha, vakaus ja hyvinvointi, kulttuurien ja sivilisaatioiden välisen vuoropuhelun aloittaminen, ovat yhtä edelleen toisistaan riippuvaisia tekijöitä, ja niissä voidaan edistyä vain, kuten te kakki olette esittäneet - olen iloinen vallitsevasta konsensuksesta - siinä tapauksessa että Barcelonan kolme tavoitetta kulkevat yhdessä.
Pyrin selvittämään tilanteen hyvin lyhyesti: ensimmäisessä pilarissa on vaihtoehto - Sakellariou sanoo sen mietinnössään - luoda vaikutus joka antaa mahdollisuuden luoda uudelleen tietynlainen yhteinen näkemys Välimeren turvallisuusongelmiin. Suunnitelma on tulevaisuuden elementti, koska lopulta luodaan tavoitteen suhde. Se on jo askel. La Valettassa varmasti keskustellaan, onko se vaatimaton vai kunnianhimoinen tavoite. Mielestäni se on riittävä tavoite, koska puolitoista vuotta sitten oli mahdotonta kuvitella, että - ottaen huomioon sen mitä on tapahtunut esimerkiksi Lähi-Idän rauhanneuvotteluissa - olisi voitu edes määritellä Euroopan-Välimeren rauhan -, vakauden - ja turvallisuuden suunnitelmaa.
Meillä on perusta, teidän antamanne ajatukset, asian politiikkaan ja turvallisuuteen liittyvästä puolesta, kuten se, että työstetään olennaisempia aspekteja, pyrkimys määritellä jonkinlainen Välimeren ETYJ tai turvallisuussuunnitelma. Mielestäni ne ovat ajatuksia, jotka kannattaa ottaa huomioon, mutta luonnollisesti pitää syventää täsmällisten aikojen valvonta huomioon ottaen.
Politiikan ja turvallisuuden osalta komissio vahvistaa sen mitä mietinnössä sanotaan. Se antaa meille tietyssä määrin uutta dynamiikkaa ja on sarja kohtia, joista voimme päätellä, että olemme vähintäänkin oikealla tiellä: lista jo hyväksytyistä luottamustoimenpiteistä, 27 valtion välinen yhteysverkosto, ulkopoliittisen instituutin verkosto, ohjelma luonnonkatastrofien ennakointimekanismista ja toimintaohjelma poliittisesta ja turvallisuuteen liittyvästä vuoropuhelusta, josta jo keskustellaan. Näin ainakin ollaan asettamassa riittävän vakaat perustat vuoropuhelulle.
Toisen pilarin tai toisen Barcelonan elementin muodostaa talous ja assosiaatiosopimukset. Se voi olla kaikkein kirkkain osuus - en sano sitä omaksi hyväkseni, vaan pääjaostoni hyväksi - koska olemme onnistuneet puolentoista vuoden aikana neuvottelemaan neljä jo allekirjoitettua assosiaatiosopimusta: Marokon, Tunisian, Israelin ja äskettäin myös Palestiinan kansallisten viranomaisten kanssa; onnistumme varmaan saamaan päätökseen ennen La Valettaa sopimukset Egyptin, Libyan, Jordanian ja Libanonin kanssa.
Jos jatkamme samoin - nyt on kulunut puolitoista vuotta ja olemme solmineet seitsemän vapaakaupan assosiaatiosopimusta - se tarkoittaa, että on onnistuttu solmimaan kaksi assosiaatiosopimusta vuosikolmanneksen aikana - tiedätte kuinka vaikeaa meidän ministerineuvostossamme saada aikaan lopullisia päätöksiä - ja mielestäni kahden assosiaatiosopimuksen vuosikolmannesvauhdilla työskenteleminen on sellainen tulos, josta meidän tulee olla erittäin tyytyväisiä.
Seuraavaksi: Gasòliba mainitsi aiemmin sarjan osatekijöitä, joita pitää syventää. Mutta Gasòliba, meidän työmme on pohjimmiltaan suuntautunut, Barcelonasta La Valettaan, assosiaatiosopimusverkoston vahvistamiseen, koska tämä on se pohja, laillinen oikeusperusta, vapaaseen kauppaan tähtäävä taloudellinen ja rahoituksellinen perusta, joka tekee mahdolliseksi yhteistyön eri osatekijöiden vahvistamisen. Toistan vielä, että tämä on pitkän tähtäyksen prosessi. Ei voida olettaa, että Barcelonasta La Valettaan - tuskin puolentoista vuoden kuluessa - ihan kuin ihmeen kaupalla, Välimeren perinteiset ongelmat voisivat kadota. Mutta meillä on jo nyt merkittävä sopimusverkosto, jonka ansiosta voimme jatkaa toimintaamme.
Arvoisa puhemies, lopetan pian, koska ei ole enää paljon aikaa. Mutta lupaan teille hyvät parlamentin jäsenet, että lähetän teille puheenvuoroni kirjallisesti, niin että voitte lukea sen mitä ajattelin sanoa teille Barcelonan sopimuksen kolmannen pilarin suhteen, joka käsittelee kulttuuriaspekteja, alueellista aspektia, yhteiskunnallista aspektia ja toisistaan riippuvaisia negatiivisia aspekteja, huumeita, terrorismia, fundamentalismia ja valvomatonta maahanmuuttoa. Tällä alalla on paljon tehtävää.
Haluan pyytää Euroopan parlamentilta, ottaen huomioon Välimeren assosiaatiovaltioille osoittamanne kutsun, ja tämä on minun pyrkimyksenäni, että La Valettassa ulkoministerit vahvistaisivat lopullisesti parlamentaarisen Euroopan-Välimeren foorumin perustamisen. Luulen, että tämän täällä Strasbourgissa pidetyn kokouksen jälkeen, tuo foorumi pitää perustaa.
Haluan vielä kerran lopettaessani sanoa teille, että ei ole talousarvioon liittyvää ongelmaa. Meillä on talousarvio foorumia varten. Joten haluan pyytää teiltä ja kutsutuilta, että yhdessä komission kanssa autatte meitä vakuuttamaan kaikki ulkoministerit, ne 27, siitä, että tämä foorumi pitää vakiinnuttaa. Ja jos se on olemassa, uusi lisäaskel tässä pitkän tähtäyksen kehityksessä tulee olemaan, molempien osapuolten parlamentaaristen edustajien välisen keskustelun rakentuminen, joka mielestäni on yhä hyvin tarpeellista.
Kiitos, puhuin liian pitkään, mutta luulen, että oli hyväksi ainakin panna merkille mihin asti tämä EuroopanVälimeren politiikan siveltimenvedot ulottuvat.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Marin.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

HVK: n edistyminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana De Giovannin suullinen kysymys (B4-0018/97/tark.-0-0030/97/tark.) institutionaalisten asioiden valiokunnan puolesta komissiolle hallitusten välisen konferenssin edistymisestä.

De Giovanni
Arvoisa puhemies, parlamentti tuo esiin vakavan huolestuneisuutensa HVK: n neuvottelujen etenemisestä. Tunnemme olevamme umpikujassa ja vaikeammassa tilanteessa kuin koskaan aikaisemmin. Tiedämme myös olevamme hyvin ratkaisevassa vaiheessa Euroopan integraation historiassa. Rooman sopimuksesta on kulunut neljäkymmentä vuotta, mitä juhlimme tänä aamuna, ja erityisesti vuodesta 1989 lähtien olemme joutuneet kohtaamaan täysin uusia ongelmien ulottuvuuksia.
Olemme niin sanoakseni vuoren huipulla: voimme joko jatkaa kestävää edistystä tai aloittaa mahdollisen taantumisen. Riittää, että mietimme kahta perustavanlaatuista kohtaa, kuten laajeneminen ja rahaliitto. Mitä näistä kahdesta suuresta suunnitelmasta tulee ilman toimielinten muutosta? Tämä on siis hallitusten välisen konferenssin historiallinen velvollisuus; ja kuitenkin saamme vaikutelman, etteivät neuvottelut ole vielä päätyneet minkäänlaisiin johtopäätöksiin, kolme kuukautta niiden päättymisen jälkeen. Onko asian laita todella näin? Tätä haluan kysyä komissiolta. Millaisen roolin komissio ottaa suhteessaan hallituksiin? Nämä ovat erityisiä kysymyksiä, jotka tänään haluamme osoittaa Euroopan komissiolle.
Euroopan parlamentti yrittää tehdä oman osuutensa: se korostaa tiettyjä tärkeitä kohtia. Päätöslauselmassa korostetaan ensisijaisesti kolmea kohtaa. Vahvistetaan voimakkaasti parlamentin erikoisasemaa Euroopan unionin demokraattisen oikeudenmukaisuuden todellisena perustuksena. Tässä Euroopan parlamentti tuo esiin huolestuneisuutensa. Mistä? Näyttää siltä, että tämä prosessi voidaan pysäyttää ja jopa vetää takaisin, koska katsotaan, etteivät integraatiokehitys, Euroopan unionin politiikkojen ja toimivaltuuksien kehitys sekä parlamentin lainsäädännölliset ja valvontatoimivaltuudet ole keskenään todellisessa tasapainossa. Harmaa alue kehittyy kasvavassa määrin, ja sen sisällä komiteat suorittavat tehtäviään, jotka voivat johtaa muuhunkin kuin pelkästään myönteiseen tulokseen. Vaadimme siis voimakkaasti yhteispäätöksen laajentamista koskemaan kaikkia lainsäädännön aloja, Euroopan parlamentin valvontatehtäviä, määräenemmistömenettelyn laajentamista ja laajaalaistamista sekä lainsäädännön avoimuutta. Sitten toinen kohta: vapaan, oikeudenmukaisen ja turvallisen alueen luominen, joka konkretisoisi Euroopan kansalaisuuden ajatuksen ja syrjinnän estämisen, mikä johtaisi todelliseen eurooppalaisen kansalaisyhteiskunnan rakentumiseen.
Mutta onko tämä mahdollista ilman todellista sisäpolitiikan ja oikeusasioiden integraatiota? Parlamentin mielestä ei, muussa tapauksessa kaikki jää päätettäväksi hallitusten sisäisissä neuvotteluissa. Mutta voimmeko toteuttaa tuhat Schengeniä? Ilmiselvästikään emme! Me siis vaadimme tässä kysymyksessä yhteisön toimielinten mukaanottamista, Euroopan parlamentin tehtävän tarkentamista sekä myös tuomioistuimen tehtävän tarkentamista.
Lopuksi, vahvistetun yhteistyön Pandoran lipas, josta on parhaillaan tulossa todellinen kuuma peruna HVK: ssa. Miksi ihmeessä? Meidän mielestämme näyttää siltä, että tästä yhteistyöstä on tulossa alibi sellaiselle hallitusten väliselle konferenssille, joka ei pysty ratkaisemaan suuria pöydällä olevia kysymyksiä. Riittää, kun ajattelemme vain sitä, että jos enemmistökysymys ratkaistaisiin, vahvistetun yhteistyön kysymyksestä tulisi lähes tarpeeton. Parlamentti näkee tässä uhkia: valtioiden välisen tasapainon järkkyminen, yhteenkuuluvuuden mahdollinen hajoaminen, alku mahdolliselle unionin ja koko Euroopan rakentumisen pirstoutumiselle.
Tämän vuoksi parlamentti esittää hätähuudon ja lähettää tärkeän poliittisen viestin jäsenvaltioille, hallituksille ja komissiolle: siellä, missä yhteistyön vahvistaminen on välttämätöntä, sen on tapahduttava sopimuksen mukaisesti, ei sopimuksen ulkopuolella, ja yhteisön toimielinten ja menettelyjen turvaamana. Ja sopimuksesta voi jopa tulla voimavara, mutta vain tietyin ehdoin, joista muutamia mainitsemme päätöslauselmassa: toimielinjärjestelmän yhtenäisyys, yhteisön säännöstön, acquis communitaire , ylläpito ja kehittäminen, tasa-arvon kunnioittaminen kaikkien jäsenvaltioiden ja niiden kansalaisten välillä sekä solidaarisuuden ja yhteenkuuluvuuden noudattaminen.
Lopuksi, mitä tämä järjestelmän yhtenäisyys tarkoittaa? Käsittelen yhteenvedonomaisesti erityisesti Euroopan parlamentin jakamattomuutta ja sen toimivaltuuksia. Meidän on muistettava - ja muistutettava myös hallituksia, jotka ovat puhuneet parlamentin jakomahdollisuudesta -, että Euroopan parlamentti on kansalaisten parlamentti, ei jäsenvaltioiden, ja sen on siis pysyttävä jakamattomana. Näin turvattaisiin, ettei, myös väliaikaisesti toisenlaisissa tilanteissa, eurooppalaisen suunnitelman yhtenäisyyttä vahingoiteta.

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluan ensi sanoillani kiittää institutionaalisten asioiden valiokunnan puheenjohtajaa, De Giovannia, hänen puheenvuorostaan, sekä valiokuntaa ja parlamenttia, siitä että ne esittivät nämä kysymykset, jotka mielestäni ovat tällä hetkellä ja tähän tilanteeseen erittäin sopivia.
Käymme tätä keskustelua juuri kun olemme päässeet ratkaisevaan neuvotteluvaiheeseen, tarkemmin sanoen, kun ollaan tarkasti määrittelemässä hallitusten välisen konferenssin kantoja esityslistan pääkohdista: kansalaisuudesta, työllisyydestä, sisä- ja oikeusasioista, ulko- ja turvallisuuspolitiikasta, institutionaalisesta uudistuksesta ja tehostetusta yhteistyöstä. Rooman sopimuksen 40-vuotisjuhlien pitää epäilemättä olla meille ohjeena ja samaan aikaan perspektiivinä tulevaisuuteen. Ja sen pitää myös olla poliittisen tahdon koetinkivenä edetä Euroopan yhdentymiskehityksessä ja päätöksessä tehdä se tehokkaalla ja demokraattisella tavalla. Konferenssin samana päivänä, 25. maaliskuuta, Roomassa pidettävällä kokouksella pitäisi olla erittäin paljon vaikutusta, koska se on tilaisuus - sen pitäisi olla - jossa voidaan antaa varsinainen poliittinen sysäys töiden kehittymisen kriittisessä vaiheessa.
Siirryn vastaamaan suullisesta kysymyksestä nousseisiin eri aiheisiin. Ensimmäiseksi haluan sanoa teille, että komissio valmistautuu Rooman sopimuksen 40-vuotisjuhlien yhteydessä toimimaan kahteen suuntaan: toisaalta se pyrkii suosimaan - mutta ei tietenkään voi tehdä sitä yksin - sitä, että toimielimet, jäsenvaltiot, Euroopan rakentumisen todistajat, siviiliyhteiskunnan edustajat, vahvistavat yhdentymiskehityksen myönteiset tulokset. Ja että ne tekevät sen toimielinten tähänastisen historian, elämän mukaisesti, pääasiassa suhteessa rauhaan, kehitykseen ja haluaisin selvästi painottaa jotain, mitä pidän ensisijaisena, joka on meidän kulttuurimallimme säilyttäminen.
Jäsenvaltiot eivät erillisinä toimiessaan milloinkaan olisi saavuttaneet näitä tuloksia ja vain yhdessä toimien voimme pelastaa yhteiskuntamallimme. Siksi meidän pitää tuoda kansalaisten tietoon se, mitä olemme tehneet, mikä on ollut meidän työtämme ja onnistua lähentymään niitä kunnianhimoisia tavoitteita, jotka olemme itsellemme asettaneet. Toisaalta meidän myös pitää tiedottaa, niillä eri näyttämöillä, jotka ovat meidän saavutettavissamme, mitä kaikki ehdotuksemme käsittävät. Tämä tiedottaminen, esimerkiksi, jota parhaillaan teemme, on yksi erittäin merkittävä osatekijä tekemämme työn selittämisessä. Meidän täytyy saada selvitettyä kansalaisille, yhteiskunnalle, avustusjärjestöille, jotka usein ovat erittäin motivoituneita tekemiimme töihin, mitkä ovat meidän aikeemme ja mitkä ovat meidän ehdotuksemme. Ja institutionaalisissa asioissa, meidän pitää pyrkiä erityisesti säilyttämään tasapaino jäsenvaltioiden ja toimielinten välillä. Luulen, että Euroopan rakentamisprosessissa on olemassa eräs sana, lähes taikasana, joka on tasapaino, se syntyi luultavasti perustajamaiden suuresta viisaudesta. Ja koko prosessin ajan tuota tasapainoa on ylläpidetty, ja sitä pitää ylläpitää ja kunnioittaa, laajentaa sitä määräenemmistöpäätösten käytön alueelle ja asiaan, joka mielestäni on aivan erityisen merkittävä, kuten De Giovanni juuri mainitsi, eli yhteispäätösmenettelyyn.
Toisen esitetyn kysymyksen osalta komission muistuttaa, että sen on jo antanut lukuisia esityksiä institutionaalisista asioista. Niitä on annettu yhteispäätösmenettelystä, määräenemmistöpäätösten käytöstä, tehostetusta yhteistyöstä, "yhteisöllistämisestä" , suuresta osasta sisä- ja oikeusasioita, se on myös antanut hahmotelman, vain muutama päivä sitten, komission omasta roolista, sen kokoonpanosta, legitimiteetistä ja sen sidonnaisuuden vahvistamisesta Euroopan parlamenttiin kaksinkertaisen luottamuksen avulla, kollegion ja sen puheenjohtajan, joiden vastuita se ehdottaa lisättäväksi. Toissapäivänä hallitusten välinen kokous pohti juuri tätä asiaa.
Komission tulee samoin antamaan esityksiä määräenemmistöpäätöksistä, pyrkien rajaamaan mahdollisimman vähiin ne alat, joissa käytetään yksimielisyyttä. Mielestäni yksimielisyys on jotakin aivan poikkeuksellista ja sen pitää rajoittua valtiosääntöasioihin tai lähes valtiosääntöasioihin. Muilla aloilla pitää avautua määräenemmistöpäätösten ajatukselle, sillä tiedämme, että yksimielisyys lamaannuttaa yhteisön toiminnan. Komissio harkitsee myös mahdollisuutta muuttaa äänien painottamista neuvostossa.
Komission kokoonpanoon liittyen, se pyytää, että jokaisella jäsenvaltiolla olisi yksi komission jäsen 20 jäseneen asti, ja tämän määrän täytyttyä kokoonpanoa tarkasteltaisiin uudelleen. Samaan aikaan tarkasteltaisiin parlamentin luottamusta sen puheenjohtajaan, ja tämän suurempaa roolia kollegion jäsenten nimityksessä ja sen töiden yhtenäisyyden varmistamista.
Kolmatta kysymystä koskien, meidän kantamme on hyvin selvä. Perustamissopimuksen antama komission poliittinen ja juridinen aloiteoikeus on sen olemassaolon varsinainen syy. Aloiteoikeuden monopoli on yksi unionin toiminnan edellytyksistä.
Sitä on myös neuvoston työn tehokkuus ja vastuu esityksistä Euroopan parlamentin edessä. Tiedämme hyvin, että kun tätä aloitemonopolia ei sovelleta, etenemisvaikeudet ovat paljon suurempia. Aloitemonopoli ei merkitse, että parlamentin jäsenillä tai jäsenvaltioilla ei olisi oikeutta esittää poliittisia aloitteita - sitä varten meillä on 100 C4, 138 B ja 152 artiklat - jotka takaavat tämän oikeuden. Komissio ottaa sen huomioon, ja menee jopa pidemmälle kuin nämä artiklat ankarasti tulkiten. Mutta on välttämätöntä, ettei neuvoston ja parlamentin pöydillä ole kun yksi muodollinen esitys: että erilaiset herkkyydet otetaan huomioon, ja että ei tiukasti hallitusten välinen, vaan yhteisöllinen poliittinen neuvottelu on mahdollista. Komission pysyy kannassaan tässä asiassa ja henkilökohtaisesti olen sanonut sen niissä istunnoissa, joissa näistä asioista on konferenssin aikana keskusteltu, koska olemme vakuuttuneita, että on kyse unionin menestykselle elintärkeästä asiasta. Korkeintaan olisimme valmiit hyväksymään, siinä tapauksessa, että tiettyjä kolmannen pilarin asioita siirrettäessä yhteisön järjestelmään, että tarkasteltaisiin lyhyttä määräaikaa, jonka kuluessa myös jokainen jäsenvaltio voisi esittää lainsäädäntöpäätöksiä. Ja tämän määräajan päätyttyä, järjestelmän pitäisi palata normaaliin tilaan, niin että tietenkin kunnioitettaisiin parlamentin jäsenten ja jäsenvaltioiden hallitusten oikeutta poliittisiin aloitteisiin, kuten nyt on laita.
Komission kanta tehostettuun yhteistyöhön on samoin selkeä. Jäsenet äänestävät yhteistyön esittämisestä ja se tulee komissioon. Koska tämä valvoo yhteistä etua, komission työnä on pyrkiä saattamaan kaikkia jäsenvaltioita koskeva toimi hyvään päätökseen. Jos se on mahdotonta, jäsenvaltioiden pitää itse todeta tämä mahdottomuus. Tämän tiedon mukaisesti komissio muotoilee ehdotuksen.
Mutta pitää olla selvää, että komissio haluaa ennen kaikkea painottaa tehostetun yhteistyön poikkeuksellisuutta, erityisesti ensimmäisen pilarin asioissa. Siinä mielessä ajatukseni ovat hyvin samankaltaiset parlamentin päätöslauselmaprojektin kanssa.
Jos yhteisön etu niin vaatii, sekä komission että Euroopan parlamentin pitää se tarkistaa, emme voi estää tiettyjen jäsenvaltioiden halua tehostaa yhdentymistään, silloin kun se ei aseta kyseenalaiseksi yhteisön tavoitteita tai säännöstöä tai unionin yhteistä toimielinjärjestelmää.
Toisen ja kolmannen pilarin osalta, komissiolla ei ole oikeutta pyytää aloiteoikeutta koskevaa yksinoikeutta, koska niillä toimialoilla on pohjimmiltaan kyse hallitusten välisistä kysymyksistä. Ei kuitenkaan olisi järkevää - meidän mielestämme - kieltää komissiota antamasta esityksiä näissäkin asioissa. Komissio ei ole valmis luopumaan tästä kannasta ja siten se on tehnyt sen tiettäväksi - minä olen henkilökohtaisesti komission puolesta tehnyt niin neuvottelujen aikana - ja useat jäsenvaltiot tulevat täysin tai osittain tukemaan tätä komission kantaa.
Mitä viimeiseen kysymykseen tulee, sisä- ja oikeusasioiden "yhteisöllistämisen" tavoitteena on tehdä mahdolliseksi demokraattinen ja juridisesti valvottavissa oleva päätöksenteko näissä asioissa, mutta päätöksentekotavan pitää myös olla tehokas. Vaikka emme hylkäisikään siirtymävaiheen käyttöä ennen "yhteisöllistämistä" , pidämme silti suositeltavana - koska tämän menetelmän käyttö on aiemmin antanut hyviä tuloksia - että voitaisiin käyttää yksimielisyyttä. Mielestämme tämä ajatus sopii myös tämän kolmannen pilarin ei "yhteisöllistettäviin" asioihin, jos katsomme niitä todella vaatimattomia tuloksia, jotka on saavutettu nyt voimassa olevan menetelmän avulla.
Arvoisa puhemies, olen nyt antanut vastaukset näihin kysymyksiin, epäilemättä hyvin synteettisellä tavalla, ja haluan vielä sanoa, että hallitusten välisessä konferenssissa olemme alkamassa vaihetta, kuten varmasti edustajienne kautta olette tietoisia, joka on varsinainen neuvotteluvaihe. Dublin tekstin lisäksi, meillä on työpöydillämme useita eri ehdotuksia ja puheenjohtajavaltio Hollanti esittää meille yhdistettyjä tekstejä harkintaa varten. Eilen keskustelimme yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta ja joustavuudesta. Useiden asioiden käsittely on kesken, kuten toissijaisuusperiaatteen ja perustamissopimusten yksinkertaistamisen ja uudelleenrakentamisen. Seuraava kokous pidetään 25. maaliskuuta, sopimuksen vuosipäivänä, ja sen jälkeen on suunniteltu pidettäväksi kolme kokousta huhtikuussa ja neljä toukokuussa. Toistaiseksi oletan, että saamme työmme päätökseen Eurooppa-neuvoston Amsterdamin kokoukseen mennessä. Minulla ei ole käytännöllisesti katsoen siitä epäilystäkään. Se mistä en ole aivan yhtä varma, on miten sen saamme päätökseen. Toistaiseksi luotan siihen, että hyvä tahto vallitsee ja että lopullinen tulos tekee tarvittavan sykäyksen antamisen unionin politiikalle mahdolliseksi ja valmistelee sen laajentumista varten. Mutta minun pitää sanoa teille, että koko tässä työssä luotamme vakaasti Euroopan parlamentin antamaan tukeen.

Schäfer
Arvoisa puhemies, kollegat, neljäkymmentä vuotta Euroopan yhteisöä on meille sekä historiallinen menestys että ajankohtainen velvoite. Euroopan integraatio perustuu jatkuvuudelle ja muutokselle. Jotta hallitusten välinen konferenssi saa aikaan positiivisia tuloksia, on Euroopan parlamentin otettava nyt kantaa ajankohtaisiin kiistakysymyksiin, Dublinin asiakirjan mukaisesti, käynnissä olevien neuvottelujen aikana ja ennen toukokuussa tehtävää sopimusluonnosta.
Ensinnäkin Euroopan unioni tarvitsee yleisesti neuvostossa enemmistöpäätöksiä ja tietenkin parlamentin yhteispäätöstä koko lainsäädännön alalla. Tämä on uudistusten keskeinen kysymys, sillä tämä on edellytys toimintakyvylle.
Toiseksi EU tarvitsee kuitenkin tiettyjä poikkeuksia yhtenäisen edistymisen säännöstä ja vasta viimeisenä keinona jarrutusten estämiseksi. Tätä ei voida kai välttää myöskään laajenemiskyvyn suhteen, valitettavasti, haluaisin tähän lisätä.
Kolmanneksi EU tarvitsee yhteisöä, yhteistyötä ja liikkuvuutta, ei joustavuutta. Tämä käsite kuulostaa tosin hyvältä, mutta se ei merkitse yhtään mitään ja sallii jokaiselle toimimisen haluamallaan tavalla. Tämä heikentää saavutettua omaisuutta ja johtaa ns. à la carte -Eurooppaan. Meidän on nyt arvioitava kriittisesti ja huolellisesti hallitusten välisen konferenssin ajankohtaisia neuvotteluja ja nimenomaan siksi, koska me haluamme, että Amsterdamin huippukokouksesta tulee menestys. Me tarvitsemme menestystä, sillä 40 vuotta Euroopan yhteisöä ylikansalliselta ja solidaarisuuden perustalta ei saa estää esim. Renaultin tapaus. Kaikkien täytyi kokea, millä armottomuudella taloudellinen valta menetteli vastoin työpaikkoja ja vastoin Euroopan sosiaalivaltiota.
Me emme saa enää tulla esim. monikansallisten konferenssien päätösten jälkijunassa, vaan meidän täytyy harjoittaa parempaa, aktiivisempaa politiikkaa. Juuri tätä kansalaiset odottavat meiltä. Ja juuri tämä on perusta Euroopan demokratialle 21. vuosisadalla.

Méndez de Vigo
Arvoisa puhemies, elämme - kuten komissaari osuvasti sanoi - ratkaisevaa aikaa. Ei puutu kuin pari kuukautta siihen, kun hallitusten välinen konferenssi saadaan päätökseen, eikä puutuu montaa kuukautta - puolitoista kuukautta - siihen, kun Alankomaat puheenjohtajavaltiona esittää lupaamansa ohjelman toukokuun ensimmäisinä päivänä. Sen vuoksi, arvoisa puhemies, me institutionaalisten asioiden valiokunnassa ajattelimme, että olisi sopiva aika miettiä, puheenjohtajamme De Giovannin komissiolle esittämän kysymyksen avulla, tällä hetkellä konferenssin työpöydällä olevia asioita. Tällä haluan sanoa, että sillä päätöslauselmaprojektilla, jonka puolesta äänestimme suurella äänten enemmistöllä institutionaalisten asioiden valiokunnassa - ja josta äänestetään huomenna tässä täysistunnossa - olemme pyrkineet säilyttämään kaksi asiaa: aiempien Euroopan parlamentin päätöslauselmien jatkuvuuden ja keskenäisen yhtenäisyyden.
Jatkuvuuden, koska Euroopan parlamentti on ilmaissut kantansa kaikista hallitusten välisen konferenssin kysymyksistä Bourlanges-Martinin päätöslauselmassa, Dury-Maij-Weggenin päätöslauselmassa ja Dublinin päätöslauselmassa, joka analysoi Irlannin puheenjohtajuusasiakirjaa. Tähän dokumenttiin olemme pyrkineet keskittymään useissa tämän hetken merkittävimmissä aiheissa ja aiheissa, jotka ovat nousseet esiin hallitusten välisen konferenssin keskustelujen aikana. Yksi näistä tällä hetkellä pöydällä olevista aiheista todellakin kuuluu niihin kolmannen pilarin asioihin. Luulen, että kaikki kansalaiset - valtioidemme kansalaiset - tuntevat turvallisuuden olevan uhattuna ja tuntevat - se on mielestäni erittäin myönteistä - että Euroopan pitäisi ottaa hoitaakseen myös tämä palsta, joka vaikuttaa niin voimakkaasti heidän elämäänsä.
Haluan myös sanoa, arvoisa puhemies, että tällä hetkellä "yhteisöllistämisen" herättämät odotukset kolmannen pilarin eri sektoreilla ovat hieman himmentyneet. Luulen, että se päätöslauselma, jonka tulemme hyväksymään parlamentissa, jättää asiat selvästi samalle linjalle kuin aiemmat päätöslauselmat. Ja se jättää myös hyvin selväksi ensinnäkin parlamentin kannan näillä "yhteisöllistettävillä" aloilla, ja toiseksi ne ehdot joiden täytyy täyttyä, ennen kuin tehostettu yhteistyö voidaan saattaa loppuun. Arvoisa puhemies, ryhmämme esittämässä tarkistuksessa tulemme liittämään terrorismin yhdeksi "yhteisöllistettäväksi" tavoitteeksi.
Haluan mainita myös että eräs kysymys, johon viitattiin - kysymys tehostetusta yhteistyöstä - muodostaa toisen suuren ryhmän tämän päätöslauselman käsittelemistä kysymyksistä. Ennen kuin ryhdymme konkreettisesti käsittelemään tätä aihetta, puolustamme tämän parlamentin filosofiaa, joka ei ole muuta, kuin laajentaa määräenemmistöpäätösten käyttöä neuvostossa ja yhteispäätösmenettelyä parlamentissa. Olen pahoillani siitä, että neuvosto ei ole täällä läsnä, mutta haluaisin, että joku kertoisi minulle, miksi tälle parlamentille on myönnetty oikeus osallistua päätöksentekoon vain määrätyillä sektoreilla. Mikä on se käsitteellinen, filosofinen, poliittinen syy, jonka vuoksi parlamentti ei saa osallistua päätöksentekoon kaikilla sektoreilla? Arvoisa puhemies, luulen, että sellaista ei ole ja siksi yhä edelleen toistamme sitä mitä olemme vaatineet.
Toiseksi, tehostetun yhteistyön ei pidä olla tämän konferenssin gadget . Tehostettu yhteistyö ei ratkaise ongelmia. Tehostettu yhteistyö - sanokaamme se selvästi - on vain tarpeellinen väline, silloin kun joku jäsenvaltio estää toimia, ja se on samalla väline estämisen estämiseen. Jos tahtoa tällaiseen toimintaan ei olisi, tehostettua yhteistyötä ei tarvittaisi.
Arvoisa puhemies, lopuksi sanon lyhyesti, että päätöslauselmamme määrää ne edot, joissa tällaista tehostettua yhteistyötä voitaisiin harjoittaa. Olen varma, että ne toverini, jotka pian käyttävät puheenvuoron, voivat esitellä tämän päätöslauselman muita puolia, ja toivon, että päätöslauselma hyväksytään huomenna suurella ääntenenemmistöllä.

Schaffner
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kun perustamissopimuksia uudistava hallitusten välinen konferenssi alkoi 29. maaliskuuta 1996 Torinossa, osallistujat määräsivät HVK: lle kolme tehtävää: luoda Euroopan unioniin laajentumista ajatellen tehokkaat toimielimet, luoda Euroopalle todellisia pyrkimyksiä diplomatian ja puolustuksen alalla sekä parantaa kolmannen pilarin eli oikeus- ja sisäasioiden järjestelyä. Kaikkien näiden tehtävien pitäisi johtaa meidät kohti 21. vuosisadan läheisempää, demokraattisempaa ja solidaarisempaa Eurooppaa.
Haluamatta tuomita etukäteen vuosi sitten alkanutta HVK: ta ovat Euroopan unionin nykyisen rakenteen rajoitukset tulleet useita kertoja esille viime aikojen ajankohtaisissa asioissa. Esimerkkeinä tästä ovat Euroopan komission epäonnistuminen BSE-tapauksessa sekä Euroopan unionin kyvyttömyys vastata Renault'n Vilvoorden tehtaan työntekijöiden pelkoon.
Haluaisin Schäferin tapaan varoittaa Euroopan komissiota ja Euroopan unionin neuvostoa juuri tästä jälkimmäisestä kohdasta. Eikö nyt ole aika, näiden HVK: n kolmen haasteen lisäksi, rakentaa sosiaalista Eurooppaa ja keskustella rauhallisesti työttömyyden aiheuttamista onnettomuuksista tai jopa koettaa välttää tai lieventää niitä? Aiommeko odottaa, että 18 miljoonaa työtöntä kansalaista tulee ilmaisemaan tyytymättömyyttään parlamenttiimme ja pakottaa meidät äänestämään paineen alaisuudessa? Kaupankäynti maailmanlaajuistuu ja teknologian kehitys on räjähdysmäistä, aiommeko ehdottaa Euroopan unionia kansoittaville miehille ja naisille ainoastaan tätä epätoivoista valintaa epävarmuuden ja työttömyyden välillä? Eurobarometrin helmikuussa 1997 tekemä tutkimus osoitti, että kaikki kansalaiset pitävät työttömyyden torjuntaa ensisijaisena tavoitteena ja sen olisi oltava myös HVK: n tärkein tavoite.
Hyvät kollegat, aiommeko lopultakin antaa Euroopalle keinot saavuttaa kolmas tie, joka johtaa kohti työllisyyttä ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta? Kyllä. On aika määritellä todellinen sosiaalisen Euroopan malli, kuten presidentti Chirac totesi HVK: n alkaessa.
Lopuksi voidaan todeta, että vaikka nykyinen tilanne saattaa olla julma ja jopa tuskallinen, se antaa meille tilaisuuden rajata HVK uudelleen. Näin voimme rakentaa ihmisiä palvelevan unionin ja välttyä kehittämästä pelkästään toimielimiämme, niin välttämätöntä kuin se onkin.

Spaak
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuten hetki sitten totesitte, hallitusten välinen konferenssi on saavuttanut viimeisen vaiheensa.
Minusta tuntuu, että ihmiset ovat nyt, vielä enemmän kuin konferenssin alkaessa, järkyttyneitä sellaisista inhimillisistä onnettomuuksista kuin Renault'n Vilvoorden tehtaan sulkeminen. He eivät hyväksy kehitystä, jolla ei ole myönteistä vaikutusta toimielinten toimintaan ja jonka avulla ei löydetä tarvittavia ratkaisuja Euroopan kansalaisten huoliin ja epäilyihin.
Nyt vaikuttaa epäilemättä tärkeimmältä, että edistystä saavutetaan kolmannessa pilarissa. On totta, että ihmisillä on toiveita turvallisuuden alalla, samoin kuin huumeiden ja rikollisuuden torjunnassa. Päätöslauselmassamme korostetaan näiden alueiden vaatimuksia. Mutta neuvosto on väärässä, jos se arvelee tämän riittävän. HVK on epäonnistunut, kun se ei ole saavuttanut riittävää edistystä ensimmäisen ja toisen pilarin alalla, ja Euroopan parlamentin velvollisuutena on toimia tämän pettymyksen välittäjänä.
Kuten De Giovanni muistutti, Euroopan parlamentti on tosiasiassa osoittanut tiukasti todeksi kaikissa päätöslauselmissaan käsityksensä toimielinten kehityksestä nyt ja ennen kaikkea laajentumista ajatellen.
Mitä tulee ensimmäiseen pilariin, pyysimme neuvoston määräenemmistöpäätöksen yleistämistä koskemaan kaikkia lainsäädännöllisiä toimia. Pyysimme myös yhteispäätösmenettelyn laajentamista sekä enemmistörajan alentamista.
Mihin hallitusten välinen konferenssi on edennyt toisessa pilarissa, arvoisa komission jäsen? Haluaisimme mielellämme tietää tämän. Lujitettu yhteistyö voi olla ainoastaan viime hetken ratkaisu blokkitilanteessa, jonka mahdollisuus on otettava huomioon. Päätöslauselmamme osoittaa tämän selvästi.
Tänä aamuna vietimme Rooman sopimuksen allekirjoittamisen 40-vuotispäivää. Tämän vanhan mantereen historiallisen hetken toimijoilla oli kunnianhimoisia tavoitteita ja ennen kaikkea poliittista tahtoa niiden toteuttamiseen. Vaikeuksista huolimatta he säilyttivät suunnan ja tekivät sen solidaarisesti. Toivotan tämän päivän toimijoille kunnianhimoa ja poliittista rohkeutta.

Herzog
Arvoisa puhemies, De Giovannin suosittelema ratkaisu tähtää toimielinten yhtenäisyyden lujittamiseen ja niiden demokratisoimiseen. Sopimus ei kuitenkaan ole suurin ongelma. Talousja rahaliitto ei toimi ilman yhteistä sosiaali- ja talouspolitiikkaa.
Hullun lehmän tapaus osoitti yhteisen kansanterveyspolitiikan tarpeen, Vilvoorden tapaus yhteisen teollisuuspolitiikan tarpeen, passitusongelma yhteisen veropolitiikan tarpeen. Huomenna tarvitaan yhteistä pankkipolitiikkaa ja niin edelleen. Rahaliiton nykyiset toimielimet eivät kuitenkaan mahdollista näiden politiikkojen työstämistä ja hallitusten välinen konferenssi on sulkenut ne pois työskentelystään.
Johtopäätös on, että me joko onnistumme yhdessä edeten luomaan osittain jo hallitusten välisessä konferenssissa sekä sen jälkeen todellisen yhteisen toimielinkehyksen Euroopan unionin talous- ja rahaliittoa sekä ensimmäistä pilaria varten. Muuten meidän on suureksi harmiksemme päätettävä, että etenemme ensimmäisessä pilarissa lujitetun hallitusten välisen yhteistyön tiellä.
Juuri tätä korostan muutosehdotuksessa, jota suosittelen teidän äänestävän.

Schörling
Herra puhemies! Me vihreiden ryhmässä haluamme täysistunnolle jättämillämme muutosesityksillä vahvistaa päätöslauselmatekstiä niillä alueilla, joita pidämme perusluonteisina ja joiden pitäisi olla perusluonteisia myös HVK: lle, nimittäin demokratia, avoimuus, ihmisten vapaus ja ihmisoikeudet sekä henkilöiden vapaa liikkuvuus. Demokratialla tarkoitamme toisten ihmisten ja heidän erilaisuutensa kunnioitusta. Meidän pitää raivata tietä, jotta uusia jäsenmaita todella kunnioitetaan, emmekä saa antaa mitään uskontoa tai kulttuuria koskevia rajoituksia, vaan meidän on oltava aidosti avoimia ja demokraattisia.
Vastustamme voimakkaasti Alankomaiden puheenjohtajuuden ehdotusta siitä, että syrjinnän vastaista artiklaa muutettaisiin ja siitä poistettaisiin seksuaalista suuntautumista, ikää ja vammaisuutta koskevat osat. Demokraattisen perustan takaamiseksi unionin jäsenyydelle olemme sitä mieltä, että pitäisi olla eroamispykälä. Tämän pykälän pitäisi kertoa myös siitä, miten unionista eroaminen tapahtuu ja mitä se maksaa.
Edelleen on välttämätöntä muuttaa pykälää n: o 23 niin, että siitä tulee selväksi halumme siviililuonteiseen ulkopolitiikkaan yleiseurooppalaisen turvallisuusjärjestelmän ja kaikkien päätösten yksimielisyyden muodostamissa puitteissa.
Valitettavasti minun on ylitettävä aika ja sanottava, etten ole tyytyväinen siihen tapaan, jolla tätä päätöstä on käsitelty institutionaalisten asioiden valiokunnassa. Se on edennyt aivan liian nopeasti. Me olemme saaneet muutosehdotuksia, tekstejä ja suullisia muutosesityksiä kokouspöydän ääressä. Meillä ei yksinkertaisesti ole ollut mahdollisuutta kunnolla tutustua näihin ehdotuksiin. Haluan varoittaa siitä valtavasta nopeudesta, jolla päätöksiä tehdään EU: ssa. Miten kansalaiset voivat ehtiä mukaan tähän keskusteluun ja ymmärtää kaikkia niitä uusia termejä, joita me käytämme? Haluan varoittaa tästä. Älkää tehkö niin kuin me teimme institutionaalisten asioiden valiokunnassa juuri äskettäin!

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, arvoisa komission edustaja, arvoisat kollegat, myös minä liityn edustaja Méndez de Vigon vastalauseeseen neuvoston poissaolosta. Neuvosto ei pitäytynyt muodollisesti sitoumuksessaan olla läsnä. Se tietää virkamiestensä kautta, että parlamentin politiikka ja valinnat tehdään tässä istuntosalissa, ja siis jos sitä kiinnostaa kuulla niistä, sen on tultava kuuntelemaan tänne.
Sen päätöslauselman osalta, josta ryhmämme äänestää tänään - toivon, että saamme tukea myös muilta kollegoilta - haluaisin keskittyä vahvistettuun yhteistyöhön osoittaakseni komissaari Orejalle vetoomuksen ja kehotuksen tutkia tämän päätöslauselman sisältöä, joka on hyväksyttävänämme huomenna ja joka on laadittu institutionaalisten asioiden valiokunnassa. Toivon, en ainoastaan parlamentin yhtenäisyyden kannalta, jonka erityisesti puheenjohtajamaa Hollanti on tuonut esiin, että myös komission tehtäviä tarkistettaisiin. Tiedän, että komissio osaltaan haluaa luopua turvaamistehtävästään, perustamissopimusten rakenteen, Euroopan unionin ja kaiken sen, mitä siltä perustamissopimuksissa edellytetään, puolustamisesta. Mutta vahvistetulla yhteistyöllä tarkoitamme perustamissopimuksen logiikan mukaista sisäistä välinettä, ja näin ollen tilanteessa, jossa unioni tai jokin valtio hidastaa integraatioprosessia, komissio käynnistää perustamissopimuksen antamin valtuuksin aloitteen täytäntöönpanon, koska emme voi jättää sitä yksinomaan jäsenvaltioiden tehtäväksi. Tästä syystä olen tyytyväinen, että parlamentti on menossa tähän suuntaan, ja toivon, että se voi olla avuksi komissiolle tässä tehtävässä.

Berthu
Arvoisa puhemies, ne neljäkymmentä vuotta, jotka erottavat meidät Rooman sopimuksen allekirjoittamisesta, voidaan yleisen mielipiteen kehitystä ajatellen jakaa kahteen ajanjaksoon.
Euroopan yhteisöt juurtuivat paikoilleen 1980-luvun alkuun mennessä. Toimielimet saavuttivat tietyn tasapainon Luxemburgin kompromissin avulla ja Euroopan unionin neuvosto perustettiin. Tämän ajanjakson aikana Eurooppa oppi tuntemaan itseään ja vähitellen kansalaisten mielipiteet muuttuivat sille myönteisiksi. Mutta 1980-luvun puolivälistä lähtien vaikuttaa suuntaus muuttuneen päinvastaiseksi. Toimielimet ovat menettäneet tasapainoaan, demokratiavaje on kasvanut ja ennen kaikkea luottamus on murentunut. Monet meistä ovat huomanneet tämän omassa maassaan ja näin on tapahtunut ennen kaikkea Ranskassa. Kun nyt käydään julkista keskustelua työttömyydestä, siirtolaisuudesta, turvattomuudesta tai vapaakaupasta, Euroopan unioni nähdään heti mahdollisena uhkana eikä suinkaan toivoa antavana tekijänä.
Tätä suurta mielipiteenmuutosta on tutkittava vakavasti ja sen syitä on analysoitava, jos asia halutaan korjata. Ryhmäni mielestä merkittävin syy on se, että tavoitteet on asetettu hyvin kauaksi kansalaisten odotuksista Euroopan tasolla. Tämä etäisyys on syntynyt siitä, että kansakunnat ovat epäonnistuneet Euroopan unionin toimielinten valvonnassa. Tämä epäonnistuminen ei ole pelkästään sattumaa, vaan se liittyy olennaisesti järjestelmään, jonka tavoitteeksi on asetettu olla kansallisen tason yläpuolella ja jota siten rangaistaan tavallaan ansionsa mukaan.
Tänä Rooman sopimuksen 40-vuotispäivänä hallitusten välisen konferenssin on otettava tehtäväkseen saavuttaa uudelleen sellaiset olosuhteet, joiden avulla Euroopan unioni saa osakseen kansalaisten luottamuksen.
Tämän vuoksi ryhmäni ei yhdy institutionaalisen valiokunnan päätöslauselmaan, joka annettiin äänestettäväksenne. Siinä pidetään hinnalla millä hyvänsä yllä yhteisöllistämisen kulttia samoin kuin enemmistöäänestystä, joiden avulla Euroopan hallintoelimiä lujitettiin menneisyydessä kansakuntia heikentäen.
Tästä samasta syystä, arvoisa puhemies, ryhmäni jätti myös vastaehdotuksen päätöslauselmaan. Se perustuu ajatukseen lujittaa kansakuntien mahdollisuutta valvoa Euroopan unionia sekä joustavuuden kehittämiseen, jotta Euroopan unioni mukautuu paremmin kansalaisten tarpeisiin.

Puhemies
Olen vastaanottanut kaksi päätöslauselmaesitystä , jotka on jätetty käsiteltäviksi työjärjestyksen 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

Schulz
Arvoisa puhemies, kollegat, kollega De Giovannin erinomainen päätöslauselma antaa minulle tilaisuuden ottaa keskusteluun mukaan tärkeän seikan, joka muodostaa suuren uhan Euroopan kehitykselle. Tämän unionin kehitys tuo, etenevästä taloudellisesta integraatiosta riippuen, pakostakin turvallisuusyhteistyön mukanaan ja välttämättömyyden voimakkaampaan yhteistyöhön sisäisen turvallisuuden alalla.
Meidän kaikkien haluamasta vapaasta liikkuvuudesta niin unionin kansalaisille kuin kolmansien maidenkin kansalaisille Euroopan unionissa, keskustellaan laajasti yhteisön oikeuden pohjalta ja myös hallitusten välisen yhteistyön pohjalta, sillä tähän vapaaseen liikkuvuuteen kuuluu täydentävästi sisäisen turvallisuuden tekijät. Nämä sisäisen turvallisuuden tekijät, jotka ilmenevät Europolissa, Euroopan tietojärjestelmässä, ulkorajoja koskevassa sopimuksessa, Schengenin tietojärjestelmässä, josta me eilen keskustelimme, tuovat kaikki mukanaan tiiviin yhteistyön jäsenvaltioiden välille aloilla, joilla yhteisö puuttuu vaikkakin hallitusten välisellä tasolla, mutta silti hyvin johdonmukaisesti kansalaisvapauksiin.
Sitä tuskin tarvitsee mainita, että minulle henkilökohtaisesti, kuten myös monille kollegoilleni, olisi mieluisampaa, että tämä tapahtuisi yhteisön oikeuden tasolla ja valvonnan alla ja Euroopan parlamentin lainsäädännöllisen toimivallan alla. Siihen tosiasiaan, että näin ei tapahdu, ja että samalla kansallisilta parlamenteilta otetaan toimivaltaisuutta näissä prosesseissa yhä enemmän, sisältyy vaara, että kolmanteen pilariin syntyy demokratiavaje, jonka Euroopan unionin kansalaiset toteavat myös sellaiseksi ja joka vielä vaikuttaa siihen, että luottamus Euroopan toiminnan demokraattiseen oikeutukseen häviää. Siksi päätöslauselman viittaus siihen, että erityisesti kolmannen pilarin ja EU-sopimuksen 7 a artiklan toteuttamisessa on tarvetta toimia, on aivan oikein.

Anastassopoulos
Arvoisa puhemies, tänään, kun on kulunut neljäkymmentä vuotta Rooman sopimuksen allekirjoittamisesta, puhumme sen kolmannesta uudelleenarvioinnista valitettavan alakuloisen ilmapiirin vallitessa. Selonteon Euroopan unionin saavutuksista olisi pitänyt herättää meissä tyytyväisyyden tunteita ja toiveikkuutta tulevaisuuden suhteen. Mutta se umpikuja, johon olemme neuvotteluissa joutuneet, saattaa meidät toivottomuuden ja huolestuneisuuden tilaan.
Puheenjohtaja De Giovanni toi onnistuneesti esille yleisimmät huolestuneisuutemme takana olevat syyt. Myös minä yhdyn täysin hänen puheenvuoroonsa, ja lisään kiertelemättä, että pelkään tulossa olevaa kriisiä. Tämänhetkisen arvioni mukaan Amsterdamin tai Luxembourgin saavutukset tulevat todennäköisesti jäämään sopimuksen pinnalliseen kaunisteluun, ei todellisiin läpimurtoihin. Yleisimpiin huolenaiheisiin pitäisi lisätä myös pienien maiden edustajia askarruttavat erityishuolet.
Ei riitä, että uudistamme ne periaatteet, joiden mukaan on eletty neljäkymmentä vuotta, ja joiden avulla olemme saaneet suuria aikaan: lakiasäätävän järjestelmän yhtenäisyys, yhteisön saavutusten varjeleminen, tasapuolisuusperiaate, yhteisön yhteenkuuluvuusperiaate ja tasapainon vaaliminen. Meidän on myös kunnioitettava ja vahvistettava näitä periaatteita. Niistä ei pidä koskaan etääntyä ja erkaantua, kuten valitettavasti jopa itse komissio on viimeaikoina tehnyt omaa täydentämistä koskevassa kannanotossaan. Ensimmäisen ja toisen luokan komission jäsenet, parahin edustajatoveri Marcelino Oreja, eivät enää ole tasaveroisia, muka entistä tehokkaamman komission nimessä. Tämä rakenne ei ole sen demokraattisempi. Tällä tavalla ei tasapainoa säilytetä, emmekä voi tätä hyväksyä, emmekä tietenkään suositella näitä ehdotuksia maittemme parlamenteille ja kansalaisille. Vain jos johdonmukaisesti kunnioitamme edellä mainittuja periaatteita, jotka joskus ovat joidenkin suurten maiden etujen vastaisia, arvoisa puhemies, vain silloin Euroopan on vielä mahdollista päästä eteenpäin. Jatkamme kamppailemista tämän asian puolesta. Toivomme tätä kovasti, mutta tällä hetkellä en osaa sanoa missä määrin toivoa on jäljellä.

Cardona
Tänään on Rooman sopimuksen 40-vuotispäivän juhlaistunto. Suunnatessani puheeni tälle parlamentille en ole voinut olla kuulematta puhetta siitä, että neljässäkymmenessä vuodessa olisi ollut mahdollista rakentaa Eurooppaa enemmän ja paremmin.
Koska tämä on minun ensimmäinen puheenvuoroni, en voi olla olematta vaivaantunut tuosta ajatuksesta. Haluaisin, että näin ajattelevat tietäisivät, että myös minua huolestuttaa Euroopan unionin tehokkuus. Mutta täytyisikö meidän luopua rauhasta, turvallisuudesta, vapaudesta, demokratiasta ja solidaarisuudesta tehokkuuden takia? Pitäisikö meidän luopua, tehokkuuden nimissä, jaloimmista päämääristä, jotka ovat meidät johtaneet tähän Rooman sopimuksesta asti. Vanha viisaus sanoo meille, että hiljaa hyvää tulee. Mielestäni eräs Euroopan menestyksen syy on seurausta sen rakentamisen vakaudesta. Sen rakentamiseen on tarvittu paljon työtä, kiihkeitä neuvotteluita ja todellista yksimielisyyttä. Tämä onnistui vain siksi, että on osattu rakentaa ajan kanssa ja siksi, ettei koskaan mitään ole tehty hinnalla millä hyvänsä vaan miettien, miten valtiot saataisiin vakuuttumaan ja yhdistymään vapaaehtoisesti.
Myös minä yhdyn toiveeseen, että meidän lastenlapsemme voivat viettää Rooman sopimuksen 100-vuotismuistojuhlaa. Kunnioitan niitä, jotka meitä aikaisemmin ajattelivat Eurooppaa, vaikuttivat sen muuttamiseen ja meidän yhdistämiseemme. Tämä tehtävä vaatii oikeanlaista tunnustusta sille, että hyvä tulos on ansiota siitä, että asioita tehdään kaikessa rauhassa.
Nykyään emme tule toimeen, vaikka mikä olisi, sallimatta Euroopan rakentamista ajan kanssa, jotta voimme selittää, mitä haluamme, minne menemme ja miten menemme. Euroopan unionin kansalaisilla on tähän oikeus ja meillä, jotka heitä tällä edustamme, meillä on tähän velvollisuus.

Frischenschlager
Arvoisa puhemies, sallikaa minun lyhyesti kertoa, mikä minua tässä keskustelussa häiritsee. Monet puhuvat täällä ikään kuin me odottaisimme myöhästynyttä helluntain ihmettä tapahtuvaksi Amsterdamissa, kun aivan päinvastoin on lähes selvää, että tässä hallitusten välisessä konferenssissa ei päästä keskeisistä poliittisista kysymyksistä yksimielisyyteen, ei perusoikeuksien eikä komission kokoonpanon eikä joustavuuden eikä uusien enemmistöpäätösten suhteen. Kaikissa niissä on ristiriitoja eikä lainkaan yksimielisyyttä. Kaikki kuitenkin kuvaavat tätä yksimielisyyttä yhtä lailla edellytyksenä sille, että me voimme aloittaa laajenemisneuvottelut. Siksi on erittäin tärkeää, että Euroopan parlamentti ei eksy yksityiskohtiin, vaan puhuu päätöslauselmissaan aivan keskeisistä asioista.
Tämä on yksi asia. Toinen on, että odotan komissiolta hyökkäävämpää toimintaa. Se, mitä olemme tänään kuulleet, ei riitä, kun herra komissaari sanoo, että hän odottaa Amsterdamin päätöstä, mutta millaista, sitä hän ei tiedä. Kuinka tämän on tarkoitus jatkua? Kolmanneksi on ratkaisevaa, että me huolehdimme kansallisissa parlamenteissamme siitä ja pakotamme siihen, että ne painostavat hallituksiaan. Tämä on aivan ratkaisevaa, koska muuten on liian myöhäistä ja koska me emme vaaranna vain nykyistä unionia, vaan myös laajenemisen ja ylipäätään eurooppalaisen hankkeen. Nyt on korkea aika toimia!

Sjöstedt
Herra puhemies! Minua pistää silmään lukiessani tätä päätöslauselmaehdotusta se, että elän kahdessa todellisuudessa: yhdessä poliittisessa kotona Ruotsissa ja toisessa institutionaalisten asioiden valiokunnassa. Kotona en ole koskaan tavannut ensimmäistäkään äänestäjää, joka olisi vaatinut esim. yhtenäistä vaalijärjestelmää. En ole koskaan tavannut ketään, joka olisi vaatinut unionin kansalaisuutta, enkä ketään, joka tahtoisi määräenemmistöä rikosoikeudellisissa asioissa. Sen sijaan olen kohdannut alituista kritiikkiä Euroopan unionin todellisen demokratian puutteista. EU: n suurin ongelma ei ole kolmas pilari eikä joustavuus, vaan demokraattisen legitimiteetin puute.
Siksi onkin niin vakavaa, että hallitusten välinen konferenssi näyttää tekevän niin vähän tällä alueella. Näyttää siltä, ettei mitään ministerineuvoston julkisia kokouksia ole tulossa, mitkä muuten ovat itsestään selviä asioita demokraattisten lakiasäätävien kokousten valvonnassa. Näyttää tulevan hyvin heikko sanamuoto julkisuusperiaatteesta. Näyttää siltä, että komission valta kasvaa hyvin voimakkaasti, ja se on vain hyvin heikon demokraattisen valvonnan alaisena. Se on kehitystä kansallisten demokraattisten parlamenttien vallan vähenemiseen ja ylikansalliseen suuntaan. Olemme matkalla kohti " uutta Maastrichtia" ja uutta vastakkainasettelua.
Lopuksi haluan sanoa, että yhdyn kollegani Schörlingin kritiikkiin siitä, kuinka tämä päätös on työstetty. Selvä esimerkki on, että meillä ei edes ole saatavilla muutosesityksiä keskustellessamme tästä asiasta. Tätä pitää ajatella, kun vaaditaan lisää valtaa, ts. ensin on löydettävä työskentelytapa, joka todella toimii demokraattisesti parlamentissa.

Voggenhuber
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, harvoin EU: n historiassa on tarvinnut kokea haaveen ja todellisuuden välinen kuilu yhtä kipeästi kuin tänään. Korvat vielä kuumottaen Rooman sopimuksen neljännenkymmenennen vuosipäivän juhlapuheista on syvennyttävä Irlannin neuvoston puheenjohtajuuden luottamuksellisiin ehdotuksiin. Ihmettelen, että onko vapauden, oikeudenmukaisuuden ja rauhan Euroopalla vielä jotakin tekemistä sen Euroopan kanssa, johon tämä hallitusten välinen konferenssi tähtää ja pyrkii.
Euroopan parlamentti keskustelee tänään tosiasiassa x: nnestä päätöslauselmaesityksestä ja pelkään, että hallitusten välinen konferenssi pitää tätä x: ttä päätöslauselmaesitystä yhtä epäolennaisena kuin kaikkia muitakin ja enintäänkin häiritsevänä. Ehkä pitäisi vihdoinkin antaa meille ajateltavaa, että neuvoston puheenjohtajuus ei näe edes vaivan arvoiseksi ilmestyä tällaiseen keskeiseen keskusteluun tänne parlamenttiin. Ei ole kyse mantran toistelemisesta aina uudelleen, vaan sellaisten poliittisten painostuskeinojen harkitsemisesta, joilla tällä parlamentti voi muutamia viikkoja, muutamia kuukausia ennen hallitusten välisen konferenssin ratkaisevia kokouksia lisätä painostusta olennaisesti tätä konferenssia kohtaan. Minä käsitän näillä painostuskeinoilla dramaattisia välineitä, komission vastaisesta epäluottamuslauseäänestyksestä, jota tässä asiassa ei parlamentissa ole, EU: n talousarvion hyväksymättä jättämiseen, jota me emme Eurooppana voi hyväksyä ja jonka me olemme ihmisille velkaa.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, lyhyessä puheenvuorossani kiinnitän hieman arvoisan komission jäsenen, Marcelino Orejan, oikeustieteen tohtorin, kansainvälisen oikeuden opettajan, diplomaatin, ulkoministerin, entisen Euroopan neuvoston pääsihteerin ja nykyään erittäin tehokkaan komission jäsenen huomiota aiheeseen, jonka hän hyvin tuntee.
Tänä aamuna vietimme Rooman sopimuksen juhlaa. Kuten monet minua edeltäneet puhujat ovat sanoneet ja kuten arvoisa komission jäsen tietää, Rooman sopimukselle - ja yhteisöjen perustamissopimuksille, jotka syntyivät Pariisin ja Rooman sopimuksista - on ominaista se, että niillä perustettiin jotain uutta, kansainvälinen oikeus: luotiin ylikansalliset yhteisöt, joissa jäsenvaltioiden välisiä suhteita ohjaa perinteinen kansainvälinen oikeus.
Pelkään pahoin, että tällä hetkellä ministerineuvostossa ollaan tekemässä suurta löytöretkeä - jota espanjassa kutsumme nimellä "Välimeren myöhäinen löytöretki" . On ihmisiä, jotka yht'äkkiä löytävät asioita, jotka on löydetty jo aikaisemmin. No hyvä, neuvosto on juuri löytämäisillään kansainvälisen oikeuden. Eli se, mitä yhteisön säännöstöön perustuva yhteisö oli, on juuri muuttumassa kansainvälisen oikeuden yhteisöksi, kuten Yhdistyneet kansakunnat.
Jotta en puhuisi liian laveasti, ja koska arvoisa komission jäsen tulee olemaan läsnä neuvoston neuvotteluissa, annan hänelle sellaisen pienen neuvon, että hän muistuttaisi neuvoston jäsenille, miten tämä parlamentti toimii. Sillä häkellyin siitä neuvoston esityksestä, jonka mukaisesti joustavuutta käsiteltäessä parlamentin keskusteluihin osallistuisivat ainoastaan niistä valtioista peräisin olevat parlamentin jäsenet, joita joustavuusasia koskee. Toisin sanoen, jos esimerkiksi Haarder johtaa istuntoa ja ryhdytään käsittelemään sellaista joustavuusasiaa, johon IsoBritannia, Suomi ja Keikka eivät osallistu, niin istuntoa johtavan Haarderin pitää etsiä yksi kerrallaan jokainen jäsen ja pyytää valvojia poistamaan heidät salista, jotta käsittely voidaan toimittaa loppuun.
Mutta seuraavaksi tulee erilainen joustavuusaisa, johon osallistuvat Iso-Britannia, Ruotsi ja Suomi, mutta eivät Portugali, Espanja eikä Saksa. Silloin parlamentin puhemiehen pitää uudelleen pyytää jokaista parlamentin jäsentä poistumaan tai saapumaan saliin.
Se tulee olemaan hyvin mukavaa, ja varmasti tulemme pitämään hauskaa, mutta kuten jo sanoinkin pelkään pahoin, että kansainvälisen oikeuden uudelleen löytäessään neuvosto tappaa tämän 40 vuotta sitten perustamamme yhteisön.

Lucas Pires
Arvoisa puhemies, 40 vuotta on ajanjaksona pitkä ja sen pitäisi olla kasvun aikaa eikä laman aikaa. Siitä huolimatta tuntuu, että hallitusten välisen konferenssin diplomaattiseen tanssiin ei ole vielä löytynyt oikeata musiikkia, vaikka tanssiaiset ovatkin alkaneet jo jonkin aikaa sitten. Useiden kuukausien pyörähtelyn jälkeen näyttää siltä, että oikeat nuotit ovat hukassa. Se selittää sen, että hallitusten välisen konferenssin pääteemana on nyt joustavuus. On oireellista, että poikkeuksellinen varaventtiili, jonka tarkoitus on olla viimeinen keino, on päässyt tapahtumien keskipisteeksi. Jos ollaan yksimielisiä siitä, mikä saartojen rikkomisen edellytys on, mutta eri mieltä siitä, miten käytetään yhteisön varoja ja miten suhtautua taloudelliseen tai yhteiskunnalliseen yhdentymiseen tai miten hajottaa laitoksia, miten välttyä parlamentin valvonnalta tai miten palauttaa itsekkäitä etuisuuksia edeten tietysti erikseen, niin kuin yhteistä rahayksikköä koskevassa riidassa pohjoinen vastaan etelä, voi päämäärän joskus arvata.
Siitä lähtien kun kannatamme yhteen ääneen tarkkojen ja rajoitettujen raamien muodostamista niin sanotulle pakotetulle yhteistyölle, joustavuus voi olla tarpeellista ihan vain voimistaakseen laajennusta aivan kuin välttääkseen sen kroonisten vastustajien kiristystä. Mutta pikemminkin täytyisi osoitella enemmän avoimia ovia ja siltoja kuin allikkoja ja suljettuja ovia.
Meidän mielestämme, päinvastoin, laitosten kansanvaltaistaminen on hallitusten välisen konferenssin ensimmäinen huoli. Maastrichtin sopimuksen jälkeen kansalaiset sanoivat, että he eivät enää halua Eurooppaa ilman demokratiaa. Nyt vain pieni osa tästä demokratisoitumisyrityksestä koskee Euroopan parlamentin perustuslaillista yhteispäätöskyvyn laajentamista kaikissa niissä aiheissa, jotka eivät ole ensimmäisen pilarin perustuslaillisia kysymyksiä. Tämä olisi vielä tärkeämpää nyt kun ollaan tekemäisillään päätöstä yhteisestä rahayksiköstä. Emme voi viimeistellä taloudellisia kysymyksiä ja jättää demokratiaa puolitiehen.
Toinen kohta, jossa kansalaiset eivät suvaitse epäröintiä, on sisäisen turvallisuuden kysymykset ja järjestäytyneen rikollisuuden nujertaminen. Vakaan rahayksikön edistäminen vaatii vastaavaa vakauden tilaa turvallisuuspolitiikassa ja valtioiden välisillä markkinoilla, joita yksittäiset valtiot eivät voi enää turvata. Toisaalta kansalaiset näkevät helposti yhteismarkkinat ja -rahan pikemminkin uhkana kuin mieluisana saavutuksena.
Passi- ja turvapaikkapolitiikan yhdentyminen, ehdotus määräenemmistön valtuuttamiseksi näitä aiheita päätettäessä, passi- ja turvapaikkapolitiikan alistaminen Euroopan yhteisön tuomioistuimen alaisuuteen, oikeudellisten menetelmien tasapainottaminen, Schengenin liitteen lisääminen sopimuksiin ja toimeenpanovallan luovutus Europolille, jotta se vastustaisi kansainvälistä rikollisuutta; nämä ovat tärkeitä asioita. Tärkeitä asioita ovat myös edellytykset estää epäterveen epävarmuuden paluuta ääri-ilmiöiden muodossa.
Toivomme, arvoisa puhemies, että hallitusten välisen konferenssin hidas kilpajuoksu voi vielä päättyä voittoon kisan puolen välin jälkeen. Muuten me jäänemme puserruksiin Maastricht III: n ja sellaisen Euroopan välille, jonka puolesta teemme vielä ajatustyötä.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltio on poistanut iän, vammaisuuden ja seksuaalisen mieltymyksen syrjinnän vastaisesta artiklasta. Se on skandaalinomaista. Puheenjohtajavaltio antaa ymmärtää, että nykyiset säädökset riittävät syrjinnän vastaisiksi toimenpiteiksi ja se on heikko tekosyy. Komissiohan on jo kauan valittanut oikeuspohjan puuttumisesta ja haluaisinkin kuulla, mitä mieltä Oreja on tästä käsityksestä. Näyttää siltä, että puheenjohtajavaltio pelkää, että artikla, jolla ei ole suoraa vaikutusta yksimielisyyden vaatimukseen tulee liian kalliiksi, mutta eihän tässä ole kysymys rahasta, vaan moraalista. Vanhuksien, vammaisten, homojen ja lesbojen samanarvoisuus lain edessä on perustavanlaatuinen sivistyksen normi, joka kuuluu uuteen sopimukseen. Miesten ja naisten tasa-arvoista kohtelua käsittelevä 119 artikla, Irlannin malli, sama palkka samasta työstä, sekin pitää ilmeisesti peruuttaa. Onko sekin liian kallis? Nyt esitetystä artiklasta mikään parlamentti ei saa otetta.
Tämä kuvastaa sitä, miten Euroopasta uhkaa tulla yhä enemmän ministerien salaisten sopimusten asia. Missä viipyy Hollannin aloite demokratian lisäämisestä? Tunnen itseni raskaasti petetyksi.

Izquierdo Rojo
Arvoisa puhemies, on melko johdonmukaista, että neuvosto ei ole läsnä, eikä rohkene puolustaa antamiaan ehdotuksia, koska Hollanti puheenjohtajavaltiona on tehnyt jotakin melko vaikeaa: mennyt pahimpaan ja osoittanut meille, että vielä pahempi on aina mahdollista. Ja ne esitykset, joita se on antanut, ovat selkeä askel taaksepäin. On mahdollista, että tämä on taktiikkaa ja se mihin silloin pyritään on, että tämän jälkeen missä nyt olemme, pyrimme ainoistaan palaamaan tilanteeseen, jossa olimme aikaisemmin, eli huonoon tilanteeseen. Mutta varmaa on, että tilanteemme on tänään huonompi kuin eilen ja huomenna se tulee olemaan vielä huonompi, sekä institutionaalisesti, että poliittisesti ja sosiaalisesti.
Nämä vakavat taantumat vielä lisäksi liittyvät juuri niihin kahteen alaan, jotka eniten koskettavat Euroopan kansalaisuutta: naisten oikeuksiin ja demokratiavajeeseen. Ja kaikkein vastuullisimmalle, kaikkein demokraattisimmalle Eurooppaa parhaiten edustavalle toimielimelle, Euroopan parlamentille, ei uskalleta vakiinnuttaa tai antaa valtaa, mutta valtaa ei pelätä antaa toimistovirkailijoille ja byrokraateille, jotka asuttavat tämän päivän Eurooppaa, joka on yhtä ja pelkkää demokratiavajetta. Tämän päivän Euroopan kysymys on juuri demokraattinen valvonta ja huomenna kysymme, mitä valvontaa tullaan harjoittamaan Euroopan keskuspankkia kohtaan, jolle tulee kasautumaan runsaasti valtaa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, arvoisa Euroopan parlamentin puhemies, vietämme Rooman sopimuksen 40-vuotisjuhlia sanoen yksinkertaisesti "lisää demokratiaa Euroopalle" .

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, tänään pitäisi olla oikea juhlapäivä, sillä Rooman sopimus on saanut paljon hyvää aikaan. Meidän tulee olla kiitollisia Euroopan isille, Schumanille, De Gasperille ja Adenauerille siitä, että he osoittivat oikealla hetkellä valtiomiestaitoa, kykyä nähdä ja rohkeutta. Heillä oli näky siitä, miten Euroopan tulisi kahden maailmansodan jälkeen jatkaa rauhan ja hyvinvoinnin vallitessa. Heillä oli rohkeutta ottaa välttämättömät askeleet.
Arvoisa puhemies, tämä ei ole juhlapäivä. Monilla nykyisillä hallitusten johtajilla, kuten Hollannin puheenjohtajistolla ei ole sitä rohkeutta ja näkyä, joita tarvitaan HVK: n umpikujasta auttamiseksi. Mainitsen kolme kohtaa, joiden kohdalla asiat eivät ole hyvin. Ne ovat tasa-arvoinen kohtelu, joustavuus ja kolmas pilari. Ensin tasa-arvoisesta kohtelusta, josta van Dijk jo puhui. Olemme painottaneet laajan tasa-arvoista kohtelua ja syrjinnän vastustamista käsittelevän artiklan ottamista sopimukseen. Nyt on käynyt ilmi, että mitä tulee vanhoihin ihmisiin, vammaisiin ja seksuaaliseen mieltymykseen, puheenjohtajavaltio on pettänyt odotukset. Emme voi hyväksyä tätä ja voin vakuuttaa, että parlamentti ja meidän ryhmämme tulee tutkimaan sopimusta tältä osin.
Toinen asia on joustavuus. Olemme yhä enemmän huolissamme siitä. Meidän on todettava, että joustavuudesta uhkaa tulla yhä useammin verho muiden alojen ratkaisujen epäonnistumiselle. Tämä ei koske vain ulkopolitiikkaa, vaan myös sisäistä turvallisuutta ja ympäristöpolitiikkaa. Ja mikäli näin tapahtuu, joustavuus ei ole myönteinen vaihtoehto, vaan verho ja salakuoppa, joka tulee hajottamaan unionin. Esillä olevassa päätöslauselmassa asetetaan siksi muutamia kovia ehtoja joustavuudelle, joista muun muassa välttämättömyys harjoittaa demokraattista valvontaa on tärkein. Se seikka, ettei puheenjohtajavaltio Hollanti katso tarpeelliseksi saattaa maatalouden talousarviota demokraattisen valvonnan alle, on huono merkki.
Mekään emme voi hyväksyä joustavuutta ilman demokraattista valvontaa.
Ja sitten taistelu kansainvälistä rikollisuutta vastaan. Ellei tätä aluetta oteta ensimmäiseen pilariin, emmekä toistaiseksi ole nähneet mitään virallisia papereita, joista se tulisi ilmi, ja ellei asiasta päätetä määräenemmistöpäätöksellä, emme tule ratkaisemaan tätä ongelmaa Euroopassa. Se tarkoittaa sitä, että emme saa huumekaupasta, ihmiskaupasta emmekä asekaupasta otetta ja Europol tulee pysymään heikkona laitoksena. Puheenjohtajavaltio Hollanti ei itse asiassa toimi tällä alueella, koska huumeasiat halutaan pitää kolmannen pilarin tai sopimuksen ensimmäisen luvun ulkopuolella. Mutta näin huomaamme oikeastaan, että hollantilaisten huumeita myyvien kahviloiden ansiosta sisäinen pilari ja kansainvälinen rikollisuus ovat joutuneet panttivangeiksi.
Arvoisa puhemies, HVK: lle ei näytetä vihreää valoa. Valo on jopa oranssi. Se on punainen. Ja se punainen on häpeän väri. Sellaisen neuvoston häpeän, joka ei pysty tekemään sitä, mitä 1950-luvulla tapahtui, nimittäin osoittamaan rohkeutta ja näkymään. HVK: n suhteen asiat ovat huonosti. Odotamme, mitä siitä tulee, ja toivon, että siitä tulee parempi, muuten tulemme arvostelemaan sitä ankarasti.

Barros Moura
Arvoisa puhemies, kun yhtenäisyysasiakirja vuonna 1986 saatiin valmiiksi, Altiero Spinelli väitti poliittisine ja moraalisine vaikutusvaltoinensa, että alussa iso työ oli vaikuttanut helpolta. Mitähän hän sanoisi tänään, jos hänen täytyisi kommentoida hallitusten välistä konferenssia?
Ilmiselvä poliittinen kyvyttömyys ratkoa asioita, jotka liittyvät laajennuksiin ja määrittelyihin rahayksikön yhdistämisessä todellisen poliittisen ja yhteiskunnallisen yhdentymisen syventymisen kautta, sai aikaan sen, että hallitukset ovat nostaneet pinnalle pääaiheiksi sisäisen epävarmuuden ja pakotetun yhteistyön.
On varmaa, että kun rikollisuuden ja kansalaisten turvattomuuden lisääntyminen yhdistetään Euroopan yhdentymiseen, siitä tehdään helposti yleinen päätelmä, jonka vaarana on itse Euroopan unionin halveksuminen ja vastustaminen. On välttämätöntä, että hallitusten välinen konferenssi vastaa tähän ajatukseen demokraattisesti ja tyydyttävästi.
Pakotettu yhteistyö esitetään keinona edistää Euroopan rakentamista voittaen tiettyjen maiden vastustus. Mutta miten voi ajatellakaan pakotettua yhteistyötä ilman että on taattu sopimuksessa etukäteen määräenemmistöpäätöksen laajentaminen äänestyksessä nimenomaan estämään veto-oikeudesta johtuvia jarrutuksia?
Tutuksi tulleiden ehdotusten edessä kaikki täytyy saada tajuamaan, että pakotetun yhteistyön pyhittäminen ei voi auttaa meitä haluamaamme Eurooppaa kohti eikä takaa vakiintuneen politiikan yhtenäisyyttä, tasa-arvoa jäsenmaiden välille eikä taloudellista eikä yhteiskunnallista yhdentymistä. Ei ole siis taattua, että pakotettu yhteistyö tekisi nämä asiat mahdollisiksi.
Päinvastoin meidän täytyy pelätä, että tämä voi olla sellaisen poliittisen johdon pyhittämistä, jota voimme vain vastustaa ja hylätä. Huolestuttava suuntaus hallitusten välisen konferenssin ehdotuksissa on taaksepäin meneminen hallitusten välisissä päätöstavoissa vähentämällä Euroopan parlamentin päätösvaltaa. Tällainen pahentaisi entistä enemmän demokratian ja kansalaisoikeuksien puutetta.
Arvoisa puhemies, tukien tätä päätöslauselmaesitystä me haluamme ennen kaikkea vastustaa Euroopan unionin demokratian ja yhteisvastuullisuuden nimissä unionin hajottamisen suunnitelmaa näiden järjettömien suunnitelmien avulla.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, mielestäni tällaisen varmasti historiallisesti merkittävän tapahtuman, kuten Rooman sopimuksen, muistojuhlan viettämisen, ei pitäisi rajoittua ainoastaan palauttamaan mieliin mennyt tapahtuma, vaikka se olisi kuinka kunniakas tahansa. Arvoisa puhemies, luulen, että maanosamme julkisivun muuttaneesta varsinaisesta tapahtumasta pitäisi erottaa olennainen, arvot ja päämäärät, tulkita niitä ja tarkastella niitä suhteessa tulevaisuuteen ja tarkastella niitä ennen kaikkea tulevaisuuden kiihokkeena.
Luulen, että se opetus, jonka siitä on tänään pääteltävissä, on aivan ilmeisen selvä. Luulen, että pohjimmiltaan kosketeltavissa olevaan, materiaaliseen puoleen perustuva näkemys Euroopasta, on projektin legitiimi näkemys. Mutta tähän rahalliseen tulokseen, nettovaikuttajan ajatukseen, tai nettohyötyjään perustuvaa näkemystä tarkasteltaessa luulen, että on saavuttu tilanteeseen, jossa pitäisi kääntää katseet kohti niitä arvoja, jotka antoivat innostuksen Euroopan perustajaisien toimintaan, rauhan, sopusoinnun, ymmärryksen ja solidaarisuuden ajatuksiin. Ja näitä kaikkia pitäisi tarkastella hieman tälle meidän osallemme sattuneen ajan ja olosuhteitten valossa, koska nykyinen Euroopan unioni oli pitkän aikaan yhteismarkkinat.
Tuo vaihe on jo ohitettu, arvoisa puhemies, ja olemme siirtyneet kuluttajan käsitteestä kansalaisen käsitteeseen ja yhteismarkkinoiden käsitteestä parlamentin käsitteeseen. Mielestäni tämän parlamentin kuuluu, yhdessä komission kanssa, antaa ratkaiseva sykäys Euroopan yhdentymiskehitykselle, joka on nyt ratkaisevassa vaiheessa. Euroopan pitää herätä horroksestaan, ja ottaa askel oikeaan suuntaan, joka onnistuu vain pragmatismin ja tulevaisuusnäkymän avulla. Mielestäni tämä on se viesti, joka pitää viedä hallitusten välisen konferenssin kuultavaksi: asettaa luvut aatteiden palvelukseen, eikä paeta likinäköisyyteen, jolloin ajatellaan enemmän seuraavia vaaleja, kuin seuraavia sukupolvia, jokaisen pitää etsiä omaa etuaan yhteisestä edusta.

Dury
Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsen Orejaa siitä, että hän on joukossamme. Kyse on kysymyksen esittämisestä Euroopan komissiolle, jotta voimme antaa lausuntomme Euroopan unionin neuvostolle, joka ei ole edustettuna istunnossa.
Mitä muuta voimme sanoa Euroopan neuvostolle kuin että se on osoittanut tekopyhyyttä. Ongelmana on nyt demokratian edistäminen ja se, että hallitusten tavoitteena on jollakin tavoin saada hallitusten välinen konferenssi perääntymään. Itse asiassa ne olisivat tyytyväisiä, jos ne kykenisivät lakkauttamaan Euroopan parlamentin. Niillä ei olisi siten velvollisuutta olla läsnä yhtenä päivänä kuukaudessa. Kerron teille kolme esimerkkiä.
Ensinnäkin äänestimme viime istuntokaudella ihmisoikeuksia koskevasta päätöslauselmasta sekä Debrén laista. Tämä sai presidentti Chiracin reagoimaan asiaan ja tästä seurasi, että Ranskan hallitus pohtii, kuinka se kykenee vaientamaan Euroopan parlamentin ja siten estämään sitä antamasta lausuntoaan ihmisoikeuksista ja kolmannesta pilarista.
Toiseksi olemme useiden kuukausien ajan kieltäytyneet hyväksymästä sopimusta Turkin kanssa maan ihmisoikeustilanteen vuoksi. Tämä asenne ärsyttää neuvostoa ja tästä johtuen Dublinin päätelmissä ehdotetaan Euroopan parlamentin oikeuden rajoittamista puoltavan lausunnon antamisessa, mitä tulee assosiointi- ja laajentumissopimuksiin. Näin meidän toimivaltamme ulkopuolelle jäisivät sopimukset, joilla on vaikutusta talousarvioon, ja tämä vaikuttaisi yhteispäätösoikeuteen. Mistä syystä? Koska me häiritsemme.
Kolmanneksi meille ilmoitetaan edistyksestä kolmannen pilarin alalla. Tämä on oikein hyvä, mutta käytännössä Euroopan parlamentti suljetaan ulkopuolelle kansallisten parlamenttien hyväksi. Niillä on kuitenkin paljon puolueellisempi näkemys asioista. Lisäksi ne ovat manipuloitavissa, sillä ne toimivat hallitusenemmistön logiikan mukaisesti. Miksi Euroopan parlamentille ei haluta antaa puheenvuoroa? Koska se häiritsee!
Näin ollen en osoita kysymyksiäni komissiolle, koska olemme samaa mieltä asiasta, vaan neuvostolle. Kysyisin siltä, mitä se todella puoltaa edistääkseen demokratiaa? Sanokaa meille rehellisesti, mitkä ovat aikeenne Euroopan parlamentin suhteen?
On totta, että häiritsemme ja on totta, ettemme ole konservatiivinen parlamentti, mutta juuri tämä on demokratian hinta.

Rack
Paljon kiitoksia, arvoisa puhemies, Euroopan hymnin tekninen laatu tänä aamuna oli kauhistuttavan huono. Meidän on huolehdittava siitä, että Euroopan hankkeelle ei käy kuten hymnille. Me tarvitsemme uutta tarmoa. Meillä on tänään kuitenkin hyvä syy juhlia Rooman sopimusten neljättäkymmenettä vuotta. Ne ovat tuoneet suurelle osalle Eurooppaa ja kansalaisia rauhaa ja ainakin suhteellista hyvinvointia. Meillä on kuitenkin syytä huoleen Euroopan tulevaisuuden suhteen. Tärkeimmistä aiheista, joiden osalta me koemme hallitusten välisen konferenssin nykyisten neuvottelujen tulokset täysin riittämättömiksi, on tänään jo puhuttu. Ilman todellista institutionaalista uudistusta me asetamme Euroopan hankkeen kyseenalaiseksi. Enemmistöpäätöksistä on tultava pääsääntö ja Euroopan lakeja ilman Euroopan parlamentin täyttä yhteispäätösoikeutta ei saa tulevaisuudessa enää syntyä.
Mikäli näissä kahdessa asiassa ei jäljellä olevien kolmen kuukauden aikana saavutettu läpimurtoa, silloin hallitusten välinen konferenssi ei ole onnistunut. Silloin saatetaan myös Keski- ja Itä-Euroopan maiden liittymisneuvottelujen aloitus kyseenalaiseksi. Itävaltalaisena minä kannatan rajoituksitta sitä, että Eurooppa on yhteinen myös meidän itänaapureillemme. Mutta meidän on perustettava sitä varten unioni, joka soveltuu ja on valmis ottamaan nämä uudet jäsenvaltiot vastaan. Me emme saa saattaa sitä, mitä olemme neljänkymmenen vuoden aikana saavuttaneet, kyseenalaiseksi. Meidän on tehtävä jäljellä olevina kuukausina todella kaikkemme saadaksemme järkeä erityisesti tärkeisiin institutionaalisiin kysymyksiin, joita neuvosto on tähän asti massiivisesti kaihtanut, sekä päästäksemme kestäviin ratkaisuihin.

Cederschiöld
Herra puhemies! Hallitusten välisen konferenssin pitää luoda uusia mahdollisuuksia palauttaa unionille sisäinen toimintavarmuus. Jos tämä epäonnistuisi, unionin kansalaiset joutuvat maksamaan siitä väkivallan ja rikollisuuden kasvuna. Turvallisuuskysymyksiä ei voida ratkoa vetojen ja saartojen lamaannuttamassa unionissa, jossa on kenties 27 jäsenmaata. Raja- ja maahanmuuttopäätöksiä täytyy tehostaa, jos laajeneminen halutaan käytännössä toteuttaa. Sekä ulkoisen että sisäisen turvallisuuden pitää muodostua osaksi uutta Eurooppaa. Laajenemisen vahvistaman turvallisuuspoliittisen ympäristön ei saa sallia johtaa unionin sisäisen turvallisuuden heikkenemiseen.
Ilman avoimuutta, demokratiaa, enemmistöäänestyksiä ja oikeusvaltion tuomioistuinten valvontaa, jotka perustuvat myös jäsenmaiden perustuslaeille, ei mitään tehokasta oikeusaluetta luoda Euroopan tasolla. Tarvitaan kansainvälisen rikollisuuden, huumekaupan ja terrorismin käsitteiden täsmennyksiä sekä juridista ja hallinnollista yhteistyötä.
Se, joka vastustaa tehokkaampia rajat ylittäviä sääntöjä kamppailussa rikollisuutta vastaan ja maahanmuutossa, pakottaa esiin uusia asetelmia, jotka ehkä luovat unionimme identiteettiä ja selvyyttä heikentäviä tilanteita. Siksi se on huonompi tie kuin luonnollinen tie, jossa yhdessä luodaan tehokas oikeusalue demokratian perustalle. Meidän lapsemme ja lapsenlapsemme tulevat vaatimaan juridisia mahdollisuuksia turvalliseen elämään. Olisi häpeällistä, jos neuvosto tulisi pettämään näin itsestään selvän vaatimuksen.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, haluan sanoa yhden asian ennen Orejan vastausta: monet kollegat ovat huomauttaneet siitä, ettei neuvosto ole paikalla. Minusta se, että keskustelun aiheena on muodollisesti " komissiolle esitettävät kysymykset" ei koskaan voi olla syynä siihen, että neuvosto katsoo, ettei sen tarvitse olla paikalla. Kyseessä on oikeastaan ymmärtämätön suhtautuminen tämän parlamentin menettelytapoihin. Hollannin puheenjohtajisto kyllä tietää tämän.
Olen ymmärtänyt, että huomenna esitetään vielä suullinen tarkistus päätöslauselmaan. Minusta on hyvä, että vahvistamme kerran, että puheenjohtajavaltio Hollannin ja myös muiden puheenjohtajavaltioiden on oltava läsnä kaikissa parlamentin tärkeissä istunnoissa. Halusin sanoa tämän ennen kuin Oreja aloittaa vastauksensa.

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, en halua olla kiittämättä eri puheenvuoroista, joita täällä on pidetty. Minun pitää sanoa teille, että minulle ne ovat erittäin merkittäviä siinä työssä, joka minun pitää komission puolesta saattaa päätökseen hallitusten välisessä konferenssissa.
Haluan todellakin sanoa teille jotakin, koska huomasin, että useat kuulemamme puheenvuorot heijastivat pessimististä mielialaa. Haluan sanoa teille, että konferenssi ei vielä tähän mennessä ole päässyt varsinaiseen loppuvaiheeseen, joka on neuvotteluvaihe ja tehän tiedätte mikä on edellisistä konferensseista saatu kokemus. Muistatte varmaan vuoden 1985 konferenssin sekä vuoden 1991 konferenssin, ja siten tiedätte hyvin, että vasta viime metreillä päästää varsinaiseen neuvotteluvaiheeseen. Siten vielä tähän mennessä ei ole päästy käsiksi varsinaiseen neuvotteluun. Varsinainen neuvottelu on käytännöllisesti katsoen alkanut vasta pari viikkoa sitten. Tähän asti on ollut kyse monologeista, hädin tuskin voidaan puhua edes vuoropuhelusta, ja selvää on, että siinä ei ole ollut kyse varsinaisesta neuvottelusta. Neuvottelu on vasta tällä hetkellä alkamassa, koska nyt meillä on teksti jotka on artikloina, joista keskustellaan. Siitä seuraa, että se mitä todella haluan teille sanoa on, että tällaisella hetkellä parlamentin rooli on erittäin merkittävä. Luulen, että kaikki, mitä se tekee ilmaistakseen selkeästi kantansa on ratkaisevaa, ja kuten tiedätte useimmissa tapauksissa komissio on samaa mieltä. En esimerkiksi muista, että yhdessäkään sen hallitusten välisen konferenssin edustajien puheenvuoroissa olisi ollut yhtään ristiriitaa. Olen aina sen hallitusten välisen konferenssin edustajien puheenvuorojen jälkeen ilmaissut selkeästi, missä määrin olen ollut yhtä mieltä niiden suhteen. Eli, se mitä todella ajattelen, on että tämä on todella ratkaiseva hetki. Vietämme maaliskuun 25. päivän aattoa, mutta käytännöllisesti katsoen vietämme myös Amsterdamin Eurooppa-neuvoston aattoa. Eli, luulen että tämä on ratkaiseva hetki ja pian näemme mitä tulee tapahtumaan.
En varsinaisesti voi vastata, koska ei ole esitetty yhtään varsinaisesti komissiota koskevaa kysymystä, ja se on yksi todiste vallitsevasta yhteisymmärryksestä. On ollut joitakin aiheita, kuten esimerkiksi Dell'Alban esittämä kysymys, kysymys tai mielenilmaus, jonka myös opettaja Medina esitti, opettaja ja mestari - olen iloinen voidessani tunnustaa sen täällä - ja joka käsitteli Euroopan parlamentin osallistumista tehostetun yhteistyön käsittelyyn. Tunnette komission kannan tähän asiaan. Se on sama kuin parlamentin. Mielestämme parlamentin ykseyttä ei voi rikkoa. Siinä ei olisi mitään järkeä, ja se on kanta, jonka olemme ilmaisseet sekä lausunnossamme, että hyvin erityisellä tavalla puheenvuoroissa, joita minulla on ollut hallitusten välisessä konferenssissa.
Haluan myös sanoa jonkun sanan siitä, mihin Anastassopoulos viittasi, puhuessaan komission roolista. Luultavasti kaikkein vaikeita on tuntea itsensä. Mutta loppujen lopuksi vain komissio, sen järkeen kuin se oli ilmaissut mielipiteensä muista toimielimistä, ilmaisi mitä se ajatteli itsestään. Ja on yksi mielipide, jonka antoi Anastassopoulos, jota haluaisin kommentoida. Anastassopoulos viittasi ensimmäisiin ja toisiin komission jäseniin komissiossa. En ole täysin samaa mieltä. Ei ole ensimmäisiä ja toisia komission jäseniä. On vain komission jäseniä joille on määrätty jokin salkku ja voi olla komission jäseniä, joille ei ole määrätty mitään salkkua, joka ei merkitse, että heidän työnsä olisi vähemmän merkittävää. Antakaa minulle anteeksi, että uskoudun teille henkilökohtaisesti: kun aloitin neuvottelut Espanjan liittymisestä Euroopan yhteisöihin, muistan, että silloisen komissaarikollegion keskeinen rooli oli komission jäsen Natalilla, joka vastasi kaikista laajentumiseen liittyvistä asioista, mutta hänellä ei kuitenkaan ollut salkkua.
Toisin sanoen, luulen että todella merkittävää on se, että vallitsee hyvä tasapaino; seuraavaksi, en usko, että se onko salkkua vai eikö sitä ole, aina kun tehtävät on jaettu määrällisesti oikein komission eri salkun saaneille jäsenille, välttämättä merkitsee, että on ensimmäisiä ja toisia komission jäseniä. Luulen, että se mitä todella on tehty, on ollut pyrkiä vahvistamaan asiaa, joka meistä on erittäin tärkeä: komission legitimiteettiä. Tässä asiassa olemme selkeästi osoittaneet Euroopan parlamentin roolin puheenjohtajan valinnassa ja komissaarikollegion virkaan asettamisessa. Mielestäni se on oleellista. Vakuutan teille, henkilökohtaisesti, koska olen kuulunut myös aiempaan komissaarikollegioon, että tunnen, että tällä hetkellä olen paremmin oikeutettu, muun muassa sen vuoksi, että täällä kuultiin komission eri jäseniä, ennen lopullista virkaan nimittämistä. Sen vuoksi, kaikki toimet joilla vahvistetaan tätä legitimiteettiä ovat mielestäni myönteisiä.
Viimeiseksi haluan vastata myös erääseen kysymykseen, jonka esitti Frischenschlager, viitatessaan siihen, että konferenssissa ei ollut sopimuksia ja että komissiolta ei riitä se, että sanotaan että on odotuksia, ilmoittamatta miten. Uskaltaudun sanomaan hänelle, että asioista voi olla ei mieltä komission kanssa, mutta komissiolla on ensiksikin lausunto, jolla se ilmoittaa mielipiteensä kaikista kohdista ja toiseksi ilmaisemme mielipiteemme jatkuvasti ja täällä olen ilmaissut konkreettisesti mitä ajattelemme yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta, mitä ajattelemme parlamentin ja komission roolista kolmannen pilarin kysymyksissä ja lopuksi ilmaisemme mielipiteitä päivittäin, ja minulla on mahdollisuus tehdä sitä myös usein institutionaalisten asioiden valiokunnassa. Mutta, joka tapauksessa, haluan sanoa teille, että tämä tapaaminen on ollut minulle hyvin rikastuttava, se, että olen voinut olla täällä läsnä, ottaa vastaan parlamentin henkäyksiä, tuntea parlamentin tällä niin tärkeällä hetkellä, koska se on keskeinen osa, koska se on demokraattinen edustuksellinen elin.
Siksi haluan turvautua parlamenttiin, ja pyytää, että sellaisella hetkellä kuin tämä, niin kriittisellä ja merkittävällä, maaliskuun 25. päivän aattona, mutta ennen kaikkea hallitusten välisen konferenssin päättymisen aattona, tuntisimme aina mikä on tämän parlamentin ajatus, jotta voisimme edetä oikeaan suuntaan.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että minä pitkitän istuntoa, mutta olin esittänyt konkreettisen kysymyksen komission jäsenelle. En saanut siihen vastausta ja haluaisin mielelläni vastauksen. Kysyin nimittäin, mitä mieltä komissio on siitä, että neuvosto on sitä mieltä, että vanhuksia, vammaisia ja homoja koskevat syrjinnän vastaiset säädökset on sisällytettävä nykyiseen sosiaalisten toimenpiteiden pakettiin, vaikka luulin, että komissio on aina sanonut, että siinä niillä ei ole oikeudellista perustaa. Haluaisin kuulla komissiolta, onko puheenjohtajavaltion käsitys oikea, vai eikö siitä ole mitään hyötyä komissiolle?

Oreja Aguirre
Todellakin, olin merkinnyt sen muistiin, mutta kaikkien näiden keräämieni paperien seassa, olin unohtanut vastata teille.
Haluan sanoa teille, että tämä on asia, joka on vielä avoinna. Tämän asian suhteen on hyväksytty periaate syrjimättömyydestä, jonka pitäisi ilmetä perustamissopimuksesta, joka merkitsee merkittävää askelta, koska mielestäni keskeistä - tämä on komission kanta - on kaikki mikä liittyy kansalaisuuteen, ja ihmisoikeudet liittyvät kansalaisuuteen, jossa pitää vallita ajatus syrjinnän kieltämisestä.
Kun on pohdittu luetteloa siitä mitä syrjimättömyydellä tarkoitetaan, käytössä on ollut kaksi kriteeriä: ensimmäinen on pitkä luettelo siitä mitä syrjimättömyydellä tarkoitetaan ja toinen on yleiskuvaus.
Mitä konkreettiseen kuvaukseen tulee, yksi niistä kysymyksistä joita jotkut hallitusten välisen konferenssin jäsenistä ovat esittäneet, on ollut, eikö se merkitse - konkreettisesti liittyen kehitysvammaisiin henkilöihin - oikeudellisen perustan tunnustamista ja lopullisesti edellyttäisi, että siitä lähtien olisi yhteistä politiikkaa. Tämä ei ole muiden konferenssin jäsenten tarkoitus. Eli se mitä haluan sanoa teille on, että tämä asia on avoinna, että tätä asiaa pitää vielä huhtikuussa käsitellä uudelleen ja että tässä vaiheessa emme vielä voi esittää kantoja, koska konkreettisesti, Alankomaat puheenjohtajavaltiona ei vielä ole ilmaissut lopullista kantaansa tähän asiaan. Van Dijk, voitte olla varma, että kirjoitan selvästi muistiin teidän toivomuksenne - luulen olevani hyvin lähellä sen esittämää kantaa - ja toivon, että täällä täysistunnossa, tai institutionaalisten asioiden valiokunnassa voin antaa teille vastauksen, kun tämä asia tulee huhtikuussa uudestaan hallitusten välisen kokouksen esityslistalle.

Puhemies
Kiitos, herra komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 19.55 ja se jatkui klo 21.00.)

Vuoden 1998 talousarvion suuntaviivat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Tillichin budjettivaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0080/97) vuoden 1998 talousarviomenettelyn suuntaviivoista - pääluokka III; -Tomlinsonin budjettivaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0079/97) vuoden 1998 budjettimenettelyn suuntaviivoista - muut pääluokat.
Tillich
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää tähän väliin sydämelliset kiitokseni parlamentin työvaliokunnille yhteistyöstä suuntaviivojen laatimisessa ja samalla kiittää myös läsnä olevaa komissiota sekä Alankomaiden puheenjohtajuutta avoimesta ilmapiiristä, joka tähänastisissa suuntaviivoja koskevissa neuvotteluissa on vallinnut. Mielestäni nämä ovat hyvät lähtökohdat vuoden 1998 talousarvioita koskevien neuvottelujen jatkamiselle.
Euroopan unionin vuoden 1998 talousarviolta vaaditaan kuten vuoden 1997 talousarvioltakin tehokkuutta ja avoimuutta, mutta myös rajoittumista ohjelmiin ja hankkeisiin, joilla on eurooppalaista painoarvoa. Niillä pystytään parantamaan Euroopan unionin työllisyyttä sekä sosiaalista ja taloudellista kehitystä ja samalla myös tukemaan jäsenvaltioita niiden pyrkimyksissä täyttää Euroopan talous- ja rahaliiton lähentymisperusteet.
Erityisesti on kyse siitä, että komission täytyy arvioida paremmin maatalousmenot, joita me parlamentissa valvomme, ja että maataloustuotteiden hintojen seuraamukset näkyvät jo komission alustavassa talousarvioesityksessä.
Mielestäni budjetin kasvun pysäyttäminen, jota jotkin jäsenvaltiot vaativat, on epärealistista. Euroopan parlamentti kannattaa kohtuullista talousarvion kasvua vain jos nykyiset ongelmat - siis vararahaston sisällyttäminen maatalouden suuntaviivoihin, puuttuvan lainsäädännöllisen perustan ongelma, toisen ja kolmannen pilarin menot, Euroopan parlamentin vaikutusmahdollisuus sekä menojen erittely - pystytään ratkaisemaan parlamenttia tyydyttävällä tavalla.
Euroopan parlamentti vaatii lisäksi, että hallitusten välisessä konferenssissa ei muuteta Euroopan unionin budjettilainsäädäntöä niin, että sillä rajoitettaisiin Euroopan parlamentin budjettivaltaa. Yleisesittelijä ehdottaa teille seuraavia ensisijaisia tavoitteita vuodelle 1998: kamppailu työttömyyttä vastaan keskittämällä Euroopan varat investointeihin ja työllistämiseen, pienten ja keskisuurten yritysten tukeminen innovatiivisilla lainavälineillä saavutettavilla tulevaisuuden työpaikoilla, sellaisen prosessin käyttöönotto, joka valmistaa Euroopan unioniin liittyviä maita jäsenyyteen, näiden maiden eri politiikan aloihin mukaanottoa helpottavan välineen kehittäminen, samanaikainen Euroopan unionin politiikkojen mukauttamisprosessin toteuttaminen, jossa jäsenvaltioiden laajentumisesta johtuvat erityisongelmat otetaan huomioon, nykyisten nuoriso- ja koulutusohjelmien käytön rohkea moninkertaistaminen sekä kulttuuriohjelmien hiljaiselon lopettaminen.
Vielä muutamia huomautuksia yksittäisiin otsakkeisiin. Otsake 1 on avainasemassa neuvoston toivomassa vuoden 1998 talousarvion menestymisessä. Komission ja neuvoston täytyy olla tietoisia siitä, että yleisen budjetin korkeintaan 3 % suuruinen kasvu, rakennerahastoihin kajoamattomuus Edinburghin päätösten mukaisesti ja kasvun pysähtyminen muiden otsakkeiden aloilla tarkoittaa silti, että niiden täytyy kuitenkin löytää vielä 2, 3 miljardia ecua maatalousalalle, jos ne haluavat päästä budjetin kasvun pysähtymiseen. Hyvä on, odotamme ehdotuksianne.
Yksi huomautus maatalousalan greening iin. Se tarkoittaa vain parlamentin ehdottamaa ja komission toteuttamaa ympäristönsuojelun sisällyttämistä kaikkiin Euroopan unionin politiikkojen aloihin. Siksi ehdotan molemmille asianosaisille työvaliokunnille, maatalous- ja ympäristövaliokunnalle, että ne neuvottelisivat tulevina kuukausina siitä, miten ne tämän toteuttavat.
Otsakkeen 4 vuoden 1998 esisijaiseksi tavoitteeksi yleisesittelijä ehdottaa teille seuraavaa: tärkeintä on luoda ennen jäsenyyttä sovellettava väline, joka kattaa rakenteelliset muutokset komission yksiköissä vuonna 1998, ohjelman jäsenyyttä edeltävälle ajalle sekä siitä syntyvät vaatimukset.
Odotamme komissiolta tähän vastaavia ehdotuksia hyvissä ajoin ennen ensimmäistä käsittelyä. Mitä tulee niin Pharen, Tacisin kuin Medankin huonoon käyttöasteeseen, on kyse Euroopan unionin verorahoista. Jos lahjat eivät löydä vastaanottajaa kohdemaassa, siihenkin on syynsä.
Otsake 5 pyrkii parantamaan hallinnollista johtoa. Tehottomista eurokraateista täytyy tulla tehokkaasti Euroopan kansalaisia ja yrityksiä palvelevia viranomaisia. Pyydän teitä kannattamaan suuntaviivoja huomenna.

Tomlinson
Arvoisa puhemies, muiden toimielinten vuoden 1998 talousarvion suuntaviivoja koskeva esitys on hyvin selkeä. 1-4 kohdissa esitetyistä yleisistä suuntaviivoista käy selvästi ilmi, että nykyinen politiikka ei ole kireää, mutta ei myöskään rohkaise tuhlaavaisuuteen. Se on tarkoituksenmukaista, eikä rohkaise kohtuuttomuuteen. Korostamme selvästi tarvetta kunnioittaa toimielinten välisiä sopimuksia, jotta rahoitusnäkymien kattoja ei ylitettäisi, ja korostamme, että määrärahojen ehdotettua 3 %: n korotusta ei tulisi asettaa tavoitteeksi, vaan suuntaviivaksi, jota ei tulisi ylittää.
Mietinnössä on viitataan selvästi henkilöstöön ja siinä todetaan - en nyt käy koko viittausta läpi - että henkilökunnan määrärahat ovat tosiasiassa kasvaneet 23 % viimeisen kymmenen vuoden aikana. Osa näistä määrärahoista on mennyt laajenemiseen liittyviin virkoihin, mutta tärkein kohta on 10 kohta, jossa korostetaan selvästi, että budjettivaliokunta suosittaa parlamentille, että vuonna 1998, kuten vuonna 1997, muille toimielimille ei tulisi luoda uusia virkoja. Se panee kuitenkin merkille tilintarkastustuomioistuimen erityiset olosuhteet. Tilintarkastustuomioistuimella on ollut Maastrichtin sopimuksessa sille annettu velvollisuus laatia tarkastuslausuma. Tämän velvollisuuden edellyttämän henkilöstön vuoksi normaali, tuottava tilintarkastus on kärsinyt ja budjettivallan käyttäjän on otettava tämä huomioon.
Henkilöstöä koskevassa kohdassa korostetaan erityisesti, että kunkin nimittävän viranomaisen tulisi perustella kukin ehdotettu viran palkkaluokan nosto, jotta saisimme yleisten ehdotusten lisäksi myös niihin liittyvät perustelut.
12 kohdassa viitataan ulkopuolisten konsulttien mahdollisimman vähäiseen käyttöön. Haluaisin tehdä parlamentille yhden seikan täysin selväksi: tällä en tarkoita, että heitä ei tulisi käyttää vaan että heitä tulisi käyttää ainoastaan, jos heidän erityistaitonsa ovat välttämättömät parlamentin työn loppuunsaattamiseksi.
Seuraavaksi tarkastelen kiinteistöjä ja tarvikkeita koskevia määrärahoja käsittelevää mietinnön osaa. Haluan kiinnittää parlamentin huomion erityisesti 15 kohtaan, jossa vahvistamme Euroopan parlamentin kiinteistöpolitiikan mahdollisimman pikaisesti muiden talousarviotarpeiden mukaisesti. Tällä halutaan oikeasti tukea parlamentin puhemiehistön nykyistä kantaa, jossa esitetään ostojen ulottamista yli kymmenen vuoden ajanjaksolle. Tätä suositellaan myös asianmukaiseksi politiikaksi muille toimielimille, ja mietinnössä vaaditaan asiaa koskevan yhteistyön lisäämistä toimielinten välillä.
Siirryn nyt tietotekniikkaa ja informaatiopolitiikkaa käsittelevään mietinnön osaan. Mietintö koskee tietenkin kaikkia toimielimiä, mutta koska läsnäolijat ovat valtaosin parlamentin jäseniä, esitän parlamenttia koskevan esimerkin. Tietotekniikka tuottaa hyvää, huonoa ja yhdentekevää aineistoa. Selailin tänään parlamentin web-sivuja. Myönteistä oli esimerkiksi se, että tänä aamuna esitetty tutkintavaliokunnan kertomus passitusjärjestelmään kohdistuvista petoksista on jo luettavissa internetissä viidellä kielellä: englanniksi, hollanniksi, ruotsiksi, ranskaksi ja saksaksi - mikä on erittäin myönteistä. Huonoa oli se, että selaillessani yhä parlamentin web-sivuja, etsin parlamentin valiokuntien käynnissä olevia töitä ja havaitsin yllätyksekseni, että niistä ei löydy mitään asiakirjoja. Tämä osoittaa, että informaatiopolitiikkamme on jokseenkin epämääräistä. On annettu hyvin selvät suositukset informaatiopolitiikkaa ja tietotekniikkapolitiikkaa koskevien yhdenmukaisten standardien luomiseksi, eikä ainoastaan niihin liittyvien seikkojen osalta vaan myös sellaisten kuvitteellisten hankkeiden osalta, jotka ovat niin kuvitteellisia, että edes kaikki parlamentin jäsenet eivät täysin ymmärrä niitä, kuten Epicentre.
Tätä koskevat suuntaviivat ovat siis hyvin selkeitä. Suosittelen mietintöä parlamentille. Valiokunnissa se sai paljon kannatusta, ja se muodostaa perustan pyrkimyksille käsitellä muiden toimielinten talousarvioita yhdessä käsittelyssä. Ainoan esteen saattaa kuitenkin muodostaa kiinteistöpolitiikka. Ratkaisun avain on poissa olevilla kollegoillamme, neuvoston jäsenillä, jotka ovat päättäneet olla tulematta tämäniltaiseen istuntoon.

Mulder
Arvoisa puhemies, parlamentin maatalousvaliokunta odottaa hyvää yhteistyötä budjettivaliokunnan kanssa. Mielestämme molemmat osapuolet hyötyvät siitä, että yhteistyö sujuu hyvin ja luotamme Tillichiin, että näin myös tulee tapahtumaan tänä vuonna. Kun tutkimme maatalousesityksiä tarkemmin, voimme todeta, että maatalouden suhteen ei ole vuosiin tapahtunut kasvua. Ehkä se on selitettävissä: maataloussuosituksen päämääränä ei ole rahan käyttö, se on maksimi, päinvastoin kuin rakennerahastot, joiden yhteydessä on sanottu, kuinka paljon rahaa pitää käyttää vuodessa. Mielestäni on vaikea selittää keskivertokansalaiselle ja etenkin keskivertomaanviljelijälle, että rakennerahastojen menojen on lisäännyttävä 8 prosentilla tänä vuonna, vaikka meillä on vielä noin 30 miljardia käyttämätöntä rahaa. Mikä logiikka tässä on, vaikka asia olisikin sovittu Edinburghissa. Yksi vaikeimmista maatalouden talousarvion kohdista on minusta se, että ei ole pidetty kiinni tulolisistä hehtaaria kohti. Mikäli unionin politiikka muuttuu tulevaisuudessa tulojen tukemiseksi hintojen tukemisen sijaan, sen on oltava uskottavaa, eikä kurssia voi vaihtaa kesken matkan. Siksi olen sitä mieltä, kuten päätöslauselmassa sanotaan, että meidän on vielä kerran käytävä kunnon keskustelu talousarvion luokasta B1. Mitä ovat pakolliset menot ja mitkä menot eivät ole pakollisia?
Pakolliset menot ovat sellaisia, jotka tukevat hintoja ja tuloja, ja menot, jotka eivät ole pakollisia, ovat muita asioita varten, jotka voivat esimerkiksi kuulua luokkaan B2, jossa, kuten sanoin, on jo liikaa rahaa. Arvoisa puhemies, haluamme keskustella tästä.

Souchet
Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, kalastus on strateginen ala koko Euroopan unionin merellisille alueille, joissa se on usein korvaamaton työllistäjä ja taloudellisen kehityksen lähde näillä erityisen herkillä alueilla. Vaikka yhteisen kalastuspolitiikan lähestymistapa onkin liian usein enemmän lieventävä kuin myönteinen, se kuitenkin merkittävästi suosii kalastajayhteisöjä.
Yhteinen kalastuspolitiikka koostuu joukosta osa-alueita, jotka ovat suoraan sidoksissa keskenään, vaikka ne kuuluvatkin eri budjettikohtiin. Tämän vuoksi pyydän kalatalousvaliokunnan puolesta, että te, herra yleisesittelijä, voisitte valvoa yhteisön talousarvion yhtenäisyyden säilyttämistä, joka muodostaa jakamattoman kokonaisuuden. Kuinka YKP: n tekniset säännökset voidaan panna täytäntöön, jos niiden taloudelliset välineet puuttuvat valvontajärjestelmästä? Kuinka kohtuulliset suuntaviivat voidaan toteuttaa, jos rakennerahastoja ei säilytetä?
Tästä olen puhunut budjettivaliokunnan puheenjohtajalle ja teille, ja kiitän, että olette jo ottaneet huomioon esittämäni pyynnöt edes osittain.
Kalastussopimusten osalta haluan muistuttaa, että maaliskuun istuntokauden aikana annoimme lausunnon Cramptonin kansainvälisten kalastussopimusten kehitystä koskevasta lausunnosta. Nämä sopimukset antavat työtä useille rakenteellisesti herkille merellisille alueille.
Haluan muistuttaa, että nämä kalastussopimukset myös edistävät kehitystä ja vakautta joissakin epäsuotuisissa maissa, joille kalastus voi merkitä merkittäviä varoja ja joiden joukossa on osa AKT-kumppaneistamme.
Pyydän siis, herra yleisesittelijä, että säilyttäisitte kokonaisuudessaan näihin tärkeisiin sopimuksiin varatut määrärahat.

McNally
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää kaksi huomiota tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan puolesta - yksi koskee tutkimusta ja toinen energiaa. Tutkimuksen ja kehityksen osalta tieteelliset ja teolliset yhteisöt ovat yhtä mieltä siitä, että EU: n rahoittamalla tutkimuksella on todellinen kerrannaisvaikutus eli ne tuovat lisäarvoa EU: lle. Tämän vuoksi onkin erityisen valitettavaa, että ministerineuvosto on esittänyt niin vaatimattoman rahoituksen tutkimukselle. Kuten hyvin tiedätte, odotimme, että neljäs puiteohjelma saisi noin 700 miljoonan ecun lisärahoituksen. Tämä summa olisi todellakin ollut tarpeen EU: n tutkimuksen kehittämiseksi. Tämän sijasta neuvosto ehdottaa vaivaista 100 miljoonan ecun suuruista summaa, josta 35 miljoonaa ecua tulisi neuvoston ehdotuksesta käyttää uuteen kriisitarpeeseen eli BSE: hen. Mielestämme 100 miljoonaa ecua on täysin riittämätön Euroopan unionin teollisuuksien kilpailukyvyn ja näin ollen työllisyyden lisäämiseksi. Yhdysvallat ja Japani käyttävät tutkimukseen todella huomattavasti enemmän kuin Euroopan unioni.
Toinen asiani koskee energiaa. Euroopan unioni sitoutui velvoitteisiin sekä Riossa että Berliinissä osallistuakseen ilmastonmuutokseen vastaiseen taisteluun energiatehokkuuden ja uusiutuvien energialähteiden kaltaisilla toimilla. Oikeudellisen perustan puuttuminen muodostaa pitkäaikaisen ja laajan ongelman. Tiedän, että komissio tekee parhaansa ottaakseen käyttöön puiteohjelman, johon nämä ohjelmat voitaisiin sisällyttää. Toivon, että tämä toteutuu ajoissa, jotta vuoden 1998 talousarvioon sisällytettäisiin riittävä rahoitus.

Wynn
Arvoisa puhemies, puhun sosialistiryhmän puolesta. Ensimmäiseksi haluan onnitella molempia esittelijöitä. Tillich on johtanut erittäin ystävällisesti neuvotteluja eri ryhmien kanssa ja hyväksynyt useita ehdotuksia, ja Tomlinson on tehnyt esimerkillistä työtä totuttuun tapaansa.
Minun on sanottava, että Tillichin mietintö on aivan liian pitkä, joskaan se ei ole esittelijän syytä. Mietinnössä on esitetty ensisijaiset tavoitteemme komission alustavan talousarvioesityksen osalta. Se ei ole ensimmäiseen käsittelyyn tarkoitettu päätöslauselma, vaikka useat näyttävät uskovan niin. Koska tarkistuksia on kuitenkin tehty 135 ja 11 valiokuntaa on antanut panoksensa kyseisen suuntaviivan laatimiseksi, tuloksena on väistämättä jotakin muuta kuin tavoittelemamme lyhyt ja ytimekäs asiakirja.
Tulette huomaamaan, että tekstissä ei viitata talouden kiristämispolitiikkaan päinvastoin kuin viime vuonna. Siinä ei myöskään ilmoiteta selvästi, että parlamentti on valmis auttamaan menojen vähentämisessä. Syy on hyvin yksinkertainen: viime vuonna parlamentti edisti tällaista strategiaa toivoen, että neuvosto omasta puolestaan auttaisi meitä ratkaisemaan muutamia ongelmia, kuten esimerkiksi useiden suuntaviivojen oikeudellista perustaa koskevat ongelmat ja budjettiluokitusta ja menoja koskevaa sopimusta koskevan ongelman.
Ryhmämme ei ole valmis seuraamaan tällaista linjaa toistamiseen. Olemme valmiit tekemään osuutemme parlamentissa, jotta saataisiin aikaan paras mahdollinen talousarvio, ja olemme valmiit toimimaan neuvoston kanssa hyvässä uskossa. Toivomme, että neuvosto osoittaa samanlaista hyvää uskoa. Sanon näin, koska kun näette 3 kohtaa koskevan tarkistuksemme, ymmärrätte huolenaiheemme.
Sama näkemys heijastuu esittelijän suuntaviivojen 4 kohdassa, jossa toteamme odottavamme parannusta neuvoston kanssa käytävään normaaliin vuoropuheluun. Tomlinson totesi kolmenkeskisistä tapaamisista neuvoston kanssa, että ne muistuttavat kuuron kanssa käytävää vuoropuhelua. Sama menettely toistuu aina eli me selvitämme omat kantamme saamatta vastakaikua neuvostolta. Toivomme, että ne kokemukset, jotka olemme saaneet viime vuosien aikana budjettivaliokunnasta, eivät enää toistu ja että pääsemme sen sijasta aitoon vuoropuheluun Ecofin-neuvoston kanssa. Kuten Tomlinson sanoi, on sääli, ettei kukaan neuvostosta ole täällä kuulemassa tätä.
Totesin, että suuntaviivoja koskeva asiakirja on liian pitkä. Se olisi voitu laatia paljon tarkemmaksi ja tiiviimmäksi rajaamalla se vain kohtaan 5 a. 5 a kohdalla olisimme ilmaisseet suuren osan ensisijaisista tavoitteistamme yhdellä lauseella, sillä kyseinen tavoite koskee työttömyyden torjuntaa. Parlamentin talousarvion tulisi heijastaa parlamentin ensisijaisia poliittisia tavoitteita. Ryhmäni ensisijaisena poliittisena tavoitteena on työpaikkojen luominen. Tuemme ensisijassa työpaikkojen luontiin tähtääviä politiikoita. Toivomme, että tämä viesti kantautuu komissioon ja neuvostoon sekä alustavaa talousarvioesitystä että budjettiluonnosta varten.
Seuraavaksi tarkastelen eri budjettiotsakkeita. Jos neuvosto olisi paikalla, osoittaisin seuraavat huomautukset suoraan sille, ja toivon, että viesti kantautuu perille. Jos pitkään puimaamme tilapäistä menettelyä on tarkoitus noudattaa pitkällä aikavälillä ja jotta sillä olisi merkitystä, odotamme neuvoston olevan rehellinen sen osalta. Haluamme neuvoston olevan meille rehellinen ja sanovan, että sen mielestä neuvoston ja parlamentin on käytävä läpi kyseinen menettely, jotta maatalouden menoista ja asiaan liittyvistä ongelmista päästäisiin sopimukseen. Jos se aikoo noudattaa samaa menettelytapaa kuin kahtena edellisenä vuotena, eli tapaa, joka on pääasiallisesti vain typerä näytelmä, jossa käydään läpi aloitteet tietäen varsin hyvin, että lopussa ei tehdä todellisia päätöksiä, sen tulisi kertoa tämä nyt. Tällöin se säästäisi paljon jokaisen aikaa. Se säästäisi meidän aikaamme ja ponnistelujamme emmekä nolaisi itseämme käymällä läpi tätä naurettavaa menettelyä - sillä sitä se on mielestäni ollut kahtena viimeisenä vuotena. Siksi toivon, että neuvosto voisi suhtautua asiaan paljon vakavammin ja toivon, että komissio välittää tämän neuvostolle.
Otsakkeen 1 osalta haluan sanoa esittelijälle, että ryhmäni kannattaa Rehderin ja muiden esittämää tarkistusta 11. Siinä on kuitenkin virhe ja pyytäisin sihteeristöä korjaamaan sen. Se olisi pitänyt esittää uutena kohtana 10 a eikä sillä olisi pitänyt korvata 9 kohtaa. Tällä korjauksella ryhmämme kannattaa tarkistusta.
Otsakkeen 2 osalta ryhmämme ei aio seurata parlamentin viimevuotista toimintaa, jota vastustimme, kun 1 miljardin ecun suuruiset maksut poistettiin rakennerahastosta. Olemme kuitenkin huolissamme sitoumusten ja maksujen välisestä erosta, sillä se ei edistä työpaikkojen luomista. Syy voi hyvinkin olla jäsenvaltioiden, mutta meidän on tehtävä täysin selväksi asiasta huolestuneille, että jos haluamme luoda yhteenkuuluvuutta, hyvinvointia ja työpaikkoja, rakennerahastoja tulisi hyödyntää optimaalisesti. Kannatamme 13 kohtaa. On kuitenkin sääli, että meidän on esitettävä tällaista suuntaviivoissamme.
Otsakkeen 3 osalta ryhmämme on aiemmin ollut sitä mieltä, että Euroopan laajuiset verkot (TEN) ja tutkimus ja kehitys ovat tärkeitä välineitä uusien työpaikkojen luomiseksi, ja olemme yhä samaa mieltä antaessamme tukemme pk-yrityksille. 21 kohtaan esittämällämme tarkistuksella haluamme osoittaa, että emme tarkoita ainoastaan tietyn tyyppisiä teitä puhuessamme Euroopan laajuisista verkoista. 22 kohtaa koskevalla tarkistuksella haluamme selventää kantaamme 200 miljoonan ecun myöntämiseen tutkimukseen ja kehitykseen. Otsakkeen 3 osalta tulemme antamaan täyden tukemme laajojen ohjelmien lisäksi pienemmille toimille, joiden parlamentti katsoo kuuluvan ensisijaisiin tavoitteisiin, joita ovat nuoriso, koulutus ja kulttuuri.
Ulkoisten toimien osalta komission on todella kiinnitettävä huomiota 27 ja 28 kohtiin. Sallikaa minun lisätä, että olemme tosissamme puhuessamme PHARE- ja TACIS-ohjelmista. Odotamme alustavalta budjettiesitykseltä jotain paljon konkreettisempaa. Budjettivaliokunnassa käydyissä keskusteluissa olemme tehneet selväksi, että PHAREn nykyisiä tavoitteita ei voida jatkaa ja että avainsanan tulisi olla " liittymistä edeltävä strategia" . Otsakkeen 5 osalta teksti on täysin selvä eikä meillä ole siihen kommentoitavaa.
Lopuksi Tomlinsonin mietinnön osalta totean, että tulette huomaamaan, että se on valmisteltu erittäin huolellisesti. Tomlinson on pyytänyt mahdollisimman useita henkilöitä osallistumaan mietinnön laadintaan. Täysistunnossa tehtiin vain yksi tarkistus, mikä mielestäni kertoo kaiken.
Haluaisin kiittää omaa pääsihteeriämme sekä henkilöstön ja rahoituksen pääosaston pääjohtajaa siitä, että he ovat osallistuneet tähän keskusteluun ja olleet osallisena tämäniltaisessa kokouksessa ja osoittaneet mielenkiintoa näihin suuntaviivoihin. Se on paljon enemmän, kuin mitä voidaan sanoa neuvostosta.

Elles
Arvoisa puhemies, samoin kuin edellinen puhuja haluaisin onnitella molempia tämäniltaisia esittelijöitä. Huomautukseni koskevat pääasiassa Tillichin mietintöä ja komission kertomusta komission talousarviosta vuodelle 1998. Haluaisin kuitenkin sanoa, että Tomlinson on tehnyt erinomaista työtä mietinnössään. Tiedämme kaikki, että hän on edistyksellinen mies, vähän kuin web-sivuja selaileva Batman, ja hän on paljon meitä edellä tietotekniikassa ja hän varmistaa, että parlamentti on hyvin perillä asioista.
Haluaisin myös onnitella Tillichiä hänen mietintönsä johdosta. Mietinnössä on esitetty ytimekkäästi suuntaviivat, joten annamme tänä iltana selvän viestin komissiolle ja neuvostolle. On valitettavaa, että neuvosto ei ole paikalla. Se ei ole hyvä merkki vuoropuhelumme jatkon kannalta. Ymmärrämme, että puheenjohtajamaa ei osoita kovinkaan suurta kiinnostusta tällaiseen arkiseen menettelyyn, joksi vuotuinen budjettimenettely on muodostumassa.
Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta haluaisin selventää kantaamme ryhmänä. Vuoden 1997 talousarviossa päätavoitteemme oli toimielinten välisen sopimuksen mukaisten sitoumustemme hoitaminen, ja toivoimme silloin sopimuksen jatkuvan aivan, kuten toivomme sen jatkuvan tämän budjettimenettelyn aikana. Toinen vuoden 1997 talousarviota koskeva tavoitteemme oli nollakasvu tai miltei nollakasvu Euroopan unionin valmistautuessa yhtenäisvaluuttaan.
Tämä kanta tulee muuttumaan hieman tänä vuonna, sikäli kuin neuvosto on valmis käymään vuoropuhelua parlamentin kanssa budjettivallasta. Tämän perusteella esitän kolme vuoden 1998 budjettivalmisteluja koskevaa seikkaa. Ensinnäkin haluamme, että tärkeimmät kohdat ratkaistaan, ja rohkaisemme komissiota ja puheenjohtajamaa Alankomaita keskittymään erityisesti oikeudelliseen perustaan. Tämä seikka on ollut ratkaisematta jo jonkin aikaa ja katsomme, että se tulisi ratkaista kaikilta osin ennen vuoden 1998 talousarvion ensimmäistä käsittelyä.
Haluamme myös varmistaa, että hallitusten välistä konferenssia koskevat parlamentin vaatimukset, etenkin pakollisia ja ei-pakollisia menoja koskeva esimerkki, otetaan käsiteltäväksi hallitusten välisessä konferenssissa, ja että saavutamme tyydyttävän ratkaisun.
Toiseksi suuntaviivat ovat erittäin selvät ensisijaisten tavoitteiden osalta. Suuntaviivoissa on esitetty neljä ensisijaista aluetta. Euroopan kansanpuolueen ryhmä haluaisi varmistaa, että hankkeita, joilla on kerrannaisvaikutus ja jotka tuovat todellista lisäarvoa EU: n rahoille, ei lopeteta ainoastaan siitä syystä, että komissio tai neuvosto haluaisi suuntaviivoihin antamallaan panoksella lopettaa tietyt parlamentille läheiset hankkeet. Haluamme varmistaa, että saamme rahoillemme vastinetta, ja vaadimme, että tiettyjä kohtia koskevien analyysien on oltava selviä. Tulemme tarkastelemaan komission asiaa koskevaa kertomusta.
Lopuksi tärkein osa tätä talousarviota - ja uskon ryhmäni yhtyvän tähän näkökantaan - on liittymistä edeltävä strategia. Terry Wynn on syystäkin kiinnittänyt huomion tähän seikkaan 27 ja 28 kohdissa. Koska uudet haasteet odottavat Euroopan unionia, tiedämme, että komissio tulee myöhemmin tänä vuonna laatimaan kertomuksia strategiasta, jota meidän tulisi noudattaa Euroopan unionin laajenemisen osalta ensi vuosikymmenellä. Meidän on otettava se huomioon vuoden 1998 talousarviossa ensimmäisenä askeleena.

Giansily
Arvoisa puhemies, annoitte minulle lopulta spontaanisti puheenvuoron, josta olen tyytyväinen. Aihe on tärkeä. Se ei innosta väkijoukkoja, kuten liian usein käy, sillä läsnä ovat vain tavanomaiset henkilöt, eli budjettivaliokunnan jäsenet, komissaari Liikanen ja budjettivaliokunnan hallintovirkamiehet. Koska kaikki läsnäolijat oppivat ajan kuluessa tuntemaan minut hyvin, olen varma, ettei kukaan heistä vastusta purkaustani ja että voin vakavasti ja rauhallisesti esittää ryhmäni kannan talousarvion suuntaviivoista sekä Tillichin ja Tomlinsonin mietinnöistä, joita onnittelen heidän työnsä johdosta.
Taloudellinen tilanne, jossa talousarvion suuntaviivat on laadittu, on uusi. Olemme tilanteessa, jossa markkinoilla otetaan huomioon yhtenäisen valuutan toteuttamisen. Olen vakuuttunut, että jäsenvaltioiden valuuttoihin kohdistuneet paineet, jotka ovat rikastuttaneet keinottelijoita viime vuosina, johtuvat suurelta osin markkinoilla vallitsevasta epävarmuudesta yhtenäisen valuutan toteuttamisen osalta. Korkojen lasku, säästöjen palautuminen Euroopan pörsseihin, sijoitusrahastojen (SICAV) luhistuminen ja dollarin arvon nousu osoittavat kaikki Euroopan talouksien palaamista normaalitilanteeseen ja uskoa kasvun jatkumiseen, joka on ainoa todellinen edellytys työpaikkojen luomisen elpymiselle.
Tämän vuoksi ryhmämme tukee Tillichin mietinnön Yleistä-osion 1 artiklaa, josta mieleeni on jäänyt erityisesti seuraava lause: " tukea jäsenvaltioita edelleen niiden pyrkimyksissä täyttää Maastrichtin sopimuksessa talous- ja rahaliiton toteuttamiseksi määrätyt lähentymisperusteet" . Mielestäni tähän on lisättävä, lisäyksenä kollegamme Wynnin äskeiseen puheenvuoroon, jossa hän totesi meidän kaikkien toivovan parasta mahdollista talousarviota, että paras mahdollinen talousarvio ei ole suurin mahdollinen talousarvio, vaan sellainen, jossa määrärahat tulevat parhaiten hyödynnetyksi. Uskon, että vuoden 1998 talousarvion kasvu ei ole suuri ongelma. Suuri ongelma on tietää, koska määrärahojen käyttöaste on lopultakin optimaalinen.
Tämän vuoksi ryhmämme luonnollisesti tukee budjettivaliokunnan määrittelemiä neljää ensisijaista tavoitetta, sillä näistä neljästä tavoitteesta yksi on minusta erityisen tärkeä. Tarkoitan pk-yritysten tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämistä työpaikkojen luomisessa, sillä usko kasvun jatkumiseen on ainoa todellinen edellytys työpaikkojen luomiselle.
Maatalouden osalta ryhmämme on sitoutunut pakollisten menojen periaatteeseen, ja haluaisin toistaa jälleen kerran: maataloutta koskeva talousarvio ei ole talousarvio, vaan markkinoita säätelevä tekijä, jota on käsiteltävä talouden eikä talousarvion ehdoilla. Tämä on yksi niistä asioista, joista olen usein eri mieltä kollegamme Brinkhorstin kanssa. Tämä ei kuitenkaan estänyt minua kannattamasta budjettivaliokunnan kokouksessa hänen tekemäänsä Tillichin mietinnön 4 artiklaa koskevaa tarkistusta, koska uskon, että todellisen vuoropuhelun käynnistäminen neuvoston kanssa on yksi talousarviomme onnistumisen ehdottomista edellytyksistä. Käytän tätä tilaisuutta todetakseni, että olen jälleen kerran järkyttynyt siitä, ettei neuvosto ole täällä meitä kuulemassa.
Määrärahojen käytön osalta on selvää, että PHARE- ja TACIS-määrärahojen huomattavan käyttämättä jättämisen pitää saada meidät vakavasti pohtimaan käyttämättä jääneiden määrärahojen uudelleenosoittamista. Uskon, ettei tilannetta, jossa kolme miljardia ecua on jäänyt käyttämättä ja jossa määrärahat on palautettava jäsenvaltioille, voida pitää hyväksyttävänä samalla kun toisilla aloilla on huutava puute määrärahoista.
Kannatan luonnollisesti toimenpiteiden tehostamista ja lisärahoituksen myöntämistä miinojen raivaamiseen entisessä Jugoslaviassa, koska uskon, että pakolaisia ei voida ohjata takaisin entiseen Jugoslaviaan jos rakennuksia ei rakenneta uudestaan, ja koska uskon, että asuntoja ei voida jälleenrakentaa ennen kuin miinat on raivattu.
Käsittelen Tomlinsonin mietintöä huomattavasti lyhyemmin ja esitän ainoastaan hyvin lyhyen havainnon kiinteistöjä ja tarvikkeita koskevista määrärahoista. Olemme kiinteistöjen kannalta epätavallisessa tilanteessa. Perustajiensa ikuiseksi tarkoittaman parlamentin vuokrausjärjestelyiden ei pitäisi rikastuttaa järjestelyjä hoitavia kiinteistövälittäjiä. Toivon erityisesti " Caprice des dieux'n" kellarikerroksen uskomattoman tapauksen osalta, että pystyisimme löytämään tyydyttävän ratkaisun ennen vuoden loppua.
Lisäksi esitämme huomenna erillistä äänestystä Tomlinsonin mietinnön 16 artiklan lopusta. Ryhmämme ei voi hyväksyä Euroopan parlamentin puhemiehen ja Luxemburgin suurherttuakunnan hallituksen välistä salaista sopimusta.

Brinkhorst
Arvoisa puhemies, viime vuoden talousarvion esittelijänä haluaisin aivan ensimmäiseksi toivottaa kaikkea menestystä seuraajalleni Tillichille ja vanhalle ystävälleni Tomlinsonille, koska vuosi 1998 on jälleen kerran ratkaiseva vuosi, ei ehkä niinkään taloudelliselta näkökannalta vaan vuoksi, miten tämä talousarvio myötävaikuttaa toimielinten välisen vuoropuhelun kehittymiseen.
Eurooppalaisena ja hollantilaisena olen pahoillani siitä, että neuvoston puheenjohtajamaa ei taaskaan ole läsnä, kuten se ei ollut BSE-keskustelujen aikanakaan. Haluaisin kysyä Liikaselta, mitä hän odottaa vuoropuhelulta. Vuoden 1998 talousarvio tulee onnistumaan vain siinä tapauksessa, että vuoden 1997 talousarviossa ratkaisemattomat tärkeimmät kysymykset tullaan ratkaisemaan. Muutkin ovat tuoneet tämän esille. Haluaisin yksinkertaisesti korostaa tätä seikkaa toteamalla, että jos me emme ratkaise niitä, päädymme varmasti ristiriitatilanteeseen.
Toiseksi vuosi 1998 on erittäin tärkeä, koska se tulee näyttämään, poistetaanko todelliset budjettivaltuudet vai ei. Tämäkin riippuu taas poissa olevasta puheenjohtajamaasta. Toinen ja kolmas pilari tulevat olemaan hyvin tärkeitä tulevaisuudessa, ei niinkään rahaliiton kannalta vaan vastuuvelvollisuuden ja demokraattisen valvonnan kannalta.
Ensisijaiset tavoitteet on määritetty, ja olen hyvin tyytyväinen, että tänä vuonna ensisijaisia tavoitteita on vähemmän verrattuna esimerkiksi viime vuoteen. Olen iloinen, että kaikki kollegat olivat tästä yhtä mieltä.
Haluaisin myös korostaa liittymistä edeltävää strategiaa. Elämme vaihetta, jossa Euroopan unioni tulee pian kattamaan nykyistä 15: tä maata laajemman alueen. Siksi on tärkeää uudelleenkehittää välineitä, ei ainoastaan uusia vaan myös nykyisiä jäsenvaltioita varten. Ryhmäni tukee PIM: n kaltaisen järjestelyn soveltamista maihin, joiden on orientoiduttava uudelleen Euroopan unionin nykyisessä tilanteessa, koska ne tulevat olemaan erityisen paineen alaisia. Tätä ei voida käyttää tekosyynä uusien maiden liittymisen viivyttämiseksi, mutta se tulee helpottamaan huomattavasti sitä, mitä tällä hetkellä ei vielä voi tehdä.
Lopuksi totean, että maataloudella on yhä suuri merkitys. Viimevuotinen tilapäinen menettely epäonnistui toimielinten välisten kysymysten vuoksi - toivon, että nämä saadaan ratkaistua - mutta myös toimielinten ulkopuolisten kysymysten vuoksi. Haluaisinkin taas kysyä komissiolta, mitä se odottaa poissa olevan neuvoston tekevän tältä osin.

Miranda
Arvoisa puhemies, tätä tärkeää keskustelua on jo käyty talousarvion valvontavaliokunnassa. Jäsen Tillichin esittämä mietintö aiheutti melko monta muutosta, vaikka olemme vasta talousarvion teon alkuvaiheessa. Muutokset saavat meidät tajuamaan, minkä me jo tiesimme: tämä taival, mikä meillä on edessämme joulukuuhun asti, ei ole helppo.
Emme sano tätä vain siksi, että olisimme eri mieltä Tillichin mietinnön kanssa. Sanomme tämän siksi, että meillä on vielä mielessämme viime vuoden kokemus ja varsinkin siksi, että meidän mielestämme mietinnössä on perustavanlaatuinen ristiriita. Ristiriita on se, että siitä on seurauksena toisaalta sopimuksia sääntöjen käyttöön otosta, joka koskee ja velvoittaa kaikkia - viittaan tietysti Edinburghin sopimukseen ja taloudellisiin näkymiin suhteutettuna institutionaalisten asioiden sopimukseen - ja toisaalta tietty tarkoitus yrittää saavuttaa aika rajoittava päämäärä, joka perustuu suunnalle, joka on otettu käyttöön ja jonka ainut päämäärä on laajentaminen ja joka on erityisesti keskittynyt talousalalle ja nimenomaan rakennemuutoksiin.
Omasta puolestamme haluamme väittää hyvin selkeästi, mitä tähän asiaan tulee, että olemme tietoisia tarpeesta löytää laajentamiskeinoja, mutta vastustamme ehdottomasti sitä, että uhrattaisiin yhdentyminen ja muut meidän mielestämme ensiarvoiset päämäärät yhteisölle saavuttaaksemme tämän päämäärän.
Se pääasiallisesti meidän erimielisyydestämme ehdotuksista, jotka alun perin laati jäsen Tillich. Niillä ehdotuksilla on kiistämätön ansionsa: ne on esitetty niin selvästi.
Rajoittava vaihtoehto on otettu mukaan ilman mitään erityisiä ehtoja jopa ennen kuin se oli alustavasti esitetty komissiolle ja ennen neuvotteluita neuvoston kanssa ja oli oltu jopa jo kutsumassa apua asian eteenpäin viemisessä.
Työttömyyden ehkäisemisen rahoitus oli rajoitettu summaan, joka aiottiin uhrata rakenteellisiin toimiin, mutta kuitenkin tuotiin esille vähäistä painotusta, jonka yhteiskunnalliset ongelmat saivat osakseen. Muistiossa osoiteltiin selvästi päämäärien hämärtymistä ja taloudellisia koukeroita tällä alalla.
Ero Edinburghin sopimuksen kanssa on selvä, eikä pelkästään rakennerahaston maksujen suhteen. Se tuntuu itsestäänselvältä kutsulta, joka oli osoitettu komissiolle tyyliin " merkitkää talousarvioon avustussummat, jotka vastaavat todellisia ennakkoarvioita" .
Mutta samanaikaisesti muistio oli aika antelias laajentamista ja myös tiettyjä erityissuunnitelmia kohtaan, joista on tulossa todellisia etusijan saavia suunnitelmia seuraavalle verovuodelle.
Sellaiset ehdotukset sen lisäksi, että saavat aikaan erimielisyyttä sisältönsä vuoksi, ne saattavat Euroopan parlamentin vaikeaan asemaan. Se jää täysin puolustuskyvyttömäksi neuvotteluissa, joita sen täytyy käydä neuvoston kanssa toistaen sen ja pahentaen todennäköisesti sitä, mitä, ikävä kyllä, tapahtui viime vuonna.
Mielestämme viime maanantaiset äänestykset talousarvion valvontavaliokunnassa osaltansa muuttivat suunnan tärkeällä ja mielekkäällä tavalla ensimmäisestä ehdotuksesta. Jää kuitenkin huolenaiheita.
On kuitenkin todella ristiriitaista arvioida heti neuvoston ehdotukset epärealistisiksi. Meidän käsittääksemme on oikein jättää mahdollisuuksia sopimusta varten, kuten esimerkiksi koko talousarvion nostamiseen. Tällä alalla meillä tärkein kysymys on avoimuus, joka saadaan aikaiseksi jättäen varaa maaseudun tulotuille. Näin on, koska emme ole vielä unohtaneet, että näin tämä alkoi viime vuonnakin. Kaikki oli yhtä ratkaisevaa käännöstä, jonka vuoksi puheenvuorot vähenivät Euroopan parlamentissa ja jonka vuoksi tehtiin paljon leikkauksia, joita useimmat jäsenet vastustivat, mutta ikävä kyllä ilman seurauksia.
On hyvin tavallista väittää, että historia ei toista itseänsä, mutta tosiasiat tekevät minusta varovaisen. Jotta emme taas toistaisimme tätä kulunutta sananpartta tällä kertaa, varsinkin sen jälkeen kun tiedämme mitä komissaari Fischler tänään kuulutti maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevässä valiokunnassa, jonka mukaan, ihan niin kuin kolme vuotta sitten, tästä lähtien maatalouden tukia ja rakennerahastoa leikataan yhtä paljon.
Toisaalta kuitenkin kohta 13 on vähintäänkin epäselvä. Sitä voi tulkita aika kierosti, jopa niin, että ymmärretään, että vaaditaan etukäteen rakennerahaston suunnitelma, jota emme voi tietenkään taata.
Voisimme käydä läpi muitakin kohtia, joiden takia olemme huolissamme, onhan kysymyksessä talousarvio, mutta haluaisin palata Tomlinsonin mietintöön. Minusta se on hyvä mietintö ja se antaa pysyvyyttä ja korostaa menneisyyden mielekkäitä suuntaviivoja ja sen vuoksi se ansaitsee meidän kannatuksemme.

Müller
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, esittelijä Tillich näyttää ensisijaisilla tavoitteillaan parlamentille periaatteessa oikean tien. Käytännössä herää kuitenkin kysymys, kuinka taistelu työttömyyttä vastaan ja valmistautuminen itälaajentumiseen pitäisi ilmaista aivan konkreettisesti lukuina. Kysyn siksi itseltäni: " Mitä näillä on tekemistä toistensa kanssa?" Mielestäni paljonkin, sillä elämme jo yhteisessä Euroopassa, vaikka kymmenen keski- ja itäeurooppalaisen maan liittymiset ovat edistyneet eri tavoin. Meidän täytyy olla mukana rakennemuutoksessa, jota koko Itä-Eurooppa käy läpi, ja jota EU-jäsenyyden huomioiminen vielä tulee korostamaan ja kiihdyttämään, aivan kuten olemme mukana jäsenvaltioidemme edessä olevassa teollisuuspolitiikan rakennemuutoksessa, teollisuuspolitiikan, jota täytyy pitää osittain vanhentuneena mallina.
Mikä olisikaan tärkeämpää kuin näiden Itä- ja Länsi-Euroopan rakennemuutosten mukanaan tuomien vaatimusten tarkastelu yhdessä ja niistä oppiminen molemmin puolin? Itä-Eurooppa voisi hyötyä meidän kokemuksistamme nykyisestä rakennepolitiikastamme ja tietysti myös päinvastoin. Juuri siksi ehdotan esittelijän otsakkeen 4 välineen lisäksi erityistä rakenneinstrumenttia uuteen lisäotsakkeeseen 2 a. Sillä korostamme lisää budjetin asteittaista siirtymistä ulkopolitiikasta sisäpolitiikkaan suhteessa liittyviin maihin. Muovaamalla kielteistä varausta saavutamme samalla teknisesti puhtaan ratkaisun, joka ei muuta velvollisuuksia jäsenvaltioita kohtaan.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, arvoisa komission edustaja, hyvät kollegat, ennen kaikkea haluaisin rohkaista arvoisaa puheenjohtajaa tästä suursiivouksesta, joka teetetään tänään. Arvoisa puhemies saa kaiken solidaarisuuteni! Tervehdin myös pääsihteeriä, joka ensimmäistä kertaa, uskon näin, nousee puhujakorokkeelle tässä kahta mietintöä koskevassa yöistunnossa.
Luonnollisesti osoitan suosiotani kahdelle esittelijälle. Todellakin, en voi olla tuomatta esiin huolestuneisuuttani erityisesti Tillichin mietinnöstä, mutta osittain myös edustaja Tomlinsonin mietinnöstä. Tillichin mietinnöstä, jota on parannettu tarkistuksin, herää minulle suuri huolestuneisuus, jonka haluaisin jakaa kanssanne näiden muutamien minuuttien aikana.
Minusta on kerrassaan mahdotonta ajatella, että parlamentti ryhtyy hoitamaan talousarviotaan tiukalla logiikalla, ja vielä nollakasvua osoittavaa talousarviota, ottamatta huomioon Amsterdamin konferenssin tuloksia ja sitä, mitä siitä voi seurata, jos, Luojan kiitos, Euroopan unioni löytää keinot antaa konkreettisia vastauksia haasteisiin, joista kaikki puhumme hyvin vakavalla äänellä: työttömyys ja niin edelleen.
Tämä arasteleva tapa käsitellä tekijöitä, jotka eivät aio korottaa pilkkuakaan yhteisön talousarviossa, jotka eivät halua vahvistaa henkilökuntaa eivätkä yhtenäisyyttä, kun taas muut toimielimet Amsterdamin konferenssin päätösten nojalla saavat lisää valtaa - komissio saattaa saada lisää toimivaltuuksia, unioni saa käyttöönsä uusia politiikkoja - tämä pelokkuus, joka saa meidät laskemaan, ikään kuin se olisi ensisijainen tehtävämme, kuinka paljon vuosilomia vietetään työpaikan ulkopuolella, ei näytä minusta kovinkaan rohkaisevalta aloitteelta.
Erityisesti, arvoisa puhemies, on korostettava, että koskien viime istuntokierroksella keskustelussa ollutta aihetta, johon parlamentti on uhrannut voimavarojaan jopa puheenjohtaja Santerille ja koko komissiolle esitettyyn epäluottamuslauseeseen saakka, ei voida puhua meille osoitetusta ensisijaisesta tavoitteesta, jota komissio meidän myötävaikutuksellamme on valmis tukemaan, ja velvollisuudesta suorittaa tiukempaa ihmisravinnon laadunvalvontaa terveys- ja elintarvikepolitiikan turvaamiseksi.
Ei ainoatakaan sanaa kaikesta tästä, arvoisa Tillich! Minulla on tässä tarkistusesityksiä, joita toivon teidän tarkastelevan huolellisesti. Meillä oli yhteinen tarkistus, joka selittämättömästi poistettiin. Toivon todella, että parlamenttimme haluaa uudistaa sen, jotta saisimme edes hieman logiikkaa keskustelunaiheeseemme.
Mitä tulee elintarvike- ja humanitaariseen apuun, olemme keskustelleet linjojen tärkeydestä ja käyttökelpoisuudesta. Olemme myös maininneet tapauksia, joissa niitä tarvitaan. Talousarvion kohtien B7-210, B7-212, B7-217 ja B7-219 käyttöasteet ovat 180, 160 ja 152 prosenttia. Mitäpä siis sanomme tähän? Estime important d'évaluer l'efficacité de la politique de l'aide humanitaire. Qu'est-ce qu'on doit évaluer?
Todellisuudessa on rohkaistava tätä politiikkaa ja saatava se toimivaksi. Myös tästä syystä olen esittänyt tarkistuksen, jonka toivon tulevan hyväksytyksi.

Puhemies
Kiitos Dell'Alba. Kaksinkertainen kiitos, puheenvuorostanne ja rohkaisevista sanoistanne, mutta vakuutan teille, että tällä puhemiehellä on hyvä vastustuskyky. Jos haluatte koetella sitä, voitte tehdä sen perjantaiaamuna, jolloin jatkan istunnon puhemiehenä. Mutta minun täytyy tunnustaa teille, että yleensä silloin, kun parlamentin jäsenet noudattavat työjärjestystä - kuten tapana on -,johtaminen ei itse asiassa ole työ, vaan ilo.

des Places
Arvoisa puhemies, herra komissaari, tutustuttuani mietintöönne, herra esittelijä, vertasin esitystänne komission maataloustuotteiden vuosien 1997-1998 hintapakettia koskevaan esitykseen.
Päätelmät on nopeasti tehty: yleinen talousarvio kasvaa kolme prosenttia, maatalousbudjetti kasvaa 0, 5 prosenttia, rakennerahastot kasvavat kahdeksan prosenttia. Kyseessä on selvästi maatalousbudjetin supistaminen suhteessa suuntaviivaan käyttäen tekosyynä EMOTR: n mukaisten määrärahojen käyttämättä jättämistä usean vuoden aikana ja rakennerahastojen kasvua, vaikka kaikki tietävät, että rakennerahastojen määrärahoista käytetään ainoastaan 70 prosenttia. Näitä asioita ei verrata samalla mittarilla; meille on selitettävä, miksi ei.
Maataloutta koskeva esityksenne, jota vastaavan myös komissio on tehnyt, saa meidät nyt ja tulevaisuudessa suuriin vaikeuksiin ennen vuonna 1999 järjestettäviä kansainvälisiä neuvotteluita. Jos nämä esityksenne hyväksytään sellaisinaan, yhteisö tekee vakavan strategisen virheen vähentäessään suurviljelmien tukea. Haluan muistuttaa, että tälläkin hetkellä Yhdysvalloissa tehdään juuri päinvastoin. Yhdysvaltain uusi lainsäädäntö takaa vuoteen 2 000 asti viljantuottajille vähintään aikaisempaa vastaavan tuen tason. Meidän kilpailijamme siis tulevat siis vahvistamaan yrityksiään ja voittamaan markkinaosuuksia. Me teemme tapamme mukaan päinvastoin ja kannamme, tai te kannatte, siitä vastuun.
Tässä tilanteessa ryhmämme ehdottaa kahta yksinkertaista tarkistusta joiden ainoana tarkoituksena on säilyttää maataloutemme tulevaisuus. Ensiksikin Euroopan unionin on pidettävä kiinni sitoumuksistaan maanviljelijöillemme ja toiseksi Maastrichtin lähentymisperusteita ei saa käyttää tekosyynä.
Komission esitysten heikkous huomioon ottaen on välttämätöntä säilyttää pakollisten menojen periaate maatalousbudjetin kaikkien budjettikohtien osalta. En voi kuvitella, herra esittelijä, että tänä Rooman sopimuksen neljäntenäkymmenentenä vuosipäivänä te ette ota huomioon yhteisen maatalouspolitiikan erinomaista onnistumista vaan tuomitsette sen.

Le Gallou
Arvoisa puhemies, vaikka kotivaltiossani olenkin oppositiossa hallitukseen nähden, mielestäni ministerineuvoston kanta on järkevämpi kuin komission ja parlamentin kanta.
Meille esitetty kolmen prosentin kasvu vaikuttaa minusta liialliselta. Missään Euroopan maassa vastaavat menot eli sijoitusmenot tai tukimenot eivät kasva. Ne pysyvät entisinä ja jopa laskevat. Tämän vuoksi todellista tiukkuutta ei ole kolmen prosentin kasvu, vaan tiukkuutta olisi menojen pysyminen korkeintaan entisinä. Ainoa hyväksyttävissä oleva kasvu yhteisön verotuksessa ja yhteisön julkisissa menoissa on nollakasvu. Se olisi voimakas viesti maksavalle kansalaiselle.
Sallikaa minun tehdä pieni välihuomautus. Niissä Etelä-Ranskan kaupungeissa, joissa äänestäjät ovat valinneet pormestareiksi omaan puolueeseeni, Kansalliseen rintamaan, kuuluvia henkilöitä, paikalliset verot laskevat vuonna 1997. Tämä on sekä yleisen mielipiteen että veronmaksajien mielestä erittäin hyvä asia. Se on erittäin voimakas viesti. Parlamenttimme pitäisi noudattaa heidän esimerkkiään, erityisesti koska esitetty kasvu perustuu pääasiassa rakennerahastojen kahdeksan prosentin kasvuun. Tämä kasvu ei ole realistinen. Se ei ole realistinen, koska kaikki tietävät, kuten on jo todettu, että varattujen ja käytettyjen määrärahojen erotus on merkittävä. Liiallisten määrärahojen osoittaminen, joita ei kaikkia kyetä käyttämään, johtaa luonnollisesti tuhlaamiseen. Kaikkialla missä on käytettävissä liikaa määrärahoja, kuten on rakennerahastojen laita, on olemassa tuhlauksen ja klientelismin vaara.
Rakennerahaston, kuten muidenkin määrärahojen kasvua perustellaan erityisesti sosiaalipolitiikkaa koskevien budjettikohtien osalta työllisyydellä ja työttömyyden torjunnalla. Valitettavasti rakennerahastot eivät luo työpaikkoja. Ne hävittävät työpaikkoja. Ne asettavat työpaikat liikkeeseen ja siirtävät niitä paikasta toiseen Euroopassa, eivätkä luo niitä. Työpaikkoja luodaan toisenlaisella talouspolitiikalla ja toisenlaisilla suhteilla muuhun maailmaan, mutta rakennerahastoista ei siihen ole.
Tästä saimme sitä paitsi esimerkin tänä aamuna. Sallitte minun palaavan siihen, nimittäin Renault'n tapauksen. Mitä oikein tapahtui? Euroopan unioni myönsi määrärahoja rakennerahastoista eteläisen Euroopan maille, erityisesti Portugalille ja Espanjalle. Luonnollisesti Renault rakensi sinne tehtaita, jotka tuottivat autoja pienemmillä kustannuksilla kuin pohjoisen Euroopan maissa olevat tehtaat. Rakennerahastot vaikuttivat tähän työpaikkojen luomiseen Etelä-Euroopassa. Koska kyseessä ei ole laajeneminen vaan pikemminkin taantuminen, niin vastaavasti Vilvoorden tehdas suljettiin, minkä johdosta yhteisö todennäköisesti korvaa rakennerahastoista työpaikkojen häviämistä.
Lyhyesti, rakennerahastot eivät luo työpaikkoja, vaan ne pikemminkin hävittävät niitä. Työttömyyden torjuntaan liittyvät sosiaalipolitiikat ovat tehottomia ja pyrkivät korkeintaan tekemään työttömyydestä siedettävämpää. Tällä tavalla ei Euroopan tilannetta paranneta.

Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, haluan ensimmäiseksi onnitella täällä läsnä olevia esittelijöitä, mutta keskityn Tillichin mietintöön, ja koska aikaa on rajoitetusti, otan esiin vain joitakin puolia tästä asiasta.
Kutsumme tätä mietintöä sanalla "guidelines" , toisin sanoen sen tarkoituksena on ohjata neuvostoa, antaa sille navigaationeuvoja, sanoa sille että näitä asioita Euroopan parlamentti pitää ensisijaisina. Luulen, että jos neuvosto on viisas, sen pitäisi ottaa tämä huomioon ensimmäisessä käsittelyssä.
Euroopan parlamentin ensimmäinen huomautus neuvostolle on, että parlamentissa on yhä edelleen olemassa erittäin merkittäviä riidanalaisia asioita. Haluaisimme lopultakin ratkaista ne yhdessä, muun muassa, ongelman oikeudellisesta perustasta, se vaikuttaa useisiin talousarvion suuntaviivoihin, erityisesti Euroopan kansalaisuuteen voimakkaasti liittyviin linjoihin.
Pitää mainita myös menojen luokittelun ongelma; se on merkittävä asia, ottaen huomioon, että Euroopan parlamentti on yksi budjettivaltaa käyttävistä elimistä.
Seuraava Euroopan parlamentin huomautus neuvostolle on se, että tämä parlamentti tietää hyvin millä politiikan aloilla ovat sille ensisijaiset asiat, mitä asioita se korosta; niistä tärkein on taistelu työttömyyttä vastaan. Luulen, että kukaan ei voi epäillä etteikö työttömyys olisi todellinen murhenäytelmä kaikille niille perheille joiden kohdalle se osuu. En halua lopettaa ennen kuin olen esittänyt yhden toivomuksen: toivon, että neuvosto lukisi tämän keskustelun sanatarkat istuntoselostukset saadakseen siten niistä tiedon, koska se ei ole katsonut tarpeelliseksi olla täällä läsnä.

Arias Cañete
Arvoisa puhemies, haluan onnitella esittelijä Tillichiä hänen erinomaisesta mietinnöstään ja lisäksi siitä, että hän on jatkanut tätä toimintaa tehden yhteistyötä parlamentin eri valiokuntien kanssa, sen jälkeen kun vuoden 1997 talousarvio on avattu, joka on osoituksena budjettivaliokunnan avoimuudesta ja yhteistyökykyisyydestä. Tämän avoimuuden tuloksena on ollut, että ei vähemmän kuin yksitoista parlamentin valiokuntaa on antanut tarkistuksia näistä talousarvion suuntaviivoista: 39 esitetyistä 134 tarkistuksista ovat saaneet tästä alkunsa. Ja tämä siitä huolimatta, että työ ei ole ollut helppo. Mietintö oli käännettynä käytettävissä 25. helmikuuta ja määräaika tarkistusten jättämisille oli 4. maaliskuuta. Käytännöllisesti katsoen tuskin oli aikaa toimia, varsinkin kun parlamentin tavalliset valiokunnat eivät saa osakseen erityiskohtelua määräajoissa, käännöspalveluissa, salien käytössä tai kokousten määräämisessä, kuten budjettivaliokunta.
Keskitytään aluepoliittisen valiokunnan tarkistuksiin; vaikkakaan kaikkia niistä ei hyväksytty kokonaisuudessaan, suuri osa niistä on liitetty Tillichin mietintöön, suoraan tai sovittelutarkistuksina, toinen osa menetti merkityksensä, koska ne hyväksyttiin suoraan mietinnön lopulliseen tekstiin.
Aluepoliittista valiokuntaa huolestutti paljon mietinnön kolmannen kappaleen alkuperäinen muotoilu, koska se hyväksyi budjettimenettelyn alusta lähtien ei ainoastaan talousnäkymien perusteella määrättyä kattoa keskimääräisesti vähäisemmän lisäyksen, vaan sen lisäksi se halusi soveltaa mainittua vähennystä samassa määrin kaikkiin kululuokkiin; se merkitsisi, että kuluja ei vähennettäisi ainostaan luokassa 2, vaan sama kulujen vähennys ulottuisi myös velvoiteluototukseen, ikään kuin ei olisi tiedetty, että talousnäkymissä ennakoidut rakennerahastojen määrärahat eivät perustu vain yksinkertaiseen määräykseen, vaan sen lisäksi ne ovat myös rakennerahastojen puiteasetuksen 12 artiklan 2 kappaleessa määrättyjen sitoumusten mukaisia kulukohteita.
Olemme kiitollisia siitä, että budjettivaliokunta on muuttanut mainittua kolmatta kappaletta Tillichin esittämän sovittelutarkistuksen mukaisesti, liittäen neuvostolle annettuihin ehtoihin rakennerahastojen puiteasetuksessa määrättyjen sitoumusten säilyttämisen. Mielestämme budjetista määräävän tahon ei pidä luvata kasvua eikä työllisyyttä.
Samasta syystä valiokuntaamme huolestutti mietinnön 12 kappaleen alkuperäinen muotoilu, ja mielestämme mainittua kappaletta muuttanut Christodouloun tarkistus 72 on onnistuneempi, koska se ensimmäiseksi mainitsee, että Edinburghin sitoumusten mukainen rakennepolitiikan jatkaminen on välttämätöntä, ja kuitenkin myös mainitsee huolen maksujen toimeenpanoasteesta ja pyytää komissiota tekemään yksityiskohtaisen mietinnön sekä antamaan esityksiä rakennepolitiikan järkiperäistämiseksi ja tehokkuuden lisäämiseksi.
Kokonaisuudessaan mietintö on mielestämme järkevä ja lopetan toistamalla onnitteluni Tillichille sen johdosta, että hän on laatinut mietinnön, jossa Euroopan talous- ja rahaliiton asettama vaatimus kurinalaisesta talousarviopolitiikasta sovitetaan yhteen taloudellisen ja sosiaalisen lähentymisen jatkumisen kanssa.

Virrankoski
Arvoisa herra puheenjohtaja, nyt käsiteltävinä olevat mietinnöt luovat hyvän pohjan ensi vuoden talousarvion valmistelulle, mistä haluan onnitella herra Tillichiä ja herra Tomlinsonia. Ensi vuoden budjetin ensisijaiseksi tavoitteeksi on määritelty työttömyyden torjunta. Se on painopisteluettelossa sekä ensimmäisessä että toisessa kohdassa.
Työttömyys on paha eurooppalainen vitsaus. Työttömien lukumäärä on jo lähes 20 miljoonaa, eikä työttömyyden kasvun taittuminen ikävä kyllä näytä olevan näköpiirissä. Eurooppalaisesta koheesiosta ei voida myöskään puhua, jos kansalaiset arvioivat, että Euroopan unioni ei pysty vähentämään työttömyyttä. Vielä vähemmän siitä voidaan puhua, jos herää epäilys, että Euroopan unionin politiikka sinänsä lisää työttömyyttä. Siksi työttömyyden vastainen taistelu on ymmärrettävä koko EU: n erittäin keskeiseksi tehtäväksi.
Uusien työpaikkojen luomisessa pienet ja keskisuuret yritykset ovat avainasemassa. Siksi on oikein, että budjetin toinen painopistealue on juuri pienten ja keskisuurten yritysten toimintaedellytysten parantaminen. Yritystoiminnan vahvistamisessa rakennerahastot ovat avainasemassa. Mietinnössä ilmenevä huoli rakennerahastojen sitoumusten ja maksujen suuresta erosta on osin aiheellinen. On tarpeetonta sitoa määrärahoja, ellei niitä käytetä. Viime viisivuotiskaudella lähes 20 prosenttia jäi käyttämättä. Arvoisa puheenjohtaja, näiden huomioiden kera jään suurin toivein odottamaan ensi vuoden budjettiesitystä.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, ryhmäni ei voi olla tyytyväinen meille esitettyyn mietintöön sellaisena kuin budjettivaliokunta on sen hyväksynyt. Pahoittelen erityisesti, että se välttämätön tiukkuus, joka vuoden 1998 talousarviossa piti olla, puuttuu mietinnöstä miltei kokonaan. Aikana, jolloin jäsenvaltioilta edellytetään huomattavia ponnistuksia julkisen talouden alijäämän ja julkisten menojen vähentämiseksi ja jolloin niiden on toisinaan myös korotettava veroja, ei ole tavallista esittää Euroopan yhteisön talousarvioon tällaista menojen kasvua vuosien 1996 ja 1997 talousarvioiden kasvun jälkeen. Meidän on osoitettava komissiolle, että haluamme asettaa itsemme vastaavaan tiukkuuden ilmapiiriin kuin missä kaikki jäsenvaltiot ovat ja tämä on otettava huomioon kaikkien yhteisön menojen osalta.
Pahoittelen myös, että esittelijän oikeutetusti mukaan ottama toissijaisuusperiaate on kadonnut talousarvion tarkastelun yhteydessä. Luonnollisesti kannatan kollegoitteni des Places'n ja Souchetin maataloustuottajien tulotuesta tekemiä havaintoja.
Haluaisin tehdä kaksi lisähuomiota, jotka selittävät ryhmäni mietintöä kohtaan tunteman vastenmielisyyden. Ensimmäinen liittyy tiedotuspolitiikkaan. Mietinnössä todetaan heti ensimmäisistä kohdista alkaen, että tiedotuspolitiikan osalta on tehtävä tarvittavat toimenpiteet. Tiukkuuden ilmapiirissä on tiedotuspolitiikkaa toteutettava siten, että ei käytetä liikaa varoja myymällä yhteisön eri jäsenvaltioiden kansalaisille yhä enemmän propagandalta vaikuttavaa tietoa.
Arvoisa puhemies, me emme hyväksy myöskään 37 kohtaa, joka käsittelee varsinaisen yhteisön ulkomaanpalvelun perustamista.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, tänä aamuna puheenjohtaja Santer sanoi Rooman sopimuksen 40vuotisjuhlallisuuksien yhteydessä, että " taloudellinen Eurooppa vaatii sosiaalista Eurooppaa" . Tästä syystä Euroopan parlamentti yhdessä Tillichin mietinnön kanssa korostaa työllisyyden merkitystä ehdottomana ensisijaisena tavoitteena, Euroopan unionin sosiaalisen ulottuvuuden merkitystä ja suurta panosta, jonka yhteisön rahoitus tuo tavoitteiden toteuttamiseen sosiaalialalla. Pidän siis välttämättömänä, että unionin rahoitustoimintaa eri sosiaalipoliitikkojen alalla jatketaan ja että sille annetaan käyttöön tarvittavat varat.
Olen myös hyvin pettynyt siitä, ettei neuvosto ole läsnä kiirehtimässä sopimusta oikeudellisista perusteista. Suoraan sanoen tällainen suhtautuminen on mielestäni käsittämätöntä ja aiheuttaa vain turhaa jäykkyyttä suhteessa erityisesti parlamenttiin.
Lisäksi pidän perustavanlaatuisena, että koulutuspolitiikan tukemisen lisäksi tämän otsakkeen rahoitustoimiin otetaan mukaan myös opetusta ja oppimista koskevassa valkoisessa kirjassa yksilöidyt tavoitteet. Tästä näkökannasta parlamentti on tänään äänestänyt erityisen mietinnön valkoisen kirjan arvioinnin kannalta.
Haluaisin kehottaa komissiota jatkamaan vuonna 1996 yhdessä jäsenvaltioiden kanssa aloittamaansa työtä Euroopan sosiaalirahaston käytön järjestelmällisemmästä ohjauksesta ja seurannasta. Tämä työ on osoittanut parannusta käyttöasteissa ja on osoituksena siitä, että kritiikit - joita on esitetty myös täällä tänä iltana - rakennerahastojen ja sosiaalirahaston alikäytöstä eivät todellisuudessa ole oikeutettuja. On käytävä katsomassa, tarkastettava, missä ongelmia esiintyy ja korjattava ne, koska käytettävissä olevat varat on hyödynnettävä kaikki ja parhaalla mahdollisella tavalla.

Sonneveld
Arvoisa puhemies, tässä vaiheessa on tärkeää, että meillä on maatalouden talousarvion suhteen selkeä mielipide Euroopan parlamentin panoksesta tämän talousarvion tärkeän osan kohdalla. Voimme todeta, että nyt käytävä keskustelu maatalouden talousarviosta on intensiivisempi kuin edellisinä vuosina käyty. Etenkin maatalousvaliokunnassa. Vain kiinteä yhteistyö maatalousvaliokunnan ja budjettivaliokunnan kesken voi turvata parlamentin roolin ja parantaa talousarvion laatua kokonaisuudessaan. Kyseessä on suurempi avoimuus ja arvioitujen menojen realistisempi arviointi ja sitä kautta myös muiden kuin maataloutta varten käytettävissä olevien varojen paras mahdollinen hyödyntäminen.
Tällä ensimmäisellä mietinnöllä esittelijä, kollega Tillich on tehnyt luottamusta herättävän avauksen. Toivon, että hän tulee osoittamaan tarvittavaa kekseliäisyyttä ja joustavuutta, jotta kyseisten valiokuntien yhteinen esiintyminen johtaisi Euroopan parlamentin ottamaan vahvaan kannanottoon.
Nyt itse asiasta. Ensimmäistä kertaa meillä on esitykset, joissa esitetään maatalouden talousarvion takia muutoksia tulonlisiin menoja koskevien normien täyttämiseksi. Mutta neuvosto on yksipuolisesti laatinut nämä normit. Maatalouden talousarviosuositus ei ole ilmeisesti näytellyt mitään osaa tässä.
Vielä oudompaa on, että esitetyt tulonlisien alennukset olisivat pysyviä, vaikka syynä tähän esitykseen on jokseenkin ainutlaatuinen asia, eli BSE-tauti. Mielestäni tällaisen maatalouspolitiikan harjoittaminen ei edistä kyseisten tuottajien luottamuksen saavuttamista. Heillä on oikeus sen elinkeinon vakavaan ja syvälliseen käsittelyyn, josta he ovat riippuvaisia ja jota koskevat valtuudet on miltei kokonaan luovutettu Euroopan unionin elimille.

Fabra Vallés
Arvoisa puhemies, sallikaa minun ensimmäiseksi kiittää esittelijä Tillichiä, hän on osoittanut joustavuutta asiakirjansa käsittelyn aikana valiokunnassa, missä vastakkain eivät ainoastaan ole aatteelliset ja alueelliset käsitykset, vaan myös neuvoston ja komission käsitykset.
Siksi on ilmeistä, että Euroopan parlamentti ei voi helposti vaikuttaa, jos esittelijän ensisijaisena huolenaiheena ei ole aikaansaada laajaa yhteisymmärrystä kyseessä olevasta asiakirjasta. Tämän yhteisymmärrykseen liittyen on mielestäni oikein, että on poistettu ajatus siitä, että talousarvion pitää saada vaikutteita subsidiariteetista, koska juuri talousarvioa on se väline, jolla yhteisön politiikka pannan toimeen, eikä se, millä määrätään subsidiariteetista.
Olen täysin yhtä mieltä esittelijän kanssa asioiden tärkeysjärjestyksestä, kuten hän ne mietintönsä 15 kohdassa ilmaisee, kunhan vain emme unohda tiettynä päivänä Torinossa sovittuja summia. Tarkoitan nyt 2 kohtaa, vaikka velvoiteluototuksen tason määrääminen todellisten ennusteiden mukaisesti vaikuttaakin johdonmukaiselta, mielestäni vähemmän riitaa syntyisi siitä, että Edinburghin sitoumuksia ei rikota. Aivan eri asia olisi, jos päätämme että rahoitussopimusta pitää tarkistaa niiden sitoumusten automaattiseksi mitätöimiseksi, joita edunsaajat eivät ole käyttäneet.
Tillich, ehtojen asettaminen jo hyväksytyille ohjelmille vuosittaisen talousarvion avulla on vaikeaa, joten EMOTR: n kulujen käyttö muuhun ei ole paras mahdollinen tapa toimia ympäristön hyväksi.
Tämän talousarvion suurin kysymysmerkki ehkä on PHARE-, TACIS- ja MEDA-ohjelmat. Kuinka onnistumme, toiveidemme mukaisesti, olemaan realistisempia, Cannesin Eurooppa-neuvoston sopimuksia rikkomatta?

McCartin
Arvoisa puhemies, haluan kiittää Tillichiä hänen mietinnöstään ja onnitella häntä hänen uutterista ponnisteluistaan lähes kaikkien näkökannan sisällyttämiseksi mietintöön.
Yleisessä osassa hän esittää kansallisten hallitusten tukemista Maastrichtin sopimuksessa määrättyjen perusteiden täyttämiseksi. Mielestäni tämä on epärealistista. Me kulutamme 1, 22 % yhteisön bruttokansantuotteesta. Kansalliset hallitukset kuluttavat 46 %. Prosenttiasteen nostaminen tai laskeminen yhdellä tai kahdella asteella ei vaikuta havaittavasti kansallisten hallitusten kykyyn saavuttaa Maastrichtin sopimuksen standardit.
Kuluttamamme talousarvion pienuudesta huolimatta useat puhuvat menojen vähentämisestä. Mielestäni tämä on epärealistista. Tillich on esittänyt neljä ensisijaista tavoitettaan, joihin Fabra Vallés viittasi ja joita hän kannatti. Myös minä tuen pieniä ja keskisuuria yrityksiä, työttömyyden torjumista sekä nuoriso- ja kulttuuriohjelmia. Ne ovat tärkeitä. Olemme kuitenkin kohdistaneet 80 % talousarviosta maatalous- ja rakennerahastoihin. Jos tarkoituksemme on yhtään edistää ensisijaisiksi tavoitteiksi ehdotettuja politiikoita, käytettävissämme olevia varoja on lisättävä ainakin jonkin verran.
Tillich ei juurikaan käsittele maataloutta. Hän vihjaa kuitenkin, että määräyksiä muuttamalla voimme säästää rahaa. Tämä osoittaisi varmasti uskon puutetta ja huonoa politiikkaa, sillä vuoden 1992 yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen tarkoituksena oli viedä meidät GATT-sopimusten seuraavalle kierrokselle. Meidän tulisi pyrkiä siihen, että jonain päivänä voimme nostaa tuottavuutta ja parantaa maatilojen tuloja maatalousmenojen vähentämiseksi. Toivon todellakin, että näin tulee tapahtumaan. Meidän on kuitenkin pysyttävä tässä päivässä. Me huolehdimme liikaa. Kyseessä on kuusivuotinen ohjelma. On tärkeämpää, että rahat käytetään hyvin kuin että ne käytetään kokonaan.

Liikanen
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on keskustellut tänä iltana vuoden 1998 yleistä talousarviota koskevista ensisijaisista tavoitteistaan. Komission tehtävänä on tässä vaiheessa kuunnella. Toimielimet pitävät ensimmäisen keskustelunsa näkökannoistaan talousarvion ensisijaisia tavoitteita koskevassa kolmenkeskisissä neuvotteluissa 9. huhtikuuta tänä vuonna.
Komissio hyväksyi talousarvionsa suuntaviivat vuodelle 1998 tammikuun lopussa. Tämä on toinen kerta, kun komissio toimii näin. Tämä menettely on yksi ensimmäisistä uudistuksista, joilla lujitetaan komission varainhoitoa, ja se on täyttänyt odotukset. Komissio päätti jatkaa talousarviota koskevaa kurinalaisuutta, jonka se aloitti vuoden 1997 talousarviossa ja jota budjettivallan käyttäjä on myöhemmin lujittanut.
Ensimmäinen syy tämän kurinalaisen lähestymistavan säilyttämiseen on sama kuin viime vuonna. Jäsenvaltiot jatkavat usein tuskallisia ponnistelujaan saadakseen julkisen taloutensa kuntoon ennen talous- ja rahaliiton solmimista. Yhteisön talousarvio ei tietenkään ole suuri, mutta sen on rohkaistava ja helpotettava näitä ponnisteluja omissa rajoissaan.
Toinen syy kurinalaisuuteen on tulossa vähitellen yhä tärkeämmäksi. Seuraavan laajentumiskierroksen lähestyessä on valmisteltava yhteisön taloutta. Tämä vaikuttaa sekä kulutustasoon että yhteisön rakenneohjelmiin. Näistä seikoista tullaan keskustelemaan yksityiskohtaisemmin hallitusten välisen konferenssin jälkeen, mutta joustava siirtyminen laajennettuun yhteisöön on mahdollista vain, jos jäljellä oleva aika käytetään tarvittavien muutosten tekemiseen.
Talousarvion suuntaviivoja koskevassa keskustelussaan komissio päätti myös uudesta menetelmästä talousarvion kurinalaisuuden uudelleenvahvistamiseksi. Tosiasiassa perinteinen menettelytapa seurata varainhoito-ohjelmaa pienin marginaalein ei ole tarkoituksenmukaista vuonna 1998. Se johtaisi yhteisön talousarvion 10 %: n tai sitä suurempaan kasvuun. Verratkaamme tätä jäsenvaltioiden ennakoituun alle 3 %: n kasvuun. Olisi mahdotonta perustella tällaista talousarvion kasvattamista yhteisötasolla Euroopan kansalaisille ja veronmaksajille.
Tästä syystä komissio on ottanut käyttöön uuden lähestymistavan, joka vastaa perusteltua kokonaiskasvua ja jonka puitteissa se tulee keskustelemaan ensisijaisista tavoitteista. Se on päättänyt pyrkiä rajoittamaan kasvun mahdollisimman lähelle 3 %: a vuonna 1998. Huomasin Tillichin mietintöluonnoksesta, että komissio ja parlamentti ovat yhtä mieltä tarpeesta tukea jäsenvaltioita niiden ponnisteluissa lähentymiskriteerien saavuttamiseksi. Ehtojen, jotka ovat tai voivat olla saavuttamattomissa, ei tulisi varjostaa vuoden 1998 talousarvion sopivasta kasvusta käytäviä keskusteluja.
Brinkhorst kysyi minulta puheenjohtajamaa Alankomaiden halukkuudesta myötävaikuttaa osaltaan keskinäiseen ymmärrykseen näissä asioissa. En voi kommentoida tuloksia, mutta voin sanoa, että puheenjohtajamaa Alankomaat on osoittanut paljon kiinnostusta talousarvioon liittyviin kysymyksiin. Paras merkki tästä on se, että talousarvioon liittyvistä kysymyksistä tullaan keskustelemaan kahdessa Ecofin-neuvostossa, vaikka puheenjohtajamaa ei olekaan täällä läsnä.
(Tomlinson esitti välihuomautuksen.) Minun on sanottava Tomlinsonille, että parlamentissa käsiteltiin tänä aamuna toista hyvin tärkeää mietintöä, jota puheenjohtajamaa seurasi tiiviisti ja tarkkaavaisesti.
Komission 3 %: n tavoitteen taustalla ovat jäsenvaltioiden ennakoidut kehitysnäkymät. Se näyttää kuitenkin myös olevan kohtuullinen kompromissi välttämättömän kurinalaisuuden ja unionin nykyisten sitoumusten kunnioittamisen välillä. Varainhoito-ohjelman tasolla kyse on etenkin rakennerahastojen maksusitoumusmäärärahoista. Edinburghissa tehdyt päätökset viittaavat 8 %: n kasvuun verrattuna vuoteen 1997. Nykyisissä olosuhteissa luku on melko korkea. Jolleivät neuvosto ja parlamentti kuitenkaan sovi, että toimielinten välistä sopimusta muutetaan - oletan Tillichin mietinnön perusteella, että parlamentti ei halua olla osallisena tällaisessa sopimuksessa - komissio kunnioittaa otsakkeen 2 maksusitoumusmäärärahoja koskevia tavoitteita.
Maksujen osalta on ehdottomasti vältettävä ylibudjetointia. 3 %: n yleistavoite on vaikea saavuttaa, mutta jos kolmannekselle talousarviosta hyväksytään 8 %: n kasvu, se ei ole mahdotonta. Se vaatii kuitenkin, että muiden otsakkeiden menot kasvavat hyvin vähän. Tämä ei tietenkään sulje pois muutamien tiettyjen ensisijaisten tavoitteiden lujittamista, jos toisia toimintoja vähennetään tai lakkautetaan vaiheittain.
Komissio ei ole ottanut kantaa otsakkeiden väliseen tasapainoon, mutta on ilmeistä, että kurinalainen tulos on mahdollista vain, jos kaikki toimielimet toimivat talousarvion eri osia koskevien velvollisuuksiensa mukaisesti. Näin ollen komissio hyväksyi viime viikolla ehdotuksen vuosien 1997 ja 1998 maatalouden hintapaketista, joka on yhdenmukainen sen yleisen talousarviostrategian kanssa, jos - ja tämä on merkityksellistä - komission ehdotus viljelyn alalla tehtävistä muutoksista tai vastaavat säästöt hyväksytään.
Otsakkeen 4 osalta komissio työskentelee PHARE: a koskevan arvion parissa esittelijän hahmotteleman lähestymistavan mukaisesti -tämän seikan nostivat esille myös Wynn ja Elles. Toivon, että komissio voi keskustella asiasta ensi viikolla tai viimeistään kahden viikon kuluttua. Omalta osaltaan komissio on päättänyt ehdottaa henkilöstön osalta toista nollakasvun vuotta laajentumiseen liittyviä virkoja lukuun ottamatta ja se on sopinut uusista määrää koskevista aloitteista, joilla henkilöstövaroja siirretään edistämään ensisijaisia tavoitteita.
Lopuksi haluaisin toivottaa esittelijöille Tillichille ja Tomlinsonille sekä budjettivaliokunnan puheenjohtajalle Samlandille onnea vuoden 1998 talousarviomenettelyssä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Pohjoinen-etelä -yhteistyö ja huumausaineiden vastainen toiminta
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu kehitys ja yhteistyövaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0059/97) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta neuvoston asetuksen hyväksymiseksi pohjoinen-etelä -yhteistyöstä huumausaineiden ja niiden väärinkäytön vastaisessa toiminnassa (C4-0630/96-95/0167(SYN)) (Esittelijä: Liese).

Liese
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, maailmassa on 40-50 miljoonaa laittomista huumeista riippuvaista ihmistä. Tämän luvun taakse kätkeytyy paljon kauheita kohtaloita. Huumeriippuvuuteen ja huumekauppaan on paljon syitä, ja tällaisten ongelmien ratkaisemiseen tarvitaan yhteinen lähtökohta. Usein unohdetaan, että kehityspolitiikka voi ja sen täytyy olla huomattavassa osassa onnistuneessa huumeongelman vastaisessa taistelussa.
Köyhyys ja alikehitys ovat suoria syitä laittomien huumeiden viljelyyn kehitysmaissa. Mafian on helppo toimia, jos tarjolla ei ole laillisia vaihtoehtoja. Toinen ongelma, joka unohdetaan usein, on se, että huumekauppa ja siitä saatava suuri rahamäärä, joka kyseiseen maahan virtaa, johtavat kansallisen valuutan keinotekoiseen yliarvostukseen. Se tarkoittaa, että niitä, jotka elävät laillisista tuotteista, rangaistaan oikeastaan kaksin verroin, koska he voivat ansaita vähemmän. Tässäkin tapauksessa rehellistä sakotetaan tyhmyydestä.
Huumeongelman ratkaisemiseksi tarvitaan siis myös kehitysyhteistyön varoja. Valiokunta kannatti yksimielisesti tätä suunnitelmaa, ja kiitän kaikkia, jotka auttoivat tämän mietinnön laatimisessa. Kiitän erityisesti komissiota hyvästä yhteistyöstä ja parlamentin edustajia, jotka olivat mukana vaikuttamassa tähän mietintöön.
Me olemme onnistuneet välttämään siirtämästä ideologisia ristiriitoja kehityspolitiikkaan. Emme ole käyneet perusteellista keskustelua laittomien huumeiden vapauttamisesta, sillä sellainen keskustelu ei olisi juurikaan palvellut tavoitetta - se ei olisi poistanut mitään ongelmista.
Mitkä ovat mietinnön ja samalla kehitys- ja yhteistyövaliokunnan keskeiset tavoitteet? Haluamme, että maat, joiden kanssa teemme yhteistyötä, ilmaisevat poliittisen tahtonsa taistella huumeita vastaan erityisesti säätämällä kansallisia lakeja rahanpesusta ja valvomalla niitä myös asianmukaisesti. Haluamme, että ihmisoikeuksia todellakin kunnioitetaan, ja haluamme, että naisten avainasema huomioidaan vaihtoehtoisessa kehityksessä. Tuemme myös komissiota sen pyrkimyksessä tehdä yhteistyötä huumeiden vastaisessa taistelussa Yhdistyneiden kansakuntien kanssa.
Esittelijänä keskeisenä tavoitteenani oli - valiokuntakin on kanssani samaa mieltä tästä - korostaa vaihtoehtoista kehittämistä. Vaihtoehtoinen kehittäminen tarkoittaa sitä, että ihmisille annetaan mahdollisuus ansaita elantonsa viljelemällä laillisia tuotteita, jolloin he eivät enää ole riippuvaisia laittomista huumekasveista. Tämä kuulostaa yksinkertaiselta, mutta on kuitenkin käytännössä vaikeaa. Tämä ei tarkoita vain, että kokapensas- tai unikkoviljelmät korvataan jollain muulla, vaan me tarvitsemme kokonaissuunnitelman. Täytyy olla tarjolla koulutusmahdollisuuksia, markkinarakenteita muille tuotteille sekä kuljetusväyliä. Jos kaikki nämä ovat olemassa, vaihtoehtoisen kehittämisen suunnitelma toimii.
Minulla itselläni oli tilaisuus seurata Kolumbiassa Yhdistyneiden kansakuntien projekteja, joiden rahoituksessa yhteisö oli osittain mukana. Minuun teki suuren vaikutuksen se mahdollisuus, että suuria laittomia huumeviljelyksiä pystyttiin todellakin korvaamaan laillisilla viljelyksillä, minkä avulla ihmisille pystyttiin antamaan tulevaisuudennäkymiä. Tässäkin tapauksessa vaatimuksena on kuitenkin oikeusvaltion vähimmäispuitteet ja se, että laittomien huumeiden parissa toimijat myös tuomittaisiin joskus.
Neuvosto hyväksyi monia mietinnön osia ensimmäisessä käsittelyssä. Erityisesti tunnustusta ansaitsevana pidän sitä, että alun ongelmien jälkeen se on jättänyt lainsäädännölliset pikkutarkkuudet sivuseikaksi ja tunnustanut parlamentin osallistumisoikeuden tässä asiassa. Valitettavasti me emme ehtineet kuitenkaan käsitellä kaikkia kohtia ja erityisesti vaihtoehtoisen kehityksen kysymykseen ehdotamme siksi vielä yhtä tarkennusta.
Haluamme, ettei vaihtoehtoista kehitystä rahoiteta vain tästä talousarvion kohdasta, vaan että tutkitaan järjestelmällisesti, voitaisiinko yhteisön ja Euroopan kehitysrahaston muitakin rahoitusvälineitä käyttää vaihtoehtoisen kehityksen tukemiseen. Meidän täytyy sitoutua perusteellisemmin tähän alaan. Se tarkoittaa tietysti myös, ettei kehitysapua saa leikata, vaan että meidän täytyy saada vielä lisää varoja laittomien huumeiden vastaista taistelua varten. Muuten Euroopan neuvoston lausunnot huumeiden vastaisesta taistelusta eivät ole kovinkaan uskottavia.

Vecchi
Arvoisa puhemies, ennen kaikkea haluaisin onnitella esittelijää, edustaja Lieseä hänen erinomaisesta työstään näinä kuukausina ja onnistumisestaan, yhteistyössä kaikkien meidän kanssa, saada kehitys- ja yhteistyövaliokunta ilmaisemaan yksimielisesti kantansa, jopa kahteen kertaan.
Yhteistyön kehittyminen huumeiden ja huumausaineriippuvuuden vastaisessa taistelussa on tavoite, jonka parlamentti on asettanut jo kauan sitten järjellisen vastauksen löytämiseksi yhteen niistä ongelmista, jotka mullistavat miljoonien ihmisten elämän niin pohjoisen kuin etelänkin yhteiskunnissa, jotka saastuttavat poliittiset, sosiaaliset ja taloudelliset suhteet kansainvälisellä tasolla ja jotka ovat pääasiallinen lähde ja pääasiallinen ylläpitäjä kannattavimmalle rikollisuuden muodolle kansainvälistä tasoa ajatellen.
Myös huumeiden ja huumausaineiden leviämisen vastaisen taistelun alalla kehitysyhteistyö on samaan aikaan suuri kansainvälisen solidaarisuuden osoitus ja osoitus yhteistyöstä kolmansien maiden kanssa sekä järkevä tehokkaampi ennaltaehkäisevä keino näiden ongelmien kohtaamiseksi ja ratkaisemiseksi, jotka koskettavat suoraan meidän yhteiskuntaamme.
Me olemme asettaneet kolme tavoitetta, jotka yhteisön toimielimet esittävät tässä esityksessä asetukseksi: ensinnäkin, pienentää huumeiden tuottamisen vaikutusta huumeiden käytön kysyntää lisäävänä tekijänä; toiseksi, vähentää mafian ja kartellien valtaa vetämällä heidän toiminnaltaan jollain tavoin perusta pois, kaventamalla heidän toimintapohjaansa; kolmanneksi, pienentää huumeiden tuotannon keskeistä merkitystä taloudelle suuressa osassa kehitysmaita.
On siis tärkeää löytää järkevä esitys, sillä on saatava aikaan yhteinen logiikka etelän kansojen kanssa, joille huumausaineiden tuotanto ja kauppa on usein ainoa tai pääasiallinen toimeentulon lähde.
Tämä näkökohta korostaa oikeutetusti opetuksen ja kyseisten kansojen huomioonottamisen keskeistä merkitystä, mutta ennen kaikkea tärkeää on kehityspolitiikkojen yhdenmukaistaminen ja köyhyyden vastainen taistelu yhdessä huumeiden tuotannon vastaisen taistelun kanssa.
On oikeutetusti muistutettu, ettei ratkaisuksi riitä ainoastaan viljelykasvin korvaaminen toisella. Tarvitaan yhteiskunnallinen järjestö, joka taistelee mafiaa vastaan, kehittää naisen asemaa ja vaihtoehtoisia kehityshankkeita, jotka perustuvat tuottavien talousjärjestelmien elvyttämiseen ja, vielä yleisemmin, yhteiskunnan elvyttämiseen.
Parlamentin ensimmäisen käsittelyn jälkeen muutamat hyväksytyistä tarkistuksista hyväksyttiin myös neuvostossa. Kuitenkin katsomme oikeutetusti, että jotkut kysymykset on jätetty varjoon, erityisesti naisen asema, toimien vaikutukset yhteiskuntaan ja ympäristöön, ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja hyvä hallintotapa. Tästä syystä ryhmämme äänestää komission hyväksymien kehitystä koskevien 23 tarkistuksen puolesta.

Stewart-Clark, Sir Jack
Arvoisa puhemies, luin hyvin kiinnostuneena tämän Euroopan unionin neuvoston yhteisen kannan. Huomasin, että erittäin vaikuttavia toimia oli suunniteltu. Mehän suorastaan pyrimme auttamaan kehitysmaita! Tämä on erittäin kiitettävää, sillä me viemme synteettisiä huumausaineita näihin maihin ja kerrankin emme syytä niitä huumausaineiden tuonnista Eurooppaan.
Koska olen kuitenkin ollut tekemisissä huumausaineisiin liittyvien asioiden kanssa ja olen hiljattain keskustellut Yhdysvaltojen ulkoministeriön ministerin Gelbardin kanssa, tiedän, että Yhdysvallat on käyttänyt 1000 milj. dollaria sadon hävittämiseen Boliviassa. He eivät ole vielä puuttuneet Perun tilanteeseen, sillä heillä ei ole ollut paljon yhteistyötä maan kanssa. Arvioin, että vuosina 1998-2000 suoritettava työ tulee maksamaan noin 30 miljoonaa ecua. Pyydän teitä nyt vertaamaan Yhdysvaltojen yhden maan sadon hävittämiseen käyttämää 1000 miljoonaa dollaria 30 miljoonaan ecuun, joka käytetään ajanjaksolla 1998-2000 näiden hyvin suunniteltujen ja tarkkaan harkittujen suunnitelmien mukaan. Mitä teemme? Olemmeko tosissamme? En usko, että olemme tosissamme, jos käytämme tällaisen rahamäärän. Muuta sanottavaa minulla ei ole.

Howitt
Arvoisa puhemies, onnittelen Lieseä tämän mietinnön laadukkuudesta ja keskityn kolmeen tarkistukseen, joita jälleen kerran ehdotan hänen tuellaan.
Ensiksi tarkistus 3: tarve välttää ristiriitoja EU: n huumekaupan torjuntaa koskevan politiikan ja Maailmanpankin ja muiden rahoituslaitosten välillä. Kehitysmaiden huumekasvien tuottajia koskevat vaihtoehtoiset kehittämismahdollisuudet vaarannetaan liian usein näihin maihin suoraan tai epäsuoraan kohdistuvilla epäsuotuisilla makrotalouspolitiikoilla. Pientuottajien on erittäin vaikeaa viljellä vientiin muita kilpailukykyisiä kasveja rakennemuutosoloissa. Meidän säännöksissämme olisi viitattava tähän ja vaadittava, että komissio työskentelee jäsenvaltioiden kanssa kansainvälisissä järjestöissä olojen kohentamiseksi.
Toiseksi tarkistus 4, jolla halutaan varmistaa, että maan EU-tukea koskevat kelpoisuuskriteerit ja hankkeiden arviointikriteerit määritellään yhdessä yhteisön ja yhteistyöhallitusten tai -järjestöjen kanssa. On erittäin tärkeää, että EU ei seuraa Yhdysvaltojen esimerkkiä, sillä se on joissakin maissa asettanut yksipuolisesti huumeiden valvontatuen edellytykseksi sen, että satojen tuhoamista koskevat tavoitteet saavutetaan. Paitsi että satojen pakkotuhoaminen on pitkällä aikavälillä kyseenalaista, tällainen ehdollinen tuhoaminen aiheuttaa myös vakavia yhteiskunnallista levottomuuksia Bolivian ja Kolumbian kaltaisissa maissa.
Kolmanneksi tarkistus 5, jolla pyritään antamaan etusija sille, että pientuottajat voivat hyödyntää EU: n kaupallista suosituimmuusasemaa. Kehitystuen kohteena ja sen tähden myös sääntelyn kohteena tällä alalla pitäisi olla pienviljely, mukaan lukien laittomien kasvien viljelijät.
Meitä kaikkia täällä parlamentissa yhdistää päättäväinen taistelu huumekauppaa vastaan. Tässä säädöksessä tulisi kuitenkin yksilöidä käytännön toimenpiteet, joita tarvitaan, jotta EU: n huumeongelman yhteisvastuuta koskeva politiikka toteutuisi: kunnioitus aitoja kulttuurieroja kohtaan, keskittyminen köyhyyden torjuntaan ja tasapuolinen kauppa voivat onnistua, vaikka tukahduttamistoimet ovat epäonnistuneet. Sitoutukaamme omissa säännöksissämme näihin päämääriin.

Marín
Kiitos, arvoisa puhemies, hyvää iltaa sinne solidaariseen yksinäisyyteen (katalaaniksi). Paljon kiitoksia, Peter Liese, mietinnöstänne, uskokaa minua: komissio on ottanut huumeiden vastaisen taistelun yhdeksi ensisijaisista tehtävistään.
Huumeiden laiton käyttö, tuotanto ja kauppa, yhdessä rahanpesun kanssa, ovat ongelmia, joita monet Latinalaisen Amerikan, Afrikan, Keski-Idän ja Aasian valtiot joutuvat kohtaamaan.
Huumeiden laiton tuotanto - ei ole mikään salaisuus, kuten sanotte mietinnössänne - pyrkii laajentumaan ja kattamaan koko maailman, ei ole enää kyse siitä, että muutamissa Latinalaisen Amerikan, Afrikan, Keski-Idän tai Aasian kehitysmaissa viljellään ja jalostetaan kokapensasta, unikkoa tai hamppua. Myös teollistuneissa maissa ja muissa kehitysmaissa on ikävä kyllä aloitettu niin kutsuttujen skitsi huumausaineiden, synteettisten huumausaineiden, tuotanto.
Toisaalta huumausaineiden laittomasta käytöstä on tullut kansanterveydellinen ongelma yhä useimmissa kehitysmaissa, eikä ainoastaan rikkaissa maissa.
Ongelman leviäminen koko maailmaan on tiiviisti sidoksissa juuri huumausaineisiin liittyvän toiminnan tuottamaan hyötyyn, joka, kuten tiedetään, on valtavan suuri. Mutta rahanpesu ei ole kehittyneet pankkijärjestelmät omaavien teollisten maiden etuoikeus, vaan sitä tapahtuu vähän joka puolella, idässä ja lännessä, pohjoisessa ja etelässä.
Kuten tiedätte, Euroopan unioni on - vastauksena joihinkin Howittin esittämiin kysymyksiin - irrottautunut sellaisesta todistuspolitiikasta, jota Yhdysvallat harjoittaa, ja olemme ottaneet mukaan jaetun vastuun periaatteen, sekä Wienin poliittisessa kannassa että siinä tulevaisuuden kannassa, jonka Euroopan unioni tulee hyväksymään seuraavassa Yhdistyneiden kansakuntien huumausaineita käsittelevässä yleiskokouksessa. Sellaisen jaetun vastuun periaatteen, että vaikka tuottajamailla on erittäin vakava vastuu - sitä ei voi kieltää - myös käyttäjämailla on vakava vastuu. Ajattelemme, että ainoastaan jaetun vastuun periaatteen, yhteisvastuullisuuden, omaksumisen avulla voidaan luoda perusta kansainväliselle vuoropuhelulle, joka tekee mahdolliseksi kamppailun tätä vitsausta vastaan. Emme usko että, -ja tässä asiassa olette aivan oikeassa - että yksipuolisten todistusmenetelmien avulla saavutettaisiin varmoja tavoitteita huumausaineiden vastaisessa taistelussa.
Käsitellään ehdottomasti perustavaa laatua olevaa kysymystä, jonka mainitsi Stewart-Clark, vanha huumausaineongelman tuntija - hän on laatinut jo useita mietintöjä täällä Euroopan parlamentissa. Tämä talousarviolinja on todellakin hyvin vaatimaton verrattuna erilliseen huumausainelinjaan. Ei kuitenkaan saa unohtaa, että useissa kehitteillä olevissa yhteistyöohjelmissa, erityisesti Välimeren alueella - Marokon tapaus tai Latinalaisessa Amerikassa Bolivian ja Perun tapaus - suuri osa yhteistyöprojekteista pohjimmiltaan tähtäävät vaihtoehtoiseen viljelyyn. Boliviaan liittyen rohkenen kertoa teille erään asian: Bolivian Chaparén alueen vaihtoehtoista viljelyä rahoittaa Euroopan unioni. Yhdysvallat on sijoittanut siihen nolla dollaria. Pitää olla hieman varovainen kun esittää näitä vaikuttavia lukuja jotka liittyvät huumekaupan vastaiseen taisteluun, koska pitää tehdä ero sen välillä mikä on yhteistyötä poliisi- ja mikä sotilasmenojen kehityksessä. Jos Euroopan komissio sisällyttäisi mietintöönsä kaikkien 15 jäsenvaltion kansalliset talousarviot, kaiken mitä Scotland Yard käyttää, kaiken mitä ranskalaiset santarmit käyttävät, kaiken mitä Saksan poliisi käyttää ja kaiken mitä espanjalaiset santarmit käyttävät, kaiken mitä italialainen talouspoliisi käyttää, silloin Euroopan unionin huumeiden vastaisen toiminnan kulujen yhteissumma olisi varmasti myös vaikuttava. Mutta tämä on sellainen kysymys, jota täytyy katsoa eri näkökulmista.
Tätä talousarviolinjaa konkreettisesti katsoen, kenellekään ei ole salaisuus, että liikumme aivan erityisen vaatimattomissa puitteissa. Saanen paljastaa teille erään asian: Euroopan parlamentti itse, te itse, vuoden 1996 rahoitusnäkymiä käsiteltäessä, päätitte vähentää miljoonalla jo ennestään vaatimatonta 11 miljoonan ecun summaa. Eli on vaikeaa pyytää komissiolta selitystä siihen, miksi te päätitte laskea vielä lisää linjan jo ennestään vaatimatonta summaa.
Mutta haluan painottaa, että suuri osa yhteistyöohjelmista keskittyy näihin kysymyksiin. On luonnollisesti myös ongelmia, kuten ihmisoikeuksien suojelu, maailmanlaajuinen köyhyyspolitiikka - sen suhteen voimme hyväksyä Euroopan parlamentin suosituksen - ja, Liese, olen iloinen siitä, että olette ainakin tänä iltana tyytyväinen komissioon - ette arvaakaan kuinka liikuttuneita olemme kun parlamentti on tyytyväinen komissioon, koska niin ei tapahdu usein - että olemme valmiit hyväksymään käytännöllisesti katsoen 90 % tarkistuksistanne, vaikka niissä kyllä on joitakin, jotka aiheuttavat meille vaikeuksia. Jotkut muodollisesti, tarkistus nro 4, sekä toinen, nro 21, erityisesti komission sisäisen järjestyksen vuoksi. Luonnollisesti esitämme talousarvion linjojen toimeenpanon aina mieluummin vuoden lopussa kuin ensimmäisen vuosipuoliskon aikana, koska komissio yleensä määrittelee projektit tammi-, helmi- ja maaliskuussa, hyväksyy ne huhti-, touko- ja kesäkuussa ja tavallisesti ne pannaan toimeen loka-, marras ja joulukuussa. Siksi työskentely vuoden lopulla vastaa töiden sisäisen järjestyksen logiikkaa. Tarkistuksen nro 3 suhteen tiedätte, että komissio ei ole itsessään osa kansainvälisen instituutioiden järjestelmää. Se on työ, joka kuuluu Euroopan unionille, jota tavallisesti edustaa meidän kunnioitettu ministerineuvostomme. Siis, kiitoksia. Tämä mietintö on arvokas, ohjaava, mutta mitä epäilystä on vielä siitä, että käytöstä puuttuu globaali kehys, varsinkin talousarviota koskeva, jolla voitaisiin antaa uskottavuutta tälle mielenkiintoiselle huumepolitiikalle.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen. Sallikaa minun onnitella teitä erinomaisesta tavasta ääntää katalaania ja myös siitä että painotitte asiaa, jota, jos oikein ymmärsin, kutsuitte "solidaariseksi yksinäisyydeksi" , mutta varmaan, kun keskustellaan näin merkittävästä asiasta, kuten se mistä tänä iltana keskustelemme, meidän pitää luottaa siihen, että Arc-en-ciel in huolellinen lukeminen korjaa aukot keskustelussa.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Kehitysmaiden väestöpolitiikat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana kehitys- ja yhteistyövaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A40057/97) neuvoston yhteisestä kannasta neuvoston asetukseksi kehitysmaiden väestöpolitiikoille ja -ohjelmille annettavasta avusta (C4-0631/96-95/0166(SYN)) (Esittelijä: Nordmann).

Nordmann
Arvoisa puhemies, toivon, että väestöpoliittiset kysymykset herättävät yhtä paljon tyytyväisyyttä parlamentissa ja komissiossa kuin huumeista käyty keskustelu. Tämän tyytyväisyyden luomiseksi en palaa asian perustaan, sillä parlamenttimme on jo useaan otteeseen ilmaissut kannattavansa kehitysmaissa toteutettaville väestöpolitiikoille annettavaa unionin tukea, jossa pitäisi ottaa huomioon yksilön vapaan valinnan humanistiset arvot sen ohella, että se toimii terveydenhoitojärjestelmien kehityksen välineenä. Parlamentti koettanut kaivaa esille tätä filosofiaa, johon meille esitetty ehdotus asetukseksi perustuu.
Toisessa käsittelyssä voimme asettaa koetukselle Liesen äskettäin mainitseman tyytyväisyyden tilastollisella tasolla, koska käsittääkseni ensimmäisessä käsittelyssä tehdyistä 40: stä tarkistuksesta 26 on säilytetty yhteisessä kannassa. Lisäksi on tarkennettava, että ne tarkistukset, joita ei otettu yhteiseen kantaan, koskevat erityisesti toimintakehyksen laatimista tai suhteellista joustavuutta ja että kehitysvaliokunta ei katsonut aiheelliseksi vahvistaa joidenkin tarkistusten osalta eräänlaista tekijänylpeyttä.
Ensimmäinen tarkistus, josta pidämme kiinni, koskee joidenkin rahoitussitoumusten palauttamista, jotka on tehty unionin nimissä erityisesti Kairon konferenssin jälkeen vuonna 1994. Unioni oli ilmoittanut aikomuksestaan korottaa kehitysmaissa toteutettaville väestöohjelmille antamansa taloudellisen tuen 300 miljoonaan ecuun vuoteen 2 000 mennessä. Ja mikäli komissio ei ensimmäisessä käsittelyssä olisi esittänyt rahoitusta koskevaa selvitystä, neuvoston kirjaamat määrät jäisivät huomattavan paljon ilmoitettujen määrien alapuolelle, minkä vuoksi yksi tarkistuksistamme muistuttaa tästä sitoumuksesta. Kaikkea ei vielä ole sanottu, eikä kaikkea tulla sanomaankaan äänestyksen jälkeen, ja meillä on syytä olla tämän asian seurantaa koskeva budjettistrategia.
Toinen tarkistus, joka on hieman rituaalinomainen, koskee komitologian ongelmia. Annettuaan kantansa sääntelyvaliokunnalle, meidän valiokunnallemme, neuvosto teki klassisen ehdotuksen politiikan valvonnan ja seurannan uskomisesta neuvoa-antavalle komitealle.
Jäljelle jää joitakin Liesen uskoakseni oikeutetusti esittämiä tarkistuksia, jotka käsittelevät ensimmäisessä käsittelyssä äänestettyjä kohtia. Niissä käsitellään myös sellaisia säännöksiä, joita kehitysvaliokunta ei säilyttänyt. Tämän vuoksi, Liesen arvosta ja hänen asemansa kunniallisuudesta riippumatta, minun on esittelijänä vastustettava näitä tarkistuksia. Kyse on jälleen kerran hyvin pienistä näkökulmaeroista, tarkistusta 8 ehkä lukuun ottamatta, jonka hyväksyminen sellaisenaan aiheuttaisi mahdollisesti ongelmia sen panemisessa täytäntöön joissakin vaikeissa tai kiireellisissä tapauksissa.
Arvoisa puheenjohtaja, lukuun ottamatta tämän tarkistuksen mahdollisesti herättämää keskustelua, uskon voivani lopettaa toteamalla, että meidän on päätettävä tämä menettely tuntien samaa tyytyväisyyttä kuin edellisessä keskustelussa.

Liese
Arvoisa puhemies, väestönkasvu on monissa maissa kehityksen vaikeus. Se ei kuitenkaan missään tapauksessa ole ainoa syy köyhyyteen, ja puolueryhmämmekin on vakuuttunut siitä, ettei se ole pääsyy kehitysmaiden köyhyyteen. Väestönkasvua ei siksi pitäisi käyttää tekosyynä kieltäydyttäessä tarvittavasta avusta ja tarvittavista kaupan etuisuuksista. On kuitenkin myös totta, että väestönkasvuun täytyy puuttua energisesti. Siihen täytyy löytää ratkaisuja, myös ihmisten näkökulmasta. Omakohtaiseen kokemukseeni perustuen olen vakuuttunut siitä, etteivät perheet ja erityisesti naiset ole onnellisia suuresta lasten määrästä. Juuri naiset toivovat tietoa syntyvyydensäännöstelystä, ja he haluavat käytännön apua. Minusta on oikein, että Euroopan unioni tarjoaa tämän tiedon ja käytännön avun. Apu ei saa tietystikään olla vain kondomien jakamista, sen me kaikki tiedämme. Tarvitaan yhdistettyjä toimia, ja koulutus - erityisesti naisten koulutus - on avain väestöongelman hallintaan saamiseen.
Puolueryhmällämme on erityinen tavoite, joka on jo tullut selväksi keskustelussa. Haluamme, että erityisesti eitoivotut raskaudet estetään. Toisaalta tämä tarkoittaa, koska tässä on kyseessä väestöpolitiikkaa, väestötiedettä, koskeva talousarviokohta, että haluamme tässä sovellettavan Kairon konferenssin päätöstä. Tämä tarkoittaa sitä, ettei abortti ole ehkäisyväline. Jos puhutaan väestötieteestä eikä humanitäärisestä avusta yleisesti, aborttia ei voida perustella puutteellisissa lääketieteellisissä oloissa, sillä tässä ei ole kyse vain väestöpolitiikasta. Mehän emme ole samaa mieltä aborttikysymyksestä, emmekä pääsekään yksimielisyyteen, emme parlamentissa emmekä Euroopan unionissa. Tarkistuksiemme tavoitteena ei olekaan antaa Euroopan unionin mielipidettä abortista. Meidän täytyy tietysti ottaa Kairon konferenssi vakavasti, kun puhumme väestöpolitiikasta.
Olisin siksi kiitollinen, jos muut ryhmät ilmoittaisivat olevansa valmiit hyväksymään erityisesti tarkistukset 3, 4 ja 5. Nämä tarkistukset tulivat ensimmäisessä käsittelyssä muilta ryhmiltä. Tarkistus 5 on erityisesti sosialistiselta puolueryhmältä. Siinä sanotaan, ettei maita ja järjestöjä, jotka käyttävät pakkoaborttia ja lasten tappamista väestönkasvun sääntelyyn, saa tukea. Mielestäni tällaista tarkistusta vastaan ei voi tosissaan esittää väitteitä. Siksi pyydän vielä kerran tämän kohdan puoltamista.

Torres Couto
Arvoisa puhemies, haluaisin käsitellessäni tätä ongelmaa sanoa myös, että väestötilanneongelma ei ole ainut syy kehitysmaiden ongelmiin ja ettei sitä voi missään määrin vähätellä.
Minusta näyttää sen perusteella, että Kairon konferenssin johtopäätökset ovat aivan oikeita ja kaikkien meidän täytyy niitä kannattaa viimeiseen asti. Varsinkin raskauden keskeytyksen kieltäminen ansaitsee meidän tukemme. Siitä puhuttiin Kairon konferenssissa hyvin vakavasti ja se mainittiin menetelmänä, jota ei saa käyttää ehkäisynä.
Jollain tavalla kehitysmaiden väestötilanneongelma vaatii harkittuja menettelyjä asennekasvatuksen ja ehkäisyn suhteen. On yhdistettyjä toimintamalleja, joita pitäisi kehitellä. Sen tähden täytyy panostaa paljon kansanterveyspolitiikkaan ja myös sellaisten sukupuolikasvatusmenetelmien kehittämiseen, jotka olisivat sopivia ja käsittelisivät tarpeeksi mielekkäästi näitä ongelmallisia aiheita.
Tästä näkökulmasta jäsen Nordmannin esittämät lähtökohdat tuntuvat minusta moitteettomilta. Toisaalta täytyy pitää mielessä velvollisuus, johon unioni sitoutui. Se koskee kehitysmaiden väestöohjelmille suunnattua avustusta, joka on 300 miljoonaa ecua vuoteen 2000 mennessä. Se on olennainen vähimmäismäärä, jotta näitä suunnitelmia voidaan kehittää. Myös selvitys komiteoista oli minusta hyvin esitetty.
Meidän täytyy suosia komiteoita kuten EKR, MED ja ALA, koska niiden pysyvän tiedotuksen, vastaanottojen ja neuvonnan avulla näitä kyseisiä ongelmia käsitellään onnistuneesti ja mielekkäästi unionin ja kehitysmaiden kannalta.

Junker
Arvoisa puhemies, meistä on erittäin tärkeää, että Euroopan unioni täyttää Kairon väestönkehitystä koskeneessa konferenssissa annetut velvoitteet niissä mitoissa, että kehitysmaiden laajamittainen osallistumisen perhesuunnittelutoimenpiteisiin on todellakin mahdollista. Tästä suhteessa puolueryhmäni tukee käsiteltävää mietintöä, jonka toivomme tulevan hyväksytyksi muodossa, joka ei edusta yksipuolista maailmankatsomusta.
En voi väittää, ettei meilläkin kehitysvaliokunnassa olisi ollut riitaisa äänestys tarkistuksista, joita nyt käsitellään ja jotka tuotiin täysistuntoon. Olemme kyllä samaa mieltä PPE-ryhmän kanssa siitä, että kehitysmaiden pitäisi olla tasa-arvoisesti mukana kilpailumahdollisuuksissa, eikä siitä ole erimielisyyttä. Sanomme kuitenkin aivan selvästi, että puolueryhmämme ei voi kannattaa tarkistuksia, jotka edustavat erittäin yksipuolista maailmankatsomusta. Saa nähdä, mitä täysistunnossa päätetään.
Haluaisin palata vielä kerran Kairoon, koska luulemme, että tämä YK: n konferenssi oli kuitenkin huomattava edistysaskel tahdon rakentamisessa, ja sillä lisättiin tietoisuutta, saatiin yleistä huomiota sille, että meidän täytyy pyrkiä hitaampaan väestönkasvuun, jotta emme edesauta sitä, mistä monet kehitysmaat valitettavasti kärsivät eli sitä, että talouskasvun edistysaskeleet jäävät vielä nopeamman väestönkasvun jalkoihin. Kaikki ovat aivan samaa mieltä siitä, ettei tähän pitäisi yhdistää pakkotoimenpiteitä, mutta toisaalta olemme myös sitä mieltä, ettei meidän juurikaan pitäisi puuttua valtioiden sisäisiin asioihin. Loppujen lopuksi on nimittäin kysymys harvinaisen erilaisista käsityksistä eri kulttuureissa, eikä meidän asiamme ole puuttua niihin enempää kuin on aivan välttämätöntä.
Kairossa edistyttiin varmasti myös siinä - naispoliitikkona haluaisin kiinnittää tähän erityisesti huomiota - että tunnustettiin naisten oikeus päättää vapaasti lastensa määrästä sekä ajankohdasta, koska niitä haluavat. Näemmekin mietinnön tässä valossa ja sellaisena haluaisimme nähdä sen hyväksyttävän.

Marín
Kiitos, arvoisa puhemies. Paljon kiitoksia Jean-Thomas Nordmann, mietinnöstänne, joka sijoittaa tämän iltaisen keskustelun neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin yhteisen kehitystyön piiriin, ja käsittelee niin merkittävää kysymystä, kuin väestökysymystä on, joka liittyy sekä väkilukuun että terveyteen ja tuotantoon tämän planeetan joka kolkassa.
Kun kohteena on koko maailma, komissio pyrkii saavuttamaan kolme tavoitetta ja luulen, että Euroopan parlamentin ja neuvoston tavoitteet ovat pääpiirteiltään samanlaisia: ensimmäinen on, että naisten, miesten ja murrosikäisten sallittaisiin vapaasti ja syy tuntien päättää lastensa lukumäärästä ja siitä kuinka tiheästi he syntyvät; toinen pyrkimys on myötävaikuttaa sellaisen sosiokulttuurisen, taloudellisen ja koulutuksellisen ympäristön luomiseen, että he voivat vapaasti käyttää tätä valinnan mahdollisuutta, erityisesti naiset ja murrosikäiset, tuomitsemalla ja kitkemällä juurineen kaikenlainen seksuaalinen väkivalta, vammauttaminen ja hyväksikäyttö, jotka loukkaavat heidän terveyttään tai heidän arvoaan. Euroopan yhteisö tukee erityisesti - huojentaakseni hieman Liesen huolta - Kairon konferenssissa hyväksyttyä suhtautumistapaa aborttiin, vastustaen sen käyttöä perhesuunnittelun välineenä. Ja kolmanneksi haluamme myötävaikuttaa terveydenhuoltojärjestelmien kehittämiseen tai uudistamiseen siten, että suvunjatkamiseen liittyvän terveydenhuollon laatu ja mahdollisuus sen palvelujen käyttöön paranee, koskien naisia ja miehiä, myös murrosikäisiä; täten voimme merkittävästi vähentää naisten ja lasten terveysriskejä.
Komission alkuperäistä ehdotusta on huomattavasti soviteltu - Jean-Thomas Nordmann on aivan oikeassa - liittämällä siihen suuri osa Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn aikana tekemistä tarkistuksista. Haluan siis kiittää tässä konkreettisessa muodossa tehdystä yhteistyöstä.
Haluan esittää seuraavia huomautuksia kehitys- ja yhteistyövaliokunnan vahvistamista tarkistuksista: komissio suhtautuu myönteisesti komiteoita koskevaan tarkistukseen nro 2; mitä tulee tarkistukseen 1, joka koskee yhteisön taloudellisen tuen nostamista väestöpolitiikkojen ja - toimenpiteiden alalla 300 miljoonaan ecuun vuoteen 2000 mennessä, komissio - minun täytyy ilmoittaa teille - ei ole valmis sitä hyväksymään, pelkästään teknisistä syistä, tätä mahdollisuutta, koska työjärjestys - tai työjärjestyksen oikeudellinen perusta, josta keskustelimme tänä iltana - tulee antamaan mahdollisuuden oikeudellisen perustan antamiseen väestökysymyksiin tarkoitettuun talousarviolinjaukseen ja sen summa on myös hyvin vaatimaton: tuskin 8 miljoonaa ecua, jotka on tarkoitettu pilottiprojektien rahoittamiseen.
Nyt haluan kommentoida teille uudestaan Stewart-Clarkin kanssa käymääni keskustelua huumausaineisiin käytettävästä rahasta. Väestöpolitiikkaa ei ole ainoastaan tällä talousarviolinjalla, sillä jos siihen liitetään kaikki ne politiikat - Latinalaisen Amerikan -, Afrikan -, Välimeren -, Aasian politiikat, ja sen mitä tehdään meidän ja meiltä avustuksia saavien valtioiden kesken kahdenvälisissä ohjelmissa, ylitämme runsain mitoin tuon 300 miljoonan ecun summan. Asia riippuu taas siitä, kuten yhteisön talousarvion yhteydessä, miten asiat esitetään: jos esitämme väestökulut, jotka kuuluvat Lomén sopimukseen, Latinalaiseen Amerikkaan, Välimereen ja Aasiaan, voitte olla varmoja siitä, että ylitämme ne 300 miljoonaa ecua. Jos pyritään luomaan talousarviolinja yli 300 miljoonalle eculle ainoastaan väestöpolitiikkaa varten, meillä tulee olemaan sama ongelma kuin "huumausaineiden" kohdalla. Pitää valita, ja luulen, että meillä pikemminkin on ongelma yhteisön talousarvion kulujen esittämisestä, kuin kina luvuista kehitys- ja yhteistyövaliokunnan kanssa.
Vielä on lisäksi sarja tarkistuksia - nro 3 ja nro 4 - joiden suhteen meillä on ongelmia useiden objektiivisten syiden vuoksi. Tarkistukset 5 ja 8, eivät mielestämme ole välttämättömiä, koska näiden tarkistusten kriteerit ovat jo riittävän hyvin otettu mukaan yhteisen kannan tekstiin. Haluaisin kyllä kuitenkin antaa teille yhden esimerkin siitä, mitä väestöpolitiikan alalla parhaillaan ollaan tekemässä, siitä mitkä ovat kolme viimeistä kahdenvälisten yhteistyöohjelmien puitteissa tekemäämme päätöstä, osoittaakseni, että ylitämme runsaasti ne 300 miljoonaa.
Ensimmäinen todiste: 200 miljoonan ecun avustus perheen hyvinvointiohjelmalle Intiassa, tukemaan uuden politiikan toteuttamista, joka tule keskittymään perhesuunnitteluun, mutta myös globaaliin lähestymiseen tuottavan terveyden keinoista. Ainoastaan Intiassa, perheen hyvinvoinnin alalla, olemme jo käyttäneet 200 miljoonaa ecua. "Aasia" -aloite suvunjatkamiseen liittyvästä terveydenhuollosta - 25 miljoonaa ecua - jonka olemme juuri viime kuussa allekirjoittaneet tri Nafis Sadikin kanssa Yhdistyneiden kansakuntien väestörahastossa koskee innovatiivista ohjelmaa jonka parissa työskennellään pääasiassa Aasian mantereella. Ja viimeiseksi toinen kahdenvälinen esimerkki: Filippiineillä 19 miljoonan ecun äitiysohjelma, jolla pyritään vähentämään raskaana olevien ja synnyttävien äitien riskejä, äitiyskuolleisuuslukuja vähentäen.
Halusin mainita nämä esimerkit - Intia 200 miljoonaa, Yhdistyneiden kansakuntien perhesuunnitteluohjelma Aasiassa, 25 miljoonaa, ja viimeinen Filippiinien päätös, 19 miljoonaa - osoittaakseni, että jos laskemme yhteen kaiken sen mitä teemme erilaisten kahdenvälisten yhteistyöohjelmien puitteissa, kehitys- ja yhteistyövaliokunnalla ei ole mitään vaikeuksia todeta, että tässä konkreettisessa tapauksessa vastaamme sen pyyntöön, mutta luonnollisesti esitämme sen eri tavoin.

Puhemies
Kiitos teille, Marín.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Neljäs puiteohjelma tutkimusta, teknologista kehittämistä ja
esittelyä koskevien toimien osalta (1994-1998)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0084/97) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen antamiseksi Euroopan yhteisön neljännestä puiteohjelmasta tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevien toimien osalta (1994-1998) tehdyn päätöksen 1110/94/EY mukauttamisesta toisen kerran (C4-0041/97-96/0034(COD)) (Esittelijä: Linkohr).

Linkohr
Arvoisa puhemies, tutkimusvaliokunta hyväksyi mietintöni maanantaina suurella enemmistöllä eli kahta äänestämästä pidättäytynyttä lukuun ottamatta kaikki äänestivät sen puolesta. Viesti on melko selkeä. Mielestämme määrärahoja pitäisi korottaa 200 miljoonalla eculla eikä 100 miljoonalla, jotta kaikkien ohjelmien varat, lukuunottamatta BSE-tutkimusta, jota jo muutenkin käsiteltiin suurpiirteisesti, voitaisiin kaksinkertaistaa ja lisäksi uusiutuvien energiamuotojen ja vesien hallinnoinnin integroimisen määrärahoja voitaisiin lisätä 33 miljoonalla eculla.
Tarkistuksista haluan sanoa lyhyesti, että maanantaina niitä ei tullut lainkaan, mutta nyt on ilmeisesti esitetty joukko tarkistuksia. Esittelijänä minun täytyy esittää hylkäämistä, koska edustan valiokunnan käsitystä samalla, kun ymmärrän täysin monia näistä tarkistuksista. Sitä paitsi suuri osa näistä tarkistuksista on jo sisällöllisesti mietinnössä, ainakin ne voi tulkita siitä.
Ristiriidassa, joka meillä on vastassamme, ei ole kuitenkaan kyse näistä tarkistuksista. Siinä on kyse aivan puhtaasti rahasta, ja suosittelen parlamentille erittäin pikaista ja mahdollisimman yksimielistä mietinnön puoltamista, jos haluamme saada mahdollisuuden menestyä sovittelukomiteassa. Olen suhteellisen luottavainen, koska budjettivaliokunta on tämän ajatuksen takana, joten voimme varautua todella koviin neuvotteluihin.
Itse asiasta haluaisin sanoa, että minusta on outoa, että neuvosto tarvitsi ensinnäkin niin paljon aikaa ennen kuin se sai päätöksen tehtyä ja että se sitten ei katsonut kykenevänsä asettamaan käyttöön toista 100 miljoonaa. Muistutan siitä, että tämä 100 miljoonaa ei ole lisää verorahaa, vaan varoja, jotka me olemme parlamentissa järjestäneet talousarviosta, säästäneet toisesta kohdasta, ja että me pystymme säästämään toisetkin 100 miljoonaa uudesta talousarviosta, eli tällä järjestelyllä pystymme asettamaan varat käyttöön. Raha on jo siis olemassa. 100 miljoonaa on joka tapauksessa jo varastossa, mutta ne voidaan käyttää vain, jos on olemassa lainsäädännöllinen perusta.
Muistutan tässä kohdassa siitä, mitä on jo mainittu useaan otteeseen ja mistä komissiokin on aivan oikeutetusti muistuttanut yhä uudelleen: valitettavasti Euroopan kilpailukyky heikkenee eikä kasva. Tämä väite ei ole siksi väärä, että sitä korostetaan aina vain uudelleen. Ne monet työpaikat, jotka Euroopassa menetetään, koituvat Euroopan kilpailukyvyn tappioksi.
Kun keskustelimme kiivaasti tänä aamuna Renaultin ongelmista, sillä oli osittain jotain tekemistä sen kanssa, että Eurooppa on luovuttanut kilpailukykynsä muille, ja se on tehnyt sen tietoisesti. Toivon kuitenkin, että tämä neuvottelu tai ainakin kiista ministerineuvoston kanssa antaa jonkin pienen merkin. Tiedän, että 100 tai 200 miljoonaa ecua on vain pieni määrä verrattuna siihen, mitä Euroopassa käytetään tutkimukseen vuosittain, mutta se voisi olla merkkinä.
Valitettavasti tutkimusta ei lobata. Tutkimus on liian hienoa mennäkseen kadulle, eivätkä puolueet enää ota huomioon tutkijoita, koska heitä on liian vähän. Siksi tutkimuksenkin täytyy tukeutua parlamenttiin, ja toivon, että pääsemme täällä suureen enemmistöpäätökseen. Jos parlamentti kannattaa, kuten toivon, silloin toivon myös että pääsemme mahdollisimman nopeasti sovittelumenettelyyn ja pääsemme siten mahdollisimman pian loppuun, jotta kilpailu voi olla mahdollisimman pian virallisessa lehdessä. Jos emme nimittäin saa tätä ajoissa loppuun, parhaistakaan päätöksistä ei ole hyötyä, koska rahaa ei voida silloin enää käyttää. Tästä syystä vaadin teitä, suurta määrää parlamentin jäseniä, jotka ovat tänään täällä, äänestämään mietinnön puolesta.

McNally
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi onnitella Linkohria erityisesti hänen kärsivällisyydestään tässä neljännen puiteohjelman lisärahoituksen ilmeisen päättymättömässä tarinassa. Nopeus on nyt olennaista. Kuukaudet kuluvat ja aivotyötä haaskataan. Niinpä toivomme, että tämä päätös tehdään nopeasti ja pannaan täytäntöön. Pahoittelen suuresti, ettei ministerineuvosto näytä osallistuvan tähän tärkeään keskusteluun, vaikka saatan olla väärässäkin.
Euroopan unionin ensisijainen tavoite on työpaikat. Yksi tapa luoda työpaikkoja, vaikka ei toki ainoa, on parantaa kilpailukykyä tutkimuksen ja kehityksen avulla. Yhteiskunnassamme on myös ongelmia, jotka voidaan ratkaista tutkimuksen ja kehityksen avulla. Euroopan unioni tuo myös lisäarvoa. Akateemikot ja teollisuusmiehet ovat tätä mieltä. Tällä on kerrannaisvaikutus. Sen tähden onkin outoa, että ministerineuvosto ja jäsenvaltiot haluavat palauttaa rahan takaisin sinne, missä sillä ei ole tätä lisäarvoa.
Olemme pettyneet siihen, että suunniteltua 700 miljoonan ecun summaa leikattiin - mikä tietysti johti ehdotusten laatimiseen - vaivaiseen 100 miljoonaan ecuun, josta yli kolmannes käytetään BSE: hen. Me tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevässä valiokunnassa haluamme esittää lämpimät kiitoksemme budjettivaliokunnalle sen tuesta. Se on kauaskatseinen. Se on asettanut tutkimuksen ja kehityksen yhdeksi ensisijaisista tavoitteistaan ja saanut enemmän rahaa tutkimukselle ja kehitykselle. Tämä on valiokunnan ansiota. Odotan, että neuvosto ja komissio antavat jonkinlaista tunnustusta sen ponnistuksille.
Kommentoin lyhyesti Linkohrin mietinnön sisältöä ja odotuksiamme tämän rahan jaosta - muistakaa, että tämä on yhteispäätös. Linkohrin mietinnössä heijastuvat jotkut Euroopan parlamentin ensisijaisista tavoitteista: toiveemme maamiinojen tutkimuksesta, eri kuljetustapoja yhdistävästä liikenteestä, opetustarkoituksiin suunnitellusta multimediasta ja erityisesti uudistuvista energialähteistä. Minun on vielä selvennettävä, että budjettivaliokunta asetti ehdoksi, että osa tästä ylimääräisestä rahasta tulisi käyttää uudistuviin energialähteisiin.
Lääketieteen tutkijat ovat kertoneet minulle, että summat, jotka aiotaan käyttää BSE: hen, ovat epärealistisen suuria. Tämän mietinnön nopean hyväksymisen toivossa me suostumme tähän. Emme kuitenkaan ehdota tämän määrän kaksinkertaistamista, kun 100 miljoonan ecun summa kaksinkertaistetaan 200 miljoonaan ecuun. Tämä on järkevä mietintö. Hyväksykäämme se ja saattakaamme asia päätökseen nopeasti.

Quisthoudt-Rowohl
Arvoisa puhemies, äänestämme puolueryhmänä tämänkin mietinnön puolesta, vaikka emme aivan ilman mahakipuja. Tilaisuuden saatuani minun täytyy sanoa, että ihailen oikeastaan esittelijän työtä. Ihailen esittelijää jo siksikin, koska hän meni kaksi vuotta sitten sovitteluun. Tulos: 700 miljoonaa ecua varastossa on yhtä kuin 5 %. Haluamatta kaventaa parlamentin päätöksenteko-oikeutta, mitä en tietenkään halua, on paikallaan kysyä, kannattaako tämä koko prosessi tätä varten?
Oikeastaan minua ihmetyttää yksi asia tässä tapauksessa. Haluamme sijoittaa tulevaisuuteen. Renaultin ihmiset olivat tänään täällä ja Saksassa meillä on kaivostyöntekijät. Ja mitä me teemme? Silloin kun on kyse tulevaisuudesta - tutkimuksesta, kehityksestä, teollisuuden muutosmahdollisuuksista - silloin haluamme säästää! Jos säästetty raha todellakin käytettäisiin eurooppalaisella tasolla kansallisesti järkevään tutkimukseen, se olisi minulle aivan sama. Mutta minulla on siitä epäilykseni, täytyy tunnustaa! Olen joka tapauksessa sitä mieltä, että tutkimuspolitiikkamme tulevaisuutta varten meidän täytyy löytää toinen rahoitusmuoto kuin uudelleenbudjetointikeskustelu kesken puiteohjelman. Olin tässä mukana jo neljä vuotta sitten. Se ei ollut mieluisaa silloin eikä se ole sitä tänäänkään.
Toiseksi minulla on epäilyksiä komission roolista tässä asiassa. Kuinka tosissaan voidaan ehdottaa työryhmiä, joille annetaan 700 miljoonaa määrärahaa, ja joille asetetaan paljon paineita, jos ehdotukset voidaan muuttaa jälkeenpäin yhdellä kynän vetäisyllä. Mitä keskittämiselle oikeastaan tapahtui, kun kävi ilmi, ettemme voi saada 700 miljoonaa, vaan vain 100 miljoonaa? Kun nyt näen listan ja varojen jakautumisen; rehellisesti sanottuna, mitä se muuttaa, jos me käytämme kaksi miljoonaa siihen tai tähän? Missä keskittämisemme oikein on? Keskittäminen tarkoittaa myös, että on vihdoinkin rohkeutta sanoa, mitä emme halua. Sitä emme saaneet aikaiseksi.
Minulle ja ryhmälleni kaikki tämä on osa oppimisprosessia. Minun mielestäni tarvitsemme viidettä puiteohjelmaa varten toisenlaisen yhteistyömuodon. Tarvitsemme ehkä myös toisia rakenteita, ja joka tapauksessa aion ponnistella saadakseni aikaan myönteisen yhteistyön. Merkitsee jonkin verran alistumista, kun lopetan nyt ja annan täyden tukeni esittelijälle. Mutta tulevaisuudessa on toisin!

Scapagnini
Arvoisa puhemies, neuvoston esittämä yhteinen kanta merkitsee askelta taaksepäin suhteessa parlamentin ensimmäiseen käsittelyyn. Tänä historiallisena hetkenä, jolloin tutkimuksen merkitys kasvaa päivä päivältä, on mielestäni väärin olla rahoittamatta johdonmukaisesti tätä ohjelmaa, jonka Euroopan unioni on ottanut yhdenmukaistetun tutkimuksen parantamiseksi ja kehittämiseksi siten, että jäsenvaltiot toimivat yhdessä yhteisen päämäärän saavuttamiseksi. Meidän on muistettava, että Euroopan unionin on aina hieman kilpailtava Yhdysvaltojen ja Japanin sekä nousevien talousmahtien kanssa, joissa tutkimussektorille varatut määrärahat ovat ja tulevat aina olemaan kiinteämmät ja suuremmat.
Neuvoston esittämä lisäys pyrkii etuoikeuttamaan rahoitukseen liittyvät ensisijaiset tavoitteet ottamatta huomioon parlamentin tekemiä vihjauksia vuoden 1997 talousarviokäsittelyssä. Neuvosto päätti perustaa 100 milj. ecun vararahaston tutkimusta varten. Tällainen vararahasto mahdollistaisi todella puiteohjelman korottamisen ainakin 200 milj. eculla. Neuvoston suhtautuminen tekee siis turhiksi parlamentin ponnistelut. Tällaisten rahoitusedellytysten yhteydessä katson sopivaksi muistuttaa, kuten kollegani Linkohr teki, että 200 milj. ecun lisäyksellä olisi mahdollista muun muassa jakaa osa varoista uusiutuvan energian käyttöön, mikä on erittäin tärkeää Välimeren alueella.
Juuri tältä alueelta olemme yhdessä edustaja Malerban kanssa esittäneet tarkistuksen, joka korostaa uuden uusiutuvan ja saastuttamattoman sähkökemiallisen energiamuodon, niin sanottujen polttokennojen, tärkeyttä.
Arvoisa puhemies, arvoisat kansanedustajat, yhteisessä kannassa 35 milj. ecua näistä 100 milj. ecusta on suunnattu BSE: n, rokotteiden ja virusperäisten sairauksien tutkimukseen. Tämä on varmasti erittäin tärkeä ala kansanterveydelle ja unionin tulevaisuudelle. Todellakin, kuten muut esittelijät ovat tuoneet esiin, ehkä yksi 35 prosentin osuus voitaisiin käyttää myös muihin tärkeisiin aiheisiin.
Yhteenvetona toivon, että neuvosto tekee kaiken tarpeellisen yhteisen kannan muuttamiseksi ja että aloitetaan mahdollisimman pian neuvottelut tämän tilanteen korjaamiseksi.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, haluan onnitella Linkohria hänen tähän asti tekemästään työstä neljännen puiteohjelman taloudellista top-up ia varten.
Arvoisa puhemies, ryhmäni harmittelee sitä, että neljännen puiteohjelman alkuperäinen 700 miljoonan ecun korotus on alennettu neuvostossa 100 miljoonaan. Tämä johtuu BSE-taudin aiheuttamasta taloudellisten perspektiivien ylittämisestä ja neuvoston kieltäytymisestä muuttaa näitä taloudellisia perspektiivejä. Arvoisa puhemies, parlamentti saa nyt niskoilleen tämän ongelman, jonka komissio ja neuvosto ovat itse aiheuttaneet, koska ne eivät reagoineet ajoissa BSE-kriisiin. Sen lisäksi parlamentti joutuu Cressonin ehdotuksesta fait accompli -tilanteeseen, koska neuvoston vaivaisesta 100 miljoonaa ecusta käytetään 35 miljoonaa ecua.
Myös BSE: tä varten, parlamentin esittämän 13 miljoonan ecun asemasta. Ryhmäni ei kannata tätä. Vain, jos neuvosto on valmis korottamaan talousarviota 200 miljoonaan ecuun, 35 miljoonaa BSE: tä varten on kohtuullista. Ellei neuvosto suostu tähän, ryhmäni haluaa budjettivaliokunnan ehtojen mukaisesti varata vielä 100 miljoonaa ecua vuoden 1998 talousarviossa tutkimusta varten. Tulkoon neuvostolle selväksi nyt ja vastaisuudessa, että Euroopan parlamentilla on viimeinen sana talousarvion tutkimusmenoista.

Marset Campos
Arvoisa puhemies Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä - Pohjoismaiden vihreä vasemmisto tukee Linkohrin tekemää esitystä IV puiteohjelman lisärahoituksesta. On kuitenkin kolme kysymystä, jotka haluamme ottaa esille: ensimmäinen on varsinainen rahoituksen leikkaaminen, joka osoittaa peräytymistä sitoutumisesta, joka Euroopan unionilla pitää olla tutkimustoimintaa kohtaan, jotta se voisi kehittää kilpailukykyistä yhteiskuntaa ja luoda työpaikkoja - ja tämä on hyvin vakavaa.
Toinen on huoli "Task Forces" käsitteen salakavalasta liittämisestä vertikaalisena filosofiana vasten toisiaan seuraavien puiteohjelmien horisontaalia, joka edellyttää - mielestäni huolestuttavaa - liittämistä V puiteohjelmaan.
Kolmas koskee vanhuuden hyvinvoinnin tutkimuslinjan avaamisen välttämättömyyttä, ongelma tulee olemaan ratkaiseva eurooppalaisen väestön tulevaisuudelle, ja siksi ehdotamme, että vähennettäisiin BSE: lle varattua summaa vastaava määrä, jolle ei ole mitään perusteita.

Wolf
Arvoisa puhemies, ihminen, joka ei ole utelias, on vanhenemassa. Yhteiskunta, joka ei tutki järjestelmällisesti, on taantumassa. Kaikki riippuu tietysti myös siitä, minkään suhteen on utelias, mitä tutkii, eikä teidän tarvitse käyttää kovinkaan paljon mielikuvitustanne, jotta pystyisitte kuvittelemaan ihmisiä, jotka ovat uteliaita aivan tuhoisista asioista, jopa itsetuhoisista, ja tämä on valitettavasti tyypillistä eurooppalaiselle yhteiskunnallemme.
Jos katsomme, mitä paketti todellakin sisältää, niin ainakin itse laskin ilma- ja avaruusliikenteen, sormenjälkitekniikat ja vedenkäytön huomioivan valmiusjärjestelmän, jotka ovat yhdessä jo 60 miljoonaa ecua. BSE-tutkimus on kokonaisuudessaan 34, 5 miljoonaa ecua, ja siinä on ajateltu etenkin eläinkokeita, joiden pitäisi odotusten mukaan tuottaa tulosta 10 vuoden kuluttua. Ongelma ei ole tämä, vaan ongelmana on maatalouspolitiikkamme muuttaminen, lihaluujauhon poistaminen eläinten ruokinnasta. Kun katsoo, mitä tietoyhteiskunnassa tutkitaan, tuntuu kuin oltaisiin valmistelemassa pakoa virtuaalitodellisuuteen eikä tutkimassa yhteiskunnallisten prosessien ja teknologisten muutosten leikkauskohtia ja niiden mahdollisia vaihtoehtoja ja eri päämääriä.
Yhteiskunnassa, joka on voimakkaassa yhteiskunnallisessa ja ekologisessa liikkeessä, sosioekonominen päätutkimus on kokonaisuudessaan 147 miljoonan ecun ohjelma. Tämä on erittäin kieroutunut tilanne. Ottaen huomioon ongelmat, joita meillä on, keskeiset tavoitteet on asetettu väärin. Edustaja Linkohr ehdotti muutamaa korjausta: erityisesti 33 miljoonaa ecua muuhun energia-alaan kuin ydinenergiaan oli tietysti myönteistä, mutta se ei riitä vakuuttamaan meitä tästä suunnitelmasta. Tosiasiassa se on kuitenkin taantumista verrattuna ensimmäiseen käsittelyyn, ja se mitä aina vannotaan, nimittäin että Euroopan kilpailukykyä on heikennetty tietoisesti, viittaa itse asiassa uteliaisuuden leviämiseen ongelmiin, joita meillä on vastassamme; yhteiskunnallisiin, teknologisiin ja tieteellisiin. Tästä ei kuitenkaan ole kysymys. Aiomme pidättäytyä äänestämästä.

Desama
Arvoisa puhemies, rouva komissaari, hyvät kollegat, käytän tänä iltana puheenvuoron budjettivaliokunnan puolesta. Teen sen mielelläni, koska tänään budjettivaliokunnasta on puhuttu ainoastaan myönteisesti, vaikkei yksi kerta tapaa teekään. Tilanteen merkitystä olisi korostettava, ja on vahinko, ettei meitä ole täällä enempää kuulemassa tätä poikkeuksellista ja erityisen ansaittua ylistystä.
Kuten esittelijä jo totesi ja kuten muut kollegat ovat sanoneet, käytännössä juuri budjettivaliokunta on vuoden 1997 talousarviomenettelyn yhteydessä säästänyt ne sata miljoonaa, joita koskevan esityksen komissio on tänään meille tehnyt.
Neljännen puiteohjelman uudelleenrahoituksessa on mielestäni kyseessä lupauksen pettäminen ja suuri heikkous. Neuvosto ei ole pitänyt sanaansa, sillä neljännestä puitesopimuksesta käytyjen neuvottelujen jälkeen, joita johdimme Rolf Linkohrin ja joidenkin muiden kollegoiden kanssa, neuvosto oli sitoutunut noin 700 miljoonan ecun rahoituslisäykseen. Tähän päivään mennessä neuvosto ei ole tätä tehnyt ja ilmoittaa tekosyyksi sen, että Ecofinneuvosto ei halua tarkistaa rahoitusnäkymiä.
Millaista kieltäymystä tutkimuksesta vastaavien ministerien neuvosto osoittaakaan! Ja millaista heikkoutta osoittaa komissio, joka tehtyään kunnianhimoisen alustavan ehdotuksen 700 miljoonasta, nujertuu äkkiä kokonaan Florencen huippukokouksen terveisistä, joita Ecofin-neuvosto myötäili: 700 miljoonaa ei tipu, on löydettävä jotakin muuta. Komissio ei ole löytänyt mitään muuta. Parlamentti löysi kyseiset sata miljoonaa ja löytää vielä toisetkin sata miljoonaa vuoden 1998 talousarviomenettelyn jälkeen.
Tämän vuoksi pyydän komissiota tukemaan Rolf Linkohrin ja Euroopan parlamentin ehdotusta. Koska me löydämme toiset sata miljoonaa vuonna 1998. Tilit ovat tasan 200 miljoonalla. Pyydän siis komissiota jo nyt tukemaan parlamenttia.

Chichester
Arvoisa puhemies, onnittelen esittelijää tästä mietinnöstä. Onnittelen häntä siitä, että hän on nostanut rahoituksen määrän 200 miljoonaan ecuun ja ajanut omaa tavoitettaan maamiinojen osalta. Tämä tekee minun äänestäjäni onnellisiksi, vaikka he pelkäävätkin, että suurin osa summasta menee konsulteille ja käytännön tuloksia tullaan saavuttamaan hyvin vähän.
Minun on huomautettava, että neuvosto leikkasi alkuperäistä 700 miljoonan ecun budjettia. En ole hämmästynyt siitä, että he sovelsivat tiukkaa kuria, sillä komissio ja parlamentti eivät pystyneet sopimaan yhtenäisistä ensisijaisista tavoitteista. Minusta näyttää siltä, että meillä on erinäinen määrä eri aiheita käsitteleviä työryhmiä, joiden jäsenet etsivät keinoja kuluttaa rahaa sen sijaan, että laatisivat tarkkaan harkitun toimintaohjelman neljännen puiteohjelman toteuttamiseksi.
Niinpä onnittelen esittelijää, mutta toivon kollegani Quisthoudt-Rowohlin tavoin, että voimme oppia tästä prosessista, kun valmistelemme viidettä puiteohjelmaa.

Cresson
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensiksi kiittää tutkimusvaliokuntaa ja erityisesti esittelijä Linkohria tekemästään työstä. Tapansa mukaan Linkohrin ehdotus vastaukseksi neuvoston yhteiseen kantaan on tasapainoinen ja rakentava.
Vastauksessa keskitytään olennaiseen eli rahoituslisään yleisesti ja sen osoittamiseen. On selvää, että osoittaminen aiheuttaa vaikeuksia neuvostolle, joka pääsi vain vaivoin sopimukseen rahoituslisän sisällöstä. Kuten jo esittelijä motiiveistaan kertoessaan totesi, neuvostolta meni yli puoli vuotta yhteisen kantansa vahvistamisen edellyttämän yksimielisyyden saavuttamiseen sen jälkeen, kun asia oli parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä. Tämä osoittaa jälleen kerran, että neuvoston yksimielisyyttä koskeva sääntö on vastoin tahtoa saattaa unionin tutkimuspolitiikka tehokkaaksi ja tilanteisiin nopeasti reagoivaksi. Tämän hankaluuden poistaminen ei ole niitä pienimpiä ongelmia hallitusten välisessä konferenssissa.
Rahoituslisästä käytävä keskustelu on kuitenkin kestänyt liian kauan. Kyseessä olevat summat eivät ole niin suuria, että ne järkyttäisivät talousarvion tasapainoa. Eri ohjelmat odottavat, joista jokainen on tärkeä, kuten TSE: tä koskeva tutkimus tai opetuskäyttöön tarkoitettu multimedia.
Tässä yhteydessä katson, että on tärkeää antaa nopeasti myönteinen poliittinen viesti tiede- ja teollisuusyhteisölle. Olosuhteista huolimatta parlamentti ja neuvosto ovat päässeet sovitteluratkaisuun. Jokaisen olisi kannettava kortensa kekoon. Komissio ei säästele vaivojaan hyväksyttävän kompromissin saavuttamiseksi. Tällaisen kompromissin perusta alkaa jo hahmottua.
Neuvosto on hyväksynyt miinojen löytämisen ja tuhoamisen ensisijaiseksi kohteeksi. Neuvosto on myös ottanut uudestaan käsittelyyn Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä tehdyn merkittävän tarkistuksen. Linkohr puolestaan ei kiistä TSE: n eli tarttuvan spongiformisen enkefalopatian tutkimuksen tehostamisen tärkeyttä.
Tutkimuksen tehostamisella on kiire, kuten Medina Ortegan tutkimusvaliokunnan puolesta laatimassa mietinnössä korostetaan. On myönteistä, että sekä parlamentti että neuvosto tukevat tutkimuksen tehostamista sekä periaatteessa että määrärahallisesti komission toimintasuunnitelmassaan viime marraskuussa esittämän arvion perusteella.
Jotta parlamentti ja neuvosto voisivat tulevien viikkojen aikana saavuttaa kompromissin, komissio ei tässä vaiheessa halua esittää kantaansa Linkohrin ehdottamiin tarkistuksiin, vaikka itse suhtaudunkin niiden suuntauksiin myötämielisesti. Tätä silmällä pitäen komissio aikoo vuoden 1998 alustavassa talousarvioesityksessään jättää riittävästi marginaalia, jotta talousarviosta vastaavat tahot voisivat ylittää vuoden 1997 talousarvioon jo kirjatut 100 miljoonaa ecua.
Haluan sivumennen kiittää budjettivaliokuntaa ja herra Desamaa antamastaan täsmällisestä avusta.
Haluaisin lopettaa aikataulukysymyksiin. Neljäs puiteohjelma, johon rahoituslisä on tarkoitettu, päättyy ensi vuonna. Viides puiteohjelma on jo valmisteilla ja komissio tekee sitä koskevan virallisen ehdotuksen ensi kuussa. Rahoituslisästä on siis päätettävä nopeasti, jotta se voidaan toteuttaa ja ettei se häiritsisi viidennestä puiteohjelmasta käytävää keskustelua.
Euroopan parlamentti on antanut esimerkin päättäessään toisen käsittelyn nopeasti. Kiitän parlamenttia siitä.

Puhemies
Kiitos, Cresson.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Nyt minulla on kaikille teille hyvä uutinen. Nyt on tullut aika levätä, joten sallikaa minun kiittää kaikkia niitä, jotka ovat tehneet yhteistyötä meidän kanssamme, ja teitä siitä, että meillä on ollut, kuten Chichester sanoi, tämä levollinen keskustelu, joka ei sen levollisuuden vuoksi ole ollut vähäisempi merkitykseltään, ja minulle henkilökohtaisesti, minun pitää se tunnustaa, se on antanut uutta intoa. Sen johdosta haluan kiittää teitä ja toivotan teille hyvää yötä.
(Istunto päättyi klo 23.45.)

