Rapport om konkurrenspolitiken 2009 (debatt)
Talmannen
Den första punkten på föredragningslistan är ett betänkande av Derk Jan Eppink, för utskottet för ekonomi och valutafrågor, om rapporten om konkurrenspolitiken 2009.
Derk Jan Eppink
Herr talman! Konkurrens betraktas nuförtiden som något besvärligt. Somliga föredrar trevliga uppgörelser och en massa hemliga överenskommelser för att skydda sig mot den hårda världen med global konkurrens. Men konkurrens förtar inte effekten av utan räddar den europeiska ekonomin. EU står vid ett vägskäl. Kommer EU att införa en övergångsekonomi, med en låg tillväxt och en hög, strukturellt betingad arbetslöshet eller kommer EU att ha en välståndsskapande ekonomi som kan klara av den globala konkurrensen?
Ett fotbollslag som inte är konkurrenskraftigt förlorar match efter match. En ekonomi som inte är konkurrenskraftig förlorar investeringar, arbetstillfällen och till sist den grund som dess socialförsäkringsordningar vilar på. Eftersom EU:s konkurrenspolitik är ett område där Europeiska kommissionen har exklusiv behörighet har du, herr kommissionsledamot, eller snarare kommissionsledamot Almunia som du vikarierar för, en avgörande roll.
Förenta Nationerna offentliggjorde i veckan siffror om utländska direktinvesteringar under 2010. Förenta staterna lockade till sig 43 procent mer utländska investeringar än under 2009. De utländska direktinvesteringarna ökade med 21 procent i Latinamerika och med 10 procent i Asien. I Europeiska unionen minskade de med 20 procent. Varför? Pengarna placeras i länder där det händer saker. Uppenbarligen betraktar investerare EU som en kontinent som har en bristande handlingsförmåga och som uppvisar dåliga tillväxtsiffror. Det visar att Europeiska unionen har bristande konkurrenskraft.
Du måste se till att det finns lika spelregler för företagande i EU för att vår kontinent ska bli rustad för global konkurrens. Vi känner alla till vad som har hänt i Kina.
Jag vill uppmärksamma er på flera aspekter av konkurrenspolitiken under 2009 varav många är synbara i dag. Den viktigaste frågan nu är konsekvenserna av det enorma statliga stödet till finanssektorn: Länder använde skattebetalarnas pengar för att förhindra kollapsen i finanssektorn. Om vi hade tillåtit en kollaps i finanssektorn hade även miljontals EU-medborgare fått se sina besparingar och pensioner gå förlorade. Det är dock självklart att detta så omfattande statliga stöd har orsakat en snedvridning av konkurrensen. Därför måste detta upphöra så fort som möjligt och pengarna måste betalas tillbaka till EU:s skattebetalare.
Min första fråga är därför följande: Hur tillfällig är den tillfälliga gemenskapsramen och hur ska utfasningen av denna gå till? Jag hoppas att du kan förklara detta å kommissionsledamot Almunias vägnar.
En annan aspekt är det likviditetsstöd som Europeiska centralbanken ger till vissa banker för att hålla dem vid liv. Jag medger att det finns en växelverkan mellan valuta- och konkurrenspolitiken, men ledde denna till en snedvridning av konkurrensen? Det är min fråga.
En annan fråga är fastställandet av avyttringsregler. De förfarandemässiga kriterierna för nedskärningar inom företag är tillräckligt tydliga och rättvisa. Nu måste vi se in i framtiden, så vad kommer att hända? Medlemsstaterna har gjort väldigt mycket för att rekapitalisera finanssektorn genom att helt och/eller delvis nationalisera institut med skattebetalarnas pengar. Detta måste redas ut. Så fort medlemsstaterna börjar överge finansinstituten för att återställa deras privata status finns det en risk för att de kommer att lämna efter sig en hemgift, ett slags bröllopsgåva. Hemgifter kan användas för att bevara finansinstitutens ställning på privatmarknaden.
Detta är en aspekt som vi ofta ser i privatiseringsprocessen. Jag kommer mycket väl ihåg att så var fallet inom postsektorn. Regeringarna backade upp sin postleverantör just före inträdet på den privata marknaden. I en skrivelse påminde jag kommissionsledamot Almunia om den långvariga utredningen av den tyska postleverantören. Kommissionen inleder nu även utredningar av de brittiska, franska och belgiska postleverantörerna, för dessa postmarknader kommer att liberaliseras i år.
Jag ber dig alltså att uppmärksamma företeelsen hemgift inom finanssektorn. Att förhindra ett problem är bättre än att gå så långt som till en rättslig upprättelse.
Jag tackar dig, och även kommissionsledamot Almunia, för samarbetet. Jag tackar även generaldirektoratet för konkurrens som, mig veterligen, är en av de bästa av kommissionens avdelningar.
Štefan Füle
Herr talman! På uppdrag av viceordförande Almunia, som inte kan vara här denna förmiddag, vill jag först och främst tacka föredraganden, Derk Jan Eppink, för hans arbete med betänkandet om konkurrenspolitiken 2009. Jag vill även tacka föredragandena i utskottet för industrifrågor, forskning och energi, utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd samt utskottet för transport och turism, nämligen Silvana Koch-Mehrin, Cristian Silviu Buşoi och Michael Cramer.
Kommissionen välkomnar den positiva andan i betänkandet och det stöd som ges för våra åtgärder när det gäller konkurrenspolitiken 2009, särskilt när det gäller den ekonomiska och finansiella krisen. Vi håller med om att konkurrens är nödvändigt för att garantera lika spelregler på den inre marknaden och främja en hållbar lösning på krisen. Därför fortsätter kommissionen med sin fasta hållning mot konkurrensbegränsande beteenden och företagssammanslagningar.
Kommissionen noterar alla de krav som ställs på särskilda rapporter eller studier - mer än tio av dem. Kommissionen kan inte utarbeta alla dessa rapporter på grund av prioriterade ärenden och begränsade resurser. Liksom viceordförande Almunia meddelade utskottet för ekonomi och valutafrågor i november kommer kommissionen att undersöka hur konkurrensen påverkas av de tillfälliga statsstödsåtgärder som har vidtagits med anledning av krisen. Detta kommer inte att vara någon lätt uppgift, men krisen medför möjligheter till lärande som vi helt enkelt inte får gå miste om.
För det andra vill jag i detta sammanhang upprepa att dessa åtgärder verkligen är tillfälliga. Kommissionen förlängde krisramen för statligt stöd fram till slutet av 2011 eftersom de ekonomiska förutsättningarna fortfarande är osäkra. Utfasningen av dessa åtgärder har redan inletts. Vissa åtgärder har redan upphört och andra har bibehållits med hårdare krav.
När det gäller den privata tillämpningen av konkurrensreglerna noterar kommissionen för det tredje parlamentets stöd för införandet av ett europeiskt system för kollektiv prövning och kravet på en särskild EU-lagstiftning för att garantera skadestånd till dem som faller offer för överträdelser av EU:s antitrustlagstiftning. Kommissionen kommer att inleda ett offentligt samråd i början av 2011 om en gemensam hållning i EU när det gäller kollektiv prövning. Kommissionen planerar sedan att anta ett meddelande utifrån resultaten av detta.
Avslutningsvis vill jag ta upp den oro som uttrycks över konkurrensen inom vissa sektorer, till exempel inom områdena energi, transport, livsmedelsleveranskedjan och nya digitala industrier. Kommissionen delar denna oro, och vi kommer att fortsätta med kraftfulla genomförandeåtgärder på dessa områden i nära samarbete med de nationella konkurrensmyndigheterna.
Silvana Koch-Mehrin
Herr talman! Konkurrenspolitiken är ett av EU:s allra viktigaste och centrala politiska områden. En bra konkurrenspolitik innebär att marknaderna kan fungera på ett tillfredsställande sätt. En bra konkurrenspolitik innebär även att konsumenterna kan ta del av en rad olika produkter till rimliga och överkomliga priser. En bra konkurrenspolitik bidrar även till ny tillväxt i EU. Därför är det så viktigt att ta med alla de områden som har nämnts i konkurrenspolitiken. Det är också viktigt att stärka små och medelstora företag eftersom de är drivkraften bakom tillväxten i EU. Marknadshindren måste undanröjas, vilket även innebär att man måste avskaffa de överdrivna kostnader som fortfarande finns där konkurrensen inte fungerar, till exempel roamingavgifterna för mobiltelefoner, där det fortfarande inte finns någon konkurrens, vilket det måste bli ändring på.
Avslutningsvis vill jag framföra mitt innerliga tack till föredraganden, Dirk Jan Eppink, för hans utmärkta arbete, och till kommissionen vill jag säga följande: Sätt upp ambitiösa mål!
(Applåder)
Cristian Silviu Buşoi
Herr talman! Jag vill börja med att gratulera kommissionen till sin flexibilitet vid tillämpningen av konkurrensreglerna under den nuvarande finansiella och ekonomiska krisen. Det är mycket viktigt att krisen inte tas som förevändning att undanröja konkurrens och att kommissionen redan har visat en mycket fast hållning mot karteller, vilket är bra. Vi måste se till att utträdesmekanismer finns och att vi återgår till de normala marknadsvillkoren så snart som möjligt.
Det finns några områden - och du talade om detta, herr kommissionsledamot - där konkurrensen kan stärkas. Dessa inbegriper energimarknaden, där reglerade energipriser fortfarande snedvrider konkurrensen. Fullbordandet av den inre järnvägsmarknaden kan också innebära betydande fördelar för europeiska resenärer. Kommissionen bör även vara särskilt noggrann när det gäller konkurrensen på marknaden för läkemedel, särskilt när det gäller de metoder som tillämpas av originalproducenter och som begränsar marknadstillträdet för generiska läkemedel.
Vidare uppmanar jag kommissionen att inta en bestämd hållning när det gäller att säkerställa konkurrensen mellan offentligägda och privata sjukhus genom att vidta vågade åtgärder mot korsvisa subventioner till förmån för offentligägda sjukhus. Kommissionen måste ge effektivare information till konsumenterna om konkurrenspolitikens fördelar.
Michael Cramer
Herr talman! Först vill jag tacka föredraganden för hans utmärkta samarbete.
Transport är också en mycket viktig fråga från konkurrenssynpunkt. När allt kommer omkring svarar transporterna för 30 procent av koldioxidutsläppen. Jag är därför glad över att man har gått med på att ta med transporterna i de centrala kraven i EU 2020-strategin.
Det råder dock fortfarande orättvis konkurrens, och det är här som kommissionen måste vidta åtgärder. Flygindustrin, som är den främsta miljöboven, är befriad från att betala mervärdesskatt och avgift på bränsle. Detta innebär att EU:s skattebetalare bidrar med 30 miljarder euro varje år till flygindustrin, helt enkelt så att flygbolagen kan erbjuda flyg mellan städer till samma pris som en kortare taxiresa. Järnvägsbolagen får bära bördan i detta sammanhang. Vi har en obligatorisk järnvägsavgift för varje lok och avverkad kilometer. Det är en obligatorisk avgift som inte har något övre tak. På vägarna är det upp till medlemsstaterna att besluta om de ska ta några avgifter över huvud taget. Avgifterna tillämpas mestadels endast på motorvägar och tunga godsfordon som väger 12 ton eller mer. Några av våra medlemsstater tillämpar med andra ord en hög järnvägsavgift men inga vägavgifter över huvud taget. Vi kan inte tillåta detta för det är rena vansinnet. När allt kommer omkring kommer vi aldrig att lyckas förhindra klimatförändringarna om vi inte ändrar våra rörlighetsvanor. Detta är dock något som vi måste lyckas med. Därför måste rättvis konkurrens införas även i transportsektorn.
Arturs Krišjānis Kariņš
för PPE-gruppen. - (LV) Herr talman, herr kommissionsledamot! Vi är lata allesammans. De flesta människor gör faktiskt inte saker om de slipper. Affärsverksamhet är inget undantag i detta avseende. Jag är övertygad om att de flesta företagare drömmer om att bli monopolleverantörer som kan ställa krav i stället för att konsumenterna ska ställa kraven på dem. Det är just konkurrens som garanterar att konsumenterna får låga priser men även bästa kvalitet. I Europeiska unionen har vi tyvärr flera sektorer där det inte finns någon riktig konkurrens. Den första av dessa är energisektorn. Det finns fortfarande isolerade marknader i flera områden i EU där det inte finns någon konkurrens över huvud taget, till exempel av rättstekniska skäl. Vad leder detta till? Överdrivet höga priser för konsumenterna. Ett konkret exempel på detta är Baltikum och gasmarknaden. Liksom kommissionsledamot Oettinger själv har medgett betalar konsumenterna i Tyskland för närvarande 30 procent mindre för naturgas än konsumenterna i Baltikum. Varför finns det konkurrens i ett land men inte i Baltikum? Detta måste åtgärdas. Det finns ett andra område där det inte finns någon riktig konkurrens och det är jordbrukssektorn. Utan att ens nämna vilken effekt subventioner i sig har på jordbruksmarknaden finns det mycket olika jordbruksstöd eller subventioner i de olika EU-länderna. Vad innebär detta? Det innebär att EU:s konsumenter betalar överdrivet höga priser på många håll och att självklart även jordbrukarna får lida. Jag uppmanar er att stödja detta betänkande, som handlar om kommissionens arbete med dokumentet om konkurrenspolitiken 2009. Jag vill dock påminna er om att detta arbete inte slutar här och att det måste finnas konkurrens inom fler områden. Tack för er uppmärksamhet.
Antolín Sánchez Presedo
Herr talman! Betänkandet om rapporten om konkurrenspolitiken 2009 är troligen ett av de mest uttömmande och omfattande betänkanden som parlamentet har utarbetat hittills. Utskottet för ekonomi och valutafrågor har lyckats införliva ståndpunkterna från tre andra parlamentsutskott, och betänkandet togs fram fem år efter genomförandet av två viktiga förordningar, nämligen moderniseringsförordningen och koncentrationsförordningen, som har spelat en positiv roll i konkurrenspolitiken. Genomförandet av förordningarna skulle dock kunna förbättras om prioriteringarna var bättre anpassade, om samarbetet stärktes, om den administrativa bördan mildrades och om det fanns konvergens mellan medlemsstaternas och EU:s lagstiftning.
Betänkandet tar upp vikten av tjänster i allmänhetens intresse för att tillgodose medborgarnas grundläggande behov, och vi tycker att vi måste betona detta i den nya ram som har fastställts genom Lissabonfördraget. Med tanke på detta och informationssamhällets betydelse välkomnas det stöd som syftar till att ge adekvat, allmän bredbandstäckning till överkomliga priser till våra medborgare. Vidare kräver vi att roamingprisernas utveckling på telekommunikationsområdet uppmärksammas i kommande betänkanden.
Konkurrenspolitiken är avgörande inom området för finansiella tjänster. Det beviljade stödet har bidragit till att den ekonomiska krisens effekter har stabiliserats och mildrats. Betänkandet betonar att stödet är tillfälligt och att en utökning av detta måste ske på hårdare villkor. Vidare måste lika spelregler återinföras när det gäller utträdesprocessen för att undvika eventuella moraliska risker och framför allt så att konkurrenspositionen återupprättas för de finansinstitut som inte har begärt statligt stöd.
Tre saker betonas alltså på det finansiella området: insyn i finansiell information, behovet av att det europeiska betalningssystemet är tillgängligt, icke-diskriminerande, insynsvänligt och effektivt samt behovet av att bekämpa ovanligt höga priser i gränsöverskridande transaktioner med betalkort. I betänkandet framförs också oro över små och medelstora företag samt över energiområdet. Man ger stöd åt rekommendationerna från högnivågruppen för mejerisektorn, som anser att producenternas förhandlingsmöjligheter och de nya avtalsförhållandena måste vara förenliga med konkurrenspolitiken. Vidare uppmanas kommissionen att lägga fram ett lagstiftningsinitiativ som gör det lättare att vidta enskilda och kollektiva åtgärder för att få ersättning för skada som uppstått till följd av överträdelse av konkurrensrätten och som samtidigt undviker ytterligheterna i det nordamerikanska systemet.
Jag gratulerar därför föredraganden, Derk Jan Eppink, till hans utmärkta arbete.
Sophia in 't Veld
Herr talman! För det första vill jag gratulera föredraganden. Vi har arbetat sida vid sida (eftersom jag var föredragande förra året), och detta för mig till min första punkt.
Jag tycker att diskussionerna i dessa årliga debatter om konkurrenspolitiken är mycket vänskapliga och artiga, och sedan fortsätter kommissionen bara som den alltid har gjort eftersom den har exklusiv behörighet på detta område. Jag tycker att det borde bli en ändring på detta i en tid då vi diskuterar den ekonomiska styrningen av Europeiska unionen. Europaparlamentet borde ha en mycket större roll vid utformandet av konkurrenspolitiken. Jag uppmanar därför kommissionen att följa i synnerhet rekommendationerna 3 och 4 och verkligen rapportera tillbaka till Europaparlamentet när det gäller rekommendationerna.
För det andra anser jag att ett betänkande bör vara mer än bara en sammanfattning över de åtgärder som vidtas. Det bör analysera konkurrenspolitikens effekter, vilket nu inte är fallet. Ni säger att ni kommer att göra en analys av den tillfälliga statsstödsramen eftersom det är er prioritering. Vi har dock i flera år begärt sådana analyser om grön återhämtning, statsstöd till innovation och statsstöd till tjänster i allmänhetens intresse. Det är mycket efterlängtat, så jag ber kommissionen att göra fler ingående analyser.
Avslutningsvis vill jag med kraft upprepa de krav som vi - nu i flera års tid - har ställt på branschutredningar om onlinereklam och sökmotorer. Detta är verkligen mycket efterlängtat, och jag vill höra när kommissionen tänker göra dessa utredningar.
Philippe Lamberts
Herr talman! Först och främst vill jag tacka kommissionsledamot Almunia som inte är här i dag. Trots att det inte är Europaparlamentets område spenderar Almunia en betydande mängd tid med oss i utskottet för ekonomi och valutafrågor och investerar följaktligen tid i en pågående dialog med parlamentet om dessa frågor.
Jag vill också tacka föredraganden. Vi gör ofta detta formellt, men även om våra parter ofta har olika åsikter i många frågor måste jag säga att det inte fanns några tabubelagda frågor i vår diskussion vid utarbetandet av betänkandet. Alla punkter behandlades i en mycket konstruktiv anda, och detta bör betonas.
Jag vill nu gå vidare till tre punkter som jag anser att kommissionen bör lyfta fram. En togs upp tidigare och handlar om vikten av finanssektorn som sannerligen får för stort inflytande i ekonomin.
Vi vet att finanskrisen har inneburit att de finansiella aktörer som tog sig ur den blev större och starkare på kuppen. Det finns alltså verkligen ett problem med en snedvridning av konkurrensen på detta område, och det rör inte bara de särskilda statliga stödåtgärder som medlemsstater har vidtagit för att hjälpa finanssektorn utan även, och vi betonade detta i betänkandet, olika slags direktstöd från Europeiska centralbanken (ECB) som jag tyvärr måste säga inte alls är så värst öppna för insyn.
Vi uppmanar därför kommissionen att betona hur ECB har hjälpt bankerna, för det är tydligt att de banker som bad ECB om hjälp fick ett slags stöd som andra banker, som hade skötts på ett bättre sätt, inte begärde. De banker som sköttes på riktigt sätt har följaktligen blivit offer för en snedvriden konkurrens.
Den andra sektorn är råvarusektorn, särskilt den för livsmedelsråvaror. Vi vet att stora jordbruksindustriföretag och stora återförsäljare har en marknadsposition som ger dem ett alltför stort inflytande över prisbildningen. En marknadsanalys av detta problem är absolut nödvändig.
En annan lika viktig punkt är skattekonkurrensen. Ni vet att de flesta medlemsstater, inklusive min egen och många andras, tillämpar skattekonkurrensmetoder som är mycket skadliga för det europeiska allmänintresset. Dessa konkurrensmetoder måste stoppas. Jag vet att kommissionen börjar intressera sig för frågan igen, men jag uppmanar å det bestämdaste kommissionsledamot Almunia och kommissionsledamot Šemeta att ta itu med detta problem.
Avslutningsvis var det med glädje som vi noterade att kommissionsledamot Almunia redan har ålagt böter inom flera sektorer sedan han tillträdde, särskilt inom luftfartssektorn. Vi välkomnar även att utredningen av Google har påbörjats, vilket jag tycker delvis är ett svar på den kommentar som Sofia in 't Veld gjorde för en stund sedan.
(Talaren godtog att besvara en fråga (blått kort) i enlighet med artikel 149.8 i arbetsordningen.)
Talmannen
Herr Lamberts! Hans-Peter Martin har använt blått kort för att visa att han vill ställa en fråga till dig. Är du villig att höra denna fråga? Tack så mycket.
Herr Martin! Du har 30 sekunder på dig att ställa frågan till Philippe Lamberts.
Hans-Peter Martin
(DE) Herr talman! Philippe Lamberts tog upp det särskilda stöd som banker har fått från Europeiska centralbanken. Kan han kanske redogöra lite mer i detalj för vad han menar och hur det har fungerat? Han nämnde även att detta stöd bör avskaffas. Hur tycker han att vi ska överta kontrollen i detta sammanhang och se till att fel människor inte gör feta vinster?
Talmannen
Det är en svår fråga att besvara på bara 30 sekunder. Jag litar dock på Philippe Lamberts förmåga att fatta sig kort.
Philippe Lamberts
Herr talman! Att besvara en sådan fråga på 30 sekunder är helt klart en nästintill omöjlig uppgift.
Vad är problemet? Europeiska centralbanken (ECB) går med på att ge likviditetsstöd till banker som begär det, utan begränsningar, och godtar alla slags tillgångar som säkerhet för detta. Vi har dock ingen tydlig bild av hur dessa tillgångar ser ut. Vi hyser också starka misstankar om att många av dem är så kallade syfilitiska eller osäkra fordringar vars riktiga marknadsvärde är mycket svårt att avgöra och varav vissa till och med kan vara värdelösa.
Under sådana förutsättningar utgör detta därför ett slags direktstöd. Om ECB inte gav detta likviditetsstöd i utbyte mot dessa garantier, som faktiskt är mycket kortvariga, är det självklart möjligt att några av dessa finansinstitut skulle gå i konkurs.
Det är inte lätt att finna en lösning på detta. Ett första steg är dock att tillämpa öppenhet vad dessa tillgångar beträffar.
Talmannen
Tack, Philippe Lamberts, för att ni har gett ett så pass tydligt svar på en sådan svår fråga.
Kay Swinburne
Herr talman! För det första vill jag gratulera min kollega, Derk Jan Eppink, till hans heltäckande och tillrådliga betänkande som omfattar så många frågor. Konkurrenspolitiken bör i grund och botten vara kärnan i EU:s inre marknad, och gedigna konkurrensprinciper bör införas i all EU-lagstiftning. Konkurrens bör skapa en starkare marknad för EU-medborgarna och göra det möjligt för EU att bli mer konkurrenskraftig på global nivå.
Det finns en risk för att denna princip går förlorad i den senaste vågen av lagstiftning inom området för finansiella tjänster. Vi måste gripa varje tillfälle att få till stånd mer konkurrens på marknader som domineras av stora marknadsaktörer och skapa en mer livfull marknad. I den derivatlagstiftning som man nu förhandlar om kan vi se till att inte skapa eller stärka monopol genom att främja öppet inträde i centrala motparter och liknande och genom att säkerställa att viktiga uppgiftsflöden finns tillgängliga för alla aktörer.
Under den kommande översynen av direktivet om marknader för finansiella instrument (MiFID) måste vi komma ihåg det ursprungliga syftet med att öppna upp EU:s aktiemarknader för konkurrens. Efter att de har utökats till att omfatta nya tillgångsklasser måste vi vidare se till att konkurrensprinciperna upprätthålls. En kombination av dessa har faktiskt på ett betydande sätt pressat ner handelsavgifterna för aktieinvesterarna de senaste tre åren.
När vi överväger reformer för revisorer, kreditvärderingsinstitut och andra leverantörer av finansiella tjänster kan vi fundera på var hindren för marknadsinträde finns och försöka undanröja dessa. Jag tror att vi genom att främja konkurrensen i viktiga branscher kommer att skapa en riktig tillväxtpotential för EU och ge ny kraft åt våra ekonomier i denna ständigt föränderliga värld.
Thomas Händel
Herr talman, mina damer och herrar! Enligt detta betänkande driver kommissionen en framgångsrik konkurrenspolitik. Vi får dock inte glömma att en oreglerad konkurrens också kan leda till en ökad arbetslöshet, så att klyftan mellan rika och fattiga blir ännu större.
I Europeiska unionen fortsätter den fria konkurrensen att ha företräde framför våra medborgares sociala behov. En stark tro på fria marknader kan inte dölja det faktum att dessa marknader misslyckas om och om igen och att de dessutom inte kan skapa en bestående social rättvisa. Några förfaranden som syftar till att bekämpa snedvridningen av konkurrensen och prisbildningen kommer inte att vara tillräckliga för att lösa detta problem. En rättvis och social inre marknad kommer bara att fungera med en hård och rättvis lagstiftning. Mer arbete måste omedelbart läggas ner på detta. Det är till exempel inte acceptabelt att fler och fler institut som tillhandahåller tjänster i allmänhetens intresse utsätts för privat konkurrens.
Betänkandet lägger fram förslag till kommissionens framtida konkurrenspolitik. Det finns ett trängande behov av ett mycket större konsumentskydd och av att tjänster i allmänhetens intresse undantas konkurrensbestämmelserna och undandras kartellernas kontroll. Det är också nödvändigt att införa en avtalsbestämmelse som främjar en säker social utveckling och som anses vara lika viktig som konkurrensreglerna i EU.
William  Dartmouth
Herr talman! Det är inte ofta jag har något gott att säga om Gordon Brown, men han agerade faktiskt snabbt, bestämt och på ett effektivt sätt för att ta itu med bankkrisen i Storbritannien. Jag måste dock påpeka att krisen på det hela taget förvärrades av det fruktansvärt dåliga jobb som han gjorde under sina tio år som finansminister.
Undsättningen av bankerna i Storbritannien skedde långsammare än vad som var möjligt på grund av konsekvenserna av EU:s konkurrenspolitik. Min framstående kollega, professor Tim Congdon, har gjort en skrivelse om detta. Faktum är att dessa frågor bör behandlas på nationell nivå och inte av kommissionen. Kommissionen vet helt enkelt inte vad den håller på med och bör inte lägga sig i över huvud taget.
De sista 15 sekunder som jag har till förfogande måste jag ägna åt det ovanligt deprimerande anförande som Philippe Lamberts gjorde om skattekonkurrensen. Skattekonkurrensen är skälet till att vi har lägre skatter. Han förespråkade en EU-omfattande skattepolitik, vilket skulle leda till högre skatter i hela EU. Det är det som det handlar om, och jag vill be Philippe Lamberts och hans kolleger att vara uppriktiga om detta nästa gång.
Talmannen
Detta är mer av ett personligt uttalande än ett anförande som svar på en fråga (blått kort). Jag ber dig, Philippe Lamberts, att fatta dig kort, så låt oss se om du kan förmedla din ståndpunkt till dina kolleger på bara 30 sekunder.
Philippe Lamberts
(EN) Herr talman! Lord Dartmouth målar upp en bild av gruppen De Gröna som förespråkare av höga skatter bara för att det ska vara höga skatter. Jag vill bara ställa en mycket enkel fråga till dig, Lord Dartmouth: Om tjänster som utbildning, hälsa och säkerhet har ett värde förmodar jag att man måste finansiera dem på något sätt. Stämmer det?
Talmannen
Nej, vi ska inte ha någon diskussion om detta.
Du får besvara Philippe Lamberts fråga senare i korridoren, Lord Dartmouth. Det är dock inte tillåtet att besvara en fråga med en annan.
Du har 15 sekunder på dig.
William
(EN) (De första orden gick inte att höra eftersom mikrofonen var avstängd) ... den person som ställde frågan har rätt att besvara den. Du har hittat på nya, egna regler som talman. Du går inte alls korrekt till väga.
Talmannen
Ja, jag hittar på regler. Vi hittar på regler hela tiden och bidrar till utvecklingen av det demokratiska funktionssättet i denna kammare. Tack för att du medger detta.
Hans-Peter Martin
(DE) Herr talman! Jag vill börja med att berömma dig för att du tillåter en sådan dialog. Det är en aning olyckligt att William (the Earl of) Dartmouth inte förstod att du även gav honom möjlighet att svara. Jag anser att det är mycket positivt när någon som Philippe Lamberts lägger fram sådana konkreta förslag och när vi får tillfälle att inlåta oss i livliga debatter så att man kan ge mycket mer direkta svar, vilket är precis vad vi vill i detta parlament. Du kanske ger honom möjlighet att lämna ett kort svar senare.
Jag vill ta vid där Philippe Lamberts slutade. Det kan inte förnekas att vi behöver öppenhet i banksystemet. Allmänheten är fortfarande ganska omedveten om att dessa stöd till följd av finanskrisen faktiskt har lett till något som är ganska anmärkningsvärt med EU-mått mätt. De gör det tydligt att konkurrens i sig inte alltid kan klara sig utan stöd när det står högre mål på spel. Det som gör hela denna fråga till ett så pass beskt piller att svälja är att de banker som har fått stöd återigen tjänar stora pengar och i vissa fall faktiskt handlar i strid mot de gemensamma intressena i EU. Nog nu om finansmarknaden.
Den andra punkt som jag vill diskutera är en som ni alla har hört mig ta upp tidigare, nämligen frågan om läkemedel. Det är mycket beklagansvärt att vi fortfarande inte har gjort det framsteg som har varit möjligt och nödvändigt i årtionden. Det skulle verkligen vara ett stort steg för EU om medborgarna i mitt land, Österrike, liksom i Tyskland och andra länder, helt enkelt fick betala samma pris för läkemedel som medborgarna i andra EU-medlemsstater. Detta är kartellernas och storföretagens verk. Jag anser att kommissionen har en möjlighet och en skyldighet att ingripa här.
Den andra aspekten av detta problem är godkännande av läkemedel. Onödiga försök görs fortfarande, både på djur och på människor. Mycket dubbelarbete görs i onödan. Detta är något som borde ha lösts förra århundradet. Jag vill återigen uppmana er att vidta kraftfulla åtgärder i detta avseende.
Gunnar Hökmark
(EN) Herr talman! Våra blickar är för närvarande riktade mot toppmötet mellan Kina och USA, eftersom dessa två ekonomier betraktas som de största i världen. Vi diskuterar när Kina kommer att bli den största ekonomin, men det är baserat på ett felaktigt antagande. Vi glömmer nämligen att Europeiska unionen är den största ekonomin men att Kina och USA har de största marknaderna. Anledningen till detta är bristen på konkurrens i Europeiska unionen över gränserna och inom olika områden.
Det är en brist på konkurrens som får oss att vända blickarna mot dem i stället för mot oss själva, för de har det självförtroende som krävs för att ligga i framkant. Därför är det viktigt framöver att betänkandet om konkurrenspolitiken också fokuserar på det bristande genomförandet av den lagstiftning som redan finns och även på bristen på konkurrens i den europeiska ekonomin. Vi måste göra detta inom en rad områden. För att vara den ledande ekonomin måste vi även se till att vi är den mest konkurrenskraftiga.
Låt mig berätta en hemlighet för er: Vi kommer aldrig att vara den mest konkurrenskraftiga ekonomin om vi inte har någon konkurrens. Statsstöd och regleringar som sätter käppar i hjulet för nya aktörer hindrar den europeiska ekonomin från att ligga i framkant. Därför måste vi se till att statliga stöd alltid finns endast i undantagsfall när det inte finns något annat alternativ eller när vi kan inrikta dem på att främja projekt som stöder det gemensamma bästa utan att snedvrida konkurrensen.
Det som vi måste se till är att vi kan tillåta nya aktörer på marknaden inom så många områden av den europeiska ekonomin som möjligt. Konkurrens handlar inte om att konkurrera ut andra. Det handlar om att göra det möjligt för stora företag att gå samman och växa sig större och större på den globala arenan samt om att göra det möjligt för nya företag att vara öppna för ny innovation. Vi har faktiskt en brist här och det är kommissionens ansvar att visa det och ingripa så att vi tillsammans kan vidta åtgärder för att vi i framtiden ska betraktas som den ledande ekonomin.
Edit Herczog
(EN) Herr talman! Konkurrenspolitiken är en hörnsten i EU-lagstiftningen. Vi håller med om att innovation, kreativitet och strävan efter att bli bättre utan tvekan innebär marknadsmässiga fördelar. Vi accepterar dock inte att fördelar av detta slag ska råda på marknaden bara eftersom någon annan är större och starkare och har bättre tillgång till information och i synnerhet särskilda kontakter med regeringen. Vidare är vi mycket glada över att kommissionen är på sin vakt i detta avseende för att se till att undanröja dessa fördelar.
Jag vill än en gång nämna en ny företeelse: Det är inte marknadsaktörerna utan snarare regeringarna som från tid till annan verkar agera genom att ge särskilda konkurrensmässiga fördelar till några av sina favoritföretag. Detta är en mycket osund företeelse och ger tillskott i partiernas kassa.
Jag vill be kommissionen att gå i denna riktning: Låt oss ha innovation, kreativitet samt små och medelstora företag, men tillåt inte något som helst missbruk av information eller makt, vare sig ekonomisk eller politisk, på dessa territorier.
Sylvie Goulard
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot! Derk Jan Eppinks betänkande är mycket anmärkningsvärt, men jag är lite rädd - och detta har inte något att göra med föredraganden - för att vi bara upprepar oss. Det är nästan som att slå in öppna dörrar. Jag håller utan tvekan med Sophia in 't Veld och Philippe Lamberts om att vi måste ha en riktig kontroll över konkurrensen och fundera på vad som händer inom jordbrukssektorn, som har mycket få köpare och oerhört många producenter. Detta har inte oroat kommissionen tidigare, men om det hade handlat om industrisektorn hade kommissionen omedelbart kastat sig in i köparnas kartell. Vi behöver också nya regler för Internet-sektorn.
Vi har dock oerhört tråkiga förbindelser med kommissionen. Den skickar en rapport till oss som sopar tre fjärdedelar av frågorna under mattan. Vi svarar artigt att rapporten är intressant och att något bör läggas till, och sedan lägger alla den i byrålådan.
Detta var det enda jag ville säga i dag förutom att upprepa vad Gunnar Hökmark sade, nämligen att världen förändras. Det är mycket snällt av oss att säga att statsstöd inte är något bra, men faktum kvarstår att Kina, Sydkorea, Förenta staterna och andra ger statsstöd. Jag är inte någon förespråkare av det. Jag är ingen gräsrotsprotektionistisk fransyska. Jag säger bara att vi bör öppna ögonen en aning och sluta drömma!
Reinhard Bütikofer
(DE) Herr talman! Rekommendation nummer 4 uppmanar kommissionen att rapportera om hur den följer upp alla framtida rekommendationer och redogöra för varje avvikelse som kan uppstå. Jag anser att detta är ett mycket klokt förslag och vill gå närmare in på det. Förra året beslutade parlamentet under debatten i fråga att vi skulle betona rättvis och icke-diskriminerande konkurrens för små och medelstora företag. Kommissionen har inte gjort någonting sedan dess. Denna rekommendation ges på nytt i Eppinks resolutionsförslag.
Jag vill höra om kommissionen nu tänker genomföra denna upprepade rekommendation eller om kommissionen åtminstone kan säga vad det är som hindrar den från att på det här sättet ta sig an den särskilda oro som finns bland små och medelstora företag.
Min andra kommentar rör råvarusektorn. Jag är mycket nöjd över att betänkandet tar upp bristen på öppenhet i råvarusektorn. Jag välkomnar också det faktum att det tar upp problemet med råvaruspekulation. Jag beklagar dock att det inte har införlivat hela rekommendationen från utskottet för industrifrågor, forskning och energi. Rekommendationen anger att vi inte bör följa det franska ordförandeskapets förslag, nämligen att spekulationsfrågan bör begränsas till jordbruksråvaror, utan att spekulation i metaller också bör omfattas. Detta är precis lika viktigt enligt min mening.
Vicky Ford
(EN) Herr talman! Jag vill tacka min kollega, Derk Jan Eppink, för hans utmärkta betänkande, men jag vill särskilt kommentera en sak om energimarknaden som kommissionen kommer att undersöka i år.
Liksom andra ledamöter har påpekat kan energiförsörjningen och energipriserna variera mycket mellan olika medlemsstater. I den region som jag representerar saknar nästan en fjärdedel av hushållen tillgång till gas, och de allra flesta av dem är beroende av oljeuppvärmning. På en månad mellan november och december steg priserna på denna marknad med över 50 procent. Konsumenterna är oroliga (och fryser väldigt mycket) - de är oroliga för kartellprissättning, och det finns påståenden om att detta förekommer.
Det är rätt att de nationella lagstiftande organen bör undersöka detta först, men jag hör att en liknande oro finns i andra EU-medlemsstater. Jag vill därför be kommissionsledamoten att inte glömma bort dem som lever i mycket isolerade landsbygdsområden när energimarknaderna undersöks i år.
Ildikó Gáll-Pelcz
(HU) Herr talman, mina damer och herrar! Som ni kunde se i vår presentation i går prioriterar det ungerska ordförandeskapet bland annat en stärkt inre marknad och fler arbetstillfällen. Eftersom en EU-omfattande konkurrenspolitik som baseras på lika konkurrensvillkor i alla sektorer är en förutsättning för ovan nämnda prioriteringar gläder jag mig mycket över att detta betänkande har utarbetats. Detta tillhör dock nu det förflutna. Tiderna har ändrats sedan dess. Jag anser dock att det är viktigt att dra slutsatserna av detta betänkande. Jag anser även att det är viktigt att Europaparlamentet, dvs. vi, ledamöterna, kommer att kunna ha en mer aktiv roll vid utformandet av konkurrenspolitiken i framtiden. Jag kräver dock att kommissionen samarbetar i detta avseende.
För det första kräver jag något som jag anser är nödvändigt, nämligen att parlamentet bör informeras regelbundet om alla initiativ som har tagits på detta område. För det andra uppmanar jag kommissionen att, som den enda konkurrensmyndigheten med behörighet för hela EU, rapportera till parlamentet varje år om tillämpningen av parlamentets rekommendationer och redogöra för eventuella avvikelser från dessa.
Jag tycker att det är viktigt att förstå - och jag håller helt och hållet med mina kolleger om detta - att konkurrenspolitiken inte kan hanteras vertikalt. Samordning krävs också på alla funktions- och lagstiftningsmässiga områden. Detta är emellertid kommissionens ansvar. Det är därför nödvändigt att samordna EU-politiken och de fastställda prioriteringarna i EU 2020-strategin, som syftar till att främja tillväxt och sysselsättning.
Avslutningsvis vill även jag nämna små och medelstora företag, vars deltagande är nödvändigt och oundvikligt för att hela den europeiska ekonomin, inklusive sysselsättningen givetvis, ska kunna växa. Samma konkurrensvillkor måste dock tillämpas. Konkurrenspolitiken måste garantera detta. Jag ber kommissionen att ägna särskild uppmärksamhet åt små och medelstora företag och ge dem rättvisa och icke-diskriminerande konkurrensvillkor.
Peter Skinner
(EN) Herr talman! Låt mig först gratulera Derk Jan Eppink till det utförliga arbete som han har gjort med detta betänkande. Förhoppningsvis kommer han att fortsätta ha en allt större roll på detta område.
Jag välkomnar detta betänkande om läget när det gäller konkurrenspolitiken 2009. Det finns dock fortfarande konkurrensrelaterade områden i EU som måste stärkas och förtydligas. Jag vill uppmuntra till mer samarbete mellan kommissionen och Europaparlamentet på detta område. Det är det enda sättet för att allmänheten ska kunna ha fortsatt förtroende för de beslut som har fattats. Vidare måste Europaparlamentet informeras om de åtgärder som kommissionen vidtar, med särskild tonvikt på politiken för små och medelstora företag.
Jag ser fram emot de rapporter och undersökningar som har betonats i betänkandet. De var vid den senaste räkningen elva rapporter, sex undersökningar på olika områden och om ombildandet av enheten för skattemässigt statsstöd vid generaldirektoratet för konkurrens. I synnerhet välkomnar jag varmt de upprepade kraven på att införliva grunden för beräkning av böter, vilket vi redan har diskuterat. Jag tror att detta är absolut nödvändigt.
Det var förresten mycket intressant att lyssna på William (the Earl of) Dartmouth tidigare, som talade om konkurrenspolitiken som om han vore en aristokrat. Som alla vet är aristokrater i Storbritannien oerhört inriktade på markkoncentration. Vi borde kanske be konkurrensmyndigheterna undersöka detta och se hur just aristokraterna har sett efter sin mark runt om i Europeiska unionen under mycket lång tid.
Sławomir Witold Nitras
(PL) Herr talman! Det är ett nöje att lyssna på denna debatt. Jag vill tacka Derk Jan Eppink för hans betänkande. Eftersom jag känner till hans ståndpunkt ser jag på betänkandet med beundran, och jag är glad över att det var han som utarbetade det. Det är också ett nöje att lyssna på anförandena från mina kolleger, men jag känner att jag måste säga en sak. Vi betonar Europeiska kommissionens arbete. Vi anklagar kommissionen för att inte ha någon stark hållning eller politik och för att inte bekämpa protektionism. Ärligt talat är det dock medlemsstaterna som är vår motståndare eller vårt största problem, och Gunnar Hökmark talade om att den europeiska ekonomin inte är konkurrenskraftig. Samtidigt har Europeiska kommissionen ofta inget annat val än att stå under medlemsstaternas inflytande och försöka skydda den fria konkurrensen så gott det går.
För flera veckor sedan talade vi i denna kammare bland annat om en speciell lagstiftning för kolmarknaden. Vid detta tillfälle hörde vi inte några ledamöter tala om fri konkurrens, utan vi hörde bara krav på protektionistiska principer och möjligheten att ge stöd till, till exempel, nedlagda gruvor - som man kallade det - medan det i själva verket handlade om stöd till gruvor som inte ska läggas ner över huvud taget. Vi måste därför vara konsekventa i vårt arbete, och konsekvens saknas ofta i denna kammare.
Vi har talat om stöd till banksektorn. Jag är rädd för att Europeiska kommissionen, som står under medlemsstaternas inflytande, bara har gett sitt samtycke till detta stöd, och i dag, när vi talar om betänkandet, som faktiskt avser 2009, och här stämmer jag in i kritiken, tycker jag att betänkandet saknar en bedömning av de effekter som stödet har medfört och om det verkligen har lett till en hållbar omstrukturering av bankbranschen. Jag förväntar mig, herr kommissionsledamot, att denna aspekt, dvs. bedömningen av en viktig politik, ska finnas med i betänkandet.
Betänkandet talar även om att kommissionen bekämpar protektionism, bland annat när det gäller fordonssektorn. Det finns dock andra exempel, och jag kommer från Polen där den bästa fabriken i Fiat-koncernen stängdes eller där en del av produktionen lades ner och flyttades till Italien. Detta är tydlig protektionism, och Europeiska kommissionen bör bekämpa detta problem.
Jag kan ge ett annat exempel. År 2009 lades två polska skeppsvarv ner. Jag kommer från en varvsstad i Polen, men problemet handlar inte bara om två polska skeppsvarv. Problemet har att göra med att EU:s konkurrenspolitik på global nivå tvingar varvsindustrin att konkurrera främst med de kraftigt understödda skeppsvarven i Mellanöstern. I dag har vi faktiskt stängt ner varvsindustrin i EU genom denna konkurrenspolitik, eftersom vi tvingar den att konkurrera med understödda industrier. Det borde vara viktigt för oss att varvsindustrin i EU finns. Tack och ursäkta för att jag överskred min talartid.
Lara Comi
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag skulle vilja påstå att det är en oerhört svår och komplicerad uppgift, särskilt under en kris, att ta fram en effektiv konkurrenspolitik och genomföra den på ett korrekt sätt ur metodologisk synvinkel.
Det är en svår uppgift, eftersom en alltför strikt tillämpning skulle verkligen kunna påverka effekten av den och få allvarliga konsekvenser på det sociala området och konjunkturcykeln. Det är en svår uppgift, eftersom alla de antagna parametrarna är nödvändigtvis inte tillämpliga på samtliga ekonomiska områden i sådana svåra tider. Kommissionen bör därför gratuleras till sitt arbete på området. Kommissionen har lyckats kombinera en sträng metod med den flexibilitet som krävs under dessa ekonomiska förutsättningar. Att vidta åtgärder för att utvärdera de tillfälliga verktyg som har antagits på nationell nivå för att få ett slut på krisen är ett bevis på en metod som inte bara är högst professionell utan även förnuftig.
EU:s konkurrenslagstiftning är både mycket omfattande och mycket specialiserad. Detta gör att Europeiska unionen återigen blir en ledstjärna för sina grannländer, särskilt de minst utvecklade. Detta hjälper till att förhindra att klyftor och motsättningar uppstår mellan de länder som ligger i framkant och övriga länder. Därför är det extra viktigt att se till att denna ledstjärna inte ställs i skuggan på något sätt. Jag anser att särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att utvärdera de olika scenarier efter krisen som började uppstå 2010.
Det är mycket troligt att man därför kommer att behöva göra en ny bedömning av omfattningen av de strukturella förändringar som vi måste beakta och bedöma de olika industriernas och sektorernas nuvarande ställning. Försiktighet måste vara nyckelordet i en sådan osäker tid.
Jag vill uppmana kommissionen att betona såväl små och medelstora företag som ungdomssysselsättning, vilket än en gång gör konkurrens till ett EU-omfattande problem.
Sari Essayah
(EN) Herr talman! Jag välkomnar att man i betänkandet gör ett mycket positivt omnämnande av Sepa (det gemensamma eurobetalningsområdet). Parlamentet har upprepade gånger krävt en snabb migrering av Sepa, och det finns en enkel anledning till detta. Kommissionens konsekvensbedömning nämner en studie enligt vilken Sepa skulle spara 300 miljarder euro av den europeiska ekonomin på sex års tid. Dessa besparingar skulle göras till följd av en större konkurrens genom gemensamma regler och förfaranden. Detta skulle också innebära en mindre tidsåtgång och ett mindre stressmoment för alla de EU-medborgare som behöver göra betalningar i andra länder.
Jag instämmer också kraftfullt i betänkandets påstående att statens ekonomiska stöd till banker och andra företag under den ekonomiska krisen har snedvridit konkurrensen. Liksom många av mina kolleger har gjort denna förmiddag uppmanar jag kommissionen att tillhandahålla en analys av dessa snedvridningar.
Låt mig tillägga ännu en sak om behovet av gemensamma regler och förfaranden. Många uppfinningar i framtiden kommer att baseras på informations- och kommunikationsteknik. Vi behöver mer konkurrens i IKT-branschen, och man skulle kunna uppmuntra till detta genom en större användning av öppen källkod i EU. Jag förväntar mig att EU på så sätt kommer att bli mer konkurrenskraftig på detta viktiga område gentemot USA och andra viktiga ekonomiska områden, liksom Gunnar Hökmark sade tidigare.
Danuta Jazłowiecka
(PL) Herr talman! Upphovsmännen till den resolution som nu diskuteras understryker med all rätt att den ekonomiska krisen var en enorm utmaning för EU:s konkurrenspolitik. Nationella och politiska intressen segrade gång på gång, inte bara över bestämmelserna om den fria marknaden utan även över det sunda förnuftet. Den stora ekonomiska krisen, vars effekter fortfarande i dag är kännbara i de europeiska länderna, var en viktig avgörande faktor för konkurrenspolitiken 2009. Det var en period då man använde mekanismer och instrument vars syfte var att hjälpa oroliga finansinstitut liksom några stora företag och inte att upprätthålla de marknadsekonomiska reglerna. Små och medelstora företag kände av de värsta effekterna av detta.
Kommer det som man gjorde att vara effektivt på lång sikt? Det är först nu som vi får reda på detta. Därför bör vi uppmana kommissionen att göra trovärdiga analyser som visar vilken effekt detta stöd har på ekonomin. Detta kommer att möjliggöra en utvärdering av det som gjordes men även en snabb och effektiv reaktion på liknande hot i framtiden.
George Sabin Cutaş
(RO) Herr talman! Konkurrenspolitiken spelar en viktig roll för att garantera den europeiska ekonomins konkurrenskraft, och kontrollen av det statliga stödet utgör en integrerad del i detta.
Samtidigt har Europeiska kommissionen sett under den nuvarande krisen att det finns ett behov att godkänna beviljanden av statligt stöd, särskilt när det gäller banksektorn men även när det gäller andra sektorer som har stött på svårigheter. Medlemsstater har därför beviljat betydande belopp i form av garantiprogram, rekapitaliseringsordningar och kompletterande former av likviditetsstöd till bankernas finansiering för att ge dem en finansieringskälla och en riskförsäkring.
Europeiska kommissionen måste dock hålla ett vakande öga på sektorn och utveckla planer för omstrukturering och reglering av finansinstitut för att garantera att de inte kommer att fortsätta med ett riskfyllt beteende som äventyrar Europeiska unionens finansiella stabilitet. Det statliga stödet bidrar annars bara till fortsatta finansiella svårigheter i Europeiska unionen.
Jaroslav Paška
(SK) Herr talman! Det ingivna betänkandet bekräftar att vi fortfarande har en lång väg att gå i EU vad riktig konkurrens beträffar.
Ett bra exempel på detta är jordbruksproduktionen där både EU och de enskilda länderna beviljar olika slags stöd och bidrag och därmed bidrar till en omfattande snedvridning av konkurrensmiljön. Särskilt jordbruksföretagen från de nya medlemsstaterna lider mycket till följd av EU:s felaktiga stödpolitik. Transporter är ett annat område där det kommer att vara nödvändigt att göra grundläggande ändringar och förbättringar i konkurrensmiljön. Därför är det mycket viktigt att anta förslagen från utskottet för transport och turism, som på ett lämpligt sätt uppmärksammar en snedvridning av konkurrensen även mellan olika transporttyper.
Hur som helst är detta ett bra och inspirerande betänkande, och det är viktigt att det används på ett effektivt sätt för att förbättra konkurrensmiljön i EU.
Alajos Mészáros
(HU) Herr talman! Den situation som har uppstått till följd av den ekonomiska och finansiella krisen har satt sin prägel på tonen i kommissionens rapport. Det är trots detta en bra rapport, liksom framgår av parlamentets resolution. Det finns dock saker som skulle kunna förbättras inom en snar framtid, främst inom området för förebyggande och lämplig information. Utan samarbete kommer vi inte att kunna återhämta oss från krisen, och det är därför mycket viktigt att kommissionen försäkrar oss om att den kontinuerligt kommer att ge oss information om de resultat som redan har nåtts. Förenlighet med och efterlevnad av EU:s konkurrenspolitiska regler är en av nycklarna till den inre marknadens framgång. Det finns fortfarande råvarumarknader på det energipolitiska området till exempel där öppenheten måste förbättras. På samma sätt garanteras inte konkurrens fullt ut i varje segment av energisektorn. Därför brådskar det att genomföra ett andra paket för den inre marknaden och ett tredje energipaket. Att kräva en noggrannare undersökning av konkurrensen i en annan sektor, nämligen jordbruksindustrin, är en åtgärd som kommer mycket lägligt. Genom en studie måste vi identifiera de största leverantörer och distributörer som ansvarar för snedvridningen av konkurrensen på marknaden.
Elena Băsescu
(RO) Herr talman! Jag vill betona hur viktigt det är att ta fram tydliga konkurrensregler som är till hjälp för små och medelstora företag. De är särskilt viktiga för hela den europeiska ekonomin, för att inte tala om den enorma innovationspotential som de innebär. I detta avseende vore det klokt att inkludera ett kapitel som ägnas åt små företag och som betonar rättvis konkurrens. Konkurrenspolitiken bör bidra till att främja och genomföra öppna standarder och driftskompabilitet. Detta skulle förhindra att marknadsaktörer tillämpar tekniska inlåsningseffekter.
Avslutningsvis vill jag säga att en framgångsrik konkurrenspolitik och en obegränsad funktion för den inre marknaden är förutsättningar för en hållbar ekonomisk tillväxt i Europeiska unionen.
Mairead McGuinness
(EN) Herr talman! Låt mig koncentrera mig på punkt 90 i betänkandet som anger att konkurrens inom jordbruksproduktionen är en förutsättning för lägre priser för EU:s konsumenter. Detta är delvis sant, men jag är rädd för att man inte alls har förstått saker och ting. Vi diskuterar nu sinsemellan, och i vissa parlamentsgrupper, vad som håller på att hända med jordbruksmarknaderna och varför det inte finns något rättvist system för fastställandet av det slutpris som vi, i egenskap av konsumenter, betalar för livsmedel till dem som producerar livsmedlen.
Det är ett mycket allvarligt problem i en tid då vi håller på att reformera jordbrukspolitiken, hotar att göra nedskärningar i jordbruksbudgeten och inte tar hänsyn till bristerna på denna marknad. Betänkandet bör alltså säga mycket mer om detta. Kommissionen uppmanas studera konkurrensen inom den agroindustriella sektorn. Ja, snälla gör detta och studera den även närmare inom detaljhandelssektorn, men gör sedan inte fler studier utan gör något åt saken! Vi är jättebra på att prata i detta parlament, men vi är inte lika bra på att skrida till handling.
Jag vill kommentera en annan sak när det gäller konkurrensen. Jag framförde några klagomål till kommissionen å några av mina väljares vägnar. Den lilla människan har inget att säga till om gentemot staten, och jag vill att kommissionen tar tillbaka en sak, nämligen att det finns vissa klagomål som jag, i egenskap av ledamot, inte har ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Talmannen
Tack Mairead McGuinness. Det kan vara relevant för oss i framtida, liknande debatter att även lyssna på vad utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling har att säga.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Herr talman! Den inre marknaden bör vara fri, effektiv, dynamisk och innovativ. En lämplig konkurrenspolitik är det rätta verktyget för att nå detta mål. Om konkurrensen fungerar väl på marknaden för varor och tjänster kan vi garantera bättre kvalitet, lägre priser och bättre valmöjligheter för konsumenterna. Det är bra att vi gör dessa årliga utvärderingar av konkurrenspolitiken. Så här i efterhand kan man säga att en sådan undersökning är mycket lärorik. Genom en effektiv användning av det konkurrenspolitiska instrumentet har man kunnat förbättra den ekonomiska stabiliteten och mildra den ekonomiska krisens effekter på företag och konsumenter. Konkurrensen måste förbättras på läkemedels- och energimarknaderna. Vi måste komma ihåg att ett monopol begränsar konkurrensen oavsett om det är privat eller offentligt. Det är värt att betona att förändringar i den gemensamma jordbrukspolitiken innebär att stöd och externa bidrag nu inte begränsar konkurrensen.
Štefan Füle
Herr talman! Kommissionen noterar parlamentets krav på ökad öppenhet, dialog och information i fråga om konkurrenspolitiken. Vi måste fortsätta informera er om viktiga politiska beslut på det konkurrensrelaterade området och kommer att försöka tillgodose era krav i vårt svar på er resolution, antingen i nästa rapport om konkurrenspolitiken eller i enskilda fall, liksom Reinhard Bütikofer och andra ledamöter har krävt.
Jag noterar ert krav på branschutredningar på ett antal marknader. Tidigare erfarenhet visar att ett rättvist och beslutsamt genomförande i sig ger positiva effekter på konkurrensen i en sektor. Branschutredningar är inte alltid det bästa sättet för att genomföra våra regler i en viss sektor. De kräver stora resurser och bör endast tillämpas när kommissionens politiska mål kräver detta.
Jag kan än en gång bekräfta att de tillfälliga, krisrelaterade statliga stödåtgärderna verkligen är tillfälliga. Jag vill mycket kortfattat ta upp några av era frågor under den begränsade tid som finns till förfogande.
När det gäller investerings- och finanssektorn pågår det för det första ett samråd om räddnings- och återuppbyggnadsriktlinjer.
När det gäller transportsektorn utarbetar kommissionen för det andra en vitbok om den framtida transportpolitiken som ska antas i mars 2011. Denna kommer att innehålla flera förslag för att snabba på fullbordandet av den inre marknaden för transporter.
När det gäller tjänster av allmänt ekonomiskt intresse kommer kommissionen för det tredje att rapportera om detta under första kvartalet i år.
När det gäller den digitala agendan håller kommissionen för det fjärde fullständigt med om att det är viktigt att främja en riktigt integrerad digital inre marknad.
När det gäller små och medelstora företag är det för det femte nödvändigt med lika spelregler för att alla företag, stora som små, ska kunna blomstra. Kommissionen måste därför tillämpa konkurrensreglerna. Vi har också speciella regler för små och medelstora företag, innovation, forskning och utveckling samt grön teknik.
I juni kommer viceordförande Almunia att presentera rapporten om konkurrenspolitiken 2010 för er. Till dess kommer han att hålla er underrättade om de frågor som ni har tagit upp och, med avseende på punkt 4 i parlamentets betänkande, kommer avdelningarna vid generaldirektoratet för konkurrens att beordras att ge mer utförliga svar till er.
Talmannen
Vi kommer att avsluta med ett anförande av föredraganden, Derk Jan Eppink, som vi givetvis gratulerar eftersom majoriteten av hans kolleger har berömt honom för det arbete som han har gjort som upphovsman till detta betänkande.
Derk Jan Eppink
Herr talman! Jag vill tacka kommissionsledamoten, som vikarierar för sin kollega, för att han är här i dag. Jag välkomnar kommissionens initiativ när det gäller kollektiv prövning, vilket vi har väntat länge på. Det nämns också i betänkandet, och jag tror att det ligger i konsumenternas intresse - förutsatt att det är väldefinierat och välreglerat. Jag tycker att det är bra. Vi kommer att börja med grönboken för att se vad det finns för olika åsikter. Jag välkomnar detta.
Vi har en mycket märklig situation i banksektorn: Statligt stöd är olika vanligt i olika länder. I vissa länder, till exempel Spanien, är det i synnerhet de regionala bankerna (cajas) som har svårigheter i banksektorn. Här behövs livsuppehållande stöd från Europeiska centralbanken, trots att ECB, liksom Philippe Lamberts påpekade på 30 sekunder, löper risk att få många dåliga tillgångar. Detta gör ECB till ett slags dålig bank - något som vi inte borde ha.
I andra länder försöker länderna frigöra sig från banksektorn och här finns det risk för hemgifter. Jag förväntar mig inte att ni kan svara på denna fråga om hemgifter - det är en fråga för kommissionsledamoten - men det skulle vara mycket orättvist om andra banker inte får statligt stöd om en bank som har återhämtat sig eller behöver återupplivas plötsligt får detta. Här måste vi alltså undersöka frågan om lika spelregler.
Avslutningsvis vill jag nämna något om uppföljningen, eftersom Sophia in 't Veld, Kinga Gál och Reinhard Bütikofer lämnade några träffande kommentarer. Vi hade ett betänkande förra året, vi hade ett i år och vi kommer antagligen att ha ett liknande nästa år. Ingenting förändras. Det är lite som en Vatikan-baserad ritual där vi gör samma saker om och om igen. Jag anser att vi måste undersöka hur våra frågor har följts upp, och jag föreslår att den nuvarande och den tidigare föredraganden kontaktar kommissionen och generaldirektören vid generaldirektoratet för konkurrens för att ta reda på vad som händer med de krav som vi har ställt.
Vi måste ha ett betänkande som genomförs på riktigt sätt från informationssynpunkt. Därför föreslår jag att vi gör en riktig uppföljning, som Sophia in 't Veld säkerligen kommer att hjälpa mig med, för att se vad kommissionen gör.
Talmannen
Tack, Derk Jan Eppink. Jag är säker på att du har lagt märke till reaktionerna hos dina kolleger och att ditt förslag med största sannolikhet kommer att få det stöd som krävs.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i dag, torsdag.
