
Formanden.
   - Jeg erklærer Europa-Parlamentets session, der blev afbrudt den 1. juni 2006, for genoptaget. 
Formanden.
   - Formandskonferencen besluttede på mødet den 8. juni at afholde en mødeperiode efter anmodning fra Rådets formand. Jeg ønsker at understrege, at der vil være tale om en mødeperiode i ordets bogstaveligste forstand og ikke en Formandskonference, der er åben for alle medlemmer, og mødet vil finde sted i næste uge, tirsdag den 20. juni, fra kl. 11.00-13.00. Rådsformanden, kansler Schüssel, vil på det pågældende møde rapportere om det seneste møde og om formandskabet, og jeg håber derfor, at et passende antal medlemmer vil være til stede under mødet for at høre hans vigtige redegørelse.
Det eneste punkt på dagsordenen vil være Rådets og Kommissionens redegørelser om resultaterne af Det Europæiske Råds møde den 15. og 16. juni 2006. 
Miguel Ángel Martínez Martínez (PSE ).
   - Hr. formand! Da beslutningen om at afholde en mødeperiode blev truffet, tror jeg ikke, at Formandskonferencen tog højde for den omstændighed, at Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU mødes i Wien samme dag, og at 78 medlemmer af Parlamentet derfor ikke kan deltage i begge møder. Enten afholdes den ekstraordinære mødeperiode eller mødet i Den Blandede Parlamentariske Forsamling, hvor vi har mødepligt. Det er meget beklageligt, at der ikke er taget højde for denne situation, da 78 medlemmer er over 10 % af medlemmerne af Parlamentet. 
Formanden.
   - Mange tak, hr. Martínez. Det er et uheldigt sammenfald, men det er ikke beklageligt, for der er taget højde for denne situation. 
Bernd Posselt (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Jeg ville blot gerne spørge, om jeg har forstået det korrekt, at vi her taler om et ekstraordinært plenarmøde? Det er fuldstændig hen i vejret. Vi indførte for længe siden en praksis med at have en Formandskonference, som er åben for parlamentsmedlemmerne. Det er da det, der er behov for. Er det korrekt, eller er det ikke korrekt? Alt andet ville være meningsløst. Vi har ikke behov for et plenarmøde. 
Formanden.
   - Hr. Posselt, det er ikke en bemærkning til forretningsordenen, men snarere et synspunkt. Det er et meget rimeligt synspunkt, men det kan ikke tages med i betragtning. Formandskonferencen, som er det organ, der planlægger mødeperioderne, har drøftet spørgsmålet og truffet en beslutning. Jeg anerkender, at der er mange forskellige synspunkter i Parlamentet. De medlemmer, der ønsker at deltage i mødet, er velkomne, og de medlemmer, som ønsker at droppe mødet, har ret til at gøre dette, men undlad venligst at give udtryk for personlige synspunkter i form af en bemærkning til forretningsordenen.
Formandskonferencen har taget højde for det sammenfald, som hr. Martínez nævnte. Sommetider kan vi ikke afpasse alle dagsordener. Alternativet ville have været at planlægge en Formandskonference, der er åben for alle medlemmer. Men resultatet ville have været præcis det samme, idet de medlemmer, der deltager i mødet i Wien, stadig ikke ville være i stand til at deltage.
Mange tak, mine damer og herrer, til trods for de spørgsmål, der er rejst i denne sammenhæng, vil mødeperioden finde sted den 20. juni kl. 11.00.
Formanden.
   - Det endelige forslag til dagsorden for mødeperioden i juni, udarbejdet af Formandskonferencen på mødet den 8. maj 2006 i henhold til artikel 130 og 131 i forretningsordenen, er omdelt. Der er stillet følgende ændringsforslag.
Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater har anmodet om, at forhandlingen om Det Europæiske Råd ikke efterfølges af en afstemning om et beslutningsforslag om Bulgarien og Rumænien i samme uge. Hr. Brok har ordet for at begrunde denne anmodning. 
Elmar Brok (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Efter at Kommissionen havde fremlagt sin rapport for 16. gang, sagde vi, at vi ikke ønskede en beslutning på forhånd. Og nu, hvor det viser sig, at Kommissionens endelige forslag - ifølge rapporten - tidligst vil foreligge i oktober, så er det først til oktober og ikke før, at Parlamentet bør give udtryk for sin holdning på baggrund af denne rapport.
Spørgsmålet har ikke været behandlet hverken i udvalgene eller i de fleste af grupperne, eftersom det jo åbenbart blev drøftet på Formandskonferencen i torsdags for første gang, hvorfor det set i forhold til emnets vigtighed efter min mening ikke vil være rimeligt at træffe beslutning om det. Parlamentet bør beskæftige sig med et sådant emne med den største seriøsitet, så vi senere kan byde disse to lande velkommen på behørig vis.
Derfor vil jeg gerne bede Dem om at fjerne dette punkt fra dagsordenen. 
Hannes Swoboda (PSE ).
   - Hr. formand! Jeg er meget overrasket over den beskyldning, som hr. Brok har rettet mod os. Vi kan ikke bare give afkald på en ret, som vi har tilkæmpet os. Vi må under alle omstændigheder give vores mening til kende.
Jeg er meget overrasket over denne ændring. Jeg må naturligvis tage den til efterretning, det er også en god demokratisk ret at blive klogere. Vi fastholder dog vores opfattelse af, at der bør træffes en beslutning. Hvad resultatet af afstemningen så bliver, må vi vente at se. Vi tror i hvert fald, at det er hensigtsmæssigt at give udtryk for vores holdning før et rådsmøde, som går ud på, at vi tilstræber at gøre alt, hvad vi kan for at sikre, at tiltrædelsen sker pr. 1. januar 2007.

(1)

Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er indlæg af et minuts varighed om politisk vigtige sager, der som altid overskrider den fastsatte taletid. Formanden vil forsøge at lade alle medlemmer komme til orde, og jeg vil derfor bede om Deres samarbejde og om ikke at overskride den fastsatte taletid. Som alle ved, prioriterer jeg de medlemmer, der ikke har haft ordet under de seneste to møder. 
Véronique De Keyser (PSE ).
   - Hr. formand! I sidste uge blev flere familier massakreret under en udflugt til stranden i Gazastriben. Massakreret, det er den eneste dækkende betegnelse for, hvad der skete! I denne mødeperiode trænger en række vigtige emner sig åbenbart på, så det slet ikke er muligt at tage dem op under debatten om aktuelle og uopsættelige spørgsmål af væsentlig betydning, ja, overhovedet få dem omtalt!
Er der tale om en fejl, er den af et sådant omfang, at den efter min mening bør gøres til genstand for en uafhængig undersøgelse. Er der ikke tale om en fejl, men er det sket forsætligt, er der tale om en grov forbrydelse, som bør pådømmes ved de internationale domstole. Jeg ønsker, at Europa-Parlamentet tager spørgsmålet op. I 1987 indledtes den første intifada som følge af en hændelse, som ikke var så alvorlig som denne. Denne gang er der, set i lyset af den spændte situation i Palæstina, tale om en regulær provokation.
Graham Watson (ALDE ).
   - Hr. formand! Når præsident Bush kommer til Europa den 21. juni til topmødet mellem EU og USA, opfordrer jeg Dem til at gøre alt for at sikre, at Guantánamo står øverst på dagsordenen. Efter fire års fængsling i et juridisk vakuum begik tre indsatte selvmord i løbet af weekenden. Den amerikanske talsmand for offentligt diplomati beskrev selvmordene på en grov og respektløs måde som et godt PR-stunt. EU, FN og menneskerettighedsgrupper i hele verden har krævet, at Guantánamo-basen bliver lukket. Vi skal høre præsident Bush sige hvornår og hvordan. 
USA's højesteret afsiger ved månedens udgang dom om, hvorvidt militærkommissioner er en lovlig måde at stille fanger for en domstol på. Jeg opfordrer EU til at gøre alt, hvad der står i dets magt for at lægge pres på præsident Bush for at sikre, at basen lukkes, så folk kan få en ordentlig retssag, hvis der er berettigede anklager imod dem. 
Ján Hudacký (PPE-DE ).
   - Tillad mig at benytte lejligheden til at udtrykke min dybfølte bekymring over indsatsen fra det nye hollandske politiske parti, NVD, der som en del af sit program ønsker at legalisere dyresex og pædofili. Jeg ønsker at tilslutte mig hovedparten af den hollandske befolkning i kritikken af dette initiativ og opfordre den hollandske regering, Europa-Parlamentet og andre relevante europæiske institutioner, herunder Interpol, til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at stoppe kriminelle aktiviteter som disse, der er rettet imod børn og teenagere. Disse frastødende, perverterede og kriminelle planer, som er totalt grænseoverskridende i forhold til alt, hvad der er naturligt og værdigt, eller blot den mindste hentydning til gennemførelse af sådanne planer kan aldrig tolereres og skal naturligvis være strafbart. De menneskerettigheder, som vi så ofte henviser til i andre henseender, krænkes i høj grad af denne form for børnemishandling. 
Monica Frassoni (Verts/ALE ).
   - Hr. formand! Jeg vil gerne henlede Deres og Parlamentets opmærksomhed på nogle meget bekymrende nyheder fra Iran, som navnlig vedrører politiets indgreb over for en demonstration afholdt af kvindelige aktivister, der bl.a. demonstrerede for at bede om anerkendelsen af grundlæggende rettigheder såsom afskaffelsen af polygami, lige rettigheder ved skilsmisse, lige rettigheder for kvinder, der indkaldes som vidner i retten, og endelig en forbedring af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, som på nuværende tidspunkt stiller kvinderne meget ringe.
Denne demonstration førte til anholdelsen af en person og til politiets forhør af mange andre demonstranter. Derfor håber jeg, hr. formand, at De og Parlamentet ikke overlader disse kvinder til sig selv, eftersom de demonstrerer for at opnå anerkendelsen af rettigheder, der betragtes som helt normale i alle andre dele af verden. 
Kyriacos Triantaphyllides (GUE/NGL ).
   - Hr. formand! Vi drøfter i dag, hvorvidt det første kapitel i forhold til Tyrkiet vil blive afsluttet. Det er vanskeligt at forestille sig, hvordan man kan undgå en krise mellem EU og Ankara, som helt tydeligt er fast besluttet på at fortsætte sin kompromisløse politik. Ankara håndterer med andre ord sin udenrigspolitik på en uacceptabel måde, hvor landet på den ene side forhandler med EU og på den anden side skyder medlemsstaters kampfly ned med det resultat, at folk mister livet.
Ligeledes afslutter Ankara forhandlingerne om lovgivning med EU, samtidig med at landet ikke anerkender Cypern som medlemsstat med det resultat, at dets havne og lufthavne er lukket for Cypern.
Endelig er der det vigtigste spørgsmål af alle, nemlig spørgsmålet om menneskerettigheder. Hvilke fremskridt er der sket i Tyrkiet i denne sammenhæng? Næsten ingen. Morderiske angreb på domstole, ugentlige bombeangreb med tab af menneskeliv og undertrykkelse af minoriteter.
Vi skal derfor grundigt undersøge forhandlingsrammen for forhandling med Tyrkiet. Vi kan ikke acceptere alt fra Tyrkiet, bare fordi det er en strategisk partner, f.eks. i forbindelse med energispørgsmål. Den indstilling er der kun få, som har glæde af, og bestemt ikke de mange borgere, der forventer gennemsigtighed fra EU's side. 
Gerard Batten (IND/DEM ).
   - Hr. formand! Den risiko, som den europæiske arrestordre udgør for de traditionelle britiske friheder, kan ses i sagen om min vælger, Malcolm Cubin. Hr. Cubin er en af tre dykkere, der trues med udlevering til Spanien som følge af anklager om at have ødelagt spansk arv og stjålet kulturgenstande fra et skibsvrag. Hr. Cubin fastholder, at anklagerne er falske, og at der ikke er fremlagt beviser for at dokumentere dem. 
Tidligere skulle der fremlægges formodningsbeviser for en britisk domstol, inden en britisk borger kunne udleveres. Den omhandlede forbrydelse skulle anerkendes som en sådan, og landet, der kræver udlevering, skulle have et ordentligt retssystem. Alle de sikkerhedsforanstaltninger er nu væk, og såfremt udleveringsanmodningen er udfyldt korrekt, kan en britisk statsborger sendes af sted lige så let, som når man sender en pakke med posten. 
Den britiske regering bør nægte at lade hr. Cubin og hans kolleger blive udvist, indtil der er fremvist behørige beviser, og det er slået fast, at de får en retfærdig rettergang. 
Leopold Józef Rutowicz (NI ).
   - Hr. formand! Polen er en af EU's hovedleverandører af frosne jordbær. Den økonomiske situation for producenter er forværret siden 2004, og der er stillet forslag om anti-dumpingforanstaltninger over for leverandører fra tredjelande.
I betænkningen fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om forenkling af den fælles markedsordning for frugt og grøntsager blev det fremhævet, at det vil være hensigtsmæssigt at gennemføre fast track-procedurer for frugt.
Sidste år blev der stillet et forslag om at træffe beskyttelsesforanstaltninger, hvad angår markedet for jordbær, men der er endnu ikke truffet en endelig beslutning. Mange tusinde producenter er begyndt at dyrke jordbær i forventning om denne beslutning. Dyrkning af jordbær er omkostningskrævende på grund af lave temperaturer og oversvømmelser på mange marker i 2006, og manglen på beskyttelse vil medføre mange konkurser blandt producenterne.
Bureaukratiske processer er udmærkede i situationer, hvor produktionen er stabil, men ikke i et globalt marked med stor konkurrence, hvor vigtige beslutninger ofte skal træffes hurtigt. 
Aldis Kušķis (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer! Den 14. juni er det 65 år siden gennemførelsen af en brutal kriminel handling og den mest utænkelige krænkelse af menneskerettighederne i Europa. I Letland, Estland og Litauen blev over 30.000 uskyldige børn, ældre, kvinder og mænd transporteret i kvægtransportkøretøjer til sibiriske dødslejre. Jeg er stolt af den del af den lettiske befolkning, som overlevede de pinefulde besættelsesår, og som gjorde alt, hvad den kunne, for at vi kan være stolte af den måde, vi lever på i dag. Jeg ønsker ikke Europas sympati, jeg ønsker, at det europæiske samfund forstår den pine, som det sovjetiske totalitære kommunistiske regime påførte Letland i særdeleshed og Europa generelt. Den 14. juni præsenterer jeg og mine kolleger, hr. Kelam og hr. Landsbergis, et mindesmærke for Europa-Parlamentet til minde om ofrene for det sovjetiske totalitære kommunistiske regime for at markere, at det er 65 år siden massedeportationerne i de baltiske lande i 1941. Alle meget velkomne til at deltage i mindehøjtideligheden kl. 16.00 på onsdag. Hr. Borrell, Europa-Parlamentets formand, er også inviteret officielt for at ære de personer, der blev deporteret, og modtage mindesmærket i deres navn. 
Milan Gaľa (PPE-DE ).
   - I sidste uge blev den østlige del af Slovakiet ramt af farlige oversvømmelser i flere flodbækkener. Oversvømmelser som disse er blevet mere almindelige i løbet af de seneste år - pludselige stærke oversvømmelser forårsaget af voldsom regn i et bestemt område. EU forsøger at hjælpe med følgerne af oversvømmelser og andre katastrofer gennem bevillinger fra Solidaritetsfonden. Der er dog fastsat en øvre grænse på ca. 0,6 % af det ramte lands bruttonationalprodukt eller 3 milliarder euro, som i mange tilfælde er et stort beløb trods de omfattende tab. Jeg er fortaler for at sænke dette loft. Oversvømmelser er naturkatastrofer, som man skal tage højde for og forebygge. Det glæder mig, at vi på dette møde skal drøfte betænkningen om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om vurdering og forvaltning af oversvømmelser. I betænkningen belyses konsekvenserne af dette globale fænomen samt håndteringen af fænomener som disse, især med henblik på forebyggelse. 
Edit Herczog (PSE ).
   - Hr. formand! På Potsdam-konferencen i 1945 blev det besluttet at udvise den etniske tyske befolkning, der boede i Ungarn, Polen og det tidligere Tjekkoslovakiet. Fra den 19. januar 1946 blev 135.000 tyskere tvunget til at forlade Ungarn - alle de personer, der i 1939 havde hævdet, at deres modersmål var tysk. Næsten halvdelen af disse var fra min valgkreds og måtte forlade deres hjem i slutningen af maj og begyndelsen af juni 1946.
60 år senere mindes vi disse tvungne udvisninger i bevægende mindehøjtideligheder forskellige steder. Jeg ønsker nu at videregive det vigtige budskab fra disse mindehøjtideligheder. I dag er det vores vigtigste opgave at garantere, at begivenheder som de begivenheder, der fandt sted for 60 år siden, aldrig vil finde sted igen. En af de største menneskelige og politiske bedrifter i den 21. århundrede i Europa er oprettelsen af et fælles område for frihed og fred, hvor landsforvisning er erstattet af fri bevægelighed for personer. Det vigtigste resultat er fred blandt de europæiske medlemsstater, som danner grundlag for alle yderligere resultater. 
Marianne Mikko (PSE ).
   - Hr. formand! Tvungen prostitution er et alvorligt problem i Europa. Jeg er oprørt over en artikel fra det tyske ugemagasin "Der Spiegel". Selv om man i artiklen anerkendte, at der er meget vold og kriminalitet i miljøet omkring prostitution, var der i artiklen nogle påstande, som jeg gerne vil have et klart svar på fra kommissær Frattini, den tyske justitsminister, fru Zypries, og Europol.
I artiklen satte man spørgsmålstegn ved, hvorvidt der var hentet 40.000 prostituerede fra Østeuropa til Tyskland. Derudover blev der med tonen i artiklen sået tvivl om, hvorvidt VM ville medføre en stigning i tvungen prostitution i Tyskland. I henhold til en undersøgelse foretaget af Europol, oplysninger fra Det Europæiske Råd og tysk tv's reportager om de midlertidige bordelbyer, er der dog ingen tvivl om, at der er et alvorligt problem.
Jeg vil opfordre kommissær Frattini til at holde det løfte, som han gav sidste torsdag, om at sikre, at der foretages en grundig undersøgelse af tvangsprostitution under VM i fodbold. Jeg afventer derfor nøjagtige oplysninger og om nødvendigt tilbagevisningen af grundløse påstande. 
Ioannis Gklavakis (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Jeg deltog for en måned siden i et møde mellem tre nationer om floden Evros. Grækenland, Bulgarien og Tyrkiet deltog i mødet. På mødet fortalte jeg med stolthed, at EU lægger stor vægt på miljømæssige spørgsmål i modsætning til større lande som f.eks. USA, Kina, Indien osv. Et tyrkisk parlamentsmedlem tog ordet og understregede, at Donau er hovedårsagen til forureningen af Sortehavet sammen med andre floder, som munder ud i havet. Ud over Sortehavet munder floden også ud i Marmarahavet og helt ud i Det Ægæiske Hav.
Efter at have undersøgt sagen ønsker jeg først og fremmest at understrege, at Donau er en flod, der passerer gennem en lang række lande i EU og uden for EU, samt de to lande, Bulgarien og Rumænien, som skal tiltræde EU. I tidligere tider var floden et middel til kommunikation, som spillede en vigtig rolle i forbindelse med transport, handel, landbrug og fiskeri. Med tiden er affald fra industri og byer imidlertid ved at ødelægge floden. Hvad kan vi gøre for at genoprette Donau og andre floder i EU? 
Marie Panayotopoulos-Cassiotou (PPE-DE ).
   - Hr. formand! 2006 er det europæiske år for arbejdstagernes mobilitet. Inden for rammerne af Lissabon-strategiens succes har de planlagte aktioner til formål at ændre de europæiske borgeres holdning til muligheden for at bo i EU og betragte det som et fælles marked og muligheden for at tilegne sig de egenskaber, der giver dem ret til at flytte fra et job til et andet og fra en medlemsstat til en anden i en specificeret periode eller mere permanent.
Hvorfor har de foranstaltninger, der er planlagt siden 2000, ikke været så vellykkede? I medlemsstaternes politikker er der ikke lagt tilstrækkelig vægt på fremme af kvalitet i uddannelse. De europæiske borgere orienteres ikke om, at 45 % af alle fremtidige arbejdspladser vil blive besat af personer med en universitetsuddannelse, at 40 % vil blive besat af personer, der har en gymnasial uddannelse, og at kun 15 % af arbejdspladserne vil blive besat af personer, der har afsluttet grunduddannelsen, og at den procentdel, der dropper grunduddannelsen, ikke mindskes, selv om uddannelsen er obligatorisk.
Voksne deltager ikke i tilstrækkelig grad i programmer for livslang læring. Det er kun de personer, der arbejder illegalt, der har opnået mobilitet. For alle andre er det utopi. 
Danutė Budreikaitė (ALDE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer! Efter energikonflikten mellem Ukraine og Rusland i starten af året indledte vi forhandlinger om en fælles energipolitik i EU. De tre vigtigste punkter i den fremtidige politik er fastsat: et fælles energimarked, diversificering af energikilder og en klimaændringspolitik. Et fælles energimarked vil være en garanti for forsyningssikkerhed, konkurrencedygtige priser og tilgængelighed for borgerne. Men hvordan ser den reelle situation ud?
I bestræbelserne på at oprette et fælles marked har gruppen af europæiske tilsynsmyndigheder for elektricitet og gas, som rådgiver Europa-Kommissionen, besluttet at oprette fire regionale projekter i relation til energimarkedet for Nord-Øst, Nord, Syd og Syd-Øst. Ingen af disse projekter omfatter de fire baltiske lande, Litauen, Letland, Estland og Finland. Vil vi - disse fire lande - blive tvunget til at oprette et separat marked for naturgas?
Mine damer og herrer, hvordan kan vi tale om Europa, udvidelse og solidaritet? Har dette Europa en sikker fremtid og mulighed for at konkurrere i en global økonomi? 
Ryszard Czarnecki (NI ).
   - Hr. formand! Da jeg for nylig hørte den østrigske kansler helt korrekt udtale, at alle EU-medlemsstaterne en skønne dag vil stemme på den europæiske forfatning, kom jeg til at tænke på det gamle ordsprog "bedre sent end aldrig". Jeg håber, at han i denne sammenhæng mente folkeafstemninger frem for afstemninger i de nationale parlamenter. Jeg ønsker at fremhæve, at der i Europa-Parlamentet er en række medlemmer, som har sagt netop dette eller noget lignende i løbet af de sidste to år, og at disse folkeafstemninger bør afholdes samme dag.
I forbindelse med accept af forfatningen er der desværre ingen tvivl om, at besøget i Polen foretaget af kommissær Wallström, der er til stede i mødesalen i dag, ikke hjalp, idet hun gentog, at hun ikke kunne forestille sig en situation, hvor kristne værdier nævnes i forfatningens præambel. Kompromis, som er hele grundlaget for EU, eksisterer efter min opfattelse ikke i kommissærens ordforråd. 
András Gyürk (PPE-DE ).
   - Hr. formand! I de seneste uger har Kommissionen anmodet om inspektioner på stedet i flere store energiselskaber. Formålet med disse inspektioner er at sikre, at konkurrenceprincipperne for det europæiske gas- og energimarked følges.
Der er to vigtige årsager til at offentliggøre resultaterne af inspektionerne hurtigst muligt. For det første er det uhyre vigtigt at sikre, at der ikke sker konkurrenceforvridning i det europæiske energimarked, og at de europæiske borgere har adgang til energi. For det andet blev der samtidig med Kommissionens indsats indledt en forhandling i Parlamentet om den eventuelle oprettelse af en fælles europæisk energipolitik, og resultaterne af disse inspektioner er afgørende for dette arbejde.
Jeg ønsker derfor at benytte dette forum til at anmode Kommissionen om at informere Parlamentet og de europæiske borgere om resultaterne hurtigst muligt efter afslutning af inspektionerne. 
Lasse Lehtinen (PSE ).
   - Hr. formand! Når atmosfæren i Unionen er dårlig, bør man være mere opmærksom på, hvilket billede, den giver af sig selv i medlemslandene. Sidste efterår rejste EU sag mod Finland om ulvejagt. Kommissionen hævder, at ulven ikke beskyttes godt nok i Finland, selv om antallet af ulve næsten er tredoblet i løbet af 10 år.
Først på året offentliggjorde Finland en plan for ulvebeskyttelse, men sagen kører stadigvæk. EU er mere upopulær i Finland end nogensinde, og nyheder af denne art medvirker til at gøre integration til genstand for spe og spot. Direktiver skal efterleves, men det er ikke forbudt at bruge hovedet. Der er visse ting, det er lettere at bedømme på lokalt hold, og ulvejagt er et af dem. 
Georgios Papastamkos (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Jeg vil benytte mig af, at Kommissionens næstformænd, fru Wallström og hr. Frattini, er til stede og rejse spørgsmålet om ungdomskriminalitet i EU, der viser en bekymrende stigende tendens.
Påvirkningen fra psykologer, sociologer og økonomer bidrager naturligvis til udviklingen af kriminelle instinkter hos unge mennesker samt gengivelsen af voldsscener gennem audiovisuelle udsendelser, især via interaktive elektroniske spil.
Vi har efter min opfattelse en forpligtelse til at fremme en veletableret og effektiv strategi til forebyggelse og bekæmpelse af fænomenet ungdomskriminalitet. Vi har pligt til at kombinere individuelle sektoraktioner med en systematisk organiseret politik, en politik, der inkorporerer systematisk fremme af mental og social sundhed i skolen i samarbejde med forældre og uddannelsesmyndigheder med det specifikke formål at udvikle programmer til at kontrollere vold blandt unge. 
Andrzej Jan Szejna (PSE ).
   - Hr. formand! I sidste uge blev der i Polen afholdt en række fredelige demonstrationer til støtte af mindretalsrettigheder og tolerance. Der var deltagere i alle aldre og af begge køn med mange forskellige holdninger. Det beviser, at det polske samfund er et fornuftigt civilt samfund, der ærer de grundlæggende værdier i EU som f.eks. frihed, demokrati, ytringsfrihed og lighed.
Jeg ønsker at takke alle de kolleger, der har støttet disse initiativer og foranstaltninger. Jeg ønsker i særdeleshed at takke hr. Schulz, som deltog i konferencen om Polen i EU vedrørende venstrefløjsalternativet. Jeg ønsker især at støtte forslaget om, at De, hr. formand, inviterer den polske præsident, Lech Kaczyński, til Parlamentet for at fortælle os om hans vision om EU og om respekten for de europæiske værdier i Polen. 
Marian Harkin (ALDE ).
   - Hr. formand! Ved de nuværende runder med WTO-forhandlinger ses der en stadig udhuling af den EU-politik, der altid har sikret EU-borgerne fødevaresikkerhed. Samtidig er der et meget strengt og højst nødvendigt krav om, at fødevarer produceret i EU skal opfylde usædvanligt høje standarder. Da Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret i EU blev oprettet, var en del af dets idégrundlag at bidrage til at opretholde tilliden til sikkerheden i de fødevarer, som tilbydes til EU's forbrugere. 
En undersøgelse fra Brasilien foretaget af den irske sammenslutning af landmænd (Irish Farmers' Association) afslørede helt utilstrækkelig kontrol af mund- og klovsyge, manglende sporbarhed, udbredt miljøforringelse og social udnyttelse. I lyset af disse kendsgerninger og af, at USA, Japan, Australien, Sydkorea og New Zealand ikke accepterer import af fersk oksekød fra Brasilien, hvorfor godkender EU og Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret fortsat sådan import?
Vi skal sikre EU-borgerne fødevaresikkerhed, og vi skal være sikre på, at importens kvalitet og sporbarhed er i overensstemmelse med de standarder, som EU-producenterne skal overholde. 
Carl Schlyter (Verts/ALE ).
   - Hr. formand! For to uger siden foretog politiet i Sverige en 50 mand stor razzia for at lukke en hjemmeside, hvor det var muligt at dele filer. Et stort antal servere blev beslaglagt hos en række forskellige virksomheder, som ikke havde noget som helst med disse aktiviteter at gøre, og forskellige operationer i disse små virksomheder blev lukket ned. Desuden blev et antal personer tvunget til at aflægge en dna-prøve på grund af mistanke om en meget ubetydelig forbrydelse.
Endnu mere alvorligt er det, at en politisk modstander til musikindustrien, som havde fremtvunget denne razzia, fik sin hjemmeside lukket midt i vores valgkampagne og ikke kunne beskæftige sig med den debat, som åbent er blevet ført, nemlig at tale for en liberal lovgivning angående fildeling til privat brug uden interesse for egen vinding. Musikbranchen har altid tidligere forsøgt at stoppe enhver teknisk udvikling såsom kassetter, digitale musikafspillere, skrivbare cd'er. De har altid taget fejl - alle disse nye opfindelser har altid ført til øget salg. Derfor er det synd, hvis politiet hjælper til med at stoppe debatten.
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ).
   - Hr. formand! Efter meddelelser om ulovligheder mod portugisiske arbejdstagere i forskellige af EU's medlemsstater deltog jeg sammen med andre medlemmer af Europa-Parlamentet den 4. juni i Arendonk i Belgien nær grænsen til Holland i et møde med portugisiske arbejdstagere i disse to lande.
De fortalte om diverse problemer med forskelsbehandling, herunder fra instanser, der anviser deltids- og sæsonarbejde inden for gartneri og i landbrug, f.eks. i hollandske blomsterdrivhuse og ved jordbærplukning i Belgien. Jeg anmoder derfor, hr. formand, om, at det igen henstilles til Kommissionen og de to medlemsstaters regeringer om at udøve fornøden kontrol og gennemføre foranstaltninger for at sikre lige rettigheder og respekt for gældende lovgivning, navnlig direktiverne om oplysning og registrering af arbejdstagere, og om at bekæmpe enhver form for forskelsbehandling, sådan som portugisiske arbejdstagere i EU's forskellige medlemsstater stadig udsættes for. 
Evangelia Tzampazi (PSE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer! Vi besluttede på et møde for nylig med formanden, hr. Borrell Fontelles, og generalsekretæren, hr. Priestley - og det er der mange andre i Parlamentet, som også er enige i - at fjerne de hindringer og fordomme, der resulterer i udelukkelse og diskrimination af personer med handicap, og dette opnås ved at mindske ulighederne.
I 2003 foretog Parlamentet en undersøgelse af kontrol af tilgængelighed. Vi kan udvide de opnåede fremskridt ved at anvende konklusionerne om denne kontrol. Vi skal endvidere anvende og støtte en adfærdskodeks for ansatte og en adfærdskodeks for ansættelse af personer med handicap. Ud fra et perspektiv om tid og infrastrukturer skal vi støtte de frivillige grupper af arbejdstagere i Europa-Parlamentet, der behandler spørgsmål om handicap. Hvad angår de målsætninger, vi har fastsat for beskæftigelsen af personer med handicap, er det imidlertid endnu vigtigere, at vi får tal på bordet og besvarer disse spørgsmål:
- hvor mange personer med handicap arbejder i Europa-Parlamentet?
- hvilken procentdel af det samlede antal ansatte udgør dette antal?
Vi skal endvidere støtte Europa-Parlamentet i bestræbelserne på at opfylde forpligtelserne som arbejdsgiver i henhold til princippet om lighed.
Jeg opfordrer Dem til at spille en fremtrædende rolle. 
Antonio Masip Hidalgo (PSE ).
   - Hr. formand! Et medlem af Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater satte spørgsmålstegn ved de demokratiske garantier for en retfærdig retssag i Spanien. Jeg mener imidlertid, at Spanien skal ses som et forbillede i relation til forsvaret af rettighederne for de sagsøgte, og det er mere, end man kan sige om alle lande. Vi er, som hr. Watson nævnte, helt specifikt bekymrede over det, der sker i Guantánamo, og jeg vil benytte denne lejlighed til at fordømme udtalelsen fra hr. Emilio González, præsident Bushs talsmand i forbindelse med indvandring og statsborgerskab, som under et besøg i Oviedo, hvor jeg er borgmester, udtalte, at Guantánamo er et forbillede, hvad angår respekt for menneskerettigheder. Det kan vi ikke tolerere, og EU bør efter min opfattelse ikke lukke øjnene for disse forhold, som en tidligere generation gjorde det i forbindelse med jødeforfølgelsen. 
Marios Matsakis (ALDE ).
   - Hr. formand! Hver sommer er skovbrande årsag til miljøødelæggelse og tragedier for vores borgere. Det er især tilfældet i de sydlige medlemsstater, hvor høje temperaturer, kraftige vinde og ufremkommeligt terræn gør brandslukningen utrolig vanskelig. Forebyggelse er uden tvivl af største betydning. 
På Cypern er der hundreder af skovbrande hver sommer. Mange opstår, når luftledninger kommer i berøring med stærkstrømsledninger, som krydser skovene. I sidste uge var jeg vidne til en sådan brand i min hjemregion på Cypern. Branden ville let kunne være forhindret, hvis luftledningerne var gummibeklædt, og alligevel er en så simpel og forholdsvis billig foranstaltning ikke anvendt i mange skovområder i Sydeuropa. 
Hr. formand, jeg vil gerne bede Dem om at rejse sagen for Kommissionen og anmode om, at der udsendes en udtalelse inden sommerferien om gennemførelse af foranstaltninger til forebyggelse af skovbrande i medlemsstaterne. 
James Nicholson (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Jeg vil gerne gøre Parlamentet opmærksom på, at fjerkræslagteri nummer to nu er lukket ned i min valgkreds i Det Forende Kongerige inden for de seneste to uger, hvor 300-400 arbejdspladser går tabt. Det sker efter et tab af 600 arbejdspladser på et lille sted som Nordirland. Da jeg forhørte mig om baggrund herfor, fik jeg i utvetydelige vendinger at vide, at det hovedsagelig skyldes billig import fra Thailand og Brasilien. 
Vi skal stille os selv alvorlige spørgsmål i Europa. Jeg tror fuldt og fast på, at der skal være strenge standarder for fødevarerne og måden, som fjerkræ produceres på. Europa kan og skal ikke se til og lade vores producenter blive tvunget ud af markedet. Vi har brug for tydelig mærkning, der viser, hvor fødevaren er fremstillet. Vi skal give forbrugerne et valg. Lad os i det mindste give vores landmænd, vores producenter, den mindste chance for at løse problemet. 
Jörg Leichtfried (PSE ).
   - Hr. formand! Man formoder, at der findes store forekomster af guld, sølv og kobber under forskellige gletsjere på grænsen mellem Chile og Argentina. Ledigheden er meget høj i regionen, og befolkningen lever næsten udelukkende af landbrug. Flere firmaer går meget foruroligende til værks under udvindingen af disse mineralske ressourcer. Der benyttes arsenholdige stoffer, og nogle gletsjere skal fjernes delvist og genopbygges nye steder, hvilket jeg har meget svært ved at forestille mig.
Miljøorganisationer frygter - navnlig på grund af arsenet - graverende følger for Huasco-dalen, hvor 70.000 små landbrugere dyrker jorden ved hjælp af kunstvanding. Miljøorganisationer og indbyggerne i regionen har protesteret mod det, men den chilenske regering har desværre reageret ved at give grønt lys for udvindingen. Derved accepterer den bevidst, at den økologiske balance i regionen vil blive ødelagt. Jeg opfordrer derfor Kommissionen til at være opmærksom på dette problematiske projekt og stille forslag til, hvordan man kan få det stoppet. 
Mirosław Mariusz Piotrowski (IND/DEM ).
   - Hr. formand! I betænkningen af 7. juni udarbejdet af Dick Marty fra Europarådets parlamentariske forsamling er det bl.a. fastsat, at der i Polen fandtes hemmelige fængsler, hvori påståede terrorister blev tilbageholdt på ordre fra CIA. Forfatteren til betænkningen fremlægger imidlertid ingen dokumentation til at støtte denne påstand. Polen fremstilles som en allieret til USA og angribes indirekte for at holde fast i traditionelle værdier og modsætte sig europæisk ensartethed.
Formålet med disse beskyldninger, der hviler på formodninger frem for beviser, er at miskreditere Polen i det internationale samfund. Senator Marty talte til Parlamentets midlertidige undersøgelsesudvalg, og i udvalgets udkast nævnes Polen ikke, og udvalgets aktiviteter har endnu ikke afdækket yderligere oplysninger i undersøgelsen. 
Alyn Smith (Verts/ALE ).
   - Hr. formand! Jeg har rejst mig for at rette en bøn på vegne af en af mine vælgere på Shetlandsøerne i Skotland imod den britiske regerings umenneskelige handlinger. Sakchai Makow er en ny skotte og en ny shetlænder. Han kommer oprindelig fra Thailand, men er vokset op på Shetlandsøerne. Han taler dårligt thai og har ingen venner eller familie tilbage i Thailand.
I 2004 gjorde han sig skyld i den alvorlige forbrydelse, bevidst ildspåsættelse. Han blev fængslet, afsonede sin straf, tilbagebetalte sin gæld til samfundet og blev hilst velkomment tilbage til det shetlandske samfund med åbne arme. Efter en operation tidligt om morgenen, hvor han blev fjernet fra sit hjem på Shetlandsøerne, sidder han nu i et højsikret britisk fængsel med risiko for at blive udvist. Det skyldes hovedsagelig, at det britiske indenrigsministerium uovervejet forsøger at slå ned på påståede ulovlige indvandrere med en straffeattest, primært for at virke skrap i formiddagsbladene i Sydøstengland. 
Jeg mener, at Sakchai Makows menneskerettigheder er blevet overtrådt for udelukkende at tilfredsstille en dagsorden, som er skadelig, udemokratisk og nærmest ikke-europæisk.
Jeg vil nævne disse overtrædelse af menneskerettighederne over for EU-myndighederne og håber, at De, hr. formand, som en ven af Skotland og af menneskerettighederne, vil støtte os. Sakchai er en ny skotte og en ny shetlænder. En minister fra London bør ikke kunne smide ham ud af landet, bare fordi han ønsker at virke skrap. 
Marcin Libicki (UEN ). -
   Hr. formand! Med opbakning fra medlemmerne af alle politiske grupper i min valgkreds, Wielkopolska, ønsker jeg at minde om, at det i denne måned er 50 år siden arbejdernes oprør i Poznan imod det totalitære regime, som herskede i landet på det pågældende tidspunkt. Oprøret blev undertrykt med vold, og næsten 100 personer mistede livet. Oprøret fandt sted i juni 1956. Oprøret fra arbejderne i Poznan resulterede muligvis ikke i afslutningen på det totalitære regime, men med oprøret blev der taget endnu et skridt i retning af en endegyldig afslutning på de totalitære regimer i Central- og Østeuropa.
Jeg ønsker i dag at mindes disse begivenheder og hylde de personer, der var en del af begivenhederne, især de personer, som mistede livet. 
Richard Corbett (PSE ).
   - Hr. formand! Som den sidste taler vil jeg gerne benytte lejligheden til at bruge mit minut på at rose Dem for den måde, som De har arrangeret indlæggene af et minuts varighed på, hvor De forsøger at give ordet til så mange medlemmer som muligt og de medlemmer, der ikke har talt for nylig.
Deres bestræbelser undermineres dog en smule af de mange, der sætter deres navn på talerlisten og derefter ikke dukker op. Måske kunne De bede det relevante udvalg i Parlamentet om at se nærmere på dette og forretningsordenen og evt. drage en parallel til spørgetiden. Når et medlem ikke dukker op til spørgetiden, mister vedkommende retten til at stille et andet spørgsmål i en bestemt periode. Måske vil det fremme disciplinen. 
Måske kunne vi også rent faktisk sætte dette punkt på Parlamentets dagsorden. Folk i tilhørerlogen eller folk, der ser os på nettet, må være meget forundrede over, hvad vi foretager os i øjeblikket, da det ikke er på dagsordenen. De må fundere over, hvilken forhandling vi er i gang med. Måske bør dette blive rettet, og punktet sat på dagsordenen, hvor det hører hjemme. 
Formanden.
   - Mange tak, hr. Corbett. De har efter min opfattelse stillet nogle meget fornuftige forslag. Vi vil prøve at opfylde disse forslag, da de som altid er meget hensigtsmæssige. Jeg beklager, at jeg ikke kan give ordet til visse medlemmer, der har talt på tidligere møder, men vi kan ikke opholde kommissærerne længere. 

Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Michael Cashman for Udvalget for Andragender om arbejdet i Udvalget for Andragender i parlamentsåret marts 2004 - december 2005 (2005/2135(INI)) (A6-0178/2006). 
Michael Cashman (PSE ),
   Hr. formand! Da jeg blev første næstformand for Udvalget for Andragender, sagde mine kolleger til mig, at det ca. ville svare til at være betjent på en kirkegård. Jeg ville se en masse komme ind, men ikke meget komme ud. 
Jeg er glad for at kunne sige, især i løbet af sidste års aktiviteter, at vi har se en masse komme ind og en hel del mere komme ud. En kirkegård er det helt sikkert ikke. Det er spillevende og klar til at blive endnu mere livligt. Det er sikkert et af de vigtigste udvalg i Parlamentet. Nogle vil sige, at jeg som første næstformand vil sige det, men for at være ærlig, er det sandt. Det er en direkte grænseflade mellem institutionen og borgerne - borgerne søger ofte afhjælpning af problemer, som opstår på nationalt plan. Jeg er også glad for at kunne sige, at vi arbejder tæt sammen med Kommissionen. Vi er et løsningsbaseret udvalg. Folk kommer til os med problemer, som vi prøver at løse hurtigt og effektivt. 
På nationalt plan anerkendes vigtigheden af det udvalg, der repræsenterer Parlamentet, ikke altid. Derfor henstiller jeg bl.a. til en større deltagelse fra de nationale repræsentanters side, når vi behandler forhold, som er relevante for dem. 
Betænkningen er lang, hvilket primært skyldes udvidelsen. Der har været en større aktivitet med dette udvalg. Processen for andragender og udvalgets arbejde har spillet en indflydelsesrig rolle med at lægge pres på medlemsstaterne for at sikre, at EU-lovgivningen er gennemført tilfredsstillende. Hvad der er lige så vigtigt, er, at den kaster lys over forpligtelserne for de EU-borgere, hvis rettigheder mindskes. Indførelsen af e-Petition-systemet har vist sig at være et nyttigt værktøj, som giver udvalgets medlemmer, deres assistenter og sekretariatspersonalet og os alle mulighed for at holde øje med udviklingen i de aktuelle anbringender. 
Jeg vil nævne nogle vigtige punkter i min betænkning. Uden at gå for meget i detaljer vil jeg gerne fremhæve blot to områder, hvor udvalget har haft - om end nogen - indflydelse. De omhandlede punkter drejer sig om den såkaldte valencianske lov om regulering af bymæssig bebyggelse (LRAU), fru Fourtous betænkning, som vi vedtog i december 2005, og en af mine betænkninger om de græske myndigheders konfiskering af biler, som vi vedtog tidligere på året. Disse eksempler belyser systemets bedste og værste sider. Ja, vi har fundet en løsning i nogle af sagerne med de græske myndigheders konfiskering af biler, men jeg må sige, at situationen i Valencia desværre stadig er alvorlig og kræver yderligere overvågning. 
Jeg retter flere henstillinger i min betænkning, herunder om at øge udvalgets medlemmer til ca. samme medlemmer som i andre udvalg samt om at fremskynde vores processer med hensyn til måden, som vi arbejder sammen med Kommissionen på, for at sikre et tæt samarbejde og effektive arbejdsmetoder. 
Jeg vil især gerne rose Kommissionens personale, som ofte er kommet til udvalget, har ventet længe og derefter behandlet de pågældende sager oprigtigt og effektivt. Vi kan ikke takke dem nok. Det arbejde, som Kommissionens personale udfører, anerkendes ikke altid fuldt. 
Jeg mener, at det er vigtigt, at vi har klare regler om andragender, der antages til behandling, især fremover for at sikre, at alle borgerne kan ty til processen for andragender, men så systemet ikke misbruges. Jeg har kun stillet et ændringsforslag til betænkningen på plenarmødet på vegne af Den Socialdemokratiske Gruppe, som understreger, at proceduren for andragender i princippet er rettet mod de europæiske borgere og forstærker synspunktet om, at processen for andragender i princippet bør være en tjeneste, som er rettet mod EU-borgere, som ikke har andre retsmidler til handling end Europa-Parlamentet. Parlamentsmedlemmerne kan som borgere benytte sig af den ret, men ikke desto mindre har de andre parlamentariske processer til rådighed. Jeg håber, at andre grupper kan støtte formålet med dette ændringsforslag. 
Jeg vil også gerne rose sekretariatet for Udvalget for Andragender for deres utrættelige støtte til medlemmernes arbejde og vores arbejde. Som med andre sekretariater for udvalg, som jeg har arbejdet sammen med, yder sekretariatet for Udvalget for Andragender bistand af høj kvalitet til os alle. For at sige det lige ud ville vi ikke kunne klare arbejdet uden dem. Derfor vil jeg gerne afslutte med endnu en gang at rose alle medlemmerne af sekretariatet. Jeg ser frem til at få Parlamentets kommentarer. Jeg vil også gerne takke formanden for udvalget, hr. Libicki, for hans store arbejde og støtte til mig og andre.
Margot Wallström,
   Hr. formand! Jeg vil gerne begynde med at takke ordføreren, hr. Cashman, for en tydelig og anvendelig betænkning. Hans historie om en kirkegårdsbetjent minder mig om en rektor på et universitet, som sammenlignede sit job med at være kirkegårdsbetjent. Han sagde: "Jeg har en masse folk under mig, og ingen lytter efter".
Andragender giver et kaleidoskopisk syn på mange borgeres bekymringer i dag. De dækker en bred vifte af politikområder og stort set alle medlemsstater og omfatter et bredt tværsnit af det civile samfund lige fra den individuelle borger til de multinationale ngo'er. 
Ordføreren understreger med rette betydningen af alt det arbejde, som repræsenteres af mere end tusinder af andragender, som De modtager hvert år. Udvalget for Andragender er uden tvivl en vigtig kanal for borgernes feedback på europæiske retsakter og politikker. Det bidrager til at styrke den demokratiske kontrol med fællesskabslovgivningen og gennemførelsen heraf på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt niveau. 
Jeg vil gerne drøfte tre aspekter i betænkningen og beslutningen. Ordføreren var meget venlig og imødekommende over for Kommissionen, så jeg ønsker ikke at skabe nogen konflikt på det punkt. I betænkningen gøres der meget ud af sameksistensen af proceduren for andragender og Kommissionens klageprocedurer, der sommetider fører til overtrædelsesprocedurer. Når en sådan sameksistens eller endda et overlap finder sted, er det naturligt at sammenligne. Jeg mener, at vi bør udgå at drøfte fordelene ved proceduren for henholdsvis andragender og klager. Hver procedure har sit eget retsgrundlag og særegenhed, og jeg mener, at begge vores institutioner bevarer det på en god måde, og samtidig respekterer den andens behov. Kort sagt tjener begge procedurer i sidste ende til at sikre, at EU-lovgivningen anvendes til fordel for borgerne. 
Overtrædelser omhandler dog Kommissionen og medlemsstaterne. Proceduren for andragender vedrører den enkelte borger og dens parlament. Derfor er hver procedure forskellig. Det betyder ikke, at vi ikke fortsat vil stræbe efter et endnu bedre samarbejde: Kommissionen står som altid til udvalgets rådighed. 
Det fører mig videre til næste punkt. Som bekendt har Kommissionen allerede vedtaget at fokusere mere på andragender vedrørende overtrædelsessager i sin årlige beretning om gennemførelsen af fællesskabsretten. Det er desuden vigtigt at huske, at mængden af oplysninger, som gives til Udvalget for Andragender, allerede overstiger det, der kræves i vores interinstitutionelle aftale. Det er vigtigt af hensyn til gennemsigtighed. 
I beslutningsforslaget hævdes det, at Kommissionen ikke handler tilstrækkeligt hurtigt og energisk i de tilfælde, hvor et andragende og en overtrædelsesprocedure løber parallelt. Det foreslås derfor, at procedurerne skal koordineres bedre. 
Jeg har en kommentar til det. Det er kun naturligt, at andrageren med en klage har brug for hurtig afhjælpning, men vi skal huske på, at den ideelle tidsplan for det enkelte andragende næsten uundgåeligt vil være kortere end tidsplanen for en overtrædelsesprocedure, som pr. definition tager en rum tid. Vi har bl.a. en pligt til at samarbejde med medlemsstaterne, hvilket nødvendigvis medfører en proces i flere trin. Lad os undgå at skabe urealistiske håb i tilfælde af overlapning. For den enkelte borger er et vellykket udfald af en overtrædelsesprocedure ikke nødvendigvis og automatisk det ultimative og eneste at stræbe efter.
Et vellykket udfald af en overtrædelsesprocedure medfører måske ikke en gang netop den form for afhjælpning, som andrageren håber på. Det har vi set flere eksempler på. Proceduren for andragender og overtrædelsesproceduren har forskellige og særlige mål, funktioner og roller. Derfor kan effektiviteten af Kommissionens klageproces ikke forbindes formelt med andragender. 
Lad os i stedet, Kommissionen og Parlamentet, stræbe efter at sikre, at vores respektive procedurer - både andragender og overtrædelser - opfylder deres respektive formål, og lad os fortsætte vores frugtbare samarbejde og styrke det så meget som muligt. 
Jeg vil undlade at kommentere andre detaljer nærmere om processer og procedurer. 
Afslutningsvis vil jeg gerne signalere, at jeg er åben over for betænkningens generelle besked om, at andragender er vigtige for demokratiet og borgerne. Kommissionen er villig til at gøre, hvad den kan for at forbedre vores samarbejde. 
Marie Panayotopoulos-Cassiotou,
   Hr. formand! Jeg ønsker at takke min ven, hr. Cashman, for betænkningen, som han har præsenteret for Europa-Parlamentet, idet de europæiske borgeres ret til at indgive andragender skal betragtes et grundlæggende middel til fremme af den europæiske nationalitet.
Kommissæren har meget udførligt givet udtryk for Kommissionens holdning i den del af betænkningen, som vedrører Kommissionen. Det er sandt, at europæiske borgere benytter sig af både henvendelser til Kommissionen - som Kommissionens 22. beretning om kontrollen med gennemførelsen af fællesskabsretten viser - og andragender til Europa-Parlamentet som middel til fremme af deres ønsker om gennemførelse af fællesskabsretten.
Vi ønsker på den ene side, at de europæiske borgere skal tage stilling til EU's , men på den anden side giver vi dem ikke mulighed for at opnå samme behandling fra både Kommissionen og Udvalget for Andragender, idet - som det tydeligt fremgår af hr. Cashmans betænkning - deres officielt valgte repræsentanter ikke kan gennemgå andragenderne på det indledende trin. Der mangler endvidere gennemsigtighed i forbindelse med beslutningerne fra Kommissionen, og Rådet er heller ikke inddraget i tilstrækkelig grad. Derfor støtter vi synspunktet i betænkningen om, at metoden til og proceduren for indgivelse og behandling af andragender skal ændres, så de europæiske borgere føler, at deres andragender behandles uden indblanding af partipolitiske eller andre kriterier af et altid neutralt sekretariat, som ikke blander sig i parlamentsmedlemmernes arbejde. 
Alexandra Dobolyi,
   Hr. formand! Jeg hilser hr. Cashmans betænkning velkommen, der er lige så god som forventet. Borgernes tillid til EU er ikke for god. Den mest klare besked kom, da forfatningen blev forkastet for et år siden. Den besked, som borgerne sender nu, er klar. De kræver mere gennemsigtighed og åbenhed fra vores side af. De ønsker, at politikere og institutioner skal være mere interesserede i problemer, som berører borgerne personligt. 
Det står klart, at de forskellige høringer, som er iværksat på europæisk niveau, har haft en vis effekt. Vi hører beskeden nu, men vi bør også lytte efter. For at kunne det skal de forskellige organer med den mest direkte kontakt til borgerne have flere ressourcer, og uden at udelukke nogen organer vil jeg personligt begynde med Udvalget for Andragender. Som det tydeliggøres i hr. Cashmans betænkning, er udvalgets rolle meget vigtig med hensyn til at gøre EU-institutionerne opmærksom på borgernes bekymringer og problemer. 
Men lige som Parlamentet skal yde flere ressourcer til Udvalget for Andragender, skal andre institutioner, især Kommissionen, yde flere ressourcer til at reducere svartiden over for borgerne. Derfor støtter jeg især betænkningens punkt 20-23, og jeg håber, at alle de politiske grupper, Præsidiet og Formandskonferencen drøfter, hvordan vi kan forstærke vores arbejde for at hjælpe borgerne. Parlamentet bør prioritere dette højt i løbet af anden halvdel af valgperioden. 
Diana Wallis,
   Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske hr. Cashman med hans omfattende og barske betænkning. Jeg bifalder også den understøttende og forstærkende måde, som han griber nogle af de punkter, som vi allerede har talt om, an på i betænkningen vedrørende overvågning af fællesskabsretten. 
Det fremgår ganske tydeligt, at andragender afslører en stor mængde feedback fra vores borgere, og jeg vil gerne fremhæve to temaer i betænkningen. Det ene er bedre kvalitet og mere borgervenlig lovgivning, og det andet er bedre klagemekanismer. Der løber en rød tråd igennem begge disse temaer. Det ene omhandler behovet for mere information på nationalt plan: information om EU-lovgivningen og -politikkerne, information om, hvordan den håndhæves, og om, hvordan der kan klages. I udvalget ser vi alt for ofte borgere, som er blevet sendt frem og tilbage mellem forskellige institutioner og ombudsmandens domstol, og som til sidst ikke ved, hvor de skal gå hen. Det må vi få afsluttet. 
Det andet er tydeligere borgerinspireret lovgivning. For nogle få uger siden støttede vi i Parlamentet idéen om at have borgerresuméer i begyndelsen af alle EU-lovgivningsdokumenter. Sidste uge var nogle af os i Helsinki til møde med den finske justitsminister. Finland bruger allerede borgerresuméer eller sammendrag. Ifølge deres rådgivning bør alle lovforslag opridse formålet med den foreslåede lovgivning. De vigtigste punkter bør udarbejdes på almindeligt sprog uden brug af juridiske termer, fagsprog, henvisninger til anden lovgivning og fylde højst en side. Hvis vores lovgivning blev rettet specifikt mod vores borgere på denne måde ved brug af almindeligt sprog, så var der måske færre andragender! 
Marcin Libicki,
   Hr. formand! Jeg priser ikke altid betænkninger, når jeg har ordet, fordi der ofte ikke er noget prisværdigt over dem. Jeg må dog tage hatten af for hr. Cashmans betænkning, og jeg ville ønske, at alle de betænkninger, der præsenteres for Parlamentet, var lige som denne. Betænkningen er tydelig og præcis og lever op til det, vi kræver og forventer.
Som formand for Udvalget for Andragender ønsker jeg ud over at takke ordføreren at takke næstformanden for vores udvalg samt de meget aktive medlemmer af udvalget, som er til stede i mødesalen, for deres store indsats i udøvelsen af deres opgaver. Jeg vil naturligvis også takke sekretariatet, der yder så stor en indsats med forberedelsen af vores arbejde.
Udvalget for Andragender blev oprettet for at bringe de europæiske institutioner tættere på de europæiske borgere, og det er lykkedes. Det er også grunden til, at vores arbejde afspejler alle de problemer, som påvirker dagligdagen for Europas borgere, f.eks. miljøet, fysisk planlægning, der er et problem, som allerede er nævnt, erhvervsmæssige kvalifikationer, forsikring og en lang række spørgsmål, der omhandler forsikringsselskabernes uhæderlige opførsel.
Udvalgets arbejde afspejler endvidere EU's grundlæggende principper som f.eks. demokrati og ytringsfrihed. Jeg ønsker især at fremhæve hr. Cashmans synspunkter i punkt 18 og 22 og opfordre Kommissionen til at udpege en ledende tjenestemand til at samarbejde med os. Det er uhyre vigtigt. Vi har et meget godt samarbejde med Kommissionen, men det ville være en stor hjælp at have en ledende tjenestemand til at arbejde sammen med os og observere vores daglige aktiviteter. Hr. Cashman nævnte et andet punkt i betænkningen, som jeg især ønsker at fremhæve, og det er, at Udvalget for Andragender er meget vigtigt for os, fordi udvalget arbejder direkte med de europæiske borgere. Som hr. Cashman allerede har nævnt, bør der være flere medlemmer i udvalget. 
András Gyürk (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Når parlamentsmedlemmerne forsøger at overbevise deres valgkredse om betydningen af Parlamentets rolle, må mange af dem have oplevet det resignerede svar fra borgerne, at Bruxelles er for langt væk! Desværre afspejles dette synspunkt også i statistikkerne, der viser en faldende valgdeltagelse i valget til Europa-Parlamentet.
De 40 ungarske brandmænd havde også den opfattelse, at Bruxelles er for langt væk, da de kom hele vejen til Bruxelles for ca. et år siden efter en togtur på tre dage for personligt at indgive deres andragende i parlamentsbygningen. Bruxelles var langt væk for dem, men kun geografisk. De talte deres sag med stor sikkerhed i håbet om, at deres andragende om regulering af arbejdstider ville give resultater.
Deres andragende var blandt de første andragender fra en af de nye medlemsstater. Betænkningen, som vi behandler i dag, viser imidlertid, at antallet af andragender fra de nye medlemsstater er meget lavt, og man må derfor konkludere, at der skal gøres en yderligere indsats for at informere borgerne i de nye medlemsstater.
Det er dog ikke blot for sjov, at vi ønsker at udvide mulighederne for indgive andragender. Formålet er at øge de europæiske borgeres bevidsthed om retten til at indgive andragender, både i de gamle og nye medlemsstater. I Cashman-betænkningen fremhæves det helt korrekt, at det også vil være gavnligt for funktionen af EU, idet andragender er en værdifuld informationskilde vedrørende gennemførelsen af den europæiske lovgivning, hvor fejl og mangler i håndhævelsesprocesserne afsløres gennem de europæiske borgeres synspunkter.
De seneste 18 måneders erfaringer viser endvidere, at der er indgivet adskillige andragender om miljøbeskyttelse, socialsikring og endda det indre marked, som kan være med til at forbedre visse EU-direktiver.
I håbet om, at processen fortsætter, ønsker jeg at takke hr. Cashman for betænkningen, og jeg støtter naturligvis vedtagelsen af denne. 
Miguel Ángel Martínez Martínez (PSE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg ønsker at takke hr. Cashman for betænkningen, og jeg støtter de henstillinger, som han foreslår, med henblik på at opnå større effektivitet i Udvalget for Andragender.
Jeg ønsker at knytte et par kommentarer. Jeg beklager for det første, at mange medlemmer af Parlamentet ikke er tilstrækkelig bekendt med det arbejde, som Udvalget for Andragender udfører, og kun viser interesse, når der undertiden behandles en klage, som involverer deres egen region. Udvalgets arbejde er imidlertid en grundlæggende mekanisme i forholdet mellem Parlamentet og de europæiske borgere. Borgernes tillid, ikke blot til Parlamentet og deres repræsentanter her, men i EU generelt, afhænger ofte af denne mekanismes effektivitet. Derfor opfordrer jeg medlemmerne af Parlamentet til at vise større interesse for Udvalget for Andragender, da udvalget også er til gavn for dem.
For det andet handler det også om at stræbe efter større effektivitet, i dette tilfælde for at forhindre det, som jeg opfatter som misbrug af Udvalget for Andragender. Udvalget repræsenterer den væsentligste platform for de europæiske borgere og sammenslutninger af borgere til at henlede Parlamentets opmærksomhed på eventuelle overtrædelser af EU-lovgivningen. Medlemmerne af Parlamentet har derimod forskellige muligheder for at handle i disse sager gennem forretningsordenen. Det forekommer mig derfor mærkværdigt, at medlemmer af Parlamentet kan indgive klager, som derefter behandles i Udvalget for Andragender.
Jeg sætter ikke spørgsmålstegn ved vores ret som borgere til at klage til Parlamentet, men denne praksis er efter min opfattelse politisk ukorrekt og benyttes sommetider til at skabe røre. Ud fra et etisk synspunkt er det efter min opfattelse uacceptabelt, at medlemmerne indgiver andragender og derefter selv tager stilling til problemet i Udvalget for Andragender. Denne situation er endvidere tvivlsom ud fra et retligt synspunkt. Den Socialdemokratiske Gruppe ønsker derfor at stille et ændringsforslag, som jeg håber, at Parlamentet vil støtte, og hvori der henstilles til, at medlemmerne lader borgerne om at indlede denne form for procedurer, mens vi selv benytter andre kanaler i henhold til forretningsordenen.
Jeg vil slutte af med at lykønske de medlemmer, der arbejder i sekretariatet for Udvalget for Andragender, samt de dygtige tjenestemænd, der arbejder for Parlamentet og for de politiske grupper, som dagligt gør det muligt for os at opnå fremskridt i vores arbejde. Jeg har igennem mange måneder været vidne til det arbejde, som de har udført, og som heldigvis nu er afsluttet, under den ekstremt langvarige procedure for at iværksætte projektet vedrørende lufthavnen Don Quijote i min egen region, Ciudad Real, i Spanien. Endvidere har jeg gennem min involvering i den pågældende forhandling haft mulighed for at opleve den effektive indsats, som Udvalget for Andragender har ydet for at sikre, at Parlamentets arbejde giver fornuftige resultater. 
Carlos José Iturgaiz Angulo (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Jeg er ikke klar over, om hr. Martínez henviste til baronesse Ludford, som stillede et lignende forslag forleden.
Jeg ønsker at takke hr. Cashman for det arbejde, han har udført, men med den største respekt for hans indsats må jeg dog sige, at vores delegation er helt uenig i et af punkterne i begrundelsen, hvor sagen om Valencia i Spanien fremhæves, selv om der i beslutningsforslaget ikke er nogen direkte henvisning til regionen. Men da sagen er nævnt, ønsker jeg at understrege, at Valencia er et eksempel på styret og sammenhængende vækst og et eksempel på bæredygtig udvikling trods det negative billede, som Den Socialdemokratiske Gruppe i Europa-Parlamentet og hr. Rodríguez Zapateros regering forsøger at give EU-institutionerne og det spanske samfund, af en region, der ødelægger sit territorium.
Vi skal heller ikke glemme den smædekampagne, der foretages af det spanske offentlige tv, som formidler forudindtagede og ufuldstændige oplysninger om byudviklingen i Valencia.
Ja, mine damer og herrer, ja! Valencia har truffet nogle af Europas mest avancerede lovforanstaltninger inden for byplanlægning og beskyttelse af naturen og miljøet, og det fremgår tydeligt af den omstændighed, at Valencia har 19 naturparker, 31 offentlige beskyttede områder og fire beskyttede områder.
Endvidere overstiger det område, som er beskyttet af i denne embedsperiode, det område, der er omklassificeret til bebyggelse med 2.500 % - ja, De hørte rigtigt, 2.500 % - og som viser, at regeringen i Valencia lægger vægt på naturen og byplanlægning, og at byplanlægningen i Valencia er bæredygtig og af høj kvalitet.
Faktisk er arealet af beskyttede naturområder i Valencia ni gange større end for otte år siden, idet det beskyttede område i 1995 var 3 %, hvor det i dag overstiger 29 %.
Regionen Valencia ligger derfor mere end 17 point over det europæiske gennemsnit, hvad angår beskyttede områder. Regionen Valencia har flere beskyttede områder end lande som f.eks. Danmark, Grækenland, Italien, Irland, Finland, Luxembourg og Sverige, og jeg vil ikke kede Dem med procentdelene for hvert enkelt land.
Vi skal derfor huske, at regeringen i den selvstyrede region Valencia moderniserede loven om byplanlægning (LRAU), som er godkendt af regeringen, og dermed gennemførte lovgivningen om byplanlægning og fysisk planlægning for Valencia i overensstemmelse med EU-retten samt Europa-Parlamentets og Kommissionens henstillinger. 
Maria Matsouka (PSE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer! Et år efter Frankrigs og Hollands forkastelse af forfatningstraktaten skal vi nu igennem endnu en forvirrende periode, hvor vi skal tage stilling til, hvordan vi bringer Europa tættere på borgerne. Men Europa er netop ensbetydende med borgerne, Europa er netop ensbetydende med EU's institutioner. For borgerne betyder Europa EU-institutionerne, selv om institutionerne giver indtryk af at være langt vær fra den almindelige verden.
Hvis EU skal forsvare borgernes rettigheder, skal det være synligt i borgernes dagligdag. Retten til at indgive andragender er et af de vigtigste midler til at inddrage alle aktivt i fællesskabet. Retten til at indgive andragender er et af de vigtigste værktøjer til at fremhæve et socialt og personorienteret Europa.
Oprettelsen af Udvalget for Andragender og Den Europæiske Ombudsmand er foranstaltninger, der blev truffet fordi vi anerkendte vores fejl og svagheder. Vi skal være bedre til at udnytte disse muligheder for kommunikation med borgerne. Ordføreren opfordrer helt korrekt til, at Udvalget for Andragender styrkes, både på sekretariatsniveau og politisk niveau.
Vi skal være bedre til at informere borgerne om vores eksistens i alle sammenhænge, og Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne skal holde op med at frygte et yderligere samarbejde med os. De skal vide, at det at fremhæve problemer ved at løse dem, skaber troværdighed og medfører, at alle de borgere, der er imod gennemsigtighed, eller som ikke ønsker en europæisk union, eller som er euroskeptikere, gradvist vil anerkende fordelen af den europæiske idé.
Tillykke, Michael. 
Inés Ayala Sender (PSE ).
   - Hr. formand! Jeg vil blot sige til hr. Iturgaiz, at vi ikke er her for at drøfte spanske spørgsmål om nationale eller regionale tv-stationer, og at vi har 15.000 andragender fra borgere i alle lande i Europa.
Jeg ønsker imidlertid at fokusere på hr. Cashmans betænkning og takke ham for denne og de mange intelligente konklusioner. Jeg vil endvidere tilslutte mig hans tak til vores administratorer og Kommissionens sekretariat, og jeg støtter fuldt ud hr. Cashmans opfordring til, at der anvendes flere ressourcer, at der er større repræsentation af parlamentsmedlemmer i Udvalget for Andragender - da der er medlemmer, som ønsker at deltage i udvalget, men som ikke kan på grund af begrænsningen af medlemmer - og at samarbejdet med Kommissionen forstærkes.
Jeg ønsker at rejse tre spørgsmål eller problemstillinger, der er opstået på grund af den livlige debat i udvalget, som er fascinerende.
For det første er der muligvis behov for at analysere, hvordan adgang kan bevæge sig fra et rent bureaukratisk perspektiv til et politisk perspektiv, som det sker i andre institutioner, f.eks. Europarådet.
For det andet ønsker jeg at gøre opmærksom på, at tidsfaktoren og Kommissionens uacceptable nølen i fastlæggelsen af sin holdning og - helt generelt - i forbindelse med beslutningsprocesser sommetider medfører store tab. Jeg ønsker derfor at takke kommissær Wallström for hendes vilje til at forbedre situationen fremover og forebygge forsinkelser. I nogle tilfælde har disse forsinkelser givet mig det indtryk, at andre institutioner som f.eks. Kommissionen og endda Ombudsmanden frem for at samarbejde har benyttet sig af medlemmerne fra Udvalget for Andragender, når det drejer sig om at kommunikere deres afgørelser. 
Michael Cashman (PSE ),
   Hr. formand! Hr. Iturgaiz Angulo har her til aften i Parlamentet gentaget påstanden fra en tidligere minister i Valencias regering om, at jeg sammen med andre fører en kampagne imod Valencias regering uden beviser. 
Jeg må straks sige og med stor alvor, at jeg tager disse beskyldninger, som har til formål at underminere min integritet og mit rygte, meget alvorligt. Jeg vil forsvare mit rygte og min integritet fuldt ud. Jeg vil gerne sige til de personer, der fremsætter disse beskyldninger, at hvis jeg efter deres mening fører en kampagne uden beviser, så kan de godt glemme det og glemme det hurtigt. 
Margot Wallström,
   Hr. formand! Jeg vil gerne takke alle parlamentsmedlemmerne for de venlige ord, som supplerer en hård betænkning godt. 
Fru Wallis opsummerede på fremragende vis, hvad dette handler om i sidste ende. Det handler om lovgivning af bedre kvalitet og bedre retsmidler. Jeg vil gerne nævne, at vi har taget en bid fra eksemplet i Finland, og jeg har som en del af Kommissionens handlingsplan for kommunikation foreslået, at vi indleder med at udarbejde et resumé for lægfolk for alle forslag, som Kommissionen stiller. Det arbejder vi hårdt på, og jeg ønsker at se, at det er en realitet, inden jeg forlader Kommissionen. Vi bør på en side kunne forklare på et let, tilgængeligt sprog, hvad vi ønsker at gøre, og hvad vi foreslår. 
Vi lover at arbejde mere intensivt med Ombudsmanden, Udvalget for Andragender og Parlamentet for at sikre os, at vores procedurer forbedres, hvor det er nødvendigt. 
Til slut vil jeg sige, at Kommissionen lige som Dem vil rose det arbejde, som Udvalget for Andragenders sekretariat udfører. Mange tak for denne forhandling. 
Carlos José Iturgaiz Angulo (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Hr. Cashmans forfølgelsesvanvid kender tilsyneladende ingen grænser. Jeg henviste ikke direkte til Dem i min tale, hr. Cashman, men til PPE-DE-Gruppens skuffelse over dele af begrundelsen i Deres betænkning. Medlemmerne kan naturligvis drøfte begrundelsen, som indgår i den betænkning, som De har præsenteret.
Jeg begrænser derfor mine bemærkninger til enkelte punkter i begrundelsen, som udelukkende var det jeg henviste til. Deres anliggender med andre ministre, direktører osv. er, som De ved, Deres eget problem.
Jeg ønsker at understrege, at jeg helt enkelt taler om den tekst, som De har præsenteret, især begrundelsen i betænkningen. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted tirsdag kl. 12.00.
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er mundtlig forespørgsel af Anna Záborská for Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling til Kommissionen om tvungen prostitution under verdensmesterskabet i fodbold 2006 (O-0054/2006 - B6-0221/2006). 
Anna Záborská (PPE-DE ),
   Hr. formand, hr. kommissær, kære kolleger! Tvungen prostitution udgør i dag en integreret del af sexindustrien på globalt plan. Vi har derfor besluttet på ny at rette en forespørgsel til Kommissionen i form af den mundtlige forespørgsel, som De har fået forelagt. Jeg vil herudover gerne understrege tre forhold.
Det første drejer sig om semantikken. Det er en eufemisme at tale om tvungen prostitution. Udtrykket leder tankerne hen på frivillig prostitution og kvinder, som er parat til at lade sig udnytte og sælge deres krop. Men ordene tilslører virkeligheden. Prostitution er, også når den afkriminaliseres, uanset om den er tvungen eller ej, en forbrydelse mod kvinderne og mod menneskeheden som helhed.
Tvungen prostitution bør fordømmes klart og tydeligt. FIFA's præsident, hr. Blatter, har i lighed med andre indflydelsesrige mænd og kvinder, ikke forstået det. Hvorfor tilsluttede de sig ikke fordømmelsen af tvungen prostitution i forbindelse med verdensmesterskaberne i fodbold?
Jeg vil til gengæld gerne fremhæve det glimrende samarbejde i Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling. Det kollegiale samarbejde har, på tværs af politiske grupperinger, været drevet af den grundlæggende menneskelige bevidsthed om, at ingen kvinde bør udnyttes. Vi sendte i fællesskab, og jeg vil gerne understrege dette, et klart signal i forbindelse med demonstrationerne den 8. marts med aktionen "Rødt kort til tvungen prostitution". Jeg opfordrer alle, kommissærer, repræsentanter for Rådet og medlemmer af Europa-Parlamentet, til at vise alle det røde kort, hvis de fremmer tvungen prostitution ved tavshed, ved manglende handling eller ved direkte eller indirekte at være involveret heri.
For det andet vil jeg understrege, at vi bør føre kampen på globalt plan, eftersom handel med kvinder, i lighed med sexindustrien, er et globalt fænomen. Jeg vil gerne fremhæve det bemærkelsesværdige arbejde, der udføres af vores "storesøster" Europarådet, som går foran med et godt eksempel. Europarådets konvention om bekæmpelse af menneskehandel blev vedtaget i Ministerkomitéen den 3. maj 2005. Alle regeringerne skulle undertegne og ratificere denne konvention. Det er til fordel for de kvinder, der tvinges til prostitution, når medlemsstaterne og EU's institutioner samarbejder effektivt med Europarådet.
For det tredje indeholder vores mundtlige forespørgsel også en opfordring til yderligere bevillinger for at sikre ligestilling for alle, samtidig med at kønnenes forskellige roller ikke anfægtes. Der skal ikke skabes splid. Men hvem taler om mændene, som er kunder, forbrugere, som efterspørger prostitution? Vi kan ikke bekæmpe tvungen prostitution og handel med kvinder, hvis vi ikke forstår forholdet mellem den prostituerede og kunden, hvis vi ikke undersøger efterspørgslen efter prostitution, hvis vi ikke analyserer mændenes motiver.
Fattige kvinders prostitution var i sandhed ikke mulig uden rige mænd. Hvis vi vil bekæmpe prostitution, kræves andet og mere end samfundsmæssig eller strafferetlig dom over kunderne. Betaling for prostitueredes ydelser er nemlig en del af den dominerende kultur. Det er et fænomen, som er så godt som alment accepteret og omgærdet med hyklerisk tolerance og overbærenhed. Tvungen prostitution er derfor, mine damer og herrer, et fænomen, som belyser et grundlæggende aspekt, som ligger mig på sinde, dels fordi jeg som kvinde føler mig solidarisk med de kvinder, der er tvunget ud i prostitution, og dels fordi jeg er formand for Europa-Parlamentets udvalg med ansvar for dette område. Vi opnår ikke respekt for forskellighed, så længe mændene ikke er overbevist om, at forbedring af kvindernes vilkår generelt vil forbedre velfærden i samfundet. 
Franco Frattini,
   Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg tror, at vi her i Parlamentet i dag bør minde om de initiativer, som Kommissionen og jeg personligt har arbejdet med i de sidste par måneder.
Jeg vil gerne takke fru Záborská, som sagde, at der er tale om et mere generelt problem, og at det således er nødvendigt med en europæisk indsats, der tager sigte på at optrævle det netværk, som handler med kvinder og børn, navnlig med henblik på seksuel udnyttelse. Efter min mening er der tale om en moderne form for slaveri, som Europa ikke må acceptere og slet ikke ignorere.
Vi står over for et spørgsmål, hvor det gælder indsatsen på lang og mellemlang sigt. Jeg håber, at der i løbet af 2006 bliver udarbejdet et projekt med det formål at vurdere - sådan som nogle af parlamentsmedlemmerne bad mig om - hvilken indvirkning efterspørgslen efter prostitution har på handelen med mennesker til seksuel udnyttelse.
Personligt er jeg af den overbevisning, at jo mere kundernes efterspørgsel stiger, jo mere fremmer man på en måde indirekte handelen med mennesker til seksuel udnyttelse. Vi har ikke nogen præcise oplysninger til rådighed, men vi er villige til at iværksætte et projekt, som vi naturligvis vil informere Parlamentet om.
Jeg vil nu fortælle Dem om listen over konkrete initiativer i forbindelse med verdensmesterskabet i Tyskland. For det første har jeg sammen med Kommissionen og kommissionsformand Barroso støttet alle de informationskampagner, der har til formål at øge bevidstheden om den alvorlige fare for en stigning i handelen med mennesker til seksuel udnyttelse i forbindelse med verdensmesterskabet i fodbold. I den henseende havde jeg for et par dage siden i Bruxelles den fornøjelse at møde en delegation ledet af fru Gurmai, og vi fik resultatet af et andragende, som PSE-Gruppen har indgivet, og som har haft stor succes og fået flere tusinde underskrifter. Herefter tog vi kontakt til de tyske myndigheder for at få dem til at føre forebyggelses- og informationskampagner i Tyskland.
Jeg havde ikke mindst bedt om en ting mere, nemlig at man på Det Internationale Fodboldforbunds hjemmeside medtog nogle konkrete og positive informationer med henblik på forebyggelse, og derfor beklager jeg ligesom fru Záborská det kølige svar, som FIFA gav på denne anmodning.
Som De ved, afleverede den uafhængige ekspertgruppe om menneskehandel for et par dage siden den rapport, som vi havde bedt om. Denne rapport blev offentliggjort den 2. juni og analyserer netop med henvisning til verdensmesterskabet i fodbold risikoen for en stigning i handelen med mennesker til seksuel udnyttelse. Rapporten står naturligvis til rådighed for Parlamentet.
Vi havde som bekendt også bedt Europol om at udarbejde en rapport om spørgsmålet. Europol har udfærdiget et analysedokument, der er henvendt til politi- og efterforskningsmyndighederne, og som tager sigte på at styrke de konkrete samordningsforanstaltninger mellem politimyndighederne. Af tidsmæssige årsager kan jeg ikke gå i detaljer, men jeg kan fortælle Dem, at man i dette dokument bekræfter teorien om en stigning i tvangsprostitution og menneskehandel netop i forbindelse med verdensmesterskabet i fodbold. Man bekræfter således, at der - sådan som nogle frygtede - er ankommet en mængde unge piger, som er ofre for menneskehandel, under verdensmesterskabet i fodbold.
For at vende tilbage til det spørgsmål, der blev stillet inden forhandlingens begyndelse, er jeg således ikke enig i et stort tysk tidsskrifts påstand om, at denne sportsbegivenhed ikke har relevans for stigningen i antallet af tilfælde af seksuel udnyttelse. Denne stigning er forudsigelig, og den er rent faktisk blevet forudsagt. Derfor er spørgsmålet bestemt ikke irrelevant.
De tyske myndigheder - navnlig det tyske indenrigsministerium og ministerierne for de tyske delstater - har efterkommet vores anmodninger. Vi har drøftet det to gange i Rådet (indenrigsministrene), og der blev truffet beslutning om en skærpet grænsekontrol. Vi har fået at vide, at grupper af menneskehandlere har organiseret et netværk, hvor de handler med unge piger, der navnlig kommer fra landene ved EU's østlige grænser. Her vil jeg gerne gentage, at grænsekontrollen skal være strengere. Desuden har vi bedt om og også opnået, at der gives information om nødvendigheden af at beskytte ofrene for udnyttelse i forbindelse med de programmer, hvor der ydes særlig bistand. Disse mennesker skal ikke behandles som illegale indvandrere, men er ofre for en moderne form for slaveri og bør derfor beskyttes.
Vi har også støttet oprettelsen af to flersprogede telefonlinjer, som allerede er aktive, og som er blevet betroet til to tyske ikke-statslige organisationer, der er meget kendt i Tyskland. Vi er klar over problemet med, at der mangler et fælles telefonnummer på europæisk plan. Det er et projekt, som det under alle omstændigheder er nødvendigt, at alle medlemsstaternes telefonselskaber tilslutter sig. Der er tale om et initiativ, som kan gennemføres på mellemlang sigt ligesom det gratis europæiske nødnummer for børn, vi er ved at indføre.
Desuden har vi sammen med de tyske myndigheder støttet en informationskampagne, der er iværksat af det tyske kvinderåd, som De sikkert kender særdeles godt. Sammen har vi besluttet at tilrettelægge en workshop, som Kommissionen og de tyske myndigheder vil afholde umiddelbart efter verdensmesterskabet med det formål at udarbejde et dokument, hvor der gøres rede for alle de positive og negative erfaringer i denne periode, og at udfærdige en slags manual, der skal anvendes ved alle internationale sportsbegivenheder.
Jeg vil desuden gerne sige et par ord om Europols og Eurojusts rolle. Vi har opmuntret medlemsstaterne til i højere grad at samarbejde med disse to organisationer. Som De ved, har Europol udført et glimrende stykke arbejde i de sidste par uger. Europol gjorde rede for sit arbejde på indenrigsministrenes seneste rådsmøde, som fandt sted i Luxembourg i sidste uge, og Europols direktør har bekræftet, at politistyrkernes samarbejdsnet har haft stor gavn af de impulser, som medlemsstaterne har givet de nationale politistyrker.
Til sidst vil jeg sige, at vi har sendt en anmodning - der er fremsat i henhold til handlingsplanen - til det netværk, som EU-landenes konsulater i oprindelseslandene udgør. Vi har bedt om, at der i oprindelseslandene afholdes regelmæssige møder på konsulatplan for at styrke en forudgående identificering af potentielle ofre for menneskehandel og således hjælpe disse mennesker, så de ikke bliver ofre for denne form for handel. Vi vil udarbejde en rapport om denne anmodning inden udgangen af 2006. Dette var kort fortalt listen over de initiativer, der er blevet truffet hidtil. 
Christa Klaß,
   Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Hr. kommissær, De har fortalt os mange ting og listet dem op for os, og egentlig kunne vi sige, at vi allerede har opnået meget med henblik på at tage fat på de problemer, der er blevet diskuteret og præsenteret her. Den 17. januar 2006 vedtog vi fru Prets' betænkning om "strategier for bekæmpelse af handel med kvinder og børn, der er særligt udsatte for seksuel udnyttelse", i marts 2006 godkendte vi en mundtlig forespørgsel med et beslutningsforslag om tvungen prostitution under internationale sportsbegivenheder, og desuden blev der den 8. marts i år afholdt et seminar i Parlamentet med titlen "Rødt kort til tvungen prostitution".
Men vi er slet ikke færdige endnu. Alle disse projekter indeholder meget praktiske forslag til bekæmpelse af tvungen prostitution. For øjeblikket finder verdensmesterskabet i fodbold sted i Tyskland. Vi ved, at der i forbindelse med sådanne begivenheder er en dramatisk stigning i efterspørgslen efter seksuelle tjenesteydelser, og at der før og under sådanne arrangementer bliver begået flere kriminelle handlinger som menneskehandel og tvungen prostitution. Allerede i marts krævede jeg her i Parlamentet på den ene side oplysning i de lande, de fleste kvinder stammer fra, og på den anden side i det land, hvor arrangementet finder sted, jeg krævede god information og pr-arbejde, at der skal skabes bevidsthed om problemet blandt potentielle kunder, at der skal oprettes en flersproget telefon-hotline, der er åben døgnet rundt, og en garanti for, at de kvinder, der ringer, vil få tilbudt hjælp af politiet, redningstjenester og kvindehuse.
Vi har på den ene side et verdensmesterskab i fodbold, som nu er startet, men der har også været et VM i ishockey - måske et noget mindre arrangement, men helt sikkert med de samme problemer. Vi må i dag spørge - og jeg vil gerne takke fru Záborská for at have formuleret dette spørgsmål for os - hvordan dette tilbud bliver modtaget. Det er det, vi nu må fokusere på. Verdensmesterskabet i fodbold er skudt i gang nu, og den gratis telefon-hotline vil - efter lidt begyndervanskeligheder - nu være på plads indtil den 31. juli. Men vi må drage konklusioner fra disse projekter med henblik på kommende store arrangementer. Vi må lære af problemerne og finde den rette tilgang. Det beder jeg os alle og også Dem, hr. kommissær, om at sørge for. 
Christa Prets,
   Hr. formand, hr. kommissær! De har berettet om mange positive ting, men jeg vil alligevel gerne ytre mine tvivl. For det første vil jeg gerne sige, at det ikke er nok at hæfte problemet på verdensmesterskabet i fodbold alene og på Tyskland. Vi har benyttet VM i fodbold til at bringe et tabuemne frem i offentligheden, fordi fodbold ganske enkelt er sådan en stor begivenhed. Der findes ingen andre begivenheder, der er så spektakulære og har så stort et publikum som verdensmesterskabet i fodbold.
Tvungen prostitution finder sted i forbindelse med alle store arrangementer, og ikke kun sportsarrangementer. Som vi ved, stiger prostitutionsraten også her i Strasbourg, når Parlamentet holder møde her, det skal også frem, så sporten ikke får skylden for alting. Alligevel støtter jeg projektet og glæder mig over, at VM i fodbold har gjort det muligt for os at bringe emnet frem i offentligheden. Jeg beklager, hvis FIFA måske har misforstået det og selv føler sig angrebet, for FIFA kunne have støttet os på glimrende vis med store fodboldspillere og stjerner og gjort fansene opmærksom på disse fænomener. Det er ikke ensbetydende med, at FIFA er ansvarlig for problemet, men organisationen kunne have hjulpet os, og jeg mener, at den var forpligtet til det.
Hr. kommissær, De nævnte telefon-hotlinen. De sagde på kvindedagen, at der ville være et fælles nummer, oversat til mange sprog og åben 24 timer i døgnet. Jeg spørger Dem, om man virkelig kan ringe til den 24 timer i døgnet? Beklageligvis eksisterer der ikke noget fælles nummer. Nu må kvinderne, ofrene eller også kunderne, som har modet til at prøve at hente hjælp, eller som ønsker at anmelde noget, skrive tre forskellige numre ned eller ringe på forskellige numre. Det synes jeg ikke er nogen særlig stor hjælp, og jeg vil bede Dem om at følge op på det her, navnlig i fremtiden.
De talte om det øgede samarbejde med Europol. Spørgsmålet er, om Europol selv er blevet styrket, for hvis vi stiller større krav til Europol, så må den også have de nødvendige ressourcer - ellers bliver medarbejderne overbebyrdet, og så får vi igen ikke noget ordentligt resultat. Jeg vil gerne bede Dem om at kigge på det også. Det nytter ikke noget blot at sige, at De er med på holdet, det kræver også resultater. Denne aktivitet bør koordineres med vores samarbejdet med Interpol, og det glæder mig, at de tyske myndigheder - ambassaderne, konsulaterne osv. - også medvirker. Måske vi efter verdensmesterskabet så kan gøre status over, i hvilket omfang hotlinen har slået an, hvilke oprindelseslande de fleste ofre kommer fra og frem for alt, hvad der er blevet gjort for at tage sig af ofrene. Det er spørgsmål, der må stilles efter VM.
Jeg har et supplerende spørgsmål. Hvor meget af den handlingsplan - som Rådet har fremlagt og som De er involveret i - er blevet gennemført frem til juni? Størstedelen af den skulle have været afsluttet og resten gennemført inden årets udgang.
Jeg ønsker os alle held og lykke, og lad os give tvungen prostitution det røde kort! 

Hiltrud Breyer,
   Hr. formand, mine damer og herrer! Kommissær Frattini, det glæder mig, at De har taget Europa-Parlamentets initiativ til bekæmpelse af menneskehandel og tvungen prostitution op. Ligesom den foregående taler mener jeg heller ikke, at det må blive en døgnflue. Det må være startfløjtet til flere projekter, der rækker ud over verdensmesterskabet i fodbold, ikke kun med henblik på sportsbegivenheder, men store begivenheder generelt.
Deres tale var fuld af fine synspunkter, men jeg beklager, at det krævede en del pres udefra at få telefon-hotlinen op at køre, om end den kun er til rådighed i begrænset omfang og med forskellige numre. En sådan hotline bør i grunden være et permanent tilbud. Det ville også være vigtigt at have en europæisk dag mod menneskehandel. Jeg betragter det som en alvorlig forsømmelse, at justitsministrene i april ikke krævede omgående gennemførelse af direktivet om beskyttelse af ofre og den europæiske konvention mod menneskehandel. Også det må fortsat være et centralt tema. Hvad tilbyder vi disse kvinder ud over hotlinen? Kun ved at tilbyde hjælpe ud over hotlinen kan vi bidrage til at hjælpe berørte kvinder og børn. Jeg er meget glad for, at denne debat om VM også er blevet en debat om prostitution i samfundet, for vi må blive bevidste om, at sexindustriens årlige profit på hen ved 5-7 milliarder amerikanske dollars overstiger samtlige militærbudgetter. Det må være startfløjtet for os til at bekæmpe seksuel udnyttelse af kvinder og al tvungen prostitution, men vi må også have en større debat om bedste praksis sammenlignet med andre medlemsstater. Det er der mange gode anledninger til. Vi har behov for tjenestemænd med et særligt ansvar for at bekæmpe menneskehandel og lign, her må vi være et lysende eksempel. 
Eva-Britt Svensson,
   Hr. formand, hr. kommissær! På baggrund af den høring, som fandt sted den 8. marts, og som blev arrangeret af Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling, gav repræsentanter for Kommissionen et antal løfter om foranstaltninger for at forhindre den afskyelige sexslavehandel. I dag må vi så konstatere, at det ikke er mange af disse løfter, som virkelig er blevet opfyldt.
VM i fodbold er i gang for tiden, og bordelvirksomheden blomstrer. Kvinder og børn føres ind i EU fra andre dele af verden for at blive udnyttet seksuelt. FN erkender, at der hvert år transporteres 4 millioner mennesker inden for eller mellem lande for at blive udnyttet seksuelt. De transporteres rundt, sælges og købes for at bruges af menneskehandlere, sexturister, pornoproducenter og såkaldte almindelige mænd. Unge kvinder fra fattige miljøer lokkes med løfter om arbejde, forsørgelse og et bedre liv. Derefter fratages de deres id-papirer, holdes indespærret, ved sjældent, hvor i verden de befinder sig, hører blot fremmede sprog, prygles, trues, og frem for alt skal de stå til tjeneste med deres kroppe på enhver måde, kunderne kan forestille sig at vælge.
Prostitution hører sammen med våben- og narkotikahandel til de mest fortjenstfulde virksomheder i EU. Der er blot én måde at sætte en stopper for denne handel på, nemlig ved at mindske efterspørgslen efter seksuelle tjenesteydelser. At mindske efterspørgslen indebærer at synliggøre og kriminalisere køberen, dvs. kunden. Uden kunder, ingen efterspørgsel. Hvis vi opnår det, har vi taget de afgørende skridt for at stoppe denne forfærdelige handel. Forholdet mellem legalisering af prostitution og stigningen i antallet af ofre for handel skal undersøges ordentligt. Sexkøberen er ligeglad med, hvorfra den prostituerede kommer, eller under hvilke omstændigheder hun arbejder som prostitueret. Hun reduceres blot til en krop, som kan købes.
Kvinder i sexhandelindustrien er ofre for mænds vold mod kvinder. Jeg kommer ikke med moralske synspunkter om prostitution. Det er helt politiske spørgsmål. Ingen skal være nødt til at prostituere sig.
En undersøgelse fra 1999 viser f.eks., at 80 % af kvinderne på Hollands bordeller er ofre for sexslavehandel. I den tyske bordelindustri er ni ud af 10 prostituerede fra Østeuropa og det tidligere Sovjetunionen. Efter legaliseringen af prostitution i Holland eksploderede børnesexhandelen. I 1999 var der 4.000 børneprostituerede, og i 2001 var antallet steget til 15.000 - ifølge organisationen Børns Rettigheder.
Lad VM i fodbold i Tyskland blive historisk, ikke kun for det, som sker i kampene, men frem for alt fordi vi endelig tager fat på disse spørgsmål. Lad dette VM blive husket som et idrætsarrangement, som tog de afgørende skridt for at stoppe sexslavehandelen. 
Ryszard Czarnecki (NI ).
   - Hr. formand! Jeg ønsker at lægge ud med et par ord om tog.
På den første dag under VM varede togturen fra Köln til Gelsenkirchen 2 timer og 15 minutter i stedet for de sædvanlige 59 minutter, og toget fra Bruxelles til Köln var 30 minutter forsinket. Jeg havde derfor god tid til at tænke på Franz Beckenbauer, præsidenten for VM's organisationskomité, som for nylig uden videre afviste spørgsmålet om tvungen prostitution under VM med en henkastet kommentar. Jeg mindedes endvidere Karl-Heinz Rummenigges reaktion for nylig under en offentlig høring om fodbold i Parlamentet den 3. maj. Da en af vores kvindelige parlamentsmedlemmer bad ham om en kommentar til spørgsmålet om tvungen prostitution, smilede denne en gang så berømte tyske fodboldspiller - en fantastisk fodboldspiller - affærdigende. Det er bestemt ikke den holdning, vi forventer fra personer, der er forbilleder for mange fodboldfans. Det er jo ofte personer som ham - frem for politikere - der kan opnå resultater, hvis de altså lever op til deres ansvar.
Det problem, som vi drøfter, er reelt nok. Lad os bare være ærlige, det er ikke et problem, som vi kan fjerne fuldstændigt, men vi kan kontrollere og bekæmpe det. Det er ikke et problem, som vi kan ignorere. Vores holdning er og skal være at øve et moralsk pres, men jo mere hr. Beckenbauer og hr. Rummenigge forsøger at feje problemet ind under gulvtæppet, jo mere skal vi understrege vores holdning. Europa-Parlamentets holdning - en holdning, der overskrider alle politiske forskelle - er uomgængelig i denne sammenhæng. 
Corien Wortmann-Kool (PPE-DE ).
   - Hr. formand, kommissær Frattini! De erklærer helt tydeligt, at også kendsgerningerne bekræfter, at der under dette verdensmesterskab i fodbold er en stigning i handelen med kvinder og børn og en stigning i tvungen prostitution. Det er altså ikke kun et problem på papiret, men det er et virkelig stort problem, og det er faktisk rystende, at dette foregår i vores vestlige samfund i 2006. Det er derfor berettiget, at der er opstået stor politisk opstandelse i den forløbne tid, og at ikke kun Parlamentet, men også De og Ministerrådet beskæftiger sig med dette problem.
I Nederlandene siger vi, når det gælder fodbold: ikke ord, men handlinger, og det vil jeg sige til Dem, kommissær Frattini, og ligeledes til medlemsstaterne. Jeg er glad for, at De har meddelt, at der på en række punkter virkelig sker noget. Når det imidlertid drejer sig om f.eks. kontrol ved grænsen mod øst, udsætter De det på ubestemt tid. Det gør De også, når det gælder hotlines, og når det gælder om at få indsigt i problemets omfang og de kriminelle net, der står bag.
Selv om jeg virkelig roser Deres indsats, er jeg alligevel også kritisk, for Europol skal ikke kun analysere, og De må ikke kun opfordre medlemsstaterne til at samarbejde mere med Europol. Europol skal også være til stede i Tyskland nu og med viden og ekspertise hjælpe det tyske politi. Det tyske politik skal simpelthen kontrollere de prostitueredes bevillinger nu, for så bliver det tydeligt, hvilke prostituerede der ikke har denne bevilling og bliver tvunget.
Jeg fornemmer i Deres erklæring, at der er tale om mangel på medvirken fra medlemsstaterne. Det er alvorligt, fordi jeg forstår, at De er afhængig af medlemsstaternes information. Jeg er meget spændt på Deres evaluering efter dette verdensmesterskab, og jeg håber, at vi til den tid, også hvad det angår, sammen med Dem kan udøve større pres over for medlemsstaterne, således at vi virkelig kan gribe ind på dette område. 
Zita Gurmai (PSE ).
   - Hr. formand! Menneskehandel er en af verdens mest indbringende forbrydelser. Internationale forbryderbander misbruger de mest sårbare kvinder og bruger dem som sexslaver. På baggrund af tidligere erfaringer fra f.eks. Athen under OL så vi, at internationale sportsbegivenheder er med til at øge menneskehandelen. 
I torsdags, hvor der var VM i fodbold, henvendte flere kolleger og jeg mig til Dem, hr. kommissær, for at drøfte dette problem og forelægge to andragender. Som formand for De Europæiske Socialdemokraters Gruppe for kvinder udarbejdede vi et andragende, hvori vi krævede handling til at forhindre menneskehandel, især i forbindelse med VM. Vi indsamlede over 23.000 underskrifter på to måneder. De største fagforeninger i Danmark gik sammen med os og afleverede et andragende med 80.000 underskrifter. 
Der er en uoverensstemmelse mellem på den ene side den seneste store offentlige bevågenhed og medieopmærksomhed, som er en ekstremt positiv udvikling, og på den anden side den udbredte benægtelse - i f.eks. flere generelle tyske aviser og andre grupper i det tyske samfund - af forbindelse mellem VM og den øgede menneskehandel og tvungne prostitution. I torsdags havde f.eks. en artikel, hvor forbindelsen, som De nævnte, hr. kommissær, blev benægtet. Det er bemærkelsesværdigt, at De ikke er enig, men jeg opfordrer Dem til at reagere eller spørge en embedsmand fra den tyske regering om det. Det er vigtigt, at en person af Deres status modbeviser de benægtelser. Europa har vurderet situationen og har identificeret et meget alvorligt problem. 
Efter VM skal vi for at sikre ansvarlighed vurdere problemets omfang i Tyskland under VM og de iværksatte foranstaltninger. Efter VM er der brug for en reel debat i Europa om, hvordan vi tackler årsagerne bag menneskehandel til seksuel udnyttelse. Det betyder, at vi skal se på, hvordan efterspørgslen efter prostitution reduceres. Måske kan Kommissionen også sikre, at EU når de mål, der er fastsat i Prets' betænkning, om at reducere handelen med kvinder og børn med 50 % inden for de næste 10 år.
Det er lykkedes os at sætte fokus på denne moderne form for slaveri med mennesker, og fremover er det overladt til den politiske dagsorden, men vi har brug for konkrete tiltag på stedet fra regeringernes og Kommissionens side for at komme problemet til livs.
Elizabeth Lynne (ALDE ).
   - Hr. formand! Der er en tydelig forbindelse mellem menneskehandel og store sportsbegivenheder, og det er trist, at så spændende og positive begivenheder er forbundet med en så ond handel. Denne gang afholdes sportsbegivenheden her i EU. Vi skal handle, og vi skal gøre mere, end vi gør i øjeblikket. 
Vi har brug for flere svar fra Kommissionen om de faktisk iværksatte foranstaltninger og om, hvilken lære man kan drage af hensyn til fremtiden. Jeg frygter, at der ikke gøres nok ved dette VM for at stoppe denne afskyelige handel, selv om jeg ved, at de tyske myndigheder forsøger at gøre deres bedste, og det værdsætter jeg. 
Det er nærmest sikkert, at mange ofre for menneskehandel i talende stund arbejder som slaver, langt væk fra tv-kameraernes fokus. De er ofre, som De ganske rigtigt sagde, hr. kommissær, og skal behandles som sådan og ikke som kriminelle. 
Hr. kommissær, jeg håber, at de hotlines, som De nævnte, er etableret og fungerer. Jeg havde også håbet på en enkelt gratis hotline svarende til børnenes hotline. Jeg håber, at der er nok sikre områder, som ofrene kan gå til, og vil gerne høre, om De mener, at der er gjort nok i Tyskland. Jeg håber også, at ofrene ikke sendes tilbage til deres hjemland for blot at blive udsat for en ny handel, for det ved vi er sket tidligere. 
Det glæder mig meget, som De nævnte, at der har været samarbejde med Europol. Vi har dog brug for at vide mere om, hvilke foranstaltninger Kommissionen iværksætter sammen med Europol til at bekæmpe menneskehandelen i forbindelse med VM. Vi skal også vide, i hvor stort et omfang der er menneskehandel ved dette VM. Når VM er slut, skal vi have en fuldstændig rapport, og jeg vil gøre høre, hvilken slags rapport De mener det bliver. 
Vi skal drage lære, så det ikke sker igen. Vi taler ikke i denne forbindelse om prostituerede, der af den ene eller anden årsag har besluttet at blive prostitueret - vi taler om slavehandelen, og vi må ikke forveksle de to begreber. Det er korrekt, at vi bør tale om disse ting, men vi skal sikre os, at fodboldspillere, -fans og -organisationer - og jeg håber inderligt, at FIFA er med os - forsøger at gøre en ende på denne slavehandel, da det er, hvad det er, og vi taler ikke om prostitution generelt. Vi skal sikre os, at VM bliver husket for det rigtige og ikke for at fremme slavehandel.
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ).
   - Som vi har påpeget, er fremme af prostitution et klart angreb på menneskerettighederne, hvilket opførelsen af et megabordel ved de tyske anlæg til verdensmesterskabet i fodbold meget synligt eksemplificerer.
Forskellige kvindeorganisationer og mange tusind borgere har underskrevet en erklæring om, at køb af sex ikke er en sport, men en form for seksuel og fysisk udnyttelse af kvinder, hvis krop betragtes som en vare, der kan købes og sælges. Derudover krænker sådanne handlinger sportens internationale regler, der skal fremme lighed, gensidig respekt og ikke-forskelsbehandling.
Tvangsprostitution og handel med kvinder må fordømmes på det kraftigste, og der skal træffes alle nødvendige foranstaltninger for at hindre fremme af prostitution og den menneskehandel, der sædvanligvis er forbundet med den. Det er helt at sammenligne med slaveri, som det allerede er blevet sagt.
Af det, vi har hørt, kan man dog ikke konkludere, at der er truffet alle de foranstaltninger, som denne begivenhed kræver, hvis man skal bruge dens synlighed til at sætte ind over for årsagerne, der jo også findes, når fodboldmesterskabet er forbi. Vi fastholder derfor, at der sideløbende med bekæmpelsen af kvindehandel og de kriminelle netværk, der udfører den, må gøres en indsats for at fremme kvinders ligestilling og værdighed. Det betyder, at der også skal skabes beskæftigelse med rettigheder og sikres adgang til offentlige tjenesteydelser af høj kvalitet inden for især sundhed, uddannelse, bolig og retfærd, så vi kan mindske fattigdom og social udstødelse og dermed forebygge de vigtigste årsager til, at kvinder kommer ud i prostitution, hvad enten det er i EU's medlemsstater eller i tredjelande med stor fattigdom.
En sådan indsats indebærer desuden, at vi skal være mere opmærksomme på at fremme kvinders værdighed i medierne, i reklamer, i familien og i bekæmpelsen af alle former for diskrimination og vold, som de stadig udsættes for. Derfor, hr. kommissær, foreslår vi, at der nu gives prioritet til alle disse spørgsmål i indsatsen for kvinders rettigheder. 
Edit Bauer (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, kære kolleger! Det er velkendt, at prostitution er lovligt og lovreguleret i tyskland. Erfaringen viser ikke desto mindre, at lovlig prostitution ikke er nogen hindring for handel med ofre for tvungen prostitution på dette marked. Eksperter beregner, at op imod 30.000-40.000 prostituerede vil komme til landet i forbindelse med VM, og der er berettiget bekymring om, at der blandt disse vil være en lang række ofre for menneskehandel eller, som adskillige talere tidligere har beskrevet, ofre for moderne slavehandel. Spørgsmålet til Kommissionen er derfor meget relevant. Hvad gøres der for at sikre anvendelsen af principperne om menneskerettigheder, hvor man fokuserer på ofre for menneskehandel som inkorporeret i internationale instrumenter, f.eks. FN's konventioner eller Europarådets konventioner og protokoller hertil? Europol har draget en klar konklusion om, at ofrenes vidnesbyrd er den eneste pålidelige kilde til oplysning.
Hr. kommissær, jeg ønsker endvidere svar på mit spørgsmål om, hvorvidt de tyske myndigheder vil behandle ofrene som illegale indvandrere og udvise dem i stedet for at tilbyde den beskyttelse, som de har krav på i henhold til international ret. Det er dette forhold, som gør det vanskeligt at afsløre de personer, der er involveret i menneskehandel, og som tjener milliarder på det.
Hr. kommissær, det glæder mig meget, at De har fremhævet den vigtige rolle, som efterspørgsel spiller. Det er velkendt, at handelen ikke ville kunne blomstre, hvis der ingen efterspørgsel var. Jeg er overbevist om, at deres indstilling til dette spørgsmål vil medvirke til at nedbryde den barriere, som den generelt tolerante indstilling til denne efterspørgsel skaber. 
Marta Vincenzi (PSE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, hr. kommissær! Når man ser bort fra Deres prisværdige personlige indsats, er de initiativer, som De fortalte om, ikke nok. Hvis Europa skal gøre sig gældende på dette område, er det efter min mening nødvendigt med to integrerede indfaldsvinkler.
Den første indfaldsvinkel skal bryde den onde cirkel, som forbinder ofre, handel og kunder. Der er ingen tvivl om, at handlingsplanen er konkret og omfattende, og at der er tale om et sandt europæisk samarbejde, der - sådan som De sagde - kun kan give resultater på lang og mellemlang sigt. Vi vil følge opmærksomt med i deres forslag i den retning, idet vi skal huske, at dette aspekt bestemt ikke kun vedrører en sportsbegivenhed som verdensmesterskabet.
Hvis det, som De ønskede, skal blive en politisk prioritet for os alle sammen, er det dog nødvendigt at inddrage borgerne i stærke og synlige kampagner med stor symbolsk værdi, så ideen om en ægte europæisk befolkning kommer til udtryk ved hjælp af et overstatsligt borgerskabsbegreb. Vi er nødt til at indrømme, at sidstnævnte aspekt har manglet i Kommissionens iver efter at spille en hovedrolle. De politiske partier har gjort en indsats med PSE-Gruppens kampagne, og det samme gælder Parlamentet og Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling, men Kommissionen har ikke gjort en indsats. Man kunne have benyttet lejligheden til at oprette et repræsentationsområde for det samfund, som vi ønsker at skabe, og som udgør de etiske rammer for det europæiske offentlige rum.
EU er ikke til stede under verdensmesterskabet, og dette svækker den kommunikationsplan, som Kommissionen selv højtideligt har foreslået os, nemlig plan D.
Jeg vil helst ikke tro, at Kommissionen i virkeligheden ikke har brugt sin fantasi og lagt sig i selen for at gøre en indsats, fordi den ikke vil ødelægge festen - en fest, hvor der står mange økonomiske interesser og reklameinteresser på spil - og at den måske ikke mener, at det er nogen god idé at bruge denne lejlighed til at gøre millioner af tilskuere opmærksomme på, at det er nødvendigt at gennemføre den rammelovgivning, som gør det strafbart at tvinge andre til prostitution.
Jeg ville være bekymret, hvis det forholdt sig sådan, men det håber jeg ikke, at det gør. Hr. kommissær, jeg håber, at De vil hjælpe os i den henseende, og at De også vil gøre dette med en symbolsk gestus, nemlig ved at vise det røde kort, inden De hepper på vores begge tos landshold. 
Thomas Mann (PPE-DE )
   . - Hr. formand! For en uge siden bød Frankfurt am Main - hvor jeg kommer fra - hundredtusindvis af fodboldfans fra hele verden velkommen med en imponerende optisk og akustisk event, nemlig SkyArena, hvor overdimensionalt store topspillere og fans, jubel-, sørge-, fairness- og frisparksscener blev projiceret op på væggene af elleve højhuse. Under verdensmesterskabet i fodbold i Tyskland skal millioner af mennesker have en følelse af at være gæster hos venner. Disse store begivenheder kan afføde mange positive følelser, men også en masse negative udviklinger, og så er det ikke sjovt længere.
Kommissær Frattini understregede den 28. april 2006 på EU's indenrigsministres konference med rette, at Tyskland er forberedt på at bekæmpe denne tvungne prostitution. Trods kritik fra enkelte sider og trusler om boykot er vi godt rustet med øgede grænsekontroller, et omfattende program til beskyttelse af vidner, en landsdækkende informationscentral - 160 medarbejdere arbejder døgnet rundt, og den tyske forbundsregering har brugt 2 millioner euro på præventionskampagnen. I maj blev der gennemført politirazziaer i prostitutions- og bordelkvarterer, hvor bl.a. 700 bordeller, boliger og næsten 2.000 personer blev kontrolleret.
Alligevel er medlemsstaternes og Kommissionens foranstaltninger ikke tilstrækkelige - her er jeg enig med de foregående talere - da det handler om at forhindre lidelse, ydmygelse og afpresning.
Det beslutningsforslag, som fru Záborská har stillet på Parlamentets vegne, understreger, at med hensyn til tvungen prostitution i forbindelse med internationale sportsbegivenheder så har FIFA overhovedet ingen grund til at være fornærmet. Vi kræver kampagner, der er forståelige, som kan oplyse potentielle ofre og afskrække de kriminelle på effektiv vis, og hvad dette telefonprojekt på tværs af Europa angår, denne hotline, så har der indtil videre kun været en besked: "Det kaldte nummer eksisterer ikke".
Det duer ikke. Europol og Eurojust skal også begge være i stand til at gøre noget ved dette problem. Det er bestemt et personalespørgsmål, men det kræver også økonomisk støtte.
Lad os gøre, som mine kolleger allerede har gjort, og gøre det, der er nødvendigt, og give denne udnyttelse det røde kort. 
Teresa Riera Madurell (PSE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær! Vi har i flere måneder været i besiddelse af nogle ekstraordinære oplysninger om VM i fodbold. Man har beregnet, at vil blive hentet ca. 40.000 kvinder fra Østeuropa og Nordafrika med henblik på seksuel udnyttelse, og i de byer, der er værter for kampene, er der oprettet lokaliteter, som kan rumme mange klienter ad gangen.
De pågældende kvinder lever en kummerlig tilværelse i deres hjemlande og er hvervet under falske forudsætninger og løfter om et bedre liv, som de aldrig vil opleve.
Den 17. januar anmodede Parlamentet om, at der blev truffet relevante foranstaltninger til forebyggelse af handel med kvinder med henblik på tvungen prostitution. Endvidere opfordrede Parlamentet den 13. marts medierne og sportsstjernerne til at indgå i kampen imod seksuel udnyttelse af kvinder og fremme af en holdningsændring i overensstemmelse med sportens værdier for solidaritet.
Mange kvindeorganisationer gennemfører kampagner til at øge bevidstheden om denne problemstilling. Vi har lyttet til det, De har sagt, hr. kommissær, vi støtter og bifalder Deres initiativer, men der skal under ingen omstændigheder være tale om engangsforanstaltninger. Hvad er der sket med den plan, der blev vedtaget til forebyggelse og bekæmpelse af menneskehandel? I institutionerne skal vi gøre en meget stor indsats, fordi det er uacceptabelt, at der eksisterer slavehandel nu om dage i Europa.
Store sportsbegivenheder skal ikke længere være en fantastisk mulighed for alfonser og handel med kvinder. Vi skal have en fælles holdning for at forhindre, at de mindst udviklede lande anvendes som kilde til udnyttelse af kvinder i de rige lande i EU.
Det er derfor uhyre vigtigt straks at fastlægge et fælles retsgrundlag for hele EU, og det er af afgørende betydning at opnå et mere effektivt samarbejde mellem oprindelses-, transit og destinationslandene, idet vi har med kriminelle aktiviteter af enorme proportioner at gøre, hvis netværk som regel er forbundet med organiseret kriminalitet.
For at opnå fremskridt, hr. kommissær, skal vi stille flere midler til rådighed og prioritere bekæmpelsen af handel med kvinder i EU. 
Tadeusz Zwiefka (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær! I dag diskuterer vi tvungen prostitution og misbrug af børn i anledningen af verdensmesterskaberne i fodbold, der afholdes i Tyskland. Det ville være forkert at give indtryk af, at dette fænomen pludselig er opstået i så stort et omfang i Tyskland af alle steder og lige præcis i anledning af verdensmesterskaberne.
Tvungen prostitution og seksuelt misbrug af børn har fundet sted i mange, mange år, ja i årtier, under store sportsbegivenheder, og ikke kun sportsbegivenheder. Fænomenet ledsager alle store begivenheder, uanset om de afholdes i et europæisk land eller på andre kontinenter, i USA, Asien eller Australien.
Seksuel tvang er et veldefineret emne, og vi har retlige instrumenter til at bekæmpe det. Problemet er imidlertid anvendelsen af disse instrumenter, og derfor følte jeg, hr. kommissær, at der manglede noget, da De talte om emnet som en slags statistisk problem. Europol og andre kvalificerede organisationer har udført analyser, og der er udarbejdet rapporter. Selv om dette er vigtigt, er det handling, der kræves.
Jeg vil gerne henlede Deres opmærksomhed på en enkelt ting. Myndighederne i Forbundsrepublikken Tyskland har, ligesom myndighederne i mange andre lande, naturligvis gjort en masse for at bekæmpe dette problem. Men den reelle tvungne prostitution og seksuelle udnyttelse af børn finder sted i de små gader, bag nedrullede gardiner. Hvis vi ikke får borgerne til at samarbejde med os, hvis der ikke er nogen, som de seksuelt misbrugte kan henvende sig til - for ofrene har ofte ikke noget pas, ikke nogen penge og ingen kontakt med den omgivende verden, og de kan kun få kontakt til politistationen eller en hotline og fortælle, hvad der er sket, gennem andre mennesker - opnår vi ikke særlig meget alene gennem organisationelle foranstaltninger, der kun har begrænset rækkevidde i samfundet.
Jeg håber, at vores tyske kollegers fremragende organisation af verdensmesterskaberne, som vi uden tvivl vil lykønske dem med, når de er forbi, også vil være en anledning til at lykønske dem med bekæmpelsen af dette fænomen. 
Emine Bozkurt (PSE ).
   - Hr. formand, hr. Frattini! Har De kigget på den sidste side i de europæiske aviser? Ofte står der annoncer med telefonnumre på unge damer såsom Lolita, Tina og Francesca, på polske, bulgarske og ukrainske piger. Hvad jeg savner, er et generelt flersproget telefonnummer, som Lolita selv kan ringe til, hvis hun tvinges til prostitution. Det er på tide, at der kommer et sådant nummer, og det haster også.
Verdensmesterskabet i fodbold er startet, hvilket De nok har bemærket. Den systematiske udnyttelse af kvinder, som tvinges til prostitution, er også startet, men det har der stadig været for lidt interesse for. Hr. Frattini, jeg betragter Dem som en god dommer, der kan give det røde kort og bringe denne alvorlige overtrædelse til ophør, ikke i tillægstiden, men nu. Jeg tager snart til verdensmesterskabet i Tyskland for at føre kampagne mod racisme inden for fodbold, men jeg vil bestemt også være opmærksom på, hvad der foregår for at gøre noget ved tvungen prostitution.
Hr. Frattini, det er ikke tilstrækkeligt at være bekymret over moralen i disse tider. Hvad vil De gøre i praksis for under verdensmesterskabet at hjælpe kvinder og piger, som fornedres, voldtages, udnyttes og mishandles? Deres analyser bekræfter billedet af, at det drejer sig om en stor gruppe kvinder. Hvis De griber effektivt ind for virkelig at hjælpe disse piger, kan De regne med min støtte. Held og lykke! 
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Som De ved, blev spørgsmålet om tvungen prostitution under verdensmesterskaberne drøftet på kvindernes internationale kampdag, den 8. marts, på initiativ af Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling.
Debatten blev ikke kun holdt af symbolske årsager og på grund af mærkedagen - det var udvalgets politiske valg atter en gang at lade alarmklokkerne ringe for principperne, sikkerheden og beskyttelsen af menneskerettighederne, kvinders værdighed og Europas image i de europæiske borgeres og alle andre borgeres øjne.
I dag støtter vi fru Záborskás initiativ til endnu en gang at drøfte sagen i forbindelse med denne sportsbegivenhed efter beskyldninger om tilfælde af tvungen prostitution i Tyskland. I dag udtrykker vi endnu en gang vores dybe bekymring over udbredelsen af dette afskyelige fænomen. Vi udtrykker også vores bekymring med hensyn til vores politikkers effektivitet. Det glæder mig, hr. kommissær, at De er enig i fænomenets omfang og behovet for at bekæmpe det med enhver tænkelig forebyggende og repressiv foranstaltning i værtslandet og i oprindelseslandene.
En delegation fra vores udvalg besøgte Athen for nylig og drøftede behovet for tværnationalt samarbejde, for gennemførelse af lovgivningen og for uddannelse af politi og domstolspersonale med de kompetente regeringsorganer og parlamentskolleger. Vi blev klar over betydningen af at beskytte ofrene og øge samfundets bevidsthed. Jeg har lyttet nøje til Deres redegørelse for planerne om at studere fænomentet, hr. kommissær, og de særlige foranstaltninger, som vi også drøftede den 8. marts.
Den særlige situation i Tyskland giver os dog anledning til at kontrollere, hvor bevidste vi er, og hvor opsatte vi er på at blive effektive, både de politiske organer og samfundet, og dermed mener jeg både samfundet i medlemsstaterne og EU. 
Katerina Batzeli (PSE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær! Jeg er bange for, at De - og vi - har holdt os til erklæringer, beskrivelser, undersøgelser og mindre håndgribelige, fremtidige planer om grundlæggende beslutninger vedrørende bekæmpelse af bander, der beskæftiger sig med tvungen prostitution.
Selv da De omtalte den tyske regerings absolut store og fremragende indsats, præciserede De ikke, hvad de nationale lokale myndigheder skal gøre for at opløse eller bekæmpe disse bander med det samme og ikke ved hjælp af grænseoverskridende samarbejde, når først varerne har forladt fabrikken.
FIFA gør til gengæld ingenting, selv om de kunne have underrettet tilhængerne og de nationale hold for flere måneder siden - FIFA ved godt, at de kunne have kørt en oplysningskampagne for folk, der følgerne kampene. Hvorfor? Fordi FIFA nok mener, at tvungen prostitution er dårlig reklame for disse fodboldkampe. Det lykkedes ikke en gang EU at overtale en organisation som FIFA til dette.
EU har en stærk kommunikationspolitik, om man vil, men De, hr. Frattini, har ikke i løbet af disse måneder gennemført en storstilet og slagkraftig kommunikationsstrategi med tv-spot under kampene i samarbejde med reklamevirksomheder, i samarbejde med FIFA, og resultatet er, at disse røde kort er Fællesskabets eneste kommunikationspolitik mod tvungen prostitution.
Jeg mener derfor, hr. Frattini, at vi har svigtet den tyske regering. Den kæmper en hård kamp uden kommunikationsmidler. Først og fremmest frygter jeg dog, at vi nøjes med undersøgelser - vi lader ofrene i stikken, vi siger, at operationen var en succes, men patienten døde, og hver dag vil kvinder og børn dø bag lukkede døre. 
Bernadette Vergnaud (PSE ).
   - Hr. kommissær, hr. formand, mine damer og herrer! Køb af seksuelle ydelser er ikke nogen sport! Fodbold og sex hører ikke sammen. EU bør anmode Angela Merkels regering om i forbindelse med verdensmesterskaberne i fodbold at imødegå organiseret handel med kvinder med henblik på prostitution. De kvinder, som på lovmæssig vis sælger seksuelle ydelser, og som under normale omstændigheder har adskillige kunder dagligt, vil ikke på behørig vis kunne tilfredsstille den yderligere efterspørgsel fra mulige kunder i form af millioner af mandlige tilskuere til verdensmesterskaberne.
Hvad er da mere naturligt, end at sexindustrien importerer hen ved 45.000 kvinder fra Østeuropa, Afrika og Latinamerika for at tilfredsstille de herrers ønsker? Det drejer sig ikke om at gå imod tysk lovgivning, men om at sætte en stopper for denne åbenlyst organiserede handel med kvinder. Menneskehandel udgør en krænkelse af individets grundlæggende rettigheder, navnlig retten til menneskelig værdighed og respekt for fysisk og mental integritet samt retten til ikke at blive udsat for vold.
Regeringerne bør sikre beskyttelse af og respekt for de rettigheder, der tilkommer ofre for menneskehandel, det gælder ikke mindst kvinder og unge piger, som tvinges til prostitution. Man bør således ikke i første række fokusere på kvinderne, men i højere grad fokusere på dem, som bedriver den illegale handel, og deres netværk, som ved organiseret kriminalitet udnytter kvinderne. Denne seksuelle udnyttelse må bringes til ophør, og der må træffes passende og effektive foranstaltninger til at imødegå denne sexmafia.
Jeg glæder mig i særdeleshed over det andragende, der er indgivet af De Europæiske Socialdemokraters Gruppe med henblik på at bringe den organiserede prostitution og den uretfærdige behandling af tusindvis af kvinder til ophør. Jeg tilslutter mig fuldt ud dette initiativ, og jeg fordømmer på det kraftigste den organiserede handel med kvinder, som sidestilles med handelsvarer.
Vil De, hr. kommissær, set i lyset af disse forhold tage hensyn til nogle af vores forslag, såsom iværksættelse af en forebyggende kampagne rettet mod mulige ofre, som oplyser dem om farerne og risikoen for at blive indrulleret i disse netværk, eller etablering af en flersproget hotline og iværksættelse af en hertil knyttet bred oplysningskampagne? 
Pia Elda Locatelli (PSE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, hr. kommissær! Jeg er enig med Dem i, at menneskehandel er en moderne form for slaveri. Af psykologiske og kulturelle årsager undervurderer offentligheden desværre alvorligheden af menneskehandel, der tager sigte på udnyttelse af prostitution, sammenlignet med f.eks. narkotikahandel og sorte penge. Denne form for ulovlighed er dog endnu mere afskyelig og bør bekæmpes kraftigere og mere effektivt.
Vi har foreslået nogle effektive instrumenter som f.eks. oprettelsen af en europæisk hotline. Det er som bekendt meget svært at få alle til at være enige, men vi beder Dem om at insistere på dette, da der er tale om et effektivt instrument. Vi beder ligeledes om et harmoniseret dataindsamlingssystem med fælles definitioner, indikatorer, foranstaltninger og metoder. Endelig har vi brug for klare strategier, hvor der fokuseres på målsætningerne.
Eksistensen af udbredte fænomener med illegal prostitution på europæisk område bør f.eks. ikke udelukkende betragtes som en overtrædelse af indvandringsbestemmelserne, men også som et alarmsignal, der fortæller noget om den organiserede kriminalitets magt. Derfor bør menneskehandelsspørgsmålet holdes adskilt fra indvandringsspørgsmålet og forbindes med den organiserede kriminalitet.
Desuden skal der ikke kun gribes ind over for udbuddet ved at straffe bagmændene, men også over for efterspørgslen ved aktivt at få kunderne til at lade være og ved at iværksætte kampagner, som gør befolkningen bevidst om problemet. Vi må ikke tillade, at man siger "vi vidste det ikke." Hvis vi forbigår problemet i tavshed, kan vi ikke tale om seksuel frigørelse, men derimod om kriminel tvang. Hvis kunderne ved, hvad de gør, bør de ikke straffes, fordi de handler forkert eller umoralsk, men som følge af deres civilretlige ansvar og deres reelle ledtog med bagmændene.
Til sidst vil jeg sige, at det for at komme medskyldighedsnettet og afhængighedsforbindelserne til livs er vigtigt, at vi opprioriterer ngo'erne arbejde. Ngo'erne er så afgjort de bedst mulige dialogpartnere for menneskehandelens ofre. Deres rolle undervurderes ofte, og de tages undertiden også som gidsel af de institutionelle myndigheder. 
Marianne Mikko (PSE ).
   - Mine damer og herrer! Mit hjemland, Estland, er på en pinlig tredjeplads i EU, når det drejer sig om antallet af prostituerede pr. 1.000 indbyggere, kun overgået af Tyskland og Østrig. Ifølge en fjernsynsundersøgelse i marts anså seerne i overvejende grad udbredelsen af prostitution for Estlands største imageproblem.
Jeg synes, vi behandler spørgsmålet for forsigtigt. Forskellen mellem tvungen prostitution og prostitution er meget lille. Ifølge visse tal er 95 % af prostitution tvungen. Estiske data viser, at to tredjedele af alle prostituerede har overvejet selvmord. 80 % lider af kronisk depression. Det tyder ikke på, at disse personer frit har valgt denne beskæftigelse, men snarere på, at de er slaver.
Jeg har personligt gjort alt, hvad jeg kunne, for at reducere efterspørgslen efter prostitution. Jeg har aktivt deltaget i den underskriftskampagne, som kvinderne i PSE har gennemført. På blot nogle få timer samlede vi i den lille by Pärnu i Estland flere hundrede underskrifter mod tvungen prostitution. Pärnu har 40.000 indbyggere, inklusive spædbørn og gamle. Det samme antal kvinder er blevet transporteret under tvang fra Østeuropa til Tyskland til verdensmesterskaberne i fodbold.
Hr. kommissær Frattini - jeg opfordrer Dem til at møde her efter verdensmesterskaberne og fortælle os, nøjagtigt hvad der skete i Tyskland. Jeg vil gerne have et svar på spørgsmålet om, hvordan De planlægger at reducere efterspørgslen efter prostitution i EU, som De siger. Kan De og agter De at gå lige så langt som Sverige og forlange, at medlemsstaterne straffer dem, der køber sex? Det er, hvad der rent faktisk kræves for at reducere efterspørgslen. 
Franco Frattini,
   Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke alle dem, der deltog i debatten. Jeg er enig i de fleste af de bemærkninger, jeg hørte.
Først vil jeg gerne sige, at denne tragiske nødsituation ikke er opstået i forbindelse med verdensmesterskabet i fodbold, men er en moderne form for slaveri, som desværre bliver ved med at ramme flere tusinde og måske endda flere millioner unge kvinder. Derfor skal vi selvfølgelig ikke begrænse vores indsats til verdensmesterskabet i fodbold.
Netop af grund vil vi, sådan som jeg sagde før, umiddelbart efter verdensmesterskabet afholde en workshop, hvor vi samler alle de erfaringer, vi har gjort os i løbet af denne måned, og drager konklusionerne heraf med henblik på at udarbejde et dokument, som skal gøre nytte ved andre sportsarrangementer af denne type, men også ved kulturelle og politiske begivenheder. F.eks. konstaterede det tyske politi ved Expo i Hannover for nogle år siden, at der skete en stigning i omfanget af tvangsprostitution.
Man talte meget om telefonhotlines. Eftersom det er tvingende nødvendigt at finde en løsning, og netop fordi vi mener, at de ikke-statslige organisationer skal spille en rolle i dette projekt, har vi overladt administrationen af to flersprogede hotlines, der allerede er aktive, til en meget kendt ngo i Tyskland, nemlig Solvodi, som har sørget for en 24-timers dækning i denne periode.
Jeg vil gerne tilføje, at sådan som vi har gjort med hensyn til børns beskyttelse mod overgreb, har Kommissionen også for kvindernes vedkommende til hensigt at yde finansiel støtte til de europæiske hotlines. Desværre var det ikke muligt at gennemføre dette forslag inden for rammerne af budgettet for 2006, men jeg tror, at vi kan gennemføre det under budgettet for 2007. Netop fordi der er tale om foranstaltninger på mellemlang sigt, har jeg bedt mine kontorer om at finde en juridisk gennemførlig løsning, som også giver mulighed for finansiering til unge kvinder, der er ofre for seksuel udnyttelse.
Man talte også meget om kommunikation og information. Jeg er helt enig med fru Vincenzi i, at hvis det er nødvendigt at ødelægge festen, så må vi gøre det. Vi skal således undgå tavshed, når vi har nogle stærke budskaber at sende. Jeg må indrømme, at vi ikke har haft så meget tid til rådighed, og at jeg af institutionelle grunde har været nødt til at koncentrere mig om forebyggelse og en hurtig indsats, der naturligvis vil blive ledsaget af informationskampagner. Også på dette område er jeg villig til at give et finansielt bidrag til informationskampagnerne.
Desuden har vi som sagt for første gang oprettet et netværk mellem medlemsstaternes konsulater i hjemlandene, da vi mener, at den informationskampagne, der er rettet mod de potentielle ofre, netop bør være stærkere og mere omfattende i disse lande.
Jeg er naturligvis enig i, at vi skal adskille menneskehandel og handel med mennesker til seksuel udnyttelse fra indvandringsspørgsmålet, eftersom der er tale om to vidt forskellige spørgsmål. Som De ved, overvåger vi gennemførelsen af den gældende EU-lovgivning og ikke mindst rammeafgørelsen, som skal implementeres af medlemsstaterne, og hvor dette spørgsmål holdes helt adskilt fra indvandringsspørgsmålet.
Ofrene er ofre og ikke illegale indvandrere, og derfor har de ret til at nyde godt af de støtteprogrammer, der allerede eksisterer i nogle medlemsstater for mennesker, som har været ofre for udnyttelse eller - hvilket er endnu værre - for handel med henblik på seksuel udnyttelse.
Jeg er ligeledes enig i fru Breyers opfordring til langsigtede initiativer såsom en europæisk dag til bekæmpelse af menneskehandel, og jeg håber, at vi til næste år i løbet af de første seks måneder har fundet en fast dato for dette initiativ.
Som jeg sagde før, tilslutter jeg mig forslaget om at reducere efterspørgslen. Hvis man skal finde ud af, hvilken effekt efterspørgslen efter prostitution har på menneskehandelen, er det dog absolut nødvendigt, at der foretages nogle undersøgelser, selv om nogle påstår det modsatte. Vi begyndte at samarbejde om dette spørgsmål i starten af året, og jeg kan fortælle Dem, at vi har fået mange nye oplysninger. I dag ved vi med en vis sikkerhed, hvilken vej menneskehandelen følger, hvilke lande den hovedsagelig kommer fra, og hvilke EU-lande de minibusser kører igennem, som transporterer små grupper piger til Tyskland.
Jeg kan desuden fortælle Dem, at selv om politiets tal er vanskelige at forklare, er der i løbet af de sidste par måneder blevet foretaget hundredvis af kontroller ikke kun i Tyskland, men også i mange transitlande såsom Polen, Ungarn og Tjekkiet, og takket være disse kontroller har man standset og arresteret personer, som står bag handelen med unge kvinder.
På baggrund af disse oplysninger og takket være politisamarbejdet har vi kunnet reducere de potentielle konsekvenser til en procentdel, som vi dog ikke er i stand til at fastlægge endnu, eftersom de flere hundrede mennesker, der blev kontrolleret og anholdt, var på vej til Tyskland. Jeg vil således gerne endnu en gang give udtryk for min tilfredshed med de tyske myndigheders optræden.
Fru Batzeli spurgte, hvordan de tyske myndigheders indsats er i marken. Jeg kan bekræfte, at de gør et godt stykke arbejde, både på landsplan og i delstaterne. Når De læser den afsluttende rapport efter verdensmesterskabets slutning, vil De opdage noget, som vi også lige så stille er ved at opdage, nemlig at kontrollerne er blevet styrket, og at man i mange tilfælde har konstateret, at der var blevet angivet falske årsager til et kortvarigt ophold, f.eks. arbejde på en bar eller som hushjælp, men at dette i virkeligheden dækkende over ofre for seksuel udnyttelse. Ofrene er blevet identificeret, og de ansvarlige er formodentlig blevet arresteret.
Til sidst vil jeg gerne gentage, at det er nødvendigt at bekæmpe problemets årsager. Der eksisterer en europæisk handlingsplan, som De gav Deres støtte til i december måned, og som vi nu skal gennemføre, idet vi tager udgangspunkt i ukrænkeligheden af det enkelte menneskes rettigheder og værdighed. Det er det grundlag, vi vil arbejde ud fra i de kommende måneder. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er indstilling ved andenbehandling fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om beskyttelse af grundvandet mod forurening (12062/1/2005 - C6-0055/2006 - 2003/0210(COD)) (Ordfører: Christa Klaß) (A6-0146/2006). 
Christa Klaß (PPE-DE ),
   Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Ligesom vi ikke kan leve uden luft, kan vi heller ikke leve uden vand. Vand er i bogstaveligste forstand en meget dyb materie, og vi må passe på ikke at gå til grunde i den. Det har debatten om den fælles holdning til grundvandsdirektivet mindet mig om i de seneste dage.
Betænkningen fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed indeholder 43 ændringsforslag som indstilling ved andenbehandlingen i Parlamentet. Den blev vedtaget med 50 stemmer for og ingen imod, og et medlem stemte hverken for eller imod. Der er kun blevet stillet yderligere fire ændringsforslag. Dette overbevisende votum opfatter jeg som et entydigt mandat til forhandlinger mellem Parlamentet og Rådet. Jeg håber, at dagens forhandling vil bidrage til at bekræfte dette votum, så Europa-Parlamentet kan starte forligsproceduren på et godt grundlag og med et klart mandat. Derfor foreslår jeg som ordfører, at vi stemmer om en pakke. Jeg er imod alle de forslag, der er stillet med 37 underskrifter. De afspejler ikke holdningen i min egen gruppe.
Desværre har Rådet ikke vist sig at være fleksibel nok til at bane vejen for en aftale med Parlamentet under denne andenbehandling. Med forligsproceduren har vi nu en mulighed for at forbedre den fælles holdning yderligere, som vi har fået forelagt, hvilket er bydende nødvendigt på nogle områder. Lovteksten skal formuleres mere præcist alle de steder, hvor den fortsat er vag og åben for fortolkning. Desuden skal begreber, der henvises til i teksten, defineres. Geogent betingede baggrundsværdier skal benyttes ved vurderingen af grundvandets gode tilstand. Det vil skabe den fornødne fleksibilitet med de forskellige forhold i medlemsstaterne in mente. En forringelse af grundvandet forårsaget af nye udledninger af forurenende stoffer skal forhindres ved hjælp af klare kriterier for tendensregulering. De nationale tærskelværdier skal være baseret på human- og økotoksikologiske kriterier. Det er de eneste kriterier, vi har, og en undersøgelse foretaget af Kommissionen har bekræftet, at denne vej faktisk er gangbar. Der skal indsættes en revisionsklausul for at sikre, at effektiviteten af direktivet kan efterprøves og dets bestemmelser i givet fald kan forbedres.
Som ordfører er det særlig vigtigt for mig, at der bliver lagt større vægt på forebyggende beskyttelse af grundvandet. Det har vi kæmpet for i mange år her, for det er bedre at forebygge end at helbrede. Intetsteds bliver dette tydeligere end i forbindelse med grundvandet. Der kan gå flere år og årtier, inden udledte forurenende stoffer kan identificeres i grundvandet efter nedsivning i jorden. Og det varer lige så længe, inden indledte foranstaltninger eller grundvandets selvrensningsevne kan rette op på allerede skete skader. Hvis det overhovedet er muligt at rense grundvandet, så er det en enorm dyr proces, hvilket med rette er blevet understreget af mange af mine kolleger, særligt dem fra Det Forenede Kongerige.
I Østrig og i mit hjemland Tyskland bliver 80-100 % af drikkevandet indvundet fra grundvand. Som vi netop har læst, er det sågar tilfældet i nogle dele af Storbritannien. Det er netop grunden til, at vi må sørge for, at vores grundvand, som stadigvæk er rent, også er rent til kommende generationer. Grundvandet som økosystem skal beskyttes som sådant.
Mange telefonopkald fra parlamentsmedlemmer, en lang række udtalelser fra organisationer og nogle forslag om delt afstemning vidner om stor usikkerhed. Det kommer i og for sig ikke som nogen overraskelse i betragtning af den vanskelige og meget tekniske materie og af omfanget af vandrammedirektivets regler. Men det står klart, at vi ikke behøver at opfinde hjulet på ny. Dette grundvandsdirektiv er et datterdirektiv til vandrammedirektivet fra 2000, som allerede regulerer mange relevante ting. Men vi må være klare og entydige i vores udsagn. Derfor venter jeg spændt på, hvad De, kommissær Dimas, har at sige til bemærkningen om og henvisningen til nitratdirektivet. Disse bestemmelser er af stor betydning for de europæiske landbrugere, der er berørt af dem.
"Vand frem for diamanter", sådan lød overskriften på en artikel i finanssektionen i et stort tysk dagblad i sidste uge. Langsomt men sikkert bliver der knaphed på rent vand, det bliver kostbart og sjældent som diamanter. Efterspørgslen efter rent vand vil stige yderligere i de kommende årtier. I løbet af de sidste 100 år er forbruget pr. indbygger allerede steget dobbelt så hurtigt som befolkningen og økonomien. Det anbefales at foretage investeringer i vandforvaltningsvirksomheder. I dag og i morgen ved afstemningen bør vi bane vejen, så vores grundvand fortsat kan være en livseliksir og en kostbar diamant for kommende generationer. 

Stavros Dimas,
   Hr. formand! Først vil jeg gerne takke Europa-Parlamentet, Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og ordføreren, fru Klaß, for det glimrende arbejde, de har gjort i forbindelse med andenbehandlingen af dette forslag.
Jeg er helt enig i, at rent vand er vigtigere og mere værdifuldt end diamanter. Der er uden tvivl behov for et effektivt system til beskyttelse af kvaliteten af grundvandet som naturressource, så vi kan opfylde behovet for drikkevand og industriens og landbrugets behov.
Grundvand er også af stor miljømæssig betydning. Det er en grundlæggende komponent i vandcyklussen og skal derfor beskyttes, også med hensyn til det overfladevand og de terrestriske økosystemer, som det er forbundet med.
Det foreslåede rammedirektiv supplerer vandrammedirektivet. For det første fastlægges klare kriterier for vurdering af grundvandets gode kemiske tilstand og for påvisning og vending af tendensen til forringelse af grundvandskvaliteten. For det andet foreskrives foranstaltninger til forebyggelse eller begrænsning af farlige stoffers umiddelbare indtrængen i grundvandet.
Ved førstebehandlingen godkendte Kommissionen mange af de 89 ændringsforslag, som Europa-Parlamentet havde vedtaget, da de præciserede og forbedrede teksten og samtidig var i overensstemmelse med strukturen i det oprindelige forslag og Kommissionens mere overordnede holdning.
Den fælles holdning omfatter nu 54 af Parlamentets ændringsforslag, enten i den oprindelige form eller indholdsmæssigt. Inden færdiggørelsen af den fælles holdning blev mulighederne for at fastsætte fællesskabsnormer for kvaliteten af grundvand og, endnu vigtigere, spørgsmålet om nitrater i forbindelse med nitratdirektivet drøftet. I den henseende mener Kommissionen, at nitratdirektivet, vandrammedirektivet og det foreliggende direktiv har samme mål med hensyn til forebyggelse og begrænsning af forurening forårsaget af nitrater.
Generelt mener Kommissionen, at den fælles holdning forbedrer bestemmelserne om fastlæggelse af tærskelværdier for grundvand og de tilsvarende regler for overholdelse. Ligeledes forenkler den fælles holdning kriterierne for påvisning og vending af forureningstendenser og præciserer de foranstaltninger, der skal træffes for at forebygge og begrænse indtrængen af forurenende stoffer.
Jeg håber, at det vil lykkes os at gennemføre lovgivningsproceduren hurtigst muligt, for vi har virkelig behov for dette nye direktiv, som vil gøre det muligt at vurdere vandrammedirektivets miljømæssige mål på grundlag af klare kvalitative kriterier for og foranstaltninger til beskyttelse af grundvandet. 
John Bowis,
   Hr. formand! Kommissæren og vores fremragende ordfører har begge henvist til behovet for denne foranstaltning. Det drejer sig om det sørgelige forhold, som Kommissionen netop har omtalt, vedrørende den værdifulde ressource, som min kollega fru Klaß har omtalt, hvor en ressource, når først den er forurenet, tager flere årtier om at bedres igen. Derfor indfører vi en foranstaltning, som er rettet mod at forhindre det og beskytte det grundvand, der, som fru Klaß siger, i dele af visse lande udgør en stor andel af drikkevandet. Hun har i sit arbejde med rette ikke alene skelnet mellem de forskellige geografiske baggrunde i forskellige dele af Europa for at vise, at der ikke findes en enkelt løsning på disse problemer, men også fremhævet områder, hvor der er tilsvarende problemer, og måder, som vi kan løse dem på.
Der er to løsninger. Den første er at sikre, at der er overensstemmelse med andre direktiver, især vandrammedirektivet. Nitratdirektivet er også blevet nævnt, og der er andre - datterdirektiverne. Den anden er at præcisere selv nu - og jeg er bange for, at det dukker op under forligsproceduren - nogle af punkterne, f.eks. anvendelsen af ordene "forsøge at" i ændringsforslag 22. At opnå det perfekte er måske umuligt, men "forsøge at" betyder ingenting, og ordene er tvetydige, da de kan henvise til en slags hykleri eller til et egentligt forsøg. Jeg er sikker på, at vi har brug for et kraftigere udtryk i mangel af det umulige, og den nuværende ordlyd i grundvandsdirektivet om at iværksætte "alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at forsøge at hindre" kan være svaret. Men vi har også brug for at sikre, at de franske og engelske tekster er ens. I øjeblikket står der "stoppe" i den engelske tekst og "forsøge at forhindre" i den franske.
Det er denne slags problemer, som vi skal se på, når vi går videre med dette. I mellemtiden vil jeg dog gerne lykønske vores ordfører og hilser Kommissionens skridt om at forbedre dette særligt værdifulde aktiv velkommen. 
María Sornosa Martínez,
   Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne begynde med at lykønske ordføreren med hendes arbejde, som efter min mening har forbedret dette forslag betydeligt.
Jeg tror, at vi er klar over vigtigheden af at beskytte grundvandet og forstår, at dette bør være et af de vigtigste mål i den europæiske lovgivning med henblik på at løse de nuværende forureningsproblemer og forebygge lignende problemer i fremtiden.
Forurening af grundvand fører til situationer, der er vanskelige og dyre at rette op på. Opsamling af grundvand med henblik på anvendelse som drikkevand er af stor betydning i hele Europa, og det er derfor et grundlæggende mål inden for al beskyttelseslovgivning at øge beskyttelsen heraf, ikke kun af hensyn til vandet, men også til folkesundheden og borgernes livskvalitet.
Vi bør derfor huske, at der er meget begrænsede muligheder for at rense grundvandsmagasiner, og kontrol og forebyggelse er således afgørende med henblik på at hindre forurenende stoffer i at trænge ind i grundvandet.
Jeg understreger, at grundvand er EU's mest følsomme og vigtigste ressource, og det er navnlig den primære kilde til forsyning af offentligheden med drikkevand.
Endvidere mener jeg, at medlemsstater, der deler vandområder, bør koordinere deres aktiviteter vedrørende fastlæggelse af tærskelværdier og identifikation af de vigtigste farlige stoffer med henblik på at garantere samme beskyttelse af grundvandet.
Endelig håber jeg, at plenarforsamlingen vil godkende de ændringsforslag, vi har vedtaget i Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, og at Rådet vil tage dem til efterretning, da de har til formål at at øge kvalitetskravene og fremme forebyggelse med henblik på at hindre yderligere dumpning af forurenende stoffer. 
Chris Davies,
   Hr. formand! En af Kommissionens embedsmænd talte til Miljøudvalget for nylig. I et svar til en af mine kolleger sagde han, at målværdierne slet ikke kunne bruges. Vi skal have grænseværdier, ellers gør medlemsstaterne ingenting. Forhåbninger er blot fri fantasi fra Bruxelles' side. Der kommer ikke noget ud af dem, når folk vender tilbage til deres nationale hovedstæder. 
Jeg tror, at mange medlemmer har indtryk af, at det er tom snak. Det er stadig vanskeligere at sikre passende overholdelse af miljølovgivningen fra medlemsstaternes side. Jeg håber, at det er noget, som Kommissionen vil tage op regelmæssigt med Miljøudvalget - hvor de medlemsstater, der ikke har opfyldt deres forpligtelser, nævnes ved navn. Historien har vist, at Kommissionen har det i tankerne hele tiden. 
Da vi drøftede vandrammedirektivet, kan jeg huske, at Parlamentets ændringsforslag var med til at give dokumentet bid. Vi stiller retlige krav til medlemsstaterne. Derfor blev der gjort et stort forsøg på at løse nogle af problemerne i visse medlemsstater. Andre, så vidt jeg kan se ud fra de seneste tal, forsøger på bedste vis at undgå de krav, der er stillet til dem. 
Når vi ser på denne lovgivning, er ændringsforslag 22 årsag til mange af vores bekymringer. Vi prøver at slette ordene "forsøge at", fordi vi vil lukke smuthullet. Vi stoler ikke længere på, at ministrene vil leve op til det, de sagde, da de kom til Bruxelles. Vi ønsker, at de pålægges juridisk bindende krav, uanset hvor vanskeligt håndhævelsesmaskineriet måtte være. Det er antydet, at dette ikke er nødvendigt, da der er sproglige fortolkninger, eller vi misforstår vanskelighederne. Men jeg mener, at det er meget tydeligt, hvad medlemmerne ønsker: Vi ønsker ord, der føres ud i praksis. 
Jeg brugte en del af sidste uge på at afværge de påstående bekymringer fra pesticidindustrien - producenterne af plantebeskyttelsesprodukter - om, at denne lovgivning, som er ændret af Parlamentet, vil medføre et fuldstændigt forbud mod pesticider. Det virkede forholdsvis mærkeligt efter min mening. Jeg har altid troet, at pesticider skulle dræbe skadedyr og ikke trænge ned i grundvandet, og hvis de anvendes i overensstemmelse med brugsvejledningen, burde de ikke trænge ned i grundvandet. For mig at se er der altså ikke noget problem her. 
Det vigtigste for os alle, og for landbrugets interesser også, er at anerkende, at vi alle har en interesse i at bevare grundvandet og jordstrukturen på lang sigt. Dårlige landmænd har måske svært ved at opfylde nogle af kravene i denne form for lovgivning, men vi er på de gode landmænds og miljøets side, og ikke de dårlige landmænds, og det er, som det bør være. 
Hiltrud Breyer,
   Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Alle forkynder i dag, hvor vigtigt vand er for os. Vi er derfor alle enige om i Parlamentet, at det handler om, hvordan vi helt præcist agter at beskytte grundvandet. Vi ved fra Det Europæiske Miljøagentur, at 87 % at grundvandet allerede har et for højt nitratindhold. I Tyskland kan grundvandet indeholde op til det syvdobbelte af den tilladte grænseværdi for nitrat, navnlig i områder med massedyrehold.
Nitrater omdannes til giftige nitritter i kroppen, som øger kræftrisikoen og kan medføre livstruende cyanose, navnlig hos spædbørn.
Vi må alle være enige om, at vi ikke fortsat kan tillade undtagelser. Det handler denne afstemning også om. Vi vil i hvert fald ikke stemme for undtagelser fra grænseværdien for nitrat på 50 mg i en liter grundvand, da sådanne undtagelser sandsynligvis vil medføre omfattende forurening. Vi må virkelig understrege i dag, at vi ikke har til hensigt at tillade undtagelser, og at vi lægger stor vægt på at bibeholde forsigtighedsprincippet, for vi ved, at det er 10 gange dyrere at behandle forurenet vand end at handle efter forsigtighedsprincippet. Vi må stemme i overensstemmelse hermed.
40 % at grundvandet i Europa er allerede forurenet. Det må være et advarselssignal til os om at afholde os fra i undtagelsestilfælde at overtage den dårlige praksis, der stadigvæk er udbredt i mange medlemsstater, og overskride de fastsatte grænser. Det må ikke ske. Vi må sætte en stopper for den daglige forurening af grundvandet, og frem for alt må vi sætte en stopper for de ekstreme udledninger af kvælstof fra industrielt landbrug, som den foregående taler var inde på. Pesticidindustrien gør sig selv en bjørnetjeneste, hvis den ikke selv har en levende interesse i at forfølge disse mål. 
Dimitrios Papadimoulis,
   Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Min politiske gruppe er enig i, at grundvandet er det mest sårbare økosystem, den vigtigste kilde til drikkevand samt en grundlæggende del af andre økosystemer, f.eks. floder og søer.
Over to tredjedele af drikkevandet kommer fra grundvandsreserver, og her er allerede sket en hel del skade. Drikkevandskvaliteten er kraftigt forringet, og denne forringelse har påvirket miljøet, folkesundheden og økonomien. Over halvdelen af alt grundvand er ifølge forskere allerede forurenet, og alle grundlæggende muligheder for at rense det vil være særdeles tidskrævende og særdeles dyre. Vi er derfor nødt til at handle øjeblikkeligt, for mange forbrugere, vores europæiske borgere, har nu mistet tilliden til postevand og foretrækker vand på flaske, der kan koste op til tusind gange mere. Bortset fra det har vi ikke tilstrækkelige oplysninger om forbindelsen mellem dyreøkosystemets udvikling og brugen af grundvand, hvilket betyder, at vi ikke ved, hvor stor skade forureningen af grundvandet medfører for dyreøkosystemet.
Min politiske gruppe mener, at det direktiv om beskyttelse af grundvandet, som vi drøfter, er vores vigtigste retlige instrument til bevarelse af rent grundvand i Europa. Vi har derfor brug for et stærkt direktiv og ikke blot en hensigtserklæring som i Rådets særdeles utilstrækkelige fælles holdning. Derfor vil min politiske gruppe gerne takke ordføreren, fru Klaß, for hendes gode indsats, selv om det ikke er ensbetydende med, at der under forhandlingen og i proceduren frem til andenbehandlingen ikke har været punkter, hvor vi har været uenige. Vi er imidlertid nået frem til et tilfredsstillende kompromis, og vi har også lagt os tæt op ad Kommissionen. Nu mangler vi bare, at Rådet endelig tilslutter sig, for hvis vi lader det være op til medlemsstaterne at hindre, at grundvandet forurenes med farlige stoffer, kommer dette område til at halte langt bag efter de eksisterende lovgivningstekster, hvor vi tværtimod har brug for at gøre fremskridt, så vi kan bekæmpe den alvorlige forurening forårsaget af nitrater og blive mere effektive i vores forebyggelsespolitik.
Min politiske gruppe ønsker derfor en juridisk bindende tekst, der er klar og indebærer betydelige konsekvenser for dem, der handler i modstrid med den, og som er baseret på forebyggelse og løbende kontrol fra Kommissionens side. Det ville være en alvorlig fejl at nægte dette fælles ansvar over for de europæiske borgere og forbrugere. 
Liam Aylward,
   Hr. formand! Jeg hilser varmt dette forslag til direktiv velkommen, hvis formål er at sikre en harmoniseret kontrol og vurdering af grundvandets kvalitet i hele Europa. Det indeholder en i sagens natur fleksibel fremgangsmåde til at fastsætte kvalitetskriterier, hvor der tages højde for de lokale egenskaber og gives plads til yderligere forbedringer. 
Jeg bifalder foranstaltningerne i direktivet, som fastsætter obligatoriske kriterier til at vurdere grundvandets kemiske status og til at identificere udviklingen i forbindelse med forurening af grundvandsforekomster, mens der samtidig indføres foranstaltninger til at beskytte grundvandet imod indirekte forurening. 
Jeg er enig med ordføreren i, at direktivet bør være mere ambitiøst og effektivt. I store dele af EU og i Irland, hvor der ikke findes floder eller søer, eller hvor disse er forurenet, er grundvandet ofte den eneste ferskvandskilde. Vi er heldige i Irland med at have ferskvandsressourcer og må sikre os, at de kommende generationer har adgang til samme kvalitet og forsyning af ferskvandet. 
I takt med udviklingen er presset på den ressource steget, og det vil det fortsætte med. Grundvandet er en ressource, som vi skal beskytte, da det ikke kan bruges i mange år, når først det er forurenet. Denne generation - eller enhver anden for den sags skyld - har ingen ret til at ødelægge eller udtømme en så sjælden og værdifuld ressource. 
Johannes Blokland,
   Hr. formand, kommissær Dimas, ærede kolleger! Allerførst vil jeg takke fru Klaß for den indsats, hun har gjort for at varetage denne sag ordentligt under andenbehandlingen. Den kendsgerning, at hendes betænkning blev vedtaget enstemmigt i Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, viser, at hun har valgt en kurs, som mange kan støtte. Vi må konstatere, at den fælles holdning, som Rådet vedtog sidste år, ikke rigtigt passer til den holdning, som Parlamentet indtog under førstebehandlingen. Især definitionen af ordet forringelse kan godt skærpes noget i den fælles holdning.
Heldigvis vil vi i morgen vedtage mange ændringsforslag, som forbedrer den fælles holdning betydeligt. Jeg tænker f.eks. på ændringsforslag 30 om harmonisering af målemetoder. Vi ved, at visse medlemsstater opnår glimrende resultater, fordi de anvender store målekorrektioner. Ændringsforslag 30 vil i hvert fald føre til, at der finder kontrol sted med disse metoder, hvilket er positivt.
Også i Nederlandene bruges grundvand til udvinding af drikkevand. Det er også et reservelager for fremtidige generationer. Forurening betyder derfor kapitalspild og skal bestemt undgås. Jeg vil bede Dem om at støtte min gruppefælle Jens-Peter Bondes ændringsforslag 44. I forbindelse med direktivet om fluorgasser blev der vedtaget et identisk ændringsforslag, som i sidste instans blev optaget i direktivet. Hvis De synes, at dette ændringsforslag går for vidt, vil jeg gerne opfordre Dem til i hvert fald at støtte ændringsforslag 37.
Jeg har lige et spørgsmål til kommissær Dimas, som talte om, at nitratdirektivet sigter mod det samme som dette grundvandsdirektiv. Mit spørgsmål lyder, om det er nødvendigt, at nitratdirektivet fortsat eksisterer i fremtiden ved siden af dette grundvandsdirektiv. Jeg vil gerne høre hans svar på dette. 
Irena Belohorská (NI ).
   - Mine damer og herrer! Jeg vil også gerne takke min kollega, fru Klaß, for hendes betænkning, for jeg er enig i, at den nuværende lovgivning om beskyttelse af grundvandet er for vag med hensyn til kvalitets- og kvantitetsnormer.
Vi er alle klar over, at vandkvaliteten er utilstrækkelig i mange dele af EU. Jeg mener, det er vigtigt at fokusere på forebyggelse, men vi er også nødt til at rense de grundvandskilder, der allerede er forurenet. Efter min opfattelse har medlemsstaterne fået for frit spillerum, når det drejer sig om fastsættelse af vandkvalitetsnormer. Erfaringen viser, at det ofte er tidskrævende og undertiden forudsætter retsforfølgelse ved EF-Domstolen, når medlemsstaterne skal tvinges til overholdelse, især i forbindelse med miljøpolitiske spørgsmål. Da grundvand ikke anerkender nationale grænser, ville det være mere effektivt, hvis medlemsstaterne havde en ensartet ramme for regulering af kemisk tilstand og vandkvalitet, i stedet for at alle lande har deres egne normer. Da grundvand løber langsomt under jordens overflade, påvirker menneskelige aktiviteter i høj grad kvaliteten af dette vand. Dårlig forvaltning af affaldsdepoter, ulovlige affaldsdepoter, der ofte indeholder særdeles farligt affald, industrielle og landbrugsmæssige aktiviteter og utilstrækkelige kloaksystemer udgør alle en trussel mod grundvandskvaliteten og dermed befolkningens sundhed.
At vedtage bindende EU-lovgivning i form af normer for grundvandets kvalitet er tilsyneladende den letteste løsning. Samtidig vil det være nødvendigt, at Det Europæiske Miljøagentur effektivt overvåger gennemførelsen af denne lovgivning.
Slovakiet har også alvorlige problemer med levering af drikkevand til befolkningen. Omkring halvdelen af landet forsynes fra grundvandskilder, resten er afhængig af overfladevand. Her forekommer der betydelig forurening, da denne del af landet mangler et færdigt kloaksystem. Med utilstrækkelige eller ikke eksisterende kloaksystemer i nogle områder, især i Østslovakiet, kan man roligt sige, at folk i disse områder drikker urent vand. Dette vand forårsager ofte høj dødelighed som følge af mave-tarm-sygdomme og infektionssygdomme. Faktisk spildes midler, der kunne være bedre anvendt på at færdiggøre kloaksystemerne, på dyre behandlinger og vaccinationer. 
Riitta Myller (PSE ).
   - Hr. formand! Vi ville ikke kunne leve uden grundvand af god kvalitet. Desværre er spørgsmålet indtil nu ikke blevet betragtet med den alvor, det fortjener. Det direktiv, der nu skal revideres, og som gælder for hele EU, gør det muligt at gøre mere ved de emissioner, der truer grundvandets kvalitet.
Med direktivet skal vi kunne sikre, at hverken tilsigtet som utilsigtet skadelige stoffer kan havne i grundvandet. Forebyggelse er derfor alfa og omega. Med den europæiske lovgivning må vi sikre et så højt niveau af beskyttelse som muligt. Hertil hører det faktum, at der af historiske årsager og på grund af naturforhold eksisterer forskellige emissionskilder i de forskellige medlemslande. Af denne grund er det kun fornuftigt, at medlemslandene tager del i udarbejdelsen af lister over forurenende stoffer.
Når det er gjort, kan vi gribe håndfast fat i problemet med de emissionskilder, der er fremtrædende i den enkelte region. Ressourcerne bør allokeres effektivt, således at grundvandets kvalitet kan forbedres overalt i Europa, og at den gode kvalitet, det fører til, kan bevares og opretholdes. 
Jan Mulder (ALDE ).
   - Hr. formand! Også jeg vil gerne begynde med at takke fru Klaß for hendes arbejde. Jeg har i særdeleshed påskønnet, at hun altid var til rådighed, når jeg ville tale med hende, selv om vi ikke altid var enige. Som det allerede er sagt mange gange, går alle naturligvis ind for rent grundvand, og det gør jeg også. På nederlandsk har vi et udtryk, der hedder: "Forebyggelse er bedre end helbredelse". Hvis vi forebygger, kan vi kun være tilfredse med det.
Jeg er enig med hr. Blokland i, at det er meget vigtigt, at vi i kompromiset optager noget om målemetoder. Det vigtigste for mig er, at disse målemetoder ikke bliver de samme i hele EU. Målemetoderne skal være anderledes på sandjord end på lerjord, og måske skal de være anderledes i en kort vækstsæson end i en lang vækstsæson.
Hvad der i øjeblikket bekymrer mig - og jeg citerer ikke altid hr. Blokland, men også han var inde på det i aften - er forbindelsen med anden, eksisterende lovgivning, og det har jeg også stillet ændringsforslag om. Her tænker jeg især på nitratdirektivet. Er der ikke risiko for, at Bruxelles hele tiden stabler den ene lovgivning oven på den anden, uden at man ved, hvad man gør? Ifølge nitratdirektivet har man lov at holde 1,7 storkreaturer pr. ha. Ifølge grundvandsdirektivet må man maksimalt have 50 mg nitrat i grundvandet.
Forestil Dem følgende situation: En landmand holder fem køer pr. ha og har et nitratindhold i grundvandet på 30 mg. Dermed opfylder han ikke nitratdirektivet, men han opfylder grundvandsdirektivet. Hvilket direktiv vejer tungest? Her er tale om dobbelt lovgivning, og det skal der komme et klart svar på. Derfor har jeg stillet et ændringsforslag om, at Kommissionen er opmærksom på dette, hvis der udarbejdes en fremskridtsrapport, og det gør der bestemt.
Jeg kan næppe forestille mig, at nogen er imod det, men jeg har alligevel hørt, at ordføreren er imod. Jeg synes, det er overraskende, og jeg ville også finde det ærgerligt, for jeg beder kun om en bedre evaluering for at undgå dobbelt lovgivning. Det gælder også for udledning af gødning, som der allerede findes lovgivning for.
Vi må undgå, at vi hos de gennemsnitlige borgere i Europa vækker det indtryk, at der i Bruxelles skabes et eller andet bureaukratisk uhyre, som det ikke har magt over, men som det skal adlyde blindt. Det har vi i Nederlandene lært overordentlig meget om, da vi for mere end et år siden stemte om den europæiske forfatning. Et af argumenterne var klart, at borgerne ikke ønsker dette bureaukratiske uhyre i Bruxelles, og jeg er lidt bange for, at vi med denne dobbelte lovgivning løber en stor risiko. Derfor har jeg stillet mine ændringsforslag. 
Margrete Auken (Verts/ALE ).
   - Hr. formand! Fra miljøkampens begyndelse i 1970'erne var grundvandet i centrum. Vi advarede om, at både industrien og landbruget truede denne dyrebare ressource. "Dommedagsprofeter," råbte de andre efter os, "det tager mindst 30 år." Ja tak! Mange steder er det gået langt hurtigere, men i en del medlemslande har vi dog magtet at bevare grundvandet rent, at undgå de tvivlsomme tilladelser fra alle dem, der i stedet for rent vand talte om sundt vand med indbygget tolerance for, hvad mennesker og dyr kan tåle.
Angrebene på vores rene vand fortsætter. Vi har haft et nogenlunde brugbart grundvandsdirektiv, som har tilladt medlemslandene at opretholde kravet om rent vand. Så fik vi et virkelig godt vandrammedirektiv - et direktiv, der har tjent EU til ære. Men hvad sker der? Landbrugslobbyen søger nu at ødelægge vandrammedirektivet gennem grimme svækkelser, sådan som vi ser det med forslaget til det nye grundvandsdirektiv. Heldigvis er det lykkedes Miljøudvalget at rette op på ødelæggelsen. Det er nu helt afgørende, at de forbedringer bliver vedtaget.
EEB har gjort opmærksom på, at 87 % af den europæiske landbrugsjord er mere forurenet, end de nuværende retningslinjer anbefaler. I maj sendte EEB os et brev med en kraftig anbefaling om at støtte de genopretningsforsøg, der kommer til afstemning på onsdag. Det drejer sig især om ændringsforslagene 22, 1. del, samt 24, 26 og 38, der alle sigter på at gøre reglerne klare, og desuden 36, 42 og 43, der stopper landbrugets absurde fritagelser fra direktivet - fritagelser, der ville være en klokkeklar skandale såvel for grundvandet som for EU's omdømme. Verts/ALE-Gruppen vil, hvis disse forslag ikke bliver vedtaget, aldrig kunne støtte de foreslåede forringelser. 
Jonas Sjöstedt (GUE/NGL ).
   - Hr. formand! Jeg vil også begynde med at tilslutte mig det kor, som takker ordføreren for et godt udført arbejde. Hvis man sammenligner Miljøudvalgets holdning med Rådets fælles holdning, er der en enorm kvalitetsforskel, hvad angår miljøindholdet. Rådets fælles holdning minder lidt om en schweizerost, som er fuld af huller. Disse huller skal medlemsstaterne kunne gøre med, hvad de vil - eller vælge ikke at gøre noget som helst på visse områder. Jeg mener, at det er helt uacceptabelt. Der var stor enighed i udvalget med 50 medlemmer, som stemte for forslaget, og ingen, som stemte imod. Det burde give Christa Klaß en meget stærk platform, som jeg er sikker på, at hun vil bruge på bedste måde i forhandlingerne med Ministerrådet.
Det vigtigste område er landbrugets stilling, og at der ikke gives en særstilling, som indebærer, at det undtages fra forpligtelserne. Allervigtigst er nitratudslippet. I dag er nitratudslippet fra landbruget den måske alvorligste forureningskilde for grundvandet. I store dele af EU har vi problemer med direkte sundhedsfarlige nitratniveauer i grundvandet. Selvfølgelig indebærer det, at vi skal træffe nogle foranstaltninger, hvilket er hovedproblemet - i dette tilfælde udslippet fra landbruget. For os er dette det helt afgørende spørgsmål.
Reduceret udslip af nitrater fra landbruget er godt for grundvandet, men det medfører også andre positive effekter. Nitratudslippet er i dag også en vigtig årsag til overgødning af søer, hav og vandløb. Samtidig med at vi får en bedre situation for grundvandet, kan vi også gøre noget ved andre store miljøproblemer. Det bliver f.eks. tydeligt angående Østersøen, hvor vi har store problemer med overgødning som følge af udslip fra landbruget. Dermed anbefaler jeg, at vi stemmer for Miljøudvalgets ændringsforslag, og at vi gennemfører et hårdt forlig med Ministerrådet. 
Kathy Sinnott (IND/DEM ).
   - Hr. formand! Jeg vil gerne understrege et par ting om grundvandet, som vi skal holde for øje selv på dette tidspunkt. Sondringen mellem grundvandet og overfladevandet er ikke altid helt tydelig. Vand er ikke delt pænt op i båse alle steder, så de steder, hvor vandkilderne forbindes og blandes, vil forurenet overfladevand forurene grundvandet og omvendt. 
Forureningen af grund- og overfladevand er en bekymring i mit valgdistrikt i Munster, især i lyset af miljøkatastroferne som de forladte affaldsgrave i Silvermines i Tipperary-amtet, de røde mudder- og saltdamme, som bliver større for hver dag, der går, i Aughinish, en fabrik til udvinding af aluminium i Limerick, og Kilworth, North Cork, hvor flydende giftigt affald dumpes i grøfter og får lov til at sive ned i jorden. En anden bekymring er, at de irske regeringer systematisk har forurenet overflade- og grundvandet i de sidste 40 år med programmet om fluortilsætning i vand med den daglige tilførsel af et bioakkumulerende giftstof. 
Men der er et andet forhold, som vi bør tage alvorligt. I forslaget til direktiv er der kvalitetsstandarder og forureningsniveauer for grundvandet. Men vi opgiver tilsyneladende fornuftige niveauer, hvis det forurenede stof forekommer naturligt i grundvandet. Uanset hvor store mængder forurenende stoffer, der findes i vandet, synes vi at kalde det for udgangsværdien eller det accepterede niveau. Det vil ikke fungere. Bare fordi noget forekommer naturligt, behøver det ikke nødvendigvis betyde, at det er sundt. Den fejl gjorde man i Indien i 1970'erne og 1980'erne, da man forsøgte at løse problemerne med vandmangel. Internationale udviklingsmidler blev brugt på at bore mange dybe brønde. Brøndene gav en masse vand, men babyer i nærheden af mange af brøndene blev født med knoglefejl. Skeletsygdomme ramte børnene og den voksne befolkning. Mange af brøndene måtte lukkes. Vandet var naturligt, men det gjorde det ikke sikkert. Vandet indeholdt store mængder fluorid, som ikke kunne nå at blive filtreret igennem lagene af mineralske bjergarter, som ville have fået fluoridet til at stabilisere mineraler såsom kalcium, hvilket gør fluoriderne mindre giftige og absorberbare. For 100 år siden mente folk, at vand, der var meget radioaktivt - hvis det var naturligt - var godt, og de flokkedes om at drikke og bade i det. Først fik de det vindunderligt, men siden blev de syge, og til sidst døde de af det. 
Er det i teorien ikke muligt, at en industri med en bestemt type giftigt udslip vælger at placere sig på et område med naturligt forgiftet, men naturligt grundvand? Vi bør konsekvent basere vores acceptable niveauer for forurenende stoffer på det, som er acceptabelt, dvs. sikkert og ikke forurener, og som er sundt, hvis vandet skal drikkes. 
Karl-Heinz Florenz (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Jeg vil gerne rette en stor tak til fru Klaß for hendes gode arbejde. Jeg kan med stor begejstring støtte 99 % af hendes betænkning. Jeg vil også gerne vende tilbage til det, som hr. Mulder sagde om, at vi må have sammenlignelige standarder i Europa, ikke nødvendigvis standarder som i Tyskland eller Nederlandene, men standarder som sikrer, at der gælder sammenlignelige regler for al lerjord og for al sandjord.
Men når jeg lytter til mange af parlamentsmedlemmerne - hvoraf nogle allerede er smuttet igen - så er jeg noget overrasket over at konstatere, at nitratdirektivet åbenbart ikke er blevet gennemført i deres respektive lande endnu, for ellers ville de ikke rejse dette ramaskrig. Hvis deres regeringer havde gennemført nitratdirektivet - og det siger jeg som en af de få landbrugere i Parlamentet, som driver en rigtig bedrift - så kunne dette scenario slet ikke opstå. I dag må landbrugerne kun benytte den mængde gødskning på Europas marker, som deres afgrøder rent faktisk kan optage. Vi kan derfor føre denne debat igen med dem, som virkelig er inde i sagerne, og som ikke tror, at det er nok blot at foreskrive standarder. Det er bestemt ikke nok. Derfor er forbindelsen til nitratdirektivet så bydende nødvendig som grundlag for at gribe ind.
Kommissionen havde ikke noget andet valg end at stille så godt et forslag som dette, for som landbruger har man kun indflydelse på det, man rent faktisk gør på sine egne marker. Selv med den bedste vilje i verden har man ingen indflydelse på udledninger, som skyldes geogene processer og ikke ens egen dyrkning af jorden. Det bedste, man kan håbe på, er, at tendensen vil blive vendt over flere årtier, måske 50-100 år. Derfor mener jeg, at kombinationen af et nitratdirektiv og et grundvandsdirektiv skal bevares, og det vil jeg kæmpe for.
Mine medforkæmpere er for øvrigt ikke begrænset til dem, der altid slår til lyd for ren luft. Ønsket om ren luft, rent vand og ren jord var de afgørende grunde bag den beslutning, jeg traf for 17 år siden om at tage til Bruxelles, frem for at stille op til valget til mit nationale parlament. Det, fru Auken, kæmpede jeg for sammen med Deres bror, som var miljøminister dengang, og vi fik skabt fremskridt på mange områder. For han var, som De ved, med til forhandlingerne om nitratdirektivet. 
Karin Scheele (PSE ).
   - Hr. formand! Jeg vil gerne tilslutte mig de mange lykønskninger til ordføreren med hendes gode arbejde. Med denne betænkning og den enstemmige opbakning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed har vi et godt grundlag for at trække gifttænderne ud på den fælles holdning. Afstemningen i morgen må sende et klart sundheds- og miljøpolitisk signal, hvor vores ændringsforslag, som med stor sandsynlighed bliver vedtaget i morgen, styrker artikel 6 og derved sender et klart signal om at beskytte miljøet mere effektivt.
Jeg vil også gerne understrege, at det er nødvendigt at undgå enhver form for undtagelser. Den fælles holdning indeholder en undtagelse for diffuse forureningskilder. Det er vigtigt, at det pågældende ændringsforslag bliver vedtaget. En sådan undtagelse ville svække kontrollen med diffuse kilder og medføre retsusikkerhed.
En af nøglerne til beskyttelsen af grundvandet er fælles standarder i hele EU for de vigtigste forurenende stoffer. Kun med sådanne standarder kan konkurrenceforvridninger og miljødumping forhindres.
Grænseværdien for nitrat bør fastsættes til 50 mg, og der må ikke være undtagelser for landbrugsaktiviteter, som er hovedansvarlige for forureningen af grundvandet i store dele af Europa. Derfor støtter jeg uforbeholdent ændringsforslagene herom. 
Marios Matsakis (ALDE ).
   - Hr. formand! Jeg vil også gerne lykønske fru Klaß med en fremragende betænkning. Der har uden tvivl været stor forskel i forståelsen og den deraf følgende vilje til at handle hos Parlamentet på den ene side og Kommissionen på den anden side i spørgsmålet om beskyttelsen af grundvandet. 
Det har været indlysende for alle, at både Kommissionens forslag og Rådets fælles holdning ikke opfylder kompetenceområdet i artikel 17 i rammedirektivet om grundvand fra 2000. Det er både trist og forstyrrende og skaber ikke uventet mange spørgsmål til årsagerne bag denne manglende beslutsomhed, som de førnævnte institutioner udviser. Hvorfor ønsker Kommissionen og Rådet ikke at få fastlagt krav til beskyttelse af grundvandet, som vil sørge for, at grundvandet opretholdes i den mest naturlige forekomst som muligt? Hvorfor forsøger de ikke gennem denne lovgivning at få en grundvandskvalitet, som har en god drikkevandsstandard? Hvorfor er der ingen klar sondring mellem sådanne grundlæggende vigtige aspekter som forebyggelse og retablering? Hvorfor er så mange betydningsfulde forhold såsom vurderingen af de kemiske undersøgelser af grundvandet og definitionen af kriterierne for at vende den øgede forekomst af forurenende stoffer overladt til medlemsstaternes skøn, vel vidende at nogle af disse medlemsstaters tiltag vil være fuldstændig utilstrækkelige til at bekæmpe den alarmerende øgede kemiske forurening af grundvandet?
Kun Kommissionen og Rådet kender svarene på disse spørgsmål og mange andre forbundne spørgsmål. Et kvalificeret gæt vil dog være, at påvirkningen fra nogle af medlemsstaternes regeringer har været ualmindelig magtfuld og overvældende, da disse medlemsstater simpelthen ikke har viljen til at forbedre kvaliteten af deres grundvand.
I betænkningen gøres der et forsøg på at omdanne den fælles holdning til et lovgivningsdokument, der er værd at have med at gøre, herunder områder såsom indarbejdelse af den emissionsrelaterede fremgangsmåde, sikring af klarhed i de anvendte begreber og afklaring af forvirringen som følge af den uklare forbindelse mellem de forskellige målsætninger i forbindelse med nitratdirektivet, vandrammedirektivet og datterdirektivet om grundvand. Lad os håbe, at vi til sidst får et lovgivningsdokument, som både er effektivt og sikrer, at princippet med omfattende forebyggende grundvandsbeskyttelse gennemføres. 
Richard Seeber (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Også jeg vil gerne tilslutte mig takken til fru Klaß, som kæmper meget ambitiøst for dette vigtige emne, selv om modvinden fra egne rækker har været rimelig hård.
Jeg havde dog forventet mig et mere ambitiøst forslag fra Kommissionen og Rådet og frem for alt en klarere, mere målrettet og gennemførlig fælles holdning. Jeg tror ikke, at Rådets fælles holdning lever op til pålægget i vandrammedirektivets artikel 17, da grundvandet som selvberoende økosystem bliver ignoreret. Heller ikke kravene til beskyttelse af grundvandet er orienteret mod bevarelse af et grundvand, der er så uberørt som muligt. Lad os huske på, at folk i de fleste områder af Europa henter deres drikkevand fra grundvandsreserverne, og at det stadigvæk kan udvindes kildefrisk, uden rensning. Sådan skal det blive ved med at være, der er endda behov for at forbedre situationen.
Et andet kritikpunkt er, at der åbnes op for betydelige spillerum for medlemsstaterne, især i forbindelse med vurdering af grundvands kemiske tilstand, ved retningslinjerne for at vende tendenser til stigende belastning og ved fastsættelsen af udgangspunktet for at vende denne tendens. Derved forhindres naturligvis den homogene gennemførelse af både vandrammedirektivet og datterdirektivet - f.eks. at tendensen vendes - allerede i ansatsen. Hvis medlemsstaterne i forbindelse med målemetoden skal fremlægge en fuldstændig beskrivelse for hvert enkelt stof - hvilket jeg finder yderst positivt - så må vi sørge for, at der bliver fastlagt kvalitetskrav fra Fællesskabets eller national side. Procedurerne for udtagning af prøver skal forbedres, og formuleringen af lovgivningen som helhed skal skærpes for at lukke smuthuller, som medlemsstaterne kunne udnytte, og for at sikre, at direktivet ikke generelt bliver udvandet. 
Gyula Hegyi (PSE ).
   - Hr. formand! Jeg bifalder betænkningen og lykønsker ordføreren. Det er et meget vigtigt lovgivningsdokument for os alle. Forurening respekterer ikke grænser, og det samme gælder for stoffer, der forurener grundvandet. 
Jeg stillede nogle ændringsforslag ved førstebehandlingen og har samme betragtninger ved andenbehandlingen. Jeg støtter alle obligatoriske foranstaltninger og instrumenter til medlemsstaternes samarbejde i fælles grundvandsorganer. I Ungarn kommer 90 % af alt drikkevand fra grundvandet, så uden EU-grænseværdier kan drikkevandsstandarden næppe fastholdes.
Generelt hjælper det internationale samarbejde med at sikre overholdelse af grænseværdierne for drikkevand. I disse tider med globale klimaændringer er drikkevandet en af vores vigtigste truede naturressourcer. Vi skal gøre vores bedste for at sikre, at vores drikkevandskvalitet er god. Det er i virkeligheden et spørgsmål, som skal løses på fællesskabsplan. Udløsningsværdierne for nitrat, som er foreslået i nitratdirektivet, bør gøres obligatoriske i grundvandsdirektivet. Vi fra Ungarn både her i Parlamentet og i Rådet støtter streng lovgivning om dette spørgsmål. 
Péter Olajos (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Når vi taler om skjulte skatte i undergrunden, tænker alle nu til dags på olie, naturgas eller sjældne mineraler, men vi har også en mere fundamental skat - grundvand.
I mange lande, inklusive Ungarn, er grundvand kilden til størstedelen - næsten 90 % - af drikkevandet. Det er derfor vigtigt at beskytte denne skat mod forurening, og det er kun muligt ved samarbejde mellem landene, for grundvand tager ikke hensyn til nationale grænser. Endvidere strækker de naturlige processer, der påvirker grundvandets sammensætning, sig over flere årtier, hvilket betyder, at forurening ikke kun vil påvirke os, men også fremtidige generationer. Det er derfor vigtigt at indføre en streng lovgivning, der fastsætter en række bestemte grænseværdier, som - hvis vi skal være ærlige - kun til dels har virket efter hensigten på grund af nogle få medlemsstaters modstand.
Men alt er ikke tabt endnu. Derfor støtter jeg forslagene om angivelse af en separat nitratgrænseværdi, og af samme årsag mener jeg heller ikke, vi kan undtage landbruget, for det ville undergrave direktivets effektivitet.
Selv om jeg går ind for strenge foranstaltninger, betyder det selvfølgelig ikke, at vi skal glemme de enkelte landes forskellige naturegenskaber. Ligesom rene naturlige vandløb kan være et lands sjældne skat, er naturlig forurening også en egenskab, som vi må acceptere, især når der ikke er noget, vi kan gøre ved det. Det giver ingen mening at bebyrde sådanne områder med regler, der ikke kan overholdes, og som medfører urimelige begrænsninger på menneskelige aktiviteter. "Sanus per aquam" (sundhed gennem vand) lyder et meget relevant romersk ordsprog. Lad os gøre alt, hvad der står i vores magt, for at sikre, at det bliver ved med at være sandt. Mange tak for Deres opmærksomhed, og min kompliment til ordføreren, fru Klaß, for hendes glimrende arbejde. 
Andres Tarand (PSE ).
   - Hr. formand! Beskyttelse af grundvandet mod forurening er en god forbedring af vandrammedirektivet. Hvis man tager de geografiske, eller rettere geologiske, forskelle på det europæiske kontinent i betragtning, er dette ikke et samlende dokument, men alligevel et skridt hen imod beskyttelsen af en væsentlig naturressource med stigende betydning.
På denne positive baggrund er det overraskende, at nogle medlemsstater kan tillade sig at være fuldstændig uvidende om de aftaler, der er indgået. For et halvt år siden forelagde jeg Parlamentet en rapport udarbejdet af den estiske naturbeskyttelsesfond om forurening af grundvandet med sulfater og affald hidrørende fra brydning af olieskifer, som er af stor betydning i den estiske energiindustri. Initiativet kom fra Claude Turmes, som i en af sine taler opfordrede til forelæggelse af rapporter udarbejdet af tredjesektoren foruden de rapporter, som regeringerne udarbejder.
Det handler grundlæggende om uøkonomisk brug af en naturressource, dvs. subsidiering af energiproduktion på bekostning af naturmiljøet og indbyggerne i området rundt om mineområdet. Det afspejles ikke i prisen på elektricitet, hvilket forvrænger energimarkedet og gør det vanskeligere at indføre vedvarende energi. Prisen på grundvand på flaske er mindst tusind gange højere end prisen på vand, som kommer fra europæiske storbyers vandværker. Forurening er i dette tilfælde således også en decideret økonomisk fejl.
Mit spørgsmål, som mine kolleger allerede har nævnt, er, om Kommissionen har tilstrækkelig autoritet til at bringe dette spild under kontrol? 
Bogusław Sonik (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Jeg vil gerne takke fru Klaß for et glimrende stykke arbejde.
Hun nævner forkerte landbrugsmetoder, mangel på god infrastruktur, kloakering og vandbehandlingsanlæg i landdistrikter samt kul- og brunkulsminer og stærkt saltholdigt vand som de væsentligste kilder til forurening af grundvandet. Direktivet i ordførerens form vil uden tvivl bidrage betydeligt til at forbedre vandkvaliteten i EU. Brugen af organisk gødning inden for landbrug er et vigtigt spørgsmål. På mange landbrug anvendes gødning, når høsten er i hus. Derefter pløjes jorden, jorden er dækket af sne indtil foråret, og de opløselige nitrogen- og fosforforbindelser trænger dybt ned i jorden og forurener i sidste ende grundvandet.
Beskyttelse af grundvandet kræver således ændret praksis i landbrug og skovbrug, hvilket kan medføre indkomsttab i disse sektorer, og det bør derfor overvejes at indføre et særligt støttesystem i forbindelse med udarbejdelsen af planer for udvikling af landdistrikter under den reviderede fælles landbrugspolitik.
Det største problem med beskyttelse af grundvandet er dog vores måde at tænke på. Hvem interesserer sig for noget, man ikke kan se, og som er skjult dybt nede under jorden? Undervisning bør derfor være et vigtigt element i forbindelse med gennemførelse af direktivets principper.
Det kræver en aktiv indsats at revolutionere den måde, samfundet tænker på. Europæiske initiativer såsom Interreg III kan blive perfekte redskaber til at nå disse mål. Et eksempel på et projekt, der er gennemført i en polsk storby, er Magic-projektet til forvaltning af underjordiske vandressourcer på steder, der er forurenet af industrien. Hensigten er at inddrage forskellige sociale grupper, unge, virksomheder samt lokale myndigheder. Disse aktiviteter kan falde uden for bestemmelserne i direktivet om beskyttelse af grundvandet, men de bidrager til at nå direktivets grundlæggende mål.
Wiesław Stefan Kuc (PSE ).
   - Hr. formand! Kemisk forurening af grundvandet har fundet sted i årevis, men med udviklingen af den kemiske industri er problemet blevet betydeligt værre. Underjordiske vandløb migrerer, og det bliver svært at opnå positive resultater med hensyn til deres bevarelse uden ændringer inden for andre EU-medlemsstaters regioner, både nære og fjerne.
Jeg vil derfor gerne rejse et af mange vigtige spørgsmål. I direktivforslaget foreslås øvre grænser for pesticidindholdet. Foruden de pesticider, der anvendes til den aktuelle produktion, er der dog titusinder t gamle pesticider lagret i de enkelte lande, og størstedelen af dem er ikke - eller ikke særlig godt - beskyttet mod regn, blæst og mennesker, som fortsat bruger disse kombinationer af forskellige pesticider til beskyttelse af deres planter.
Det ser ud, som om mængden af pesticider, der anvendes på overfladen, er faldende, men vi ved, at der også er store mængder i grundvandet. Hvis vi ønsker at beskytte grundvandet, og dermed vores sundhed, kan og skal vi finde midlerne til at inaktivere og fjerne disse pesticidlagre. 
Thomas Ulmer (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer! Lad mig starte med at takke fru Klaß for hendes gode arbejde i forbindelse med de to behandlinger af dette forslag til direktiv. Jeg ønsker hende også fortsat stor ukuelighed. I udvalget er vi, som De ved, stort set enige om målene, og vi vil forsvare dem resolut over for Rådet og Kommissionen.
Grundvandsdirektivet handler i sidste ende om forebyggelse og sanering, og jeg synes personligt bedre om den forebyggende tilgang. Alle borgere i Europa bør naturligvis have adgang til grundvand af en tilstrækkelig høj kvalitet. Hvad bør grundvand indeholde ud over vand? Ikke noget, synes jeg, bortset fra naturligt forekommende mineraler og opløste stoffer. Vandkvaliteten er ikke ens overalt i Europa. Det vil af geologiske årsager aldrig være tilfældet, og det er heller ikke ønskeligt eller nødvendigt, men i sidste ende vil vi gerne opnå, at alle europæere har en god vandkvalitet til rådighed, som ikke udgør nogen sundhedsfare. Op til 80 % af drikkevandet udvindes af grundvand i forskellige lande, f.eks. i Tyskland, Østrig og store dele af Sydengland. Tilstedeværelsen af rent grundvand vil være en afgørende faktor for, hvor virksomheder vælger at etablere sig i fremtiden.
Hvis man ikke beskytter vandet og holder det rent fra første færd, vil det være ensbetydende med at acceptere store udgifter og en forurening af vandressourcerne på lang sigt. Det foreslåede direktiv er efter min mening i overensstemmelse med vandrammedirektivet og nitratdirektivet, hvilket er det eneste rigtige og fornuftige. Vi behøver dog ikke at gøre yderligere undtagelser med hensyn til nitrater og pesticider, da, som hr. Florenz også sagde, ansvarsfulde landbrugere kan leve med de givne grænseværdier. Jeg støtter direktivforslaget. 
Mairead McGuinness (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Jeg vil også gerne takke ordføreren for hendes arbejde. Ingen her sætter spørgsmålstegn ved behovet for at beskytte og forbedre grundvandet, da det er en vigtig drikkevandskilde. Vi ved alle, hvor skrækkeligt det er at drikke forurenet vand. 
Vores tidligere resultater med at gennemføre miljødirektiver er ikke gode. Mange folk har her til aften nævnt nitratdirektivet, som er fra 1991. Mange medlemsstater, herunder Irland, kæmper stadig med at gennemføre det. Har Kommissionen spurgt sig selv, hvorfor dette direktiv viser sig at være så vanskeligt? Jeg vil også gerne bede Kommissionen om at skitsere, måske allerede her til aften, hvem der og hvem der ikke gennemfører direktivet med særlig vægt på den irske situation.
Jeg har to spørgsmål til grundvandsdirektivet vedrørende ændringsforslag 36 og 43, som fjerner bestemmelsen, der præciserer forbindelsen mellem nitratdirektivet og grundvandsdirektivet i de tilfælde, hvor der er overlapning. Hvis disse ændringsforslag vedtages, mener jeg, at vi står tilbage med to forskellige ordninger, der fungerer samtidig for nitrater i landbrugskilder. Måske kunne Kommissionen præcisere forholdet. Da vi har vist dårlige resultater med at gennemføre nitratdirektivet, vil det være en dårlig idé eller endda uigennemførligt at have to forskellige ordninger om nitrater. 
Håndtering af miljøproblemer kræver uddannelses- og oplysningskampagner, der er rettet mod alle sektorer: landmænd, producenter og husejere. Landbrugsproblemet, som drøftes her i aften, og som så ofte er omtalt, opstod, da landmændene tidligere fulgte rådgivningen fra eksperter, som opfordrede til en øget brug af input med uden at være særligt opmærksomme på de miljømæssige konsekvenser, som det ville få. Ironisk nok blev en del af denne rådgivning støttet gennem finansiering fra EU og medlemsstaterne.
Vi har nu brug for en bæredygtig kampagne, der skal øge den miljømæssige bevidsthed, herunder en kampagne, der skal fremhæve betydningen af at bevare grundvandet uforurenet og eventuelle midler til at opnå dette. 
Jeg ser frem til at høre Kommissions præcisering af den vigtige forbindelse mellem de tre direktiver, nemlig vanddirektivet, nitratdirektivet og grundvandsdirektivet. 
Stavros Dimas,
   Hr. formand! Lad mig opsummere Kommissionens syn på nogle af de væsentlige spørgsmål, som Parlamentet har rejst.
Ændringsforslagene vedrørende definition af forringelse af grundvandet og bestemmelser om nitrater er ekstremt vigtige. I ændringsforslag 12, 18 og 23 foreslås bestemmelser til bevarelse af status quo, hvad angår grundvandskvaliteten. Samtidig er hensigten at forbyde ændringer til det værre i koncentrationen af forurenende stoffer i grundvandet.
Jeg er enig i ordførerens kommentar om, at vi skal være opmærksomme på at forebygge enhver forringelse af grundvandskvaliteten. Ikke desto mindre imødegås bekymringen for, at det nye direktiv giver mulighed for yderligere forurening, med kravet i artikel 5 om, at væsentlige og vedvarende opadgående tendenser i koncentrationen af forurenende stoffer skal bestemmes og vendes. Desuden er bevarelse af status quo ikke i overensstemmelse med kravene i vandrammedirektivet, som kræver, at grundvandskvaliteten skal bevares således, at enhver forringelse undgås. Som sådan kan ovenstående ændringsforslag ikke godkendes.
Hvad angår bestemmelserne om nitrater, kan Kommissionen godkende ændringsforslag 36, som indebærer, at henvisningen til nitratdirektivet udgår. Kommissionen mener, at henvisningen er unødvendig, hvis de relevante bestemmelser i vandrammedirektivet tages i betragtning. Med hensyn til indsatsprogrammer til vending af tendenser i koncentrationen af nitrater af landbrugsoprindelse bør det bemærkes, at de relevante bestemmelser i nitratdirektivet stadig dækker disse programmer, og der er således ingen grund til, at de også skal omfattes af dette direktiv. Kommissionen kan derfor godkende ændringsforslag 43.
Jeg vil gerne gentage, at nitratdirektivet, vandrammedirektivet og dette direktiv har samme mål, hvad angår forebyggelse og begrænsning af forurening forårsaget af nitrater. Ligeledes er der ingen væsentlig forskel med hensyn til deres juridisk bindende karakter, de nødvendige foranstaltninger og de forskellige tidsfrister. Endvidere er nitratdirektivet stadig vigtigt, eftersom EU's vandpolitik sigter mod at bekæmpe forurening ved kilden. Det skal dog indarbejdes i vandrammedirektivets generelle administrative struktur. Visse andre ændringsforslag kan godkendes, f.eks. henvisningerne til den fælles landbrugspolitik, lagring og genoprettelse af grundvand samt forskning. Det samme gælder de nye definitioner af begreberne "baggrundskoncentration" og "basislinje-koncentration" og tilsvarende henvisninger.
Kommissionen kan dog ikke godkende ændringsforslag 15, hvis formål er at basere krav til grundvand på human- og økotoksikologiske kriterier, da dette spørgsmål er tilstrækkeligt behandlet i drikkevandsdirektivet. Ændringsforslag 24, 25, 28 og 29 vedrører ligeledes forhold, der allerede er dækket af vandrammedirektivet, og kan derfor ikke godkendes.
Afslutningsvis vil jeg sige, at Kommissionen godkender ni ændringsforslag i deres helhed og yderligere 19 i princippet eller delvis. Men der er 19 ændringsforslag, som Kommissionen ikke kan godkende. Jeg giver Parlamentets sekretariat en fuldstændig liste over Kommissionens holdning til ændringsforslagene(1). Jeg vil også gerne atter en gang takke ordføreren, fru Klaß, for hendes fremragende arbejde. 
Christa Klaß (PPE-DE ),
   Hr. formand! Jeg vil gerne stille kommissæren et supplerende spørgsmål. Hørte jeg rigtigt, at Kommissionen kan godkende ændringsforslag 36 og 43? Det er jo netop det, vi har diskuteret her og haft så diametralt modsatte holdninger til. Oversættelsen har måske skabt lidt forvirring. Hr. kommissær, kan De forklare, hvad De sagde? Det ville glæde mig, hvis De også kunne godkende disse ændringsforslag, for de vedrører jo direktivernes indbyrdes forenelighed. Det, jeg hørte, kan fortolkes på flere måder, og et par forklarende ord ville derfor være velkommen. 
Stavros Dimas,
   Vi har godkendt disse ændringsforslag. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted tirsdag kl. 12.00. 

 Jeg er glad for at sige, at Kommissionen kan godkende 28 ændringsforslag helt, delvist eller i princippet. Det drejer sig om ændringsforslag: 1, 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 16, 17, 19, 20, 21, 22, 26, 27, 30, 31, 36, 37, 38, 40, 43 og 47.
De ændringsforslag, som Kommissionen ikke kan godkende, er: 4, 12, 15, 18, 23, 24, 25, 28, 29, 32, 33, 34, 35, 39, 41, 42, 44, 45 og 46. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er indstilling ved andenbehandling fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om opbygning af en infrastruktur for geografisk information i Det Europæiske Fællesskab (Inspire) (12064/2/2005 - C6-0054/2006 - 2004/0175(COD)) (Ordfører: Frieda Brepoels) (A6-0081/2006). 
Frieda Brepoels (PPE-DE ),
   Hr. formand, hr. kommissær, ærede kolleger! Miljøpolitikken er uden tvivl en af EU's største succeser, og EU-lovgivning er uundværlig, hvis vi skal tage fat på de store miljøudfordringer, som Europa står over for. For at også borgerne kan inddrages mere i gennemførelsen af miljøpolitikken på alle forvaltningsniveauer, er det absolut nødvendigt, at adgangen til geografiske miljøinformationer forbedres. Som bekendt vil vi med Inspire etablere en infrastruktur for geografiske informationer i Europa, hvor en af de vigtigste målsætninger er, at myndigheder udveksler og deler information.
Endvidere vil Inspire naturligvis også være drivkraften bag indsamlingen af nye, relevante miljøinformationer, og i sidste instans bliver det også et redskab til at gøre miljøpolitikken mere effektiv og mere målrettet på tværs af grænserne. Eksisterende datainfrastrukturer og eksisterende miljøinformationer i medlemsstaterne vil jo blive afpasset bedre efter hinanden og ligeledes blive læsbare på EU-plan. Forslaget vedrører de oplysninger, som er nødvendige både for at føre tilsyn med miljøets tilstand og for at forbedre denne tilstand. Alle politiske beslutninger, som direkte eller indirekte indvirker på miljøet, kan efter min opfattelse have gavn af det.
Jeg vil gerne give nogle eksempler. For at beskytte borgerne mod oversvømmelser - og det kan hr. Seeber som ordfører bekræfte om lidt - er standardisering og udveksling af oplysninger om flodbækkener, strømretninger og risici af uvurderlig værdi. Vi vil også kunne overvåge og forudsige skovbrande som f.eks. dem, vi har oplevet i Sydeuropa. Dertil har vi imidlertid brug for information om jordtyper, vegetation, fugtighedsgrad og vindretning. Også med oplysninger om fiskestimers vandring, vandets temperatur og forurening kan der findes en bedre ligevægt mellem dels fiskeriets behov, dels den fortsatte eksistens af visse fiskearter.
Endelig kunne en fælles indgriben i forbindelse med f.eks. fugleinfluenza, som vi oplever, eller forhåbentlig endnu ikke helt oplever, forløbe endnu mere effektivt, hvis oplysninger om fjerkræbedrifter, vild fauna og trækfugle er til rådighed på tværs af grænserne. Også for en række andre store europæiske projekter såsom GMES (global miljø- og sikkerhedsovervågning), er merværdien stor, idet Inspire kan levere oplysninger, som er nødvendige for at etablere en operationel global miljø- og sikkerhedsovervågning inden for rammerne af GMES.
Nu har jeg sagt nok om betydningen og merværdien af Inspire for dem, som endnu havde deres tvivl. Jeg vil lige sige noget om proceduren. For omkring et år siden vedtog vi betænkningen næsten enstemmigt under førstebehandlingen. Rådet opnåede i slutningen af det luxembourgske formandskab en politisk aftale, og den fælles holdning fulgte i januar i år. I betænkningen, som vi drøfter i dag under andenbehandlingen, understreger Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed på ny nogle elementer, som vi finder meget vigtige, men som blev slettet i den fælles holdning. Jeg giver en oversigt over de vigtigste.
For os er søge- og visningstjenester for offentligheden meget vigtige, og disse skal i princippet være gratis. Der er ikke tale om at downloade gratis. Det er muligt, men ikke nødvendigt. Muligheden for at indbygge klikketilladelser eksisterer stadig, og for tydelighedens skyld berøres salget af f.eks. kort eller atlasser heller ikke. Parlamentet er ligeledes imod endeløse analyser og yderligere gennemførlighedsundersøgelser for ikke lade Inspire drukne på forhånd. Miljøudvalget synes heller ikke, at offentlige instansers intellektuelle ejendomsrettigheder kan være et argument for at nægte adgang til miljøinformation. Ved udveksling af oplysninger mellem offentlige tjenester er gebyrer eller tilladelser ikke udelukket. Forslaget nævner endda, at offentlige instansers levedygtighed skal være medlemsstaternes sag.
Jeg beklager derfor ligesom skyggeordførerne, som jeg hermed vil takke mange gange for det meget konstruktive samarbejde i denne meget vanskelige og særdeles tekniske sag, at vi ikke kunne opnå enighed med Rådet under andenbehandlingen. En åben og ærlig dialog må trods alt være mulig af hensyn til almenvellet, selv under en forligsprocedure, og jeg synes, at denne betænkning udgør et glimrende grundlag for en sådan. Jeg takker endnu en gang Kommissionen og alle mine kolleger for deres støtte. 
Stavros Dimas,
   Hr. formand! Jeg vil gerne starte med at takke ordføreren, fru Brepoels, for hendes fremragende arbejde med det foreliggende forslag.
Fastlæggelsen af hensigtsmæssige politikker om alt fra fugleinfluenza, som De nævnte, til oversvømmelse afhænger af god information. Både EU's og landenes nationale miljøpolitik afhænger især af geografisk information, dvs. information, der kan placeres geografisk på et kort. Alle andre sektorer er også afhængige af tilsvarende information af høj kvalitet. Landbrugs- og regionalpolitikken er f.eks. især afhængig af geografisk information. Fastlæggelsen af vores politikker hæmmes af, at den geografiske information ofte isoleres i systemer, der ikke er lettilgængelige. Ligeledes er data i visse tilfælde klassificeret på en sådan måde, at det er umuligt at sammenstille dem med andre kilder med det resultat, at de vurderinger, der kræves for at kunne fastlægge politikker, ikke kan udføres. Det foreslåede Inspire-direktiv skal løse de pågældende problemer ved at forbedre tilgængeligheden og interoperabiliteten af de geografiske informationssystemer, som medlemsstaternes lokale myndigheder bruger. Derved udvikles mulighederne i den moderne teknologi for at sikre adgang til den information, vi behøver, optimalt. Sammenholdelse af medlemsstaternes individuelle erfaringer er et tydeligt eksempel på den merværdi, som det foreslåede direktiv tilfører på EU-plan.
Ved førstebehandlingen godkendte Kommissionen de fleste af Parlamentets ændringsforslag. Desværre kunne Kommissionen ikke godkende Rådets fælles holdning, da den i betydelig grad svækkede elementer i Kommissionens forslag. De grundlæggende punkter er: I hvilken grad offentligheden får elektronisk adgang til geografisk information, fjernelse af hindringer for offentlige myndigheders fælles anvendelse af geografisk information samt komitologiproceduren for indførelse af gennemførelsesbestemmelser.
Det er med tilfredshed, jeg konstaterer, at de pågældende problemer i overvejende grad er blevet løst takket være de ændringsforslag, som ordføreren har stillet, og Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed har godkendt. Disse ændringsforslag afspejler på tilfredsstillende vis forslagets oprindelige ånd og mål. Pakken af ændringsforslag udgør således et godt grundlag for den videre behandling i forligsproceduren med Rådet. Da mange af medlemsstaterne stadig har forbehold vedrørende de grundlæggende punkter, er det klart, at de vil forlange indrømmelser fra begge sider. Jeg vil gerne forsikre Dem for, at Kommissionen vil gøre alt, hvad den kan, for at sikre, at der opnås enighed til alle parters tilfredshed. 
John Bowis,
   Hr. formand! Jeg vil gerne takke især fru Brepoels, ordføreren, for det fremragende arbejde med at lytte til de forskellige holdninger og bekymringer, for at prøve at finde en vej igennem det, der i bund og grund er et tema, som vi alle kan støtte, dvs. større adgang til information for offentligheden og folk, der har brug for viden, i første omgang med miljøtemaet i tankerne for derefter, som kommissæren har indikeret, at gå videre til landbrug, transport osv. 
Der er et problem, som han indikerede, og jeg mener, at den sidste foranstaltning skal løses ved forlig, men en eller to bekymringer mangler stadig at blive erkendt og taget hånd om. Fru Brepoels ved givetvis - hun er sikkert træt af at høre om det - at agenturet for bymæssig bebyggelse, Ordnance Survey, i Det Forenede Kongerige, som i mange år har beskæftiget sig med kortfremstilling og geografisk kortlægning, er bekymret. Det er bekymret, da det ikke må opkræve penge for tjenesteydelser. Det kan lade sig gøre, men hvis det sker, kan det ende med at være i en forholdsvis lang kø efter skatteydernes bidrag i stedet for at kunne inddrive i det mindste nogle af dets omkostninger, som det har gjort i flere generationer. Det er en bekymring, som vi må anerkende og forsøge at tage højde for.
Min anden bemærkning, som måske er en mere alvorlig bekymring, er den bekymring, som forsvarskilderne har givet udtryk for. Hvis man fik ubegrænset adgang til at opdage metadata, ville det være muligt at identificere udviklingstendenser på overvågede områder for f.eks. at få oplysninger om flådepatruljeruter, så alle, der agter at begå terrorhandling eller anden maritim kriminalitet kan følge, hindre eller undgå flådefartøjer. Det er igen noget, man skal overveje. Der skal tages hånd om det, og hvis vi kan få disse ting under kontrol, er jeg sikker på, at vi her har en foranstaltning, som vi alle kan hilse velkommen og gå videre med.
María Sornosa Martínez,
   Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne begynde med at takke fru Brepoels for hendes indsats og udtrykke min taknemmelighed for bestræbelserne på at opnå et kompromis med Rådet her under andenbehandlingen.
Jeg er overhovedet ikke i tvivl om, at dette forslag er velegnet som et grundlæggende værktøj til udarbejdelse, anvendelse, overvågning og vurdering af miljøpolitik på alle niveauer samt politikker og aktiviteter, som direkte eller indirekte påvirker miljøet.
Endvidere mener jeg, at det er hensigtsmæssigt at basere denne fællesskabsinfrastruktur på de geodatainfrastrukturer, som medlemsstaterne har etableret og forvalter, i fuld overensstemmelse med nærhedsprincippet, især når medlemsstaterne har offentlig forvaltning på flere niveauer, hvilket ofte er tilfældet.
Det er helt sikkert, at udvekslingen af data mellem offentlige myndigheder er den afgørende fordel ved Inspire. Det skal være princippet bag bestemmelserne i artikel 17. Under alle omstændigheder vil jeg gerne understrege, at hvis der bliver tale om gebyrer, skal disse gebyrer være rimelige.
Jeg mener også, at det er væsentligt, at Inspire har til formål at tilvejebringe offentlig information. I den forbindelse håber vi, at Inspire supplerer den offentlige sektors information og direktiverne om adgang til miljøinformation, der blev vedtaget i forbindelse med Århus-konventionen, som vi godkendte for nylig, og at Inspire behandler en række spørgsmål, som ikke er omfattet af disse direktiver, f.eks. videregivelse af data offentlige myndigheder imellem og spørgsmål vedrørende interoperabilitet.
Dette instrument skal i så høj grad som muligt udnytte de fordele og muligheder, som globaliseringen af data og tjenester indebærer for regeringer, private virksomheder, universiteter, samfundet som helhed og, allervigtigst, borgerne. Jeg mener, at det er vigtigt, for det bringer os ajour med den aktuelle situation som følge af internettet og den information, det giver adgang til.
Jeg håber derfor, at dette direktiv vinder stor tilslutning i alle sektorer og på alle forvaltningsniveauer, og at vi i forligsproceduren endelig kan nå frem til et godt instrument, der kan opfylde alle disse mål. 
James Hugh Allister (NI ).
   - Hr. formand! Naturligvis er deling af information et prisværdigt mål, men der er nogle problemer. Hr. Bowis har allerede omtalt et af dem, som vedrører Det Forenede Kongerige. Jeg vil gerne fokusere på det et øjeblik. 
Agenturet for bymæssig bebyggelse, Ordnance Survey, i Det Forenede Kongerige er meget udviklet og avanceret. I min valgkreds i Nordirland har vi vores egen tjeneste, som har samme internationale førende status. Den er opbygget ved at investere i det mest teknologiske udstyr, som findes, og ved at opbygge en videnbase gennem mange år. Det betyder, at de innovative geodata, som er indsamlet, er forbundet med en værdifuld immaterialret.
Så vidt jeg kan se, anerkendes og beskyttes disse realiteter i det store og hele i Rådets fælles holdning om Inspire-direktivet. Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed i Parlamentet ønsker tilsyneladende at foretage et rambukangreb, så det, der så dyrt er blevet opbygget igennem flere årtier, gøres gratis tilgængeligt for alle. Jeg er ikke imod at dele information og data i Europa, men det skal ske med prismærke på, når det har kostet så meget at opnå. Udveksling af information af den art skal ske på baggrund af handel og ikke uddeles gratis. 
Den kendsgerning, at data har en pengemæssig værdi, er afgørende for fremtidig fremskridt og udvikling. Derfor føler jeg meget stærkt, at det bedste synspunkt er den fælles holdning, og at udvalgets ændringsforslag tager os et skridt baglæns, hvilket vil være ødelæggende for alt det, som er bygget op og har været så godt, f.eks. i agenturet for bymæssig bebyggelse i Det Forenede Kongerige. Vi ønsker ikke at true den finansielle bæredygtighed af geodataindsamlingen i Det Forenede Kongerige eller andre steder. Det, er jeg bange for, vil være konsekvensen af nogle af disse ændringsforslag. 
Richard Seeber (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Jeg vil også gerne takke ordføreren for hendes glimrende arbejde og navnlig for det engagement, hun har lagt i denne betænkning. Når man lytter til visse parlamentsmedlemmer, så får man det indtryk, at deres hjemlande aldrig skulle have tiltrådt EU, fordi alt åbenbart er bedre der, hvor de bor, og EU kun begår fejl. Jeg tror alligevel, at en fælles miljøpolitik vil gavne alle europæiske lande - også dem, som allerede har glimrende regler - for miljøproblemer gør ganske enkelt ikke holdt ved nationale grænser. Det instrument, som Kommissionen har fremlagt og som ordføreren har bearbejdet så godt, er endnu et bevis på, at vi har brug for europæiske regler. For vi har brug for fælles geodata, særligt til miljøformål, for at fremme standarder for, hvordan de bliver gjort tilgængelige, og for så vidt muligt at skabe en geodatastruktur, som virker effektivt i hele EU.
Der er dog behov for en afklaring af kompetenceområderne. Hvem fremstiller disse data, hvem er ansvarlig for at vedligeholde og ajourføre dem, og hvem tilhører de? Det er bydende nødvendigt, at vi opbygger denne metadatainformation og spreder den bredt. Samtidig må vi forholde os til nogle problemer, f.eks. ansvarsspørgsmål. Hvis vi videregiver meget detaljerede data, hvoraf de fleste er kommunale data, og dermed mener jeg oplysninger, som lokale myndigheder har udarbejdet, må vi altid sikre os, at betingelserne for deres anvendelse også bliver oplyst. Vi må også tage hensyn til, at de lokale myndigheder vil lide indtægtstab. Som nævnt i betænkningen bør det være tilladt at opkræve gebyr for denne videregivelse af data. Her ville det også være logisk, om beslutningen vedrørende gebyrets størrelse blev truffet af den myndighed, som udarbejder dataene.
Et andet problem er, at vi bør fremstille så homogene data som muligt, hvilket vil kræve en vis grad af harmonisering. 

Evangelia Tzampazi (PSE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Lad mig komplimentere min ærede ven med den indsats, hun har gjort i forbindelse med den pågældende betænkning, og de hidtidige resultater.
Nu er tiden inde til, at vi i Europa gør noget alvorligt ved problemet med manglende infrastrukturer og tilgængelig geografisk information, især vedrørende miljø- og folkesundhedsspørgsmål, med henblik på at skabe et grundlag for en række tjenester til borgerne - tjenester på højt niveau, der er tilgængelige for alle uden begrænsning, og allervigtigst, tilgængelige for de offentlige tjenester og andre instanser med internetadgang.
Vi har et fælles mål: at gå bort fra filosofien om at skjule information, at forstå, at vi har meget at vinde ved at stille geografisk information offentligt og gratis til rådighed. De offentlige instanser vil lettere kunne finde information, og borgerne vil naturligvis få adgang til følsomme data, så de kan danne sig en mening og deltage i rigtige høringsprocedurer.
Endelig skal vi fremhæve den store mangel på infrastruktur i mange medlemsstater, hvilket formentlig vil kræve særlige foranstaltninger, som vi er nødt til at tage hensyn til i alle forslag vedrørende Inspire-direktivet. 
Stavros Dimas,
   Hr. formand! Mange af de foreslåede ændringsforslag vedrører grundlæggende punkter i den fælles holdning. Ændringsforslag 13 og 14 vedrører de gennemførelsesbestemmelser, der skal godkendes under komitologiproceduren. Disse ændringsforslag tjener til at undgå komplicerede procedurer for godkendelse af regler og sikrer ensartet anvendelse i alle medlemsstater. Kommissionen kan derfor godkende disse ændringsforslag i deres helhed.
Ændringsforslag 18-22 vedrører offentlighedens adgang til data og afspejler den oprindelige hensigt med Kommissionens forslag. Disse ændringsforslag kan godkendes i deres helhed, med undtagelse af ændringsforslag 21, som kan godkendes i princippet. Hensigten med ændringsforslag 21 er at erstatte den oprindelige bestemmelse og sikre gratis, offentlig adgang til information, og det er en holdning, som Kommissionen kan støtte. Der er dog - som jeg nævnte tidligere - visse datakategorier, som det er økonomisk vanskeligt for udbyderen af information at stille gratis til rådighed. Dette stykkes endelige ordlyd skal derfor omfatte disse særlige tilfælde.
Ændringsforslag 23-27 vedrører udveksling af information mellem offentlige myndigheder og kan godkendes i deres helhed, med undtagelse af ændringsforslag 24, som kan godkendes delvis. Den første del af ændringsforslag 24 er af afgørende betydning, da den sikrer, at udbydere af offentlig information opkræver gebyrer og udsteder licenser i overensstemmelse med den generelle informationsudvekslingspligt. Den anden del af ændringsforslag 24 drejer sig om størrelsen af det opkrævede gebyr, hvilket ikke nødvendigvis gælder i alle tilfælde.
Mange af de øvrige ændringsforslag genindfører hensigten med det oprindelige forslag, hvad angår mindre vigtige spørgsmål, eller vedrører f.eks. organisationen af samordningsstrukturer i medlemsstaterne. Kommissionen kan godkende alle disse i deres helhed, i princippet eller delvis, med undtagelse af ændringsforslag 15, der vedrører de interesserede parters deltagelse i de forberedende drøftelser om vedtagelsen af gennemførelsesbestemmelser. Ændringsforslag 15 kan ikke godkendes, da det indebærer, at en nyttig præcisering i Rådets tekst udgår.
Jeg fremsender efterfølgende en fuldstændig liste over Kommissionens holdning til Parlamentets ændringsforslag(1), og jeg vil gerne endnu en gang takke ordføreren for hendes fremragende indsats. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted tirsdag kl. 12.00. 

 Kommissionen kan godkende følgende ændringsforslag i deres helhed: 1, 2, 3, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 22, 23, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35 og 36.
Følgende ændringsforslag kan accepteres delvist eller i princippet: 4, 8, 12, 21 og 24.
Kommissionen kan ikke godkende ændringsforslag 15. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Richard Seeber for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om vurdering og forvaltning af oversvømmelser (KOM(2006)0015 - C6-0020/2006 - 2006/0005(COD)) (A6-0182/2006). 
Stavros Dimas,
   Hr. formand! Jeg vil gerne starte med at takke Europa-Parlamentet og navnlig ordføreren, hr. Seeber, og Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed for den glimrende betænkning, som de udarbejdede i forbindelse med førstebehandlingen.
Oversvømmelser er naturkatastrofer og kan således ikke forebygges 100 %. Der kan dog gøres meget for at begrænse de katastrofale følger, som oversvømmelser ofte har for menneskers sundhed og liv, den økonomiske aktivitet og velstand samt miljøet i Europa. EU har kort sagt brug for en ambitiøs og sammenhængende tilgang til risikostyring i forbindelse med oversvømmelser. Det vil sikre borgere og virksomheder et realistisk og generelt acceptabelt beskyttelsesniveau.
Efterhånden som følgerne af klimaændringer bliver tydeligere og tydeligere, forventes oversvømmelserne i Europa desuden at blive mere ekstreme og uforudsigelige. Det er endnu en grund til at handle og træffe tilstrækkelige og hensigtsmæssige foranstaltninger til risikostyring i forbindelse med oversvømmelser. Disse foranstaltninger vil så blive revurderet med jævne mellemrum og tilpasset klimaændringerne.
Heldigvis startede vi ikke på bar bund. Efter en række tidligere ekstreme oversvømmelser har mange medlemsstater og regioner allerede gjort betydelige fremskridt med hensyn til forvaltning af oversvømmelser. Kommissionen agter naturligvis at sikre, at direktivet baseres på den indsats, der allerede er gjort, og undgå gentagelser og overlapning.
På grundlag heraf og efter omfattende høringer af de interesserede parter har Kommissionen stillet sit forslag, der indeholder følgende hovedpunkter: foreløbig oversvømmelsesrisikovurdering med henblik på bestemmelse af højrisikoområder (idet den fremtidige risiko for oversvømmelser forårsaget af klimaændringer tages i betragtning), oversvømmelsesrisikokort, hvor borgere og planlægningsmyndigheder kan se det mulige omfang af oversvømmelser og de skader, de kan forårsage for mennesker, virksomheder og miljøet, samt grænseoverskridende samordning af vandløbsoplande og kystområder, der omfatter flere lande.
Ifølge forslaget skal der være udarbejdet oversvømmelseskort senest i 2013 og risikostyringsplaner for oversvømmelser senest i 2015 for alle vandløbsoplande og kystområder med stor oversvømmelsesrisiko.
Endelig skal det bemærkes, at forslaget til et direktiv om forvaltning af oversvømmelser er nøje forbundet med rammedirektivet om vandressourcer, som Europa-Parlamentet og Rådet godkendte i 2000. I dette direktiv fastsættes en ny politik for vandressourcer, der indfører princippet om integreret forvaltning af vandløbsoplande.
Denne tilgang samler ikke alene alle politikker vedrørende vandressourcers kvalitet og kvantitet inden for en enkelt ramme, den sikrer også grænseoverskridende samordning af vandløbsoplande og kystområder, som omfatter flere medlemsstater eller endda tredjelande.
Princippet om integreret forvaltning af vandløbsoplande udgør også et vigtigt element i politikker for risikostyring i forbindelse med oversvømmelser. Oversvømmelser skal forvaltes af regionale og nationale myndigheder på en sådan måde, at risikoen for oversvømmelser reduceres ved både flodmundinger og kilder. Derfor forbinder princippet om integreret forvaltning af vandløbsoplande som nævnt dette direktiv med rammedirektivet om vandressourcer.
Det skal endvidere understreges, at oversvømmelser indirekte kan medføre skader og forurening forårsaget af farlige stoffer med katastrofale følger for økosystemer og drikkevand. Ligeledes kan opførelse af større forsvarsværker mod oversvømmelser vise sig at være skadelig for vandressourcer, reserver af vandressourcer og følsomme økosystemer. Derfor er forbindelsen med rammedirektivet om vandressourcer meget vigtig.
Endelig lægger direktivforslaget stor vægt på nærhed og fleksibilitet, så medlemsstaterne har mulighed for at finde den løsning, der er mest velegnet til det enkelte område. 
Richard Seeber (PPE-DE ),
   Hr. formand! Indledningsvis vil jeg gerne rette en særlig tak til kommissær Dimas og navnlig til hans tjenestemænd og til skyggeordførerne for det glimrende samarbejde omkring udarbejdelsen af denne betænkning.
Jeg mener, at oversvømmelser virkelig er et vigtigt miljøspørgsmål. Vi behøver blot at tænde for fjernsynet for at konstatere, at de forekommer hyppigere og hyppigere. I perioden 1998-2004 har vi haft over 100 større oversvømmelser, særligt langs floderne Donau og Elben i 2002. Oversvømmelserne kostede 700 mennesker livet, en halv million mennesker mistede deres hjem, og skaderne er opgjort til ca. 25 milliarder euro.
Sidste år oplevede vi igen massive oversvømmelser, hvor min hjemegn var et af de umiddelbart berørte områder, og derfor tror jeg, at det er hensigtsmæssigt at overveje, hvad man kan gøre på europæisk plan for at bekæmpe dem. Det anses navnlig for videnskabeligt bevist, at store nedbørsmængder optræder hyppigere og frem for alt mere intensivt på grund af flere faktorer, der hænger sammen med menneskelige aktiviteter.
Jeg tænker f.eks. på den intensive bybebyggelse, navnlig i risikoområder. Der er byarealer i kritiske områder, vi bygger veje der, vi ændrer flodforløb, og desværre tillader vi også ufornuftige bebyggelser af overløbsarealer for floder. Dertil kommer skovrydningen, som bl.a. er ensbetydende med, at skoven ikke længere kan udøve sin beskyttelsesfunktion. Intensivt landbrug, som kan føre til traktose i de øvre jordlag, en forringelse af engene og af overløbsarealerne, bebyggelse af græsningsarealer osv. medvirker alt sammen til jorderosion og øger risikoen for oversvømmelser. Derfor har jeg hilst Kommissionens forslag om at fremlægge sit handlingsprogram for oversvømmelser efter oversvømmelserne i 2000 meget velkommen.
Så kom Kommissionens meddelelse om styring af oversvømmelsesrisikoen, og derefter opfordrede miljøministrene Kommissionen til at fremlægge dette direktivforslag. Vandrammedirektivet har allerede været nævnt. Jeg vil gerne minde om, at der i vandrammedirektivets artikel 1 ikke kun bliver krævet, at vandets økologiske tilstand skal være god, men også at følgerne af oversvømmelser så vidt muligt skal reduceres. Derfor tror jeg, at Kommissionens initiativ går i den rigtige retning.
De europæiske regelrammer er absolut nødvendige, navnlig på baggrund af den kendsgerning, at vandområder og vandløb ikke respekterer nationale grænser, og at end ikke de bedste nationale strategier kan være tilstrækkelige. Vi har jo gudskelov medlemsstater, f.eks. Storbritannien, Nederlandene, Tyskland og Østrig, som uden tvivl allerede er nået langt. Men deres bestræbelser modarbejdes af, at de fleste strategier har en ren national karakter.
Hvis vi skaber disse europæiske regelrammer, så må vi fortsat fremhæve nærhedsprincippet i særlig grad. Derfor har jeg sørget for at tage dette punkt op igen i min betænkning. Jeg har nævnt det udtrykkeligt forskellige steder, fordi jeg tror, at medlemsstaterne selv er ansvarlige for at fastlægge det beskyttelsesniveau, de vil byde deres borgere, og at de navnlig ved valget af beskyttelsesforanstaltninger bør handle selvstændigt.
I den henseende tror jeg, at det er særlig vigtigt, at betænkningen tager hensyn til reglernes dybde, at vi ikke går for vidt i reguleringen på EU-plan, og at vi frem for alt er bevidste om den yderligere fare, der er forbundet med udvalgsproceduren, nemlig at fastlægge regler for medlemsstaterne, som er formuleret på en måde, som gør dem politisk uønskede.
Vi bør også sikre, at medlemsstaterne kan gennemføre direktivet med færrest mulige administrative og tekniske byrder. Her skal der garanteres en beskyttelse af det opnåede, dvs., at der i fuldt omfang vil blive taget hensyn til medlemsstaternes allerede gennemførte indsats med hensyn til sikring mod oversvømmelser. Parallelle europæiske regler kan derfor på ingen måde benyttes til at tvinge medlemsstater, som er langt fremme med deres indsats, til at gennemføre andre foranstaltninger, når deres eget eksisterende system fungerer glimrende. I den forbindelse er der behov for en tæt synkronisering med vandrammedirektivet, så dette regelværk som moderdirektiv så at sige fuldt ud indarbejder datterdirektivet på sit område.
Solidaritetsprincippet er også vigtigt. Medlemsstaterne må ikke træffe foranstaltninger, der skader andre medlemsstater. Princippet med, at nationer i den fornemmeste række altid bør konsultere dem i de lavere rækker, er efter min mening yderst vigtigt. 
Jill Evans (Verts/ALE ),
   Hr. formand! Først og fremmest vil jeg gerne takke hr. Seeber for hans meget effektive arbejde med denne vigtige betænkning. Vi har nu et forslag til et direktiv, der er stærkt nok til at beskytte folk, uden at myndigheders arbejde gøres to gange, især på regionalt og lokalt niveau, og som også er godt for miljøet. 
Jeg var især interesseret i forslaget, da en region i Wales for nogle år siden blev kraftigt oversvømmet, hvilket satte fokus på de utilstrækkelige foranstaltninger, som fandtes på daværende tidspunkt til at forhindre eller håndtere sådan en naturkatastrofe. Mange af de lidelser og forstyrrelser kunne have været undgået. Med klimaændringernes større miljøpåvirkning er det væsentligt, at vi har en koordineret og velovervejet fremgangsmåde i forbindelse med oversvømmelse, som stiger både i hyppighed og intensitet i EU.
Naturligvis ønsker vi ikke at forhindre alle oversvømmelser. Oversvømmelse er et naturfænomen, og det er vigtigt til at opretholde et økosystems økologiske funktion. Men vi har brug for en bæredygtig risikohåndtering ved oversvømmelser og relevante politikker og finansielle mekanismer, der kan give os det. Da oversvømmelsesniveauet stiger, kan diger, dæmninger og andre infrastrukturforanstaltninger ikke yde beskyttelse, og derfor skal disse vurderes grundigt. 
Der skal også indføres foranstaltninger til omkostningsdækning, så økonomien fungerer for miljøet. Vi skal fremme foranstaltninger, som hjælper naturen med at styre oversvømmelserne, og som ikke modarbejder oversvømmelser, og vi skal forstå, at områder, der f.eks. ikke er forbundet med en oversvømningsrisiko i øjeblikket, kan have stor værdi for afhjælpning af oversvømmelser fremover, og de skal inddrages i kort og planer. 
Endelig bør dette direktiv for at være effektivt, kunne håndhæves og mindske bureaukratiet være i fuldstændig overensstemmelse med vandrammedirektivet, og jeg opfordrer mine kolleger til at støtte de ændringsforslag, som jeg har stillet på vegne af min gruppe, som vil sikre forenelighed imellem de to. 
Anja Weisgerber,
   Hr. formand! Jeg vil også gerne rette en tak til ordføreren, hr. Seeber, for hans arbejde. Der kan ikke herske tvivl om, at vi må gøre noget for at forebygge disse oversvømmelseskatastrofer. Efter min mening kunne vi også opnå en tilstrækkelig beskyttelse mod oversvømmelse i Europa uden et direktiv om vurdering og forvaltning af oversvømmelser. Det er min faste overbevisning. Kommissionen bebudede jo, som vi alle ved, oprindeligt en meddelelse, ikke et direktiv. Vi som politikere har nu mere end nogensinde en pligt til at undgå unødigt bureaukrati i form af direktiver. Derfor mener jeg faktisk, at vi kan opnå de samme mål med andre midler, f.eks. gennem øget samarbejde.
Én ting må i hvert fald være klart. Hvis vi skal vedtage et direktiv, så skal det tage hensyn til den indsats, der allerede er gjort i medlemsstaterne. Det er den beskyttelse af det opnåede, som ordføreren også henviste til. Hvis målet med et nyt direktiv allerede bliver forfulgt i medlemsstaterne ved hjælp af relevante foranstaltninger, så bør vi respektere det i de europæiske institutioner. Det er derfor absolut nødvendigt at tage hensyn til den indsats, der allerede bliver gjort i medlemsstaterne.
Hvis medlemsstater allerede har udarbejdet oversvømmelseskort for bestemte områder, eller hvis der allerede er foretaget en risikovurdering, bør dette arbejde ikke forklejnes af direktiver, og disse lande skal ikke være forpligtet til at udarbejde nye kort eller foretage nye risikovurderinger. Det ville skabe for meget bureaukrati, som vi må og vil bekæmpe.
Derfor vil jeg gerne bede Dem om at støtte ændringsforslag 71 under afstemningen i morgen på plenarmødet. Dette ændringsforslag, som er blevet vedtaget af Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, indebærer bl.a., at medlemsstaterne kan vælge ikke at udarbejde risikostyringsplaner for oversvømmelser, hvis der allerede foreligger planer, som er formålstjenlige med henblik på at opfylde direktivets målsætninger på effektiv vis. Det er subsidiaritet, det er fleksibilitet.
Men jeg kunne dog godt have ønsket mig endnu mere fleksibilitet. De lokale parter bør f.eks. kunne bestemme, hvilket kortmålestok der er bedst egnet til de enkelte afsnit af en flod med henblik på forebyggende risikostyring af oversvømmelser. Det er en af grundene til, at jeg i princippet egentlig er imod et direktiv. 
Edite Estrela,
   Hr. formand, hr. kommissær, kære kolleger! Først vil jeg gerne takke ordføreren for en fremragende betænkning og Kommissionen for at have fremlagt dette direktiv.
Sammen med hr. Seeber og andre medlemmer besøgte jeg nogle af de lande, der blev hårdest ramt af oversvømmelserne, og vi kunne på stedet se ødelæggelserne efter oversvømmelserne i 2005. Under vores besøg i Tyskland og Østrig lyttede vi til befolkningens bekymringer, indsamlede forslag fra de regionale myndigheder og så eksempler på bedste praksis, hvad angår forebyggelse og forvaltning af oversvømmelser. Denne kontakt med virkeligheden var en meget nyttig oplevelse, når vi skulle udarbejde vores betænkninger.
Der synes at indtræffe naturkatastrofer med stadig større hyppighed og styrke. Det er ikke mere hændelser, der sker én gang i et århundrede. Nu kommer de igen hvert fjerde eller hvert andet år, og deres virkninger bliver værre og værre.
I Centraleuropa, f.eks. i Bayern, var der voldsomme oversvømmelser i 1999, 2002 og 2005. Også i år, ikke kun i Tyskland, men også i andre lande som Tjekkiet, Slovakiet, Ungarn og Østrig, har tusindvis af mennesker måtte forlade deres hjem, og flere fabrikker har måttet indstille deres aktivitet. Nogle medlemsstaters regeringer har måttet erklære undtagelsestilstand i flere regioner, og der har ulykkeligvis allerede været omkomne.
Naturkatastrofer efterlader igen og igen et spor af død og ødelæggelse. Oversvømmede byer, ødelagte huse, skader til millioner af euro for samfundet og alvorlige skader på miljøet er nogle af oversvømmelsernes synlige følger.
Ifølge Verdenssundhedsorganisationen bliver hundredvis af mennesker ofre for naturkatastrofer. Kommissær Dimas sagde, at vi skal være mere ambitiøse. Lad os da være ambitiøse i forebyggelsen af katastrofer og finde på kreative svar på spørgsmål som: Hvordan undgår vi, at et naturfænomen bliver til en katastrofe? Hvordan undgår vi de mange ofre, økologiske katastrofer og sociale og økonomiske problemer, som naturkatastrofer fører med sig?
Som FN's generalsekretær, Kofi Annan, har sagt, må vi opbygge en forebyggelseskultur i stedet for en reaktionskultur, og der er bevisligt, at forebyggelse giver resultater. Hvis vi sammenligner oversvømmelserne i 2002 og 2005 i Bayern, kan vi konstatere, at der i 2002 var hundredvis af ofre og meget betydelige skader, men at skaderne i 2005 var 30 % mindre, selvom oversvømmelserne var fem gange værre.
Holger Krahmer,
   Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Oversvømmelse er et katastrofescenario, som truer mange områder af Europa år efter år. Alene i de seneste år har oversvømmelser i Europa kostet flere hundrede mennesker livet, gjort hundredtusindvis hjemløse og forårsaget skader i milliardstørrelse. Ifølge eksperter vil sandsynligheden for yderligere oversvømmelser stige i fremtiden.
I sommeren 2002 stod store områder langs flodforløbene i Centraleuropa under vand. Jeg kommer selv fra Sachsen, en region som var særlig hårdt ramt af disse oversvømmelser, og mange af Dem vil utvivlsomt kunne huske billederne af den oversvømmede hovedstad Dresden. Efter oversvømmelsen var min region ligesom mange af de lande, som var berørt af oversvømmelsen, ikke kun beskæftiget med genopbygningen og reetableringen af den ødelagte infrastruktur, men også med at udarbejde hensigtsmæssige strategier med henblik på at forhindre og bekæmpe oversvømmelser i de berørte regioner på lang sigt. Der lød kraftige opfordringer om EU-støtte dengang. Solidaritetsfonden blev oprettet, endnu før der var udarbejdet et konkret EU-direktiv.
Jeg vil i princippet heller ikke sætte spørgsmålstegn ved behovet for fællesskabslovgivning og handlingsplaner, da de fleste af Europas vandløbsoplande strækker sig over mere end et land, og rent nationale strategier nogle gange er uhensigtsmæssige. Men Kommissionen har i sit forslag til direktiv om vurdering og forvaltning af oversvømmelse produceret en masse unødigt bureaukrati. Jeg vil gerne fokusere på to konkrete punkter.
For det første tilsidesætter direktivet helt klart nærhedsprincippet, navnlig i artikel 7 og 9. Det er uacceptabelt, at medlemsstaterne skal udarbejde oversvømmelsesrisikokort og risikostyringsplaner for deloplande. Vi bør kun lave europæiske regler for det, der skal reguleres på europæisk plan. Direktivet bør koncentrere sig om grænseoverskridende vandløbsoplande.
For det andet tages der for lidt eller slet ingen hensyn til eksisterende planer og foranstaltninger. I mange medlemsstater findes der allerede tilstrækkelige regler for nationale vandområder og vandløb. Netop de lande, som har været ramt af oversvømmelser, råder nu over meget gode strategier og planer, som både tager hensyn til de europæiske målsætninger med hensyn til beskyttelse mod oversvømmelse og til specifikke lokale forhold. Jeg støtter derfor fuldt og helt forslaget til en ny artikel 16a om anerkendelse af tidligere arbejde, som medlemsstaterne har udført, for så vidt det falder sammen med direktivets mål. Her skal landene indrømmes det nødvendige spillerum, for hvis vi ser bort fra at indføre et sundt mål fleksibilitet, vil gennemførelsen blive en dyr fornøjelse for netop de lande, som allerede har gjort meget for at udvikle effektive strategier. Forslaget skal tilpasses i overensstemmelse hermed. Vi siger ja til beskyttelse mod oversvømmelse på europæisk plan, men nej til tilsidesættelse af nærhedsprincippet og til unødigt bureaukrati. 
Mieczysław Edmund Janowski,
   Hr. formand! Jeg glæder mig over hr. Seebers arbejde og lykønsker ham dermed.
Her i Parlamentet har vi i dag kaldt grundvandskilder en vigtig naturressource. Vi er nødt til at beskytte dem mod forurening. Nu diskuterer vi derimod, hvordan vi kan beskytte os selv mod vandelementets destruktive kræfter, eller med andre ord mod oversvømmelser. Her må jeg understrege behovet for tæt samarbejde mellem medlemsstaterne og lande uden for EU. Vi kan naturligvis ikke ignorere nærheds- og fleksibilitetsprincippet. Jeg tror dog, at en vis standardisering er nødvendig, både med hensyn til lovgivningen og principperne vedrørende krisestyring i tilfælde af oversvømmelse og med hensyn til at sikre fuldt kompatibelt livredningsudstyr. Det vil gøre det muligt at yde hurtig og koordineret hjælp, hvilket er meget vigtigt i oplande til floder, der løber gennem flere lande.
Ordføreren lægger med rette stor vægt på forebyggelse af oversvømmelser og behovet for beskyttelse og et advarselssystem. Desuden skal indbyggerne i de truede områder forberedes godt, både gennem undervisning i skolerne og ved hjælp af velfungerende civilforsvarssystemer. I Polen, hvor vi i år har oplevet oversvømmelser både i Podkarpackie-regionen og i Malopolska, har det frivillige brandkorps i mange år spillet en meget vigtig rolle i redningsoperationer, og jeg vil gerne benytte denne lejlighed til at rette en offentlig tak til dem.
Jeg er enig med dem, der mener, at ubetænksom anvendelse af landbrugsjord øger risikoen for oversvømmelser, hvilket også gælder ubetænksom fældning af skove, bosættelse på flodsletter osv. Det bør bemærkes, at kun en del af naturkatastroferne, herunder oversvømmelser, er forårsaget af naturkræfter, som mennesket ikke er herre over. Et betydeligt antal af disse katastrofer, der ofte medfører tab af liv, kvæstelser og store materielle skader, er resultatet af menneskers ansvarsløshed eller ligegyldighed. Lad os derfor tænke os om på forhånd og minimere vores tab. Det direktiv, vi forhandler, vil være en hjælp, og vi håber, det er effektivt. 
Johannes Blokland,
   Hr. formand, hr. kommissær, ærede kolleger! Som indbygger i et land, som for størstedelens vedkommende ligger under havets overflade, vil det ikke overraske Dem, at jeg har særlig interesse for behandlingen af dette direktiv. Jeg bor selv seks meter under havets overflade. I de forløbne år har vi set, hvilke katastrofale følger oversvømmelser kan have. Også mit land, som ikke uden grund hedder Nederlandene, har selv oplevet det flere gange.
Et direktiv, som skal føre til en bedre beskyttelse mod oversvømmelser, modtager jeg derfor positivt. Det forslag, som Kommissionen har forelagt Parlamentet, indeholder imidlertid et par elementer, som jeg vanskeligt kan støtte. Efter min mening skal dette direktiv først og fremmest indeholde bestemmelser om, at medlemsstater ikke har lov at træffe foranstaltninger, som medfører større risici længere nede ad floden. Mange skader, som oversvømmelser ved floder forårsager, viser sig at være en konsekvens af menneskers indgriben, såsom udretning af floder, bebyggelse på overdrev, skovrydning på bjergskråninger osv. Målrettede foranstaltninger kan bidrage til at forhindre disse skader. Det giver indbyggerne i lavlandet en vis grundlæggende sikkerhed. Derfor støtter jeg ændringsforslag 61 og 62.
For det andet bør dette direktiv ikke specifikt sigte mod at mindske risiciene. Det er nemlig umuligt i visse lande, som allerede har en høj beskyttelse. Generelt kan jeg sige, at jeg vil støtte de ændringer, som er foretaget i Miljøudvalget. Alligevel anser min gruppe fem ændringsforslag for at være nødvendige. Heraf er ændringsforslag 78 det vigtigste.
Kommissionens forslag vedrørende artikel 9 kan nemlig fortolkes således, at ikke blot planerne, men også gennemførelsen af de foranstaltninger, der er nævnt i disse planer, skal bedømmes af Kommissionen. Konsekvensen er, at der også kan indledes en overtrædelsesprocedure mod medlemsstater, hvis disse undlader at gennemføre disse konkrete foranstaltninger. Dette fører ikke blot til en fuldstændig ny situation, for sådanne bestemmelser er der endnu aldrig truffet i noget direktiv, men desuden kan det medføre, at medlemsstater kun udarbejder planer med et meget lavt ambitionsniveau. Jeg vil gerne have at vide af kommissær Dimas, hvad han mener om dette, for det er et meget fundamentalt punkt for mig.
Til sidst takker jeg ordføreren, hr. Seeber, for hans glimrende arbejde. 
Leopold Józef Rutowicz (NI ).
   - Hr. formand! Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om vurdering og forvaltning af oversvømmelser vedrører fænomener, der har været kendt i århundreder.
Vands strømning ændrer sig som følge af flodregulering og landbrug, og når skove fældes og forsvinder, og der er derfor behov for instruktion i, hvordan man skal forholde sig i tilfælde af oversvømmelse, med henblik på at begrænse konsekvenserne og risikoen. På steder, hvor der er anlagt diger, dæmninger og koge, og vandet løber uden hindringer, skete der langt mindre skade under "århundredets oversvømmelse". Vejene blev ikke ødelagt takket være de store stenkister og høje broer. Programmerne til forvaltning af oversvømmelser i flodområder i EU's kommuner, amter og regioner skal gennemføres med stor kreativitet og på basis af de eksisterende erfaringer. Direktivet understøtter alle disse aktiviteter.
Jeg vil gerne takke hr. Seeber for hans indsats. 
Bogusław Sonik (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Europa-Parlamentets direktiv er et vigtigt skridt hen imod sikkerhed i hele Europa. I juli 1997 oplevede Polen de værste oversvømmelser i 200 år, som omfattede 2 % af landets territorium. Denne naturkatastrofe havde store økonomiske, sociale og moralske omkostninger, med 55 døde og hundredtusindvis af ødelagte huse, fabrikker, vandbehandlingsanlæg, skoler og historiske bygninger. Tabet som følge af oversvømmelserne blev anslået til 13 milliarder polske zloty, eller ca. 3 milliarder euro. Oversvømmelserne påvirkede senere andre europæiske lande.
I direktivforslaget understreges det, at planen først og fremmest skal beskytte menneskeliv. Mellem 1997 og 2005 døde over 700 mennesker som følge af oversvømmelser i Europa. Hertil kommer de økonomiske omkostninger i forbindelse med oversvømmede landbrug, omkostninger i forbindelse med skader på transportnet og de miljømæssige omkostninger ved kemisk forurening, oversvømmelse af affaldsdepoter og jorderosion.
Dette direktiv indeholder særlige foranstaltninger til minimering af skader forårsaget af oversvømmelser, men vi bør også huske den økologiske og miljømæssige effekt, de har. Genopbygning efter oversvømmelser i mange dele af EU har medført betydelige og uoprettelige tab af dyreliv i floderne og af skove. Der er udført vandbygningsarbejde ved brug af metoder, der har medført en permanent ubalance i floders og skoves økosystemer. Vi er derfor nødt til at være meget opmærksomme på de metoder, vi bruger til genopbygning efter oversvømmelser, så den økologiske balance bevares og ikke ødelægges. 
Dorette Corbey (PSE ).
   - Hr. formand! Allerførst vil jeg give hr. Seeber en kompliment. Jeg synes, han har forelagt en fortræffelig betænkning, som vi i store træk vil støtte. Oversvømmelser er en realitet, en skræmmende realitet for millioner af mennesker i Europa. Donau, Rhinen og Maas er i de forløbne år gået over deres bredder med ødelæggende følger. Stadig flere mennesker oplever oversvømmelser. Bebyggelse i overdrevene er blevet mere intensiv, og flodlejerne er reducerede. På grund af klimaændringer kan vandtilførslen stige. De fleste floder er internationale, og derfor er en international tackling meget vigtig. Jeg påskønner i høj grad Kommissionens forslag, men jeg har to kommentarer.
Allerførst er den internationale tackling endnu for vag. Nu står der kun, at problemer ikke må væltes over på andre. Det er faktisk efter min mening for lidt, for spørgsmålet er naturligvis, hvad der menes med at vælte problemer over på andre. Derfor beder PSE-Gruppen om, at samarbejdet mellem medlemsstater udformes bedre. Udgangspunktet bør være flodens naturlige løb. Dette findes naturligvis for et stort antal floders vedkommende, men mange steder har det ikke eksisteret længe. Princippet er imidlertid tydeligt. Den, som afkorter eller afskærer floden, skal søge kompensation på deres eget område, således at vandet ikke løber hurtigere til de lande, som ligger længere nede ad floden. Det er simpelthen et spørgsmål om godt naboskab, og derfor beder jeg om støtte til ændringsforslag 82.
En anden kommentar vedrører subsidiariteten. Europa skal ikke blande sig i mere end strengt nødvendigt. Det er der al mulig grund til. Demokrati skal være så tæt på borgerne som muligt, og derfor beder PSE-Gruppen i ændringsforslag 81 om, at forpligtelserne vedrørende planer og rapporteringer ikke anvendes for floder, som løber inden for en medlemsstats territorium, forudsat at denne medlemsstat garanterer samme beskyttelse som direktivet om højvande. 
Vittorio Prodi (ALDE ).
   - Hr. formand, kære kolleger! Jeg vil gerne takke hr. Seeber for det arbejde, han har udført.
Jeg vil gerne understrege, at dette dokument kan tilføre EU en merværdi, eftersom der er tale om globale begivenheder, som kræver en global indsats. EU's indsats må ikke begrænses til de bassiner, der omfatter flere lande, eftersom det er et problem, der vedrører alle flodbassiner. Hvis vi skal tackle dette problem, er det nødvendigt med god praksis for områdemåling og langsigtet forebyggelse, og det skal hovedsagelig ske ved hjælp af en vedligeholdelse af området.
I den forbindelse vil jeg også gerne understrege den merværdi, som en sådan indfaldsvinkel netop kan udgøre for tilrettelæggelsen af en satellitovervågningstjeneste, der også er absolut nødvendig for at skabe en fælles indsatsramme for civilbeskyttelsesstyrkerne, som ligeledes skal gribe ind uden for medlemsstaternes grænser. Hvis vi skal løse disse problemer på en effektiv måde, har vi efter min mening ikke brug for et overdrevent bureaukrati, men snarere for evnen til at gå foran med et godt eksempel og god praksis, der skal sikre den bedst mulige forebyggelse og indgrebskapacitet.
Jeg vil også henvise til fru Brepoels' betænkning om geografisk information. Hvis vi skal kunne gribe ind, har vi brug for et kort med geohenvisninger. I en situation, hvor vi har elektroniske kort og kort med satellitstyring til rådighed, er det absurd, at man skaber hindringer for dette, fordi man gerne vil sælge geografiske kort på papir. 
Urszula Krupa (IND/DEM ).
   - Hr. formand! Det dokument, vi forhandler om i dag, er uden tvivl nødvendigt, da det drejer sig om vurdering af risikoen for oversvømmelser og forvaltning af oversvømmelser. Det er yderst vigtigt, eftersom oversvømmelser er og fortsat vil være den hyppigst forekommende naturkatastrofe som følge af klimaændringer og på grund af muligheden for oversvømmelse, når nabolandene lukker vand ud af deres reservoirer. En forsinket reaktion, eller ingen reaktion, kan betyde, at floder går over deres bredder og udgør en miljørisiko og forårsager materielle skader, ja måske endda kræver menneskeliv. Kraftige regnskyl kan også få floder til at gå over deres bredder, især i dele af Central- og Nordeuropa, der omfatter mange forskellige lande.
I sin nuværende form giver direktivet imidlertid det indtryk, at oversvømmelser vil være et forudsigeligt og kontrollerbart fænomen i EU, da de vil blive forvaltet af en gruppe eksperter. Men oversvømmelser i perifere regioner nævnes ikke. Polens østgrænse er også grænsen mellem EU og Belarus og Ukraine, der løber langs floden Bug. Det er svært at forestille sig en koordineret redningsindsats mellem f.eks. Polen og Belarus eller et samarbejde mellem de relevante myndigheder om vandløbsoplande. Det er endnu mere vanskeligt at få samordnet alle strategier og finansielle mekanismer, især dem, der hører under samhørighedspolitikken, som sigter mod at fjerne eller minimere oversvømmelsesrisici ved hjælp af rationelle politiktiltag.
På floden Bugs vestbred kan EU's eksperter, lokale myndigheder og katastrofeforvaltningsgrupper bevæbnet med kort over truede områder, retlige instrumenter og finansielle analyser muligvis sikre, at eventuelle oversvømmelser holdes under kontrol uden de store tab. Men nogle meter længere væk, på Belarus' eller Ukraines område, lige på den anden side af grænsen til EU, kan oversvømmelser af bosættelser og fabrikker være ret alvorlige og fuldstændige ukontrollerede og føre til miljøskader. Ovenstående scenario ignorerer åbenlyst naturens love, for naturkatastrofer, hvilket uden tvivl omfatter oversvømmelser, anerkender ikke politiske grænser. Direktivet burde have haft større fokus på områder, der grænser op til tredjelande, som det er tilfældet med Polen og Ukraine eller Belarus. I disse områder er der stor risiko for tab af menneskeliv, økonomiske tab og miljøforurening, og det gælder både i Polen og andre grænsestater. Det, som der naturligvis er brug for, er fleksibilitet, især i forbindelse med medlemsstaternes regler, samt mindre bureaukrati. 
Péter Olajos (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Jeg tilslutter mig dem, som roste hr. Seebers glimrende og samvittighedsfulde arbejde.
Hvert år sender Donau og Tisza 120 milliarder kubikmeter vand gennem Ungarn, hvilket giver os førstepladsen i Europa målt pr. indbygger. På grund af klimaændringer og menneskelige indgreb er vi desværre nødt til at beskytte os mod oversvømmelser flere gange om året - sådan som vi gør lige nu, og sådan som vi gjorde i april - på en 1.500 kilometer lang strækning. Hver gang beløber beskyttelsesudgifterne sig til omkring 100 millioner euro, og hvis en dæmning går i stykker, når skaderne op på flere milliarder euro.
Det er på tide at indse, at vi ikke kan vinde over naturen, eftersom en sejr ikke vil vare så længe. Vi er nødt til at ændre vores indfaldsvinkel, og det er netop, hvad konceptet "bæredygtig udvikling" går ud på. Det er på høje tid, at vi med en sådan ændret indfaldsvinkel ændrer vores strategier for beskyttelse mod oversvømmelse. Den skal være baseret på et komplekst program, hvor der lægges lige stor vægt på beskyttelse mod oversvømmelse, udvikling i landdistrikterne og miljøbeskyttelsesprioriteringer.
Vandbevarende vandforvaltning, hvor der anvendes naturvenlige teknikker, bør have førsteprioritet. I den henseende skal vi fremme en anden brug af den jord, der ligger langs floderne, og jordforvaltningen på flodsletter. Indførelsen af vandkontrollerende systemer, der bygger på en tilbageholdelse af det vandoverskud, som oversvømmelser fører med sig, bør have EU-støtte til forvaltning af landbrugsmiljøet. I forbindelse med flodsletteforvaltning burde man støtte en decentraliseret produktion af vedvarende energi baseret på den biomasse, der opstår på flodsletter. Infrastrukturproblemerne i de berørte områder bør løses med integrerede område- og landudviklingsprogrammer, hvor der lægges særlig vægt på istandsættelse og vedligeholdelse af vejnetværk i og mellem bebyggelserne.
Endelig har betænkningen den store fordel, at den understreger den afgørende betydning af et samarbejde mellem de lande, der har fælles flodbassiner. Det er ikke svært at se sammenhængen mellem oversvømmelserne af Tisza og den illegale skovrydning og tyveri af tømmer, der finder sted med mafialignende metoder i Ukraine, Rumænien og for nylig også i Ungarn. Jeg vil opfordre de ansvarlige myndigheder i de berørte lande til at gøre alt, hvad de kan for at bekæmpe ødelæggelsen af skovene, som har antaget tragiske proportioner i Østeuropa. 
Karin Scheele (PSE ).
   - Hr. formand! Jeg vil også gerne lykønske ordføreren med hans gode betænkning og hans gode arbejde. Den generelle tilgang og mange af de andre punkter har allerede været nævnt i aften. Jeg vil gerne tage to af dem op, nemlig ordførerens og vores krav om at knytte dette direktiv tæt sammen med vandrammedirektivet, fordi vi er overbevist om, at vi kun opnår en effektiv beskyttelse mod oversvømmelse, hvis målsætningerne med dette direktiv stemmer overens med vandrammedirektivets målsætninger.
Samtidig vil jeg gerne hilse kravet om at styrke den naturlige beskyttelse mod oversvømmelse meget velkommen. Oversvømmelserne i de senere år har vist, at tekniske foranstaltninger alene ikke kan forhindre katastrofer, og at man må tage hensyn til vandløbenes og flodernes natur. Vandløb og floder skal have mere plads igen. Desuden skal den stigende tendens til at ødelægge jorden som følge af intensivt landbrug modvirkes. Land- og skovbruget skal spille en større rolle i den forebyggende beskyttelse mod oversvømmelse. 
Petr Duchoň (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer! Tillad mig at fremsætte nogle bemærkninger til forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om vurdering og forvaltning af oversvømmelser.
Direktivet er et resultat af medlemsstaternes mangeårige erfaring med forvaltningen af vandveje. I direktivet lægges der vægt på de rationelle principper, som er vigtige ved styringen af oversvømmelsesrisici. Folk, der beskæftiger sig med dette område, hilser direktivet velkommen. Dets praktiske gennemførelse vil bidrage til en reduktion af den stadig større oversvømmelsesrisiko.
Der burde ikke være nogen større problemer med hverken at tilpasse medlemsstaternes lovgivning eller de administrative krav, som det vedtagne direktiv medfører.
Den Tjekkiske Republik har mange års erfaring med forvaltningen af vandveje. I 1975 var den et af de første lande i Europa, der vedtog en styringsplan for vandforvaltningen, som er baseret på forvaltningen af individuelle flodbassiner.
Den grænseoverskridende solidaritet, der kræves i det pågældende direktiv, er naturligvis allerede en realitet i dag. Et eksempel på dette er de ekstraordinære indgreb ved Morava-floden i Den Tjekkiske Republik under de sidste oversvømmelser her i foråret. Via disse ekstraordinære indgreb, som involverede 230 millioner m3 vand uden for de inddæmmede reservoirer i Den Tjekkiske Republik, blev gennemstrømningsmængden reduceret med mere end 215 m3/s, da den toppede med 1500 m3/s, og digerne på den slovakiske og østrigske side er designet til en maksimal gennemstrømningsmængde på 1600 m3/s. Man har således opnået gode resultater ved at hindre tabet af menneskeliv og endnu værre oversvømmelsesskader. Dette eksempel viser, at vi bestemt ikke står forsvarsløse over for oversvømmelser. Ved hjælp af en rationel og samordnet politik kan vi opnå væsentlige resultater. 
Gyula Hegyi (PSE ).
   - Hr. formand! Sidste år var der store oversvømmelser i hele Europa, og vi kan ikke glemme de triste billeder af familier, landdistrikter og byer i fare. Ofre for oversvømmelse anmoder med rette politikkerne om at handle på nationalt plan og EU-plan for at forhindre katastroferne. 
Oversvømmelser stopper ikke ved grænserne. Der bør etableres et program for forebyggelse af oversvømmelse og oversvømmelsesrisikokort - ikke kun for individuelle medlemsstater, men for vandløbsoplande. Store internationale planer for vandløbsoplande skal koordineres på niveauet for deloplande, og foranstaltninger iværksat i et land bør ikke øge oversvømmelsesrisikoen i andre medlemsstater. Dette bør være de grundlæggende kriterier for ethvert samarbejde inden for og uden for EU. 
Oversvømmelse efterfølges ofte af miljøforurening forårsaget af industri-, landbrugs- eller andre faciliteter i området, og sommetider er forureningen mere farlig end selve oversvømmelsen. Derfor skal der tages højde for eventuelle forureningskilder i oversvømmelsesrisikokort og -planer.
Thomas Ulmer (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer! Lad mig starte med at takke hr. Seeber for hans prisværdige behandling af dette direktiv. Vi ved alle, hvor mange årsager der er til de stadig mere dramatiske oversvømmelseskatastrofer. Heldigvis har vi ikke alle selv oplevet sådanne katastrofer. 80 % af de europæiske floder krydser grænser og er dermed internationale vandløb, hvorfor vi alle kan have gavn af europæiske regler. Samtidig må vi understrege, at subsidiaritet er et meget grundlæggende princip, som ikke må tilsidesættes. Jeg er derfor splittet, hvad de to holdninger angår.
Beskyttelse mod oversvømmelse er et klassisk eksempel på solidaritet. Jeg bor ved en flods nedre løb og ved, hvad det vil sige, når der ikke sker forebyggelse af oversvømmelse opstrøms, når der ikke findes kompensationsområder, afstrømningsanordninger eller lign., men bare bliver lukket af ved det øvre løb, hvorved vandets hastighed øges. Direktivet garanterer en minimumsbeskyttelse af fælles interesse og en vis solidaritet - f.eks. som led i Solidaritetsfonden, hvorfra der immervæk blev udbetalt omkring 100 millioner euro til Rumænien, Bulgarien og Tyrol i 2005. Direktivet tager efter min mening hensyn til subsidiariteten, men ikke tilstrækkeligt. Det kunne være mere vidtgående. Subsidiaritet fritager jo ikke medlemsstaterne for deres ansvar.
Tretrinstilgangen, vi har skitseret, er logisk: vurdering af de grænseoverskridende risici, udarbejdelse af kort over oversvømmelsesrisikoen og planer for en effektiv risikostyring. Jeg så gerne, at vi efter fem år, også uden en revisionsklausul, kunne drøfte, om den europæiske tilgang virkelig har leveret de ønskede fordele. 
Christa Klaß (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Det har handlet om vand og vand alle vegne i aften, og der er ingen ende i sigte! Jeg hilser den krævede internationale koordinering af foranstaltninger til risikostyring vedrørende oversvømmelser velkommen, og jeg takker hr. Seeber for hans afbalancerede betænkning. Vand kender ingen grænser, ikke kun grundvand, men i særdeleshed vandet i floderne, og for mange af disse floders vedkommende findes der allerede grænseoverskridende planer og dermed også grænseoverskridende foranstaltninger.
Hvis man betragter Rhinen og Mosel, som løber gennem den region, hvor jeg kommer fra, som internationale europæiske floder, så bliver man klar over, at problemer med oversvømmelse kun kan løses gennem fælles handling fra alle bredstater. Når man så folks reaktioner på oversvømmelser i vores område, så kunne man tro, at indbyggerne i Mosel-området har styr på forvaltningen af oversvømmelser, at de så at sige har opbygget en vis praksis i det. Men enhver, hvis familie blot én gang har måttet rydde kælderen, laden eller sågar huset, fordi der kom en melding fra Trier om, at vandet vil stige så og så mange centimeter inden for den næste time, og således ved, at det vil få vandet til at løbe ind i gangen - heldigvis kan man skaffe sådanne præcise oplysninger i dag - vil vide, hvad det vil sige, at være i permanent alarmberedskab under alle større nedbørsperioder, og vil vide alt om den fysiske indsats, udgifterne og den tid, det kræver at stå disse prøvelser og genvordigheder igennem. Ingen region vænner sig nogensinde til oversvømmelser.
Vi har nu kæmpet med disse problemer i mange år og har også fundet grænseoverskridende allierede i denne periode. Der er gjort gode erfaringer, som vi kan bygge videre på. Forebyggelsen og forvaltningen i områder med oversvømmelsesrisiko skal være en opgave for de kompetente lokale myndigheder på grundlag af internationalt harmoniserede regler. I overensstemmelse med målet om at mindske bureaukratiet, skal alle forpligtelser fra myndighedernes og de politiske planers side over for Kommissionen begrænses til et minimum. 
Oldřich Vlasák (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer! Oversvømmelser er for nylig blevet et yderst aktuelt emne, og oversvømmelsesskaderne har nået astronomiske proportioner og haft indflydelse på den økonomiske udvikling i de enkelte lande, der er blevet ramt. Skaderne skyldes hovedsagelig en reduktion af flodbassinernes naturlige evne til at holde vandet tilbage og menneskets letsindige indgreb i naturen, f.eks. ved at regulere vandstrømme, placere bygninger og virksomheder i flodområder og reducere størrelsen af de naturlige oversvømmelsesområder. Også klimaændringerne spiller en stor rolle, idet der er længere perioder med tørke og større hyppighed af stærk stedlig nedbør. Derfor bifalder jeg forslaget til direktiv, som vil gøre det muligt at forbedre samarbejdet, når det gælder forebyggelse af oversvømmelser, og når det gælder om at foreslå og forvalte oversvømmelsesbekæmpende foranstaltninger, herunder overvågning af enkelte områder i enkelte EU-lande og også i nabolandene.
Det styrkede solidaritetsprincip i artikel 9, stk. 4, hvor man opstiller den regel, at forvaltning af oversvømmelser i det ene land ikke må øge risikoen for oversvømmelser i nabolande, skal forstås sådan, at der skal være en gensidig forudgående høring og en efterfølgende samordning af de enkelte oversvømmelsesbekæmpende foranstaltninger, hvor man bliver enig om en given flods øvre og nedre gennemstrømningsniveau, og hvor man ikke risikerer en gensidig negativ påvirkning af nogen af de lande, som en given flod løber igennem.
Jeg glæder mig også over, at ordføreren, hr. Seeber, forstår, at de lokale og regionale myndigheder spiller en nøglerolle i denne proces, hvilket vi kan se af de mange ændringsforslag, der inddrager de lokale myndigheder på en positiv måde i beslutningsprocesserne, når det gælder om at hindre, planlægge og styre de oversvømmelsesrisici, der berører dem. Jeg vil gerne takke hr. Seeber for et glimrende stykke arbejde. 
Simon Busuttil (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske ordføreren med hans arbejde. 
Oversvømmelse forekommer oftere og oftere i hele Europa, hvilket medfører store økonomiske tab og sommetider endda dødsfald. Denne lovgivning er derfor vigtig, da den vil fremme koordineringen af de europæiske tiltag til at reducere sådanne forekomster. Det oprindelige forslag var mangelfuldt, da det kun henviste til oversvømmelse fra vandløbsoplande. Det betød, at andre typer oversvømmelser såsom oversvømmelser forårsaget af kraftig regn blev fuldstændig tilsidesat, men ikke nødvendigvis fra floder. Det medførte, at direktivet ville have lille eller ingen betydning for et land som mit eget - Malta - hvor vi ingen floder har, men ikke desto mindre har oversvømmelser. 
Oversvømmelser forekommer ofte i mit land, men de skyldes kraftig regn. For blot nogle få år siden fik Malta betydelig økonomisk støtte fra EU's solidaritetsfond i kølvandet på betydelige skader forårsaget af oversvømmelse, som igen skyldtes kraftig regn. 
Det er meget vigtigt, at en ny lov, når den skal vedtages på EU-plan, skal udarbejdes, så den er relevant og kan finde anvendelse i alle medlemsstater, idet der tages højde for alle medlemsstaternes bekymringer og specificiteter. Jeg er derfor taknemmelig for, at ordføreren samt Regionaludviklingsudvalget har accepteret mit forslag om at udvide definitionen af oversvømmelse til at gøre den mere omfattende og sikre, at oversvømmelser forårsaget af kraftig regn er omfattet af betydningen af denne nye lov. 
Rolf Berend (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! På plenarmødet i maj for en måned siden vedtog vi på baggrund af de stadig hyppigere naturkatastrofer, navnlig oversvømmelser, betænkningen om den nye Solidaritetsfond 2007-2013, som jeg er ordfører for, under førstebehandlingen. Under den debat og også i dag er der blevet udtrykt et klart ønske om europæisk solidaritet. Jeg er overbevist om, at denne fond i tilfælde af umiddelbare skader også vil yde et væsentligt bidrag til, at EU mere effektivt og mere målrettet kan agere på områder, hvor borgerne forventer handling fra EU's side.
Også i dette forår blev det klart, at oversvømmelser ikke gør holdt ved nationale grænser i Europa. Med stadig kortere intervaller har vi betalt prisen for uansvarligt byggeri, mangelfuld forebyggelse og manglende flodsletter. Denne gang var disse mangler mest synlige ved Donaus nedre løb. Ja, problemerne er for en stor dels vedkommende selvforskyldt. Der mangler en bindende retlig ramme og også en vis forvaltning med hensyn til beskyttelse mod oversvømmelse og forebyggelse samt viljen til at gennemføre det, der allerede er aftalt. Hr. Seebers betænkning er et godt grundlag for europæiske regelrammer, hvis - og det understregede De, hr. kommissær, på ny - nærhedsprincippet bliver overholdt nøje. Vigtige beslutninger, såsom beskyttelsesniveau og det rette valg af beskyttelsesforanstaltninger, kan kun træffes af medlemsstaterne selv. For at sige det helt klart, så skal medlemsstaterne indrømmes en ret til, også efter at dette forslag til direktiv er trådt i kraft, fortsat at kunne præsentere EU-relevante data og sende dem videre til Bruxelles, sådan som de har gjort hidtil, for ikke at skabe øget bureaukrati, hvilket ikke ville tjene noget praktisk formål. Betænkningen i sin nuværende form er god og bør derfor vedtages med et stort flertal. 
Stavros Dimas,
   Hr. formand! Tillad mig kort at beskrive Kommissionens holdning til nogle af de vigtige spørgsmål, som Parlamentet rejste.
Jeg vil gerne understrege, at de fleste af de ændringsforslag, som Europa-Parlamentet har vedtaget, på en hensigtsmæssig måde gør forslaget mere klart og forbedrer sammenhængen, ikke mindst i forbindelse med rammedirektivet om vandressourcer. Jeg vil først kommentere de ændringsforslag, som Kommissionen enten helt, delvist eller i princippet kan godkende.
Oversvømmelser og risikostyringsforanstaltninger i forbindelse hermed har to sider, eftersom de både kan være skadelige og være med til at forbedre miljøet. Kommissionen er således enig med ordføreren i, at det er vigtigt at skabe den rette balance mellem miljøbeskyttelse og risikostyringsforanstaltninger i forbindelse med oversvømmelse, idet man samtidig fastholder nogle passende henvisninger til rammedirektivet om vandressourcer. Som konsekvens heraf kan Kommissionen godkende følgende ændringsforslag: ændringsforslag 36 om vurdering af de eksisterende menneskeskabte infrastrukturer til oversvømmelsessikring, ændringsforslag 60 om økonomisk og miljømæssig vurdering af risikostyring i forbindelse med oversvømmelser og ændringsforslag 74 om prioritering af bæredygtige risikostyringsforanstaltninger i forbindelse med oversvømmelser.
Hvad angår klimaændringernes konsekvenser, er Kommissionen enig i, at der skal tages højde for dette parameter, navnlig når oversvømmelsesrisikovurderingerne gennemgås. Derfor kan Kommissionen godkende ændringsforslag 38 og 73, som styrker de relevante bestemmelser i direktivet.
Kommissionen ønsker ikke at pålægge medlemsstaterne nogen unødvendig administrativ byrde og deler den opfattelse, at medlemsstaterne i direktivets første gennemførelsesperiode skal være i stand til at bruge de kort og diagrammer, der allerede eksisterer, og som opfylder direktivets krav. Kommissionen understregede dette i forslagets betragtning 13, og det betyder, at Kommissionen i princippet kan godkende Parlamentets ændringsforslag i den forbindelse, nemlig ændringsforslag 37, 55 og 71.
En konkret og effektiv gennemførelse af direktivet afhænger af samarbejdet og samordningen mellem de største oversvømmelsesrisikostyringsagenturer for vandløbsoplande, der krydser flere landes administrative og politiske grænser. Kommissionen kan derfor helt eller i princippet godkende en række ændringsforslag, som tydeliggør disse forpligtelser yderligere, f.eks. ændringsforslag 62, der godkendes fuldt ud, og ændringsforslag 61, som godkendes i princippet.
Jeg vil nu nævne de ændringsforslag, som Kommissionen ikke kan godkende. For det første er Kommissionen af den opfattelse, at borgerne har ret til beskyttelse mod oversvømmelser af enhver art. Der kan således ikke gøres undtagelser for visse typer oversvømmelser, og derfor godkender jeg ændringsforslag 28. Den nødvendige information må heller ikke begrænses til kortlægningsformål. Kommissionen kan derfor ikke godkende ændringsforslag 14, 27, 42, 43 og 47. Inden for disse rammer er også ændringsforslag 51 uacceptabelt, da det ikke er i tråd med resten af direktivets tekst. For det andet tilføjer visse ændringsforslag overflødige henvisninger, overlapper andre dele af fællesskabslovgivningen eller skaber juridisk uklarhed. Her tænker jeg navnlig på ændringsforslag 53, 59 og 63, som Kommissionen ikke kan godkende.
Endelig kan Kommissionen ikke godkende ændringsforslag 23, hvor man sletter henvisningen til chartret om grundlæggende rettigheder.
Ud af de 20 nye ændringsforslag kan Kommissionen godkende 14 enten helt eller delvist. Jeg vil dog nævne et specifikt ændringsforslag, der ikke kan godkendes af nogle særligt vigtige grunde. Her tænker jeg på ændringsforslag 81, hvor man foreslår en undtagelse for nationale vandløbsoplande på visse betingelser. Det er der to grunde til. For det første gælder Kommissionens forslag for alle vandløbsoplande, både de nationale og de internationale. Både borgere og virksomheder kræver samme beskyttelsesniveau og samme niveau af oversvømmelsesrisikostyring uanset vandløbsoplandets type eller geografiske placering. Ethvert forsøg på at begrænse direktivets anvendelsesområde til nationale vandløbsoplande ville medføre forskelsbehandling og skabe en uheldig præcedens i EU's miljøpolitik. For det andet støtter Kommissionen for at skabe juridisk klarhed - sådan som jeg sagde før - en række ændringsforslag, der skaber forudsætningerne for at sikre, at man i overgangsperioden anvender de eksisterende bestemmelser på en måde, der er i overensstemmelse med direktivet. Ændringsforslag 81 er i modstrid med denne målsætning og skaber juridisk usikkerhed for borgerne.
Til sidst glæder det mig at kunne meddele, at Kommissionen godkender 71 ændringsforslag, hvoraf 16 godkendes helt, og 55 godkendes i princippet eller delvist. Af de grunde, jeg nævnte lige før, er der 24 ændringsforslag, som Kommissionen ikke kan godkende. Jeg vil give Parlamentets sekretariat en fuldstændig liste over Kommissionens holdninger til ændringsforslagene.(1)
Jeg vil endnu en gang lykønske og takke hr. Seeber for hans indsats og for hans glimrende arbejde. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted tirsdag kl. 12.00. 

 Jeg er glad for at kunne meddele, at Kommissionen kan acceptere 71 ændringsforslag helt, delvist eller i princippet. 
Den accepterer 16 ændringsforslag helt: 1, 2, 3, 5, 13, 16, 18, 25, 28, 32, 39, 45, 54, 58, 62 og 66.
Den accepterer 55 ændringsforslag i princippet eller delvist: 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 15, 17, 19, 20, 21, 22, 24, 26, 29, 30, 31, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 40, 41, 46, 48, 49, 52, 55, 56, 60, 61, 64, 67, 68, 69, 71, 73, 74, 77, 78, 79, 80, 82, 83, 84, 86, 87, 88, 90, 93 og 94.
Den kan ikke acceptere 24 ændringsforslag: 14, 23, 27, 42, 43, 44, 47, 50, 51, 53, 57, 59, 63, 65, 70, 72, 75, 76, 81, 85, 89, 91, 92 og 95. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er mundtlig forespørgsel af Luís Queiró for PPE-DE-Gruppen til Kommissionen om foranstaltninger til fordel for turismen (O-0049/2006 - B6-0307/2006). 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   Hr. kommissær Verheugen! Forelæggelsen i marts af Kommissionens meddelelse "En ny turismepolitik i EU - mod et stærkere partnerskab inden for europæisk turisme" kunne og burde have været en anledning til at diskutere de næste skridt, som Fællesskabets institutioner bør tage for at styrke turisterhvervet i Europa. Det har desværre ikke været tilfældet. 
Verden er ikke mere, som den var for 15 eller 20 år siden, hvor en hurtigtudviklende stærk økonomi gav europæerne mere velstand. I dag stiller verdensøkonomien os over for nye vanskeligheder, men også over for nye muligheder. Det er en anden virkelighed, der fordrer andre svar. Vores udviklingsmodel er passé og vil ikke kunne klare udfordringerne, medmindre vi justerer den.
Europa må derfor finde bæredygtige udviklingsmuligheder på områder, hvor vi kan konkurrere, og hvor vi har komparative fordele med økonomisk potentiale. Turismen er et sådant område.
Vi kan selvfølgelig ikke konkurrere med de eksotiske rejsemål, men vi har en historie, en kulturarv og et uforligneligt tiltrækningspotentiale af overvældende mangfoldighed.
Vi ved alle, at det europæiske turisterhverv er en af de sektorer, der bedst kan reagere på de verdensøkonomiske udfordringer. Den er vanskelig at flytte ud, men lader sig let omstille, den kan imødekomme kvalitets- og miljøbeskyttelseskrav, håndtere behov for videreuddannelse og bekæmpe sæsonarbejde, hvis den formår at tilpasse sig nye målgrupper, og den har vækstpotentiale.
Man kunne derfor forvente, at Kommissionen, når den forelægger en ny meddelelse om turisme, ville komme med noget nyt og besvare nogle af de udfordringer, som Europa-Parlamentet har opstillet i sin beslutning om bæredygtig turisme i EU, der blev vedtaget i september sidste år. Kommissionen har i stedet frembragt et dokument, der ikke er særlig innovativt, og som meget sjældent tager de initiativer op, som Parlamentet har foreslået. Det er for ringe, hr. kommissær! Kommissionen reagerer ikke - eller næsten ikke - på vores forslag om konkrete foranstaltninger for at fremme bæredygtig udvikling og god økonomisk udnyttelse af turistindustrien.
Hvorfor har Kommissionen f.eks. ikke fulgt op på vores forslag om bekæmpelse af sæsonarbejde ved bl.a. at fremme mulighederne for udvikling af seniorturisme i lavsæsonen? Er det, fordi den ikke er enig? Er det, fordi den finder det nytteløst? Eller mener den ikke, at programmer som det spanske Inserso rummer de perspektiver, som alle de økonomiske operatører kan se?
Et andet eksempel: De europæiske kulturhovedstæder er en succesmodel, når det gælder om at fremme værtsbyernes kulturarv og styrke europæernes fællesskabsfølelse. Om Parlamentets og flere økonomiske aktørers forslag om at overføre dette begreb til turismen siger Kommissionen, at den - og jeg citerer - vil "undersøge muligheden for at fremme kendskabet til sådanne former for god praksis, evt. ved hjælp af en pris til fremragende turistmål i Europa". "Undersøge muligheden for at fremme kendskabet"? Det er der ikke meget initiativ og dynamik i, må man nok sige. Det samme gælder Parlamentets anmodning om at blive tilknyttet udarbejdelsen af Agenda 21 for en bæredygtig turisme i EU og behovet for at indføre mekanismer til beskyttelse af europæiske turister i krise- og katastrofesituationer i udlandet. Kommissionen svarer igen med tavshed.
I en markedsøkonomi forventer man ikke, at det offentlige skal planlægge økonomien, organisere investeringer eller styre de økonomiske strukturer. I EU skal Kommissionen ikke gøre det, som staterne eller private kan gøre bedre. Turisme er par excellence et subsidiaritetsområde. Alligevel kunne man forvente større visioner og større politisk vilje og evne til at træffe beslutninger og - ikke mindst - til at udsende klare signaler til de private økonomiske aktører og til medlemsstaterne. Den forventning nærede vi også til Kommissionens meddelelse om turisme.
Hr. kommissær! Jeg er nødt til igen at fortælle Dem, at vi er blevet skuffet. Kommissionens meddelelse er ikke ambitiøs. Den minder mere om en analyse, med visse positive punkter, men uden større kreativitet, vovemod eller visioner. Det er en tekst, der ikke engang forholder sig til den i mellemtiden offentliggjorte grønbog om en havpolitik for EU, hvor havets og kystlandenes turistpotentiale prises i høje toner.
Lad mig, hr. kommissær, afslutningsvist omformulere det spørgsmål, som begrunder denne debat. Jeg vil ganske enkelt gerne vide, hvilke nye idéer, betydningsfulde forslag og nyttige tiltag Kommissionen har for turisterhvervet, eller sagt på en anden måde: Hvordan har Kommissionen tænkt sig at bistå med at gøre den europæiske turisme mere dynamisk?
De spørgsmål, hr. kommissær, som jeg stiller her, er forskellige måder at udtrykke den samme bestræbelse på, nemlig, at denne sektors enorme økonomiske potentiale bør udnyttes fuldt ud til gavn for vækst og beskæftigelse i EU. 
Günter Verheugen,
   Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg er bange for, at jeg ikke kan erklære mig enig med hr. Queiró. Jeg ville gerne gøre alt det, De foreslår, men det falder beklageligvis ikke ind under Kommissionens kompetenceområde. Den forfatning, hvori EU får kompetence til at lovgive om turisme, er, som De ved, ikke trådt i kraft. Og alle de gode forslag, som De er kommet med, kan meget vel være ønskelige, men de kan ikke gennemføres, da Kommissionen ikke er bemyndiget til at gøre det.
Jeg sagde det dengang, og Kommissionen har i stedet for gjort noget, som er langt vanskeligere, nemlig under de nuværende meget vanskelige vilkår at overtale medlemsstaterne til alligevel at tage fat på at udvikle en koordineret europæisk turismepolitik. Det kan ikke opnås på kort sigt, fordi vi som sagt ikke har kompetence til at regulere disse ting.
Vi fremlagde denne meddelelse i marts i år, den er blevet drøftet ved flere lejligheder med medlemsstaternes turistministre og er blevet positivt modtaget af dem, og den vil skabe en lang række nye muligheder, men jeg er ikke i stand til at forudsige, hvornår der kan tages konkrete skridt. Det er trist, men sådan er det.
Jeg foreslår, at vi fortsætter med at drøfte dette emne intensivt, og navnlig gør vores bedste for at sikre, at den europæiske forfatning træder i kraft. Så vil vi have helt nye muligheder for at handle på dette område, som - og her er jeg helt enig med Dem - er at stor betydning for Europas økonomiske fremtid.
Jeg er fuldstændig overbevist om, at turismen udgør et enormt potentiale for Europas økonomiske udvikling. Hvis der findes et område, hvor vi på grund af den globale økonomiske udvikling og befolkningsudviklingen kan forvente en stærk vækst, så er det helt sikkert inden for turisme. Kommissionen vil bestræbe sig på at tilskynde medlemsstaterne og de relevante erhvervsgrene til at udnytte dette potentiale fuldt ud ved hjælp af koordinerede tiltag. 
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou,
   Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Det emne, vi drøfter i dag, er utrolig relevant, da vi nu med stormskridt nærmer os den vigtigste og længste turistsæson, nemlig sommersæsonen, og det kan give os et bedre billede af, hvad turismen betyder for økonomisk udvikling, regional samhørighed, beskæftigelsen samt de europæiske borgeres sikkerhed og livskvalitet.
Turisme er en dynamisk aktivitet, som sammen med de dertil knyttede aktiviteter tegner sig for 11 % af Europas bruttonationalprodukt. Men både Lissabon-strategien og vores internationale konkurrenceevne tilsiger os at gøre endnu mere og udvikle dette område. Med denne mundtlige forespørgsel ønsker vi derfor at understrege det potentiale, som turismen kan bidrage med til EU's mål og de udfordringer, vi sammen står over for.
Vi mener, at hvis der er en politisk vilje og et stærkt engagement, kan mange af de foranstaltninger, der nævnes i Europa-Parlamentets beslutningsforslag, som hr. Queirós også nævner i sin mundtlige forespørgsel, gennemføres i praksis. Europæisk turisme kan blive mere synlig, man kan koordinere reklameindsatsen for turismen, koordinere identiteten i dens produkter og målsætninger og gøre den mere synlig og give den større kvalitet, både i resten af verden og i de europæiske borgeres øjne.
Jeg mener derfor, at vi, selv om vi ikke har en forfatning, kan samarbejde med den private sektor og med de offentlige myndigheder for at fremme nogle af disse aspekter. Det glæder mig, at kommissæren er enig med os, og vi er overbevist om, at han vil udnytte alle de muligheder, som Kommissionen har adgang til i form af arbejdsgrupper og fora, så vi alle kan opnå større viden om disse udfordringer. Det forhold, at de er nævnt i forfatningen, og vi alle har accepteret dem som en positiv kompetence i retning af en koordineret politik, er et aspekt, som gør det muligt for os at begynde at omsætte dem til praksis på en intelligent måde. 
Marta Vincenzi,
   Hr. formand, kære kolleger, hr. kommissær! I september 2005 vedtog Parlamentet en beslutning om bæredygtig turisme, og ca. en måned efter, nemlig på Malta den 21. oktober i et vigtigt, men så afgjort uformelt forum - her tænker jeg på forummet for virksomheder og brancheforeninger - havde jeg lejlighed til at lytte til Deres indlæg, hvor De ganske vist ikke henviste til parlamentsforhandlingen, men gentog mange af de betragtninger, som vi har fremsat her i Parlamentet og i udvalget.
Ved den lejlighed fremsatte De ikke nogen teorier om at droppe den europæiske turismepolitik, fordi forfatningen endnu ikke var blevet vedtaget. På det tidspunkt havde Frankrig og Nederlandene dog allerede stemt nej ved folkeafstemningerne.
Selv om det naturligvis er udelukket, at den fælles turismepolitik kan erstatte de nationale politikker, er der alligevel mulighed for et europæisk støtteindgreb. Denne støtte kan bestå i finansiel bistand og i gennemførelsen af et administrativt samarbejde, pilotprojekter og retningslinjer med henblik på iværksættelsen - sådan som erfaringen med strukturfondene viser - af en egentlig sektorpolitik, hvor man hjælper de offentlige organer og de økonomiske aktører med at træffe nogle valg.
Selv om det er umuligt at harmonisere medlemsstaternes lovgivningsbestemmelser og administrative bestemmelser, er det desuden stadig muligt for EU-institutionerne at gøre dette, når det viser sig nødvendigt for det indre markeds funktion eller med et specifikt retsgrundlag, sådan som det er tilfældet med forbrugerbeskyttelse, transport og miljøområdet. Derfor er der efter min mening ingen undskyldning for, at denne meddelelse er kørt fast, eller for manglen på en europæisk turismepolitik.
Hr. kommissær, jeg tror også, at et tættere forhold til Parlamentet ville gavne Deres rolle. 
Sepp Kusstatscher,
   Hr. formand! Jeg er enig med den foregående taler, fru Vincenzi, og tror også, at Kommissionen med lidt god vilje kan koordinere ikke så lidt, også selv om forfatningen ikke er trådt i kraft endnu. Jeg takker hr. Queiró for at have bragt dette emne på tale.
Jeg vil begrænse mig til to punkter, nemlig sæsonarbejde, som er blevet sat lidt til side, og turistbranchens bæredygtighed som helhed. At sæsonarbejde i turisterhvervet er et problem, blev understreget af ansete foredragsholdere og debatdeltagere på et møde i Bruxelles sidste torsdag. De negative følger berører primært de beskæftigede i turistbranchen, det være sig selvstændige eller lønmodtagere. I højsæsonen har de alt for meget at lave, og uden for turistsæsonen er de arbejdsløse. Det samme gælder turiststederne, som er overrendte noget af tiden, hvorefter de bliver til tomme spøgelsesbyer. Hvad er det, jeg prøver at sige? At Kommissionen bør forholde sig til denne uligevægt som et presserende europæisk problem og søge løsninger sammen med medlemsstaterne og regionerne.
Hvad bæredygtigheden angår, så er det hovedårsagen til, at Kommissionen efter min mening i højere grad bør gribe ind på turistområdet. Vi har eksempler nok på, at overdreven turisme har belastet naturen i en sådan grad, at hele natur- og kulturlandskaber er blevet ødelagt, hvilket så igen har undermineret det væsentlige økonomiske grundlag for turismen selv.
Den mest bæredygtige måde at rejse på er med jernbane. For ca. 100 år siden var jernbanen hovedtransportmidlet, men nu er den næsten gået helt i glemme. Det er vigtigt at genopdage jernbanens rolle i turisterhvervet. Det siger jeg som en, der har kørt i tog i otte timer for at komme til Strasbourg i dag. 
Zdzisław Zbigniew Podkański,
   . Hr. formand! Turisme er et vigtigt socialt, kulturelt og økonomisk fænomen. Den indebærer nogle udfordringer, som vi er nødt til at takle.
EU's udvidelse med de nye medlemsstater har betydet, at vi har skullet udforme en ny turistpolitik, som kan opfylde nuværende og kommende krav. Derfor er det godt, at Kommissionen har udarbejdet en relevant meddelelse om dette emne, og at Parlamentet den 8. september 2005 vedtog en beslutning om de nye perspektiver og udfordringer for en bæredygtig turisme i Europa. Nu er der gået ni måneder, men der er ikke sket noget som helst siden da. Lad os håbe, at hr. Queirós forespørgsel får Kommissionen til at gøre noget. Det er uacceptabelt at bruge den undskyldning, at vi ikke har en forfatning, for der var jo også turisme, før tanken om en forfatning opstod, og det vil der også være, selv om vi ikke får vedtaget en forfatning, og turisme kræver pleje og udvikling.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at minde Dem om, at der ud over det problem, der rejses i forespørgslen, også findes andre ikke mindre vigtige spørgsmål såsom udvikling af turismen i de nye medlemsstater og mere eller mindre ukendte regioner med uspolerede landskaber og en naturlig balance, hvor den traditionelle kultur i høj grad er levende. Vi bør især være opmærksomme på 'muren mod øst', eller med andre ord de fattigste regioner i EU, hvor man imidlertid finder det bedste udviklingspotentiale. Disse regioner kræver et særlig, omhyggeligt gennemtænkt program.
For de gamle medlemsstater og især de regioner, som generelt betragtes som attraktive, er problemet for mange turister med alle de følger, dette har, bl.a. tab af naturressourcer og materiel kultur. Et vigtigt aspekt er bevaring af historiske træbygninger, udnyttelse af historiske byer til turisme og oprettelse af et effektivt program for at gennemføre landboturisme i landdistrikter.
Lad os huske på, at investeringer i turisme er dem, der hurtigst giver overskud, at turisme har meget at tilbyde borgerne, men at udvikling af turisme uden en plan og kontrol skaber uoprettelig skade. 
Margie Sudre (PPE-DE ).
   - Hr. kommissær, kære kolleger! Turismen bidrager uomtvisteligt til vækst og beskæftigelse i EU, men sektoren har endnu ikke formået at overvinde den ufattelige kløft mellem de fornuftige forslag, der stilles for at gøre dette erhverv mere dynamisk og bæredygtigt, og den manglende iværksættelse af konkrete og umiddelbare initiativer. Skal det ses som udtryk for politikernes manglende interesse for turismen? Hvis de forslag, der er stillet i den beslutning, Europa-Parlamentet vedtog for nogle måneder siden, blev gennemført, kunne de tjene som en betydelig løftestang for udvikling af denne sektor.
Det er helt afgørende, at der føres en fælles kampagne for Europa som turistmål ved koordinering og ved samarbejde mellem offentlige og private aktører. Vi må begrænse, ja, fjerne de negative konsekvenser af sæsonmæssige udsving, sådan som hr. Queiró så udmærket påpegede. Det forudsætter, at der udvikles nye former for bæredygtig turisme, såsom turisme med fokus på landboliv, på vandreture, på cykelture eller ridning. Det forudsætter også, at man fjerner de forhindringer, nogle dele af befolkningen møder, når de ønsker at rejse, men oplever, at det er vanskeligt på grund af manglende infrastrukturer og anlæg. Jeg tænker i den forbindelse på ældre og handicappede.
Kommissionen skylder, hvad angår initiativerne til fordel for turismen, at sikre en højere grad af sammenhæng med andre hermed forbundne fællesskabspolitikker. Ethvert projekt, som har indvirkning på turismen, bør således være identificeret allerede ved iværksættelsen af Kommissionens arbejdsprogram. Opmærksomheden bør via en sådan tværgående politik i særlig grad være rettet mod regioner, som lider under naturbestemte og strukturelle handicap. Jeg tænker i den forbindelse på regionerne i den yderste periferi og øerne samt de nye medlemsstater.
Det vil efter min opfattelse være ønskeligt, at Europa-Parlamentet fremover i højere grad inddrages i de beslutninger, der træffes, og at man omsider tager hensyn til de forslag, der stilles af en forsamling, som repræsenterer de europæiske borgere. I en tid hvor borgerne nærer mistillid til de politiske magthavere, er der grund til at imødekomme Europa-Parlamentets henstillinger, hvilket utvivlsomt vil være det bedste middel til at genskabe tilliden til institutionerne. 
Emanuel Jardim Fernandes (PSE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, kære kolleger! Et større engagement fra de europæiske institutioners side er en afgørende forudsætning, hvis en bæredygtig udvikling af turismen skal fremmes. Jeg deler derfor de bestræbelser, der ligger bag hr. Queirós spørgsmål. Jeg kommer nemlig fra et land, Portugal, og mere præcist fra en region i den yderste periferi, Madeira, hvor turismen er et af de vigtigste faktorer i den økonomiske og sociale udvikling. Selvom turisme hører under medlemsstaternes beføjelser, har Unionen en vigtig rolle at spille på dette område i kraft af de politiske retningslinjer og tiltag, der besluttes på europæisk plan.
Unionens foranstaltninger til støtte, koordination og supplement af medlemsstaternes indsats giver - som det også fremgår af den endnu ikke ratificerede traktat - de nationale politikker og initiativer for turismens bæredygtige udvikling en betydelig merværdi. Jeg vil gerne henvise til to forhold, der taler for en indsats på europæisk plan. Turismens store økonomiske og sociale betydning vil sammen med de nye informations- og kommunikationsteknologier og den innovation, som den stimulerer, gøre denne til en af de sektorer, der bedst fremmer konkurrenceevne og jobskabelse, sådan som Lissabon-strategien tilsigter. Det andet er det forhold, at Unionen er verdens største turistmål, og dens borgere dem, der mest bruger turisttjenesterne og efterspørger EU's turistmål.
Ud fra den nævnte kompetencefordeling mellem Unionen og medlemsstaterne, hvad angår turisme, og behovet for større samvirke og sammenhæng mellem Unionens, medlemsstaternes og regionernes indsats, mener jeg derfor, at der bør være tæt samarbejde, samordning og udveksling af oplysninger ikke kun mellem Unionen og dens medlemsstater og regioner, men også mellem Unionens egne institutioner, Parlamentet, Kommissionen og Rådet. Deraf det moralsk vigtige i at opildne Kommissionen og Rådet til at følge op på de meget relevante initiativer, som Parlamentet har foreslået, om en bæredygtig udvikling, især forslagene om førsteklasses europæiske turistmål, EU-mærkning samt sikkerhedsgaranti og beskyttelse af turisternes rettigheder. 
Stanisław Jałowiecki (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Ikke alene har Transportudvalget fået påduttet turisme som en slags reservehjul, men dertil kommer, at vi drøfter det så sent her i aften. Det er svært at sætte turisme i forbindelse med natten.
Nogle af de mest interessante programmer, der har stor betydning for turismen, er programmerne for fornyelse af landdistrikterne. De har den længste tradition I Tyskland og Østrig og er nu langsomt ved at blive indført i andre lande såsom Polen. Men de er udelukkende rettet mod lokalområder, og der ydes undertiden regional støtte til dem.
Deres anerkendte værdi betyder imidlertid, at de bør sættes i centrum for EU's søgelys, og de er naturligvis også af økonomisk interesse. Derfor stiller jeg et meget specifikt spørgsmål: Kan Kommissionen ikke overveje at oprette et særprogram til fremme af og økonomisk støtte til fornyelse i landdistrikterne? Vil det ikke kunne betale sig at fokusere på den slags initiativer i betydeligt større omfang end nu? For mig er det retoriske spørgsmål, men jeg vil bede Kommissionen om at komme med et svar, der ikke bare er retorisk. 
Nikolaos Sifunakis (PSE ).
   - ( Hr. formand, hr. kommissær! Vi har hørt, at der er gået tre år siden Kommissionens meddelelse og næsten et år siden Parlamentets godkendelse af betænkningen om specifikke initiativer. Og nu indser vi, at der faktisk ikke er gjort fremskridt.
Selv om det hører under medlemsstaternes aktivitetsområde, har turismen også stor indflydelse på Fællesskabets politikker, og derfor skal vi udtømme alle muligheder for at fremme en bæredygtig europæisk turisme gennem regionalpolitikken og politikken for udvikling af landdistrikter. Medlemmerne har med rette talt om fornyelse og Euro-Middelhavs-samarbejdet, beskæftigelsespolitik, politikker for uddannelse, undervisning og transport og forbrugerbeskyttelse.
For at styrke turismen kan der træffes foranstaltninger, som beskytter alternative former for turisme, f.eks. udvikling af det naturskabte landskab og det historiske kulturlandskab og styrkelse af dette gennem eksisterende programmer ved at turismevirksomheder fremmer tematurisme (økologisk turisme, vandreture osv.) i umættede turistområder. Andre foranstaltninger kan være indførelse af et særprogram for den tredje alder, især for højsæsonen, indførelse af et turistdestinationstegn og indførelse af bestemmelser for at sikre bedre adgang for handicappede. Kommissionen kan tilføre turismen værdi gennem sådanne initiativer. 
Antonio López-Istúriz White (PPE-DE ).
   - Hr. formand! Jeg vil gerne gentage, at jeg bifalder disse turistinitiativer, som vores meget gode ven hr. Queiró gør os opmærksom på.
Turisme er en af vores største og mest konkurrencedygtige industrier med et stort vækstpotentiale. Turisme repræsenterer i mange henseender velstand. Turisme skaber mange arbejdspladser.
Undersøgelser viser, at jobskabelsen i turistsektoren er halvanden gang større og hurtigere end i andre industrisektorer. Den indebærer store udviklingsmuligheder for landdistrikterne, den skaber enorme investeringer i infrastruktur og forbedrer levevilkårene for lokalbefolkningen og selvfølgelig også for turisterne.
Den velstand, som turismen skaber, er ikke kun af økonomisk art. Turisme styrker miljøet og den lokale kultur, f.eks. fordi myndighederne restaurerer monumenter, åbner museer, etablerer naturparker osv. Og vigtigst af alt har turismen stor betydning for menneskene, den beriger dem med kultur og øger deres miljøbevidsthed og sociale viden. Derfor er den et vigtigt redskab til at sikre social og regional integration.
Af alle disse grunde vil jeg bede Kommissionen udvise lidt fantasi og sammen med alle involverede parter og selvfølgelig i samarbejde med Europa-Parlamentet undersøge muligheden af en eller anden form for bestemmelse, så medlemsstater med stærke turistindustrier kan indføre foranstaltninger i deres nationale strategier og operationelle programmer, der gør det muligt for regionerne at gennemføre og finansiere projekter, der er i overensstemmelse med udviklingen af en bæredygtig turisme, som er tilpasset de lokale forhold og muligheder.
Hvis der findes en ægte vilje til at gennemføre Lissabon-målsætningerne, kræver dette initiativ i det mindste fælles overvejelser. 
Joseph Muscat (PSE ).
   - Tak, hr. formand! Hr. kommissær, jeg skal undlade at gentage, hvad mine kolleger allerede har sagt. Jeg vil blot stille et par specifikke spørgsmål vedrørende det, De har sagt. For det første i forbindelse med det turismeforum, der fandt sted på Malta, hvor De sagde, at forordningerne vedrørende turistsektoren nu skal strømlines. Hvor langt er denne proces? Hvor langt er vi fra de to hundrede og halvtreds forskellige love, der har indvirkning på turismesektoren? For det andet, hvad kan vi gøre for at udøve et større pres, så restaurationsbranchen kan nyde godt af en nedsat momssatsen? Vi kan komme med masser af fine ord, men denne sektor har brug for praktisk hjælp. Når alt kommer til alt skal vi have truffet nogle konkrete foranstaltninger. For det tredje, er der foretaget en undersøgelse af, hvilke følger det vil have for turistsektoren, at det er blevet dyrere for borgere fra tredjelande at betale for visum til EU? Det er en sektor, som mange af de regioner, der er repræsenteret her, er afhængig af. Endelig skal vi også se på vores forordninger, undersøge, hvordan de påvirker vores havnes konkurrenceevnen for de krydstogtskibe og de forretningsaktiviteter, de bringer med sig.
Tak. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet. 

