Подготовка на срещата на високо равнище на Г20 на 2 април - с участието на Гордън Браун, министър-председател на Обединеното кралство, член на Европейския съвет (разискване)
Председател
Госпожи и господа, колеги, за мен е голямо удоволствие да приветствам днес тук министър-председателя на Обединеното кралство, Гордън Браун. Добре дошли в Европейския парламент, г-н министър-председател.
(Ръкопляскания)
Министър-председателят ще направи изказване пред Европейския парламент относно подготовката за срещата на високо равнище на Г20 следващата седмица. Тази среща на високо равнище, която ще се състои в Лондон в четвъртък, 2 април 2009 г., ще се проведе в критичен динамичен момент от борбата срещу сегашната международна икономическа и финансова криза. Тя предлага изключително важна възможност на ръководителите и на индустриализирания свят, и на нововъзникващите икономики да работят заедно по общ дневен ред за постигане на незабавна икономическа стабилност и за възстановяване в по-дългосрочен план. По време на срещата на високо равнище в Лондон трябва да се постигне съгласие по макроикономическите политики и регулаторните структури, които могат да ни изведат от настоящата криза и да се установи по-добра, по-устойчива рамка за в бъдеще.
Като председател на Г20 Гордън Браун осъществява активно ръководство в международен план в период, който се оказва един от най-трудните в новата история. Бързината, с която той допринесе за развитието на Г20 като нов инструмент за международно икономическо управление, е както обнадеждаваща, така и впечатляваща. Министър-председателят оказа силно и положително въздействие и като показа как Обединеното кралство може да работи ефективно със своите партньори в Европейския съюз, където заедно намираме иновативни решения на множеството общи предизвикателства, с които се сблъскваме.
Винаги съм считал, че е изключително важно Великобритания да се ангажира с ролята на централен играч в Европейския съюз.
(Ръкопляскания)
Г-н министър-председател, ние силно приветстваме Вашата решимост да играете такава роля.
За мен е голямо удоволствие да дам думата на британския министър-председател Гордън Браун.
(Ръкопляскания)
Gordon Brown
министър-председател на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия. - (EN) Г-н председател, позволете ми да Ви благодаря за тази особена чест да получа покана да говоря пред Вас, както и за успешното Ви председателство на Парламента. Позволете ми да благодаря на вас, евродепутати и членове на Европейската комисия, ръководена от председателя Барозу - именно благодарение на труда на всички вас и на поколенията, чието дело надграждаме, днес се радваме на една Европа на мира и единството, която действително ще намери място сред най-прекрасните постижения на човешката история и която днес е лъч на надежда за целия свят.
(Ръкопляскания)
И ако някой, в някоя страна или на някой континент, има каквито и да било съмнения за това как човешката воля и смелостта на избраните представители могат да съградят ново бъдеще след десетилетия на отчаяние, нека просто си помисли как преди 60 години европейците говореха за дълбоко вкоренени отколешни вражди и за взаимоотношения, които никога не могат да се подобрят. Те говореха за безжалостна, продължителна и ожесточена Студена война. Те не вярваха, че е възможно в нашата Европа някога да настане пълен мир, камо ли, че тя може да се обедини и да постигне взаимодействие.
И нека си помисли как днес, след години на сътрудничество и единство, никой освен тези с крайни политически убеждения не би се усъмнил, че заедно сме по-силни и по-защитени от когато и да било в периода на разделение.
(Ръкопляскания)
На 9 ноември тази година ще честваме 20-та годишнина от събитие, което категорично следва да се счита за едно от най-силно определящите живота на всеки един от нас в този Парламент - падането на Берлинската стена. Това беше стена, разрушена от непоколебимостта на хора, решили твърдо, че никога вече не ще позволят на никакви прегради, никакви заплахи или репресии да разделят хората в Европа.
Приятели, днес няма стара Европа, няма нова Европа, няма Източна или Западна Европа. Има само една Европа и тя е нашата родна Европа.
Стоя тук, изпълнен с гордост, че съм британец, изпълнен с гордост, че съм европеец, представляващ страна, която не гледа на себе си като на остров, откъснат от Европа, а като на страна в центъра на Европа - не в някое попътно течение, а в главното русло на Европа.
(Ръкопляскания)
Затова се гордея и че британският парламент ратифицира с голямо мнозинство Договора от Лисабон.
(Силни ръкопляскания)
Считам, че ние, в Европа, имаме уникалната възможност да поведем света за посрещане на изцяло новите и много важни предизвикателства на глобализацията, които ни очакват. Имаме тази уникална възможност поради онова, което сме постигнали в нашия Съюз. Искам да благодаря на членовете на Европейския парламент. Всички вие трябва да се гордеете с онова, което постигнахме заедно - най-чудесния и най-големия единен пазар в света, който сега предоставя възможности на 500 милиона души, както и най-успешния опит за икономическо сътрудничество в целия свят. Трябва да се гордеете, че това е постижение на Европейския съюз.
Трябва да се гордеете и с всеобхватната рамка за опазване на околната среда, която градим - определящо постижение на европейската координация, като този континент е първият в света, който недвусмислено пое по пътя към ниско въглеродната икономика.
(Ръкопляскания)
Трябва да се гордеете и с това, че чрез най-голямата програма за предоставяне на помощ в света Европейският съюз се ангажира най-трайно със спасяването и промяната на живота на хората навсякъде по света.
Толкова много от потребителските права и правата на работното място, от които всички ние се ползваме в цяла Европа, са резултат от кампании, водени от отделни членове на този Парламент и групировки в него.
Да не забравяме, че Европейският съюз разполага с най-всеобхватната социална защита в целия свят - набор от права и задължения, които се увеличиха за хората от Великобритания, когато - заявявам го с гордост - нашето правителство въведе във Великобритания европейските разпоредби в социалната сфера.
Г-н председател, тези успехи на Европа биха били невъзможни без сътрудничеството между народите, което Вие и този Парламент осигурихте. Да, виждаме как се засилва единството чрез срещи на официални представители на различни страни. Да, съзираме единството, когато лидери се срещат с лидери. Но единството, което ще остане трайно, е демократичното единство, което се корени в общите ценности на хората, представени сега в този Парламент, и по-силно от договори, по-силно от институции и по-силно от отделни лица ни обединяват именно тези определящи ценности - нашата вяра, като Европейски съюз, че свободата, икономическият прогрес и социалната справедливост или напредват заедно, или не бележат никакъв възход.
Това са ценностите в основата на поуките, които извлякохме, докато работихме заедно - истината, че свободата никога не бива да се превръща в слободия, че пазарите трябва да са свободни, но никога освободени от ценности, както и вярата, че справедливостта е по-важна от липсата на намеса.
По време на тази криза научихме и че богатството не е особено ценно за обществото, освен ако служи и на други, не само на богатите. Съкровищата са ценни само когато обогатяват не отделни общности, а всички.
Това не е просто политическата ни философия - в Европа вярваме в тези истини, защото сме ги усвоили в живота, в работата, която сме вършили в страните си.
Сега, в разгара на глобална криза със скорост, обхват и мащаб почти без прецедент в историята, искам да обсъдя с вас как, като прилагат тези ценности, които вече са част от нашето ДНК - тези поуки, които усвоихме в Европа с течение на времето - Европа и светът могат да се издигнат до висотата на четирите големи предизвикателства на глобализацията: финансова нестабилност в свят на мигновено придвижване на капиталови потоци в глобален мащаб, деградация на околната среда в свят на енергийни дефицити, екстремизъм и свързана с него заплаха за сигурността в свят на безпрецедентна мобилност и растяща бедност в свят на задълбочаващо се неравенство.
Искам да се спра и на това как при наличието на глобална икономика, управлявана правилно чрез съвместната ни работа, милиарди хора в Азия и в други райони, много от които са само производители на техни стоки, могат да станат утрешни потребители на наши стоки, как през следващите двадесет години можем да станем свидетели на най-голямото нарастване на работните места и доходите на средната класа, които някога са наблюдавани, и как въпреки всички проблеми, които имаме днес, можем да предвидим една световна икономика, чийто размер ще се удвои, което ще създаде нови възможности за всички нас във всички наши страни.
Искам да говоря за това как от един свят, който днес изглежда неустойчив, лишен от безопасност и равенство, можем да изградим едно истински глобално общество с устойчивост за всички, сигурност за всички и справедливост за всички.
Нека повторя: считам, че Европейският съюз е в уникално положение, което му позволява да бъде водач в изграждането на това бъдеще, именно защото през последните 60 години сме доказали, че ние като Европа можем да посрещнем и преодолеем предизвикателствата на трансграничното сътрудничество, на координацията на народи и на изграждане на единство от многообразието.
Някои от вас със сигурност знаят, че в продължение на много години привеждам доводи в подкрепа на една глобална Европа и в подкрепа на икономическите реформи, чрез които тя ще стане реалност. Знам, че някои критици застъпиха тезата, че повече съм подкрепял глобалните действия, защото по-малко съм подкрепял европейските. Но през последните години аз се аргументирах така силно именно защото пламенно желая Европа да бъде водеща на световната сцена и защото вярвам, че европейските страни, обединили се около ценностите свобода, справедливост и отговорност, имат толкова много да предложат на света в процеса и на неговото обединяване.
Искам да видя глобализация, която е открита, със свободна търговия и гъвкава, но и която се реформира, която приобщава и която е устойчива. Това е посланието, което в този период на най-големи икономически изпитания Европа може да изпрати на останалата част от света и да сподели с нея.
Днес, както знаете, в света бушува международен ураган. Никоя европейска страна не е застрахована срещу неговото въздействие. Той връхлита върху всяко предприятие, всеки работещ, всеки собственик на жилище и всяко семейство.
Да бъдем честни помежду си: глобалната ни икономическа система се разви и изкриви по начини, които противоречат на ценностите, които възхваляваме и насърчаваме в нашите семейства, в нашите общности и във всяка друга част от нашия живот - ценности като справедливостта към другите и поемането на отговорност, уважението към упорития труд и въздържането от поощряване на безотговорните крайности.
Сложните продукти като дериватите в банковото дело, които трябваше да разпръснат риска по целия свят, вместо това разнесоха зараза. Повече не можем да позволяваме прехвърляне на риск по целия свят без отговорност. Заявявам, че сега всяка част от сенчеста банкова система трябва да попадне в обхвата на мрежата от надзорни органи.
(Ръкопляскания)
Въведените пазарни ограничения, съгласувани в една страна или регион, се сриват под напора на глобалната конкуренция между всички страни. Заявявам, че не е достатъчно да се обещае саморегулиране и да се позволи надпревара до достигане на дъното: трябва да постигнем съгласие по международни стандарти за прозрачност, оповестяване и - да - за възнаграждение също.
(Ръкопляскания)
Знаем, че по същия начин, по който пресича националните граници, глобализацията пристъпва и моралните предели. Както сме установили на свой гръб, проблемът със стихийните свободни пазари в лишена от надзор пазарна среда е, че при тях всички взаимоотношения могат да се сведат до сделки, всяка мотивация - до лична изгода, всяко чувство за ценност - до потребителски избор и всяко чувство за стойност - до етикет с цена.
Но едно добро общество и една добра икономика се нуждаят от силно чувство за ценности. Не ценности, които се пораждат от пазара, а такива, които ние въвеждаме на пазара, стабилни добродетели като честност, отговорност, справедливост и оценяване на упорития труд - добродетели, които произтичат не от пазарите, а наистина от сърцето.
И така, използвайки като отправна точка нашия дебат днес, тъй като се подготвяме за срещата на високо равнище в Лондон следващата седмица, предлагам ние, Европа, да поемем централната роля при замяната на така наречения в миналото Вашингтонски консенсус с нов и принципен икономически консенсус на нашето време.
Изправени пред всички тези глобални проблеми, не можем да стоим на едно място. Трябва да действаме. Разбира се, имаме избор и знам, че за някои изкушението е да откликнат на тази нова несигурност, като се оттеглят - да се постараят да се почувстват в безопасност, като се опитат да издърпат подвижния мост и да върнат времето назад. Но аз ви казвам, че ако има нещо, което знаем от миналото, от историята, то е, че протекционизмът е политиката на пораженството, политиката на отстъплението и политиката на страха и че в края на краищата той не осигурява защита абсолютно на никого.
(Ръкопляскания)
Вместо да се насочваме към скалите на изолацията, нека заедно да начертаем маршрута на сътрудничеството. Това е в съзвучие с националните интереси на всички ни. Затова предлагам Европа да поеме водещата роля в един смел план, с който да се гарантира, че сега всеки континент ще внесе промените в своята банкова система, които ще прокарат пътя към общото благоденствие, че всяка страна ще участва и ще сътрудничи при определянето на глобалните стандарти за финансово регулиране и че всеки континент ще инжектира ресурсите, необходими за сигурен икономически растеж и работни места.
Какъв е дневният ред? Първо, пазарът съществува, за да ни служи; ние не сме тук, за да служим на пазара. Затова ние във Великобритания, други страни в Европа, а вчера и Америка, снехме несигурността от банковия сектор, за да стимулираме възобновяването на кредитирането за онези хора, които се нуждаят от него, за да продължат обичайния си живот в едно необичайно време. Считам, че общите принципи, на които се основават плановете на САЩ, Обединеното кралство и Европа за изчистване на балансите на банките ще допринесат за повторно изграждане на доверие и ще спомогнат за възобновяване на предоставянето на кредити на икономиката в по-широк смисъл.
За пръв път в историята имаме консенсус в целия свят, който е отразен в доклада de Larosière, в доклада за Г30 на Paul Volcker, в доклада Turner в Обединеното кралство и в реформата за финансова стабилност, че в интерес на защитата на спестяванията на населението в цяла Европа и в целия свят следва да се създадат строги регулаторни стандарти, които да се прилагат и да се подлагат на пълен мониторинг не само в една страна, а на всеки континент в света.
Считам, че за пръв път можем да постигнем споразумение и по големите промени, необходими за координираните действия, които ще известят началото на края за офшорните зони от типа "данъчен рай" и офшорните центрове.
(Ръкопляскания)
Нека заедно да заявим, че нашите разпоредби следва да се прилагат спрямо всяка банка, навсякъде, по всяко време, без право на изключване на сенчеста банкова система и без скривалище в която и да било част на света за тези, които избягват данъците и отказват да платят своя справедлив дял.
Знаем също така, че един световен фискален и паричен стимул за нашата икономика може да бъде два пъти по-ефективен във всяка страна, ако се възприеме от всички страни. Смятам, че тази година сме свидетели на най-големите намаления на лихвените проценти, които светът е виждал досега и че сме свидетели на прилагането на най-големия фискален стимул, по който светът е постигал съгласие досега.
Уверен съм, че на срещата на високо равнище в Лондон могат да се допълнят мерките, по които преди няколко дни постигнаха съгласие Европейският съвет и министрите на финансите на Г20. Ще направим всичко необходимо, за да постигнем нужните ни работни места и растеж. Предполагам, че цяла Европа ще се съгласи с думите на президента Обама, че действията ни трябва да са трайни и енергични до постигане на възстановяването.
Ние имаме отговорност и пред безработните. Считам, че никой не бива да е безработен в продължение на месеци, без да му се предлага обучение, работно място или помощ за намиране на работа и че никой завършващ ученик не бива да остава извън училище и без работа продължително време, без да му се предложи шанс да придобие уменията, които ще са му необходими в бъдеще.
Убеден съм също, че по време на тази криза трябва да предприемем спешни, сериозни и широкомащабни действия, за да изградим среда за възстановяване на ниските стойности на въглеродните емисии и да постигнем устойчивост на нашите икономики. Европа беше начело на индустриалната революция, а сега може да е водеща в нисковъглеродната революция - чрез инвестиции в енергийната ефективност, чрез разширяване на възобновяемите енергийни източници и ядрената енергетика, чрез демонстриране на улавяне и съхранение на въглерод, чрез разработката на интелигентна електропреносна мрежа и пускане в масова продажба на електрически автомобили и превозни средства с много ниски въглеродни емисии. Затова съм горд, че съм част от европейския пакет 2020 относно енергетиката и изменението на климата, по който постигнахме съгласие през декември 2008 г. - решение на Парламента, което също така наложи най-високите норми за световно лидерство по пътя към постигане на споразумение за изменението на климата, каквото всички ние искаме да видим в Копенхаген по-късно тази година.
(Ръкопляскания)
Онова, което преживяваме понастоящем в някои от страните на централна и източна Европа, показва защо трябва отново да изградим международното икономическо сътрудничество за оказване на помощ на страните винаги когато се нуждаят от такава.
Един нов, реформиран Международен валутен фонд, с по-голямо представителство на нововъзникващите икономики, което приветстваме и който следва да разполага с ресурс от минимум 500 млрд. USD - двойно по-голям от настоящия - трябва да бъде оправомощен да съдейства на страни, които се сблъскват с изтичане на капитал, да подпомагат преустройството на капацитета на своите банки и да им осигуряват възможности за възстановяване на кредитирането на техните промишлени предприятия. Искам Международен валутен фонд, който не просто реагира на кризи, а предотвратява кризи, и искам Световна банка, която разполага с ресурси за предотвратяване на бедността и за улесняване, в период на разпадане на търговското кредитиране, на разширяването на търговията в целия свят.
Тъй като помним и честваме толкова успешното разширение на нашия Европейски съюз и на Парламента и посрещането на нови членове на нашето семейство, сега аз заявявам пред държавите-членки на Европейския съюз от източна Европа: ние никога няма да ви изоставим в беда. Ще направим всичко, което е по силите ни, за да сме до вас.
(Ръкопляскания)
Не бива да забравяме и че за стотици милиони хора в най-бедните страни, доведени до крайна бедност, тази криза е дори въпрос на живот и смърт. Суровата истина е, че тъй като банките могат да фалират, а пазарите и търговията - да се сринат, половин милион повече деца - общо десет и половина милиона деца - ще намерят смъртта си тази година, защото са буквално твърде бедни, за да живеят. Десет и половина милиона деца не е просто статистическа цифра. Това е едно дете, после второ дете, сетне трето дете, след това четвърто; всяко от тях не е просто дете, а нечие дете; за всяко от тях - погребение, което изобщо не е трябвало да се случва; всяко от тях - живот, който би могъл да е спасен - трагедия, която, нанася удар много дълбоко в душата ми, а вярвам - и във вашите.
(Ръкопляскания)
Трудното за нас време никога не бива да се превръща в извинение за това, че обръщаме гръб на най-бедните в света или че позволяваме банковите фалити да доведат до неспазени обещания за помощ и да служат за оправдание. Вместо да позволим на тържествените ни европейски обещания за оказване на помощ да заприличат само на намерения, после - на неясни стремежи, и накрая, на трагично тихи предателства, трябва да удвоим усилията си и да се постараем точно нашето поколение най-после да изпрати бедността в историята.
(Ръкопляскания)
Заедно можем да постигнем най-големия финансов стимул, най-голямото намаление на лихвените проценти, най-голямата реформа в нашата международна финансова система, първите международни принципи, регламентиращи възнагражденията в банковия сектор и стандартите в банковото дело, първите всеобхватни мерки в целия свят срещу страните и зоните от типа "данъчен рай" и, за пръв път по време на световна криза, нова и допълнителна помощ за бедните.
Как изграждаме този световен консенсус за глобалните промени, които са ни нужни? Искам да отбележа, че една от големите възможности пред нас е съвместната работа между Европа и всеки друг континент. Днес искам също така да изтъкна, че Европа и Америка могат да работят заедно в по-тясно сътрудничество.
Вчера разговарях с президента Обама за онова, за което искам да говоря пред вас днес: една нова ера на засилено сътрудничество между Европа и Америка. Никога през последните години не сме имали американско ръководство с такова желание за сътрудничество с Европа на всички равнища по въпросите на финансовата стабилност, изменението на климата, сигурността и развитието. Рядко се е случвало такова сътрудничество да е така очевидно изгодно за целия свят.
Започвайки от срещата на високо равнище ЕС-САЩ след няколко дни, когато президентът Обама пристигне в Прага, можем да трансформираме тази среща на високо равнище от обикновена годишна среща в постоянно нарастващо партньорство за обезпечаване на глобалната промяна, от която се нуждае светът днес.
Помислете за всички видове напредък, за чието постигане ние - Европа и Америка - можем да работим заедно в една нова ера на трансатлантическо сътрудничество. Да работим заедно за ново световно споразумение за изменението на климата - споразумение за изменението на климата, инициирано по време на срещата на Г8 през 2005 г. от канцлера Меркел - за най-голямото намаление на въглеродните емисии, на което светът е бил свидетел досега. Да работим заедно, Европа и Америка, за да осуетим растящата заплаха от терористични удари от Пакистан и Афганистан, които могат да бъдат нанесени по всяко време по улиците на всяка от нашите страни.
Нека сега, когато Франция, под ръководството на президента Саркози, се завърна в командването на НАТО, Европа и Америка да заработят заедно за постигането на нещо, което някога беше мечта, но сега, според мен, е възможно: свят, в който не се разпространяват ядрени оръжия и в който ядрените сили постигат съгласие за реално намаляване на своите арсенали от ядрени оръжия.
(Ръкопляскания)
Да работим заедно и по един спешен и наложителен въпрос, на чието решение всички искаме да сме свидетели през живота си - нещо, за което вярвам, че всички партии в Парламента мечтаят: мир в Близкия Изток с безопасен Израел в съседство с жизнеспособна Палестинска държава.
(Ръкопляскания)
Но най-непосредственият и най-спешно необходим дар от нашето европейско-американско сътрудничество може да е това, че в резултат на нашите действия ще има повече работни места, повече фирми и повече търговия, когато работим заедно за посрещането и преодоляването на тези големи финансови предизвикателства на нашето време.
На един от най-прочутите европейци, Микеланджело, принадлежат думите, че е по-добре да се целиш твърде високо и да не достигнеш целта, отколкото да се целиш твърде ниско и да постигнеш успех. Между тези възможности трябва да се избира, според Микеланджело, и пред тях сме изправени сега, защото, като оглеждам Парламента днес, виждам, че всички ние тук не сме само свидетели и не сме само зрители, а потенциални творци на промяната, свободни да моделираме собствената си съдба.
Хората на Европа не трябва да са подчинени на събитията. Независимо какви са тези събития, ние можем да сме техни господари. И нека да се говори за нас, че в най-тежките периоди, в най-дълбоките сривове сме запазвали своята вяра в бъдещето и заедно сме прекроявали и обновявали световния ред на нашето време.
Считам, че едва след като бъде написана историята, ще можем истински да осъзнаем диапазона и мащаба на необичайните предизвикателства, с които сега трябва да се справя всяка страна на всеки континент в резултат на глобализацията. Това е нещо повече от момент на промяна в общата ни история. Това е свят на промени и трябва да си напомняме, че най-епохалните десетилетия в европейската история никога не са били изцяло разбирани в момента на протичането им.
Ако обърнем поглед назад, към Ренесанса - една от най-великите епохи, през които е преминал светът, няма да можем да свържем неговото въздействие върху света с една единствена дата, с един човек или с отделно достижение. Или Просвещението - не можем да кажем със сигурност кога, от кого или как е поставено неговото начало, а само че днешна Европа и днешният свят не биха могли да съществуват без него. Когато обърнем поглед назад, към Индустриалната революция, не можем да посочим конкретен ден, в който е бил даден сигнал и тя е започнала, или да откроим само един изобретател или предприемач, или някакъв неин ръководен орган. Днес можем само да кажем, по отношение на събитията, които не са били изцяло разбрани навремето, че всички ние се ползваме от благата, които те са донесли.
Нашето поколение е изправено пред свят от промени, който все още не се осъзнава напълно, в който можем да ускоряваме или забавяме прогреса чрез неизброимите решения, които взимаме всеки ден. Аз призовавам, в този свят на изумителни промени - изменение в климата, екологични искания, енергийни потребности, риск от тероризъм, бедност и неравенство, с които трябва да се борим, финансова криза, с която трябва да се справяме - нека не се затваряме в протекционизма, който е пътят към гибелта.
Нека това бъде нашият завет: че сме предвидили и после моделирали едно истински глобално общество за новото ни време, че вместо глобализацията да е сила на несправедливостта и неравенството, ние сме я превърнали в сила на справедливостта в глобален мащаб; и че Европа, изправена пред най-трудните предизвикателства, обединена, създадена на базата на общи идеали и основаваща се на споделени ценности, е спомогнала за повторното изграждане на този свят.
(Продължителни ръкопляскания)
Председател
Г-н министър-председател, искам да Ви благодаря от името на Европейския парламент за забележителната Ви реч тук пред нас.
(Ръкопляскания)
А сега за мен е удоволствие да поканя председателя на Европейската комисия, г-н Жозе Мануел Барозу.
José Manuel Barroso
председател на Комисията. - (EN) Г-н председател, срещата на високо равнище на Г-20 в Лондон ще бъде крайъгълен камък за глобалния отговор на световната криза. Твърдо уверен съм, че под председателството на министър-председателя Гордън Браун тази среща ще бъде успешна.
Инициативата за глобален отговор на световната криза дойде от Европа. Припомням, че двамата с президента Саркози посетихме Кемп Дейвид, за да предложим глобален отговор на президента Буш. Срещата на високо равнище на Г-20 във Вашингтон през м. ноември 2008 г. беше именно резултатът от обединените ни усилия.
Следователно Европа носи особена отговорност в сегашния процес Г-20. Ние искаме срещата на високо равнище в Лондон да бъде успешна и аз съм сигурен, че ще бъде. Европа ще бъдат обединена в Лондон и с единно послание. Както 27-те държави-членки се споразумяха миналата седмица в Европейския съвет, ние ще имаме решителна програма за действия в Лондон. Искаме конкретни резултати за стимулиране на световната икономика и за регулиране на всички финансови участници, от банките и хедж фондовете до нови правила за агенциите за кредитен рейтинг.
Трябва да покажем ясно, че няма противопоставяне между стимулирането на икономиката и подобряването на регулирането - имаме нужда и от двете. В действителност трябва да стигнем и по-далеч: трябва също така да отхвърлим всички форми на икономически национализъм и протекционизъм и да подновим нашите ангажименти към по-слабо развитите държави, като се уверим, че Европа съблюдава Целите на хилядолетието за развитие.
Икономическият спад е особено тежък. Затова е необходимо да осигурим координирано стимулиране на икономиката чрез подкрепа за общото търсене. Европейският съюз вече прави много на този фронт: общите ни фискални усилия, съчетаващи дискреционни действия и автоматични стабилизатори, са почти 4 % от БВП.
Сега трябва да прилагаме нашите планове за възстановяване енергично. Знаем какво трябва да направим: да пуснем отново потока на заемите, да запазим работните места, да повишим квалификацията на хората в очакване на фазата на подем, да продължим да инвестираме в производителността и европейската конкурентоспособност. Комисията ще наблюдава и оценява действията на държавите-членки за координиране на общия отговор на кризата.
Относно финансовото регулиране Европейският съюз желае да стигне по-далеч: никакви финансови продукти, институции, пазари или юрисдикция не трябва да бъдат освободени от регулиране. Но не регулиране заради самото регулиране - трябва ни по-голямо регулиране, защото са ни необходими отново нормално функциониращи пазари, финансиране и инвестиции. Само така доверието ще бъде възстановено, а доверието е ключов момент. Връщането на етиката във финансовата система също е условие за доверието, което ни е необходимо в отворените икономики.
Европейският съюз вече работи в това отношение: представени са предложения за капиталовата адекватност и агенциите за кредитен рейтинг от Комисията и в момента се обсъждат от Парламента. През следващите няколко седмици Комисията ще внесе предложения за хедж фондовете, частния капитал и заплащането на ръководителите и, навреме за Европейския съвет през м. юни, Комисията ще представи пакет за нова европейска система за надзор. Европейският съюз се движи: ще го заявим ясно в Лондон, така че да можем да работим съвместно с нашите партньори, т.е. с американските ни приятели.
Искаме останалите да се движат с нас; трябват ни глобални правила за световната икономика. Да вземем за пример обезценените активи: ясно е, че без изчистване на счетоводните баланси на банките кредитите няма да се влеят обратно в икономиката. Европейският съюз вече има рамка, предоставена от Комисията, за справяне с този въпрос. Финансовите министри от Г-20 обсъдиха надълго обработването на обезценените активи преди по-малко от две седмици. Принципите, които те приеха, отразяват в голяма степен мненията в Европейския съюз по въпроса. Така че ние имахме още веднъж уникалната възможност да определим наднационални и транснационални правила и да покажем, че Европейският съюз е по-добре подготвен от всеки друг не да налага, а да предлага правилата за глобализацията.
В Лондон Европейският съюз трябва да даде и ясен знак за отхвърляне на протекционизма. Ние ще защитаваме вътрешния си пазар, като го поддържаме отворен, и също така ще работим за отворени световни пазари. Не трябва да се отказваме от преговорите от Доха и трябва да постигнем споразумение скоро. Нито пък можем да забравим най-нуждаещите се държави: трябва да се придържаме към ангажиментите си според Целите на хилядолетието за развитие.
Винаги трябва да помним, че действията, които предприемаме, са само средства за постигане на крайната цел - подобряване на благосъстоянието на хората. Това не са мерки за финансовата система - не за този конкретен сектор от икономиката - а за хората. При така стеклите се обстоятелства това означава, че трябва да притъпим и смекчим ефектите на икономическия спад върху заетостта в Европейския съюз. В действителност заетостта е първата ни грижа сега. Ще проведем среща на върха за заетостта на 7 май, за да мобилизираме идеи и действия за запазване на работните места и преквалификация на хората за работните места в бъдеще. Работим със социални партньори, защото считаме, че това е също част от модела ни в Европа - идеята да работим заедно със социалните ни партньори - и вярваме, че по този начин можем да помогнем на работниците да се подготвят за работните места на бъдещата устойчива и с ниски въглеродни емисии икономика, към която се стремим.
Срещата на Г-20 в Лондон следователно ще трябва да допринесе в много области - много амбициозна програма. Сигурен съм, че под председателството на Гордън Браун и с голямо европейско участие Г-20 ще допринесе и ще изгради световен консенсус за международната икономика.
(Ръкопляскания)
Joseph Daul
от името на групата PPE-DE. - (FR) Г-н председател, госпожи и господа, искам да приветствам министър-председателя на Обединеното кралство Гордън Браун, който ще бъде домакин на срещата на високо равнище на Г-20 след няколко дни, на която Европа е очаквана, както рядко е била преди.
Първият урок от кризата е, че икономиките вече са дотолкова взаимно свързани, че националните решения са немислими. Трудностите, които - трябва да споменем - идват главно от Съединените американски щати в резултат на липсата на регулиране, се увеличиха и Европа, г-н Браун, трябва да разбере, че ще бъде силна, единствено ако говори с един глас в защита на общите ни интереси. Тя трябва да е достатъчно силна да поведе всички регионални икономики по пътя към нов растеж. Не мога да забравя, г-н Барозу, и факта, че с инициатива от страна на Европа - и на Никола Саркози по-конкретно - Г-20 е призована да помогне за възстановяване на финансовата система.
Солидарността и отговорността са двата основни принципа на Европа. Колективно ние сме готови да окажем помощ и да подкрепим тези от нас, които изпитват най-големи затруднения. Макар да желая най-доброто на Вашата страна, г-н министър-председател, най-новите данни на МВФ за нея, за жалост, са много тревожни за Вас, както и за други държави в Европейския съюз, особено за Унгария.
Работих няколко години като доброволец пожарникар и знам, че когато една къща гори, не след дълго съседната къща също бива застрашена от пламъците.
Колеги, вашите приятели от ляво в залата несъмнено ще призоват, когато аз приключа, за по-социална Европа и за по-голяма защита. Преди да го направят, ще отговоря, че прекалено опростените лозунги, които включват харчене на пари, каквито нямаме, са точно тези, които доведоха до провала на политиките през 80-те години в много европейски държави.
(Ръкопляскания)
Не и във Вашата, разбира се, г-н министър-председател; признавам, че през 80-те не беше Вашето правителство. Същите колеги няма да пропуснат да повторят, че настоящата криза бе породена от глобализацията и пазарната икономика. Предварително ще им отговоря, че благодарение на пазарната икономика средният доход на гражданите ни се е повишил с 40 % през последните 40 години. Ще им припомня и че докато държавите извън пазарната икономика, под закрилата на Берлинската стена, понесоха своя жребий - събитията са добре документирани, глобализацията и пазарната икономика позволиха на западна Европа да просперира със среден ръст от 2 % на година. Всичко това показва, че защитниците на социална Европа не са непременно тези, които смятаме за такива.
Г-н министър-председател, европейската интеграция винаги е била въпрос на солидарност между гражданите на държавите-членки и в настоящия труден период задължението на Европа, повече от всякога, е да го докаже отново с делата си. Подкрепата за банките бе нужна, защото по този начин се избегна тези, които им имаха доверие, да загубят всичко, и това все пак е нещо, но не е достатъчно. Първата ни грижа трябва да бъде да подкрепим тези, които губят работата си, и семействата, които едва свързват двата края. Само чрез завръщане към растежа, само чрез възстановяване на икономическата и фискална среда, благоприятна за предприемачите, ще възвърнем доверието и работните места. Сумата от 400 млрд. EUR на европейската програма за подпомагане ще ни помогне да преодолеем кризата. Тези средства ще позволят нови инвестиции, ще засилят търсенето и също така ще подкрепят растежа и създаването на работни места.
Вътрешният европейски пазар може да играе ролята на важен лост, а протекционистките мерки, напротив, само ще влошат нещата. Г-н Браун, не е достатъчно да осъждаме протекционизма в чужбина. Трябва да избягваме да насърчаваме и лозунги като "британските работни места - за британските работници" у дома, защото това ще ни въвлече в много опасен икономически национализъм. Все пак аз се доверявам на Комисията, пазителя на Договорите, да гарантира спазването на закона и търговията на нашите предприятия на свободен и справедлив пазар. Нашият приоритет е да изградим нова световна финансова архитектура с по-голяма стабилност, по-строг надзор и преди всичко с по-голяма прозрачност. Трябва да ускорим реформите на Базел II и да поставим спекулативните фондове под стриктен контрол.
Г-н министър-председател, оценявам факта, че не сте дошли тук, за да налагате идеи, а да чуете очакванията на гражданите. Не забравяйте, г-н министър-председател, особено следващата седмица, че Вие сте истински европеец.
(Ръкопляскания)
Martin Schulz
от името на групата PSE. - (EN) Г-н председател, каква смела реч и какво поразително описание на нуждите на нашето време. Точно това е пътят, по който трябва да вървим, и ние, европейските социалисти и социалдемократи - говоря не само от името на моята група, но и от името на г-н Rasmussen, лидера на нашето социалдемократическо движение в Европа - подкрепяме всяка дума от речта Ви, г-н министър-председател. Дадохте ни отлична насока.
(Ръкопляскания)
(FR) По отношение на коментара на колегата г-н Daul - най-малкото, което можем да очакваме от председател на парламентарна група, е да прави разлика между протекционизъм и социална защита. Има огромна разлика.
(Ръкопляскания)
Що се отнася до Вашия изтъкнат президент, г-н Саркози, той може да разбира от протекционизъм, но има едно нещо, от което със сигурност нищо не разбира, и то е социалната защита.
(DE) Прав сте, г-н председател, наистина е велик момент. В навечерието на срещата на върха на Г-20 Гордън Браун е дошъл да говори пред Европейския парламент. Това посещение показва, че форумът на европейските народи, Парламентът, е правилното място да представите перспективите, които днес ни описахте, г-н министър-председател.
Поради това посещението Ви не е просто едно посещение в Европейския парламент. То посочва пътя напред, тъй като показва, че Вие, в ролята Ви на министър-председател на Вашата държава и домакин на срещата на високо равнище на Г-20, отдавате на Европейския парламент значението, което заслужава. С това имам предвид, че Вие го считате за мястото, където трябва да бъде обсъждана мултинационалната и международната политика в рамките на отношенията на Европа на континента и с останалите части на света. Много Ви благодаря за това, г-н Браун. Направихте това, което трябваше.
(Ръкопляскания)
Г-н министър-председател, споменахте три основни принципа, които искам да подкрепя, защото те са основни принципи и за нашето движение. Не алчността, индивидуалната алчност, бе решаващият фактор. Това е постоянна черта в човешката история и винаги ще съществува. Става дума за система, в която индивидуалната алчност се разпространява и става разрушителна. Това е погрешна система. Системата на неограничен пазарен радикализъм и либерализъм се провали и фалира. Ето защо тя трябва да бъде променена.
Следователно сте прав, като казвате, че ни е необходимо европейско и световно регулиране на частния капитал, хедж фондовете и офшорните центрове, които трябва да бъдат закрити, а също и правила за агенциите за кредитен рейтинг. Освен това трябва да се забранят късите продажби. Това представлява цяла поредица от мерки, които ние, под ръководството на г-н Rasmussen и с опозиция от страна на другите групи, искаме от дълго време. Именно това е, което трябва да се направи.
(Ръкопляскания от левицата)
Колеги от десницата, знам, че ви е трудно да приемете, че политиката, която насърчавате от 10 години, се е оказала погрешна. Изпитвате затруднения да сте в крачка с това, което се случва. Разбирам го, но това не променя факта, че винаги се противопоставяхте на политиката.
Имате право, че надпреварата за ядрено въоръжаване трябва да спре. Имате право, че сътрудничеството със Съединените американски щати ще ни позволи да навлезем в нова ера на ядрено разоръжаване. Имате право и че ни е нужна солидарност между хората в обществото, но също и солидарност между държавите. Затова аз изразявам подкрепата на моята група, за да гарантираме, че новите държави в този съюз могат да разчитат на него. Това наистина е верният път, г-н министър-председател.
Искам да отбележа и още нещо в заключение. Моля, идете на срещата на Г-20 с посланието, че всеки, който се опитва в настоящата икономическа криза да противопоставя екологичната политика на икономическата политика, прави катастрофална грешка. Икономическата криза ще отмине, но изменението на климата ще остане. Ето защо ни трябват и двете. При това ни трябва ефективна борба за по-добра политика за климата. Тази борба ще осигури и възможност за създаване на много нови работни места. Обвързването на двете неща е правилният подход.
(Ръкопляскания)
Гордън Браун произнесе силна реч. Колкото повече десницата се противопоставя на казаното, толкова по-ясно става от речта Ви, г-н Браун, че сме на прав път. Доволни сме, че днес тук говори истински социалдемократ и правителствен ръководител.
(Ръкопляскания)
Graham Watson
от името на групата ALDE. - (EN) Г-н председател, приветствам министър-председателя в първия етап от "световното турне на Г-20 на Браун". Изготвили сте сериозен дневен ред за срещата на Г-20, г-н министър-председател, от борбата срещу бедността по света до ядреното разоръжаване и мира в Близкия изток, и аз Ви желая успех. Моята група поздравява Вас и Вашите колеги в Европейския съвет за очертаването на контурите на един общ подход, макар и с по-ограничен дневен ред, към срещата на високо равнище следващата седмица.
Възможностите за работа с администрацията на президента Обама не трябва да бъдат провалени от трансатлантическа война на думи. Знам, че сме на едно мнение, но Америка запазва своята привързаност към слабото регулиране, а сегашният спад показва, че тези, които умишлено пренебрегват лошите практики, страдат най-много. Нужен ни е европейски орган за финансови услуги. Постарайте се на всяка цена и други да подкрепят същите стандарти, но тяхната предпазливост не е извинение за нашето бездействие. Както казахте, трябва да вградим честността, прозрачността и върховенството на закона във финансовата система. Нужна е и реформа на световните финансови институции, за да спрем излишъците по текущите сметки и свободните парични средства, подхранващи световния възход и спад.
Международният валутен фонд (МВФ) трябва да изпълни тази роля. Може ли той да събере повече активи при улеснен достъп до кризисните фондове? Трябва ли да се превърне в реален залог за част от световните спестявания, спекулантите, предотвратявайки паника, стабилизирайки пазарите? Как можем да реформираме структурите за вземане на решения, така че да отразяват потребността от по-демократичен надзор и силата на нововъзникващите икономики?
Жизненоважно е, въпреки тежестта на икономическия спад, да се изправим пред предизвикателството на изменението на климата и проблемите, породени от бедността.
Г-н министър-председател, говорихте за необходимостта от действия, следователно ще дадете ли на МВФ и Световната банка ясни указания за справяне със сушата, наводненията и заболяванията, които съпътстват глобалното затопляне в развиващия се свят? Ще се уверите ли, че те предоставят, заемат и планират не само с цел пазарен успех, но за да постигнат също така социален прогрес и екологични цели? Необходима ни е нова устойчива икономика, залегнала в световен социален договор. Ерата на лесните пари отмина. За бъдещия растеж оцеляването не трябва да означава убиване.
Но за да постигне тези неща, на Европа й трябва консенсус и Великобритания трябва да бъде част от него. Г-н министър-председател, двамата с Вас сме от различни страни на политическия спектър, но като шотландци с пламенна вяра в прогресивната политика, знам, че и двамата разбираме Бърнс, който пише: "О, да можеше със дар да сме дарени, себе си да видим, както другите ни виждат". А партиите, тласкащи себе си и Обединеното кралство към страничната линия на Европа, ще струват скъпо на държавата си.
Така че позволете на Обединеното кралство да бъде положителен партньор, отлят в европейския калъп. Г-н министър-председател, очаквам единната валута да излезе по-силна от кризата. В студените ветрове на икономическия спад инвеститорите се подслониха под крилото на еврото. Създадохте пет византийски критерии, които попречиха на членството на Обединеното кралство през изминалите 10 години. Сега ще работите ли за включване на Обединеното кралство в еврозоната в периода след икономическия спад? Обединеното кралство не трябва да стои безучастно, докато други действат. Обединеното кралство трябва да прояви инициатива.
(Силни ръкопляскания)
Brian Crowley
от името на групата UEN. - (EN) Г-н председател, вместо да попадаме в клопката на социализма, либерализма, консерватизма или другите подобни идеологии, които редовно се разпространяват в залата, искам преди всичко да поздравя министър-председателя за готовността му да дойде тук да изложи вижданията си, да ги защити твърдо, но най-важното от всичко - да предложи мост между Европа и Америка по отношение на това как можем да решим някои от проблемите и трудностите, стоящи пред нас, особено по време на световната криза. Но не трябва да позволяваме да забравим миналите успехи заради световната криза.
През последните 15 години имахме безпрецедентен икономически растеж, безпрецедентен ръст на заетостта, безпрецедентно създаване на благосъстояние и безпрецедентни действия по отношение на помощта и подкрепата за развиващия се свят. Новите планове, с които излизаме, не трябва да включват "изхвърляне на бебето заедно с водата". Те трябва да надграждат върху досегашните успехи, като се признаят допуснатите грешки и се гарантира, че можем заедно да начертаем амбициозен план за глобално възстановяване на основата на общи цели от общо значение и с общ курс. Общият курс трябва винаги да се базира на необходимостта да правим така, че да е по-добре за хората, а не за пазарите или за икономиката.
Г-н министър-председател, Вие цитирахте Микеланджело в речта си по-рано, а ето един друг хубав цитат от ирландския поет Оскар Уайлд, който казва: "Всички сме в тинята, но някои гледат към звездите". А сега ние можем да достигнем звездите. Новата криза представлява възможност. Барак Обама правилно видя възможност да върне Америка обратно на световната сцена. Действителността е, че в сравнение с плана "Маршал" след Втората световна война, днес няма голяма сила на световната сцена, която може да спаси останалата част от световната икономика. Ние зависим един от друг в предизвикателствата, които ни атакуват, но и в решенията, до които можем да достигнем.
Считам, че когато е най-нужно да начертаем новия път напред, разбира се, можем да говорим за икономика без въглерод, така създадени работни места - това е много важно - както и за преквалифициране, което от изключително значение. Социалната защита за най-нуждаещите се е необходима за развитието, но нека не твърдим, че това колко пари ще получи банкерът, е решаващият фактор за типа решение, което ще изберем. По-добро регулиране, по-добър надзор - но също и по-добро прилагане на разпоредбите - защото, в много случаи по отношение на банковата криза, не ставаше въпрос за липса на регулиране, а по-скоро за липса на надзор и прилагане на разпоредбите.
Считам, че един от ключовите елементи, които сега трябва да потърсим и начертаем за бъдещето, е да внушим не само сигурност по отношение на това как ще работят пазарите, онези данъчни оазиси, от които ще се отървем, премахването на убежищата от типа "данъчен рай" и сенчестото банкиране, но нека върнем обратно доверието на хората. Нека им покажем, че има изход от кризата, че има светлина в края на тунела, но най-вече нека им покажем, че са част от решението.
На ирландски имаме едно понятие "meitheal" - това са хора, които се събират и работят заедно, за да спасят реколтата. Сега е време всички да се съберем не само за да спасим реколтата, а за да спасим планетата.
Monica Frassoni
от името на групата Verts/ALE. - (EN) Г-н председател, радвам се да видя тук министър-председателя. Предвид малкото уважение, с което дълго време той се отнасяше към ЕС и Европейския парламент, възприемам присъствието му тук като добър знак, че хората могат да се променят.
Разчитам също, че може би след днешния ден, г-н министър-председател, ще обявите прекратяването на редица клаузи за изключване или дори, както каза моят приятел Graham Watson, ще обявите влизането на Обединеното кралство в еврозоната.
Все пак, трябва да Ви припомня, че по много от въпросите, които споменахте - демократичната реформа, социалните проблеми, директивата за работното време, данъците - Вашето правителство беше на погрешен път.
(IT) Г-н председател, дами и господа, г-н министър-председател, вие заедно със значителен брой от вашите колеги и с нашия председател Барозу сте отговорни за факта, че Европейският съюз не разполага с никакви инструменти за финансова регулация или за данъчна и бюджетна политика, които днес биха били толкова ценни, като ни дадат възможност да се справим с кризата. Добре е да припомним това, защото когато целта е да предложим надеждни решения, в рамките на добрия тон е да признаем, че в началото са били допуснати грешки.
Така че нека да погледнем доколко е обоснован този кръстоносен поход срещу данъчните убежища. Те изглеждат много лесна цел - всеки ги мрази, но реалността е малко по-различна. Може дори да се помисли, че толкова много говорим за тях, защото не можем да постигнем съгласие да говорим за много други неща.
Г-н министър-председател, според нас е важно да преодолеем схващането, че е невъзможно да се ограничи свободното движение на капитали и че милионите евро, прахосани за спекулации, не могат да бъдат употребени за нещо добро. Трябва да прекратим, а не да регулираме, дейностите на спекулативните фондове. Трябва да върнем банките обратно към момента, когато те вършеха работата, за която бяха създадени в Тоскана преди много векове: да финансират реалната икономика.
Повишаването на контрола на пазара не е достатъчно; трябва да прекъснем печалбите за тези, които извършват спекулации. Трябва да се изтъкне, че мафията днес притежава 120 милиарда евро, натрупани в данъчни убежища. Целта ни определено трябва да бъде двойно деклариране и удвояване на прозрачността: лицата, които влагат пари в друга държава, трябва да ги декларират. Банките, които получават депозити, трябва да ги декларират. Няма средно положение. Останалото са празни приказки, а аз се опасявам, че празните приказки ще ни провалят, ако срещата на Г-20 не постигне резултат, който да е нещо повече от дрънканиците, които се леят наоколо.
Г-н министър-председател, и Вие като своя предшественик говорихте тук силно и въздействащо на езика на Шекспир, но, отново като него, представихте малко конкретни предложения. Говорихте за екологичното възстановяване на околната среда. Според Вашия правителствен план само 7% от инвестициите се насочват за проекти в областта на околната среда, докато Южна Корея и Китай, и дори САЩ прокарват път, по който нашите хубави думи няма да са в състояние да ги придружат.
Говорихте за Копенхаген, но и този път Европейският съвет не постигна споразумение относно финансирането на борбата с изменението на климата за развиващите се държави. А Вие много добре знаете, че без стабилен финансов ангажимент Копенхаген е осъден на провал, а заедно с него и нашите амбиции да управляваме изменението на климата.
(EN) Хубава реч, г-н Браун, но какво в действителност сте готов да направите?
(Ръкопляскания)
Francis Wurtz
от името на групата GUE/NGL. - (FR) Г-н председател, г-н Баро, г-н Браун, както ни напомнихте, преди 20 години падна Берлинската стена, като веднъж завинаги сложи край на модела, който въплъщаваше и който от известно време вече агонизираше.
При тези обстоятелства изкушението да отпуснем изцяло юздите на дивия капитализъм беше твърде голямо. Европейският съюз последва други, които се поддадоха на това изкушение. Бащите на този нов модел или техните наследници днес са покорени от вече неуправляемото си създание. За да излезем от криза, която има и екзистенциален характер, на първо място трябва да имаме смелостта да поставим нещата под съмнение. Нямам впечатление, че сме поели по този път.
На последния Европейски съвет председателят на Комисията каза, че в тази ситуация сме равнопоставени. Действащият председател на Съвета каза, че е много удовлетворен от получените резултати, а първата награда, както обичайно, е за г-н Берлускони, според когото Европейският съюз е здраво тяло, засегнато от вирус. Времето ще покаже.
Засега редките гласове на самокритика дойдоха от самите икономически кръгове, като този на председателя на "Морган Стенли" в Азия, който каза, че всички ние сме отговорни: финансовите институции, регулаторните органи, агенциите за оценяване на кредитния рейтинг, управителните съвети, политиците и централните банки, и че е необходимо колективно да признаем това. Това е, което ще ни промени.
Мисля, г-н министър-председател, че Вие сте първият европейски политически лидер, който на свой ред призна вината си. Това е свързано с позицията, възприета от Вас преди десет години, след кризата в Азия, позиция, която днес Вие считате за недостатъчно твърда по отношение на онези, които тогава считаха, че става въпрос за преходни проблеми.
Старата идея, според която пазарите са ефикасни и могат да се саморегулират, е отживяла, казахте Вие. Държа да кажа, че предпочитам тази малка скромност пред доста самонадеяната реч, произнесена тук от Вашия предшественик, в един предишен живот.
Все пак съм убеден, че проблемът е другаде. Както се посочва в неотдавнашния доклад на секретариата на Конференцията на Обединените нации за търговия и развитие, трябва да затворим голямото казино. Доктрината, прилагана през последните 20 години, зрелищно се провали.
Поради това онези, които помпозно обявиха срещата на Г-20 като нов "Бретън Уудс", където капитализмът ще бъде реформиран или дори превъзпитан, разочарова нашите съграждани. В Лондон на 2 април няма да е "навечерието на революцията".
"Unit", голям синдикат във Вашата страна, мисля, ясно и точно посочи в какво се състои проблемът. Насрочената за следващата събота демонстрация в британската столица ще се проведе под лозунга, цитирам: "Мислете първо за народа". Това може да изглежда очевидно, но се приближава до революцията на Коперник в сравнение с наложилата се като доминираща система.
Това казва много за природата на предизвикателствата на нашето време.
(Ръкопляскания)
Nigel Farage
Г-н председател, днес следобед министър-председателят получи известни критики заради коментара си "британските работни места - за британските работници", но да не обръщаме внимание, защото не мисля, че и след като каза това някой сериозно си е помислил, че като британски министър-председател той някога би поставил интересите на британските работници над тези на своята европейска мечта. За Бога, днес следобед Вие показахте това, г-н министър-председател.
Наистина е жалко, че освен Независимата партия на Обединеното кралство, изглежда на практика никой не си даде труд да се обърне и да Ви изслуша. Все пак Вие сте много популярен, защото няколко дни след като ирландците казаха "не" на Договора от Лисабон, Вие прокарахте този договор в британския парламент, като нарушихте изричното тържествено обещание, което дадохте на британския народ за референдум по въпроса за Договора за Конституция.
Срамно е, че постъпихте така, г-н министър-председател. Вие обезценихте демокрацията в нашата страна; обезценихте доверието, което гласоподавателите Ви гласуваха като на министър-председател. Разбира се, ние знаем причината за това. Причината е, че ние бихме гласували с "не". В речта си казахте, че единствено екстремистите се противопоставят на Европейския съюз. Да, това може би е вярно за професионалните политици, но голямото мнозинство британци искат да поддържат приятелство и свободна търговия с Европейския съюз, но не искат да бъдат членове на този политически Съюз.
Не можете да продължите да изграждате този Европейски съюз против общественото мнение. Ако направите това против волята на народа, ще натрупате огромни социални и политически проблеми за в бъдеще. Моля, оставете хората на Европа да решават своята съдба. Не постъпвайте така в парламенти като този и като Уестминстър. Няма да даде резултат.
По отношение на икономиката Вие ни казахте, че в известен смисъл сте икономически гуру; Вие сте човекът, който може да спаси света. Е, аз много добре си спомням първата Ви голяма проява като финансов министър, когато продадохте 400 метрични тона злато на световната борса за 275 щ.д. за унция. По днешни оценки те биха се продали с 10 милиарда долара повече. Въпросът е не просто че сбъркахте, защото всеки може да сбърка. Въпросът е, че Вие предварително обявихте колко ще продадете и в кой ден ще продавате. Това беше толкова елементарна грешка, че не би я направил и обикновен студент в първи курс по икономика - дори сега, когато образованието толкова се обезцени. Ще добавя още, че разрушихте нашата система за частно пенсионно осигуряване и отнехте на Английската банка регулирането на банките, като го предоставихте на праволинейните бюрократи от Органа за финансови услуги (FSA) на Canary Wharf.
Не чухме извинение. Вашето правителство се извини за клането в Амритсар; Вие се извинихте за робството; извинихте се на практика за всичко. Бихте ли се извинили за това, което направихте като британски финансов министър? Едва след това, евентуално, бихме могли да Ви изслушаме.
Daniel Hannan
(EN) Г-н председател, виждам че министър-председателят вече е овладял най-важното умение за европейския политик; то е способността да говори едно нещо в тази зала, а съвсем друго - пред избирателите в своята страна.
Г-н министър-председател, Вие говорихте тук за свободна търговия - да кажем, че това е добре. Кой би предположил - след това, което току-що чухме от Вас - че сте автор на фразата "Британските работни места - за британските работници" и че сте субсидирали - ако не и направо национализирали - цели сектори от нашата икономика, включително автомобилната промишленост и много от банките?
Може би щяхте да имате повече морален авторитет пред Парламента, ако делата Ви съответстваха на думите. Може би щяхте да имате повече легитимност на съвещанията по света, ако Обединеното кралство не бе влязло в тази рецесия в най-лошо състояние от всички страни от Г-20.
Истината е, че Вие похарчихте нашите пари. Страната като цяло е "на червено". Всяко британско дете при раждането си вече дължи около 20 000 GBP. Обслужването на лихвите по този дълг ще струва повече, отколкото образованието на детето.
Днес отново се опитвате да прехвърляте вината върху другите. Говорихте за международна рецесия, международна криза. Вярно е, че всички заедно плаваме през бури, но не всеки кораб от конвоя е толкова разнебитен. Другите кораби използваха добрите години, за да потегнат корпусите и да подредят такелажа си - с други думи, да изплатят дълговете си - а вие използвахте добрите години, за да вземете в заем още повече. Вследствие на това, с Вас като капитан, корпусът ни е потопен далеч под ватерлинията под натрупаната тежест на Вашите дългове.
Сега имаме дефицит, достигащ до 10 % от БВП - една почти невероятна цифра. Повече от Пакистан и повече от Унгария - страни, които вече поискаха помощ от Международния валутен фонд.
Въпросът не е в това, че не се извинявате. Както и всички други, аз отдавна съм се примирил, че Вие сте патологично неспособен да поемате отговорност за такива неща. Въпросът е, че Вие съзнателно продължавате да влошавате положението, като пилеете разточително и малкото, което ни остана.
За последните 12 месеца са загубени 100 000 работни места в частния сектор, а Вие създадохте 30 000 работни места в публичния сектор. Г-н министър-председател, не може безкрайно да притискате производителната част на икономиката, за да финансирате безпрецедентно раздуване на непроизводствената. Не може да се излезе от рецесията с пилеене на средства, не може да се излезе от задлъжнялостта с още заеми, а като повтаряте дървено и механично, че положението ни е по-добро отколкото на другите, че сме в изгодна позиция да преодолеем бурята, трябва да кажа, че звучите като апаратчик от ерата на Брежнев, който свежда партийната линия.
Вие знаете и ние знаем и Вие знаете, че ние знаем, че това са нелепости. Всеки знае, че Великобритания го е закъсала повече от всички други, които преминаваме през тези трудни времена. Международният валутен фонд го каза. Европейската комисия го каза. Пазарите го казаха и това е причината валутата ни да се обезцени с 30 %, а скоро и гласоподавателите също ще получат възможността да кажат това.
Те могат да видят това, което пазарите вече видяха- че Вие сте обезценил се министър-председател на едно обезценило се правителство.
Gordon Brown
министър-председател на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия. - (EN) Г-н председател, наистина трябва да отдадем дължимото на Европейския парламент, в който може толкова различни мнения да бъдат изказани за толкова кратко време и от толкова много хора. Благодаря за вашите мнения.
Надявам се обаче, че и след като тясно партийният подход в политиката отстъпи, ще помним три неща. Най-напред, че е важно светът да се обедини, за да се справи с кризата. Ако сме разделени, ако страним и не си сътрудничим с другите държави, ще стигнем до провал и няма да сме в състояние да решим проблем, представляващ всъщност провал на банковата система в света, който се прехвърли и в промишлената икономика. Ако не разберем проблема, няма да съумеем да разберем и решението.
Имахме възможност да се намесим в банковата система в целия свят. Оказа се, че банки, които смятахме за независими, са тясно обвързани с други банки от различни страни и че трябва да решаваме този проблем. От какъвто и политически ъгъл да искат хората да възприемат този въпрос, това е истината: трябва да се справяме с проблема за преструктурирането на световната банкова система.
Европа начерта пътя. Рекапитализирахме банките си. И други страни вече го направиха. Повече от един трилион долара бяха похарчени за рекапитализиране на банките по цял свят. Вече въведохме застрахователни схеми и други схеми за подпомагане на обезценените активи. Това трябва да се направи, и то чрез глобално сътрудничество.
Второто нещо, което трябва да разберем въпреки всички различия в политическите възгледи в Парламента, е, че глобалното сътрудничество - не само в банковите институции, а глобалното сътрудничество в други области, във фискалната и паричната политика, и в търговията - трябва да се явява много важна част от подхода ни към бъдещето. Независимо дали ни харесва, светът се променя невероятно бързо. Азия има повече промишлено производство, отколкото Европа. В света върви търговия с темпове, каквито не бяхме виждали до момента преди кризата и трябва да се справим с това, като създадем свободни, но и справедливи условия за световната търговия. Каквито и да са мненията в Парламента, мисля, че хората трябва да бъдат наясно и с това.
Третото нещо, което според мен произтича от дискусията, е, че за да има глобални решения за глобалните проблеми, ще е нужно не само нашите европейски институции да бъдат силни, но и световните ни институции да бъдат силни. В отговор на речта ми бях запитан какво можем да направим, за да реформираме световните институции. Международният валутен фонд, Световната банка и Световната търговска организация са все организации, създадени през 40-те години на ХХ век, за да решават проблемите именно на 40-те години. Вече сме 2009 г. Тогава имахме национални капиталови пазари. Днес имаме световни капиталови пазари. Имахме конкуренция вътре в страните. Днес имаме световна конкуренция. Светът се промени из основи и са ни необходими институции, които да съответстват на една световна икономика по начина, по който работят и решават проблемите, които имаме.
Запитаха ме дали ще осигуря или дали ще се опитам да осигуря Международният валутен фонд да получи ресурсите, необходими за решаване на проблемите на икономиките, които в този момент, в условия на изтичане на капитали, не могат да се издържат сами. Отговорът е: трябва да направим това. Бях запитан дали Световната банка и другите международни институции могат да помогнат на страните, в които вследствие на кризата се поражда значителна бедност. Трябва да направим това. Мисля, че урокът от кризата е, че сега сме в една световна икономика. Има световни проблеми, за които трябват световни решения. Това ще изисква от нас да създадем световни институции и посланието ми към Парламента е много ясно. Европа даде пример в толкова други отношения: сега тя трябва да поеме инициативата и за създаването на световни институции, които да се справят със световните проблеми, пред които сме изправени, и да намерят световни решения.
Това е проверка как ние, след като през изминалите 60 години създадохме една Европа, която се характеризира със социална защита и икономически напредък, можем да допринесем за изграждането на свят, в който едновременно да има икономически напредък, грижа за околната среда и социална справедливост. Мисля, че колкото и различни мнения да бяха изразени в Парламента, у народите по света има воля да се направи това и ние в Европа можем да изиграем важна роля в този процес.
(Силни ръкопляскания)
Председател
Колеги, оживеното разискване днес показа важността, която ние в Европейския парламент придаваме на успешния изход на срещата на върха на Г-20. Знам, че министър-председателят трябва след малко да отпътува за Ню Йорк във връзка с по-нататъшната подготовка за срещата на високо равнище през следващата седмица.
Г-н министър-председател, радваме се, че имахте възможност да бъдете при нас днес и Ви пожелаваме пълен успех във важната работа, с която сте се заели. Да приемем британски министър-председател в Европейския парламент винаги е много вълнуващо събитие. Днешното отлично разискване не направи изключение. Наистина много Ви благодарим, г-н министър-председател.
(Ръкопляскания)
Ilda Figueiredo  
Правят се изявления, които не бихме могли да си представим преди година. В същото време обаче, между основните лидери има разногласия. Това показва, от една страна, че се прави опит да се избегне отговорността за сериозните последици на неолибералните политики, а от друга страна, че се създава суматоха с цел да загубим поглед върху нещата, които се правят, а те на практика са същите, както и преди, с някои дребни промени. Това означава, че отново се прокарва принципът "нещата да се променят, за да останат същите", който Лукино Висконти толкова добре показа във филма си "Леопардът".
Съответно, докато британският министър-председател Гордън Браун заяви, че "пазарът съществува, за да ни служи" и добави, че "ние не сме тук, за да служим на пазара", но без въвеждане на основни мерки за ефективен контрол на пазара и като се ограничи до настояването за координация и мерки за регулиране на зоните от типа "данъчен рай", председателят на Европейската комисия г-н Барозу настоя за либерализация на международната търговия и дневния ред от Доха.
Нищо не се каза за мерките за прекратяване на приватизацията на обществените услуги и стратегическите сектори на нашите икономики. Нищо не се каза за отмяна на либералната Лисабонска стратегия или за защита на работните места с права, като се сложи край на опитите за влошаване на трудовото законодателство.
