Dodávky plynu z Ruska do Ukrajiny a Európskej únie (rozprava) 
Predsedajúci
Ďalším bodom sú vyhlásenia Rady a Komisie o dodávkach plynu z Ruska do Ukrajiny a Európskej únie.
Alexandr Vondra
úradujúci predseda Rady. - Vážený pán predsedajúci, Rada by chcela poďakovať Európskemu parlamentu za to, že zaradil tento bod do programu svojej prvej tohtoročnej schôdze. Zrejme budete so mnou súhlasiť, že české predsedníctvo prejavilo pozoruhodnú predvídavosť, keď určilo bezpečnosť dodávok energie za jeden zo základných kameňov alebo priorít predsedníctva v tomto roku.
Európska únia nepochybne čelí závažnému prerušeniu dodávok plynu v dôsledku sporu medzi Rusmi a Ukrajincami a medzi organizáciami Gazprom a Naftogaz. Rozsah tohto obmedzenia dodávok teraz predstavuje asi 30 % celkového dovozu plynu Spoločenstva. Takže toto je situácia, akej sme neboli vystavení ani v časoch studenej vojny - úplné odstavenie, ktorému teraz čelíme.
Rada a Komisia si boli vedomé potenciálneho problému. Ako viete, podobnej situácii sme čelili pred tromi rokmi, v roku 2006, a je to viac-menej opakujúci sa každoročný problém, keďže Rusko každý rok zvyšuje ceny plynu, ktorý vyváža do susedných krajín, a približuje ich trhovej úrovni. Preto sme mimoriadne ostražití, vzhľadom na vysoký stupeň závislosti Spoločenstva od ruského plynu. Závislosť niektorých členských štátov od dodávok plynu z Ruska skutočne dosahuje hodnotu takmer 100 %.
Chcel by som zdôrazniť najmä zložitú situáciu krajín ako Bulharsko alebo Slovensko. To tiež vysvetľuje, prečo napríklad v krajinách strednej a východnej Európy je toto problém číslo jeden - ľudia mrznú a objavuje sa to na titulných stránkach novín. Viem, že v niektorých iných krajinách, ktoré tento problém nepostihol s takou intenzitou, je situácia zrejme odlišná, aspoň z hľadiska vzťahov s verejnosťou.
Tentoraz sme už dostali 18. decembra 2008 oficiálne upozornenie z ruskej strany prostredníctvom mechanizmu včasného varovania EÚ - Rusko, že sa môže vyskytnúť problém, ak sa prebiehajúce rokovania medzi Ukrajinou a Ruskom neskončia dohodou o cenách, tranzitných poplatkoch a splácaní dlhov. Takže sme neboli prekvapení tým, čo sa stalo, ale boli sme prekvapení rozsahom a intenzitou obmedzenia dodávok.
Už pred 1. januárom 2009 sa preto uskutočnili kontakty na najvyššej úrovni, aby sme odvrátili prerušenie dodávok. České predsedníctvo monitorovalo situáciu dávno pred začiatkom roka. Ja osobne som sa v Prahe stretol s ruskými predstaviteľmi už dva dni pred Štedrým dňom.
Komisia prijala primerané opatrenia na sledovanie situácie počas sviatočného obdobia a začiatkom januára poskytla svoje informácie koordinačnej skupine pre zemný plyn. Pred 1. januárom 2009 aj po ňom dostalo predsedníctvo a Komisia, v úzkej spolupráci s pánom Andrisom Piebalgsom, uistenia od oboch strán, že situácia neovplyvní dodávky plynu do EÚ.
Ako viete, české predsedníctvo spolu s Komisiou a s pomocou niektorých členských štátov bolo v kontakte s Ukrajincami, ako aj s ruskými plynárenskými spoločnosťami, a uskutočnilo viacero ciest s cieľom stretnúť sa s oboma stranami.
Pri týchto kontaktoch sme sa nesnažili obviňovať žiadnu zo strán, ani niekomu nadržiavať, alebo dokonca vystupovať ako sprostredkovatelia, keďže toto je obchodný spor. Skôr sme obom stranám zdôrazňovali vážnosť situácie, pričom sme podčiarkovali fakt, že dôveryhodnosť a spoľahlivosť Ruska ako dodávajúcej krajiny a Ukrajiny ako tranzitnej krajiny sú výrazne poškodené. Keďže situácia bola stále vážnejšia, vystupovali sme aj ako "sprostredkovatelia" v otázke dodávok plynu na územie Spoločenstva. Túto úlohu veľmi privítali obe strany, keďže spolu vôbec nekomunikovali.
Dovoľte mi predložiť vám stručný prehľad toho, čo sa udialo od skorého rána 1. januára 2009, teda od Nového roka. 1. januára 2009 Rusko oznámilo, že zastavilo dodávky plynu Ukrajine, pričom dodávky do EÚ zostávajú v plnej výške. V ten istý deň české predsedníctvo a Komisia vydali vyhlásenie vyzývajúce obe strany, aby hľadali rýchle riešenie a aby dodržiavali svoje zmluvné záväzky voči spotrebiteľom v EÚ.
2. januára 2009, keď už bolo zrejmé, že dodávky do EÚ sa začínajú znižovať, české predsedníctvo vydalo oficiálne vyhlásenie v mene EÚ a skoro ráno toho istého dňa sme v Prahe prijali ukrajinskú delegáciu, vedenú ministrom energetiky Jurijom Prodanom. Delegáciu tvorili predstavitelia všetkých častí ukrajinského politického spektra ako poradca prezidenta Juščenka, zástupcovia Naftogazu a zástupca ministerstva zahraničných vecí.
3. januára 2009 sme v Prahe obedovali s riaditeľom Gazexportu Alexandrom Medvedevom a ja osobne som sa zúčastnil na oboch stretnutiach. Obe stretnutia odhalili zjavný nedostatok transparentnosti v zmluvách medzi Gazpromom a Naftogazom a najmä nedostatok dôvery, ktorý bráni pokroku pri dosahovaní dohody. Obe strany hovorili o určitých veciach úplne rozdielne a to bol moment, keď sme začali presadzovať otázku monitorovania.
V úsilí o riešenie tohto problému odlišných názorov sa objavila myšlienka spoločnej vyšetrovacej misie predsedníctva a Komisie pod vedením českého ministra priemyslu a obchodu Martina Římana a Matthiasa Rueteho, generálneho riaditeľa Generálneho riaditeľstva energetiky a dopravy DG TRAN. Táto misia získala mandát od Výboru stálych zástupcov COREPER I, ktorého mimoriadne zasadnutie sme zvolali na 5. január 2009, prvý pracovný deň po sviatkoch.
Misia odcestovala do Kyjeva. Navštívila aj dispečingové stredisko a potom, v nasledujúci deň, cestovala do Berlína na stretnutie so zástupcom Gazpromu 6. januára 2009. V ten istý deň, keďže dodávky plynu do viacerých členských štátov EÚ výrazne poklesli, čo viedlo k vážnemu prerušeniu dodávky, predsedníctvo a Komisia vydali mimoriadne razantné vyhlásenie vyzývajúce obe strany na okamžité a bezpodmienečné obnovenie dodávok plynu do EÚ. Predsedníctvo a Komisia sa potom usilovali urýchliť uzavretie okamžitej politickej dohody medzi Ruskou federáciou a Ukrajinou tak, aby mohli byť bez ďalšieho zdržiavania obnovené dodávky plynu. Dodávky plynu boli tiež hlavnou témou stretnutia Európskej komisie s českou vládou, tradičného strategického zasadnutia, ktoré sa uskutočnilo 7. januára 2009 v Prahe a dominovali aj prvému neformálnemu stretnutiu, ktoré sme organizovali v Českej republike - neformálnemu stretnutiu venovanému všeobecným záležitostiam, ktoré sa konalo v Prahe minulý štvrtok. Opäť sme plánovali, že budeme diskutovať o energetickej bezpečnosti v predstihu, ale, pochopiteľne, museli sme reagovať rýchlo a preto predsedníctvo prijalo ostré vyhlásenie v mene EÚ, ktoré všetci schválili.
Po úplnom odstavení dodávky plynu cez Ukrajinu 7. januára 2009, čo malo vážne následky pre tie členské štáty, ktoré mali malú možnosť zmierniť následky tohto prerušenia, sme vystupňovali tlak. Po dlhých a zložitých rokovaniach sme od oboch strán získali súhlas na vyslanie monitorovacieho tímu zloženého z nezávislých odborníkov EÚ, sprevádzaných pozorovateľmi z oboch strán. Tento tím mal za úlohu nezávisle monitorovať prietok plynu pri tranzite cez Ukrajinu na územie EÚ a bol rozmiestnený v oboch krajinách. Rusko označilo monitorovanie za predbežnú podmienku obnovenia dodávok plynu.
Ako ste zrejme pozorovali, nebolo jednoduché dosiahnuť rozmiestnenie tejto misie. Najskôr bolo treba prekonať odpor Ukrajincov proti účasti ruského odborníka v monitorovacej misii, potom Rusko odmietlo dodatok, ktorý Ukrajina jednostranne pridala k dohode, namáhavo sprostredkovanej naším predsedníctvom.
Po viacerých cestách premiéra Topolánka do Kyjeva a Moskvy a po zložitých rokovaniach s prezidentom Juščenkom a premiérkou Tymošenkovou, ako aj s premiérom Putinom v Moskve, nakoniec podpísali 12. januára dohodu, čím vytvorili právny základ na rozmiestnenie pozorovateľov, a požiadali o obnovenie dodávok ruského plynu do EÚ. Rusko potom oznámilo, že dodávka bude obnovená 13. januára ráno o 8.00, ale potom (neviem, či to bolo 13. januára) očakávaný pokrok nenastal.
V pondelok 12. januára sme my, české predsedníctvo, zvolali mimoriadne zasadnutie Rady ministrov energetiky, aby sme sa usilovali o ďalšie zvýšenie transparentnosti v otázkach tranzitu, aby sme posúdili krátkodobé opatrenia, ktoré treba prijať na zmiernenie situácie, kým sa plne neobnovia dodávky, ako aj strednodobé a dlhodobé opatrenia, ktoré sú potrebné, aby sme zabránili následkom takéhoto veľkého výpadku v budúcnosti.
Rada tiež prijala závery, vyjadrené v dokumente 5165, ktorý vyzýva obe strany, aby okamžite obnovili dodávky plynu do EÚ a aby pripravili riešenia, ktoré zabránia opakovaniu tejto situácie. Rada sa ďalej v týchto záveroch zhodla na nutnosti pripraviť posilnené strednodobé a dlhodobé opatrenia, týkajúce sa, okrem iného, fyzického prietoku plynu, objemov dopytu a skladovania, regionálnych alebo bilaterálnych dohôd o solidarite, riešenia problému chýbajúcich prepojení energetickej infraštruktúry (čo je obrovský problém), pokračovania v diverzifikácii prepravných trás a zdrojov, ako aj riešenia finančných aspektov, aj urýchlením revízie smernice o opatreniach na zaistenie bezpečnosti dodávok zemného plynu.
Ďalšie stretnutie koordinačnej skupiny pre zemný plyn v pondelok 19. januára vyzerá nádejne.
Rada pre dopravu, telekomunikácie a energetiku TTE prehodnotí túto záležitosť na svojej plánovanej schôdzi 19. februára prostredníctvom záverov, ktoré prijme o oznámení Komisie o druhom strategickom prieskume energetickej politiky.
Tieto závery a oznámenie Komisie prerokuje marcové zasadnutie Európskej rady, ktoré bude nepochybne venovať primeranú pozornosť udalostiam uplynulých týždňov.
Dovoľte mi uviesť pár záverečných poznámok tohto úvodného vyhlásenia. Po prvé, hlavným cieľom predsedníctva v súčasnom spore bolo okamžité obnovenie dodávok plynu v dohodnutých množstvách. Ako všetci vieme, tento spor sa ešte neskončil. Preto je nevyhnutné, aby sa EÚ nezaplietla do dvojstranných sporov medzi Gazpromom a Naftogazom.
Po druhé, predsedníctvo aj Komisia naďalej vyzývajú obe strany na dialóg s cieľom dosiahnuť kompromis, na základe ktorého by sa mohli obnoviť dodávky plynu do EÚ. Nedodržanie dohody z 12. januára, či už zo strany Ruska alebo Ukrajiny, je z pohľadu predsedníctva a Komisie neprijateľné. Podmienky obnovenia dodávky, ako sú uvedené v dohode, boli splnené a preto nie je dôvod neobnoviť dodávku v plnom rozsahu.
Predsedníctvo si dobre uvedomuje množstvo problémov, ktoré pretrvávajú. Je potrebné ich riešiť, inak bude neistota v súvislosti s tranzitom ruského plynu cez Ukrajinu pretrvávať.
Po prvé, je tu otázka technického plynu, ktorý Ukrajina potrebuje na udržanie tranzitného systému v prevádzke. Je potrebné, aby obe strany dosiahli transparentnú dohodu, ktorá stanoví, kto je zodpovedný za dodávku technického plynu a kto ho zaplatí.
Po druhé, je nevyhnutné, aby rusko-ukrajinské zmluvy o cenách plynu a tranzitných poplatkoch stanovovali jasné a právne záväzné podmienky, ktoré by zabránili opakovaniu podobného prerušenia dodávok. Predsedníctvo spoločne s Komisiou opakovane vyzývalo obe strany na podpísanie takej zmluvy. Ani my, ani Komisia však nemáme v úmysle zasahovať do rokovaní o zmluvných podmienkach medzi dvoma obchodnými subjektmi.
Predsedníctvo si tiež uvedomuje široký konsenzus medzi členskými štátmi, že bez meškania treba prijať krátkodobé, strednodobé a dlhodobé riešenia, ktoré by zabránili opakovaniu sa podobných situácií v budúcnosti. Energetická bezpečnosť je jednou z najvyšších priorít predsedníctva. Predsedníctvo sa ujalo vedenia diskusie o možných riešeniach nástrah našej energetickej závislosti: či už v rámci neformálneho zasadnutia Rady, ako som už spomenul, alebo na zasadnutí Rady pre dopravu, telekomunikácie a energetiku TTE. Z bodov uvedených v záveroch Rady pre dopravu, telekomunikácie a energetiku by som sa rád zmienil o týchto.
Po prvé, členské štáty sa zhodujú na tom, že vytvorenie funkčného a účinného mechanizmu solidarity je jedným zo základných kameňov energetickej bezpečnosti EÚ v budúcnosti.
Po druhé, solidarita predpokladá prepojenia európskych energetických sietí, ako aj zlepšenia energetickej infraštruktúry.
Po tretie, aby bol mechanizmus solidarity funkčný, je nevyhnutné zvýšiť kapacitu zásobníkov plynu.
Po štvrté, vo svetle terajšej krízy predsedníctvo nalieha aj na uzavretie dohody o smernici týkajúcej sa opatrení na zaistenie bezpečnosti dodávok zemného plynu do konca roku 2009.
EÚ ďalej musí diverzifikovať svoje zdroje plynu a trasy jeho dodávok. S týmto cieľom zorganizuje predsedníctvo v máji 2009 samit o južnom koridore (Southern Corridor Summit), od ktorého očakáva hmatateľné výsledky v oblasti diverzifikácie zdrojov a prepravných trás a v oblasti užšej spolupráce s krajinami južného Kaukazu a strednej Ázie.
Energetická bezpečnosť EÚ nie je reálna, kým nebude úplný a funkčný vnútorný trh s energiami. Predsedníctvo preto očakáva užšiu spoluprácu s Európskym parlamentom pri hľadaní kompromisu o treťom energetickom balíku v druhom čítaní.
Predsedníctvo je tiež pripravené pokračovať v diskusiách o Druhom strategickom hodnotení s cieľom, aby sa jeho výsledky odrazili v záveroch jarného zasadnutia Rady.
Napokon, aby EÚ zvýšila svoju energetickú bezpečnosť, mala by posilniť mechanizmy transparentnosti a tak ďalej.
Myslím si, že Spoločenstvo je na túto situáciu pripravené politicky aj technicky. V politickej oblasti predsedníctvo, spolu s Komisiou a ďalšími členskými štátmi, vynaložilo značné úsilie na riešenie tejto situácie a bude v tom pokračovať. V technickej oblasti sme počas týchto uplynulých týždňov konali v súlade so smernicou týkajúcou sa opatrení na zaistenie bezpečnosti dodávok zemného plynu.
Touto smernicou bola zriadená koordinačná skupina pre zemný plyn, ktorá teraz preukazuje svoj význam. Od členských štátov smernica požaduje prípravu vnútroštátnych núdzových opatrení pre tento druh situácie, stanovuje minimálne štandardy bezpečnosti dodávok plynu pre domácnosti a určuje, že koordináciu na úrovni Spoločenstva by mala zabezpečovať koordinačná skupina pre zemný plyn.
Tento mechanizmus má výrazný vplyv na zmierňovanie následkov krízy. Pre vašu predstavu, plyn zo zásobníkov sa používal a predával susedným krajinám, dokonca aj členom energetického spoločenstva; na výrobu elektriny sa využívali alternatívne palivá; zvýšila sa ťažba plynu, vrátane alžírskych, nórskych a ďalších ruských zdrojov; susedné krajiny dostávali mimoriadne dodávky plynu.
Tu skončím. Uisťujem vás, že robíme všetko, aj na politickej úrovni, aj na technickej úrovni, aby sme ukrajinských a ruských vyjednávačov tlačili k úplnému obnoveniu zmluvných dodávok plynu do Európy a aby sme minimalizovali negatívne dôsledky pre našich občanov a hospodárstvo, kým sa dodávky obnovia. Ako viete, celý deň sme v dosahu horúcich liniek v Parlamente, keďže čas sa kráti a my potrebujeme výsledky. Ak nebudeme mať výsledky, bude nevyhnutné vyvodiť politické dôsledky v našich vzťahoch s oboma krajinami.
Andris Piebalgs
člen Komisie. - Vážený pán predsedajúci, prežívame jednu z najvážnejších energetických kríz v európskej histórii, porovnateľnú s ropnými krízami v sedemdesiatych a osemdesiatych rokoch minulého storočia. Rozdiel je v tom, že ropné krízy boli globálne, zatiaľ čo toto je zjavne kríza EÚ.
Kde sa dnes nachádzame? Nuž, napriek daným sľubom a protokolu, ktorý v pondelok 12. januára 2009 podpísali ruskí a ukrajinskí ministri za mojej účasti a účasti zástupcov dvoch spoločností, ruský plyn stále neprúdi cez Ukrajinu k spotrebiteľom v EÚ.
Komisia splnila svoju časť dohody - poskytuje európsky monitorovací tím, ktorý sa rozmiestni na kľúčové miesta v Rusku a na Ukrajine, aby sledoval operácie a informoval o ich presnosti. Boli sme schopní v priebehu 24 hodín zmobilizovať tím, zložený z predstaviteľov Komisie a odborníkov z priemyslu, a tí boli už počas minulej soboty v Rusku a na Ukrajine, aby umožnili obnovenie dodávok plynu ihneď po podpísaní protokolu.
Včera Rusi obnovili dodávky plynu Ukrajine v pomerne malých množstvách, ktoré predstavujú menej než jednu tretinu normálneho prietoku. Rozhodli sa však použiť vstupný bod, ktorý sa podľa ukrajinskej spoločnosti dá ťažko využiť a to viedlo Ukrajinu k zastaveniu prepravy. Správa našich pozorovateľov potvrdzuje, že za týchto podmienok bolo technicky zložité (hoci nie nemožné) zabezpečiť prepravu.
Dnes sa, nanešťastie, zopakovala rovnaká situácia. Jediným riešením je, že obe strany zaistia úplnú koordináciu svojich technických operácií tak, aby dodávané objemy a vstupné body zodpovedali požiadavkám systému prepravy plynu.
Ak bude naďalej chýbať koordinácia, nebudú žiadne dodávky plynu. Pozorovatelia EÚ a Komisie sa na mieste pokúšajú presvedčiť obe strany, aby hľadali takúto technickú zhodu.
Zároveň však nikomu nenadržiavam. Nechcem obviňovať jednu alebo druhú stranu. Je však úplne zrejmé, že obe strany stratili svoju dobrú povesť spoľahlivých energetických partnerov Európskej únie.
(potlesk)
Keď sa vrátime k udalostiam uplynulého mesiaca, rád by som povedal, že EÚ reagovala pohotovo. Vyjadrovala svoje obavy a najvyšší politickí predstavitelia sústavne vyzývali obe strany, aby tie okamžite obnovili dodávky a splnili si svoje záväzky.
Pri bežných kontaktoch s oboma stranami v uplynulých rokoch, vediac z predchádzajúcich skúseností, že k dohodám zvyčajne dospejú v noci z 31. decembra na 1. januára, neustále sme im pripomínali: "Prosíme, nájdite riešenie svojich dvojstranných problémov s plynom, pretože to ohrozuje náš tranzit".
To sa však, nanešťastie, nestalo. Vieme, kde dnes sme, napriek všetkému úsiliu, a ja som pevne presvedčený, že riešenie majú v rukách tie dve strany. Chcú však ony nejaké riešenie? Predsedníctvo a Komisia vyzývali a stále vyzývajú Rusko a Ukrajinu, aby okamžite obnovili dodávky plynu. My sme svoju časť práce urobili. Sme skutočne schopní niesť plnú zodpovednosť za to, kam plyn prúdi: ani jeden kubický meter plynu nepretečie iným smerom bez toho, aby sme to zistili. Som presvedčený, že opatrenia, ktoré sme prijali, sú dostatočné.
Ale ak obe strany vyhlásia, že sú potrebné nejaké ďalšie opatrenia, sme pripravení to zvážiť, pretože ja tiež vidím nedostatok koordinácie a kontaktov medzi oboma stranami.
Toto je momentálna kríza. Čo ďalej? Viem, že nech teraz nájdeme akékoľvek riešenie, bude iba dočasné. Na obnovenie dôveryhodnosti tejto prepravnej trasy budeme potrebovať dlhodobé riešenie. Takže kontakty medzi týmito stranami budú určite pokračovať počas českého predsedníctva, ale, bohužiaľ, budú musieť pokračovať aj počas švédskeho predsedníctva.
Som však presvedčený, že odpovede na otázky bezpečnosti dodávok energií sme poskytli v Druhom strategickom prieskume energetickej politiky; v práci, ktorú Parlament a Rada urobili pri príprave balíka o energetike a klimatickej zmene. To sú riešenia, ktoré máme k dispozícii. Nemôžeme sa však spoľahnúť na vonkajších dodávateľov, ktorí, nanešťastie, nedodržiavajú svoje zmluvné záväzky a neberú do úvahy záujmy spotrebiteľov.
Chcel by som však zdôrazniť najmä dva problémy, ktoré by sme mali riešiť okamžite:
Jedným z nich je nedostatočné prepojenie. Áno, je tu solidarita, ale v mnohých prípadoch jej prekážal nedostatok vhodnej infraštruktúry na prepravu plynu zo zásobníkov na miesta, kde plyn nutne potrebovali. Domnievam sa, že diskusia o pláne obnovy, kde sa hovorí aj o infraštruktúre, je skutočne dobrým nástrojom na riešenie týchto záležitostí, pretože nie vždy je dostatok podnikateľského záujmu o takýto druh účasti.
Druhým problémom je, že sme definitívne zmeškali možnosť v roku 2004, keď sme diskutovali o smernici o opatreniach na zaistenie bezpečnosti dodávok zemného plynu. Nástroj, ktorý z toho vzišiel, bol slabý a nezodpovedal aktuálnym potrebám. Pripravili sme a zakrátko predložíme nový predbežný návrh smernice o opatreniach na zaistenie bezpečnosti dodávok zemného plynu. Teraz prebieha posudzovanie vplyvu a sem, do Parlamentu, sa návrh dostane v nadchádzajúcich týždňoch.
Domnievam sa, že by sme mali reagovať okamžite a skutočne nájsť koordinované mechanizmy reakcie Spoločenstva na tento druh krízy.
Predsedníctvo naozaj tvrdo pracovalo a chcel by som mu poblahoželať k tomu, že bolo vždy na čele, s plnou podporou Komisie. Som presvedčený, že v týchto ťažkých časoch Európska únia dokázala svoju schopnosť hovoriť jednohlasne. Európsku úniu vedie predsedníctvo s podporou Komisie.
Veľmi však vítam aj všetky aktivity Európskeho parlamentu, pretože Parlament vytvára základňu pre dohodu. Ak dve strany nekomunikujú na vládnej úrovni, ak spoločnosti skúšajú hrať svoje hry, čo môže zabezpečiť politickú stabilitu? Je to široká politická základňa na Ukrajine a v Rusku, ktorá spolu komunikuje a ja by som chcel poďakovať pánovi Saryuszovi-Wolskému za jeho aktivity pri tejto výmene názorov a tiež pánovi predsedovi Pötteringovi, ktorý sa podieľal na zmierovaní oboch strán. Riešenie je tak jednoduché, len keby spolu hovorili.
Takže som presvedčený, že toto boli veľmi dôležité aktivity a veľmi dúfam, že po dnešnom zasadnutí v Parlamente (pretože ho sledujú obe strany) sa objaví nová snaha vyriešiť tento problém. Strana, ktorá trpí najviac, je strana, ktorá nenesie zodpovednosť za túto krízu; strana, ktorá sa zapojila, aby uľahčila riešenie problémov. Toto zapojenie stojí európskych daňových poplatníkov a európskych spotrebiteľov peniaze.
Takže sa domnievam, že je najvyšší čas, aby plyn opäť začal stabilne prúdiť do Európskej únie.
Jacek Saryusz-Wolski, v
mene skupiny PPE-DE. - Vážený pán predsedajúci, toto závažné prerušenie dodávok plynu je drámou pre európskych občanov, európsky priemysel, európske pracovné miesta a stáva sa vrcholom hospodárskej krízy. My, poslanci tohto Parlamentu, budeme v nadchádzajúcich európskych voľbách všetci musieť odpovedať na otázky o tom, čo sme urobili pre ochranu nášho priemyslu, našich pracovných miest a našich občanov.
V rozpore s niektorými počiatočnými názormi sa tento problém týka politických a mnohostranných záležitostí a nemá dvojstranný a obchodný pôvod. Pred tromi rokmi, keď sme boli svedkami prvej plynovej krízy po tom, čo Rusko zastavilo dodávky energie, Európa si uvedomila svoju zraniteľnosť a svoje obmedzenia. Už vtedy sa ukázalo, že potrebujeme spoločnú zahraničnú politiku EÚ v oblasti energetiky.
Naša skupina, PPE-DE, od úplného začiatku podporovala túto myšlienku. Bola to práve naša skupina, ktorá začala udávať tón požiadavkou na správu z vlastnej iniciatívy o spoločnej európskej zahraničnej politike v oblasti energetiky, ktorú som mal tú česť predložiť tomuto Parlamentu v septembri 2007 a ktorú jednohlasne podporili všetky politické skupiny a aj ju takmer jednohlasne prijali.
Táto spáva požadovala komplexnú stratégiu s presným plánom postupu smerom k spoločnej zahraničnej politike EÚ v oblasti energetiky, pričom odporúčala mnoho krokov, ktoré sa mali podniknúť: z krátkodobého hľadiska mechanizmus solidarity, jednotný postup pri obrane našich záujmov, efektívnejšia energetická diplomacia; a zo strednodobého hľadiska diverzifikácia vrátane projektu Nabucco, zásobníky, investície a prepojenia.
Niektoré naše odporúčania sa objavili, aj keď oneskorene, v Druhom strategickom prieskume energetickej politiky Komisie. Vítame to a tiež úsilie českého predsedníctva o riešenie terajšej krízy a sprostredkovanie medzi oboma stranami.
To však nestačí, ak máme predchádzať podobným situáciám v budúcnosti. Možné to bude, iba ak sa vyzbrojíme skutočne spoločnou politikou energetickej bezpečnosti EÚ a solidarity, čo nám poskytne trvalé, udržateľné a systémové riešenia. Znamená to skombinovať váhu členských štátov, reprezentovaných Európskou komisiou, a jednotný hlas EÚ pri priamych rokovaniach s našimi partnermi, či už sú to producenti alebo tranzitné krajiny. Medzitým by sme mohli uvažovať o nákupe plynu priamo od Ruska na rusko-ukrajinskej hranici.
Mám dve otázky pre úradujúceho predsedu a Komisiu. Pán komisár Piebalgs a pán vicepremiér Vondra, mohli by ste vypracovať scenár, ako by sa EÚ do toho vložila a prevzala, spoločne s Ukrajinou, zodpovednosť za tranzit plynu? Po druhé, akými nástrojmi nátlaku disponuje EÚ? Akú akciu by sme mohli podniknúť ako odpoveď? Naša skupina by očakávala, že predsedníctvo a Komisia podniknú pohotové a radikálne akcie a opatrenia voči našim energetickým partnerom, Rusku a Ukrajine, aby sa obnovili dodávky plynu. Naša skupina požiada Parlament, aby sa v tejto veci intenzívne a sústavne angažoval, dokonca aj počas predvolebnej kampane až do volieb. Chcem vás informovať, že sme založili kontaktnú skupinu medzi Európskym parlamentom, ruským parlamentom a ukrajinským parlamentom.
Hannes Swoboda
v mene skupiny PSE. - (DE) Vážený pán predsedajúci, moja skupina požaduje, aby bol v súlade s článkom 175 zriadený dočasný výbor, ktorý bude hľadať odpovede na mnohé z otázok nastolených aj pánom Saryuszom-Wolskim. Inými slovami, aby sme sa spojili s Komisiou a tiež, samozrejme, s Radou a aby sme do májovej schôdze vyvodili z tejto situácie náležité závery, ku ktorým azda môžeme dospieť spoločne.
Rozhovory, ktoré sme viedli so zástupcami Gazpromu a Naftogazu, inými slovami, s Ruskom a Ukrajinou, potvrdili náš dojem, že obe tieto strany sa správajú nezodpovedne. Môžem znovu otvorene zdôrazniť to, čo povedal pán komisár Piebalgs - v tejto chvíli ani jeden z nich nekoná zodpovedne, ani ako zodpovedný partner Európskej únie. To musí mať zodpovedajúce dôsledky.
Keďže plne podporujem podniknuté iniciatívy, musím povedať, že už nejaký čas sme vedeli, že Ukrajina odmieta budovať monitorovacie stanice, ktoré prisľúbila. Peniaze, ktoré poskytla Európska únia, zostávajú nepoužité a my sme na to nereagovali. Už najmenej dva mesiace sme tiež vedeli, že sa nedosiahla dohoda do 1. novembra, teda do termínu, ktorý bol stanovený začiatkom októbra. Podľa môjho názoru, 18. decembra bolo už asi trochu príliš neskoro. Tu mala Komisia urobiť oveľa viac, aby bola pripravená na najhorší možný scenár, a mala o možnom vývoji informovať aj členské štáty. Uznávam, že Komisia prejavila veľkú solidaritu, ale bol by som očakával, že bude predvídať možnosť takéhoto negatívneho vývoja.
Teraz však nie je dôležité ukazovať na niekoho prstom, to nemám v úmysle. Dôležité je vyvodiť náležité závery, aby sme nabudúce boli lepšie pripravení, alebo, čo je ešte oveľa dôležitejšie, aby sme dokázali predísť opakovaniu takejto situácie.
Musím dodať, vážený pán komisár, že sme asi príliš veľa času venovali diskusii o liberalizácii a trhoch, najmä v plynárenskom odvetví, ako dobre viete. To nám neprinieslo žiaden úžitok a určite nám to neprináša nič dobré ani teraz. Ako sme stále zdôrazňovali, plynárenské odvetvie je zvláštne; je infikované, dalo by sa povedať až určované, politikou. Nemá zmysel vyzdvihovať liberalizáciu tohto odvetvia ako najvyšší princíp, keď tu stále máme Ukrajinu a Rusko, ktoré hrajú politicky. V tomto smere potrebujeme silnú spoločnú líniu komunikácie a tá sa musí prejaviť veľmi tvrdo.
Súhlasím s väčšinou toho, čo tu odznelo. Potrebujeme viac plynovodov. Súhlasíme s tým, že plynovod Nabucco je veľmi dôležitý projekt. Vy sami ste tiež spomenuli transsaharský plynovod, o ktorom musíme uvažovať. Tieto veci sa nedajú urobiť zo dňa na deň, ale musíme o nich vysielať signály. Potrebujeme oveľa viac pripojení a vzájomných prepojení. Ani tie sa nezjavia len tak. Nemyslite si, že sa o to postará trh, pretože sa nepostará, keďže o to nemá záujem. Napokon, toto nie sú investície, ktoré by boli okamžite ziskové. Slúžia na to, aby vznikla rezerva. To isté platí, samozrejme, o zásobách plynu. Je úplne neprijateľné, že mnohé krajiny majú malé alebo žiadne zásoby plynu, alebo dokonca o svojich zásobách odmietajú informovať Komisiu. Musíme v tomto ohľade postupovať spoločne.
Pri všetkej mojej kritike detailov, tento Parlament a Komisia naozaj musia niektoré členské štáty vyzvať, aby si v tejto veci urobili poriadok a žiadať od nich, aby už konečne realizovali spoločnú európsku energetickú politiku. V tomto bode súhlasím s pánom Saryuszom-Wolskim - naozaj sme to spoločne požadovali a získali sme len veľmi malú podporu Rady, alebo skôr členských štátov. Ak to skutočne chceme, navrhujem, aby sme vypracovali spoločnú stratégiu do mája, do nášho posledného rokovania. Napokon, pre tento Parlament je neprijateľné ísť na prázdniny alebo k voľbám bez toho, aby sme skutočne vyvodili náležité závery z týchto tragických udalostí - dúfam, že spoločne.
István Szent-Iványi
v mene skupiny ALDE. - (HU) Už tu máme dohodu a mnoho sľubov, ale zatiaľ žiadny plyn. Už toho bolo dosť! Nemôžeme dovoliť, aby bola Európa nevinnou obeťou cynickej presilovej hry. Ak sa dodávky plynu okamžite neobnovia, musí to mať jednoznačné a presvedčivé dôsledky. Nemôžeme tolerovať situáciu, keď sú milióny Európanov bez tepla; nemôžeme tolerovať ohrozenie niekoľko stotisíc pracovných miest.
Európa sa doposiaľ vyhýbala konfliktom s týmito dvoma krajinami a robila politické ústupky a gestá. Táto politika zlyhala. My, liberáli, už dlho požadujeme výrazné zníženie našej závislosti, našej energetickej závislosti od Ruska.
Zjavným poučením z tejto krízy je to, že plynovod Nabucco sa musí stať skutočnou alternatívou a musí preto dostať finančnú podporu. Musíme vypracovať spoločnú energetickú politiku s väčšou solidaritou medzi členskými štátmi, s lepšou koordináciou a prepojením sietí. Musíme urýchliť vývoj obnoviteľných a alternatívnych zdrojov energie a zvýšiť energetickú účinnosť.
Toto však vyrieši naše problémy až zo strednodobého a dlhodobého hľadiska. Preto musíme ostro pripomenúť Kyjevu a Moskve, aby si plnili svoje medzinárodné záväzky a upozorniť ich, že ak to neurobia, bude to mať dôsledky pre všetky oblasti našich dvojstranných vzťahov.
Rusko musí podať dôkaz, že koná v dobrej viere, a urobiť všetko, čo je v jeho silách pre to, aby sa dodávky bez meškania obnovili. Ukrajina si tiež musí byť vedomá, že hoci momentálne platí za plyn politickú cenu, ktorá je nižšia ako trhová, táto cena ju v skutočnosti stojí viac ako trhová cena, pretože zvyšuje zraniteľnosť Ukrajiny a jej náchylnosť na vydieranie.
Európska únia teraz podstupuje test pred svojimi občanmi. Je schopná účinne hájiť svoje záujmy? Ak Európa zlyhá v tomto teste, nemá reálnu budúcnosť. Ak ho však zvládne, môže sa do budúcnosti pozerať s optimizmom.
Hanna Foltyn-Kubicka, v
mene skupiny UEN. - (PL) Vážený pán predsedajúci, plynová kríza v Európe je trvalá a oveľa hlbšia, než uvádzajú európske politické elity. Musíme dôrazne podčiarknuť, že táto kríza nemá len čisto hospodársku povahu. Je to predovšetkým politická kríza, založená na bezmocnosti Európy voči agresívnej politike pána Putina.
Neklamme sami seba - Rusko sa netrápi pre pár dolárov. V pozadí udalostí uplynulých dní sú agresívne kroky Kremľa, ktorého cieľom je rozšíriť svoju dominanciu v oblasti juhovýchodnej Európy. Ukrajina je pre Rusov strategicky dôležitá nielen preto, že jej územím prechádza plynovod do Európy, ale preto, že ruská čiernomorská flotila kotví v Sevastopole. Prenájom základne vyprší v roku 2017, ale málokto verí, že Rusi odídu z Krymu dobrovoľne. Požiadavky Gazpromu podporuje celá politická a vojenská mašinéria Kremľa, ktorého cieľom je zdiskreditovať a oslabiť ukrajinskú vládu a dostať Ukrajinu na kolená. Nanešťastie, pasívny prístup Európy pomáha pánovi Putinovi priblížiť sa k tomuto cieľu.
Rebecca Harms
Vážený pán predsedajúci, aj ja by som chcela začať konštatovaním, že Česká republika má veľmi tažký začiatok svojho predsedania Rade a že v súvislosti s touto novou plynovou krízou nemohla v uplynulých týždňoch urobiť viac, aby odstránila nejasnosti, ktoré vládli v uplynulých rokoch v problematike európskej vonkajšej energetickej politiky.
Teraz všetci vidíme ukážku toho, že často opakovaná fráza "vonkajšia energetická politika" znamená spoločnú stratégiu, ktorá v Európe neexistuje. Nad rámec tejto diskusie o ruskom plyne si Európania spoločne musia odpovedať na otázku, aký vzťah s Ruskom skutočne chcú mať v budúcnosti. Plyn je iba jeden problém, celý obchod so surovinami je iba jeden problém, ale my hovoríme o základnom vzťahu Európskej únie so svojím najväčším susedom na východe nášho kontinentu a to si treba ujasniť.
Zároveň si musíme ujasniť, ako chce Európska únia v budúcnosti pristupovať ku krajinám, ktoré stále váhajú medzi Ruskom a EÚ. Podľa môjho názoru sme skutočne mohli predvídať to, čo sa teraz deje na Ukrajine. Nie je žiadnym prekvapením pre nikoho, kto pozná Ukrajinu, že nielen Gazprom a ruský štát, ale aj Ukrajina mieša politiku s hospodárskymi záujmami. Najväčšia hrozba, ktorej v súčasnosti Ukrajina čelí, je to, že záujmy určitých politických subjektov by mohli viesť k oslabeniu užších vzťahov s Európskou úniou a zníženiu vážnosti, ktorú krajina dosiahla. Kritika, ktorá počas tejto diskusie smeruje k zodpovedným osobám v Rusku, prinajmenšom rovnako patrí aj Naftogazu, RosUkrEnergu, všetkým zodpovedným a aj ukrajinskej vláde.
Toto je oveľa viac než len obchodný spor a myslím si, že české predsedníctvo nás počas týchto pár uplynulých dní viedlo dobre. Dúfam, že plány, ktoré pán komisár predložil, prinesú svoje ovocie. Rada by som zablahoželala Komisii za jej jednoznačný postoj k nevhodnému pokusu o opätovné pripojenie vysoko rizikového reaktora Bohunice do energetickej siete. To by ničomu nepomohlo, iba by to predstavovalo ďalšie porušenie práva Spoločenstva, tentoraz zvnútra Európskej únie.
Esko Seppänen
v mene skupiny GUE/NGL. - (FI) Vážený pán predsedajúci, páni komisári, pán úradujúci predseda Rady, Komisia sa ujala úlohy sprostredkovateľa v spore o plyn medzi Ruskom a Ukrajinou a robí všetko preto, aby boli dodávky obnovené.
Nemám vo zvyku Komisiu chváliť, ale v mene svojej skupiny by som sa jej rád poďakoval. Nespráva sa ako sudca, ale ako lekár. Nie však ako chirurg, ale skôr ako psychiater. Takí ľudia sú v súčasnosti potrební a užitoční.
Zatiaľ čo ľudia v mnohých častiach Európy mrznú, na Ukrajine sa prezident a premiérka zaoberajú bojom o moc. Vzhľadom na túto skutočnosť je včerajší návrh pána Saryusza-Wolského, predsedu Výboru pre zahraničné veci, aby EÚ uvalila sankcie s cieľom zabezpečiť prúdenie plynu, nezodpovedný. Mali by sme súhlasiť s tým, že EÚ začne bojkotovať ruský plyn? Prirodzene, Poľsko by malo potom ísť v tejto veci pre ostatných príkladom a odmietnuť ruský plyn.
Naša skupina dúfa, že Komisia zotrvá v úlohe aktívneho sprostredkovateľa v záujme dosiahnutia zhody.
Gerard Batten
v mene skupiny IND/DEM. - Vážený pán predsedajúci, citujem z vystúpenia na túto tému, ktoré mal môj kolega Godfrey Bloom 25. októbra 2006: "Myšlienka, nápad alebo predstava, že energetické zásoby Spojeného kráľovstva by mohli podliehať kontrole nejakého druhu zoskupenia so zločincom ako je Putin, je úplne absurdná. Je skutočné šialenstvo očakávať niečo od akéhokoľvek papiera, ktorý podpísal. Ten muž je zločinec.
Pán Putin momentálne robí to, čo by urobil každý skúsený zločinec - sťahuje dodávky a tlačí ceny nahor. Európa bude stáť pred dvomi možnosťami: pripraviť sa na platenie oveľa, oveľa vyšších cien za neisté dodávky plynu z Ruska alebo, ak to bude možné, nájsť náhradných dodávateľov. Spojené kráľovstvo sa musí postarať o to, aby jeho zmenšujúce sa zásoby plynu zostali národným zdrojom a nedovoliť, aby sa stali spoločným európskym zdrojom. Musíme sa tiež pustiť do programu budovania nových jadrových elektrární.
Jana Bobošíková
- (CS) Vážené dámy a páni, napriek všetkému súčasnému úsiliu Európskej rady a Komisie zostávajú niektoré členské štáty bez dodávok ruského plynu, ich hospodárstva sú ohrozené a ľudia sa boja mrazu. Je to vysoká daň za krátkozrakú zahraničnú a energetickú politiku Európskej únie. Bohužiaľ ju platia tí najslabší.
Dámy a páni, prázdne plynové potrubia, obmedzenie výroby a zima v školách sú daňou za zbytočnú rusofóbiu tých členov Únie, ktorí sú proti obnoveniu rokovaní o strategickom partnerstve s Ruskom. Je to daň za nekritickú podporu oranžovej časti ukrajinského politického spektra, ako aj za snahu riadiť politiku východnej Európy z Bruselu.
Je to daň za fanatické odmietanie jadrovej energie. Je to tiež daň za dlhodobú snahu zasahovať do národných energetických politík jednotlivých členských štátov. Čo by ste poradili slovenskému premiérovi Ficovi, ktorý v tejto chvíli stojí pred Sofiinou voľbou? Zatiaľ čo teplota je 20 stupňov pod mrazom a plyn z východu neprúdi, Brusel sa vyhráža Slovensku sankciami za spustenie jadrovej elektrárne v Jaslovských Bohuniciach. Má vari po 20 dňoch, na ktoré má Slovensko zásoby, nechať továrne skolabovať a ľudí zamrznúť?
Dámy a páni, teraz vidíme, aká dôležitá je energetická sebestačnosť jednotlivých štátov Európskej únie. Aké dobré je mať teplú domácu košeľu namiesto chatrného kabáta EÚ. Mali by sme sa z tohto poučiť a vyvarovať sa presunutiu právomocí v oblasti energetiky do Bruselu, ako to vyžaduje Lisabonská zmluva.
Giles Chichester
. - Vážený pán predsedajúci, je takmer neuveriteľné ako sa história, pokiaľ ide o prerušenie dodávok plynu cez Ukrajinu v tomto období roka, opakuje. Napriek tomu by sme nemali byť prekvapení, lebo kedy sa dá lepšie upútať pozornosť ľudí ako počas zimného obdobia?
Nie je vôbec ťažké pochopiť agendu Ruska v celej tejto záležitosti. Osobitne však na mňa zapôsobila myšlienka, ktorá sa objavila v tlači, a to, že Gazprom nevyhnutne potrebuje uzavrieť dohodu s vyššími cenami plynu, ktoré súvisia s minuloročným maximom cien ropy, ešte predtým, ako tieto ceny plynu klesnú v dôsledku zníženia cien ropy.
Nech je to už akokoľvek, dôsledky zostávajú rovnaké ako pred tromi rokmi. Členské štáty EÚ sú ohrozené závislosťou od dovozu plynu od jedného dominantného dodávateľa. Už nestačí tvrdiť, že my potrebujeme ruský plyn a oni potrebujú našu tvrdú menu, takže obchod je bez rizika. Musíme podniknúť kroky, aby sme zaistili bezpečnosť dodávok.
Členské štáty sa budú musieť zaprieť a pripraviť, že zaplatia za vyhovujúce zásobníky a zásoby plynu. Dohoda o tom, koľkodňové zásoby plynu predstavujú primeranú rezervu by bola dobrým začiatkom. Ďalším samozrejmým krokom by mala byť diverzifikácia zásob. Dobrým príkladom je vybudovanie terminálov na skvapalnený zemný plyn vo všetkých častiach Európy. Zdá sa logické, že na projekty plynovodov Nord Stream a Nabucco by sa malo pozerať v priaznivejšom svetle. Musíme zdvojnásobiť úsilie, aby sme zlepšili efektívnosť a zvyšovali úsporu energie v oblasti spotreby elektriny, a to v rámci priemyselného využitia, ako aj spotreby domácností. Môžeme dosiahnuť obrovské úspory.
V prvom rade musíme opätovne vyvážiť kombináciu našich zdrojov energie a pritom prihliadať na dvojicu cieľov, a to bezpečnosť dodávok a politiku zmeny klímy. Zvýšením podielu elektrickej energie pochádzajúcej z obnoviteľných zdrojov, jadrovej energie a technológie čistého uhlia môžeme dosiahnuť oboje. Každá z týchto možností však potrebuje čas na prípravu, a tak sa zatiaľ musíme neodkladne a s vynaliezavosťou pustiť do zlepšovania energetickej efektívnosti.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Vážený pán predsedajúci, súhlasím s názormi mnohých kolegov. Čo sa udialo za posledné týždne, viedlo k veľkému prekvapeniu. Dokonca aj včera, keď som počúval zástupcov Ruska a Ukrajiny, ako tu prehlasujú, že oni určite nie sú na vine, som sa pristihol, že som poriadne nahnevaný. Neustále dostávame vzájomne si odporujúce informácie o tom, čo sa vlastne deje. Najprv si vypočujeme jeden príbeh, potom zasa druhý. Pre nás poslancov je veľmi ťažké zistiť konkrétne fakty. Dúfame, že tento zmätok sa v niekoľkých najbližších dňoch vyrieši a že plyn začne opäť prúdiť ako bolo prisľúbené.
A keď plyn začne opäť prúdiť, znamená to, že sa vrátime k bežnému chodu vecí? Nemyslím si to. V roku 2006 sa stalo to isté, ale vtedy bol dosah na Európsku úniu oveľa menej závažný. Príčinou konfliktu medzi Moskvou a Kyjevom, ktorý viedol k prerušeniu dodávok plynu, bola v tom čase cena plynu. Už vtedy sme upozorňovali na hrozbu opakovaného scenára a ten sa teraz odohráva. Vieme, že dodávky plynu sa každý rok prerokovávajú nanovo, lebo Ukrajina a Rusko pracujú s jednoročnými zmluvami. Európska únia začala podnikať kroky až od minulého mesiaca, kedy opäť vypukla kríza. Veľa z toho, o čom sme diskutovali už v roku 2006 nakoniec nemalo žiadny účinok. Už vtedy sme vedeli, že sme príliš závislí od jedného plynovodu, ktorý zabezpečuje dodávky takmer 80 % plynu cez jednu krajinu. Už vtedy sa hovorilo o tom, že by sme mali neodkladne pracovať na náhradných trasách dodávky. Už vtedy bolo jasné, že si nie sme úplne istí, či ako štáty EÚ dokážeme pomôcť jeden druhému v prípade, že sa v niektorých vyskytnú problémy, čo sa teraz stalo Bulharsku, Slovensku a niekoľkým ďalším štátom. V tejto oblasti sa v posledných rokoch urobilo len veľmi málo. V posledných týždňoch sa ukázalo, aké ťažké je zaviesť do praxe systém, ktorý by nám umožnil vypomôcť jeden druhému.
Rusko a Ukrajina zasadili sebe a svojej reputácii poriadny úder. V prvom rade, podľa môjho názoru, tu nie sme na to, aby sme vinili jednu alebo druhú krajinu. Čo je však zrejmé, obidve krajiny majú nedostatočné povedomie, pokiaľ ide o priateľský postoj k zákazníkovi. V podstate teraz spôsobujú veľkú ujmu svojmu najdôležitejšiemu odberateľovi. Patríme medzi dobrých zákazníkov Ruska. Platíme za plynovod vedúci cez Ukrajinu, platíme účty včas a za plyn platíme svetové ceny. Myslím, že sa to obidvom stranám nedá dostatočne zdôrazniť.
Táto situácia, samozrejme, prináša so sebou množstvo otázok. Čo napríklad konflikt záujmov v plynárenskom priemysle v Rusku, a teda vplyv Kremľa na Gazprom? Náhodou som o Ukrajine dobre informovaný a zo skúsenosti viem, že obchod s plynom je veľmi pochybný. Domnievam sa, že by sme sa mali na mnohé záležitosti pozrieť dôkladnejšie. Podobne ako pán Swoboda, aj ja som za parlamentné vyšetrovanie toho, ako k tejto situácii prišlo, čo EÚ neurobila a mala urobiť v posledných rokoch a ako presne funguje plynárenský sektor na Ukrajine a v Rusku, aby sme v budúcnosti mohli predísť podobnej situácii a lepšie pochopiť to, čo sa teraz deje.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Vážený pán predsedajúci, pán úradujúci predseda Rady, pán komisár, v dohode podpísanej minulý rok v októbri potvrdili ukrajinská premiérka Júlia Timošenková a Vladimír Putin svoju pripravenosť prejsť v priebehu troch rokov na svetové ceny za prepravu a uskladňovanie plynu. Táto dohoda bola podčiarknutá formálnou zmluvou medzi Gazpromom a ukrajinským Naftogazom.
Gazprom však prednedávnom prišiel s požiadavkou veľkého zvýšenia ceny na nereálnu úroveň. Tento spôsob vydierania je možný, lebo Gazprom má nad Ukrajinou monopolistickú moc. Mnohé krajiny Európskej únie sú v podobnej situácii. Znamená to, že na rozdiel od ropy, v Európe neexistuje voľný trh v oblasti dodávok plynu.
Za posledné obdobie klesla cena zemného plynu v Spojených štátoch na 198 USD za 1000 kubických metrov, zatiaľ čo Gazprom žiada od Ukrajiny 450 USD. Táto situácia sa musí zmeniť prostredníctvom diverzifikácie dodávateľov plynu a vybudovaním prepravnej siete v rámci Európskej únie a medzi susednými štátmi, aby podobne ako v prípade ropy vznikol skutočný paneurópsky trh s plynom, ktorý by obmedzoval možnosti monopolistického vydierania v oblasti tvorby cien.
Marcin Libicki
(PL) Vážený pán predsedajúci, táto plynová kríza ukazuje, aké je dôležité, aby Európska únia hovorila jedným hlasom, pokiaľ ide o problém dodávok plynu, a to najmä dodávok z Ruska, ktoré nie je spoľahlivým partnerom a dodávateľom.
Minulý rok v júli prijal Európsky parlament správu Výboru pre petície, ktorej autorom som ja a ktorá jasne uvádza, že otázka energetiky a dodávok plynu nie je záležitosťou pre bilaterálne vzťahy. Vtedy išlo o problematiku severného plynovodu z Ruska do Nemecka. Teraz sa obraciam na Komisiu, ako aj na predsedníctvo, aby zabezpečili, že Európska únia bude hovoriť jedným hlasom a že tento problém bude skôr vecou EÚ a Ruska ako vecou bilaterálnych vzťahov. Vyžadujem splnenie všetkých požiadaviek obsiahnutých v správe z 8. júla minulého roku, ktorá uviedla, že Európska únia by mala skutočne konať jednotne.
Bernard Wojciechowski
. - (PL) Vážený pán predsedajúci, viacero politikov prehovorilo v rozprave o plyne, či už na jednej alebo druhej strane sporu. My však nepoznáme fakty týkajúce sa tejto situácie. Pozorovatelia EÚ sú bezradní. Všetko, čo vieme je, že rokujeme s nezodpovednými organizáciami.
Táto situácia tiež svedčí o slabej energetickej politike EÚ. Nepodporujú sa alternatívne riešenia, ako napríklad budovanie jadrových elektrární. Využívanie uhlia sa odmieta pod zámienkou ochrany životného prostredia. Dostali sme sa do situácie, v ktorej jedinou možnosťou je nechať strednú Európu, aby bola závislá od Východu. Situácia na Slovensku je toho dobrým príkladom.
Irena Belohorská
- (SK) Ako poslankyňa zastupujúca záujmy občanov Slovenskej republiky upozorňujem v súvislosti s ukrajinsko-ruským konfliktom ohľadom dodávok plynu Európsku úniu na to, že v tomto strete záujmov dvoch strán nejde len o dve navzájom sa obviňujúce strany, ale aj o tretiu stranu, ktorej občania sa stávajú obeťou, keďže dodávky ruského plynu cez Ukrajinu sú opäť v nedohľadne.
Slovensko je už ôsmy deň bez plynu a pri súčasných núdzových obmedzeniach priemyslu a krízovom režime podnikov dokážeme zásobovať územie iba jedenásť dní. Plyn pre Slovensko sa znovu zasekol niekde medzi dvomi rozhádanými stranami. Skrátka, dve strany - dve pravdy, ale žiaden plyn.
Dovoľte mi informovať vás, že dnes o 11.45 h, premiérka Ukrajiny pani Timošenková odmietla žiadosť Slovenska o obnovenie dodávok zemného plynu s odôvodnením: "Ukrajina nemá dostatok plynu, nemáme vlastné zásoby, nebudete mať ani vy". Tiež prízvukujem, že v dôsledku závislosti od ruského plynu, nemožnosti opakovaného spustenia jadrovej elektrárne V1 v Jaslovských Bohuniciach je energická bezpečnosť Slovenskej republiky stále viac a viac ohrozená.
Pán komisár, ďakujem vám za vaše návrhy a snahu o riešenie. Mám jedno opatrenie, ktoré môžete urobiť, a to zastaviť príspevok na Ukrajinu, ako k jednému nezodpovednému partnerovi.
Herbert Reul
- (DE) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, všetci vieme, že toto je napätá situácia. Konanie Ruska a Ukrajiny je nezodpovedné. Treba tiež povedať, že aj Komisia nesie vinu, lebo sme boli pomalí v podnikaní potrebných krokov, hoci je pravda, že pán komisár Piebalgs v posledných dňoch príkladne riešil tento problém. Tím odborníkov bola vynikajúca myšlienka a myslím si, že si zaslúži poďakovanie s ohľadom na udalosti posledných dní.
Teraz je tiež správna chvíľa, aby sme sa spýtali, prečo sú naše reakcie na podobné udalosti vždy iba krátkodobé. Koľkokrát už Rusko v tejto súvislosti priťahovalo našu pozornosť? Určite to nie je prvýkrát. Sme svedkami opakovaného odstavenia dodávok plynu už niekoľko rokov. Musíme sa teda spýtať sami seba, či sme my - Európsky parlament a európske inštitúcie - urobili dosť v problematike bezpečnosti dodávok alebo či sme radšej uprednostnili iné záležitosti. Som toho názoru, že pán Swoboda urobil správne, keď položil túto otázku.
Veľmi sme sa snažili riešiť, či vôbec, komu a za akých podmienok predať a privatizovať tieto siete. Strávili sme týždne, dokonca mesiace zaoberaním sa tým, ako reagovať na problém zmeny klímy, a pritom sme sa nezamysleli nad skutočnosťou, že je tu tiež tretí veľmi dôležitý politický projekt - ten, ktorý sa týka bezpečnosti dodávok. Čo sme urobili preto, aby sme v Európe zaistili vhodnejšiu kombináciu zdrojov energie a znížili našu závislosť? Čo sme urobili preto, aby boli do tejto kombinácie začlenené aj elektrárne spaľujúce uhlie? Našou klimatickou politikou sme v podstate znevážili tieto elektrárne, a teda zvýšili našu závislosť od plynu. Čo sme urobili pre podporu jadrovej energie? Odpoveď je: príliš málo a príliš bojazlivo. Čo sme urobili pre riešenie problematiky ostatných prijateľných plynovodov? Čo sme urobili vo veci skvapalneného zemného plynu? Čo sme urobili v oblasti vonkajšej energetickej politiky? Udalosti posledných dní ukázali, že je najvyšší čas, aby sme sa v rámci energetickej politiky zaoberali otázkou bezpečnosti dodávok. Nepochybne je to rozhodujúca otázka.
Reino Paasilinna
(FI) Vážený pán predsedajúci, páni komisári, čoskoro bude Parlament hlasovať o troch balíkoch týkajúcich sa trhov s elektrickou energiou a plynom. Práve sme schválili energetický a klimatický balík. Teraz je tu však kríza a my by sme mali usporiadať stretnutie väčšieho rozsahu, na ktorom by sa zúčastnili aj naši partneri. Máme na to politickú kapacitu a cítime potrebu spolupráce.
Som tiež za myšlienku vytvorenia pracovnej skupiny podľa článku 175, ktorá by, napríklad niekedy v máji, podala správu tomuto Parlamentu. Ruská a ukrajinská delegácia by mali byť tiež prítomné.
Ako už bolo povedané, situácia je vážna. Milióny ľudí mrznú a továrne prerušujú výrobu. Ukrajina nás zatiahla do svojho problému tým, že zabraňuje, aby sa plyn dostal do EÚ. Rusko urobilo to isté, keď zastavilo dodávky plynu do EÚ.
Plyn prúdi, ale cez iné tranzitné krajiny. Vďaka rýchlemu konaniu zo strany Únie - poďakovanie za to patrí Komisii - sú monitorovacie zariadenia už na svojich miestach. Ruský plyn evidentne začal prúdiť do ukrajinskej siete, ale stále sa ešte nedostal do Únie. Došlo k nezvyčajnej situácii. EÚ aj Rusko sa snažia vybudovať energetické potrubia v nových oblastiach: EÚ mimo Ruska a Rusko mimo bývalých sovietskych republík. To je práca pre tých, ktorí sa zaoberajú montážou diaľkových plynovodov.
Príliš by som sa neprikláňal k uplatneniu sankcií voči účastníkom tohto sporu. Nemyslím si totiž, že sankcie sú rozumné. Som skeptický, pokiaľ ide o použitie sily, keďže to môže uškodiť viac nám ako im. Na druhej strane však pokladám prepojenie Zmluvy o energetickej charte s budúcou Dohodou o partnerstve a spolupráci za obzvlášť dôležité. Jednou z možností by bolo aj založenie združenia, ktoré by riadilo prúdenie plynu cez Ukrajinu. Bolo by to pohotové opatrenie. Mala by byť do neho zapojená aj neutrálna strana.
Predsedajúci
Ďakujem vám za tento záverečný postreh.
Henrik Lax
(SV) Vážený pán predsedajúci, EÚ je najväčšou hospodárskou veľmocou vo svete. Napriek tomu veľa ľudí mrzne vo svojich vlastných domovoch. Prečo nie je EÚ schopná zabezpečiť kúrenie? Ako ešte nikdy predtým je teraz jasné, že EÚ musí znížiť svoju závislosť od ruského plynu. Musí vybudovať spoločný trh s elektrickou energiou a plynom, aby ochránila prístup svojho obyvateľstva k energii. To si vyžaduje solidaritu v rámci EÚ. Francúzsko a Nemecko sú v kľúčovej pozícii. Nikto, a teda ani Nemecko, sa nemôže nadlho spoliehať na plyn od Gazpromu. Plynovod Nord Stream nie je riešenie. Sprostredkovateľská pozícia v plynovej vojne medzi Ruskom a Ukrajinou poskytne EÚ dobrú príležitosť na to, aby od obidvoch strán žiadala dodržiavanie pravidiel, ktoré sú zlučiteľné so spoločným trhom s energiami v rámci Únie. Musíme túto príležitosť využiť.
Inese Vaidere
(LV) Vážené dámy a páni, rada by som sa pozrela na tento problém v širšom politickom kontexte. V skutočnosti je takzvaná rusko-ukrajinská plynová vojna iba jednou z etáp boja o vplyv v Európe. Ukrajina aj Gruzínsko sú štáty, ktoré by sme s potešením mali na našej strane, ale Rusko chce nad nimi obnoviť svoj niekdajší vplyv. Rovnako, ako bolo obdobie uprostred leta, keď sa začali olympijské hry a dovolenková sezóna prebiehala v plnom prúde, vybraté na inváziu do Gruzínska, tak obdobie uprostred zimy a času novoročných dovoleniek bolo vybraté na začatie plynovej vojny. Navyše, ani jednému z týchto štátov nebola ukázaná očakávaná cesta k členstvu v NATO a Európskej únii. Dalo sa predvídať, že keď nie sme schopní primerane zareagovať na útok Ruska proti Gruzínsku, ďalším cieľom sa stane Ukrajina. Politická technika Ruska je jednou z najsilnejších vo svete a tento štát už ukázal, že je pripravený obetovať obrovské prostriedky na dosiahnutie svojich politických cieľov. V tomto prípade odsúvaním uzavretia dohody, aby zdiskreditoval Ukrajinu. Tento druh politickej techniky tiež ponúka dosť prostriedkov na ovplyvňovanie procesov v krajinách svojich záujmov a na rozdiel od nás dokáže plánovať a predpovedať udalosti. Je nevyhnutné dosiahnuť kompromis. Dodávky plynu musia byť obnovené za predpokladu, že má Rusko dostačujúce rezervy na ich zabezpečenie. Ďakujem.
Dimitar Stoyanov
(BG) Ďakujem, pán predsedajúci. Podľa všeobecného názoru je Bulharsko krajinou, ktorú kríza postihla najviac. Netreba pripomínať, že stále prebieha zvaľovanie viny jeden na druhého zo strany krajín zodpovedných za skutočnosť, že Bulharsko skončilo s rezervami, ktoré sú pre neho na zvládnutie tejto plynovej krízy nedostačujúce. Pozrime sa však na to, čo by sme v budúcnosti mohli urobiť. Jedna z možností je čisto vnútropolitická a vyžaduje nájdenie alternatívnych zdrojov, ktoré by Bulharsko mohlo použiť na splnenie svojich potrieb v podobných situáciách. Druhá možnosť, ktorú momentálne máme, však priamo závisí od vôle Komisie.
Máme, alebo presnejšie, Bulharsko má obrovský zdroj energie, ktorý bol v minulosti z politických dôvodov odstavený. Je ním jadrová elektráreň Kozloduj. V súčasnosti prevádzkuje Bulharsko elektrárne spaľujúce uhlie, ktoré znečisťujú životné prostredie oveľa viac ako jadrová elektráreň. Som si istý, že kolegovia zo skupiny Zelených s tým budú súhlasiť. Veľkou chybou bolo odstavenie prvých štyroch blokov jadrovej elektrárne Kozloduj, ktoré boli podrobené tuctom skúšok dokazujúcich, že sú úplne bezpečné. Obyvatelia Bulharska týmto utrpeli veľkú ujmu a teraz títo ľudia trpia ešte viac, pretože nemáme odkiaľ získať energiu.
Z tohto dôvodu predkladám Komisii nasledujúcu naliehavú žiadosť: je najvyšší čas dovoliť Bulharsku aj Slovensku, aby spustili do prevádzky svoje plne bezpečné jadrové elektrárne, ktoré im poskytujú ochranu pred nedostatkom energie.
Charles Tannock
Vážený pán predsedajúci, využitie prerušenia dodávok plynu ako diplomatickej zbrane zo strany Ruska znova potvrdilo dôvod, prečo potrebujeme spoločnú externú politiku energetickej bezpečnosti zaistenú pomocou medzivládnej spolupráce. Takáto politika je zjavným prínosom k minimalizácii nášho vystavenia sa násilným taktikám Ruska prostredníctvom podpory alternatívnych zdrojov ako skvapalnený zemný plyn, nových plynovodov ako Nabucco a transsaharský plynovod, ako aj vybudovaním integrovanej elektrickej siete EÚ.
Podporou obnoviteľnej energie a energetickej účinnosti, ako aj renesanciou jadrovej energetiky poskytne táto politika tiež impulz pre zelenú agendu. Stojím za mimoriadnou požiadavkou Slovenska na opätovné spustenie reaktora v Bohuniciach adresovanou Komisii, ktorá zároveň pomôže riešiť otázku zmeny klímy.
Vôbec nepochybujem o tom, že Rusko zastrašuje Ukrajinu a snaží sa narušiť stabilitu jej vlády dokonca aj tým, že do celého tohto debakla zaťahuje Spojené štáty, a to všetko pred budúcoročnými prezidentskými voľbami na Ukrajine a zároveň ohrozuje jej euroatlantické snahy.
EÚ bola do tohto sporu zatiahnutá ako vedľajšia obeť diplomacie Kremľa v otázkach plynu. Nemôžem sa ubrániť pocitu, že konanie Ruska bola načasované tak, aby sa zhodovalo so začiatkom českého predsedníctva, hoci premiér a úradujúci predseda Rady Topolánek preukázal veľkú šikovnosť pri riešení tejto naliehavej situácie.
Ukrajina je možno vinná vo veci odčerpávania časti ruského plynu, ale je to hádam pochopiteľné v kontexte stále nejasných bilaterálnych dohovorov medzi týmito dvomi krajinami.
V súčasnosti je Ukrajina nútená zaplatiť sprostredkovateľskej spoločnosti ďalších 500 miliónov USD ročne. Ak vezmeme do úvahy, že ukrajinský plynový dlh voči Rusku predstavuje 2,4 miliardy USD, potom by mohol byť približne o päť rokov splatený zrušením tejto platby, ktorá údajne, podľa zástupcu ukrajinskej premiérky, skončí vo vreckách skorumpovaných politikov.
Musíme odmietať akýkoľvek pokus o vrazenie klinu medzi Ukrajinu a jej spoločnú budúcnosť so Západom, a to predovšetkým jej budúcnosť plnoprávneho člena Európskej únie. Najlepší spôsob ako zaručiť, aby Rusko už viac nezastrašovalo Ukrajinu alebo vyvíjalo na ňu tlak, či dokonca provokovalo EÚ, aby prinútila Ukrajinu zaplatiť, je presadzovanie spoločnej externej politiky energetickej bezpečnosti EÚ, ktorá bude dôkazom solidarity medzi členskými štátmi v čase krízy alebo nedostatku energie.
Adrian Severin
Vážený pán predsedajúci, problém, s ktorým zápasíme nie je iba rusko-ukrajinský spor. Je to spor medzi Európou a Ruskom, ktorého predmetom je geopolitické postavenie Ukrajiny, spor medzi EÚ a Ukrajinou, ktorého predmetom sú európske vyhliadky Ukrajiny, spor medzi Európskou úniou a Ruskom, ktorého predmetom je monopolné postavenie Ruska v oblasti dodávok plynu a tiež spor medzi Európskou úniou a Ukrajinou, ktorého predmetom je monopolné postavenie Ukrajiny v oblasti tranzitu plynu.
Všetky tieto spory nás dostávajú do stredu energetickej vojny, v ktorej ide o rozdelenie moci. V tejto vojne nie sme rukojemníkmi, ale bojovníkmi. Nie sme sprostredkovateľmi, ale jednou zo strán, ktorá má legitímny záujem. Táto vojna šíri svoje dôsledky z jednej krízy na druhú. Mohli by sme zastaviť boj a zorganizovať mierovú konferenciu?
Potrebujeme pravidlá pre voľný trh s energiou, na ktorom sa budeme podieľať spolu so svojimi ruskými a ukrajinskými partnermi. Potrebujeme záruky a mechanizmy na presadenie týchto pravidiel, ako aj arbitrážny systém na riešenie sporov a tiež inštitúciu, ktorá uvedie tieto mechanizmy do chodu. Potrebujeme spoločnú európsku energetickú politiku podporenú primeranými právnymi a politickými nástrojmi a upevnenú komplexnou dohodou s krajinami zabezpečujúcimi dodávky a tranzit plynu, teda s Ruskom a Ukrajinou. Sankcie nemôžu fungovať. Konfrontácie tiež nie sú riešením. Spojme sa a rokujme strategicky a komplexne. S ohľadom na tento cieľ musíme zorganizovať vytvorenie medziparlamentných pracovných skupín ad hoc zo zástupcov Európskeho parlamentu, ruskej Dumy a ukrajinskej Rady, aby nepretržite sledovali proces budovania konsenzu a stratégie tak dlho, ako to bude nutné.
Toine Manders
(NL) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, naša spoločnosť nemôže fungovať bez energie, ako je práve zrejmé. Plyn musí začať prúdiť a z krátkodobého hľadiska je, podľa môjho názoru, mimoriadne dôležité, aby boli prerokované všetky diplomatické cesty. Komisia a Rada to práve teraz robia veľmi chvályhodným spôsobom s cieľom zabezpečiť, aby sa dodávky plynu čím skôr dostali na správnu cestu. Vyhrážať sa súdnou žalobou nie je, prirodzene, veľmi účinný postup.
Domnievam sa, že zo strednodobého hľadiska je dôležité zriadiť európsky energetický trh za predpokladu, že budú prijaté opatrenia, ktoré sme doteraz neprijali. Je čas konať. Viem si predstaviť, že v tomto budú členské štáty hrať dôležitú úlohu, ako napríklad aj v rýchlom vybudovaní plynovodov Nabucco a Nord Stream. Predovšetkým sa musíme postarať o to, aby bola vytvorená jedna európska sieť pre plyn aj elektrickú energiu, ktorá by znížila našu závislosť a umožnila nám vytvoriť náležite fungujúci trh a zároveň prejaviť viac solidarity, ako aj predvídať problémy. Budeme si však musieť vyhrnúť rukávy. Ja iba premýšľam, prečo členské štáty doteraz neurobili žiadne opatrenia.
Dariusz Maciej Grabowski
(PL) Vážený pán predsedajúci, Európska únia sa úspešne pustila do problému globálneho otepľovania. Prijatie návrhu stačilo k okamžitému úspechu. Podarilo sa nám znížiť teploty v Európe a privolať zimu, ktorá ovplyvnila celý kontinent. Podľa myšlienky "chcieť znamená uspieť" je to dôkaz moci a schopností Európskej únie. Náš úspech sa však zmenil na prehru, pretože teraz potrebujeme viac tepla pre naše domovy a pracoviská. Toto je niečo, čo úradníci nepredvídali.
Pokiaľ ide o energetickú politiku, Európska únia sa začína podobať na lekára v Haškovej knihe Osudy dobrého vojaka Švejka, ktorý na všetky choroby predpisoval rovnakú liečbu - výplach čriev. Európska únia sa obmedzila na slovné vyhlásenia, konferencie a hlavne pohrávanie sa s Ruskom a dodávanie mu odvahy používať energetické zdroje ako nástroj politického tlaku. A čo je horšie, Rusko si v Nemecku našlo spojenca, s ktorým sa chystá v Baltickom mori budovať plynovod.
Záver je každému jasný. Musíme urobiť neodkladné opatrenia na zabezpečenie nezávislosti od ruských dodávok plynu a zároveň mať na pamäti, že "najslabší sa potopí ako prvý". Znamená to, že najprv sa musíme postarať o krajiny hraničiace s Východom a plne závislé od jeho plynu, ako sú Poľsko a pobaltské štáty. To je možné iba za predpokladu, že Európska únia nepovažuje súkromné záujmy a záujmy tých, ktorí zastupujú Rusko, za dôležitejšie.
Nickolay Mladenov
(BG) Ďakujem, pán predsedajúci. Občania 18 členských štátov sú v súčasnosti držaní ako rukojemníci v politickom spore medzi Ukrajinou a Ruskom. Používam výraz "politický spor", lebo sme všetci boli svedkami využívania Gazpromu a dodávok plynu z Ruska ako politickej zbrane s cieľom vyvíjať nátlak na zvrchovaný štát. Európski občania sú držaní ako rukojemníci. Plyn dodáva Rusko. Plynový kohútik zavrelo Rusko. Áno, aj Ukrajina nesie vinu. Vyzývam preto Európsku radu a Komisiu, aby našim priateľom na Ukrajine otvorene povedali, že ak opozícia a vláda nezaujmú spoločné stanovisko ku kľúčovým problémom ovplyvňujúcim ich rozvoj, nebudú schopní odolávať tlaku, ktorý je vyvíjaný na nich a tiež na nás. Podobne ako sme my v našich krajinách dosiahli konsenzus v kľúčových otázkach, tak aj oni ho v kľúčových otázkach musia dosiahnuť.
Po druhé, Gazprom zaplatí pokuty našim štátom, lebo teraz sa musí Bulharsko, ktoré je najvážnejšie postihnutou krajinou v Európe a ktoré je úplne závislé od ruských dodávok plynu, domáhať svojich práv a žiadať o náhradu škody od dodávateľa, ktorým je v tomto prípade Rusko.
Po tretie, čo sa týka energetiky v Európe, je potrebné vysielať rovnakú správu. Musíme jasne povedať "áno” jadrovej energii v Európe, "áno" alternatívnym zdrojom energie, "áno" iným plynovodom, ktoré nám umožnia znížiť našu závislosť od jedného dodávateľa, "áno" väčším zásobníkom a tiež "áno" lepšiemu prepojeniu členských štátov, aby sme sa vyhli podobnému druhu krízy.
Na záver by som chcel povedať, že u nás sa aj bulharská vláda stretáva s ostrou kritikou. Počas všetkých tých rokov svojej moci utajovala zmluvy o dodávkach z Ruska a nerobila nič pre diverzifikáciu zdrojov v našej krajine.
Atanas Paparizov
(BG) Vážený pán predsedajúci, pán minister, pán komisár, ako zástupca najviac postihnutej krajiny vyzývam vás a inštitúcie, ktoré zastupujete, aby ste neodkladne podnikli kroky na obnovenie dodávok s použitím všetkých politických prostriedkov a možností v súlade s medzinárodným právom. Dúfam, že na základe princípu solidarity prijme Rada a Komisia návrhy Bulharska, aby bola časť z nevyplatených 5 miliárd EUR použitá na projekty vytvorenia cezhraničných prepojení medzi Bulharskom a Rumunskom a tiež Bulharskom a Gréckom, ako aj zväčšenie zásobníkov v Chirene, čo by umožnilo pokryť najnutnejšie potreby. Tieto prostriedky by boli ďalej použité aj na rozšírenie možností spoločného využívania terminálov na skvapalnený plyn.
Ako spravodajca jedného z dokumentov týkajúcich sa tretieho energetického balíka považujem otázku zabezpečenia transparentnosti a dodržiavania pravidiel za dôležitejšiu ako všetky ostatné otázky súvisiace s doložkou o tretích krajinách. Tiež dúfam, že hneď ako to bude možné, Komisia zareaguje na požiadavku, ktorú sme predložili spolu s pani Podimataovou. Tá sa týka dlhodobých opatrení, ktoré majú byť prijaté, aby sme ešte pred jarným zasadnutím Európskej rady mali spoločnú politiku a účinné opatrenia na riešenie podobných problémov, aké sa vyskytli teraz a ktoré dnes opísal pán Barroso ako neuveriteľné, neospravedlniteľné a nepochopiteľné.
Metin Kazak
(BG) Napriek dohode o obnovení dodávok ruského plynu do Európy uzavretej medzi Ruskom a Ukrajinou boli naše nádeje opäť zmarené. Bez ohľadu na to, či ide o technické, finančné alebo politické dôvody, nedá sa toto bezprecedentné embargo ospravedlniť. Je bezohľadné a nehumánne odsúdiť milióny európskych občanov, aby počas zimy s rekordne nízkymi teplotami ostali v chlade. Pre Bulharsko ako najviac postihnutú krajinu EÚ je mimoriadne dôležité, aby bola dodržaná zásada Pacta sunt servanda a aby boli dodávky plynu obnovené. Za ujmu a utrpenie spôsobené ľuďom a za porušenie dohôd by sa malo žiadať spravodlivé odškodné.
Chcel by som zablahoželať českému predsedníctvu k jeho aktívnej úlohe sprostredkovateľa v riešení tejto krízy. Viac ako kedykoľvek predtým sa musí Európska únia teraz riadiť dávnym heslom mušketierov: "Všetci za jedného a jeden za všetkých" a poskytnúť postihnutým krajinám, ako je Bulharsko, finančnú pomoc na životne dôležité projekty, ktoré im zaistia energetickú bezpečnosť. Je najvyšší čas ukázať silu a súdržnosť našej Únie prijatím dlhodobej stratégie.
Eugenijus Maldeikis
(LT) Je zrejmé, že táto kríza týkajúca sa dodávok plynu je politický problém a nie obchodný spor. Ako Gazprom, tak aj Naftogaz vykonávajú v tomto spore základnú úlohu - snažia sa nám všetkým a celej spoločnosti dokázať, aký ťažký je z technického, technologického a hospodárskeho hľadiska tranzit plynu. To sa neustále opakuje. Je to tým viac, lebo títo naši partneri, teda partneri Európskej únie, sa neriadia základnými obchodnými postupmi a ani Energetickou chartou. Zdá sa, že pre našich partnerov neexistuje. Bohužiaľ, nevidím zo strany Kyjeva alebo Moskvy žiadnu ochotu uzavrieť dohodu. Mám pocit, že sa v týchto rokovaniach snažia získať čas, a preto sa domnievam, že iba politické opatrenia pomôžu riešiť tento politický problém, kým nebudú vyriešené technické otázky okolo tranzitu. Myslím si, že sa musíme usilovať o dosiahnutie politických dohôd a záruk medzi Európskou úniou, Ruskom a Ukrajinou, kým zo strednodobého a dlhodobého hľadiska nedosiahneme naše ciele. Ešte jedna vec k solidarite. Premiéri Bulharska a Slovenska sa chystajú rokovať v Moskve a Kyjeve. Tento týždeň energetickej solidarity by sa nemal opäť skončiť rokovaniami bilaterálneho charakteru. Myslím si, že pre Bulharsko a Slovensko by bolo obnovenie prevádzky jadrových elektrární v tejto situácii prejavom energetickej solidarity. Bola by to skutočná energetická solidarita.
John Purvis
Vážený pán predsedajúci, z tejto bezvýchodiskovej situácie s Ruskom a Ukrajinou vyvodzujem tri dosť zrejmé závery.
Po prvé, musíme znížiť našu závislosť od plynu, ktorý budeme musieť viac a viac dovážať. Znamená to, že sa zväčší náš záväzok voči domácim zdrojom energie vrátane obnoviteľných zdrojov a jadrovej energie.
Po druhé, musíme zlepšiť solidaritu v rámci EÚ prostredníctvom vzájomnej pomoci medzi jednotlivými členskými štátmi v oblasti elektrickej energie, plynu a dodávok ropy. To so sebou prináša značnú úpravu a rozšírenie rozvodných sietí a potrubí. Prečo by Bulharsko nemalo mať plyn, zatiaľ čo Rumunsko, ktoré je na druhom brehu Dunaja, plyn má? Prečo Slovensko nemá plyn, zatiaľ čo jeho susedia - Rakúsko, Poľsko a Česká republika - majú? Tieto medzery v plynovodnej sieti musia byť neodkladne odstránené. Aký časový plán je na to, pán komisár Piebalgs?
Po tretie, musíme urobiť diverzifikáciu našich zdrojov a zásobníkov na plyn a ropu. Prečo v plnej miere nevyužívame na uskladnenie vyčerpané plynové polia v južnej oblasti Severného mora?
Musíme značne rozšíriť infraštruktúru pre skvapalnený plyn a vybudovať plynovodný systém z alternatívnych zdrojov a cez alternatívne trasy. Potrebujeme lepšie a početnejšie prepojenia s Nórskom, severnou a západnou Afrikou, oblasťou Kaspického mora a Kaukazu, so štátmi Levanty a Perzského zálivu na Blízkom východe.
Na záver sa pýtam Komisie a Rady, či dosť podporujú obnoviteľné zdroje a jadrovú energetiku, či dostatočne investujú do výstavby diaľkových potrubí a terminálov na skvapalnený plyn, ako aj do rozvoja politických vzťahov, ktoré pomôžu zabezpečiť plynulosť a rôznosť dodávok.
Je úplne jasné, že nemôžeme byť od Ruska a Ukrajiny takí závislí, ako sme v súčasnosti. Naše európske záujmy musíme neústupne klásť na prvé miesto.
Dariusz Rosati
(PL) Vážený pán predsedajúci, pán úradujúci predseda Rady, pán komisár, konanie Ruska a odstavenie plynu pre jeho zákazníkov v Európskej únii je z hľadiska zmluvných povinností Ruska neúnosné. Európski zákazníci platia za dodávky plynu od Ruska v presne stanovenom čase, a teda majú právo očakávať, že ich dostanú včas, bez ohľadu na spory medzi Ruskom a Ukrajinou. Rozhodnutie premiéra Putina zastaviť dodávky pred televíznymi kamerami je nielen porušením podpísaných zmlúv, ale aj dôkazom toho, že Gazprom nie je spoločnosť, ktorá funguje podľa trhových princípov, ale firma, ktorá plní príkazy Kremľa. Táto rozprava by mala Rusku a Ukrajine vyslať jasný signál, aby obnovili dodávky plynu.
Chcem tiež povedať, že správanie Ukrajiny je sklamaním. Nedostatok porozumenia vo vzťahu s Ruskom, nejasné pravidlá platieb sprostredkovateľským spoločnostiam a politická rivalita na najvyšších miestach vo vláde kompromitujú Ukrajinu v očiach verejnosti a bránia jej realizovať európske snahy. Je to pre mňa veľmi nepríjemné, lebo Ukrajina je naším významným susedom a strategickým partnerom.
Súčasná plynová kríza potvrdila, že Európa sa musí postarať o svoju energetickú bezpečnosť. Nemôžeme už viac tolerovať nečinnosť. Pán komisár, vyzývam Komisiu, aby bezodkladne predložila legislatívne iniciatívy, ktoré umožnia vykonať potrebnú diverzifikáciu dodávok energie, ktoré napomôžu skutočnej a nie falošnej energetickej solidarite a prispejú k prepojeniu národných prepravných sústav plynu jednotlivých členských štátov.
Bilyana Ilieva Raeva
(BG) Vážené dámy a páni, s ohľadom na intenzitu hospodárskej krízy a vážne dôsledky plynového konfliktu je potrebná súčinnosť medzi vnútroštátnymi a európskymi inštitúciami. Rozsah tohto problému si vyžaduje, aby sme naše snahy a zoskupenia sústredili na úrovni EÚ a v mene občanov Európy a ich záujmov a práv vyšli za hranice svojich strán.
Alternatívne zdroje energie, ako aj nové technológie prispejú k zníženiu našej závislosti od dovozu surovín a energie. Po hospodárskych a sociálnych problémoch vyplývajúcich z plynovej krízy nasledujú teraz ekologické problémy. Prechod od využívania plynu k využívaniu palivového oleja vo všetkých odvetviach priemyslu, tak ako sa to stalo v Bulharsku, bráni plánom Európskej únie v znižovaní emisií skleníkových plynov. Oceňujeme pohotový zásah európskych inštitúcií, potrebujeme však privilegované partnerstvo, aby sme mohli zvýšiť našu energetickú nezávislosť. Z tohto dôvodu musí Plán hospodárskej obnovy Európy prostredníctvom finančnej podpory prihliadať na súčasné potreby budovania alternatívnej energetickej infraštruktúry, a to hlavne v prípade najviac závislých krajín, ako je napríklad Bulharsko.
Vyzývame Európsky parlament, aby zaujal jasné stanovisko na podporu koordinovaných krokov, ktoré podniknú všetky inštitúcie s cieľom vyriešiť plynovú krízu a zamedziť opakovanému výskytu takejto krízy v budúcnosti.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Preprava ruského plynu cez Ukrajinu nie je iba bilaterálnou záležitosťou alebo obchodným sporom. Je to problém s výrazným prvkom mnohostrannosti, pretože predaj a tranzit plynu môže predstavovať obchodnú činnosť iba vtedy, ak sú splnené všetky potrebné podmienky. Minimálne podmienky v tomto smere sú, podľa môjho názoru: transparentnosť, presné pravidlá, konkurencieschopnosť, dôveryhodnosť a kontrola.
Moja otázka a zároveň obava je: Kto nahradí škody spoločnostiam, ktoré museli prerušiť svoju činnosť? Kto nahradí škody jednotlivým postihnutým občanom? Chcem tým povedať, že Európa musí vyzvať niekoho, kto bude niesť zodpovednosť.
Čo môžeme urobiť teraz? Zintenzívnime naše diplomatické úsilie. Pri formovaní spoločnej energetickej politiky musíme byť rýchlejší a výkonnejší. Tretia oblasť, na ktorú by som chcela upriamiť vašu pozornosť, je diverzifikácia: diverzifikácia zdrojov, trás dodávok a krajín, z ktorých dovážame energetické produkty.
Pokiaľ ide o plyn, chcela by som spomenúť dve prioritné oblasti, a to: využitie skvapalneného plynu a projekt plynovodu Nabucco. Obidve budú viesť k diverzifikácii trás dodávok a vyvážajúcich krajín. Projekt Nabucco musí dostať nielen na úrovni EÚ, ale aj na úrovni jednotlivých členských štátov prednosť pred projektmi Severnej a Južnej vetvy.
Z tohto dôvodu by som chcela požiadať Komisiu, aby nám poskytla aspoň základné informácie týkajúce sa pokroku, ktorý bol dosiahnutý v projekte Nabucco. Tiež sa chcem spýtať, aké ďalšie kroky prijala Komisia, aby zabránila opakovanému výskytu takéhoto druhu problémov v roku 2010 a požiadať ju, aby nám naznačila, kedy začne plyn opäť prúdiť do EÚ.
Szabolcs Fazakas
(HU) Vážená pani predsedajúca, teraz, keď sa vďaka spočiatku nerozhodnému, ale nakoniec koordinovanému a odhodlanému zákroku Európskej únie očakáva obnovenie dodávok plynu aj napriek rôznym technickým a iným údajným problémom, môžeme si s úľavou vydýchnuť. Nesmieme však zaspať na vavrínoch.
Je to z jedného dôvodu. Príčina sporu medzi Ruskom a Ukrajinou nebola totiž odhalená a ani vyriešená, a teda spor môže zasa kedykoľvek vypuknúť. Okrem toho plynová kríza opäť potvrdila našu závislosť a zraniteľnosť. Uznanie tejto skutočnosti môže pomôcť prekonať váhanie v oblasti rozvíjania spoločnej európskej energetickej politiky, prvým krokom ktorej je prevzatie spoločnej zodpovednosti za zabezpečenie dodávok.
Aby sa tak stalo, musíme nájsť nové zdroje a vybudovať nové zásobovacie trasy, ako aj prepojenia medzi sieťami jednotlivých členských štátov. Nemôžeme však očakávať, že sa tak stane na základe trhového princípu. Namiesto toho je potrebné v mene spoločných európskych záujmov sprístupniť európske zdroje.
Plynovod Nabucco predstavuje dlhodobé riešenie, zatiaľ čo rozvoj sietí spájajúcich členské štáty sa môže s použitím piatich miliárd EUR určených na tento účel v rámci programu hospodárskej podpory začať už dnes. To by znamenalo, že zabijeme dve muchy jednou ranou, pretože táto infraštruktúra by povzbudila európske hospodárstvo, ako aj poskytla pracovné miesta a zároveň by zmiernila dôsledky podobnej krízy.
Ivo Belet
(NL) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, dámy a páni, tento problém nie je nový. Už niekoľko rokov je predmetom rozpráv v pléne a tiež vo Výbore pre priemysel, výskum a energetiku. Moskva ešte nikdy nedala jasnejšie najavo, akí sme bezbranní a aké ľahké je podplatiť nás. Teraz prišiel čas konať.
Pán komisár, vaša diagnóza nedostatku prepojenia nemôže byť presnejšia. Musíme na ňom pracovať, lebo v skutočnosti sa s tým niečo robiť dá. Potrebujeme prepojiť plynové siete v rámci EÚ. Jedným z dôvodov, prečo sa tak ešte nestalo je skutočnosť, že licencie sú vnútroštátne. Keďže tie sú v jednotlivých členských štátoch rozdielne, mali by sme ich lepšie zladiť. Musíme nájsť riešenia, ktoré by umožnili zjednodušiť vnútroštátne postupy. Som si vedomý toho, že výbor má v tejto oblasti len obmedzenú právomoc, ale napriek tomu by sme sa mali pokúsiť urobiť zlom. Riešenie by mohlo spočívať, ako sa uvádza aj v návrhu Komisie, vo vymenovaní koordinátora pre každý cezhraničný projekt. Ten by robil sprostredkovateľa v oblasti prepojení a uviedol by veci do pohybu. Táto koordinácia by mohla byť zásadná a v skutočnosti zásadná je, pokiaľ ide o veternú energiu. Som rád, že ste v druhom hodnotení jasne uviedli, že koordinácia bude výrazným prvkom plánovanej výstavby siete veterných turbín v blízkosti pobrežia, hlavne pokiaľ ide o jej prepojenie so sieťami na pevnine.
Po druhé, mali by sme obrátiť väčšiu pozornosť na skvapalnený zemný plyn (LNG) vzhľadom na skutočnosť, že je pružnejší a umožňuje nám byť menej zraniteľnými. Po tretie, tieto siete by mali byť prispôsobené trvalo udržateľnej energii, ktorá, ako vieme, sa bude vyrábať lokálne. Musíme teda zabezpečiť, aby sa do siete dostala prednostne.
Dámy a páni, páni komisári, je jasné, čo musíme urobiť. Domnievam sa, že je tu politická vôľa, aby sme teraz podnikli dôležité kroky a na nadchádzajúcom jarnom samite urobili zásadné a konkrétne rozhodnutia.
Zbigniew Zaleski
(PL) Vážená pani predsedajúca, zákazník, ktorý platí dohodnutú cenu, si plní svoju povinnosť. Pán komisár, Rusko je zodpovedné za túto krízu, a teda mali by byť voči nemu uplatnené sankcie. Ukrajina je očividne uprostred. Ak Rusko nevie prijať politické smerovanie Ukrajiny, bude sa s ním musieť vyrovnať tak, ako sa vyrovnalo so stratou politickej moci nad krajinami sovietskeho bloku. Svet sa mení a Rusko musí jednoducho túto skutočnosť akceptovať.
Akoby mal teatrálny výstup Ruska v podobe odstavenia plynu ukázať, že nemá záujem predávať nám svoj produkt. Prinajmenšom to tak vyzeralo. Domnievam sa, že pre dobro svojho hospodárstva a svojich ľudí by malo Rusko venovať pozornosť trhu a svojej povesti dôveryhodného partnera. Vzájomná závislosť týchto dvoch strán, zdôrazňujem, je pravdepodobne najdôležitejším aspektom tejto zmluvy a spolupráce.
Som presvedčený, že Rusko nakoniec túto pravdu odhalí a Európa ho potom bude akceptovať a stane sa dobrým sprostredkovateľom.
Zita Pleštinská
- (SK) Gazprom a Naftogaz si zahrávajú s dôverou európskych spotrebiteľov. Na Slovensku stovky podnikov museli zastaviť svoju výrobu a v Bulharsku ľudia mrznú vo svojich bytoch. Európski občania nesmú platiť cenu za obchodno-politické hry.
Ťažko je posúdiť, ktorá strana nesie väčšiu vinu, jedno je jasné, že Slovensko a Bulharsko potrebujú naliehavo pomoc. Potrebujú okamžité riešenie, okamžité obnovenie dodávok plynu, potrebujú vedieť, čo bude s atómovými elektrárňami.
Verím, že napriek všetkému nezanevrieme na krajiny bývalého sovietskeho bloku vrátane Ukrajiny, ktoré sa chcú vymaniť z vplyvu Ruska. Občania Ukrajiny nemôžu trpieť za to, že ich politici zlyhali.
Evgeni Kirilov
Vážená pani predsedajúca, vo všeobecnosti by som súhlasil s kolegami, ktorí vyzdvihli aktívnu úlohu českého predsedníctva.
Nemôžem však súhlasiť s politickým tónom podpredsedu vlády pána Vondru v jeho úvodných poznámkach. Jeho politický tón je príliš pokojný. Áno, hovorili sme a hovoríme jedným hlasom. Tento hlas však nie je dosť silný. Ak zoberieme do úvahy nepriaznivú situáciu miliónov občanov v Európe, ktorí trpia v tejto krutej zime, nemôžeme zostať pokojní. Premýšľam, prečo je to tak. Musíme konať. Súhlasím s väčšinou kolegov, ktorí žiadajú vyšetrovanie, pretože musíme zistiť, ktorá z týchto dvoch strán je nezodpovednejšia. Obidve nesú zodpovednosť! Možno je dôvodom tejto pokojnej politickej diskusie skutočnosť, že teraz nejde iba o Rusko, ale aj Ukrajinu a to nie je dobré.
Skutočne si myslím, že nielen tento Parlament, ale aj predsedníctvo by malo zvýšiť hlas v mene trpiacich občanov.
Fiona Hall
Vážená pani predsedajúca, táto kríza poukazuje na význam energetickej nezávislosti EÚ, ale zatiaľ čo hovoríme o dodávkach energie, nesmieme zabúdať ani na význam kontroly dopytu po energii.
Máme cieľ do roku 2020 zvýšiť energetickú účinnosť o 20 % a zlepšiť niekoľko právnych predpisov zameraných na úsporu energie. Tieto kroky v oblasti energetickej účinnosti nám nielenže pomôžu riešiť otázku zmeny klímy a palivovej chudoby, ale zároveň významne zvýšia energetickú bezpečnosť Európy.
Akčný plán Komisie v oblasti energetickej účinnosti v sebe oprávnene zahŕňa medzinárodný prvok a uznáva potrebu podporovať zvýšenie energetickej účinnosti v krajinách mimo Európy, a to hlavne v krajinách dodávajúcich a prepravujúcich energiu do Európy. Pravdou je, že ak oni použijú menej, my máme možnosť dostať viac. Okrem bezprostredného politického aspektu tejto krízy je aj to veľmi dôležité.
András Gyürk
(HU) Vážená pani predsedajúca, navrhujem, aby sme hovorili jasne. Európska únia sa nepoučila zo skúsenosti s plynovou krízou v roku 2006 medzi Ruskom a Ukrajinou a vážne zlyhala v súčasnej kríze. Subjekty s rozhodovacou právomocou reagovali na odstavenie plynu, ako keby sa to stalo úplne neočakávane. Táto doteraz najvážnejšia kríza v oblasti dodávok plynu, môže byť pre členské štáty poslednou výzvou na prebudenie. Musíme preto podniknúť kroky na zníženie našej energetickej závislosti.
Predpokladám, že každému je jasné, že tento konflikt, ktorý vypukol medzi Ruskom a Ukrajinou, nie je iba uzavretým bilaterálnym sporom: keď nie z iného dôvodu, tak preto, že ovplyvňuje stovky miliónov občanov Európskej únie. Táto kríza je skúškou našej spoločnej energetickej politiky, ako aj solidarity v rámci EÚ.
V stávke je skutočnosť, či sa členské štáty dokážu posunúť od politík, ktoré boli doteraz založené na oddelených dohodách. V stávke je schopnosť Európskej únie hovoriť a konať jednotne.
Eluned Morgan
Vážená pani predsedajúca, som rada, že sa pán Vondra vrátil. Ďakujem mu za objasnenie závažnosti situácie, ale kedy už Rada konečne pochopí, že pokým nebude EÚ v otázkach energie, a to hlavne vo vzťahu k Rusku a Ukrajine, hovoriť jedným hlasom, budeme vždy v pozícii slabšieho?
Uvediem vám jeden príklad, kedy to Rada neurobí. Onedlho máme začať rokovania týkajúce sa druhého čítania balíka energetickej liberalizácie. Komisia prišla s veľmi dôkladne prepracovaným stanoviskom k otázke tretích krajín investujúcich v EÚ, ktoré navrhovalo, aby Komisia o týchto záležitostiach hovorila v mene EÚ. Čo v tejto veci urobila Rada? Stiahli ste sa do národných pozícií a povedali: nie - my členské štáty chceme mať posledné slovo, nie Komisia.
To je rozdeľuj a panuj, starý ťah z knihy, ktorému ste naleteli. Pokým nepochopíte, že spojenie síl s cieľom dosiahnuť medzinárodný vplyv je tá správna cesta, vždy budeme v pozícii, kde sme zraniteľní. Musíte vysvetliť európskym občanom, prečo teraz sedia v zime. Musíte v tomto smere zmeniť svoje stanovisko. Zmeníte ho?
Alexandr Vondra
úradujúci predseda Rady. - Vážená pani predsedajúca, dovoľte mi, aby som sa vám ospravedlnil. Som tu po prvý raz a asi som v úvode vyčerpal veľa času a spôsobil tým oneskorenie. Myslím si však, že zhrnutie toho, ako sme postupovali od skorého rána 1. januára, za to stálo.
Hovoriť jedným hlasom je presne to, o čo sa v tejto riskantnej situácii snažíme. Myslím si, že sa nám to zatiaľ úspešne darí.
Spomenuli ste balík o vnútornom trhu s energiou. Ten nie je témou súčasnej rozpravy, lebo teraz diskutujeme o naliehavej situácii. Môžem vám však povedať, že, podľa toho, čo viem z diskusie v Rade, podnetom pre rôzne obavy týkajúce sa úplného oddelenia (unbundlingu) boli iba strategické záujmy v niektorých krajinách. Táto rozprava sa týka doložky o tretích krajinách, a tak ďalej. Vo svojom stanovisku som spomenul, že české predsedníctvo to považuje za jednu zo svojich priorít a urobíme všetko, čo bude možné, aby sme našli riešenie a kompromis medzi Radou a Parlamentom.
Neočakávajte, že nám to prinesie zázračné riešenie, ako v prípade plynových hier v strednej a východnej Európe. Je iné byť na ostrove, kde máte voľnosť dopraviť energiu do ktoréhokoľvek prístavu, ako ležať na takom mieste, ako Slovensko alebo Bulharsko. Áno, máte pravdu, že niektoré krajiny sú pre podobný druh núdzovej situácie lepšie vybavené, dokonca aj v konkrétnom regióne. Domnievam sa však, že by sme si mali uvedomiť aj skutočnosť, že napríklad zásobníky plynu sa nemôžu vybudovať, kde sa nám zachce. Potrebujete na to prijateľné geologické podmienky.
Napríklad v mojej krajine máme šťastie, že sa všetky zásobníky nachádzajú vo východnej časti nášho územia. Môžeme čerpať z týchto zásob a distribuovať plyn aj vtedy, keď nedostávame dodávky zvonku. Sme schopní vydržať niekoľko týždňov alebo mesiacov, ale nie viac. Naproti tomu má Slovensko, nanešťastie, tieto geologické pomery na západe krajiny. Zmeniť smer prúdenia plynu nie je jednoduchá operácia. Na potrubí potrebujete mať kompresory, a ak ich nemáte, nastanú problémy.
Pre tých, ktorí tvrdia, že toto je politický problém: pokiaľ ide o hovorenie jedným hlasom, zo svojej skúsenosti vám môžem povedať, že, prirodzene, ide o politický problém. Je to politický problém, lebo ľudia mrznú, a teda je to z politického hľadiska zložitá situácia. Samozrejme, súhlasím s tými, ako sú Jacek Saryusz-Wolski alebo István Szent-Iványi, ktorí tvrdia, že ide o druh cynickej hry. V skutočnosti v centre toho všetkého je boj o to, kto bude ovládať infraštruktúru v príslušnej krajine. Iní, napríklad Hannes Swoboda a Jan Marinus Wiersma zdôrazňujú, že náš prístup k tomuto problému by nemal byť čiernobiely a že Ukrajina si tiež zasluhuje pozornosť. Aj vy máte pravdu. Samozrejme, Ukrajina to neuľahčuje. Je to aspoň môj názor. Súčasne by sme si mali byť vedomí skutočnosti, že Bulharsko a Slovensko sa nachádzajú v nepríjemnej situácii, pretože zrazu je tu krajina, ktorá chce túto ťažkú situáciu využiť a dostať tieto štáty do konfliktu s Ukrajinou. Napríklad práve udalosti dnešných dní o tom svedčia. Takže je to zložité. A čo môžeme urobiť?
Ďalej sú tu tí, ktorí sa obávajú vstupu do tejto hry, pretože ich názor je podobný kartovej hre Čierny Peter: ktokoľvek, komu zostane čierna karta, platí účet. Nemyslím si, že odvážny je ten, kto sa bojí hrať. Podľa mňa je odvážny ten, kto je ochotný niesť riziko.
Prečo nekupovať plyn na ukrajinsko-ruskej hranici? Výborný príklad! Už sme o tom hovorili, ale kto sú dodávatelia na strane EÚ? Sú to súkromné spoločnosti, ktoré sa znepokojujú, lebo nemajú kontrolu nad prichádzajúcim plynom. Existovalo by riešenie, ale to by vyžadovalo ochotu Ukrajiny vzdať sa svojho podielu na plynovode. Ako viete, jej parlament to zakazuje a nie sú ani ochotní to urobiť. Európske spoločnosti by mali prevziať určitú úlohu. Nič sa však nedá urobiť za niekoľko týždňov, dokonca ani mesiacov. Musíme zvýšiť tlak. Napríklad dnes sme povedali, že po tomto by mala nasledovať súdna žaloba. Myslím, že je to dôležité na oboch stranách.
Nechcem opakovať to isté a opäť hovoriť dlhšie, ako by som mal. Predovšetkým sa chcem poďakovať vám - od Jaceka Saryusza-Wolského, skupine PPE-DE až po vás všetkých, ktorí ste tu - za váš záujem a aktívny prístup. Potrebujeme vašu pomoc a pozornosť. Potrebujeme vašu pomoc, aby sme mohli obrátiť pozornosť na tento problém aj v tých európskych krajinách, kde sa neobjavuje na titulných stranách. Teda najmä v tejto časti Európy, kde nenastala žiadna mimoriadna situácia. To by nám pomohlo aktívnejšie hovoriť jedným hlasom.
V neposlednom rade súhlasím s väčšinou z vás, ktorí obhajujete potrebu strategickejšieho prístupu, potrebu strednodobých a dlhodobých riešení. Je to presne to, čo má české predsedníctvo v pláne urobiť. Máme šesť mesiacov - a možno máme štyri mesiace, aby sme na tom spolu s vami pracovali. Úplne však súhlasíme s Komisiou a členskými štátmi, aby sa táto agenda posunula ďalej a stala sa hlavnou témou marcového zasadnutia Európskej rady a aby sme v máji zorganizovali samit o južnom koridore s cieľom podporiť diverzifikáciu dodávok, napríklad projekt Nabucco a iné.
Benita Ferrero-Waldner
členka Komisie. - Vážená pani predsedajúca, pokúsim sa byť čo najstručnejšia. Z hľadiska zahraničnej politiky je tu veľa dôsledkov a my sme sa nimi začali zaoberať v roku 2006, keď sme dostali prvý varovný signál. Najdôležitejšou vecou je, čo môžeme spolu urobiť v budúcnosti. Máme problém a tým je, pochopiteľne, Lisabonská zmluva. Chýba v nej spoločná vonkajšia politika energetickej bezpečnosti. Lisabonská zmluva bude zahŕňať ustanovenie o energetickej solidarite, ktoré môže prispieť k lepšej koordinácii, ktorá sa všade používa a spomína. Po druhé, energetickú diplomaciu máme dva roky. Bolo podpísaných dosť memoránd. Pracujeme na tom, ale mnoho z toho je stále iba teóriou alebo v prípravnej fáze. Je veľmi ťažké naraz sa zísť so všetkými účastníkmi. Spravidla môžeme vytvoriť rámec, napríklad iba pre projekt Nabucco. Usilovali sme sa teda získať potrebný objem plynu, aby mohol byť plynovod Nabucco zásobovaný a vybudovaný. Som toho názoru, že tu sú potrebné verejno-súkromné partnerstvá. To je môj druhý bod. Tretím je, samozrejme, ako všetci vieme - a už to bolo toľkokrát povedané - skutočnosť, že tento plynový konflikt je obchodnou záležitosťou, ktorá má tiež veľký politický význam.
Sme svedkami zlého stavu rusko-ukrajinských vzťahov, ale naším hlavným cieľom musí byť snaha čo najviac stabilizovať situáciu. Jednou z možností bude naše nové Východné partnerstvo, v rámci ktorého budeme od východných partnerov chcieť, aby spolupracovali. Koncom marca usporiadame na Ukrajine spoločnú medzinárodnú investorskú konferenciu venovanú modernizácii ukrajinskej prepravnej sústavy plynu. Myslím si, že je to nesmierne aktuálna udalosť. Pokiaľ ide o dvojstranné vzťahy medzi EÚ a Ruskom alebo EÚ a Ukrajinou, domnievam sa, že je jasné, že aspekty nových zmlúv týkajúcich sa energetických dodávok a prepravy, o ktorých sa v súčasnosti rokuje, nadobúdajú nový význam a tiež sa o nich bude hovoriť.
V mojom poslednom bode chcem povedať, že sa pozeráme nielen smerom na východ, ale aj na juh. S viacerými arabskými krajinami už podnikáme kroky, aby sme cez Turecko dostali plyn do plynovodu Nabucco. Znamená to, že diverzifikácia plynovodov, zdrojov a, prirodzene, rôznych druhov energie, ako tu už bolo povedané, bude v budúcnosti tou správnou cestou. Na to potrebujeme náležitý právny základ a to je ťažké.
Andris Piebalgs
člen Komisie. - Vážená pani predsedajúca, poslanci a poslankyne, spomeniem iba niekoľko vecí. V prvom rade je našou úlohou ihneď obnoviť dodávky plynu, pretože trpia ľudia, trpí priemysel, ľudia prichádzajú o prácu, takže to je hlavná úloha, nie vytvárať ďalšie prekážky.
Potom by mala nasledovať analýza a prijatie opatrení. Mali by sme prehodnotiť naše stereotypy, lebo ak sa rok 2006 dá nazvať varovným signálom, potom toto je naozajstný šok.
V skutočnosti podceňujeme to, čo sa naozaj stalo. Ak vlády dvoch krajín jedna druhú obviňujú zo zatvorenia kohútika na plynovode, jediný záver, ktorý si dokážem vyvodiť, pretože týmto krajinám a ich vládam dôverujem, je, že niekto zasahoval do potrubí. A tomu sa dá len veľmi ťažko uveriť.
Čo sa stalo, je naozaj výnimočné a som presvedčený, že by to malo výrazne ovplyvniť energetické politiky, ktoré sa snažíme vytvoriť. Preto som presvedčený, že žiadna problematika by už viac nemala byť tabu. Rozhodne by sme mali hovoriť o tom, ako za každých podmienok zaistiť bezpečnosť dodávok.
Aby som bol úprimný, úplne prerušenie dodávok som neočakával. Nikdy som to nepredpokladal. Aj pre mňa to bol šok. Môžete ma ako komisára pre energetiku viniť a povedať:"Mali ste to predvídať." To sa však naozaj nedalo očakávať. Je to niečo nové, čo sa predtým nikdy nestalo, a preto by sme mali byť v budúcnosti pripravení na podobný druh konania.
Predsedajúca
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční zajtra (vo štvrtok 15. januára 2009).
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Cristian Silviu Buşoi  
Európska únia opäť čelí kríze v oblasti dodávok zemného plynu. Nie je jasné, kto za to môže. Rusko? Ukrajina? Obe krajiny? Naliehavo žiadam Európsku komisiu, aby zverejnila informácie poukazujúce na príčiny, ktoré túto situácii spôsobili. Európska únia by mala na seba prevziať zodpovednosť a určiť, kto je v skutočnosti vinný.
Žiaľ, táto kríza ukázala, že mnohé krajiny Európskej únie podliehajú energetickému vydieraniu a nakoniec trpia v dôsledku sporov medzi štátmi bývalého Sovietskeho zväzu, ktoré sú viac politického ako hospodárskeho charakteru. Nepochybne musíme urýchliť proces utvárania spoločnej európskej energetickej politiky postavenej na spoločnom vonkajšom prístupe. Musíme urýchliť proces diverzifikácie zdrojov a prepravných trás zemného plynu. Je naozaj nevyhnutné urýchliť projekt Nabucco.
Myslím si, že komisár pre energetiku musí predložiť podrobnú správu o krokoch, ktoré Komisia podnikla, alebo presnejšie, ktoré v minulom roku nepodnikla na podporu projektu Nabucco.
Sylwester Chruszcz  
písomne. - (PL) V dnešnej rozprave sa povedalo veľa o dodávkach plynu, spojeniach, prepojeniach a závislosti európskych hospodárstiev. Zo súčasnej krízy sa musíme poučiť.
Na projekt Jamal 2 sa tiež musíme pozerať ako na niečo racionálne, čo je v našom záujme. Je nielen lepší ako baltický plynovod do Nemecka, ktorý obchádza Poľsko, ale tiež zvýši našu energetickú bezpečnosť. Vybudovanie plynovodu Jamal 2 bude znamenať podstatne väčší tranzit plynu cez Poľsko do Európy, ako aj cenovo efektívnejšie a účinnejšie riešenie v porovnaní so severným plynovodom. Navyše sa dá vybudovať oveľa rýchlejšie.
Som presvedčený, že to je cesta, na ktorú musíme nasmerovať naše úsilie s cieľom zaistiť energetickú bezpečnosť všetkých členských štátov EÚ.
Corina Creţu  
písomne. - (RO) Plynová kríza postavila do popredia dva závažné problémy, ktorým Európska únia čelí.
Pokiaľ ide o energiu, pre nedostatok súdržnosti stále nemáme spoločnú stratégiu, ktorú potrebujeme. V súčasnosti je dôsledkami prerušenia dodávok plynu postihnutých 11 z 27 krajín EÚ. Závislosť od ruského plynu je však spoločným problémom bezpečnosti, ak zoberieme do úvahy, že táto energetická zbraň môže byť kedykoľvek použitá, a to najmä proti bývalým satelitným štátom Ruska. V tejto situácii je povinnosťou EÚ nájsť riešenie zamerané na vytvorenie bezpečnej energetickej zóny pre nové členské štáty. Skutočným problémom Európy je diverzifikácia zdrojov a nie prepravné trasy plynu medzi Ruskom a EÚ.
Po druhé, plynová kríza odhaľuje politickú slabosť rozdelenej a nerozhodnej Európskej únie. Jeden z výrazných nedostatkov je na strane predsedníctva EÚ. Hlavne v čase krízy potrebujeme zastupujúci hlas, ktorý bude znieť v mene EÚ. Zborom niekoľkých hlasov riskujeme, že vrhneme výsmech na myšlienku spojenej Európy, nehovoriac o jej medzinárodnom obraze a vplyve. Z tohto dôvodu je nevyhnutné, aby bolo európske predsedníctvo ustanovené na dlhšie obdobie, ktoré by bolo nezávislé od politických štruktúr jednotlivých členských štátov.
Daniel Dăianu  
písomne. - Ďalší varovný signál.
Súčasná kríza znova ukazuje, akí sme slabí a aká neúčinná je energetická politika EÚ. Keď sú národné vlády EÚ pod veľkým tlakom, v zásade sa spoliehajú na vlastné zásoby a zdroje. Za takýchto podmienok to nie je prekvapujúce. Odhaľuje to však ďalšiu zo stránok nedostatku solidarity v EÚ. Kríza zároveň ukazuje, čo treba urobiť v rámci budúcich krokov k energetickej politike, ak nejakú naozaj chceme mať. Čo sa týka zásob, mali by sme rozširovať plynové zásobníky. Musíme urobiť diverzifikáciu dodávateľov plynu, trás a sústav dodávok (ako v prípade skvapalneného zemného plynu). Budovanie plynovodu Nabucco treba urýchliť a finančné prostriedky na tento projekt zvýšiť zapojením Európskej investičnej banky do jeho financovania. Tvrdenie, že v oblastiach nových prepravných trás nebude k dispozícii dostatočné množstvo plynu, pri preverovaní neobstojí. Musíme urýchliť vývoj obnoviteľných zdrojov energie a šetriť energiu. V neposlednom rade musíme vybudovať cezhraničné energetické prepojenia, aby mohli členské štáty v prípade potreby pomôcť jeden druhému.
Dragoş Florin David  
písomne. - (RO) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, dámy a páni.
Odvetvie energetiky predstavuje významný hospodársky a geopolitický prvok. V súčasnosti je takmer polovica energie EÚ závislá od dovozu. Prognózy nám ukazujú, že do roku 2030 bude dovoz predstavovať 70 % dodávok plynu a 100 % dodávok ropy. Vyžaduje to od nás, aby sme zavedenie spoločnej energetickej politiky postavili na troch pilieroch: úplnom prepojení vnútroštátnych sietí na úrovni EÚ, diverzifikácii zdrojov dodávok a prijatí účinných opatrení zameraných na úsporu energie.
Všetky tieto opatrenia musia zároveň viesť k predchádzaniu energetickým krízam ako je súčasná, ktorá sa týka plynu dodávaného z Ruska cez Ukrajinu a ktorá spôsobuje vážne problémy obyvateľstvu EÚ a narušuje jej hospodárstvo. Dá sa skutočne kradnúť plyn zo siete podobne ako peňaženka z vrecka? Je možné len tak, bez predchádzajúce upozornenia, prerušiť dodávky v priebehu niekoľkých minút? Som presvedčená, že sa musíme zaoberať riešením energetickej bezpečnosti EÚ ešte predtým, ako začneme vyšetrovať nesplnenie medzinárodných zmlúv a dohôd, ako aj skutočnosť, že dodávateľ, ktorý má najväčšiu časť svojich príjmov z vývozu plynu sa k Európe, ktorá spoľahlivo za plyn platí, správa ľahostajne a s nezáujmom.
András Gyürk  
písomne. - (HU) Európska únia sa nepoučila zo svojej skúsenosti s plynovou krízou medzi Ruskom a Ukrajinou v roku 2006. Subjekty s rozhodovacou právomocou reagovali na odstavenie plynu, ako keby k nemu prišlo úplne neočakávane. Táto kríza v oblasti dodávok plynu je doteraz najvážnejšou a pre členské štáty môže byť posledným varovným signálom. Musíme podniknúť kroky na zníženie našej energetickej závislosti. Vzhľadom na to, že tento konflikt medzi Ruskom a Ukrajinou postihuje stovky miliónov občanov EÚ, nejde iba o uzavretý dvojstranný právny spor.
Táto kríza je nielen skúškou našej spoločnej energetickej politiky, ale aj solidarity v rámci EÚ. V stávke je skutočnosť, či sa členské štáty dokážu posunúť od politík, ktoré boli doteraz založené na oddelených dohodách. V stávke je schopnosť Európskej únie hovoriť a konať v závažných záležitostiach jednotne.
S ohľadom na dobrú prácu, ktorú Európska únia odviedla pri vymedzovaní krokov, ktoré môžu viesť k zníženiu európskej závislosti, je nečinnosť počas posledných dní zvlášť bolestná. Môžeme iba súhlasiť s tým, čo stanovuje akčný plán v oblasti energetickej bezpečnosti a solidarity. V čo najkratšom čase sú potrebné investície do rozvoja alternatívnych trás dodávok a prepojenia súčasných sietí. Potrebujeme zvýšiť podporu infraštruktúr v oblasti energetickej účinnosti a posilniť energetický rozmer zahraničnej politiky EÚ, ktorá sa v súčasnosti formuje.
Som presvedčený, že súčasná kríza by nemala na členské štáty taký drastický vplyv, keby sa Európska únia nespamätala až v poslednej chvíli a venovala sa spoločnej energetickej politike viac ako len slovami.
Filip Kaczmarek  
písomne. - (PL) Zdá sa, že súčasná kríza týkajúca sa dodávok plynu na Ukrajinu a do Európy má oveľa väčšie následky ako predchádzajúca kríza, ktorá tiež vypukla v dôsledku rovnakého problému, a to monopolistického postavenia Ruska v oblasti dodávok plynu do EÚ. Pomohla nám pochopiť skutočný zmysel pojmov a termínov, ktoré často používame, ale nie vždy im rozumieme. Sú to pojmy ako energetická bezpečnosť, solidarita v EÚ, spoločná energetická politika, diverzifikácia dodávok, ako aj spôsoby dopravy plynu a iných palív. Nemusíme dokonca ani poznať skutočné príčiny správania Ruska, aby sme si vyvodili závery. Prirodzene, poznanie motívov je dôležité pre morálne a politické hodnotenie správania jednotlivých krajín a firiem. Nehľadiac na pohnútky jednotlivých zmluvných strán, faktom zostáva, že niektorí občania Európskej únie sú vystavení bolestným následkom nedostatku plynu. Pravda je dôležitá, plyn však nedodá. Využime túto príležitosť na získanie skutočných odpovedí na niekoľko otázok. Dokážeme zo súčasnej situácie vyvodiť správne závery? Dokážeme sa povzniesť nad krátkozraký pohľad politických strán, ktoré sú v súčasnosti v opozícii a ktoré cynicky využívajú túto situáciu na neopodstatnené útoky voči svojim národným parlamentom? Bude plynovod Nabucco vybudovaný? Zvýšime svoje povinné rezervy palív? Zmenia ideologický odporcovia jadrovej energie svoj názor? Dúfajme.
Janusz Lewandowski  
písomne. - (PL) Vážená pani predsedajúca, ponaučenie zo súčasnej plynovej krízy je veľké a Európska únia si ho musí vziať. Je to ďalší bod obratu a mal by byť posledným, ktorý odhaľuje nedostatok riadenia 27 krajín. To očakáva obyvateľstvo Európy dokonca aj v krajinách, ktoré neboli priamo ovplyvnené blokádou plynu a ktoré sú menej závislé od dodávok plynu zo strany Gazpromu.
Systém solidarity načrtnutý v smernici z roku 2004 je pre problémy dneška úplne nevhodný. Musíme sa dohodnúť na praktickej spoločnej politike solidarity, bezpečnosti a diverzifikácie v oblasti energetiky. Nepotrebujeme nové slogany. Potrebujeme investície do infraštruktúry. Pred budúcou krízou sa potrebujeme zabezpečiť prostredníctvom zvýšenia kapacít zásobníkov plynu. Energetická solidarita si vyžaduje cezhraničné prepojenia prepravných sietí jednotlivých krajín. Poľsko je toho dobrým príkladom. Hoci dostáva väčšinu dodávok plynovodmi z Ruska, ktoré obchádzajú Ukrajinu, a teda je touto krízou postihnuté menej, zostáva izolované od prepravných sietí a zásobníkov západnej Európy.
Obávame sa, že výsledkom súčasnej krízy bude nielen zníženie dôveryhodnosti Ruska, ale aj Ukrajiny. Tento dosah plynovej vojny je rovnako významný ako dočasné problémy, ktorým počas tejto krutej zimy čelia odberatelia.
Marusya Ivanova Lyubcheva  
Je pre nás veľmi ťažké viesť diskusiu na tému plynovej krízy, keďže Rada, Európsky parlament a Komisia nakoniec skončili so zviazanými rukami. Táto rozprava je však veľmi dôležitá, aj keď je nepostačujúca. Chcela by som sa poďakovať kolegom z rôznych politických skupín a členským štátom za vyjadrenia ich podpory Bulharsku, ako aj ostatným krajinám, ktoré táto kríza trápi.
To však nespustí plyn a nevytvorí našim spoluobčanom normálne európske životné podmienky. Bulharsko sa v dôsledku tejto krízy zmenilo z energetického centra Balkánu na hlavné mesto plynovej krízy.
Preto musíme neodkladne konať. Táto kríza má humanitárne a hospodárske následky. Okrem finančnej a hospodárskej krízy aj ona narúša stabilitu našej krajiny. Európsky parlament musí prijať uznesenie uvádzajúce svoje stanovisko, ako aj opatrenia, ktoré nám pomôžu prekonať túto krízu. Tu a teraz. Tieto opatrenia musia zahŕňať jadrovú energiu a hľadanie nových zdrojov zemného plynu. Potrebujeme nový mechanizmus opatrení a súbor nástrojov.
Ak sa dnes Európsky parlament nestane súčasťou riešenia terajšieho problému, potom sa stane súčasťou samotného problému. Pre EÚ to bude mať negatívne politické následky.
Marian-Jean Marinescu  
Súčasná kríza opäť upozornila, že naším najväčším problémom je závislosť od energetických zdrojov nachádzajúcich sa na území Ruskej federácie a využitie tejto situácie zo strany Ruska spôsobom, ktorý je vzdialený od štandardných medzinárodných postupov.
Vyhlásenie predsedu Európskej komisie a úradujúceho predsedu Rady počas krízy v Gruzínsku, ktoré sa týkalo zmeny vo vzťahoch medzi Ruskom a EÚ, sa musí zaviesť do praxe.
Musíme ratifikovať Lisabonskú zmluvu, aby sme mohli vytvoriť spoločnú európsku energetickú politiku.
Neodkladne musíme začať budovať plynovod Nabucco.
Je absolútne nevyhnutné, aby sme podporovali energetické projekty, ktoré zviditeľňujú oblasť Čierneho mora, ako aj využívanie energetických zdrojov z oblasti Kaspického mora.
K riešeniu súčasnej situácie môže tiež prispieť rozšírenie Európskeho energetického spoločenstva smerom na východ a zahrnutie energie ako jednej z prioritných tém do nového rámca vytvoreného prostredníctvom Východného partnerstva.
Katrin Saks  
písomne. - (ET) Vážená pani predsedajúca, vážený pán úradujúci predseda Rady.
Je poľutovaniahodné, že sa české predsedníctvo nezačalo podľa plánov, ale uložením rozhodnutia týkajúceho sa rusko-ukrajinského plynového konfliktu, podobne ako sa predchádzajúce predsedníctvo muselo začať snahami o ukončenie rusko-gruzínskej vojny.
Všetko má však aj svoju kladnú stránku. Vďaka tejto vojne súvisiacej s dodávkami plynu sa do popredia dostali energetické otázky, a to najmä uvedomenie si potreby spoločnej energetickej politiky.
Spoločná energetická politika však nemôže byť vytvorená v Bruseli, ak členské štáty nemotivuje spoločný záujem, ale namiesto toho uzatvárajú dvojstranné zmluvy za podmienok, ktoré sú priaznivé len pre nich. V tomto ohľade musí spoločná politika vychádzať z hlavných miest členských štátov a nie z koridorov moci v Bruseli, ako by sa dalo očakávať.
Dúfam, že hovorca uspeje v upevňovaní tohto porozumenia.
Toomas Savi  
písomne. - Rusko zablokovalo dodávky plynu v období, ktoré je pre európskych odberateľov mimoriadne nevhodné, a preto je nutné, aby boli dodávky bezodkladne obnovené. Keď túto krízu vyriešime, musíme sa dôkladne pozrieť na našu závislosť od plynu z Ruska. Sú tu dva aspekty, ktoré by sme mali vziať do úvahy.
Po prvé, Rusko musí zaručiť, že je schopné plniť svoje záväzky voči EÚ. Zlyhanie nemodernej technológie a infraštruktúry môže ohroziť stabilné prúdenie plynu do EÚ. Tiež je potrebné poznamenať, že napriek ambicióznym plánom týkajúcim sa plynovodu Nord Stream nie je isté, že produkcia ruských plynových polí bude postačovať na splnenie záväzkov Ruska.
Po druhé, Kremeľ často využíva hospodárske nástroje ako politické prostriedky. Európska únia by sa nikdy nemala stať obeťou podobného politického správania. Podporujem EÚ v diverzifikácii jej energetického balíka s cieľom vyhnúť sa závislosti od jedného dodávateľa plynu.
Daniel Strož  
Problém dodávok plynu z Ruska na Ukrajinu a do EÚ má podľa mňa dva aspekty. Tým prvým je skutočnosť, že mnohí pohoršene dvíhajú ruky a volajú: "Ako si Rusko môže niečo také dovoliť?" A ja sa pýtam: Prečo by nemohlo? Ak je EÚ budovaná predovšetkým ako neoliberálny projekt, v ktorom by mal všetko vyriešiť trh, prečo by sa Rusko nemohlo chovať trhovo a chcieť, aby dlžník zaplatil to, čo má? Plynovú krízu teda nevyvolalo Rusko, ale Ukrajina, a nejde o problém politický, ale hospodársky. Musíme to jasne pomenovať. Druhým aspektom je skutočnosť, ktorú som v minulosti už niekoľkokrát kritizoval, a síce, že orgány a inštitúcie EÚ (a Parlament nie je žiadnou výnimkou) sa zameriavajú na nepodstatné problémy, ktoré len odvádzajú pozornosť od skutočne dôležitých otázok. Opäť to potvrdila aj reakcia na legitímne rozhodnutie Ruska pozastaviť dodávky plynu. Namiesto trápneho chlácholenia ukrajinskej vlády ako akéhosi "ochranného filtra" medzi Ruskom a členskými štátmi EÚ a vymýšľania dokonalého tvaru uhoriek sa mala EÚ už dávno pripravovať na takúto krízu. Ako pomohla EÚ napríklad Slovákom a Bulharom, ktorých plynová kríza postihla najviac? Bola im vôbec schopná pomôcť? Ak nie, s integráciou nie je všetko v poriadku.
Kristian Vigenin  
V plynovej vojne medzi Ruskom a Ukrajinou skončili najhoršie nevinní. Súčasná situácia jasne ukazuje, ako je Európa závislá nielen od surovinových zdrojov, ale aj od tranzitných krajín. Taktiež ukazuje, aká nespravodlivá je kritika zameraná na alternatívne plynovody, ako sú Nord Stream alebo South Stream. Zároveň, bohužiaľ, ukazuje bezmocnosť EÚ v poskytovaní pomoci najviac postihnutým členským štátom a v zaručení bezpečnosti svojich občanov.
Teraz je našou základnou úlohou obnoviť dodávky plynu. EÚ musí využiť všetky svoje politické prostriedky s cieľom presvedčiť Rusko a Ukrajinu, aby oslobodili 18 členských štátov, ktoré držia ako rukojemníkov.
Druhým opatrením musí byť podpora najviac zasiahnutých krajín. V prostredí hospodárskej krízy a zmenšujúcich sa trhov môže mať problém nedostatku plynu fatálne následky pre mnohé spoločnosti v mojej krajine a tisícky ľudí môžu skončiť bez práce. Kto za to bude zodpovedný?
Tretím a najdôležitejším opatrením je dlhodobý plán na vybudovanie alternatívnych plynovodov, najmä plynovodu Nabucco, investície do prepojenia sietí dodávok plynu medzi členskými štátmi a vybudovania zásobníkov, ktoré zabezpečia väčšie rezervy.
Jediným záverom z tohto všetkého je, že potrebujeme jednotnú európsku politiku. Je však škoda, že si to vždy uvedomíme až po veľkej kríze.
Andrzej Tomasz Zapałowski  
Vážená pani predsedajúca, otázku krízy dodávok plynu do EÚ, na Ukrajinu a na Balkán by sme mali vnímať predovšetkým ako súčasť boja o politický a hospodársky vplyv v bývalých sovietskych republikách.
Krajina, o ktorú sa teraz bojuje, je Ukrajina. Rusko sa zapojilo do predvolebnej kampane, ktorá na Ukrajine prebieha. Chcelo ukrajinskej verejnosti ukázať, že ak Ukrajina zostane Rusku verná, bude mať lacný plyn a ropu.
Súčasný konflikt taktiež ukazuje, že pre Rusko je tento geopolitický vplyv dôležitejší než dobré vzťahy s EÚ. Rusko do svojho konania započítalo hospodárske náklady uzavretia dodávok plynu. Nemali by sme si preto nič nahovárať. Toto je len začiatok boja o vplyv na Ukrajine.
V sebe vlastnej slepote sa chce Európska únia naďalej spoliehať na dovoz plynu a ropy na výrobu energií. A pritom Únia (vrátane Poľska) nevyužíva svoje vlastné zásoby uhlia a lignitu. Neviem, či ide o politickú hlúposť alebo jednoducho o otázku zachovania energetického tlaku na niektoré štáty Spoločenstva.
Marian Zlotea  
Otázka dodávok plynu z Ruska na Ukrajinu a do EÚ musí byť čo najskôr vyriešená. Aby mohla Európska únia predchádzať takýmto krízam, ktoré negatívne vplývajú na jej občanov, potrebuje politiku energetickej bezpečnosti, ako aj diverzifikáciu svojich zdrojov a solidaritu v rámci odvetvia energetiky.
Zastavenie dodávok plynu z Ruska postihlo viac ako polovicu členských štátov EÚ. V Bulharsku boli obmedzené alebo prerušené dodávky plynu do priemyslu, keďže táto krajina je na 90 % závislá od plynu z Ruska.
Podporujem stanovisko predsedníctva a Komisie, ktoré vyzýva obe strany na dialóg s cieľom dosiahnuť kompromis. Bez technickej koordinácie na oboch stranách nie je možné obnoviť dodávky plynu. V budúcnosti potrebujeme udržiavať otvorený dialóg s obidvoma stranami, aby sme sa vyhli tomu, že skončíme v podobnej situácii.
V rámci energetického balíka, ktorý sa v súčasnosti prerokúva, Rada a Parlament navrhujú súbor opatrení s cieľom využívať viacerých dodávateľov energií v prospech spotrebiteľa. Dúfame, že tento balík bude v druhom čítaní prijatý.
Túto krízu musíme vyriešiť čo najskôr, pretože postihuje európskych občanov aj európsky priemysel. Potrebujeme spoločnú vonkajšiu politiku v odvetví energetiky.
