Az olaj árának emelkedéséből adódó válság az európai halászati ágazatban (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a következők tárgyalása:
a João Ferreira és Patrick Le Hyaric által az Egységes Európai Baloldal/az Északi Zöld Baloldal Képviselőcsoportja nevében a Bizottsághoz intézett, szóbeli választ igénylő kérdés a halászati ágazatban az üzemanyagárak emelkedése miatt kialakult válságról - B7-0306/2011),
az Alain Cadec, Antonello Antinoro, Jim Higgins, Jarosław Leszek Wałęsa, Maria do Céu Patrão Neves, Werner Kuhn, Ioannis A. Tsoukalas, Crescenzio Rivellini, Rareş-Lucian Niculescu, Vito Bonsignore és Salvador Garriga Polledo által az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) Képviselőcsoportja nevében a Bizottsághoz intézett, szóbeli választ igénylő kérdés az európai halászati ágazatban az olajárak emelkedése miatt bekövetkezett válságról - B7-0307/2011),
a Philippe de Villiers és Juozas Imbrasas által a Szabadság és Demokrácia Európája Képviselőcsoport nevében a Bizottsághoz intézett, szóbeli választ igénylő kérdés az üzemanyagárak emelkedése miatt az európai halászati ágazatban kialakult válságról - B7-0308/2011),
a Britta Reimers által a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport nevében a Bizottsághoz intézett, szóbeli választ igénylő kérdés az európai halászati ágazatban az olajárak emelkedése miatt bekövetkezett válságról - B7-0310/2011),
a Josefa Andrés Barea, Kriton Arsenis, Luis Manuel Capoulas Santos, Estelle Grelier, Iliana Malinova Iotova, Guido Milana, Ulrike Rodust, Antolín Sánchez Presedo és Catherine Trautmann által a Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportja nevében a Bizottsághoz intézett, szóbeli választ igénylő kérdés az olajár-növekedésről és a halászati ágazat számára nyújtott támogatásról - B7-0311/2011),
az Isabella Lövin által a Zöldek/az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja nevében a Bizottsághoz intézett, szóbeli választ igénylő kérdés a halászati ágazatban az olajárak emelkedése miatt bekövetkezett válságról - B7-0313/2011).
Alain Cadec
Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Először is, a Parlamentnek csak egy székhelye van: Strasbourg!
2011 februárja óta állandóan emelkedik az olaj ára, és nemrégiben meghaladta a 100 dolláros küszöböt. A fenti olajár-emelkedés súlyosan érinti az európai part menti régiók halászait.
Igazából az olajárak emelkedésével a halászati működési költségek az egekbe szöknek. Különösen a kisüzemi halászatot érinti súlyosan. A halászok bevétele is az olajáraktól függ. A hivatásos halászok mindenütt azt mondják nekem, hogy aggodalommal tölti el őket az olajárak emelkedése. Azt szeretném, ha együttesen lépnénk fel annak biztosítása érdekében, hogy az üzleti vállalkozások a működési költségek emelkedése ellenére is el tudják végezni a munkájukat.
A fenti kérdéssel és az ezt követő állásfoglalással felszólítom a tagállamokat arra, hogy szükség esetén és a verseny torzítása nélkül segítsék a hivatásos halászokat a munkájuk folytatásában. Ebből következően a de minimis támogatás felső határértékének vállalatonként 30 000 euróról 60 000 euróra való felemelését kérem. Ez egyáltalán nem jelenti a parlamenti, illetve az európai költségvetés növelését. A de minimis támogatás olyan támogatás, amelyet a tagállamok csak akkor nyújthatnak üzleti vállalkozásaiknak, ha véleményük szerint az nem torzítja a versenyt.
A tagállamoktól egy kicsit több rugalmasságot kérek. A Bizottságot pedig arra szólítom fel, hogy alaposan elemezze a kérésemet, és értse meg az egész - védelemre és fejlesztésre szoruló - ágazat aggodalmait. A halászok közössége olyan férfiakból és nőkből áll, akiknek megfelelő jövedelemre van szükségük, és akiket támogatnunk kell. Egyebek mellett az importált halászati és akvakultúra-termékek európai piacokon való nagymértékű megjelenése következtében ez az ágazat egyre gyengül. Itt nem csak gazdasági nyereségről van szó. A mi érdekünk is, hogy megőrizzük ezt a tevékenységet; ezáltal fejleszteni tudjuk a területeinket és a tengerparti régiókat, garantálni tudjuk az Európai Unió élelmezésbiztonságát és meg tudjuk őrizni az ágazat munkahelyeit.
Bastiaan Belder
Elnök úr! A halászati ágazatban nagyon súlyos a helyzet. Az üzemanyag ára magas, miközben a hal ára alacsony, valójában rekordokat döntően alacsony.
Hölgyeim és uraim! A sima lepényhal halászatára szeretném felhívni a figyelmüket. A sima lepényhal halászata nagyon fontos hazám, Hollandia, de Franciaország, Belgium, Anglia és Dánia számára is. Néhány évvel ezelőtt a sima lepényhalból nagyon alacsony volt a készlet, és ennek következtében engedélyezték a többi lepényhalfajta vámmentes behozatalát. Olcsó fajtákét, amelyek kevésbé ízletesek, de ez nem tartozik ide. Napjainkban azonban van elég sima lepényhalunk, de az olcsó lepényhal vámmentes behozatala tovább folytatódik. Ennek következtében a friss sima lepényhalat mesze a bekerülési költségek alatt értékesítik, vagy kivonják a piacról és árverésen értékesítik. Ez igazán sajnálatos helyzet. Le kell állítani a simalepényhal-filé vámmentes behozatalát, elnök úr. Ez nem csak a halászok óhaja, hanem a feldolgozóiparé és a piacé is. Miért? A kereskedők számára rendkívül fontos a halászok túlélése, mert ellenkező esetben a jövőben nem fog szerepelni a sima lepényhal a kereskedők kínálatában.
Hölgyeim és uraim! Sürgősen konkrét intézkedésekre van szükség. A jelenlegi válság megköveteli, hogy Európa határozott intézkedéseket tegyen. Azt kérem önöktől, hogy szavazzanak egy ilyen intézkedés mellett.
Jörg Leichtfried
(DE) (A felszólaló az eljárási szabályzat 149. cikke alapján kék kártyás kérdést tesz fel Cadec úrnak.) Elnök úr! Cadec úrnak szeretnék feltenni egy kérdést a bevezető gondolataihoz kapcsolódóan, nevezetesen, az Európai Parlament feltételezett, egyetlen székhelyére vonatkozóan. Cadec úr, talán észrevette, hogy a Parlament időnként Brüsszelben is ülésezik, hogy a bizottságok Brüsszelben tartják a megbeszéléseiket, és hogy az adminisztráció, bizonyos mértékig, Luxembourgban folyik. Pusztán csak tájékoztatni akartam önt arról a tényről, hogy ez a helyzet esetleg nem pont olyan, amilyennek ön képzeli.
Alain Cadec
Elnök úr! Csak arra szerettem volna rámutatni, hogy ezzel a témával kapcsolatban a Szerződés egyértelmű: az Európai Parlamentnek, annak az ülésteremnek, ahol ma és egész héten vagyunk, a székhelye Strasbourg, és csak Strasbourg.
Természetesen Brüsszelben dolgozunk. Én havonta két hetet vagyok ott, és önökhöz hasonlóan, hölgyeim és uraim, jól érzem ott magam, és sokat dolgozom. Azonban a Parlamentnek - ennek az ülésteremnek - a székhelye Strasbourg, és ennek így is kell maradnia.
Britta Reimers
Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim, és uraim! Az Európai Unióban sok vállalat számára további terheket jelent az üzemanyag árának folyamatos emelkedése. Az európai halászok különösen megszenvedik ezt az áremelkedést, mivel nem tudják egyszerűen a fogás növelésével, illetve jobb árak felszámításával ellentételezni a többletköltségeiket.
A jelenlegi észak-afrikai és közel-keleti politikai helyzet tovább súlyosbította a problémát. Éppen ezért meg kell vizsgálnunk az üzemanyagárak növekedésének gazdaságra és foglalkoztatásra gyakorolt hatásait az EU-ban. Melyek a különösen nagy kockázatnak kitett ágazatok, és milyen támogatást lehetne nyújtani számukra a verseny torzítása nélkül? Ezért arra kérjük a Bizottságot, hogy vizsgálja meg ezt a kérdést.
Fontos, hogy támogassuk az európai halászati ipart, egyebek mellett azért, hogy ne nőjön tovább a harmadik országokból származó importtól való függőségünk. A közös halászati politika reformjának a küszöbén konkrét kötelességünk, hogy óvatosak legyünk és ezzel az üggyel kapcsolatban ne tegyünk elhamarkodott lépéseket.
Ulrike Rodust
Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Az európai halászat súlyos válságban van, ahogy arra képviselőtársaim már rámutattak. Az európai tengerek halászai a jövedelmük oly súlyos csökkenéséről panaszkodnak, ami már a megélhetésüket is fenyegetheti. Mégis miért csökken a halászaink jövedelme? Amennyire én meg tudom ítélni, ennek három oka van. Először, a halállomány csökkenése; másodszor, általános árcsökkenés pontosan azokon a területeken, ahol a halállomány egészséges és túlságosan magas a kínálat; és harmadszor - és ez az, ami ma minket foglalkoztat -, a működési költségek nyersolajár-emelkedések miatti növekedése.
Nekünk, politikusoknak, ezen a ponton kell közbelépnünk. Minden tőlünk telhetőt meg kell tennünk annak érdekében, hogy segítsünk. Hangsúlyozni szeretném, hogy csak azt tehetjük meg, amit meg tudunk tenni. Az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) Képviselőcsoportja által beterjesztett, állásfoglalásra irányuló indítvány többet ígér annál, mint amit meg tudunk tenni. Az üzemanyag-támogatások finanszírozása érdekében a de minimis támogatás felső határértékének 100%-os, 30 000 euróról 60 000 euróra történő növelését kéri. Az üzemanyag-támogatás azonban olyan dolog, amelyet sok tagállam valójában nem engedhet meg magának. Következésképpen sok halászt ezzel a módszerrel egyáltalán nem tudnánk segíteni.
Ráadásul továbbra is fennállna a másik két probléma: először is a túlhalászás ténylegesen növekedne, másodszor pedig ez nem oldaná meg a piaci árak problémáját.
Ami a halászat pénzügyi támogatását illeti, én itt egy sokkal súlyosabb problémát látok. A tagállamok nem használják fel az Európai Halászati Alapot, annak ellenére, hogy az Európai Unió 50%-ot fizet. A halászaink érdekében valamit sürgősen meg kell változtatni ezen a területen.
Hölgyeim és uraim! Munkálkodjunk együtt azon, hogy csütörtökre elkészüljön egy másik szöveg, és együttesen álljunk elő egy ésszerű, fenntartható és kevésbé látványos halászati politikával.
Isabella Lövin
szerző. - Elnök úr! Én is köszönetet szeretnék mondani kollégámnak, Cadec úrnak, hogy lehetőséget adott számunkra az alapvető kérdések megvitatására. Először is, ami az olaj árának emelkedését illeti, valójában két olyan ágazat van, a repülés és a hajózás - beleértve a halászatot is -, amely valamennyi energiahordozó tekintetében már most is adómentességet élvez. Vagyis, az Európai Unió más ágazataival összevetve, a halászatot arányaiban kevésbé érinti az olaj árának emelkedése, mivel már most is mentességet élveznek valamennyi adó alól.
Ez már önmagában egy olyan rejtett támogatás, ami hozzájárult ahhoz, hogy az európai halászok tovább folytathassák a kimerült halállomány halászatát; és a halászati ágazaton belül a legmagasabb fosszilistüzelőanyag-fogyasztásúak - így például a fenékhálós és halradaros halászhajók - a legkártékonyabbak. Tehát a de minimis támogatást 2008-ban már tízszeresére emelték; ez is komoly támogatás az ágazat részére. Ezzel párhuzamosan mégis számtalan ígéretet teszünk a nemzetközi színtéren a szén-dioxid-kibocsátás csökkentésére, sőt 2050-re 80-95%-os csökkentésről beszélünk; Nagoyában azt is megígértük, hogy 2020-ra beszüntetjük a környezetre káros támogatásokat; a Kereskedelmi Világszervezet tárgyalásai keretében azzal is foglalkozunk, hogyan lehetne megszüntetni a halászati támogatások torzító hatásait.
Úgy gondolom, hogy ha az EU most bevezetné a megnövelt de minimis támogatást, akkor az nagy valószínűséggel aláásná az EU vezető szerepét a most folyó tárgyalássorozatban, azt a jelzést küldve a világnak, hogy más országok is növelhetik a halászati üzemanyag-támogatást, ami ördögi kört eredményezne, növelve a nyomást a világ halállományán. Most egyáltalán nem erre van szükségünk: meg kell fordítanunk a folyamatot, és ez teljesen rossz jelzést adna. A piacnak el kell fogadnia az áremelkedést, és a Bizottságnak erre kell összpontosítania a közös halászati politika reformja során.
Maria Damanaki
a Bizottság tagja. - Elnök úr! A Bizottság tudatában van a halászati ágazat jelenlegi helyzetének. Az üzemanyagárak csak az egyik, de nem az egyetlen okát képezik a fennálló problémának.
Ami az üzemanyagárakat illeti, a Bizottság arra bátorítja a tagállamokat, hogy a helyzet megoldása érdekében teljes mértékben használják ki az Európai Halászati Alap nyújtotta lehetőségeket. Ezeket a lehetőségeket még nem aknáztuk ki. Mindezidáig a tagállamok az előirányzott összegeknek kevesebb, mint 20%-át vették igénybe.
A magas üzemanyagárak kérdését úgy kezelhetjük a legjobban, ha kihasználjuk azokat az EHA-intézkedéseket, amelyek segítenek a halászati flotta átstrukturálásában, illetve hozzáadott értéket teremtenek a halászati termékek tekintetében, ily módon növelve az árakat. Nagy valószínűséggel az üzemanyagárak az elkövetkező években is magasak lesznek. Természetesen a múlt héten estek az árak, de ennek ellenére az árak várhatóan magasak maradnak.
A Bizottság ezért a közös halászati politika és a pénzügyi szabályozás reformjának keretében azon gondolkodik, hogy miként lehetne tovább ösztönözni a kevésbé üzemanyag-igényes halászatot. A cél az, hogy mozdítsuk elő az ágazat átalakítását és növeljük az üzemanyagárakkal szembeni ellenálló képességét. Ugyanakkor ennek a megközelítésnek tiszteletben kell tartania azt az elvet, hogy a pénzügyi segítségnyújtás semmilyen körülmények között sem eredményezheti a halászati erőkifejtés növekedését.
A halászati ágazat üzemanyagárakkal szembeni ellenálló képességének növeléséhez a legjobb eszköz, ha biztosítják, hogy a halászat szintje összhangban álljon a maximális fenntartható hozammal. Ennek eredményeként rövid távon nő a halállomány. A több hal több halászati lehetőséget jelent, ami az ágazat számára általánosságban több bevételt jelent.
Ami a de minimis küszöbérték felemelését illeti, ez nem új téma. A Bizottság még 2008-ban tanulmányt készített, elemezve az egy kedvezményezettre jutó felső határérték 30 000 euróról 100 000 euróra történő emelésének a hatásait.
A tanulmány arra a következtetésre jutott, hogy ezt a javaslatot nem fogadhatjuk el, elsősorban három ok miatt. Először is egy ilyen emelés - az üzemanyag-igényesebb technológiák használatára ösztönözve - torzítaná a halászati tevékenységet, ami erőteljesebben károsítaná a tengeri környezetet. Másodszor azért, mert a nagyobb és üzemanyag-igényesebb halászhajók több támogatást kapnának, mint a kisebb, kevésbé üzemanyag-igényes halászhajók. Nem hiszem, hogy közülünk bárki is arra szeretné ösztönözni a nagyobb halászhajókat, hogy több üzemanyagot használjanak.
A harmadik ok még fontosabb, és néhány parlamenti képviselő már említette is. Több tagállam már most megszorító intézkedések bevezetésére kényszerül. Ezért a tagállamok csak korlátozott mértékben támogatnának egy olyan javaslatot, amely a közkiadások növekedését eredményezhetné. Még ha fel is emelnénk a de minimis küszöbértéket, sok tagállamnak akkor sem lenne pénze arra, hogy kihasználja ezt az új lehetőséget az adófizetők pénzének elköltésére. Ha csak néhány tagállam fizetne magasabb de minimis támogatást, akkor ez torzítaná a versenyt, és egyenlőtlen versenyfeltételeket teremtene a különböző tagállamok flottái számára. Ez az összes közül a legfontosabb indok.
Ami a Zöldek által felvetett, a halászati ipar üzemanyagadó alóli mentességének csökkentésére irányuló javaslatot illeti, azt nem tudjuk elfogadni. Ezt a kérdést az uniós jogszabályok önmagukban nem tudják megfelelően kezelni, ezért azt globális szinten kell megvitatni. A kizárólag az EU kikötőiben felvett üzemanyag megadóztatása erőteljesen torzítaná a versenyt az uniós flották kárára. Kárt okozna az EU kikötőinek is, mivel sok halászhajó egyszerűen az EU-n kívül venné meg az üzemanyagot. Ezért a tagállamokat a saját alapunk felhasználására kérjük.
Carmen Fraga Estévez
Elnök úr! Miközben a közös halászati politika javasolt reformjára várunk, az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) Képviselőcsoportja ismét aggodalmát szeretné kifejezni a halászati ágazat gazdasági helyzete miatt.
Amíg nem terjesztik elő az új közös piacszervezéséről szóló javaslatot, az ágazatnak továbbra sem lesz túl sok mozgástere az árak megállapítására. A behozatali szabályok, amelyek jelentős része az illegális halászatra vezethető vissza, megőrzik a tisztességtelen versenyt az uniós termelés esetében: az új ellenőrzési kötelezettségek miatt a vállalatok arra kényszerülnek, hogy erőforrásaik nagyobb részét mobilizálják, és a mindenre kiterjedő válság sem igazán segíti elő a minőségi termékek fogyasztásának növekedését. Emellett még figyelembe kell venni az üzemanyagárak növekedési tendenciáját, amely ismét fenyegetést jelent azon vállalatok számára, amelyeknek sikerült túlélniük a 2008-as válságot.
A közös halászati politika széles körű reformja várható, és ennek fényében, illetve a strukturális támogatások folytonos csökkenése miatt sok vállalatnak - a 2013-as kilátásokra való tekintettel - likviditásra lehet szüksége az átszervezéshez és az alkalmazkodáshoz.
Ezért terjesztettük be ezt a szóbeli kérdést és ezt az állásfoglalásra irányuló javaslatot a tisztelt Ház elé, hisz ez a támogatás az EU költségvetésének nem kerül semmibe, illetve emellett azért is, mert a kért támogatásnövelés messze elmarad a többi ágazat, így a szállítás és a mezőgazdaság által megkapott de minimis támogatástól. Nem szeretnénk magunkat a 2008-ashoz hasonló helyzetben látni, amikor a Borg biztos úr által az utolsó pillanatban elfogadott intézkedéscsomagot vitattuk meg.
Önnek is szeretnék valamit mondani, biztos asszony: igaz, hogy van néhány olyan tagállam, amelyik képes lesz, és van néhány olyan, amelyik nem lesz képes ezt a támogatást megadni, és ön szerint ez egyenlőtlenséget szül. Ugyanakkor nagyobb aránytalanságot szül az a tény, hogy néhány tagállam nem társfinanszírozza az Európai Halászati Alapot, és ez általánosan elfogadott. A támogatást kell javasolni, és minden olyan tagállam, amelyik meg kívánja védeni az ágazatát, meg is tudja majd védeni azt.
Catherine Trautmann
Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! A halászok azt mondták nekünk, hogy egyre nehezebb megélniük a munkájukból.
A számukra már eddig is nagyon fájdalmas helyzeten felül, ami a halászati kvóták csökkentéséből és a flottából való tervezett kilépésből ered, most megjelent az egekbe szökő olajárak által okozott újabb probléma. Habár az ár kissé csökkent, továbbra is ingadozik, és ez a helyzet immár két éve kihat az európai halászok, de különösen a kisüzemi és a part menti halászok mindennapi életére.
Ez a helyzet rendkívüli aggodalomra ad okot, és alig várjuk, hogy megmutathassuk a halászoknak, hogy teljes mértékben támogatjuk őket. Ennek érdekében felszólítjuk az Európai Bizottságot, hogy emelje fel a számukra a válság leküzdése érdekében nyújtható de minimis támogatás küszöbértékét. Ez egyszerűen csak a sürgető helyzet miatt hozott ideiglenes intézkedés.
A Bizottság 2007-ben már reagált egy hasonló jelenségre, és a jelenlegi új csúcs küszöbén szeretnénk tudni, hogy milyen konkrét intézkedéseket - amelyek közül néhánnyal kapcsolatban már közöltek részleteket - szándékoznak tenni. Rendkívül fontosnak tartjuk - miként Fraga Estévez asszony is elmondta - annak ellenőrzését is, hogy a tagállamok felhasználják-e a rendelet által jelenleg előirányzott összes forrást.
Egy olyan időszakban, amikor körvonalazódni látszik a jövőbeni közös halászati politika, úgy hiszem, hogy a halászaink nem ellenzik a változást, sőt, épp ellenkezőleg. Közülük sokan azt mondták nekem, hogy hajlandók erőfeszítéseket tenni, különösen a halállomány megőrzése érdekében. Ez valójában közös felelősségünk. A fenti erőfeszítés megvalósulása érdekében nem eshetnek áldozatul a munkájukon kívül álló olyan tényezőknek, amelyek felett nincs semmilyen ellenőrzésük.
Az e témával kapcsolatos gyors és hatékony válaszadás az ön részéről, biztos asszony, olyan jelzést adna, ami segítene megerősíteni a Bizottság és a szakma közötti hagyományosan törékeny kapcsolatokat.
Chris Davies
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Ma az üzemanyagárak növekedése miatt a halászok részére nyújtandó támogatást szorgalmazzuk, holnap a gazdálkodók, majd a teherautó sofőrök, ezt követően pedig a légitársaságok üzemeltetői következnek, és aztán mi a helyzet a benzinkutak tulajdonosaival? Az ő nyereségük is csökkent az üzemanyagárak növekedése miatt.
Mindannyian megszenvedjük az üzemanyagárak emelkedését. Rajta, támogassuk egymást! Ez ostobaság. Egy amerikai típusú, népszerűséghajhász politizálás - az ágazati érdekek melletti erőltetett érvelés - vette kezdetét az Európai Parlamentben. A jelenlegi vita azonban azt tárja fel, hogy miközben mindenki a fenntartható halászati politika szükségessége mellett érvel, a gyakorlatban, amikor erre kerül a sor, néhányan nincsenek tisztában a "fenntartható” szó jelentésével. Valójában nem tudják, hogy mit jelent.
A Bizottság eléggé világossá tette, hogy tisztában vannak azzal, hogy a halászati ipar bizonyos szempontból gazdaságilag nem életképes, de ez nem a megnövekedett üzemanyagárak következménye. Ennek oka a több évtizedes, fenntarthatatlan halászati gyakorlat. Ha a piac korlátozott, ha a halászok nem képesek közvetlenül a fogyasztókra terhelni a hal költségeit, akkor ezt kellene vizsgálnunk. Biztosítanunk kell, hogy közvetlen kapcsolat álljon fenn a hal ára és a fogyasztók felé felszámolt költségek között, de a fenntarthatatlan gyakorlatok egyszerű támogatása nem megfelelő módszer a túlhalászat csökkentésére, amely a gazdasági problémák elsődleges oka. Egy hónappal ezelőtt, amikor Cadec úr feltette ezt a kérdést a biztos asszonynak, ő azt mondta a parlamenti bizottságnak, hogy nem szándékozik pártfogásba venni az üzemanyagárak növekedésének kompenzálása érdekében nyújtott támogatások kérdését. Ezt ma is megismételte, és én a magam részéről örömmel hallom a szavait.
Marek Józef Gróbarczyk
Elnök úr! Az alapvetően a környezet védelmén alapuló közös halászati politikának lehetővé kell tennie az európai halászat fenntartható módon történő irányítását és fejlesztését. A halászat a gazdaság különösen fontos része, de hangsúlyozni kell azt is, hogy a halászat olyan kulturális értékkel bír, amelyet generációról generációra adnak át. Ezért a közös halászati politika egyik céljának az említett érték megtartására kell irányulnia.
Gazdasági szempontból ez a megfelelő gazdasági egyensúly fenntartása miatt elengedhetetlen. Tekintettel az üzemanyagárak drasztikus növekedésére Európában, ami hozzájárult az iparág összeomlásához, a közös halászati politikának tartalmaznia kellene egy olyan mechanizmust, amely megóvja a halászokat a jelenlegihez hasonló helyzetekben az árak ellenőrizhetetlen emelkedésétől. Az Európai Unió nem engedheti meg magának, hogy az európai tengerészeti ipar újabb ágazata vándoroljon el a Távol-Keletre, ahogy ez megtörtént a hajóépítés és a tengeri szállítás esetében. Meg kell jegyeznünk, hogy Izland - pontosan azért, mert fenntartásai vannak a közös halászati politikával kapcsolatban - nem akar csatlakozni az Európai Unióhoz.
A fentiek tükrében jelentősen fel kellene gyorsítanunk a közös halászati politika reformját, lépéseket kellene tennünk a környezetvédelem érdekében és megfelelő védelmet kellene biztosítanunk a halászok számára. Ismét felmerül a kérdés, hogy nem kellene-e bevezetnünk a regionalizációt a halászati ipar esetében, és az egyes országoknak nem kellene-e nagyobb, de kiegyensúlyozott, befolyást gyakorolniuk a KHP-re. Ismét hangsúlyozni kell, hogy a válság és a gazdasági instabilitás követeztében a KHP már nem működőképes, és sorsukra hagyja a halászokat.
Jean-Paul Besset
Elnök úr! Meg kell mondanom, hogy meglehetősen elégedett vagyok a Damanaki asszony által a növekvő üzemanyagárak halászokra gyakorolt hatásával kapcsolatban adott válasszal.
Mindez valójában az Európai Unión belüli politikai következetességről és egy súlyos strukturális tendenciáról, nevezetesen, az olaj szűkösségéből eredő olajár-emelkedésről szól, és közülünk mindenki tisztában van azzal, hogy ez állandósulni fog. Ezért nem adhatunk rövidtávra szóló, a körülményektől függő megoldást az olajárak ingadozásával összegfüggő támogatásnövelés révén. Ez politikai logika kérdése. Az Európai Uniónak szilárdnak kell maradnia az általa meghatározott elvek és célkitűzések vonatkozásában, nevezetesen a legfontosabb kérdésnek számító globális felmelegedés elleni küzdelem és a fosszilis tüzelőanyagok által okozott üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentése terén.
Ezért el kell kerülni az ellentétes jelzések küldését és az ellentétes politikák megvalósítását. Egy kudarcra ítélt energiarendszer túlélésének biztosítása nem segít a halászokon; ennek következtében ők is elkerülhetetlenül kudarcra lesznek ítélve. Ehelyett biztosítani kellene számukra a halászati erőforrásaik átszervezésének lehetőségét, valamint a termelési kapacitásaiknak az energiatakarékos eszközök létrehozására történő átállítását. A támogatásoknak ezért a fenti területekre, nem pedig a változó olajárak miatti rövid távú segítségnyújtásra kellene irányulniuk.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Elnök úr! A mai napon egy olyan kérdéssel állunk szemben, amellyel 2008-ban egyszer már foglalkoztunk. Akkor az Európai Parlament szolidaritását fejezte ki a halászokkal, és felszólította a Bizottságot, hogy dolgozzon ki konkrét javaslatokat azzal a szándékkal, hogy enyhítsék a helyzet súlyosságát a halászattól leginkább függő régiókban. A statisztikai adatok egyértelműen kimutatják, hogy 2003-tól az Európai Unióban a halászat költsége több mint háromszorosára emelkedett, és az üzemanyagárak hirtelen növekedése azt jelenti, hogy jelenleg a halászoknak 40%-kal többet kell fordítaniuk a pénzeszközeikből arra, hogy a friss hal a lehető leggyorsabban eljusson a vevőikhez.
Az üzemanyagáraknak az elmúlt néhány hónap alatt a világpiacon bekövetkező gyors emelkedése kétség kívül a legfontosabb oka a helyzet hirtelen romlásának. Az üzemanyagárak emelkedése közvetlenül jelentkezik a halászok nyereségének csökkenésében, mivel a halászhajók dízelmotorral működnek. Tehát egy ördögi körrel állunk szemben. A halászok, miközben megpróbálják ellentételezni az üzemanyagárak emelkedését, növelik a kifogott hal mennyiségét, és távolabbi halászhelyekre hajóznak, ami viszont azzal jár, hogy a hajóik több üzemanyagot használnak. Ezért van sürgős szükség arra, hogy az Európai Bizottság további intézkedéseket hozzon, és - ahogy azt a képviselőcsoportom javasolja - egy hároméves időszakra a de minimis támogatás felső határát vállalatonként 30 000 euróról 60 000 euróra emelje. Ez olyan ésszerű javaslat, amely a jelenlegi helyzetben segítséget nyújtana egy pénzügyi nehézségekkel küzdő ágazat számára, továbbá biztosítaná a társadalmi és gazdasági fejlődést is.
Josefa Andrés Barea
(ES) Elnök úr! Az a tény, hogy a mostani ülés alatt, amelynek a napirendjéről nem hiányoznak a megvitatandó kérdések, időt szakítottunk erre a témára, rámutat arra, hogy a tisztelt Ház mekkora jelentőséget tulajdonít a növekvő olajáraknak és a halászati ágazatra gyakorolt hatásainak.
2007 óta a hordónkénti ár 63%-kal növekedett, és, habár a mai napon csökkent, nem hiszem, hogy annyira lecsökkenne, hogy fenntartható legyen.
Mi, a Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportja, aggódunk az ágazatot érintő válság miatt, és meg vagyunk győződve arról, hogy a megoldások között szerepelnie kell egy olyan Uniós válasznak, amely tartalmazza a tagállamok és a kormányok által már eddig is követelt fellépéseket.
Ezért azt kérjük, hogy a jelenlegi helyzetet olyan hatékony és pártatlan mechanizmusok segítségével kezeljék, amelyek uniós szükségintézkedések tesznek lehetővé.
2007-ben de minimis intézkedéseket fogadtak el. Most nem csak de minimis intézkedéseket kérünk öntől, Damanaki biztos asszony: azt kérjük, hogy vizsgálja meg az Európai Halászati Alap (EHA) megnyitásának és rugalmasabbá tételének lehetőségét, mivel - ahogy ön is elismerte - egyes tagállamok nem tudnak pénzt adni és nem tudják megoldani a problémát.
Reméljük, hogy a Bizottság képes lesz új utakat és konkrét megoldásokat találni annak érdekében, hogy fel lehessen használni az EHA-t a flotta legerőteljesebben sújtott rétegeinek, azaz a kisüzemi halászoknak, a part menti halászoknak, illetve a távoli kikötőkből induló halászoknak a megsegítésére.
Biztos asszony, azt szeretném kérni, hogy tanulmányozza annak a lehetőségét, hogy a közös halászati politikába, miként javasolta, olyan új intézkedések kerüljenek, amelyek korlátozzák a halászat túlzott üzemanyag-függőségét. Azt is szeretném kérni, hogy kötelezze el magát a termékértékesítés szükséges javítása mellett. Ezeket az ön által említett fenntarthatósági, továbbá környezeti és társadalmi szempontokból kell nézni, de a másik oldalról, ami szintén fontos, is meg kell vizsgálni: vagyis az emberi oldalról, azon halászok szempontjából, akik sokat szenvednek.
Véleményünk szerint ez egy szükségintézkedés, és azt gondoljuk, hogy a rövid távú rugalmassági intézkedések lélegzetvételhez juttathatják ezt a nagyon súlyosan érintett ágazatot.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Elnök úr! Sürgős szükség van olyan konkrét intézkedésekre, amelyek csökkentik azt a hatást, amelyet az üzemanyagárak emelkedése okoz a halászati ágazatban.
Ez az ágazat egyre szűkösebbé váló erőforrásokkal dolgozik, egyre alacsonyabb árakat kap és a harmadik országok részéről erőteljes versenynek van kitéve, ami egyértelműen torzítja a piacot. Ezért minden olyan szükséges intézkedést támogatok, amely nem ró semmilyen kiadást az európai költségvetésre.
Figyelembe véve azonban az ágazat fosszilis tüzelőanyagoktól való függőségét és tekintettel az új reformra, a halászati flotta energiahatékonyabbá tétele érdekében meg kellene fontolni az innovációs politikával kísért erőfeszítések lehetőségét az eddig megtett erőfeszítéseken túlmenően. Erre azért van szükség, mert a terület vizsgálatának támogatása egyben a nyereségesség melletti elkötelezettséget is jelenti, illetve az energiapiachoz kötődő ágazatok, így például a hajóépítés számára lehetőséget jelent arra, hogy legyen jövőjük és újra megtalálják a helyüket.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Elnök úr! Tudomásul kell vennünk, hogy a magas nyersolajárak fennmaradnak, és hogy soha nem fogunk visszatérni azokhoz az időkhöz, amikor a hordónkénti ár 30-40 dollár volt. Az olcsó nyersolaj már a múlté. 2011-ben a minimális átlagár továbbra is hordónként 80-100 dollár lesz. Ilyen körülmények között várhatóan továbbra is kedvezőtlen hatások fogják érni a gazdaságot. A halászati ágazatban új intézkedéseket kell hozni, szem előtt tartva mindenekelőtt azt, hogy az európai halászok erőteljes globális versenynek vannak kitéve.
Sok régióban a halászat az egyetlen életképes gazdasági tevékenység, és fontos a munkahelyek számának fenntartása szempontjából. Miként már utaltam rá, az olajárak várhatóan továbbra is magasak lesznek, és ez a gazdasági légkör elsősorban a kisüzemi halászatot fogja érinteni. Mindez az alábbi fontos kérdést veti fel: milyen jövője van a közös halászati politikának és az Európai Halászati Alapnak? Ha ezt az alapot nem igazán használják ki, akkor ez azt jelenti, hogy az felülvizsgálatra és reformra szorul.
Kriton Arsenis
(EL) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Tényleg nem lesz halászat, ha nem sikerül megállítani a halászat és a halállomány összeomlását. Fontos azonban azt is megvizsgálni, hogy mi történik valójában a halászainkkal. Igaz, hogy a kisüzemi és a part menti halászok jelenleg sokat szenvednek.
Egy olyan intézkedés kibővítéséről beszélünk, amelyhez a gyakorlatban csak ritkán van hozzáférésük. A gazdasági válság következtében a legtöbb mediterrán ország nem lesz képes kihasználni a de minimis támogatást. Ez tény. Másrészt viszont meg kell vizsgálnunk, hogyan tudjuk felhasználni az európai halászati alapot a súlyos gazdasági válságtól sújtott országok támogatására a fenti problémák leküzdése és a halászaik megsegítése érdekében.
Én személy szerint támogatom a de minimis támogatás kiterjesztését, bizonyos feltételek mellett: a kisüzemi halászokra, a kisüzemi, part menti halászatra kell összpontosítanunk; azokra a halászokra kell összpontosítanunk, akik megfelelő, fenntartható halászati gyakorlatot folytatnak; és végül annak biztosítására kell összpontosítanunk, hogy a finanszírozás ne eredményezze a halászati erőkifejtés növekedését, továbbá a fenti intézkedések ne veszélyeztessék az európai halászat környezeti és társadalmi életképességét. Annak biztosítására is oda kell figyelnünk, hogy ne vegyük el az európai halászat kedvét attól, hogy hatékonyabbá váljanak.
Egyetértek önnel, biztos asszony, meg kell néznünk, hogyan tudjuk hatékonyabban kihasználni az Európai Halászati Alapot, és különösen azt, hogyan tudjuk elősegíteni azon országok aktívabb részvételét, amelyek már nem rendelkeznek elegendő forrással saját hozzájárulásaik fedezéséhez.
Iliana Malinova Iotova
(BG) Elnök úr! Az új közös halászati politikában egy sor feltételt és követelést határoztunk meg a fenntartható és felelősségteljes halászat biztosítása érdekében. Ugyanakkor a halászok ki vannak téve az időjárás szeszélyeinek és a tisztességtelen versenynek. Az elmúlt évek során egy másik súlyos problémával is szembekerültek - az állandóan emelkedő olajárakkal. Mindezek a tényezők szinte lehetetlenné tették e foglalkozási forma folytatását.
A de minimis elv, szándékaink szerint, 2013-ig alkalmazható. Ha valóban az ágazat kilátásairól gondolkodunk, akkor eljött a felülvizsgálat ideje. Az üzemanyagárak megháromszorozódtak, ami természetesen felvetette azt a kérdést, hogy az EU jogi szabályozása elegendő, illetve megfelelő-e a gazdasági realitások szempontjából, és megfelel-e az európai halászok igényeinek. Ebből a szempontból azt várom el a Bizottságtól, hogy vizsgálja felül a jelenleg alkalmazandó 30 000 eurós felső határt, és hogy jelentősen növelje meg ezt az összeget.
Azonban van egy másik fontos téma is. A Bizottságnak fel kell hagynia a tisztán ellenőrzési funkciójával az állami támogatások nyújtása terén, és ténylegesen ösztönöznie kell a tagállamokat annak kihasználására. Miért fontos ez? Az Európai Unió néhány országa inkább meg sem említi ezt a lehetőséget, mert ez további terhet jelentene a hazai költségvetés számára. Másrészt viszont, amikor nyomást gyakorolnak a halászati ágazatra, akkor Brüsszelt használják fel annak igazolására. Már egy futólagos elemzés is rámutat arra, hogy a bolgár halászok nem is tudnak arról, hogy létezik ilyen lehetőség és rendelet. Az ágazat szervezetei többször kértek állami támogatást az ágazat megsegítése érdekében, de a de minimis rendeletről fogalmuk sincs. Az államokat csak most, hogy a magas olajárak által okozott csapásokat enyhíteni kell, kezdtek el foglalkozni a fenti lehetőség biztosításával, ami nem csak a magas olajárakkal, hanem az ágazat általános túlélésével kapcsolatban is kérdéseket vet fel.
Másrészt viszont ott van az európai források - köztük a de minimis rendelet hatálya alá tartozó pénzeszközök - felhasználásával kapcsolatos nehézkes eljárás problémája is.
Ez az oka annak, hogy a képviselőtársaim által felvetett kérdéseket ki szeretném egészíteni a sajátommal is, és köszönetet szeretnék mondani Cadec úrnak a mai vita kezdeményezésért. Hogyan fogja ösztönözni az Európai Bizottság a tagállamokat a de minimis rendelet által nyújtott lehetőségek kihasználására? Milyen intézkedéseket kíván hozni a Bizottság annak érdekében, hogy megteremtse az egyensúlyt a források felhasználása feletti ellenőrzés és az európai halászok számára e forrásokhoz való hozzáférés biztosítása között?
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Az olajárak emelkedése a növekvő globális kereslettel szemben álló termelési korlátokból eredő strukturális tendencia. Az elmúlt években ennek a változékonysága súlyos csapásokat okozott és megnehezítette a fokozatos alkalmazkodást. Ezért olyan válaszra van szükségünk, ami véget vet a halászati ágazatban gyakran hirtelen bekövetkező költségnövekedésnek és az ágazatban már most fennálló nehéz helyzet további súlyosbodásának.
Amikor 2007-ben elfogadták a de minimis támogatást bevezető rendeletet, úgy gondoltuk, hogy az nem érinti a kereskedelmet és nem torzítja a versenyt. Szükség van a fenti szempontok értékelésére és arra, hogy elmozduljunk egy nagyratörőbb megoldás felé, amelyet a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv és az Európa 2020 stratégia szem előtt tartásával, valamint a közös halászati politika reformfolyamatának keretében kell megtalálni.
Úgy vélem, hogy egy következetes válasz növelné az ágazat szerkezetátalakítási képességét, ugyanakkor pedig segíti a legsebezhetőbb tagjait, elsősorban a kis- és közepes méretű termelőket. Kedvezőnek találom az ágazat helyzetének az Európai Halászati Alap igénybevétele és az igénybevétel előmozdítása révén történő könnyítését - ahogy azt a biztos asszony is felvázolta -, és úgy gondolom, hogy ennek összhangban kell állnia a többi intézkedéssel és a nagyobb stabilitás érdekében meghozott hosszú távú fellépésekkel.
Estelle Grelier
(FR) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Az Európai Unió halászai, mint tudjuk, három fő problémával küzdenek: először is a rendkívül bonyolult, népszerűtlen kvótarendszer miatt erőteljesen korlátozó gyakorlatok bevezetésére kényszerültek. Másodszor, a képzési lehetőségek hiánya és a szakma észlelhető presztízsvesztesége komoly toborozási problémákat vet fel. Harmadszor, és a mai napon ezzel a témával foglakozunk, az olajárak emelkedése még tovább nehezíti a működési körülményeket e válság sújtotta ágazatban.
2008 és 2010 között a francia halászok például heti 100-200 euró jövedelemveszteséget szenvedtek el az olajárak változása miatt, annak ellenére, hogy a forgalmuk nem változott.
Egy kikötőváros által megválasztott képviselőként támogatom a képviselőtársaimat azon követelésükben, hogy a Bizottság adjon felhatalmazást a de minimis támogatási határérték felemelésére. Ez az intézkedés levenné a terhet a halászok válláról, lehetővé téve számukra, hogy megfelelő megélhetésük legyen a munkájukból. Azonban - ellentétben azzal, ami szintén elhangzott - ez nem érintené a halállományok helyreállítását.
A közös halászati politika jövőbeni reformjának a halászok megsegítésére kell törekednie. Annak bebizonyítása - különösen a mai napon, az Európa Napon -, hogy az Európai Unió odafigyel a szükségleteikre, már önmagában jó kiindulópont lenne, biztos asszony.
João Ferreira
Elnök úr, biztos asszony! Az üzemanyagárak jelentős emelkedése nagymértékben súlyosbította a halászati ágazatot sújtó válságot, nem utolsó sorban gazdasági életképességét, és az ágazatban dolgozók már eddig is csekély jövedelme jelentős mértékben tovább csökkent. A jelenlegi értékesítési dinamika nem teszi lehetővé, hogy a termelési tényezők - köztük az üzemanyag - költségének változása kihatással legyen a hal árára, és többek között a jelenlegi importpolitika is hozzájárul ehhez. Az első értékesítéskori átlagárak az elmúlt néhány évben stagnáltak, illetve csökkentek, anélkül, hogy ez a végső fogyasztói ár csökkenésében is megnyilvánult volna.
A jelenlegi egységes közös piacszervezés a halászati termékek esetében nem járult jelentős mértékben hozzá sem az első értékesítéskori ár növeléséhez, sem pedig a hozzáadott érték ágazati értékláncon belüli jobb elosztáshoz. Sok vállalat gazdasági helyzete romlott az utóbbi években, és ennek következtében sokuk felhagyott az üzleti tevékenységével, ami azzal a valós kockázattal jár, hogy több ezer halászati vállalkozás megy tönkre és több ezer munkahely vész el az üzemanyagárak emelkedése miatt. A part menti, kisüzemi halászati ágazat különösképpen sebezhető, és néhány tagállamban, így Portugáliában, a flotta több mint 90%-át teszi ki. Ilyen körülmények között a Bizottság tehetetlensége és a szükséges intézkedések meghozatalával kapcsolatos elutasító magatartása - az ön által, biztos asszony, a mai napon megerősített álláspont - teljes mértékben szégyenteljes.
A Bizottság a halászati ágazat problémái kapcsán csak egy megoldásra tud gondolni: a hajók számának válogatás nélküli megnyirbálása, ami olyan, mintha a betegséget a páciens megölésével gyógyítanánk meg. Azt is fontos megemlíteni, hogy amikor a múltban ilyen csökkentéseket anélkül hajtottak végre, hogy figyelembe vették volna a flotta jellegzetességeit, egyes esetekben a halállomány állapotát és az országok fogyasztási igényeit, nem oldottak meg egyet sem azok közül a problémák közül, amelyekkel az ágazat jelenleg néz szembe. Mindez csak a tulajdonviszonyok és az ágazati tevékenység uniós szintű koncentrációját eredményezte.
Éppen ezért olyan szükségintézkedéseket kell elfogadni, amelyek azonnali és megfelelő választ adnak az ágazat társadalmi-gazdasági szükségleteire: például egy uniós szinten finanszírozott garanciaalap létrehozása, amely az üzemanyagárak stabilitását, valamint az uniós költségvetés valamennyi pénzügyi lehetőségének és küszöbértékének a kiaknázását hivatott biztosítani az ágazat számára nyújtandó különleges támogató intézkedések finanszírozása érdekében. Figyelembe véve azonban az olajárak emelkedésének strukturális tendenciáját, másrészről pedig a környezeti fenntarthatóság követelményét, olyan intézkedésekre is szükség van, amelyek biztosítják az ágazat közép- és hosszú távú életképességét.
Szükség van az első értékesítéskori árak javítását és a hozzáadott érték ágazati értékláncon belüli tisztességes és megfelelő elosztását szolgáló intézkedések meghozatalára is. Az Európai Halászati Alapnak (EHA) hatékonyan és fenntarthatóan kell támogatnia a halászati flotta korszerűsítését és megújítását, nem utolsó sorban a különböző halászati formák változatosabbá tétele és a motorok biztonsági, környezetvédelmi és üzemanyag-hatékonysági okokból történő lecserélése által.
A tagállami szinten elfogadható adózási intézkedések mellett uniós szintű megoldásokra is szükség van ahhoz, hogy ne nőjenek tovább a tagállamok között már most is meglévő különbségek, amelyek azért nőnek, mert a súlyos társadalmi és gazdasági válság a legsérülékenyebb gazdaságokat sújtja a leginkább.
Gabriel Mato Adrover
(ES) Elnök úr! A legjobb dolog egy kérdés feltevésével kapcsolatban az, hogy választ is kapunk rá, még akkor is, ha ebben az esetben a válasz bizonyos értelemben kiábrándítónak tűnik.
A halászati ágazat egyértelműen válságban van: a halászok jövedelme napról napra csökken, gyakran megnehezítve az e területen végzett munka folytatását. Nem az álcázott támogatásokról, illetve a fenntarthatatlan gyakorlatokról van szó: olyan problémákról beszélünk, amelyek a teljes támogatásunkat igénylik. Ezt újra és újra javasoljuk, és egy tisztességes követelés ismételgetése, ahogy Cadec úr tette, nem vethető a szemére: ő következetes.
Senki sem javasolta a halászati erőkifejtés növelését. Nem értjük, hogy miért kell elutasítani az olyan intézkedéseket, amelyek kivételes helyzetekre vonatkoznak. Mindössze azt javasoljuk, hogy a Bizottság ne fordítson hátat egy olyan ágazatnak, amelynek sürgős szüksége van a segítségre, és ez a segítség a mai napon a de minimis támogatás emelése lehet.
Luís Paulo Alves
(PT) Én is csatlakozni szeretnék azokhoz, akik az itt levők közül a mai napon aggodalmukat fejezték ki a halászok alacsony jövedelme miatt, amit tovább súlyosbítanak a - különösen az elmúlt hónapokban - történelmi magasságokba emelkedő üzemanyagárak.
Ahogy helyesen már megemlítették, az üzemanyagárak jelentős hatással vannak a halászati kis- és középvállalkozásaink túlélésére, súlyos hatást gyakorolva mindenekelőtt a már most is alacsony halászati jövedelmekre. A szakadatlanul emelkedő üzemanyagárak alapvetően kedvezőtlen hatást gyakorolnak ránk is: kevesebb hajóút; nyomorúságos jövedelem a halászoknak, amit még tovább súlyosbítanak az alacsony első értékesítéskori árak; a halászati és az akvakultúratermékek harmadik országokból Európába való növekvő behozatala; és a pénzügyi nehézségek miatt az ágazatot elhagyni kényszerülő emberek, ami a munkahelyek további elvesztését eredményezi.
Éppen ezért ahhoz, hogy a jelenlegi válság súlyosbodását meg tudjuk akadályozni, intézkedéseket kell hozni a halászati ágazat problémáinak megoldására; gyors és átfogó fellépésekre van szükség. A Bizottságnak ezért pozitívan, rövid- és hosszú távú intézkedésekkel kellene reagálnia az ágazat ellentmondásos helyzetének és halászaink súlyos jövedelemcsökkenésének megoldása érdekében.
Raül Romeva i Rueda
Elnök úr! Beszéljünk világosan: az európai halászati flottát sürgősen át kell szervezni ahhoz, hogy felhagyjanak az energiaigényes, környezetromboló halászhajók és felszerelések használatával, és olyan emberségesebb gyakorlatokat alkalmazzanak, amelyek kevesebb energiát igényelnek és hosszú távon fenntarthatóbbak: környezetileg, társadalmilag és gazdaságilag egyaránt.
Ezért gondolom azt, hogy ha több állami forrást juttatnánk a halászati ágazat részére a megemelkedett üzemanyagárak miatt, az a közös halászati politika reformja során rossz jelzést küldene és arra ösztönözné a halászhajó-tulajdonosokat, hogy erősebb és nagyobb fogyasztású motorokat használjanak. Ezért ezt súlyos hibának tartom.
Már elmagyarázták, hogy nem áll fenn a körülmények összejátszásából adódó, illetve szerkezeti probléma, és - legyünk egyértelműek ezzel a témával kapcsolatban is - a jelenlegi adatok azt mutatják, hogy az európai halállomány 70%-a túlhalászott, tehát minden olyan intézkedés, amely a túlhalászat csökkentésére irányul, jó intézkedés. Minden olyan intézkedés, amelynek ellenkező hatása van, rendkívül rossz intézkedés lenne.
Jacky Hénin
(FR) Elnök úr! Éppen most hallottam két képviselőtársamat, akik a fenntarthatósággal és ahhoz a tényhez kapcsolódó problémákkal foglalkoztak, hogy egyes szakmákat támogatnunk, mivel nem képesek eleget keresni a megélhetésükhöz. Viszont pont az ellenkezőjét kell tennünk. A halászok csak egy dolgot kérnek: képesek legyenek megélni a munkájukból, és el tudják végezni a munkájukat. Ezért, ha most az olaj az időszaki probléma, akkor az marad a jövőben is. A kisebb fogyasztású motorokkal kapcsolatos kutatásokba kell beruháznunk.
A most zajló reform azonban magába foglalja azoknak a kisüzemi halászoknak a tönkretételét, akiknek az olajfogyasztása kisebb, csak azért, hogy a gazdagok még gazdagabbakká váljanak. Mindez oly mértékben igaz, hogy, habár a reformok követik egymást, mégis állandóan csökken a hal ára, annak ellenére, a halárusoknál még soha nem volt ennyire drága a hal, mivel egyes halfajták már megfizethetetlenek a fogyasztók számára.
Fontos a kvótarendszer reformja, de fontos a szakmán belüli azon gyakorlatok reformja és megvizsgálása is, amelyek miatt a kisüzemi halászok végtelen szenvedéseken mennek keresztül, miközben a nagyüzemi halászok egyre gazdagabbá válnak!
Andrew Henry William Brons
Elnök úr! Az üzemanyagárak emelkedése egy újabb problémát jelent a halászok számára, ez azonban csak a legutolsó, és nem a legelső probléma. A brit halászati flotta számára a legnagyobb probléma az uniós tagság.
Az Egyesült Királyság halfogásának 70%-át szállítja az EU-ba, de a kvótája alapján csak 13% engedélyezett számára. Nem lenne tisztességesebb, ha az Egyesült Királyság arányosabb részesedést kapna? Különösen a Nagy-Britanniába érkező tőkehal mennyisége csökkent le az Európai Gazdasági Közösséghez való csatlakozás előtti 300 000 tonnáról napjainkra mindössze 7000 tonnára. A brit halászok további veszteségeket szenvednek el a tengeren töltött napok száma terén, és lassacskán kiszorulnak az üzletből.
Hosszú távon a brit halászok ki akarnak vonulni az Unióból; rövid távon tisztességes bánásmódot követelnek a közös halászati politika alapján. A brit halászok - mint a fogadó ország képviselői - számára növelni kell a tengeren töltött órák számát. Hallottunk a fenntarthatatlan halászatról, de a brit vizeket nem a brit flották halásszák túl; a problémát az jelenti, hogy a brit vizek nyitva állnak mindenki előtt.
Maria Damanaki
a Bizottság tagja. - Elnök úr! A képviselőknek válaszul azt tudom mondani, hogy megértem az összes aggodalmukat. Osztom az aggodalmunkat a halászaink alacsony jövedelme miatt, különös tekintettel a tengerparti régiók kis halászhajó tulajdonosaira. De ezt a problémát valóban az üzemanyagárak emelkedése okozza? Biztosak ebben? Újra és újra megvitatjuk ezt a problémát, és arra jövünk rá, hogy a probléma már az áremelkedés előtt is létezett.
Természetesen megértem, hogy az üzemanyagárak emelkedése ronthatott a helyzeten, de a probléma alapvető oka mindig is a túlhalászat volt - a megállapított határértékeken túli halászat, ami miatt a halállomány nem marad egészséges. Ezt már megbeszéltük, és ez az a legfontosabb probléma, amit a közös halászati politika reformja révén meg kell oldanunk.
Természetesen most az üzemanyagárakról van szó. Ez problémát jelent, és meg kell beszélnünk, hogyan tudunk vele megbirkózni. Az egyetlen módja annak, hogy tartósan szembe tudjunk szállni ezzel a problémával, az, hogy javítjuk az ágazat ellenálló képességét az üzemanyagárak emelkedésével szemben. Ez az egyetlen mód, mivel nem tudhatjuk, hogyan alakulnak az üzemanyagárak a jövőben. Hadd mondjak egy példát arra, hogy mi történhet: Belgiumban az utolsó válság óta javították a flotta motorjainak a színvonalát, így most 20%-kal csökkent flottáik üzemanyag-kiadása. Tehát ezen az úton kell haladni, és mi is ezt próbáljuk megvalósítani.
Mindazonáltal a javaslataik alapján javaslatot nyújtottunk be a Bizottsághoz a de minimis felső határértékének növelésére. Nézzük csak meg ezt a problémát. Mi is ez a felső határérték? Ez annak a támogatásnak a felső határa, amit a tagállamok nyújthatnak az ágazatuk számára. Ha a Bizottság most felemeli ezt az értéket, az azt jelenti, hogy csak az egészséges költségvetéssel rendelkező tagállamok tudják ezt nyújtani. Tehát ez egyenlőtlen versenyfeltételeket eredményez az ágazaton belül, kedvezőbb helyzetbe hozva a gazdagabb országokat. Szeretném tisztázni ezt a kérdést, hogy megértsük a helyzetet.
Tehát, ha felemeljük a határértéket, ez is csak a nagyobb halászhajók számára lesz kedvező. Meglep, hogy néhány parlamenti képviselő - akiktől nem vártam volna, hogy ezt mondják - arra kérnek, hogy emeljük fel ezt a határértéket. A tagállamok saját állami támogatást is nyújthatnak. A gazdagabb tagállamok már most is megadhatják ezt.
Ami a pénzalapokat illeti, hadd magyarázzam meg. A tagállamok a finanszírozásunknak csak 20%-át használják ki. Néhány parlamenti képviselő azt mondja nekem, hogy a problémát a finanszírozásunk okozza, mivel azt nem tudják az általuk kívánt módon kihasználni; de rugalmasak vagyunk; a tagállamok át tudják csoportosítani a finanszírozásukat - minden egyes tagállam megteheti ezt. Csak Olaszország kérte tőlünk az átcsoportosítást, és azt jóváhagytuk. Tehát miért nem próbálják meg meggyőzni a tagállamokat - a saját hazájuk kormányait - arról, hogy megfelelően használják fel a forrásokat? Ha tényleg segíteni akarunk, és ha a finanszírozás felhasználásával van gond, akkor azért vagyok itt, hogy ezt mindenki számára lehetővé tegyem, de ez ideig nem történtek ilyen irányú erőfeszítések.
A kérdésre adott közvetlen válaszom: igen, a finanszírozás rendelkezésre áll; igen, a tagállamok felhasználhatják azt; és, igen, a tagállamok a saját erőforrásaikból hozzátehetnek a de minimis határértékhez. Tehát, ha megfordítom a helyzetet, ennek az lesz az egyetlen következménye, hogy torzítja a tagállamok közötti, valamint a kisebb és nagyobb halászhajók közötti tisztességes versenyt. Ezt meg kell értenünk. Természetesen van egy általános probléma, és - a reformunkra hivatkozva - beszélhetünk arról, hogy mit tehetünk elsősorban a kisüzemi halászatok megsegítése érdekében. Beszélhetünk minden más javaslatról is, de a de minimis határérték felemelése olyan, ami nem segíthet.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra 2011. május 12-én, délben kerül sor.
José Manuel Fernandes
Az európai halászok és különösen a legsúlyosabb pénzügyi problémákkal küzdő tagállamokban, így például a Portugáliában élő halászok nehéz gazdasági helyzetben vannak, amelyet az üzemanyagárak emelkedése még tovább súlyosbított. A helyzet kezelése érdekében a Bizottságnak a halászok megsegítése érdekében szükségintézkedéseket kell hoznia. Ezért a Bizottságnak engedélyeznie kell, hogy a tagállamok által a halászok részére nyújtható támogatások összege ideiglenesen - három éves időtartamra - 30 000 euróról 60 000 euróra nőjön. Ezen kívül az Európai Halászati Alapnak (EHA) elsősorban a halászok részére kell támogatásokat biztosítania a halászati módszerek változatosabbá tételéhez és a motorok biztonsági, környezetvédelmi és/vagy üzemanyag-hatékonysági okok miatti lecseréléséhez. A fenti intézkedéseknek különös figyelmet kell szentelniük a kisüzemi és a part menti halászatnak. Végezetül rendkívül fontos, hogy legyenek olyan szabályozó mechanizmusok, amelyek növelik az első értékesítéskori árakat és lehetővé teszik a hozzáadott érték halászati ágazati értékláncon belüli tisztességes és megfelelő elosztását oly módon, hogy az figyelembe vegye a termelőknek fizetendő árakat.
Jim Higgins
írásban. - A jelenlegi magas olajárak súlyos hatást gyakoroltak a halászok működési költségeire, olyannyira, hogy néhányan a munkájuk beszüntetésére kényszerültek. Az indítvány e heti elfogadását követően örülök annak, hogy a Parlament szükségintézkedések bevezetésére szólítja fel a Bizottságot, beleértve az egy vállalat számára jelenleg nyújtható 30 000 eurós állami támogatás 60 000 euróra történő felemelését egy hároméves átmeneti időtartamra.
