Komisijas likumdošanas un darba programma 2010. gadam (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir Eiropas Komisijas priekšsēdētāja J. M. Barroso kunga pārskats par Komisijas likumdošanas un darba programmu 2010. gadam.
Es gribētu uzsvērt, ka krietni liels skaits komisāru arī atrodas Parlamentā. Visa Eiropas Komisija ir spēcīgi pārstāvēta, jo temats ir ļoti svarīgs mums visiem. Mums bija nedaudz jāierobežo šis temats darba kārtības izmaiņu dēļ, un pēc J. M. Barroso uzstāšanās mēs dzirdēsim politisko grupu vadītāju runas un politiskus atzinumus par to, ko Komisija ierosina 2010. gadam. Tad mēs lūgsim J. M. Barroso runāt atkal un atbildēt uz politisko grupu vadītāju komentāriem.
Priekšsēdētājs
Priekšsēdētāj Barroso, paldies par ierašanos. Nevienam no mums nav bijis viegli nokļūt Strasbūrā. Daudzi deputāti nav ieradušies Eiropas Parlamentā, tādēļ apmeklējums nav pārāk liels. Mēs nolēmām nebalsot šajā sesijas sanāksmē, jo katram ir jābūt iespējai balsot, bet daži deputāti nevarēja ierasties Strasbūrā vispār. Tātad šai sesijai ir daži diezgan jauni noteikumi.
José Manuel Barroso
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Man ir tas gods un prieks šodien jums iesniegt šīs Komisijas pirmo darba programmu. Tā ir arī pirmā darba programma kopš Lisabonas līguma stāšanās spēkā. Man ir gods un prieks reizē iepazīstināt arī ar praktiski visu manu komandu, Eiropas Komisiju, apliecinot cieņu jūsu Parlamentam.
Šī programma tiek iesniegta Eiropai izšķirošā brīdī, jo tieši tagad mums ir jārīkojas. Šī programma ir tiešs mūsu politiskā dialoga rezultāts. Pēc intensīvām apspriedēm, pamatojoties uz politiskajām pamatnostādnēm nākamajiem pieciem gadiem, ar kurām es iepazīstināju, Parlaments septembrī man uzticēja otrā mandāta atbildību. Pēc padziļinātas izskatīšanas, kas ļāva mums veidot vienotu redzējumu par iepazīstinātajiem pasākumiem, kolēģija kopumā saņēma jūsu uzticības balsojumu februārī. Citiem vārdiem sakot, šī darba programma ļoti lielā mērā atbilst jūsu iestādes paustajām politiskajām prioritātēm. Šajos apstākļos tā nodrošina stabilu pamatu vērienīgu rezultātu sasniegšanai.
Mūsu galvenā prioritāte ir izkļūt no krīzes un likt pamatu ilgtspējīgai izaugsmei, radot jaunas darba vietas. Pirmkārt, steidzamie jautājumi: mēs nesen apspriedām Eiropadomes rezultātus. Tikmēr ierosinātais finanšu atbalsta mehānisms Grieķijai beidzot tika pieņemts 11. aprīlī. Komisijai būs nozīmīga loma, īstenojot šo mehānismu, kad Grieķija vēlēsies to izmantot. Tas ir loģisks rezultāts tam, ka Komisija jau kopš paša sākuma ir dziļi iesaistījusies risinājumu meklēšanā finanšu problēmām, ar kurām saskaras Grieķija, un stabilitātes saglabāšanā eiro zonā. Mūsu iesaistīšanās vienmēr ir bijusi saskaņā ar solidaritātes, kā arī atbildības principu.
Tomēr mums ir jādara vairāk un jājautā sev, kāpēc šīs problēmas radās un kā tās varētu novērst nākotnē. Tieši tāpēc mēs pārskatām Stabilitātes un izaugsmes paktu, lai stiprinātu ekonomisko uzraudzību un iekļautu tajā ne tikai jautājumu par deficītu. Mums ir nepieciešams pastāvīgs krīžu risināšanas mehānisms. Īsāk sakot, mums ir jāpierāda, ka Eiropas Savienība un jo īpaši eiro zona spēj pieņemt mūsdienu izaicinājumus, un mums ir jāizmanto visas iespējas, ko piedāvā Lisabonas līgums.
Tieši tādēļ viena no Komisijas pirmajām lielajām iniciatīvām nākamajā mēnesī būs iesniegt paziņojumu par lielāku ekonomikas politikas koordināciju. Mēs visi zinām, ka runa ir par kopējām Eiropas interesēm. Eiropas Savienībai ir jāstiprina sistēma un jāņem vērā visu veidu risks un ekonomiskā nestabilitāte. Mums ir nepieciešams uzlabot iekšējos mehānismus. Nodrošinot sev stingrākas struktūras un ar saskaņotāku pieeju, Eiropa var palīdzēt valsts finanšu sistēmai uzsākt jaunu un stabilu ceļu un var izveidot regulējumu, kas veicina plašāku un ilgtspējīgu atveseļošanos.
Dāmas un kungi, pēdējos 18 mēnešos mēs esam panākuši milzīgu progresu virzībā uz tādas finanšu sistēmas izveidošanu, kurā ir vairāk ētikas, kura ir spēcīga un atbildīga. Mums šis ceļš ir jāturpina, novēršot pēdējās atlikušās nepilnības noteikumos un pārliecinoties, ka mūsu uzraudzības struktūras ir saskaņā ar nozari, kas pastāvīgi attīstās.
Esmu pārliecināts, ka mūsu priekšlikums par riska ieguldījumu fondiem un privāto kapitālu drīz sasniegs izšķirošo posmu. Komisija uzskata, ka likumdošanas iestāde būs nonākusi pie mūsu kopīgā mērķa, proti, nodrošināt, ka jaunā Eiropas pārraudzības arhitektūra finanšu sektorā no nākamā gada sākuma kļūst spējīga darboties pilnībā.
Komisija 2010. gadā plāno iesniegt vairākus priekšlikumus tādās galvenajās jomās kā atvasināto vērtspapīru tirgi, noguldījumu garantiju sistēmas un tirgus ļaunprātīga izmantošana. Īpaša uzmanība tiks pievērsta patērētāju finanšu pakalpojumu aizsardzībai. Mēs arī strādāsim pie citiem svarīgiem aspektiem, kas saistīti ar valūtas saistību nepildīšanas mijmaiņas darījumiem (CDS) un spekulatīvo pārdošanu, un tuvākajā laikā mēs ierosināsim dažas pamatnostādnes par finanšu līdzekļu izmantošanu, lai atrisinātu banku neveiksmes.
Priekšsēdētāja kungs un godājamie Parlamenta deputāti! Šī Komisija sāka rīkoties nekavējoties. Iesniedzot stratēģiju "Eiropa 2020” uzreiz pēc stāšanās amatā, esam izveidojuši pamatu, lai palīdzētu Eiropai atgriezties uz pareizā ceļa - uz gudras, ilgtspējīgas un iesaistošas izaugsmes ceļa. Tagad mums - Eiropas Parlamentam, dalībvalstīm, Komisijai - ir jāstrādā kopā, lai noteiktu un saglabātu tempu.
Ilgtspējīgas sociālas tirgus ekonomikas redzējuma īstenošana līdz 2020. gadam prasīs lielas pūles visos lēmumu pieņemšanas un visos sabiedrības līmeņos. Eiropas mērogā mūsu darbībai ir jābūt ar patiesu Eiropas pievienoto vērtību. Tas ir stratēģijas "Eiropa 2020” galveno iniciatīvu mērķis - Digitālā programma Eiropai, pilntiesīga rūpniecības politika, Eiropas plāns pētniecībai un inovācijām, resursefektīva Eiropa, jaunas iemaņas jaunām darba vietām, "Jaunatne kustībā”, sociālās atstumtības apkarošana. Ar šo Eiropa var panākt pārmaiņas.
Tādējādi mēs palīdzēsim virzīt pāreju uz resursefektīvu un klimatnoturīgu ekonomiku. Cīņa pret klimata pārmaiņām būs galvenā prioritāte mūsu darba kārtībā gan iekšēji, gan pasaulē. Enerģētikas un transporta nozare šogad saņems īpašu uzmanību - abas nozares ir ļoti būtiskas, lai ilgtspējīgas Eiropas izaicinājumu pārvērstu mūsu konkurētspējas priekšrocībā.
Vienotais tirgus kā vietējais tirgus ar 500 miljoniem patērētāju, kas ir pamats darba vietu, konkurētspējas, pieņemamu cenu un patērētāju izvēles iespējām, arī turpmāk būs Eiropas ekonomikas pamats. Attīstīt visu tā potenciālu ir īpaši svarīgi maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas ir svarīgākais virzītājspēks darbavietu radīšanā Eiropas Savienībā.
Vienotā tirgus ieviešana 21. gadsimtā ir prioritāte Komisijai, kas līdz 2012. gadam izvirzīs jaunus priekšlikumus. Tas ir arī tā ziņojuma temats, kuru esmu lūdzis sagatavot Mario Monti un kuru mēs ļoti drīz iesniegsim.
Es gribu uzsvērt, cik svarīga ir sociālās integrācijas vīzija stratēģijai "Eiropa 2020”. Sabiedrības reālā spēka pamatā ir iespējas, kuras tā sagādā saviem vājākajiem iedzīvotājiem. Mums jāizmanto katra iespēja veicināt nodarbinātību un sociālo kohēziju. Tas nozīmē gatavību izmantot jaunās nozares, kas radīs jaunas darba vietas. Tas nozīmē sniegt cilvēkiem pareizās prasmes, lai izveidotu un uzturētu augstu nodarbinātības līmeni un veicinātu ekonomikas pāreju. Tas nozīmē sadarbību, lai pārvarētu krīzes ietekmi uz jauniešiem, atvieglinot pāreju no izglītības un mācībām uz darbu. Lai to panāktu, šajā Eiropas gadā cīņai pret nabadzību un sociālo atstumtību tiks veidota plaša Eiropas platforma pret nabadzību. Šī programma, protams, ir ieguldījums mūsu ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas principu īstenošanā.
Eiropas iedzīvotāju bažas un labklājība būs Komisijas darbības pamatā. Stokholmas programmas visaptverošā rīcības plāna, kuru Komisija pieņems šodien vēlāk, īstenošana ir vērsta tieši uz to, lai Eiropas integrācija kļūtu par reālu labumu iedzīvotājiem brīvības, drošības un tiesiskuma jomā.
Šis rīcības plāns pats par sevi ir visaptveroša Komisijas darba programma brīvības, drošības un tiesiskuma jomā. Tas mūsu politikas centrā liek iedzīvotājus, sekmējot viņu konkrētu tiesību īstenošanu. Tā mērķis būs arī atvērtas un drošas Eiropas veidošana, īpašu uzmanību pievēršot cīņai pret pārrobežu noziedzību un par kopēju imigrācijas un patvēruma politiku.
Brīvības, drošības un tiesiskuma jomā Eiropas Savienība pēdējos 10 gados pārgājusi no personu brīvas pārvietošanās piemērošanas uz kopēju politiku. Līdzšinējie sasniegumi bijuši iespaidīgi, taču šajā krīzes pārvarēšanas laikā vairāk nekā jebkad iepriekš mums ir nepieciešams veicināt un aizstāvēt Eiropas vērtības un patiesi, galvenais, izmantot visas iespējas, kuras tagad ir sniegtas ar Lisabonas līgumu. Rīcības plāns ietver visaptverošu pasākumu sarakstu, lai īstenotu mūsu jau noteiktās prioritātes šajā jomā gan Eiropas, gan pasaules līmenī.
Ar Lisabonas līguma stāšanos spēkā mums ir arī iespējas izvirzīt augstākus mērķus. Šā Parlamenta lomas aktivizēšana, efektīvāku lēmumu pieņemšana Padomē, lielākas dalībvalstu vienotības un saskanības perspektīva Eiropadomes lēmumos un Eiropas Kopienu Tiesas kontrole stiprinās Eiropas Savienības apņemšanos, reaģējot uz mūsu pilsoņu cerībām un bažām.
Kad mēs skatāmies uz 2020. gadu, mums ir jārisina arī vairākas ilgtermiņa tendences, kuras tieši ietekmē iedzīvotāju ikdienu. Šodienas darbība nesīs augļus nākotnē. Piemēram, Komisija uzsāks sabiedrisku apspriešanu par pensiju nākotni un analizēs iespējas, lai nodrošinātu pensiju sistēmu ilgtspējību un pietiekamību. Protams, jebkurā šādā jomā daudz sviru ir valsts kompetencē - bet tas nedrīkst mūs atturēt, lai nodrošinātu, ka Eiropas Savienība sniedz maksimālu ieguldījumu.
Ārējo darījumu jomā Augstā pārstāvja/priekšsēdētāja vietnieka jaunā loma un Eiropas Ārējās darbības dienesta sākums sniegs mums instrumentus, lai izveidotu spēcīgāku un saskaņotāku ES ārējo politiku. Mēs noteiksim stratēģiskās tirdzniecības politikas prioritātes, virzīsim uz priekšu tirdzniecības sarunas un darbu ar partneriem jautājumos sākot no piekļuves tirgum līdz reglamentējošiem noteikumiem un globālai nelīdzsvarotībai. Mēs projicēsim "Eiropa 2020” mērķus pasaules tirgū, piemēram, izmantojot G20.
Komisija risinās arī enerģētikas ģeopolitikas problēmas, lai nodrošinātu drošu, neapdraudētu, ilgtspējīgu un pieejamu enerģiju.
Vēl viena svarīga Komisijas prioritāte ir turpināt starptautiskās attīstības programmu un ierosināt ES rīcības plānu, gatavojoties 2015. gada Tūkstošgades attīstības mērķu augstākā līmeņa sanāksmei. Šī iniciatīva veidos pamatu Eiropadomes jūnija sanāksmei, lai izstrādātu kopēju ES nostāju, ņemot vērā augsta līmeņa Apvienoto Nāciju Organizācijas Pārskatīšanas sanāksmi septembrī par Tūkstošgades attīstības mērķiem (TAM) nolūkā pieņemt Globālo rīcības plānu TAM sasniegšanai līdz 2015. gadam. Mēs vēlamies tādu Eiropu, kas ir atvērta un ar konkrētiem pasākumiem apliecina savu solidaritāti ar visneaizsargātākajiem pasaulē.
Visbeidzot, saskaņā ar vienošanos ar Parlamentu šā gada trešajā ceturksnī mēs publicēsim budžeta pārskatu. Tajā mēs izklāstīsim, kādus galvenos principus un parametrus mēs redzam, lai Eiropas Savienības finanšu līdzekļus izmantotu vislabāko rezultātu sasniegšanai, pilnīgi ņemot vērā stratēģiju "Eiropa 2020”. Paralēli mēs detalizētāk novērtēsim galvenās jomas, ietverot lauksaimniecību un kohēziju. Es varu jums apliecināt, ka Parlaments iesaistīsies pilnīgi visos budžeta pārskata posmos.
Nobeigumā es vēlētos īsumā paskaidrot vairākus jauninājumus darba programmā. Šajā un turpmākajās programmās jāparedz pareizā sistēma, lai iestādes panāktu stabilu vienprātību par to, uz ko Eiropai vajadzētu vērst uzmanību. Tādēļ tai jābūt vairāk politiskai un arī jāatspoguļo daudzgadu iniciatīvas izaicinājums mūsu plānotajā mērogā. Manuprāt, tam, kā mēs izstrādāsim darba programmu, turpmāk vajadzētu konkrēti apliecināt īpašo partnerību, kuru es un Komisija šajā pilnvaru termiņā vēlamies izveidot ar Eiropas Parlamentu.
Šajā programmā ir noteiktas 34 stratēģiskās iniciatīvas, kuras mēs esam apņēmušies iesniegt līdz decembra beigām. Es esmu pārliecināts, ka jūs piekrītat - šī ir vērienīga programma nākamajiem astoņiem mēnešiem.
Vienlaikus šī programma ietver daudzas citas iniciatīvas 2010. gadam un pēc tam. Šis indikatīvais saraksts ietver iniciatīvas, pie kurām Komisija plāno strādāt turpmākajos gados. Nav teikts, ka visās no šīm iniciatīvām veidosies konkrēti priekšlikumi. Saskaņā ar lietpratīga regulējuma principiem mums ir rūpīgi jāizvērtē, kuri jautājumi un kādā veidā ir jāvirza uz priekšu.
Darba programma tiks pārskatīta katru gadu, lai noteiktu jaunās stratēģiskās iniciatīvas un pēc nepieciešamības pielāgotu daudzgadu kursu. Šī "ritošā” pieeja sekmēs pārredzamību un paredzamību attiecībā uz visām ieinteresētajām personām, vienlaikus saglabājot nepieciešamo elastību, lai reaģētu uz neparedzētiem notikumiem. Viens, ko esam iemācījušies pēdējos gados, ir tas, ka mums vienmēr ir jāparedz neparedzamais. Pēdējie gadi rāda, ka stratēģiskās koncepcijas nedrīkst iecirst akmenī - tās ir jāpielāgo, pamatojoties uz realitāti.
Godājamie deputāti, Komisijas darba programma 2010. gadam, ar kuru mēs esam lepni šodien iepazīstināt, ir vērienīga, bet arī nepieciešama un reāla sistēma Eiropas politikas veidošanai nākamajā gadā. Tā ir reāla, ja visas iestādes ir gatavas apvienot spēkus un sadarboties ar mērķi panākt laicīgus rezultātus Eiropas iedzīvotājiem; tā ir nepieciešama, jo uzņēmējdarbība, kā parasti, nav risinājums, ja mēs vēlamies, lai 2010. gads iezīmētu pagrieziena punktu, un tā ir vērienīga, jo vairāk nekā jebkad agrāk ir nepieciešama stipra Eiropa, lai iedzīvotāji saņemtu meklētos risinājumus. Viņi tos gaida no mums, un mūsu pienākums ir strādāt viņu pārticībai un labklājībai.
Priekšsēdētājs
Paldies, Barroso kungs, par izsmeļošu iepazīstināšanu ar Komisijas svarīgākajām iniciatīvām nākamajos astoņos mēnešos.
Es tikai gribētu uzsvērt, ka stratēģiskās partnerattiecības, par kurām jūs runājāt, mums ir ļoti svarīgas. Mēs nošķiram izpildvaras un likumdevēja iestādes, bet mūsu sadarbība ir ļoti nozīmīga mūsu iedzīvotājiem, tāpēc ar lielu prieku mēs esam uzklausījuši jūsu teikto par kontakta nepieciešamību starp Komisiju un Parlamentu, lai tas būtu pēc iespējas ciešāks. Jūsu, kā arī komisāru klātbūtne šajā sēdē šodien ir labākais pierādījums, ka Komisijas nodomi atbilst darbiem. Liels paldies par to!
József Szájer
PPE grupas vārdā. - (HU) Priekšsēdētāja kungs, Eiropas Tautas Partijas (Kristīgo demokrātu) vārdā mēs atzinīgi vērtējam to, ka Komisija ir strādājusi mērķtiecīgi un iepazīstināja ar darba programmu 2010. gadam. Mēs to uztveram tādā garā, kādā tas bija paredzēts - ka Komisija ir šeit, un kā cieņas apliecinājumu Parlamentam, uzsverot Parlamenta nozīmi, un mēs esam priecīgi, ka tā visa ir šeit. Tajā pašā laikā mēs paužam nožēlu, ka daudz laika šogad jau ir izšķērdēts, jo kavēšanās ratificēt Lisabonas līgumu jau ir aizkavējusi likumdošanas programmu saskaņošanu un šīgada budžeta izstrādi. Mums ir pārliecība, ka šo procesu varēs atjaunot 2011. gadā pēc nelielu grūtību pārvarēšanas.
Lisabonas līgums ir stājies spēkā, un turpmāk mēs kā Eiropas Parlamenta deputāti, kā arī Komisija un Padome, vairs nevaram attaisnot izšķirošu pasākumu neveikšanu un darba nesākšanu, t.i., lai īstenotu to, ko Lisabonas līgums nosaka, un izpildītu to, ko iedzīvotāji vēlas, liekot tos mūsu politikas plānu centrā.
Eiropas Tautas Partija saistībā ar Komisijas plāniem ir sagatavojusi divus sarakstus. Mēs nosūtījām jums informāciju pat pirms pieņemšanas. Šie divi saraksti, kurus es gribētu tagad īsumā citēt, vienkārši ir saraksts, ko Komisijai nevajadzētu darīt, un saraksts, ko mēs gribētu, lai tā darītu.
Pirmkārt, mēs vēlētos lūgt, lai Komisija nepiekopj līdzšinējo praksi, jo tās dēļ šīm debatēm nebūtu nozīmes, proti, ka līdz oktobrim jūs bijāt iesnieguši tikai 40 % likumdošanas priekšlikumu par gadu. Ja tā tas būs arī turpmāk, tad šādām debatēm nav jēgas. Parlaments nevar īstenot tiesības, ar kurām tas vēlas ietekmēt to, kādus priekšlikumus Komisijai būtu jāizvirza. Tieši šī iemesla dēļ mēs uzskatām, ka ir svarīgi, lai šie likumdošanas priekšlikumi vai darba programmas netiktu uzskatīti par līdzvērtīgiem vecajiem komunistu piecgades plāniem, kuros nekas no sākuma līdz beigām nekas nebija patiess. Un tam, ko viņi galu galā sasniedza, nebija nekāda sakara ar izvirzītajiem mērķiem.
Vēl mēs Komisijai lūdzam nepaciest melus un maldināšanu. Pašlaik vairākās Eiropas valstīs ir krīze, jo tās slēpa patiesos datus un meloja par budžeta deficīta lielumu. Tās slēpa šo informāciju no citiem, un tomēr mēs visi esam vienā laivā, un šādas lietas ietekmē daudzus cilvēkus. Tā notika Ungārijā, un tā tas bija Grieķijā. Šādos gadījumos mēs ceram, Komisija nevairīsies, bet izlēmīgi nosauks un nosodīs šādas valstis, citādi vēlāk būs daudz nepatikšanu.
Slavenais deviņpadsmitā gadsimta reformu laika ungāru domātājs grāfs I. Sēčeņi ir teicis, ka ikviens, kas slēpj nepatikšanas, tās tikai vairo. Tāpēc mums nevajadzētu tās slēpt, bet nākt ar tām klajā un uz to pamata veikt vajadzīgo, izšķirīgo darbību. Šajā saistībā Komisijai vajadzētu izmantot savu kompetenci. Nepārprotiet mani! Es nesaku, ka Komisija ir vainojama šajās krīzēs. Par tām ir atbildīgas šo valstu valdības; tomēr kopējā labuma interesēs, lai būtu rezultāti, mums vajadzēja runāt skaļāk un apņēmīgāk.
Tagad aplūkosim to, kas Komisijai ir jādara. Pirmkārt, tai būtu beidzot jārīkojas un jāpieņem lēmumi un jāizstrādā vērienīga darbavietu radīšanas programma. Tai būtu jāliek iedzīvotāji mūsu darba centrā. Darba vietas, darba vietas, darba vietas - tām jābūt mūsu vadošajam principam. Ļaujiet man sākt šeit, sakot, ka, protams, ja mēs uzrunājam iedzīvotājus, mums jārunā viņiem saprotamā valodā. Kad mēs sakām 2020. gads, tad man - EP deputātam no bijušās komunistu valsts - tas atkal saistās ar piecgades plānu, vai ar skaitli, ko tie izmantoja, lai piespriestu ieslodzītajiem. Kāpēc mēs nevarētu programmu 2020. gadam saukt par Eiropas Savienības darba vietu radīšanas programmu, kāpēc mēs nevarētu saukt Stokholmas programmu - nosaukums, kuru, starp citu, neviens, izņemot mūs, nesaprot - par Eiropas iedzīvotāju drošības programmu? Ar to es gribu teikt, ka arī vārdi, kurus lietojam, ir nozīmīga daļa visa šā procesa sākšanā.
Mēs uzskatām, ka ir svarīgi, lai mazie un vidējie uzņēmumi aktīvi piedalītos darba vietu radīšanas procesā. Tie negribētu, ja darba vietu radīšanas programma 2020. gadam tiktu ar varu uztiepta Parlamentā. Mums ir vajadzīgas izvērstas debates un ne tikai šajā Parlamentā, bet arī valstu parlamentos, un ir jāiesaista arī valsts lēmumu pieņemšanas iestādes. Mācīsimies no Lisabonas programmas neveiksmes - vēl viens nosaukums, kuru neviens nesaprot! Strādāsim mūsu iedzīvotāju drošībai un veiksim nepieciešamos pasākumus šajā saistībā. Priekšsēdētāja kungs, tikai viena piezīme: cilvēks nedzīvo no maizes vien - ir svarīgi arī stiprināt mūsu kopējās vērtības. Mēs ceram, ka Komisija turpinās šīs uz vērtībām balstītās programmas, kas risina jautājumus saistībā ar komunismu, ar mazākumtautību līdzāspastāvēšanu un Eiropas kopīgo pagātni. Eiropas Tautas partija palīdzēs jums, bet mēs kritizēsim jūs ļoti asi, ja jūs novirzīsities no sākotnējās programmas.
Hannes Swoboda
Priekšsēdētāja kungs, Barroso kungs, komisāri! Es vēlos pateikties, ka tik daudzi no jums šodien ir ieradušies. Diemžēl es to nevaru teikt pašu par saviem kolēģiem. Man kauns teikt, ka ne visiem no tiem, kuri nav ieradušies šeit, ir patiess iemesls. Viņi ir Strasbūrā, bet nav šajā sēžu zālē, kur tiem būtu jābūt. Tas ir ļoti apbēdinoši.
Tā kā mums nav kopīgas rezolūcijas, mēs jūs iepazīstināsim ar atsevišķiem viedokļiem, un jūs varat tos novērtēt tos detalizēti. Barroso kungs, mēs jums piekrītam, ka galvenais jautājums ir konkurētspēja apvienojumā ar sociālo drošību ilgtspējīgā Eiropā. Protams, mūsu galvenā uzmanība jāpievērš nabadzības un bezdarba līmeņa apkarošanas turpināšanai, kas joprojām dažos reģionos pieaug vai vismaz, pagaidām ir nepieņemami augsts. Es gribētu pateikties jums, ka to minējāt, jo daži valdību vadītāji, šķiet, nav par to pārliecināti. Kā mēs varam pieļaut, ka tas notiek šajā budžeta konsolidācijas laikmetā? Pats par sevi saprotams, ka mūsu budžeti ir jākonsolidē. Tomēr tam jānotiek proporcionāli - es gribētu lūgt Komisiju ņemt to vērā - un tam ir jānotiek hronoloģiskā secībā, lai nodrošinātu, ka citi būtiski mērķi, citiem vārdiem sakot, cīņa pret bezdarbu un nabadzību nepaliek drupās.
Es vēlētos izmantot šo iespēju, lai pateiktu, cik šis jautājums ir svarīgs, ņemot vērā nesen Kordovā notikušo romu augstākā līmeņa sanāksmi, kurā jūs nebijāt klāt, bet kurā piedalījās divi Komisijas locekļi: Komisijas priekšsēdētāja vietniece V. Reding un nodarbinātības, sociālo lietu un integrācijas komisārs M. Andor. Es nesen apmeklēju romu apmetnes Serbijā, un ir neiedomājami, ka šādas vietas joprojām pastāv Eiropā. Es aicinu Komisiju darīt visu iespējamo, lai cīnītos pret nabadzības un bezdarba problēmu šajā reģionā.
Mans nākamais jautājums attiecas uz budžeta konsolidāciju. Mums nepieciešams vairāk investīciju. Mēs to apspriedām iepriekš šorīt ar S. Kallas. Mēs esam ieguldījuši pārāk maz, piemēram, Eiropas komunikāciju tīklos. Tagad ir iespējams redzēt, kur ir radušās problēmas, jo vēl joprojām nav īstenots piedāvātais t.s. Delora plāns. Ja jūs runājat par partnerattiecībām, Barroso kungs, es lūgtu jūs atcerēties, ka mums ir nepieciešama šī partnerība īpaši saistībā ar budžeta jautājumu un turpmāko budžeta plānošanu, jo ir skaidrs, ka Padome jau gatavojas samazināt mazākos posteņus Eiropas līmenī. Mēs nevaram to pieļaut.
Barroso kungs, jums atsaucāties uz M. Monti ziņojumu. Tas noteikti ir svarīgs ziņojums, un ir labi, ka esat lūdzis M. Monti to sagatavot, jo viņš ir eksperts šajā jomā. Tomēr, ja runājam par vienoto tirgu, mums ir jāatsaucas arī uz sociālo tirgus ekonomiku. Šajā saistībā jo īpaši valsts pakalpojumiem ir liela nozīme. Jūs esat piekritis iesniegt priekšlikumus pamatdirektīvai. Mēs šeit tagad nevēlamies izskatīt katru atsevišķu punktu, bet es uzskatu, ka mums būs jāpaļaujas uz šiem sabiedriskajiem pakalpojumiem attiecībā uz Eiropas identitāti, jo īpaši attiecībā uz transporta problēmām, kuras mums bija, kas norāda, piemēram, cik svarīgi ir valsts dzelzceļa pakalpojumi. Neatkarīgi no tā, vai tos sniedz privātais vai valsts sektors, tie ir jāregulē un jānodrošina saskaņā ar vienotu Eiropas politiku attiecībā uz sabiedriskajiem pakalpojumiem.
Tagad es aplūkošu beidzamo un izšķirošo punktu. Jūs runājāt par ekonomisko krīzi un arī par Grieķiju, kā arī par citām valstīm, kuras ir grūtībās. Mūsu iepriekšējās diskusijās ar Van Rompuy kungu mēs konstatējām, ka Eiropadomes pasākumi šajā gadījumā neatspoguļoja labāko, ko Eiropa var piedāvāt. Ja tas viss būtu darīts pirms diviem vai trim mēnešiem, Grieķijai nebūtu jāveic lieli procentu maksājumi. Jūs to minējāt, bet es uzskatu, ka mums ir nepieciešams kas vairāk par atsaucēm. Mums ir nepieciešams, lai Komisija runātu uzstājīgāk.
Es jums piekrītu, ka runa vairs nav par iejaukšanos, kad krīze ir jau notikusi un deficīts ir mākoņu augstumā, jo to bieži pārprot. Runa ir par šādu lietu novēršanu, novērojot ekonomikas un budžeta izmaiņas. Teikšu vēlreiz, es dzirdu valdības sakām, ka mēs nevaram veikt izmeklēšanu attiecībā uz viņu statistiku vai budžeta procedūrām. Tas nav pieņemami. Ja mēs gribam novērst, lai neatkārtotos tas, kas ir noticis pēdējos mēnešos un gados, tad mums tas ir jādara. Kāpēc valdībām to statistika un budžeta procedūras būtu jāglabā noslēpumā? Protams, valdībām ir jābūt noteiktai brīvībai. Tām ir jābūt šai brīvībai, un jo īpaši eiro zonā tai ir jāatbilst Eiropas mērķiem un uzdevumiem.
Barroso kungs, mēs esam gatavi uzsākt īpašu partnerību, kuru jūs minējāt. Tomēr šīs partnerības pamatā ir jābūt stingrai Parlamenta un Komisijas nostājai. Tuvākajās dienās mums būs sarunas par pamatnolīgumu. Tajā precizētas dažas detaļas, bet izšķirošais ir tā gars. Tas arī ietver skaidru jūsu norādījumu, ka daži valdību vadītāji vēlas ļaunprātīgi izmantot Lisabonas līgumu, lai nostiprinātu savu stāvokli, lai gan Lisabonas līgums ir paredzēts Eiropas stiprināšanai. Tāpēc Komisijai ir jābūt spēcīgai balsij. Šajā gadījumā mēs iesim kopā ar jums un atbalstīsim jūs, pat ja mūsu viedokļi dažos sīkumos atšķiras. Tomēr mums kopā ir jācīnās par stipru Eiropu. Tas ir ļoti svarīgi, jo īpaši ņemot vērā neseno dažu valdību vadītāju rīcību.
Marielle De Sarnez
Priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāj! Es uzskatu, ka šī programma, iespējams, ir pārāk nenoteikta, ņemot vērā šodienas straujās pārmaiņas un izaicinājumus, un es uzskatu, ka mums ir tiesības no Komisijas sagaidīt augstākus mērķus, vēl jo vairāk tāpēc, ka paši esat to apņēmušies.
Attiecībā uz finanšu noteikumiem, pirmkārt, es pilnībā saprotu, ko M. Barnier mēģina darīt. Tas ir saskaņā ar pareizajiem virzieniem, bet es uzskatu, ka mēs varētu iet vēl tālāk un apsvērt citas iespējas, piemēram, banku darbības nodalīšanu, finanšu apgrozījuma nodokļus vai tīru un vienkāršu atvasināto produktu aizliegumu, kuru pašlaik apsver Amerikas Savienotajās Valstīs.
Tomēr - un man tas ir vēl svarīgāk - es uzskatu, ka mums absolūti ir jādara viss iespējamais, lai veicinātu reālo ekonomiku un ilgtspējīgas investīcijas, kuras atšķirībā no pašreizējās, izteikti finanšu pakalpojumu virzītās ekonomikas faktiski rada nodarbinātību. Es ļoti vēlētos, ja mēs strādātu pie konkrētiem projektiem šajos virzienos. Es šodien neredzu šādus projektus šajā programmā.
Es arī uzskatu, ka mums ir nepieciešami tālejoši projekti. Ja kādreiz ir bijis laiks atjaunot ideju par dzelzceļu Eiropu, tad tas ir šodien, kad esam piedzīvojuši šo krīzi. Pašlaik Eiropas Savienībā katru dienu notiek 28 000 lidojumu. Šis tiešām ir laiks atdzīvināt to dzelzceļu Eiropu, par kuru ir runāts gadu desmitiem.
Tomēr, manuprāt, nekas netiks sasniegts bez patiesas ekonomiskās koordinācijas un ekonomiskās pārvaldības. No šī viedokļa man ir žēl, ka Padome atbild par darba grupu šajā jautājumā, es dotu priekšroku tam, lai tā būtu jūsu Komisija.
Mums ir steidzami nepieciešama budžeta, ekonomikas un rūpniecības koordinēšana. Mums ir jāizveido Eiropas valūtas fonds un līdztekus tam jāīsteno pasākumi, lai stabilizētu dalībvalstu valsts finanses. Lai gan tas ir vārds, kuru vairs neizmanto, mums ir jāstrādā pie nodokļu konverģences. Es tieši domāju jautājumu par uzņēmumu aplikšanu ar nodokļiem. Turklāt mums būs jāstrādā pie pašu resursiem ES budžetam. Manuprāt, tās būtu spēcīgas darbības, ar kurām mēs varētu atgriezties uz izaugsmes ceļa.
Es gribu teikt vēl ko par Eiropas Savienības nākotnes ekonomisko stratēģiju 2020. gadam: lūdzu, neatsakieties no kvantitatīvajiem mērķiem attiecībā uz nabadzību un izglītību. Manuprāt, no šī viedokļa jūs atbalstīs viss Eiropas Parlaments. Mēs šeit runājam par Eiropas sociālo modeli, kuru mēs vēlamies un kurš mums ļoti patīk.
Rebecca Harms
Priekšsēdētāja kungs, Barroso kungs, komisāri! Arī es vēlētos, lai Parlaments reaģētu uz to cieņu, kuru jūs esat tam parādījuši ar lielāku apmeklētību. Mums pie tā būs jāstrādā.
Darba programma, kas jums ir iesniegta, ir ļoti plaša, un tajā ir virsraksti, kas skan ir ļoti vērienīgi. Pat ievada virsraksts ir "Jaunā ēra”. Tomēr es neesmu pārliecināta, ka vēstījums zem šiem lielajiem virsrakstiem attaisno šo pozitīvi skanošo pieeju. Runa joprojām ir par klimata krīzi un finanšu un ekonomikas krīzi. Grieķijas gadījums vēlreiz pierāda, ka plaisa palielinās ne tikai ekonomiskā, bet arī sociālā aspektā, jo apstākļi, kādos Eiropas iedzīvotāji dzīvo dienvidos, austrumos un ziemeļrietumos, ir ļoti atšķirīgi. Tas nozīmē, ka mums priekšā ir lieli pārbaudījumi.
Es piekrītu H. Swoboda jo īpaši, kad runa ir par sociālu Eiropu un lielāku tiesiskumu. Ir būtiski, ka šī joma tiek pārskatīta. Mēs nemaz neesam pārliecināti, ka tas, kas pašlaik ir iesniegts, ir pietiekami, lai cīnītos pret pieaugošo nabadzību Eiropas Savienībā.
Vai mēs esam izdarījuši pareizus secinājumus no finanšu krīzes un pēc tam no ekonomiskās krīzes? Mēs uzskatām, ka pareizā pieeja finanšu un ekonomiskajai integrācijai ir izvirzīt jaunus priekšlikumus, lai mainītu uzņēmumu ienākuma nodokli. Mēs Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupā jau sen atbalstām šā jautājuma virzīšanu. Mēs atbalstām arī enerģijas aplikšanu ar nodokli. Jūs varēsiet paļauties uz mums, ja beidzot īstenosiet to praksē. Tomēr, ņemot vērā mūsu finanšu krīzes pieredzi, mēs uzskatām, ka joprojām nav noteikts skaidrs mērķis nodoklim par finanšu darījumiem. Protams, mēs varam teikt, ka gaidām uz dalībvalstīm, bet, manuprāt, reizēm jums jāiesniedz konkrētākas un precīzākas prasības un tad par tām jācīnās, un to teica arī J. Szájer. Skaidrs, ka mūsu reakcija uz Grieķijas situāciju bija nepietiekama. Mūsuprāt, nav pieņemami, ka pašlaik nav iesniegts neviens priekšlikums par eiroobligācijām.
Barroso kungs, jūs likāt ļoti lielu uzsvaru uz vispārējas nozīmes pakalpojumiem savas kampaņas laikā amata otrajam posmam. Arī Parlamenta grupas ir jautājušas jums par to. Manuprāt, tas, ko jūs sakāt par sabiedriskajiem pakalpojumiem un to, kā tie būtu jāregulē sadaļā "Liekot cilvēkus Eiropas rīcības pamatā”, ir pilnīgi neatbilstoši. Tas nozīmē, ka jūs jau pārkāpjat vienu no saviem galvenajiem solījumiem.
Attiecībā uz klimata aizsardzību dažādi Komisijas ģenerāldirektorāti, kas pašlaik nodarbojas ar klimata aizsardzību, strādā pie scenārijiem ar dažādiem mērķiem attiecībā uz 2050. gadu. Attiecībā uz transportu ilgtermiņa mērķis ir 70 % samazinājums, bet attiecībā uz enerģiju tas ir 75 %. Hedegaard kundzes birojs vēl nav izlēmis. Es ceru, ka viņi noteiks vērienīgākus mērķus. Tomēr ir skaidrs, ka Bali un divu grādu mērķim neviens no ģenerāldirektorātiem nozīmi nepiešķir. Kāda jēga ir visām runām par lielu, jaunu Eiropas klimata diplomātijas iniciatīvu, ja mēs ir acīmredzami esam atteikušies no Bali un G8 nolīgumiem? Programmas saturs nebūs pietiekams, lai ļautu mums veiksmīgi pārstāvēt Eiropu Bonnā, Kankunā vai Dienvidāfrikā. Vēl ir daudz, ko darīt.
Timothy Kirkhope
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, runājot par programmu, ļaujiet man atgādināt jums 1992. gada programmas mācību: lai Komisija sasniegtu rezultātus, tai ir jānosaka viena prioritāte un jākoncentrējas vienai politikai noteiktā laikā. Centieni izveidot vienoto tirgu bija vērtīgs mērķis, kas bija viegli saprotams visām iesaistītajām pusēm - un, pats galvenais, sabiedrībai - taču kopš tā laika pārāk bieži mēs esam redzējuši Komisiju uzsākam iniciatīvu pēc iniciatīvas neatkarīgi no tā, vai Eiropa ir piemērots forums, vai tā patiešām varētu sniegt taustāmu labumu veltīgajā cerībā, ka viņi to padarīs populāru. Šāda pieeja bija nepareiza, un tā neizdevās. Tāpēc mēs atzinīgi vērtējam jauno virzienu, kuru ir izstrādājis priekšsēdētājs J. M. Barroso.
Eiropas ekonomikā joprojām ir dziļa krīze, un tikai konsekventa rīcība mainīs šo situāciju. Runa nav tikai par krīzi, kuru izraisīja banku sistēmas neveiksmes, vai pašreizējo papildu spiedienu transporta ārkārtas situācijā. Runa ir par pamatā esošo krīzi, kurā ir redzams, ka Eiropas ekonomika atpaliek aiz konkurētspējīgākām un inovatīvākām ekonomikām pāri Atlantijas okeānam un Āzijā. Tāpēc mēs stingri atbalstām šīs Komisijas galveno iniciatīvu: stratēģiju 2020. gadam. Lai gan mēs uzskatām, ka ir detaļas, kas jāpievieno, un izmaiņas, kas jāveic, vispārīgos vilcienos politika ir pareiza. Eiropai ir vajadzīga stratēģija lietpratīgai, ilgtspējīgai un iesaistošai izaugsmei, kas var nodrošināt augstu nodarbinātības līmeni, darba ražīgumu un sociālo integrāciju - ieklausieties! Tai jābūt galvenajai Komisijai noteiktajai prioritātei.
Mūsu turpmākā ekonomiskā labklājība un visi labumi, kurus tā var radīt, ir atkarīga no veiksmīgas uzņēmējdarbības un uzņēmējiem; viņi ir tie, kas rada bagātību un ilgtspējīgu produktīvu nodarbinātību, un tā ir vislabākā, līdz šim izgudrotā nabadzības apkarošanas politika. Komisijai ir jābūt tās sabiedrotajai nevis pretiniecei. Tāpēc mēs atzinīgi vērtējam apņemšanos atsākt vienoto tirgu, paplašinot to tālāk, uzsvērt lietpratīgu regulējumu, nodrošināt, ka noteikumu īstenošana ir konsekventa un godīga visā Eiropas Savienībā, būtiski samazināt administratīvo slogu un samazināt birokrātiju un novērst trūkumus, dalīties ar labāko praksi apmācībā, modernizēt darba tirgu un samazināt tirdzniecības šķēršļus.
Uzņemoties vadību vibrējošas, dinamiskas Eiropas ekonomikas izstrādē, priekšsēdētājs J. M. Barroso saņems mūsu atbalstu. Protams, ne jau viss mums patīk. Mums ir bažas, ka daži pasākumi varētu izraisīt dalībvalstu tiesību un pienākumu pārkāpumus, piemēram, pilsoņu Eiropas jēdziens vai daži Stokholmas programmas aspekti. Cerības iedveš kopējās lauksaimniecības un zivsaimniecības politikas reformas izredzes, taču tās attiecīgi var radīt lielāku birokrātiju, nevis taisnīgu risinājumu mūsu lauksaimniekiem un zvejniekiem. Visbeidzot, mēs nepiekrītam, ka dalībvalstu kopīgas iniciatīvas ārlietu jomā būtu pilnīgi jāpārņem Komisijai, nevis jāatstāj Padomei.
ECR tika dibināta, lai aizstāvētu subsidiaritātes principu, mēs gribam Eiropu, kas ir vērsta uz tai piemērotiem galvenajiem uzdevumiem un sniedz reālu labumu, un mēs ceram, ka priekšsēdētājs J. M. Barroso un viņa Komisija - viņi visi ir šeit, viens uz katru no mums šodien - izmantos izdevību, kas ir ļoti redzama iesniegtajā darba programmā, lai attīstītu Eiropu, kurai ir noteikta loma ekonomikas atveseļošanā un kura var veidot pamatu mūsu ilgtermiņa labklājībai turpmākajos sarežģītajos un grūtajos gados.
Miguel Portas
Priekšsēdētāja kungs, programmas, kuru mēs šodien apspriežam, virsraksts ir "Laiks rīkoties”. Tā kā Eiropas Savienības ministriem bija vajadzīgas piecas dienas, lai noorganizētu videokonferenci, es varu jūs tikai apsveikt par jūsu humora izjūtu, Barroso kungs. Kāpēc tomēr ir pienācis laiks rīkoties? Vai tas ir tāpēc, ka neviens vēl nav rīkojies un nosaukums pieder pie paškritikas? Vai tas ir tāpēc, ka šis virsraksts tāpat kā visi pārējie mūsu birokrātisko paziņojumu virsraksti slēpj tikai tukšus solījumus aiz vārdu kaudzēm?
Minēšu vienu piemēru. Mums ir Eiropas gads cīņai pret nabadzību un sociālo atstumtību, lai gan nabadzīgie par to nezina. Jūsu dokumentā runāts par iniciatīvu - un es citēju - "lai nodrošinātu, ka izaugsmes un nodarbinātības ieguvumi tiek plaši izplatīti”. Vai tas ir vēl viens joks? Kas tā ir par iniciatīvu, un kā to var samērot ar sociālo atbalstu, kuru dalībvalstis saņem, īstenojot stabilitātes programmas?
Kā Komisija plāno dalīties ar kaut ko, kas neeksistē: ar ekonomikas izaugsmi? Kā tā plāno samazināt nabadzīgo iedzīvotāju skaitu, nepieskaroties bagāto un ļoti bagāto ienākumiem? Mūsu domstarpības ar jums ir par politiku. Atgriešanās pie deficīta diktatūras bremzē ekonomiku, samazina algas, samazina pabalstus un liek samazināties valsts investīcijām. Tā ir recepte, kā palielināt bezdarbu.
Lai gan ir laiks rīkoties, Komisija uzskata, ka Eiropas Savienība beidzot ir varējusi apvienot spēkus, lai stātos pretī krīzei. Pajautājiet grieķiem, ko viņi par to domā, vai mēs esam rīkojušies ātri un vai mēs esam bijuši godīgi. Kad mums būs Eiropas kredītvērtējuma aģentūra? Pajautājiet portugāļiem, kuru parāda procenti iet uz augšu katru reizi, kad komisārs nolemj runāt par ekonomiku. Pajautājiet Eiropas sabiedrībai. Pajautājiet Eiropas sabiedrībai, kāpēc viss ir tā, kā tas ir, un viņi paskatīsies uz kurjeru un pasmaidīs, jo galu galā par humora izjūtu nodoklis nav jāmaksā.
Fiorello Provera
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Uzņēmumiem, jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas veido 99 % no Eiropas ražošanas mehānisma, nepieciešami četri galvenie faktori: vieglāka pieeja kredītiem, lielāks darba tirgus elastīgums, mazāk birokrātijas, kad runa ir par uzņēmumu izveidi un pārvaldību, un, visbeidzot, aizsardzība pret negodīgu konkurenci.
Mēs augstu vērtējam Komisijas veikumu, lai vienkāršotu Eiropas tiesību aktus, atceļot 1600 tiesību aktu pēdējā pilnvaru termiņā, un mēs atbalstām Edmund Stoiber vadītās augsta līmeņa grupas izteiktos priekšlikumus.
Vēl viens svarīgs uzņēmumu konkurētspējas faktors ir situācija starptautiskajā tirdzniecībā. Šajā krīzes laikā ir svarīgi stiprināt Eiropas Savienības tirdzniecības aizsardzības sistēmu. Uzņēmumi nevar konkurēt ar sociālo un vides dempingu stratēģiju, kuru īsteno dažas jaunās ekonomikas valstis, piemēram, Ķīna, kur darbaspēka izmaksas ir ļoti zemas un nav sociālo garantiju un ar tām saistīto izmaksu vai augstu standartu vides aizsardzības jomā.
Vēl viens jautājums, kurā Komisijai vajadzētu iejaukties agresīvāk, ir cīņa pret viltošanu un intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzība.
Īsāk sakot, es neredzu nekādas iniciatīvas Komisijas darba programmā, kuras mērķis ir īstenot Lisabonas līgumā noteiktās kohēzijas politikas pamatnostādnes.
Pirmo reizi līguma 174. pantā ir atzīta kalnu reģionu īpašā nozīme, kuri veido 40 % no mūsu teritorijas un kuros ir vairāk nekā 90 miljoni Eiropas iedzīvotāju. Tāpēc es aicinu jūs nākamajā Komisijas likumdošanas programmā iekļaut pamatprogrammas priekšlikumu, lai atbalstītu un aizsargātu kalnu reģionus un gūt labumu no visām kalnos esošajām atjaunojamo enerģiju izmantošanas iespējām.
Andrew Henry William Brons
Priekšsēdētāja kungs, Komisijas darba programmā 2010. gadam bija teikts, ka Eiropas Savienībai ir jāstājas pretī tādiem ilgtermiņa izaicinājumiem kā globalizācija, un tai ir jāatgūst konkurētspēja. Problēma ir tā, ka ES nav stājusies pretī globalizācijai: tā to ir pieņēmusi. Tas atļauj importa plūdus no jaunattīstības valstīm, kurās algu likmes ir sīka daļiņa no algām Eiropā. Vienīgais veids, kādā mēs, iespējams, varētu atgūt konkurētspēju, būtu samazināt darba algas likmes līdz viņu līmenim.
Es, protams, neatbalstu dalību Eiropas Savienībā. Tomēr, pat ja es to atbalstītu, es vainotu tās vadītājus savu tautu ekonomisko interešu nodevībā. Es teiktu, ka ES nav tik daudz Eiropas, cik tā ir pasaules savienība, kas cenšas panākt visu preču un pakalpojumu globālo mobilitāti.
I uzskatu, ka suverēnām valstīm vajadzētu atjaunot savu ražošanas bāzi un pēc tam aizsargāt savus tirgus un savu iedzīvotāju darba vietas. Tomēr mans vēstījums ir arī eirofiliem. Eiropa ne kopumā, ne atsevišķi, uz savu atbildību tā nespēs aizsargāt savu ražošanu un lauksaimniecību no trešās pasaules konkurences. Globalizācijai ir jāpretojas, individuāli vai kolektīvi, vai arī tā iznīcinās mūs visus.
Komisijas dokuments norāda uz iespējamo nepieciešamību attīstīt tālāk legālās imigrācijas politiku, lai mazinātu demogrāfiskās novecošanās riskus. Nav šaubu, ka iedzīvotāju novecošanās ir problēma daudzās valstīs. Tomēr, mums ir jāizpēta, kāpēc problēmas radās. Daudzas sievietes nepārtraukti turpina karjeru un atturas no bērnu radīšanas pēc savas izvēles - un tās ir viņu pilnīgas tiesības -, bet daudzas citas turpina karjeru, jo tas viņām ir ekonomiski nepieciešams. Viņas strādā, lai samaksātu rēķinus, nevis tāpēc, ka nievātu mātes stāvokli.
Nav šaubu, ka šai attīstībai ir bijusi ietekme uz dzimstības līmeni, kas ir mākslīgi nospiests pēc ekonomisko spēku novēlējuma. Tomēr mums nav jāpieņem nepretošanās nostāja ekonomiskajiem spēkiem. Ekonomiskā iejaukšanās var mainīt šos ekonomiskos spēkus, un pārmaiņas šajos spēkos izraisīs attiecīgās pārmaiņas ģimeņu demogrāfijā. Ideja, ka mēs varam importēt daudzbērnu ģimenes no trešās pasaules kā aizstājējas nedzimušajiem Eiropas bērniem, pamatojas uz īpaši bīstamu un nepareizu pieņēmumu, ka mēs esam audzināšanas produkti un ka trešās pasaules kultūras ir kā mēteļi, kurus var novilkt iebraukšanas ostā un aizstāt ar Eiropas kultūras mēteli, kuru var izsniegt ar uzturēšanās un pilsonības dokumentiem.
Tiek uzskatīts, ka šādu imigrantu bērni ir tādi paši eiropieši kā vietējie iedzīvotāji; tas tā nav. Atšķirīgas tautas rada atšķirīgas kultūras un nevis otrādi. Mēs neesam mūsu kultūras produkti: mūsu kultūras ir mūsu tautu produkti. Eiropiešu aizstāšana ar cilvēkiem no trešās pasaules nozīmēs to, ka Eiropa tiks aizstāta ar trešās pasaules valstīm. Eiropā lēnām, bet pastāvīgi notiek eiropiešu etniskā tīrīšana.
José Manuel Barroso
Priekšsēdētāja kungs, vispār mēs nerunājam par tiem, kuri ir skaidri un godīgi pateikuši, ka ir pret ES un pret dalību Eiropas Savienībā - manuprāt, varētu teikt, ka šajā Parlamentā tomēr valda vispārēja vienotība par programmu, kuru mēs tikko iesniedzām.
Ja ir viens kopējs faktors, kuru var konstatēt visreprezentatīvāko politisko grupu runās, tad tā ir doma par mērķtiecību. Mums ir vajadzīga lielāka mērķtiecība Eiropā. Šajā saistībā es vēlos pieņemt dažas paustās idejas, kurām, jāpiebilst, es pilnīgi piekrītu.
Mūsu draugs J. Szájer runāja par nepieciešamību izvairīties no faktiski komunistisko režīmu piecgades plāna modeļa. Tieši tāpēc mēs vēlamies saglabāt šo elastīgumu, kas ir svarīgi, ja mēs vēlamies pielāgoties mainīgajiem apstākļiem.
Tajā pašā laikā es gribētu vēlreiz apliecināt, atbildot J. Szájer, kā arī J. Swoboda, ka viņiem ir taisnība, kad viņi prasa lielāku rīcību no ES ekonomikas un finanšu ziņā un kad viņi norāda, kā dalībvalstis pretojās, piemēram, Komisijas lielākai lomai valstu kontu uzraudzībā.
Pirmā Komisija, par kuras priekšsēdētāju man bija gods būt, iesniedza īpašu regulējumu ar mērķi piešķirt lielākas revīzijas pilnvaras Eurostat, bet dažas dalībvalstis, kuras nevēlējās, lai Komisija varētu īstenot šo lomu, to noraidīja.
Tādēļ es ceru, ka mācība, kas jāgūst no šīs krīzes, ir tāda, ka mēs arvien vairāk kļūstam savstarpēji atkarīgi, ka ekonomikas politika Eiropā ir ne tikai valsts jautājums. Tas, protams, ir valsts jautājums, bet tas ir arī jautājums par Eiropas kopējām interesēm, jo mums ir nepieciešama lielāka koordinācija. Šajā saistībā, manuprāt, J. Szájer, J. Swoboda, M. De Sarnez un visi citi ir vienojušies par nepieciešamību pieņemt šādu aizvien koordinētāku ekonomikas politiku.
Tā mēs panāksim progresu, un šajā saistībā es vēlos uzsvērt J. Swoboda izklāstīto mērķi - un es viņam pateicos - par pastiprinātu partnerību starp Komisiju un Eiropas Parlamentu, kad mēs runājam par finanšu perspektīvu, par nepieciešamību pretoties dažām starpvaldību interpretācijām, par kurām mēs dzirdam pēdējā laikā. Šādas interpretācijas ir pārsteidzošas, jo Lisabonas līgums, patiesībā, ir tieši pretējs starpvaldību centieniem: tas stiprina Eiropas dimensiju.
Es ceru, ka mēs spēsim gūt mācību no šīs krīzes, ejot vairāk vai mazāk Eiropas virzienā. Viens piemērs -kuru minēja M. De Sarnez - ir jautājums par finanšu noteikumiem. Tas ir dīvaini, lai neteiktu ironiski, ka pēc tik daudziem pieprasījumiem no dažām dalībvalstīm veikt pasākumus finanšu noteikumu jomā, dalībvalstis vienprātīgi piekrita samazināt mērķus priekšlikumos, kurus Komisija iesniedza pēc J. De Larosière ziņojuma.
Tas liecina līdz ar to, ka dažkārt pastāv plaisa starp to, kas tiek teikts un kas tiek nolemts. Es ceru, ka mēs, Eiropas Parlaments un Komisija, kopā varēsim aizpildīt šo plaisu, lai mēģinātu panākt nedaudz lielāku konsekvenci Eiropas līmenī, jo mums, faktiski, ir nepieciešami šie mērķi.
Tagad svarīgi, es vēlētos uzsvērt, ir pareizi izprast subsidiaritātes principu. Es atbalstu subsidiaritāti. Šajā saistībā es arī labprāt piekrītu T. Kirkhope, šai subsidiaritātes idejai, bet ir svarīgi, lai būtu pienācīga izpratne par to, ko tā nozīmē. Subsidiaritāte nozīmē, noteikt, kurā līmenī ir vislabāk pieņemt lēmumu. Saistībā ar gaisa satiksmes krīzi paziņojumi tik un tā ir dīvaini. Šodien presē es lasīju - un ne tikai eiroskeptiķu vai eirofobu presē, ne tikai dzeltenajā presē, bet arī kvalitatīvajā presē - ka Eiropas Savienība tagad atzīst, ka ir kļūdījusies, nolemjot pārtraukt lidojumus. Tas ir neticami!
Ja ir kāda joma, kas ietilpst valstu jurisdikcijā, tad tā ir Eiropas gaisa satiksmes kontrole. Lēmumu pieņēma katras Eiropas valsts regulators. Tomēr tieši tie cilvēki, kuri ir pret Eiropas līmeņa pilnvarām, tagad protestē pret Eiropu. Drīz runās par to, ka Eiropas Komisija un Brisele ir tās, kas radīja vulkānu Īslandē. Tas ir patiešām diezgan neparasti.
(Aplausi)
Precizēsim! Ir dažādi atbildības līmeņi: valstu līmenī un Eiropas līmenī. Katrā gadījumā mums ir jāredz, kurš ir vispiemērotākais līmenis. Es varu jums pateikt, ka Komisija ir gatava uzņemties savus pienākumus, bet, manuprāt, mums ir jāveido alianse ar Eiropas Parlamentu, lai skaidri noteiktu, kas ir un kas nav mūsu atbildība.
Bez šīs alianses mums vienmēr būs šī instinktīvā tieksme - un krīzes laikā, mēs zinām, ka ir vieglāk izmantot nacionālistiskus, populistiskus izteikumus - piedēvēt Briseles kompetencei, kā dažreiz saka, vai varbūt arī Strasbūras, to, kas nepārprotami ir valsts atbildība.
Parādīsi veselo saprātu! Koncentrēsimies uz to, ko mēs varam darīt Eiropas līmenī, jomās, kurās mēs varam pievienot vērtību savai rīcībai, protams, ņemot vērā dalībvalstis, kas ir demokrātiskas dalībvalstis. Programma 2020. gadam, manuprāt, vērš Eiropu uz to, kas ir vissvarīgākais.
Mums tagad ir vajadzīga izaugsme, bet ne vienkārši jebkāda iepriekšējā izaugsme; mums ir vajadzīga godīgāka, atvērtāka, ilgtspējīgāka un lietpratīgāka izaugsme, kas ir vērsta uz nākotni.
Mums ir nepieciešams radīt jaunus izaugsmes avotus, lai sekmīgi risinātu savu lielāko problēmu, kuru mēs apspriedīsim šajā pēcpusdienā, proti, bezdarbu un it īpaši jauniešu bezdarbu. Tieši ir šajā jomā, faktiski, mums ir jāveido šī alianse starp Eiropas iestādēm, strādājot godīgi un lojāli arī ar dalībvalstīm, lai sasniegtu konkrētus rezultātus saviem līdzpilsoņiem.
Manuprāt, attiecībā uz to mums ir labs pamats mūsu darbam nākamajos gados, un pēc šīm debatēm es - un manuprāt, arī mani kolēģi - jūtamies jūsu atbalsta vārdu un dažos gadījumos jūsu prasību iedrošināti. Mēs centīsimies pierādīt, ka esam jūsu uzticēto uzdevumu augstumos.
(Aplausi)
Priekšsēdētājs
Liels paldies, Barroso kungs, par jūsu pārskatu. Es gribētu teikt, ka, ja runa ir par Eiropas Komisijas centieniem mūsu Eiropas Kopienu vārdā, Komisijai ir milzīgs sabiedrotais Eiropas Parlamentā. Vairums deputātu atbalsta šos centienus un Komisijas viedokli, ka tai būtu jāuzņemas lielāka atbildība, jo īpaši krīzes situācijā, kuru mēs apspriedām iepriekš - tajā mēs saprotam, cik ļoti mums ir nepieciešama Eiropas Savienība un Komisijas rīcība. Arī Eiropas Parlamenta atbildība ir būtiski palielinājusies, stājoties spēkā Lisabonas līgumam, un mēs par to esam gandarīti. Mēs domājam, ka tas ir labi eiropiešiem - ka tas ir labi mūsu iedzīvotājiem. Tagad mums ir jāpieņem lielāka atbildība un jāizmanto līgumā paredzētās iespējas. Es gribētu jums vēlreiz apliecināt, Barroso kungs, ka jums un Eiropas Komisijai šeit ir sabiedrotie, un es runāju par Eiropas Parlamenta lielāko daļu.
Diego López Garrido
Priekšsēdētāja kungs, es apsveicu Komisiju un tās priekšsēdētāju José Manuel Durão Barroso par vērienīgo, ļoti eiropeisko programmu, ar kuru viņš šeit šodien iepazīstināja, kas nepārprotami atbilst Eiropas Savienības Spānijas prezidentūras mērķiem un triju prezidentūru programmai, kuru izstrādājusi Spānija, Beļģija un Ungārija.
Es varu teikt, ka Padome sadarbojas ar Komisiju, kā arī ar Eiropas Parlamentu, ko es arī apsveicu par konstruktīvajām runām, atbalstot Komisijas likumdošanas programmu.
Komisija ir strādājusi ļoti cītīgi. Ikvienam ir zināms, ka jaunajai Komisijai - kas pazīstama kā J. M. Barroso II Komisija - bija jāsāk darbs 1. novembrī, bet dažādu iemeslu dēļ tā ieradās pāris mēnešus vēlāk un cītīgi strādā, lai konstruktīvā, pozitīvā veidā kompensētu zaudēto laiku, par ko Spānijas prezidentūra ir pateicīga. J. M. Barroso un visi Komisijas locekļi - priekšsēdētāja vietnieki un komisāri - arī apzinās, ka mēs strādājam ar Komisiju, manuprāt, ļoti pozitīvi, un mēs atzīstam tās centienus šajā jomā.
Tā pateicas arī Eiropas Parlamentam. Kad vien šeit ir bijušas debates par šiem jautājumiem, Eiropas Parlamenta attieksme vienmēr ir bijusi ļoti konstruktīva. Es vēlētos izmantot šo iespēju vēlreiz lūgt Eiropas Parlamentu pieņemt šīs likumdošanas iniciatīvas - šodien mēs runājam galvenokārt par likumdošanas iniciatīvām - un lai tas notiktu pēc iespējas ātrāk, lai mēs varētu kompensēt zaudēto laiku, kuru es minēju. Esmu pārliecināts, ka Parlaments sadarbosies arī ar mums.
Priekšsēdētājs
Paldies par jūsu pārskatu Padomes vārdā un atbalstu Komisijas programmai. Es vēlētos vēlreiz pateikties Barroso kungam, visiem Komisijas priekšsēdētāja vietniekiem un komisāriem par viņu klātbūtni. Tas apliecina faktu, ka Komisija piešķir lielu nozīmi sadarbībai ar Parlamentu, uz ko mēs bijām arī cerējuši.
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Elena Oana Antonescu  
Eiropas Komisijas darba programma 2010. gadam ir vērienīga un elastīga daudzgadu programma, kurā izklāstīti šādi galvenie mērķi: novērst krīzi un atbalstīt Eiropas sociālo tirgus ekonomiku, izstrādāt iedzīvotāju programmas, kas cilvēkus liek Eiropas darbības centrā, attīstīt vērienīgu un konsekventu ārpolitikas programmu ar globālo dimensiju un visbeidzot, bet ne mazāk svarīgi - atjaunot Eiropas Savienības instrumentus un darba metodes. Viens no galvenajiem elementiem iedzīvotāju programmā ir Stokholmas programma "atvērtai un drošai Eiropai, kas kalpo iedzīvotājiem un aizsargā tos”, kuru pieņēma Eiropadome 2009. gada decembra sanāksmē. Es vēlos apsveikt Komisijas iniciatīvu iesniegt rīcības plānu Stokholmas programmas īstenošanai, lai mēs varētu nodrošināt, ka Eiropas iedzīvotāji patiešām gūst labumu no brīvības, drošības un tiesiskuma. Programma galvenokārt vērsta uz cīņu pret pārrobežu noziedzību un nostiprinās kopējas politikas izpildi imigrācijas un patvēruma jomā, ietverot jo īpaši tādas jomas kā cīņa ar organizēto noziedzību, terorismu un citiem draudiem, uzlabojot policijas un tiesu iestāžu sadarbību.
Vilija Blinkevičiūt 
Pašlaik Eiropa saskaras ar pieaugošu bezdarbu, un gandrīz 17 % Eiropas iedzīvotāju dzīvo zem nabadzības sliekšņa. Katru dienu daudzi eiropieši, pat tie, kas ir nodarbināti, cīnās ar nabadzību, un viņiem nav iespējas izbaudīt dzīvi pilnībā, jo recesija pat daudzus cilvēkus ar vidējiem ienākumiem grūž nabadzībā. Tāpēc mums vispirms jāpievērš īpaša uzmanība nabadzības problēmai, ar kuru saskaras tie, kam ir darbs. Lai palielinātu nodarbinātību, mums ir jārada jaunas darba vietas, nevis jebkādas darba vietas, bet jāmēģina nodrošināt augstas kvalitātes nodarbinātību, ņemot vērā darba tirgus prasības. Vislielākā uzmanība jāpievērš augošajam jauniešu bezdarbam, kas ir viena no sabiedrības visaktuālākajām problēmām. Ja jauniešiem netiek dotas iespējas iesaistīties darba tirgū, tad pastāv risks, ka Eiropa zaudēs veselu paaudzi jaunu cilvēku. Jau kādu laiku Eiropas demogrāfiskā situācija ir likusi mums apsvērt arī gados vecāku cilvēku nodarbinātību. Mums ir jānodrošina darba attiecības, kas veicina nodarbinātību un nodrošina mūžizglītības iespēju. Es gribētu uzsvērt, ka mums vajadzētu apspriest arī invalīdu nodarbinātību. Ir svarīgi sniegt viņiem nosacījumus iesaistīties darba tirgū, ne tikai demogrāfisko pārmaiņu dēļ, bet viņu pašu dēļ, lai nodrošinātu viņu pašcieņas un pašvērtības apziņu. Tādēļ es vēlētos jautāt Komisijai, kā Eiropa radīs jaunas darba vietas? Kādas ir reālās iespējas cilvēkiem ienākt darba tirgū? Kā mēs varam nodrošināt kvalitatīvu nodarbinātību, lai mēs varētu samazināt strādājošo iedzīvotāju nabadzību?
Andreas Mölzer  
Komisijas darba programma 2010. gadam sastāv no 14 lapām parastās garlaicības un banalitātes. Taisnība, ka Eiropai uz krīzi ir jāreaģē vienoti. Taču šī ir krīze, kurai tik negatīva ietekme uz Eiropu varēja būt tikai Komisijas politikas un visās jomās neierobežotās liberalizācijas dēļ. Tomēr neviens neko negrib mainīt. Gluži pretēji, turpmāka tirdzniecības ierobežojumu atcelšana, kuru Komisija vēlas virzīt, veicinās globalizāciju, dos labumu lielajiem uzņēmumiem un izraisīs zaudējumus dalībvalstīm un to iedzīvotājiem.
Stratēģija "Eiropa 2020” ir paredzēta reaģēšanai uz pašreizējo krīzi. Ciktāl tā attiecas uz īpašajiem pasākumiem, pieeja ekonomikas un finanšu politikai šķiet saprātīga tāpat kā jaunas Eiropas uzraudzības arhitektūra, lai uzraudzītu finanšu tirgus. Stingrāka kontrole attiecībā uz valsts finanšu un budžeta disciplīnu dalībvalstīs, cerams, ļaus turpmāk izvairīties no tādām problēmām, kādas mēs pašlaik piedzīvojam Grieķijā. Komisijas jaunie nodokļu plāni kopā ar enerģijas nodokļu direktīvas pārskatīšanu, kas paredz aplikt ar nodokli energoproduktus, pamatojoties uz to enerģijas saturu, ir jānoraida, jo klimata pārmaiņas, kas galvenokārt ir dabas parādība, nevar atrisināt, vienkārši koncentrējoties uz CO2. Turklāt ar to Eiropas ekonomika būs zem vēl lielāka spiediena salīdzinājumā ar konkurentiem Amerikā un Āzijā, kur šāda veida iniciatīvas netiek plānotas.
Richard Seeber  
Komisijas darba programmā 2010. gadam ir noteiktas pareizās prioritātes. Līdz ar darba metožu modernizēšanu, kas būs izšķirošs faktors ekonomikas stimulēšanā, un Eiropas pilsoņu iesaistīšanas palielināšanu Komisija galvenokārt koncentrējas uz cīņu pret finanšu krīzi. Ir svarīgi, lai īpaši tiem ES iedzīvotājiem, kuri pašreizējā krīzē ir zaudējuši darbu, pēc iespējas ātrāk tiktu dotas jaunas izredzes nākotnē.
Kā Eiropas Tautas partijas grupas (Kristīgo demokrātu) pārstāvis vides jautājumos esmu nobažījies, ka mums vajadzētu izveidot tik daudz ilgtspējīgu darba vietu, cik vien iespējams, un nodrošināt pievienoto vērtību darba tirgū Eiropas vadošās lomas rezultātā vides aizsardzības jomā. Lai veiktu pāreju uz jaunas un ilgtspējīgas rūpniecības laikmetu, mums vairs nevajadzētu uzskatīt jaunu darba vietu radīšanu un visaptverošu vides aizsardzību kā savstarpēji pretrunīgus uzdevumus. Pēc manām domām, Komisija ir bijusi mazliet piesardzīga, izvēloties šādu pieeju. Mums ir jāliek tam pamati tagad. Mēs varēsim sasniegt ļoti daudz, ja mēs varēsim uzlabot veidu, kādā jau esošie noteikumi tiek piemēroti.
Joanna Senyszyn  
Es apsveicu J. M. Barroso ar vērienīgo Komisijas likumdošanas un darba programmu 2010. gadam. Diemžēl, laika ir maz - ir palikuši tikai astoņi mēneši. Neraugoties uz to, es ceru, ka prioritātes nebūs tikai tukši solījumi. Programmas spēks ir tās pasākumos cīņā pret krīzi. Diemžēl tas attiecas galvenokārt ekonomisko situāciju. Sadaļā par pilsoņu programmu nav diskriminācijas novēršanas iniciatīvu, piemēram, par vardarbības apkarošanu pret sievietēm, lielāku apņemšanos un iesaistīšanos, lai sasniegtu sociālos mērķus, un ilgtermiņa stratēģiju, lai uzlabotu saziņu ar ES pilsoņiem. Mēs esam gadiem strādājuši pie šīs parādības - vardarbības pret sievietēm. Ir pēdējais laiks, lai šajā jomā būtu efektīvs Eiropas tiesiskais regulējums. Komisijas programmā es gribētu redzēt priekšlikumu direktīvai par vardarbības pret sievietēm izskaušanu. Attiecībā uz sociālajiem mērķiem svarīga ir iniciatīva līdz šā gada beigām izveidot Eiropas platformu pret nabadzību. Diemžēl par šo nav nekādas konkrētas informācijas. Tā ir jāsniedz Padomes sanāksmē jūnijā. Jautājumā par Eiropas Savienības modernizāciju un tās darbības instrumentiem es gribētu pievērst uzmanību komunikācijai ar iedzīvotājiem. Tam ir jābūt procesam, nevis kampaņai. Starp ES un tās pilsoņiem ir komunikācijas plaisa, kuru mums ir jācenšas samazināt un nākotnē novērst. Mums ir jāsniedz ES pilsoņiem sajūta, ka viņi ir Eiropas Savienības darbību pamatā. Tikai tad referendumu rezultāti nebūs pārsteigums.
Nuno Teixeira  
Debates par Komisijas programmu ir īpaši svarīgas, jo sakrīt ar jaunas ēras sākumu Eiropas Savienībā. Vajadzība šajā krīzes laikā pieņemt pasākumus, kuri var risināt problēmas ilgtermiņā, liek prioritāti darba vietu radīšanai, finanšu tirgu regulēšanai un eiro stabilizācijai, kam vajadzētu atjaunot sabiedrības, kā arī ekonomiskās un sociālās jomas spēlētāju uzticību.
Es gribētu uzsvērt kohēzijas politikas nozīmi Eiropas politikas īstenošanā dažādās jomās. Eiropas reģioni spēs panākt ilgtspējīgu, integrētu izaugsmi tikai ar tādu kohēzijas politiku, kurai ir redzami rezultāti un kurā ievēro subsidiaritātes principu, un ar pārvaldību vairākos līmeņos: valsts, reģionālā un vietējā līmenī. Ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas mērķim ir jābūt Savienības darbības orientierim, un tas jāpanāk ar piemērotu Kopienas finansējumu, ar lielāku pārredzamību, vienkāršumu un efektivitāti, izmantojot struktūrfondus.
Ir svarīgi noteikt pamatnostādnes kohēzijas politikā un finanšu plānu periodam pēc 2013. gada. Es vēlētos vērst uzmanību uz situāciju attālākajos reģionos, kuri, ņemot vērā to pastāvīgās strukturālās iezīmes, saskaras ar šķēršļiem, kas nopietni ietekmē to ekonomisko attīstību un tādēļ tajos ir vajadzīgi īpaši pasākumi.
Silvia-Adriana Ţicău  
ES galvenās bažas ir cīņa pret ekonomisko krīzi un atbalsts tās sociālajai tirgus ekonomikai. ES bezdarba līmenis gada sākumā sasniedza 10 %, jauniešu bezdarba līmenim sasniedzot pat 20 %. Nodarbinātības līmeņa pieaugums ir cieši saistīts ar ES rūpniecības politiku. Kādas likumdošanas iniciatīvas Komisija izskata attiecībā uz Eiropas Savienības turpmāko rūpniecības politiku un jaunu darba vietu radīšanu?
Eiropadome, kuras sanāksme notika 2010. gada 25. un 26. martā, pirmo reizi par vienu no ES mērķiem noteica energoefektivitātes palielināšanu par 20 % līdz 2020. gadam. Mēs neatradām šo mērķi Komisijas darba programmā, lai gan iniciatīvas ir vajadzīgas šajā jomā, kas var būt vērstas gan uz Eiropas mājsaimniecībām, gan uzņēmumiem.
Turklāt Kopienas budžets attiecībā uz transporta infrastruktūru gandrīz neeksistē 2010. -2013. gada periodam, lai gan problēmas un attīstības vajadzības ir milzīgas: pārsēšanās iespējas starp dažādiem transporta veidiem, ātrgaitas dzelzceļa līnijas attīstīšana, kas apkalpotu ne tikai visu dalībvalstu galvaspilsētas, bet arī citas lielās Eiropas pilsētas, dzelzceļa kravu pārvadājumu koridoru un Eiropas vienotās gaisa telpas attīstīšana, kā arī ostu modernizācija un jūras transporta attīstība. Kad Komisija iesniegs priekšlikumu par nepieciešamo finansējumu Eiropas transporta infrastruktūras attīstībai?
