práva za rok 2007 o pokroku Turecka (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem programu je zpráva, kterou předložila pani Oomen-Ruijten jménem Výboru pro zahraniční věci o zprávě za rok 2007 o pokroku Turecka.
Ria Oomen-Ruijten
zpravodajka. - (NL) Vážený pane předsedající, od poslední zprávy o Turecku se událo v této zemi mnoho pozitivních změn. Mám na mysli schválení zákona o nadacích a nedávno dokonce první úpravu článku 301, která musí vést k dalším reformám potřebným pro zaručení naprosté svobody projevu. Je však zároveň zřejmé, že Turecko vytváří smíšený obraz a že je potřeba učinit daleko více nejen pro splnění dohod s Evropou, ale i pro splnění slibů vlastním občanům.
Tato zpráva je vyrovnaná. Doufám, že zůstane vyrovnanou i po jejím schválení. Připomněla jsem všechny problémy uvedené ve zprávě a kromě nich obsahuje zpráva i tři důležitá poselství.
Za prvé, jsme znepokojeni důsledky soudního procesu proti politické straně AKP. Očekáváme, že ústavní soud bude respektovat zásady právního státu, evropské normy a pokyny Benátské komise o zákazu politických stran. Vítáme skutečnost, že v roce 2007 zvítězila demokracie nad pokusy armády o narušení politického procesu. Zároveň se však obáváme, že stále existují síly, které se pokoušejí destabilizovat zemi. Je jasné, že v současnosti je nevyhnutelná modernizace země i další reformy. Premiér Erdoğan přislíbil, že rok 2008 bude rokem reforem a velmi rádi ho bereme za slovo. Vláda teď musí využít většinu v parlamentu, aby rozhodně prosadila reformy, které jsou pro Turecko nezbytné, pokud se má změnit na moderní a prosperující demokracii založenou na sekularizovaném státu a pluralistické společnosti, tedy reformy, které jsou v první řadě v zájmu samotných obyvatel Turecka.
Za třetí, ústavní proces je ideální příležitostí vytvořit novou občanskou ústavu, která bude chránit základní lidská práva a svobody. To je jediný způsob, jak se dá vytvořit systém kontrol a rovnováha pro zabezpečení demokracie, zásady právního státu, sociální soudržnosti a oddělení náboženství od státu. Když se podíváme na nejnovější údaje, vidíme, že udržování náboženství odděleného od státu způsobuje v turecké společnosti napětí. Jenže o sekulární podstatu Turecka se obává až 72 % Turků s dobrým vzděláním, 60 % občanů ve všech velkých městech a skoro 50 % dalších tureckých občanů. Tohoto znepokojení se chopili soudci a prokurátoři, kteří využili své pravomoci na neuznání parlamentní většiny a kteří jednají zcela nezávisle. Soudní systém každého právního státu by měl být nezávislý, ale také nestranný. Nová ústava je jediná možnost, jak může turecká vláda reformovat zemi, zabezpečit oddělení náboženství od státu a vytvořit právní stát s cílem získat novou důvěru veřejnosti.
K tomu je potřebná záruka široké účasti všech orgánů občanské společnosti v ústavním procesu. Pro mne to znamená dosáhnout dohody o modernizaci mezi všemi politickými stranami, etnickými a náboženskými menšinami a sociálními partnery. Modernizací se musí zaručit, že dodržování jednotlivých práv a svobod občanů bude v souladu s Úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod.
Jednání mezi Evropskou unií a Tureckem musí pokračovat s respektem, ale zároveň i bez pokrytectví, abychom k sobě mohli být otevření a upřímní. Považuji za nešťastné, že můj kolega, pan Lagendijk, musí čelit útokům ze strany Turecka, když otevřeně a upřímně poukazuje na to, kde se staly chyby a vyzývá ke spolupráci všechny politické strany v tomto reformním procesu.
Vážený pane předsedající, nakonec bych chtěla shrnout závěry svého příspěvku. Ještě stále je třeba vykonat mnoho práce v otázce postavení náboženských menšin v Turecku, postavení Kurdů a ostatních menšin, sociálně-hospodářského rozvoje regionů, zlepšení postavení žen, dialogu mezi tureckou vládou a sociálními partnery, při kterém chceme zejména upozornit na odborové hnutí, které je často pod nátlakem, dále v otázce konstruktivní spolupráce při hledání řešení kyperské otázky a v souvislosti s dobrými sousedskými vztahy v regionu. Zkrátka, dodržujme, prosím, dohody, které jsme uzavřeli.
Vážený pane předsedající, znovu zdůrazňuji, že podle mého názoru pouze ta společnost, která se nechá vést úctou k základním lidským právům a svobodám a která je založená na demokracii, právním státu a sociálně orientovaném tržním hospodářství, se může rozvinout do mírové, stabilní a prosperující společnosti.
Janez Lenarčič
úřadující předseda. - (SL) Úvodem bych chtěl vyjádřit dík za zprávu, kterou připravila paní Ria Oomen-Ruijtenová, která podle názoru Rady představuje významný přínos do diskuse o přístupovém procesu Turecka.
Slovinské předsednictví povzbuzovalo Turecko, aby usilovalo o větší pokrok v procesu přibližování se k možnosti vstupu do Evropské unie. V současnosti probíhá v Radě diskuse o zbývajících osmi zprávách o přizpůsobování zákonů, takzvaných kontrolních zprávách. Budou-li technické přípravy dobře pokračovat, budeme možná moci již v červnu na konferenci o přistoupení EU - Turecko otevřít další dvě nové kapitoly.
Pokud jde o reformy v Turecku, souhlasíme s hodnocením Evropského parlamentu, že tento rok je pro tento proces rozhodujícím, a věříme, že Turecko nepromarní svou příležitost.
Revidované přístupové partnerství, které bylo přijato v lednu tohoto roku, určuje hlavní oblasti priorit, ve kterých by měla země urychlit proces reforem. Samozřejmě právě skutečný pokrok těchto reforem přímo ovlivní další nasměrování procesu jednání.
Chtěl bych zdůraznit, že i my sdílíme spolu s Evropským parlamentem obavy ze soudního řízení proti Straně spravedlnosti a rozvoje (AKP). Předsednictví vydalo prohlášení, ve kterém zdůrazňuje, že oddělení exekutivy a soudnictví je základní zásadou všech demokratických společností a že tato zásada se musí dodržovat. Budeme pozorně sledovat další vývoj situace. Doufáme, že výsledek jednání bude v souladu s demokratickými normami, v souladu se zásadou právního státu a že toto jednání neovlivní proces nezbytných reforem.
Dovolte mi, abych připomněl i některá hlediska uznávání základních svobod a ochrany lidských práv. To jsou oblasti, ve kterých jsou další reformy v Turecku zvláště potřebné.
V souvislosti se svobodou projevu vítáme změnu článku 301 trestního zákoníku. Je to krok správným směrem. Pokud se však má skutečně zabezpečit svoboda projevu, bude potřeba, aby se tento článek také důsledně uskutečňoval. Kromě toho je třeba harmonizovat s evropskými normami i další ustanovení.
Pokud jde o náboženskou svobodu, vítáme přijetí zákona o nadacích, které je též krokem správným směrem. Zároveň zdůrazňujeme, že v této oblasti je potřeba vynaložit další úsilí směrem k zabezpečení náboženské plurality v souladu s evropskými kritérii.
Co se týče civilně-vojenských vztahů, potvrdil výsledek ústavní krize z minulého roku klíčový význam demokratického procesu. Přesto mají odzbrojené síly stále velký politický vliv. V této souvislosti je třeba posílit občanskou a demokratickou kontrolu nad armádou a více posílit kontrolu parlamentu nad výdaji resortu obrany.
Pokud jde o situaci na jihovýchodě země, odsuzujeme rázně teroristické útoky a tureckému národu vyjadřujeme naši solidaritu. Podporujeme snahy Turecka chránit obyvatelstvo a jeho boj proti terorismu. Zároveň však musíme upozornit, že je zcela nevyhnutelné, aby se dodržovala ustanovení mezinárodního práva a zachoval se mír a stabilita v širším regionu.
Všichni dobře víte, že Evropská unie hodnotí pokrok Turecka na základě plnění politických kritérií stanovených v Kodani a na základě plnění ustanovení jednacího rámce pro Turecko. Rada bude hodnotit i plnění Dodatkového protokolu k Ankarské dohodě. V této souvislosti lituji, že Turecko stále ještě nesplnilo své závazky a nedosáhlo žádného pokroku směrem k normalizaci vztahů s Kyperskou republikou.
Nejsou však pochyby o tom, že k důležitým stránkám pokroku přístupových jednání patří i úsilí o vytvoření dobrých vztahů se sousedy a mírové řešení sporů v souladu s ústavním dokumentem OSN.
Děkuji.
Olli Rehn
člen Komise. - Vážená paní předsedající, nejprve chci poděkovat paní Oomen-Ruijtenovej a Výboru pro zahraniční věci za velmi kompaktní a vyváženou zprávu. V přístupových jednáních s Tureckem se nám již podařilo otevřít šest kapitol, a jak říkal pan Lenarčič, mělo by být možno otevřít i další dvě kapitoly ještě v době slovinského předsednictví, tedy kapitolu týkající se práva obchodních společností a kapitolu o duševním vlastnictví.
Dovolte mi, abych v této souvislosti připomenul jednu celkem jednoduchou, ale úplně základní zásadu politiky rozšiřování EU, která platí pro každou kandidátskou zemi včetně Turecka: rychlost jednání závisí na pokroku dosáhnutého v oblasti právních a demokratických reforem, a zejména na jejich uplatňování v praxi. Jinými slovy, technické debaty o kapitolách tvoří zdi a místnosti domu - možná nakonec vytvoří i střechu domu -, zatímco právní a demokratické reformy představují absolutní základy stavby kteréhokoli nového člena Evropské unie. A každý stavitel velmi dobře ví, že se nejprve musí položit pevné základy a teprve potom je možné začít stavět zdi. Takže nejprve jsou potřeba reformy a teprve potom mohou nastat jednání o technických záležitostech.
Proto považuji zprávu paní Oomen-Ruijtenové za relevantní. Komise souhlasí s jejím pohledem na pomalý průběh reforem, i přesto, že jsme několik legislativních reforem zaznamenali. Beru na vědomí, že vítáte nový zákon o nadacích a na vaši žádost Komise podá zprávu o tomto zákoně a jeho realizaci v další zprávě o pokroku Turecka na podzim tohoto roku.
Podobně je krokem vpřed i nedávná úprava neslavně známého článku 301. V konečném důsledku se tato úprava bude započítávat, pouze pokud se bude správně uplatňovat v praxi a pokud se tím zabezpečí svoboda projevu pro každého v Turecku.
Kromě základních svobod projevu a náboženského vyznání je nezbytný další pokrok v oblastech, jako jsou kulturní a jazyková práva, práva žen a dětí a práva odborů. Obecně bude naprosto nezbytné obnovit zaměření země na reformy týkající se EU, které by mohly zároveň pomoci překonat současnou politickou krizi.
Toto je poselství pana předsedy Barrosa, které zaznělo na naší nedávné návštěvě v Turecku. Vláda i opoziční strany by měly vést dialog a hledat kompromisy v citlivých otázkách, které dominují v domácí diskusi včetně procesu reformy ústavy. V této souvislosti je potřeba uchránit sekularismus i demokracii země.
Lituji, že už dva roky blokuje ústavní soud návrh zákona o ombudsmanovi. Vítám skutečnost, že naléháte na ústavní soud, aby tento zákon odblokoval, aby bylo možno bezodkladně vytvořit úřad ombudsmana. Všichni víme, jak důležitá je funkce ombudsmana, který kontroluje úřady, zda plní své povinnosti a podporuje práva občanů v členských státech Evropské unie.
Smyslem těchto reforem je zajistit transformaci Turecka na otevřenou a moderní společnost, která ctí svobodu a demokracii, různorodost a toleranci, tedy demokratický sekularismus.
Sama existence naší unie se zakládá na fundamentálních hodnotách demokracie, právního státu a lidských práv, které navzájem sdílíme. Jsou základem rodinného ducha a manželské smlouvy - jak řekl Jacques Delors -, které my, Evropané, ctíme.
Rámec jednání s Tureckem jasně pojmenovává tyto hodnoty a je povinností Komise, aby sledovala jejich dodržování. Úlohu Komise v přístupovém procesu lze popsat jako úlohu "přítele, který říká pravdu", i když pravda někdy v některých částech Unie nebo v Turecku není vítaná.
Proto nemůžeme být lhostejní k tomu, co se děje v kandidátských zemích, a už vůbec ne k událostem, které se příčí naším společným demokratickým hodnotám. Mám na mysli znepokojení na základě důsledků případu zákazu strany AKP. Rozhodnutí ústavního soudu by samozřejmě mělo být v souladu s demokratickými zásadami a se zásadou právního státu, ale i s pokyny Benátské komise Rady Evropy o zákazu politických stran.
Byli bychom rádi, kdyby se Turecko odklonilo od tohoto případu a respektovalo evropské hodnoty. Turecko si nemůže dovolit ztratit další rok reforem a musí prokázat pokrok a nikoli regresi v dodržování demokratických zásad.
Svou řeč chci ukončit několika slovy ohledně kyperské otázky. Nastal čas, aby se hlavní představitelé obou společenství pohnuli z mrtvého bodu směrem k novému sjednocení ostrova. Věřím, že Turecko přispěje k řešení situace. Komise podporuje obnovený proces OSN a obě společenství na ostrově v přijímání nevyhnutelných a těžkých kompromisů.
Emine Bozkurt
zpravodajka Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví, který byl požádán o stanovisko. - (NL) Turecko nedávno přijalo důležité zákony týkající se sociální oblasti a zaměstnanosti. Dalším důležitým cílem je dovést na trh práce více žen, protože k posílení postavení žen je nesmírně důležitá jejich účast v hospodářském systému.
Myslím, že není třeba připomínat, že práva žen jsou zároveň lidskými právy. Pro ženy je důležité, aby si mohly nárokovat uplatňování svých základních práv, rovnosti pohlaví a reprodukčních práv a aby nebyly obětí takových nejasných kritérií, jakými je například kritérium "proti veřejné mravnosti". To je klíčový moment i pro organizace homosexuálů. V Turecku jsou nezbytně nutné nástroje, kterými by se mohlo monitorovat a zavést uplatňování hlediska rovnosti pohlaví. Proto bych byla ráda, kdyby se v tureckém parlamentu vytvořil výbor pro práva žen s plnými legislativními pravomocemi.
Příští rok budou v Turecku volby do místních samospráv. Na celostátní úrovni se počet poslankyň v parlamentu zdvojnásobil, ale je potřeba učinit ještě více. Zastoupení v místních orgánech je stále menší než 1 % a obrovskou výzvou je dosáhnout, aby se rovnocenné zastoupení žen stalo skutečností.
Giorgos Dimitrakopoulos
jménem skupiny PPE-DE. - (EL) Vážená paní předsedající, chci nejprve poblahopřát paní Oomen-Ruijtenové k její zprávě a neustálé spolupráci.
Tato zpráva vysílá jasný signál Turecku, že na cestě do Evropy a nakonec i do evropské rodiny musí projíst těmito stadii.
Za prvé, Turecko musí nadále posilovat reformy ve všech sektorech a strukturách.
Za druhé, musí prokázat naprosté a absolutní dodržování lidských práv a práv menšin.
Za třetí, oddíly turecké armády se musí stáhnout z Kypru a Turecko musí přispět ke spravedlivému a trvalému řešení kyperské otázky. Nastal čas, abychom všichni v tomto směru podpořili iniciativy prezidenta Christofiase.
Za čtvrté, Turecko musí všeobecně dodržovat dobré sousedské vztahy, a zejména vztahy s Řeckem. To znamená, že musí skončit narušování letové informační oblasti i jakékoliv jiné provokace.
Samozřejmě že v Turecku existují síly, které chtějí vyvolat destabilizaci země, zatímco někteří turečtí občané doufají v demokratičtější, pokrokovější, rozvinutější, ekologicky zodpovědné, sociálně uvědomělé, mírumilovné a evropsky orientované Turecko. Těmto občanům musíme poslat zprávu o tom, že jejich úsilí není marné, a to přesně činí i zpráva paní Oomen-Ruijtenové i diskuse, kterou dnes vedeme.
Hannes Swoboda
jménem skupiny PSE. - (DE) Vážená paní předsedající, vážený pane úřadující předsedo, vážený pane komisaři, vážené dámy a pánové, chci začít poděkováním paní Oomen-Ruijtenové za velmi plodnou a konstruktivní spolupráci. Jménem své skupiny chci vyjádřit solidaritu s panem Lagendijkem. Odsuzujeme všechny neoprávněné útoky proti jeho osobě.
Svůj proslov omezím na jednu klíčovou záležitost, a to hrozící zákaz dvou politických stran, AKP a DTP. V obou případech chci velmi jasně říci, že takovéto zákazy jsou pro nás veskrze nepřijatelné a způsobily by velké překážky v pokračování Turecka na cestě k členství v Evropské unii. V našem chápání je nepochopitelné, aby soud velkému množství voličů jednoduše nepřiznal právo ovlivňovat politickou situaci ve vlastní zemi tím, že by volili svou oblíbenou stranu. Je to nepřijatelné v případě vládní strany, ale i v případě Strany za demokratickou společnosti (DTP). Ohrožena jsou základní práva a demokratické zásady, které nejsou s takovýmto jednáním slučitelné.
Pokud jde o stranu DTP, místo toho, aby se využila příležitost k rozhovorům se zástupci kurdského národa a byl zahájen dialog, protože společně s Turky odmítáme terorismus, dochází tu k pokusu o zakázání této politické strany. Vím, že ne všichni členové DTP jsou ochotni vést dialog. V takovém případě je jednoduše potřebné najít přiměřený přístup, kterým bude možné takovýto dialog otevřít. Z tohoto důvodu jednoznačně vyzýváme všechny umírněné síly v Turecku, aby učinily vše pro zabezpečení toho, že tyto dvě strany budou moci na tureckém politickém poli dál existovat.
Uvědomujeme si, že jde o zdlouhavý proces s otevřeným koncem, ale musí mít cíl a tímto cílem musí být vstup do EU. Je to cíl, pro jehož dosažení musíme my v Evropské unii učinit vše, co je v našich silách, v komunikaci s našimi občany. I Turecko musí učinit maximum tím, že uskuteční požadované reformy.
(potlesk)
Alexander Graf Lambsdorff
Vážená paní předsedající, i já začnu tím, že nejprve srdečně poděkuji paní Oomen-Ruijtenové za dobrou spolupráci, která byla stejně konstruktivní jako vloni na podzim. Charakteristickým rysem této zprávy je základní konsenzus. Parlamentní skupiny se shodly, že Turecko musí dosáhnout dalšího pokroku, a to daleko rychleji než dosud. Všichni jsme se shodli, že to je něco, co můžeme, ba musíme požadovat od kandidátské země.
Zároveň věříme, že reformy se musí realizovat i přes hlubokou krizi na domácí politické scéně. Rád bych se vrátil k myšlence, kterou vyslovil pan Swoboda: Evropská unie není stranou tohoto procesu zákazu. Komisař Rehn správně podotkl, že sekularismus a demokracie se musí chránit, v opačném případě musím spolu s panem Swobodou konstatovat, že budeme čelit zásadnímu demokratickému problému, který vážně ztíží přístupová jednání.
Důležité je poznamenat, že mnoho problémů, o kterých mluvíme, už určitý čas existuje, takže v této souvislosti je třeba zdůraznit pouze několik bodů. Vloni jsme uvítali skutečnost, že turecká vláda získala jasný a jednoznačný mandát pro další reformy. Vyzývali jsme Turecko, aby tohoto mandátu využilo ke skutečnému posunu v reformách. Vítáme schválení zákonu o nadacích. Je to pozitivní krok, ale musím říci - a myslím si, že se i v tomto shodneme -, že jsme z celkového dosaženého pokroku zklamáni.
Podívejme se například na reformu ústavy. Zastiňuje ji debata o nošení šátku do té míry, že v základní obnově turecké ústavy se nedosáhlo vůbec žádného pokroku. Diskuse o šátku je též otázkou svobody náboženství a svobody myšlení, ale nelze ji zneužívat ke kulturnímu útlaku žen, které se hlásí k sekularismu.
Dalším významným bodem, zejména pro skupinu liberálů, je svoboda vyjadřování. Takzvaná reforma článku č. 301 je z našeho pohledu nedostatečná. Hovořil jsem s mnoha lidmi v Turecku, ale velmi málo lidí tam věří, že tato reforma článku 301 je seriózní, zejména proto, že dnes je tento odstavec zákona již pouze symbolický. Existuje mnoho dalších odstavců trestního zákoníku, které omezují svobodu projevu. Nebudu je zde všechny vyjmenovávat, ale v této oblasti se musí učinit ještě hodně práce.
Další bod, u kterého se chci zastavit, se týká vztahů s Tureckem v rámci EU a NATO. Chci zdůraznit, že od Turecka očekáváme, že projeví pozitivní přístup k misím evropské bezpečnostní a obranné politiky EU (ESDP). Uvědomujeme si existující těžkosti. Přesto očekáváme od kandidáta na vstup do EU, že se zachová v evropském duchu, pokud jde o bezpečnost evropských příslušníků misí jako EUPOL a EULEX.
Joost Lagendijk
Vážené dámy a pánové, jak jste pravděpodobně postřehli, v posledních týdnech jsme si spolu s panem komisařem vysloužili hodně kritiky od určitých kruhů v Turecku. Tvrdí, že pořádně nerozumíme Turecku a že si skutečně neuvědomujeme, co se v Turecku děje.
Musím připustit, že někdy se v Turecku najdou věci, kterým nerozumím. Například nechápu, že mnohým lidem v Turecku nepřekáží, že vládní straně, která získala v posledních volbách 47 % hlasů, hrozí, že ji ústavní soud zakáže. Nerozumím ani tomu, že se tak jednoduše obcházejí doporučení Rady Evropy v souvislosti se zákazem politických stran, protože je zjevné, že soudní řízení proti straně AKP v žádném případě stanovená kritéria nesplňuje. Nechápu, jak je možné, že se tak jednoduše přehlíží skutečnost, že zákazem AKP a DTP se prohlásilo asi 90 % hlasů jihovýchodní části země za neplatné, se vším, co k tomu patří. Nerozumím ani tomu, že nastal tak velký rozruch v Turecku proto, že pan komisař a já jsme se kriticky vyjádřili ke skutečnosti, že podle našeho názoru politické následky tohoto případu, pokud dojde k zákazu vládní strany, budou velmi závažné. Podle mého názoru je naší povinností na to upozornit a budeme to činit i nadále.
Je tu ještě několik dalších věcí, kterým nerozumím. Nechápu, proč úřady nedokázaly zajistit, aby se odboráři mohli v klidu zúčastnit prvomájového shromáždění v Istanbulu, dokonce na náměstí Taksim, které je od roku 1977 symbolickým místem. Velmi dobře nerozumím ani tomu, proč úřady nedokázaly rozlišit výtržníky od odborářů, kteří chtěli uplatnit svá demokratická práva. Nerozumím ani tomu, proč se muselo použít nepřiměřené násilí proti mírumilovným demonstrantům a nevinným okolostojícím.
Na závěr svého příspěvku chci vyjádřit naději, že tento Parlament bude podobně jako v této zprávě i nadále podporovat reformy i vyjadřovat kritiku vlády a opozice, pokud se tyto reformy nebudou realizovat způsobem, který bych popsal jako jasný a explicitní, se vzájemnou úctou k rozdílným názorům, ale bez tabu. Jsem přesvědčený, že pokud se to podaří, bude si Evropská unie s Tureckem nakonec daleko lépe rozumět.
Konrad Szymański
Obávám se, že tuto velmi dobrou zprávu Ankara nepřijme nejlépe. Na jedné straně uznáváme vynaložené úsilí v podobě přijetí zákona o nadacích, reformy trestného zákoníku v souvislosti se svobodou projevu a ohlášených změn ústavy. Na druhé straně zůstávají nevyřešené otázky, mezi nimiž najdeme svobodu náboženského přesvědčení, pokud jde o vyznávání jiné víry než islámu, zasahování do činnosti Ekumenického patriarchátu a pomalý průběh vyšetřování vraždy Hranta Dinka a tří křesťanů z Malataye. Nebyla splněna ani některá ustanovení dohody o přidružení. I minulý rok jsme o všech těchto bodech psali. Z toho lze vyvodit, že čas v oblasti Bosporu plyne velmi pomalu.
Místo toho, abychom neustále násilím prosazovali proces úplné integrace, možná bychom měli stanovit pro tento druh spolupráce mezi Evropskou unií a Tureckem právní rámec, který by více vyhovoval oběma partnerům. Můžeme to učinit okamžitě. Politické rozměry tohoto rámce by samozřejmě klidně mohly překročit rámec evropské politiky sousedství. Alternativní balíček by nezpůsobil napětí, jaké je v současnosti cítit v Ankaře a hlavních městech Evropy v kontextu diskuse o plném členství Turecka v Evropské unii.
Vittorio Agnoletto
Vážená paní předsedající, vážené dámy a pánové, při tomto usnesení se zdržím hlasování, zejména vzhledem k tomu, jakým způsobem se obchází kurdská otázka. Konkrétně si nemyslím, že aktivity Turecka v severním Iráku je možné označit za nepřiměřené vojenské akce, myslím si, že bychom místo toho měli otevřeně říci, že jde o zjevné porušení mezinárodního práva.
Kurdskou otázku nelze zjednodušit pouze na sociální problém. V první řadě je to politická otázka a my musíme dát vládě jednoznačně najevo, že musí začít otevřené rozhovory s místními úřady v kurdském regionu a se stranou DTP. Nemůžeme mlčet o skutečnosti, že se nezmiňuje o rozhodnutí soudu v Lucemburku o odlišném statutu přiděleném PKK na seznamu teroristů, než jaký měla dosud.
Domníváme se, že se už objevilo množství výzev pro Turecko v souvislosti s kurdskou otázkou, ale dosud jsme nezaznamenali žádnou podstatnou změnu. To je též důvod, proč se zdržím hlasování.
Georgios Georgiou
jménem skupiny IND/DEM. - (EL) Vážená paní předsedající, přečetl jsem si zprávu připravenou paní poslankyní Oomen-Ruijtenovou s velkým zájmem a respektem a chci jí poblahopřát.
Ať se však snažím sebevíc, nedokážu si tuto zprávu spojit s současnými událostmi Vývoj v Turecku nám neumožňuje jasně vidět budoucnost této země, jíž jsou vlastní asijské charakteristiky.
Turecko se v minulosti pokoušelo realizovat reformy. Nezapomeňme na reformy Tanzimat nebo na reformy Abdula Hamita a reformní edikty Hatt-ı Hümayun. Tato země se pokouší o reformy několik set let, ale bez úspěchu.
Rozhodnutí ústavního soudu je nebezpečnou hrozbou: dochází k zákazu politických stran. Nerozumím, proč Turecko nemusí následovat příkladu Evropy, když je kandidátskou zemí a když...
(Předsedající řečníka přerušila.)
Philip Claeys
(NL) Pane Swobodo, chci říci, že zákaz politické strany se vyskytl i v Evropě. Mluvím o Belgii, kde největší vlámská strana, Vlaam Blok, byla ve skutečnosti v roce 2005 zakázána. Samozřejmě, není to odůvodnění toho, že i Turecko zakazuje politické strany.
Vážená paní předsedající, jsem šokovaný, že Rada a Komise jsou spokojené s kosmetickými úpravami neslavně známého článku 301 tureckého trestního zákoníku, které vůbec nezmění omezení svobody projevu. Nově je trestním činem urážka tureckého národa a nikoli "tureckosti". To je pouze otázka sémantiky a důsledkem mohou být nadále rozsudky odnětí svobody.
Článek 301 není třeba měnit, tento článek se musí zrušit, spolu se všemi právními ustanoveními, která jsou v rozporu se svobodou projevu a dalšími základními demokratickými právy. Pokud se to nestane, budou se jednání muset jednoduše zastavit, jak se stále slibuje. Slibovalo se, že jednací proces bude probíhat stejnou rychlostí jako reformy v Turecku, ale není tomu tak, zejména když věříme, že se v krátké době otevřou další dvě kapitoly. Pokud Evropská unie schvaluje kosmetické úpravy tohoto druhu, ztrácí svou důvěryhodnost a zbytek jednacího procesu bude už jen fraškou.
Werner Langen
(DE) Vážená paní předsedající, nejprve bych chtěla srdečně poděkovat paní Oomen-Ruijtenové. Přednesla otevřenou a upřímnou zprávu o pokroku, která plynule navazuje na zprávy, které jsme schválili v minulých letech.
Je tu jedna věc, kterou vidím daleko skeptičtěji než vy a pan komisař Rehn. Nemyslím si, že Turecko v minulém roce vůbec nějakého pokroku dosáhlo. Naopak, vše se zastavilo. Máme velký zájem o Turecko jako moderní demokratickou a stabilní zemi orientovanou na západ, která udržuje úzké hospodářské, politické a kulturní vztahy s Evropou. Když se však podíváme na fakta, objevují se jen samé známky stagnace.
Ještě stále potřebujeme najít řešení otázky celní unie. Turecko má zvláštní statut vůči Evropské unii, pokud jde o Kypr. V tomto reformním procesu jsme zaznamenali úpravu článku 301, ale ráda bych připomněla, že bývalý premiér Tansu Çiller sliboval tuto reformu už v roce 1995, tedy před třinácti lety, ještě předtím, než jsme schválili celní unii, ale nic se nestalo. Na stole je návrh zákazu, a to ukazuje, že Turecko není dostatečně demokraticky zralé. Ostatním stranám ani zdaleka nevadí, že se zakáže činnost vládnoucí strany a že sám premiér nebude moci pokračovat v politické činnosti. Armáda je faktorem stability, ale také překážkou demokracie. I tento protimluv musíme vyřešit, protože v něm vidím znaky nového nacionalismu, které se v Turecku projevují v mnohých oblastech. Chování vůči předsedovi naší delegace Joostovi Lagendijkovi poukazuje na to, že tu nejde o svobodu myšlení. Naopak sledujeme úsilí o vyvolání nátlaku na veřejnost všemi možnými způsoby s cílem ovlivnit veřejné mínění. Tak to dále jít nemůže.
Podle mého názoru nemáme v současnosti důvod k optimismu v souvislosti s Tureckem a musíme se vážně zamyslet nad jinými možnostmi. Tato zpráva je v této otázce otevřená a upřímná, a proto bychom ji měli podpořit.
Jan Marinus Wiersma
(NL) I já chci vzdát hold zpravodajce za to, jak vypracovala tuto zprávu. Zpráva jasně ukazuje směr, kterým chce Parlament jít - chce jednat pouze o členství v Evropské unii a o ničem jiném.
Rok 2008 byl v Turecku vyhlášen rokem reforem. Samozřejmě, podporujeme tuto ambici, ale čekáme, jak se vnitřní situace v Turecku vyvine. Pan Swoboda o tom řekl dost. Pokud se věci budou vyvíjet špatně, budeme muset jednat s Tureckem, které ve skutečnosti nedokáže konat.
Hovoříme-li o reformách, chci váš upozornit pozornost na článek 301 trestního zákoníku, který je zneužíván k omezování svobody projevu v Turecku hned několika způsoby. Vláda oznámila, že chce tento článek změnit. Jsme přesvědčeni, že je to krok vpřed, ale nejvíc bychom si přáli, a podle nás nejlepším řešením je úplné zrušení tohoto článku společně s dalšími restriktivními ustanoveními, aby skončila praxe, která bohužel stále trvá, tedy zneužívání těchto článků k potlačování svobody projevu.
Za druhé se připojuji ke slovům pana Lagendijka, že nás znepokojuje, jakým způsobem zasáhla policie na prvomájové demonstraci v Istanbulu. Jistě chápete, že pro nás sociální demokraty, pro něž je první máj významným dnem, to bylo něco velmi pobuřujícího. Doufáme, že se to už nebude opakovat a vyzýváme úřady, aby se o to postaraly.
Nakonec mám poznámku ke kurdské otázce. Chceme, aby se v Turecku skutečně vedla politická debata a hledalo se politické řešení prostřednictvím decentralizace, například také obecně podporou kurdštiny. Myslím si, že toto je potřeba opět zdůraznit.
Závěrem bych vás chtěl upozornit na bod, o kterém jsme opakovaně diskutovali a kterým je vyjádřením podpory iniciativě španělského premiéra Zapatera a jeho tureckého protějšku pana Erdoğana, kterou nazvali Aliance civilizací. Doufám, že Parlament v této otázce nakonec podpoří naše pozměňovací návrhy.
Andrew Duff
- Vážená paní předsedající, nejprve bych se chtěl postavit na obranu Joosta Lagendijka proti skandálním útokům vůči jeho osobě ze strany CHP a některých nacionalistických novinářů. Joost Lagendijk je dobrým přítelem Turecka a prvotřídním předsedou JPC. Ti, kdo napadají pana Lagendijka, napadají tento Parlament a pokoušejí se obětovat demokracii na oltář agresivního laicismu. Naše poselství musí být naprosto jasné: pokud bude nejvyšší soud Turecka i nadále zakazovat politické strany, pohřbí veškerou naději Turecka na získání členství v Evropské unii.
Cem Özdemir
(DE) Vážená paní předsedající, i já začnu tak, že poděkuji paní zpravodajce za dobrou spolupráci a velmi vyváženou zprávu. Zpráva upozorňuje na kritické body, které si uvědomují i sami Turci. Je to například otázka řešení kurdského problému na základě konsenzu a zabezpečení práv všech národnostních menšin v Turecku, dále problém se šátkem v Turecku, ke kterému patří i respektování zájmů těch žen, které šátek nosit nechtějí, ale i otázka náboženské svobody, která musí v Turecku platit pro každého, včetně alevitů, křesťanů i istanbulského ekumenického patriarchy.
Říkáme to proto, že jsme přátelé Turecka a chceme jednoho dne vidět evropské Turecko uvnitř Evropské unie. Právě proto vyslovujeme tuto kritiku jako přítel příteli. I Evropská unie může učinit více. Takové signály, jaké vysílá pan Sarkozy, že Turecko bez ohledu na to, co činí, se nikdy nemůže stát členem Evropské unie, určitě vůbec neprospívají našim vztahům.
Roberta Angelilli
(IT) Vážená paní předsedající, vážené dámy a pánové, chtěla bych poděkovat zpravodajce za vynikající práci a za to, že dokázala velmi jasně vystihnout současnou politickou, sociální a administrativní situaci v Turecku.
Bez ohledu na to, zda je náš postoj ke vstupu Turecka do EU pozitivní, lhostejný nebo přímo nepřátelský, není pochyb o tom, že Turecko v oblasti modernizace a ochrany lidských práv velmi zaostává. Ano, zaznamenali jsme určité úsilí, ale korupce je skutečně pohromou pro Turecko, ani otázka Kypru se ještě nevyřešila, nemluvě o potřebě učinit ještě mnoho práce ve vztazích k Arménům. Dále je zde kurdská otázka, násilí páchané na ženách, které je stále bolavým problémem, což platí i pro sňatky z donucení a zločiny ze cti.
Dalším důvodem znepokojení je situace v souvislosti s registrací porodů a nízká úroveň vzdělanosti. Toto není úplný seznam, je to pouze přehled o velmi těžké situaci, kterou musí Parlament neustále důkladně monitorovat. V otázce svobody a základních práv neexistují kompromisy...
(Předsedající řečníka přerušila.)
Adamos Adamou
(EL) Vážená paní předsedající, pokud Turecko zcela splní všechna kodaňská kritéria a závazky, které přijalo v rámci dohody o přidružení a Dodatkového protokolu k Ankarské dohodě, bude mít možnost a mělo by vstoupit do Evropské unie.
Je nám naprosto jasné, že cílem je úplný vstup Turecka a partnerství jakéhokoli jiného druhu není vhodnou alternativou. Vyhlídky Turecka na vstup do Evropské unie vytvoří tlak na zemi, aby začala dodržovat lidská práva každého, kdo žije v Turecku, včetně Kurdů a náboženských menšin.
I přes naše znepokojení v souvislosti se soudním řízením, které probíhá proti vládní straně, a povrchní změnou článku 301 trestního zákoníku věříme, že Turecko dosáhlo určitého pokroku. Pokud však má bez překážek pokračovat v cestě ke vstupu, musí zrealizovat to, co všechny země před vstupem, a splnit závazky vůči EU jako celku vyplývající ze Smlouvy.
Proto musí dodržet svoje závazky, musí otevřít svůj vzdušný prostor a námořní přístavy letadlům a lodím Kyperské republiky a zrušit veto účasti Kypru v mezinárodních organizacích.
Dnes, kdy sledujeme pokrok dosažený díky úsilí řeckého a tureckého kyperského společenství po dohodě z 21. března mezi vůdci dvou stran Kypru, nesmí stát Turecko v cestě.
Bastiaan Belder
(NL) Turecká republika se sama zbavuje možnosti členství v Evropské unii. Nemohu dospět k jinému názoru, když vycházím z toho, že zneužívá svou malou křesťanskou menšinu, kterou tvoří sotva sto tisíc lidí, respektive jedna setina procenta celkové populace. Vzhledem ke kodaňským kritériím nemá jinou možnost ani Rada, Komise ani Parlament.
Přímá perzekuce Syrské pravoslavné církve a dalších křesťanů v jihovýchodním Turecku v oblasti Tur Abdin po řadu let je přímým usvědčujícím důkazem k obvinění tureckého státu. Cožpak může země, ve které policie a tajná služba nepřetržitě vyslýchá občany, kteří navštěvují křesťanské bohoslužby, patřit do Evropské unie? Tato otázka je spojena i s ohrožením jejich vlastních životů a zaměstnání, v některých případech dokonce s mučením. Taková je situace v Turecku, která je samotnou diskvalifikací Turecka. Zůstává však otázka, jak je v této věci Evropská unie upřímná sama k sobě?
Sylwester Chruszcz
(PL) Vážená paní předsedající, já si vážím tureckého národa a uvědomuji si, že v minulosti několik století měla moje země, Polsko, s Tureckem blízké sousedské vztahy. Musím však říci, že myšlenka členství Turecka v Evropské unii se vymyká zdravému rozumu.
I když bylo Turecko mnoho století přítomno na území Evropy, z kulturního hlediska není evropskou zemí. Měli bychom s Tureckem spolupracovat a učinit vše, co je v našich silách, ale následky vstupu muslimské země do evropského klubu by bylo velmi těžké vyčíslit. Současná situace v Turecku potvrzuje, že úřady v Ankaře neprojevují velkou chuť integrovat se do evropských struktur.
Kromě vztahů Turecka s Evropskou unií bych chtěl poukázat také na vztahy Turecka s Arménií. Jsem rád, že návrh usnesení Evropského parlamentu vyzývá vládu Turecka, aby ukončila ekonomickou blokádu Arménie. Je však politováníhodné, že se v tomto dokumentu nepřipomíná arménská genocida.
Jacques Toubon
(FR) Vážená paní předsedající, zpráva vypracovaná naší kolegyní Riou Oomen-Ruijtenovou je podrobná, upřímná a odvážná v tomto pro Turecko rozhodujícím období, a proto jí chci k tomuto úspěchu poblahopřát. Tuto zprávu však lze přiřadit k žánru, který se podle mne stává stále větší fikcí. Parlament a mnohé další instituce dále pokračují v přetvářce, jako kdyby naše neúnavné poučování mohlo Turecko změnit. To je opravdové těžiště celého problému - rozpor mezi tímto velkým národem a jeho vývojem na jedné straně a projektem, na kterém bychom chtěli spolupracovat, na straně druhé.
Turecko je národní stát, jeden z posledních takovéhoto druhu, jeden z nejsilnějších a nejvíce uvědomělých. Jeho jednota je založena na nacionalismu, což je jasně viditelné i v souvislosti s uznáním genocidy v Arménii. Jeho politika se stále více inspiruje jediným náboženstvím a nedrží se sekulárních hledisek, které tvoří základ jeho ústavy. Projevuje touhu po nezávislosti, zatímco my se snažíme uplatňovat zásadu integrace a delegování pravomocí a suverenity. Není to nic jiného než přímý střet obou stran.
Nepodléhejme iluzím, přestaňme Turkům ve všem radit a přesvědčovat je, že jsme skutečně ochotni schválit jejich vstup, aniž by reálně splnili kodaňská kritéria, nebo se kvůli nim těchto kritérií vzdát, když to, o co tu ve skutečnosti jde, jsme my a naše představa evropského projektu. Měli bychom určit strukturu trvalého partnerství, která bude využívat přístup ziskovosti obou stran, abychom umožnili Turecku převzít úlohu regionální velmoci a Evropské unii pokračovat v budování vlastní světové identity.
Véronique De Keyser
(FR) Vážená paní předsedající, jelikož mám pouze jednu minutu, půjdu přímo na věc.
Smířlivý postoj zpravodajky, paní Oomen-Ruijtenové, se vyhýbá velkému množství překážek. Jedna však stále zůstává, a to je nesouhlas s pozměňovacím návrhem č. 14, který se týká reprodukčního zdraví. Socialisté pociťují, že tento pozměňovací návrh není zanedbatelný detail, není to pouze problém žen. Je znakem jasného oddělení církve od státu a je symbolem sekularizované společnosti.
Pokud nechceme, aby turecký sekularismus bránily armádní nebo soudní převraty, dovolme, ať se o to postarají ženy. Budou ho chránit vlastním tělem. V zemi, kde se provozují vraždy ze cti, představuje výzva na dodržování sexuálních práv žen opozici proti fundamentalistickým extrémům, které číhají na každém rohu.
István Szent-Iványi
(HU) Vážená paní předsedající, nepřehlížejme úmyslně tuto situaci. Otázka vstupu Turecka do EU se dostala do kritické fáze. Přístupový proces brzdí nestabilní domácí politika Turecka a váhání ze strany Evropské unie ve vztahu k Turecku. V této situaci je důležité, abychom zopakovali, že přístupový proces je procesem s otevřeným koncem, ale společným cílem je členství v EU. Odhodlali jsme se k tomu společně s Tureckem.
Součástí našich dlouhodobých strategických zájmů je, aby se Turecko stalo částí evropského politického tělesa. Přidružené členství prostřednictvím Středomořské unie může doplnit, ale nikoli nahradit integrační proces. Turecko musí udělat daleko víc práce než dosud v posilování demokratických institucí, civilní kontroly nad armádou, v reformách právního systému a ochraně lidských práv a práv menšin. Společně neseme zodpovědnost za zajištění úspěchu tohoto procesu, protože pokud jednání ztroskotají, nebude to jen neúspěch Turecka, ale také náš neúspěch. Děkuji.
Mogens Camre
(DA) Vážená paní předsedající, Turecko je příliš velké a příliš jiné než my na to, aby se mohlo stát členem Evropské unie. Kdyby se Turecko skutečně chtělo řídit slavným výrokem Kemala Atatürka, že "existuje pouze jedna civilizace", nemuseli bychom rok co rok na tomto fóru konstatovat, že Turecko s největší pravděpodobností nemá zájem splnit požadavky Evropské unie v souvislosti s přijetím evropských hodnot a zřeknutím se osmanských hodnot. Je zřejmé, že Turecko vyčkává, až se Evropská unie unaví samotným jednáním, aniž by muselo splnit naše základní požadavky změn. Už 34 let Turecko nepřetržitě okupuje více než jednu třetinu území členského státu Evropské unie. Kypr jako celek trpí v důsledku turecké okupace a nejvíc trpí okupovaný region. Je jasné, že velká většina evropských občanů si nepřeje, aby se Turecko stalo členem Evropské unie. Zdá se, že to nechce i stále větší procento občanů Turecka. Je načase toto divadlo ukončit. Turecku můžeme nabídnout rozšířenou obchodní dohodu. Pro Evropu není místo v budoucnosti, kterou si chce vytvořit Turecko.
Ioannis Kasoulides
Vážená paní předsedající, blahopřeji paní Rii Oomen-Ruijtenové k vyváženému a spravedlivému, ale zároveň přísnému přístupu k této sporné otázce. Vojenské puče jsou už staromódní, na jejich místo nastupují státní převraty vyvolané soudci. Je neuvěřitelné, že ústava a zákony umožňují soudcům svrhnout vládu, kterou si v demokratických volbách zvolilo 47 % lidí jedné země, a to na základě obvinění, které je v naprostém rozporu s normami EU, Rady Evropy či Benátské komise.
Zásady Evropské unie nejsou slučitelné s "hlubokým státem" nebo armádou, která brání vládě reagovat na nové výzvy: v otázce Kypru teď, když se obnovila jednání, je potřeba potvrdit, že Ankara má politickou vůli dosáhnout řešení založeného na zásadách EU, bez přítomnosti tureckých vojenských oddílů na ostrově a práva na jednostranný vojenský zásah. Je to výzva k ochraně lidských práv a svobody projevu v kontextu článku 301, dále je to výzva v souvislosti s právy nemuslimských náboženských menšin a pravoslavného ekumenického patriarchy, v souvislosti s povinnostmi Turecka vyplývajícími z Ankarského protokolu. Jsou to otázky zločinů z vášně páchaných na ženách a tiché dohody, která v této věci vládne. Zároveň jde i o otázku arménské genocidy a blokády Arménie atd.
Těmto výzvám Turecko čelí, pokud by chtělo dokázat, že je pravou kandidátskou zemí, která se má stát členem Evropské unie.
Maria-Eleni Koppa
(EL) Vážená paní předsedající, Turecko má své místo v evropské rodině a naším cílem je jeho plné přijetí. Evropská unie musí respektovat své závazky a Turecko musí respektovat kodaňská kritéria a z nich vyplývající povinnosti.
V minulém roce jsme sledovali velmi malý pokrok v oblasti lidských práv. Zrušení neslavně známého článku 301 a všech ustanovení, která jsou výsměchem svobody projevu, zůstává naším konečným cílem.
Kromě toho situace v jihovýchodním Turecku vyžaduje okamžitou reakci. Odsuzujeme násilí a jsme přesvědčeni, že je potřebné najít konečné řešení mírovou cestou. Na násilí se nesmí odpovídat dalším násilím. Proto si myslím, že je potřebné důkladně vyšetřit využívání území Turecka leteckými silami USA v souvislosti s tajným únosem podezřelých na vojenskou základnu v zálivu Guantánamo.
Měli bychom se zaměřit na vytvoření mírové, demokratické a stabilní společnosti. Proto nás znepokojuje nejnovější vývoj v Turecku v důsledku možného zákazu Strany spravedlnosti a rozvoje (AKP).
Na závěr chci poděkovat zpravodajce...
(Předsedající řečníka přerušila.)
Marios Matsakis
Vážená paní předsedající, všichni víme, že největší překážkou pokroku Turecka je turecká armáda, armáda, která má kontrolu nad miliony vojáků a jejich rodinnými příslušníky, ale i nad politickými stranami a procesy, policií a bezpečnostními službami, většinou soudců (včetně nejvyššího a ústavního soudu), a dokonce kontroluje i vše, co se týče náboženství, vzdělání, sociálních a hospodářských záležitostí země.
Od revoluce generála Atatürka ve dvacátých letech 20. století je Turecko pod vojenskou diktaturou, přímo či nepřímo. Nedávno dala možnost vstupu do EU několika odvážným lidem, jako jsou vedoucí představitelé strany AKP, příležitost nadvládě armády vzdorovat. Máme povinnost těmto lidem pomoci nejen slovy, ale i činy. Armáda si svoji moc buduje na základě podpory Západu. Miliardy eur přímé pomoci a lukrativních společných obranných akcí dává turecké armádě USA, Velká Británie, Německo, Itálie i Španělsko. Tyto země spolu s dalšími včetně Ruska a Číny jsou povinny zastavit tuto hospodářskou pomoc turecké armádě, dokud se v zemi bezpečně nenastolí skutečná demokracie.
Mario Borghezio
(IT) Vážená paní předsedající, vážené dámy a pánové, ve prospěch vstupu Turecka do Evropské unie hovoří spíše silné zájmy geopolitické a geohospodářské než zájmy a vůle našich občanů.
Zdá se, že tato zpráva je encyklopedií argumentů proti členství v Evropské unii, protože jde o zemi, která se den ze dne stává více islamizovanou, o zemi, ve které muftiové veřejně kážou o tom, že ženy, které nenosí závoj, jsou všechny satanistky. Turecká ústava je souborem pravidel, která se dodržují, ale jsou v rozporu s lidskými právy, která jsou nám drahá.
Zpráva bohužel přehlíží základní problémy: Kypr, arménskou genocidu a kurdskou otázku. Kromě toho, pokud se tato islámská země stane členem Evropské unie, její zákony přísně zakazující alkohol se zavedou i pro naše národy, tedy i pro slavné Kelty, od Irů až po Bretonce, i pro nás, národ Pádské nížiny, který se pyšní láskou ke svému vínu a pivu.
Francisco José Millán Mon
(ES) Vážená paní předsedající, zpráva pani Oomen-Ruijtenové, kterou budeme dnes schvalovat, je závažným, všeobecně vyváženým a náročným dokumentem.
Vyjmenovává dosažený pokrok, ale také upozorňuje, jaké reformy je ještě potřeba uskutečnit.
Všichni se radujeme, že turecké úřady považují rok 2008 za rok reforem, protože víme, že jsou nevyhnutelné pro přístupová jednání. Kromě toho samy změny přinesou Turecku výhody.
Velká parlamentní většina turecké vlády říká, že reformy se nemohou zpomalit. Pokud se je podaří zavést, i občané EU začnou vnímat, jak mnoho je Turecko odhodláno vstoupit do EU, a že dokáže respektovat práva a svobody.
Takže tato zpráva zdůrazňuje naše pevné přání, aby žádné incidenty vážně nenarušily demokratický politický život v Turecku.
Vážené dámy a pánové, podporujeme reformy. Podporujeme i plnění závazků. K závazkům, které je potřeba ještě splnit, patří normalizace vztahů s Kyprem a úplné uplatňování Dodatkového protokolu k Ankarské dohodě.
Dalším důležitým bodem pro Evropskou unii je kontrola přistěhovalectví. Musíme zabránit nelegálnímu přistěhovalectví, které příležitostně využívá Turecko jako tranzitní zemi, a bojovat proti mafiím, které na tom vydělávají.
Vnější hranice je třeba kontrolovat a zavést mechanismy na repatriaci nelegálních přistěhovalců. Tyto kroky vyžadují spolupráci Turecka, proto lituji, že zatím nebyla uzavřena dohoda o zpětném přijímání.
Dámy a pánové, terorismus je též velmi vážnou hrozbou v Turecku i v Evropské unii. Musíme posílit spolupráci a účinněji bojovat proti této pohromě.
Blížím se k závěru. Je tu ještě jedna větší oblast, zahraniční politika, v níž se musí Evropská unie a Turecko více snažit o sjednocení přístupu. Mám na mysli například Středozemí nebo Střední Asii.
Máme společné zájmy i v oblasti energetické bezpečnosti, která je jednou z největších výzev dneška.
Zkrátka, dámy a pánové, Turecko a Evropská unie se navzájem potřebují a se zřetelem na to musíme pokračovat ve spolupráci.
Béatrice Patrie
(FR) Vážená paní předsedající, vážené dámy a pánové, jsem nesmírně ráda, že je tato zpráva tak vyvážená a že vysílá Turecku pozitivní signál. Socialisté se postarají o to, aby přístupová jednání pokračovala pozitivní cestou v době francouzského předsednictví. Právě proto, že jsme pro vstup Turecka do EU, nemohou se nad událostmi, které se týkají našich společných demokratických hodnot, vznášet žádné stíny.
Je nepřijatelné, aby intelektuálové, jako novinář arménského původu Hrant Dink, riskovali život, když začnou diskutovat o určitých obdobích dějin Turecka. Dále je nepřijatelné, aby se stále opakovalo oficiální stanovisko, které zlehčuje arménskou genocidu, která je velkou tragédií, a odmítá utrpení lidí, kteří byli deportováni v množství porovnatelném s počtem lidí ve Velké Británii, kteří mají chřipku.
Stejně jako filozof Bernard-Henri Lévy i já jsem přesvědčena, že popírání genocidy je ve skutečnosti spoluúčastí na ní. Zároveň vyzývám turecké úřady, aby se daly na rozumnou cestu pravdy a rehabilitovaly všechny národnostní menšiny.
Gunnar Hökmark
Vážená paní předsedající, v první řadě chci poděkovat paní Oomen-Ruijtenové za zprávu. Zdůrazňuje se v ní, že Turecko je už teď ve skutečnosti součástí evropských projektů, ale i to, že v souvislosti s reformou turecké společnosti probíhá vývoj, že se věci hýbou. Zpráva zároveň upozorňuje, že změny se realizují příliš pomalu a že je potřeba vykonat ještě velký kus práce.
Na základě toho nám však zůstává základní otázka: Bude pro Evropskou unii, pro Evropu a pro evropské hodnoty lepší Turecko, které bude splňovat všechny požadavky a provede všechny reformy zdůrazněné ve zprávě, nebo je pro nás lepší Turecko, které se v budoucnosti bude raději obracet na jiné části světa, k jiným hodnotám? Myslím si, že odpověď na tuto otázku je jednoznačná, a to znamená, že samozřejmě musíme i nadále udržovat tlak, aby se v Turecku provedly všechny potřebné změny v souvislosti se svobodou projevu, reformou článku 301, svobodou náboženského vyznání, rovnoprávností žen a mužů nejen v zákonech, ale i ve skutečnosti, a samozřejmě i v souvislosti s potřebou řešení kyperské otázky a mnohých dalších problémů. Ale s takovouto vyhlídkou, přinesou-li přístupová jednání úspěch ve všech těchto oblastech, je nesmírně důležité, aby Evropská unie byla otevřená k přijetí Turecka, protože by se tím posílily evropské hodnoty, Evropa i Evropská unie, a myslím si, že toto je potřebný a zjevný závěr této diskuse.
Richard Howitt
Vážená paní předsedající, nejprve chci pochválit vyvážený a zásadový přístup zpravodajky, ale i komisaře a předsednictví k této důležité zprávě. Chci zdůraznit tři věci.
Mým tureckým přátelům: zadržení 530 odborářů 1. května 2008 bylo porušením základního práva Mezinárodní organizace práce (ILO) na svobodu shromažďování, ale i kodaňských kritérií. Prosím, chraňte odboráře a zabraňte dalším útokům na tureckou unii silniční dopravy Tümtis.
Odpůrcům vstupu Turecka do EU: nezneužívejte případ proti straně AKP u ústavního soudu k vlastním politickým účelům. Po krizi prezidentské nominace se uskutečnily volby a zvítězila demokracie. Dnes očekávám, že tak či onak opět zvítězí demokracie.
Pánům Claeysovi, Langenovi, Belderovi a Toubonovi a dalším, kteří se pokoušejí záměrně podkopat podporu veřejnosti pro vstup Turecka do EU prostřednictvím takových vyjádření a hrozeb, jaké dnes ráno zazněly v diskusi: veřejné mínění v Turecku by mělo chápat, že nejste ve většině, že nehovoříte jménem tohoto Parlamentu a že se vám nepodaří zmařit evropské vyhlídky Turecka.
Elmar Brok
(DE) Vážená paní předsedající, vážený pane úřadující předsedo, pane komisaři, vážené dámy a pánové, dnes je Turecko pro Evropskou unii důležitější zemí než kdykoli dříve. Reformní proces v Turecku musíme proto podpořit, neboť je pro nás důležité, aby Turecko bylo demokratické a založené na zásadách právního státu.
V některých oblastech se však projevují obavy, které vyjadřuje i zpráva paní Oomen-Ruijtenové. Jde o to, zda Turecko dokáže uskutečnit reformy. Když sleduji, co se děje s článkem 301 trestního zákoníku, svobodou náboženského vyznání a zákonem o nadacích, právy menšin atd., je jasné, že vláda premiéra Erdoğana usiluje o pokrok, ale vždy zastaví před cílem, který je požadován, protože se zřejmě na domácí úrovni vyčerpají možnosti reformování Turecka.
Když sleduji kroky, jejichž záměrem je jednoduše zakázat vládní stranu, a potom se za několik týdnů tato strana objeví pod jiným jménem bez určitých osob, které jsou nepohodlné pro politickou scénu, znamená to, že...
(Předsedající řečníka přerušila.)
Emilio Menéndez del Valle
(ES) Vážená paní předsedající, násilný islámský fundamentalismus, který se zaměřuje na Západ, ale ubližuje i islámu, je na Blízkém východě a v zemích Magrebu stále silnější.
V mnohých zemích se rozšiřuje i radikální islamismus, i když nenásilný. Tyto skutečnosti naznačují, jak důležitou roli může Turecko sehrát vůči muslimskému světu ve vztahu s Evropskou unií.
Může ji plnit jako oficiálně sekularizovaná země se zjevně muslimskými kořeny a kulturou, a to je skutečný přínos z hlediska vztahů mezi Evropskou unií a muslimskými zeměmi.
Proto předložila moje skupina dva pozměňovací návrhy, ve kterých blahopřeje Turecku, které je spolu se Španělskem navrhovatelem oficiálního projektu OSN s názvem Aliance civilizací. Neměli bychom na to zapomínat, protože prostřednictvím tohoto projektu Turecko prokazuje své odhodlání pomáhat při zlepšování vztahů mezi Západem a arabsko-islámským světem.
Vural Öger
(DE) Vážená paní předsedající, vážená paní Oomen-Ruijtenová, chci vás pochválit za tuto zprávu a vyslovuji vám svůj obdiv. Je vyvážená a čestná - v takové linii bychom dnes měli setrvat.
Oprávněně zdůrazňujeme, že Turecko se musí ještě více snažit. Cíl vytvořit stabilní a prosperující demokracii v Turecku není jen v zájmu Turecka, ale je to i významný strategický cíl Evropské unie.
Znepokojuje mě přístup budoucího předsedy Rady, pana Sarkozyho. Nezdá se, že jeho politika je zaměřená na dosažení vstupu Turecka do Evropské unie. Trvá na tom, aby se z dokumentů EU vymazaly odkazy na Turecko jako na kandidátskou zemi, a zdůrazňuje, že Francie podpoří pouze otevření těch kapitol, které nejsou zaměřené na plné členství. Důvěryhodnost Evropské unie je proto ohrožena. Chci zdůraznit jednu skutečnost: dohody se mají plnit! Na otevření přístupových jednání jsme se přece jednomyslně shodli, a to znamená, že s tím souhlasila i Francie.
Evropská unie by měla k Turecku přistupovat konstruktivně místo toho, aby vysílala takovéto negativní signály. V tomto Parlamentu jsme většinou hlasů rozhodli, že s Tureckem...
(Předsedající řečníka přerušila.)
Evgeni Kirilov
Vážená paní předsedající, paní Oomen-Ruijtenová připravila velmi vyváženou a objektivní zprávu o Turecku, která je chvályhodná. Mezi sousedními členskými zeměmi existuje pozoruhodný konsenzus v tom, že by měla existovat jasná perspektiva členství Turecka v Evropské unii. Není to náhoda. Sousední státy znají vždy lépe skutečnou situaci. Turecko už dosáhlo velkého pokroku v plnění reforem zavedených s cílem splnit demokratické normy Evropy. Samozřejmě, zůstává toho ještě hodně, ale my musíme podpořit Turecko v tomto procesu, musíme podpořit proevropské reformní síly v Turecku u vládnoucí strany i opozice.
Pokud jde o probíhající ústavní rozhodnutí v případě zákazu strany AKP, je to samozřejmě nepřijatelné. Věřím, že můžeme zůstat klidní, protože jsem si jistý, že Turecko překoná hrozící krizi na základě zdravého rozumu.
My sousední země bychom měli Turecko podporovat a vynaložit maximální úsilí na rozšíření vzájemné i třístranné přeshraniční spolupráce a dosáhnout nové úrovně dobrých sousedských vztahů. Proto je potřeba vyřešit všechny zbývající dvoustranné problémy, jako je případ...
(Předsedající řečníka přerušila.)
Reinhard Rack
(DE) Vážená paní předsedající, paní Oomen-Ruijtenová přednesla dobrou objektivní zprávu. Zdůraznila dosažený pokrok a upozornila na množství nevyřešených otázek a problémů. Letmo se dotkla i otázky, která je však klíčová: pokud by Turecko uskutečnilo všechny reformy, mělo by nárok na členství? Naše platné právní předpisy EU nabízejí politickou alternativu na konci jednacího procesu Evropské unie i samotnému Turecku. Proto my v Rakousku i jinde vyzýváme k jednání s otevřeným koncem. Vstup je jednou možností, ale není dopředu známým závěrem.
Pierre Pribetich
(FR) Vážená paní předsedající, dámy a pánové, jestliže Turecko tvoří součást dějin Evropy, jestliže je Turecko součástí evropské kultury, jestliže Turecko představuje významnou hospodářskou a demografickou příležitost pro EU, tento příznivý postoj k přistoupení může být proto ještě náročnější - musí vyžadovat větší uznávání demokratických zásad, sekularismu a lidských práv.
Evropská unie je vybudována na hodnotách a zásadách, kterých se nemůžeme vzdát mlčením při přístupových jednáních ve jménu diplomatického přístupu. Turecko musí uznat genocidu Arménů, to by byl historický a politický akt, který by dokázal jeho politickou vyspělost. Parlament vehementně naléhá na Turecko, aby přikročilo k tomuto uznání, už od června 1987. Uplynulo dvacet jedna let a musíme opět přijít s takovouto neutrální formulací? Pokud to Parlament akceptuje, znamená to krok zpět. Dámy a pánové, naléhám na vás, abyste hlasovali pro pozměňovací návrh č. 23 s cílem vysvětlit orgánům...
(Předsedající řečníka přerušila.)
Zbigniew Zaleski
(PL) Od doby Kemala Atatürka se turecká mentalita změnila velmi málo. Jejich náboženská tradice je vede vlastní cestou, která se od cesty nás, Evropanů, liší. Geografická blízkost se nerovná blízkosti kulturní. Kromě toho nepsané společenské zákony nesvědčí o tom, že by turecký národ inklinoval k evropské identitě.
Pak se ptám, chce se Turecko změnit a přizpůsobit se našemu sociálně politickému modelu? Protože článek 301 to popírá. Máme právo poučovat Turky o tom, co by měli dělat? Socialistická skupina v tomto Parlamentu chce změnami tureckému národu vnutit ideologicky založené řešení, ale Turci jsou se svojí situací spokojeni. Nezaznamenali jsme skoro žádný pokrok v přijímání reforem a armáda má stále velkou moc. Opravdu chceme násilně vnutit tomuto národu blahobyt, změnit jeho identitu, tradice a kulturu? A je vůbec tyto věci skutečně možno změnit?
Vážená paní předsedající, Rada rozhodla o jednáních v dobré víře, aby se Turecko mohlo stát mostem mezi Evropou a islámem. Dnes už není tak přesvědčená o tom, že její rozhodnutí bylo správné. Zůstává nám jen planá naděje.
Joel Hasse Ferreira
(PT) Vážená paní předsedající, obecně vítám a podporuji zprávu paní Oomen-Ruijtenové, zejména vyslovené obavy z následků případu zákazu strany AKP. Dále si myslím, že se otevřela vynikající příležitost, kterou je třeba využít k vyřešení kyperské otázky.
Jak se uvádí ve zprávě, je nezbytné, aby turecká vláda uskutečnila reformy s dodržením pluralismu a různorodosti v demokratickém a sekularizovaném Turecku, aby všichni občané mohli budovat svou kulturní identitu v rámci demokratického tureckého státu.
Pokrok musí samozřejmě nastat i v dalších oblastech, například v ochraně práv odborů a na cestě k reálnému zrovnoprávnění. Zpráva však uznává, že se dosáhlo velkého pokroku potřebného k modernizaci turecké společnosti.
Vážená paní předsedající, postup Turecka k plné integraci musí pokračovat přesně podle podmínek, které určila Evropská rada a schválil tento Parlament. Nic více, nic méně.
Panayiotis Demetriou
(EL) Vážená paní předsedající, všichni víme, že dnes už na Kypru vládne nová atmosféra. Kyperští Řekové a Turci si přejí vyřešit kyperskou otázku v zájmu své země ve prospěch obou stran. A v tomto okamžiku přichází na scénu Turecko, protože turecké ozbrojené síly okupují část Kypru. Turecko kontroluje politicky situaci a nastal čas, aby si uvědomilo, že musí takovéto politiky zanechat. Je v zájmu Turecka, aby se kyperská otázka vyřešila. Zejména armáda, která negativně zasahuje do celého procesu, musí pochopit, že je potřeba kyperskou otázku vyřešit.
Je nejvyšší čas, aby skončila turecká okupace a zasahování, aby kyperští Řekové i Turci mohli žít společně v míru v Evropské unii. Můžeme toho dosáhnout a jsem přesvědčen, že můžeme žít v míru.
Janez Lenarčič
úřadující předseda. - (SL) Vzhledem k nedostatku času a hluku v sále se pokusím být stručný.
Rozprava, která správě skončila, a zejména zpráva, kterou připravila paní Oomen-Ruijtenová, potvrdila to, co si uvědomuje i Rada, že každý reformní proces je těžký. To platí i pro Turecko.
V tomto procesu se samotný stát setkává s velkými dilematy v souvislosti s hodnotami, jako je sekularismus, demokracie a lidská práva.
Je to vidět při velkých zkouškách, které se tu často připomínaly, které se připomínaly i ve zprávě a kterými se zabývá také Rada, při zkouškách, jakou je soudní řízení proti politickým stranám, diskuse o dámských šátcích, o obecném postavení žen, náboženských svobodách a svobodě projevu a mnoha dalších věcech.
Chtěl bych zdůraznit toto: v oblastech, kde Turecko dosáhlo pokroku, je tento pokrok zjevný, ale nedostatečný. Pokrok je vidět ve změně trestněprávního systému, základních právních předpisech, postavení žen - stačí se podívat na počet poslankyň v parlamentu, který se zvýšil -, ale musíme konstatovat, že pokrok v těchto oblastech není dostatečný.
Pokud jde o Kypr, chci zdůraznit, že Rada od Turecka očekává zejména tyto dvě věci: že bude plnit konstruktivní úlohu při jednáních pod vedením OSN a při realizaci Dodatkového protokolu k Ankarské dohodě. To jsou hlavní úlohy, ale jsou zde i další.
Při tom všem je však dobré, že Turecko má svůj cíl. Na tomto společném cíli se dohodla Evropská unie s Tureckem, když mu zaručila postavení kandidátské země, a přístupová jednání pokračují na základě tohoto předpokladu.
Slovinské předsednictví si určilo přístupová jednání s Tureckem za jednu ze svých priorit a doufáme, že tohoto cíle se nám podaří dosáhnout, abychom mohli zanedlouho otevřít další kapitoly jednání.
Dosažení konečného cíle samozřejmě není jisté. Závisí to na přístupových jednáních, na tom, jak úspěšné budou reformy, ale i na nás, členských státech a kandidátské zemi.
Olli Rehn
člen Komise. - Vážená paní předsedající, chci poděkovat zpravodajce a poslancům za velmi vážnou a zodpovědnou diskusi v tomto období důležitém pro vztahy Evropské unie s Tureckem. Beru na vědomí všechna vaše poselství, která jsou zakotvená i v návrhu usnesení a v kompromisních pozměňovacích návrzích.
Vyberu tři konkrétní myšlenky, z nichž první hovoří o tom, že je nezbytné znovu zahájit v plné míře reformy, aby se lépe dodržovaly základní svobody tureckých občanů a pomohlo se Turecku splnit kodaňská kritéria EU.
Druhý vzkaz hovoří o tom, že práva občanů se musí dodržovat v každodenním životě společnosti. Souhlasím s vašimi obavami vyjádřenými v kompromisním pozměňovacím návrhu č. 32 v souvislosti s nepřiměřeným použitím síly tureckou policií proti demonstrantům na letošním prvomájovém shromáždění v Istanbulu. Je důležité, abychom znovu zdůraznili, že svoboda shromažďování a mírové fungování odborů představuje základní právo Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod.
Třetí závěrečné poselství se týká zjevně hlubokého znepokojení Evropského parlamentu v souvislosti s případem zákazu politické strany. Rozpouštění politických stran není a nemůže být běžnou praxí. Evropská demokracie to nemůže brát na lehkou váhu.
Takže i tento rok jde opět o mnoho v Turecku i ve vztazích Turecka s Evropskou unií. Nejlepším lékem, který by skutečně pomohl oživit přístupový proces Turecka, je zajistit pokračování reforem, začít skutečný politický dialog v Turecku a respektovat demokracii a sekularismus.
Ria Oomen-Ruijten
zpravodajka. - (NL) Děkuji kolegyním a kolegům za vynikající spolupráci. Jak jsem již říkala, jedině když budeme jednotní, můžeme dát jasně najevo, že reformní proces v Turecku je velmi důležitý. Všichni můžeme vyslat pozitivní signál, když budeme pro tento návrh hlasovat nadpoloviční většinou. Pomůže to Turecku v jeho reformách a při zajištění jednotlivých svobod a nastolení právního státu. To vše je potřeba pro moderní společnost, v které si dobře žijí muži i ženy.
Znovu chci apelovat na kolegy poslance, aby při hlasování o pozměňovacích návrzích nechali stranou politické hry, abychom pro tuto zprávu o Turecku hlasovali nadpoloviční většinou hlasů a schválili ji na tomto plenárním zasedání.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat dnes.
Písemná prohlášení (článek 142)
Tunne Kelam
písemně. - Turecko jako největší stát ucházející se o členství v EU je a vždy bude strategicky významným partnerem a spojencem Evropy. Je v zájmu všech, abychom vytvořili spolehlivý vztah založený na společných hodnotách a vzájemné úctě. Evropská unie musí podpořit demokraticky zvolenou vládu a měla by odsoudit pokusy o její podlomení.
Jenže úsilí o dosažení členství v Evropské unii může být věrohodné jedině tehdy, pokud kandidátská země uznává a dodržuje normální vztahy s každým jednotlivým členským státem EU. I když se momentálně objevují známky konsolidace, vyzývám Turecko, aby konečně splnilo základní přístupové podmínky a uznalo Kyperskou republiku a samozřejmě stáhlo své vojenské jednotky z jejího území.
Úplné splnění kodaňských kritérií je vždy klíčovou podmínkou členství v EU. Turecká vláda v této oblasti vynaložila značné úsilí. V roce 2007 posílila demokracii. Stále však očekáváme politickou iniciativu pro trvalé řešení kurdské otázky včetně reálných možností studovat a používat kurdštinu. Těšíme se i na přesvědčivá opatření k zastavení nábožensky motivovaného násilí proti křesťanským menšinám a zajištění stejných příležitostí pro všechna náboženské společenství, aby si všechna mohla svobodně stavět své chrámy.
Lasse Lehtinen
, písemně. - (FI) Vážená paní předsedající, chci poděkovat zpravodajce za vyváženou zprávu. Podle mého názoru vysílá Turecku upřímný a kritický, ale zároveň pozitivní a optimistický signál. Podporuje snahy o reformy tureckých pokrokových a umírněných sil tím, že jasně vyjmenovává společenské oblasti, ve kterých země pokročila. Současně vyjadřuje obavy ze situace týkající se svobody projevu, rovnoprávnosti, Kurdů a ostatních menšin a použití násilí státními orgány. Nesmíme zapomenout, že se účastníme přístupových jednání na základě kodaňských kritérií.
Pokud země splní podmínky a bude dodržovat zásady evropského státu založeného podle zásady právního státu, nevidím důvod, proč by se měl vstup takového státu blokovat. Turecko, které možná vstoupí do Evropské unie za deset nebo dvacet let, bude už jiné Turecko než to, které vidíme dnes. Pokud skutečně chceme demokratické, stabilní a mírumilovné Turecko, neměli bychom ho mlátit do hlavy dveřmi, které vedou k jeho úplnému členství. Nenechme se obviňovat z laciného populismu a xenofobie. Evropské Turecko je idea v zájmu Evropské unie a samotného Turecka, ale i celého světa. Dejme mu šanci.
Csaba Sógor
písemně. - (HU) Diskutujeme o přijetí Turecka, jinými slovy o tom, zda se tato země s asijským dědictvím může stát evropskou zemí. Uznání genocidy spáchané na Arménech, zaručení práv kurdské menšiny, rovnoprávnost pro ženy - toto jsou jen některé z mnoha podstatných problémů. Hovoříme o očekávání a normách Evropské unie, ale zatím se i v samotné Unii vyskytují trvalé problémy v souvislosti s demokracií, lidskými právy a právy menšin.
V Rumunsku se připravujeme na komunální volby. V posledních dnech se opět zopakovala historie v Temešváru. Volební výbor regionu Timiş, zvolený většinou hlasů podpořil stížnost podanou fyzickou osobou, která požadovala odstranění plakátů patřících RMDSZ, Demokratické unii Maďarů v Rumunsku.
Jediné hlasy ve prospěch RMDSZ pocházely od Demokratické liberální strany, PDL, a dvou soudkyň ve volebním výboru. Protimenšinový a protimaďarský postoj členů některých politických stran je nepřijatelný a nelze jej tolerovat. Co můžeme očekávat od Turecka, když ještě stále bojujeme s takovýmito problémy i v Evropské unii? Protiromské nálady v Římě, kolektivní vina na Slovensku, protimaďarské postoje v Temešváru...
Feleknas Uca
písemně. - (DE) Bohužel, od začátku tohoto roku k nám proudí tragické a znepokojující zprávy o narušování hranic tureckou armádou, o obětech a zraněných v boji na jihovýchodě země a o hranici Turecka se severním Irákem, i o extrémních a brutálních útocích bezpečnostních sil, dokonce i na ženy a děti, v době letošního kurdského svátku Nevroz (Nový rok).
Zpráva holandské poslankyně, paní Oomen-Ruijtenové, přináší důležitá upozornění, ale je příliš mírná v reakci na závažnost politické situace v Turecku. Aby neurazila politické vůdce země, ani jednoznačně nevyžaduje plnění klíčových prvků reforem v Turecku. Podle mne můžeme jasně určit následující základní prvky:
1. civilní opatření na omezení a kontrolu vlivu armády v Turecku,
2. konečné odstoupení od názoru, že kurdská otázka se může vyřešit vojensky, a jasná práce při hledání politického řešení a zmírnění,
3. bezpodmínečné zrušení článku 301 trestního zákoníku a všech ostatních článků, které oklešťují svobodu myšlení a názoru,
4. vyhlášení jasného politického závazku o zajištění úplné emancipace žen.
O těchto otázkách by se měla zpráva vyjádřit jasněji a rozhodněji.
