Ochrana půdy (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o otázce k ústnímu zodpovězení, kterou Radě jménem Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin předložil Miroslav Ouzký a jež se týká pokroku, kterého bylo dosaženo v Radě v souvislosti s rámcovou směrnicí o ochraně půdy - B6-0455/2008).
Miroslav Ouzký
autor. - Vážený pane předsedající, dovolte mi zdůraznit, že v září 2006 Komise přijala návrh rámcové směrnice o ochraně půdy s cílem chránit půdu v Evropské unii. Tento návrh vyvolal velmi živou a zajímavou diskusi v mém výboru, ve Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin. Paní zpravodajka Christina Gutiérrez-Cortinesová se velmi snažila o dosažení kompromisu.
Stanovisko bylo přijato v prvním čtení Evropského parlamentu 14. listopadu 2007. Od té doby je nejasné, kdy bude Rada schopna přijmout společnou pozici a kdy ji předloží Evropskému parlamentu.
Na začátku června proto můj výbor předložil Radě otázku k ústnímu zodpovězení s cílem zjistit, jakého pokroku bylo dosaženo v Radě od přijetí stanoviska Parlamentu. Jménem svého výboru bych chtěl Radu požádat, aby se vyjádřila k dosaženému pokroku. Kromě toho by se členové mého výboru rádi dozvěděli, kdy bude Rada v souladu se současným plánováním schopna Evropskému parlamentu předložit svou společnou pozici týkající se rámcové směrnice o ochraně půdy.
Nathalie Kosciusko-Morizet
úřadující předsedkyně Rady. - (FR) Vážený pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, pane Ouzký, v šestém environmentálním akčním plánu Evropského společenství se uznává, že půda je omezeným zdrojem a je prostředkem, který podléhá environmentálním omezením. V programu se snažíme o vymezení zvláštní strategie na ochranu půdy v absolutních a jednoznačných pojmech. V této strategii se zohledňují zásady subsidiarity a regionální diverzity, kterým každý velmi dobře rozumí.
V únoru 2007 - a tady se vracím do historie, Rada zorganizovala poradní diskusi o oznámení Komise o tematické strategii a o návrhu na směrnici. V prosinci 2007 přezkoumala návrhy kompromisního řešení směrnic, které vypracovalo portugalské předsednictví, jež odvedlo na tomto návrhu velmi mnoho práce, a v takovýchto návrzích se vzalo v úvahu stanovisko, které vyjádřil Evropský parlament v prvním čtení. Bohužel, a navzdory nesmírnému úsilí portugalského předsednictví, nebylo v této době možné dosáhnout politické dohody. Nesouhlas měl vícero podob. Některé členské státy zpochybňovaly samotnou oprávněnost iniciativy, jinými slovy potřebu zavést právní předpisy Společenství na ochranu půdy; jiné členské státy se domnívaly, že rámcová směrnice poskytne větší míru flexibility a zvláště pomůže zohlednit vnitrostátní politiky, které se už provádějí, politiky, které nebyly přiměřeně uznány v návrhu směrnice v předloženém znění. Od té doby se různé členské státy měly čas zamyslet a Francie hodlá tuto diskusi v Radě znovu otevřít. Stanoviska Evropského parlamentu budou přirozeně klíčovou součástí našich diskusí a obnovení diskuse, kterou bychom nyní rádi dovedli do konce. Jsme si vědomi skutečnosti, že jste museli najít rovnováhu mezi těmi, kteří nechtěli narušit legitimní pravomoci členských států v oblasti ochrany půdy, a těmi, kteří vyzývali k ambicióznímu harmonizovanému systému pravidel Společenství. Domníváme se, že stanovisko Parlamentu představuje dobrý základ na vytvoření vyváženého balíčku, na kterém se všichni můžeme podílet.
Tuto iniciativu jsme proto dnes opětovně otevřeli navzdory tomu, že je příliš brzy na to říci, zda budeme schopni v Radě dospět k dohodě nebo ne, a pokud ano, kdy se tak stane a na jakém základě. Nebylo by z mé strany správné, abych uváděla v této souvislosti jakékoli údaje. Mohu však slíbit, že francouzské předsednictví udělá, co bude v jeho silách, a opakuji, že přitom zohlední stanovisko, jež vyjádřil Parlament, který byl schopen dospět k vlastní vyvážené pozici, která je z toho důvodu v rámci této náročné diskuse velmi hodnotná. Zároveň jsme realističtí, protože jde o velmi citlivý dokument, jak si už každý všiml během předcházejících diskusí, a dokonce i v tom nejlepším případě se druhé čtení nebude konat dříve než po volbách do EP příští rok. Z tohoto důvodu nepospícháme a využijeme čas, který je třeba na dosažení možného souhlasného stanoviska ve věci, jež se v minulosti prokázala jako nesmírně komplexní.
Cristina Gutiérrez-Cortines
Vážený pane předsedající, své připomínky bych chtěla přímo adresovat paní ministryni, protože se domnívám, že pochopí, že jde o zcela novou záležitost.
Komise v souladu se svým běžným postupem předložila závaznou a do určité míry redukcionistickou směrnici. Zde, v Parlamentu, jsme si však uvědomili, že k takovému komplexnímu systému, jakým je půda, můžeme přistupovat pouze na komplexním a teoretickém základě. A to z toho důvodu, že půda ovlivňuje zachovávání CO2, je prostředím pro lidský život a ovlivňuje systém produkce, zemědělství, přírodní katastrofy a tvorbu infrastruktury. Ve zkratce, ovlivňuje všechno a pochopili jsme, že v případě 27 zemí s velmi dlouhou právní zkušeností, mnohé z nich nemohou uplatňovat směrnici vycházející ze zjednodušujících kritérií a rozsáhlé komitologie. Vzhledem k uvedenému jsme poprvé v historii tohoto Parlamentu vypracovali směrnici, která byla otevřená, flexibilní, založená na systematických kritériích samostatné organizace a která byla zaměřená na nový vývoj v oblasti článku 249 Smlouvy, v němž se stanovuje, že členské státy se musí snažit o dosažení stejných cílů a musí je dosáhnout, je jim však poskytnuta svoboda, pokud jde o jejich uplatňování.
V rámci této směrnice jsou respektované existující právní předpisy, existující katalogy a správní systémy každé země. Pro země, které jsou schopny dokázat, že splnily cíle stanovené v této směrnici, neexistují nové povinnosti. Mnohé z takovýchto zemí v úplnosti splnily všechny tyto cíle. Mnozí poslanci však nepochopili tento vztah mezi svobodou a komplexností. Tento pořádek je možný v rámci otevřeného systému a tento otevřený systém může existovat v rámci samostatné organizace. Radši se obrátili zády k právnímu předpisu, který ovlivňuje život a zemi.
Nechápu, jak si vlády, které znepokojuje změna klimatu, mohou dovolit něco namítat vůči směrnici, která se zabývá problémy půdy, země a změny klimatu a prostřednictvím níž se podporuje prevence katastrof, zalesňování, zemědělství a produktivita a v rámci které se dodržují všechny předcházející dohody.
Opakuji, že musíme pochopit, co je svoboda, protože mnozí nevědí, jak v ní mají žít.
Inés Ayala Sender
jménem skupiny PSE. - (ES) Vážený pane předsedající, paní ministryně, pane komisaři, dámy a pánové, na všechny důležité přírodní zdroje a prostředí, jakými jsou voda, ovzduší a druhy a přirozené prostředí fauny a flóry, se vztahují zvláštní právní předpisy Společenství, přičemž pro půdu, která je neobnovitelným vzácným zdrojem, jak právě uvedla paní ministryně, nemáme systém ochrany.
Toto opomenutí proto musí být urychleně napraveno, protože v jeho důsledku všichni trpíme, především v době nedostatku potravin a diskusí o základních hospodářských a energetických alternativách, které v zásadě vycházejí z dostupnosti půdy.
Doplnění této mezery v právních předpisech Společenství poslouží k zdůraznění opatření, které zastáváme v rámci boje proti změně klimatu včetně aspektů, jakými je boj proti rozšiřující se erozi a rozšiřování pouště, přičemž nezapomínáme na vážný problém kontaminace půdy nebo zástavby této půdy v důsledku rychlého a neudržitelného rozvoje, který není pouze příčinou současné hospodářské krize, ale zabírá i takový základní zdroj, jakým je půda.
Kromě toho začlenění této otázky do evropského institucionálního právního systému bude sloužit jako stimul na zkvalitnění legislativního procesu, prostřednictvím umístění této otázky do koherentního rámce vycházejícího z nařízení a eventuálně z evropského financování, které můžeme propojit se zdroji určenými pro boj proti změně klimatu.
Neměli bychom zapomínat na nebezpečí, která ohrožují tento vyčerpatelný a neobnovitelný zdroj ve větší či menší míře na celém území všech členských států Evropské unie včetně významných přeshraničních oblastí.
Existuje řada členských států, jak před chvílí uvedla má kolegyně, které nemají zvláštní zájem o normalizaci ochrany půdy na evropské úrovni. Neměly by zapomínat na to, že to, co tento Parlament v minulosti přijal, není pouze flexibilním, přizpůsobitelným a ambiciózním právním nástrojem, ale i nástrojem, který není nadměrně normativní. Jde o nástroj, který může pomoci při zpřísňování a zefektivňování boje proti změně klimatu.
Půda má také velmi důležitou funkci jako zásobárna surovin a jako zásobárna uhlíku, přičemž neuvádím návrhy, o nichž se v současnosti diskutuje a které jsou zaměřeny na skladování CO2 nebo vlivy, které se uvádějí v právních předpisech o nedostatku vody.
Tento návrh směrnice je v Radě blokovaný od listopadu 2007. Je to nepřijatelné. Uběhl téměř rok, co tento Parlament vydal své stanovisko, a proto se domnívám, že je třeba udělat všechno pro nápravu této situace.
V takovéto situaci by členské státy disponovaly zvláštním právním předpisem na ochranu půdy zaměřeným nejen na ochranu životního prostředí, ale i na boj proti změně klimatu a odlesňování a rozšiřování pouště, ke kterým dochází. Rovněž by to vedlo k vytvoření nových oblastí výzkumu, inovace a uplatňování technologií, k vytváření pracovních míst a sociálních možností, a především by to zlepšilo kvalitu života evropských občanů.
Svůj příspěvek bych chtěla ukončit povzbuzením předsednictví Rady k tomu, aby pokračovalo ve svém úsilí o přijetí této důležité směrnice. Nebuďte zklamaná, paní Kosciusková-Morizetová. Všichni si uvědomujeme, že v rámci Rady došlo k povzbudivým změnám v pozici, měla byste však vědět, že nedovolíme, aby tato směrnice přišla o svůj obsah.
Vážená paní Kosciusková-Morizetová, prezident vaší země často prokazuje velkou odvahu a ambice v jistých oblastech a v postoji k výzvám, které jsou důležité. Ochrana půdy musí být jednou z nich.
Jan Mulder
jménem skupiny ALDE. - (NL) Vážený pane předsedající, jedním z bodů, které ve svém příspěvku uvedla úřadující předsedkyně Rady, bylo tvrzení, že v tomto případě jde o velmi citlivou záležitost. V plné míře s tímto tvrzením souhlasím. Zajdu ještě dále. Domnívám se, že jsem prvním řečníkem, který může přímo prohlásit, že nevidí potřebu takovéto směrnice. Nerozumím tomu, proč by Evropané měli mít další směrnici. Proč si to myslím?
V první řadě už máme množství směrnic týkajících se půdy, které ovlivňují stav půdy a půdního prostředí. Pouze si vzpomeňte na směrnici o vodě, směrnici o pozemních vodách, směrnici o dusičnanech, osmnáct směrnic týkajících se křížového souladu. Všechny z nich mají vliv na stav půdy. V Evropě, a platí to ve Francii a kdekoli jinde, jsme zatížení příliš velkým množstvím administrativních pravidel. Průměrný zemědělec potřebuje víc času na vyplnění různých formulářů než na svou běžnou práci na farmě. Pokud bychom měli mít k tomu všemu další směrnici, potom by to už nemohlo být horší.
V první řadě bychom měli počkat na výsledky realizace směrnic, které jsme už přijali. Zjistit, zda nepostačují a zda přiměřeným způsobem přispívají k obnově půdy a jejímu dobrému stavu. Směrnice o pozemních vodách nabude účinnosti až v roce 2009, a proto je zcela zbytečné zavázat ještě předtím novou směrnici. Komise vypracovala návrh a vypočetla, jaké budou přínosy. V těchto výpočtech mi však chybí administrativní zatížení, ke kterému všechno toto povede v případě těch, na které se bude vztahovat. Ještě jednou to zopakuji. Příliš mnoho času se plýtvá na administrativní úlohy, na vyplnění formulářů, na setkání a ještě na nevímco jiné.
Co můžeme v této chvíli udělat? Komise by mohla sehrávat velmi důležitou roli při výměně zkušeností. Existují jisté země, které už vykonaly mnoho pro obnovu půdy, pro obnovu jejího dobrého stavu, a existují země, které tak neučinily. Země, které se rozhodly splnit tento úkol, tak učinily bez pomoci Evropy. Proč bychom nemohli využít tohoto dobrého příkladu v zemích, které stále čelí problémům?
Opakuji, že se domnívám, že v současnosti jsme příliš byrokraticky zatížení a že Evropa a Evropská unie obecně vzato nebudou o nic populárnější u občanů, pokud budou kupit jedno nařízení na druhé a potom jim povědí, aby se s tím vyrovnali, jak umějí. Ne, dovolte nám snížit administrativní zátěž a sledovat příklad členských států, které mohou jako vzor sloužit jiným zemím.
Janusz Wojciechowski
jménem skupiny UEN. - (PL) Vážený pane předsedající, chtěl bych poděkovat panu Ouzkému za otázku, kterou předložil, protože i mě zajímá, jak dlouho ještě bude trvat dokončení legislativní práce v oblasti ochrany půdy. V čím dál větší míře pociťujeme potravinovou krizi a počet obyvatel narůstá, zatímco se čím dál méně půdy využívá k zemědělským účelům a vyčerpávají se i možnosti na zintenzivnění zemědělské výroby. Vzhledem k této situaci je zvláště zapotřebí citlivé ochrany půdy.
Nejlepší ochranu půdy je možné zabezpečit prostřednictvím zdravého zemědělství a zemědělské výroby. Půda, která se nevyužívá k zemědělským účelům, se rychle znehodnotí. Všichni si dobře uvědomujeme, že výrazný objem zemědělské půdy je neobhospodařovaný a znehodnocuje se. Tato situace se musí změnit. Zemědělská politika Evropské unie by měla zabezpečit, aby bylo ziskové obhospodařovat zemědělskou půdu, a právní předpisy by měly povzbuzovat k takovémuto hospodaření s pozemky. V rámci této diskuse jsem se s vámi chtěl o tyto postřehy podělit.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Vážený pane předsedající, zástupkyně Rady prohlásila, že v Radě existují kontroverzní postoje k této otázce a v Evropském parlamentu existují také.
Základem této kontroverznosti je následující. Všechno závisí na naší definici půdy. Je půda zásobárnou plodnosti, jejíž úlohou je poskytnout zdroje výživy pro naše plodiny a která představuje základ života v ekologickém systému zemědělství s vysokou úrovní schopnosti absorpce CO2? Nebo je půda jen jednoduchou látkou, která podporuje rostliny v systému zemědělsko-průmyslové výroby, která zahrnuje využívání ropy, chemických a genetických technologií a má nesmírně nebezpečný vliv na klima? Tyto dva pohledy na tuto problematiku existují i v rámci Evropské unie. Disponujeme půdou, která byla vyňata ze zemědělské výroby.
Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova přijal stanovisko, které vedlo k určité kontroverznosti, protože zpravodaj, který byl jmenován, chtěl směrnici odmítnout. Většina ve výboru potom vydala stanovisko, které bylo v souladu s citlivým přístupem k půdnímu hospodářství a které bylo předloženo i ve zprávě. Z hlediska zemědělství by bylo nesmírně přínosné, kdyby tato směrnice byla přijata.
Nemohu pochopit a už vůbec nedokáži podpořit nesouhlas ze strany sdružení tradičních zemědělství. Podle mého názoru škodí sami sobě, protože zemědělství vytvářelo naši kulturní scénu během celé historie a je schopno udržet si tuto pozici i dnes.
Nemohu podpořit stanovisko, že přijetí směrnice povede k vytvoření byrokratické zátěže. Pane Muldere, řekl jste, že už dnes k tomu dochází v některých zemích, přičemž jednou z nich je Německo. Nechceme nadměrnou byrokratickou zátěž. Proč by neměly být příklady, které jste uvedli, začleněny do rámcové směrnice s jasnou zásadou subsidiarity, zohledňující regionální, kulturní, sociální a klimatické podmínky, aby se rozhodnutí mohla přijímat v praxi, podle toho, co je a co není potřebné?
Ilda Figueiredo
Vážený pane předsedající, jsme si vědomi, že jde o velmi citlivou oblast, protože ochrana půdy, která je vzácným a neobnovitelným zdrojem, je významná vzhledem k tomu, že na ní závisí zemědělství a ochrana biodiverzity a protože představuje platformu pro lidskou činnost nejen pro města a infrastrukturu, ale i pro přírodu a venkov. Proto je její ochrana klíčová pro zachování našeho dědictví, přírodních zdrojů, kvality povrchových a pozemních vod, zdraví a lidského života.
Jako velmi dynamický systém, který zabezpečuje množství funkcí a poskytuje služby, které jsou pro lidskou činnost a přežití ekosystémů nezbytné, je ochrana půdy společnou nezbytností v našem společném životě a v ochraně budoucích generací. Znamená to, že se na ni nesmějí vztahovat pravidla hospodářské soutěže. Půda však do velké míry podléhá i zneužívání, spekulacím s pozemky a znehodnocování a kontaminaci včetně hraničních oblastí, což znamená, že je třeba lepší spolupráce mezi členskými státy a definice společných cílů v souladu se zásadou subsidiarity a sociální funkcí země.
Existují různé politiky Společenství, které mají vliv na půdu a které mohu ohrozit její ochranu. Z tohoto důvodu potřebujeme další studium rizik a různých hledisek na problematiku půdy, s cílem vymezit přiměřená opatření na ochranu půdy. Jedním z velmi důležitých příspěvků by byla změna společné zemědělské politiky pro účely poskytnutí širší podpory rodinných zemědělských podniků a malých a středních zemědělských podniků.
Právě v této souvislosti potřebujeme pozici Rady a monitorování jejího vývoje.
Françoise Grossetête
(FR) Vážený pane předsedající, mou první reakcí v rámci diskuse, která se konala o tomto návrhu rámcové směrnice, bylo položit si otázku, zda skutečně takovýto text potřebujeme a zda je takovéto řešení skutečně přiměřené. V současnosti disponujeme mnohými právními předpisy v oblasti ochrany půdy, odpadu, pesticidů, ochrany přírodního prostředí, pozemních vod atd. Kromě toho v rámci "lepší tvorby práva", což je koncepce, na které zde v Parlamentu už jistou dobu pracujeme, si uvědomuji, že není důležité dělat dojem, že opět jednou necháváme všechno semlít v mlýnku zvaném Komise a kupíme jedno nařízení na druhé. Rovněž jsem se zamýšlela nad našimi místními zástupci a našimi starostmi obcí, kterým tato rámcová směrnice pouze zvýší množství povinností.
Existuje však ještě i jiná skutečnost. Skutečností je, že lidské postupy zcela selhaly při slušném zacházení s půdou a že existují systematické snahy o zapojení se do metod intenzivní výroby, a tím o ochuzení půdy a přijetí městských postupů, které vedly k jejímu znehodnocení. Domnívám se, že paní Gutiérrezová, jejíž práci bych popsala jako pozoruhodnou, nám představila přijatelné návrhy v úsilí o přiblížení různých názorových skupin, protože si skutečně uvědomujeme, že v rámci Parlamentu existují výrazně protichůdné názory, a podobně je tomu i v Radě, a že prostřednictvím vyslechnutí Parlamentu konečně dospěla k předložení návrhů, které jsou souhlasné do té míry, jaké bylo možné dosáhnout. Předložila sérii vyvážených pozic, v nichž se dodržuje zásada subsidiarity, především pokud jde o výběr metod, jejichž přijetí se od členských států požaduje, s cílem zavést ochranu půdy do praxe. Vyhnula se jakémukoli zvýšení administrativní zátěže prostřednictvím naléhavé výzvy, abychom napravili chyby, ke kterým došlo v minulosti v rámci zemědělských, průmyslových a urbanistických postupů, v nichž se až dodnes nebrala v úvahu ochrana půdy.
Nyní bych se chtěla obrátit na Radu. Pokud nám předsednictví Rady oznámí, že nevidí důvod k tomu, aby se pospíchalo, chce nám tím naznačit, že tato záležitost bude opět odložena? Rada tuto záležitost odloží v době, když existuje skutečná potřeba, vzhledem k rozdílnosti mezi členskými státy, přijmout pozice, které jsou v rámci dodržování zásady subsidiarity jasně zaměřené na zachování a ochranu půdy.
Edite Estrela
(PT) Vážený pane předsedající, jak řekla paní ministryně, jde o citlivou a velmi komplexní záležitost, v jejíž otázce není jednoduché dosáhnout konsenzu 27 členských států nebo, jak jsme viděli, i když pouze v tomto Parlamentu. Jak uvedla má kolegyně Inés Ayalová, půda je neobnovitelným zdrojem, který má vztah s přírodními katastrofami a zemědělskou výrobou a do jehož rámce patří také citlivé a náročné otázky, jakými je využívání půdy, rozvoj a zachování přírody.
Jde o množství zájmů a mnozí kolegové zpochybňují, zda je takováto směrnice vůbec třeba. Jiní zpochybňují její flexibilitu. Velmi přísný právní rámec není vždy tím nejlepším způsobem k dosažení sledovaných cílů, způsobem, v rámci něhož se zohledňuje různorodost jednotlivých situací. Podle mého názoru je tato směrnice významná a potřebná pro účely zachování rovnováhy ekosystému.
Neil Parish
Vážený pane předsedající, mohl bych paní úřadující předsedkyni Rady říci, že je od ní pěkné, že vhodila míč do hrací plochy, ale chtěl bych jí navrhnout, aby ho znova odložila. Protože, podle mého názoru, ve skutečnosti tuto směrnici nepotřebujeme. Domnívám se, že předcházející předsednictví Rady se zachovalo zcela správně, když prohlásilo, že ji nechce. Ve velké míře hovořím totéž co pan Jan Mulder, když zmíním, že máme směrnici o dusičnanech a směrnici o pozemních vodách. Všechny tyto záležitosti jsou základem činnosti v oblasti půdy a zabezpečují, že půdu v Evropské unii čistíme.
Souhlasím s panem Graefe zu Baringdorf, že zemědělci jsou skutečně správci půdy a že půda je velmi důležitá pro všechno, co pěstujeme, skutečně však potřebujeme směrnici o půdě? Problémem této směrnice je, že se do nynějška snažila o zahrnutí všech oblastí. Snažíme se řešit problematiku průmyslové půdy a průmyslového znečištění, hovoříme o městském rozvoji a potom o zemědělských pozemcích a zemědělské půdě.
Je nesmyslné předkládat takový právní předpis v tomto stadiu. Myslím, že jedním z problémů, kterému tu v Evropské unii čelíme - a domnívám se, že to děláme s tím nejlepším úmyslem -, je skutečnost, že pokud něco potřebujeme udělat, hned přijímáme právní předpisy. Myslím, že to není správné. Domnívám se, že bychom se na chvíli měli zastavit a přemýšlet. Myslím, že Rada učinila správně. Domnívám se, že nenastal čas, aby se tato otázka vrátila do Parlamentu. Navrhl bych, aby byla tato otázka projednána v nové Komisi a v nové Radě během nejbližšího parlamentního zasedání. Mohu znovu přezkoumat, jaká je situace.
Chtěl bych podpořit členské státy, které nekontrolují využívání průmyslové půdy a průmyslové znečištění, aby tyto kontroly zavedly na vnitrostátní úrovni. Nezasahujme z evropské úrovně, protože si nemyslím, že bychom to potřebovali. Domnívám se, že se chceme ujistit, že nezvyšujeme úroveň byrokratického zatížení. Lidé už mají plné zuby dalších byrokratických povinností. Proto bych paní úřadující předsedkyni Rady chtěl požádat, aby nenechala tento míč v hracím poli, ale aby si ho opět zvedla.
Glenis Willmott
Vážený pane předsedající, v první řadě bych chtěla kolegům a francouzskému předsednictví připomenout, že v prvním čtení, které proběhlo 14. listopadu 2007, hlasovalo významné množství poslanců Evropského parlamentu, konkrétně 295, v neprospěch této směrnice.
Není pochybností o tom, že existují výrazné obavy týkající se nákladů navrhované směrnice, především částí věnovaných kontaminované půdě a vnitrostátním seznamům.
Subsidiarita je v tomto případě klíčovou otázkou vzhledem k tomu, že půda má omezené přeshraniční vlivy na rozdíl od ovzduší a vody, které se samozřejmě pohybují a přesouvají. Prostřednictvím navrhované směrnice bude množství členských států, které mají vlastní účinná opatření, nuceno je zrušit, protože nebudou v souladu se směrnicí.
Nejde o to, že bychom nepotřebovali žádnu činnost EOU v oblasti ochrany půdy - samozřejmě tematická strategie obsahuje množství dobrých návrhů - jakákoli nová strategie EOU v oblasti ochrany půdy by však měla přidat hodnotu a doplnit, ne nahradit, existující domácí politiky členských států.
Hartmut Nassauer
(DE) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, ochrana půdy je nesmírně důležitým úkolem, jehož cílem je zabezpečit zdravé zemědělské prostředí pro budoucí generace. Chtěl bych zdůraznit všechno, co bylo dosud v této souvislosti řečeno. Jenže žádný z argumentů nenaznačuje, že ochrana půdy by měla být evropským úkolem. Ne každý problém v Evropě je nezbytně problémem pro Evropu. Půda je místním, lokalizovaným prostředkem. Kontaminace půdy nemá zpravidla žádné přeshraniční vlivy, a proto neexistuje důvod k tomu, aby se z ochrany půdy stal úkol Evropské unie, a nemá ve skutečnosti ani žádnou evropskou přidanou hodnotu. Mnohé z evropských zemí už zavedly právní předpisy na ochranu půdy, které velmi dobře fungují, a proto neexistuje nejmenší důvod k tomu, abychom stanovovali evropské předpisy v zemích, které tak neudělaly. Nebo se domníváte, pane komisaři - celkem vážně -, že vždy, když členské státy nepřijímají opatření ve vlastní oblasti pravomocí, by měla Komise zakročit? To by bylo absurdní.
Z důvodů subsidiarity je ochrana půdy úkolem členských států a ty jsou celkem schopny postarat se o tuto záležitost. Vzhledem k tomu Rada, včetně vaší země, paní ministryně, dočasně pozastavila tuto iniciativu. Doufám, že francouzské předsednictví od tohoto postupu neupustí. Nepochybuji o tom, že by mohlo být užitečné vypracovat evropskou strategii na ochranu půdy a rovněž bych neměl problém s tím, kdyby Evropa finančně přispěla v případech, kde nebylo dosaženo optimální ochrany půdy. Navzdory tomu však kategoricky odmítám harmonizované právní předpisy v oblasti ochrany půdy stanovené pro všechny, financované Společenstvím, jednoduše proto, že v některých zemích právní předpisy na ochranu půdy neexistují. To není cílem Evropy. Představovalo by to zcela zbytečnou byrokracii, která všechny občany znechutí ještě předtím, než by vyjádřili svůj názor ve volbách nebo v referendu. Takové postupy musí skončit.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Jakkoli je tvrzení pana Graefe zu Baringdorf o tom, že zemědělci chrání půdu, pravdivé, nepochybně jsme během uplynulých desetiletí zaznamenali významnou ztrátu čistoty půdy v důsledku intenzivního zemědělství a nadměrného využívání hnojiv a chemických látek. V minulosti se to vztahovalo na staré i nové členské státy. Během uplynulých dvaceti let nové členské státy ve skutečnosti neměly prostředky na hnojiva nebo chemické látky a z tohoto důvodu se například na hektar půdy v Maďarsku používá čtyřikrát méně hnojiva než v Nizozemsku. Skutečným řešením otázky je proto způsob hospodaření, a tedy v budoucnosti budeme muset využívat metody, prostřednictvím nichž se chrání biosféra a půda a které snižují toto zatížení půdy, a proto jsou třeba zcela nové metody a nové přístupy pro účely ochrany půdy, protože je to v zájmu všech evropských zemědělců. V tomto systému je množství neracionálních záležitostí, například po žni se nevysazují plodiny, a tím se ztrácí energie. Mohly by se vysazovat kompostovatelné plodiny, čímž by se mohlo například snížit zatížení hnojení. Děkuji vám za pozornost.
Ioannis Gklavakis
(EL) Vážený pane předsedající, pane komisaři, paní úřadující předsedkyně Rady, všichni se shodneme na tom, že chceme, aby byla naše půda chráněná. Jde o půdu, která živí naše obyvatelstvo, a chceme, aby nám nadále poskytovala potraviny, především zdravé potraviny. Půda, jak všichni víme, je životním prostředím a chceme ji chránit, mám však vážné obavy, že ji ničíme.
Ve směrnici o ochraně půdy se jasně rozlišuje mezi znečištěním způsobeným zemědělstvím a průmyslným znečištěním. Pokud jde o znečištění způsobené zemědělstvím, vidíme, že existují snahy o nápravu v rámci Společné zemědělské politiky a mnohé snahy v rámci její kontroly stavu a nedávno jsme tu diskutovali o zprávě o výrazném snížení používání chemických látek v zemědělství. Všechno toto úsilí se vynakládá v rámci zemědělství.
Hlavním problémem je však oblast průmyslového znečištění. Nás ve Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova znepokojuje vliv, který má zvyšující se kontaminace půdy na naši zemědělskou výrobu a na životní prostředí.
Toto znečištění je zřejmé v půdě a ve vodě, a proto je vhodné přijmout ukazovatele a kritéria hodnocení předtím, než se dostaneme do bodu, z kterého není návratu. A proto naléhavě žádám, abychom pravidelně monitorovali znečištění ovzduší, což velmi pečlivě děláme, stejně tak znečištění půdy. Měli bychom to dělat především ve vysoce industrializovaných oblastech.
Jsem přesvědčený, že francouzské předsednictví zohlední stanoviska členských států a najde obecně přijatelné řešení této otázky.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Vážený pane předsedající, uplynul rok od chvíle, kdy jsme v prvním čtení přijali stanovisko týkající se směrnice o ochraně půdy. Navzdory tomu nebyla Rada schopna dospět k dohodě. Několik členských států stále představuje blokující menšinu. Dnes máme naději na dosažení kompromisu v rámci francouzského předsednictví. Příspěvek zástupkyně Francie nasvědčuje tomu, že tato naděje existuje.
Vyslechli jsme si kritiku projektu, která vychází z tvrzení, podle něhož povede ke zvýšení byrokratické zátěže nebo zdvojí existující vnitrostátní právní předpisy a předpisy Společenství. Domnívám se, že opak je pravdou. Takováto směrnice je potřebná, protože povede k sjednocení právních předpisů v této oblasti a spojí na úrovni Unie všechno úsilí vynakládané na ochranu půdy. Kromě místního a regionálního úsilí je činnost na úrovni Unie potřebná, pokud chceme zastavit proces znehodnocování půdy. Půda je naším společným vlastnictvím. Musí být proto stanovené společné zásady a cíle a musí být přijata příslušná opatření. Pro všechny občany Unie je důležité, aby se dozvěděli, jakou důležitou úlohu půda sehrává v ekosystému a také v našem každodenním životě a v hospodářství.
Bohužel na území mnohých členských států se stále nacházejí nebezpečné látky. Mám na mysli skládky odpadu a chemické zbraně, které po sobě zanechala sovětská armáda. Některé země nejsou schopné řešit tyto problémy samostatně. Je proto třeba přiměřené povzbuzení a pomoc členských států zaměřená na to, aby těmto zemím pomohly s likvidací takovéhoto materiálu. Existuje naléhavá potřeba přiměřených ustanovení, které umožní, aby znehodnocená půda mohla být opět využívaná, a také omezí znehodnocování půdy a zabezpečí, aby byla půda využívaná trvale udržitelným způsobem. Všechno to by bylo určitě krokem správným směrem, pokud jde o ochranu přírodního prostředí a pokud jde o zachování půdy, která je tak cenným přírodním zdrojem. V této souvislosti by směrnice měla být velmi užitečná. Práce na právním předpisu by proto měla pokračovat. Kromě toho se tato otázka musí konzultovat s nezávislými odborníky a jejich stanoviska bychom měli zohlednit.
Mairead McGuinness
Vážený pane předsedající, dnes ráno jsem se rozprávěla s farmářkou, bohužel s farmářkou, která sedí a hledí se na podmáčená pole, protože v Irsku a v jiných částech severní Evropy jsou letošní žně velmi bídné. Domnívám se, že dnes ráno bychom měli myslet na takové zemědělce. Tato mladá farmářka, která je odborně vyškolená, četla směrnici o půdě a skutečně se obává, že někoho jako ona, kdo využívá minimální kultivaci, čímž dělá správnou věc pro půdu, bude tato směrnice penalizovat, především během nevhodných povětrnostních podmínek. Ví, o čem mluví. Domnívám se, že na to, abychom měli kvalitní půdu, nepotřebujeme směrnici. Potřebujeme, aby členské státy přebrali odpovědnost, a především potřebujeme kvalitní zemědělské poradenství podpořené kvalitním výzkumem zaměřeným na faktory ovlivňující kvalitu půdy na vnitrostátní úrovni.
Domnívám se, že jedním z velkých problémů, kterým čelíme, a určitě mu čelíme v Irsku, je velmi zlé plánování, které vede k velkým problémům se záplavami a s nimi spojenými těžkostmi. Nechejme to na členských státech. Nasměrujme je, ale nezatěžujme je další směrnicí, která se přidá k těm osmnácti, které zemědělci musí dodržovat.
James Nicholson
Vážený pane předsedající, chtěl bych Komisi a Radě říci, aby s touto směrnicí nikam nepospíchaly. Ve skutečnosti pokud jde o mě, mohly by o ní diskutovat navždy. Podle mě tuto směrnici ani nepotřebujeme, ani její přijetí není nutné.
Zemědělci jsou zavaleni velkým množstvím administrativy a byrokracie už dnes a vidí, že toto zatížení přichází z Bruselu. Toto by mohla být ta pověstná poslední kapka a pohár přeteče.
Samozřejmě, půda je velmi důležitá a musíme ji chránit, nikdy však jsem nepotkal zemědělce, který by neochraňoval půdu na svém pozemku, protože jeho budoucnost na ní závisí. Potřeby různých částí Evropy se velmi liší. Půda vyžaduje jinou péči na severu než na jihu, na východě než na západě.
Jde o citlivou otázku. Prosím, vezměte si tuto směrnici a pochovejte ji. Jak řekl pan Mulder, máme dost dostatečných směrnic. Úmysly mohou být dobré, tento dobrý úmysl však nepotřebujeme.
Reinhard Rack
(DE) Vážený pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, Evropská unie by měla jednat v rámci rozsahu svých pravomocí v oblastech, v nichž dokáže skutečně vytvořit evropskou přidanou hodnotu prostřednictvím zavedení vlastních pravidel. V této zvláštní oblasti nevidím žádnu přidanou hodnotu. To, co vidím, jsou určité země, které nepřebírají vlastní odpovědnost na domácí scéně, nebo tak aspoň dodnes neudělaly, nebo se jednoduše domnívají, že tímto způsobem mohou získat přístup k evropským prostředkům. Nedokáži tu definovat žádnou přidanou hodnotu. Co však vidím, jsou dodatečné náklady a více administrativního zatížení, především pro země, které už své závazky na vnitrostátní úrovni splnily a přijaly racionální opatření na ochranu půdy.
Jim Allister
Vážený pane předsedající, ochrana půdy je samozřejmě potřebná, není však potřebná další směrnice EU. Jak řekl pan Mulder, máme už nadbytek směrnic a množství pravidel křížového souladu. Je to záležitost členských států. Který národ nechá svou půdu erodovat a znehodnocovat? Skutečně, který zemědělec potřebuje Brusel, aby mu řekl, že nemá svůj majetek znehodnocovat? Vždyť je to absurdní. Zasahování ze strany Bruselu pouze přispěje k nyní už netolerovatelnému administrativnímu zatížení zemědělců, kterých čas trávený péčí o svou půdu se stále zmenšuje v porovnání s dobou, který tráví vyplněním hloupých formulářů. Parlament a Komise by se měly zbavit tohoto zlozvyku a zapomenout na tuto směrnici.
Robert Sturdy
Vážený pane předsedající, v plné míře souhlasím s prohlášeními kolegů, které zazněly v rámci tzv. postupu catch-the-eye.
Pokud by Komise měla zájem, může se přijít podívat na mou farmu, kde se pěstují rostliny a chová dobytek od roku 3 000 před Kristem. Nachází se v jedné z nejlepších zemí. Ve skutečnosti vyrábíme čtyři a půl tuny pšenice na akr, což představuje více než 10 tun pšenice na hektar, pokud to můžeme kombinovat, samozřejmě.
Staráme se o půdu a hospodaříme s ní. Nechejte to na lidech, kteří se v tom vyznají. Nepřicházejte s byrokracií z Bruselu, protože nám děláte pouze špatné jméno a my přece přicházíme i s dobrými věcmi. Vytrvejte a snažte se o dobré věci, toto však nechejte na členských státech.
Nathalie Kosciusko-Morizet
úřadující předsedkyně Rady. - (FR) Vážený pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, v první řadě mi dovolte říci, že už si nepřeji, aby v této otázce nebylo jasno. Předsednictví je touto směrnicí velmi motivované a je přesvědčené o potřebě zavedení takovéto směrnice v této oblasti. Chtěla bych také připomenout, že takovýto postoj byl zaujatý už dříve a že není pouze postojem současného předsednictví a nemohou akceptovat narážky, které v této souvislosti zazněly. V prosinci 2007, když se konala první diskuse v Radě, byly určité členské státy - a v dnešní rozpravě rezonovala jistá ozvěna této diskuse, které byly formálně proti zásadě směrnice. Další členské státy byly v té době už v procesu formulace vnitrostátních politik v této oblasti a navzdory tomu se domnívali, že přijetí směrnice bylo dobrou myšlenkou, v daném návrhu, který byl předložen, se nedostatečně dodržuje zásada subsidiarity a nedostatečně se zohledňuje vykonané úsilí včetně velmi technických záležitostí. Tehdy byla Francie jedním z této skupiny států. Dnes, když předsedáme Evropské radě a nadále jsme věrní tomuto postoji, jsme velmi motivovaní a odhodlání dospět k dohodě na směrnici o ochraně půdy. V této souvislosti, a byli jsme toho svědky i dnes, existují velké neshody a jsou v podstatě pravdivým odrazem situace, která převládá v Evropské radě. Během současného francouzského předsednictví se snažíme dosáhnout dohody, která, jak doufáme, povede k úspěchu. Jak však všichni vidíme, nebude to vůbec lehké.
Stavros Dimas
člen Komise. - Vážený pane předsedající, děkuji za možnost přispět do této diskuse, která vyplynula z otázky k ústnímu zodpovězení, kterou předložil Parlament Radě. Dovolte mi prohlásit, že Komise opětovně potvrzuje svůj závazek k dosažení dohody na směrnici o ochraně půdy a udělá všechno proto, aby tohoto cíle dosáhla.
Komise předložila svůj návrh na základě usnesení Parlamentu a Rady, v nichž tyto instituce vyzývaly ke komplexnímu přístupu Evropské unie k ochraně půdy. Velmi jasně si vzpomínám, pane Nassauere, že koncem jara 2006 jsem dostal od německé vlády list, v němž se uvádí, že většina, pokud ne všechny, německých spolkových republik požaduje směrnici na ochranu půdy. Vítáme silnou podporu Parlamentu, kterou projevuje směrnici o ochraně půdy, a to navzdory tomu, že zavádí změny a doplnění do návrhu Komise. Doufám, že jsme schopni dosáhnout dostatečné úrovně komplexnosti, o níž hovořila paní Gutiérrezová-Cortinesová.
Je nám líto, že Rada nebyla schopná dospět k politické dohodě v prosinci navzdory nesmírnému objemu práce, který odvedlo portugalské předsednictví, podpoře 22 členských států a flexibilitě, kterou prokázala Komise. Zdůrazňuji, že zatím co jsme v této politické slepé uličce, půda se nadále znehodnocuje, což velmi jasně prokázalo vědecké společenství například na konferenci na vysoké úrovni o půdě a změně klimatu, kterou nedávno zorganizovala Komise.
Proto vítám závazek Francie k obnovení práce a těším se na konstruktivní spolupráci s Francií a ostatními členskými státy na tom, abychom zabezpečili, že v Radě dosáhneme politickou dohodu, prostřednictvím níž bude co nejdříve zabezpečená vysoká úroveň ochrany půdy.
Komise však musí zabezpečit, aby konečné znění mohlo být vykonáno a aby představovalo přidanou hodnotu v porovnání se současnou úrovní ochrany půdy. Ubezpečuji vás, že já jsem odhodlaný tuto úlohu dokončit.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
