Status over reformerne af Europaskolerne (forhandling) 
Formanden
Næste punkt er forhandlingen om mundtlig forespørgsel af Katerina Batzeli og Erna Hennicot-Schoepges til Kommissionen om status over reformerne af Europaskolerne - B6-0454/2008).
Erna Hennicot-Schoepges
spørger. - (FR) Fru formand! Jeg takker kommissæren for hans tilsagn om at behandle denne forespørgsel, som blev fremsat for omkring fire måneder siden. Lad mig minde Dem om, at ansvarsområderne for Parlamentets Kultur- og Uddannelsesudvalg, jf. bilag VI, sektion XV, stk. 2, i forretningsordenen, omfatter "fremme af Europaskolesystemet".
Disse skoler prioriterer undervisningen af børn af EU's ansatte. Disse børn, som klassificeres i kategori I, udgør omkring 70 % af det samlede antal børn og betaler ingen skolepenge. Kommissionen tegner sig for omkring 60 % af finansieringen. Kategori II-børn, som udgør 5 %, og kategori III-børn, som udgør 25 %, betaler mellem 4 000 EUR og 16 000 EUR i skolepenge.
De nuværende 14 skoler underviser næsten 21 000 elever fra børnehaveklasse til gymnasieniveau ud af i alt 100 mio. børn i EU-27 på 14 officielle sprog med samme undervisningsplan i alle sprogafdelinger. Sammenlignet med situationen for alle andre skolebørn i EU er disse elever derfor særdeles privilegerede.
I 2006 lovede Kommissionen, at den ville reformere systemet - et prisværdigt løfte - med henblik på at etablere et europæisk udannelsessystem for alle typer skoler, der ønskede at tildele den europæiske studentereksamen baseret på en fælles undervisningsplan og om muligt undervisning på modersmålet.
Skolen i Parma, som er godkendt af Det Øverste Råd for Europaskolerne, bliver den første skole af denne type, som uddeler en europæisk studentereksamen i juni 2009. Det Øverste Råd for Europaskolerne forpligtede sig til gengæld til at foretage en dybdegående vurdering af den europæiske studentereksamen som et led i den igangværende reform.
En undersøgelse, som er iværksat af Parlamentets Kultur- og Uddannelsesudvalg, og som vil være tilgængelig i oktober, viser, at 94 % af de elever, der har bestået denne eksamen, læser videre på de største universiteter i Europa, og at 62 % af disse studerer på et universitet uden for deres oprindelsesland. Der er derfor langt større mobilitet blandt disse studerende end blandt andre.
Det betyder, at vi råder over et europæisk undervisningssystem, der har bevist sit værd. I sine beslutninger fra 2002 og 2005 efterlyste Parlamentet en gennemgribende reform af Europaskolesystemet for at sikre bedre ledelse og forvaltning af Europaskolerne og en større åbning af disse.
Bør der ikke på baggrund af udvidelserne af EU og det stigende antal agenturer og ansættelsessteder for EU-ansatte hurtigst muligt gennemføres en reform af modellen for Europaskolerne og indledes en overførsel heraf til det almindelige undervisningssystem?
Er det ikke på tide at tilbyde de europæiske borgere en flersproget og fleksibel skolemodel, hvor der tages hensyn til deres mobilitet, og som udnytter Europaskolernes erfaringer? Jeg kender selvfølgelig svaret: Det hører ikke ind under vores beføjelser. Vi bør som minimum arbejde på dette, fordi opfattelsen af Europaskolerne som elitære og kategoriseringen af elever på disse skoler helt sikkert er uforenelig med målsætningerne om et indre marked, mobilitet og større social samhørighed?
Hvilke fremskridt er der opnået med reformen og åbningen med henblik på at ændre Europaskolesystemet til en europæisk skoleordning, samtidig med at de opnåede resultater fastholdes? Hvilken form for EU-finansieringssystemer kan vi bruge til at forbedre driften af de akkrediterede skoler? Parma vil muligvis vise os vejen frem.
Til sidst vil jeg gerne høre kommissæren, hvilke fremskridt der er opnået med hensyn til undervisning af elever med særlige behov? Jeg ved, at mange af mine kolleger er meget interesserede i dette emne, og jeg takker kommissæren og formanden for muligheden for en offentlig forhandling heraf.
Siim Kallas
Fru formand! Jeg takker medlemmerne for disse spørgsmål og for denne lejlighed til at drøfte disse emner her i Parlamentet igen.
For Kommissionen er reformen af Europaskolesystemet et prioriteret område, og det er et af de mest komplicerede spørgsmål, vi arbejder med. Kommissionen har altid ihærdigt støttet åbningen af Europaskolesystemet, og der er opnået fremskridt. Politisk enighed om spørgsmålet blev opnået på ministermødet i november 2006 under der nederlandske formandskab for Europaskolernes Råd.
Efter formel godkendelse fra Det Øverste Råd i april 2008 af de konkrete metoder til at opnå dette mål kan enhver akkrediteret skole i medlemsstaterne nu undervise efter den europæiske undervisningsplan og tildele den europæiske studentereksamen. Det er op til de relevante myndigheder i medlemsstaterne at tage initiativer med henblik på at konkretisere denne åbning af Europaskolesystemet i deres nationale skoler.
Åbningen af Europaskolesystemet er i tråd med Parlamentets ønske om at sikre, at dette ville være muligt på steder, hvor et decentraliseret EU-agentur er beliggende (såkaldte "type II-skoler"), og på steder uden direkte EU-tilstedeværelse (såkaldte "type III-skoler").
Efter næsten 50 års eksistens har den europæiske studentereksamen faktisk opnået en høj værdi. Kommissionen vil opretholde den høje kvalitet for denne eksamen.
Det Øverste Råd for Europaskolerne godkendte i april 2008 en revision af aftalen om den europæiske studentereksamen. Akkrediterede skoler kan nu tilbyde den europæiske studentereksamen.
I 2007 iværksatte Parlamentets Kultur- og Uddannelsesudvalg en undersøgelse med det formål at analysere de akademiske og professionelle karrierer for tidligere elever fra Europaskolerne, som Erna Hennicot-Schoepges lige har sagt. Denne undersøgelse vil afspejle de konkrete forskellige og mulige vanskeligheder, som tidligere elever fra Europaskolerne oplever.
Generalsekretæren for Europaskolerne har også iværksat en undersøgelse med det formål at foretage en ekstern vurdering af den europæiske studentereksamen. Jeg er sikker på, at resultaterne af de to undersøgelser sammen vil give os de centrale oplysninger, vi skal bruge til at vurdere, hvordan vi yderligere kan forbedre Europaskolesystemet, så det tilpasses dets elevers skiftende behov bedst muligt.
Endelig kan jeg oplyse, at Europaskolesystemet har intensiveret dets indsats for at integrere børn med særlige uddannelsesbehov betydeligt. I skoleåret 2004/2005 havde Europaskolerne 274 elever med særlige uddannelsesbehov. I sidste skoleår gik der 411 sådanne elever på Europaskolerne. Det tildelte budget til specialundervisning er 3 123 000 EUR i 2008. I 2004 var det anvendte budget til specialundervisning lidt over 2 mio. EUR.
Kommissionen ønsker at takke den tværfaglige handicapgruppe i Parlamentet for at have taget initiativ til at øremærke en reserve på 200 000 EUR til et pilotprojekt vedrørende et ressourcecenter for specialundervisning. Dette initiativ giver Europaskolesystemet mulighed for bedre at opfylde de behov, som børn med særlige uddannelsesbehov har.
Det Øverste Råd for Europaskolerne godkendte i 2008 forslaget om at bruge Parlamentets reserve på 200 000 EUR på en evaluering af den nuværende politik for særlige uddannelsesbehov på Europaskolerne. Ud fra denne undersøgelse kan Europaskolerne forbedre kvaliteten af integrationen af elever med særlige uddannelsesbehov.
Kommissionen iværksatte i juli 2008 den finansielle procedure for frigivelsen af Parlamentets reserve på 200 000 EUR. Overførslen til budgetmyndighederne indledes i øjeblikket.
Der er opnået fremskridt, men det er vigtigt, at Parlamentet støtter den reformproces, som Kommissionen har iværksat, med henblik på at færdiggøre og gennemføre reformen fuldt ud så hurtigt som muligt. Igen spiller medlemsstaterne den afgørende rolle. Jeg vil gerne understrege, at vi skal have god kontakt med medlemsstaterne.
Jeg håber, at det svenske formandskab, dvs. ikke formandskabet for EU, men formandskabet for Europaskolernes Øverste Råd, vil udvikle disse initiativer. Jeg vil understrege, at den betænkning, som er udformet af Herbert Bösch, medlem af Parlamentet, har været særdeles nyttig, og han har ydet et stort bidrag til dette arbejde.
Jeg vil selv gøre alt for at udvikle Europaskolesystemet, fordi vi oplever store vanskeligheder med et system, der blev skabt i 1953, og vi skal derfor gennemføre betydelige ændringer for at gøre systemet fleksibelt og velfungerende.
Cornelis Visser
for PPE-DE-Gruppen. - (NL) Fru formand! Jeg har bedt om ordet, fordi jeg er bekymret. Vi taler om Europaskolerne i dag, og det vil jeg sige Erna Hennicot-Schoepges tak for.
Jeg vil gerne gøre kommissær Kallas opmærksom på et særligt aspekt af Europaskolerne, nemlig undervisning i religion. I løbet af det sidste år har jeg modtaget en række bekymrende beretninger. Som alle ved, afgjorde Europaskolernes Øverste Råd, at der skulle være mindst syv elever med samme sprog, for at der ville blive undervist i et fag på det pågældende modersmål. For generelle fag som geografi og matematik er dette ikke et problem, men det er noget helt andet, når vi taler om religion.
Denne forøgelse af minimumsantallet betyder, at der nu er Europaskoler, hvor eleverne ikke længere kan blive undervist i religion på deres eget sprog. Det er jeg bekymret over, især i grundskolen. Jeg mener, at religion, hvor man taler og lærer om de standarder og værdier, vi alle sætter så høj pris på i Europa, er ekstremt vigtig. I religion har følelser stor betydning, og, som vi alle ved, kan børn bedst udtrykke deres følelser på deres modersmål.
Det er efter min mening uacceptabelt, at nogle elever kan blive undervist på deres modersmål, og andre ikke kan, afhængigt af deres sprog og nationalitet. Jeg anmoder derfor kommissæren om at overveje dette og fastlægge klare retningslinjer. Alle elever, uanset om deres modersmål er engelsk, tysk eller nederlandsk, skal have samme muligheder og nyde samme undervisningskvalitet.
Der skal tages hensyn til både eleverne og undervisningspersonalets stilling. Reglen om "mindst syv" betyder, at der hvert år er usikkerhed om antallet af elever, og undervisningspersonalet kan ikke være sikker på, om faget religion udbydes i det næste skoleår. Denne faglige usikkerhed har konsekvenser for mulighederne for at finde gode lærere til undervisning i religion på alle sprog. Jeg opfordrer på det kraftigste Kommissionen til at understrege vigtigheden af religionsundervisning for Europaskolerne forældre og elever og til at holde fast på kravet om undervisning i religion på modersmålet på Europaskolerne.
Maria Badia i Cutchet
for PSE-Gruppen. - (ES) Hr. kommissær! Vi har allerede her bemærket, at Europaskolerne blev etableret som officielle uddannelsescentre i fællesskab af EU-medlemsstaternes regeringer med det formål at tilbyde multikulturel uddannelse primært til børn af medarbejderne ved institutionerne, og at der af mange årsager er brug for en reform af disse, navnlig som følge af nye behov.
EU's institutionelle udvikling, udvidelse og spredning af agenturer har ført til ændringer i profilen for eleverne på Europaskolerne med hensyn til kultur og sprog og med hensyn til antal elever, idet antallet af indmeldelsesansøgninger er steget drastisk.
Øget fleksibilitet i ansættelseskontrakter har desuden skabt nye familie- og beskæftigelsesforhold, som påvirker de sociale og familiemæssige profiler og familiernes behov.
Som Parlamentet allerede har bemærket i to beslutninger, er reform påkrævet for at modernisere skolerne, så de kan levere den krævede kvalitet i den ydelse, de blev etableret for at levere, er tilgængelig og kan løse specifikke problemer med adgang eller adskillelse.
Til det formål hilser jeg kommissærens meddelelse om de to undersøgelser, der er undervejs, velkommen. Vi glæder os til at se, om de bærer frugt.
Trods stigningen i antallet af fællesskabssprog og trods den øgede kompleksitet, vi står overfor på mange fronter, skal der ske fremskridt i reformprocessen, åbenheden og forbedringen af disse skoler, samtidig med at vi sikrer, at deres kvalifikationer anerkendes i alle EU's medlemsstater.
Når det er sagt, vil jeg gerne stille kommissæren to konkrete spørgsmål.
Det første vedrører en række klager, jeg har modtaget fra forældre til elever, der har gået på Europaskolen: Når de vil læse videre efter den europæiske studentereksamen, trækkes der tilsyneladende et point fra deres gennemsnitskarakter. Med andre ord straffes de. Jeg vil gerne vide, om De er bekendt med denne praksis og årsagen til den.
Det andet spørgsmål vedrører parlamentsassistenters børn. Jeg har også modtaget klager fra assistenter, der er nødt til at tilmelde deres børn i kategori III, hvis de vil have dem optaget på Europaskolen. De skal med andre ord betale skolepenge. Jeg har besøgt internetsiden med oplysninger om, hvordan Europaskolerne fungerer. Jeg har den her og vil læse den på fransk, som er det sprog, jeg fandt den på. Der står under kategori I:
(FR) Børn af medarbejdere i tjeneste ved Fællesskabets institutioner og ved de organisationer, der er anført nedenfor, ansat direkte og i en sammenhængende periode på mindst ét år.
(ES) Der følger en liste over 12 punkter, hvor det i punkt 4 står:
(FR) Personer med direkte bindende ansættelseskontrakt underlagt privatretlige regler med de europæiske institutioner.
(ES) Det er situationen for personer eller en gruppe af personer, som efter vores opfattelse hørte ind under kategori I. Jeg vil gerne spørge Dem, hvorfor parlamentsassistenternes børn skal tilmeldes under kategori III og betale skolepenge.
Hannu Takkula
for ALDE-Gruppen. - (FI) Fru formand! Først vil jeg på vegne af min gruppe sige, at det er korrekt, at det nuværende system er ganske kompliceret. Det trænger til at blive forenklet, og vi ved, at forhold vedrørende uddannelse grundlæggende hører ind under medlemsstaternes kompetencer, selv om de i forbindelse med Europaskolerne også hører ind under EU's. Alle steder, hvor der findes EU-agenturer, skal der også være Europaskoler. Det er en grundprincip, og vi bør huske, at vores forskellige strategier giver os mulighed for at fortælle de europæiske borgere, at uddannelse altid er en investering i fremtiden. Det er på det grundlag, vi skal handle, når det drejer sig om Europaskolerne.
Dernæst vil jeg rejse et par punkter vedrørende uddannelse. Det første vedrører, hvorvidt den er gratis. Jeg mener, at vi i Europa bør have en debat om at gøre alle former for uddannelse gratis, uanset hvilken skole vi taler om. Ethvert barn og ungt menneske bør have chancen for at få en god uddannelse og muligheden for at nyde god undervisning. Gratis uddannelse er en god garanti for dette. Hvis medlemsstaterne ønsker det, og hvis vi virkelig mener, at uddannelse er en investering i fremtiden, kan vi efter min mening nå dette mål.
Det er også vigtigt, at eleven undervises på sit modersmål, da det er et identitetsgrundlag. Børn og unge på Europaskolerne kommer fra forskellige kulturer og nationer. Det er vigtigt, at de undervises på deres eget sprog, men det er også vigtigt at huske, at vi har brug for særlige undervisningsfaciliteter, og at eleverne skal undervises i kulturel bevidsthed, da de ofte bliver rodløse, når de flytter fra et land til et andet, som er et nyt og fremmed miljø. Vi bør derfor også varetage deres overordnede personlige udvikling som mennesker. Det er også det bedste grundlag for en europæisk menneskerettighedspolitik og for den europæiske menneskeopfattelse.
Hvad angår de særlige faciliteter, jeg nævnte, er klassestørrelse en ting, man burde investere i. Klasserne må ikke være for store, og hvert barn skal have chancen for at modtage skræddersyede tilbud.
Til sidst vil jeg sige, at de reelle uddannelsesstandarder blandt os europæere måles efter, hvordan vi behandler de udsatte grupper i vores nærhed, og hvordan vi passer på vores børn og unge, og Europaskolerne er et udstillingsvindue mod omverdenen. Hvad er vores faktiske standarder for uddannelse, og hvordan passer vi på vores unge? Er vi parate til at investere i dem og deres fremtid? Jeg håber, at Europa har råd til at gøre det, og at Europa faktisk investerer i børn og unge på Europaskolerne.
Ewa Tomaszewska
for UEN-Gruppen. - (PL) Fru formand! 50 års erfaringer med Europaskoler, der står over for specifikke problemer med forskellige sprog, kulturel mangfoldighed og migration, får en til at overveje, om disse erfaringer ikke burde anvendes til at gøre denne skolemodel mere bredt tilgængelig. Det er ikke kun børn af medarbejdere ved de europæiske institutioner, der har brug for at lære fremmedsprog på højeste niveau eller for at blive integreret med ligestillede fra andre lande. Det er ikke kun dem, der har brug for en særlig tilgang til undervisning, fordi deres forældre arbejder i udlandet.
Vi er imod forskelsbehandling. Hvorfor udelukkes så andre børn end børnene af disse medarbejdere fra disse skoler? Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på det emne, der drøftes i Kultur- og Uddannelsesudvalget, nemlig behovet for at genindføre de klassiske fag græsk og latin i de europæiske skoler og også en vægt på undervisning i latin og græsk i Europaskolerne. Jeg mener, det er afgørende, at vi omgående overvejer behovet for at udvide og reformere Europaskolerne og de principper, de er baseret på.
László Tőkés
for Verts/ALE-Gruppen. - (EN) Fru formand! Som medlem af Kultur- og Uddannelsesudvalget glæder jeg mig meget over initiativet fra Erna Hennicot-Schoepges og Katerina Batzeli, medlemmer af Kultur- og Uddannelsesudvalget, om at rette en mundtlig forespørgsel til Kommissionen og gennemføre denne forhandling om fremskridtet for reformen af Europaskolerne.
Med hensyn til flersprogethed og vigtigheden heraf vil jeg benytte lejligheden til at give udtryk for en alvorlig bekymring, som vi har i Rumænien, hvor det nylige initiativ fra ministeriet for regionaludvikling om at oversætte EU's regionale operationelle program fra rumænsk til ungarsk blev mødt med alvorlige angreb det Rumæniens socialdemokratiske parti, som ledes af en række ledere fra det tidligere kommunistiske styre. Bemærk, at dette foregår i en af EU's 27 medlemsstater i det europæiske år for interkulturel dialog på et tidspunkt, hvor kommissær Leonard Orban udsendte et politisk dokument med titlen "Flersprogethed: et aktiv for Europa og en fælles forpligtelse". I det europæiske år for interkulturel dialog kan en forhandling om reformen af Europaskolerne ikke være af større vigtighed, da vi lever i et multikulturelt og flersproget Europa, hvor forskellige kulturer og sprog eksisterer side om side. Vi skal tilskynde og muliggøre sådan kulturel interaktion for at sikre vellykket europæisk integration.
Vores europæiske uddannelsessystem skal derfor afspejle dette multikulturelle særpræg og tillade sund og nem sameksistens. Europaskolerne blev etableret netop med henblik på at opfylde disse behov - at tilbyde multikulturel og flersproget uddannelse og samtidig styrke den europæiske identitet. I et udvidet EU, hvor mobilitet blandt borgerne vokser, er det dog blevet vanskeligt at opfylde disse behov. Som spørgsmålene i dagens forhandling understreger, skal vi fokusere på reformer, da det har vist sig at blive mere og mere komplekst at tilbyde flersproget og fleksibel uddannelse af høj kvalitet.
Lad mig understrege, at kun ved at tillade eleverne at udtrykke og udøve deres kulturelle identitet og bruge deres eget modersmål under hele deres uddannelse og opvækst kan vi støtte deres udvikling som sande europæiske borgere. Hvis eleverne på Europaskolerne ikke først kan udvikle deres nationale identitet gennem brugen af deres modersmål og kultur, vil de efter min mening ikke få et solidt udgangspunkt for udviklingen af deres europæiske identitet.
Jeg ønsker held og lykke med reformen af Europaskolerne.
Kathy Sinnott
Fru formand! For nogle år siden blev der konstateret to problemer i forbindelse med Europaskolerne. Det ene var, at de var langt bagefter med hensyn til inklusivitet og integrerede politikker for børn med særlige uddannelsesbehov. Det andet var, at de, når forældre tilmeldte et barn til skolen med særlige uddannelsesbehov, oftest udtalte, at de ikke kunne opfylde barnets behov, og at forældrene skulle finde en anden løsning. Det er ikke godt nok.
I december 2007 afsatte Parlamentet midler i budgettet til at bidrage til finansiering af førsteklassesundervisning til børn med særlige uddannelsesbehov og fremme af begrebet rummelig udannelse, idet midlerne frigives efter fremlæggelse af et forslag om iværksættelse af et pilotprojekt for ressourcecentret for specialundervisning bestående af kvalificerede medarbejder med relevant erfaring og tilstrækkelige undervisningsmaterialer. I den tid, jeg har til rådighed, vil jeg ikke gennemgå alle de forhandlinger frem og tilbage, der har været om dette pilotprojekt. Resultatet er, at pilotprojektet er blevet til en række deltidsstillinger inden for psykologi og nogle andre ressourcer, men det er ikke, hvad jeg vil betegne som et pilotprojekt: egentlige klasser, integrerede klasser på alle Europaskoler.
Det er efter min mening på tide, at vi udtrykker målet meget klart. Målet er inddragelse, og målet er at integrere børn på en måde, som er mulig for dem. Der er nu 411 børn med særlige uddannelsesbehov i Europaskolernes projekt for specialundervisning. Det er 2 %. Andelen af handicappede i befolkningen generelt er 17 %. Vi giver stadig ikke nok børn med særlige uddannelsesbehov adgang til skolerne, for der er en forskel på 15 %. Jeg kan ikke tro, at tallet for den gruppe af personer, som disse skoler er beregnet til, adskiller sig fra befolkningen generelt.
Vi har bestemt behov for et projekt og for at vurdere situationen, men det kan vi gøre i en evighed - vi har undersøgt situation i en evighed! Tiden er inde til at gå videre end pilotprojekter. Tiden er inde til, at vi som standard benytter en reel tilgang over for børn på alle skoler. Det gør vi langt fra.
Det er den anden betydning af mangfoldighed. Det handler ikke kun om sprog og kulturer: Det handler om menneskers behov og evner og om også at tage hensyn til den brede mangfoldighed heraf.
Roberto Fiore
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! Der er ingen tvivl om, at forsøgene på at udvikle en Europaskole skal hilses velkommen, men vi må ikke glemme, at den strategiske målsætning på sin vis er at gøre Europa til en leder fra et videnskabeligt og socialt synspunkt og til en model for sameksistens.
I den henseende skal vi basere os på Europas kulturelle rødder, f.eks. hvad Rom gav os i form af lovgivning, hvad Grækenland gav os i form af filosofi, og hvad Tyskland gav os i form af musik. Det skal dog også siges, at de sprog, der betragtes som uddøde, f.eks. latin og oldgræsk, nu skal genoplives - og der er tydelig dokumentation for dette - da det er disse sprog, som de mest avancerede amerikanske virksomheder, f.eks. General Motors og Yale University, betragter som grundlæggende for erhvervslivets eller, hvis De foretrækker det, familieoverhovedernes modus operandi. Det skal også siges, at kristendommen og de kristne værdier fra vores rødder er de grundlæggende elementer i enhver Europaskole.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
- (EL) Fru formand, hr. kommissær! Mine kolleger har præsenteret Dem for en række anmodninger om yderligere fremskridt for Europaskolerne, der tjener som eksempler for andre skoler i medlemsstaterne.
De bedes besvare mit spørgsmål om, hvor stor en del af den lokale lovgivning der påvirker Europaskolerne. Vi har konstateret, at der er forskelle mellem skolerne i Nederlandene, Belgien, Tyskland og Luxembourg. Vi har konstateret disse forskelle specifikt i tilgangen til børn med indlæringsvanskeligheder. De har modtaget forskellig behandling, afhængig af om de boede i Bruxelles eller i Luxembourg.
Mens vi er ved emnet elever - hvorfor skal de opdeles i kategorier? Hvorfor skal de omhyggeligt vælge studieretning, inden de har nogen lektioner? Hvorfor er undervisningen i religion og klassiske sprog afhængig af antallet af elever i klassen? Hvorfor lærer børnene ikke om deres oprindelseslands historie? Hvorfor undervises børnene ikke på deres nationale sprog?
Lad os gå videre til medarbejderne: Meritokratisk udvælgelse i alle lande vil sikre en ensartet standard blandt lærerne. Kontrollerer De udvælgelsesprocessen i alle lande? Der sker udskiftning i de administrative medarbejdere, men der er nogle, som har været overlærere i mere end 20 år. Hvorfor sker der ingen udvælgelse af overlærere?
Fleksibilitet sikrer, som De selv siger, bedre resultater. Myndighederne i medlemsstaterne skal være omhyggelige med at sikre, at de ikke driver skoler udelukkende for "eliten" af immigranter, men skoler, der fungerer som modeller for andre immigrantskoler.
Ryszard Czarnecki
- (PL) Fru formand! Jeg kommer her i dag ikke kun som medlem af Parlamentet, men også som en person med praktisk kendskab til Europaskolen, da jeg er far til et barn, som har gået tre år på Europaskolen i Bruxelles, og som blev student sidste år. Familieerfaring og mine lejlighedsvise observationer fra f.eks. forældremøder på denne skole, som er én af fire i Bruxelles, gør, at jeg føler, at jeg ved, hvad vi taler om i dag. Jeg vil blot sige en ting: Antallet af disse skoler stiger. Da min søn gik i Europaskolen for tre år siden, var der tre skoler i Bruxelles, og nu er der kommet en fjerde. Det tilladte antal elever i hver klasse i Europaskolerne er 32.
Det skal bemærkes, at der i mange europæiske lande tillades betydeligt færre elever pr. klasse end på Europaskolerne. Vores interesse i dette emne er klar: Vi er nødt til at være interesserede i noget, som EU og dermed vi betaler for. Over 50 % af budgettet til disse skoler hentes fra EU's midler. Konklusionen er følgende: Det er fornuftigt at åbne skolerne, men det bør ikke ske på bekostning af undervisningskvaliteten eller ved at optage flere børn og unge på skolerne.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Europaskolerne anerkendes i Europa som eliteinstitutioner, der leverer kvalitetsuddannelse til unge mennesker. I 1953 sagde Jean Monnet, at formålet med disse skoler var at bringe europæiske børn sammen uanset nationalitet og give dem en europæisk ånd og følelse af tilhørsforhold, så de til sin tid kunne skabe et forenet og velstående Europa. Reformen af disse skoler skal tage følgende vigtige spørgsmål i betragtning. Alle de 23 officielle sprog i EU skal eksistere inden for disse skoler, og børnene skal have mulighed for at tale deres modersmål. Der er desværre stadig nogle officielle EU-sprog, der ikke tales på nogen af Europaskolerne.
En af målsætningerne for Europaskolerne er desuden at skabe samhørighed inden for grupperne af børn, at bringe dem sammen og at fremme udviklingen af tolerance og kommunikation mellem dem. Jeg mener derfor, at det er uholdbart at opdele dem i tre kategorier. Elever, der tilhører den sidste kategori, "andre", som den hedder, får kun mulighed for at blive optaget på skolen, hvis der er pladser tilbage, når EU-medarbejdernes børn er blevet optaget. Denne kategorisering er diskriminerende, og jeg foreslår, at den fjernes fra vedtægten for Europaskolerne.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Fru formand! Begrebet "Europaskole" bliver mere og mere populært. Det skyldes globaliseringen, som påvirker alt, herunder uddannelse. Vi har derfor et grundlæggende princip, som vi forsøger at overholde. Det er her, problemerne begynder. At besvare spørgsmålet "hvordan skal skolen være" er meget vanskeligt. Skal det være en eliteskole eller en almen skole, skal den pålægge sin egen stil og undervisningsplan på alle elever, eller skal det være en skole, der bevæger sig i bestemte retninger, men som tager hensyn til nationale og regionale traditioner? Skal det være en skole, hvor eleverne lærer at sætte pris på og respektere deres egne traditioner og deres kultur, historie, religion og sprog, eller skal den lære dem åbenhed over for andre nationers kultur gennem flersprogethed og forståelse for hele verden? Der er dog ét emne, der i princippet ikke giver anledning til tvivl. Da der er ét EU, skal eksamensbeviser, der udstedes af alle uddannelsesinstitutioner i medlemsstaterne, anerkendes på skolerne.
Mihaela Popa
(RO) Jeg mener, at Europaskolerne skal være fremtidens skoler i EU, da de imødekommer den øgede mobilitet og globaliseringsprocessen og derfor giver hver enkelt elev mulighed for at følge undervisningen på sit modersmål, hvilket fremmer flersprogethed.
Jeg har selv undersøgt dette skolesystem. Jeg har besøgt den ældste Europaskole i Bruxelles, som blev etableret for mere end 50 år siden, og jeg mødte over 40 rumænske elever, der havde mulighed for at blive undervist på deres modersmål. Det skal siges, at Europaskolerne skaber social integration, da elever af forskellige nationaliteter lærer hinanden at kende og hjælper hinanden.
Jeg vil gerne understrege effektiviteten af den måde, som afholdelsen af studentereksamen er organiseret på, fordi den stimulerer gode resultater og forbereder eleverne på deres fremtidige liv som europæiske borgere. Jeg mener, at Europaskolesystemet skal udvides til alle medlemsstater, så de bliver en del af en fælles europæisk politik på uddannelsesområdet. Jeg går desuden ind for etablering af og støtte til regionale Europaskoler, der baseres på et af EU's grundlæggende principper - regional politik i et mobilt og videnbaseret Europa.
Dumitru Oprea
(RO) Europæiske politikker om reformen af traditionelle skoler og deres udvikling mod en status som Europaskoler med inddragelse af de lokale og nationale administrative strukturer kræver efter min mening tre hovedtyper af reform: systemrelateret reform, herunder reform af undervisningsplanen, baseret på kvalitet og effektivitet, kontinuerlig reform, som omfatter evaluering og udnyttelse af tidligere resultater, så de tilpasses Europaskolerne, og en tredje reform baseret på alle de sociale aktørers ansvar og ejerskab.
I den sidste henseende mener jeg, at Europaskolerne bør bruges som model for en verdensskole, der også omfatter en efteruddannelseskomponent. Unge mennesker bør have et særligt program fra kl. 14.30 til 17.00 i semestrene og også i sommerferien.
Roberta Alma Anastase
(RO) I løbet af deres 50-årige eksistens har Europaskolerne demonstreret deres kvalitet med hensyn til uddannelse af kommende generationer. Jeg mener dog, at vi i dagens forhandling bør fokusere på behovet for at tilpasse Europaskolerne til de nuværende krav på baggrund af udvidelsen til EU-27 og fænomener som globalisering, migration samt øget erhvervsmæssig og geografisk mobilitet.
Der er to væsentlige forhold, jeg vil understrege. Vi skal for det første i højere grad åbne Europaskolerne med henblik på at integrere alle borgere, der har brug for en sådan uddannelse. Jeg mener for det andet, at anerkendelse af eksamener i alle europæiske lande bør prioriteres.
Zbigniew Zaleski
(EN) Fru formand! Et menneske bruger omkring en tredjedel af sit liv på at forberede sig til et modent liv gennem uddannelse. Derefter vil jeg anføre, at opbygningen af EU, hvilket vi er i gang med lige nu, også kræver en passende uddannelse. Der er mange tekniske aspekter, f.eks. udstyr, eksamensbeviser osv., men Kommissionen skal som ansvarlig for gennemførelsen holde fast ved idéen om uddannelse baseret på flere sprog, fælles principper og respekt for nationale værdier. Dette er meget vigtigt. Uddannelse kræver naturligvis investering af penge, men hvis man ikke støtter sådanne investeringer, må man acceptere uvidenhed, hvilket efter min mening vil blive dyrere for os.
Europaskolen er et beundringsværdigt projekt, og jeg støtter det.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Fru formand! Europaskolerne blev etableret på grundlag af den aftale, der blev undertegnet i 1957. Der er sket mange ændringer i Europa i løbet af de sidste 50 år: en række udvidelser, et øget antal institutioner og agenturer og meget flere fleksible ansættelsesaftaler. Der er derfor ingen tvivl om, at forandring og reform også er påkrævet for Europaskolesystemet.
Der er en række vigtige områder, der trænger til forandring. Det spørgsmål, der interesserer mig mest, er udvælgelse af elever, dvs. opdeling i kategorier: en, to eller tre. EU forsøger på den ene side at øge de europæiske borgeres mobilitet på arbejdsmarkedet og at fjerne hindringer. På den anden side blokerer EU for adgangen til Europaskolerne for børn af mulige medarbejdere ved forskellige institutioner og virksomheder fra hele EU. Der skal findes en løsning på problemet med overfyldte klasseværelser på visse skoler. Der skal også iværksættes foranstaltninger for børn med særlige behov.
Endelig vil jeg anmode om, at man overvejer muligheden for at etablere Europaskoler i de nye medlemsstater.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Fru formand! Uddannelsesfilosofien for Europaskolerne og det undervisningsprogram, der fører til den europæiske studentereksamen, bør bruges som et eksempel på flersproglig og multikulturel uddannelse for alle medlemsstater. Det stigende antal udvekslingsstudenter på de europæiske uddannelsesinstitutioner og globaliseringen af verdensøkonomien betyder, at den europæiske studentereksamen takket være sin sande værdi burde vinde større udbredelse. Den burde også blive anerkendt af videregående uddannelsesinstitutioner i medlemsstaterne og i tredjelande. Det kan desværre ikke opnås uden en væsentlig stigning i finansieringen.
I dag opfattes Europaskolerne som eliteskoler, der ofte udelukker børn, hvis forældre ikke er EU-medarbejdere. Udelukkelse af den største del af samfundet fra muligheden for at drage fordel af Europaskolerne er i strid med målsætningen om at forbedre de europæiske borgeres mobilitet på arbejdsmarkedet. Medlemsstaterne selv forsøger ofte at skabe et nyt uddannelsessystem, der bedre kan forbedre de unge til udfordringerne i forbindelse med globaliseringen og et fleksibelt arbejdsmarked, mens Europaskolesystemet og den europæiske studentereksamen allerede har eksisteret længe og har, hvad der er vigtigst, skabt fremragende resultater, og vi bør derfor hurtigst muligt kopiere dem.
Christopher Beazley
(EN) Fru formand! Jeg taler ikke kun som medlem af Parlamentet, men også som tidligere skoleleder. Jeg vil anmode kommissær Kallas om på sit næste møde med Rådet at spørge navnlig den britiske undervisningsminister, om han eventuelt kunne drage nogle nyttige erfaringer af Europaskolemodellens vellykkede resultater. Han kunne måske især overveje at omgøre den britiske regerings katastrofale beslutning om at gøre sprogundervisningen frivillig - med andre ord om at droppe de europæiske sprog fra den britiske undervisningsplan.
Dernæst kunne De minde ham om, at Europa var opdelt i et halvt århundrede, men at det nu har været genforenet i 20 år. Han kunne overveje at foreslå sine undervisningsrådgivere, at de skal undervise næste generation i Central- og Østeuropas historie og kultur, som Storbritannien traditionelt har været meget involveret i og faktisk forsøgte at støtte.
Mario Mauro
(IT) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Vægten skal ikke kun lægges på kritik fra forskellige steder eller på manglerne i den nuværende styringsmodel. Jeg mener, vi alle har pligt til efter denne forhandling at forstå, hvad det drejer sig om, nemlig den model, som Europaskolerne kan være for det europæiske uddannelsessystem. Da vi vil imødekomme de udfordringer, som det europæiske uddannelsessystem står overfor, og vi i den henseende ønsker, at god praksis skal vinde frem, er det absurd og selvmodsigende, hvis vi fastholder et niveau og en styringsmodel, som ikke kan imødekomme de aktuelle udfordringer. Efter min mening burde dagens forhandling være mere end nok til at få Kommissionen til at indse, at vi skal gennemføre et grundigt eftersyn af vores skoler.
Erna Hennicot-Schoepges
spørger. - (FR) Fru formand! Jeg har to yderligere spørgsmål til kommissæren, som gav et tal, men det er det aktuelle tal. Hr. kommissær! Vil bevillingerne under det næste finansielle overslag også stige, og er der udformet en finansieringsordning, som sikrer, at disse skoler fortsat kan fungere? De mangler i øjeblikket tilsyneladende 40 engelske lærere som følge af den britiske regerings finansielle problemer. Må jeg spørge, hvordan man forventer at løse denne situation? For det andet ønsker skolerne selv øget autonomi. Går De ind for øget autonomi, eller foretrækker De det nuværende system, som er besværligt og ofte passer dårligt til de lokale forhold?
Siim Kallas
Fru formand! Der er rejst adskillige meget alvorlige og vigtige emner.
For det første vil jeg minde Dem om, at Europaskolesystemet er et fuldstændigt uafhængigt organ. Det er ikke baseret på traktaten fra 1958, men på vedtægten fra 1953, det har dets eget Råd, dets egen vedtægt, og alle regler vedtages af dette Råd. Kommissionen har kun én stemme i dette Råd.
Hvad angår indholdet af uddannelsen, er dette alene Rådets ansvar. Alt dette, herunder de forskellige forhold mellem sprogsektionerne, og undervisningsplanen afgøres fuldstændigt i Europaskolernes Øverste Råd. Kommissionen har derfor ikke meget at skulle have sagt.
Hvad angår finansiering, er dette det andet punkt, jeg vil fremhæve som svar på et meget vigtigt spørgsmål. Infrastrukturen leveres af værtslandene. Så skolerne bygges af Belgien, Tyskland, Frankrig osv. Det giver os det fulde billede af de begrænsninger, vi står overfor, med hensyn til udvikling af infrastrukturen.
Hvad med indholdet af uddannelsen? Det ærede medlem nævnte i sin indledning, at kvaliteten af uddannelse er høj - og den er høj. Dette er et de vigtigste områder for Kommissionen - at yde enhver mulig støtte, så kvaliteten bliver høj. Dette er kendetegnende for de europæiske uddannelsessystemer, at Europaskolerne giver eleverne en uddannelse, der er højt skattet overalt. Jeg er ikke bekendt med, at elever med en eksamen fra Europaskolerne skulle have konkrete vanskeligheder med at komme ind på et universitet efter skolen, hvis de ønsker det.
Hvad angår lærerne, betragtes de som en del af infrastrukturen og leveres derfor af medlemsstaterne. Engelske lærere leveres f.eks. af Det Forenede Kongerige. Byrden for større lande er med andre ord tilsvarende større. Vi, dvs. Kommissionen eller det europæiske budget, betaler driftsomkostningerne til dette. Det giver os en kombination, der resulterer i et ganske besværligt system, og én målsætning er derfor at reformere systemet og skabe mere klarhed omkring ansvar og finansiering. De kan også se problemerne med Belgien, hvor en af de fire skoler angivelig stadig er en midlertidig skole. Anlæggelsen af den fjerde skole er blevet udskudt igen og igen, og vi drøfter dette intensivt med den belgiske regering.
Hvad angår Europaskolernes åbenhed, er den europæiske studentereksamen og certificeringen af skoler, der ønsker at tildele den europæiske studentereksamen, det centrale element. Vi støtter denne idé, som er vedtaget af Det Øverste Råd, så de grundlæggende regler er på plads. Nu er spørgsmålet, hvordan vi gennemfører dette i praksis i medlemsstaterne. Igen spiller medlemsstaterne hovedrollen. Det vil i en vis grad løse problemet med forskellige elever.
I dag mødes jeg, som jeg sagde tidligere, med Parlamentet, og jeg hører Deres bemærkninger om, at kategori III er noget, der skal udelukkes. Men jeg mødes også regelmæssigt med grupperne af medarbejdere - som består af næsten samme antal, altså flere hundrede mennesker - og de har selvfølgelig et klart krav, nemlig at uddannelse af deres børn skal garanteres.
Der er derfor et krav - og dette understreges på det kraftigste i traktaten, i tjenestemandsvedtægten, i lovgivningen - om at sikre pladser på skolerne. Derefter opstår selvfølgelig spørgsmålet om, hvem der skal fordele de andre pladser, der skal være gratis og bestemt i Bruxelles? Det bliver vanskeligere og vanskeligere. Det er et meget kompliceret spørgsmål for mig. I begyndelsen af denne Kommissions embedsperiode insisterede vi på vegne af medarbejderne på, at der skulle være mere åbenhed, og Det Øverste Råd etablerede derfor det centrale indskrivningskontor, som skulle løse disse spørgsmål.
Det er altså det overordnede billede, og jeg må gentage, at vi efter Kommissionens opfattelse skal sikre klarhed omkring de finansielle forhold og klart dele byrden, og vi skal have klare ansvarsområder og forpligtelser. Det vil sætte os i stand til at finde bedre løsninger på infrastrukturproblemerne, men vi kan ikke acceptere nogen form for forringelse af uddannelseskvaliteten.
Blandt de specifikke spørgsmål var et spørgsmål om handicappede elever. Det blev sagt, at der er mange flere af dem, men De har ikke kendskab til nogen, der er blevet afvist, efter at forældrene havde anmodet om særbehandling: Det har man altid ydet. Hvis De har konkret viden om, at der er nogle skjulte elever med handicap, bedes De fremlægge denne viden, så vi kan behandle sagen.
Med hensyn til parlamentsassistenter ved De, at de i øjeblikket ikke er omfattet af vedtægten for tjenestemænd. De er en særlig medarbejdergruppe i Parlamentet. Men De ved også, at vi i øjeblikket forhandler for at løse dette og for at få mere præcise regler, som også vil sætte os i stand til at afgøre, hvad vi skal gøre med hensyn til adgangen til Europaskolerne for parlamentsassistenternes børn.
Dette var mere eller mindre de spørgsmål, der er blevet stillet, og alle disse spørgsmål - undervisning i religion, sprog - kan naturligvis kun besvares af Det Øverste Råd, hvor Kommissionen kun har én stemme. Det Øverste Råd tager disse problemer meget alvorligt. De har gennemført lange drøftelser heraf, og jeg kan forsikre Dem, at Europaskolernes generalsekretariat er særdeles opmærksomt på de forskellige sprogs behov og de forskellige aspekter i forbindelse med religion. Så dette er deres ansvar.
Lige en ting mere: Hvis Parlamentet kan øge medlemsstaternes opmærksomhed, og især hvis medlemmerne af Parlamentet, som har deres egne forbindelser i deres hjemlande, kan opfordre undervisningsministrene til at fremme idéen om den europæiske studentereksamen, vil det være en god mulighed. Vi har allerede regler for, hvordan vi kommer videre med den europæiske studentereksamen. Nu er det op til de nationale ministerier at finde interesserede skoler. Jeg ved, at der er mange interesserede skoler, men de nationale myndigheder i mange lande har ikke vist tilstrækkelig entusiasme for projektet, som kan være et skridt fremad, og som kan være særdeles positivt for den europæiske studentereksamen, så vi kan få Europaskoler, ikke kun i Bruxelles, men alle steder - i både nye og gamle medlemsstater. Det er et symbol for Europa. Den europæiske studentereksamen og europæisk uddannelse er ét element af vores arkitektur.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
God fornøjelse til alle med den europæiske sprogdag i morgen.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Alessandro Battilocchio  
Jeg er enig i de forskellige løsninger, der er foreslået med hensyn til reform af Europaskolerne. I medfør af min privilegerede roller som Udviklingsudvalgets ordfører for Erasmusprogrammet støtter jeg på det kraftigste behovet for en flersproget og fleksibel Europaskolemodel, hvor modersmålsundervisning opretholdes (og varetages af lærere med sproget som modersmål), men som samtidig er den samme for alle uden skelnen mellem klasser.
Den europæiske studentereksamen vil være det første instrument efterfulgt af de muligheder, der tilbydes under Erasmus, til at sikre reel mobilitet for studerende i Europa og derefter i hele verden. Undervisning spiller naturligvis en vigtig rolle for den sociale, kulturelle og sproglige integration af nye studerende, og opnåelsen af fremragende sproglige kompetencer skal stimuleres med støtte fra intensive kurser (som det er understreget fra 2001 til i dag ved hjælp af den europæiske sprogdag, som afholdes hvert år den 26. september).
Samarbejdet mellem de nuværende Europaskoler og de regionale grundskoler er efter min mening en absolut nødvendighed for udviklingen af et nyt Europaskolesystem, men jeg kan ikke skjule min bekymring for fremtiden for de regionale skoler i Italien, der som følge af den nye Gelminireform risikerer at forsvinde i visse mindre og geografisk afsidesliggende samfund.
Cristian Silviu Buşoi  
skriftlig. - (EN) De processer, som EU har gennemført i de seneste årtier, og uddannelsessystemet, som altid er under forandring, har betydet, at Europaskolernes rolle og betydning skal ses i et helt nyt perspektiv. Efter den seneste udvidelse af EU til 27 medlemsstater og den deraf følgende stigning i antallet af EU-medarbejdere er en velreformeret Europaskole blevet et højt prioriteret emne.
For at forbedre Europaskolernes resultater i fremtiden skal vi tage fat om de følsomme forhold, der gør sig gældende for det nuværende system, og identificere problemerne, så vi kan udforme de nødvendige ændringer. En ny og omfattende reform af Europaskolerne er derfor særdeles påkrævet, så de bliver mere konkurrencedygtige og gennemsigtige på europæisk plan, og så deres egentlige formål udformes på en mere moderne måde.
Gennemførelsen af princippet om ikkediskriminering, samtidig med at eleverne tildeles grundlæggende frihedsrettigheder, skal være selve kernen i det nye system, så det kan fungere i praksis og til deres egen fordel. Finansieringen af Europaskolerne skal dog også vurderes igen ved at iværksatte ikkediskriminerende foranstaltninger vedrørende opdelingen af elever i kategorier.
