Bevægelighed for indehavere af visum til længerevarende ophold (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Coelho for Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen og forordning (EF) nr. 562/2006, hvad angår fri bevægelighed for indehavere af visum til længerevarende ophold - C6-0076/2009 -.
Carlos Coelho
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! I dag taler vi om absurde situationer såsom en studerende, der får et visum med henblik på at deltage i et kursus i Belgien. Da dette ikke henhører under anvendelsesområdet for direktiv 2004/114/EF, har han ikke lov at rejse til Nederlandene for at indhente oplysninger til sit speciale på et specialiseret bibliotek eller til at nyde godt af en weekend for at lære Barcelona at kende, fordi han vil blive arresteret i det land, som udstedte visummet.
I Schengenaftalen hedder det, at indehavere af et visum til længerevarende ophold kun må opholde sig på den medlemsstats område, som udstedte visummet. De må hverken rejse til andre medlemsstater eller være i transit gennem andre medlemsstater, når de vender tilbage til deres hjemland.
Schengenaftalen står for fri bevægelighed. Enhver, der opholder sig lovligt i en medlemsstat, bør frit kunne færdes i et område, som ikke har nogen indre grænser. Den ideelle løsning ville være, at medlemsstaterne opfylder deres forpligtelse til at give opholdstilladelse til tredjelandsstatsborgere, der er i besiddelse af et sådant visum. Det sker imidlertid ikke i de fleste medlemsstater.
Medlemsstaterne har midlertidigt klaret denne situation ved at udstede D- og C-visa, som giver indehavere af visa til længerevarende ophold lov at færdes frit i Schengenområdet i de første tre måneder. Den slags visa vil blive afskaffet fra april 2010, når fællesskabskodeksen for visa træder i kraft, hvilket gør det endnu mere presserende, at der findes en løsning på dette problem.
De ændringsforslag, som jeg har stillet, og som støttes af størstedelen af medlemmerne af Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, bidrager til at løse dette problem uden at mindske sikkerheden i Schengenområdet.
Forpligtelsen til at konsultere Schengeninformationssystemet, når ansøgninger om visum til længerevarende ophold behandles, er den samme procedure som den, der allerede gælder for tredjelandsstatsborgere, som er indehavere af en opholdstilladelse. Således imødegår vi enhver frygt for mindre sikkerhed.
Sandheden er, at adskillige medlemsstater har udstedt visa til længerevarende ophold og senere opholdstilladelser uden først at konsultere SIS, især hvad angår kravene i artikel 96 om virkningerne af afslag på visum.
Denne praksis mindsker sikkerheden i Schengenområdet og skaber problemer ved de ydre grænser i tilfælde, hvor enkeltpersoner med et gyldigt visum er registreret i SIS. Dette skaber komplicerede og unødige situationer for enkeltpersoner og grænsevagter, der skal forsøge at finde ud af, om det pågældende visum er forfalsket, om SIS-systemets data er unøjagtige og bør fjernes, eller om visummet aldrig skulle have været udstedt.
Det initiativ, som vi skal stemme om, vil gøre det muligt, at indehaverne af visum til længerevarende ophold kan færdes frit i tre måneder inden for en seks- måneders periode. Dette er den samme periode, som gælder for indehaverne af opholdstilladelser, og samtidig forpligter det også medlemsstaterne til at udstede opholdstilladelser i tilfælde, hvor ophold på mere end et år er berettiget.
Det anerkender ligeledes behovet for at forbedre den databeskyttelse, der eksisterer i henhold til Schengenaftalen, og anbefaler, at Kommissionen forelægger de nødvendige initiativer, hvis SIS II ikke træder i kraft inden 2012.
Da Lissabontraktaten trådte i kraft, blev de to oprindelige forslag slået sammen, og der blev skabt et nyt retsgrundlag. Den tekst, som vi skal stemme om på dette plenarmøde, er resultatet af de forhandlinger, der fortsatte under det svenske og det spanske formandskab. Dette resulterede i en aftale under førstebehandlingen, og følgelig var det muligt, at denne forordning blev vedtaget, inden visumkodeksen trådte i kraft.
Jeg ville gerne have opfordret det spanske formandskab, som er fraværende under denne forhandling, til at garantere over for Parlamentet, at forordningen kan træde i kraft inden den 5. april 2010. Det er væsentligt, at dette sker for at undgå en fejl i loven.
Jeg lykønsker Kommissionen med dette initiativ, der kommer i rette tid. Jeg er taknemmelig for, at Rådet har samarbejdet trofast, især hvad angår det svenske og det spanske formandskab, og samarbejdet med skyggeordførerne, som har muliggjort en bred enighed i Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender. Med denne foranstaltning kan vi løse et vanskeligt problem, som tusindvis af borgere i tredjelande stilles over for, og gøre det ordentligt ved at styrke både frihed og sikkerhed hen ad vejen.
Cecilia Malmström
Hr. formand! Som ordføreren pegede på, er formålet med dette forslag at gøre det lettere for tredjelandsstatsborgere, der opholder sig lovligt i en af medlemsstaterne, at bevæge sig inden for Schengenområdet på grundlag af visum til længerevarende ophold, et D-visum. I henhold til de nuværende Schengenregler kan tredjelandsstatsborgere, der har opholdstilladelse, rejse frit inden for Schengenområdet, fordi opholdstilladelsen svarer til et visum.
I medlemsstaterne har der imidlertid i den senere tid været en tendens til ikke at konvertere visa til længerevarende ophold til opholdstilladelser efter ankomsten. Derfor har vi denne diskussion her i dag. Kommissionen, Rådet og Parlamentet var tydeligvis nødt til at finde en løsning på problemet. Den juridiske og praktiske situation har betydelige konsekvenser for tredjelandsstatsborgere, der opholder sig i vores medlemsstater på grundlag af et D-visum. Disse personer kan hverken lovligt rejse til et andet land eller være i transit gennem et andet lands område, når de ønsker at rejse tilbage til deres hjemland. At denne situation er absurd, blev illustreret af det eksempel, som ordføreren, hr. Coelho, nævnte.
Den bedste løsning ville selvfølgelig være, at alle medlemsstater udsteder de nødvendige opholdstilladelser, og at de gør det i tide. Desværre er dette ikke tilfældet i dag, og derfor har vi det nuværende forslag, som har til formål at udvide princippet om ækvivalens mellem opholdstilladelser og visa til kortvarige ophold til også at omfatte D-visa til længerevarende ophold. En tredjelandsstatsborger med et D-visum til længerevarende ophold, der er udstedt af en medlemsstat, vil dermed kunne rejse til de andre medlemsstater i tre måneder inden for en seks måneders periode på samme betingelser som indehavere af en opholdstilladelse. Dette vil genoprette den grundlæggende filosofi, der ligger bag oprettelsen af et område uden indre grænser, nemlig at personer kan rejse rundt i Schengenområdet med korte ophold med de dokumenter, der giver dem ret til at opholde sig lovligt i en medlemsstat.
Jeg var meget glad for at høre, at Carlos Coelho lige fra begyndelsen har udtrykt sin støtte til dette forslag, og ordføreren har ligesom Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender forstået, at vi er nødt til at træffe foranstaltninger for at gøre livet lettere for tredjelandsstatsborgere, fordi vi ønsker at opmuntre folk til at opholde sig lovligt i vores område. Jeg vil gerne takke ordføreren for hans konstruktive holdning hertil.
Jeg behøver ikke minde Dem om, at vi er nødt til at finde en løsning hurtigt, især på grund af den visumkodeks, der vil være gældende fra den 5. april 2010 og afskaffe de såkaldte D+C-visa, som havde til formål delvist at afhjælpe situationen for indehavere af D-visa. Jeg mener, at alle parterne var tilfredse med den endelige tekst i forslaget til forordning, eftersom alle institutionerne var enige om kompromisteksten. For at tackle nogle af de bekymringer, som Parlamentet og medlemsstaterne har givet udtryk for - f.eks. vedrørende sikkerhed - er der udarbejdet adskillige ændringsforslag til den oprindelige tekst.
For at nævne et par eksempler forkorter forslaget gyldighedsperioden for visa til længerevarende ophold. De bør have en gyldighedsperiode på højst et år. Efter dette år forpligter forslaget medlemsstaterne til at udstede en opholdstilladelse.
Kravet om systematisk kontrol i Schengeninformationssystemet (SIS) er også styrket. Når en medlemsstat overvejer at udstede en opholdstilladelse eller et D-visum, skal den ansvarlige myndighed systematisk foretage en søgning i Schengeninformationssystemet for at undgå en situation, hvor vi har en indberetning samtidig med et visum til længerevarende ophold.
For at reagere på bekymringerne om sikkerhed, hvad angår biometriske data - og dette er selvfølgelig et vigtigt spørgsmål for mange medlemsstater - er der, som De ved, knyttet en politisk erklæring til forslaget til forordning, hvori Kommissionen opfordres til at undersøge muligheden for anvendelse af biometriske data, når det gælder visa til længerevarende ophold, og til at forelægge resultaterne af undersøgelsen for plenarforsamlingen og Rådet inden den 21. juli 2011. Kommissionen accepterer også, at en forpligtelse til at rapportere om anvendelsen er tilføjet forslaget til forordning.
Til sidst vil jeg sige, at der er opnået enighed om en fælles erklæring med henblik på at finde en kompromisløsning på Parlamentets store bekymring, når det gælder om at sikre et højt databeskyttelsesniveau i tilfælde af en indberetning til SIS. Rådet og Parlamentet har opfordret Kommissionen til at stille de nødvendige lovforslag for at ændre den relevante databeskyttelsesbestemmelse for Schengenaftalen, hvis der opstår yderligere væsentlige forsinkelser med gennemførelsen af SIS II, der rækker ud over 2012. Jeg synes, at vi med disse ændringer er nået frem til en fornuftig, velafbalanceret løsning, der vil gøre livet betydeligt lettere for tredjelandsstatsborgere, som opholder sig lovligt i vores lande. Det vil også i høj grad være i overensstemmelse med filosofien om et Europa uden indre grænser.
Jeg ønsker endnu en gang at takke Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, Retsudvalget og ordføreren for deres meget konstruktive holdning til dette.
Cecilia Wikström
Hr. formand! EU-samarbejdet er baseret på værdier, og den mest fundamentale af disse værdier er frihed. Genstanden for vores forhandling i dag er folks mulighed for at færdes frit. I mit EU er der ingen restriktioner på dette område. Efter min mening er det netop her, at EU's styrke findes. Alle vi, der bor her, nyder godt af fri bevægelighed, men det bør også gælde for alle dem, der kommer og opholder sig her i en længerevarende periode.
I henhold til Schengenaftalen har indehaveren af et visum til længerevarende ophold ikke på nuværende tidspunkt ret til fri bevægelighed. Som hr. Coelho påpegede, har de pågældende derimod kun ret til at opholde sig i den medlemsstat, der udstedte visummet. Som følge deraf kan f.eks. en gæsteprofessor fra Indien, der bor og arbejder i min hjemby Uppsala i Sverige, ikke rejse til Paris for at deltage i en konference uden at ansøge om et visum til Frankrig, og en studerende fra Kina kan ikke rejse til Tyskland for at besøge en ven i en weekend uden først at ansøge om et visum til Tyskland.
Den slags hindringer for fri bevægelighed skal ikke eksistere i EU. Nu ændrer vi det. Formålet med dette forslag er at sikre fri bevægelighed i hele Schengenområdet for tredjelandsstatsborgere, der opholder sig i en medlemsstat i en længerevarende periode.
Jeg vil gerne takke hr. Coelho, der har gjort en overordentlig god indsats som ordfører, og som har taget hensyn til de synspunkter, som jeg fremsatte i min udtalelse for Retsudvalget, og andre skyggeordføreres synspunkter. Vi har nu resultatet foran os. Det er et positivt forslag, der udgør endnu et led til sikring af fri bevægelighed i EU, også for tredjelandsstatsborgere. Det videreudvikler tingene, og det er det EU, som jeg er stolt over at bo i og arbejde for.
Kinga Gál
for PPE-Gruppen. - (HU) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg glæder mig over lejligheden til at vedtage et beslutningsforslag i Parlamentet med henblik på at gøre det lettere at rejse for tredjelandsstatsborgere, der lovligt opholder sig på EU's område. Jeg lykønsker min kollega, hr. Coelho, med det fremragende arbejde, han har gjort i Parlamentet, hvad angår dette anliggende. Dette forslag gør det konkret lettere for tredjelandsstatsborgere, der er indehavere af D-visa til længerevarende ophold, udstedt af en medlemsstat, at rejse inden for EU. Hermed skabes der en løsning på situationer, hvor nogle medlemsstater af en eller anden grund ikke kan eller vil udstede en opholdstilladelse i tide for tredjelandsstatsborgere, der opholder sig på deres område. Det vil sige, at de ikke benytter de rammer ordentligt, som Schengenbestemmelserne skaber. Jeg er glad for, at vi kan gøre fremskridt på dette område.
Det er vores mål at undgå, at tredjelandsstatsborgere, der kommer til EU, får indtryk af at komme ind i en uindtagelig fæstning. Den integrerede grænseforvaltning og visumpolitikken bør tjene disse formål. Som ungarsk medlem opfordrer jeg kraftigt til, at EU's grænser gøres gennemtrængelige for personer, der rejser i god tro. Kontakt mellem borgere, der bor på de to sider af grænsen bør ikke begrænses. Det er i tredjelandsstatsborgeres interesse, der bor i EU's nabostater - herunder medlemmer af det ungarske mindretal - at de kan opholde sig lovligt på EU's område uden nogen bureaukratiske eller administrative byrder. Dette kræver passende love, både i EU og i medlemsstaterne, der ikke modvirker hinanden, men snarere forstærker hinandens mål.
Jeg håber, at den nye EU-lovgivning i stedet for at forblive en højtravende idé faktisk yder praktisk støtte især til unge mennesker og studerende, der ønsker at studere i EU-medlemsstaterne. Denne forordning bør først og fremmest være til gavn for dem. På dette punkt er jeg helt enig i, at Kommissionen skal forelægge en rapport om anvendelsen af denne forordning senest i april 2012 og om nødvendigt et forslag til ændring af forordningen for at nå målene.
Vilija Blinkevičiūtė
for S&D-Gruppen. - (LT) Hr. formand! Jeg lykønsker ordføreren, hr. Coelho, med forberedelsen af denne betænkning, og jeg er også enig i, at det er vigtigt hurtigst muligt at sikre den frie bevægelighed inden for Schengenområdet for tredjelandsstatsborgere, der er indehavere af et visum til længerevarende ophold, og som opholder sig lovligt i en medlemsstat. Ifølge medlemsstaternes nuværende praksis tager det af forskellige grunde temmelig lang tid for tredjelandsstatsborgere at erstatte et visum til længerevarende ophold med en opholdstilladelse. Jeg kunne nævne mange eksempler fra EU-medlemsstater, bl.a. mit eget land, Litauen, hvor f.eks. en langturschauffør, der har fået et D-visum, ikke kan udføre sit vigtigste job. Den praksis, der har udviklet sig på dette område, underminerer tredjelandsstatsborgeres berettigede forventninger, når de kommer til EU for at arbejde eller studere. Medlemsstaterne bør også træffe passende foranstaltninger for at forenkle procedurerne for udstedelse af visa. Et visum til længerevarende ophold bør have samme indvirkning på en persons bevægelighed inden for Schengenområdet uden indre grænser som en opholdstilladelse. Det vigtigste aspekt her er ikke, hvor lang den periode er, hvori en indehaver af et D-visum besøger en anden medlemsstat, men selve muligheden for, at vedkommendes behov opfyldes bedre inden for Schengenområdet. Derfor tilslutter jeg mig forslaget om, at en tredjelandsstatsborger, der er indehaver af et visum til længerevarende ophold, som er udstedt af en medlemsstat, bør kunne opholde sig i en anden medlemsstat i tre måneder inden for en seks-måneders periode på samme betingelser som en indehaver af en opholdstilladelse. Samtidig er det meget vigtigt at sikre, at en forenkling af tredjelandsstatsborgeres frie bevægelighed inden for Schengenområdet ikke udgør en ekstra trussel mod medlemsstaternes sikkerhed. Derfor opfordrer jeg Dem til at vedtage denne delvist ændrede forordning øjeblikkeligt.
Nathalie Griesbeck
for ALDE-Gruppen. - (FR) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! I et hav af vanskeligheder er der faser, der tager form. Dette er tilfældet med denne tekst, som mine kolleger på alle sider af salen netop har forklaret udmærket, og som vedrører alle tredjelandsstatsborgere, der opholder sig lovligt - det vil jeg understrege - i Europa.
Det er faktisk på høje tid, at denne tekst vedtages. Det er på høje tid, at der indføres fri bevægelighed for tredjelandsstatsborgere i EU, og jeg er glad for, at vi er nået til et punkt, hvor vi kommer et skridt videre med opbygningen af et Europa med friheder, i et område, som vi ønsker at gøre stadig mere sikkert.
Det udgør både en tydelig kendsgerning og et fremskridt. En tydelig kendsgerning, som folk har nævnt, nemlig at der i grunden ikke er nogen særlige meningsforskelle vedrørende denne tekst, og de få ændringsforslag viser, at vi alle ønsker at opbygge et Europa, hvor der ikke er nogen, der sidder fast i en medlemsstat uden at kunne udforske resten af EU-området. Dernæst er det et stort fremskridt, fordi det betyder rettigheder for tredjelandsstatsborgere, studerende, forskere og andre, der opholder sig på EU's område.
Endelig vil dette klart opmuntre folk uden for Europa til at tænke på Europa som ét område, et forenet Europa, et fælles område, og det vil skabe europæisk kultur og identitet på den anden side af vores grænser.
Rui Tavares
Hr. formand! Jeg ønsker først og fremmest at takke ordføreren, hr. Coelho, hvis forslag jeg i lighed med de øvrige skyggeordførere i Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, tilslutter mig.
Jeg har i dette forum allerede haft lejlighed til at sige, at hr. Coelho i høj grad har taget hensyn til princippet om fri bevægelighed i EU, borgernes rettigheder, uanset om disse er EU-borgere eller tredjelandsborgere, samt til selve det europæiske demokrati. Dette vedrører ikke kun EU's egne borgere, men ligeledes det forhold, at EU er afhængig af indsatsen fra flere tusinde, ja, hvis ikke millioner, tredjelandsborgere, der rejser gennem EU's område, der opholder sig her, og som tilbringer lange eller korte perioder her for at arbejde og studere.
Hr. Coelho har med skyggeordførernes bidrag udført sin opgave gennem et fremragende samarbejde og har vist vilje til at formidle oplysninger. Han har frem for alt udført sin opgave til tiden, og i denne sag er tid af altafgørende betydning i lyset af, at det drejer sig om menneskers liv.
Jeg kan som andre talere før mig give eksempler på studerende, forskere og videnskabsfolk, der tager til Europa, fordi kvaliteten af deres arbejde er anerkendt, men som efterfølgende ikke kan krydse vores grænser, der faktisk er meget lukkede for nogle borgere fra andre kontinenter. Inden for to timer kan en forsker rejse fra Portugal til Spanien med henblik på at rejse til en anden medlemsstat, men han kan ikke rejse, hvis han, som det nogle gange er tilfældet, er i besiddelse af et visum til at tage en toårig videregående uddannelse, som ikke omfatter en tilladelse til, at han kan forlade det pågældende land for at dele sit arbejde med andre eller gennemføre forskning i en anden medlemsstat.
Vi har sågar selv været i nærkontakt med sådanne situationer i nogle tilfælde, hvor vi f.eks. har ønsket at høre et indlæg fra en person under en forhandling i Bruxelles.
Vi bør tage til efterretning, at dette ikke kun er en unødvendig og uretfærdig byrde for den pågældende tredjelandsborger. Det er et tab for os, der regnede med deres bidrag. Det er et tab for vores konkurrenceevne, når vi f.eks. sammenligner hindringerne for disse personers mobilitet i EU med denne type udenlandske statsborgeres forhold i USA eller Kina, Indien eller Brasilien. Det er et tab for vores arbejdsstyrkes mobilitet, for vores forskersamfund, hvis vi anerkender, at denne øgede mobilitet er meget vigtig i krisetider som den, vi befinder os i lige nu, og det er også et tab for vidensamfundet.
Det er derfor på tide, at Rådet gennemfører disse forslag, inden visumkodeksen træder i kraft i april og lægger flere unødvendige hindringer i vejen for disse personers mobilitet. Jeg vil derfor sluttelig sige, at jeg på vegne af min gruppe støtter ordførerens forslag, og at vi i min gruppe vil stemme for det.
Gerard Batten
Hr. formand! I betænkningen foreslås det, at medlemsstaterne skal kunne udstede visum til længerevarende ophold med en gyldighed på op til 12 måneder for tredjelandsborgere, som vil blive anerkendt af de andre stater, der indgår i Schengengruppen.
Det Forenede Kongerige er ikke medlem af Schengengruppen og vil derfor tilsyneladende ikke blive direkte berørt. Disse forslag vil imidlertid gøre det nemmere for borgere i tredjelande, der rejser ind i en medlemsstat, at rejse til andre EU-medlemsstater.
Det Forenede Kongerige har et massivt problem med ulovlig indvandring. Der befinder sig mindst en million ulovlige indvandrere i Det Forenede Kongerige. I henhold til disse forslag kan personer, der ønsker at rejse ulovligt ind i Det Forenede Kongerige, fuldstændig lovligt rejse til en anden EU-stat og få udstedt et visum til længerevarende ophold, der f.eks. giver dem adgang til Frankrig, hvorfra de kan rejse ulovligt ind i Det Forenede Kongerige.
De parlamentsmedlemmer, der er medlem af Uafhængighedspartiet i Det Forenede Kongerige stemmer derfor imod denne betænkning for at beskytte vores land mod yderligere ulovlig indvandring.
Frank Vanhecke
(NL) Hr. formand! I denne betænkning faldt jeg over noget, som helt klart er et bizart eksempel på, hvorfor vi absolut skal lempe bestemmelserne på denne måde, nemlig det eksempel, som omhandler en udenlandsk studerende, som har fået et visum til at studere i Belgien, og som i kraft af den nye ordning nu kan finde oplysninger på et nederlandsk bibliotek og herefter rejse videre til Barcelona. Det må da være rart for ham!
Dette er naturligvis ikke sagens kerne. I praksis er Schengen og den europæiske visumpolitik som helhed ensbetydende med noget helt andet end rejsefrihed for studerende. De er ensbetydende med en fuldstændig nedbrydning af vores grænser, som indebærer, at organiseret kriminalitet og ulovlig indvandring får frie tøjler, uden at der er nogen uigennemtrængelige ydre grænser, som efter sigende skulle være hjørnestenen i hele ordningen, til at begrænse dette. Et af de direkte resultater af Schengenordningen er f.eks. at den store mængde legaliserede spanske ulovlige indvandrere frit kan rejse til de øvrige medlemsstater.
Efter min mening kunne Parlamentet bruge tiden mere konstruktivt på for en gangs skyld at reflektere over indvirkningen af sådanne beslutninger på den almindelige europæer i stedet for at tænke på udenlandske studerendes almindelige praktiske bekymringer.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Hr. formand! Indledningsvis vil jeg lykønske hr. Coelho med hans fremragende arbejde og især med den udbredte enighed, der er opnået mellem Rådet, Kommissionen og Parlamentets forskellige politiske grupper. Takket være dette arbejde tror jeg, at kun få i Parlamentet vil være uenige.
EU udgør det største frihedsområde, der nogensinde er blevet oprettet. Vi bør fjerne alle hindringerne for den frie bevægelighed for såvel EU-borgere som tredjelandsborgere, der opholder sig lovligt i en medlemsstat. Vi bør sætte en endelig stopper for de absurde situationer, som indehavere af et "D"visum til længerevarende ophold ofte ender i.
Som bekendt har indehaveren af et visum til længerevarende ophold tilladelse til at opholde sig i den medlemsstat, der har udstedt det pågældende visum. Indehaveren af denne type visum kan imidlertid ikke bevæge sig frit inden for EU, undtagen i forbindelse med rejser til den medlemsstat, der udstedte der pågældende visum. Paradoksalt opstår situationer som dem, der allerede er blevet beskrevet, meget ofte. Jeg har endnu et eksempel, som vedrører en studerende, der i forbindelse med udarbejdelsen af sin ph.d.-afhandling i Lissabon om Nord-, Syd- og Mellemamerika er forhindret i at undersøge filer og dokumenter på centralarkivet for Ost- og Vestindien i Sevilla, der kun ligger en times flyvning væk.
I sidste ende er målet med forslaget at give samme rettigheder som dem, der følger af en opholdstilladelse. Vi bliver nødt til at forbedre mobilitetsprincippet, for mobilitet er af afgørende betydning i arbejdsmæssige, videnskabelige og akademiske sammenhænge.
Selv om det, som jeg ser det, tilsyneladende er fuldstændig unødvendigt, anmoder jeg afslutningsvis alle de tilstedeværende medlemmer om at støtte hr. Coelhos betænkning, ikke blot fordi den er af en utrolig høj kvalitet, men ligeledes fordi den fremstår som en yderligere garant for det fantastiske område med fri bevægelighed, som vi går i brechen for. Jeg støtter ligeledes hr. Coelhos forslag til en tidsplan.
Iliana Malinova Iotova
(FR) Hr. formand! Jeg ønsker først og fremmest at takke ordføreren, hr. Coelho, for hans arbejde og rose det samarbejde, der har været mellem Parlamentet, Rådet og Kommissionen i forbindelse med konsolideringen af de to betænkninger og under førstebehandlingen, som ligeledes bør være den sidste behandling.
Det var altafgørende, at denne betænkning blev vedtaget inden udgangen af april 2010, således at den kunne blive gennemført samtidig med visumkodeksen. Det er yderst væsentligt for alle EU's borgere at kunne rejse på tværs af alle medlemsstaterne. Vi kan på denne måde slå to fluer med ét smæk, for så vidt angår anvendelsen af "D+C"visum og bestemmelserne om opholdstilladelse.
Takket være denne betænkning, får alle tredjelandsborgere, der er i besiddelse af et visum til længerevarende ophold, ret til at rejse frit i Europa i seks af årets tolv måneder. Alle de berørte personer bør få alle de nødvendige oplysninger, når de modtager deres visum, og bør først og fremmest orienteres om, at dette visum automatisk konverteres til en opholdstilladelse inden udløbet af dets gyldighedsperiode på et år.
Endelig er det vigtigt at fremhæve, at enhver person, der ansøger om et "D"visum, af sikkerhedsårsager vil blive kontrolleret, men at vedkommende ikke vil blive registreret i SIS. Kontrahenten skal tage behørig højde for enhver oplysning, som en anden kontrahent allerede har indført i SIS.
Hvis SIS II desuden ikke gennemføres fra udgangen af 2012, opfordrer vi kraftigt Kommissionen og Rådet til at fremlægge den lovgivning, der er nødvendig for at give samme databeskyttelse som den, der er indeholdt i SIS II.
Mario Borghezio
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Hensigten med disse forslag er at gøre det lettere for tredjelandsborgere, der opholder sig lovligt i en medlemsstat, at rejse inden for Schengenområdet på grundlag af et "D"visum til længerevarende ophold.
I bund og grund er hensigten med forslaget at udvide det nuværende princip om sidestilling af opholdstilladelser med et "C"visum til kortvarige ophold til at omfatte visum til længerevarende ophold, og dette vedrører os. Der ville således kunne sættes lighedstegn mellem virkningerne af et visum til længerevarende ophold og virkningerne af en opholdstilladelse, hvad angår bevægeligheden inden for Schengenområdet. Forslaget vil med andre ord gøre det muligt for enhver, der er i besiddelse af et dokument, hvoraf det fremgår, at han opholder sig lovligt i en medlemsstat, at bevæge sig frit inden for Schengenområdet i korte perioder på højst tre måneder hvert halve år.
Vi vil over for Kommissionen og Rådet påpege de sikkerhedsproblemer, der eventuelt kan opstå som følge af denne frie bevægelighed. Det er allerede meget vanskeligt at foretage kontroller i en enkelt medlemsstat, så vi skal være opmærksomme på de risici, vi løber ved pludselig at gennemføre dette princip.
Franz Obermayr
(DE) Hr. formand! For et par måneder siden var der ikke blot feststemning her i Parlamentet, men de fleste personer her følte ligeledes glæde over, at visumbestemmelserne blev lempet for mange lande i Europa.
Hvordan ser virkelighedens verden så ud? Ophævelsen af visumpligten for borgere fra Montenegro, Makedonien og Serbien i december 2009 medførte, at mennesker i hobetal rejste fra Balkan via Østrig til Centraleuropa og så langt op som til Skandinavien. En sand folkevandring! Ifølge indenrigsministeriet har ca. 150 000 makedonere benyttet sig af denne nye rejsefrihed inden for en periode på blot syv uger. To tredjedele af disse personer rejser ikke tilbage. I mange, især albansk-makedonske, landsbyer, starter fem busser hver dag og kører mod Central- eller Vesteuropa, og passagererne er udstyret med et turistvisum, som indebærer, at det udtrykkeligt er forbudt at påtage sig lønnet beskæftigelse. Dette betyder derfor, at disse mennesker efter 90 dage går under jorden, og dem, der skulle forestille at være turister, befinder sig herefter igen på markedet for billig arbejdskraft til en "dumpingløn". Dette er forskellen mellem den reelle virkelighed og Parlamentets ønskedrøm.
Konsekvenserne heraf skal vores hjemlande bære. De skal lide under konsekvenserne af det, der besluttes af flertallet i dette Parlament. De må finde sig i ulovlig indvandring, ulovligheder og det dertilhørende sorte arbejde, der er så godt som umuligt at kontrollere.
Simon Busuttil
(MT) Hr. formand! Jeg ønsker ligeledes at lykønske min kollega, Carlos Coelho, med hans betænkning om dette initiativ, der giver tredjelandsborgere mulighed for øget fri bevægelighed inden for det europæiske friområde. Jeg bliver imidlertid nødt til at påpege et ironisk forhold, der er dukket op under disse forhandlinger, nemlig at EU indrømmer øgede rettigheder til tredjelandsborgere nøjagtig på et tidspunkt, hvor det er særdeles svært for EU og de europæiske borgere at rejse til et land som f.eks. Libyen. Dette skyldes det fortsatte problem mellem Schweiz og Libyen, der har medført, at Libyen blokerer for indrejse for alle EU-borgere og ikke kun for schweizere. Det vil sige, at mens vi indrømmer flere rettigheder til tredjelandsborgere, får vores egne borgere indskrænket deres rettigheder til at rejse til tredjelande såsom Libyen. Hvilke konsekvenser medfører dette? Meget alvorlige konsekvenser. Arbejdstagere kan ikke rejse til Libyen for at udføre deres arbejde, virksomheder, der har foretaget investeringer i Libyen, hindres i at sende deres ansatte af sted, mens andre arbejdstagere for øjeblikket befinder sig i Libyen og skal blive der, indtil deres afløsere får indrejsetilladelse. Denne situation er uholdbar, og jeg appellerer til, at fru kommissær Malmström snarest muligt griber ind i for at afhjælpe dette problem. Jeg har forståelse for, at det drejer sig om et diplomatisk problem mellem to lande, der ikke engang er medlem af EU, men det har alvorlige følger for EU-borgere, der har behov for at rejse til Libyen for at tjene til dagen og vejen.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Hr. formand! Betænkningen, der er udarbejdet af min kollega, hr. Coelho, og ligeledes forslaget til forordning omhandler den frie bevægelighed for personer, som er et centralt element i EU's demokrati, og det er derfor uacceptabelt at personer, der er i besiddelse af et visum til længerevarende ophold i én EU-medlemsstat, ikke kan rejse på tværs af EU.
Der er adskillige grunde til at støtte de ovenstående initiativer. Den første grund er overholdelsen og bevarelsen af grundlæggende menneskerettigheder, der uden tvivl omfatter den frie bevægelighed. Hvis en medlemsstat lovliggør en tredjelandsborgers ophold, er der ingen grund til, at denne person ikke skulle kunne bevæge sig frit inden for Schengenområdet. Naturligvis er det nødvendigt med en nærmere uddybning af, hvordan man undgår at sænke sikkerhedsniveauet inden for Schengenområdet.
I dag er det også blevet nævnt eksempler på studerende og videnskabsfolk, der ikke har kunnet rejse til en anden medlemsstat. Jeg ønsker, at denne gruppe udvides til ligeledes at omfatte forretningsfolk, for hvis vi ikke også giver tilladelse til denne gruppe, forringer vi EU's konkurrenceevne. Jeg mener derfor, at der vil være tilslutning til dette forslag, og jeg lykønsker ordføreren.
Piotr Borys
(PL) Hr. formand! Jeg ønsker at rette en stor tak til hr. Coelho. Min holdning er blevet indarbejdet i forordningen. Jeg har også haft lejlighed til at arbejde med selve forordningen. Hr. Coelhos betænkning er ikke blot presserende og vigtig, men også symbolsk. Som repræsentant for en af de nye medlemsstater kan jeg med stolthed i stemmen sige, at vi kan ændre de regler, der muliggør den frie bevægelighed inden for Schengenområdet, hvor nogle af EU's nuværende medlemsstater indtil for nylig stødte på tilsvarende vanskeligheder. Jeg mener ikke, at symbolværdien af disse ændringer i dag kan overvurderes, og jeg håber, at den enighed, der er opnået her i Parlamentet, vil medføre en enorm succes for os alle.
For det andet vil jeg gerne sige, at afskaffelsen af "D+C"visummet og det forhold, at medlemsstaterne ikke kan udstede opholdstilladelser, tvinger os til at iværksætte meget akutte tiltag. Jeg vil blot nævne et par eksempler på problemer, der er blevet nævnt her i Parlamentet i dag. To ukrainske studerende, der sidste år rejste fra Wrocław til Berlin, blev anholdt, netop da de krydsede grænsen, navnlig fordi disse unge mennesker ikke var bekendt med reglerne, og de ønskede blot at gøre brug af vores intellektuelle ressourcer. Jeg tror, at dagens afstemning vil blive meget betydningsfuld og vigtig for os.
Jeg ønsker lige at henlede opmærksomheden på det sidste spørgsmål, nemlig spørgsmålet om sikkerhed. Vi bør i dag råde over en god ordning for udveksling af oplysninger, der er indsamlet i Schengenområdet, og vi bør så afgjort arbejde på den anden generation af Schengeninformationssystemet og frem for alt måske udarbejde vurderinger og betænkninger endnu oftere. Jeg appellerer kraftigt til, at fru Malmström sikrer, at medlemsstaternes samordning i sikkerhedsspørgsmål bliver nøjagtig lige så god, som den har været hidtil, og jeg takker igen hr. Coelho for en fremragende betænkning.
Kinga Göncz
(HU) Hr. formand! Jeg vil gerne sige, at jeg er helt enig med og støtter ordføreren og ligeledes fru Malmström i at finde en løsning på dette problem, som er i overensstemmelse med retsstatsprincippet, overholdelsen af menneskerettighederne, databeskyttelsesbestemmelserne og naturligvis også sikkerhedsaspekterne. Der er blevet luftet mange bekymringer. Jeg vil gerne påpege et par problemer. For at få denne forordning til at virke efter hensigten skal vi først og fremmest analysere og lære mere om de enkelte medlemsstaters praksis. Vi er bekendt med, at nogle medlemsstater kan udstede opholdstilladelser i god tid. Bedste praksis kan være af stor betydning for os. Det er nødvendigt at koordinere medlemsstaternes praksis for at øge tilliden. Alle medlemsstaterne bør benytte SIS-systemet. Vi ved, at ikke alle gør det i dag, og indførelsen af SIS II og anvendelsen af VIS-systemerne er ekstremt presserende, da disse systemer vil udgøre garantier på lang sigt. Det er i EU's interesse, at tredjelandsborgere opholder sig her, og studerende, forretningsfolk og forskere bør bestemt kunne bevæge sig frit.
Georgios Papanikolaou
(EL) Hr. formand! Jeg ønsker også at indlede mit indlæg med at takke hr. Coelho for hans fremragende arbejde med denne betænkning og sige, at
dette først og fremmest netop er kernen i Schengenregelsættet, nemlig fri bevægelighed inden for Schengenområdets grænser. I disse forhandlinger skal vi derfor drage den første grundlæggende og enkle konklusion, nemlig at det er af altafgørende betydning, at denne forordning træder i kraft. Eksemplet med den studerende er illustrativt. Enhver, der er i besiddelse af et visum til længerevarende ophold, bør have ret til fri bevægelighed.
Det, jeg gerne vil fremhæve, er, at problemet er, at vi ikke ved, om dette vil fremme den ulovlige indvandring, om end indirekte, om der vil opstå sikkerhedsproblemer, og om en person, der udøver denne ret, samtidig ikke vil have råd til at flytte, hvilket er noget, som medlemsstaterne skal tage højde for.
Det er indlysende, at alle medlemsstaterne skal være meget omhyggelige, når de udsteder visa. I denne forbindelse viser der sig, som det fremgår af betænkningen, et meget vigtigt parameter, som er det mest afgørende parameter af dem alle, nemlig at databehandlingen forud for udstedelsen af visa til længerevarende ophold, nu bliver obligatorisk inden for rammerne af Schengeninformationssystemet. I den endelige analyse beskytter vi således ikke kun Schengenbestemmelserne, men øger ligeledes sikkerheden i netop denne forbindelse.
Vi bør derfor alle forholde os positivt til disse udsigter og håbe på, at SIS II-systemet, der er en nødvendighed, uanset hvad skrider hurtigt frem. Endelig skal vi i samarbejde med medlemsstaterne og medlemsstaternes tjenestegrene ikke blot fremme Schengenbestemmelserne og styrke dem, men ligeledes i samme åndedrag øge sikkerheden, der er en nødvendighed for alle medlemsstaterne, for os alle og for Schengenbestemmelserne.
(Bifald)
Tanja Fajon
(SL) Hr. formand! Den frie bevægelighed og afskaffelsen af de indre grænser er to af de væsentligste faktorer i den europæiske integration. Vi skal fremme bevægeligheden i Schengenområdet for tredjelandsborgere, der opholder sig lovligt i en medlemsstat. Det er uacceptabelt, at vi på grund af bureaukrati begrænser studerendes, forskeres og virksomheders bevægelighed i Europa.
Snarest muligt skal vi på tilsvarende vis fremme den frie bevægelighed for borgerne i Bosnien-Hercegovina og Albanien samt for borgerne i Kosovo, der paradoksalt nok har færre rettigheder til at rejse frit i dag, end de havde for nogle år tilbage. Betingelserne skal naturligvis være opfyldt, for at dette kan ske, og vi må ikke lade os føre bag lyset af oplysninger om ulovlig masseindvandring.
Borgerne på det vestlige Balkan har været isoleret som følge af visumordningen i alt for lang tid. De har behov for at styrke forbindelsen til EU-borgerne, men det er mere reglen end undtagelsen, at deres visumansøgninger bliver afvist, og at de således hindres i dette. Vi må ikke risikere at skabe en endnu stærkere følelse af isolation og forskelsbehandling, især blandt de unge, der muligvis aldrig har haft en chance for at gå på opdagelse i EU. Lad os derfor ikke spilde tiden, når enten Bosnien-Hercegovina eller Albanien har opfyldt kriterierne for liberalisering af visumbestemmelserne.
Ethvert tiltag til fremme af bevægeligheden i Schengenområdet vil være et skridt fremad og vil være i EU's interesse.
Zbigniew Ziobro
(PL) Hr. formand! Det forslag, der drøftes, omhandler et af EU's grundlæggende principper, nemlig ophævelsen af de indre grænser og borgernes frie bevægelighed. Af denne årsag skal det behandles grundigt. Det er uforståeligt og følgelig uacceptabelt, at en indehaver af et visum til længerevarende ophold har mindre fri bevægelighed inden for Schengenområdet, end personer med visum til kortvarige ophold. Jeg har derfor forståelse for Kommissionens forslag. Jeg mener imidlertid, at vi bør stille ændringsforslag til forslaget for at garantere sikkerheden. Jeg støtter derfor forslaget fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender om, at der som led i Schengeninformationssystemet bør være en informationsstrøm mellem medlemsstaterne om uønskede personer. Kommissionen bør inden den 5. april 2012 ligeledes have udarbejdet en betænkning om anvendelse af forordningen. De ændringsforslag, der er blevet udarbejdet, fortjener at blive vurderet nøje og - i de fleste tilfælde - støttet.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Hr. formand! Det er ikke kun tredjelandsborgerne, der ville ønske, at det var nemmere for borgere fra disse lande at bevæge sig rundt i Schengenområdet, for vi, EU's borgere, venter ligeledes på det. Det er paradoksalt, at indehaveren af et visum til kortvarige ophold i dag har en større bevægelsesfrihed end indehaveren af et visum til længerevarende ophold, og at en person fra et tredjeland, der er i besiddelse af en tilladelse til ophold af længere varighed i f.eks. Polen, ikke kan rejse til Tyskland eller Frankrig. Den frie bevægelighed bør ikke kun gælde for EU's borgere. Forskere, studerende, skolebørn og forretningsfolk fra tredjelande bør kunne bevæge sig frit, besøge venner og lære om andre landes traditioner, skikke og kultur. De vil fungere som gode ambassadører for den idé, der ligger til grund for EU, og vi, EU's borgere, vil tage et skridt i retning af at virkeliggøre idéen om et EU uden grænser.
Andreas Mölzer
(DE) Hr. formand! Schengenlandenes visumordning er tilsyneladende så kompliceret, at konsulaternes ansatte ikke længere ved, hvad de gør, og lader ærlige visumrejsende falde i visumfælden. Det forhold, at konsulaternes personale ikke er bekendt med visumkategorierne "D" og "C", virker noget mærkeligt. Vi taler ligefrem om forsømmelse, hvis nogen undlader at foretage kontrol i Schengeninformationssystemet for at lette arbejdet. Det er tydeligt, at dette vil skabe adskillige, unødvendige problemer ved de ydre grænser, og denne situation skal ændres omgående. I denne forbindelse giver det så godt som ingen mening at drøfte nationale visumadvarselslister, hvis EU-varslingssystemet og EU-varslingsbestemmelserne ikke engang anvendes konsekvent.
Liberaliseringen af visumreglerne for Balkanlandene går hånd i hånd med en stigning i meningsløse asylansøgninger fra disse lande. Det er især vigtigt at insistere på at forme anvendelsen af visumbestemmelserne nu, hvor der siden lempelsen af visumbestemmelserne for Balkan, er en reel fare for en indvandringsbølge, når næsten 150 000 personer fra Makedonien inden for syv uger har benyttet deres nyvundne rejsefrihed, og når næsten to tredjedele af dem, ifølge prognoserne, ikke har planer om at rejse hjem igen.
Krisztina Morvai
(HU) Hr. formand! Som ungarske parlamentsmedlemmer befinder vi os i en speciel situation, hvor vi skal stemme om og beslutte, hvorvidt det skal være muligt for tredjelandsborgere at bevæge sig frit inden for EU, eller om vi i stedet skal forsøge at hindre dette. Som følge af Trianon-tragedien mistede Ungarn en stor del af sit territorium, og et stort antal ungarske landsmænd bor uden for Ungarns nuværende grænser og således uden for det nuværende EU's grænser i den tidligere sydregion og Subkarpatien. Vores landsmænd befinder sig i en meget ydmygende situation, når de studerer eller arbejder med forskning eller andre områder i deres eget amputerede land, og har ikke tilladelse til at forlade Ungarn. Der er tale om en særdeles kritisabel og uacceptabel situation, som vi bliver nødt til at afhjælpe. Dette er årsagen til, at vi, de ungarske parlamentsmedlemmer med ungarsk sindelag, vil stemme for dette forslag for at sætte et punktum for denne latterlige situation.
Andrew Henry William Brons
(EN) Hr. formand! Dette forslag er baseret på en formodning om, at alle personer fra tredjelande, der rejser ind i EU, gør dette i god tro, og at de rent faktisk kommer for at studere, hvis det er det, de siger, de vil. EU har et væld af falske uddannelsesinstitutioner, og selv på rigtige uddannelsesinstitutioner er der ofte indskrevet studerende, som aldrig dukker op til forelæsningerne. Hvis det bliver lettere for dem at flytte til andre lande, bliver det meget vanskeligere at kontrollere, om deres statusoplysninger er korrekte, og sværere at finde frem til dem, hvis det fastslås, at deres statusoplysninger ikke er sande.
Selv om Det Forenede Kongerige ikke deltager i Schengensamarbejdet, har EU rekord i at legalisere ulovlig indvandring. Den, der i dag er i besiddelse af et visum til længerevarende ophold eller en opholdstilladelse, kan i morgen være ulovlig indvandrer og dagen efter en EU-borger med ret til uindskrænket fri bevægelighed.
Cecilia Malmström
Hr. formand! Der er blevet rejst to spørgsmål, som ikke præcist vedrørte dette emne, men jeg ønsker at benytte lejligheden til kort at berøre dem alligevel.
Hr. Busuttil tog spørgsmålet om Libyen op. Jeg kan forsikre ham om, at det er et meget kompliceret spørgsmål, men at vi deltager aktivt i en dialog med Libyen, med Schweiz og med medlemsstaterne for at finde en løsning på dette meget komplicerede problem, før det eskalerer yderligere. Jeg håber derfor, at jeg snart kan vende tilbage til Parlamentet med en orientering om udviklingen inden for dette område.
Jeg kan oplyse fru Fajon om, at situationen med hensyn til Albanien og Bosnien-Hercegovina naturligvis er et andet spørgsmål, og at vi netop nu er ved at afslutte en mission på stedet med henblik på at vurdere, hvordan disse to lande klarer sig i forhold til kriterierne. Efter høringen af medlemsstaterne og eksperter vil Kommissionen meget snart udarbejde en rapport herom, og rapportens vurdering vil blive drøftet med Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, før vi sætter et eventuelt forslag på dagsordenen.
Med hensyn til det aktuelle forslag kan jeg forsikre medlemmerne og ordføreren om, at Kommissionen er meget opsat på at få det til at fungere, og at vi vil gøre vores ypperste for at sikre, at forordningen bliver gennemført. Det kan være, at det lyder som en teknikalitet, men det er det ikke. Det drejer sig om individuelle borgere, og vi ønsker at tilskynde personer til at rejse lovligt hertil med alle papirerne i orden, uanset om de er studerende, forskere, eksperter eller videnskabsfolk. Det er godt for dem, og det er godt for os. Det er også i overensstemmelse med EU's filosofi at omfatte et område uden indre grænser. Vi bør derfor undgå at gøre livet unødvendig besværligt for disse personer.
Jeg tror, at vi inden for rammerne af dette forslag har fundet en god balance. Vi har på tilfredsstillende vis formået at tage højde for sikkerhedsaspekterne, og vi kan klappe os selv på skulderen. Dette er EU, når det fungerer bedst, med tre institutioner, der forsøger at kortlægge et problem og forsøger at finde en konkret løsning til fordel for borgerne.
Mange tak for Deres arbejde, hr. Coelho, og tak for de gode forhandlinger på dette plenarmøde.
Carlos Coelho
Hr. formand. Jeg har fire afsluttende punkter. For det første beklager jeg Rådets fravær under disse forhandlinger. For det andet ønsker jeg at takke kommissær Malmström for de pæne bemærkninger og anmode hende om i samarbejde med Rådet at sikre, at denne forordning træder i kraft den 5. april. Ellers står vi med et gigantisk smuthul, som får konsekvenser for rigtige mennesker.
For det tredje er det beklageligt, at de medlemmer, der har deltaget i disse forhandlinger, og som har stillet spørgsmålstegn ved sikkerheden, ikke har kunnet anerkende de forbedringer, som Parlamentet har fået indført i denne forordning, herunder især forpligtelsen til på forhånd at søge i Schengeninformationssystemet.
Som fremhævet i mit indledende indlæg har Parlamentet efter min opfattelse udført sin opgave godt, da det har øget både den frie bevægelighed og sikkerheden. Hvis man ikke anerkender dette, er det, fordi man ser ensidigt på det og ikke foretager en helhedsbetragtning.
Afslutningsvis ønsker jeg at takke alle dem, der har arbejdet sammen om at nå dette mål, nemlig dem, der gjorde det muligt for os at kunne præsentere en aftale efter førstebehandlingen, herunder især Kommissionen og Rådet, men ligeledes alle de politiske grupper i Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender samt Retsudvalget, der muliggjorde denne brede enighed. Efter min mening udfører vi vores arbejde bedst muligt, når vi samarbejder om at finde en løsning på denne måde.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted om lidt.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Petru Constantin Luhan  
Jeg støtter de bestræbelser, der er gjort i forbindelse med denne betænkning med henblik på at opnå en vellykket udvidelse af den frie bevægelighed, således at den også kommer til at omfatte indehavere af et visum til længerevarende ophold på samme måde, som den omfatter indehavere af en opholdstilladelse og et visum til kortvarige ophold. De gældende aftaler har medført utallige ulemper for tredjelandsborgere, der lovligt opholder sig i en medlemsstat, og som af forskellige grunde ønsker at rejse på tværs af hele EU. Der er forskel på, hvor hurtigt medlemsstaterne udsteder visa, og hvilke metoder og kriterier der bliver anvendt. I praksis er det blevet bemærket, at visumansøgere, der får afslag i en medlemsstat, prøver "lykken" i andre medlemsstater. Dette skyldes det forhold, at nogle medlemsstater er mere krævende, mens andre fører en mere lempelig politik, når det drejer sig om udstedelse af visum og opholdstilladelser. For at undgå en tilstrømning af visumansøgninger via bestemte stater, der fører en mere liberal visumpolitik, foreslår jeg, at man standardiserer alle medlemsstaternes kontrol og metoder til godkendelse af visumansøgningerne. Denne procedure vil sikre en ensartet behandling af alle ansøgninger og vil således fjerne risikoen for "genveje" til Schengenområdet.
