Rettigheder til lovlige musiktjenester på nettet (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Katalin Lévai for Retsudvalget om Kommissionens henstilling af 18. oktober 2005 om grænseoverskridende kollektiv ophavsret og beslægtede rettigheder i tilknytning til lovlige musiktjenester på nettet (2005/737/CE).
Katalin Lévai 
Fru formand! Jeg vil gerne starte med at takke skyggeordførerne og andre kolleger i Retsudvalget for den overvældende støtte, jeg har fået. Retsudvalgets enstemmige støtte var en stor ære og et stort privilegium for mig.
Lad mig begynde med at understrege vigtigheden af ophavsretssektoren, som repræsenterer 5-7 % af EU's BNP. Det er derfor vigtigt at sikre, at ophavsret og beslægtede rettigheder i dette stadigt voksende digitale domæne administreres korrekt til fordel for alle involverede parter.
Af denne årsag må jeg sige, at jeg på ingen måde er glad for den tilgang baseret på "blød lovgivning", som Kommissionen har anlagt, eftersom den ikke involverer Parlamentet og medlemsstaterne i reguleringen af området, som har voksende økonomisk betydning og derfor i høj grad er relevant for det indre markeds funktionsdygtighed.
Kommissionen har skabt præcedens på et meget vigtigt og følsomt område: ved at undlade at rådføre sig med Parlamentet eller Rådet har Kommissionen omgået den demokratiske proces. Jeg tror, vi alle kan blive enige om, at den lovgivende treenighed ikke kan ignoreres.
Jeg går fuldstændig ind for at bevare Europas kulturelle mangfoldighed. Efter min mening skulle dette emne have plads helt fremme i debatten. Enhver potentiel negativ indflydelse på den kulturelle mangfoldighed i Europa skal undgås.
Kultur- og Uddannelsesudvalget har gjort et fremragende stykke arbejde ved at fremhæve de uønskede konsekvenser - man kunne endda sige negative virkninger - for den kulturelle mangfoldighed ved Kommissionens henstilling. Som De måske har bemærket, afspejles Kulturudvalgets væsentligste bekymringer og krav foruden kompromisforslag fra alle partier i den fremlagte betænkning.
For at opsummere min betænkning vil jeg gerne anføre, at mit forslag bevarer det gensidige system med forvaltningsselskaber i Europa, men sikrer, at de alle respekterer princippet om god ledelsespraksis. Vi vil fremme og støtte indførelsen af konkurrence mellem forvaltningsselskaber på en kontrolleret måde, ikke ved big bang-metoden. Vi vil gerne kunne garantere, at individuelle rettighedshavere fortsat kan gå med i det forvaltningsselskab, de ønsker. Vi vil fremme tilgængeligheden af verdensrepertoiret for alle forvaltningsselskaber, store såvel som små. Vi vil argumentere for solidaritet og ligebehandling mellem ophavsmænd og forlæggere tilknyttet forvaltningsselskaber. Vi vil sikre, at nogle få store rettighedshavere ikke kan nøjes med at placere det repertoire, de kontrollerer, i hænderne på nogle få store forvaltningsselskaber, hvorved der ville opstå en oligopolsituation i Europa. Vi vil gerne sikre, at brugere af musik fra onlinetjenester og mobile tjenester kan opnå licens til hele Europa ét sted, men forhindre, at de presser niveauet for vederlag til ophavsmændene ned. Vi vil gerne sikre, at forvaltningsselskaber fortsat kan spille en afgørende rolle i forbindelse med at fremme nye repertoirer og minoritetsrepertoirer lokalt.
Sluttelig vil jeg gerne endnu en gang understrege, at ved at opfordre til et direktiv, der afspejler disse mål, vil vi demonstrere vores overordnede støtte til en stærk kulturel mangfoldighed i Europa.
Under forbedringen af betænkningen forsøgte jeg at samarbejde så tæt som muligt med alle interesserede parter - frem for alt de fortrinlige skyggeordførere - om at finde den bedste og mest afbalancerede løsning på dette kulturelt og økonomisk vigtige område. Jeg er meget taknemmelig for deres værdifulde råd og forslag.
Mit mål har været at finde en god balance mellem interesserne, en balance mellem den nødvendige indførelse af konkurrence og kulturel mangfoldighed, en balance mellem rettighedshavere og brugere af musik, en balance mellem store og små forvaltningsselskaber, en balance mellem de store rettighedshavere og nichetekstforfattere og -komponister. Jeg har forsøgt at foreslå en europæisk løsning på et meget vanskeligt og følsomt område, og jeg håber, den har været en succes for EU, og at vi alle vil drage fordel af den.
Vladimír Špidla
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke fru Lévai for hendes betænkning om Kommissionens henstilling af 18. oktober 2005 om grænseoverskridende kollektiv forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder i tilknytning til lovlige musiktjenester på nettet. Jeg vil gerne påpege, at den oprindelige katalysator for Kommissionens henstilling var ophavsmændenes frygt: Ophavsmænd, komponister og musikforlag advarede Kommissionen om, at de ikke tjener licensafgifter for brug af deres værker på nettet.
På baggrund af vores analyse står det imidlertid klart, at det er for kompliceret for enkelte lande at forvalte brug af værker, der er genstand for ophavsret, på nettet, især i et digitalt miljø. Som følge af det indviklede forhold mellem de kollektive forvaltningsselskaber (CRM'er), der kontrollerer disse rettigheder i hvert enkelt land, lader det til, at licensafgifterne ikke når frem til ophavsmænd og andre rettighedshavere. Formålet med Kommissionens henstilling er derfor at sikre, at ophavsmænd, komponister og musikforlag får den del af licensafgifter fra nettet, de har krav på.
Tilsvarende mener jeg, at det er muligt at forbedre det system, der udsteder licenser, på en sådan måde, at det fremmer udviklingen af nye tjenester på nettet, samtidig med at det også beskytter og yder reel støtte for ophavsretsindehavernes interesser. For at udtrykke det helt klart foreslår henstillingen ikke en konkret model for udstedelse af licenser, men fremsætter det princip, at hvad angår forvaltning af rettighedshavernes rettigheder på nettet, bør de frit kunne vælge den mest fordelagtige og effektive form for forvaltning eller licensudstedelse. Målet er derfor at sikre, at rettighedshaverne tjener licensafgifter fra brugen af deres musik på nettet. Det vil til gengæld sætte os i stand til at sikre fuldstændig beskyttelse af værdien af rettighedshavernes værker. Her er på ingen måde tale om underbudspolitik. Dette mål tjener rettighedshavernes interesser og er afspejlet i henstillingens bestemmelser vedrørende gennemsigtighed i forvaltningen, løsning af uenigheder, ophavsretsforvalteres ansvar og afbalanceret repræsentation af alle kategorier af ophavsretsindehavere i CRM'ers bestyrelser.
Kommissionen hilser Parlamentets overvældende støtte til betænkningen velkommen. Selv om vi stadig overvåger henstillingens effekt og indsamler udtalelser fra de interesserede parter, er der allerede iværksat en række initiativer med henblik på at styrke forvaltningen. I 2006 vedtog verdenshandelsorganisationen af musikforlag og paraplyorganisationen for europæiske sammenslutninger for ophavsmænds kollektive rettigheder f.eks. en fælles erklæring, der fastlægger et regelsæt for forvaltning af ophavsrettigheder på nettet.
Forskellige rettighedshavere, herunder mindre CRM'er og forlag, har udtrykt stor glæde over de forretningsmuligheder, der gives adgang til med henstillingen til musiktjenester på nettet. Med udstedelsen af licenser til tjenester på nettet ser Kommissionen en mulighed for, at hele EU kan anerkende værdien af musik og støtte forskellige kulturer og deres musikalske værker i hele EU. Oprettelsen af nye markeder med specifikke musikgenrer og opdagelsen af et ægte internetpublikum vil utvivlsomt være med til at støtte den kulturelle mangfoldighed.
I betænkningen opfordres Kommissionen til at fremlægge et direktiv på dette område. Kommissionen bemærker, at markedet på nettet er under udvikling, og vi skal være yderst forsigtige med ikke at indskrænke dets potentiale med en alt for ufleksibel tilgang. Desuden er det, som jeg tidligere har sagt, først nu, vi ser nærmere på, hvordan situationen vil se ud, når henstillingen er blevet vedtaget. Jeg kan forsikre alle her om, at vores mål er at garantere rettighedshaverne licensafgifter for deres værker og brugerne af rettigheder de nødvendige licenser på den nemmeste og mest ligefremme måde. Efter min mening er det yderst vigtigt at støtte og bevare Europas kulturelle mangfoldighed. Kommissionen vil naturligvis holde Parlamentet informeret.
 Manolis Mavrommatis 
ordfører for udtalelsen fra Kultur- og Uddannelsesudvalget. - (EL) Hr. formand! Jeg vil først og fremmest lykønske ordføreren, fru Lévai, med det fremragende samarbejde og resultatet af hendes vigtige betænkning om grænseoverskridende kollektiv forvaltning af ophavsret.
Det er korrekt, at sammensætningen af udvalget er et vigtigt skridt i retning af den fremtidige konvergens for forskellige former for praksis i de 27 medlemsstater. Et tæt samarbejde mellem rettighedsforvalterne vil efter min opfattelse være til gavn for alle. I den digitale tidsalder, som vi befinder os i, er effektiv sikring af ophavsret og beslægtede rettigheder særlig vigtig for at begrænse piratkopiering og sikre, at der betales honorarer til rettighedshaverne.
I Kultur- og Uddannelsesudvalgets udtalelse behandles beskyttelse og kollektiv forvaltning af ophavsret ud fra både sangskriveres, tekstforfatteres, komponisters og fortolkeres synspunkter.
Den nuværende ordning for onlinetjenester menes ikke at være tilstrækkelig effektiv, hverken for brugerne eller rettighedshaverne. Radio- og tv-stationer undgår ofte at betale honorarer for det repertoire, som de benytter i deres forskellige udsendelser.
Alle rettighedshavere, uanset om det gælder forfattere, komponister, redaktører, musikproducenter eller udøvere, skal behandles lige. Det største problem i musikindustrien i dag er imidlertid stadig piratkopiering. Den nuværende ordning med gensidig kollektiv forvaltning af ophavsret skal efter min opfattelse opretholdes, således at der kan skabes konkurrence på grundlag af de tjenester, der kan produceres, og den provision, der opkræves af rettighedsforvalterne.
Endelig er musik, som alle ved, ikke blot en vare. Derfor har vi alle en forpligtelse til at beskytte og styrke kreativiteten i Europa.
Hans-Peter Mayer
Hr. formand! Jeg taler nu i min egenskab af skyggeordfører for Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater i Retsudvalget. Kommissionens henstilling om grænseoverskridende kollektiv ophavsret og beslægtede rettigheder rejser en lang række problemer, for den sikrer hverken kunstnernes rettigheder eller et mangfoldigt musikudbud i Europa, og konsekvensanalysen er mangelfuld. Det valgte retsmiddel er uacceptabelt. At anbefale tre muligheder samtidig, løser ikke virkelig det problem, som fru Lévai har formuleret så klart i sin betænkning, og som det kompromis, som plenarforsamlingen har fået forelagt, tager sigte på at tackle. Det er mere konkret ensbetydende med et nej til territoriale restriktioner for udnyttelsen, et ja til fair og kontrolleret konkurrence inden for kollektiv rettighedsforvaltning, ja til en modernisering af musikmarkedet på nettet, men ikke på bekostning af den kulturelle mangfoldighed og beskyttelsen af kunstnerne, og et ja til gennemskuelige forvaltningsselskaber.
I den forbindelse kan man kritisere, at Kommissionen ved hjælp af en henstilling forsøger at omgå Parlamentets rettigheder, hvorfor vi alle opfordrer Kommissionen til at fremlægge et forslag til et egnet retsinstrument i en procedure med fælles beslutningstagning, som naturligvis skal basere på en omfattende høring af alle berørte parter.
Når man ser frem mod den forestående afgørelse i CISAC-sagen, vil jeg appellere til Kommissionen om ikke at ophæve Parlamentets medbestemmelseskompetencer gennem soft law eller aftaler, og jeg beder parlamentsmedlemmerne om at give deres støtte til fru Lévais betænkning.
Manuel Medina Ortega
Hr. formand! Såvel betænkningen fra ordføreren for det korresponderende udvalg, Retsudvalget, fru Lévai, som udtalelsen fra Kulturudvalget, ved hr. Mavrommatis, og de forskellige indlæg, vi har hørt hidtil, viser, at der er en betragtelig konsensus blandt Europa-Parlamentets medlemmer om Kommissionens henstilling.
Jeg har for det første en indsigelse imod formen, dvs. anvendelsen af en henstilling, af et instrument, der er kendt som "blød ret" inden for EU, for det er altid meget farligt, når vi husker på, at EU råder over egne lovgivningsinstrumenter, f.eks. det rammedirektiv, som fru Lévai foreslår.
For det andet har jeg en indsigelse imod formen. For på nuværende tidspunkt kan Kommissionens henstilling allerede have fået nogle uønskede virkninger for udformningen af markedet for intellektuel ejendomsret, der er underlagt visse oligopoler, dvs. de såkaldt "store", de vigtigste organisationer, der kontrollere radiospredningen.
Kommissionens henstilling kan føre til, at disse "store" trækker deres repertoirer tilbage fra det nuværende system med kollektive forvaltningsorganer, som gør det muligt at garantere rettighederne, og hvis dette skulle ske, ville resultatet blive, at de "mindre", dvs. de små organisationer til beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret, ikke ville kunne beskytte de intellektuelle rettigheder.
På kulturområdet, nærmere bestemt musikområdet, er det vigtigste ikke markedet, men derimod musikproduktionen. Kulturen i hvert af de lande, som udgør Europas befolkninger.
Det drejer sig ikke om at skabe ét stort marked, for på et sådan stort marked ender man med at anvende den såkaldte Gresham-lov, i henhold til hvilken de dårlige mønter fortrænger de gode. Vi er altså ved at nå en situation, hvor et fuldstændigt harmoniseret marked, med nogle enkelte "store" eller meget vigtige organisationer, ender med at monopolisere markedet og pålægger ophavsmændene deres betingelser, og kort sagt hindrer, at der finder intellektuel frembringelse sted i EU.
Vi støtter derfor fru Lévais betænkning og hr. Mavrommatis' udtalelse, og vi mener ikke, at det på nuværende tidspunkt er hensigtsmæssigt at vedtage nogle af ændringsforslagene til disse betænkninger.
Toine Manders
Hr. formand! Jeg taler her som skyggeordfører i Retsudvalget på ALDE-Gruppens vegne. Vi støtter i store træk Lévai-betænkningen, således som den er godkendt. Vi vil dog gerne tilføje noget, fordi henstillingen har til formål at bryde forvaltningsselskabers monopoler og gøre dem mere gennemsigtige ved hjælp af den kontrol, som bør føres med dem.
Kompromisændringsforslagene viser utilstrækkeligheder og er nogle steder utydelige eller inkonsekvente og begrænser endda anvendelsesområdet. Vores ændringsforslag, som vi stemmer om i morgen, udgør et supplement til den godkendte betænkning, og de har til formål at gøre det lettere at bryde monopolerne, at gøre markedet mere gennemsigtigt og alligevel at sikre, at det bliver gennemførligt, og at forfatterne og rettighedshaverne får ret og kan inkassere deres vederlag.
I ændringsforslag 5 anmoder vi medlemsstaterne om jævnligt at indlede en offentlig udbudsprocedure for at opretholde presset på forvaltningsselskabernes monopoler. Disse monopoler er ikke i sig selv et problem, men i øjeblikket er der overhovedet ingen kontrol. En undersøgelse foretaget af den nederlandske konkurrencemyndighed viser, at der er forskellige udgangspunkter i de forskellige lande. Eftersom det er monopolstillinger, er der ikke mulighed for kontrol. Dermed kan det ikke fastslås, om der kræves urimelige vederlag, og om der er urimelige offentlige udgifter. Alligevel bør dette være muligt. Jeg håber, at det lykkes takket være de ændringsforslag, som vi har stillet.
Dernæst vil vi gennem vores ændringsforslag forsøge at udvide anvendelsesområdet. Når vi taler om transmission via internet, iPods osv., falder f.eks. radio- og tv-udsendelser ind under kopiering af udsendelser, hvilket nu begrænses. Det vil vi genindføre for at komme så tæt på Kommissionens oprindelige forslag som muligt. Nu er der i vores øjne i for høj grad lyttet til forvaltningsselskaberne og for lidt til rettighedshaverne og forfatterne.
Marek Aleksander Czarnecki
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Vi drøfter i dag et vanskeligt og kontroversielt emne.
I forbindelse med behandlingen af det fælles problem, der er forbundet med grænseoverskridende forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder i tilknytning til lovlige musiktjenester på nettet, har jeg bemærket Parlamentets manglende formelle involvering. Det er efter min opfattelse helt urimeligt, da spørgsmålet allerede blev rejst i beslutningen af 15. januar 2004. Jeg har endvidere bemærket manglen på høringer om den fremtidige regulering på området. Det er vanskeligt at regulere den retlige situation for en særlig sektor uden at kende de involveredes synspunkter.
Kommissionens henstilling er kun rettet imod regulering af onlinesalg af musikoptagelser. På grund af den upræcise formulering i henstillingen kan bestemmelserne imidlertid også finde anvendelse på andre onlinetjenester, f.eks. tv- og radiotjenester. Førnævnte upræcise formulering kan skabe usikkerhed, hvad angår anvendelsen af forskellige ordninger i forbindelse med iværksættelse af retslig prøvelse. Alle disse forhold kan medføre manglende retlig sikkerhed med ødelæggende virkning, især for tv- og radiotjenester på nettet.
Der er endvidere risiko for, at rettighedshavere, der opfylder kravene i førnævnte henstilling i relation til deres interaktive onlinerettigheder, vil forhindre lokal kollektiv forvaltning af ophavsret i at drage fordel af andre rettigheder som f.eks. rettigheder i relation til tv- og radioudsendelser og dermed forhindre brugerne i at opnå brugerrettigheder for et bredere og mere diversificeret repertoire fra samme kollektive forvaltning af ophavsret.
Rettighedshavere bør have samme mulighed for at drage fordel af beskyttelsen af ophavsret og beslægtede rettigheder i hele gyldighedsperioden, uanset hvor disse rettigheder er etableret - og uanset landegrænser eller anvendelsesmåder. Der bør derfor oprettes en grænseoverskridende licensordning. Det vil sikre større retlig beskyttelse for kommercielle brugere i relation til deres aktiviteter, støtte udviklingen af lovlige onlinetjenester og samtidig øge strømmen af indtægter for rettighedshavere.
Retten til at yde grænseoverskridende kollektive forvaltningstjenester betyder, at rettighedshavere har frit valg i forhold til organer til kollektiv forvaltning af ophavsret i EU, som er af afgørende betydning for ydelsen af lovlige musiktjenester på nettet. Denne ret omfatter muligheden for at overdrage rettigheder til et andet rettighedsorgan for kollektiv forvaltning af ophavsret eller overføre alle eller nogle af onlinerettighederne, uanset hvilket EU-land det drejer sig om.
Jeg er af den opfattelse, at øget - men også kontrolleret - konkurrence på området for kollektiv forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder i tilknytning til musiktjenester på nettet kan være gavnlig for alle. I henhold til udtalelsen fra Kultur- og Uddannelsesudvalget kan større konkurrence endvidere tjene til at støtte kulturel mangfoldighed, men kun med tilstedeværelsen af retfærdige principper og gennemsigtighed.
Eva Lichtenberger
Hr. formand, mine damer og herrer! Det her handler ikke kun om konkurrence på et ophøjet plan eller kunstnernes frie valg eller om mangler i systemet af forvaltningsselskaber, det handler helt klart om mangfoldighed, om at reducere markedet til masseproduktion og om at bevare mangfoldigheden som en europæisk kvalitet.
Jo, der er mangler, og de skal udbedres, men jeg tror ikke, at det på nogen måde er muligt at gøre det på den måde, som Kommissionen har gjort. Denne betænkning har givet anledning til en del aktivitet blandt lobbyisterne. Vi har modtaget masser af breve. De har bestemt også modtaget nogle, f.eks. fra Writers and Composers for Choice, men når man læser dette brev og kigger på underskrifterne, kan man ikke være sikker på, at alle kunstnere virkelig ved, hvad det er, de angiveligt har skrevet under på. Jeg kender nogen, hvis navne optræder på denne liste, men som ikke havde den fjerneste idé om, at deres navne blev benyttet af en organisation i et sådant brev. Det kaster et dårligt lys over en række forvaltningsselskabers bestræbelser, som ønsker at skabe et monopol for sig selv.
Daniel Strož
Hr. formand, mine damer og herrer! Kommissionens tilgang, som har resulteret i henstillingen om grænseoverskridende kollektiv forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder i tilknytning til lovlige musiktjenester på nettet, er desværre yderligere bevis på den uacceptable og faktisk også helt unødvendige omgåelse af den demokratiske beslutningsproces i forhold til Europa-Parlamentets rolle. Jeg ønsker at fremhæve en række punkter i betænkningen, som jeg i store træk bifalder, og som jeg ønsker at takke ordføreren og dennes samarbejdspartnere for. Jeg ønsker især at fremhæve nødvendigheden af at behandle alle rettighedshavere lige og nødvendigheden af at beskytte aftaleordningen og det frie licensvalg samt højere beskyttelsesniveauer for rettighedshaverne.
Hvad angår spørgsmålet om fremtidig konkurrence skal der fokuseres på det eventuelle misbrug af monopoler i relation til kollektiv forvaltning af forfatteres rettigheder. Jo mere vi taler om økonomisk konkurrence for alle intellektuelle ejendomsrettigheder, jo mere vigtigt er det at regulere og kontrollere denne konkurrence. Jeg ønsker at fremhæve dette forhold, da bestemmelser, som har til formål at beskytte økonomisk konkurrence på området for intellektuelle rettigheder, har fundet anvendelse i overvældende grad, og da konkurrence i mange tilfælde sættes over udøvelsen af disse rettigheder.
Jens-Peter Bonde
for IND/DEM-Gruppen. - Hr. formand! Tak til fru Lévai for det gode samarbejde om betænkningen. Tak til EUobserver for den gode konference om kreative rettigheder. Tak til Pia Raug, fordi hun ikke bare gav op, men overbeviste de fleste af os.
For et år siden stod kulturen til at tabe til markedet. Folk i Kommissionen blev brugt af multinationale selskaber til at gennemføre et stykke såkaldt blød lovgivning, som aldrig kunne passere folkevalgte. I morgen får vi et stort flertal for alsidig kultur. Så vil Kommissionen trække truslerne om retssager mod rettighedsforvalterne tilbage og arkivere meddelelsen om musikmarkedet. Lyt så til forfattere, komponister og brugere! Start på en frisk med et forslag til direktiv, som også vi i Europa-Parlamentet er med til at forhandle!
Her vil det store flertal af medlemmer sikre et alsidigt musikudbud. Vi går aldrig med til at lade udbuddet bestemme af nogle få multinationale selskaber. Vi vil også sikre, at de mindre synlige kunstnere kan finde deres publikum. Vi vil som forbrugere ikke nøjes med populær musik fra de største lande. Vi vil heller ikke lade de multinationales venner i Kommissionen ekspropriere KODA og andre ophavsretsselskaber, som hver dag gør et stort arbejde for tilgængelighed og ligebehandling af både bred og smal musik.
Alle brugere kan i dag nøjes med én kontrakt med ét agentur, som så afregner med de andre. Systemet er grundlæggende godt, men kræver nogle steder mere administrativ åbenhed. Som musikbrugere vil vi gerne betale en fair pris til forfattere og komponister, men så lidt som muligt til bureaukrati og multinationale giganter. Lévai-betænkningen er balanceret - den gør Parlamentet ære.
Vasco Graça Moura
(PT) Hr. formand! Jeg vil gerne indledningsvist sige, at jeg er medlem af Sociedade Portuguesa de Autores (den portugisiske forfatterforening), den kollektive rettighedsforvalter på dette område.
Vi bør vedtage fru Lévais betænkning og hr. Mavrommatis' udtalelse. At forfattere og komponister frit kan vælge, hvilken kollektiv rettighedsforvalter de ønsker at blive repræsenteret af, er et lige så fundamentalt princip som forbuddet mod, at de såkaldte store forlæggere indgår eneretsaftaler med de kollektive rettighedsforvaltere.
Den rettighed, som en stor forlægger overdrager en rettighedsforvalter, bør også kunne overdrages en hvilket som helst anden rettighedsforvalter, og en sådan rettighed bør kun omfatte centralisering af licenser til multinationale virksomheder, idet de lokale rettighedsforvaltere skal tage sig af licenser til nationale virksomheder.
Verdensrepertoirets tilgængelighed bør bevares ved, at der kan erhverves licenser hos enhver kollektiv rettighedsforvalter, og det er derfor, som det siges i betænkningen, altafgørende, at enhver form for aftaler mellem store rettighedshavere og kollektive rettighedsforvaltere om eneret til direkte opkrævning af afgifter i alle medlemsstaterne forbydes, da dette vil medføre en hurtig udslettelse af nationale rettighedsforvaltere.
Nettet af nationale kollektive rettighedsforvaltere bør bevares, så de alle har adgang til verdensrepertoiret, og det bør gøres alt for at sikre den kulturelle mangfoldighed med den uundværlige indsats, som disse rettighedsforvaltere yder i deres lande.
Når det er sagt, er det temmelig bizart, at man har ment, at en henstilling fra Kommissionen skulle være den rette måde at behandle spørgsmålet om de kollektive rettighedshavere på, når nu Kommissionen endnu ikke rigtig ved, hvordan forholdene er, som vi her kan forstå på kommissæren.
Forhåbentlig vil Kommissionen tage hensyn til den opfordring, der findes i et af betænkningens punkter, om at udarbejde et direktivforslag, da de interesser, der står på spil, tilsiger, at en sådant forslag bør forelægges hurtigst muligt.
Diana Wallis
Hr. formand, hr. kommissær! Jeg vil gerne takke fru Lévai for hendes betænkning og for det hårde arbejde, hun har lavet, men sikke en skam at Parlamentet var nødt til at gribe fat i denne betænkning for ikke at gå glip af den. Jeg vil gerne tilslutte mig det kor af stemmer, der allerede har beklaget sig over fremgangsmåden, over den valgte metode. Kommissionen har ret til at vælge en henstilling, men det er et politisk valg, der har to følgevirkninger:
For det første, inden for et område som dette kan brugen af blød lovgivning desværre være årsag til usikkerhed, manglende juridisk klarhed, men vigtigere er det, at det omgår Parlamentet. Det omgår demokratiet. Det kan ikke være acceptabelt, og jeg tror, det er vores væsentligste klagepunkt, ikke så meget indholdet, men den måde, det er gjort på i et forsøg på at omgå lovgiveren. For mig virker det endnu mere alarmerende efter at have siddet i Parlamentet i foregående valgperiode, hvor vi havde en kollega, Mercedes Echerer, som brugte måneder, sågar år, på at arbejde på en initiativbetænkning inden for dette område. Parlamentets interesse for og engagement i dette emne var velkendt, så at opleve, at vi vender tilbage og kun får præsenteret en henstilling med alle dens vanskeligheder, fejl og uoverensstemmelser, det er bare ikke godt nok. Jeg beklager, at jeg ikke har talt om indholdet, men fremgangsmåden ligger mig mere på sinde.
Jacques Toubon
(FR) Hr. formand! Jeg vil gerne takke fru Lévail og hr. Mavrommatis for deres fremragende forslag.
Denne betænkning kommer på det rette tidspunkt, for der sættes i øjeblikket spørgsmålstegn ved intellektuel og kunstnerisk ejendomsret i EU. På et udmærket legitimt grundlag, nemlig den teknologiske revolution, som grundlæggende ændrer den måde, hvorpå vi har adgang til kunstnerisk materiale og kulturværdier, har Kommissionen i nogle måneder foreslået at reducere betalingen til forfattere, komponister, kunstnere og alle rettighedshavere generelt. Den støtter fuldt ud fabrikanternes og forbrugernes holdning om, at udbredelse via internettet kan være gratis.
Jeg fordømmer denne blindgyde, denne illusion om gratis internettjenester. Hvis komponisterne og kunstnerne ikke længere betales gennem ophavsrettigheder og beslægtede rettigheder, vil der en dag ikke længere skabes noget nyt, ingen ny musik, ingen nye film. Hvad vil man da lægge ud på nettet?
Vi var i stand til at standse Kommissionens udkast til henstilling, som var et angreb på vederlagsordningen for privatkopiering, men det er stadig på tegnebrættet.
Vi har i de enkelte lande gennemført direktivet fra 2001 og beskyttet rettighedshavernes stilling. Kommissæren for konkurrence har besluttet at sætte en stopper for territorialitetsprincippet for nationale virksomheder til kollektiv forvaltning af ophavsrettigheder. Henstillingen om grænseoverskridende, kollektiv forvaltning af ophavsrettigheder og beslægtede rettigheder til musik på nettet falder ind under det samme farlige koncept. Det har også fået skadelige konsekvenser, eftersom tyske og britiske selskaber har oprettet et fælles selskab, som en meget stor pladeproducent har overdraget eneretten til sit internationale katalog til.
Fru Lévai har derfor ret, når hun anfægter Kommissionens forslag, som snarere beror på en utilstrækkelig høringsproces. Hendes forslag, som beskytter lokale repertoirer, forekommer os imidlertid at være lidt for fordelagtigt for distributørerne og indeholder dermed en risiko for dumping til skade for rettighedshaverne. Jeg håber imidlertid, at betænkningen i sin nuværende form vedtages, således at Kommissionen ved, at på meget følsomme områder nægter Parlamentet at se europæisk lovgivning undslippe lovgiveren, og ønsker det, at alle synspunkter tages i betragtning uden forudindtagethed. Det er også det, der forstås ved kulturel diversitet.
Klaus-Heiner Lehne
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Ligesom fru Wallis kan jeg også huske den seneste parlamentssamling, for Parlamentet har altid haft sine problemer med forvaltningsselskaberne. Jeg henviser til Echerer-betænkningen, hvori vi krævede en konkret lovgivning fra Kommissionen vedrørende gennemskuelighed og regulering af forvaltningsselskaberne, jeg henviser til Zimmerling-betænkningen, hvor det også spillede en rolle, og jeg henviser til drøftelserne om direktiv om ophavsret i informationssamfundet.
Derfor er det fuldstændig rigtigt, at Kommissionen gør sig tanker om, hvordan man skal håndtere dette problem, for på lang sigt er det uholdbart, at vi har 27 monopoler og ikke noget indre marked. Men vi ønsker heller ikke, at disse 27 monopoler bliver erstattet af nogle få oligopoler, hvilket blev meget klart under drøftelserne i udvalget.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at præcisere, at forvaltningsselskaber ikke er til for deres egen skyld, de er en slags nødvendigt onde. De er der, hvor der er behov for dem som melleminstans mellem dem, der skaber produktet, og dem, der bruger det. Hvor dette ikke er påkrævet - og en sådan situation kan også tænkes - er der ikke behov for forvaltningsselskaber.
Den erkendelse, som jeg er nået frem til efter mange diskussioner og høringer - og ikke mindst efter virksomhedernes lobbyvirksomhed - er, at sagen er langt mere kompliceret, end vi oprindeligt troede. Mange interessenter har ændret holdning i løbet af processen. De store forvaltningsselskaber besluttede sig pludselig for at være for liberalisering, fordi de så muligheder på markedet for at udgøre et oligopol, og mange brugere ændrede pludselig mening og var imod en fuldstændig liberalisering, fordi de så flere ulemper end fordele for sig selv.
Her er der ganske enkelt behov for et meget omhyggeligt udarbejdet lovgivningsforslag. Det er indlysende, at vi må gøre noget ved det, at det ikke kan fortsætte som hidtil. Men vi forventer, at Kommissionen fremkommer med et konkret lovgivningsforslag, og at vi så kan tage fat på det med alle de muligheder, som de parlamentariske drøftelser rummer. Det er det afgørende budskab, som udgår fra denne betænkning, og det er også det, vi forventer af Kommissionen.
Tak til ordføreren og skyggeordførerne.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 12.00.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Bruno Gollnisch 
Med hensyn til fremme af musiktjenester på nettet i EU er vi enige med Kommissionen i, at udviklingen af disse tjenester er afhængig af en ændring af systemerne til kollektiv forvaltning og af tildelingen af ophavsretslicenser på fællesskabsplan. Forbedringerne er blevet nødvendige, fordi der er opstået nye tjenester som internetradio, streaming og downloadtjenester, som der skal betales et gebyr for. Manglen på en ophavsretslicens i EU har været en af de ting, der har hindret nye internetbaserede musiktjenester i at nå deres fulde potentiale.
EU-institutionerne skal imidlertid være forsigtige, når de lovgiver om kollektive forvaltningssystemer, som er særdeles komplekse. De bør især holde nøje øje med misbrug af et system, hvor rettighedshavernes frihed til at vælge et administrationsselskab inden for EU ville medføre en koncentration af rettigheder og underminere den kulturelle forskellighed.
I den forbindelse støtter vi de fleste af ordførerens kommentarer samt idéen om, at en rettighedsforvalter skal godkendes til at forsyne erhvervsbrugere med en fælleseuropæisk multirepertoirelicens i forbindelse med anvendelse af musikrepertoirer på nettet i hele EU.
Andrzej Jan Szejna
skriftlig. - (PL) Hr. formand! Jeg vil starte med at takke ordføreren, fru Lévai, og lykønske hende med betænkningen om Europa-Parlamentets beslutningsforslag, som vi drøfter i dag. De tekniske fremskridt og udviklingen af vores civilisation har skabt en ny generation af grænseoverskridende erhvervsbrugere af ophavsret. Den nye generation omfatter leverandører af musiktjenester på nettet. Det viser, hvordan markedet inden for ophavsret og beslægtede rettigheder udvikler sig, hvorved behovet for at tage initiativer på dette område yderligere bekræftes.
For at opnå en hensigtsmæssig udvikling af det europæiske musikmarked er det nødvendigt at foretage en undersøgelse af virkningen af flerlandelicenser og multirepertoirelicenser til onlinemusiktjenester på rettighedshavernes økonomiske og sociale situation. Det er endvidere vigtigt at sikre, at det europæiske marked for musiktjenester på nettet kan udvikle sig frit uden at påvirke den europæiske kulturelle mangfoldighed negativt.
Europa-Parlamentets beslutningsforslag fortjener vores støtte. Det er ikke desto mindre uhyre vigtigt, at Kommissionen foretager en dybtgående undersøgelse af dette problem. Resultaterne af undersøgelsen skal forelægges Europa-Parlamentet.
Derudover ønsker jeg at pointere, at vi i forbindelse med denne forhandling også skal tænke på, hvordan vi vil håndtere fremtidige behov som følge af grænseoverskridende kollektiv forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder.
