Maailma rahandussüsteemi olukord ja selle mõju Euroopa majandusele (arutelu) 
Juhataja
Järgmine teema on nõukogu ja komisjoni seisukohad olukorrast maailma finantssüsteemides ja selle mõjud Euroopa turgudele.
Jean-Pierre Jouyet
(ametis olev eesistuja). - (FR) Pr juhataja, volinik, daamid ja härrad, me oleme tunnistajaks ühe ajastu lõpule. Nagu me teame, muutub lähiaastatel maailma finantssektori nägu. Meil ei tule tegeleda mitte üksnes USA kriisiga, vaid ka rahvusvahelist finantssüsteemi mõjutava kriisiga, mis ei anna armu ühelegi maailma piirkonnale.
Mitmeid aastaid kritiseeriti finantssektori kasvavat tasakaalutust: paljude põhjendamatu avatus ohtudele, suhteline finantskontrolöride võimetus hoida kontrolli all kiiret üha keerukamate finantstoodete kasutuselevõttu ja nagu komisjon kahtlemata mainib, valitses maitse liigse ahnuse järele. Nüüd on selle tulemused käes. USA finantssektor on keset keerist ja USA võimud on sunnitud täieulatusliku kriisi ärahoidmiseks üha enam sekkuma. Euroopa ja ülejäänud maailm kogevad selle kriisi mõjusid, millist pole nähtud alates 1930. aastatest.
Prantsusmaa on eesisujariigina veendunud, et viimaste päevade sündmused muudavad tugeva ja ühendatud Euroopa loomise majandus- ja finantsareenil veelgi vajalikumaks. Esmalt peame me leidma kohe vastuse finantssegadusele. Euroopa Keskpanga majandus- ja rahaliidul on võimas keskpank, mis on suutnud tihedas koostöös teiste suuremate keskpankadega kiiresti, otsustavalt ja tõhusalt sekkuda, kui pinged on jõudnud haripunkti. See on märkimisväärne väärtus neil pöördelistel aegadel ja me peame kiitma Euroopa Keskpanga tegevust, kus ollakse valmis igas olukorras sekkuma.
Seistes silmitsi viimaste päevade segaduse süvenemisega on reguleerivad asutused enamikes liikmesriikides otsustanud sarnaselt USA võimudele, kehtestada keeld väärtpaberite katteta eelmüügile. See on hädaabinõu, kuid see on tervitatav kuna see aitab leevendada pingeid turgudel.
Hetkel ei kujuta me ette äsja USA föderaalvalitsuse poolt välja kuulutatud algatuse iseloomu laiaulatuslikul finantsettevõtete käes olnud "toksiliste” toodete tagasiostmisel ning hr Almunial oli selle suhtes öeldus õigus.
Liidu finantssüsteem jääb tervikuna jõuliseks ning seetõttu ei ole vajadust taolise meetme järele, kuid me peame olema valvel ning ühtegi asja ei tohi tühistada mingisuguse ideoloogia nimel. Päeva käsk on olla realistlik ja pragmaatiline. Vajadusel tuleb meil tegeleda võimalike süsteemsete ohtudega, kasutades meie käsutuses olevaid vahendeid.
Erakorraline sekkumine keskpankade ja reguleerivate asutuste poolt on vajalik, kuid kõik eksperdid tunnistavad, et nad ei saa oma jõududega kriisi lahendada. Eurooplased peavad seisma silmitsi oma kohustustega ja sekkuma teistes küsimusvaldkondades.
Me peame reageerima majanduse jahtumisele. See oli ühise Euroopa lähenemisviisi teema, mille võtsid omaks majandus- ja rahandusministrid mitteametlikul Nizza kohtumisel. Ministrid koos komisjoni ja Euroopa Keskpanga presidendiga otsustasid jätta automaatsed stabilisaatorid nendes liikmesriikides, kus on manööverdamisruuni, eelarveküsimustes vabalt toimima.
Ühtlasi kiideti heaks finantskava Euroopa VKEde jaoks, kus Euroopa Investeerimispank jagab alates praegusest kuni 2011. aastani välja 30 miljardit eurot, osutades sektorile märkimisväärset abi ja paradoksaalselt, vaatamata sellele, et Euroopa finantskriis on vähem avaldunud kui USAs, esineb siin reaalmajandusele sama palju ohte. Stabiilset finantssüsteemi ja jõulisi panku võib paluda piirata või tõsta laenukulusid vastavalt vajadusele, eriti VKEde puhul. Viimases osas on vaja rakendada otseseid meetmeid.
Meil tuleb reformida ka oma finantssüsteemi kahel põhijoonel: esiteks, kiired õiguslikud ja reguleerivad meetmed, taastamaks finantssüsteemi läbipaistvust ja panna finantsalal tegutsejad vastust andma. Seda silmas pidades näitasid 13. septembril 2008 ministrid üles oma otsusekindlust 2007. aastal vastu võetud juhiste rakendamise kiirendamisel, reageerimaks finantskriisi esimestele märkidele. Selles juhises käsitletakse nelja põhimeedet rahaliste raskustega tegelemisel: läbipaistvus, usaldatavusnormatiivid, varade hindamine ja turgude funktsioneerimine, hõlmates ka reitinguagentuure.
On aeg tegeleda reitinguagentuuride järelevalvega, panga juhtmehhanismide üle vaatamisega ja raamatupidamisstandardite kohandamisega, mis on vaieldamatult mänginud finantsareenil tsükliliselt varieeruvat rolli. See on Prantsusmaa kui eesistujariigi tõeline prioriteet ja me arutame seda järgmisel Euroopa Nõukogu istungil. Komisjoni liige kinnitab seda, kuid ma leian, et komisjon teeb peagi ettepaneku, et alates 2006. aastast kehtivaid direktiive omavahendite nõuetest tuleb muuta.
See on üks käesolevalt ettevalmistamisel olevaid meetmeid erinevates valdkondades finantsraskustega tegelemisel, mis loomulikult hõlmavad ka hiljutisi finantsstabiilsuse foorumil esitatud eelnõu soovitusi. Tean, et komisjon on suuteline neid ettepanekuid väga kiiresti päevakorda võtma ning me loodame, et parlament jõuab nõukoguga kokkuleppele esimesel lugemisel enne käesoleva ametiaja lõppu nende pakiliste ettepanekute küsimuses.
Komisjonilt loodetakse mõne nädala jooksul saada krediidiagentuure puudutav ettepanek. See järgiks vormilt 2008. aasta juuliks rahandusministrite nõukogu väljastatud palvet ja siinkohal loodan ka sellele, et parlament jõuaks selle ambitsioonika ettepaneku osas võimalikult ruttu kokkuleppeni.
Ühtlasi märgin rahuloluga, et võeti vastu otsus luua töörühm, mis vaataks läbi pankade ja kindlustusettevõtete usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvet teostatakse, võttes arvesse arengu tsüklilist iseloomu, seda eriti kapitali valdkonnas. Järgnema peaks ka kindlad meetmed.
Need on finantssektori reformi põhilised komponendid ning Euroopa finantskriisi läbi vaatamise edenedes kaasnevad nendega tõenäoselt teisedki algatused. Parlament peab etendama täit rolli sellel läbi vaatamisel ja eesistujamaa täheldab suure huviga hiljutist institutsiooni poolt tehtud panust. Pean eelkõige silmas riskifonde, mille kohta ütlevad mõned eksperdid, et need võivad osutuda kriisi järgmisteks ohvriteks. Ühtlasi mõtlen ma, nagu varem mainitud, raamatupidamisstandardite teemast, kuid ka palkadest finantssektoris, mille suhtes tuleb meil koheselt tegutseda.
On viga väita, nagu olen kuulnud mõningaid Euroopa juhte tegemas, et meil tuleb jätkata oma mittesekkumise põhimõtte rakendamisega ja regulatsioonid on ebavajalikud. See on enamatki veel kui viga: see on rünnak finantssüsteemi stabiilsusele, rünnak mõistusele. Olen siinkohal otsekohene: kui meil tuleb kaaluda riskifondide reguleerimist siis Euroopa Liit peab ka seda tegema. Meil tuleb mõelda riskide läbipaistvusest, reguleerivate asutuste järelevalvesuutlikkusest ja palkadest sellelaadsetes asutustes.
Teine põhiline lähenemisviis on finantsjärelevalve tugevdamine. Rahandusministrid tervitasid Euroopa reguleerivate asutuste komisjonide kokkulepet 2012. aastaks Euroopa pankade kaudu järelevalveasutustele andmeedastuse nõuete kooskõlastamisest. Need on esimesed märkimisväärsed tulemused, kuid ka teised peavad neid järgima ja ministrid on nõustunud jätkama oma jõupingutusi seire ja finantsasutuste järelevalve koordineerimise parandamisel. Eesistujariik on valmis tegema parlamendiga koostööd ja komisjon tugevdama oma olemuselt üha enam piiriülese iseloomuga rühmade üle teostatava järelevalve integreeritust ja usaldatavuse seiret. Liit vajab tõhusamat ja integreeritumat järelevalvesüsteemi selleks, et olla finantskriisiga toime tulekuks paremini ette valmistatud.
Daamid ja härrad, Prantsusmaa on Euroopa Liidu nõukogu eesistujariik suurte segaduste ajal. Neis rasketes oludes oleme täiesti teadlikud oma kohustustest. On saabunud aeg võtta vastu meie finantssüsteemi korraldamist puudutavad olulised otsused, selle kohast Euroopa majanduses ja selle rollist, milleks peaks jääma ettevõtete ja üksikisikute rahastamine.
Liit ei ole need viimased kuud istunud käed rüpes. Eesistujariik võib seega toetuda tehtud järeldustele ja selles valdkonnas komisjoni teostatud tööle kui ka mitmete ekspertide tööle, s.h hr Ricolile Prantsusmaal.
Oktoobri Euroopa Nõukogu istung pakub võimalust panna Euroopa tasemel paika ranged suunised: see ongi meie eesmärk. On ilmne, et Euroopa ei peaks üksi tegutsema. Tuleb olla ennetav ja õhutama värskele rahvusvahelisele koostööle nagu president Sarkozy ütles eile Ühinenud Rahvaste Organisatsioonis. Ühtlasi teeme ettepaneku pidada rahvusvaheline koosolek enne aasta lõppu, kus osaleks G8 ja nende reguleerivad finantsasutused. Meie eesmärk on aidata luua esimesi põhimõtteid ja uusi ühiseid rahvusvahelisi määrusi rahvusvahelise finantssüsteemi üle vaatamiseks.
Euroopa Liit näitab sellelaadse algatuse kaudu seda, millist tähtsust omistatakse uuele tasakaalustatud maailma juhtimisele. Euroopas ja rahvusvaheliselt peaks käsitletama lühiajalisi, keskmisi ja pikaajalisi perspektiive. Lühiajalises perspektiivis vajame erakorralisi meetmeid; keskmises perspektiivis meie õigusaktide ülevaatamist, ja pikemas perspektiivis põhjalikumat majandusmudeli rolli uurimist arengu ja tööhõive seisukohalt ja struktuuriliste reformidega jätkamist, mis jäävad oluliseks.
Sellega lõpetan tänaseks selle info edastamise, mida soovisin teiega jagada.
Joaquín Almunia
komisjoni liige. - Pr juhataja, see sündmuste jada finantsturgudel, mille tunnistajaks me viimase aasta jooksul ja eriti viimastel päevadel oleme olnud, on sellise ulatusega, et ületab kõik, mida oleme oma eluajal kogenud. Paljud usuvad, ja ma kaldun nendega nõustuma, et see käivitab tähtsad muudatused rahvusvahelise finantssüsteemi toimimises.
Alates kriisi puhkemisest 2007. aasta augustis, on avalikuks tulnud kahjud ületanud kokku üle 500 miljardi dollari, mis on võrdne näiteks Rootsi aastase SKPga. Paraku peetakse lõplikku arvnäitajat veelgi suuremaks.
Avalikustatud kahjude suurenemine USAs viimaste nädalate jooksul ja sellele järgnev investorite usalduse kahanemine on viinud paljud peamised finantseerimisasutused kokkuvarisemise äärele. Juhtudel, kus neist asutustest ühe kokku varisemine tähendaks ohtu kogu süsteemile, on tarvis erakorralisi päästeoperatsioone.
Mõningad neist päästeoperatsioonidest ilmnevad riigi sekkumisena nagu see, mille USA riigikassa ja föderaalreserv tegi vältimaks maailma suurima kindlustusettevõtte AIG pankrotti või hüpoteegi finantsistide nagu Fannie Mae ja Freddie Mac pankrotti, mis üheskoos moodustavad poole USA hüpoteekidest.
Teised võtsid eraettevõtete ülevõtmisest eeskuju, näiteks Ameerika Pank ostis investeerimispanga Merrill Lynch.
Teistel juhtudel, nagu investeerimispanga Lehman Brothers'i ja peaaegu paari tosina USA piirkondliku panga puhul, oli pankroti väljakuulutamine ainus valik. Lühidalt öeldes oleme olnud tunnistajaks ebatavalistele muutustele USA pangandusmaastikul.
Sellest tulenevalt oleme jõudnud punkti, kus USA finantssüsteem seisab silmitsi märkimisväärse usaldusprobleemiga. Sellega seoses ei ole massiline väljaostmine enam USA võimudele sobiv lahendus. Kiiresti on tarvis leida süsteemne lahendus.
Lühiajalises perspektiivis vajame vastust, mis taastaks usalduse ja stabiliseeriks turud.
Riigikassa sekretär Paulsoni poolt eelmisel nädalal USAs välja kuulutatud kava on hea algatus. Kokkuvõttes teeb USA riigikassa sekretär ettepaneku luua riiklik fond, mis kõrvaldaks pankade bilansist mittelikviidsed varad - need hüpoteegiga seotud aktsiad, mis on praeguse probleemi põhjuseks. Nende kõrvaldamine süsteemist aitaks vähendada ebakindlust ja turul keskenduda taas põhilisele. Kui soovime, et kõik õnnestuks, siis tuleb selle ettepaneku detailid korralikult ja kiiresti selgeks teha.
Peaks mainima, et me räägime USA kavast, mis on kohandatud vastavalt olukorrale USAs, kust, meenutagem, sai see kriis alguse ja kus finantssektor on kõige tugevamini kahjustatud. Meil kõigil tuleb analüüsida, miks selline asi juhtus. Meil kõigil tuleb tagajärgedega toime tulla ja käesolevale olukorrale reageerida.
Selle tegemiseks on meil tarvis esmalt mõista, kuidas me selleni jõudsime. Praeguse keerulise aja juured peituvad tasakaalustamata globaalses maailma majanduses, mis lõi liigselt likviidse keskkonna ja viletsa riskihinnangu.
Globaalsete finantsturgude omavaheline seotus, kõrge laenukapitali tase ja innovaatiliste ja keerukate finantstehnikate ja vahendite kasutamine, millest tarbija vaid vaevu aru sai, tingisid nende riskide leviku üle rahvusvahelise finantssüsteemi niivõrd suures ulatuses.
On selge, et turu osalejad, aga ka reguleerivad ja järelevalvet teostavad asutused ei suutnud korralikult mõista selle olukorra ohte ning seetõttu ei suutnud ära hoida tagajärgi.
Tõsi on, et neil kuudel, mil toimus kriisi puhkemine, hoiatasid IMF, Euroopa Keskpank ja teiste seas ka komisjon, peidetud ohtude eest. Me teadsime, et olukord ei kesta, kuid see, mida keegi ei teadnud ega oleks osanudki ennustada, oli see, kuidas, millal ja kui jõuliselt see kriis puhkeb ja et ta suurendab hüpoteegisektoris peamisi täitmatajätmisi.
Nüüd näeme, kuidas viimaste aastate protsess pöördub ja finantssüsteem maadleb sellest tuleneva vajadusega laenukapitali kasutamisest hoiduda. Seoses äärmiselt suure laenukapitali kasutamise mahuga ja riskide vaheliste seoste ulatusega on see soodustuste vähendamise protsess osutunud eriti valuliseks. Läbipaistvuse puudumine süsteemis ja järelevalve teostajate võimetus panna olukorrast kokku täpne ja täielik pilt on viinud dramaatilise usalduse languseni.
Finantssektor on kõige tugevamini mõjutatud, kuna närvilisus pankade seas on muutnud pankadevahelisel krediiditurul likviidsuse väiksemaks.
Mitmed peamised krediiditurud on häiritud ja hiljuti leidis investorite hulgas aset uus liikumine kvaliteedi suunas, millega kaasnes võlakirja tootluse ja suhteliselt riskantsete investeeringute tootluse kriteeriumi jaotuse laienemine.
Tänu sellele nihkele ja keskpankade, koordineeritud sekkumisele, milles asjakohast rolli omab Euroopa Keskpank, on meil õnnestunud vältida tõsist likviidsuse puudujääki. Sellegipoolest on pangad endiselt surve all. Usalduskriis on kutsunud esile hindade langemise, survestades ka pankade bilanssi. Koos pankade vahelise turu olukorraga seisavad pangad silmitsi taaskapitaliseerimise raskustega.
Olukord, millega me oleme silmitsi siin Euroopas, ei ole nii pakiline ja liikmesriigid ei pea käesoleval hetkel USA-stiilis kava vajalikuks.
Keskmise pikkusega perspektiivist lähtuvalt on ilmne, et meil on tarvis laialdasemat struktuurilist lahendust. Viimased sündmused finantsturgudel on muutnud selgeks, et praegust reguleerimis- ja järelevalvemudelit tuleks uuendada.
Lühiajalisest perspektiivist lähtuvalt on vaja kiiresti suunduda käesoleva raamistiku nõrkustega tegelema ja selles osas - nõustun siinkohal täielikult nõukogu seisukohaga - sisaldavad ECOFINi juhised regulatoorsetest tegevustest, samuti ka finantsstabiilsuse foorumi soovitused kõiki vajalikke elemente. Teadaolevalt sisaldab see konkreetseid algatusi investoritele, turgudele ja reguleerivatele asutustele läbipaistvuse suurendamise kohta, üle vaadatud kapitalinõuded pangandusrühmadele ja selgitused reitinguagentuuride rollist.
Töö komisjonis edeneb ning peagi, järgmisel nädalal, tuleb komisjon välja kapitalinõuete direktiivi läbivaatamisettepanekuga ning uue seadusandlusega reitinguagentuuride kohta, loodetavasti enne oktoobri lõppu. Arvestades viimaste arengusuundadega on tõenäoline, et meil on vaja uurida ka muid esile kerkinud teemasid.
Me jätkame arutelu sellest, mida veel tuleks teha parema finantsstabiilsuse tagamiseks ja selle kriisi põhjuste ja tagajärgede muutmiseks ning siinkohal jagan täielikult avaldusi, mida nõukogu eesistujariik jagas.
Lõpuks lubage käsitleda finantssektori kriisi mõju majandusele - reaalmajandusele. Pole kahtlustki, et finantssektoris toimunud sündmused kahjustavad reaalmajandust. Need mõjud on liidetud kerkivate nafta ja muude kaupade hindade inflatsioonsurvega ning tõsiste majutusturu puudujääkidega mõningates liikmesriikides. See kombinatsioon on avaldanud majandustegevusele otsest mõju kõrgemate maksude ja negatiivsete rikkusmõjude kaudu ning kaudselt majandusliku kindluse järsu õõnestamise kaudu. Selle tulemus oli sisenõudluse pidurdumine, mil välisnõudlus on hääbumas.
Juhtivad majandustegevuse näitajad osutavad märgatavale kasvumomendi aeglustumisele nii ELis kui ka eurotsoonis. Selle foonil muudeti SKP kasvu sel aastal märkimisväärselt viimastes vaheennustustes, kus see langes ELis 1,4 %-le ja eurotsoonis 1,3 %-le. Samas on inflatsiooni ennustuste üle vaatamisel leitud see olevat ELis 3,8 % tasemel ja eurotsoonis 3,6 % tasemel. Kuid inflatsioon võib olla pöördepunktis, sest mineviku energia ja toiduhindade kasvu mõju hääbub aegamisi lähikuudel. Seda võib omakorda võimendada edasine alanevas suunas nafta ja teiste toodete hinnas korrektuur, kuigi eks seda ole tulevikus näha.
Üldkokkuvõttes jääb majandusolukord ja olukorra väljavaated ebakindlaks. Ohud sellele kasvu väljavaatele jäävad ebameeldivate külgede hulka, samas kui ohud inflatsioonile on positiivsete külgede hulgas. Selline ebakindlus on isegi suurem järgmise aasta majandusarengu suhtes, kuid me eeldame, et kasv nii ELis kui ka eurotsoonis jääb järgmisel aastal suhtelisel väikeseks.
Kuidas peaks me sellisele majanduse jahtumisele reageerima? Parim vastus on kasutada ära kõik käepärased poliitilised vahendid.
Esiteks, eelarvepoliitikas tuleb meil säilitada oma seotus rahandusdistsipliiniga ja stabiilsuse ja kasvu pakti määrustega, lastes samas automaatsetel stabiliseerijatel oma rolli mängida. Selles osas osutub 2005. aasta pakti reformimine äärmiselt kasulikuks.
Teiseks, on selge pühendumus struktuurireformi rakendamisele, nagu on määratletud Lissaboni strateegia ja riiklike reformikavade raames, oluline tarbija ja investori usalduse tõstmisel lühiajalises perspektiivis ja pikemas perspektiivis meie majanduse paindlikkuse ja dünaamilisuse parandamisel. Sellega seoses on eriti väärtuslikud jaemüügi ja energiaturgude konkurentsi tugevdamise meetmed ning meie tööturgude toimimise parandamine.
Lõpuks, paranduste tegemise vajadus finantsturgude reguleerimisel ja ECOFINi juhiste eesmärkide täitmine, nagu olen eelnevalt rõhutanud, on pakilisem kui eales varem. Tõhusa ja kiire lahenduse leidmiseks rasketele väljakutsetele, millega me silmitsi seisame, võib kuluda pikk tee, et taastada usaldust loodetust kiiremini ja piiramata meie majandusele tehtud kahju.
Neist poliitikavaldkondadest igas oleks meie tegevus tõhusam ja efektiivsem kui me koordineeriks neid eurotsooni ja Euroopa Liidu tasandil.
Paratamatult peame saama üle liikmesriikide vastumeelsusest ühises tegevuses kokku leppimisel, kuigi eelmisel mitteametlikul ECOFINi kohtumisel Nizzas jõudsime me üksmeelele selles osas, millega tuleks sügavamalt tegeleda ja mida arendada.
Euroopa riigid seisavad silmitsi ühiste väljakutsetega. Me saame neist kõige tõhusamalt üle üheskoos ühiste lahenduste leidmise nimel töötades. Selles valdkonnas on majandus- ja rahandusliit suur väärtus ning me peaks kasutama ära neid võimalusi, mida see pakub koordineerimise tugevdamiseks meie EMU@10 raportis ja teatises eelmisel mail soovitatud punktides.
Ometi ilmneb sündmustest, et Euroopa-sisesest tegevusest ei piisa globaalsetele väljakutsetele vastu seismiseks. Meil tuleb tugevdada ühist välistegevust finantsstabiilsuse foorumil, Baseli komitees, G7s kui ka pühendades rohkem tähelepanu rahvusvahelise rahandusfondi tulevikurollile.
Vaadates tulevikku, tuleb meil mõelda sellistest elutähtsatest asjadest nagu see, kuidas suudame tulevikus kujundada oma finantssüsteemi ja globaalset juhtimist ning sellest, milline on Euroopa Liidu roll selles küsimuses. Euroopa võib olla globaalset koordineerimist tagant tõukavaks tugevdavaks jõuks ning sel tuleb võtta rahvusvahelistes kõnelustes vastavas valdkonnas juhtiv roll ning neist esimeseks teostamiseks on tarvis, et Euroopa riigid töötaks ühiselt, olles ühel meelel seesmiste lahenduste suhtes.
Alexander Radwan
PPE-DE fraktsiooni nimel. - (DE) Pr juhataja, hr ametis olev eesistuja, volinik, daamid ja härrad, olles kuulnud äsja voliniku seisukohavõttu, tundus justkui ma oleks valesse filmi sattunud. Ta rõhutas korduvalt kiiresti tegutsemise vajadust. Tegelikult on ainus asi, mis on viimastel nädalatel, kuudel ja aastatel kiiresti liikunud turg, mida on sageli meie korrapärastel debattidel siin ka räägitud. Tegelikkus on selline, et turg reguleeris investeerimispankade probleemi omapäi väga kiiresti. Me ei olnud võimelised kiiresti reageerima.
"Kiire” ei ole kohe kindlasti see sõna, mida me saaks kasutada vaadates nõukogu, eelkõige komisjonist lähtuvalt. Nüüd on ameeriklased palunud meil lahkesti oma osa maksta. Ma ei soovi siinkohal seda kommenteerida. Käesoleval etapil piisab sellest, kui jälgida arengusuundi. Kuid see, mida ma nõukogult eeldaksin - kuigi kui asi puudutab komisjoni, siis ei ole ma kindel, kas Barroso komisjon on selleks võimeline - on tagada vähemalt, et me saaks jagu Ameerika ja Briti vastuseisust finantsturgude läbipaistvusele. Mul tarvitseb teile üksnes meenutada Saksamaa eesistumisaega, mil president Sarkozy ja kantsler Merkel tulid välja oma algatusega ning Barroso komisjon naaldus mugavalt istmel taha ja ütles "Kes see Sarkozy ja Merkel üldse on?” ning ei võtnud midagi ette.
"Kiire” ei ole tõepoolest see sõna, mida võiksime kasutada. Mul tarvitseb vaid teile meenutada Enronit ja Parmalati. Omal ajal võttis Euroopa Parlament vastu asjakohase hr Katiforise raporti - ma olin seal variraportööriks - reitinguagentuuride küsimuses. See toimus 2003. aastal. Praegu 2008. aasta oktoobris võib komisjon sama hästi ettepanekuid esitada, kuid IOSCO ütleb juba, et me ei tohiks väärtpaberi- ja valuutakomisjoni ja USA määrustest kõrvale kalduda, sest vastasel korral takistaksime rahvusvahelist finantssüsteemi.
Euroopa peab siinkohal oma teed minema. Seetõttu ei hooli ma tegelikult SECi ettepanekutest ja kui komisjon kavatseb SECiga samas suunas liikuda, siis võin vaid lisada, et see tuleks soojalt sisse pakkida. Me peame toimima nii, nagu õigeks peame ning seejärel võivad ameeriklased meilt eeskuju võtta. See on kõik, mis mul reitinguagentuuride kohta öelda on.
On öeldud, et me peaks suutma Basel II ühe lugemisega läbi vaadata. Loodan, et nõukogu esindaja kuulab praegu, sest tema mainis seda. Me saame sellega ühel lugemisel hakkama kui nõukogu loobub oma vastasseisust Euroopa järelevalvesüsteemile. See, mida nõukogu on saavutanud seni tänu tihedamale koostööle Euroopa järelevalveasutustega on kahetsusväärne. Nizzas tugineti valitsustevahelisele koostööle. Seda silmas pidades peaks nõukogu hüppama ükskord üle oma varju ning mõtlema Euroopale tervikuna.
Koos erafirma osakutega on mainitud ka riskifonde. Volinik McCreevy kõneles kojale alles sel nädalal, et me ei tohiks liialt kiirustada. Me võime süüdistada hr McCreevy't paljudes asjades, kuid liigne kiirustamine pole üks neist.
(Vahelehüüded ja aplaus)
Ma olen hr McCreevy't täiskogul regulaarselt riskifondide ja erafirma osakute küsimustega rünnanud. Meil tuleb tagada, et komisjon esitaks nüüd kohase analüüsi ega püsiks eitaval seisukohal. See ei ole enam hr McCreevy probleem, nüüd on see hr Barroso probleem.
(Aplaus)
Komisjon peaks lõpuks oma täiskogul korra majja lööma. Siemens on jäikade investeeringute objekt, kuid keegi ei vaata USA poole. Ma loodan, et komisjon ja nõukogu võimaldavad meil selles valdkonnas võtta käsile Euroopa poliitikakurss.
(Aplaus)
Martin Schulz
PSE fraktsiooni nimel. - (DE) Pr juhataja, me oleme tähelepanelikult kuulanud seda, mis hr Radwanil on öelda. Baieri valimiskampaania heidab talle pika varju. Jah, hr Radwan, mõnes osas on Teil täiesti õigus. Turg on seda reguleerinud, kuid USA maksumaksjatel tuleb selle eest lõivu maksta. See on riik, kes maksab seda hinda.
Me oleme käesolevalt tunnistajaks mitte üksnes investeerimispankade ja suurte kindlustusettevõtete pankrotile. See on sellise majandusfilosoofia pankrott, mis "müüdi” meile aastate eest: selles filosoofias leitakse, et kaasaegne majandus, kasv ja õitseng tulenevad oletatavasti hangeldamisest, mitte tegelikust maailmast. See süsteem läheb nüüd pankrotti.
(Aplaus)
Juhtumisi hr Radwan, mäletame me väga hästi Katiforise raportit. Pean tunnistama, et olete nutikas poliitik. Te kandideerite Baieri liidumaa parlamenti pühapäeval. Edu teile! Kuid see isik, kes pani Katiforise raportile pidurid peale olite ju Teie, hr Radwan. Ka seda mäletame täie selgusega.
Kahjuks ei ole Charlie McCreevy't hetkel kohal. Joaquín Almunia on esitanud väga põhjendatud analüüsi. Volinik Almunia, paluksin Teil viia oma kolleeg hr McCreevy kurssi meetmetega, mis on hädavajalikud ning mis tuleks meil nüüd vastu võtta. Ma ei tea, kus ta on. Arvatavasti on ta tagasi võiduajamiste rajal; arvatavasti on võiduajamiste kihlveokontorid paremini reguleeritud kui rahvusvahelised finantsturud. Kuid üks asi on selge: me ootame, et komisjon võtaks vastu võimalikud ja hädavajalikud meetmed ning me eeldame selle tegevuse teostamist aasta lõpuks või hiljemalt kevadeks.
See tähendab näiteks reitinguagentuuride kohta määruste vastu võtmist ning seda tuleks teha kiiresti. Ühtlasi on eluliselt oluline eraldada linna preemiad lühiajalistest spekulatiivsetest kasumitest. See on väga tähtis punkt. Kui juhataja teab, et tema ise hoiustab 5 % miljardilisest kasust, mille ta saab spekulatiivsetest tuludest, kuna tema lisatasu on seotud spekulatiivselt saadud miljardiga, siis on inimloomusest lähtuvalt mõistetav, et ta püüab saada miljardilise tulu vahendeid valimata ja iga hinna eest: isegi kui kümned tuhanded töökohad selle tulemusel kaotatakse, nagu oleme näinud kõikjal üle maailma viimastel aastakümnetel.
Ilma silmagi pilgutamata hävitavad finantsjuhid - kavalad noored tegelased, kes siinsetes koridorides liiguvad - terveid ettevõtteid ja terveid ettevõtluspiirkondi, tuues kaasa kõik sellega kaasnevad sotsiaalsed hädad. Selle hävitustöö maksumus on 700 miljardit, mille USA maksumaksjad peavad hetkel investeerima suuremate pankade ja kindlustusettevõtete päästmisse. USA juhtimise amatöörlus ilmneb tõigast, et isegi selles ulatuslikus kriisis päästetakse suuremad ettevõtted, mis läheb tavalisele maksumaksjale maksma üle 700 miljardi dollari USA eelarvest. Paraku ei nähta USA valitsuse päästeplaanis ette nende tavaliste maksumaksjate saatust, nende võlgu ja hüpoteeke. Taas kord on see heaks näiteks sellest, kuidas kasumit erastatakse ja kahjumit riigistatakse. Ka sellele tuleb teha lõpp.
(Aplaus)
Me kuulsime sellest kõike esmaspäevasel debatil. Mul on tekkinud peaaegu selline mulje, et meil tuleks sotsiaaldemokraatliku partei liikmeblanketid jagada välja PPE-DE fraktsioonile: näib, et nad ei suuda oma seisukohti piisavalt kiiresti muuta ning pean nentima, et liberaalid on selles osas veelgi hullemad.
Eelmisel novembril toimunud debatil Euroopa Liidu rollist globaliseerumises tegin ma järgmise märkuse: metsiku lääne kapitalism, mis domineerib finantsturgudel, on ähvardamas terveid majanduspiirkondi, sealhulgas praegu ka USA majandust ning sellele on vaja kehtestada rahvusvahelised määrused. Me vajame kontrolli, läbipaistvust ja piiranguid finantsturgude volitustele. ALDE juht vastas seepeale: "Hr president, me kuulsime äsja sõnu minevikust.” Vähemalt ei viibi ta tänasel arutelul, mis tõstab ilmselt selle kvaliteeti. Kuid see, mis ma ütlesin ei olnud siiski mineviku hääl. Rohkem kui eales varem on reguleerimata turgude juhtimine ja valitsuse järelevalve - millel puudub austus kellegi või millegi vastu - edasiminekuteeks.
Seega lisaksin üht, kui võib. Loomulikult tuleb meil kiiresti tegutseda, kuid meil tuleb tegutseda ka mulle ja minu kolleegidele südamelähedases valdkonnas siin Euroopa Parlamendis. Spekulatsioonimullid ei lõhke: isegi kui me keelame ajutiselt väärtpaberite katteta eelmüügi, siis tulevad need tagasi. Teine asi, mida arvame taas juhtuvat on see, et investoreid julgustatakse spekuleerima näiteks kasvavate toiduhindadega. Toiduhindade tõus esineb siis, kui toidu kättesaadavus halveneb. See tähendab, et need, kes on huvitatud kõrgetest toidu hindadest peavad hoolitsema selle eest, et toiduvarud kahaneks. Kuid toidu nappus tähendab maailmas nälga ja kui meil on süsteem, mis võimaldab mingites maailma piirkondades nälja arvelt teistes piirkondades kasu teenida, siis meie 700 miljardi dollari suurune abipakett ei aita meid. Varem või hiljem see süsteem, kogu loomuvastasuses avaldab kibedaid tagajärgi kogu inimkonnale.
Siis ei räägi me enam lühiajalisest hädavajadusest. Asi on selles, kuidas suudame tagada pikaajalist inimlikku sotsiaalset arengut.
Silvana Koch-Mehrin
ALDE fraktsiooni nimel. - (DE) Pr juhataja, daamid ja härrad, üleilmne finantskriis on levinud üle turgude, tuues kaasa ettenägematud tagajärjed. Mõned inimesed võivad tunda rahulolu nähes pankureid oma positsioonilt langemas ja töökohti kaotamas. Kuid see on äärmiselt lühinägelik, sest tegelikud kaotajad ei ole ettevõtete juhid või kauplejad. Tugevaim löök kriitilises olukorras, kus laenuraha on kättesaamatu ja aktsiate ja säästude väärtus langeb tabab tavalisi perekondi. Kaovad nende finantstagatised, kui löögi alla satub nende pensionite ja säästude väärtus.
Seetõttu on oluline võtta käsile täpne analüüs finantskriisist ja selle põhjustest, hoidmaks ära selle kordumise ning mul on hea meel, et me täna tegeleme sellega. Martin Schulz kasutas oma kõnet turgude teemal hädaldamisele. Hr Schulzi ennustuste valguses eelmisel novembril, mida ta meile lahkelt meenutas, võib anda talle võimaluse teenida lisasissetulekut oraaklina. Kuid raha on see, mis turge ergutab, mitte kuum õhk, ning tal tuleb seda fakti tunnistada.
Sobivaks vastuseks käesolevale kriisile ei ole vabast ettevõtlusest eemaldumine. See ettevõtlus loob töökohti ja jõukust. Kas finantsturge on tõesti vaja rohkem reguleerida? Saksamaa majandusime "isa” Ludwig Erhard võttis selle ilusasti kokku. Ta lausus, et riik peab kehtestama reeglid majandusele ja finantssüsteemile, kuid vahekohtunikuna ei peaks see ennast mängu segama. Loomulikult tähendab see seda, et tuleb tegutseda määruste vigade ja rikkumiste vastu.
Reguleerimine on kohane ja vajalik selleks, et vältida ekstsesse, kuid kriisis ei tule süüdistada turumajandust; see süü seondub nendega, kes keelduvad raamistikku ja reegleid järgimast. Aastaid on eksperdid hoiatanud kõrge riskiga laenude võtmise eest, tagatiseta krediidi eest ja lõhkemisvalmis mulli eest finants- ja kinnisvaraturgudel. Meil on tarvis Euroopale ja maailmale tervikuna ühiseid, läbipaistvaid määrusi. Meil on tarvis rahvusvahelist juhtimismehhanismi, kuid seda proportsioonitunnetusega. Kellelegi pole hea, kui me seiskame kapitali liikumise arvukamate määrustega ning anname majanduslangusele hoogu juurde.
Ennekõike on meil tarvis taastada usaldus vaba ja avatud turu suhtes. Euroopa majanduse ja maailma kodanike stabiilsus oleneb sellest, kas me näitame end tegutsemisvõimelistena. Kuigi rahvusvahelised turud ei seisku ja ei oota Euroopa otsust, ega oota need ka parlamendi otsuste vastu võtmist.
Volinik, minister Jouyet, minu fraktsioon ootab, et võtaksite otsekohe kasutusele kiired, ratsionaalsed ja tõhusad toimingud.
Eoin Ryan
fraktsiooni UEN nimel. - Pr juhataja, Euroopa Keskpanga president Jean-Claude Trichet ütles hiljuti, et turu stabiliseerudes ei pöördu me mitte tavapärase elu juurde tagasi, vaid selle asemel hakkame kogema uut normaalsust.
Arvestades turul ja asutustes tekkinud puudusi ning nõrkusi, mis on laastavalt ilmsiks tulnud möödunud aastal, tuleb üksnes tervitada eemaldumist möödaniku kuritarvitustest ja vigadest. Finantskriis on põhjustanud kohutava paanika, kuid see on ka rõhutanud vajadust kõrvaldada ebaselgus ja võtta kasutusele läbipaistvus, mida tuleb meil seadusandjatena reguleerida. Kuid me peame vältima ka paanikat, sest paanitsedes teeme halbu otsuseid.
USAs, kus püütakse ära hoida katastroofi, ilmnevad radikaalsed muudatused majandustehingute maastikul. Meie asutused on olnud stabiilsemad kui USA asutused - mõistagi sel põhjusel, et kriis sai alguse teiselt poolt Atlandit -, kuid teatud juhtumid tuletavad meelde, et me ei ole mingil juhul haavamatud. Oma turgude stabiilsuse tagamiseks tulevikus peame rakendama struktuurseid ja süstemaatilisi reforme ning olema valmis kiiresti tegutsema. Juhtuda võib või on juba juhtunud kolm asja, nagu reformid - näiteks selle tagamine, et keskpangad takistavad klientidel massiliselt raha pankadest ja finantsasutustest välja võtta - ning selles osas on võetud juba märkimisväärseid meetmeid. Teiseks, riigikassad peavad kõigepealt kõrvaldama põhjuse sellise massilise raha väljavõtmise esinemiseks, nimelt arestimisohus varade olemasolu finantsasutuste bilanssides. Lõpetuseks, rekapitaliseerimine on finantssüsteemi jaoks määrava tähtsusega.
Me oleme läbinud kriisi esmased etapid. Mõjud pangandusele ja poliitiline vastus sellele esialgsele traumale jääb veel mõnda aega teadmata. Siiski peame nüüd tagama, et kõnealuse kriisi teisest otsast esile kerkiv uus finantsreaalsus on tugev ja terve. Selleks on vaja käsitleda kriisi algtasandit ning kõrvaldada arestimisohus varad ja teha korda bilanss. Kriisi mülkast väljumiseks on samuti vaja näidata, nii kohaliku kui ka ülemaailmse majanduse tervise huvides, et finantssüsteemis on piisavalt kapitali. Kas see pärineb riiklikust või erasektorist või mõlema kombinatsioonist, on järgmise arutelu teema, kuid meil on seda varsti vaja.
Me ei tea veel, milline on maailma finantskriisi täielik ja kestev mõju ning selle tagajärjed Euroopa turgudele. Kuid mida me teame, on see, et antud kriisist püstipäi väljumiseks ning veendumaks, et investorid, turud ja kodanikud on uues tulenevas normaalsuses kaitstud, peame säilitama külma närvi - isegi kahtluste ja segaduste ajal - ning võtma konkreetsed meetmed struktuursete ja süstemaatiliste reformide rakendamiseks, mis tagavad meie Euroopa süsteemi tervise ning Euroopa riikide ja kogu maailma kodanike finantsilise heaolu.
Francis Wurtz
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (FR) Pr juhataja, kui peamised Euroopa juhid sooviksid illustreerida lõhet, mis eraldab neid Euroopa kodanikest, peavad nad ainult reageerima, nagu nad reageerisid finantskriisile pärast rahandusministrite kohtumist 14. septembril 2008.
Millised on need peamised väljakuulutatud meetmed lisaks Euroopa Investeerimispanga poolt väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele antavate laenude tervitatava, kuid ebapiisava suurendamise?
Need võib kokku võtta kolme punktiga. Esiteks, seoses lootustega fiskaalstiimulite osas tsiteerin Jean-Claude Junckerit, kes ütles, et me oleme välistanud Euroopa elustamisplaani vastuvõtmise. Me kavatseme rakendada stabiilsuspakti, kogu pakti ja mitte midagi muud peale pakti.
Järgmiseks, käimasoleva deregulatsiooniprotsessi osas tsiteerin ma Christine Lagarde'i, kes ütles, et me ei tohi lubada mitte mingit struktuursete reformide aeglustumist; Jean-Claude Trichet'd, kes sõnas, et kõik, mida saab teha majanduse paindlikkuse parandamiseks, on meie jaoks piisavalt hea; ja Jean-Claude Junckerit, kes lausus, et me peame reformima tööturgu ning teenuste ja kaupade turge, ning et konkurentsivõime vajab suuremat mänguväljakut.
Lõpuks, meil kõigil mõlgub meeles küsimus, et kes peaks maksma arve. Jällegi tsiteerin ma Jean-Claude Trichet'd, kes ütles, et panganduse valvekoertel ei tohiks olla ebaproportsionaalseid nõudeid krediidiasutustele. Ja teiselt poolt tuleb Jean-Claude Junckeri sõnade kohaselt teha kõik, et vältida palkade väljumist kontrolli alt.
Me soovime öelda neile seda: tulge välja oma mullist ja püüdke end asetada teiste inimeste olukorda. Nad näevad ühelt poolt rahandusministreid tegemas kõike peamiste ülemaailmsete spekulantide jaoks - 110 miljardi euro suuruse summa on väljastanud üksnes Euroopa Keskpank - ja teiselt poolt töötajaid, kes on ohustatud. Püüdes turge rahustada, ärritate te äriühinguid.
Tõsi on see, et kapitali vaba liikumise ja kuulsa avatud turumajanduse, koos vaba konkurentsiga, nimel on finantsjuhid kollektiivselt loonud saatanlikke mehhanisme, mida nad ei suuda enam kontrollida. Lubage mul teile meelde tuletada, et viis kuud pärast eluasemelaenude kriisi rääkis hr Trichet, esindades 10 peamist maailma keskpanka, endiselt ainult lihtsatest turu korrigeerimistest ja teatas jõulisest kasvust, isegi kui toimub kerge aeglustumine. Kolm kuud hiljem palus ta Euroopa Parlamendi majandus- ja rahanduskomisjonil anda erasektorile võimalus enda olukorda parandada. Milline ettenägelikkus! Kui süsteem on suuteline kaotama oma vanad semud sellisel viisil, siis toimub see keset eksistentsiaalset kriisi.
Sel põhjusel, kui me soovime vältida edaspidiseid üha valulisemaid krahhe, peab olema meil julgust teha lõpp. Esiteks peame tegema lõpu arusaamale, et tootlikkus põhineb palga- ja sotsiaalkulude alandamisel. Me peame pöörama ümber jätkuva trendi, et palkade osa lisandväärtuses vähendatakse. See ei ole inflatsiooni allikas, allikaks on finantsettevõtjate ebamoraalsed toimingud.
Teiseks peame lõpetama majanduse ergutamisel täieliku toetumise finantsturgudele, sest need ei toida, vaid mürgitavad seda. Euroopa Keskpangal on etendada otsustav roll raha suunamisel sotsiaalselt efektiivse majanduse suunas, mis loob töökohti, edendab koolitust ja arendab avalikke teenuseid, mis tagab jätkusuutliku tootmise ja kasulikud teenused, millel on koht uurimis- ja arendustegevuse jaoks, mis arvestab riigi osalusega äriühingute ja avaliku huviga ning asetab koostöö majanduslikust sõjapidamisest ettepoole.
Kuid selle saavutamiseks peab Euroopa Keskpanga missioon muutuma. See peaks refinantseerima panku väga erinevate intressimääradega sõltuvalt sellest, kas laenud toovad kasu tugevale majandusele, mida ma just kirjeldasin, või vastupidi - neid kavatsetakse kasutada kahtlase väärtusega finantsoperatsioonide alusena. Laenudele juurdepääsu tingimused peaksid olema soodsad esimesel juhtumil ja äärmiselt keerulised teisel juhul. Samal ajal on vaja rangeid kontrollimehhanisme pankade ja fondide suhtes ning finantskapitali liikumistele tuleb kehtestada maks. Lõpetuseks, tuleb alustada tööd rahvusvaheliste majandusasutuste radikaalse reformimisega, nagu hiljuti nõudis president Lula oma pöördumises ÜRO-le.
Kolmandaks, tuleb teha lõpp väikese eliidi endaga rahuolule ja üleolevale käitumisele, kui nad selgitavad kodanikele, et ainus õige valik on nende oma. Kui me suudaksime vähemalt arutada seda avameelselt ja kohusetundlikult, siis see kriis oleks ühes asjas toonud mõningat kasu.
Hanne Dahl
fraktsiooni IND/DEM nimel. - (DA) Pr juhataja, esimene uudis, kui ma esmaspäeva varahommikul teel lennujaama lülitasin sisse autoraadio, oli see, et minu pank on läbimas tõsist finantskriisi. Õnneks olen ma vaid hoiustaja, seega ei kaota ma raha -, kuid aktsionärid on pisarais. Ülemaailmne finantskriis on jõudnud minu väiksesse panka. Probleemi kese seisneb üleilmastumise arengus - eeskätt kapitali õiguses liikuda vabalt üle piiride. Me oleme näinud enneolematut spekulatsiooni, millel ei ole muud eesmärki peale kasumi andmise mõnele omanikule. See tegevus saab ainult kahjustada tegelikku majandust, just nagu me seda praegu näeme, kus spekulatsioon USA elamumajandusturul põhjustas rahvusvahelise finantskriisi.
Seetõttu tuleks teha lõpp mõtlemisele, et kapitali vaba liikumine on tee kasvule ja jõukusele. See vaba liikumine toob kasu ainult spekulantidele ja maksupetturitele. Ma julgen öelda, et tavakodanikud ja inimesed, kes soovivad investeerida äriühingutesse ning finantseerida kaupade ostu ja müüki, saavad elada kontrollimehhanismidega selle üle, kes ja mis eesmärgil liigutavad suuri rahasummasid üle piiride. Kontrollimehhanismid kapitali liikumiste kohta annaksid demokraatiale suurema ettenägelikkuse ja võimaluse mõjutada.
Mis on siis lahendus vahetule kriisile? Maksumaksjate rahastatud ohutusvõrgustik tagab kindlasti agressiivse spekulatiivse välispoliitika kasvu finantssektoris ja edendab halvimat kapitalismis. Pangad peavad ise end korrastama pärast krahhe ja kriise; seda ei pea tegema riiklikud pangad ja seega maksumaksjad. Taani finantskonsultant Kim Valentin soovitab päästefondi, mida rahastavad pangad ise. On väga oluline, et pankade sissemakse sellesse uude fondi oleks piisavalt suur, et tekitada neis reaalset huvi hoida üksteisel silma peal ja sekkuda kriisi ilmnemisel, sest nad peavad ise maksma selle lahendamise eest.
Ma teen ettepaneku, et me kasutaksime ELi rangete reeglite kehtestamiseks pankade päästefondide suuruse kohta. See aitaks meil täita ka ÜRO peasekretäri Ban Ki-mooni soovi vastutava ülemaailmse majanduspoliitika osas. Pangad peavad lõpetama käitumise lastena, kes ei ole mitte kunagi proovinud maha kukkuda ja ei tea, et nad võivad endale haiget teha.
Piia-Noora Kauppi
Pr juhataja, ma ei jaga oma kolleegide seisukohti, kes süüdistavad komisjoni selles, et nad ei saa hakkama. Minu arvates suurim viga, mida Euroopa Komisjon oleks võinud teha, oleks olnud arvata, et rohkem regulatsiooni on alati õige vastus. Kõik komisjoni ettepanekud peaksid olema proportsionaalsed, tasakaalus ja hästi suunatud.
Ma olen olnud mõõdukalt rahul sellega, kuidas komisjon on reageerinud seni, ja ma olen veendunud, et komisjonil on õiged vahendid finantsteenuste õigusraamistiku täiustamiseks. Täiustused peaksid eelkõige põhinema olemasolevatel õigusaktidel ja õiguslikel alustel. Teiseks tuleks kaaluda mittesiduvaid meetmeid ja lõpuks, kui olukord muidu ei parane, siis peaksime pöörduma juriidiliste uute regulatsioonide poole.
Minu arvates kaldutakse mõnikord unustama, kui palju me oleme juba Euroopas teinud. 2000. aastast oleme oma finantsteenuste seadusi tõsiselt üle vaadanud ja me oleme juba mitmeid asjakohaseid regulatsioone ajakohastanud. Meil Euroopas on tänapäevane ja keeruline õigusraamistik. Ma usun, et seda järgib juba enamik inimesi Ameerikas, seega ma ei arva, et me peame radikaalselt muutma oma lähenemisviisi.
Lõpuks soovin ma öelda, et loomulikult tuleb arvesse võtta, et järelevalveraamistik ei ole nii hea, nagu see võiks olla. Me peaksime majandus- ja rahandusministrite nõukogu tegevuskava alusel töötama välja viisi, kuidas järelevalve teostajad töötavad Euroopas, kuid me peaksime samuti meeles pidama asjade ülemaailmset mastaapi. Me peaksime meeles pidama, et finantstööstus on tõenäoliselt kõige globaalsem tööstusharu tänapäeva maailmas ja me ei saa tegutseda vaakumis. Me peaksime meeles pidama, et me elame koos välismaailmaga ning me peaksime püüdma välja töötada standardid, vastastikuse tunnustamise ja lähenemise Atlandi-üleste osapooltega - sest see on hetkel viis konkurentsi avamiseks - ning samuti väga head eeskirjad jaeklientide kaitseks ja selle kohta, kuidas need asjad peaksid jätkuma.
Lõpetuseks, üks asi Euroopa Keskpanga kohta. Ma arvan, et me peame tänama Euroopa Keskpanka. Euroopa Keskpank tegi väga head tööd. Tagajärjed Euroopa majandusele, nii finantsmajandusele kui ka tegelikule majandusele, oleksid olnud palju tõsisemad Euroopa Keskpanga tegevuseta likviidsuse osas. Ma arvan, et Euroopa Keskpanka tuleks õnnitleda selle tulemuse eest.
Pervenche Berès
(FR) Pr juhataja, hr Jouyet - meil on kahju, et vastutav minister ei saa olla siin - volinik, sotsialistid on turu toetajad, kuid nad teavad, et igal turul on ausaid kauplejaid ja vargaid, mis tähendab, et on vaja politseiteenistust. On hämmastav mõelda, et kui keegi proovib panna paika tänapäevast politseiteenistust, kes tegeleks tänapäevaste varastega, süüdistatakse teda äkki anarhismis.
Me vajame tänapäevast järelevalvet ja regulatsioone. Puudub oht, et me kiirustame vastu võtma halvasti nõustatud ja kiirustades tehtud Sarbanes-Oxley liiki õigusakte, sest kriisi algusest on möödunud üle aasta. Kui hr McCreevy pöördus 11. septembril 2007 majandus- ja rahanduskomisjoni poole, viibutas ta näppu krediidiasutuste kui peamiste süüdlaste suunas. Rohkem kui aasta hiljem ei ole meil endiselt ettepanekut. Ma ei arva, et seda saaks kirjeldada parema regulatsioonina.
Mis puudutab 2007. aasta oktoobris ja detsembris koostatud tegevuskava, siis mul on see siin ja ma olen seda punkt punkti haaval kontrollinud. Ausalt öeldes, esiteks, see tegevuskava ei olnud võib-olla kavandatud sellel tasemel kriisi jaoks, mida me täna kogeme, ja teiseks, kui ma vaatasin seda, kuidas ajagraafikut on järgitud, siis on tõesti raske aru saada, kust kohast selles küsimuses alustada.
Prantsuse president on teatanud plaani: ta kavatseb hukka mõista vastutavad isikud ja koguda kõik aruteludeks laua ümber kokku. Kuid mida ta kavatseb arutada? Tagasipöördumist finantsstabiilsuse foorumi koostatud tegevuskava juurde, mida mitte keegi ei saa rakendada, sest mitte kellelgi finantsstabiilsuse foorumis ei ole selleks volitust?
Ta teeb ettepaneku kõige selle osas, samas tema esialgne reaktsioon kriisile oli tormata 2007. aasta sügisel Londonisse, et kiita heaks Gordon Browni strateegia seada sisse varase hoiatamise süsteem selle asemel, et tugevdada Euroopa suutlikkust tegeleda probleemiga, mida hr Barroso täna Washingtonis kaitseb. Ma loodan, et ta suudab veenda oma volinikku Charlie McCreevy nii, et Euroopa sekkumine finantsturgude regulatsiooni ja järelevalve osas on nii jõuline, nagu on vajalik.
(Juhataja katkestas kõneleja)
(Mikrofoniväline kommentaar hr Purviselt kõneaja kohta)
Juhataja
Vabandan. Ma katkestasin pr Kauppi ja ma katkestasin pr Berès'i. Ma olen üldiselt õiglane, hr Purvis.
Daniel Dăianu
Pr juhataja, kas ainult ahnust, eufooriat ja odavat raha tuleb süüdistada kogu segaduse eest? Kuidas on nn algata-ja-jaota-mudeli puudustega, mis on suurendanud süsteemi riski? Kuidas on moonutatud makseskeemidega, kus puudub eetika ja mis on soodustanud hulljulget riskide võtmist? Kuidas on rämpsule sarnaste krediidireitingute väärtustega? Kuidas on huvide konfliktiga? Kuidas on pankadega, kes tegelevad kasiino tüüpi tehingutega? Kuidas on varipangandussektoriga koos selle äärmusliku intensiivfinantseerimise ja spekulatsiooniga? Miks ei ole poliitikakujundajad õppinud eelmistest kriisidest, kuigi saadeti karme hoiatusi? Tuletagem vaid meelde, mida Lamfalussy, Gramlich, Volcker ja Buffett ütlesid aastaid tagasi.
Pean naeruväärseks väidet, et regulatsioon lämmatab finantsinnovatsiooni. Mitte igasugune finantsinnovatsioon ei ole mõistlik. Kas tuleb taluda poolrahvusvahelist Ponzi skeemi, nagu see on arenenud toksiliste toodete kaudu viimase aastakümne jooksul? Kaalul olev küsimus on nõuetekohase regulatsiooni ja järelevalve puudumine ning puudulik arusaam finantsturgudest, nende toimimise viisist ja süsteemi riskist. Vabaturud ei ole riiklikust sekkumisest vabastatud turgude sünonüüm. Paranduste tegemine saab olema väga valulik, eriti Ameerika Ühendriikides, kuid Euroopa ei ole immuunne majanduslikule surutisele. Lahendused ei tohiks olla ebaühtlased - arvestage, et turud on ülemaailmsed. Rahvusvaheline koordineerimine on vajalik usalduse taastamiseks.
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Roberts Zīle
(LV) Ma arvan, et me saame kasutada olukorra kirjeldamiseks finantsturgudel sellist fraasi nagu "pidu on läbi ja nüüd on sellejärgne hommik”. Keegi maksab kallist hinda ärritatud mao eest, kuid loomulikult on mõned riigid ja ettevõtted, kes saavad sellest äärmiselt halvast olukorrast kasu. Teisisõnu, on mitmed energiaressursid ning eriti arenenud riigid ja ettevõtted, kes suunasid oma lisakasumid selles suunas ning see muudab selgelt ka poliitilise mõju keset ja tasakaalu maailmas. Euroopas on minu arvates just väikesed uued ELi liikmed need, kes on kõige haavatavamad selles olukorras. Ekslikud struktuursed ja maksupoliitikad kõrge majandusliku kasvu ajal loovad praegu ilmselgeid majanduslikke ja sotsiaalseid ohte enamikus neist riikidest, sealhulgas minu kodumaal Lätis.
Suur hulk riigisiseseid eralaene eurodes euroala riikide pankadest, mitteresidentide raha suur osakaal pangandussektoris ja kiire kasv eurodes väljendatud Euroopa keskmiste palkade suunas võib tuua kaasa rahvuslike valuutade ümberhindamise. Sel juhul võib pikaajaline tagasimaksmine finantsasutustele euroalal muutuda uueks koormaks nende liikmesriikide kodanikele ja ettevõtetele. Kui rahvusliku valuuta vahetuskoridor laieneb euro suhtes, siis inflatsioon, mis on juba kõrge, võib hoogustuda ja veelgi lükata edasi uute liikmesriikide ühinemise euroalaga.
Kui eralaenude kogusumma maksetena pangale lisab kuni kahekohalise protsendi SKP-le, siis nende riikide kodanikud ei ole optimistlikud. See loob selle asemel poliitilises mõttes uues liikmesriigis rõhutatud poliitilise pessimismi ja mõjutab avalikku arvamust Euroopa Liidu kui institutsiooni suhtes koos kõikide kaasnevate tagajärgedega ka parlamendile.
John Whittaker
Hr juhataja, finantskriis tormab edasi ja eurotsooni riigid puutuvad kokku majandusliku surutisega. Vastus, mida on meile korduvalt öeldud, on see, et me vajame rohkem regulatsiooni, et panna finantssektor paremini tööle.
Kuid meil on praegu probleem ja eeskirjade muutmine pärast probleemi kerkimist ei aita meid selle probleemi osas.
Ma kutsun liikmeid kaaluma täiesti erinevat reageerimist praegustele majandusraskustele. Need on signaaliks, et me ei saa jätkata sellistena, nagu me praegu oleme, ja et tänu laenule, mis on olnud liiga odav, ja impordile, mis on olnud liiga odav, oleme kõik elanud üle oma võimete ning me ei saa jätkata tarbimist samal määral.
Kohanemine on valulik, kuid see on vajalik ja neil rasketel aegadel on veel üks sõnum, mis on isegi silmapaistvam, kuid mida ei võeta neis institutsioonides kuulda. See seisneb selles, et EL ei saa jätkata oma massiivsete seadusandlike programmidega näiteks tervishoiu ja ohutuse, tarbijakaitse, sotsiaalse võrdsuse nimel, sest kõikide nende skeemide peamine mõju on lisada kulusid ja lõhkuda tootlikku tegevust, millest meie enda heaolu sõltub.
Neil rasketel aegadel on üks sõnum, mida tuleks kuulda võtta: Euroopa riigid ei saa enam lubada endale Euroopa Liitu, selle institutsioone ja seadusandluse tohutuid hulki.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Hr juhataja, ma püüan olla väga selgesõnaline, võttes arvesse minu fraktsioonis väljendatud arvamuste suurt mitmekülgsust.
Esiteks, praegune kriis ei ole piibellik needus või karistus jumalatelt. Turud on nurjunud ja need nurjumised on tinginud sekkumisi, mis oleksid valmistanud heameelt isegi Keynesile endale. Kui turud on nurjunud, siis me peame parandama selle, mis on turgudel nurjunud; teisisõnu, me peame midagi tegema.
See midagi hõlmab mitmesuguseid asju. Esiteks, me peame kasutama šokiteraapiat, et tuua patsient välja praegusest koomast. Ma tuletaksin komisjonile ja nõukogule meelde, et kuigi maksevõime probleeme saab lahendada Euroopa Keskpank, on maksevõime probleemid midagi sellist, mis mõjutab otseselt teid: nõukogu, komisjoni ja liikmesriike.
Teiseks, et hoida ära selle taasesinemine, peame teadma, mis on turgudel nurjunud ja millised põhimõtted peaksime uuesti kehtestama. Nurjumisi on olnud riskijuhtimises, valitsemises ja lõpuks ka eetikas.
See tähendab, et me peame uuesti kehtestama mõned peamised põhimõtted: läbipaistvus toodetes, äriühingutes ja turgudel; juhtide vastutus, usaldus finantsmajanduse ja tegeliku majanduse vahel ning poliitika keskne roll.
Ma nõustun nõukoguga, et totaalse deregulatsiooni ajad on möödas. Turud ega tööstus ei saa end ise reguleerida.
Lõplik retsept - mis on vajalik patsiendi vaktsineerimiseks ja selle tagamiseks, et seda ei juhtuks enam ega ka mingil muul moel - on see, et me peame jätkama turu integratsiooniga. Me peame saavutama piisavalt kriitilise dimensiooni, nagu nad on teinud Ameerika Ühendriikides. Me peame kehtestama euro demokraatia nii, et meie valuutal on mõningane mõju ülemaailmses kriisis olevas maailmas. Lõpetuseks, me peame vaatama üle õigusraamistiku ja järelevalveraamistiku, mis on nurjunud.
Seetõttu ma ei nõustu nn leebete õigusaktidega, tegevusjuhenditega ega iseregulatsiooniga. Meist kõigist sõltub, et meil on vastus oma inimestele, kes on lõpuks need, kes peavad selle eest maksma.
Elisa Ferreira
(PT) Millised järeldused saan ma teha praeguse kriisi kohta ühe minutiga? See on selle tulemus, et me otsustasime mitte teostada piisavat järelevalvet finantsturgude üle. Pädev regulatsioon ei hävita turge, vaid vastupidi - on oluline nende ellujäämiseks. On inimesi, kes vastutavad kahjude eest, kuid on ka kodanikke, kes maksavad hinda oma liialduste ja riikliku järelevalve nurjumiste eest.
Hoiatusi anti mõni aeg tagasi. Rasmusseni raportis, mille parlament võttis eile väga suure häälteenamusega vastu, tehakse teatud ettepanekuid liigse intensiivfinantseerimise, läbipaistvuse puudumise ja huvide konfliktide kohta, kuid see raport tuleneb sotsialistide fraktsiooni alustatud tööst aastaid enne kriisi algust 2007. aastal.
Ieke van den Burgi ja Daniel Dăianu omaalgatuslik raport järgib sama joont. Euroopa Liit on peamine partner rahvusvahelises kontekstis ja ma õnnitlen volinik Almuniat tema teadaannete eest täna, kuid kas volinik McCreevy nõustub nendega? Komisjoni neis küsimustes mõjutaval otsustusvõimetusel ei ole võimalikku põhjendust. Parlament teeb seda, mida ta peaks. Teised institutsioonid peaksid samuti vastavalt tegutsema.
Margarita Starkevičiūt
Hr juhataja, kahju, et hr Schulz on juba lahkunud. Ma soovisin märkida, et on liiga vara öelda, kes läheb pankrotti, sest mitte keegi ei tea, kes on lõppinvestorid nn toksilistesse varadesse. Võib-olla on need riiklikud pangad.
Sellele vaatamata sooviksin ma julgustada kasutama laiemat sündmuste ülevaadet ja tuletada meelde, et parlament juba tegi selle aasta alguses mõned põhjendatud ettepanekud, mida nõukogu ja komisjon ei aktsepteerinud. Esiteks me nõudsime, et majanduse juhtimine ELi tasemel viidaks vastavusse ülemaailmsete arengutega ja laiaulatuslike majanduslike juhiste täpsustamist. Me soovitasime samuti ELi konkurentsieeskirjade jõulist jõustamist ning et väikesi ja keskmise suurusega ettevõtjaid ei lubataks turult välja suruda, või kukkumiseks liiga suurte monstrumite loomist. Me peame edendama ja säilitama oma rahvuslikku traditsioonilist ärikultuuri, sest Euroopa Liidu loosung on, et mitmekülgsuses me oleme ühendatud.
John Purvis
Hr juhataja, lootkem, et Ameerika ettepanekud toksiliste varade ostuks toimivad, sest kui need ei toimi, siis puutenakkus levib peaaegu kindlasti siia. Ma sooviksin saada kinnitust hr Jouyet'lt ja hr Almunialt, et meil on tõesti oma kaitsemehhanismid paigas. Kas meil on oma nn viimase võimaluse laenajad, kes on valmis silmitsi seisma halvimaga, mis võib sellises olukorras esineda? Me liigume likviidsuse probleemi juurest maksevõime probleemi juurde.
On tõsi, et teatud ajal peame vaatama üle oma õiguslikud kaitsemehhanismid, kuid seda ei saa ja ei tohi teha tormakalt, kriisi surve all. Me riskiksime ülereageerimisega, ebavajalike, valesti suunatud, liiga karmide tingimuste kehtestamisega, mis ainult kahjustaksid väljavaateid investeeringuks meie majandustesse ja tulevastesse töökohtadesse.
Kõige olulisem asi, mida me peame tegema otsekohe, on usalduse taastamine. Hr Almunia, te mainisite seda sõna mitu korda. Vaadakem, kuidas me saaksime seda korraldada.
Ma kutsun üles Ameerika, Euroopa, Lähis-Ida ja Kaug-Ida maailma kõige tähtsamate majanduste juhte tulema kokku mõne päeva jooksul ja kinnitama maailmale selgesõnaliselt, et ükskõik, mida ka poleks tarvis kustutada, tegeletakse leekidega üheselt mõistetavalt, olenemata sellest, kus need leegid võivad lahvatada. Ainult siis, kui leegid ja söed on kustutatud, saame pöörduda hukkunute poole, et vaadata, kuidas see sai juhtuda ja mida on vaja selle kordumise ärahoidmiseks.
Usaldus on oluline alus, millel värisev finantssüsteem ja värisev ülemaailmne majandus tugineb. Nüüd on vaba turumajanduse kõige kõrgema taseme poliitiliste juhtide - tõepoolest tippkohtumise - ülesanne tulla kokku - mitte mingeid vabandusi, kõrvalehoidmisi, vastuväiteid -, et võtta täielik vastutus usalduse taastamise eest.
Wolf Klinz
(DE) Hr juhataja, daamid ja härrad, rahandusminister Henry Paulson nimetas mõnda viimast nädalat alandavaks ajaks Ameerika Ühendriikide jaoks, kui ta avalikustas oma kuni 700 miljardi dollari suuruse päästepaketi riigi sandistatud finantssektori jaoks.
Olukord USAs on tõepoolest ärevust tekitav. USA finantssüsteem oma investeerimispankade, riskimaandusfondide ja struktureeritud toodetega, mis ei allu tavapärasele panganduse järelevalvele, ja selle arvukad finantsalased toimingud, mida teostatakse üheotstarbeliste äriühingute kaudu, mis ei kajastu üheski bilansis, on sisuliselt kokku varisenud. Selle väga kiire taaselustamine tema esialgsel kujul on vähe tõenäoline. Viimased kaks ainult investeerimisega tegelevat panka - Goldman Sachs ja Morgan Stanley - on praegu pöördunud kommertspanganduse suunas. Odava raha lubamine igaühele, et veelgi ergutada kasvu, kasumeid ja likviidsust, on osutunud illusiooniks: seda liiki igiliikumist ei ole lihtsalt olemas. Võlgadel põhinev kõrge elustandard kõikide jaoks - auto, maja ja kõige muuga varajases eluetapis - lihtsalt ei saa kesta pikka aega. Tegelik majandus on meid kätte saanud: töötamiseta ei saa olla hoiuseid, hoiusteta ei ole investeeringuid ja investeeringuteta ei ole jätkusuutlikku kasvu.
Meie, eurooplased, peaksime õppima USA õnnetusest. Eelarve konsolideerimisele ei ole alternatiivi. Raha ei kasva puu otsas. Odava raha küllaldane pakkumine, mida sotsialistid alati Euroopa Keskpangalt nõuavad, ei lahenda probleemi; see teeb selle vaid hullemaks.
Komisjon peaks rakendama ettepanekuid, millel on Euroopa Parlamendi toetus struktureeritud toodete väärtpaberistamise, nende hoidmise osas algatajate raamatupidamisraamatutes, suurema järelevalve, turuosalejate tegevusjuhendi ja mitmesuguste muude meetmete osas, nii kiiresti kui võimalik, kuid proportsionaalselt ja hoolikalt.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Hr juhataja, hr Jouyet, volinik, ma sooviksin alustada hr Jouyet' tänamisega valmisoleku eest ja suure pädevuse eest, mida ta ilmutab kõikides valdkondades.
Euroopa ei saa jätkata, kannatades perioodiliselt Ameerika kapitalismis juurdunud kriiside tagajärgede pärast. Selle on teinud üsna selgeks eelmised kõnelejad. See seisukoht ei ole vaenulik Ameerika Ühendriikide suhtes. See tuleneb ilmselgest faktist: kriis on tõsise tõrke tulemus, mis vajab jõulisi abinõusid. Iseregulatsioon ei ole piisav.
Täna on kriis siiski ülemaailmne. Hr Jouyet ütles varem, et me vajame uusi meetmeid - õigusakte ja regulatsiooni - ja tuleb hinnata bilansse ning pankade maksevõimet, riiklikke investeerimisfonde, palkasid, läbipaistvust ja raamatupidamisstandardeid. Kõigele sellele tuleb tugineda ja seda täiustada.
Samuti on mitu korda öeldud, et meil on vaja taastada usaldus finantssüsteemi vastu, mis on majanduselu lahutamatu osa. Ma ei ole nõus avaldatud kriitikaga ja usun, et selles suhtes on eesistujariik Prantsusmaa kiiresti reageerinud. President Sarkozy esitatud ettepanekud, kui ta kõneles Euroopa Liidu nimel, andsid tugeva signaali New Yorgis ja tema tehtud ettepanek laiendatud G8 kohtumiseks lubab maailma erinevatel majandustegelastel tulla kokku ümarlaua juurde, mis on tõesti märkimisväärne samm.
Ülemaailmsete eeskirjade väljapakkumiseks ei saa me lahendada asju vaid Euroopas. Loomulikult peab olema Euroopas progress ja selles osas on kahetsusväärne, et tegutsemisel on esinenud teatud aeglust. Eeskirjad on siiski vaja vastu võtta rahvusvaheliselt. Majandus on ülemaailmne, mis tähendab, et eeskirjad peavad olema samuti ülemaailmsed.
Meid ootab ees suur hulk tööd ja ma olen kindel, et hr Jouyet' poolt varem välja kuulutatud meetmed tagavad, et võimalikud lahendused leitakse eelolevate nädalate ja kuude jooksul. Oleks rumal arvata, et neid küsimusi saab lahendada mõne minuti jooksul.
Karsten Friedrich Hoppenstedt
(DE) Hr juhataja, mõne viimase päeva jooksul oleme näinud suurt segadust USA finantssüsteemis, kui leebelt väljendada. Üks peamisi uudiseid oli see, et äriühing Lehman Brothers Holdings oli sunnitud taotlema pankrotikaitset võlausaldajate eest. Ma sooviksin tuua välja kaks asja selles kontekstis. Esiteks, USA planeerib massiivset toetuspaketti. Kuid see ei lõpeta kriisi ega kaitse meid edaspidiste üllatuste ees, kuna sündmused arenevad edasi.
Teiseks, jah, on tarvis määrata kindlaks, milliseid regulatiivseid mehhanisme saaks parandada ja kus saaks luua rohkem läbipaistvust. Kahjuks on siiski nii, et suurem ja parem regulatsioon ei välista kõiki ebameeldivaid üllatusi, mis võivad esineda finantsturgudel tulevikus, sest me ei tunne kõiki olemasolevaid pangandusmehhanisme.
Miks ma seda ütlen? Lubagem mul tuua näide. Üllatused võivad ilmneda, näiteks pankadevahelised tasaarvelduskokkulepped, mis on väga olulised riski minimiseerimisel. Loomulikult saavad pangad võtta tasaarvelduskokkuleppeid riskihindamisel arvesse ainult siis, kui need kokkulepped on jõustatavad seadusega. Kas paremad eeskirjad võiksid tulevikus välistada mis tahes ebakindluse tasaarvelduskokkulepete kehtivuse osas? Ma ei arva nii. Minu arvates ei välista isegi põhjendatud ja usaldusväärsed regulatsioonid tulevikus ebameeldivaid üllatusi.
Manuel António dos Santos
(PT) Hr juhataja, praegust finantskriisi, mis lühikeses perspektiivis on majanduslik ja ei saa jääda sotsiaalseks muutumata, võib-olla ka poliitiliseks, oleks võinud ette näha, sest see oli ennustatav. On häbiasi, et üliliberaalne dogmatism ja finantsspekulatsioonidel põhinev majandus, nn saatana majandus, on saanud eelise sotsiaalsete probleemide ning ettevõtlikkusel ja tegevusel põhineva majanduse ees, mis on ainus majandus, mis on suuteline looma jõukust ja kodanikke teenindama.
Regulatsioon on nurjunud, nagu volinik Almunia märkis. See on nurjunud ja seda tuleks praegu radikaalselt läbi vaadata, pärast karistada saamist. Kriis maailma finantssüsteemis on struktuurne, nagu volinik Almunia samuti märkis. Sellest tulenevalt ei ole piisav üksnes meie käsutuses olevate poliitiliste instrumentide kasutamine. Praeguse tõve tõrjutavate ravimite kasutamist nõudva Euroopa Keskpanga suhtumine, majandus- ja rahandusministrite nõukogu teatud liikmete, kes vaid 15 päeva tagasi väljendasid üllatust kriisi mõõtmete üle, pimedalt optimistlik autism ja volinik McCreevy, kes teeb ettepaneku muuta midagi nii, et kõik jääb samaks, suhtumine ei ole aktsepteeritav.
Komisjonil on praegu kohustus kasutada kõiki oma vahendeid ja avaldada liikmesriikidele survet uute instrumentide loomiseks. See kohustus hõlmab eelkõige tähelepanu pööramist Euroopa Parlamendi pärast Rasmusseni raportit tehtud õigetele ja ambitsioonikatele soovitustele.
Dumitru Oprea
(RO) Öeldakse, et te võite põgeneda, kuid te ei saa peitu pugeda ülemaailmastumise eest. Sama kehtib ülemaailmsete finantsturgude osas. Kuigi kasumit oli kõikjal maailmas, oli normaalolukord; nüüd, kus kahjumid esinevad, on see kapitalismi süü. Meie arvates tuleb suurel määral süüdistada riiki, mis on unustanud ühe oma peamistest infrastruktuuridest, s.o finantsinfrastruktuuri, mis on sama oluline nagu maanteed, raudteed ja lennuliinid.
See, mida Ameerika Ühendriigid ja Euroopa Liit, samuti liikmesriigid püüavad praegu teha, on laduda vundament uuele infrastruktuurile: ülemaailmsele finantsinfrastruktuurile. Riigi sekkumine tuleb kahjuks liiga hilja. See ei ole uus regulatsioon, vaid nn fluidisatsioon, järelevalve ülemaailmsete finantsvoogude üle, ja kõik riigid peaksid selles osalema, võimaldades nii finantssüsteemil usaldusväärsuse tagasi saada.
Proinsias De Rossa
Hr juhataja, esmaspäeval ütles meile volinik McCreevy, et riskimaandusfondid ja erakapital ei ole praeguse segaduse põhjus. Tänases Guardian'is anti teada, et eile paljastati miljardär John Paulson kui üks riskimaandusfondi juhtidest, kes on üle müünud Ühendkuningriigi panga aktsiaid, tehes ligi 1 miljardi naela suuruse panuse, et nende aktsiad langevad dramaatiliselt. Tema New Yorgis asuv Paulson & Co oli möödunud aasta kõige edukam riskimaandusfond pärast seda, kui see tegi panuse kõrge riskitasemega hüpoteeklaenude vastu, mis hiljem krediidi vähenemisel osutusid toksilisteks. Paulson & Co on teinud panuse neljale kõrgklassi pangale, sealhulgas HBOS-le, kes oli sunnitud nõustuma päästeülevõtmisega Lloyds TSB poolt möödunud nädalal pärast tema aktsiate järsku langemist.
Kui volinik McCreevy ei ole valmis reguleerima kõiki finantsasutusi, siis peaks ta olema sunnitud kõrvale astuma. Komisjonil on kohustus tagada, et neil asutustel ei ole lubatud tühjendada pensionifondide, hoiuste ja töökohtade taskuid. Nad tuleb peatada ja ainus võimalus selle tegemiseks on tuua läbipaistvust ja regulatsiooni kõnealusesse valdkonda. Turu nn nähtamatu käsi on tegelikult taskuvaras ja mida nähtamatum ta on, seda rohkem taskuid ta tühjendab.
Juhataja
Ma arvan, et hr De Rossa teeb ettepaneku, et volinik McCreevyle pakutakse The Guardian'i tellimust. Presidendi büroo uurib seda lähemalt.
Olle Schmidt
(SV) Hr juhataja, meil on kõik põhjused reageerida põhjendamatule kompenseerimis- ja boonusskeemidele. Ma arvan, et me kõik teeme seda ja see on täiesti arusaadav, kuid olles kuulanud seda vaidlust, ütlen ma siiski, et kriiskav poliitiline retoorika ei ole viis ülemaailmse finantskriisi lahendamiseks. Kuid ometi ei kõla see nii, nagu viskaksite lapse koos vanniveega välja ja suurendaksite paanikat, mis tormles finantsturgudel möödunud nädalal. Seda ei tohi selles majas juhtuda. Me peame olema mõistlikud, me peame olema arukad. See on vastutus, mille on meile andnud meie valijad. Mu sõbrad, me peame võtma tasakaalustatud seisukoha, me peame looma häid ja efektiivseid eeskirju ja seadusi, mis võimaldavad ruumi kasvule ja isereguleerimisele. Mulle teeb muret, kui ma kuulen sellist kriiskavat retoorikat. See teeb mind rahutuks ja ma kardan, et see tingib ülereguleeritud finantskogukonna, mis ei suuda anda kasvu, mida me kõik väga vajame. Meie valijad ootavad aga just kasvu ja uute töökohtade loomise väljavaadet.
Jean-Pierre Audy
(FR) Hr juhataja, hr nõukogu eesistuja, daamid ja härrad, ma olen hämmeldunult kuulanud sotsialistide ja kommunistide seisukohti, kes ütlevad meile, et see on süsteemi nurjumine. Neil on ilmselt lühike mälu, neil, kes 20. sajandil ajasid pankrotti iga nende käes olnud majanduse. Probleem on ülemaailmne ja lahendus peab seetõttu olema üleeuroopaline.
Finantsküsimuse osas, volinik, sooviksin ma teada saada, kas te kavatsete või ei kavatse rakendada Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 105 lõiget 6, mille kohaselt võib nõukogu, tegutsedes üksmeeles komisjoni ettepaneku alusel, anda Euroopa Keskpangale ülesande krediidiasutuste hoolsa järelevalvega seoses. Ma arvan, et täna leiavad kodanikud, et meil on aeg vaadata üle olemasolevad korraldused finantssüsteemide hoolsaks järelevalveks. Me ei saa siseturgu üles ehitada ilma Euroopa reguleerimispoliitikata.
Dariusz Rosati
Hr juhataja, praegune kriis on näidanud, et ülemaailmne finantssüsteem on tõsiste vigadega. Esiteks ei õnnestunud järelevalveasutustel takistada investoritepoolset vastutustundetut käitumist. Me oleme näinud selliste uute finantsinstrumentide kujunemist, mis ei ole siiski piisavalt läbipaistvad, et võimaldada nõuetekohast riskihindamist. Teiseks, finantsasutuste omanikel ja aktsionäridel ei õnnestunud teha nõuetekohast järelevalvet oma juhtide üle, kes maksid endale pööraselt kõrgeid palku ja preemiaid, kuid mille eest? Oma äriühingute pankrotti ajamise eest!
Me vajame kiiret tegutsemist vähemalt neis kahes valdkonnas. Me ei taha Ameerika katastroofi stsenaariumi kordumist Euroopas. Me ei taha Euroopas olukorda, kus finantsettevõtete tegevjuhid saavad ära jalutada kümnete miljonite dollaritega, samas kui maksumaksjatele jäävad tasuda nende arved. Me ootame, et komisjon astuks tõsiseid samme selles osas.
Jean-Pierre Jouyet
nõukogu eesistuja. - (FR) Hr juhataja, ma sooviksin tänada liikmeid selle põneva arutelu eest. Me jääksime siia tundideks, sest see teema väärib kindlasti palju arutamist ja nende esitatud mõtted on olnud paeluvad. Kahjuks on meie aeg siiski piiratud.
Ma teen järgmised järeldused. Esiteks, minnalaskmise lähenemisviisi ja regulatsiooni puuduse osas, pidades meeles oma tööga kaasnevat reservi, olen ma enda arvates end üsna selgelt väljendanud. Minu arvates peame minema kaugemale reguleerimise/mittereguleerimise arutelust. Finantsiline deregulatsioon on praegu aegunud arusaam. Tugev kaasaegne finantsregulatsioon on nüüdsest lahendus. Seda tuleb kohandada; me peame liikuma edasi sellest, mis on tehtud seni.
See on esimene märkus, mille ma soovin teha, ja selles osas olen ma väga selgesõnaline. Ma kuulasin ka hoolikalt seda, mida pr Koch-Mehrin ütles ja ma kordan, mida ta ütles, nimelt seda, et regulatsioon ei ole turu vaenlane. Igaüks peab tõusma oma ülesannete kõrgusele. Riigiasutuste töö on reguleerida ja kohandada kehtivaid eeskirju, sest kaalul on süsteemi stabiilsus, eraisikutest säästjate kaitse ja hoiustajate kaitse. Ma ütleksin samuti hr Wurtzile: ka tööhõive ja kasv, millel on otsene mõju tegelikule majandusele, on ohustatud sellest kriisist. See on põhjus, miks me peame tegutsema, sealhulgas vähem jõukamate jaoks, ja tegema seda kiiresti.
Minu teine veendumus on, et Euroopa peab tegutsema tugevnenud rahvusvahelise koostöö raames. Alternatiivi ei ole. Nagu sai öeldud, Euroopa peab tegema oma hääle kuuldavaks, vastasel korral allutatakse meid USA lahenduste mõjudele. Nii on see juba juhtunud Sarbanes-Oxley'ga. Me oleme juba näinud tagajärgi, mida see tõi mõnele Euroopa äriühingule; me nägime mõju, mis sellel on raamatupidamis- ja turustandarditele.
Me võime alustada otsekohe. Meie ainus eelis on see, et täna võib Euroopa, nagu hr Almunia ja president Sarkozy on mõlemad rõhutanud, panna end kindlalt maksma, teha oma hääl kuuldavaks rahvusvahelisel laval, võtta ohjad ja saavutada edumaa. Ma kutsun eurooplasi üles koordineerima end nii, et Euroopa Liidul oleks tugev kohalolek rahvusvahelisel laval, ning olema esindatud rahvusvahelistes finantsstruktuurides ja rahvusvahelistes reguleerivates asutustes.
Sest kui rahvusvahelisi meetmeid ei võeta, ei saa me kaevata alternatiivi puudumise üle, kuid peame toetuma investeerimisfondidele, mida me pealegi soovime alles hoida. Ma ei anna hinnangut, kuid selles osas on vaja teatud järjepidevust. Me peame teadma, mida me tahame teha, ja kui Euroopa ei suuda tegutseda, peame finantssüsteemi stabiliseerimiseks toetuma teistele fondidele.
Minu kolmas uskumus on see, mida on maininud mitmed kõnelejad, sealhulgas hr Schulz. Tõsi on see, et me peame käsitlema palkade küsimust ja kasumite probleemi, mis on seotud tsükliliste turutegevustega. Turu korraldajate palkade küsimust tuleb samuti käsitleda selle rahvusvahelise esindatuse kontekstis. Ma ei ole mitte esimene, kes nii ütleb. Gordon Brown on minevikus samuti nii öelnud. See tundub mulle loogiline ja sellel teemal tuleb põhjalikult mõelda.
On selge, et see ei ole mitte ainult majandus- ja finantskriis, vaid ka eetika ja vastutustunde kriis. See on majanduseetika kriis ja puudutab kõiki osalejaid ja poliitilisi liidreid, olenemata nende eelistustest. Nagu hr Wurtz ja teised kõnelejad on rõhutanud, peab finants jätkama majanduse teenindamist, majandus ei tohi olla finantsi ohver.
Nagu ma ütlesin, mõelda tuleb finantsasutuste rolli ja komisjoni tegevuskava üle, mille nad koostasid rahandusministrite ettepanekute alusel. Rääkigem konkreetsest edusammust. Pr Berès'le ma ütlen, et me peame minema edasi ja ajagraafiku osas tegutsema kiiresti. Ma kordan seda, mida hr Almunia ütles: komisjon peab tegutsema kiiresti, sest küsimus on usalduse taastamises ja ma soovin lõpetada selle punkti osas.
Isegi kui Euroopa on vähem mõjutatud, on meie jaoks oluline saata välja usaldussõnumeid. See tähendab tegutsemist, rahvusvahelist koostööd ja mitte karta kohandada eeskirju, kiiresti tegutsemist ja omada laual valmis ettepanekuid Euroopa Ülemkogu jaoks 15. oktoobril, parlamendi tehtud soovituste rakendamist ja, nagu juba öeldud, olla teadlik asjaolust, et me tegeleme tehingutega, mis ei mõjuta mitte ainult likviidsust, vaid ka kogu finantssüsteemi maksevõimet.
Praegu on selleks just majanduse usaldusväärsus, mis käivitab kasvu, ja seetõttu peame heitma kõrvale dogmatismi, et võtta kindlad meetmed ja kasutada kõiki meie käsutuses olevaid vahendeid.
Joaquín Almunia
komisjoni liige. - Hr juhataja, ma nõustun kõikide nendega, kes on selles arutelus rõhutanud, et me peame reageerima, et me peame reageerima väga suurele ümberkorraldusele oma finantssüsteemis; et me peame õppima mineviku vigadest; ja et meie - Euroopa institutsioonid - peame töötama koos, sest nagu me kõik teame, institutsioonidevahelise koostööta ei suuda me edu saavutada. Reageerimisel peame ka töötama koos teiste mängijatega selles mängus ja me teame, et me räägime ülemaailmsetest finantssüsteemidest. Kui need ei oleks ülemaailmsed, siis me ei oleks mõjutatud sel viisil, nagu me oleme, seega ei saa me unustada, et meie juhtimisoskust, meie algatusi ja meie otsuseid tuleb järgida kõrge konsensuse määraga meie seisukohtade osas teiste partneritega ja teiste osalejatega. Kui ei - olgem ausad -, siis me maksame selle hinda, et oleme selgesõnalised, kuid naiivsed, ja me ei ole konkurentsivõimelised finantssektoris, kuid meil on vaja jätkuvalt olla konkurentsivõimelised - mitte ainult tõhusad, mitte ainult jõulised, mitte ainult suutelised õppima mineviku vigadest, vaid samuti olla konkurentsivõimelised.
Nagu ma ütlesin oma sissejuhatavates märkustes - ja ma nõustun juhataja märkustega - see, mida ma pean silmas reageerimise all lühiajalises perspektiivis, on rakendada täielikult majandus- ja rahandusministrite nõukogu tegevuskava niipea kui võimalik - ja me oleme õigel teel, pr Berès. Mõne nädala eest Nice'is läbi viidud hindamine näitab, et me oleme õigel teel selle majandus- ja rahandusministrite nõukogu otsuste vastuvõtmisel. Järgmine nädal peame esitama ettepanekud kapitalinõuete direktiivi kohta ja mõne nädala pärast krediidireitingu agentuuride direktiivi.
Selles parlamendis ja nõukogus on samuti väga oluline võtta niipea kui võimalik vastu maksevõime II direktiiv. Kuid väljaspool ELi piire peab finantsstabiilsuse foorum jätkama väga aktiivset töötamist; see on väga oluline institutsioon hetkel - Lamfalussy raamistiku kolmanda taseme komiteed. Meie - parlament, komisjon ja ma loodan, et ka nõukogu - tunneme sügavat muret mõne reaktsiooni tõhususe puudumise üle sellel tasemel ning need on peamised institutsioonid, mis peavad töötama palju tõhusamalt, kui siis, mil need institutsioonid mõned aastad tagasi loodi - Baseli komitee, Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Nõukogu - see on võtmeküsimus, nagu hr Jouyet ütles. Seega me ei ole üksinda. Me peame reageerima kiiresti, tõhusalt, võttes arvesse enda ees seisvaid suuri probleeme ja samal ajal tagades, et meie juhtimist järgivad teised - nagu me teame, on see nii paljudes muudes reguleeritavates valdkondades.
Struktuursest seisukohast lähtudes ei saa me kahjuks kõike täna otsustada. Kuid see on tõsi - ja ma nõustun täielikult -, et suhe regulatsiooni ja turgude vahel muutub käesoleva kriisi tõttu. Ilmselgelt on tegemist reguleerimise nurjumisega muu hulgas.
Ma arvan, et me kõik nõustume, et me peame kõikidel tasanditel kehtestama intensiivsemad suhted USA asutustega, mitte ainult oma ülesandes komisjonina või täitevharudena, vaid ka parlament koos kongressiga, mis on praegu peamine osaleja teatud probleemide lahendamisel USAs. Me peame reageerima mitmepoolsel tasemel. Finantssüsteemide kõikide nende ebaõnnestumiste tegeliku päritolu - liigne likviidsus, osalejate võetud liigsed riskid, madala riski vastumeelsus, mida me nägime minevikus - cupidité hr Jouyet' sõnul - on loonud need ülemaailmsed tasakaalutused, mida ülemaailmsed institutsioonid ei ole olnud suutelised seni lahendama, ja me peame tegutsema ühendatud eurooplastena veenmaks teisi partnereid ülemaailmsel areenil, et kui me ei ole suutelised kohandama neid ülemaailmseid tasakaalutusi korralikul viisil, loovad need probleeme tulevikus ja me peame koordineerima end ELis selgemalt ja tõhusamalt.
Me elame majandus- ja rahandusliidus. Meil on siseturg, meil on tegevusplaan finantsteenuste integratsiooniks, kuid meil on endiselt palju sisemisi barjääre ja saamatust. Ma arvan, et me kõik peaksime olema teadlikud, et see nõuab tihedamat Euroopa integratsiooni ja mitte rohkem riigisiseseid reageerimisi või kaitsvaid suhtumisi liikmesriikidelt.
Peale selle, me peame meeles pidama, mis on meie väljakutsed keskmises ja pikaajalises perspektiivis ning peame säilitama selles väga keerulises keskkonnas stabiilsuse ja kasvu pakti, Lissaboni strateegia ning energia- ja kliimamuutuse strateegiad, mis on praegu äärmiselt olulised. Me ei saa endale lubada, et unustame, et meie ees seisavad mitte ainult väga keerulised lühiajalised väljakutsed finantsturgude seisukohast, vaid ka suured väljakutsed keskmises ja pikaajalises perspektiivis maailma majanduse ja meie enda tuleviku osas.
Üks viimane sõna: seda ei olnud tegevuskavas, vaid on järgmise majandus- ja rahandusministrite nõukogu päevakorras ja komisjon nõustub täielikult selle küsimusega. Me peame mõtlema juhtide, direktorite ja tegevjuhtide ning kõikide nende, kes saavad luua trende ja kes saavad vastu võtta otsuseid turgudel, tasustamissüsteemidele. Ma ütlen teile ühte asja - ja see on esitatud ka nõukogule - 2004. aastal tegi komisjon - ja eelkõige minu kolleeg Charlie McCreevy - soovituse, paludes liikmesriikidel võtta vastu otsused selles osas, et vältida valesid algatusi. Me oleme arutanud, mis on juhtunud sellest ajast, viimase nelja aasta jooksul. Komisjoni seisukohast reageeris sellele soovitusele positiivselt ainult üks 27 liikmesriigist. Seega nõustub komisjon praegu täielikult selle konsensusega, et käsitleda ka neid olulisi küsimusi.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Sebastian Valentin Bodu  
kirjalikult. - USA finantssüsteem on saanud raputada viimase paari päevaga, kuna Lehman Brothers esitas pankrotiavaldise ja Merrill Lynch, kartes sama liiki kokkuvarisemist, nõustus Bank of America poolse ülevõtmisega. Dow Jonesi tööstuse keskmine langes 15. septembril 4,4 % ja veel 4,1 % kaks päeva hiljem. Ülemaailmne aktsiahindade langus 15.-17. septembril tingis 3,6 triljoni USA dollari suuruse kahju investoritele. AIG aktsia kukkus üle 90 %, 72 USA dollarilt möödunud aastal 2,05 USA dollarini. USA valitsus võttis 16. septembril kontrolli AIG üle 85 miljardi USA dollari suuruse väljalunastamisega. Need "arengud” viitavad suurimale finantskriisile USAs pärast Suure Depressiooni puhkemist. Need esinesid nädal pärast seda, kui USA föderaalvalitsus haaras kontrolli hiiglaslike hüpoteegifirmade Fannie Mae ja Freddie Mac üle. Probleem seisneb selles, et Lehman Brothers ja AIG võlgnevad mitmeid miljardeid võlausaldajatele mitte ainult USAs, vaid ka Euroopas. Kas Euroopa on valmis neelama alla šoki, mis on tingitud tema lahutamatust seosest USA turuga? Kas 36,3 miljardi euro suurune Euroopa Keskpanga ja Bank of Englandi poolne rahasüst turule on piisavalt suur, et see oht kaoks?
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk  
kirjalikult. - (PL) Ma sooviksin juhtida täiskogu tähelepanu järgmistele küsimustele.
1. USA valitsus ja föderaalreserv on seni eraldanud ligi 1 triljoni USA dollari suuruse summa finantskriisi mõjude vastu võitlemiseks. Nn Paulsoni pakett sisaldab täiendavaid ettepanekuid, mis lähevad hinnanguliselt maksma täiendavad 700-800 miljardit USA dollarit. See annab märku, et praegune kriis on võrreldav 1929. aasta suure kokkuvarisemisega.
2. Lisaks on Euroopa Keskpank muutnud kättesaadavaks ligikaudu 750 miljardit USA dollarit likviidsuse parandamiseks, samas kui Bank of England väljastas ligikaudu 80 miljardit USA dollarit. Need sammud annavad täiendavat kinnitust selle kohta, kui tõsiseks loetakse Euroopa finantsturgude olukorda.
3. Kõik nimetatud meetmed annavad märku, et tugev ja otsustav valitsuse sekkumine on taas soositud. Isegi kõige liberaalsemad majandusteadlased tunnistavad vajadust eeskirjade kasutuselevõtmiseks, et kõrvaldada kriis, ning on tegelikult valmis aktsepteerima valitsuste ja rahvusvaheliste finantsinstitutsioonide kaasamist nendesse protsessidesse.
4. Käesoleva kriisi maht ja ulatus mõjutavad negatiivselt tehingute käiku tegelikus majanduses. See tingib surutise USA majanduses, mis tähendab negatiivset kasvu. See tähendab ka majandusliku kasvu aeglustumist Euroopas.
5. Seda olukorda arvestades on hädavajalik, et kõik riigid tugevdaksid finantsjärelevalvega tegelevaid ametiasutusi. Eriti puudutab see ELi. Need asutused peavad olema suutelised teostama tugevamat järelevalvet peamiste pankade, investeerimisfondide ja kindlustusseltside tegevuse üle. Tugevam järelevalve on ainus viis parandada finantskindlust ja tagada finantsstabiilsus tulevikus.
Esko Seppänen
(FI) Nüüd me teame, et riik on vajalik kapitalismi tagajana finantsiliselt ja mitte ainult militaarselt. Ameerika Ühendriikide, röövelliku kapitalismi kodumaa valitsus on erastanud spekulatsioonist saadud kasumid ja on praegu sotsialiseerimas suurimaid kahjusid nn rämpspangaks spekulatsiooni kaudu oma majanduse ajaloos.
Raubtier (kiskja) on saksakeelne nimetus seda liiki kapitalismi kohta, mis põhineb järgmisel sõnal Raubgier (röövihimu), mis on sarnane sõnale Raub (rööv). Mõlemad on head.
Hoiustajatelt, kes on valmistanud end rasketeks aegadeks kõikjal maailmas, röövitakse nende osade säästude väärtus eelolevatel aastatel möödunud nädala sündmuste tõttu, maailma majandus on inflatsioonis ja/või meid ootab ees majanduslik langus. Raske on ette kujutada, kuidas Ameerika Ühendriigid saaks teisiti maksta neid tohutuid võlgu, mida ta alles praegu võtab, ja kuidas ta inflatsiooni, raha väärtuse nõrgenemise ajal vastab oma halvenevale suutlikkusele maksta ära oma võlad ja normaliseerida oma ülehinnatud varasid.
Ameerika valitsuse lubatud ajapommid, mis on seal valmistatud kiskjaliku kapitalismi turu terroristlike pankade poolt, põhinedes swap-tehingutel, finantstoodete virtuaalpakendid, mittekrediidivõimeliste klientide maksejõuetus ja pettuslikud laenu kindlustamise poliitikad on lõhkenud maksumaksjate silme ees; ja ülejäänud maailm maksab selle eest.
