2. Inimõiguste rikkumised Hiinas, eriti Liu Xiaobo juhtum
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu seitsme resolutsiooni ettepaneku üle, mis käsitlevad inimõiguste rikkumist Hiinas, eriti seoses Liu Xiaobo kohtuasjaga.
Renate Weber
autor. - Austatud juhataja! Eelmisel kuul mõisteti Liu Xiaobo, väga tuntud kirjanik ja poliitiline aktivist, 11 aastaks vangi n-ö riigivõimu kukutamise algatamise eest. Ta võeti vahi alla rohkem kui aasta tagasi pärast dokumendi "Harta 2008” koostamist - harta, mille allkirjastasid rohkem kui 10 000 tavalist Hiina kodanikku, nõudes demokraatlikus ühiskonnas kõige tavalisemaid asju: õigust sõnavabadusele, avatud valimistele ja õigusriigile.
Liu Xiaobo süüdistamine, mis põhineb ainult tema rahulikel algatustel, ning tema juriidiline ahistamine ei ühildu kindlasti mitte rahvusvaheliselt tunnustatud inimõiguste ja põhivabaduste normidega. Seega peaksime tungivalt nõudma Liu Xiaobo tingimusteta vabastamist, miks peaks aset leidma otsekohe.
Viimase paari aasta jooksul on Euroopa Liidu ja Hiina vahelised suhted keskendunud peamiselt majanduslikule mõõtmele, mis on varjutanud riigi demokraatlikku mainet ja suuri inimõiguste rikkumisi, mis Hiinas süstemaatiliselt toimunud on.
Paar päeva tagasi tunnistas üks politseiametnik esimest korda, et kuulus inimõiguste advokaat ja 2008. aasta Nobeli rahupreemia laureaat Gao Zhiseng oli pärast aastapikkust Hiina ametivõimude juures vahi all olemist kaduma läinud. Paljud inimesed kardavad, et ta võib surnud olla. Paar nädalat tagasi eiras Hiina valitsus Euroopa Liidu palvet mitte hukata Briti kodanikku.
On eriti häiriv näha, kuidas Hiina valitsus eirab oma rahvusvahelisi kohustusi inimõiguste vallas. Paneb ju mõtlema, miks Hiina praeguses olukorras ÜRO inimõiguste nõukogule oma kandidatuuri esitas - kas lihtsalt selleks, et muuta seaduslikuks seda, kuidas see inimõigusi alla surub?
2009. aasta aprillis andis Hiina valitsus välja riikliku inimõiguste kava, pika dokumendi, mis ei näi olevat midagi enamat kui tükk paberit. Ei tohi olla mingeid kahtlusi. Euroopa Parlamendil on kohustus hinnata põhjalikult Euroopa Liidu ja Hiina vahelise inimõiguste dialoogi tulemusi.
Tunne Kelam
autor. - Austatud juhataja! Hiinas on toimunud muljetavaldav majandusareng. Ent osa sellest arengust on saavutatud selliste meetodite kasutamisega, mis on ilmselges vastuolus universaalselt aktsepteeritavate humaansete normidega. Lootused, et sellised üritused nagu olümpiamängud motiveeriks Hiina võime näitama üles suuremat austust demokraatlike normide suhtes, on asjatuks osutunud. Vastupidi, repressiooniaktid on sagenenud ja peame sellest tõsiasjast omad järeldused tegema.
Praegu tunneb Euroopa Parlament muret prominentse inimõiguste aktivisti ja õpetlase, põhiseaduse reformimist ja inimõiguste kaitsmist nõudva dokumendi "Harta 2008” allkirjastaja Liu Xiaobo saatuse pärast. Selle harta on julgelt allkirjastanud üle 10 000 Hiina kodaniku. Eelmisel kuul mõisteti Liu Xiaobo 11 aastaks vanglasse. Täna palume tema kohest ja tingimusteta vabastamist. Väljendame oma solidaarsust nende Hiina kodanike rahulike tegevuste suhtes, kes pooldavad demokraatlikke reforme ja inimõiguste kaitsmist, millele Hiina valitsus on pühendunud.
Véronique De Keyser
autor. - (FR) Austatud juhataja! Kiireloomulised resolutsioonid on alati raske ülesanne, sest sageli peegeldavad need pigem poliitilist võimetust kui erakorralist humanitaarolukorda. Nn nimetamise ja häbistamise strateegia, mida me igal kuul rakendamine, on viimane õlekõrs. See näitab selgelt, et kõik muud dialoogipidamise või surveavaldamise vahendid on osutunud ebaefektiivseks ja et kui leiame end tegutsemiseks võimetuna, mõistame asju hoopis hukka.
Hiina puhul ei ole ma kindel, et kiireloomuliste resolutsioonide arvu suurendamine, nagu me teinud oleme - 2009. aasta märtsis, 2009. aasta novembris, 2010. aasta jaanuaris ja 2010. aasta märtsis koos teise kavandatud resolutsiooniga - on kasulik. Seda mitte selle tõttu, et alahindan Hiina raskusi demokraatiale ülemineku haldamisel, vaid seetõttu, et minu arvates ei ole pidevalt ründel olles vale mitte eesmärk, vaid strateegia. On teisigi veenvamaid poliitilisi vahendeid.
Olin esimene, kes palus resolutsiooni uiguuride kohta ning lootis kurvalt ja asjatult, et niimoodi saaks surmanuhtlust vältida. Meie fraktsiooni nimel tahaksin avaldada toetust Liu Xiaobole, hiljuti süüdi mõistetud Tiananmeni dissidendile, kelle ainus kuritegu on tema kirg demokraatia vastu. Ent ma keeldun Hiinat iga kahe kuu järel häbiposti löömast, lihtsalt sellepärast, et see ei pane seda alla andma. Tegelikult hoopis vastupidi, sest kuna see põhiline kaubanduspartner, riik, millel on ÜRO julgeolekunõukogus alaline koht ja mis intensiivselt kasvab ning on demokraatlike muudatuste keskmes, mida vajame kliimamuutusega võitlemiseks, peab see riik olema partner, millele saab rääkida mõned põhitõed, ent mida austatakse tehtud pingutuste eest. See aspekt ongi resolutsioonist puudu.
Nendel poliitilistel põhjustel ongi minu fraktsioon oma allkirja eemaldanud. Ent tagamaks, et inimõiguste teemas, mida mina hindan vähemalt sama palju kui teie, ei ole mingit kahemõttelisust, hääletab minu fraktsioon kõigi sellega seotud muudatusettepanekute poolt. Mis puutub hääletuse lõplikku tulemusse, siis see sõltub meie esitatud muudatusettepanekutest.
Marie-Christine Vergiat
autor. - (FR) Austatud juhataja! Hiina on suur rikka ajaloo ja tohutu arengupotentsiaaliga riik. Eelmisel aastal Pekingis korraldatud olümpiamängud ei toonud kaasa selliseid tulemusi, mida mõned ootasid.
Suhe, mida Euroopa Liit Hiinaga säilitada suudab, on väga tähtis. Meie kui Euroopa Parlamendi liikmete kohustus on kõlavalt ja selgelt välja öelda, mida peame tähtsaks ja mis on vastuvõetamatu.
On tõsiasi, et inimõiguste olukord Hiinas on vastuvõetamatu. Liu Xiaobo juhtum, kes mõisteti süüdi oma riigis demokraatlike reformide nõudmise eest, koos üle 10 000 kaaskodanikuga, on sellest heaks näiteks. Kas julgen öelda, et minu arvates on sellise mobiliseerimise võimalikuks muutmine selles riigis pigem saavutus kui kuritegu?
Peame nõudma Liu Xiaobo ja kõigi meeste ja naiste vabastamist, keda nagu tedagi, ahistatakse ja vangistatakse vaid ühe kuriteo eest - inimõiguste kaitsmise eest, ja konkreetsemalt ühe kõige põhilisema õiguse eest, nimelt sõnavabaduse kaitsmise eest.
Nagu üks minu kaasparlamendiliige ütles, hukati hiljuti üks Briti kodanik hoolimata tõsiasjast, et ta oli vaimselt haige. See on esimene kord rohkem kui 50 aasta jooksul, mil Hiinas eurooplane hukati. Sõnavabadust ignoreeritakse iga päevaga tõepoolest veidi rohkem, nagu avaldas meile hiljuti Google, mis on sellegipoolest tuntud kui operaator, mis annab Interneti-kasutajatele kui mitte parima, siis vähemalt halvima kaitse.
Kõigile on teada, et Hiinas tegutsema hakkamiseks peab operaator täitma Hiina võimude nõude paigaldada tarkvarafiltrid, millega isegi Google on nõustunud. Me ei saa aktsepteerida valitsust, mis tegeleb Interneti-piraatlusega ja keelab Interneti-kasutajaile nende sõnavabaduse.
Euroopa asutused peavad jõud ühendama ja selles osas tegutsema hakkama. Hiina Interneti-kasutajad peavad saama juurdepääsu tsenseerimata teabele. Euroopa Liidul on kohustus toetada Interneti-ettevõtteid, mis keelduvad aitamast Hiina võimudel Internetti tsenseerida või veelgi hullem, arreteerimast inimõiguste kaitsjaid, demokraate või isegi ajakirjanikke, nagu Liu Xiaobo 2005. aasta aprillis.
Kokkuvõtteks, head kolleegid, lõpetan oma sõnavõtu, paludes teil meeles pidada surmajuhtumeid Tiananmeni väljakul! Sajad noored hiinlased said 1989. aasta 3. juuni ööl surma. Nüüdseks on sellest möödunud 20 aastat, mis on kurb tähtpäev, mida peaksime mäletama, avaldades austust nendele noortele ohvritele. Ent mitte kõik 1989. aasta sündmused ei vääri sama tähelepanu.
Charles Tannock
autor. - Austatud juhataja! Tõsiasi, et arutleme siin parlamendis taas Hiina inimõiguste rikkumise üle, näitab, et Pekingi kommunistlik autoritaarne juhtimine on otsustanud igasugused poliitilised eriarvamused alla suruda.
Ent see tõsiasi ei tohiks meid takistada neid teemasid parlamendis üles võtmast. Minu arvates ei ole meil mitte ainult kohustus seda teha, vaid võlgneme selle ka Hiinas inimõiguste kuritarvitamise ohvritele, nagu Liu Xiaobo, kellest enamikule pole hääleõigust antud. Seetõttu arutamegi täna taas seda teemat.
2008. aastal Hu Jiale Sahharovi auhinna andmine näitas maailmale tõepoolest, kui tõsiselt me Euroopa Parlamendi liikmetena suhtume inimõiguste teemasse Hiinas. Võtame seda tõsiselt, kuna Hiina on tõesti tähtis. Selle tohutu suurus ja ülemaailmne haare, selle sõjaline jõud ja majanduslik võim sunnivad Euroopa Liitu leidma strateegilist partnerlust, mis põhineb vastastikusel austusel ja julgeolekul.
Võib-olla põhineb meie suhe Hiinaga lõpuks samuti meie ühistel demokraatia, inimõiguste ja õigusriigi väärtustel: võime vaid loota. Arvan, et me kõik ootame sellegipoolest päeva, mil seda tõesti Hiina Rahvavabariigis praktikas näha saame. On arvatud, et sellised ideaalid on Aasiale kuidagi võõrad. Vaatan alati demokraatlikku Taivani ja suurt demokraatlike ilmalike vabas ühiskonnas lokkavate traditsioonidega Indiat, mis näitavad põhimõtteliselt, et idee, et Hiina Rahvavabariik ei saa demokraatlik olla, on vale.
Heidi Hautala
autor. - (FI) Austatud juhataja! Liu Xiaobo kohtuasja juures on tähtis see, et nüüd on koguni 10 000 inimest avalikult talle toetust avaldanud ja minu arust peaks Euroopa Parlament nende inimeste julgust tunnustama ja neid selle eest kiitma.
Samal ajal peame endile meelde tuletama, et Hiina ise on andnud lubadusi inimõiguste olukorra parandamiseks. Hiina üritas ühineda inimõiguste nõukoguga, öeldes, et pühenduks inimõiguste edendamisele ja kaitsele ning toetaks selles valdkonnas kõrgeimaid standardeid. Seega on need Hiina enda lubadused ÜRO ees ja nendele peaksimegi viitama.
Resolutsioonis kõneldakse ka inimõiguste dialoogidest Euroopa Liidu ja Hiina vahel, ning ükskõik, kui optimistlikud me ka olla tahaksime, on lõpptulemuseks ikkagi see, et neist on vaevalt mingit kasu olnud. Euroopa Liidu asutused peavad omavahel mõtlema ka sellest, kuidas saavad parandada oma strateegiaid ja panna Hiina mõistma, et selle kohutused inimõigustega seotud teemades on ka meie asi ja et meievahelise koostöö tulevik sõltub suuresti neist.
Kokkuvõttes võiksime küsida, miks on Euroopa Liidu poliitika Hiina osas nii segane ja ebaühtlane, ja mis meie selle osas ära saaksime teha. Euroopa Parlament toetab omalt poolt kindlasti komisjoni ühises pingutuses luua Hiinaga uus strateegia.
Cristian Dan Preda
fraktsiooni PPE nimel. - (RO) "Peaksime lõpetama sõnade pidamise kuritegudeks”. Seda ütles Liu Xiaobo dokumendis "Harta 2008”, poliitilises manifestis, mille ta käivitas ja mida toetasid, nagu juba öeldud, tuhanded Hiina inimesed. Liu Xiaobo mõisteti 11 aastaks vangi ning temalt võetakse poliitilised õigused ära veel kaheks aastaks pärast seda, kuna ta tegi sellise avalduse ja toetas jätkuvalt inimõigusi. Minu arvates on see karistus näide sellest, et Hiina võimud kiirendavad oma kampaaniat inimõiguste aktivistide vastu. Edasisi tõendeid sellest toob sellel pühapäeval tehtud avaldus, et Tzu Young Jun, Tiananmeni väljaku liikumise juht, mõisteti samuti üheksaks aastaks vangi.
Selle tulemusel usun, et on väga tähtis tõstatada inimõiguste teema osana järgmisest Euroopa Liidu ja Hiina tippkohtumisest, nagu on sätestatud resolutsiooni artiklis 9.
Usun, nagu ka Heidi Hautala varem arvas, et dialoog ei ole inimõiguste jaoks piisav. Selle inimõiguste küsimusega tuleb tegeleda osana tippkohtumise nõupidamisest, sest dialoog ei ole siiamaani mingeid tulemusi andnud.
Zigmantas Balčytis
fraktsiooni S&D nimel. - Austatud juhataja! Euroopa Liit on praegu Hiinaga läbi rääkimas uue raamlepingu üle, mis sätestaks edasise tee riigiga majandussuhete arendamiseks.
Need suhted on väga tihedad, ent me ei tohi sulgeda silmi korduvate inimõiguste rikkumiste ees ja austusest õigusriigi vastu.
Euroopa Liit peab Euroopa Liidu ja Hiina vahelist inimõiguste dialoogi tugevdama. See dialoog, millele pandi alus 2000. aastal, osutus ebaefektiivseks. Euroopa Liit ja eriti just kõrge esindaja peaksid tagama koordineeritud ja tõhusa Euroopa Liidu ühtse välispoliitika Hiina suunal. Inimõigustest kinnipidamine peab olema selle poliitika aluseks.
Helga Trüpel
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Lugupeetud juhataja! Kui Hiina valiti olümpiamängude korraldajaks, lootsin algselt, et pärast kõiki Hiina lubadusi inimõiguste olukorra parandamise osas juhtub see võib-olla tõesti.
Ent olümpiamängude ajal ja pärast neid pidime kahjuks tunnistama, et inimõiguste olukorras ei toimunud mingit arengut paremuse, vaid pigem halvemuse poole. Nüüd, pärast Liu Xiaobo vastast otsust, oleme näinud politseid ära keelamas isegi homoseksuaalide pidu, mis selgelt ähvardab Hiinas dissidentide, inimõiguste kaitsjate ja homoseksuaalide jaoks lõppeda poliitilise jääajaga.
Sellel põhjusel nõuame Liu Xiaobo ja teiste inimõiguste kaitsjate kohest vabastamist ja nõuame eriti just Hiinalt - kui see tahab rahvusvahelises kogukonna tunnustatud partner olla - oma hüsteeriliste tsensorlusmeetmete ja jälgimismeetodite lõpetamist.
See kehtib loomulikult eriti just Interneti kohta. Me ei saa aktsepteerida Interneti poliitilist filtreerimist. Sõnavabaduse kaitsmine kõigis maailma riikides on tähtis põhiõiguste element. Inimõigused on universaalsed ja jagamatud, olgu siis tegemist Euroopa, USA, Sudaani või Hiinaga. Hiina Rahvavabariik peab sellega harjuma, kui tahab tõesti teistsugust rolli.
Olen täiesti veendunud, et meie kui eurooplased peame tippkohtumistel oma ametlike suhete raames Hiinale selgeks tegema - just sellepärast, et meil on huvi koostöö vastu kliimakaitsepoliitika, keskkonnapoliitika ja finantsturgude reguleerimise vallas -, et see peab kiirelt oma inimõiguste poliitikat muutma.
Lorenzo Fontana
fraktsiooni EFD nimel. - (IT) Austatud juhataja, head kolleegid! Üks kõige tähtsamaid probleeme seoses inimõigustega Hiinas on sunnitööjõu kasutamine Laogais, Hiina kontsentratsioonilaagrites.
See teema, lisaks sellele, et see on tõeline tänapäevase orjuse vorm, puudutab konkreetselt Euroopa majandust. Tegelikult on kindel, et väga paljusid Hiina turult tulevaid kaupu toodavad Laogai kinnipeetavad, ning tööjõukulusid vähendatakse loomulikult selliselt, et see viib ebaausa konkurentsini võrreldes Euroopa kaubaga.
Toetudes ka Ameerika Ühendriikide kogemustele, mis on juba vastu võtnud teatud seadused, mis keelavad Laogais toodetud Hiina kaupade impordi, saab ja peaks Euroopa tegema kõik võimaliku, et vältida osaliselt või täielikult sunnitööjõu toodetud kaupade sissetulemist.
Esiteks tuleks korraldada kampaania, mis tõstab avalikkuse teadlikkust selle teema osas ning teiseks tuleks kõigilt Euroopasse imporditavatelt toodetelt nõuda samu hügieeni- ja ohutusnäitajaid, mida nõutakse Euroopa toodetelt, ning juurutada tuleb ka sildistamisseadused, et tagada kaupade jälgitavus.
Lisaks sellele tuleb Hiinasse investeerivatelt ettevõtjatelt paluda töötajate õigustega seoses täpseid eeskirju järgida. Kokkuvõtteks peame looma eeskirjad ja tagama eelkõige nendest kinnipidamise, nii et sunnitööjõu toodetud kaupade impordi saaks täielikult ära keelata.
Olen veendunud, et see on ainuke viis, kuidas saame tõeliselt aidata Hiina inimesi nende võitluses inimõiguste eest. Kui seda ei juhtu, jääme kaasosalisteks, kes ei luba neile inimestele nende vabadust.
Edward McMillan-Scott
Austatud juhataja! Mul on au olla Euroopa Parlamendi asepresident, kes vastutab demokraatia ja inimõiguste eest. Resolutsioon keskendub õigusega Liu Xiaobole, dokumendi "Harta 2008” põhilisele autorile. Selle ingliskeelne versioon on saadaval minu veebilehel charter08.eu.
Pärast minu viimast Pekingi külastust 2006. aasta mais arreteeriti, vangistati ja mõnedel juhtudel ka piinati kõiki dissidente, kellega olin kokku puutunud; näiteks Hu Jiad, kes on ikka veel vangis ja vajab meditsiinilist abi. Eriti Gao Zhishengi, kes väidetavalt kadus pärast kolme ja poole aastast järelevalve all ja piinamisega vangistust, mis pani ta kaks korda enesetappu proovima. Gao avalikud kirjad režiimile 2005. aastal andsid dokumendile "Harta 2008” selle tooni. Tema uurimistöö seoses spirituaalse budistliku rühmituse Falun Gongi tagakiusamisega sai Hiinas laialdast toetust. Usun, et võimud peaksid nüüd Gao Zhishengi välja kutsuma ja ta vabastama.
Keegi ei tohiks kaheldagi, et Euroopa Parlament ei anna Hiina ja loomulikult Tiibeti reformimisel alla.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Lugupeetud juhataja! On talumatu, et kaubanduslikud huvid oleks pidanud Euroopa Liidu ja Hiina vahelistes suhetes pikema õlekõrre tõmbama ja et inimõigustest kinnipidamise ja demokraatliku arengu nõudmine on enam-vähem pandud südamlike tervituste rolli.
Olen huviga jälginud otsingumootori ettevõtte Google'i julgust ja kavatsust lõpetada koostöö Hiina võimudega seoses Interneti veebilehtede filtreerimise ja tsenseerimisega ning isegi maalt lahkuda. Samal ajal nõuab Google ilmselgelt Hiina Interneti-kasutajatele sõnavabadust.
Jagan oma kaasparlamendiliikmete muret Liu Xiaobo ja teiste Hiina süümevangide kohtlemise pärast ning loodan, et nõukogu ja komisjon võtavad Xiaobo juhtumi järgmisel Euroopa Liidu ja Hiina vahelisel tippkohtumisel ette. Praegu läbiräägitavad lepingud peaksid tegema üsna selgeks, et Hiinaga kaubandussuhete tulevane areng oleks tõhusamalt seotud poliitilise dialoogi ja inimõigustest kinnipidamisega.
Gesine Meissner
(DE) Austatud juhataja! Oleme rääkinud mitmetest eri asjadest seoses sellega, milline oleks õige viis läheneda Hiinaga arutlemisele ja riigile surve avaldamisele, sest sellele riigile saab väga vähesega suurt muljet avaldada. Véronique De Keyser ütles, et sellel põhjusel võttiski tema fraktsioon oma allkirja tagasi. Minu arvates ei ole see õige viis edasiliikumiseks. Euroopa Liiduna, mis on sätestanud inimõigused põhiõiguste hartas ja Lissaboni lepingus, peame eelkõige just meie põhiõiguste rikkumisi pidevalt tähele panema. Praegu ei ole meil muid võimalusi. Kui mõtleme midagi paremat välja, olen valmis seda kohe toetama.
Ent see ei puuduta ainult Liu Xiaobot, vaid ka Gao Zhishengi, kes on kadunud, ja oleme nüüd kuulnud, et ta on väidetavalt enesetapu sooritanud. Kõik arvavad, et ta on tõenäoliselt mingil kohutaval moel tapetud. See on vastuvõetamatu. Seoses olümpiamängudega avastasime, et kui lähme Hiina ja loome seal kontakte, ei muutu inimõiguste olukorras absoluutselt mitte midagi. Me kõik lootsime muutusi, ent midagi ei toimunud. Seega ei tohiks me lõpetada oma tungivaid üleskutseid.
Neelie Kroes
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Euroopa Liit on selgelt väljendanud sügavat muret seoses ebaproportsionaalse karistusega prominentsele inimõiguste kaitsjale Liu Xiaobole - 11 aastat vangistust rolli eest dokumendi "Harta 2008” autorina, mis on kava Hiina demokraatlikuks ja õigustepõhiseks reformimiseks, ning mitmete Internetis inimõiguste teemaga seotud esseede avaldamise eest.
Peame mõtte- ja sõnavabadust väga tähtsaks: need on, nagu me teame, meie demokraatliku süsteemi nurgakivid. Liu Xiaobo vastane otsus ei ühildu absoluutselt kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelises paktis sätestatud õigusega sõnavabadusele, millele on alla kirjutanud ka Hiina. Oleme muide seotud ka seksuaalse väljendusvabaduse ja sättumuse õiguse kaitsega, nagu mainis Helga Trüpel.
Euroopa Liit üritas kohtuprotsessi jälgida ning kahetseme, et meie vaatlejad kohturuumist välja aeti. Kohtuprotsessi üksikasjad, mis me ikkagi teada saime, näitavad selgelt, et Liu Xiaobole ei antud võimalust esitada korralikku kaitset ning et ta ei saanud õiglast kohtuprotsessi. Euroopa Liit jätkab Hiina valitsuselt Liu Xiaobo tingimusteta vabastamise nõudmist ja teiste "Harta 2008” allkirjastajate ahistamise ja kinnipidamise lõpetamist.
Meie üldine poliitika Hiina suunas on konstruktiivne kokkulepe meie strateegilise partnerluse raames. Oleme minevikus mitmel korral tervitanud Hiina edusamme seoses sotsiaalsete ja majanduslike õigustega ning ka hiljutist Hiina inimõigustega seotud tegevuskava käivitamist, ent teisest küljest on meil väga tõsiseid muresid seoses kodanike ja poliitiliste õigustega ning mitmete hiljutiste arengutega, näiteks sellistega, mille parlamendi auväärsed liikmed resolutsiooni eelnõus tõstatanud on.
Euroopa Liidu pühendumist inimõigustele väljendatakse meie regulaarsete poliitiliste kontaktide ajal ning eriti meie inimõiguste dialoogi ajal Hiina võimudega. Viimane istung, nagu te teate, toimus eelmise aasta 20. novembril Pekingis. Meie suhte tugevus võimaldab meil neid teemasid ausalt arutada. Eelmisel aastal peetud kaheteistkümnendal Euroopa Liidu ja Hiina tippkohtumisel Nanjingis tõstatati inimõiguste küsimus nii arutelude kui ka pressikonverentsi ajal.
Marie-Christine Vergiat ja Eija-Riitta Korhola peatusid lühidalt Google'i vastaste küberrünnakute teemal. Komisjoni arvates on see Hiina sõnavabaduse raames veel üks murettekitav areng. Jälgime seda olukorda loomulikult pingsalt. Mõistame, et ettevõtte ja Hiina võimude vahel on käimas konsultatsioonid. Jääme valvsaks, juhuks kui sarnased rünnakud võtavad eesmärgiks Euroopa Liidu ettevõtted.
Lubage mul kinnitada, et parlament jätkab nende teemade tõstatamist, kaasa arvatud kõrgeimal tasandil, tuletades meelde Hiina Rahvavabariigi rahvusvahelisi kohustusi inimõiguste osas. Tuletame meelde ka Hiina põhiseaduslikke tagatisi sõnavabaduse kohta. Meie kõigi ühiseks eesmärgiks on avatum ja läbipaistvam Hiina, mis peab kinni rahvusvahelistest inimõiguste standarditest ning teeb koostööd ülemaailmsete probleemide lahendamise nimel. Selle saavutamiseks peame jätkama tööd meie strateegilise partnerluse arendamise nimel.
Tahaksin vastata Véronique De Keyseri küsimusele. Mis puutub Briti kodaniku Akmal Shaikhi hukkamisse, siis Euroopa Liit mõistis selle otsuse väga tugevalt hukka. Liit kahetseb sügavalt seda, et Hiina ei võtnud kuulda selle ja ühe liikmesriigi korduvaid üleskutseid, et Akmal Shaikhi vastast surmanuhtlust muudetaks.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub kell 12.00.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Cătălin Sorin Ivan  
kirjalikult. - (RO) Õigus elule, sõnavabadusele ja vabadele mõtetele on Euroopa integratsiooni ja meie maailma visiooni alustalad. Kui üks meie partneritest, antud juhul siis Hiina, neid õigusi korduvalt rikub, oleme kohustatud reageerima. Ent me ei tohi seda teha n-ö häbi ja süüdistamise mudeli järgi ning süüdistada Hiinat ja eirata erinevusi kultuuris ja tsivilisatsioonis, mis meid eraldavad. See resolutsioon, mis on seotud inimõiguste rikkumisega Hiinas, eriti seoses Liu Xiaobo juhtumiga, on tõend lihtsustatud lähenemisest teemadele, millega Hiina ühiskond silmitsi seisab. Me ei võtnud oma seisukohta kindlasti mitte resolutsiooni põhjaks olevate inimõiguste pühaduse põhimõtte vastu, millele entusiastlikult alla kirjutame. Tegelikult oli asi selles, kuidas see edastati. Soovitud tulemuste saavutamiseks peame säilitama atmosfääri, mis on vaba konfliktidest meie endi ja Hiina vahel. See on ainus viis, kuidas saame kaasa aidata Hiina arengule ühiskonna suunas, mis omistab suurt tähelepanu inimõiguste austamisele.
Anneli Jäätteenmäki  
kirjalikult. - "Ära tee kurja” on Google'i tuntud moto. Nende poliitikat Hiinas on aastate jooksul kritiseeritud ja nende motos kaheldud. Inimõiguste rühmitused on süüdistanud Google'it, et see aitab Hiina valitsusel oma kodanikke ja eriti inimõiguste aktiviste alla suruda. Ilmselt ei ole Google tulevikus enam nii kuri. Nende otsus käivitada Hiinas filtreerimata otsingumootor väärib suurt kiitust. Teatades muudatusest oma Hiina-poliitikas, riskib Google kasumi kaotamisega suurimalt Interneti-turult maailmas ning kaotab võib-olla peaaegu 400 miljonit kasutajat. Antud konkreetsel juhul on Google tõestanud, et suur rahvusvaheline ettevõte saab tõesti oma eetikapoliitikast kinni pidada. Google, mille asutajad välismaalt ikka ettevõtet juhivad, saab tulevikus peegeldada oma põhiväärtusi ja uskumusi kõigis oma tegevustes. Ja kui Google jätkab õitsengut, tõestab see, et rahateenimise ja säästlikult ning inimlikult käitumise vahel ei ole sisemist konflikti.
Nuno Melo  
kirjalikult. - (PT) Hiinas on inimõigusi pidevalt rikutud ja me ei saa jätta seda hukka mõistmata. Tõsiasi, et Euroopa Liit on üks Hiina peamisi majanduspartnereid, suurendab meie kohustust mõista hukka kõik tegevused, mis rikuvad kodanike õigusi. Eriti nende kodanike, kes kaitsevad riigis sõnavabadust ja inimõigusi. On väga tähtis, et Hiina Rahvavabariik austaks ja täidaks inimõiguste nõukogu ees võetud kohustusi.
Alajos Mészáros  
kirjalikult. - (SK) Mida suurem on riik geograafiliselt, mida sõltumatum majanduslikult, seda raskem on sellelt nõuda inimõiguste austamist. Minu arvates on vastuvõetamatu, et Euroopa Liit seab oma suhetes Hiinaga jätkuvalt majanduslikud huvid esikohale. Peaaegu kõigil kõrgemal diplomaatilisel tasemel kohtumistel suudame vaid aralt meelde tuletada inimõiguste rikkumise teemat selles riigis. Euroopas on meil kommunistlike režiimide tavadega seoses inimõiguste allasurumisega kahjuks palju negatiivseid kogemusi olnud. Seega olen veendunud, et inimõiguste rikkumiste tegelik number on hulga suurem kui see, mis meile teada on. Sellel põhjusel on meil suur vajadus panna Hiina inimõigusi austama kas või majanduslike ja poliitiliste ohverduste hinnaga. Vastasel juhul võivad arengud Hiinas avaldada negatiivset mõju kogu Aasia poliitilise olukorra arengule ning selle tulemusel mõjutada ka kogu maailma majandust ja poliitikat.
Wojciech Michał Olejniczak  
kirjalikult. - (PL) Hääletasin inimõiguste rikkumist hukka mõistva resolutsiooni poolt, sest me ei tohi lubada nende rikkumist ega nõustuda sellega ei inimeste ega kodanikena. Inimestele, nende vabadusele ja õigustele ohtlik käitumine, mis palju aastaid tagasi defineeriti, on vastupidine alustaladele, millele Lääne demokraatiad on ehitatud. Dialoog, mida 2000. aastal Euroopa Liidu ja Hiina vahel alustati, ei ole soovitud tulemusi toonud. Seega peaksime endilt küsima, kas oleme teinud kõik oma võimuses, ja kui vastus on "ei”, peaksime rakendama majandusliku koostöö tõhusust käsitleva resolutsiooni sätteid. Inimõigused peaksid saama Liidu ja Hiina vahelise dialoogi aluseks ning inimeste huvid peaksid olema eespool majanduslikest huvidest.
Rahuvõitleja ja inimõiguste aktivisti Liu Xiaobo vahi alla võtmine ja süüdi mõistmine, kuna ta soovis Hiinas rohkem demokraatiat, on selge signaal, et meie praegused meetmed ei ole tõhusad. Seega tuleb lisaks resolutsioonidele kasutusele võtta ka edasisi meetmeid, mis võimaldaks suuremat austust selle vastu, mille nimel Liu Xiaobo võitleb, ning ka tuhandete Hiina inimeste ja paljude teiste kogu maailma inimeste vastu.
Kolmkümmend aastat tagasi alustati Hiinas reforme, mis näitasid maailmale, et miski on muutumas, et midagi võidakse ühiskonna heaks ära teha. Täna ootame sama. Täna tahame, et meil oleks partner, kes austab põhimõtteid, mis meie jaoks on elementaarsed.
