2009. gada 29. un 30. oktobra Eiropadomes secinājumi, tostarp Eiropadomes priekšsēdētāja un Eiropas Savienības Augstā ārlietu un drošības politikas pārstāvja/Komisijas priekšsēdētāja vietnieka mandāts un pilnvaras, kā arī jaunās Komisijas struktūra (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir Eiropadomes ziņojums un Komisijas paziņojums par 2009. gada 29. un 30. oktobra Eiropadomes secinājumiem, tostarp Eiropadomes priekšsēdētāja un Eiropas Savienības Augstā ārlietu un drošības politikas pārstāvja/Komisijas priekšsēdētāja vietnieka mandātu un pilnvarām, kā arī jaunās Komisijas struktūru.
Fredrik Reinfeldt
Padomes priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, man ir liels prieks būt atkal šeit un sniegt jums ziņojumu par, kā izrādījās, ļoti sarežģītas un rosinošas Eiropadomes sanāksmes rezultātiem.
Es vēlos izskaidrot situāciju Eiropadomes sanāksmes priekšvakarā. Mēs nepārtraukti sazinājāmies ar Prāgu un citu valstu galvaspilsētām. Kā mēs būtu varējuši atrisināt čehu lūgumu attiecībā uz Pamattiesību hartu? Tika piedāvāti dažādi risinājumi, un no vairākām citām dalībvalstīm izskanēja aicinājumi pieļaut dažādus izņēmumus un ņemt vērā īpašus apsvērumus.
Taču mēs saņēmām skaidrāku vēstījumu par klimata pārmaiņām - vēl vienu no galvenajiem sanāksmes jautājumiem. Vairākas dalībvalstis darīja zināmu, ka tās nav gatavas minēt konkrētas summas klimata jautājumu finansēšanai, proti, pielāgošanās un seku mazināšanas pasākumu finansēšanai jaunattīstības valstīs.
Ņemot vērā šos apstākļus, es esmu apmierināts ar sanāksmes rezultātiem. Darīšu jums zināmu būtiskāko.
Mūsu mērķis Eiropadomes sanāksmē - tāpat kā decembra Kopenhāgenas Klimata pārmaiņu konferences pieejas - bija turpināt rādīt ceļu klimata pārmaiņu jomā. Šai sakarībā mums nav nekādu ilūziju. Sarunas bija ilgstošas un sarežģītas, bet galu galā mūsu diskusiju rezultātā Eiropadome apstiprināja Komisijas ierosināto finansējumu EUR 100 miljardu apmērā gadā līdz 2020. gadam, un tā lēsa, ka starptautiskās sabiedrības atbalsts līdz 2020. gadam varētu būt EUR 22-50 miljardi.
2020. gads būs jau pēc 10 gadiem. Mums ir jārīkojas ātrāk, un tāpēc Eiropadome norādīja, ka papildus minētajam mums ir nepieciešams globālais finansējums EUR 5 miljardu apmērā katru gadu laikā no 2010. līdz 2012. gadam.
Galīgā summa tiks noteikta, ņemot vērā Kopenhāgenas konferences rezultātus. ES un dalībvalstis ir gatavas sniegt pienācīgu ieguldījumu, ja citu nozīmīgāko valstu ieguldījums būs līdzvērtīgs. Es esmu patiešām gandarīts, ka šajā Eiropadomes sanāksmē mēs spējām panākt vienošanos par plašām pilnvarām attiecībā uz šo.
Pirms dažām dienām es atgriezos no sarunām ar premjerministru M. Singh, kas notika ES un Indijas augstākā līmeņa sanāksmes laikā Deli, un pagājušā nedēļā es piedalījos sarunās ar prezidentu B. Obama ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmē Vašingtonā.
Pateicoties Eiropadomes sanāksmes laikā panāktajai vienošanai, ES varēja piedalīties sarunās ar ļoti stingru nostāju. Mūsu vienotība nodrošināja mums ticamību, iedrošinot citus. Mēs varējām darīt zināmas mūsu apņemšanās. Mēs varējām paust mūsu cerības. Un jau atkal mēs varējām rādīt ceļu, risinot visiem pilsoņiem būtisku jautājumu.
Pagājušās nedēļas sanāksmē tika runāts arī par ekonomisko un finanšu situāciju. Lai gan ir vērojamas pasaules ekonomikas atveseļošanās pazīmes, Eiropadome uzsvēra, ka pašapmierinātībai nav iemesla. Pastāv risks, ka nākamā gadā visās dalībvalstīs, izņemot vienu, budžeta deficīts pārsniegs 3 %, un mūsu kopējais IKP kopš 2008. gada sākuma ir samazinājies par 4,7 %. Šie abi ir būtiski iemesli, lai netiktu pārtraukti atbalsta pasākumi, līdz netiks nodrošināta mūsu ekonomikas atveseļošanās. Vienlaikus ir jānostiprina uzticēšanās un jāturpina darbs pie mūsu esošajām stratēģijām izejai no situācijas.
Eiropadomes sanāksmē mēs panācām ievērojamu progresu finanšu uzraudzības pastiprināšanas jomā. Mēs panācām plašu vienošanos par Eiropas Sistēmisko risku komitejas izveidi.
Prezidentūra tuvākā laikā sāks apspriest priekšlikumus ar šo Parlamentu. Mēs vēlamies panākt vienošanos par tiesību aktu kopumu jaunai uzraudzības sistēmai. Mēs vēlamies nodrošināt, lai neatkārtotos tāda finanšu krīze, kādu mēs nesen piedzīvojām.
Ņemot vērā visus šos esošos un paredzamos apstākļus, mums ir jāpievēršas darbavietu nodrošināšanas jautājumam. Vairāk nekā pieci miljoni eiropiešu jau ir zaudējuši darbu, un pārāk daudzi vēl saskarsies ar bezdarbu. Mūsu ziņā ir mainīt šo tendenci.
Kad es 15. jūlijā iepazīstināju jūs ar Zviedrijas prezidentūras prioritātēm, es teicu, ka ES pēc krīzes ir jākļūst stiprākai. Es jums teicu, ka ekonomikas un finanšu krīzes jautājuma risināšana ir viens no mūsu būtiskākajiem uzdevumiem. Tas tā ir joprojām. Tāpēc mēs plānojam atgriezties pie šiem būtiskajiem jautājumiem Eiropadomes decembra sanāksmes laikā.
Vēl viens būtisks šīs sanāksmes rezultāts bija ES stratēģijas Baltijas jūras reģionam - stratēģijas, kura ir balstīta uz šā Parlamenta iniciatīvu - pieņemšana. Mūsu mērķis attiecībā uz šo stratēģiju ir risināt steidzamus vides jautājumus saistībā ar Baltijas jūru un veicināt reģiona ekonomikas attīstību. Es esmu pārliecināts, ka šī iniciatīva labvēlīgi ietekmēs arī citas Eiropas daļas, saliedējot reģionus un veicot pozitīvu ieguldījumu visas ES konkurētspējas uzlabošanā.
Mēs diskutējām arī par tiesiskumu un iekšlietām. Mēs atzinīgi novērtējām panākto progresu, īstenojot pasākumus saistībā ar nelegālo migrāciju Vidusjūras reģionā un mēs aicinājām veikt pasākumus vairākās īpašās jomās.
Es zinu, ka jūs šajā pēcpusdienā vēlaties runāt arī par institucionāliem jautājumiem. Tie, protams, bija būtiska diskusiju daļa.
Viens no būtiskākajiem jautājumiem patiešām bija nodrošināt pēc iespējas drīzāku Lisabonas līguma stāšanos spēkā, kas ir ārkārtīgi būtiski, ja mēs gribam atrisināt problēmas, ar kurām saskarsimies.
Notika daudz apspriežu, un tās bija ļoti sarežģītas, bet galu galā mēs panācām piekrišanu Čehijas Republikas lūgumam.
Pēc šīs vienošanās panākšanas prezidents Václav Klaus bija gatavs parakstīt Līgumu, un, kā jūs visi zināt, viņš to izdarīja pirms nedēļas. Čehijas Republika pašlaik deponē galīgo ratifikācijas instrumentu Itālijas iestādēm. Tas nozīmē, ka Lisabonas līgums stāsies spēkā 1. decembrī. Es zinu, ka lielākā daļa no jums, kas šeit šodien atrodas, tāpat kā es ir gandarīti un atviegloti, ka galu galā šīs ilgstošais gatavošanās posms institucionālajām reformām tuvojas nobeigumam.
Eiropadome novērtēja arī citus sagatavošanās darbus, lai Līgums stātos spēkā. Tā vienojās par Eiropas Ārējās darbības dienesta pamatnostādnēm un aicināja nākamo Augsto pārstāvi nākt klajā ar priekšlikumu par dienesta organizatorisko struktūru un darbību.
Tagad par kandidātu jautājumu. Mums ir jāieceļ Lisabonas līgumā paredzētās amatpersonas. Mums kopā ar jums ir jāieceļ jaunās Komisijas locekļi. 19. novembrī es plānoju sasaukt valstu vai valdību valdītāju sanāksmi, lai ieceltu Eiropadomes priekšsēdētāja, Augsto pārstāvi un Padomes ģenerālsekretāru.
Es vēlos uzsvērt, ka Augstais pārstāvis būs jāieceļ pirms jaunās Komisijas locekļu iecelšanas un ka pirms tam būs jāveic pienācīgas apspriedes ar šo Parlamentu. Kā jau jūs zināt, tā kā šī persona būs arī jaunās Komisijas priekšsēdētāja vietnieks, viņa vai viņas kandidatūra tiks apstiprināta arī ar Parlamenta balsojumu.
Es neminēšu, kas būs šīs personas, bet es vēlos teikt, ka būtiski ir ne tikai vārdi, bet arī tas, ko šīs personas darīs un kā tās strādās.
Pagājušās nedēļas Eiropadomes sanāksme ļāva mums panākt ievērojamu progresu ne tikai saistībā ar vienu būtisku jautājumu, bet saistībā ar vairākiem jautājumiem, kas ir būtiski Eiropas nākotnei un mūsu planētas nākotnei.
Es esmu pateicīgs saviem kolēģiem par viņu konstruktīvo attieksmi pret problēmām, kuras mēs kopā risinām. Taču mēs visi zinām, ka darāmā vēl ir daudz. Es varu jums galvot, ka turpmākās nedēļas būs ļoti aizņemtas. Es ceru, ka turpināsies mūsu ciešā sadarbība ar šo Parlamentu saistībā ar daudziem būtiskiem jautājumiem.
Patiesībā Kopenhāgenas sanāksme notiks jau pēc 25 dienām. Ekonomikas krīze ne tuvu nav beigusies, bet mums ir plašas pilnvaras, lai piedalītos sarunās par klimata jautājumiem. Mēs esam apņēmības pilni turpināt kopā strādāt, lai radītu jaunu pamatu izaugsmei un augstākai nodarbinātībai.
Es esmu pateicīgs par nepārtraukto šā Parlamenta atbalstu. Es ar prieku atbildēšu uz jūsu komentāriem.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, es vēlos paust atzinību premjerministra Reinfeldt kunga sniegtajam Eiropadomes sanāksmes novērtējumam, komentējot divus aspektus, vienu saistībā ar politiku un vienu ar institucionālajiem jautājumiem.
Attiecībā uz politiku jāsaka, ka būtiskākais rezultāts bija ārkārtīgi nozīmīgā vienošanās par mūsu rīcību klimata pārmaiņu jomā. Mēs visi zinām, ka tie ir sarežģīti jautājumi. Kad tik daudz kas ir likts uz spēles, ceļš nekad nav viegls. Atklāti runājot, Eiropadomes sanāksmē gūtie rezultāti pārspēja manas sākotnējās cerības. Ar stingriem nosacījumiem tika apstiprinātas Komisijas ierosinātās summas.
Vēstījums ir skaidrs - Eiropas Savienība ir gatava Kopenhāgenai un gatava sekot mūsu mērķim samazināt emisijas, nākot klajā ar pārliecinošu piedāvājumu klimata jautājumu finansēšanai, kas atbilst Komisijas septembra ierosinājumam, gan ilgtermiņa, gan arī tūlītēja finansējuma piešķiršanai.
Ja mēs vēlamies, lai jaunattīstības valstis iesaistās sarunās, uzņemoties nopietnas saistības seku mazināšanas jomā, mums ir jāpieprasa, lai tās piedāvā finansējumu. Saskaņā ar mūsu aplēsēm jaunattīstības valstīm līdz 2020. gadam būs nepieciešami papildus aptuveni EUR 100 miljardi gadā, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām, un Eiropadome to pilnībā atbalstīja; tā noteica arī iespējamo šīs summas daļu, kas būs jāsedz, izmantojot publisko starptautisko finansējumu, kā arī to, ka Eiropas Savienība maksās tai taisnīgi pienākošos daļu.
Tāpat ir arī skaidrs, ka citiem partneriem ir jāparāda, ka viņi vienlīdz nopietni izturas pret mūsu nodomiem. Mūsu politikas mērķis nav nodrošināt, lai Eiropas Savienība izvirzītos priekšplānā, cerot, ka citi tai sekos. Mūsu mērķis ir izmantot mūsu ietekmi, lai sasniegtu pēc iespējas labākus rezultātus, īstenojot globālos centienus emisiju samazināšanas jomā.
Pagājušajā nedēļā, uzturoties Vašingtonā un Deli, man tika atgādināts, cik daudz šie divi partneri ir sasnieguši aptuveni pēdējā gada laikā. Tas pats attiecas arī uz citiem partneriem, piemēram, Ķīnu. Mēs, neapšaubāmi, arī turpmāk ievērosim būtisko prasību attiecībā uz kopīgo, bet tomēr diferencēto atbildību klimata pārmaiņu jomā, bet, kā jau es iepriekš vairākkārt esmu teicis, šī problēma attiecas uz mums visiem, un mēs Eiropas Savienībā turpināsim uzstāt, lai arī visi pārējie partneri sniegtu reālu ieguldījumu. Mums ir jāturpina virzīties uz galīgo mērķi - mērķtiecīgu, ievērojamu, pārbaudāmu emisiju samazinājumu, lai izpildītu mūsu uzdevumu saglabāt temperatūras pieaugumu zem divu grādu robežas.
Tātad, kādas ir mūsu perspektīvas Kopenhāgenā? Pašlaik var secināt, ka Kopenhāgenā visticamāk netiks panākta vienošanās par visaptverošu nolīgumu, ko mēs atbalstījām un turpināsim atbalstīt. Bet tas nav iemesls, lai mēs šajās sarunās apstiprinātu mazāk nozīmīgus, nevis tikai izšķirošus rezultātus. Galu galā, saturs ir būtiskāks par formu. Pēc manām domām, mums ir jācenšas panākt pilnībā funkcionāla, uz reālām politiskām saistībām balstīta vienošanās, kas nekavējoties stātos spēkā un kas aptvertu visus nozīmīgākos dalībniekus gan attiecībā uz emisiju samazināšanu, gan arī finansējuma nodrošināšanu. Un mums ir jāturpina cīnīties par galīgo vienošanos par nolīgumu - saistošu nolīgumu. Lai tas notiktu, mums turpmākās nedēļās līdz Kopenhāgenas konferencei ir jāapvieno spēki.
Mēs tikko pierādījām, ka ar izlēmīgu, vienotu rīcību mēs varējām vienoties par Līgumu, kura noslēgšana tik ilgu laiku bija apgrūtināta. Tas bija vēl viens būtisks Eiropadomes panākums - tā likvidēja pēdējo politisko šķērsli Lisabonas līguma galīgai ratifikācijai. Tagad mēs ar pārliecību varam lūkoties nākotnē, jo, kā jau premjerministrs Reinfeldt kungs teica, Lisabonas līgums stāsies spēkā nākamā mēneša sākumā. Patiesībā Komisija strādā saistībā ar tā īstenošanu. Šodien Komisija spēra pirmo konkrēto soli - sāka apspriedes par pilsoņu iniciatīvu.
Es vēlos pateikties premjerministram Reinfeldt kungam par viņa pārliecību, ievedot šo kuģi ostā. Zviedrijas prezidentūra ir paveikusi patiešām ievērojamu darbu, panākot šādu nepieciešamo vienprātību Eiropadomē. Bet tagad mums ir jāveic pārejas uzdevums. Liela uzmanība, protams, tiek pievērsta personu iecelšanai jaunajos amatos.
Mans uzdevums nav komentēt Eiropadomes priekšsēdētāja amata kandidātus, bet kā Komisijas priekšsēdētājs un, ņemot vērā institucionālos jautājumus, es ļoti ceru, ka valstu valdību vadītāji izvēlēsies personību, kas var nodrošināt efektīvu Eiropadomes vadību, priekšsēdētāju ar spēcīgu Eiropas piederības sajūtu, kas laika gaitā var nodrošināt Eiropadomes darbības konsekvenci gan iekšējā darbībā, lai prioritātes varētu noteikt ilgākam termiņam, nevis tikai sešiem mēnešiem, gan arī ārējā darbībā, lai kopējās ārpolitikas un drošības politikas jomā mēs sniegtu saskaņotus vēstījumus mūsu starptautiskajiem partneriem.
Es esmu apņēmības pilns strādāt tandēmā ar šo Eiropadomes priekšsēdētāju, jo šai partnerībai būs izšķiroša nozīme. Mums valstu vai valdību vadītāju līmenī ir jāsaskaņo kopējā ārpolitika un drošība politika, kuru Eiropadomes priekšsēdētājs kā Eiropas Savienības pārstāvis reprezentēs attiecīgajā līmenī. Mums ir jāsaskaņo arī visas Kopienas kompetences jomas - no ekonomikas līdz tirdzniecībai, no paplašināšanās līdz attīstībai, no energoapgādes līdz tiesiskumam, kurās Eiropas Komisijas priekšsēdētājs pārstāvēs Eiropas Savienību saskaņā ar Līgumu. Es esmu apņēmies nodrošināt, lai šī partnerība strādātu spēcīgas un efektīvas Eiropas Savienības interesēs gan šeit mājās, gan arī pasaulē.
Tas acīmredzot ir attiecināms arī uz Augsto pārstāvi. Šai sakarībā es varu atzīties, ka esmu īpaši ieinteresēts, jo šis Augstais pārstāvis būs arī viens no Eiropas Komisijas priekšsēdētāja vietniekiem. Esmu ieinteresēts pragmatisku iemeslu dēļ, jo Komisijas priekšsēdētāja vietnieka / Augstā pārstāvja iecelšana un dalībvalstu kandidatūru komisāru amatiem izvirzīšana ļaus man pabeigt nākamās Komisāru kolēģijas izveides nākamo posmu un sadalīt portfeļus. Es esmu ieinteresēts politisku iemeslu dēļ, jo es esmu pārliecināts, ka šā Augstā pārstāvja / priekšsēdētāja vietnieka darbība ar Ārējās darbības dienesta atbalstu, apvienojot Eiropas zināšanas starpvaldību diplomātijas jomā ar mūsu Kopienas kompetencēm, var būtiski uzlabot mūsu ārējās darbības efektivitāti.
Esmu nonācis pie jautājuma par Komisijas sastāvu. Es vēlos, lai Komisijas locekļi būtu kompetenti un ieinteresēti eiropieši, lai tā būtu Komisija, kas būtu gatava izmantot visas tai piešķirtās iniciatīvas tiesības. Es piedalos nobeiguma apspriedēs ar dalībvalstīm, lai nodrošinātu tieši šādus rezultātus. Es aicināju dalībvalstis nosaukt personu, tostarp sieviešu, vārdus. Pēc tam man būs jāpieņem lēmums par portfeļiem. Portfeļi netiek piešķirti valstīm, bet gan personām, kuras ir ieinteresētas mūsu Eiropas projektā.
Es arī vēlos nodrošināt, lai Komisijai būtu spēcīgs demokrātisks mandāts. Tieši tāpēc es esmu apņemies pilnībā īstenot uzklausīšanas procesu šajā Parlamentā. Kavēšanās Līguma dēļ ir radījusi mums kopīgi risināmu problēmu. Mēs nedrīkstam aizkavēt jaunās Komisijas locekļu iecelšanu, bet mēs nevaram arī saīsināt uzklausīšanu. Es ceru, ka radīsies iespēja pārrunāt šā jautājuma risinājumus Priekšsēdētāju konferencē nākamā nedēļā.
Lisabonas līgums nodrošinās mums lielāku iespēju piepildīt pilsoņu cerības, bet tas, vai mēs izmantosim tās sniegtās iespējas, pirmkārt un galvenokārt, ir politiskās gribas jautājums. Līgums nodrošina mums iespēju rīkoties, bet mums ir nepieciešama griba strādāt kopā.
Šādā noskaņā es atgriežos šīs pēcpusdienas sākumpunktā. Šodien šeit pārstāvētā Eiropa - brīvībā un solidaritātē vienota Eiropa - nebūtu bijusi iespējama bez to cilvēku ieinteresētības un uzticības, kuri pirms divdesmit gadiem paveica neticamas lietas. Mums šī liesma ir jāiededz no jauna. Mums ir nepieciešams 1989. gadā valdošais noskaņojums. Ja mēs izrādītu tādu pašu uzticību un ieinteresētību, es esmu pārliecināts, ka mēs gūtu panākumus.
Joseph Daul
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Lisabonas līgumu ir ratificējušas 27 Eiropas Savienības dalībvalstis, un tam ir jānodrošina rezultāti.
Tam ir jānodrošina rezultāti attiecībā uz iestādēm un it īpaši attiecībā uz atbildīgo amatpersonu drīzu iecelšanu. Tam ir jānodrošina rezultāti attiecībā uz klimata pārmaiņām un energoapgādi. Un pēdējais, bet ne mazāk nozīmīgais, tā uzdevums ir nodrošināt rezultātus attiecībā uz ekonomikas atveseļošanu.
Ar Čehijas prezidenta parakstu beidzot ir noslēdzies Lisabonas līguma ratifikācijas process. Par to es pateicos Reinfeldt kungam.
Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) grupa, kas devusi lielu ieguldījusi šā līguma izstrādē, ir apmierināta ar šiem notikumiem, bet ir pienācis laiks likvidēt monopolu Eiropas publiskajās debatēs par iestādēm, kas ir tikai instruments politisko ambīciju īstenošanai, un tā vietā pievērsties šīm ambīcijām.
Tieši tāpēc manis pārstāvētā grupa aicina jūs, Reinfeldt kungs, darīt visu, kas vajadzīgs, lai pēc iespējas drīzāk panāktu vienošanos par Eiropadomes priekšsēdētāja un Augstā pārstāvja amatu kandidātiem, un tieši tāpēc manis pārstāvētā grupa aicina jūs, Barroso kungs, pēc tam, kad dalībvalstis būs izvirzījušas to kandidātus, pēc iespējas drīzāk sadalīt to atbildības jomas, pirms kandidāti tiek apspriesti Eiropas Parlamenta uzklausīšanā, kurai arī, mūsuprāt, ir jābūt tik nopietnai, cik vien iespējams.
Es jums Reinfeldt kungs un Barroso kungs, nepateikšu neko jaunu, sakot, ka debates par šo kandidātu personībām ir saistošas tikai Briseles mikrokosmā.
Es vēlreiz vēlos jautāt, ko vēlas mūsu pilsoņi? Viņi vēlas, lai tiktu atrisinātas viņu bezdarba, kreditēšanas un mācību problēmas, viņi vēlas piedzīvot patīkamus pārsteigumus Kopenhāgenas klimata pārmaiņu jautājumu augstākā līmeņa sanāksmes laikā un viņi vēlas, lai mēs nodrošinātu, ka 2009.-2010. gada ziemā nerastos gāzes piegādes pārtraukumi, kuru dēļ puse kontinenta iedzīvotāju nokļūst neapskaužamā situācijā.
Tāpēc mums, Eiropas iestādēm, un it īpaši jums, Reinfeldt kungs, ir pienākums nodrošināt, lai Eiropas vilciens trauktos lielā ātrumā, nevis arī turpmāk apstātos katrā stacijā.
Ikviens šajā Parlamentā apzinās ar šo uzdevumu saistītās grūtības, apzinās, ka jums ir jārod sarežģīts līdzsvars starp politiskajām tendencēm, ģeogrāfisko izcelsmi, vienlīdzības principu un kandidātu piemērotību. Taču jūsu pienākums ir pēc iespējas drīzāk pabeigt vienošanās procesu Eiropadomē, tieši tāpat kā Parlamenta un parlamentāro grupu uzdevums ir darīt zināmu to viedokli par šiem lēmumiem atbildīgi un atbilstīgi Eiropas vispārīgajām interesēm. Es ceru, ka arī šis būs viens no Zviedrijas prezidentūras veiksmes stāstiem, bet lai tas tā patiešām būtu, mums ir jārīkojas ātri, ļoti ātri.
Priekšsēdētāju kungi, dāmas un kungi, par iestāžu jautājumu vēl steidzamāks ir klimata pārmaiņu jautājums, jo Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksme notiks jau pēc dažām nedēļām. Vispirms es vēlos paust atzinību par Eiropadomes atbildīgo attieksmi, kura, atkārtoti apstiprinot tās apņemšanos padarīt cīņu pret klimata pārmaiņām un CO2 samazināšanu par izmērāmu un plānveidīgu mērķi, vienlaicīgi pieprasa, lai arī mūsu partneri uzņemtos šādas saistības.
Tā būtu pilnīgi nepareiza taktika, ja Eiropa pirms Kopenhāgenas konferences izliktu galdā visas savas kārtis un ļautu tās ASV, Ķīnas, Indijas un citiem partneriem uzņemties vadību. Amerikas Savienotās Valstis, Ķīna un Indija šodien ir lielvalstis, kurām arī ir jāuzņemas saistības. Eiropa uzņemas saistības, bet tā viena pati nevar to darīt visas planētas vārdā. Ar politiskas vienošanās panākšanu Kopenhāgenā nepietiks. Nozīme ir tikai skaitliski noteiktām valstu saistībām.
Dāmas un kungi, es sāku runu, pieminot pienākumu nodrošināt rezultātus. Šis pienākums, pirmkārt un galvenokārt, attiecas uz ekonomikas atveseļošanu un nodarbinātību. Šie divi jautājumi ir saistīti. Pat ja mēs redzam nelielas atveseļošanās pazīmes, ir būtiski zināt, vai ekonomikas atveseļošanās nodrošinās darba vietas un vai šī atveseļošanās ir balstīta uz stingriem pamatiem un it īpaši tirgu, kas vienlaicīgi ir atvērts, regulēts un kurā nepastāv protekcionisms.
Tieši par to raizējas eiropieši, un tieši par to galvenokārt ir jādomā Eiropas Savienībai un tās dalībvalstīm, skatoties pāri ikdienas administrēšanas problēmām. Kā mēs šodien redzējām, pirms divdesmit gadiem tie cilvēki, kuriem izdevās sagraut mūri, bija apņēmības pilni. Es aicinu jūs, Reinfeldt kungs, darīt to pašu - sapuriniet valstu un valdību vadītājus!
Hannes Swoboda
Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāja kungs, Barroso kungs, iespējams, tā, lai gan patīkama, tomēr ir sagadīšanās, ka šīs debates notiek pēc Václav Havel runas, cilvēka, kurš atgādināja mums par to, cik nozīmīgs šis process bija pirms divdesmit gadiem. Es piedzimu tikai dažus kilometrus uz rietumiem no "dzelzs priekškara”, bet tikpat labi es varēju piedzimt otrā pusē. Tajā laikā es biju Padomju okupācijas zonā un es redzēju 1956. gada bēgļus no Ungārijas, tādus "Prāgas pavasara” bēgļus 1968. gadā kā mans kolēģis deputāts Libor Rouček. Lisabonas līgumā es redzu šā procesa turpināšanos, kas apvieno Eiropu.
Droši vien Václav Klaus nodoms nebija pabeigt ratifikāciju tieši tajā mēnesī, kad mēs atzīmējam Berlīnes mūra krišanas divdesmito gadadienu, bet tā ir laimīga sakritība, ka šis līgums de facto tiek atzīts tieši tagad, neskatoties uz to, ka tas vēl nav ieguvis juridisku spēku.
Tagad mums ir jāpieņem lēmumi par kandidātiem. Es neapskaužu jūs par šo uzdevumu, Reinfeldt kungs. Taču man jums ir lūgums vai jautājums - vai jūs sarunās ar valstu vai valdību vadītājiem turpmākajās dienās esat gatavs nodrošināt, ka šajā Eiropā mēs spēsim panākt ko līdzīgu tādam ģeogrāfiskam līdzsvaram, kāds ir raksturīgs jaunajai Eiropai? Vai jūs esat arī gatavs nodrošināt lielāku sieviešu pārstāvību? Es to nejautāju tikai Malmström kundzes un Wallström kundzes vārdā, kuras šeit atrodas. Vai Eiropa šodien var atļauties to, ka vadošos amatos, es runāju arī savas grupas vārdā, ir tik maz sieviešu? Vai šāds priekšstats šodien tiek radīts par Eiropu tās iedzīvotājiem? Parlamenta priekšsēdētājs jau to pieminēja. Jūs, protams, nevarēs vainot, ja tas tā nenotiks, bet es aicinu jūs vismaz sarunu laikā uzsvērt, ka mums ir nepieciešams lielāks ģeogrāfiskais un, kas ir visbūtiskāk, lielāks dzimumu līdzsvars Eiropā, lai pierādītu, ka mēs pārstāvam visus Eiropas iedzīvotājus.
Jūs pieminējāt Augsto pārstāvi. Vai jūs, Reinfeldt kungs, esat arī gatavs nodrošināt, ka skaidri tiek darīts zināms tas, ka pēc tam, kad jūs iecelsiet Augsto pārstāvi, viņš vai viņa nevarēs uzņemties visus pienākumus līdz ratifikācijai vai lēmuma pieņemšanai šajā Parlamentā? Es zinu, ka, protams, radīsies darba pārtraukums, bet ir jāsaprot, ka, lai persona varētu pildīt gan Komisijas priekšsēdētāja vietnieka, gan arī Augstā pārstāvja pienākumus, ir nepieciešams Parlamenta apstiprinājums. Mums būs jābūt ļoti piesardzīgiem un apzinīgiem, sniedzot šādu apstiprinājumu. Mums ir skaidri jānosaka, ka it īpaši šajā jomā, mēs pildīsim savus pienākumus un, Barroso kungs, es domāju, ka mēs varam jums apgalvot, ka, lai gan mēs vēlamies veikt šīs uzklausīšanas pienācīgi un rūpīgi, mēs arī vēlamies pieņem lēmumus pēc iespējas drīzāk, jo Eiropas pilsoņi pieprasa, lai mēs ātri strādātu un pieņemtu lēmumus, nevis mēnešiem ilgi diskutētu par dažādiem kandidātiem.
Pēdējais jautājums, kuram es vēlos pieskarties, ir finanšu krīze, kuru jūs jau pieminējāt, jo arī šis jautājums mums rada lielas bažas. Jūs jau pareizi minējāt bezdarbu, kas turpinās pieaugt. Jūs arī minējāt, ka mēs nevaram pārtraukt atbalsta pasākumus laikā, kad bezdarba līmenis ir tik augsts, jo arī pilsoņi sagaida, ka mēs neatzīsim par pieņemamu tik augstu bezdarba līmeni, kāds tas ir šobrīd jaunajā Eiropā.
Notiek arī debates par finanšu darījumu nodokli. Es zinu, ka šo jautājumu jau piecas reizes ir uzdots risināt citiem, bet, iespējams, tās ir arī nozīmīgas debates, lai parādītu, ka mūsu nodomi ir nopietni, nevis, lai radītu lielu nodokļu slogu, bet gan, lai nodrošinātu kontroli. Taču mums ir skaidri jāpasaka, ka mēs vēlamies izmantot visus instrumentus, lai palīdzētu apturēt spekulāciju, un ka, galvenokārt un lai novērstu jaunu krīzi, resursi ir pieejami, lai palīdzētu tām bankām, kuras, neskatoties uz šiem apstākļiem, joprojām nokļūst grūtībās. Mums ir jāraida skaidrs signāls šai sakarībā.
Uzņēmuma "Goldman Sachs” vadītājs nesen teica šādus vārdus, un ļausim šiem vārdiem lēni iespiesties mūsu apziņā: "Es esmu tikai baņķieris, kurš dara Dieva darbu”. Tas, protams, ir īpaši cinisks un, iespējams, zaimojošs paziņojums, bet tas parāda, kāda ir daudzu šo cilvēku mentalitāte. Viņi, vienkārši sakot, spekulē Dieva vārdā. Mēs nevēlamies apgalvot, ka mēs, izstrādājot regulējumu finanšu jomā, darām Dieva darbu, bet drīzāk gan darbu cilvēku labā, lai aizsargātu šā kontinenta iedzīvotājus no bezdarba un spekulācijām, un tieši tas mums arī ir jādara. Es ceru, ka jūs atlikušajā Zviedrijas prezidentūras termiņā tomēr spēsiet raidīt skaidrus signālus, kas atbilst šiem apgalvojumiem.
Guy Verhofstadt
Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlos sveikt Reinfeldt kungu un arī Malmström kundzi, protams, ar Lisabonas līguma ratifikāciju. Es vēlos uzsvērt, ka tā bija iespējama, pateicoties jūsu apņēmībai, uzsvērt, ka mums galu galā izdevās to panākt, pateicoties jūsu kompromisa izjūtai. Jo bija daudz pesimistu, tostarp šajā Parlamentā, kuri uzskatīja, ka mums ir jāsagaida vēlēšanas Apvienotajā Karalistē vai pat vispār jāpārstāj cerēt uz šā līguma ratifikāciju. Tieši tāpēc jums ir jāpateicas, un es vēlos pateikt jums paldies visu vārdā par paveikto darbu. Tas nozīmē, ka gandrīz desmit gadus ilgais darbs ir vainagojies panākumiem.
Es vēlos arī pateikties jums par šodienas debatēm, par to, ka piekritāt apspriedēm ar grupu priekšsēdētājiem par Augstā pārstāvja un Eiropadomes priekšsēdētāja amatu kandidātiem un par Komisijas struktūru, jo šīs būs vienīgās debates par šo jautājumu. Man jāsaka, ka nekas patiesībā nenotiek pārredzami! Mēs par daudzām lietām izlasām presē, un ir labi, ka mums joprojām ir prese, no kuras var nedaudz uzzināt par to, kas notiek, bet es uzskatu, ka nākotnē mums būs jādomā par to, kā nodrošināt zināmu procesa pārredzamību, kas ir ārkārtīgi būtiska Eiropas Savienībai.
Es darīšu zināmu savu viedokli par vairākiem amatiem, pievēršoties dažādiem jautājumiem nedaudz citā kārtībā.
Barroso kungs, es sākšu ar jautājumu par Komisijas struktūru, jo tas ir visbūtiskākais jautājums, kas skar Parlamentu. Tā ir mūsu atbildība, patiesībā jūsu atbildība, bet, sadarbojoties ar jums, mums ir jāpieņem lēmumi. Tieši mēs esam tie, kuri nodrošina uzraudzību, lai gan tas neattiecas uz Eiropadomes priekšsēdētāju.
Mēs aicinām jūs pirmo reizi jūsu priekšlikumos, sadalot atbildības jomas, izmantot grupēšanu. Tas, ko mēs jums ierosinām, faktiski ir izveidot četrus Komisijas portfeļu klasterus vai grupas - ārējā darbība, protams, pēc tam inovācija, klimata pārmaiņas un ilgtspējība, kam seko visi jautājumi, kas saistīti ar tiesiskumu finanšu un ekonomikas jomā, un, visbeidzot, iekšlietas.
Tas ir absolūti nepieciešami. Kādēļ gan neiecelt priekšsēdētāja vietniekus, kuri patiešām uzņemtos vadību, kuri uzņemtos atbildību par katru šo grupu, kuras ir izveidojušās, pamatojot Komisijas darbu uz veselo saprātu? Šāda organizēšanas stila priekšrocība būtu Komisijas darba turpmāka uzlabošana jūsu prezidentūras laikā. No otras puses, ir jānodrošina arī līdzsvars attiecībā uz sieviešu pārstāvību Komisijā. Es domāju, ka jums bažas rada arī tādu kandidātu trūkums, kas nodrošinātu šādu iespēju.
Attiecībā uz otro jautājumu, priekšsēdētāja kungs, proti, jautājumu par Augstā pārstāvja amatu visbūtiskākais aspekts ir tas, ka mums ir vajadzīgs kāds, kuram piemīt griba īstenot konsekventu kopējo ārpolitiku un drošības politiku un konsekventas Kopienas politikas, kāds, kurš arī nodrošina cilvēktiesību aizsardzību un uzskata to par katra veiktā uzdevuma sastāvdaļu. Un, galu galā, mums ir vajadzīgs kāds, kurš tic spēcīgam Eiropas Ārējās darbības dienestam. Tie ir trīs būtiskākie faktori, kas raksturo šā amata kandidātu. Mums ir vajadzīgs kāds, kurš patiesi tic, ka kopējai ārpolitikai un drošības politikai un Kopienas politikām ir jābūt integrētām, kas ir pilnīgi loģiski, ņemot vērā to, ka šī persona būs arī Komisijas priekšsēdētāja vietnieks.
Tagad es esmu nonācis pie trešā amata, par kuru visvairāk tiek runāts, amata, kurš, ja tā var teikt, ir vispievilcīgākais no visiem, proti, pie Eiropadomes priekšsēdētāja amata. Reinfeldt kungs, manis pārstāvētā grupa saistībā ar šo jautājumu vēlas sniegt trīs komentārus. Tie ir tikai komentāri, jo lēmums būs jāpieņem Padomei. Taču, par laimi, Parlaments var paziņot savu viedokli un darīt to atklāti.
Pirmkārt, šim amatam ir jābūt vairāk priekšsēdētāja, nevis reprezentatīvas personas amatam, izmantojot šos divus vārdus angļu valodā. Otrkārt, šajā amatā ir jāieceļ persona, kura tic Eiropas integrācijai. Galu galā, lai kļūtu par pāvestu, ir jābūt katoļticīgajam! Tāpēc, ieceļot Eiropadomes priekšsēdētāju, mums ir jāizvēlas persona, kura tic Eiropas integrācijai, nevis skeptiķis, kā tas dažreiz mēdz notikt...
Visbeidzot, lai pārliecinātos par personas pārliecinošu ticību Eiropas integrācijai, viņam vai viņai ir jātic "Kopienas metodei”. Tieši "Kopienas metode”, nevis valdību sadarbība ir tā, kas nodrošina Eiropas virzību uz priekšu. Valdību sadarbība ir lielo valstu koncepcija, lai gan, par laimi, ir tādas lielās valstis, kuras netic šai starpvaldību sadarbības metodei. Eiropadomes priekšsēdētājam ir jāatbalsta "Kopienas metode”.
Nobeigumā es vēlos runāt par pēdējo jautājumu, priekšsēdētāja kungs, es, protams, aicinu Reinfeldt kungu panākt vienprātību Eiropadomē un nodrošināt, ka šajā Parlamentā pastāvošā proeiropeiskā koalīcija tiktu atspoguļota izvirzītajos kandidātos un dažādo amatu sadalē. Tāpēc mums patiešām ir vajadzīgs tāds kompromiss, kas atspoguļo arī šīs proeiropeiskās alianses sastāvu, kas virza Eiropu uz priekšu šajā Eiropas Parlamentā.
Rebecca Harms
Priekšsēdētāja kungs, Reinfeldt kungs, Barroso kungs, es domāju, ka tieši atmiņas par divdesmit gadus senajiem vēsturiskajiem notikumiem ļāva mums kritiski paskatīties no malas uz ķildām par to, kā īstenot risinājumus pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā. Václav Havel lieliskie vārdi un viņa idejas par Eiropu, no vienas puses, un nenozīmīgie strīdi par personāla komplektēšanu, kuri bija dzirdami pēdējās Eiropadomes sanāksmes fonā, no otras puses, nekādā ziņā nesader kopā.
Manuprāt, pašlaik izskatās, ka atvieglojumu par Lisabonas līguma ratifikāciju pēc gandrīz desmit gadiem aizstāj bažas par to, vai šo procesu neapdraudēs dalībvalstu valdības. Taču, it īpaši ņemot vērā mūsu skaļos aplausus Havel kunga runai, tas, uz ko mums ir patiešām jātiecas un kas mums patiesībā ir jāpanāk, ir vienošanās, ka mums ir vajadzīgs, lai Eiropas Savienības vadošajos politiskajos amatos tiktu iecelti stipri vīrieši un sievietes un lai individuālās intereses, tostarp to valstu intereses, kuras patiesībā iebilst pret spēcīgāku integrāciju, tiktu atbīdītas otrajā plānā.
Reinfeldt kungs, es vēl nevaru jūs apsveikt, jo vēl nekas pārliecinoši neliecina par to, ka šie spēcīgie vīrieši un sievietes būs Eiropas politiskajā vadībā.
Bagātīgās uzslavas, ko vairāki runātāji izteica par mūsu sasniegumiem, gatavojoties Kopenhāgenai, arī ir kas tāds, kam es diemžēl nevaru piekrist. Es nesen atgriezos no pēdējās Apvienoto Nāciju Organizācijas sagatavošanās konferences Barselonā un, kā jau tas apstiprinājās augstākā līmeņa sanāksmē šeit Briselē, mēs dodamies uz Kopenhāgenu ar arvien mazākām cerībām.
Tas nav pareizi, ka eiropieši patlaban ir ieņēmuši nostāju, ka mēs patiesībā jau esam izdarījuši visu, ko spējam, un ka tagad ir pienācis laiks rīkoties citiem. Novērtējot to, ko eiropieši patiesībā jau ir paveikuši efektīvas klimata pārmaiņu politikas jomā, lai samazinātu CO2 emisijas, to, kas patiesībā ir sasniegts - mūsu noteiktie emisiju samazināšanas mērķi, tiesību akti mūsu klimata tiesību aktu kopumā, kļūst skaidrs, ka ar to nepietiek, lai sasniegtu divu grādu mērķi, par kuru nepārtraukti tiek runāts. Tas ir visiem zināms, pat starptautiskā līmenī.
Ja eiropieši tagad sāk šaubīties par to, vai mēs tiešām vēlamies panākt juridiski saistošu nolīgumu, var rasties šaubas par procesu, kuru Apvienoto Nāciju Organizācijas aizgādībā daudzus gadus atbalstīja daudzi eiropieši. Es domāju, ka jums rūpīgi ir jāpārdomā paziņojumi, kurus gatavojaties sniegt Kopenhāgenā. Mana prāta nostūrī vienmēr pastāv bažas par kādu jautājumu - bieži vien šajā Parlamentā tiek daudzināts, ka ilgtspējības stratēģijām, resursu efektivitātei un klimata aizsardzībai ir jābūt jaunajām Eiropas ekonomikas un rūpniecības politikas paradigmām. Arī Havel kungam par to tika veltīti skaļi aplausi. Man ir radies priekšstats, ka eiropieši, to tik bieži uzsverot un tik daudz slavinot, ir zaudējuši ticību šiem uz nākotni orientētajiem amatiem ekonomikas krīzes laikā un ka tāpēc tieši šīs ekonomikas krīzes laikā viņi atmet veiksmīgas stratēģijas jaunu darbavietu un tirgu radīšanai nākotnē. Tas manī rada nopietnas bažas. Ekonomikas krīze ir sliktākais attaisnojums, lai neveiktu mērķtiecīgus klimata aizsardzības pasākumus. Klimata aizsardzība un ekonomikas attīstība patiesībā ir vienas monētas divas puses. Taču tas nebūt neatspoguļojas Eiropadomē pieņemtajos Eiropas lēmumos.
Timothy Kirkhope
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlos paust atzinību Zviedrijas prezidentūrai par panākto progresu nesenajā augstākā līmeņa sanāksmē, izstrādājot Eiropas Savienības nostāju klimata pārmaiņu jomā. Klimata pārmaiņu novēršana ir viena no mūsu svarīgākajām prioritātēm un jautājums, saistībā ar kuru mēs sagaidām un vēlamies, lai Eiropas Savienība uzņemtos stingru vadību. Līdzsvarota un pārdomāta vienošanās par finansēšanas noteikumiem ir vērtējama patiešām atzinīgi un, gatavojoties Kopenhāgenai, nodrošina Savienībai spēcīgu pozīciju.
Bet man ir jāpiemin debates par jautājumu, kurš, šķiet, pašlaik ir dominējošais Eiropas darba kārtībā - Eiropadomes priekšsēdētāja un Augstā pārstāvja iecelšana. Mums ir jāsāk to risināt, skaidri nosakot šo amatpersonu darbības jomu un būtību, un pēc tam mums ir jānosaka, kādām īpašībām un pieredzei ir jābūt personām, kuras tiks ieceltas šajos amatos. Tas, bez šaubām, ir loģiski, ka Eiropadome pirms lēmuma pieņemšanas uzaicina formālos kandidātus, tostarp, iespējams, Verhofstadt kungu, un uzklausa viņus.
Taču debates ir deģenerējušās līdz prastām diskusijām starp valstu - neatkarīgi no tā, vai tās ir mazākas vai lielākas valstis, atrodas ziemeļos, dienvidos, austrumos, rietumos, ir kreisi vai labēji noskaņotas - valdību vadītājiem, kurus, kā izrādās, interesē tikai savstarpēja amatu sadale, nevis tas, vai persona patiesībā ir labākais kandidāts, lai uzņemtos atbildību.
Vēl ļaunāk ir tas, ka daži pat mēģināja sadalīt Eiropas Savienības pilsoņus divās grupās, nosakot, ka kandidēt var tikai personas no dalībvalsts Šengenas zonā un eiro zonā. Es baidos, ka tā ir nepieņemama diskriminācija, un tas viss notiek vēsturiskā dienā, kad mēs pieminam visus tos, kuri krituši karā, un nedēļā, kad mēs atcerējāmies Kristāla nakts šausmas un tai sekojošos traģiskos notikumus, un atzīmējām visu to cilvēku sasniegumus, kuri veicināja komunisma krišanu Polijā, kur šis process sākās, Ungārijā, Baltijas valstīs, Austrumeiropas un Centrāleiropas valstīs un, bez šaubām, galu galā Berlīnē.
Ir pareizi cīnīties par brīvību un vērtībām visiem, nevis nozīmīgiem amatiem dažiem laimīgajiem.
Lothar Bisky
Priekšsēdētāja kungs, Lisabonas līgumu ir ratificējušas visas 27 dalībvalstis. Daudzi atzīmēs to kā lielu panākumu, bet manis pārstāvētā grupa nepiedalīsies šajās svinībās. Es jau vairākkārt šajā Parlamentā esmu minējis tam iemeslus un nevēlos to darīt vēlreiz.
Diemžēl tas, ka Pamattiesību harta neattieksies uz triju dalībvalstu pilsoņiem, liek man šaubīties par ES nozīmīgo progresu pamattiesību aizsardzības jomā. Es it īpaši vēlos to pieminēt, ņemot vērā šodienas svinīgo sēdi un Václav Havel runu. Taču tieši tāpēc, ka kreisie spēki Eiropā vēlas panākt sociālu, mierīgu un videi draudzīgu Eiropas integrāciju, mēs arī turpmāk izmantosim Līguma nodrošināto tiesisko pamatu šā mērķa sasniegšanai. Mēs to esam darījuši līdz šim un darīsim arī turpmāk.
Šai sakarībā es varu tikai atzinīgi vērtēt to, ka Eiropas Parlamentam būs lielākas tiesības. Vispārējai līksmībai valdot, valstu vai valdību vadītājiem vajadzēja būt arī saprātīgākiem un izmantot neseno augstākā līmeņa sanāksmi reālāku politiku izstrādei. Lielākā pasaules problēma ir klimata pārmaiņas. Gatavojoties pasaules klimata konferencei Kopenhāgenā, Eiropas Savienība diemžēl ir zaudējusi vadošo pozīciju, kuru tā uzņēmās. Pirmkārt, CO2 emisiju samazināšanas saistību būtība neatbilst tam, kas patiesībā ir vajadzīgs. Turklāt tas nav pieņemami, ka ES dalībvalstis diezgan skaidri pauž vēlmi izvairīties no savām finansiālajām saistībām, lai gan mēs esam nonākuši situācijā, kad nevaram atļauties atlikt mūsu rīcību.
Runa nav par to, vai Zviedrija drīz kļūs par ievērojamu vīna ražošanas reģionu, lai gan es jums to nenovēlu. Tas gluži vienkārši ir izdzīvošanas jautājums un, starp citu, arī jautājums par mieru mūsu pasaulē. Klimata pārmaiņas jau tagad ir iemesls nabadzībai un badam un liek miljoniem iedzīvotāju pamest savu dzimteni. Ikviens šajā Parlamentā noteikti kaut kad ir runājis par globālām problēmām, kuras nevar atrisināt valsts līmenī. Klimata aizsardzība, miers un cīņa pret nabadzību ir tieši šādas problēmas. Ja Eiropas Savienība nerīkosies konsekventi un nerādīs piemēru šai sakarībā, tā zaudēs savu starptautiskās dalībnieces pozīciju.
William  Dartmouth
EFD grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, jaunais Eiropadomes priekšsēdētāja amats, kurš, šķiet, kļuvis par īstu apsēstību, ir amats tikai uz diviem ar pusi gadiem, un tam ir patiešām ierobežotas pilnvaras. Tāpēc kādam ir jāpasaka Tony Blair, lai viņš pārāk neskumst, ja netiks iecelts šajā amatā!
Pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā īstais 21. gadsimta Svētās Romas imperators, mūsdienu Kārlis Lielais, kura vara būs daudz lielāka par to, kāda imperatoram jebkad ir bijusi, protams, ir Komisijas priekšsēdētājs - mūsu pašu Barroso kungs. Un es to saku, neņemot vērā Barroso kunga komentārus par partnerību.
Taču situācija ir pavisam citāda jaunajam Augstajam pārstāvim. Ir paredzēts liels budžets jaunu diplomātisko misiju atvēršanai, un es vēlos norādīt, Daul kungs, ka ES Augstā pārstāvja amata esamība apdraud arī Apvienotās Karalistes un Francijas pastāvīgās vietas ANO Drošības padomē.
Tomēr lielākā problēma, kas skar Eiropas nacionālās valstis, nav pārāk mazais diplomātisko misiju skaits, bet gan pārāk lielais bezdarbnieku skaits. Deputāti šeit atzīmēja Berlīnes mūra krišanas divdesmito gadadienu un pareizi arī darīja. Bet tagad mums ir radies jauns Berlīnes mūris, nevis uz valstu robežām, bet pašās valstīs. Šis mūris ir radies starp politiskās sistēmas profesionālajiem politiķiem un tautu.
Tagad jau ir mazliet par vēlu nodrošināt pārredzamību, Verhofstadt kungs. Šeit atrodas tie no mums, kuri turpinās runāt cilvēku vārdā un izteiksies pret šīm iestādēm, kurām, kā jau EFD grupa vairākkārt ir iepriekš teikusi un teiks arī turpmāk, trūkst demokrātiskās leģitimitātes.
Hans-Peter Martin
(DE) Priekšsēdētāja kungs, lai panāktu demokrātiju, ir vajadzīga revolūcija, un, Darmouth kungs, nekad nevar kļūdīties, aizstāvot pārredzamību. Verhofstadt kungs, šai sakarībā it īpaši jūs Zviedrijas prezidentūras laikā varētu būt lielisks piemērs un pastāstīt mums, kas notiek patiesībā, tirgojoties par augstajiem amatiem, kas ir apkaunojums Eiropas projektam, un arī Barroso kungs varētu mūs apgaismot šai jautājumā attiecībā uz komisāru iecelšanu. Vācija un Austrija ir slikts piemērs, bet diemžēl tādas ir arī citas valstis.
Šajā Parlamentā ir kvalificēti speciālisti, bet nepastāv iespējas, ka viņus varētu apstiprināt amatos. Es jūs lūdzu tagad, kad ir pieņemts Lisabonas līgums, esiet drosmīgi un godīgi un atzīstiet, ka mums ir vajadzīgas daudz skaidrākas, pārredzamākas lēmumu pieņemšanas procedūras Komisijas locekļu un vadošo amatpersonu iecelšanai. Ņemot vērā plašās zināšanas, ir jābūt iespējai atrast piemērotus cilvēkus Eiropas Parlamentā, nevis jāmeklē tie kādās nomalēs.
Fredrik Reinfeldt
Padomes priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, es vēlos pateikt lielu paldies cienījamiem deputātiem par viņu daudzajiem vērtīgajiem komentāriem un jautājumiem.
Kā jau kāds no jums minēja, bija vajadzīgs diezgan ilgs laiks, lai 27 dalībvalstis pabeigtu ratifikāciju. Mēs debatējām par šo līgumu daudzus gadus, un es vienmēr esmu pārsteigts, kad man tiek uzdoti jautājumi par to, cik drīz mēs varēsim pārtraukt ievērot šo konstitūciju, jo man savā darbā ir jābalstās uz Līgumiem. Līgumā ir noteikts, ka lēmumu par Eiropadomes priekšsēdētāju pieņem Eiropas valstu premjerministri un valstu vadītāji. Tieši tas ir noteikts Līgumos.
Turklāt, manuprāt, acīmredzama problēma ir tā, ka vairums minēto kandidātu ir pašreizējie dažādu Eiropas valstu premjerministri. Patiesībā rodas diezgan saspringta situācija, ja jūs stādāties priekšā kā kandidāts amatam, kuru, iespējams, neiegūsiet, paziņojiet visiem, ka atstājat valsti, un pēc tam atkal atgriežaties mājās, sakot - tā nu ir sanācis, ka joprojām esmu šeit! Es domāju, ka mums ir jāņem vērā šis faktors saistībā ar šo jautājumu.
Attiecībā uz Augsto pārstāvi jāsaka, ka jums tiks nodrošināta daudz lielāka pārredzamība un notiks vairāk diskusiju, jo tas attieksies uz Komisiju, uz lēmumu, kurš tiks pieņemts pēc uzklausīšanas Parlamentā. Lai gan, atbildot uz Swoboda kunga jautājumu, Līgumā, kurš stāsies spēkā 1. decembrī, ir skaidri noteikts, ka Augstais pārstāvis nekavējoties stājas jaunajā amatā, viņš ir viens no Parlamenta apstiprinātajiem Komisijas locekļiem.
Tas, bez šaubām, ir sarežģīti, bet, tikai apstiprinot acīmredzamo, kā jau es minēju pagājušā reizē, es vēlos teikt, ka nekad nebija domāts, ka situācija izvērtīsies šādi. Tai bija jābūt atrisinātai vēl pirms Zviedrijas prezidentūras sākuma. Šis process ir daudz ilgāks, nekā mēs varējām paredzēt.
Attiecībā uz līdzsvarošanas jautājumu, jo tas arī ir viens no jautājumiem, kurus dzirdu, jāsaka, ka tikai šodien es un mani 26 kolēģi piedalījāmies pirmajā apspriežu kārtā. Problēma ir tā, ka ir jālīdzsvaro daudzi aspekti attiecībā uz divām personām. Jūs minējāt ģeogrāfisko un dzimumu aspektu, bet būtiskākais līdzsvarošanas aspekts, par kuru es dzirdu, ir izvēle starp centriski kreisi un centriski labēji noskaņotu kandidātu. Ir jāpanāk patiešām daudzu aspektu līdzsvars, un es gribētu, lai būtu vairāk amatu, lai varētu nodrošināt atbilstību visiem šeit minētajiem kritērijiem. Apstiprinot acīmredzamo, es vēlos teikt, ka nav tā, ka mēs nemēģinātu rast labāko iespējamo līdzsvaru.
Kā jau es minēju, nākamā otrdienā mūsu augstākā līmeņa sanāksmes laikā ar agrām vakariņām tiks izpildītas jūsu prasības pēc iespējas ātrāk pabeigt procesu. Tieši to mēs arī mēģinām darīt. Izskanēja komentāri par to, kurš pieņem šo lēmumu. Ir vajadzīgs zināms laiks, lai tikai apspriestos ar visiem. Tagad mēs esam 27 Eiropas Savienības dalībvalstis. Lai pabeigtu apspriedes ar maniem kolēģiem, ir jāstrādā divas dienas - tas ir lielisks darbs, bet tam ir vajadzīgs laiks.
Attiecībā uz klimata jautājumu es piekrītu Rebecca Harms teiktajam, ka Eiropa nedara pietiekami daudz. Es arī vēlos jums atgādināt, ka mēs paredzējām situāciju, kad mūsu centieni Eiropā būs jānostiprina ar juridiski saistošiem mērķiem, bet ir vajadzīgi nosacījumi. Tāds ir arī daudzu manu kolēģu viedoklis. Viņi ļoti precīzi norādīja, ka, ja mēs šeit Eiropā vēlamies virzīties uz priekšu, mums ir jāpanāk, lai šādas saistības uzņemtos arī citas pasaules daļas.
Es atzinīgi vērtēju to valstu vai nāciju lēmumus, kuras ir pavirzījušās uz priekšu. Mums ir daudz šādu piemēru. Piemēram, mana valsts Zviedrija ir noteikusi valsts mērķi līdz 2020. gadam par 40 % samazināt emisiju apjomu, šādu mērķi ir noteikusi arī Vācija.
Mums ir jādara vairāk, un mēs neesam tie, kuri aicina mazināt Kopenhāgenā pieņemamā lēmuma nozīmi, bet ir jāpaveic liels darbs, lai piespiestu citus iesaistīties. Kā jau es minēju, es atgriezos no braucieniem uz Indiju un Amerikas Savienotajām Valstīm, un šomēnes es došos uz Ķīnu, un mums ir nepieciešams vadības nolīgums, lai risinātu šo jautājumu. Tas ir sarežģītākais aspekts. Tā ir globāla problēma pasaulē, kurā nepastāv tāda globāla vadības vai lēmumu pieņemšanas sistēma, kāda mums ir Eiropas Savienībā. Tieši tāpēc ir daudz grūtāk gūt rezultātus, bet tajā pašā laikā mums tas ir jādara.
Kā jau jūs zināt, Eiropas Savienībā rada tikai 13 % globālo emisiju. Mēs nevaram atrisināt šo jautājumu vieni paši, mums ir vajadzīgs, lai arī citi, it īpaši valstis, kurām ir lielas emisijas, uzņemot saistības, un tā vien šķiet, ka tieši šīs valstis nāk klajā ar paziņojumiem, ka nevēlas iesaistīties nolīgumā. Tas nav pieļaujams, jo tādā gadījumā mēs nekad nesasniegsim 2°C mērķi.
Nobeigumā es vēlos teikt, ka Zviedrijas prezidentūras laikā mēs mēģināsim virzīt jautājumu par finanšu tirgu labāku uzraudzību, kas ir nepieciešama, lai nodrošinātu efektīvāku finanšu tirgu darbību nākotnē.
Mēs arī sāksim diskusijas, kuras turpināsies Spānijas prezidentūras laikā, par konkurētspēju, par to, kā uzlabot darba tirgu darbību un kā izkļūt no krīzes, pamanot skaidras atlabšanas pazīmes. Tādējādi tiks panākts līdzsvars starp mācīšanos no mūsu problēmām un efektīvāku finanšu tirgu izveidi, kā arī diskusijām un lēmumiem, kas vajadzīgi, lai uzlabotu konkurētspēju un darba tirgu darbību šeit Eiropā.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, es vēlos īsi komentēt dažus no debašu laikā tieši uzdotajiem jautājumiem.
Vispirms runāsim skaidru valodu attiecībā uz klimata pārmaiņām. Eiropas Savienība atbalsta saistošu nolīgumu. Mēs atbalstījām Kioto protokolu un ratificējām to. Visas mūsu dalībvalstis ratificēja Kioto protokolu, un mēs atbalstām saistošu nolīgumu nākotnē. Ja ir kāds, kurš nevēlas, lai tiktu noslēgts saistošs nolīgums, tā nav Eiropas Savienība.
Bet patiesība ir tāda, ka daži no mūsu svarīgākajiem partneriem vienkārši nav tam gatavi, tāpēc pastāv divas iespējas. Pirmā no tām ir uzstāt, lai tiktu uzņemtas saistības, kuras, kā mēs zinām, netiks pildītas, un otrā - mēģināt panākt progresīvāko un vērienīgāko rezultātu Kopenhāgenā. Es uzskatu, ka tas joprojām ir iespējams, un mēs cīnīsimies par to Kopenhāgenā. Lai panāktu pēc iespējas vērienīgāku vienošanos Kopenhāgenā, vismaz Eiropas Komisija tā uzskata, un es esmu pārliecināts, ka valstu vai valdību vadītāji tam piekritīs, mēs arī turpmāk atbalstīsim saistošu nolīgumu, kurā noteikti skaidri mērķi jaunattīstības valstīm un skaidri pasākumi šīm valstīm, tostarp strauji augošajām, lielajām, straujas ekonomikas izaugsmes valstīm, kurām arī ir jāuzņemas atbildība. Mums ir arī jānodrošina finansējums jaunattīstības valstīm, it īpaši nabadzīgākajām un mazāk attīstītām valstīm, jo mēs ļoti labi zinām, ka bez šāda atbalsta tās nespēs pielāgoties un veikt nepieciešamos seku mazināšanas pasākumus.
(FR) Attiecībā uz institucionālo jautājumu būsim pret sevi pilnīgi godīgi. Tuvākā laikā stāsies spēkā jauna sistēma, kura ir ārkārtīgi prasīga.
Daudzi no mums smagi strādāja, lai tiktu pieņemts šis līgums, strādāja daudzus gadus, vismaz deviņus gadus! Pēc Nicas mēs gribējām vērienīgāku līgumu, un tagad mums tas ir jāīsteno. Tas ir sarežģīts, jo mūsu Savienība ir sarežģīta - tā ir dalībvalstu Savienība, pilsoņu Savienība.
Taču tieši visbūtiskākais ir ievērot līgumus. Mēs esam Kopiena, kas ir balstīta uz tiesiskumu, un tajā dienā, kad mēs izturēsimies nolaidīgi pret mūsu apņemšanos pilnībā ievērot Līgumu, pilnīgi noteikti mēs nebūsim pildījuši mūsu pienākumus.
Tieši tāpēc ir ārkārtīgi būtiski šajā pārējas laikā un pēc jaunā Līguma īstenošanas izturēties ar cieņu pret līgumiem un katras iestādes pilnvarām - Parlamenta pilnvarām, protams, Eiropadomes pilnvarām un Komisijas pilnvarām.
Es esmu viens no tiem, kuri uzskata, ka Eiropa sastingst, kad kāda iestāde izmanto tās pilnvaras un varu pret citām. Pēc manām domām, tā ir kļūda šādi rīkoties. Es uzskatu, ka "institucionālā greizsirdība” ir viduvējām struktūrām raksturīga īpašība. Es, gluži pretēji, ticu, ka mēs kļūsim spēcīgāki, ja mēs viens otru atbalstīsim. Es uzskatu, ka tikai mūsu interesēs ir, lai Eiropas Parlaments kļūtu spēcīgāks - un Lisabonas līgums piešķir tam lielākas pilnvaras - un Eiropadomei nākotnē būtu konsekventa un saskaņota vadība, un Komisija būtu spēcīga iestāde.
Turklāt saskaņā ar Līgumiem, un es citēšu Lisabonas līguma - jo mēs par to runājam visu laiku, bet dažreiz tas ir arī jāizlasa - 17. pantu, kurā ir noteikts, ka "Komisija sekmē vispārējās Savienības intereses un šajā nolūkā uzņemas atbilstīgu iniciatīvu. Tā nodrošina līgumu piemērošanu, kā arī iestāžu saskaņā ar līgumiem pieņemto pasākumu piemērošanu.” Citiem vārdiem sakot, Komisijas pienākums ir pārbaudīt, vai līgumi tiek piemēroti, tostarp šā parejas periodā laikā. Tās ir pilnvaras, ko Līgums piešķir Komisijai un ko Komisija, bez šaubām, īstenos tās atbildības jomā.
Ņemot to vērā, ir būtiski strādāt, pamatojoties uz partnerību, lai stiprinātu Eiropas iestādes. Kas notiks, ja mums nebūs efektīvu iestāžu? Dalībvalstis, it īpaši dažas dalībvalstis, centīsies pieņemt savus lēmumus ārpus iestādēm. Vai to mēs vēlamies? Es tā nedomāju. Mēs vēlamies, lai lēmumi tiktu pieņemti institucionālajā sistēmā, Kopienas sistēmā, kas balstīta uz tiesiskumu, un es vēlos jūs atklāti un godīgi aicināt stiprināt mūsu iestādes kopā.
Mēs šodien dzirdējām neparasto Václav Havel lūgumu. Tas ir neparasti, bet, kā jau Žans Monē ir teicis, nekas nav iespējams bez cilvēkiem; nekas nav ilgstošs bez struktūrām. Mums tagad ir jāizveido spēcīgas iestādes, un to var izdarīt tikai šādā partnerības garā. Tieši tāpēc cita starpā es vēlos pateikties jums par jūsu ierosinājumiem attiecībā uz Komisijas organizāciju un struktūru. Tāpat kā jūs, es lielā mērā atbalstu "Kopienas metodi” un Līgumu, kurš paredz skaidru atbildības jomu dalījumu. Saskaņā ar Līgumu atbildība par Komisijas organizāciju ir tās priekšsēdētāja kompetencē, un es nekādā ziņā nevēlos no tās atteikties.
Tāpēc, pārstāvot Komisiju, es darīšu to, ko dara visi pieticīgie autori, es pateikšos visiem tiem, kuri sniedza man padomus, uzņemoties pilnu atbildību par gala rezultātu. Šodien es dzirdēju vairākus labus un interesantus ierosinājumus, bet ir jāsaprot kāds būtisks aspekts, katram no mums ir jāpilda savi pienākumi saskaņoti ar citām iestādēm, vienlaicīgi, protams, ciktāl tas ir iespējams, ņemot vērā Eiropas vispārējās intereses.
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Priekšsēdētāja kungs, Eiropas Komisijas priekšsēdētājs teica, ka viņš sveic Reinfeldt kungu ar to, ka kuģis ir veiksmīgi ievests ostā, ar šo kuģi domājot Lisabonas līgumu.
Pirms diviem gadiem šajā Parlamentā es minēju, ka baidos par to, ka ar Lisabonas līgumu galu galā var notikt tas pats, kas ar zivi Hemingveja novelē "Sirmgalvis un jūra”, kura pēc ilgas cīņas iepeldēja ostā gandrīz kā asaku kaudzīte. Es redzu, ka Lisabonas līgums nav ievests ostā kā asaku kaudzīte, bet, ka tā būtība ir saglabājusies. Paldies jums, Reinfeldt kungs, paldies jums, Cecilia Malmström.
Taču man jāsaka, ka, pēc manām domām, tas, ko jūs paveicāt, mēģinot panākt vienošanos ar Čehijas prezidentu, ir pareizi. Daudzus no mums šajā Parlamentā satrauca Čehijas Republikas prezidenta rīcība, bet ir kāds spāņu dzejnieks, kurš saka: "Pēc visa viss nav nekas”; galu galā, svarīgi ir tas, ka Līgums ir stājies spēkā un ka tagad mēs domājam par Līguma īstenošanu.
Barroso kungs, mans nolūks nav sniegt jums padomus par to, kā jums veidot jūsu Komisiju, daļēji tāpēc, ka es cienu Komisijas priekšsēdētāja autonomiju un neatkarību, kurš ar balsu vairākumu ir aicināts to darīt. Kad jūs mūs informēsiet par jūsu Komisāru kolēģiju un atbildības sadali, mēs jums darīsim zināmu, vai esam par vai pret to, bet šodien mēs jūs pilnībā atbalstām.
Mans nolūks, neapšaubāmi, arī nav sniegt padomu Padomes priekšsēdētājam, bet ar jūsu atļauju es vēlos pieminēt atgadījumu, kas notika, strādājot saistībā ar konstitucionālo līgumu. Izstrādājot pirmo projektu, kurā tika paredzēts Eiropadomes priekšsēdētāja amats, izskanēja ierosinājums, ka šim Eiropadomes priekšsēdētājam ir jābūt premjerministram, kurš ir bijis attiecīgajā amatā ne mazāk kā divus ar pusi gadus. Reinfeldt kungs, mēs to jokodamies nosaucām John Bruton vārdā par "Brutona klauzulu”, jo Džons mums teica, ka viņš ir bijis premjerministrs divus gadus un septiņus mēnešus un tāpēc ir piemērots amatam. Taču vēlāk mēs svītrojām šo noteikumu - Duff kungs to atceras - un mēs svītrojām to tāpēc, ka šajā Parlamentā mums tika uzdots jautājums, kas gan premjerministra DNS struktūrā ir tāds, kā nav citu mirstīgo DNS? Kāpēc Eiropadomes priekšsēdētājam ir jābūt premjerministram?
Reinfeldt kungs, jums drīzāk ir jāmeklē persona, kura vislabāk iemieso morālo autoritāti, kura spēj panākt vienošanos Eiropā. Lai to paveiktu, mēs esam nodrošinājuši jums instrumentu, Reinfeldt kungs, tas tā patiešām ir, ka šā Eiropadomes priekšsēdētāja iecelšanai nav jābūt vienpusējam lēmumam, bet to var izdarīt ar kvalificētu balsu vairākumu.
Tāpēc vienprātība ir vēlama, ja tas ir iespējams; ja tas nav iespējams, izmantojiet kvalificētu balsu vairākumu, lai atrastu labāko Eiropadomes priekšsēdētāju.
Marita Ulvskog
(SV) Priekšsēdētāja kungs, es esmu gandarīta par to, ka Zviedrijas prezidentūra ir atmetusi tās nodomus veikt sasteigtus pasākumus saistībā ar stratēģijām izejai no krīzes, tādējādi riskējot, ka augstie bezdarba rādītāji kļūtu par pastāvīgu Eiropas problēmu. Taču es esmu noraizējusies par to, ka izskan arvien vairāk brīdinājumu, ka klimata jautājumu augstākā līmeņa sanāksme Kopenhāgenā nenodrošinās panākumus, uz kuriem tik daudzi no mums cerēja, un tas bija dzirdams vairākās runās šajās debatēs un Reinfeldt kungam uzdotajos jautājumos.
Pesimisms ir jūtams arī pēdējās Eiropadomes sanāksmes secinājumos. Eiropadome, protams, apstiprina, ka jaunattīstības valstīm ir jāsamazina emisiju apjoms par 80-90 % līdz 2050. gadam, bet, lai mēs gūtu panākumus šai sakarībā, jau tuvākajā nākotnē ir jāuzņemas drosmīgas saistības, un, lai to izdarītu, mums ir jāatrisina jautājums par pasākumu finansēšanu jaunattīstības valstīs. Tieši tās valstis, kuru ieguldījums klimata pārmaiņu ierobežošanai ir bijis vismazākais, visvairāk skars šīs pārmaiņas, un, ja mēs neatrisināsim finansēšanas jautājumu, mēs nepanāksim arī vienošanos klimata jomā.
Ko tad galu galā sola Eiropadome? Kā jau Reinfeldt kungs šodien minēja, ES ir apsolījusi veikt būtisku ieguldījumu. Pēc manām domām, notiek mīņāšanās uz vietas. Vai pastāvēja iespēja, ka tiktu pieņemts lēmums, ka ES neveiks būtisku ieguldījumu? Manuprāt, tas ir kā sākt adīt cimdu un netikt tālāk par īkšķi. Komisija ir ierosinājusi atbalstu reģionam EUR 5-7 miljardu apmērā pirmos trīs gadus. Eiropadome izvēlas ņemt to vērā, un man ir ļoti grūti uztvert to kā vērtīgu ieguldījumu.
Es domāju, ka šī ir satraucoša situācija. Bez šaubām, pastāv problēmas saistībā ar ASV un Ķīnu un citu valstu ambīcijām, bet pastāv vēl lielākas problēmas saistībā ar ES nostāju un mūsu pašu ambīcijām. Ir jābūt iespējai atrisināt šo situāciju, un, ja Reinfeldt kungs būtu uzskatījis par vajadzīgu palikt šeit, es būtu gribējusi viņam pajautāt, kā Zviedrijas prezidentūra pirms Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksmes plāno iegūt plašākas pilnvaras, jo šos nodomus nedrīkst izjaukt.
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Lisabonas līgums, kurš, par laimi, ir stājies spēkā, nodrošinās lielāku demokrātiju un Augstā pārstāvja uzklausīšanas procedūru. Visi komisāri ieradīsies šeit, pirmkārt, lai mēs uzklausītu to, kas viņiem ir sakāms, un, otrkārt, lai mēs viņus varētu rūpīgi novērtēt, un tas ir pareizi. Taču Eiropadomes priekšsēdētājam nav paredzēta uzklausīšana šajā Parlamentā, kā arī viņu rūpīgi nevērtē ne šis, ne arī kādas valsts parlaments.
Eiropadomes priekšsēdētāja amats ir slikti izplānots no demokrātiskā viedokļa. Šī persona nevar būt politiskais Eiropas priekšsēdētājs, tā var būt tikai taisnīgs vidutājs starp dažādām dalībvalstu interesēm Eiropadomē, un minimālā prasība šīs amatpersonas iecelšanai ir vienprātīgs Eiropadomes lēmums. Kā jau Verhofstadt kungs tikko teica, ieceļot pāvestu, mēs izvēlamies katoli, ieceļot Eiropadomes priekšsēdētāju, mēs izvēlamies eiropieti, citiem vārdiem sakot, kādu, kurš tic Eiropas ideāliem. Es domāju, ka tas ir pilnīgi pareizi. Mums ir vajadzīgs kāds, kurš var atgūt vārda "Eiropa” nozīmi Eiropadomē.
Ja šīs debates, kuras pieprasīja Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupa, nebūtu notikušas Parlamentā, mēs šo jautājumu būtu pārrunājuši tikai masu medijos vai koridoros. Es uzskatu, ka pārredzamība ir nepieciešamība gaidāmajai amatpersonu iecelšanai.
Es vēlos teikt Reinfeldt kungam:
šis jautājums neattiecas tikai uz centriski kreiso un centriski labējo interešu līdzsvarošanu; tas attiecas uz centrisko, kreiso un labējo interešu līdzsvarošanu.
Yannick Jadot
(FR) Priekšsēdētāja kungs, klimata pārmaiņu dēļ jau ir miruši 300 000 cilvēku, un mūsu bezdarbība ir noziegums pret cilvēci.
Mēs zinām, ka šī ir ārkārtas situācija, mēs zinām, ka nav plāna B, taču šodien sarunas ir nonākušas strupceļā. Ir viegli teikt, ka tā ir Amerikas Savienoto Valstu vaina, bet mēs uzskatām, ka arī Eiropa ir lielā mērā atbildīga.
Diemžēl pretēji premjerministra apgalvojumam Eiropa vairs nav vadošajā pozīcijā sarunās par klimata pārmaiņām. Eiropas pašreizējo saistību paplašināšana, attiecinot tās uz visu planētu, nozīmē to, ka līdz gadsimta beigām globālā temperatūra paaugstināsies par četriem grādiem, globālās temperatūrās paaugstināšanās par četriem grādiem! Tas ir nepieņemami, un, kā apgalvo arī priekšsēdētājs Barroso kungs, vairs nevarēs slēpties tikai aiz šo saistību tiesiskā rakstura.
Neatkarīgu pētījumu rezultāti rāda, ka Japāna, Norvēģija un Šveice ir gatavas veikt lielākus ieguldījumus nekā Eiropa. Attiecībā uz jaunajām tirgus ekonomikas valstīm - Ķīnu, Dienvidāfriku, Brazīliju un Indonēziju - jāsaka, ka arī tās uzņemas saistības vietējā mērogā, kas pārsniedz tām izvirzītās zinātniskās kopienas prasības.
Ja mēs kaut ko varam mācīties no Havel kunga runas, tad tas ir, kā būt pieticīgiem un reālistiskiem. Beigsim izlikties, ka ārpus Eiropas nekas nenotiek, ka pasaule nav mainījusies pēc Kioto un ka Eiropa vienmēr ir tālu priekšā starptautiskajai kopienai. Atsakoties ņemt vērā Eiropas Parlamenta un it īpaši tā Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas prasības, Eiropadome ir uzņēmusies atbildību par kaut ko ļoti nopietnu - neveiksmi Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksmē.
Vēl nav par vēlu; Eiropa var uzņemties vadību, nekavējoties paaugstinot tās emisiju samazināšanas mērķi līdz 30 % un piešķirot vismaz EUR 30 miljardus palīdzības sniegšanai dienvidu valstīm. Tādējādi mēs būsim tie, kas virza dienvidu valstis, un piespiedīsim amerikāņus vienoties.
Konrad Szymański
(PL) Priekšsēdētāja kungs, Eiropadomes oktobra sanāksmes rezultāti ir labs iemesls, lai ierobežotu pilnīgi nereālistiskos pasākumus, kurus no Eiropas sagaida klimata pārmaiņu jomā.
Mūsu rīcībai klimata pārmaiņu jomā ir jābūt pamatotai uz prasībām attiecībā uz Ķīnas, Amerikas, Indijas un Brazīlijas centieniem. Mūsu veiktais ieguldījums videi draudzīgās tehnoloģijās jaunattīstības valstīs nedrīkst sagraut mūsu pašu ekonomiku. Atcerēsimies, ka patiesībā tieši ekonomikas izaugsme nodrošina mums iespēju finansēt izmaiņas tehnoloģiju jomā, kuras ir ārkārtīgi būtiskas vides aizsardzībai.
Ieguldījuma sadalījums pašā Eiropas Savienībā nedrīkst radīt situāciju, kad valstis, kuras izmanto lielu daudzumu oglekļa, lai radītu enerģiju, maksā divas reizes par vienu un to pašu emisiju daudzumu - pirmo reizi atbilstīgi emisiju tirdzniecības sistēmai un otro reizi, piedaloties atbalsta sniegšanā videi draudzīgu tehnoloģiju ieviešanai visā pasaulē. Ja mēs šo aspektu neņemsim vērā, mēs šajās sarunās padarīsim vājāku Eiropas pozīciju.
Mario Borghezio
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, pirms dažām dienām nopietns Strasbūras tiesas lēmums, par kuru Eiropas Komisija izteicās pārāk piesardzīgi, iecirta ļoti dziļu brūci, aizliedzot Itālijas valstī novietot klasēs krucifiksus. Šis jautājums neskar tik daudz reliģijas cik brīvības principu - tas bija nopietns subsidiaritātes principa pārkāpums.
Ja šis gadījums liecina par to, kas vēl tikai notiks, ir iemesls bažām par to, kā šis jautājums tiks risināts pēc Lisabonas līguma pieņemšanas - vai mēs esam pārliecināti, ka arī turpmāk neiesim pa šo bīstamo ceļu, pieņemot Eiropas tiesību aktus, kuri padara dalībvalstu tiesību aktus par mazāk nozīmīgiem un ļauj izturēties pret tiem nevērīgi? Tas ir apdraudējums, pret kuru mums ir jānodrošinās. Komisijai vajadzēja reaģēt stingrāk, un tas bija jādara ne tika vienprātīgā protesta dēļ (šodien notika dažādu šeit pārstāvēto Itālijas politisko partiju pārstāvju sanāksme), kurš atspoguļo mūsu tautas nostāju un emociju dziļumu attiecībā uz šo tradīciju, kura lieliskā filozofa izpratnē, kurš iemācīja mums svarīgos vārdus "mēs nevaram teikt, ka mēs neesam kristieši”, sniedzas pāri politikai, reliģijai un kultūrai.
Jautājums par amatiem ir ļoti būtisks. Tāpēc mēs šodien preses ziņojumos lasām baumas par sanāksmēm; mēs pat nezinām, vai notiks ārkārtas sanāksme Briselē. Taču es brīnos par vienu, vai tas ir iespējams, ka, iepazīstoties ar pieminētajām kandidatūrām, piemēram, kaut vai tikai ar trijām no tām - Jan Peter Balkenende, David Miliband un Herman Van Rompuy - neviens nav pamanījis, ka šīs trīs personas regulāri apmeklē Bilderberga grupas un Trīspusējās komisijas sanāksmes? Es uzskatu, ka mums ir jānosaka pārredzamības principi, par kuriem tik daudz runā mūsu iestādes, un mums ir skaidri jāpajautā šīm personām, vai tās ir kandidāti, kuri pārstāv savas valstis un to politiskās partijas, vai arī kandidāti, kuri pārstāv slepenus grupējumus, kas tiekas aiz slēgtām durvīm un slepeni pieņem lēmumus.
Francisco Sosa Wagner
(ES) Priekšsēdētāja kungs, tagad, kad ir pārvarētas Lisabonas līguma apstiprināšanas radītās bažas, manuprāt, ir pienācis laiks padomāt par to, kādai nākotnē vajadzētu būt mūsu attieksmei pret to nacionālistu viedokļiem, kuri dara tik daudz, lai kavētu Eiropas integrāciju. Es uzskatu, ka šos šķēršļus nevar uzskatīt par pašsaprotamiem. Ir pienācis laiks ar skaidru galvu padomāt par iespējamiem pasākumiem, kuri būs jāveic tuvākās dienās un turpmākos gados.
Tipisks Eiropas Parlamenta deputāts vēlas redzēt Eiropadomes priekšsēdētāja amatā vīrieti vai, vēl labāk, sievieti, kura atbalsta Eiropas federālismu, izmanto eiro, nāk no Šengenas zonas un atzīst Eiropas Savienības Pamattiesību hartu un piekrīt tai.
