Vztahy EU/Tunisko (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je prohlášení Komise o vztazích EU/Tunisko.
Neelie Kroes
členka Komise. - Pane předsedající, ráda bych poděkovala Parlamentu za pozvání k účasti na diskusi o Tunisku.
Vztahy EU/Tunisko se řídí dohodou o přidružení podepsanou v roce 1995. Mimochodem Tunisko bylo první středomořskou zemí, která takovou dohodu podepsala, a od té doby prošlo významným rozvojem.
V mezinárodních vztazích je Tunisko pro EU blízkým a spolehlivým partnerem. Jeho názory a postoje, které zastává v rámci mezinárodních organizací a jiných fór, jsou umírněné a vyvážené. Rovněž ochotně spolupracuje v oblastech, jako je bezpečnost a migrace, a má dobré vztahy se sousedními státy ze středomořského regionu. Navíc vždy hrálo konstruktivní úlohu ve snahách o regionální integraci v Maghrebu.
Tunisko se aktivně podílí na evropské politice sousedství a pravidelné zprávy Komise o provádění akčního plánu evropské politiky sousedství v Tunisku hodnotí situaci jednoznačně: Tunisko dosáhlo pokroku v mnoha oblastech spolupráce včetně akčního plánu.
Hospodářské reformy pokročily a umožňují trvalý růst tuniského hospodářství stejně jako objemu obchodu s EU. Důležitých výsledků dosáhlo Tunisko na poli sociálních reforem, v oblastech, jako je zdravotnická péče, vzdělávání, boj proti chudobě a ochrana práv žen.
Na druhou stranu zprávy zdůrazňují i některé nedostatky, zejména v oblastech justice a svobody projevu a shromažďování.
Pokračuje politický dialog s Tuniskem o tématech obsažených v akčním plánu, jimiž se zabývá deset podvýborů a pracovní skupiny. Rada přidružení EU-Tunisko již několikrát zasedala a příští zasedání má proběhnout za několik měsíců.
Dne 1. ledna 2008 se Tunisko stalo první zemí jižního Středomoří , která má zónu volného obchodu s EU pro průmyslové výrobky, což bylo dva roky před plánovaným datem. EU je prvním obchodním partnerem Tuniska: 72,5 % jeho dovozu pochází z EU a EU je cílovou oblastí 75 % jeho vývozu. Finanční spolupráce s EU činí kolem 75-80 milionů EUR ročně, které Tunisko dokáže dobře využít.
Byla rovněž zahájena jednání o postupné liberalizaci obchodu se službami, svobodě usazování a o zemědělských a rybolovných produktech. Závěry těchto jednání, spolu s rámcovým dojednáním příslušných právních předpisů, budou představovat novou etapu ve vztazích mezi EU a Tuniskem a pokrok směrem k začlenění tuniského hospodářství do jednotného trhu EU.
Tunisko požádalo, aby jeho vztahy s EU dostaly nový impuls prostřednictvím udělení rozšířeného statutu. Jsme přesvědčeni, že tato snaha je v zájmu EU. Také očekáváme, že Tunisko prokáže skutečnou motivaci k většímu počtu demokratických reforem a k uplatňování svobody vyjadřování. Bez pokroku v důležité oblasti lidských práv by se na zmíněné úspěchy země, navzdory jejich významnosti, obzvláště v regionálním měřítku, pohlíželo jako na neúplné.
Závěrem bych chtěla říci, že vztahy mezi EU a Tuniskem považujeme za pevné a přátelské a že jsme přesvědčeni, že tyto vztahy budeme moci dále posilovat.
Předsedající
Dalším bodem jsou projevy politických skupin.
Ioannis Kasoulides
Pane předsedající, Tunisko v roli partnera v Unii pro Středomoří, země, která jako první podepsala dohodu o přidružení a která jako první přijala akční plán pro provádění politiky sousedství, přispívá ke stabilitě tohoto regionu. Tunisko má oproti ostatním zemím v regionu náskok v otázkách rovnosti pohlaví a ochrany dětí a rodiny a nyní očekává vyjednávání o udělení rozšířeného statutu partnerství.
Zmíněné dohody obsahují klauzule o demokracii, právním řádu a lidských právech. Plánují se hovory o tom, jak nám pomoci dosáhnout pokroku v otázkách, které jsou pro nás v Evropském parlamentu velmi citlivé a významné. Pokud stojíme o hmatatelné výsledky a pokud jich nechceme nutně dosáhnout prostřednictvím sporů a kritiky, musíme postupovat obezřetně a vyhnout se povýšenému chování, abychom dokázali, že jednáme jako rovnocenní partneři, a nikoli jako nadřízení nebo inspektoři, a musíme ukázat, že jsme také připraveni vyslechnout, čeho se naši partneři obávají a co je jejich citlivým místem .
Jsem si jist, že v této souvislosti tuniská vláda v diskutovaných oblastech podnikne konkrétní kroky.
Pier Antonio Panzeri
Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, máme-li se vyjádřit ke stávajícím vztahům mezi Evropskou unií a Tuniskem, můžeme hovořit jedině pozitivně, i pokud jde o stabilizaci regionu.
Je pravda, že došlo k významnému pokroku v oblasti hospodářství, a povzbudivé signály se objevují i z hlediska sociální situace. Ovšem pokud jde o politiku, po prezidentských volbách konaných dne 25. října čelíme problému větší a konkrétnější podpory cesty k demokratičtějším reformám. Jak víme, cílem zahraniční politiky Evropské unie je rozvíjet a upevňovat demokracii, právní řád a dodržování lidských práv a základních svobod.
Tunisko přijalo v souvislosti s akčním plánem politiky sousedství některé významné závazky v oblasti demokracie, správy a lidských práv. Akční plán stanoví řadu priorit, z nichž je třeba věnovat zvláštní pozornost provádění a podpoře reforem a posilování politického dialogu a spolupráce, zejména ve vztahu k demokracii a lidským právům, zahraniční politice a bezpečnosti.
Právě v tomto rámci musí být posíleny instituce. Ty umožňují širší zapojení různých členů tuniské společnosti do politického života, větší rozvoj úlohy občanské společnosti, stálou podporu širšího zapojení politických stran do demokratického procesu a větší respekt ke svobodě shromažďování, svobodě vyjadřování a pluralismu médií.
Jsme přesvědčeni, že těchto cílů lze dosáhnout a že je na místě očekávat hmatatelný pokrok v jejich uskutečňování . Náš závazek je chránit přátelství, které Evropskou unii a Tunisko spojuje, a upevňovat stávající vztahy i přes možný konflikt, který může nastat ohledně rozšířeného statutu pro tuto zemi. Konkrétní kroky však musí podniknout samotné Tunisko.
Louis Michel
Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, rád bych nejdříve poděkoval i poblahopřál paní komisařce za to, jaký postoj k této záležitosti zaujala Komise. Naprosto s tímto postojem souhlasím, protože se jeví jako mnohem rozumnější než stanovisko těch, kteří si vyžádali dnešní rozpravu, a já si nejsem zcela jist, čí návrh to byl.
Jak bylo řečeno, Tunisko bylo první evropsko-středomořskou zemí, která podepsala dohodu o přidružení, a je aktivním partnerem v evropské politice sousedství. Je vhodné, jak to již učinil Ioannis Kasoulides, poznamenat, že dne 1. ledna 2008 se Tunisko stalo jedinou středomořskou zemí, která má s Evropskou unií vztah založený na volném obchodu. Tato spolupráce funguje velmi dobře a Tunisko získaných fondů výborně využívá. Tunisko dosáhlo významného pokroku, který přinesl velmi vysokou míru rozvoje a socio-ekonomické výsledky uznané mezinárodními institucemi. Pokud jde o hospodářství, Tunisko v letech 2002 až 2008 dosáhlo 4,6 % průměrné úrovně růstu. Navíc dokázalo snížit své zadlužení.
Bylo by nespravedlivé přehlížet pokrok v sociální oblasti, zejména pokud jde o práva žen. Ukazatele hovoří samy za sebe: 59 % studentů vyšších škol tvoří ženy. Vzdělávání je povinné pro všechny ženy ve věku od 6 do 16 let a ženy v Tunisku tvoří téměř čtvrtinu pracujících.
Uznávám, že tyto výsledky samozřejmě nesmějí zastínit naléhavou potřebu přimět tuniské úřady k dalším opatřením v oblasti lidských práv a správy; jsme si dobře vědomi, že je zde ještě co dohánět. Stejně jako mé předřečníky mě tato otázka, v zájmu demokratických hodnot, které prosazujeme, znepokojuje. Je však také třeba mít na paměti, že nejsme jediní, kdo tyto hodnoty prosazuje. Jsou také v srdci tuniské společnosti, která je dynamická a proevropská.
Z těchto důvodů musíme tuniskou žádost o udělení rozšířeného statutu v partnerství s Evropskou unií podpořit. Rovněž jsem přesvědčen, že právě prostřednictvím tohoto dialogu nalezneme vhodný rámec pro způsob, jak přimět naše partnery k dalšímu rozvoji na poli správy.
Dialog s partnery musíme samozřejmě vést bez pocitů samolibosti, ale rovněž se nesmíme uchylovat k pokryteckému dogmatismu, na nějž se Evropa často specializuje a který je navíc většinou kontraproduktivní.
Samozřejmě mi nejsou lhostejné konkrétní případy, na něž někteří poukázali. Jistě máme právo tázat se svých partnerů na okolnosti, které považujeme za nepřijatelné, ale rád bych svou řeč zakončil zdůrazněním toho, jak Tunisko uspělo v budování politického systému založeného na zásadě oddělení církve a státu.
Veřejné orgány v Tunisku jsou schopny poskytnout lidem balíček základních služeb, které ostatní země v regionu dosud nedokázaly zavést, a já jsem přesvědčen o tom, že na to je také třeba poukázat. Proto vidím budoucnost vztahů mezi Tuniskem a EU nesmírně optimisticky, protože jsou vytvořeny na pozadí vzájemného respektu mezi partnery, kteří se v zásadních otázkách shodnou.
Hélène Flautre
Pane předsedající, jsem projevy paní komisařky a svých kolegů, které jsem si právě vyslechla, znepokojena. Domnívám se, že jsme se málo snažili správně a objektivně pochopit současnou situaci v Tunisku.
Upřímně řečeno, když vás slyším, připadá mi, že poslouchám, jak západní intelektuálové před řadou desetiletí bezstarostně debatovali o hospodářském a sociálním úspěchu v zemích Sovětského svazu, aniž by se jeli podívat, co znamenají naše sdílené hodnoty v praxi. Co jsou naše sdílené hodnoty, pane Micheli? Jsou to lidská práva, demokracie a právní řád.
Správně jste poukázali na to, že Tunisko bylo naším prvním partnerem, který podepsal dohodu o přidružení. To je pravda, a proto je to vše tak znepokojivé, protože zde nehovoříme o nedostatcích, paní komisařko, nebo o drobných krůčcích. Ne. V Tunisku dochází k velkému, trvalému úpadku v oblasti lidských práv a demokracie. Dokážete jmenovat jediné noviny, stranu nebo svaz, který byl v posledních dvaceti letech povolen? Ne.
Pravdou je, že základní svobody jsou systematicky a důkladně přehlíženy a spolu s nimi i naše vlastní závazky. Nejde o moralizování; jde tu o respektování hodnot Evropské unie a respektování závazků, které jsme učinili podpisem této dohody o přidružení.
Proto vyžaduji, aby byla alespoň provedena sdílená analýza této záležitosti. Věřím, že jsme vyvinuli značné úsilí o konání této rozpravy, ale bylo by nepochybně lepší, kdybychom přímo zřídili delegaci, která se skutečně setká s občanskou společností v Tunisku a různými členy této společnosti, abychom zhodnotili pokračující pronásledování, s nímž se setkávají ochránci lidských práv, studenti, odboráři, pracovníci a advokáti. Téměř ve všech asociacích, které vykazovaly jistý stupeň nezávislosti na orgánech, nastal převrat. Proto jsem přesvědčena, že jste v této věci velmi naivní.
Když jsem si vyslechla vaše projevy, pochopila jsem, proč nechcete vidět Tunisko v reálných barvách. Věříte totiž, že v sázce jsou ekonomické zájmy a zájmy týkající se boje proti terorismu a ilegální imigrace. Vyjádřili jste to velmi jasně a nadále zmiňujete pokrok v otázkách rovnosti mezi muži a ženami a rodiny, což jsou výdobytky, které pocházejí z doby prezidenta Bourguiby. Opakuji, vznikly již za Bourguiby. Od té doby nedošlo k žádnému dalšímu pokroku.
Proto věřím, že, máme-li respekt k sobě samým, k dohodám, které podepisujeme, k politice sousedství a k hodnotám EU, rozhodně nemůžeme navrhovat udělení rozšířeného statusu Tunisku. Říkám vám tedy na rovinu: pokud to navrhnete, zaručeným výsledkem bude, že se vzdáte všech požadavků a závazků ve vztahu k lidským právům a demokracii ve všech zemích Středomoří.
Charles Tannock
jménem skupiny ECR. - Pane předsedající, Tunisko je přítel a spojenec Evropské unie, prosperující, pokroková, moderní a meritokratická sekulární společnost, která je v arabském světě jedinečná. Tunisko také oprávněně zaujímá nekompromisní postoj k islamistickému džihádistickému extremismu.
Pluralitní politický systém se v Tunisku rychle tvaruje a je to země, v jejíž společnosti jsou ženy plně rovnocenné mužům. Proč se tedy snažíme Tunisku a jeho 10 milionům obyvatel odcizit? Možná mu závidíme jeho úspěch, možná proto, že je malé a nedisponuje žádnými zásobami ropy, takže nemá žádný ekonomický vliv na EU, na rozdíl od Libye nebo Saúdské Arábie.
Podle mého názoru ti, kdo svolali tuto rozpravu, se úmyslně snaží sabotovat rozvoj vztahů EU/Tunisko v posledních letech. Obzvláště nehorázné je, že tato rozprava se koná ve stejnou dobu jako návštěva tuniských poslanců parlamentu ve Štrasburku, kteří zde, domnívám se, sedí a tuto rozpravu pozorují.
Tunisko potřebuje naši podporu, povzbuzení a dialog, a nikoli neustálý příval nesmyslných urážek. Je ironické, že levice, která tak často tvrdí, že podporuje ženská práva, na Tunisko útočí, přestože tato země poskytuje ženám příležitosti a svobody, jaké v arabském světě nemají obdoby.
Skutečnost, že tuniské úřady zakazují nošení šátku na veřejných místech, ilustruje jejich odhodlání chránit tuniské hodnoty sekularity, tolerance a svobody. Měli bychom Tunisko respektovat jako našeho evropsko-středomořského partnera s rozšířeným statutem.
Předsedající
Nebyl jsem informován, že je zde přítomna tuniská delegace, ale když jste se o nich zmínil, zamávali. Rád bych vás přivítal v sále.
Marie-Christine Vergiat
Pane předsedající, dámy a pánové, velmi mne těší, že vedeme tuto rozpravu o situaci v oblasti lidských práv v Tunisku. Skupina konfederace Evropské sjednocené levice a Severské zelené levice pomohla tuto rozpravu zorganizovat. Vždy jsem bránila lidská práva, ale lidská práva jsou na celém světě stejná.
Lituji, že tato rozprava nebude provázena hlasováním o usnesení. Slova se říkají, ale co je psáno, to je dáno. Jako nejstarší partner EU dostává Tunisko ze všech jižních zemí nejvyšší množství pomoci na jednoho obyvatele a horlivě se podílí na vytváření zóny volného obchodu na středomořském pobřeží. Ve skutečnosti tak horlivě, že jeho představitelé si začínají nárokovat své podíly a vyžadovat výhody rozšířeného statutu.
Plně podporuji postřehy Hélène Flautreové a sdílím její zděšení nad některými zde uvedenými komentáři. Dohody o partnerství s EU obsahují klauzule o demokracii a lidských právech. Ty je třeba prostudovat stejně podrobně jako klauzule týkající se hospodářství. Skutečností je, paní komisařko, že zpráva Komise o provádění politiky sousedství je v tomto ohledu neuspokojivá; jde o jasný případ dvojího metru.
Dne 25. října byl Zine el Abidine Ben Ali znovu, popáté, zvolen, přičemž dostal více než 89 % hlasů. Sám tento údaj odhaluje stav demokracie v zemi. Je to uzavřená demokracie, kde ochránci lidských práv, soudci, advokáti, novináři - zkrátka kdokoli, kdo se odváží kritizovat režim - jsou pronásledováni, vězněni, a v některých případech dokonce mučeni.
Od loňského září se Tunisko skutečně přiblížilo k autoritářskému policejnímu státu, jak dokazuje případ Taoufika Bena Brika, který bude příští sobotu projednávat soud. Také bychom však mohli zmínit Zouhaira Makhloufaa a Fahema Boukadouse, z nichž jeden byl odsouzen za to, že hovořil o environmentálních podmínkách ve své zemi, a druhý za to, že se účastnil dělnických demonstrací ve své zemi.
Ano, taková je sociální situace v Tunisku. Ochránci lidských práv, jako jsou Kamel Jendoubi, Sihem Bensedrine, Sana Ben Achour a Kemais Chamari, jsou oběťmi hanebné kampaně v tisku. Sadok Chourou sedí ve vězení posledních 16 let a Radhia Nasraoui, která vystupuje jako jeho obhájkyně, je vláčena bahnem a její kariéra je navždy poškozena.
Studenti jsou zatýkáni a svévolně odsuzováni, stejně jako mnozí jiní. Jejich pasy jsou zadrženy nebo neobnoveny a někteří zastánci lidských práv nemohou opustit území, aby podali svědectví o místní situaci. Setkání asociací nezávislých na vládnoucí moci jsou zakázána a jejich účastníci jsou pronásledováni. Nemám dost času, abych vám poskytla pravdivý obraz reality tuniské sociální politiky.
Proč tuniské vládě trvá tak dlouho zareagovat na zprávu OSN? Proč odmítla pozvat pozorovatele z EU, pokud jsou volby tak demokratické, jak vláda tvrdí? Fakta jsou tam; stále častěji jsou odhalována v tisku našich zemí.
Komise a Rada musí tyto skutečnosti vzít v úvahu. Tunisko musí ctít své závazky týkající se demokracie a lidských práv. Ve skutečnosti je nepřijatelné udělit mu rozšířený statut. Ano, jsem pro rovnocenné partnerství! Ano, se všemi zeměmi světa se musí zacházet stejně, ale za podmínky, že ctí své závazky. Tím, pane předsedající, skončím.
Gerard Batten
jménem skupiny EFD. - Pane předsedající, zdá se, že situace v Tunisku je celkově pozitivní. Mají nejstabilnější společnost v severní Africe. Technicky mají demokracii, i když podle západních měřítek je to možná jen poloviční demokracie, ale za to bychom je neměli kritizovat vzhledem k tomu, jaký udělali pokrok. Existuje tu oficiální politika úsilí o úplnou demokracii a Tunisko je stabilní společnost s vysokou úrovní osobní bezpečnosti. Toho dosáhlo potlačením islamistických extremistů a komunistů, což je cena, kterou se vyplatí investovat. Tuniskou oficiální politikou je snaha o kulturní jednotu - vytvoření jednotného národa. Z toho by si mnohé evropské země - včetně té mojí, Spojeného království - mohly vzít ponaučení.
Z ekonomického hlediska dělají pokroky. Pouze 7 % obyvatel žije pod hranicí chudoby. Tunisko má jedny z nejlepších zdravotních norem mezi zeměmi severní Afriky a relativně vysokou průměrnou délku života. Politicky je počet křesel v poslanecké sněmovně, které může obsadit jedna strana, ústavně omezen, a 20 % křesel je vyhrazeno pro menšinové strany. Porovnáme-li to s volebním systémem ve Spojeném království "vítěz bere vše", který je podle mého názoru trik na voliče, jak udržet konzervativce a labouristy ve hře a všechny ostatní mimo, jeví se to jako osvícený nápad. Takže bychom se možná od Tunisanů měli něčemu přiučit.
Když hovoříme o Spojeném království, má strana, Strana za nezávislost Spojeného království, si vysloužila kritiku od některých islamistických a údajně liberálních stran, když jsme navrhli, že by lidé ve veřejných budovách, a pokud si to dotčení přejí, pak i v budovách soukromých, měli chodit s odhalenými obličeji. Ale podívejte, co udělalo Tunisko. Zákon číslo 108 zakazuje nošení šátků, což je mnohem přísnější než cokoli, co navrhli jiní. Ministr pro náboženské záležitosti, Boubaker El Akhzouri, skoncoval se šátkem s tím, že odporuje "kulturnímu dědictví" země, a islamistický oděv považuje za "cizí prvek" ve společnosti. Je velmi zajímavé něco takového slyšet z islamistické země. Čím více toho o Tunisku zjišťuji, tím pozitivnější dojem na mě dělá. Ale viděl jsem i některé údaje, které ukazují, že se má investovat 70 miliard EUR do hlavních projektů politiky sousedství EU. Mí voliči, z nichž někteří patří k nejchudším v Londýně, si nemohou dovolit takové výdaje. Chceme obchod, přátelství a spolupráci s Tuniskem, ale ne za cenu okrádání daňových poplatníků ve Spojeném království. Pomáhejme jim upevňovat demokracii a rozvíjet prosperitu a, budou-li chtít nějakou radu zdarma, ať se drží dál od Evropské unie a uchovávají si svou svobodu a nezávislost.
Andreas Mölzer
(DE) Pane předsedající, obchodní vztahy mezi EU a Tuniskem jsou blízké a bohaté. Tunisko, které dostává 80 milionů EUR finanční podpory ročně, je zářným příkladem úspěšné rozvojové politiky. Jako nově vznikající ekonomika zaujala tato země vůdčí postavení mezi maghrebskými státy, byla to první středomořská země, která vytvořila zónu volného obchodu s EU, a díky tomu zažívá výrazný hospodářský růst. Očekává se tudíž, že Tuniská republika sehraje konstruktivní úlohu v úvahách o evropsko-středomořském plánu pro obchod po roce 2010 a o spolupráci se zeměmi Maghrebu.
Nyní by nám mohlo být odpuštěno, že se domníváme, že vše je skvělé, nebýt odstavce, který spojuje evropskou pomoc na základě partnerské dohody s dodržováním lidských práv. Právě tady nastává rozpor - peníze, které mají být použity na povzbuzení tuniského hospodářství, se používají také k financování a podpoře diktátorského a protidemokratického aparátu. To je častý problém spojený s naší podporou rozvoje a přidružení. Je třeba s tím něco udělat, protože EU nesmí podporovat porušování lidských práv, třebaže nepřímo, v Tunisku, Kongu a pochopitelně ani v Turecku, které je kandidátskou zemí.
Salvatore Iacolino
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, Tunisko, stejně jako celý maghrebský region, je důležitá strategická oblast. Má ohromný růstový potenciál a je to atraktivní oblast s významnými zájmy, nejen ekonomickými, ale zejména evropskými.
Také zde byly zahájeny společné programy s Evropskou unií, které podporují přeshraniční spolupráci. Je tedy čas oživit, pokud to někdy hodláme udělat, vztahy, které Evropská unie navázala s africkými zeměmi u našich hranic, počínaje Tuniskem, pomocí celkového rozšíření potenciálu této oblasti a udržování jejího sociálního a hospodářského rozvoje, ale v rámci svobody a bezpečnosti.
Vztah mezi zeměmi Středomoří je klíčovým faktorem, který ambicióznímu hospodářskému a sociálnímu rozvojovému programu dodává soudržnost a sílu. V oblasti politiky se dá říci, že Tunisko je země, kde je demokracie stále relativně mladá. Nicméně zdá se, že příslušný akční plán je v souladu s očekáváním Evropské unie.
Vznikání nových stran a slušné zastoupení žen v parlamentu po volbách na konci října 2009 potvrzují, že v otázce demokratického přístupu došlo k výraznému pokroku. V každém případě je nezbytné, aby došlo k posílení a ochraně svobody tisku, rovnosti mužů a žen a základních lidských práv obecně.
V této oblasti můžeme Tunisku pomoci k završení vynaloženého úsilí tím, že odstraníme případné překážky bránící plnému rozvoji lidí v zemi, a to v kontextu rozšířeného statutu.
Ústřední role Tuniska ve Středomoří a probíhající proces modernizace v zemi vyžadují rozvážný a vyvážený přístup, který přinese bezpodmínečné potvrzení hodnot zastávaných Evropskou unií. Nyní si Evropský parlament nemůže na cestě k demokracii dovolit žádné chyby.
Konstruktivní dialog a obezřetná diplomacie může spíše dále upevnit a posílit vztah se zemí, jíž je třeba v některých oblastech - jako je spravedlnost a svoboda shromažďování - pomoci, ale která je, opakuji, naprosto klíčovou a ústřední zemí pro politiku stability ve Středomoří.
Carmen Romero López
(ES) Respektování Tuniska znamená také respektování jeho demokratické opozice, která se snaží organizovat, ale je potlačována, a respektování jeho občanské společnosti, která bude v budoucnu také opozicí. Proto bych ráda přivítala poslance parlamentu, kteří jsou přítomni zde na zasedání, ale také chci poslat pozdrav těm, kteří se mohou stát poslanci parlamentu v budoucnu, ale jimž v současné době hrozí uvěznění. My se tudíž domníváme, že je velmi důležité, aby se občanská společnost mohla organizovat a aby byla respektována demokratická opozice, přestože v současnosti není organizovaná.
Ve Španělsku - jako španělská poslankyně EP to mohu říci - jsme zažili diktaturu, během níž byla demokratická opozice mučena a potlačována. Pokud opozice není teroristická, pokud je demokratická, pak má hodnotu pro budoucnost. Proto je třeba, abychom této opozici, která v současné době není organizovaná, ale je demokratická a bojuje za rozvoj Tuniska a za posílení rozvoje, pomáhali. Také je třeba, abychom jí pomohli se zorganizovat.
Také musíme pomoci opozici, aby z jejích řad mohli vzejít budoucí vůdci a hlavní představitelé, ať již v opozici nebo ve vládě, ale střídání vlád je v demokratické společnosti nezbytné.
Toto stoupající násilí, kterého jsme svědky a které může v budoucnu ještě zesílit, není nejlepší vizitkou pro udělení rozšířeného statutu.
Víme, že Tunisko je členem evropsko-středomořského partnerství a má středomořské a demokratické dispozice. Proto chceme, aby také v současnosti přispívalo k posilování demokracie a aby dokázalo být skutečně loajálním členem, který přispívá k tomu, aby se Středomoří stalo oblastí vyznávající demokratické hodnoty.
Tak bychom si představovali budoucnost a to bychom chtěli pro Tunisko.
Tomasz Piotr Poręba
(PL) Pane předsedající, není pochyb, že Tunisko je partnerem, s nímž by Evropská unie měla udržovat vztahy coby zástupcem regionu Středozemního moře, a to na dvoustranné úrovni. Nicméně kromě hospodářských záležitostí bychom jako Evropská unie měli trvat i na transparentnosti demokratických postupů a na právním řádu v této zemi.
Navzdory tomu, že Tunisko je stabilní zemí, bohužel není zemí, kde se dodržují všechny demokratické normy. Mezinárodní nevládní organizace tvrdí, že tamní bezpečnostní síly mučí vězně a jednají beztrestně, protože je chrání vysoce postavení úředníci. Svoboda tisku a svoboda projevu jsou drasticky omezovány a situace tuniských novinářů patří údajně k nejhorším ze všech arabských zemí. Represe má často náboženské pozadí. Pronásledování křesťanské menšiny je stále více znepokojivé. Tuniská vláda netoleruje projevy nesouhlasu ani existenci nezávislé opozice.
Vzhledem k tomu, že Tunisko bylo první středomořskou zemí, která s Evropskou unií podepsala dohodu o přidružení, musíme rezolutně trvat na dodržování podmínek dohody. Respektování lidských práv a demokratických norem v Tunisku musí být podmínkou pro další spolupráci s touto zemí.
Dominique Baudis
(FR) Pane předsedající, dámy a pánové, abych předešel případným dezinformacím - dnes už jsme tu jednu nebo dvě slyšeli - rád bych zmínil některé objektivní skutečnosti týkající se Tuniska, partnerské země Evropské unie.
Sociální situace se vyvíjí velmi příznivě, průměrný příjem na jednoho obyvatele ohromně vzrostl a velká většina Tunisanů nyní splňuje kritéria příslušnosti ke střední třídě. Více než 90 % Tunisanů se těší prosperitě a více než čtvrtina rozpočtu Tuniska je věnována na vzdělávání, díky čemuž je země jednou z prvních, které dosáhly Rozvojových cílů tisíciletí v oblasti základního vzdělávání.
Konečně, jak před chvilkou zdůraznil pan Michel, práva žen jsou uznávána i zaručena. Na vysokoškolské úrovni je počet studentů ženského pohlaví vyšší než studentů mužského pohlaví a 40 % vyučujících tvoří ženy. Čtvrtina politiků, místních zastupitelů a novinářů jsou ženy. Mnohé země by Tunisku takovou statistiku mohly závidět.
Sylvie Guillaume
(FR) Pane předsedající, osobně bych se ráda přidala k těm, kteří tu již odsoudili obzvláště znepokojivou situaci, v níž se v Tunisku nachází novinář a spisovatel Taoufik Ben Brik.
Poté, co bylo zatčeno několik novinářů a odborářů, kteří zakusili násilí a týrání, a po odmítnutí povolit vstup zahraničním novinářům během prezidentských voleb útisk politických oponentů a ochránců lidských práv pokračuje. Taoufik Ben Brik byl odsouzen ve vykonstruovaném procesu, uvezněn daleko od své rodiny, což téměř znemožňuje návštěvy, a nyní je ve zdravotním stavu, který pravděpodobně ohrožuje jeho život.
Jak by člověk tuto situaci mohl chápat jinak než jako krutý útok proti někomu, kdo dělá problémy? Z toho důvodu nesmíme prostě používat obchod jako odpověď na všechno. Právě naopak, jsem přesvědčena o tom, že je nezbytné, aby EU jednala rychle a přímo a vyžadovala propuštění Taoufika Bena Brika a ostatních vězňů svědomí.
Situace v oblasti lidských práv v Tunisku se děsivě zhoršila. To má vliv na spolupráci země s Evropou a hmatatelné zlepšení této situace je jednou z podmínek pro zahájení jednání o rozšířeném statutu pro partnerství EU/Tunisko.
Michael Gahler
(DE) Pane předsedající, máme pro spolupráci s Tuniskem dobrý základ. Dohoda o přidružení a dohoda o volném obchodu zde již byly zmíněny. Neelie Kroesová řekla, že hovoříme o integraci tuniského hospodářství do jednotného trhu. To je skutečně maximum, co můžeme udělat pro zemi mimo EU, takže je zde vytvořen pevný základ. Tunisko je řádný a přátelský partner s potenciálem k dalšímu upevňování našich vztahů, abych znovu citoval komisařku Kroesovou.
Právě proto, že máme takto blízké vztahy, také můžeme s našimi kolegy hovořit o všech otázkách, které by pro nás mohly být znepokojivé. Já osobně hovořím s kolegy, kteří jsou dnes zde, a mám pocit, že bychom měli mluvit o všem.
Nicméně v této souvislosti bychom si měli dát pozor, abychom nevylili s vodou i dítě. Tunisko je, jako arabská země, která se chce rozvíjet sekulárně, ohrožováno extremisty. Já sympatizuji s každým, kdo podniká kroky proti islamistickým extremistům.
Pokud jde o ostatní záležitosti, domnívám se, že tam dojde k pokroku při dalších rozhovorech. S Tuniskem můžeme hovořit o čemkoli, protože je to spolehlivý partner. Proto se těším na pokračování našeho dialogu.
Cristian Dan Preda
(FR) Pane předsedající, jak již bylo řečeno, Tunisko je pro EU důležitým partnerem. Také již zde zaznělo, jak nesmírně důležitou úlohu má v Tunisku sociální oblast. Rád bych k tomu dodal některá významná politická hlediska, protože, jak již bylo řečeno, Tunisko je společnost, která praktikuje pluralitní politiku, třebaže omezeným způsobem s kvótou pro opozici, přesto se jedná o pluralitní politiku. O otázce rovnosti pohlaví se zde rovněž mluvilo.
Ve všech našich zemích, v zemích Evropy, všechny tyto politické názory koexistují při svobodě tisku, a v tom ve skutečnosti spočívá rozdíl, protože v Tunisku tato svoboda existuje, ale je omezená a někteří tamní novináři mají potíže.
Vyvstává pak tato otázka: mohlo by prohloubení vztahů s Evropskou unií tuto svobodu posílit? Podle mého názoru by prohloubení vztahů s EU mohlo Tunisku pomoci doplnit pokrok v sociální oblasti některými nesmírně důležitými politickými zlepšeními.
Harlem Désir
(FR) Pane předsedající, paní komisařko, vy jste vyjádřila naději, že Tunisko udělá pokrok v oblastech demokratické reformy a svobody vyjadřování. A máte pravdu, protože to je prostě v souladu s dohodou o přidružení a se závazky, které Tunisko Evropské unii dalo.
Proto mě velmi překvapují poznámky Dominiqua Baudise i Louise Michela, které jako by vás nabádaly tento aspekt našeho vztahu a spolupráce s Tuniskem přehlížet a tím se zříci druhého článku dohody o přidružení.
Navíc, jak již zmínila paní kolegyně Guillaumová, soudě podle osudu nezávislého novináře Taoufika Bena Brika, který je od loňského října ve vězení na základě procesu, v němž jeho právníci a celý postup byli naprosto protiprávní, je před Tuniskem ještě dlouhá cesta, než budou tyto závazky splněny. Brikovi je upírána svoboda, což je nepřijatelné, a navíc se zhoršuje jeho zdravotní stav a jsou omezována jeho práva na návštěvy.
Proto se vás, paní komisařko, ptám: hodlá Komise zasáhnout v rámci Rady přidružení, vyžadovat okamžité propuštění pana Brika a zajistit, aby bylo přihlédnuto k jeho situaci a zdravotnímu stavu, alespoň z humanitárních důvodů?
Malika Benarab-Attou
(FR) Pane předsedající, dne 14. ledna jsem se setkala se členy tuniské delegace. Měli jsme upřímnou výměnu názorů a diskutovali jsme o našich konkrétních představách.
Původem jsem Francouzska i Alžířanka, mám tedy k Maghrebu vazbu a prosazuji sjednocený, pluralistický a demokratický Maghreb. Otázka lidských práv je pro mě nesmírně důležitá a je to také jedna ze základních hodnot Evropské unie. Diskuse o tom, jak se tento problém jeví v Tunisku, je rozhodující a důležitá.
Včera jsem se setkala s manželkou Taoufika Ben Brika, která drží hladovku, a s aktivisty z Evropsko-středomořské sítě lidských práv a jsem znepokojena. Zdá se, že život Taoufika Ben Brika je ohrožen kvůli jeho nemoci a podmínkám ve vězení. Jistě si uvědomujete, že pokud se tato obava stane skutečností, odpovědnost půjde na vrub tuniských úřadů.
Kromě obchodních vztahů musíme zohlednit také sociální otázky. Fenomén mladých Tunisanů vrhajících se do Středeozemního moře je výsledkem uzavřené společnosti, která svým mladým lidem neskýtá žádné vyhlídky. Obrana proti fundamentalismu a hospodářské požadavky nesmí sloužit jako záminky k přehlížení lidských práv. Skutečný pokrok na poli lidských práv je nyní klíčový. Nehovoříme tu o licoměrném dogmatismu, ale o naléhavé situaci, s jejímž řešením musí Evropská unie pomoci.
Alf Svensson
(SV) Země severní Afriky se často hází do jednoho pytle, což podle mého názoru Tunisko velmi poškozuje.
Byla tu zmiňována otázka rovnosti. Ve srovnání mnoha jinými arabskými zeměmi je Tunisko výjimečné v tom, že má legislativu, která chrání děti a také ženy. Jak již bylo poukázáno, Tunisko má na univerzitách více studentů ženského pohlaví než mužského a také zde stoupla životní úroveň. Infrastruktura země je v dobrém stavu. Po volbách místní parlament zvolil - nebo dosadil - výbor pro lidská práva.
Ochota Tuniska spolupracovat s EU je příležitost, které se můžeme směle chytit. Nyní, když Brusel a Štrasburk navštívila tuniská delegace a žádá o podporu své snahy o prosazování lidských práv, a když rozvíjí a prohlubuje svá pouta s EU, bylo by podle mého názoru proti zásadám EU, kdybychom tyto požadavky nepřijali pozitivně a nerozvíjeli dále naše vztahy.
Rosario Crocetta
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, jako člověk, který od roku 1982 navštěvuje Tunisko dvakrát nebo třikrát za rok a který jako katolík navštívil 6. ledna mši, což dělám pravidelně, považuji za obtížné přemýšlet o Tunisku jako o zemi, která potlačuje svobodu vyznání.
Jsou tam problémy, ale proboha, nedívejme se na tyto země, které se snaží rozvíjet, prizmatem západních zemí, protože pokud bychom používali tento parametr, který tu dnes někteří v souvislosti s Tuniskem užili, pak by některým evropským zemím nejspíš musel být odepřen vstup do Evropské unie, protože násilí a potlačování svobody, které se tam vyskytují, je rozsáhlejší než v Tunisku.
Takže tento problém vyplývá z jedné konkrétní skutečnosti: té, že máme před sebou zemi, která se zbavila islamistického fundamentalismu, snaží se rozvinout spolupráci a mírovou politiku s Evropou a usiluje o vývoj. Jsou zde i problémy. Jsem přesvědčen, že způsob jejich řešení spočívá v posílení dialogu a přátelství a v pomoci k tomu, aby tyto země dosáhly více.
Neelie Kroes
členka Komise. - Pane předsedající, jsem vděčná poslancům za jejich otevřenost a přímost a za to, že jejich poznámky se navzdory tomu, že některé skupiny mají různé přístupy, soustředily na to, jak nalézt vhodné řešení.
Nyní bych chtěla reagovat na prohlášení Harlema Désira. Reagoval na poznámku Louise Michela. Louis Michel jistě může hovořit za sebe, ale vzhledem k tomu, že jsme dříve bývali ve stejném týmu, vím, jak o této otázce smýšlí. Pokud Harlem Désir tvrdí, že návrh zní, abychom nedělali nic, já ten dojem nemám a upřímně doufám, že jste takový dojem nezískal ani z mých úvodních poznámek.
Je zde však rozdíl v přístupu. Někteří jen volají po dialogu o rovném postavení, který obhajuje pan Ioannis Kasoulides. Zazněly zde i požadavky na přátelské vztahy. Všechny tyto přístupy vyžadují, abychom se posadili se ke stolu, diskutovali o problémech a snažili se dosáhnout vzájemného porozumění ohledně řešení několika otázek, v nichž se shodneme. O tom není pochyb, protože lidská práva a svoboda projevu jsou zajisté velmi důležitou a zásadní součástí každé dohody.
Nyní bych se ráda dotkla několika témat, která zde byla vyzdvihnuta. Zaprvé, posílení institucí. Na všech zasedáních, která se konají nebo plánují v následujících měsících, se snažíme prosazovat a podporovat zavedení pravidelného dialogu jako prostředku k dosažení zásadního pokroku v oblasti lidských práv a demokracie.
Během několika následujících měsíců se uskuteční zasedání Podvýboru pro lidská práva a můžete si být jisti, že tam proběhne významný dialog, který se bude zabývat otázkami, jež nás všechny znepokojují, a tím, jak přistupovat k jejich řešení.
Ohledně otázky porušování lidských práv v Tunisku se řečníci často zmiňovali o skutečnosti, že Tunisko je kritizováno za svůj přístup k lidským právům. Od prezidentských a parlamentních voleb loni v říjnu zesílila represe vůči opozičním stranám, novinářům a zastáncům lidských práv. Mezinárodní společenství dalo jasně najevo, že takové chování úřadů je nepřijatelné a není v souladu s mezinárodními závazky Tuniska. Takže zopakuji to, co jsem již řekla: v rámci EU by nemělo dojít k nepochopení - závazky jsou závazky, tuto hranici musíme hájit.
Tunisko musí ukázat větší odhodlání k dodržování základních společných hodnot, jako je respekt k lidským právům, demokracie a právní řád. Zároveň by mělo také respektovat vlastní mezinárodní závazky v této oblasti. Komise bude provádět naši politiku setkání a dialogů na tato témata, zejména v rámci orgánů vytvořených na základě dohody o přidružení.
Zároveň EU poskytuje podporu v zájmu zlepšení správy a prosazení reforem na poli justice prostřednictvím spolupráce a technické pomoci. Naší prioritou je pokrok Tuniska v této oblasti, například pomocí aktivní podpory obhájců lidských práv a organizací občanské společnosti v rámci Evropského nástroje pro demokracii a lidská práva.
Probíhají také aktivity na poli justiční spolupráce. EU poskytuje 17,5 milionu EUR na financování projektu technické pomoci pro modernizaci soudnictví. To někteří poslanci tohoto Parlamentu kritizovali, protože tím dodáváme finance justičnímu systému tuniského prezidenta.
Projekt má mnoho složek. Mezi ně patří vzdělávání soudců a právníků, technická podpora soudů, infrastruktura a zlepšení informovanosti občanů. Až bude projekt dokončen, zhodnotíme výsledky. Rozhodně souhlasím s tím, že činnost v této oblasti nás vystavuje jistým politickým rizikům. Pokud však chceme povzbudit reformu, musíme jednat. Jinak se spolupráce EU s Tuniskem omezí pouze na ekonomický sektor. Všichni se shodneme, že to není ten správný přístup, který by nebyl v souladu s našimi politickými cíli, pokud jde o vztahy s Tuniskem.
Pokud jde o problém, kterého se dotkly Hélène Flautreová a Marie-Christine Vergiatová, rozšířený statut pro Tunisko, domnívám se, že prioritu by mělo mít pokračování a prohlubování dialogu s Tuniskem. Jsme si vědomi, že jde o důležitého spojence EU v regionu, který dosáhl značného pokroku v oblasti hospodářské a sociální modernizace. Možná záleží na tom, zda vnímáte sklenici jako napůl plnou, nebo napůl prázdnou. My jsme přesvědčeni, že je třeba pokračovat v politice podporování těch sil v Tunisku, které se snaží o politickou, hospodářskou a sociální modernizaci své země. Podporujeme návrhy Tuniska za účelem posílení vztahů mezi námi jako dvěma partnery. Rada a Komise velmi podrobně tyto otázky prozkoumají a já jsem připravena vás informovat o veškerém dalším vývoji.
Na druhou stranu vzhledem k tomu, že je v zájmu EU posilovat vztahy s Tuniskem, domnívám se, že udělení rozšířeného statutu by mělo znamenat významný závazek ze strany Tuniska v oblasti lidských práv a správy, takže rozšířený statut by rozhodně nebyl zadarmo.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 149)
Edward Scicluna  
písemně. - Tato rozprava se mi ve chvíli, kdy dialog mezi Tuniskem a EU na úrovni Komise i Parlamentu znovu začíná, jeví jako předčasná. Dialog s Komisí zahrnuje program několika zasedání podvýborů v rámci dohody o přidružení mezi Tuniskem a EU (včetně Podvýboru pro lidská práva a demokracii), zatímco dialog na úrovni Evropského parlamentu proběhl formou nedávné důležité návštěvy tuniské parlamentní delegace v Bruselu, která zastupovala čtyři politické strany zastoupené v tuniské poslanecké sněmovně, a meziparlamentní schůze Tunisko/EP, která má proběhnout v březnu 2010 v Bruselu. V době, kdy se znovu zahajuje důležitý a konstruktivní dialog mezi Tuniskem a EU, je podle mého názoru nešťastné vést rozpravu, která by mohla zdržet pokrok. Ujistěme se, že Tunisko a ostatní státy mimo EU splňují normy EU v hospodářské, sociální nebo politické oblasti. Ale čiňme tak v rámci dobře naplánovaného a strukturovaného dialogu.
