Kmenové buňky z pupečníkové krve (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je prohlášení Komise o kmenových buňkách z pupečníkové krve.
John Dalli
člen Komise. - Pane předsedající, vážení poslanci, vědecké pokroky v posledních desetiletích přispěly k čím dál rozsáhlejšímu využívání kmenových buněk z pupečníkové krve v různých odvětvích medicíny. Používání těchto buněk přineslo pozitivní výsledky v léčbě pacientů s krevními poruchami, jako je leukémie.
V budoucnu by se kmenové buňky z pupečníkové krve mohly používat k léčbě dalších onemocnění, především genetických chorob. Obdobně slibný potenciál ukazují i dospělé kmenové buňky. Důkaz takového potenciálního přínosu u obou druhů kmenových buněk však ještě musí přinést výzkum. Transplantace látek lidského původu, včetně buněk, s sebou nese rizika přenosu chorob, a proto je zaveden evropský právní rámec s cílem zajistit kvalitu a bezpečnost lidských tkání a buněk napříč celou Unií.
Rád bych to však maximálně ujasnil: jen a pouze členské státy rozhodují o tom, zda a jak kmenové buňky z pupečníkové krve používat. EU nemá žádnou pravomoc používání buněk harmonizovat. Ve směrnici o tkáních a buňkách se výslovně uvádí, že EU by neměla zasahovat do vnitrostátních rozhodnutí týkajících se využívání či nevyužívání jakéhokoli konkrétního druhu lidských buněk. Pokud se však daný členský stát rozhodne buňky z pupečníkové krve používat, pak musí plnit požadavky této směrnice na kvalitu a bezpečnost, chránit veřejné zdraví a zaručit dodržování základních práv.
Souhlasím s vámi, že je důležité poskytovat občanům přesné a objektivní informace o výhodách a omezeních využívání kmenových buněk z pupečníkové krve. Poskytování takových informací je opět v pravomoci členských států. Komise členské státy podporuje v přijímání takových opatření, a některé tak již skutečně učinily.
Na závěr vás mohu ujistit, že Komise provádění a uplatňování směrnice o tkáních a buňkách pravidelně monitoruje. Komise vlastně přijala sdělení o uplatňování směrnice, jež bylo Parlamentu posláno v lednu 2010.
Peter Liese
jménem skupiny PPE. - (DE) Pane předsedající, pane komisaři, rád vidím, že i v tuto pozdní hodinu věnujete čas účasti na této rozpravě v této Sněmovně o této důležité otázce. Dámy a pánové, výzkum kmenových buněk nabízí úžasné příležitosti pro pacienty, kterým momentálně nejsme schopni nabídnout odpovídající pomoc. V tomto oboru toho ještě mnoho nepřekročilo fázi základního výzkumu a počáteční nejistoty, avšak je zde stále více než 70 chorob, pro něž bude možné nabídnout pomoc dotyčným pacientům tím či oním způsobem s pomocí dospělých kmenových buněk a buněk z pupečníkové krve.
Buňky z pupečníkové krve se v současné době převážně používají pro alogenní transplantace, jinými slovy, pupečníkovou krev lze použít na pomoc dětem - od nichž tato krev nepochází - s nemocemi jako leukémie. Existují však také metody autologní transplantace, kdy dítě, od nějž se pupečníková krev získá, z toho již dnes v malém množství úzce vymezených oblastí může mít pospěch. Zastávám proto názor, že příslušnou politiku je nutno zaměřit takovým způsobem, aby, v rámci našich pravomocí, především byla poskytnuta podpora veřejným bankám pupečníkové krve. Můžeme to podpořit; nemůžeme to nařídit. Když jsme u toho, neměli bychom také zakazovat autologní léčbu a příslušná opatření. Konečně, rozhodnutí o tom by mělo být na samotných rodičích, avšak politiky členských států by je měly informovat o možnostech a rizicích.
Potřebujeme jasné normy pro kvalitu a bezpečnost. Musíme být v této souvislosti ustavičně obezřetní, aby nebyly nabízeny buňky, které již nejsou v době potřebného použití použitelné kvůli nedodržení kvalitativních a bezpečnostních norem. Potřebujeme upřednostnit výzkum v této oblasti, neboť je jasné, že výzkum tohoto druhu je něčím, co je velmi blízko k pacientům. Navíc musíme zajistit, aby rodiče mohli rozhodnout o tom, že by se pupečníková krev neměla jednoduše vyhazovat, protože v budoucnu může být cenná pro jiné děti nebo dokonce pro jejich vlastní dítě. Měli bychom sami sebe zorganizovat a mít to při tom na paměti, v rámci našich pravomocí, jak říkám; je toho však mnoho, co již můžeme v této oblasti dělat.
Frédérique Ries
Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, i já bych ráda poděkovala svým spoluautorům a především panu Liesemu, který právě hovořil, a panu Peterlemu, za tuto velmi uspokojivou iniciativu týkající se darování pupečníkové krve - a tedy darování života - které umožnilo učinit během posledních 20 let pozoruhodné lékařské pokroky díky transplantacím její hojné zásoby kmenových buněk. Ty se dnes používají v léčbě více než 80 nemocí a zejména různých typů rakoviny - nádorů mozku, rakoviny krve, leukémie, lymfomu - i anémie, autoimunních chorob, některých vzácných onemocnění, a seznam se stále rozšiřuje.
Navzdory tomu pouze 1 % této pupečníkové krve, která je tak plná možností a příslibů, se v Evropě uchovává, 1 % z více než 15 milionů porodů za rok. Mezi jednotlivými zeměmi navíc existují obrovské rozdíly: 7 000 registrovaných darování v Belgii a 7 000 ve Francii, ačkoli má šestkrát více obyvatel než její severní soused.
Vyzýváme proto Komisi, aby spustila, samozřejmě ve spolupráci s 27 členskými státy - jak zmínil pan komisař - informační kampaň změřenou na nastávající rodiče, aby se z těchto darování stala realita, pokud ne nezbytnost. Dobře informované matky v Evropě budou nepochybně chtít darovat život dvakrát.
Právě z toho důvodu se domnívám a domníváme, že je klíčové, pomineme-li jednotné provádění této směrnice z roku 2004 o kvalitě a bezpečnosti tkání a buněk, která zde již byla zmíněna a je předmětem naší druhé otázky, aby Evropa silně povzbudila členské státy ke zjednodušení jejich akreditačních postupů a systémů pro porodnice. Počet porodnic oprávněných ke konzervaci a skladování pupečníkové krve je stále příliš malý a číselné údaje to dokazují. Nesmíme již dále dovolit, aby tato vášnivá diskuse - jejíž vyřešení není předmětem našeho dnešního setkání - a spory provázející účel a použití této krve - ať již skončí ve veřejných, nebo soukromých krevních bankách - aby nám ve skutečnosti zabránily v debatách o této metodě; toto je výzva profesorky Eliane Gluckmanové, která celou svoji kariéru zasvětila tomu, aby se z darování pupečníkové krve stalo darování života.
Margrete Auken
Pane předsedající, samozřejmě i já souhlasím s tím, co již bylo řečeno ohledně důležitosti zřizování těchto bank buněk z pupečníkové krve pro výzkum i léčbu. Tyto kmenové buňky se snadno získávají, pokud je někdo připraven to udělat, a já osobně nejsem přesvědčena ani o tom, že by se k tomuto mělo přistupovat jako k záležitosti transplantací. Vlastně jsem přesvědčena o tom, že by nám mělo být dovoleno tyto buňky odebírat a že rodiče by měli mít možnost to odmítnout, avšak nemělo by být nutné, aby dávali svůj souhlas. Myslím si, že tento aspekt je méně důležitý.
Jsem však přesvědčena o tom, že je důležité, abychom - vedle bezpečnostních opatření, na něž upozornili pan Liese a další - pamatovali na to, že toho stále příliš mnoho nevíme o možnostech pro vývoj v tomto oboru. Proto je pro nás důležité tyto banky mít. Především jsem přesvědčena o tom, že tyto banky by samozřejmě měly být veřejné, neboť jsou něčím, co bychom měli být schopni využívat pro každého. Zdaleka nejrozsáhlejší oblastí použití bude léčba jiných lidí. Je však také důležité, abychom upozorňovali na skutečnost, že jsou zde určitá úskalí. Již jsme zaznamenali případy pokusů přimět rodiče, aby zaplatili něco jako jistinu pro své dítě, tím, že si nechají do banky uložit jakousi "rezervu". Takto platit je však zbytečné.
Je poměrně vzácné, aby někdo potřeboval tímto způsobem nechat léčit své dítě, a já jsem pevně přesvědčena o tom, že by se tyto banky měly zakládat především pro účely všeobecného výzkumu a všeobecné léčby. To by měl být počátek, na který se zaměříme. Mám pocit, že bychom mohli skoro až klamat rodiče, budou-li přesvědčeni o tom, že takto budou moci hodně investovat do ochrany svého vlastního dítěte. Měli by pupečníkovou krev investovat pro ochranu veřejnosti obecně a já velmi doufám, že se nám podaří dosáhnout širší dostupnosti těchto metod. Je ostuda, že tolik důležitá látka, kterou máme hned teď k dispozici, jednoduše skončí mezi odpadem, protože se jí věnuje příliš málo pozornosti.
Marisa Matias
Pane předsedající, pane komisaři, i já bych ráda řekla, že dle mého soudu je tato otázka příliš důležitá na to, abychom nadále žili v té lži, kterou v Evropě žijeme. Je to lež nebo klamná naděje, jakkoli tomu chcete říkat, neboť nadále se naše práce zejména v oblasti odebírání kmenových buněk z pupečních šňůr zakládá na zavádějících informacích.
Jak dobře víme a jak již bylo zmíněno, v Evropě odebírání kmenových buněk z pupečních šňůr dosahuje sotva 1 %. Víme však také, že jejich potenciál pro léčbu nemocí může být nekonečný - nemocí jako ty, které již byly zmíněny: rakovina, Alzheimerova choroba a vzácná onemocnění. Možnosti jsou nezměrné.
Umožnili jsme však, aby došlo k tomu, že byla založena řada soukromých buněčných bank a rodičům bylo řečeno, že mohou nechat uložit buňky svých dětí, když se narodí, které pak bude možné použít k jejich léčbě v budoucnu, bude-li třeba.
Dle mého názoru musíme být mnohem zodpovědnější než doposud, neboť pravděpodobnost zaručení toho, že k tomuto dojde, je velmi nízká, jak všichni víme. Tento falešný příslib, který se prodává rodičům, stojí peníze. V Portugalsku například tento falešný příslib stojí třiapůlkrát minimální měsíční mzdu.
Řešením je tedy jednoznačně vytvořit veřejné banky kmenových buněk, neboť pouze s veřejnými bankami můžeme zaručit rovnost použití, rovnost přístupu, účinnou léčbu a rozsáhlejší výzkum, který je rovný pro všechny, a nikoli pouze přistupovat ke kmenovým buňkám jako k nějakému druhu komodity či obchodního odvětví, jež expanduje, avšak je určeno pouze několika málo privilegovaným.
Domnívám se proto, že solidarita, zdravý rozum a objektivní informace skutečně nejsou věci, které bychom mohli označit za nějaký mimořádný požadavek. Nemáme pravomoc nařizovat, ale máme pravomoc podporovat. To je v rámci našich schopností, a myslím si, že to musíme udělat ve jménu rovnosti.
Alojz Peterle.
(SL) Pane předsedající, pane komisaři, těší mě, že věnujete pozornost naší otázce. To, co společně děláme, je dle mého názoru dosahování blízkosti, či alespoň větší blízkosti k občanům.
Jednou jsem byl zpravodajem pro schvalování vozidel na vodíkový pohon a jsem přesvědčen o tom, že musíme věnovat minimálně stejné množství pozornosti i kmenovým buňkám z pupečníkové krve. Vskutku, sami jste řekli, že na vás pozitivně zapůsobila tato skutečnost, která je zdrojem povzbuzení nejen pro nemocné nebo pro rodiče, ale také pro výzkumné pracovníky, kteří nacházejí čím dál více oblastí použití.
To, co jste řekli o Evropské komisi povzbuzující členské státy k přijímání opatření v tomto ohledu, je velmi důležité. Skutečně je tomu podle všeho tak, že to, co dnes převážně považujeme za odpad, by se později mohlo stát zdrojem našeho zdraví či zdraví někoho jiného.
V této souvislosti jsem přesvědčen, že potřebujeme strategii. Potřebujeme vědět, co podporujeme, jaké informace dáváme rodičům a dalším lidem a samozřejmě to, jaký výzkum provádíme. Jsem si jist, že před námi leží obrovská příležitost dokázat lidem, že jsme na jejich straně a že podporujeme tu správnou cestu vpřed.
Antonio Cancian
(IT) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, ačkoli se tím zabýváme v pozdní hodinu, jsem přesvědčen o tom, že zde máme významný argument, který by měl být vysoce ceněn, neboť léčebné využití kmenových buněk z pupeční šňůry by se mělo podporovat, stejně jako by iniciativy a informační kampaně s cílem dosáhnout většího rozšíření možnosti darování kmenových buněk měly být podporovány a propagovány na každé úrovni, a tím spíše na úrovni evropské.
Právě zde zaznělo, že toto všechno není v rámci pravomoci Evropy. Nemohlo by však provádění směrnice 2004/23/ES definovat kvalitativní a bezpečnostní normy pro darování, testování, uchovávání a distribuci právě těchto buněk?
V každém případě je nezbytné zajistit, aby se různé vnitrostátní právní předpisy uplatňovaly v jednotlivých evropských zemích konzistentně s cílem zaručit, že všichni evropští pacienti a rodiče budou mít stejná práva a budou pro ně platit tatáž pravidla.
Je obzvlášť důležité, aby byla pupečníková krev uchovávána ve veřejných bankách na vnitrostátní a evropské úrovni, aby se mohla účinně poskytovat všem pacientům, kteří ji skutečně potřebují; předejde se tak úmrtím a projeví se snaha zajistit pro všechny stejná práva.
Seán Kelly
Pane předsedající, během posledních voleb v Irsku byl výzkum embryonálních kmenových buněk obrovsky kontroverzním tématem. Tentokrát, když probíhají volby, se o medicíně téměř nemluví. Do středu pozornosti se samozřejmě dostala ekonomika, avšak i lékařská věda se značně pohnula kupředu. Máme velké štěstí díky kvalitě lékařského výzkumu, který probíhá v různých zařízeních po celé Evropské unii, a také díky kvalitě zdravotnických pracovníků.
Kmenové buňky z pupečníkové krve jsou jedním příkladem oblasti, v níž bylo dosaženo pokroku. Již zde zaznělo, že tento výzkum má potenciál pomoci léčit 70 až 80 nemocí. Takovou věc bychom měli podpořit, a proto je důležité, aby se tento typ výzkumu a zařízení stal dostupným - samozřejmě v rámci etických omezení. Jak jste zdůraznil, pane komisaři, mnohé z toho bude záviset na samotných členských státech, pokud jde jak o uplatňování, především, tak také o následné, náležitě načasované kroky.
Nicole Sinclaire
Pane předsedající, jak již uvedli mnozí mí kolegové, toto je mimořádně důležitá rozprava a otázka, o níž je třeba diskutovat nejen pouze zde v této sněmovně uvnitř Evropské unie, ale tak rozšířeně, jak je to jen možné. Je to otázka, v níž se já sama ještě potřebuji postavit na její jednu, nebo druhou stranu. Zatím se stále pohybuji mezi oběma: na jedné straně je zde moje katolická výchova, a na druhé straně stojí moderní věda a výhody, které může přinést.
Mimo to, zřejmě vůbec poprvé, bych ráda pochválila komisaře. To, co pan komisař řekl, bylo naprosto správné: tato věc by se měla ponechat v rukou členských států. Kulturní a náboženské rozdíly mezi státy Evropské unie by měl být respektovány a tato záležitost by za žádných okolností neměla být vyjmuta z rukou členských států.
Miroslav Mikolášik
(SK) Pane předsedající, rád bych se vyjádřil k otázce odběru a skladování pupečníkové krve, která je bohatým zdrojem kmenových buněk. Odběrem pupečníkové krve u novorozenců, která se v minulosti vyhazovala do odpadu spolu s placentou, můžeme získat bezbolestně pro matku a pro dítě významný zdroj nediferencovaných kmenových buněk, které se dají kdykoli v budoucnu modulovat a využít úspěšně k léčbě leukémie i nejméně 70 jiných diagnóz. Chci se tedy zeptat, proč se v Evropě při porodu odebírá méně než 1 % kmenových buněk, a samozřejmě souhlasím s panem komisařem, který říká, že si toto mají regulovat hlavně členské státy, avšak jistě i Komise může napomoci spolu s členskými státy zlepšit poskytování informací rodičům o výhodách kmenových buněk ve světle pokroků buněčné terapie a regenerativní medicíny; to říkám jako i bývalý zpravodaj pro směrnici o pokrokových léčebných metodách.
Brian Crowley
Pane předsedající, i já bych rád poděkoval panu komisaři za jeho příspěvek k této rozpravě.
Avšak z důvodu obav, které již byly vzneseny, by možná jedním řešením mohlo být, že by národní registr krevních bank mohl být použit jako registrátor, jako zdroj, pro uchovávání kmenových buněk z pupečníkové krve pro budoucí použití. Tím by se překonaly některé z problémů a obtíží, o nichž se již zmínili někteří mí kolegové v souvislosti s náklady na skladování.
Stejně tak již máme zavedený systém v rámci stávajících národních krevních bank, který může regulovat a kontrolovat kvalitu těchto zásob. To by mohl být dobrý způsob, jak překonat některé ze zmíněných obtíží. Stejně jako mnoho mých kolegů jsem přesvědčen, že používání kmenových buněk má obrovský potenciál pro budoucí léčbu nemocí.
Musíme však také být opatrní na vzbuzování falešných nadějí, protože jsme až příliš často slyšeli, nejen v souvislosti s kmenovými buňkami, ale také u biotechnologií v jiných oblastech, o tom, jak lidé dostávají falešnou naději. Potřebujeme základní vědecké hodnoty a základní vědecký výzkum, abychom zajistili, že výsledků, jež jsou proklamovány, budeme skutečně schopni dosáhnout.
John Dalli
člen Komise. - Pane předsedající, jednoznačně je zde všeobecné ocenění pokroku, jehož bylo dosaženo v použití kmenových buněk pro léčebné účely. Shodneme se v tom, že toto je třeba podporovat.
Otázky vznesené váženými poslanci se týkají zaprvé informací a zadruhé skladování.
Pokud jde o informace, je důležité - jak se všichni shodujeme - poskytovat rodičům a široké veřejnosti přesné a objektivní informace o výhodách a omezeních používání kmenových buněk, včetně kmenových buněk z pupečníkové krve. Poskytování těchto informací je v pravomoci členských států, které někdy mají odlišné názory a politiky týkající se výhod a omezení, a stejně tak používání, kmenových buněk. V mnohých členských státech již probíhají informační kampaně a jiné informační aktivity. Komise členské státy k přijímání takovýchto opatření vybízí.
Pokud jde o skladování, víme, že soukromé firmy již rodičům nabízejí službu skladování buněk z pupečníkové krve. Řada členských států však již zřídila veřejné banky pupečníkové krve založené na altruistickém a dobrovolném darování pupečníkové krve.
Evropské právní předpisy o tkáních a buňkách regulují všechna tkáňová zařízení, ať už veřejná či soukromá. Specifikují zásady dobrovolného a neplaceného darování, anonymity, altruismu dárce a solidarity mezi dárcem a příjemcem. V roce 2004 Evropská skupina pro etiku doporučila veřejným bankám skladujícím pupečníkovou krev, aby zaručily solidární přístup všem potřebným pacientům.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 149)
Elena Oana Antonescu
Hodnota celosvětového trhu pro kmenové buňky z pupečníkové krve byla v roce 2010 přibližně 3,34 miliard EUR. Budoucí plány založené na míře ročního růstu přibližně 27 % v nadcházejících letech signalizují, že toto číslo dosáhne do roku 2015 11 miliard EUR. V době, kdy se kmenové buňky zdají být novým "eldorádem" v lékařském výzkumu, mnozí výzkumní pracovníci spěchají, aby se přesunuli do této velmi specializované oblasti, aniž by zajistili, že dosáhnou všech kvalitativních a bezpečnostních norem vyžadovaných pro tyto postupy. Dle mého názoru musí Komise vystupňovat své úsilí, pokud jde o informování pacientů a zdravotnického personálu o přínosech odebírání kmenových buněk z pupečníkové krve. Musí však také vyvinout zvláštní úsilí s cílem zajistit, že minimální kvalitativní a bezpečnostní normy pro darování, získávání, vyšetřován, zpracování, uchovávání, skladování a distribuci lidských buněk a tkání jsou a budou dodržovány ve všech členských státech.
Anna Záborská
Z úst komisaře Dalliho jsme si vyslechli velmi opatrný postoj Evropské komise k problematice výzkumu kmenových buněk z pupečníkové krve. A není se co divit. Tato Komise navrhla a prosadila v sedmém rámcovém programu obrovský balík peněz na podporu sporného výzkumu embryonálních buněk a bojí se přiznat, že tento výzkum nenaplnil očekávání. Ba co víc, dnes už je jasné, že výzkum kmenových buněk získaných z tělíček nenarozených dětí nepřináší ani zdaleka takové výsledky jako výzkum buněk získaných z pupečníkové krve. Tato krev se ještě donedávna považovala za biologický odpad. Jak chce Komise ve světle nejnovějších zpráv o úspěšných pokusech, dokonce léčbě kmenovými buňkami z pupečníkové krve dále obhajovat morálně nepřípustnou produkci lidských embryí na výzkumné účely? A proč nám dnes komisař Dalli namísto nic neříkajícího stanoviska nepředstavil konkrétní plán, jak chce Komise zvýšit procento odběrů pupečníkové krve při porodech? Věřím, že pouze proto, že jeho podřízení už na takovémto plánu intenzivně pracují. Předpokládám, že Komise v něm navrhne i mechanismus, který rodiče zbaví břemena placení za odběr a následné uchovávání pupečníkové krve. A očekávám, že součástí tohoto plánu bude i přehodnocení priorit v oblasti výzkumu kmenových buněk.
