Změna klimatu a rozvojové země v souvislosti s Konferencí OSN o změně klimatu v Kodani (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem jednání je stanovisko Rady a Komise týkající se změny klimatu a rozvojových zemí v rámci konference OSN o změně klimatu v Kodani.
Andreas Carlgren
Pane předsedající, nacházíme se v rozhodujícím okamžiku dějin. Za necelé dva měsíce podepíší zástupci celého světa v Kodani dohodu o boji proti klimatickým problémům, kterým čelíme. Tato dohoda musí splňovat tři podmínky: globální oteplování nesmí překročit 2 °C, musí zahrnovat všechny státy a naše budoucí snahy musí být ambicióznější v závislosti na nových poznatcích, které budeme mít k dispozici.
Jen 48 dní před zahájením konference OSN o změně klimatu nastal nejvyšší čas, aby se politická vůle proměnila v konkrétní činy. Jednání však probíhají příliš pomalu. Řada klíčových otázek nebyla doposud vyřešena. Řada lidí bude nyní hledat snadné východisko v pesimismu.
Dovolte mi říct jedno: proto zde EU není.
Od EU očekáváme, že se postaví do čela a vyjádří jednoznačnou politickou vůli. Komplexní a ambiciózní dohoda o změně klimatu je nejvyšší prioritou švédského předsednictví.
Na problémy při vyjednávání musí EU reagovat rychlejším postupem. Musíme vést svou kampaň s cílem zajistit, že svět dosáhne potřebné dohody. Musíme se zhostit úkolu přivést ostatní národy světa k takové dohodě, která bude schopná čelit výzvám spojeným se změnou klimatu. Naše úsilí se zaměřuje zejména na dvě oblasti: za prvé, vyslat jednoznačný signál našim partnerům v jednáních, a za druhé, sjednotit EU tak, aby do nadcházející kodaňské konference vstupovala se silným mandátem. Základem k tomu může být soubor opatření v oblasti změny klimatu a energie schválený Evropským parlamentem a Radou v prosinci roku 2008.
Zejména bych rád poděkoval za odhodlání, které projevili někteří poslanci tohoto Parlamentu při přípravě souboru opatření v oblasti klimatického a energetického balíčku. Rozhodnutí, které tehdy Evropský parlament přijal, dává dnes EU silnou vyjednávací pozici. Tento týden zbývá přidat poslední část mozaiky do obrazu této silné pozice. Příští týden dokončíme jednání v rámci Evropské rady a jsem si jist, že mnozí z vás budou tato jednání bedlivě sledovat. Jsem rád, že někteří z vás budou moci být v Kodani přítomni. Rovněž vítám, že Evropský parlament se podílí na procesu příprav.
Emise skleníkových plynů musí být sníženy na úroveň, která udrží globální oteplování na úrovni méně než 2 °C. K dosažení tohoto cíle však stávající nabídky nestačí. EU do roku 2020 sníží emise o 30 %, pokud i ostatní přijmou odpovídající závazky. Považujeme třicetiprocentní cíl za způsob, jak přimět ostatní, aby se k nám přidali a posílili své ambice. Do roku 2050 musíme emise snížit nejméně o 80 %. Avšak opatření přijatá pouze ze strany EU nemohou zajistit, aby globální oteplování nepřesáhlo hranici 2 °C. Připojit se k nám musí všichni. Objevují se slibné signály, například ze strany nové japonské vlády. Nyní vyzýváme ostatní vyspělé země - zejména USA - aby předložily své nabídky.
Rozvojové země mají příležitost dosáhnout udržitelného rozvoje a zároveň snížit emise. To vyžaduje plánování růstu v rámci nízkouhlíkových hospodářství, zavádění opatření na ochranu klimatu a přijímání vnitrostátních rozvojových strategií. Je to způsob, jak zajistit, že opatření na ochranu klimatu a rozvojová opatření budou součástí všech politických rozhodnutí a zároveň že růst bude přinášet prospěch všem. Je to způsob rozvoje a otevírání demokratické správy věcí veřejných, způsob posilování rovnosti, boje proti chudobě a boje za snížení chudoby.
Zvláštní požadavky klademe na nejrychleji se rozvíjející rozvojové země - zejména na Čínu, což je země s nejvyšší mírou emisí. Je třeba, aby byly do roku 2020 emise sníženy přibližně o 30 % v porovnání se stavem, kdy nebyla přijímána žádná opatření.
V dohodě, které bude v Kodani dosaženo, musí stěžejní úlohu sehrávat rozvojové otázky. Evropská rada dospěla k závěru, že změna klimatu podkopává úsilí v boji s chudobou a snahy o dosažení udržitelného rozvoje. Změna klimatu představuje ohrožení pro rozvojové cíle tisíciletí. Na jednáních se budou rovněž podílet odborníci v oblasti rozvoje. V rámci nadcházejících jednání budeme zdůrazňovat rozvojové otázky.
Všechny státy - s výjimkou těch nejméně rozvinutých - by měly přijmout svůj díl odpovědnosti za náklady spojené s opatřeními v boji proti změně klimatu, avšak my, kteří pocházíme z vyspělých zemí, se musíme sami stát průkopníky a jako první snížit emise a také financovat nezbytná opatření. Potřebujeme udržitelnou mezinárodní strukturu pro spolupráci s rozvojovými zeměmi a na jejich podporu. Tato struktura nám rovněž umožní pomáhat nejchudším a nejzranitelnějším zemím, které bývají často změnou klimatu nejhůře postiženy. V takových případech je zapotřebí přijímat opatření na přizpůsobení se změně klimatu.
Závěrem mi dovolte prohlásit, že EU je připravena brát svou odpovědnost vážně. Rada si je vědoma množství finančních prostředků, které si to vyžádá. Podle odhadů Komise půjde v rozvojových zemích do roku 2020 téměř o 100 miliard EUR ročně. EU je rovněž připravena poskytnout prostředky pro okamžitá opatření v období do roku 2012 s cílem posílit důvěru mezi severem a jihem v rámci jednání o změně klimatu. V těchto posledních týdnech před Kodaní stojíme před nelehkým úkolem. Žádám vás proto, abyste udávali tempo. Potřebujeme vedení ze strany vlád členských států, úsilí vnitrostátních parlamentů a podporu obyvatel členských států EU. Pokud máme v Kodani dosáhnout svých cílů, musí Evropský parlament sehrát významnou úlohu.
Karel De Gucht
člen Komise - Pane předsedo, úvodem mi dovolte vám všem poděkovat za příležitost vyjádřit názory Komise k této citlivé otázce.
Jak všichni víme, na kodaňské konferenci nedokážeme dosáhnout dohody, pokud nebudou zohledněny obavy rozvojových zemí, nejen rozvíjejících se ekonomik, ale také obavy nejzranitelnějších a nejchudších rozvojových zemí.
Avšak dosažení dobré dohody v Kodani je v našem společném zájmu. Rozvojové země jsou vůči změně klimatu nejzranitelnější. EU je největším dárcem na světě a stojí v čele boje proti změně klimatu. Musíme své úsilí provázat. Spory mezi severem a jihem nemají v boji proti změně klimatu místo.
Nebál bych se dokonce říci, že žádné jiné spojenectví nemůže být tak odhodlané a účinné jako to, které spojí nejzranitelnější země se zeměmi, které přišly k jednacímu stolu s nejambicióznějšími návrhy na boj s touto katastrofou - s Evropou.
Náš obecný přístup k nejzranitelnějším zemím, na které se dosud zaměřovala globální aliance pro boj proti změně klimatu, tvoří tři souběžné prvky, které jsou vzájemně propojeny a vzájemně se posilují.
Za prvé, je to vytváření politických aliancí prostřednictvím zesíleného dialogu o změně klimatu. Podepsali jsme tři společné politické deklarace, a to s Afrikou, karibskou a tichomořskou oblastí a jednu se zeměmi skupiny AKT jako celkem.
Za druhé, podpora rozumných politik a strategií, které spojují změnu klimatu a rozvoj. Jsem toho názoru, že odolnost vůči klimatu a nízkouhlíkové politiky se musí stát součástí širších strategií rozvoje a snižování chudoby našich partnerů. Může být jen jediná rozvojová strategie a tou je strategie, která při zohlednění klimatických hledisek prosazuje cíle udržitelného rozvoje a snižování chudoby. Nejde o volbu mezi jedním nebo druhým hlediskem: obojí jsou nezbytná.
Již nyní takto podporujeme realizaci stávajících národních akčních programů přizpůsobení se změně klimatu v patnácti oprávněných nejméně rozvinutých zemích.
Za třetí, podporujeme odpovídající příspěvky ze strany EU na financování klimatických opatření, zejména opatření na přizpůsobení se změnám klimatu, což je zvláště důležité pro země, které jsou nejvíce vystaveny dopadům změny klimatu a které přitom produkují minimum emisí skleníkových plynů.
Do pořádání kodaňské konference zbývá 50 dní. Očekávání jsou vysoká. Jsme znepokojeni, protože jednání se v současnosti nebezpečně blíží mrtvému bodu. Je čas přijít k jednacímu stolu s nabídkou. Evropa to již učinila a v této chvíli očekáváme, že totéž učiní i naši partneři.
Za prvé jsme předložili nabídky, pokud jde o naše závazky. EU již předložila ambiciózní cíle a závazky - doposud druhé nejambicióznější závazky v rámci jednání. Už jsme se zavázali do roku 2020 jednostranně snížit emise o 20 % a jsme připraveni zvýšit tento limit až na 30 %, pokud ostatní přiměřeně svým odpovědnostem a možnostem vyvinou stejné úsilí.
Za druhé, jsou to finanční nabídky. Všichni jsme si vědomi toho, že dohoda ohledně financování bude mít pro dosažení dohody v Kodani zásadní význam. S cílem napomoci pokroku při jednáních předložila v polovině září Evropská komise vlastní návrhy financování.
Jedním z nich je potřeba krátkodobého navýšení mezinárodních veřejných finančních prostředků v oblasti klimatu na období 2010-2012 s cílem co možná nejrychleji reagovat na naléhavé potřeby nejzranitelnějších rozvojových zemí a zejména nejméně rozvinutých zemí, malých ostrovních rozvojových států a afrických zemí, jak to stanoví akční plán z Bali.
Dále je to připravenost EU podílet se spravedlivým dílem na odhadovaných potřebách financování, což jsou příspěvky z veřejných rozpočtů rozdělené na základě schopnosti platit a odpovědnosti za emise. To může ze strany EU do roku 2020 představovat příspěvek mezi 2 miliardami EUR až 15 miliardami EUR ročně. Tyto návrhy bude Evropská rada projednávat na konci října a budou snad představovat základ kvalifikované vyjednávací pozice EU v oblasti financování.
Avšak kroky EU samotné nestačí. Upřímně doufáme, že ostatní vyspělé země se vydají stejnou cestou, protože tlak před kodaňskou schůzkou roste. Spoléháme rovněž na rozvojové země. Musí využít příležitosti, kterou nabízí financování ochrany klimatu, a začlenit otázku přizpůsobení se změnám klimatu do svých rozvojových strategií a dlouhodobě se vydat cestou nízkouhlíkového rozvoje.
I když jsme se doposud soustřeďovali na přizpůsobení se změnám klimatu v nejchudších a nejzranitelnějších rozvojových zemích, existuje možnost vydat se cestou nízkouhlíkového rozvoje (tj. zmírňování), která je v souladu s cíli snížení chudoby v těchto zemích.
Zásadní význam má pozornost věnovaná mechanismům předcházení odlesnění a podpory udržitelného hospodaření s lesy. Boj proti odlesňování ve skutečnosti představuje pro nejméně rozvinuté země největší okamžitou výzvu a tyto země se mohou stát příjemci pomoci v rámci mechanismů, jako jsou snižování emisí prostřednictvím programů na boj proti odlesňování a znehodnocování lesů z mezinárodních fondů.
Součástí stávajících úvah o reformě tohoto mechanismu by mělo být rovněž zajištění vyváženějšího rozdělování investic do CDM (mechanismů čistého rozvoje) v budoucnu tak, aby více zvýhodňoval nejméně rozvinuté země.
Závěrem se zmíním o realizačních kanálech financování ochrany klimatu. Za Komisi chci říct, že nejsme nakloněni myšlence vytváření nových fondů. Nové financování ochrany klimatu by mělo využívat stávající a v budoucnu snad i vylepšené realizační kanály podporující decentralizovanou strukturu řízení směrem zdola nahoru na podporu vlastních opatření daných zemí.
Karl-Heinz Florenz
Pane předsedo, jsem velmi rád, že jste přítomen této rozpravě, zejména proto, že jste bývalý člen Výboru pro změnu klimatu. Pane úřadující předsedo Rady, pane komisaři, je zcela správné, že Evropská unie vyšle jednoznačný signál do Kodaně. V příštích 50 dnech to však nebude v Kodani, ale za zavřenými dveřmi, kde se budou odehrávat skutečná jednání. Zažil jsem to na konferenci o klimatu v Riu v roce 1992. Nálada před těmito konferencemi je vždy stejná, nabízejí se však také příležitosti.
Pane komisaři, byl bych rád, aby vaše snaha vyvinout tlak na kolegy z USA ve snaze přimět je k jednání vykazovala poněkud více nadšení, protože se zdá, že vyzařujete jistou flegmatičnost a s tím je třeba něco dělat. Domnívám se, že bychom se nyní neměli pouštět do žádného finančního soupeření. Jedna strana navrhuje 15 miliard, další strana 30 miliard. Jiní prostě chtějí dát peníze a ti navrhují počínaje letošním rokem věnovat 150 miliard. Stanovme kritéria, podle nichž se bude s těmito penězi nakládat. Pak budeme moci jako Evropa poskytnout významný příspěvek, nemůže se však jednat o bezedný důl.
O krizi toho již bylo řečeno mnoho. Rád bych se však ještě jednou zaměřil na příležitost, kterou má vyspělý svět ve Spojených státech a v Evropě. Pokud stanovíme správné standardy, budeme schopni se účinně rozvíjet. Tento rozvoj pak umožní Evropě prodávat účinná zařízení do celého světa, například do Číny, kde se v současnosti vyrábí energie naprosto neefektivně. Nejde rovněž pouze o hrozbu změny klimatu, ale také o příležitost rozvoje podniků a hospodářství prostřednictvím vývoje ultramoderních technologií. Musíme využít tuto příležitost, musíme být odvážnější a musíme se chovat jako podnikatelé, jako političtí podnikatelé, protože v opačném případě jsme lhostejní a vydali jsme se špatnou cestou.
Pane komisaři, přejeme vám hodně štěstí a silné lokty! Postupujte pozitivně! Přimějme Američany a Indy, aby nás následovali, a máme z poloviny vyhráno.
Véronique De Keyser
Pane předsedo, změna klimatu má každoročně za následek 300 000 mrtvých. Postihuje 325 milionů lidí a více než 90 % postižených, více než 90 % mrtvých, je v rozvojových zemích.
Hospodářské ztráty změny klimatu se odhadují na více než 125 miliard USD ročně, které znovu z 90 % postihnou rozvojové země.
Tyto země jsou současně postihovány finanční krizí, změnou klimatu a mimořádně nerovnými mechanismy divokého kapitalismu, který je pustoší ve všech koutech světa.
Co tedy vlastně chceme? Za prvé - a zde, jak jste řekl, se obracím na Radu - rozsáhlá a dlouhodobá opatření na boj proti změně klimatu, což znamená přijmout nový a ambicióznější Kjótský protokol, a proto je prosincový summit v Kodani tak důležitý; za druhé, navýšení finanční podpory na již přijaté závazky, abychom dokázali dosáhnout do roku 2015 cíle 0,7 % HDP, a zatřetí, ochranu pro nové ekologické přistěhovalce, kteří k nám začínají přicházet.
A pokud jde o otázku, co s nimi hodláme dělat? Kam je vrátíme, pokud snad budou chtít přijít do Evropy? Snad do Libye, jak to navrhuje tato budoucí obchodní smlouva s Libyí, kterou vám, pane De Guchte, doporučuji si prostudovat? Musíme rozhodně vytvořit řádný plán a mít řádné prostředky na řízení toků těchto ekologických přistěhovalců a musíme odstranit právní mezery v oblasti ochrany těchto přistěhovalců.
Jsem přesvědčena, že máme ohromnou zodpovědnost, protože je zřejmé, že se zde jedná o mnohem víc než o solidaritu, jedná se o budoucnost této planety.
Corinne Lepage
Pane předsedo, jako poslanci Evropského parlamentu máme dvojí odpovědnost, jednak vůči občanům, kteří od nás očekávají, že v Kodani projevíme skutečnou snahu, a jednak vůči zemím jihu, které jsme vždy na mezinárodní úrovni podporovali, a možná významněji než kdokoli jiný. Musíme zemím jihu vyslat upřímný signál ve formě jednoznačných finančních závazků, které umožní schválení balíku pomoci, který bude doplňovat rozvojovou pomoc a který musí bezpodmínečně dosahovat schválené úrovně, to je 0,7 %. Příspěvek Evropské unie by měl do roku 2020 činit alespoň 35 miliard EUR a od roku 2010 bychom měli poskytovat zemím jihu 5 až 7 miliard EUR na úhradu nejnaléhavějších požadavků.
Druhá věc, které se chci věnovat, je způsob financování. Neomezíme se - nebudeme se moci omezovat - pouze na stávající fondy. Budeme muset nalézt nové způsoby financování, protože pokud nebudou v Kodani peníze, nebude zde dosaženo ani žádné ambiciózní dohody. To bude pravděpodobně vyžadovat - i když se jedná o velmi kontroverzní záležitost - zvážení otázky zavedení daně, jakési "ekologické Tobinovy daně", na financování boje proti změnám klimatu.
Za třetí, pokud jde o otázku odlesňování, a chci připomenout, že odlesňování má za následek 20 % současných emisí skleníkových plynů, je bezpodmínečně nutné, abychom dodrželi cíl zcela zastavit do roku 2020 hrubý úbytek lesů. Ráda bych připomněla rozdíl mezi hrubým úbytkem lesů a čistým úbytkem lesů, který by umožňoval nahrazovat původní lesy topoly, jakoby výsledek byl stejný. Všichni víme, že tomu tak není.
Je pravda, že musíme být realističtí, pokud jde o průmysl, musíme však být realističtí také, pokud jde o naše přežití a o naše děti.
Eva Joly
Pane předsedo, pane Carlgrene, pane komisaři, dámy a pánové, není pochyb o tom, že v Kodani se bude jednat o budoucnosti světa, ještě dříve však půjde o důvěryhodnost Evropské unie jakožto světového vůdce v boji proti globálnímu oteplování a to na konci října v Bruselu. Členské státy musí předložit finanční návrhy v souvislosti s klimatem, které budou odpovídat rozsahu tragédie.
Jedním z hlavních témat nadcházejících jednání bude kromě závazků na snížení emisí skleníkových plynů - o němž jsem přesvědčena, že bude ambiciózní - rovněž otázka financování a omezení změny klimatu v rozvojových zemích a přizpůsobení se této změně.
Čísla mluví sama za sebe: 100 zemí, většinou chudých, tvoří pouze 3 % celosvětových emisí. Přesto, že rozvojové země se na emisích skleníkových plynů podílejí nejméně, už teď patří k nejhůře postiženým.
Podle nedávné zprávy skupiny Oxfam bylo již 26 milionů lidí přinuceno k migraci v důsledku klimatických změn nebo jiných forem ekologických katastrof. Podle odhadů může do roku 2050 počet těchto uprchlíků přesáhnout 200 milionů. Důsledky změny klimatu mohou zmařit pokrok dosažený v některých rozvojových zemích a mohou jednoduše zabránit dosažení rozvojových cílů tisíciletí.
Nejedná se tu proto o dobročinnost. Jde o to, zda přijmeme svou odpovědnost a položíme základy vzniku spravedlivého a mírového světa. Současná strategie Evropské unie je nedůstojná ambicí, které vyhlašují vůdci ekologické diplomacie. Pokud mají jednání pokročit, musí EU vyložit karty na stůl.
Evropská unie nemůže nabídnout méně než 35 miliard EUR z veřejných rozpočtů. Je zcela samozřejmé, že tyto prostředky budou pouze doplňovat prostředky již přislíbené pro oficiální rozvojovou pomoc, a to tím spíše, že členské státy svým slibům v této oblasti ne vždy dostojí.
Pane ministře, pane komisaři, dámy a pánové, budoucnost naší planety je v našich rukou. Pokud nezastavíme ničení našeho životního prostředí a nerovnost, můžeme se obávat nejhoršího.
Máme volbu mezi ambiciózní a aktivní Evropou, nebo bázlivou Evropou, která se postaví po bok Spojených států a kterou osud rozvojových zemí nebude zajímat. Naléhavě vás žádám, abyste učinili správnou volbu.
Miroslav Ouzký
Pane předsedo, pane předsedo Rady, pane komisaři, já začnu reakcí na předchozí vystoupení. Já si nemyslím, že by snad Evropský parlament nebo Evropská unie byly v této oblasti málo ambiciózní. Před rokem jsme finišovali na přípravě klimatického balíčku a to je jistě legislativa, která je v tomto směru nejdále na světě a je nejambicióznější na světě. Také si přiznejme, že má asi největší ekonomický dopad ze všech legislativ, které zde byly přijaty za poslední desetiletí. Když si přečtu prohlášení Evropského parlamentu připravené pro Kodaň, tak zmíním věci, které tam jsou a které se mi líbí. Je tam popsána nutnost posílení role Evropského parlamentu, je tam popsána nutnost připravit se na adaptaci na klimatické změny, rozhodně musíme souhlasit s článkem, který hovoří o deforestaci, a já bych jenom zdůraznil, že odlesňování není a nebyl problém jenom rozvojového světa, ale je to zároveň i problém Evropy, takže na to bychom se měli zaměřit.
Ale to, co tam není, a o tom mluvili jak zástupci Rady, tak i zde přítomný zástupce Komise, to je nutnost globální dohody. Bez té globální dohody skončíme ve slepé uličce. Zmiňujeme tady pomoc nejchudším zemím a ta je jistě v pořádku, ale když se dnes podíváte na čísla, když se podíváte na produkci skleníkových plynů, tak vám jasně vychází, že Evropa, byť bude sebeambicióznější, když opravdu vypneme všechny naše zdroje, tak nezměníme vůbec nic na klimatických změnách, nemáme nejmenší šanci na oslabení tohoto efektu. Víme, že dnes je nutno hovořit nejenom o Číně, která se opakovaně skloňuje, ale o dalších rychle se rozvíjejících ekonomikách, jako je Mexiko, Brazílie, Jihoafrická republika a hlavně Indie. Já si neumím představit další přístup Indie a to, co jsem zatím slyšel, přiznejme si, není příliš potěšitelné. Já bych chtěl z tohoto místa zdůraznit, že pakliže nedojde ke globální dohodě, tak veškeré naše úsilí bude pouze břemenem evropské ekonomiky, bude jakousi masochistickou likvidací evropské konkurenceschopnosti.
Bairbre de Brún
Pane předsedo, musíme podpořit rozvojové země a musíme jim pomoci přizpůsobit se změně klimatu - což je jev, za který nenesou odpovědnost, avšak jehož důsledky trpí nepoměrně více.
Rozvojové země nemají zdroje na boj proti změně klimatu, jaké máme v Evropě. Pokud jde o jednání OSN v Kodani, budeme potřebovat solidaritu, která je skutečná a praktická.
Tato solidarita se musí projevit prostřednictvím finanční a technické podpory. Tato podpora musí doplňovat naši zahraniční rozvojovou pomoc. Neměli bychom jednou rukou něco dávat a druhou rukou to brát.
Země musí sehrávat aktivní úlohu bez ohledu na to, jaké finanční mechanismy budou k dispozici pro rozdělování této finanční pomoci.
Jedním z nejdůležitějších měřítek hodnocení úspěšnosti dohody dosažené v Kodani je to, jakým způsobem pomůže rozvojovému světu čelit problému změny klimatu. Při dosažení komplexní dohody bude například významnou úlohu sehrávat rozsáhlá pomoc v boji proti odlesňování.
Bez finanční solidarity a bez přenosu technologií se nám nepodaří dosáhnout pokroku, který všichni potřebujeme.
Není pochyb o tom, že změna klimatu se stále zrychluje. Nemůžeme už nadále marnit čas. Pokud se nebudeme změnou klimatu zabývat, dojde ke katastrofám na celém světě. Hospodářský pokles by nás měl povzbudit k rychlejšímu přechodu na ekologické hospodářství. Náš vědecký přístup by se neměl měnit. Neměli bychom ustupovat od odvahy a politické vůle, kterou jsme dosud projevovali.
Opatření, která budou přijata na mezinárodní úrovni, musí být ambiciózní a musí vycházet ze současného vědeckého poznání, přičemž nejdále se dostaneme, pokud pochopíme, že to nejsou rozvojové země, které způsobily tento problém, tento problém jsme způsobili my.
Anna Rosbach
Pane předsedo, včera večer přijal Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin s velikými ovacemi seznam "vánočních" přání pro prosincovou konferenci v Kodani. Tento seznam zahrnuje množství dobře míněných, velkých a objemných darů. Avšak, milý Santa Clausi, tedy Komise: existuje naděje na to, že by všechny tyto dobře míněné snahy mohly být uskutečněny, když 500 milionů občanů USA má starost o své zdraví, důchody, pracovní místa a sociální zabezpečení, a 2,5 miliardy Číňanů a Indů touží mít stejnou životní úroveň, jakou mají někteří z nás zde, v západní Evropě?
Nemáme vliv na činnost slunce, a jak všichni víme, je to slunce, které do značné míry určuje klima na této planetě. Jinak řečeno: co může Komise skutečně udělat pro to, aby všech 6 miliard lidí na této zemi využívalo méně zdrojů, a to nikoli v budoucnosti, ale teď a tady?
Nick Griffin
Pane předsedo, setkáváme se tu se dvěma základními tématy: zaprvé, obava z rostoucí propasti mezi politickými elitami a běžnými daňovými poplatníky. Za druhé, je to jakási hysterická posedlost globálním oteplováním zapříčiněným člověkem. Tato dvě témata jsou spolu úzce provázána.
Tato fixace na globální oteplování je klasickým příkladem toho, jak je politická vrstva v této sněmovně vzdálená běžným lidem, kteří musí platit své účty. Zatímco EU podporuje kodaňské návrhy na likvidaci průmyslu na západě a zajištění nadvlády podniků nad třetím světem, vnímají běžní lidé změnu klimatu jako podvod politických elit - záminku, jak na nás uvalit další daň, kontrolovat nás a zavádět internacionalistická dogmata a globální vládu na úkor národního státu. Nevidíte snad nebezpečí této rostoucí propasti? Je na čase začít se řídit fakty.
Člověkem zapříčiněné globální oteplování je neprokázaná teorie založená na manipulativních statistikách. Takzvaný konsensus v této otázce není výsledkem rozpravy, ale potlačení hlasu těch odborníků, kteří stojí v opozici. Než se politická vrstva a ekologický průmyslový komplex odváží uložit jedinou novou daň, zavést jedovaté žárovky nebo začít stavět zbytečné větrné farmy za peníze daňových poplatníků, musí se pokusit přesvědčit veřejnost, že globální oteplování je zapříčiněno člověkem, že návrat do teplejšího klimatu středověku byl špatný a že s tím Evropa - na rozdíl od Spojených států, Číny a Indie - může vůbec něco dělat. Buď začnete vést rozpravu a dokážete přemostit propast mezi sebou a lidmi, nebo si nestěžujte, až my, nacionalisté - kteří lidem nasloucháme - tuto propast překleneme za vás.
Andreas Carlgren
Pane předsedající, rád bych poděkoval víceméně každému, kdo se zúčastnil této rozpravy, za podporu Evropské unie v těchto velmi důležitých klimatických jednáních. EU má zásadní odpovědnost. Pokud máme úspěšně splnit svůj úkol, musíme mít podporu Parlamentu. Úsilí a názory Parlamentu mají pro tuto práci zásadní význam.
Chci rovněž otevřeně prohlásit, jak velmi si vážím skutečnosti, že rozvojové otázky sehrály v této části rozpravy tak významnou úlohu. Souhlasím s připomínkou pana Florenze, jak nesmírně důležité je, aby se z celé záležitosti nestala pouhá "soutěž krásy”. Nejedná se o londýnskou aukci a naším úkolem není nabídnout více než ostatní. Spíše bychom měli budovat pevnou stavbu, z níž budou vycházet předvídatelné a rozsáhlejší dlouhodobé iniciativy ve prospěch rozvojových zemí. To nebude možné bez rozhodného úsilí EU.
Proto souhlasím s výzvou paní de Keyserové vyspělým zemím, aby konečně splnily cíl 0,7 % HDP na rozvojovou pomoc. Je to vlastně otázka solidarity. Jako jeden z nejbohatších regionů světa má EU dobrý důvod prokázat svou sílu a solidaritu. Rovněž souhlasím s paní Lepageovou, že potřebujeme rozsáhlejší a předvídatelné iniciativy a zdroje. Oficiální rozvojová pomoc však bude rovněž významně napomáhat tomu, aby rozvojové otázky tvořily součást politiky ochrany klimatu. Proto bude zapotřebí jak prostředků z oficiální rozvojové pomoci, tak nových fondů.
Jednou z klíčových otázek rozvoje je zastavení odlesňování deštných pralesů. Byl bych rád, aby se v Kodani dostalo silné podpory iniciativám na boj proti odlesňování deštných pralesů a na podporu opětovného zalesnění a udržitelného hospodaření s lesy. V této souvislosti bude mít zásadní význam nově vytvářený systém nazvaný REDD (Reducing Emissions from Deforestation and Degradation = Snižování emisí z kácení a ničení lesů).
Jsem přesvědčen, že právě ti, kdo popírají problém klimatu, tak vystavují účet obyčejným lidem. Navíc je to způsob, jak zakrýt problémy a jak zakrýt důvody, proč musí obyčejní lidé platit cenu za narušení klimatu. Je tomu tak ve vyspělých zemích - a tím spíše je tomu tak i v rozvojových zemích, kde ti nejchudší budou nejvíce postiženi narušením klimatu. Právě proto se obracíme na skupinu vyspělých zemí jako celek. Jak říká pan Florenz, musíme spolupracovat s velkými státy, jako jsou USA. Musíme však rovněž vystupňovat úsilí na domácí půdě, abychom prosadili dostatečné snížení emisí. Z tohoto důvodu je důležité, aby se EU propracovala k vlastnímu jádru problému emisí, to je ke skutečnému nárůstu emisí. Máme dnes nejambicióznější a nejdalekosáhlejší cíle na světě. Nyní musíme zajistit, aby se k nám přidali i ostatní a aby přijali taková opatření, která umožní zachování klimatu.
Hospodářská krize představuje skvělou příležitost, jak zvýšit investice do ekologických iniciativ; jinými slovy do ekologických výrobků, do nových společností s ekologickou výrobou, do růstu společností s ekologickou výrobou a do nových pracovních míst vytvořených prostřednictvím ekologických iniciativ. Je to rovněž způsob jak oživit naše hospodářství. Musíme zahájit boj za vytvoření "nízkouhlíkové společnosti", která je předpokladem skutečných rozvojových příležitostí v rozvojových zemích. Musíme umožnit, aby se rozvojové země vyhnuly hospodářství závislému na fosilních palivech, jako je tomu ve vyspělých zemích, a založily místo toho svůj budoucí růst na nízkouhlíkovém hospodářství.
Je to rovněž jeden ze způsobů, jak se obrátit na rychle se rozvíjející země a říct, že vyspělé země mají odpovědnost za ty nejchudší a nejzranitelnější. Nejrychleji se rozvíjející ekonomiky mezi rozvojovými zeměmi - a Čína už nyní představuje největší zdroj emisí na světě - musí rovněž převzít část své odpovědnosti a přispět k řešení problému klimatu. S tímto přístupem bude Evropa během příprav na přijetí ambiciózní dohody v Kodani moci sehrát životně důležitou úlohu.
Karel De Gucht
člen Komise. - Pane předsedo, jak jsem zaznamenal během rozpravy, všechny politické skupiny se shodují v otázce zásad, které bychom měli předložit v Kodani. Domnívám se, že to je velmi důležité. Není obvyklé, aby Parlament s tolika politickými stranami a politickými skupinami projevoval nějakému návrhu tak jednomyslnou podporu.
Za druhé, pan Florenz a další uvedli, že bychom se neměli předhánět v tom, kdo předloží vyšší nabídku - protože je to otázka závazků. To je asi pravda, ale na druhé straně se domnívám, že je důležité, abychom předložili nabídku a dali najevo, že jsme připraveni jí i dostát - samozřejmě za předpokladu, že ještě tento měsíc dostaneme souhlas Evropské rady. Nejde jen o soutěž. Jde o angažování se Evropské unie. Očekáváme, že i další politicky a hospodářsky významné státy předloží své nabídky, v mnoha případech se tak ale doposud nestalo. Chápeme, že situace ve Spojených státech není v současnosti jednoduchá, je však důležité, aby předložily nabídku, o které bychom mohli jednat. Jinak se nepohneme z mrtvého bodu, v němž se, jak se obávám, v současnosti nacházíme.
(FR) Jsem přesvědčen o tom, že rozvojové země jsou nejhůře postižené jak ekonomickou krizí, za kterou nenesou nejmenší odpovědnost, tak změnou klimatu. V tomto smyslu musíme rozvojovým zemím nabídnout značnou podporu.
V tomto ohledu však nebudeme muset pouze podporovat rozvojové země, bude také třeba projevit odvahu, pokud jde o náš vlastní průmysl a naše vlastní hospodářské subjekty. Když lidé hovoří o odlesňování v rozvojových zemích, je to odpovědnost i našich zemí, Evropské unie. Jsem přesvědčen, že po Kodani budeme muset uznat potřebu přijmout zákony s extrateritoriálním aspektem, abychom se nedostali do stavu, kdy na jedné straně budeme financovat přizpůsobení se změně klimatu a zmírnění tohoto jevu a na straně druhé budou hospodářské subjekty působit v rozvojových zemích v opačném smyslu.
Závěrem k oficiální rozvojové pomoci: domnívám se, že se jedná o velmi důležité téma, které budeme muset rovněž řešit mezi sebou, protože jednou z největších obav je, že cíle 0,7 % HDP bude docíleno rozšířením snah v oblasti přizpůsobení.
Už v současnosti zahrnuje oficiální rozvojová pomoc řadu oblastí, které představují přizpůsobení se změnám klimatu, a je to přirozené. Bude tomu tak samozřejmě i nadále, měli bychom však nalézt mechanismy, pomocí kterých budeme moci jednoznačně rozlišit stávající úsilí, které v současnosti vyvíjíme, od snah, které vyžaduje změna klimatu. K této oblasti se nepochybně budeme muset po Kodani vrátit.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Pane předsedo, po 10 letech diskusí se nyní blížíme ke konferenci o změně klimatu v Kodani. Zbývá 50 dní na to, abychom dosáhli ambiciózní dohody se závaznými cíli, která bude platit nejen pro Evropu, ale také pro Spojené státy a země, jako je Čína a Indie. Ambiciózní dohoda vyžaduje odpovídající finanční zdroje - jak bylo řečeno před chvílí v rozpravě - a to zdroje nejen z Evropské unie. Finanční prostředky budou muset poskytnout všechny země, aby se i rozvojové země mohly podílet na dohodě o záchraně klimatu. Solidarita s nejchudšími musí být pevnou součástí každého ujednání o záchraně klimatu.
Komise zcela správně postavila do čela otázku financování, co však měl pan Florenz zejména na mysli bylo, že v této sněmovně se snažíme klást důraz především na to, kdo dá nejvíce, otázkou však zůstává, zda je to prospěšné. Správně vyzýváte členské státy k účasti a také chválím švédské předsednictví za jeho úsilí. Do kapsy však budou muset sáhnout i Spojené státy a nově se rozvíjející ekonomiky. S naší podporou můžete počítat.
Avšak ani v Evropě není ještě vše hotovo. I když patříme mezi světovou špičku, pokud jde o naše standardy v oblasti emisí, výrazně zaostáváme za Spojenými státy v oblasti soukromých investic do technologických inovací a udržitelnosti. Považuji pobídky pro ekologické investice a inovace za slibnější cestu než zavedení nové evropské daně. Ostatně právě v době, kdy naléhavě potřebujeme větší aktivitu a více pracovních míst, musíme stále důrazněji předkládat evropským investorům a podnikům výzvu, aby i oni přispěli svým dílem k této pro Evropu a pro celý svět tolik potřebné změně.
Marita Ulvskog
(SV) Pane předsedo, pan Carlgren, který zde dnes zastupuje Radu, úvodem řekl, že mnozí se před konáním kodaňské konference poddávají pesimismu. Plně s tím souhlasím a doufám, že většina v Evropském parlamentu pomůže zajistit, že pesimisté, s nimiž pan Carlgren musí bojovat jak ve své vlastní předsednické vládě, tak i v Radě, nebudou mít nakonec rozhodující slovo.
Jestliže chceme pesimistům dokázat, že se mýlí, musíme vyřešit dvě konkrétní otázky. Za prvé, jak již bylo řečeno, je to samozřejmě otázka financování úsilí o záchranu klimatu v rozvojových zemích. Návrh Komise je jednoduše nedostatečný. Příspěvek EU rozvojovým zemím musí činit nejméně 30 miliard EUR ročně do roku 2020, do roku 2012 musíme poskytnout výraznou podporu na opatření v oblasti restrukturalizace. Tato podpora musí přirozeně doplňovat obvyklou pomoc. Přerozdělování peněz, které byly již přislíbeny, by pouze ohrozilo naši schopnost dosáhnout globální dohody o ochraně klimatu. Ráda bych se zeptala pana Carlgrena, zda jeho vysoké ambice mají podporu v Radě.
Za druhé, musíme brát dvoustupňový cíl vážně. Pokud máme uspět, nestačí, aby vyspělý svět omezil své emise skleníkových plynů o 20 %. Ráda bych proto požádala pana Carlgrena, jakožto zástupce Rady, aby znovu vyjádřil své stanovisko k této věci. Mnozí z nás považují za nezbytné snížit emise do roku 2020 o 30 % až 40 %. Jak ambiciózní je v tomto ohledu Rada - a má pan Carlgren v této otázce podporu Rady?
Charles Goerens
(FR) Pane předsedo, dle mého soudu jde v této rozpravě o tři základní body.
Za prvé, kodaňská konference je sázka na budoucnost. Tato sázka se zatím ještě nevyplácí, jak pravě uvedl zástupce předsednictví. Nechci tvrdit, že všechno závisí na Evropské unii, ale bez odhodlání a důvěryhodnosti EU, jak právě řekla paní Jolyová, nedosáhneme v této oblasti ničeho.
Dále chci zdůraznit, že musíme dbát o to, abychom nešířili zmatek a nejistotu. Evropská unie musí zůstat důvěryhodná, pokud jde o otázku dopadu změny klimatu na rozvojové země. V roce 2005 přijala EU závazek ohledně oficiální rozvojové pomoci, která musí do roku 2015 dosáhnout úrovně 0,7 % HDP. Je nemyslitelné, abychom na tomto cíli šetřili.
Nepřichází v úvahu, abychom tento slib nějak oslabovali, ať už snížením našich závazků, jak jsem právě řekl, nebo prostřednictvím přerozdělení částek vyplácených v rámci oficiální rozvojové pomoci na účely boje proti změně klimatu.
Je třeba zdůraznit, že částky vyčleněné pro rozvojové země, které mají být navrženy v Kodani, musí tvořit dodatečné prostředky. Právě byla zmíněna částka 35 miliard EUR; jedná se o 35 miliard EUR dodatečných prostředků.
Evropská unie by se dopustila velké chyby, kdyby ponechala jen stín pochybnosti ohledně svého odhodlání bojovat za dosažení rozvojových cílů tisíciletí na jedné straně a proti změně klimatu na straně druhé. Pokud by se Evropská unie z této cesty odchýlila, představovalo by to politické selhání, které by bezpochyby podkopalo důvěru rozvojových zemí v Evropskou unii. Jestliže se shodneme alespoň v tomto bodě, nebyla tato rozprava zbytečná.
Za třetí, potřebujeme Spojené státy, Čínu, Indii a všechny průmyslově vyspělé země, potřebujeme rovněž rozvíjející se ekonomiky a samozřejmě rozvojové země. A z tohoto hlediska by bylo moudré uvažovat o novém partnerství mezi severem a jihem, zejména v oblasti alternativní výroby energie. Využití solární energie na výrobu elektřiny v jižním Středomoří se může stát, budeme-li chtít, jedním ze základních projektů sever-jih, který by reagoval na hospodářskou krizi na straně jedné a na krizi v oblasti změny klimatu na straně druhé. Za žádných okolností však tímto způsobem nesmí být narušeny snahy např. v rámci boje proti odlesňování, kde je odpovědnost - a to bych rád zdůraznil - nově se rodících ekonomik, z nichž některé jsou členy skupiny G20, obrovská.
Satu Hassi
(FI) Pane předsedo, dámy a pánové, jeden finský básník přirovnal lidstvo k cestujícím ve vlaku, kteří jsou na cestě do pekla, ale hádají se o sedadla v první třídě. Opět nastal čas, aby se EU postavila do čela. Máme-li pomoci překonat mrtvý bod při jednáních o záchraně klimatu, to nejlepší, co můžeme udělat, bude, když na summitu EU příští týden nabídneme financování opatření v oblasti klimatu v rozvojových zemích.
Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin včera podpořil částku 30 miliard EUR jako podíl financování ze strany EU. Je zřejmé, že částka 2-15 miliard EUR, kterou navrhuje Komise, nemůže stačit. Pokud máme být upřímní, musíme uznat svou historickou odpovědnost za změnu klimatu i to, že naše emise v přepočtu na hlavu stále několikanásobně převyšují emise například v Číně nebo v Indii.
Peter van Dalen
(NL) Pane předsedo, summit o změně klimatu musí být úspěšný, a Evropa proto musí mluvit jedním hlasem a stanovit si pro jednání vysoké cíle. Kodaňská konference je důležitá proto, že Boží stvoření je velmi křehké a je hluboce dotčeno činností člověka.
Zvláštní pozornost vyžadují rozvojové země. Lidé v těchto zemích se na změně klimatu téměř nijak nepodílí, jsou to však oni, které postihuje. Úroda vadne nebo ji odnáší povodně, vesnice ničí vichřice, rozvoj celých regionů se během jediné noci vrací o několik let zpět. Naše průmyslové vyspělé země přispívají velkou měrou ke změně klimatu, a jsou proto povinné poskytovat rozvojovým zemím odpovídající a udržitelnou finanční a technickou podporu. O to usiluje akční plán z Bali.
Proto je důležité, aby Evropa poskytla dostatek prostředků; ostatně o to přece jde. Proto mluvíme o tom, že ročně je třeba dát nejméně 15 miliard EUR na klimatický fond, k nimž se musí připojit prostředky ostatních velkých světových hospodářství. I ta musí dostát své odpovědnosti.
Závěrem bych rád uvedl, jak jsem rád, že pan úřadující předseda Rady upozornil na problém odlesňování. Domnívám se, že se jedná o oblast zásadního významu. Boj proti odlesňování je nejlepší způsob snižování CO2.
Kartika Tamara Liotard
(NL) Pane předsedo, problematika odlesňování bývá při projednávání otázek rozvojové pomoci v souvislosti s ochranou klimatu často poněkud zanedbávána. Naštěstí při dnešní rozpravě v této sněmovně je tomu jinak. Lesy, včetně tropických deštných pralesů, pohlcují podstatnou část emisí CO2. Změny související s využíváním půdy, jako například odlesňování nebo kácení deštných pralesů, jsou zodpovědné nejméně za 18 % současných emisí CO2. Stejně negativní dopad má odlesňování na řadu domorodých národů v rozvojových zemích, které jsou nuceny opouštět svá teritoria, která jim už neposkytují obživu. Nefunguje ani mechanismus čistého rozvoje (CDM), tedy financování projektů v rozvojových zemích proto, abychom mohli sami vypouštět více CO2.
Na světě je to bohužel stále ještě tak, že zájmy bohatých zemí a velkých průmyslových koncernů jsou považovány za důležitější než sociální a hospodářská spravedlnost. Odlesňování musí být zastaveno, avšak průmyslově vyspělé země mají morální povinnost poskytnout rozvojovým zemím finanční a technickou podporu.
Oreste Rossi
(IT) Pane předsedo, dámy a pánové, včera večer byla delegace Lega Nord jedinou politickou stranou, která ve Výboru hlasovala proti tomuto usnesení. Hlasovali jsme proti, protože jej považujeme za eurobláznovství.
V době průmyslové krize, jakou právě prožíváme, ve spojení se ztrátou konkurenceschopnosti a pracovních míst je představa financování technologických inovací třetích - rozvojových zemí umíráčkem evropských podniků. V tomto textu se vyčleňuje 30 miliard EUR ročně až do roku 2020 pro země, jako jsou Čína, Indie a Brazílie, které jsou našimi nejnebezpečnějšími a nejnekalejšími konkurenty, a zároveň se požaduje po podnicích, aby dále snižovaly emise, a to s vážnými dopady na hospodářství.
Nemůžeme proměnit legitimní boj za ochranu životního prostředí ve válku mezi chudými národy. Pokud budou existovat země, jako je Čína, jejíž průmyslovou politikou je nekalá hospodářská soutěž, nemůže existovat žádný ekologicky udržitelný globální trh.
My, Lega Nord, podporujeme pracovníky, podnikatele a podnikatelky, kteří každodenně musí zápasit s gigantickými průmyslovými skupinami ze zemí, které neuznávají žádná pravidla. Říkáme "ano" životnímu prostředí, ale "ne" financování konkurence na úkor našich pracovníků.
Zoltán Balczó
(HU) Pane předsedo, názory na to, do jaké míry má lidstvo vliv na změnu klimatu, se liší. Dle mého názoru změnu klimatu ovlivňujeme a cílem kodaňské konference na ochranu klimatu je tento vliv zmírnit. Jsem hluboce přesvědčen, že o výsledku bude rozhodnuto na politické úrovni.
Jakými prostředky dokážeme přesvědčit největší znečišťovatele, aby snížili emise? Učiníme tak podporou rozhodného poselství ze strany Evropy, že naše snížení emisí nebude 20 %, ale 30 % a 40 %. Musíme přimět největšího znečišťovatele světa, Spojené státy, aby snížily míru svého rozsáhlého znečišťování. Rozhodnutí, kterým se zavádí pozměňovací návrh v tomto smyslu, bylo v příslušném výboru skutečně navrženo. Mnozí optimisticky očekávali, že Barack Obama přinese zásadní změny a přijede do Kodaně. Namísto toho se ale zúčastnil zasedání Mezinárodního olympijského výboru, aby podpořil kandidaturu Chicaga - bez úspěchu.
Představitelé Evropské unie jednají jménem 500 milionů lidí často zbytečně. Otázkou je, proč se neodváží jednat rozhodně nyní, protože jedině s jejich pomocí budeme schopni dosáhnout v této globální otázce úspěchu, což je něco, co na místní úrovni dokázat nemůžeme.
Filip Kaczmarek
(PL) Pane předsedo, přijal jsem s velkým znepokojením zprávu ze zasedání ministrů financí a životního prostředí a konkrétně návrh závěrečného dokumentu, který neobsahuje řešení klíčové otázky: jak hodlá Evropská unie podpořit nejchudší země světa ve snaze snížit emise oxidu uhličitého a přizpůsobit se změnám klimatu?
Jedná se skutečně o klíčovou záležitost. V návrhu dokumentu se dokonce ani neuvádí částka, kterou navrhuje Evropská komise, tj. že potřeby rozvojových zemí se v tomto ohledu do roku 2020 odhadují na 100 miliard EUR, ani jakým dílem by k této částce mohla přispět EU. Navíc nebylo ani přijato rozhodnutí ohledně toho, jaké mechanismy spolufinancování členské státy hodlají zavést, a jak víme, návrhy na toto téma se velice liší.
Chápeme samozřejmě argumenty, které říkají, že bychom měli být opatrní ohledně konkrétních prohlášení a že bychom měli počkat na návrhy ostatních zemí, zejména hospodářsky silných zemí. Pokud chce však EU stát v čele boje proti změně klimatu, musí předložit konkrétní návrhy a konkrétní řešení, zejména proto, že část tohoto problému je naší vnitřní záležitostí, jako například mechanismus spolufinancování.
Je naší povinností dosáhnout spravedlivé dohody s rozvojovými zeměmi. Nejchudší země světa přispívají ke změně klimatu v nejmenší míře, přitom však nejvíce trpí důsledky této změny. Značná závislost řady chudých zemí na zemědělství a rybolovu, stejně jako jejich slabá infrastruktura, je při změně klimatu staví do velmi obtížné situace. Do Afriky, která je nejchudším kontinentem a zároveň nejvíce trpí důsledky změny klimatu, se za poslední čtyři roky dostalo méně než 12 % prostředků určených na boj proti změně klimatu. To není dobrý způsob, jak přesvědčit tyto země, aby se zapojily do procesu.
Thijs Berman
(NL) Pane předsedo, v tichomořském regionu se tisíce lidí musí stěhovat, protože jejich ostrovy jsou zaplavovány; v Súdánu umírá dobytek žízní. Všichni známe tyto výjevy, přičemž nejdůležitější s ohledem na tyto i další dopady změny klimatu je zásada, že znečišťovatel musí platit. Na prosincovém zasedání v Kodani čeká svět historický úkol: proměnit tato slova v činy.
Podle odhadů skupiny Oxfam tři čtvrtiny změn v chudých zemích provedly tyto země samy. Mezitím se z těchto rozvojových zemí bez překážek ztrácí ropa, aniž by často za ni státní pokladna dostala řádně zaplaceno. Do budoucna bude stát změna klimatu rozvojové země ročně 100 miliard EUR. Tyto prostředky nejsou určeny na rozvoj, pouze vytváří předpoklady pro rozvoj, neboť některé tichomořské ostrovy mohou díky politice na ochranu klimatu uniknout potopení, nebo může být zabráněno desertifikaci, a lidé tak budou moci dál žít a pracovat tam, kde chtějí.
Některá opatření na změnu klimatu mohou samozřejmě také podnítit rozvoj chudých zemí. Pěstování stromů pomáhá v boji proti desertifikaci. V současnosti však pochází prostředky na politiku v oblasti ochrany klimatu především z fondu rozvojové politiky, a to je nepřijatelné. Pan komisař De Gucht říká, že nebudou vytvářeny "žádné nové fondy". V pořádku, pak je ovšem třeba zajistit, že budou navýšeny stávající prostředky.
Rozvojové země v současnosti trpí v trojím ohledu. Většina členských států EU neplní vlastní sliby, pokud jde o rozvojovou politiku, v důsledku hospodářské krize přichází do chudých zemí méně investic a rozpočet na rozvoj se stále ztenčuje. A mohli bychom doplnit i čtvrtý bod: chudé země musí samy nést následky narušení klimatu, které nezpůsobily. V Kodani musíme prolomit toto uvažování zavedením nových mechanismů financování. Rozvojová politika musí být od nynějška také koordinována s politikou v oblasti ochrany klimatu. Obě tyto politiky budou muset být provázány tak jako nikdy předtím. Nejdůležitější je, že rozvojové země budou moci transparentně spoluurčovat, jakým způsobem mají být prostředky klimatického fondu využívány. Tento fond proto musí být vytvořen a to pro Evropskou unii i pro svět.
Marielle De Sarnez
(FR) Pane předsedo, jsme to my, kdo nese hlavní odpovědnost za změnu klimatu, rozvojové země jsou však hlavními oběťmi, a to je důvod, proč vyspělé země, které jsou rovněž největšími znečišťovateli, musí do Kodaně přijít s jednoznačnými závazky. To je důležité pro nás, a je to ještě důležitější pro země jihu.
Máme dlouhodobý dluh, zejména vůči Africe. Proto musíme nalézt správnou míru finanční a technologické náhrady. Evropa musí zvítězit, i když to bude pro naše spoluobčany těžké. Musíme pomoci těmto zemím, aby mohly přizpůsobit svá hospodářství a bojovat proti změně klimatu, budeme však rovněž muset promyslet zcela odlišnou rozvojovou politiku. Pokud si má Afrika vytvořit udržitelné zemědělství, potřebuje chráněný trh. Afrika musí chránit své lesy, svou půdu a své zdroje před drancováním ze strany vyspělých zemí. Konference v Kodani může být úspěšná jen tehdy, pokud dokážeme prosadit myšlenku společné odpovědnosti a solidarity.
Yannick Jadot
(FR) Pane předsedo, dámy a pánové, změna klimatu má dosud na svědomí 300 000 mrtvých a v budoucnu připraví o život miliony dalších.
Nečinnost je zločinem proti lidskosti. Je to naléhavá situace, jednání však v podstatě uvízla na mrtvém bodě. Přitom země jako Japonsko, Austrálie, Norsko, Čína, Brazílie a Jihoafrická republika se snaží podle míry své odpovědnosti. Totéž však nelze říct o Spojených státech a bohužel už ani o Evropě. Pokud by se ambice Evropy rozšířily na celou planetu, způsobilo by to globální oteplení o 4 °C. To je naprosto nepřijatelné. Klíč k úspěchu konference v Kodani ovšem drží v rukou Evropa.
Pane úřadující předsedo Rady, pokud bude evropský summit na konci příštího měsíce postupovat podle doporučení Evropského parlamentu a přijme správná rozhodnutí, může Evropa oživit jednání - cílem je snížení emisí o 30 % a balíkem pomoci ve výši 35 miliard EUR pro země jihu.
Pane předsedo, způsob, jakým některé členské státy dnes používají pomoc pro země jihu jako nástroj vyjednávání, je podle mého názoru zcela otřesný. Utrpení v zemích jihu není záležitostí pro vyjednávání.
Sajjad Karim
Pane předsedo, dosažení mezinárodního konsensu v otázce boje proti změně klimatu a globálnímu oteplování je zásadní. Kodaňský summit je pro nás příležitostí. Zamysleme se však na okamžik nad problémy, kterým tento summit čelí. Spojené státy jako největší světová ekonomika nepřistoupily na dohodu o konkrétním omezení emisí do roku 2020 a řada dalších vyspělých průmyslových zemí nemá jistotu, zda jsou potřebná ambiciózní opatření možná.
Musíme si jednoznačně říct, že nemáme volbu. Přijetím ambiciózních cílů pro léta 2020 a 2050 provedla Evropská unie odvážný krok a nyní musí přimět ostatní, aby udělali totéž. Bez spolupráce s ostatními státy nedokážeme své cíle splnit. Pokud se chceme vyhnout riziku ochranářských opatření v souvislosti s emisemi CO2 v rámci EU, má vytvoření účinného celosvětového trhu s emisními povolenkami, stejně jako dosažení konsensu na mezinárodní úrovni zásadní význam. V Kodani musíme vyžadovat odvážné vedení ze strany vlád velkých průmyslově vyspělých států. Přestože některé státy v USA začaly problém změny klimatu řešit, federální vláda prokazuje žalostný nedostatek vůdcovských schopností. Potřebujeme, aby Spojené státy a nově se rodící ekonomiky jako Indie a Čína spolu s námi vytvořily partnerství pro budoucnost naší planety.
Můžeme povzbudit rozvojové státy, aby se vydaly odlišnou cestou industrializace, která nebude mít tak škodlivý dopad na životní prostředí. Mají ještě čas zaujmout jiný přístup, který nebude mít tak škodlivý dopad na životní prostředí. A my jim musíme pomoci s plánováním a vytvářením infrastruktur, které jim pomohou tohoto cíle dosáhnout.
João Ferreira
(PT) Pane předsedo, přístup k problému změny klimatu byl zbaven některých základních hledisek a především překroucen tzv. "tržním řešením". V současnosti 85 % světové spotřeby energie pokrývají fosilní paliva. Důsledný přístup ke změně klimatu by se měl zaměřit na omezení této závislosti. Namísto toho je hlavním nástrojem, který Evropská unie navrhuje pro řešení problému změny klimatu, obchodování s emisními povolenkami, který nejenže tuto závislost nezmírní, ale stane se jednou z překážek potřebné změny energetického paradigmatu.
Ze zkušenosti vyplývá, že obchod s emisními povolenkami nevede ke snížení emisí skleníkových plynů, ale právě naopak. Řada příkladů ukazuje neschopnost trhu snížit emise, zatímco jiné dokládají účinnost normativních nařízení a cílených investic, zejména s ohledem na dopady a ochranu životního prostředí.
Ekologických problémů, před kterými lidstvo dnes stojí, je mnoho, jsou různé a natolik vážné, aby ohrozily existenci života na zemi tak, jak jej známe, stěží je však možné nalézt na ně řešení v rámci iracionálního systému, který je v první řadě způsobil.
Godfrey Bloom
Pane předsedo, využívám této příležitosti, abych poblahopřál východoevropským městům k velmi brzkému nástupu lyžařské sezóny, kterou zahájil právě napadlý sníh. To je samozřejmě doklad skutečnosti, kterou potvrzují nezávislí odborníci, že planeta se ve skutečnosti ochlazuje, a to už od roku 2002, přičemž od roku 1998 se teploty celkově nemění. Hovoříme zde tedy o něčem, co není.
Občas zde slýchám některé poslance hovořit o CO2 jako o znečišťující látce. Znečišťující látka! Je to životodárný přírodní plyn. Mám dojem, jako kdyby se některým poslancům nedostalo formálního vzdělání.
Nejde ve skutečnosti jen o to moci vsunout ruku do kapes obyčejných lidí a okrást je formou další daně? Nejde jen o politickou kontrolu? Nejde jen o pouhou politiku a velké podniky? Je to všechno jeden velký podvod - tato falešná hypotéza, tento směšný nesmysl, že člověkem vytvořený oxid uhličitý způsobuje globální oteplování. Dost už, prosím, než nevratně zničíme světové hospodářství.
George Becali
(RO) Řadím se mezi ty poslance Evropského parlamentu, kteří jsou přesvědčeni, že zemědělství je řešením a nikoli pouze příčinou změny klimatu. Domnívám se, že je dokonce jednou z obětí tohoto jevu, protože sucha a povodně nás v Evropě postihují všechny se stále rostoucí pravidelností, jejich dopad však cítí především zemědělci.
Rovněž se řadím mezi ty poslance Evropského parlamentu, kteří jsou přesvědčeni, že i do budoucna budeme potřebovat společnou zemědělskou politiku. Potřebujeme ji proto, abychom mohli vytvářet nové modely a nové metody produkce s cílem obnovit zemědělskou a domácí biologickou rozmanitost, o níž jsme na začátku tohoto tisíciletí ze 70 % přišli. Hovoříme-li o zemědělství, hovoříme o životě, počínaje půdou a rostlinami a zejména pak stromy, lesy a pastvinami. Právě toto poselství a tento přístup bych rád viděl za dva měsíce v Kodani a rovněž bych si přál, aby se k politice EU v této oblasti přistupovalo konkrétně, strategicky a také z hlediska rozpočtu a aby bylo zemědělství vnímáno jako řešení, jak jsem už uvedl na začátku svého projevu.
Richard Seeber
(DE) Pane předsedo, dámy a pánové, hovoříme zde o politice a nikoli o náboženství. Proto bychom měli rozlišovat mezi fakty a empirickými skutečnostmi na jedné straně a hypotézami na straně druhé. Je skutečností, že teplota celosvětově vzrostla přibližně o 0,7 °C v porovnání s dobou před začátkem průmyslové revoluce. Je ovšem také skutečností, že za posledních 10 let teplota téměř nestoupla.
Další skutečností je, že konference v Kodani je mezinárodní konference a že emise CO2 zemí Společenství tvoří přibližně 17 % celosvětových emisí. Společenství už zavedlo právní předpisy požadující snížit emise CO2 ve Společenství do roku 2020 o 20 %.
Nyní uvažme jednotlivé hypotézy. Jednou hypotézou je, že světová teplota nadále poroste. Druhou hypotézou je, že je přímá vazba mezi emisemi CO2 či obsahem CO2 v ovzduší a růstem teploty, přičemž třetí hypotéza tvrdí, že lidstvo může mít přímý vliv na tento obsah CO2 v ovzduší. Vědci zaujímají k těmto hypotézám různá stanoviska. Je to dilema, před nímž my jako politici stojíme a o němž musíme rozhodnout.
Bylo by však užitečné vzít v úvahu další poznatek, který nám může být vodítkem při tvorbě politik, a tím je, že všechny společnosti, které účinně využívají svou energii a své zdroje, jsou velmi úspěšné. V tomto ohledu je rozumné provozovat takovou politiku, která umožní účinné využívání energie a zdrojů, a činit tak na úrovni Společenství s cílem udržet si vedoucí úlohu na mezinárodní scéně z hlediska hospodářské politiky, a rovněž nabídnout pomoc ostatním státům, zejména méně rozvinutým státům, aby se vydaly stejnou cestou.
Pokud jde o převody prostředků, o kterých zde jednáme, je důležité, aby byly dobře monitorovány a vázány na podmínky, protože jinak neděláme nic jiného, než že otevíráme druhou trasu rozvojové pomoci.
Linda McAvan
Pane předsedo, nevím, jestli Godfrey Bloom slyšel řečníka za BNP, pokud však ano, zjistil by, že mají mnohé společné, jak jsem si vždycky myslela. Bylo to jako kopie jedné řeči.
Padla tu zmínka o veřejném mínění. Podle nedávného průzkumu více než dvě třetiny Evropanů uvedly, že změnu klimatu považují za závažný problém a podle 20 % dotázaných se jedná o poměrně závažný problém. Ve Spojeném království se podle 51 % jedná o velmi závažný problém a podle 30 % dotázaných o problém poměrně závažný. To je 81 %. Vlastně pouze 10 % Evropanů uvedlo, že se o závažný problém nejedná. Z tohoto průzkumu veřejného mínění vyplývá, že obyvatelé Evropy mají zájem o změnu klimatu a rozumí jí. Z tohoto důvodu většinové strany v této sněmovně podporují postup Rady a Komise v Kodani a z tohoto důvodu jsme v loňském roce podpořili balík legislativních opatření.
Včera večer hlasovali členové Výboru pro životní prostředí v poměru 55:1 na podporu ambiciózní vyjednávací pozice Evropské unie v Kodani. Pokud jde o financování, které je tento týden nesmírně důležité, - víme, že dnes se scházejí ministři financí - požadujeme fondy, dodatečné prostředky, nechceme dvojí započítávání a struktury řádné správy věcí veřejných.
Někdy zažijete věci, na které nikdy nezapomenete. Asi před třemi lety jsme byly s Fionou Hallovou v severní Keni. Vydaly jsme se do jedné z nejchudších obcí a setkaly se tu s místními pastevci. V severní Keni jsme viděly mladé ženy - děvčata - která se vdávala ve stále mladším věku. Proč? Protože když se v Keni mladá žena vdává, její otec dostane výměnou za její ruku krávy, které se používají jako měna. Krávy jsou v Keni stále vzácnější z důvodu změny klimatu. Nikdy nedokážeme odstranit chudobu, pokud nevyřešíme otázku změny klimatu, a tato sněmovna má povinnost reagovat na tuto výzvu.
Marit Paulsen
(SV) Pane předsedo, pokud vezmeme v úvahu celý výrobní řetězec, přibližně 40 % všech emisí skleníkových plynů produkuje odvětví produkce potravin. V této souvislosti bych mohla říct, že zemědělství je velkým padouchem. Musíme si uvědomit, že zemědělství a lesní hospodářství jsou pravděpodobně jednou z nejdůležitějších oblastí, na kterou se musíme zaměřit, pokud se chceme vypořádat s problémem emisí. Bohaté země však musí mít dost odvahy na to, aby přijaly nové technologie a odklonily se od dosavadní praxe. Musíme změnit svou zemědělskou politiku tak, abychom už neprodávali své plodiny za dumpingovou cenu na trhy rozvojových zemí. Možná by to mohlo být jedno z nejužitečnějších opatření, kterým bychom mohli pomoci zemědělství v Africe postavit se na vlastní nohy a pomoci osvobodit africké ženy.
Carl Schlyter
(SV) Pane předsedo, pane Carlgrene, čas od času zde vystoupíte s pěkným projevem, co však jeho obsah? V rozvojových zemích vysychá půda a šíří se choroby. Narůstá počet klimatických uprchlíků. Chcete po nich, aby se tváří v tvář smrti usmívali?
Možná se vám podaří zvrátit pesimismus, který v Radě sám vytváříte některými návrhy. Říkám si proto: nabídnete ročně 35-40 miliard EUR nových prostředků pomoci na opatření v boji proti změně klimatu? Vyloučíte možnost financovat jadernou energii a činnosti zachycování a skladování uhlíku z prostředků pro přijetí pomoci? Přijmete povinné osvědčování důležitých ekologických technologií pro nejchudší země? Zachráníte lesy odmítnutím tržně založeného mechanismu REDD? Pokud to vše můžete slíbit, pak dosáhnete 40% snížení - a pak odtud všichni odejdeme s úsměvem na tváři.
Konrad Szymański
(PL) Pane předsedo, stanovisko Parlamentu ohledně globálního rozdělení povinností týkajících se snížení CO2 je bohužel nevyvážené v otázce způsobu, jakým mají jednotlivé země nést náklady tohoto snížení. Přijetím usnesení maříme opatření na záchranu klimatu, o nichž jsme vedli tak obtížná jednání a jejichž náklady mají tak nerovnoměrný dopad na středoevropské členské státy. Pokud přijmeme dnes navrhovaná řešení, prohloubíme tím tuto nerovnost ještě více. Snažíme se členským státům ukládat normy, které jsou smrtelné pro jejich hospodářství, a zároveň nepožadujeme nic konkrétního od zemí, které nesou největší odpovědnost za emise CO2 v celosvětovém měřítku. Je to nespravedlivé a neúčinné. Bez přiměřenosti v celosvětovém měřítku pouze zvyšujeme konkurenční výhody Číny, Indie a Brazílie.
Toto usnesení jde ještě dále - navrhuje subvencovat nejchudší země. Částka 330 miliard EUR do roku 2020 si například od země jako Polsko vyžádá příspěvek 16,5 miliard až 40 miliard EUR. Je to politické šílenství, které zpochybňuje hospodářský význam členství v Evropské unii. Navíc je to neúčinná metoda, jak dokládají přípravy na zahájení vývozu elektrické energie z regionu Kaliningrad na polských hranicích. Nemá smysl podepisovat v Kodani ujednání, v němž břemeno spojené s omezením emisí CO2 nebude v celosvětovém měřítku rovnoměrně rozloženo.
Marisa Matias
(PT) Paní předsedající, akční plán na podporu rozvojových zemí v boji za záchranu klimatu je čistě otázkou spravedlnosti a rovnosti. Tyto země jsou nejhůře postižené, zároveň však k situaci, v níž se nyní nacházíme, přispěly nejmenším dílem. Proto bychom měli udělat víc než pouze vyhlásit záměr. Udělat víc než jen vyhlásit záměr znamená, že učiníme rozhodnutí a budeme k základním problémům, jako například financování, přistupovat zodpovědně.
Bez ohledu na to, jak ambiciózní strategii budeme mít, pokud jednoznačně nevyřešíme otázku financování, nedospějeme k žádné konkrétní politice. Rada hovoří o 100 miliardách EUR do roku 2020. Objevují se různé odhady, včetně odhadů, které uvádí 120 miliard EUR ročně na podporu rozvojových zemí. Musíme mít proto vlastní prostředky, proto nestačí jen nějaké uklidňující opatření. Z tohoto důvodu musíme bezpodmínečně stanovit, jakým způsobem bude financování realizováno a kdo je bude zajišťovat. Musíme mít odvahu tuto otázku řešit a zapojit do jejího řešení všechny zúčastněné subjekty, a to včetně soukromého sektoru a průmyslu. Nebo snad doufáme, že přijdou samy a samy přispějí podle svého uvážení?
Timo Soini
(FI) Paní předsedající, klimatická mafie využívá naivní zelené politiky, aby přesunula stovky milionů eur daňových prostředků z rozvinutých zemí do nadnárodních společností s ohromnými zisky v rozvojových zemích a do státních společností v rozvojových zemích ve formě klimatického poplatku, který se zde propaguje. Například Čína by mohla velmi snadno tento závazek pokrýt sama: je to nejbohatší země světa, pokud jde o devizové rezervy.
Finsko a Evropská unie musí zachránit své ocelářství, strojírenství a lesnictví tím, že bude v Kodani požadovat přijetí rozhodnutí, kterým budou zavedeny konkrétní emisní systémy na dosažení klimatických cílů pro klimatické produkty namísto stávajících cílů založených na procentních podílech a obchodování s emisními povolenkami. Je to spravedlivější řešení.
(Potlesk)
Pilar del Castillo Vera
(ES) Paní předsedající, ráda bych poděkovala Radě a Komisi. Pokud jde o předmět naší rozpravy, jsou některé věci jisté a některé nejisté.
První, co je jisté, neboli prvním společným bodem je, že většina se v současnosti přiklání k názoru, že je třeba snížit emise a že je zapotřebí nalézt čisté zdroje energie.
Dále je jisté, že je k tomuto problému třeba přistupovat a řešit jej globálně. Proto země, které vypouštějí do ovzduší nejvíce CO2, musí tvořit součást všech mezinárodních dohod. Mezi největší producenty CO2 patří Spojené státy, Čína, Indie a Brazílie.
Za třetí je jisté, že Evropská unie předkládá návrh, který představuje závazný režim cílů: 20 % až 30 %.
Čtvrtá jistota spočívá v tom, že nic nenasvědčuje tomu, ať už z jakéhokoli důvodu, že země, které představují hlavní zdroj CO2, přijmou takovouto dohodu, a to je skutečnost.
Pokud uznáme skutečnost, nebude nám scházet optimismus; pesimismus vítězí jen tehdy, pokud neznáme skutečnost. Jen pokud uznáme skutečnost, můžeme vytvořit účinnou politiku a bude to optimističtější politika.
Domnívám se, že Evropská unie, která zastává v této v oblasti přední pozici, má povinnost předložit dodatečná opatření a dodatečné návrhy. Byl zde uveden příklad Japonska a musíme se zmínit o úspěchu projektů, jako je projekt sektorového zaměření, který se dotýká většiny odvětví způsobujících znečištění. Díky postupu srovnávání dosáhly v Japonsku tyto projekty výjimečných cílů. Jsou to příklady realistického přístupu ke změně klimatu.
Schůzka v Kodani představuje příležitost, pokud se však má stát příležitostí k činnosti a ne zůstat jen u slov, musí být založena na skutečnosti.
Jo Leinen
Paní předsedající, pak komisař Olli Rehn chválil tento Parlament za jeho aktivní přístup k souboru opatření na ochranu klimatu a my vlastně chceme jen zůstat nadále ambiciózní.
Včera večer hlasovali členové Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin v poměru 55:1 pro přijetí usnesení, které stanoví vysoké cíle pro jednání v Kodani. Tento výsledek ukazuje, že odmítání změny klimatu, neznalost těchto věcí představuje zanedbatelná menšina jednotlivců v této sněmovně, jejichž názory by skutečně neměly být brány v úvahu a kteří své postoje dávají často najevo, ve skutečnosti však plavou proti proudu mínění občanů všech států Evropské unie.
Pro zemskou atmosféru není podstatné, odkud CO2 pochází. To znamená, že potřebujeme globální dohodu zahrnující všechny země, nikoli - jak bylo navrženo v Bangkoku - různé dohody, jednu pro USA, jednu pro Evropu a jednu pro rozvojové země - to by bylo katastrofální. Potřebujeme také uzavřít globální pakt proti změně klimatu a to znamená, že potřebujeme také globální pakt solidarity bohatých zemí se zeměmi chudými. Toto hledisko již bylo zdůrazněno mnohokrát.
Změna klimatu představuje příležitost pro nás i pro rozvojové země vydat se směrem nízkouhlíkového vývoje, který zahrnuje výrobu nových technologií a modernizaci infrastruktury. K uskutečnění tohoto cíle musí Evropa pomoci. Pokud jde o financování, podpořili jsme požadavek EU na 30 miliard EUR do roku 2020 a potřebu vytvořit nástroje financování, které budou trvalé a předvídatelné. Není možné, aby tyto nástroje byly závislé pouze na rozpočtových prostředcích, a je třeba zajistit rovněž další zdroje financování.
Rád bych opět zdůraznil, že je třeba zohlednit i námořní dopravu a letectví a samozřejmě svůj významný podíl má i lesnictví a zemědělství. Rozvoj a ochrana klimatu nejsou v rozporu - v Kodani by měly naopak vytvořit jakousi syntézu.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Paní předsedající, problém změny klimatu má v důsledku pouze jediné řešení a tím je technologie. Pouze nová technologie nám může umožnit zachovat si náš způsob života. Avšak rozvoj technologií je příliš pomalý a jejich šíření, zejména do rozvojových zemí, je ještě pomalejší. Klima představuje celosvětový problém, doposud však nebyl řešen sdílením nejlepších dostupných technologií. Kjótský protokol tuto oblast zcela pominul a z toho bychom se měli poučit.
Musíme samozřejmě zohlednit práva duševního vlastnictví. Zvláště podniky, které se nacházejí na špičce tohoto vývoje, musí být odpovídajícím způsobem motivovány a odměněny. Na druhou stranu však tyto znalosti musí být rychleji šířeny. Za tímto účelem byl založen fond, který má řešit problémy s ozónovou dírou v rámci Montrealského protokolu, a vznikla myšlenka vícestranného fondu pro technologie šetrné vůči klimatu. Mohla by Komise a Rada vysvětlit své stanovisko k této otázce?
Závěrem chci dodat, že zastavit úbytek lesů v rozvojových zemích je zvláště důležité, domnívám se však, že Evropská unie je v současnosti nejednotná, pokud jde o úlohu lesů, zejména díky Švédsku, Finsku a Rakousku. Jak můžeme přesvědčit rozvojové země, aby zastavily odlesňování, jestliže sama EU je rozdělená v přístupu vůči svým vlastním lesům? Byl bych rád, kdyby k tomu pan Carlgren mohl říci pár slov.
Bas Eickhout
(NL) Paní předsedající, mluvíme o změně klimatu, měli bychom však hovořit o lidech, kteří jsou touto změnou nejvíce postiženi, konkrétně o obyvatelích nejméně rozvinutých zemí. Na Maledivách lidé bojují se zvyšující se hladinou moří a v Súdánu bojují o úrodnou půdu.
Komise předpokládá, že tržní subjekty významným způsobem přispějí k přizpůsobení se změně klimatu. Pokud však člověk mluví se všemi těmi investory, říkají totéž: "Ano, poskytneme peníze, ale především nově se rodícím ekonomikám. Nehodláme investovat do zranitelných zemí". Ostatně jsou to nestabilní trhy a projekty v rámci investic do přizpůsobení se změny klimatu jsou malé. Takové projekty nevzbuzují zájem investorů.
Musíme tedy jednoznačně říci, že veřejné prostředky musí směřovat do nejméně rozvinutých zemí. Podle údajů Světové banky bude zapotřebí nejméně 80 miliard EUR. Je načase, aby EU zaujala skutečně vedoucí úlohu a předložila vážnou nabídku namísto mlhavé částky 2-15 miliard EUR. EU se musí vydat cestou, kterou jí vytyčil Parlament, a navrhnout alespoň 30 miliard EUR.
James Nicholson
Paní předsedající, prosincová konference o změně klimatu pořádaná v Kodani představuje jedinečnou příležitost na řešení tohoto nesmírného a obrovského problému. Pokud zvážíme důsledky globálního oteplování, je zřejmé, že rozvojový svět platí cenu za poškození životního prostředí, které způsobily bohaté státy.
Změna klimatu není pouze ekologický problém, kterému čelíme, ale je rovněž naší povinností, abychom se pokusili ho v Kodani vyřešit. Je to příležitost pro Evropskou unii promluvit jedním hlasem a najít řešení problémů, který se týká nás všech. Všechny země se musí podílet na dosažení cílů a na udržitelném rozvoji. Rozvojovému světu se musí dostat podpory a povzbuzení, avšak cíle pro jednotlivé státy musí být realistické.
Jsem si vědom toho, že jsou jiní, kteří mají jiný názor než já, ale nejsem přesvědčen, že si můžeme dovolit čekat 50, 60 nebo 70 let, abychom přišli na to, co je správné a co nikoli. Máme odpovědnost dnes, musíme jednat nyní a dělat, co je v našich silách, dokud jsme tady.
John Stuart Agnew
Paní předsedající, jaká úleva, že se dnes již kacíři neupalují, protože v této chvíli bych byl pravděpodobně v jednom plameni. Přesto však hořím touhou vyvrátit představu o změně klimatu způsobené člověkem.
Oxid uhličitý tvoří pouze 0,038 % naší atmosféry a pouze 4 % tohoto plynu jsou důsledkem činnosti člověka. Je to životně důležitá a nenahraditelná živina pro život rostlin. Čím více jí rostliny přijmou, tím rychlejší je jejich růst. Nedostatek tohoto plynu by byl mnohem vážnější problém než jeho nadbytek. Poplašná a chybná tvrzení, že jakýkoli nárůst oxidu uhličitého způsobí významné zvýšení hladiny moří, používají místní orgány jako záminku, proč neudržují nízkonákladové dřevěné zábrany. Po čtyřiceti letech pochopitelně hnijí, nikdo je neopravuje a lidé přicházejí o domov. V pobřežních obcích se šíří pocit beznaděje. Jestliže počítačové modely nedokážou řádně předpovídat počasí v krátkodobém výhledu, nemohou v žádném případě předpovídat dlouhodobé změny.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Dámy a pánové, ráda bych poděkovala panu ministrovi Carlgrenovi a panu komisaři De Guchtovi za jejich prohlášení, je tu však něco, co mě nepřestává znepokojovat. Znepokojuje mě skutečnost, že zde hovoříme o kvantitativních cílech, které mají být splněny do roku 2020, případně do roku 2050, zatímco odborníci nás varují, že snižování globálních emisí musí proběhnout do roku 2015. Ráda bych věděla, zda Komise tento cíl přehlédla nebo od něj upustila.
Za druhé, v Kodani budeme muset podepsat komplexní dohodu, která bude zahrnovat všechny země. Nestačí, abychom zavedli tyto ambiciózní ekologické standardy pouze v Evropě, protože to by znamenalo, že technologie, které způsobují značné emise, se přesunou do ostatních částí světa. Skutečně by mě zajímalo, jakým způsobem hodlá Komise vnést do jednání otázku rovnoměrného rozdělení zátěže mezi průmyslově vyspělé země a jaké argumenty předloží rozvojovým zemím, aby přijaly svou odpovědnost. Jak hodláme zabránit únikům uhlíkových emisí? Skutečně bych si přála, abychom měli nějaké eso v rukávu.
Za třetí bych ráda zdůraznila, že nesmíme zavírat oči před realitou. Fosilní paliva jsou v současnosti hlavním zdrojem emisí a v bezprostřední budoucnosti je nebudeme moci zakázat. Stejně tak nereálné je očekávat, že země upustí od využívání uhlí. Neučiní tak ani vyspělé země a tím spíše ne země rozvojové. Z tohoto důvodu musíme věnovat velkou pozornost mezinárodním jednáním o pokračujícím vývoji technologií umožňujících účinné využívání fosilních paliv bez vypouštění skleníkových plynů. To je také jedna z dalších věcí, kterou Evropa může udělat právě nyní: můžeme zvýšit financování sedmého rámcového programu věnovaného mezinárodní spolupráci v oblasti změny klimatu.
Matthias Groote
(DE) Paní předsedající, pane komisaři, pane Carlgrene, dámy a pánové, otázkou změny klimatu se budeme muset zabývat mnohem déle než finanční a hospodářskou krizí. Jsou mezi nimi paralely - oba tyto jevy stojí mnoho peněz a schůzka v Kodani bude usilovat o dosažení dohody o finančních nástrojích pro třetí svět a rozvojové země.
Kodaňská konference musí být úspěšná a v tom můžeme sehrát svou úlohu. Včera jsme odvedli dobrou práci, když jsme ve Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin velkou většinou hlasů přijali usnesení, a jsem přesvědčen, že tomuto usnesení se dostane i většinové podpory zde v Parlamentu, čímž budeme moci změnit politické klima před nadcházející kodaňskou schůzkou. Přípravy mají často své psychologické hledisko a na tom bychom se měli podílet.
Jedna konkrétní věc mě však nadále znepokojuje. V Evropském parlamentu jsme vyvinuli značné úsilí, abychom zahrnuli letecký průmysl do režimu obchodování s emisními povolenkami, což se nám nakonec podařilo. Žádám proto Komisi a Radu, aby zajistily důsledné prosazování tohoto tématu v Kodani. Je třeba dosáhnout mezinárodního konsensu a zahrnout lodní i leteckou dopravu do nástupnické smlouvy Kjótského protokolu. Důvodem je, že tato dvě dopravní odvětví rostou neúměrně rychle, a proto také neúměrně přispívají ke globálnímu oteplování.
Neměli bychom překročit hranici 2 °C. Zde podobnost mezi finanční krizí a změnou klimatu končí. Pokud tuto hranici překročíme, bude to znamenat nenávratné poškození planety, tedy škodu, kterou nelze zvrátit.
Pat the Cope Gallagher
Paní předsedající, musíme využít příležitostí, které mohou vyplynout z dosažení komplexní mezinárodní dohody v Kodani, s cílem účinně omezit změnu klimatu. Evropská unie se zavázala zajistit, že 20 % veškeré energetické spotřeby do roku 2020 pokryje z obnovitelných zdrojů energie. Evropa - a má vlastní země, Irsko - se může postavit do čela rozvoje nových a inovativní technologií na výrobu energie z mořských vln a přílivu.
Nezbytnou součástí strategie na dosažení našich cílů v oblasti změny klimatu je vývoj nových technologií. Musíme zajistit, abychom od nynějška až do roku 2020 co nejvíce posílili financování sedmého a osmého rámcového programu EU pro výzkum a technologie.
(GA) Investice do ekologických technologií pomohou vytvořit nová pracovní místa v Evropě v době hospodářské krize. Všichni víme, že pokud nepřijmeme svou mezinárodní odpovědnost, způsobíme tím značné problémy. Víme, jaké úkoly před námi leží. Budeme jim čelit vytrvale a zodpovědně.
Claude Turmes
Paní předsedající, znáte ruskou ruletu? Hrála jste někdy ruskou ruletu? Samozřejmě ne, protože zde máte šanci 1:6, že můžete přijít o život nebo k úrazu. Pokud kodaňská konference neuspěje, nemáme ani 50% naději na záchranu této planety před nebezpečnou změnou klimatu.
Proč jsme se dostali do této nemožné situace? Ztratili jsme v podstatě dvacet let - dvacet let, která uplynula od velké konference v Riu, dvacet let, kdy jsme vystaveni lobbingu ze strany špinavých průmyslových odvětví od ropného průmyslu po průmysl uhelný a automobilový. Dvacet let, kdy středopravicová politická reprezentace v USA a v Evropě stěžuje zeleným a dalším prosadit ambiciózní program.
Příští týden na evropském summitu v Kodani budou mít středopravicové vlády v Evropě - švédské předsednictví v Radě i Dánsko, stejně jako Francie a Německo mají středopravicové vlády - poslední příležitost jednat zodpovědně.
Bogusław Sonik
(PL) Paní předsedající, Evropská unie stojí na světové scéně v čele snah o podporu dialogu o opatřeních proti změně klimatu a stanovení politických priorit pro snížení emisí CO2. V rámci probíhajících příprav na konferenci v Kodani předložila Evropská unie více nabídek než kterýkoli jiný region světa. Doposud žádná z průmyslových velmocí - Spojené státy, Japonsko, Austrálie - neposlala konkrétní návrh s konkrétními údaji a podrobnostmi o pomoci rozvojovým zemím v jejich snaze o snížení emisí CO2 a o podpoře rozvoje energeticky účinných technologií založených na obnovitelných zdrojích energie.
Evropa může být důvěryhodným partnerem v jednání pouze tehdy, pokud předloží realistické, dosažitelné a rozumné návrhy, které se mohou stát východiskem dosažení mezinárodní shody a dohody. Evropa dnes potřebuje spojence a podporu svých stávajících návrhů. Měli bychom být proto opatrní při zvyšování požadavků na snížení emisí z 20 % na 30 %, protože ostatní průmyslově vyspělé země samy neprojevují ochotu zavázat se k takto ambiciózním cílům; a finanční podpora rozvojových zemí by měla rovněž být realistická. Nesmí zůstat pouze u přání. Mělo by jít o systém poskytování pomoci, který je v souladu se zásadami udržitelného rozvoje a který by měl umožnit příjemcům připravovat projekty dle vlastního uvážení.
A je tu ještě jedna věc významná z hlediska občanů Evropy. Neměli bychom zapomínat, že summit v Kodani, naše usnesení a přípravy Parlamentu na summit by měl provázet jednoznačný systém komunikace s občany, se společností. Nechceme prostřednictvím způsobu informování o globálním oteplování vytvářet překážky nebo propasti mezi společností a orgány EU.
Michael Cashman
Paní předsedající, omezím své emise CO2 a budu stručný. Pane komisaři, jsem rád, že jste zde. Předsednictví, rád vás zde vidím.
Mluvit o letech 2020 nebo 2050 nestačí. Potřebujeme dohodu a výsledky nyní, protože změna klimatu ohrožuje boj proti chudobě. Jsme svědky odklonu rozpočtů oficiální rozvojové pomoci od rozvoje. To je nepřijatelné a jsou tím ohroženy rozvojové cíle tisíciletí, kterých musí být dosaženo. V Kodani uvidíme 27 zemí, které budou jednat jako jedna v zájmu dosažení ambiciózních cílů.
Slyšeli jsme v této sněmovně ty, kdo popírají změnu klimatu. Dovolte mi říct jedno: hovoří se o rostlinách a o CO2, dochází k odlesňování a desertifikaci. To znamená, že na některých místech chybí voda. Nejsou zde stromy. Změna klimatu zabíjí. K tomu není co dodat. Musíme si jasně říci - členské státy musí vyčlenit 0,7 % HND pro rozvoj a omezit využití HND na úrovni 10 % a k tomu vytvořit další potřebné fondy na boj proti změně klimatu.
Fiona Hall
Paní předsedající, jsem znepokojena skutečností, že výpočty Komise v oblasti prostředků na boj proti změně klimatu jsou jen zastíracím manévrem.
Za prvé, bylo řečeno, že 90 % opatření v oblasti energetické účinnosti mohou financovat rozvojové země samy. To je 30 miliard EUR ročně. V členských státech EU představuje největší překážku zavedení opatření v oblasti energetické účinnosti jak ze strany vlád, tak ze strany jednotlivců nedostatek přímých finančních prostředků. Proč je Komise přesvědčena, že rozvojové země jsou schopny financovat opatření v oblasti energetické účinnosti bez přímého financování, jestliže samy členské státy EU s tím mají problémy?
Rovněž představa, že mezinárodní trh s emisními povolenkami vynese ročně 38 miliard EUR, je nereálná. Byli jsme svědky toho, jak pomalu se rozbíhal trh s emisními povolenkami EU ETS a jak negativně ovlivnila vývoj cen emisních povolenek hospodářská krize. Je pravděpodobné, že bude trvat několik desítek let, než začne trh s emisními povolenkami řádně fungovat, a proto potřebujeme nové a další finanční opatření nyní.
Françoise Grossetête
(FR) Paní předsedající, změna klimatu, jak zde říkáme od rána, to je jinými slovy šíření desertifikace a sucha, to je odlesňování, to jsou přírodní katastrofy, to je šíření hladomoru a chudoby, zejména v zemích jihu, a to jsou migrační toky.
Summit v Kodani musí nést před národy světa odpovědnost za nalezení rovnováhy mezi čtyřmi důležitými cíli: za prvé je to samozřejmě snížení emisí skleníkových plynů, ale rovněž nesmíme brzdit naše hospodářství, musíme předcházet ekologickému dumpingu a podporovat nové evropské technologie.
V tomto ohledu, kdy musíme brát ohled na nejchudší země, bych vás rád upozornila na rozvojové země, zejména na nejvyspělejší rozvojové země. Tento pojem se v mezinárodních textech nevyskytuje a tyto země spadají do kategorie rozvojových zemí. Proto nejsou považovány za země, jež mají povinnost podílet se na úsilí o snížení skleníkových plynů, přesto patří k největším spotřebitelům uhlíku. Mám samozřejmě na mysli Čínu, Indii a Brazílii, které se musí bezpodmínečně v Kodani zavázat k dosažení podobných cílů, jako vyspělé průmyslové země, protože přísně vzato se ostatním rozvojovým zemím nepodobají.
Úsilí o snížení emisí CO2 musí být sdíleno za co možná nejspravedlivějších podmínek. Musíme zabránit jakémukoli narušení hospodářské soutěže. Jednání se musí rovněž stát příležitostí na podporu využívání našich nových technologií a musí umožnit výraznější investice do výzkumu a vývoje.
V Kodani musíme - a to je nezbytné - vytvořit podmínky pro udržitelný obchod mezi zeměmi na základě oboustranného zájmu. Úspěchem bude podpora šíření technologií do nejméně rozvinutých zemí výměnou za uznání práv duševního vlastnictví a otevření trhů těmto technologiím.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Paní předsedající, dvě nejvážnější krize na světě jsou chudoba a účinky změny klimatu: dvě krize, které budou spolu v budoucnosti ještě úžeji propojeny, dvě krize, které činí jedna druhou ještě ničivější.
Na světě je mnohem více chudých lidí než před rokem, o desítky milionů více. A účinky změny klimatu jsou dnes mnohem vážnější a silnější než kdy dříve.
Do zahájení konference v Kodani zbývá jen měsíc a půl, jen několik týdnů. V Kodani budeme muset vyvinout značné úsilí. Budeme muset soustředit mnohem více úsilí na boj proti změně klimatu, nesmíme k tomu však používat prostředky, které jsou v současnosti určeny na rozvojovou pomoc, ani prostředky určené v současnosti na vzdělání nebo zdravotnictví.
Rozvojové země potřebují oba druhy zdrojů. Proto potřebujeme překročit i hranici 0,7 % HDP. Tento požadavek vyplývá z prohlášení řady vůdců na nedávném zasedání OSN. Totéž požaduje i předseda španělské vlády.
Peter Liese
(DE) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, na jednom shromáždění, které se konalo před několika dny v Bruselu a kterého se zúčastnila i komisařka pro zdraví paní Vassiliouová, se za účasti lékařských odborníků z celé Evropy projednávalo téma zdraví a změna klimatu. Bylo to velmi poučné setkání nazvané recept na zdravou planetu. Předseda stálého výboru evropských lékařů (CPME) použil velmi dobré přirovnání: pacient - planeta Země - je jako vážně nemocný člověk. Čím později zakročíme, tím bolestnější bude léčba a v určitém okamžiku může být na léčbu dokonce příliš pozdě. V tomto okamžiku je poškození pacienta tak veliké, že už neumožní nápravu. Z toho důvodu musíme jednat rychle a rozhodně pro záchranu pacienta, planety Země. Doufám, že v tom se všichni shodneme.
Stejně tak je pravda, že změna klimatu se dotýká každého - každé země a každého odvětví evropského hospodářství. Vidím určitou nerovnováhu: klademe těžká břemena na tradiční účastníky evropského obchodu s emisními povolenkami, ti však produkují pouze 50 % emisí Evropské unie. Potřebujeme proto více beder, která pomohou břemeno nést - rozhodnutí o tom jsme učinili včera večer. Rovněž jsme přijali pozměňovací návrhy 198-202 o zahrnutí odvětví letectví - jak uvedl pan Groote - a námořní dopravy. Možná je třeba tyto návrhy ještě lépe propracovat a odlišit, je to však krok správným směrem. V této souvislosti bude také zapotřebí větší aktivity Komise a Rady. Při přípravě summitu EU v Pittsburghu a na samotném summitu v Pittsburghu nebylo dosaženo žádného pokroku. Rada i Komise musí v této souvislosti učinit víc.
Závěrem chci dodat ještě jednu věc. I ostatní regiony světa musí učinit víc. Jsem rád, že Barack Obama získal Nobelovu cenu míru, pokud však nepřijede do Kodaně a nepředloží rozumný návrh, ztratí svou důvěryhodnost, a proto musí v Kodani předložit nějaký návrh.
Kriton Arsenis
(EL) Paní předsedající, rozvojové země přispěly ke změně klimatu méně než kdokoli jiný. Zároveň však zakouší její nejhorší následky. Miliony lidí v Africe musí každým rokem cestovat dál, aby nalezli vodu, dřevo na vaření a potravu. Tito lidé jsou závislí na přirozených ekosystémech a nijak nepřispěli ke změně klimatu.
Tyto přirozené ekosystémy, jako například africké lesy, zadržují třikrát více uhlíku, než kolik ho vypouští do atmosféry, tedy třikrát více uhlíku, než kolik ho v současnosti je v atmosféře, a zároveň pohlcují 50 % uhlíku, který vypouštíme každoročně do ovzduší my. Proto by ochrana a rozšíření lesů formou přirozených procesů a bez komerčních záměrů měla být jednou z hlavních priorit naší politiky, a to jak s ohledem na boj proti změnám klimatu, tak v zájmu přizpůsobení se změnám klimatu v rozvojových i v rozvinutých zemí.
Theodoros Skylakakis
(EL) Paní předsedající, rád bych se vyjádřil k jedné konkrétní, ale velmi důležité záležitosti, a sice k lodní dopravě v souvislosti s Kodaňskou konferencí a rozvojovými zeměmi. Mám dvě připomínky: bylo by velkou chybou přistupovat k lodní dopravě a letecké dopravě, jako kdyby se jednalo o totéž. Lodní doprava je nejúčinnější a z hlediska životního prostředí nejšetrnější způsob dopravy, zatímco letecká doprava je víceméně tím nejhorším způsobem dopravy. Je třeba stanovit cíle pro lodní dopravu, musí však být spravedlivé a přiměřené - zejména vůči silniční dopravě, která konkuruje lodní dopravě a způsobuje mnohem větší znečištění. Jestliže zasáhneme nepřiměřeně proti lodní dopravě ve srovnání se silniční dopravou, zasáhneme neúměrně proti hospodářství rozvojových zemí, protože hospodářství rozvojových zemí je převážně založeno na vývozu surovin, zemědělských produktů a na odvětvích, která využívají především lodní dopravu, zatímco naše hospodářství jsou převážně založena na službách.
Domníváte se, že přesvědčíme rozvojové země o svých dobrých úmyslech, když navrhneme financovat úsilí v rámci boje proti změně klimatu z peněz, které získáme v nepřiměřené míře z lodní dopravy, čímž - s ohledem na podíl HDP - mnohem více zatížíme rozvojové země než země vyspělé?
Rovněž si říkám - poté, co jsem byl informován, že Skupina Zelených/Evropské svobodné aliance odmítla včera podpořit rozpravu o vzájemném vztahu cílů pro lodní dopravu s cíli pro pozemní dopravu -, jestli jízda v luxusním voze po evropské dálnici rychlostí 180 km/h je k životnímu prostředí šetrnější než převoz potravin a surovin pro hospodářství této planety.
Gilles Pargneaux
(FR) Paní předsedající, pane Carlgrene, pane předsedo Komise, jako lidstvo stojíme před výzvou, výzvou pro budoucí generace. Máme-li zdvihnout hozenou rukavici, musíme v rámci kodaňské konference vytvořit podmínky pro dosažení celosvětové dohody, jednotné dohody, protože - jak uvedl předseda Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin pan Leinen - je nezbytné uzavřít všeobecné spojenectví sdružující průmyslově vyspělé země a nově se rodící ekonomiky.
Dnes prostřednictvím této rozpravy, ale rovněž předložením návrhu usnesení Parlamentu vyzýváme opět Evropskou unii, aby si udržela svou vedoucí úlohu v této důležité politice boje proti změně klimatu. Nezapomínejme, že pokud si máme zachovat důvěryhodnost, musíme mluvit jedním hlasem.
Ano, v Kodani musíme dospět k dohodě o omezení růstu globální průměrné teploty tak, aby nepřesáhla hodnoty z doby před počátkem industrializace o více než 2 °C. Ano, musíme podepsat v Kodani dohodu s cílem kolektivně zajistit, aby do roku 2020 bylo o 30 % méně emisí skleníkových plynů než v roce 1990. To však nestačí. Nejen že je důležité, aby vyspělé země výrazným způsobem snížily své emise, k dosažení těchto cílů musí rovněž pomoci rozvojové země.
Z toho vyplývá, že průmyslově vyspělé země musí poskytnout rozvojovým zemím odpovídající dlouhodobou a předvídatelnou finanční a technickou podporu, která je povzbudí k přijetí závazků na snížení emisí skleníkových plynů. Kodaňská konference musí rovněž umožnit rozvojovým zemím, aby se vydaly po cestě nízkouhlíkových modelů hospodářství.
Dovolte mi proto, abych se zmínil o dvou oblastech, které považuji za důležité pro naši budoucnost. Za prvé, na mezinárodní úrovni musíme zavést financování boje s globálním oteplováním, založené na zdanění finančních transakcí. Za druhé, domnívám se, že je důležité zavést na evropských hranicích úpravy cel, které by postihovaly dovoz zboží vyráběného bez jakéhokoliv ohledu na ochranu životního prostředí, přičemž prostředky z uhlíkové daně získané na evropských hranicích by byly použity pro platby určené zemím jihu, které by mohly být investovány do vybavení potřebného v boji proti globálnímu oteplování.
Rachida Dati
(FR) Paní předsedající, stejně jako při nedávném zasedání skupiny G20, která byla pro Evropu příležitostí sehrát vedoucí úlohu při definování nového hospodářského řádu světa, bude mít Evropa při Kodaňské konferenci opět úkol, a především povinnost, ukázat svým mezinárodním partnerům cestu.
Navzdory tomu, co zde bylo právě řečeno, zejména ústy některých mých kolegů poslanců ze skupiny Zelených/Evropské svobodné aliance, Evropa přijímá svou odpovědnost vůči ochraně životního prostředí, a to od prosince roku 2008, kdy byl přijat soubor opatření v oblasti energie a změny klimatu. Tento soubor opatření dává Evropě potřebné oprávnění k tomu, aby vedla jednání o definování ambiciózní, praktické a globální reakce na výzvy plynoucí ze změny klimatu.
Dohoda, kterou musíme v Kodani uzavřít, bude muset být založena na zásadě sdílené odpovědnosti, ale také odstupňované odpovědnosti. Konkrétně to znamená, jak paní Grossetêteová právě uvedla, že je na nás, průmyslově vyspělých zemích, zajistit, aby naši partneři - rozvojové země - měli prostředky, které jim umožní následovat náš ambiciózní krok v boji proti změně klimatu.
Musíme rovněž jít příkladem, a to přinejmenším tím, že se zavážeme k ambicióznímu programu usilujícímu o 80% snížení emisí skleníkových plynů do roku 2050. Slyšela jsem právě, že to nestačí, ale je to dobrý začátek. Zároveň musíme také vytvářet podmínky, které zajistí, že rozvojové země se budou moci spolu s námi účastnit úsilí o záchranu globálního klimatu.
Máme odpovědnost a také povinnost vůči těmto zemím. Skutečností je, že stojíme před společným úkolem, jehož zdolání vyžaduje zapojení všech. Jak ale víme, nemáme všichni stejné možnosti a nemáme všichni stejnou historii. Kodaňská konference proto musí být úspěšná, musí to však být úspěch dosažený prostřednictvím skutečného příspěvku, který bude víc než jen závazkem. Evropská unie bude posuzována podle tohoto příspěvku a podle tohoto závazku.
Jestliže na kodaňské konferenci naši mezinárodní partneři nepřijmou pevné a sdílené závazky na konkrétní opatření, budeme nuceni, jak uvedl můj předřečník, zavést na evropských hranicích uhlíkové clo. Je to jediný způsob, jak o sobě budeme moci dát vědět a zajistit, že náš čestný závazek bude mít smysl. Je věcí Evropy, aby zajistila, že její poselství bude slyšet.
Anni Podimata
(EL) Paní předsedající, hlavním úkolem, který před námi leží sedm týdnů před zahájením summitu v Kodani, je, zda dokážeme dosáhnout dohody o přijetí odpovědnosti za globální financování politiky na zmírnění změny klimatu v rozvojových zemích. Evropa učinila důležité kroky, když stanovila zdroje a způsoby financování, nyní nastal čas přesvědčit ostatní vyspělé země, aby převzaly svůj díl odpovědnosti, přičemž musíme mít na paměti, že podpora úsilí rozvojových zemí v boji proti změně klimatu rovněž představuje příležitost pro boj proti nerovnosti a zahlazení rozdílu mezi vyspělými a rozvojovými zeměmi.
Ještě na něco nesmíme zapomenout, zejména zde v Evropské unii. Rodí se nový druh uprchlíků, klimatičtí uprchlíci, kteří v současnosti nejsou chráněni žádnou mezinárodní dohodou a v důsledku toho nemají žádná práva. Základní povinností mezinárodního společenství je zacelení této mezery v zákonech a zásadní podpora klimatických uprchlíků, přičemž Evropská unie musí sehrávat vedoucí úlohu.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Paní předsedající, pane Carlgrene, pane De Guchte, Evropská unie by měla nadále sehrávat vedoucí úlohu v mezinárodních jednáních o dosažení ambiciózní dohody v Kodani. Tato dohoda by měla být založena na zásadě sdílené, avšak odstupňované odpovědnosti. Tato zásada by se měla uplatňovat stejně na všechny rozvojové země, každá z nich však vyžaduje opatření přizpůsobená situaci příslušné země podle fáze vývoje a okolností. Všechny rozvojové země s výjimkou nejméně rozvinutých zemí by měly přijmout národní nízkouhlíkové strategie rozvoje.
Rozvojové země budou na snížení emisí a přizpůsobení se účinkům změny klimatu potřebovat částku ve výši zhruba 100 miliard EUR. Některé z těchto prostředků budou pocházet ze soukromého sektoru, bude však rovněž zapotřebí mezinárodních finančních prostředků z veřejných rozpočtů, které budou doplňovat oficiální rozvojovou pomoc. Pokud máme zajistit dosažení dohody v Kodani, bude nesmírně důležité, abychom stanovili, jaká bude struktura těchto systémů financování, stejně jako zdroje a výši těchto prostředků.
Na druhé straně bude zapotřebí reformovat mechanismus čistého rozvoje, který zavádí Kjótský protokol, aby kredity byly udělovány jen projektům umožňujícím dosažení dodatečného snížení emisí. Hospodářsky vyspělejší země a hospodářsky konkurenceschopnější průmyslová odvětví by měla být postupně z tohoto mechanismu vylučována tak, aby se mechanismus mohl zaměřovat především na nejchudší země, zejména africké.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Evropská unie jde svým přístupem k hrozbám, které visí nad naší planetou, příkladem ostatním kontinentům. To rovněž posiluje boj proti změně klimatu. Evropská unie je i v budoucnu připravena stát v čele, připojit se však musí všechny země, které se účastní konference v Kodani.
Rozvojové země potřebují další dodatečnou pomoc. Jejich hospodářský růst, jako v případě zemí BRIC, musí být založen na ekologických technologiích. Je třeba věnovat větší pozornost sdílení nejpokročilejších technologií a znalostí. EU by měla jít příkladem nejen tím, že přijme závazky na snížení emisí, ale rovněž podporou obnovitelné energie a zvyšováním energetické účinnosti.
Nezapomínejme, že i v Evropské unii je značný rozdíl mezi zeměmi, které úspěšně zavádí nové technologie a šetří energii, a zeměmi, které zůstávají pozadu. Odstranění tohoto rozdílu vyžaduje společné úsilí a může být dalším příkladem pro ostatní.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Paní předsedající, některé skutečnosti je třeba uznat. Za prvé, naše úsilí v oblasti změny klimatu dosud nepřineslo žádné pozitivní výsledky. Strategie se ukazuje jako neúčinná, protože emise v absolutních i relativních číslech rostou. Navzdory očekávání se míra produkce uhlíkových zplodin zvýšila právě v době, kdy mezinárodní společenství začalo do této oblasti investovat. Emise na tunu v zemích, které podepsaly dohodu, se nesnížily o nic více než v zemích, které Kjótský protokol nepřijaly. Dohoda, kterou máme, je chabá a musí být nahrazena dohodou lepší, komplexnější, účinnější a ambicióznější.
Za druhé, je třeba říci, že víme méně, než jsme si před časem mysleli. Přestože emise vzrostly více, než se předpovídalo, teploty tento nárůst emisí nenásledují. Teplota přestala narůstat a v příštích letech se očekává globální ochlazování. Je to však příliš krátký časový úsek, aby umožňoval vyvozovat závěry, nebo aby nám umožňoval zapomenout na předchozí etapu oteplování. Tyto informace, které mohou být pro veřejnost zavádějící, proto neznamenají, že bychom se už nemuseli znepokojovat změnou klimatu, znamenají však, že potřebujeme další výzkum. Emise proto musí být udrženy na rozumné úrovni za všech okolností bez ohledu na to, zda k rychlému oteplování dochází nebo nikoli. Výchozím bodem tohoto úsilí by měly být představy udržitelného rozvoje uvedené ve zprávě OSN o rozvojových cílech tisíciletí. Tato zpráva se nezabývá pouze otázkou uhlíkových emisí, ale rovněž komplexní politikou v oblasti klimatu.
Za třetí, žijeme v době hospodářské krize, a máme proto odpovědnost vůči našim občanům. Naše jednání musí být moudré a účinné. Už si nemůže dovolit přijmout slabou dohodu o klimatu. Chyby z Kjóta se už nesmí opakovat: nepotřebujeme dohodu, na jejímž základě se emise pouze přesouvají z jednoho místa na druhé, aniž by se ve skutečnosti snižovaly. Jelikož hlavním kritériem politiky v oblasti klimatu pro stanovení emisí je v současnosti výroba a nikoli spotřeba, může být příčina problému přesunuta někam jinam. V důsledku toho může docházet k takovým únikům uhlíku, že se může stát, že tak jak se lokální emise sníží, globální emise vzrostou. Namísto toho potřebujeme investice do odstraňování uhlíku a do technologií, které snižují emise. Nečistou výrobu nesmíme připustit nikde. Nesmíme vytvářet mezery v systému, i když obchod s emisními povolenkami v EU je toho modelovým příkladem!
Ivari Padar
(ET) Pane předsedající, ambiciózní opatření v oblasti změny klimatu by pomohla při řešení současné hospodářské krize tvorbou nových pracovních míst a posílením hospodářské činnosti. Mezinárodní energetická agentura považuje dosažení dohody v Kodani za nezbytné, protože by to umožnilo nasměrovat investice, které nyní v důsledku krize váznou, do odvětví ekologicky udržitelné výroby energie.
Vidím i příležitost pro mou domovskou zemi Estonsko. Potřebujeme rozsáhlé programy úspory energie a rovněž ambiciózní a dlouhodobý přístup k oblasti obnovitelné energie. Nemůžeme se však omezovat pouze na to. Měli bychom přezkoumat své předpisy v oblasti dopravy a logistiky, využívat stavební materiály a technologie šetrné k životnímu prostředí, omezit využívání materiálů a chemikálií v průmyslu, zreformovat způsob balení používaný v maloobchodní síti a rozvíjet organické zemědělství.
Tato řešení spolu s řadou dalších budou v budoucnu tvořit základ rozvíjejících se odvětví. Řada z těchto nových řešení bude vyžadovat úsilí našich vědců; některé však budou vyžadovat naši vlastní snahu.
Elisabetta Gardini
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, všimla jsem si, že zde bylo několikrát zmíněno hlasování, které proběhlo včera ve Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin.
Ráda bych však uvedla, že nelze vše vsadit na jediný extrémistický ideologický názor. Vyslechli jsme řadu názorů našich kolegů poslanců, které jsou velmi odlišné, mnohem vyváženější a založené na zdravém rozumu, a proto také mnohem lépe odráží skutečnost, a domnívám se, že dávají i mnohem větší šanci nalézt skutečná řešení.
Věda není modla. Vždy, když jsme učinili tu chybu a uchopili jeden problém tímto ideologickým způsobem, výsledkem nebylo řešení, ale katastrofa. Evropa má v tomto ohledu značné zkušenosti a neměla by opakovat stejné chyby, i když mají jinou podobu a jsou opatřeny nálepkami, které na povrchu působí mnohem přívětivěji. Musím zdůraznit, že samotná směrnice o obchodování s emisními povolenkami stanoví, že oprávněnost cesty, kterou směřuje Evropská unie, musí posoudit Komise na základě výsledků konference.
Musíme samozřejmě přijít na konferenci s jednoznačným stanoviskem a jasnou představou, naším cílem však také musí být spravedlivé rozdělení úsilí především mezi průmyslově vyspělými zeměmi, které musí přijmout odpovídající cíle snížení emisí. Nesmíme také zapomínat na to, co tak dobře vyjádřila paní Grossetêteová, že mezi rozvojovými zeměmi už dnes musíme rozlišovat: některé z nich jsou skutečně rozvojové, některé jsou však nově se rodícími ekonomikami, jako například Indie, Čína a Brazílie. I tyto země musí na sebe převzít část závazku.
Pokud však nebude v Kodani dosaženo vyváženého výsledku, naléhavě vyzývám Evropskou unii, aby nadále zajistila, že ohroženým odvětvím budou kvóty přidělovány bezplatně v souladu s ustanoveními směrnice 2003/87/ES. To jsou záležitosti zásadního významu. Chceme, aby si Kjótský protokol zachoval význam pro životní prostředí, a především chceme předejít vzniku finanční "bubliny" na úkor evropských podniků.
Vincent Peillon
(FR) Paní předsedající, jak zde už dnes dopoledne někteří kolegové poslanci opakovaně uvedli, problém financování boje rozvojových zemí proti globálnímu oteplování může způsobit neúspěch Kodaňského summitu, i když jsme všichni doufali v jeho úspěch.
Jak ale víme, tyto země jsou často hlavní obětí globálního oteplování, přitom však za něj nenesou odpovědnost. Průmyslově vyspělé země nabídly obsáhlý balík finanční pomoci. Ten je dnes nedostatečný a přislíbené prostředky ani nejsou ve skutečnosti vyplaceny. To nás zavazuje a bude nás i nadále zavazovat, abychom nacházeli nové zdroje financování.
Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin po vzoru Výboru pro rozvoj uznal potřebu zvážit zavedení daně z finančních transakcí na způsob Tobinovy daně. Tato daň ve výši 0,01 % na spekulativní transakce by ročně vynesla 100 miliard USD, jinými slovy částku, která bude podle odhadů do roku 2020 potřebná na boj s globálním oteplováním v rozvojových zemích.
Proto Parlament, stejně jako někteří vnitrostátní političtí představitelé, zvažuje své odpovědnosti. Rád bych věděl, jaké je v této záležitosti stanovisko Rady a Komise, a zda nás hodlají podpořit.
Lena Ek
(SV) Paní předsedající, svět v současné době čelí třem vážným krizím: finanční krizi, krizi zaměstnanosti a klimatické krizi. Řešení, které společně předložíme, musí pomáhat řešit všechny tři uvedené krize. Naše podniky stojí před velkými výzvami, jsou to však rovněž velké příležitosti pro nová pracovní místa a řešení mnoha sociálních krizí. Pokud budou tato řešení správně uplatňována pomocí správných rozhodnutí a doprovázena dostatečně ráznými rozhodnutími ze strany těch, kteří vedou tato jednání, mohl by se svět dočkat obnovy a nového ekologicky udržitelného hospodářství.
Lidé na celém světě očekávají, že Kodaňská konference přinese dostatečně rázná opatření. Musíme být připraveni na to, že USA budou chtít tržně založená řešení, Evropa bude požadovat řešení založená na právní úpravě a Čína bude chtít řešit své domácí sociální problémy. I v rámci Evropy existují rozdílné přístupy. Někteří poslanci Evropského parlamentu požadují takové limity, které by znemožnily dospět v Kodani k řešení, a jiní pak požadují pouze dobrovolná řešení.
Budoucnost spočívá v ekologickém, liberálně tržním hospodářství. Musíme zajistit, aby spotřebitelé měli možnost uplatnit svou moc na trhu prostřednictvím znalostí a transparentnosti.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Odlesňování - jev, na který se během této rozpravy často poukazuje, postihuje nepochybně především rozvojové země. Avšak dříve, než budeme tyto země obviňovat, musíme si uvědomit, že odlesňování uspokojuje některé potřeby nezbytné k přežití.
Rád bych v dnešní rozpravě uvedl závěry nedávno provedené studie, z nichž vyplývá, že téměř polovina zemědělské půdy na světě je nejméně z deseti procent zalesněná. Tato zemědělská oblast porostlá lesní vegetací tvoří dvojnásobek rozlohy, kterou zabírá amazonský deštný prales. Jsem přesvědčen, že nám to pomůže uvědomit si hodnotu této vegetace. Je zcela samozřejmé, že zemědělci vyvinou větší úsilí k ochraně této vegetace, pokud k tomu dostanou odpovídající finanční prostředky.
Dalším hlediskem, které bychom rovněž měli zvážit, je podpora stratifikovaných zemědělsko-lesnických systémů, které spojují pěstování plodin a stromů. Od plodin tohoto druhu, jejichž pěstování je často mnohem náročnější než pěstování monokulturních plodin, se často upouští. Jsem přesvědčen, že jakékoli řešení zaměřené na boj proti odlesňování musí rovněž zahrnovat systémy na vyplácení náhrad zemědělcům, včetně zemědělců v Evropě, kteří pěstují tento druh stratifikovaných plodin.
Judith A. Merkies
Paní předsedající, "úspěch nebo neúspěch, to je otázka". Byly zde zmíněny všechny druhy krizí, na jednu se však vedle globálního oteplování zapomnělo a tou je krize důvěry veřejnosti v politiku.
Souhlasím s panem Carlgrenem. Nedělejme z toho soutěž o to, kdo je více nebo méně ambiciózní, kdo je realističtější, kdo je méně realistický, nebo kdo je ochoten zaplatit více a kdo méně. Potřebujeme mít jasno ve čtyřech oblastech, protože v sázce je příliš mnoho: musíme mít jasný ambiciózní politický postoj, musíme mít jasný závazek, musíme mít jasnou cestu a jasné lhůty - a v neposlední řadě musíme mít jasno i ohledně finanční podpory. Pokud nebude schůzka v Kodani úspěchem, můžeme bít na poplach a obviňovat, stanovme si však jasné postupy a časový plán, který nám umožní dospět k výsledku. Dokažme, že jsme spolehliví a zodpovědní, a to jak v oblasti stanovení cílů, tak v oblasti řádného finančního výhledu.
Graham Watson
Paní předsedající, mnohé bylo řečeno o tání ledových pólů, ale kromě arktického a antarktického ledového pólu máme ještě "třetí pól": je tvořen himálajskými ledovci, které jsou zdrojem pitné vody pro dvě miliardy lidí - téměř třetinu světové populace - v Číně, Indii a dále na subkontinentu.
Tyto ledovce rychle roztávají v důsledku černého uhlíku - jehož příčinou je především industrializace, ale také generátory na fosilní paliva používané v zemědělství - což připraví miliardy lidí o vodu na pití a zavlažování. Evropská unie si musí uvědomit, že tyto země budou potřebovat pomoc na zlepšení jakosti používaných strojů a na snížení jimi produkovaného znečištění.
Jsem přesvědčen, že toto téma by mělo být součástí jednání v Kodani a mělo by být rovněž součástí jednání nadcházejícího summitu Evropské unie s Indií a dalších summitů s dotčenými zeměmi. Pokud těmto zemím nepomůžeme, nedokážeme zabránit tání himálajských ledovců, což bude mít za následek vážné problémy v oblasti zásobování vodou pro třetinu lidstva.
Iosif Matula
(RO) Žijeme na planetě s rozdílným klimatem. Všechny však ovlivňuje jeden činitel: změna klimatu. Zkušenost ukazuje, že účinky této změny překračují hranice a zeměpisné oblasti. Každý z nás je postižený jinak, ať už formou záplav, sucha, požárů nebo silných bouří.
Hlavní příčinou těchto katastrof je samozřejmě překotný rozvoj některých oblastí činnosti, který má za následek nárůst emisí oxidu uhličitého a globální oteplování. Podle současných statistik je v průmyslově vyspělých zemích poměr emisí oxidu uhličitého na hlavu až stonásobně vyšší než v zemích rozvojových.
S ohledem na stávající situaci se cítím vázán položit tuto řečnickou otázku: je naší povinností podpořit rozvojové země prostřednictvím iniciativ a technologií, které umožní zachovat naši planetu čistou, či nikoli? Domnívám se, že odpověď je jednoznačná. Nemůžeme proto otálet s přijetím konkrétních opatření pro naše vlastní dobro a pro dobro budoucích pokolení.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Paní předsedající, je velmi důležité, aby přechod na svět s nízkouhlíkovým hospodářstvím byl poctivý a abychom přijali životaschopný politický systém, protože trh nemá na poctivost čas. Z tohoto důvodu je schůzka v Kodani důležitá.
Byla bych ráda, aby pan ministr Carlgren kladl na tyto záležitosti větší důraz. Přiznal jste prioritu všemu, a tak nakonec nemá prioritu nic.
Jsem přesvědčena, že politika v oblasti ochrany klimatu musí sehrávat i významnou úlohu při rozdělování příjmů. Jak můžeme usnadnit domácnostem s nízkým příjmem v Evropě přizpůsobit se změnám klimatu? Copak ještě žádná země v Evropě nezvážila tuto otázku? K podpoře ekologické strukturální změny by mohlo například pomoci pružnější využívání strukturálních fondů. Nestačí zachránit svět: musíme rovněž zachránit lidi, kteří v něm žijí.
András Gyürk
(HU) Paní předsedající, jedním z hlavních témat nadcházejícího klimatického summitu v Kodani by se mohlo stát lesnictví. Není náhodou, že se v ovzduší hromadí více škodlivých plynů v důsledku odlesňování než vinou například dopravy. Neschopnost vyřešit tento stav dokládá i skutečnost, že podle odhadů téměř 40 % těžby dřeva na světě je prováděno nezákonně.
Když hovoříme o kácení, máme většinou na mysli tropické pralesy, ale nemusíme chodit tak daleko. Podle jedné nedávno zveřejněné studie až třetina dřeva používaného v Maďarsku byla vytěžena nezákonně. Kvůli nedostatečným postihům v této oblasti pozemky zdánlivě získané na obnovitelné zdroje energie zakrývají částečně nelegální pálení a kácení stromů. Na základě výše uvedeného musíme zpřísnit předpisy, jimiž se řídí udržitelné lesní hospodářství. Klimatický summit v Kodani může být pro lesnictví příležitostí stát se nedílnou součástí systému ochrany klimatu.
Mairead McGuinness
Paní předsedající, v této rozpravě o změně klimatu musí být zmíněna i otázka zabezpečení potravin, zejména pro rozvojový svět. Je velmi obtížné žádat od lidí, aby se zajímali o zmírnění dopadu změny klimatu, pokud nemají dostatek základních potravin. Musíme jim umožnit využívat nejlepší dostupné technologie k udržitelné produkci potravin, která nepoškozuje životní prostředí, a řeší tak otázku změny klimatu.
Mám obavy, pokud jde o Světovou obchodní organizaci a zemědělskou dohodu, která nezohledňuje dopad například odlesňování v Brazílii, neboť Brazílie dodává hovězí maso do Evropské unie. Jedná se o velmi složitou problematiku. Můžeme vyřešit problém na jednom místě, ale vytvořit jiný problém jinde. Zcela zjevně potřebujeme globální dohodu, která řeší změnu klimatu, nesmíme však zapomínat ani na velmi vážnou otázku zajištění potravin.
Andrew Henry William Brons
Paní předsedající, neexistuje důkaz, že by rostoucí hladina CO2 vedla k nárůstu teplot, ale příčinná souvislost je právě opačná; fakta však nesmí kazit krásný příběh.
Na okamžik však připusťme, že člověkem zapříčiněné emise jsou z nějakého důvodu špatné. Proč tedy britská labouristická strana podporuje agresivní a nezákonné války, v nichž jsou nejen zabíjeni britští vojáci, Iráčané, Afghánci a v budoucnu i Íránci, ale rovněž mají za následek značný nárůst globálních emisí?
Edite Estrela
(PT) Kodaňský summit představuje velkou příležitost pro dosažení globální dohody dříve, než bude příliš pozdě. Poprvé mají Spojené státy vládu, která je odhodlaná hledat řešení, a máme pozitivní signály i z ostatních zemí, jako například z Japonska. Potřebujeme však nový přístup ke změně klimatu, který zohlední i otázky bezpečnosti, hospodářského oživení, přistěhovalectví či třeba boje proti terorismu. Také nesmíme zapomínat, že změna klimatu bude vyžadovat příspěvek ze strany vědy, technologie a hospodářství.
Hlavní překážkou dosažení globální dohody v Kodani je otázka financování. Nemůže být dosaženo dohody, pokud nenajdeme způsoby financování přizpůsobené potřebám rozvojových zemí. Navíc, pane komisaři, je třeba zdůraznit, že finanční prostředky, které máme v současnosti k dispozici, jsou nedostatečné. Průmyslově vyspělé země musí například stanovit ambiciózní cíle na snížení emisí nejméně o 30 % a zároveň pomoci rozvojovým zemím tím, že jim poskytnou finanční prostředky a technologie.
Milan Zver
(SL) Dobré odpoledne, paní předsedající, pane komisaři, pane Carlgrene, dámy a pánové a hosté, včetně hostů ze Slovinska. Dovolte mi, abych vám krátce připomenul jednu věc: schůzka v Kodani se koná v poněkud nevhodnou dobu. Prožíváme období krize, které může zkomplikovat rozhodnutí o závažných a důležitých otázkách, jaká budeme muset přijmout v prosinci v Kodani.
Dovolte mi však zdůraznit, že kodaňská schůzka bude úspěšná jen tehdy, pokud dokážeme prosadit jak ekologický, tak sociální rozměr, to znamená, pokud se nám podaří dosáhnout snížení - nebo dohody o snížení - emisí. V tomto ohledu se Rada a Komise budou muset teprve dohodnout na cílech, kterých má být dosaženo do roku 2020. Kromě toho bude Kodaň úspěšná jen tehdy, pokud zajistí udržitelný rozvoj, pokud rovněž zahrne i sociální rozměr a zejména, pokud my, vyspělá část světa, dokážeme zajistit financování pro rozvojové země. Jsem přesvědčen, že pokud k tomu nedojde, tato generace promarní výjimečnou historickou příležitost.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Paní předsedající, v rámci této rozpravy bych rád upozornila na dvě otázky. Za prvé, když předkládáme návrh týkající se omezení emisí CO2 a prostředků vyčleněných pro rozvojové země, nesmíme zapomínat na současnou hospodářskou a finanční situaci způsobenou světovou krizí, protože se domnívám, že stanovení ambiciózních cílů je velmi důležité, jejich dosažení je však ještě důležitější.
Za druhé, měli bychom věnovat pozornost otázce povědomí občanů a potřebě změn v oblasti ekologické problematiky. Z průzkumu provedeného v loňském roce během konference o změně klimatu v Poznani vyplývá, že společnost nepovažuje změnu klimatu za příliš závažný problém a domnívá se, že řešení tohoto problému je výhradně záležitostí úřadů. Proto je zapotřebí na lidi apelovat - zahájit informační kampaň s cílem změny postojů a propagace modelů chování zaměřených na zvyšování účinnosti nebo omezování spotřeby energie v domácnostech. Potřebujeme kampaň, která umožní lidem si uvědomit, že to, jak žijeme a jak pracujeme, má hospodářský i ekologický dopad.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Mechanismy rozvoje a spolupráce a vyčlenění značného množství prostředků pro rozvojové země na boj proti změnám klimatu jsou důležitá opatření pro dosažení mezinárodní dohody po Kjótu.
Nejlepším argumentem, jak přesvědčit ostatní státy, aby se zavázaly dodržovat dohodu po Kjótu, však představují opatření, která přijme Evropská unie s cílem splnit už přijaté závazky.
V případě průmyslových odvětví, která nespadají do ETS, lze uvažovat o těchto opatřeních: renovace budov s nedostatečnou energetickou účinností, vytvoření nového fondu energetické účinnosti v každém členském státě a významné navýšení prostředků EFRR, které mohou být využity k posílení energetické účinnosti v budovách, a prostředků na rozvoj veřejné dopravy. Tato opatření nám umožní vytvořit v Evropě do roku 2020 přibližně 7 milionů pracovních míst.
V případě odvětví, která spadají do ETS, je zapotřebí vytvořit finanční mechanismy umožňující rozvoj nízkouhlíkového hospodářství. Modernizace technologií používaných evropskými společnostmi v odvětvích výroby energie nebo metalurgie umožní využívání výrobních metod šetrných k životnímu prostředí.
Seán Kelly
Paní předsedající, mnozí řečníci - a to zcela správně - zmiňují odlesňování: a to jak průmyslové odlesňování, tak odlesňování způsobené jednotlivci.
Když jsem pracoval jako dobrovolník v Africe, byl jsem svědkem toho, jak lidé den co den odcházejí do hor, kde celý den svými sekyrkami sekají dřevo a odpoledne se vrací se svazečky dřeva na hlavě nebo na kole.
Je samozřejmé, že tento problém nelze vyřešit, pokud se nebudeme zabývat celou otázkou světové chudoby, protože jednotlivci nepřestanou kácet dřevo pro větší dobro společnosti za cenu vlastního strádání. Takže změna klimatu a celosvětová chudoba jsou problémy, které je třeba řešit společně.
Diane Dodds
Paní předsedající, v této sněmovně bylo dnes dopoledne mnohokrát řečeno, že rozvojové země musí v boji proti změnám klimatu sehrát svou úlohu a to je samozřejmě pravda. Stejně jako mnoho dalších bych i já ráda upozornila na skutečnost, že pokud k tomu má dojít i ve velmi chudých regionech, musí tato sněmovna, Rada a Komise zohlednit náklady s tím spojené a přijmout příslušnou strategii.
Nerada bych však opustila tuto sněmovnu, aniž bych uvedla, že i v oblastech jako Severní Irsko, odkud pocházím, tedy v oblastech s vysokými náklady na energii, je třeba - až budeme zvažovat náklady boje proti změně klimatu - ještě mnohé vykonat pro ty, kteří jsou znevýhodněni: mezi znevýhodněnými je mnoho obyvatel postižených energetickou chudobou a naše hospodářství je závislé na malých podnicích.
Zoran Thaler
(SL) Rád bych projevil svůj souhlas se základními cíli naší strategie, to je záchranou klimatu před zvýšením průměrné teploty o více než 2 °C. Tato strategie je převážně založena na omezení: čím méně bude emisí skleníkových plynů, tím menší bude nárůst teplot.
Rád bych však připomněl ještě jeden rozměr. Mám na mysli potřebu nových technologických objevů. Jednak věřím v technologie: pouhé omezování nám nepomůže dosáhnout našich cílů. Potřebujeme větší investice do technologického pokroku a především investice do umělého snižování skleníkových plynů v ovzduší a na vývoj fúzních reaktorů. Proto bych rád vyzval Komisi, aby podnikla co nejúčinnější a nejrychlejší kroky na zařazení těchto investic do svého programu.
Andreas Carlgren
Paní předsedající, rád bych poděkoval poslancům Parlamentu za jejich nasazení, s nímž vedli tuto rozpravu, a za jejich prozíravé příspěvky. Široká politická podpora ze strany Evropského parlamentu přirozeně sehrává při rozhodování o evropské pozici v rámci vedených jednání velmi důležitou úlohu. Upřímně vítám usnesení o změně klimatu, které vypracoval Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin. Nasazení Parlamentu bude v nadcházejících 48 dnech, které zbývají do zahájení konference v Kodani, velmi důležité. Musíme tento čas využít skutečně tím nejlepším možným způsobem. Musíme oslovit zbytek světa a vyvíjet tlak na ostatní země. Globální hrozba si žádá globální reakci. Během rozpravy se objevila zmínka o globálním partnerství - souhlasím. Byla zde také zmínka o potřebě dosažení globálního nízkouhlíkového rozvoje - souhlasím. Byla zde zmínka také o potřebě nových ekologických technologií - i s tím souhlasím. Rád bych také dodal, že potřebujeme globální pakt solidarity.
Právě odlétám na zasedání Rady pro životní prostředí do Lucemburku, kde se bude jednat o mandátu EU pro kodaňskou konferenci. Máme zde hovořit o dlouhodobých cílech EU, které musí vést ke snížení emisí o více než 80 % do roku 2050. Budeme hovořit o tom, jak povzbudit ostatní země k zásadnějšímu snížení emisí, abychom tak dosáhli svého cíle snížení emisí o 30 %. V neposlední řadě se budeme zabývat i otázkami, které se objevily v dnešní rozpravě - konkrétně opatřeními na boj proti odlesňování a opatřeními pro udržitelné hospodaření s lesy, o jehož financování má ECOFIN rozhodnout. A bude se týkat i mandátu, který byl přijat Evropskou radou. Rád bych poděkoval Parlamentu za podporu.
Karel De Gucht
člen Komise. - Paní předsedající, velmi krátce jen několik bodů. Domnívám se, že po této rozpravě a poté, co vyjádřila Rada, můžeme říci, že jsme na konferenci v Kodani připraveni. Zaznamenal jsem velmi silnou podporu našich návrhů a podporu cílů, které jsme předložili - našich finančních závazků.
Velmi důležitá je rovněž společná shoda, které jsme dosáhli s rozvojovým světem - ohledně závazků, které jsme vůči nim přijali, a především to, že jsme se shodli i na vnitřním rozložení úsilí, které musí Evropská unie vyvinout, protože pokud přijmeme závazky a sliby, ale nedosáhneme mezi sebou dohody, nebudeme příliš úspěšní. Pokud Evropská rada na konci měsíce tyto návrhy podpoří, dostaneme se dál. O tom nepochybuji.
Rovněž očekáváme návrhy ostatních. Pak budeme hovořit o Spojených státech a budeme rovněž hovořit o zemích skupiny BRIC. Musejí předložit své návrhy. Domnívám se, že v Kodani musí proběhnout upřímná a otevřená rozprava. Nebude to rozhodně jednoduché, to je poslední, co bychom mohli říci, ale domnívám se, že v tomto jednání půjde opravdu o naši společnou budoucnost.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 149 jednacího řádu)
Elena Oana Antonescu  
Nesmíme považovat náklady spojené s přechodem na zdroje čisté energie za hospodářskou zátěž, která zvýší výrobní náklady společností a veřejné výdaje vnitrostátních rozpočtů, ale jako investici, která přinese užitek v podobě nových pracovních míst, technologických inovací a čisté infrastruktury, a tím podpoří udržitelný rozvoj našich zemí.
Změna klimatu představuje hrozbu pro životní prostředí a naši přírodu. Evropa musí projevit odvahu a zaujmout pevnou pozici v čele boje proti globálnímu oteplování. V zájmu spravedlnosti a historické odpovědnosti se chudým zemím musí dostat pomoci nejen na upevnění hospodářství a jejich přizpůsobení novým výzvám, ale také, aby se mohly chránit před dopady globálního oteplování, kterým jsou vystaveny více než kdokoliv jiný.
Doufám, že účastníci prosincové konference si uvědomí, že nemáme jinou možnost, než snížit emise znečišťujících látek, a že odložení přijetí rozhodnutí o povinných cílech v Kodani bude znamenat nejen neúspěch konference, ale také mnohostranného dialogu o globálních tématech, která se týkají budoucnosti nás všech.
Nessa Childers  
písemně. - Jednání o nové dohodě o globálním klimatu jsou v současnosti na hraně. USA podle všeho nepřijmou právní úpravu na omezení nadměrných emisí CO2. Čína není ochotná přijmout závazné cíle. Rozvojové země správně připomínají, že krizi nezpůsobily ony.
Jako Evropané máme historickou povinnost zbavit klima nečistot, které jsme pomáhali vytvořit. Ve skutečnosti je to náš ledabylý přístup k životnímu prostředí, který vedl k této nebezpečné změně našeho klimatu. Není to však jenom ekologická otázka a není to ani jen hospodářská otázka, ale je to i otázka mezinárodní sociální spravedlnosti. Připojuji se ke svým kolegům poslancům a vyzývám Evropu, aby předložila skutečnou finanční nabídku rozvojovému světu na pomoc v boji proti změně klimatu s cílem prolomit mrtvý bod současných jednání.
Toto financování musí být nové a dodatečné (v současnosti přislíbené prostředky ve výši 0,7 % by měly zůstat nedotčeny) a mělo by být dostatečné, aby umožňovalo rozvojovým zemím boj proti změnám klimatu a přijetí příslušných opatření na zmírnění a přizpůsobení se těmto změnám. Někteří tvrdí, že si další financování nemůžeme dovolit. Když však banky přišly a žebraly u většiny vlád, včetně irské vlády, ihned dostaly miliardy z peněz daňových poplatníků. Naše hospodářství se uzdraví, ale naše životní prostředí nikoliv...
Vasilica Viorica Dăncilă  
Změna klimatu představuje jednu z nejvážnějších hrozeb nejen pro životní prostředí, ale také pro hospodářství a společnost. Výnos sklizně se rok od roku mění a je silně ovlivněn extrémními změnami klimatických podmínek. To má dopad na všechna odvětví hospodářství, nejzranitelnější však zůstává zemědělství.
Jsem přesvědčena, že tento problém musí být řešen dvěma způsoby:
potřebujeme akční plán pro nejvíce postižené oblasti, který bude zahrnovat: použití konkrétních odrůd rostlin, které jsou odolné vůči novým klimatickým podmínkám, přizpůsobení kalendáře zemědělských činností novým podmínkám, zalesnění, výstavbu skleníků, hospodaření s vodními zdroji ze zemědělství a přeměnu znečištěné půdy způsobem šetrným k životnímu prostředí;
další opatření musí představovat plán pro budoucnost, zaměřený na odstranění příčin změny klimatu podporou globálního hospodářství založeného na snížených emisích uhlíku, společně s podporou energetické bezpečnosti.
Rovněž se domnívám, že je důležité vypracovat strategie pro předcházení a zvládání přírodních katastrof, jako jsou sucha a povodně, k nimž za posledních 10 let často dochází a které mají negativní dopad na zemědělskou produkci, faunu i floru.
Rozhodně podporuji, aby si Evropská unie zachovala svou vedoucí pozici v boji proti změně klimatu. Nelze připustit, aby se v důsledku současných hospodářských problémů dostala na druhé místo.
Adam Gierek  
Už pátým rokem jsem svědkem toho, jak konkrétní skupiny lidí v Evropském parlamentu, pocházející ze všech politických skupin, zejména však ze skupiny zelených a socialistů, rozdmýchávají nebývalou hysterii ohledně klimatu. Tuto hysterii pak šikovně udržují projevy předsedy Komise i někdejšího předsedy Parlamentu a vykreslují nám obraz nepředstavitelných pohrom, o nichž tvrdí, že jsou důsledkem změny klimatu.
Lidé, kteří o této záležitosti uvažují racionálně, jsou obviňováni z nedostatku morálních zásad a - jak se to stalo mně dnes - nedostanou ani příležitost "demokraticky" promluvit. Hospodářská rozhodnutí obsažená v souboru opatření v oblasti klimatu a energie, která byla přijata na základě ne příliš pravděpodobné hypotézy o příčinách změny klimatu, jsou nejen cynickým výsměchem zdravému rozumu, ale představují rovněž předzvěst budoucí hospodářské katastrofy a úpadku civilizace. Měli bychom požadovat důstojnou rozpravu o současné změně klimatu a jejích příčinách a především o metodách řešení jejího dopadu, která bude založena na názorech celé objektivní světové vědy.
Zita Gurmai  
Pokud máme dosáhnout úspěchu v boji proti změně klimatu, musí být v Kodani dosaženo ambiciózní a komplexní globální dohody. Pro sjednání kodaňské dohody se klíčovou stala otázka financování. Každá země je povinna poskytnout část prostředků na boj proti změně klimatu v závislosti na svých zdrojích a hospodářských možnostech. Významnou úlohu při financování programu boje za ochranu klimatu sehrává i Evropská unie a je si svého závazku vědoma. Podle odhadů si potřebná pomoc rozvojovým zemím v období 2010 až 2012 vyžádá prostředky ve výši 5-7 miliard EUR, které budou představovat citelnou zátěž jak pro EU, tak pro vnitrostátní rozpočty.
Pokud jde však o zmíněnou zátěž, považuji za důležité, aby Evropská unie zvažovala rozdělení finanční zátěže vyplývající z budoucích závazků v oblasti financování ochrany klimatu s ohledem na hospodářské možnosti jednotlivých členských států a výrobní kapacity. Jsem rovněž přesvědčen, že každý evropský občan se musí účastnit boje proti změně klimatu a k dosažení tohoto cíle budou potřebné komplexní kampaně na podporu úspory energie.
Edit Herczog  
Dnes už víme, že zdaleka největší hrozbou pro Zemi jsou skleníkové plyny, především emise oxidu uhličitého. I když v očích vládnoucích politických kruhů se může zdát, že jde o ideologickou rozpravu, tato otázka vymezuje hospodářské možnosti a možnosti rozvoje a určuje budoucí investice v této oblasti. Když dnes v Evropském parlamentu hovoříme o změně klimatu a přípravách na konferenci v Kodani, nesmíme zapomenout, že námi schválený soubor opatření v oblasti klimatu a energie položil základy evropské energetické politiky, která klade důraz nejen na rostoucí konkurenceschopnost a posílení bezpečnosti energetických dodávek, ale rovněž na energetickou účinnost, výrobu energie šetrnou k životnímu prostředí a prosazování zájmů spotřebitele. Třetí soubor opatření v oblasti energie vytvořil příležitost z tržního hlediska - a soubor opatření v oblasti klimatu z hlediska právního -, umožňující novým investorům a provozovatelům přístup na evropský trh s energiemi. Toto je klíčová politika Evropy v oblasti změny klimatu a cílů prosazovaných v Kodani. Potřebujeme nové investice do energie, nové inovativní technologie, nové provozovatele. Koneckonců výrazného snížení emisí oxidu uhličitého jak na evropské, tak na celosvětové úrovni můžeme dosáhnout jen tehdy, pokud vyvineme a zavedeme nové technologie. Nedávno přijatá evropská rozhodnutí nám v tom mohou výrazně pomoci. To je cesta, po níž musíme nadále kráčet.
Marian-Jean Marinescu  
Dosažení dohody v Kodani se stane potřebným impulzem pro koordinaci opatření na globální úrovni potřebných v boji proti změně klimatu. Klimatická krize je neoddělitelně provázána s hospodářskou krizí. Je to příležitost odpoutat se od neudržitelného hospodářství, založeného na omezených přírodních zdrojích, k hospodářství udržitelnému. Kromě podpory strategie bezpečnosti energetických dodávek a energetické účinnosti musí Evropa vypracovat i plán pro investice do nových energetických technologií. Podpora ekologických technologií na úrovni Společenství nezahrnuje pouze financování alternativních řešení energetické krize, ale rovněž podporu hospodářského růstu a tvorby nových pracovních míst. Na druhé straně, dosažení dohody v Kodani představuje příležitost na podporu budoucího provázání mezi systémy EU pro obchodování s emisními povolenkami a regionálními či federálními systémy obchodování v USA a v dalších zemích, které mají tento či podobný systém zavedeny. V neposlední řadě musí EU přijmout jednotnou pozici, která jí umožní zachovat si vedoucí postavení při jednáních. Musí se rovněž aktivně podílet na posílení stávajících partnerství v odvětví klimatu s rozvojovými zeměmi, stejně jako na tvorbě nových partnerství tam, kde doposud nebyla navázána.
Wojciech Michał Olejniczak  
Měsíc a půl před pořádáním summitu v Kodani a tváří v tvář nevyhnutelné změně klimatu od nás svět očekává, že přijmeme konkrétní opatření - opatření, která budou ukázkou odpovědnosti a pečlivého zvažování a jejichž výsledkem bude spolupráce ve prospěch občanů a jejich bezpečnosti. Všichni známe zprávy Mezivládního panelu pro změny klimatu, kde se jednoznačně uvádí, že oteplení, které bylo za posledních 50 let zaznamenáno, je z velké části výsledkem lidské činnosti. Klimatické otázky zůstaly geopolitickou a hospodářskou prioritou 21. století, prioritou, která vyžaduje rozhodnutí na jedné straně odvážná a zároveň založená na dlouhodobých opatřeních.
Pokud má svět dospět ke konsenzu, je nezbytné vypracovat klimatické smlouvy, které vytvoří nové modely snižování emisí skleníkových plynů po roce 2012. Kjótský protokol byl prvním krokem ve změně myšlení světových vlád v otázce ochrany životního prostředí. Tímto směrem uvažování bychom se měli ubírat i nadále. Problémem však je, že se nemůžeme omezit na snížení emisí skleníkových plynů jen v průmyslově rozvinutých zemích, jako jsou USA a Čína.
Je nezbytné podpořit menší či chudší země, které mají problémy se zavedením alternativních ekologických zdrojů energie. Není to jen otázka finanční podpory, ale rovněž vzdělání a sdílení zkušeností s vytvářením ekologických hospodářství. Při přijímání rozhodnutí bychom měli rovněž myslet na občany. Měli bychom je informovat, vzdělávat a přesvědčovat o potřebě investic do životního prostředí. Jako u každého politického opatření v oblasti bezpečnosti je podpora ze strany občanů a spolupráce s nimi nezbytná.
Sirpa Pietikäinen  
Paní předsedající, dámy a pánové, každý den dochází k pokroku v oblasti výzkumu změny klimatu a z výsledků těchto výzkumů vyplývá, že změna postupuje stále dál a to rychleji, než se původně předpokládalo. Pokud máme Zemi uchovat ve stavu, který zde umožní život, budeme muset do roku 2050 zavést uhlíkově neutrální hospodářství. S ohledem na výsledky těchto studií nelze klimatické cíle EU považovat za příliš ambiciózní. Každý ví, o jak vážný problém se jedná. Namísto toho trávíme čas rozpravami o tom, zda jsme si stoprocentně jistí, že změnu klimatu způsobili lidé, či nikoli. Tato neochota přijmout správná opatření je nepochopitelná, zejména s ohledem na to, že už dlouho víme, jak tyto změny realizovat a máme i potřebné technologie, přičemž použití těchto nových technologií může zároveň zlepšit kvalitu života. Tato netečnost má své psychologické důvody. Některé naše modely chování tvrdošíjně odmítají změnu a zbývající se mění jen pozvolna. Jediným problémem je, že nemáme čas nazbyt. Jednou z největších otázek na konci tohoto roku je, zda je EU připravena odhodlaně se zasadit za dosažení dohody v Kodani, odpovídající výzvě, kterou představuje změna klimatu. Evropská unie se musí jednoznačně zavázat k 30% snížení emisí do roku 2020 a 80% snížení do roku 2050. Součástí dohody bude i důvěryhodný příslib ze strany EU pomoci rozvojovým zemím s informačním a technologickým přechodem a podpora ve formě dostatečně vysoké finanční pomoci.
Rovana Plumb  
písemně. - (RO) Během příštích 50 let bude mít změna klimatu značný dopad na důležitá hospodářská odvětví, jako je zemědělství, energetika, doprava, ekosystémy, turistika a zdravotnictví.
Změna klimatu rovněž postihne domácnosti, podniky a některé vrstvy společnosti, zejména starší občany, osoby s postižením a rodiny s nízkými příjmy. Evropská unie je odhodlána přijmout okamžitá opatření na snížení emisí skleníkových plynů. Ke zmírnění dopadů změny klimatu však nestačí snížit emise skleníkových plynů. Budou zapotřebí další opatření, která tento problém zmírní bezprostředně.
Očekává se, že následky změny klimatu budou větší, než se předpokládalo, a nastanou bez ohledu na to, zda budou realizována opatření na jejich zmírnění. V důsledku toho je zapotřebí přijmout opatření na posílení odolnosti přírodních a sociálních systémů v boji proti dopadům změny klimatu, jinými slovy politiky přizpůsobení se klimatickým změnám.
Tyto politiky se uplatňují v rámci EU, je však zapotřebí přijmout politiky i na globální úrovni. Z tohoto důvodu musí být konference v Kodani úspěšná. Potřebujeme uzavřít globální pakt solidarity pro rozvoj ekologických hospodářství podporou některých čistých technologií, které zajistí tvorbu pracovních míst a zároveň budou ochraňovat životní prostředí a zdraví obyvatelstva.
Pavel Poc  
EU je světovým lídrem ve věci boje proti změnám klimatu. Z této pozice bezpochyby vyplývá i povinnost pomoci rozvojovým zemím. Pomoc musí být aplikována s vysokou zodpovědností za její důsledky. Pokud mají být do roku 2020 vyčleněny rozvojovým zemím na jejich úsilí o zmírnění účinků změny klimatu prostředky ve výši 30 miliard eur ročně, pak cílem tohoto opatření musí být klimatická spravedlnost a solidarita. Cílem ani výsledkem nesmí být vytvoření nových ohnisek napětí v důsledku nových deformací společenskopolitického vývoje. Vazby rozvojových zemí na vyspělý svět jsou komplexní. Při uvolňování prostředků je třeba přihlížet ke všem potenciálním dopadům rozvojové pomoci včetně důsledků politických a populačních. Největší část prostředků by měla být směrována do podpory vzdělávání a informační společnosti. Ani v EP ještě nejsme všichni přesvědčeni o tom, že změny klimatu jsou skutečnou hrozbou. Bez pochopení reálnosti změn klimatu a jejich důsledků v cílových zemích se naše pomoc stane pouhým úplatkem za náš blahobyt vládám těch zemí, jejichž obyvatele tento blahobyt nemají. Pokud ambiciózní cíle EU nebudou odpovídajícím způsobem reflektovány ostatními významnými stranami, USA, Čínou, Indií, zeměmi Jižní a Střední Ameriky, je nutno, aby se EU soustředila na posílení vnitřních adaptačních opatření a mechanismů zejména v oblasti zdravotní a občanské bezpečnosti obyvatel EU.
Daciana Octavia Sârbu  
písemně. - Pro úspěch summitu budou zásadní kodaňská jednání o financování pro rozvojové země. Některé africké země už nyní uvedly, že se nebudou moci zavázat k dohodě, jakou potřebujeme uzavřít v Kodani, pokud nebude obsahovat výrazná opatření na financování zmírnění dopadu změny klimatu a přizpůsobení se této změně v rozvojových zemích.
V tomto ohledu jsou klíčové dvě oblasti - za prvé, skutečnost, že veřejné prostředky poskytované těmto rozvojovým zemím musí být nové prostředky, dodatečné fondy, které by neměly pocházet ze stávajících rozpočtových prostředků určených na pomoc. Druhou oblastí je skutečnost, že se nemůže jednat pouze o veřejné prostředky, které budou v této souvislosti použity: kromě poskytování přímé pomoci by měla být přijata opatření na podporu soukromých investic do nízkouhlíkových hospodářství. Do jaké míry bude soukromý sektor ochoten investovat v rozvojových zemích, bude záviset na mezinárodní dohodě o režimu obchodování s emisními povolenkami. Dohoda uzavřená v této oblasti zajistí soudržnost a stabilitu politik, o kterou bude moci soukromý sektor opřít důvěru při investování v rozvojových zemích. Jednání se proto musí týkat jak komplexních závazků ohledně financování z veřejných prostředků, tak konkrétních opatření na zajištění soukromých investic.
(Zasedání bylo přerušeno v 11:55 a obnoveno ve 12:00)
