Kérdések órája (a Tanácshoz intézett kérdések) 
Elnök
A következő napirendi pont a kérdések órája (B6-0462/2008). A Tanácshoz a következő kérdéseket intézik.

Tárgy: A közúti közlekedéspolitika fontossága
A Parlament első olvasatkor kifejtette álláspontját a "közúti közlekedési csomagról”, amely a következő három rendelet módosítására irányuló javaslatokból áll: a közúti fuvarozói szakma gyakorlására vonatkozó feltételek; a közúti árufuvarozási piachoz való hozzáférés; és az autóbusszal végzett személyszállítás piacához való hozzáférés (átdolgozás -. Ezek a rendeletek több mint 800 000 közúti fuvarozó tevékenységére vonatkoznak, illetve tevékenyégét érintik Európában, és mintegy 4,5 millió munkahelyet. Létfontosságú, hogy legyen egy világos szabályozási háttér, amely lehetővé teszi az üzleti és fejlesztési stratégiák előmozdítását.
Tekintve, hogy a közúti fuvarozói szakma gyakorlására vonatkozó feltételekről szóló rendelet újabb változata 2009. június 1-jén hatályba lép, és a tagállamoknak 2012. január 1-ig az említett rendelet előírásának megfelelően össze kell kapcsolniuk egymással nemzeti elektronikus nyilvántartásaikat, meg tudja-e mondani a Tanács, hogy milyen mértékű elsőbbséget élvez a "közúti közlekedési csomag” a következő öt hónapban, és milyen ütemtervet javasolnak annak érdekében, hogy az új módosított rendeletek 2009. június 1-ig elfogadásra kerüljenek?
Jean-Pierre Jouyet
Elnök úr! Először is szeretném kifejezni együttérzésemet annak az esetnek a kapcsán, hogy Kauhajokiban egy finn iskolában 10 embert lelőttek. Őszinte részvétem az áldozatok családjainak és a finn európai parlamenti képviselőknek, a jelenlévőknek is és azoknak is, akiknek a munkája nem engedte, hogy itt legyenek.
Ţicău asszony kérdésére válaszolva azt szerettem volna mondani, hogy a Tanács 2008. június 13-i ülésén politikai megállapodást írt alá a közúti közlekedési csomagban szereplő három javaslatról. Az új szövegek célja a nemzeti szabályozások harmonizációja, amelyek egymástól eltérhetnek és ennélfogva jogi bizonytalanság forrásául szolgálhatnak a közúti fuvarozók számára.
Alapvetően a következő módosításokra került sor: a "kabotázs” fogalmának pontosabb meghatározása, a közösségi engedély, a hitelesített másolatok, valamint a vezetői engedélyek szabványosított megjelenése, azoknak a rendelkezéseknek a megerősítése, amelyek intézkedésre kényszerítik a tagállamokat abban az esetben, ha egy közúti fuvarozó jogsértést követ el egy másik tagállamban, és végül a jogsértéseket tartalmazó nemzeti nyilvántartások jobb összekapcsolása annak érdekében, hogy egész Európában jobban nyomon követhetők legyenek a közúti fuvarozók.
Az Európai Parlament május 20-i ülésén első olvasatkor elfogadta csomagról szóló jelentéseket. A munka most már elsődlegesen a Tanács és a Parlament közötti kompromisszum biztosítására irányul. Figyelembe véve a fordításhoz szükséges időt, a közös álláspontok szövegének elkészítésén augusztus vége előtt nem kezdhetünk el dolgozni, a Tanács azonban reméli, hogy a következő néhány hétben sikerül elfogadnia a három javaslatról a közös álláspontokat, és a lehető leghamarabb benyújtani azokat az Európai Parlamentnek.
Silvia-Adriana Ţicău
(FR) Csak annyit szerettem volna mondani, hogy még mindig nem kaptuk meg a Tanácstól a közös álláspontot, és rá akartam mutatni arra a tényre, hogy a rendelet hatálybelépésének dátuma, ami a közúti fuvarozói szakma gyakorlásáról szóló rendeletet illeti, 2009. június 1. A rendelet 4,5 millió munkavállalót és csaknem 800 000 vállalkozást érint. Az ügy tehát nagyon fontos, és reméljük, hogy a Tanács politikai megállapodása elég időt hagy nekünk a második olvasatra.
Jean-Pierre Jouyet
Ţicău asszony! Pontosan tisztában vagyok az Ön által említett sürgősséggel. Biztosíthatom, hogy a Tanács megtesz minden tőle telhetőt annak érdekében, hogy a közös álláspont a lehető leghamarabb elkészüljön és eljusson a Parlamenthez, tekintettel az ügy sürgősségére, mint azt Ön teljes joggal említette.
Tárgy: Európai Bevándorlási és Menekültügyi Paktum
Elmagyarázná-e a Tanács, hogy a nemrégiben elfogadott Európai Bevándorlási és Menekültügyi Paktum várhatóan milyen hatással lesz az Unió bevándorlási politikájára?
Jean-Pierre Jouyet
Ortega úr! Az Európai Bevándorlási és Menekültügyi Paktum célja, hogy a legmagasabb politikai szinten kinyilvánítsa azokat a közös elveket, amelyeknek útmutatóul kell szolgálniuk a nemzeti és közösségi szintű bevándorlási politika számára, valamint a lényegét biztosító követendő stratégiai irányokat.
A javasolt szöveget mind a Tanács, mind a Bizottság pozitívan fogadta. A végleges változatot októberben kell elfogadnia az Európai Tanácsnak. Mint azt Önök is tudják, a Paktum célja, hogy lefektesse egy megerősített közös politika alapjait, az európai projekt két központi elvére alapozva: az egyik a felelősség, a másik a szolidaritás.
A paktum a bevándorlás átfogó megközelítésének három dimenzióján alapul. Az első a legális bevándorlás jobb szervezettsége; egész pontosan ide tartozik az, hogy jobban figyelembe kell venni a tagállamok szükségleteit és befogadóképességét, és ösztönözni kell az integrációt. A következő az illegális bevándorlás elleni küzdelem hatékonyabbá tétele, különösen annak biztosítása, hogy az illegális bevándorlók méltósággal térhessenek vissza hazájukba; szeretnénk továbbá biztosítani az EU jobb védelmét azzal, hogy javítjuk az ellenőrzések hatékonyságát a külső határokon, elsősorban a schengeni bővítés keretében. Végül pedig ösztönözzük a bevándorlók származási, tranzit- és célországai közötti szoros partnerséget, elősegítendő partnereink fejlődését; ez a közös fejlesztési koncepció.
Végezetül, mint azt a Bizottság alelnöke ma elismételte, reméljük, hogy a Paktum segítségével körülhatárolhatunk egy közös menekültügyi politikát, és a menedék Európáját. Tudjuk, hogy a nemzeti hagyományok eltérőek, ennek ellenére szeretnénk ezen a téren haladást elérni.
Mint tudják, a francia elnökség a Paktum kidolgozása során végig nem hivatalos konzultációt folytatott az Európai Parlamenttel. Számos megbeszélésre került sor parlamenti keretek között. Létfontosságú, hogy elnyerjük a Parlament politikai támogatását ehhez a kezdeményezéshez. Nincsenek kétségeink afelől, hogy a Paktum meghozza majd azokat a konkrét eredményeket az európai polgárok számára, amelyeket ők joggal elvárnak, és bebizonyítja, hogy Európa konkrét lépéseket tesz az esetlegesen felmerülő problémáik megoldására.
Manuel Medina Ortega
(ES) Elégedett vagyok azzal, ahogyan a Tanács elnöksége megválaszolta a kérdésemet, és úgy vélem, hogy a Bevándorlási Paktum fontos lépés.
A kérdésem úgymond második felében elsősorban arról van szó, hogy milyen hatása lehet ennek a paktumnak az Európai Unió bevándorlási politikájának alakulására. Más szóval, számíthatunk-e előrelépésre? Jelenleg - mint azt a soros tanácsi elnök úr is tudja - van egyfelől egy riadalom az Európai Unióban, másfelől pedig szükségünk van a bevándorlásra, és szükség van egy megfelelő rendeletre, ami azt jelenti, hogy az információk sokszor igen hiányosak.
Számíthatunk-e arra, hogy ezt követi majd valamilyen jogszabály és olyan különös rendelkezések, amelyek megoldják ezt a problémát?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Igen, úgy gondolom, hogy mint arra Ortega úr igen helyesen rámutatott, Európának szüksége van a bevándorlásra, és ezt nem is tagadjuk. Ezért, mint említettem, meg kell határoznunk a befogadás és integrálás feltételeit, valamint azokat a feltételeket, amelyek alapján az európai gazdasági és társadalmi helyzetekhez igazíthatjuk a migrációs áramlatokat. A bevándorlási igényeket ilyen összefüggésben kell vizsgálni.
Sokszor hajlamosak vagyunk ezeket az igényeket a szakképzett bevándorlókra korlátozni. Ez azonban nem helyes, hiszen Európában képzetlen bevándorlókra is szükség van, és a Tanácsban éppen erről folynak a megbeszélések - hogyan lehetne jobban kezelni ezeket a bevándorlási igényeket, és hogyan találhatnánk meg a legjobb megoldásokat a foglalkoztatás, a szakképzettség és az iskolák és egyetemek fogadókészsége szempontjából.
Itt tartunk most, és tisztább képünk lesz az Európai Tanács október 15-i ülése után, amikor kiderülnek az irányok. A jogalkotási intézkedéseket, amelyekre Ortega úr utalt, és amelyekre valóban szükség van, ennek alapján lehet kialakítani.
Tárgy: Korrupcióellenes eszközök
Milyen korrupcióellenes eszközök állnak a Tanács rendelkezésére annak biztosítására, hogy az uniós támogatás közvetlenül és hatékonyan eljusson a fejlődő országokban azokhoz, akik a leginkább nélkülöznek?
Jean-Pierre Jouyet
Ryan úr! Fontos kérdést vet fel, hiszen az a fejlesztési támogatás hatékonyságára vonatkozik. Fontos, hogy a fejlesztési támogatás jelentős szinten maradjon, és erre majd még visszatérek, de Önnek teljesen igaza van abban, amit a kérdésében kiemelt, hogy a támogatásnak hatékonynak kell lennie. Ahhoz, hogy a támogatás hatékony legyen, és le tudjuk küzdeni a csalásokat és a támogatási alapok nem megfelelő elosztását, elsősorban jobb koordinációra és egymást jól kiegészítő adományozókra van szükségünk. Ezért van az, hogy szegénység elleni stratégiákon alapuló, közös többéves programozás alapján dolgozunk, ami jobb képet ad arról, hogyan és milyen célkitűzések szerint jelölik ki, hová jussanak el az alapok, és mi is jobban tudjuk ellenőrizni az elosztást.
Ezért hoztunk létre közös végrehajtási mechanizmusokat, többek között együttes elemzéseket. Vannak bizonyos nagyszabású közös missziók, amelyeket az adományozók és a kedvezményezettek együtt finanszíroznak, azaz társfinanszírozási mechanizmusokat alkalmazunk.
Ezek a kérdések a múlt héten Accrában megrendezett, a segélyezés hatékonyságával foglalkozó harmadik magas szintű fórum napirendjén is szerepeltek. Itt a hónap elején, az utolsó ülésén folyt erről a vita. Szeptember elején az accrai fórum elfogadott egy cselekvési tervet. Ami az Európai Uniót illeti, ez jórészt megfelel az elvárásainknak.
Az adományozók a következő alapvető kötelezettségeket vállalták: az adományozó ország által nyújtandó támogatás jobb tervezése, három-öt évre előre; a partner országban lévő közigazgatási szervek és szervezetek használata; a harmadik országok által megszabott politikai feltételek helyett maguk a fejlődő országok által kitűzött célokon alapuló feltételek.
Ami a segélyezés figyelemmel kísérését illeti, a Tanácsnak az Európai Parlamenthez hasonlóan minden évben lehetősége van arra, hogy értékelje, hogyan használták fel az uniós külső támogatást. Ez az értékelés az Európai Közösség fejlesztéspolitikájáról és a külső segítségnyújtás végrehajtásáról szóló éves jelentésen keresztül valósul meg, amelyet a Bizottság általában június vége felé ismertet - júniusban kellett benyújtani, ha hihetek a nálam lévő információnak. Ehhez még hozzátenném, hogy a fejlesztési együttműködési eszköz kínál bizonyos eszközöket a Közösség pénzügyi érdekeinek védelmére, különösen ami a csalást és a szabálytalanságokat illeti, ahogy azt Ryan úr is reméli.
Vannak tehát értékelő mechanizmusok, ellenőrző mechanizmusok, és olyan mechanizmusok, amelyek az adományozók és a kedvezményezettek közötti koordináció javítását biztosítják; de végső soron a valódi cél a támogatásunk elosztásakor az, hogy biztosítsuk, hogy a kedvezményezett országok magukévá tegyék ezeket a politikákat, továbbra is hangsúlyozzuk a felelősségteljes kormányzást, és biztosítsuk a fokozottabb felelősségérzetet, különösen a segély kedvezményezettjei részéről.
Ennyit szerettem volna mondani.
Eoin Ryan
Elnök úr! Pusztán véletlen egybeesés, hogy a Transparency International korrupció ellenes figyelő szervezet ma tette közzé éves korrupció-érzékelési indexét. Becslése szerint a különböző szintű korrupció körülbelül 50 milliárd dollárral növeli meg a Millenniumi Fejlesztési Célok elérésének költségeit. Ez egy teljesen elképesztő összeg, körülbelül fele az éves szinten globálisan kifizetett segélyeknek.
Ez az összeg még akkor is döbbenetes, ha a szám túlzó - ha csak fele annak, amit állítanak Soros tanácsi elnök úr! Nem gondolja, hogy többre van szükség ahhoz, hogy megpróbáljuk ezt a problémát kezelni? Egy dologra biztosan nincsen szükségünk, ez pedig az, hogy Európa lakossága úgy érezze, hogy a pénz, amit segélyprogramokra adnak, valamilyen módon rossz helyre kerül, vagy rossz célra használják fel. Úgy vélem nagyon fontos, hogy egy ennyire elképesztő számmal következetesebben foglalkozzunk.
Jean-Pierre Jouyet
Szeretném megismételni, amit korábban mondtam. Ryan úrnak igaza van. Való igaz, hogy az európai közvélemény számára az egyik probléma az, hogy egyfelől a fejlesztési támogatások összege továbbra is magas. E tekintetben az Európai Unió - mint tudják - a fejlesztési támogatások terén a legnagyobb adományozó. Másfelől elengedhetetlen, hogy rendelkezzünk olyan mechanizmusokkal, amelyek biztosítják a felelősségteljes kormányzást és a hatékony ellenőrzést. Emellett jobb tájékoztatást kell nyújtanunk a nagyközönségnek a támogatásról és arról, hogy azt hogyan használják fel a kedvezményezett országok, és legyünk őszinték, a fejlesztéspolitika középpontjában a kormányzás figyelemmel kísérésének kell állnia - feltételként, ha úgy tetszik.
Igaza van, a korrupció nagy csapás. Nem tudhatjuk, hogy a Transparency International számai pontosak-e, mint azt Ön is elismerte, de az Ön megállapítása mindenképpen helyes volt. Következésképpen a fejlesztési támogatások összegét csak az ellenőrző mechanizmusok, a csaláselleni mechanizmusok és a korrupcióellenes mechanizmusok megerősítésével növelhetjük, és a megállapodásoknak minden alkalommal ez kell, hogy legyen az egyik célkitűzése.
A Tanács is erre a következtetésre jutott május 27-én a fejlesztéspolitikai céljai kapcsán. Jobb ellenőrző mechanizmusokra és feltételhez kötöttségre van szükség pénzügyi érdekeink védelmében, és ami ennél is fontosabb - amint arra Ryan úr rámutatott -, a korrupció leküzdése érdekében.
Tárgy: Emelkedő élelmiszerárak
A francia elnökség alatt a Tanács számára az egyik prioritás a mezőgazdasági és halászati ágazat fenntartható fejlődése. A jelenlegi gazdasági légkörben, amikor Európára és a tágabb világra kihatnak az emelkedő élelmiszerárak, mit tehet és mit tesz a Tanács annak érdekében, hogy biztosítsa a sürgős, rövid távú élelmiszerellátási igények kielégítését anélkül, hogy veszélyeztetné a mezőgazdaság és a halászat jövőbeli fejlődésének fenntarthatóságát?
Jean-Pierre Jouyet
Elnök úr, Ó Neachtain úr! A Tanács teljes mértékben tisztában van azzal, hogy megfelelő és hatékony megoldásokat kell találnia az emelkedő élelmiszerárak problémájára. Ez összetett kérdés, amelyet a Bizottság szerencsére részletesen elemzett 2008. május 23-i közleményében. A június 19-i és 20-i Európai Tanács erre az elemzésre alapozva fogadta el a határozatait.
Az EU a mezőgazdasági ágazatban már intézkedett: eladtunk az intervenciós készletekből, csökkentettük az export-visszatérítéseket, 2008-ban eltöröltük a termőföld pihentetésére irányuló előírást, növeltük a tejkvótákat és felfüggesztettük a gabonafélék importvámját. Az intézkedések eredményeképpen javult az ellátás, és segítettek stabilizálni az agrárpiacokat. Ez azonban még nem elég.
Folytatnunk kell a közös agrárpolitika reformját; piacorientáltabbá kell tennünk, ugyanakkor az Unió egész területén ösztönöznünk kell a fenntartható mezőgazdaságot, és biztosítanunk kell a megfelelő ellátást. A mezőgazdasági miniszterek tárgyalnak erről - valójában lehet, hogy még ma is folyik a tárgyalás - az Annecyban megtartott nem hivatalos ülésükön, és november 17-én és 18-án beszámolnak majd a Mezőgazdasági Tanácsnak. A francia elnökségnek ebben az összefüggésben eltökélt szándéka, hogy az egyre bizonytalanabb nemzetközi környezetben megerősítse a válságkezelő eszközöket, és fenntartson minden piacszabályozási eszközt, amelyek segítségével megakadályozható az Ön által nagyon helyesen említett sebezhetőség.
Az élelmiszerárak kérdése nem csak a mezőgazdasághoz kapcsolódik; más mechanizmusok is működésbe lépnek. Gondolok itt például a halászati politikára, amelynek meg kell küzdenie a gázolaj-árak emelkedésének következményeivel. A Tanács július 15-én elfogadott egy sor szükséghelyzeti intézkedést, hogy ösztönözze a válság által legsúlyosabban érintett flották átalakítását. Sor kerül a kiskereskedelmi ágazat szabályozására is: a Bizottságnak jövő év decemberében kell benyújtania egy jelentést az Európai Tanácshoz. Vannak továbbá a bio-üzemanyagokra vonatkozó szakpolitikáink, amelyeknek gazdasági és környezeti korlátokat egyaránt figyelembe kell venniük, és biztosítaniuk kell az új üzemanyagok árának a korlátozását.
Mint látják, ezek a különféle témák, nem beszélve a már korábban felvetett kérdésekről - vagyis az élelmiszerimportot érintő fejlesztési politikák és a beszerzési politikák - politikák széles körét ölelik fel, és kiemelt helyen szerepelnek a Tanács napirendjén. Az Európai Tanács októberben és decemberben foglalkozik majd ezzel, és természetesen szívesen vállalom, hogy tájékoztatom majd Önöket az eredményekről.
Seán Ó Neachtain
(GA) Elnök úr! Köszönöm a válaszát. Szeretném megkérdezni a soros tanácsi elnök úrtól, hogy nem gondolja-e, hogy az élelmiszerellátásra vonatkozó globális politikák jelenlegi válsága miatt soha nem volt még ennyire fontos, hogy Európa agrárpolitikája, azaz Európa élelmiszerellátási politikája, 2013 után is folytatódjon annak érdekében, hogy az európai élelmiszerszállítóknak adjanak valamiféle biztonságérzetet?
Jean-Pierre Jouyet
Azt szerettem volna mondani, hogy, mint az Ó Neachtain úr előtt is ismert, azt szeretnénk, hogy az állapotfelmérés a közös agrárpolitika jövőjére vonatkozó megfontolásokkal fejeződjön be. Ez volt a célja - tulajdonképpen a fő célja - a mezőgazdaság miniszterek Annecyben folytatott mai és tegnapi megbeszéléseinek. Ó Neachtain úr tudja, hogy e tekintetben számíthat a francia elnökség eltökéltségére.
Tárgy: Fehér könyv a sportról
Szeretném, ha a Tanács vázolná, hogy az EU sportról szóló fehér könyvének mely elemeit kívánja végrehajtani és előmozdítani az Unió francia elnöksége alatt?
Jean-Pierre Jouyet
Ez a téma engem is nagyon érdekel, de megpróbálom rövidre fogni. Igyekszem nem a jogi szempontokra szorítkozni, habár ezek a szempontok léteznek.
Az EU nem rendelkezik különleges hatáskörökkel a sport területén. Szeretnék Aylward úr számára rámutatni, hogy a valódi sportpolitikákhoz a Lisszaboni Szerződés kínál jogi alapot. Ezzel tisztában vagyunk, ezért - és számos más okból is - várjuk a Szerződés végrehajtását. Szeretnénk biztosítani, hogy Európa megfelelő ismeretekkel rendelkezik egyrészt a sport különböző dimenzióiról és arról, hogy életkortól függetlenül milyen hatással van az emberek életére, különösen a fiatalokéra, és mindenekelőtt a sporthoz kapcsolódó társadalmi és oktatási szempontokról. Az EU soros elnökségeként nagy jelentőséget tulajdonítunk ebben a kérdésben a tagállamok közötti együttműködésnek.
Úgy vélem, hogy addig is, amíg a Lisszaboni Szerződés nem teremti meg az új jogi alapokat, fel kell ismernünk, milyen sajátos szerepet tölt be a sport a társadalmunkban. Foglalkoztunk ezzel a kérdéssel az Európai Unióval összefüggésben az európai ügyekért felelős miniszterek egyik nem hivatalos ülésén, amelyet Brestbe hívtam össze július 12-ére. Felvetettük azt a kérdést, hogy milyen feltételek mellett lehet ezt a sajátosságot egy olyan jogi keretben is elismerni, amelynek a közösségi jog tekintetében világosnak kell lennie, illetve hogy javítani kell a sport európai szintű irányítását.
Megbeszéléseket folytattunk az UEFA elnökével, Michel Platinivel, amely megbeszélésekhez a sportról szóló fehér könyv és a Bizottság által tavaly júliusban ismertetett "Pierre de Coubertin” cselekvési terv szolgált alapul. További megbeszélésekre kerül sor a sportminiszterek között Biarritzban november 27-én és 28-án.
Rendezünk továbbá egy európai sport fórumot. Az elnökség ide minisztereket hív meg, akikkel áttekintünk majd egy sor olyan kérdést, amelyek szerintem rendkívül fontosak társadalmunk kohéziója és a sport nevelő értéke szempontjából, különösen a sport és egészség, a doppingellenes fellépés, valamint annak szempontjából, hogy a sportot helyi szinteken is fel kell karolni, biztosítva, hogy a klubok kapjanak visszajelzéseket a náluk edző játékosokról, valamint a dupla karrier és dupla képzés kérdésére.
Mint láthatják, rendkívül elkötelezettek vagyunk amellett, hogy a sport szerepét hangsúlyozzuk az Európai Unióban, és hogy a sport a megfelelő helyére kerüljön Európában. Három célt tűztünk ki magunk elé: a sport társadalomban betöltött különleges szerepének elismerése; a testmozgás és a sport gazdasági fejlődésben betöltött szerepének figyelembe vétele; és végül a sport - mindenfajta sport - felelős irányításának biztosítása egy egyre összetettebb társadalomban.
Liam Aylward
Soros elnök úr! Örömmel hallottam, hogy utalt a sport különböző dimenzióira. Manapság állandóan a profi sportról beszélnek, engem viszont inkább az önkéntesség foglalkoztat a sportban, és a "sport mindenkinek” koncepció. Szeretném, ha biztosítana arról, hogy az EU támogatni fogja az önkéntes csoportokat és az önkéntességet, és különösen a "sport mindenkinek” koncepciót. Ez rendkívül fontos akkor, amikor a médiában és másutt csak a profi sporton van a hangsúly.
Jean-Pierre Jouyet
Elnök úr! Aylward úrnak teljesen igaza van. Szeretnénk jobb egyensúlyt teremteni az amatőr és a professzionális sport között, szeretnénk bizonyos esetekben felügyeletet a professzionális sport felett, és ténylegesen szeretnénk támogatni és bátorítani azt a sok ezer önkéntes egyesületet, amelyek Európa-szerte a sport területén működnek.
Ez az a terület, ahol az Európai Uniónak ösztönzőkről kell gondoskodnia. Kulcsfontosságú ebben a fázisban, hogy ismerjük azokat a szervezeteket, amelyek az Európai Unión belül részt vállalnak a sport támogatásában. Részletes tanulmányokra van szükségünk az Unióban végzett önkéntes munkáról, és különösen a sport területén végzett önkéntes munkáról, és ha Aylward úr szeretne részt venni az általunk javasolt tanulmány elkészítésében, akkor természetesen a legnagyobb örömmel látjuk. Mindenesetre ez fontos dimenzió, amelyet szeretnénk figyelembe venni.
Ezzel kapcsolatban szeretném kiemelni, hogy lesz még egy találkozónk Párizsban október 5-én, amelyen ott lesz minden európai sportoló, aki részt vett az Olimpiai Játékokon. Valójában az olimpiákon még mindig számos amatőr sportoló versenyez.
Tárgy: Az Európai Alzheimer-konferencia célkitűzései
Örömmel láttam, hogy a francia elnökség programjában kiemelten szerepel az Alzheimer-kórban szenvedők és családtagjaik jobb ellátásának ösztönzése. Az EU-nak éppen az a szerepe, hogy elősegítse a nemzeti tapasztalatok cseréjét és megosztását, valamint a tagállamok közötti egészségügyi együttműködést a legjobb gyakorlatok terén. Az orvosi szakma és mindenekelőtt polgáraink is rengeteget nyernek azzal, ha az egészségügyi kérdésekben javul a tagállamok között az információk és a legjobb gyakorlatok cseréje.
Úgy értesültem, hogy októberben egy nagyszabású európai konferenciára kerül sor az Alzheimer-kórról. Milyen célokat szolgál ennek a konferenciának a megrendezése, és mit szeretne a francia elnökség elérni?
Jean-Pierre Jouyet
A téma rendkívül komoly. A Tanács francia elnöksége rendkívül fontosnak tartja az Alzheimer-kórt és a többi neurodegeneratív betegséget. Ez a probléma előbb vagy utóbb minden európai családot érint. A kérdéssel határozottan szembe kell néznünk, ha nem akarjuk, hogy az elöregedő európai népesség problémája hirtelen ránk szakadjon.
Amint azt Barroso elnök úr és Sarkozy elnök úr július 15-én bejelentette, közös európai tervet kell készítenünk az Alzheimer-kór problémájának kezelésére, amely három pilléren nyugszik: kutatás, beteggondozás és életminőség, valamint etikai és jogi szempontok, különös tekintettel a betegség kezelésében érintettekre.
Ebben az összefüggésben kerül sor a francia elnökség szervezésében egy miniszteri konferenciára október 30-31-én Párizsban, "Európa az Alzheimer-kór ellen” címmel. A konferencia középpontjában az Alzheimer-kór áll majd, de foglalkozik olyan egyéb, hasonló betegségekkel is, mint a Pick-betegség, a Binswanger-betegség és a Lewy-testes demencia.
Minden ilyen betegséggel foglalkozunk, hogy megvizsgálhassuk, hogyan egyeztethető össze a beteggondozás a szociális támogatással, hogyan lehet a különböző szakmákat és készségeket a betegek igényeihez igazítani, hogyan bővíthetnénk az ismereteinket - vagyis mindent, ami a kutatással és orvosi szaktudással kapcsolatos -, és hogyan biztosíthatnánk az egyes európai országokban folyó kutatási programok jobb koordinációját, illetve hogyan szerezhetünk tudomást a betegséggel kapcsolatos legújabb tudományos eredményekről és az új gyógyszerek kifejlesztéséről.
Az európai dimenzió a betegséggel foglalkozó különböző kampányoknak minden bizonnyal jelentős lökést adhat, és kell is adnia. A miniszteri konferencia eredményei részben alapul szolgálnak az Európai Tanács jövő decemberi következtetéseinek, noha teljesen tisztában vagyunk azzal, hogy ez a munka még nem fejeződött be.
Ez egy hosszú-távú projekt, és létfontosságú, hogy a következő elnökségek, elsőként a cseh, majd a svéd elnökség, folytassa a kiváló munkát. Ismerve az Európai Parlament érzékenységét tudom, hogy számíthatunk az Önök támogatására, valamint az Európai Bizottság elkötelezettségére abban, hogy biztosítják a szükséges folytonosságot.
Liam Aylward
Dicséret illeti a francia elnökséget az "Európa az Alzheimer-kór ellen” című konferencia megszervezéséért és a probléma proaktív megközelítéséért.
Feltűnt ugyanakkor, hogy nem említette külön a demenciát, és mint Ön is tudja, az Alzheimer-szövetségek hangosan követelik ennek az állapotnak a szélesebb körű megismertetését és a felvilágosítást. Meg tudja-e mondani nekem, miniszter úr, hogy a konferencia foglalkozik-e majd ezzel a kérdéssel, hogy ezzel is hozzájáruljon ennek az állapotnak a megismertetéséhez és ezáltal a betegséghez kapcsolódó megbélyegzés mérsékléséhez?
Zita Pleštinská
(SK) Az Európai Unióban és hazámban, Szlovákiában az Alzheimer-kór és a betegségben szenvedő emberek gondozása még mindig nem kap elég figyelmet. Szakértők becslése szerint az elkövetkező 40 évben az Alzheimer-kór akár négyszer annyi embert is érinthet, mint napjainkban, a korai és pontos diagnózis azonban segíthet lelassítani a betegség kifejlődését.
Nem tervezi-e a francia elnökség, hogy szervez egy speciális tájékoztató kampányt, vagy a Bizottságot olyan programok elkészítésére ösztönzi, amelyek társfinanszírozzák a memóriazavaroktól és Alzheimer-kórtól szenvedő embereket segítő polgári szövetségek tevékenységét?
Jean-Pierre Jouyet
Aylward úrnak igaza van: a konferenciának minden oldalról meg kell vizsgálnia a megelőzést és a felvilágosítást, mint arra Pleštinská asszony és Aylward úr egyaránt rámutatott. Teljes mértékben figyelembe kell vennünk a demencia különböző vonatkozásait, akárcsak a Lewy-testes betegség különböző vonatkozásait, amint azt, úgy hiszem, a beszédemben is hangsúlyoztam.
Ez egy természetes folyamat, mivel az Alzheimer-kór neurodegeneratív állapot, vagyis olyan állapot, amelyben a neuronok károsodnak és elpusztulnak. A korábban különböző cselekvéssorok megtervezésében szerepet játszó neuronok eltűnése egészségkárosító következményekkel jár. Bár az Alzheimer-kórt általában memóriazavarral azonosítjuk, a betegség az agy más részeire is kihat. A betegséggel együtt járhatnak a demencia különböző formái, ami ellen megelőző lépéseket kell tennünk. Ebből a szempontból biztosíthatom Aylward urat, hogy a konferencia teljes körűen foglalkozik majd ezekkel a problémákkal.
Ami Pleštinská asszony kérdését illeti, úgy hiszem, hogy létezik egy bizonyos fokú marginalizálódás. Említette, hogy hazájában emelkedik az Alzheimer-kóros esetek száma. Ez sajnos nem elszigetelt jelenség Európában. Itt is a korai diagnózisra kell helyeznünk a hangsúlyt. Meg kell osztanunk az információkat; jobb európai szintű koordinációt kell megvalósítanunk a szakemberek között ezekben a kérdésekben. A korai diagnózisnak azonban különösen nagy jelentősége van abban, hogy megakadályozzuk a betegek marginalizálódását és azt, hogy fokozatosan áldozatul essenek a betegségnek anélkül, hogy azt bárki észrevenné.
Tárgy: Agrárpolitika és a francia elnökség
A Tanács elnöksége munkaprogramjában azt állítja, hogy "felül fogja vizsgálni a közös agrárpolitika értékelésére irányuló jogalkotási javaslatokat azzal a céllal, hogy 2008 végére új rendelkezéseket fogadjon el. Ennek érdekében szorosan együtt fog működni az Európai Parlamenttel (...), az Elnökség javasolni fogja partnereinek [is], hogy alkossanak átfogóbb képet azokról a kérdésekről és célokról, amelyeket az európai mezőgazdaságnak és agrárpolitikának a jövőben meg kell valósítania”.
Tekintettel az elmondottakra, megosztaná-e a Tanács elnöksége a Parlamenttel a legfrissebb információkat a mezőgazdasági miniszterek 2008. szeptember 21-23 között Annecyben tartandó nem hivatalos üléséről?
Szeretném, ha az elnökség beszámolna a Parlamentnek arról, hogy milyen haladást sikerült elérni a KAP "állapotfelmérése” és az állategészségügyi stratégia tekintetében?
Jean-Pierre Jouyet
Elnök úr! Szeretném megköszönni Doyle asszonynak a lehetőséget, hogy tájékoztathatom a Parlamentet a közös agrárpolitikát érintő legújabb fejleményekről. A Tanács intenzíven és építő szellemben dolgozik az állapotfelmérésen - mint már említettem -, azzal a céllal, hogy sikerüljön politikai konszenzust elérni, amint az Európai Parlament véleményét megkapjuk, amire várhatóan 2008 novemberéig sor kerül. Nagyon várjuk a szoros közös munkát a Parlamenttel, amelynek a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság által október 7-én benyújtandó jelentése képezi majd az alapját. A Tanács ezt a jelentést a hónap végén, október 27-én és 28-án fogja megtárgyalni.
Mint már említettem, a Tanács folyamatosan vizsgálja a Bizottság támogatás-moduláció, piacirányítási mechanizmusok, tejkvóta-irányítás és feltételhez kötöttség témáját érintő jogalkotási javaslatait. A mezőgazdaság miniszterek tárgyaltak erről Annecyban a tegnapi és a mai nap folyamán. A miniszterek mind a KAP állapotfelmérésre, mind a KAP jövőjére vonatkozó kérdéseket felvetettek, szétválasztva a belső és a külső szempontokat. Ami a belső szempontokat illeti, fontos, hogy a KAP költségvetési előirányzatok nagyobb hányadát kapják a legnehezebb helyzetben lévő emberek, különös tekintettel az áremelkedésekre, aminek tanúi voltunk. A külső szempontok közé kell sorolni egy uniós sürgősségi élelmiszerprogram bevezetését.
Ami a Doyle asszony által az állatjólléti stratégiára vonatkozóan kifejtett aggályt illeti, azt követően, hogy a Bizottság 2007 szeptemberében ismertette a közösségi állategészségügyi politikáról szóló közleményét és a 2007-2013-es időszakra vonatkozó stratégiáját, a Tanács 2007. december 17-én elfogadta a stratégiáról szóló következtetéseit, és felkérte a Bizottságot, hogy készítsen cselekvési tervet. Ezt a cselekvési tervet a Bizottság szeptember 10-én fogadta el, és a francia elnökség eltökélt szándéka, hogy ennek a dokumentumnak az alapján folytatja a munkáját. Kiemelt feladatunknak tekintjük a járványos állatbetegségek elleni védekezést szolgáló közösségi eljárások megerősítését, mind a Közösségen belül, mind az import tekintetében, valamint a biológiai biztonságra és a kompenzációra vonatkozó jogszabályok felülvizsgálatát.
Jim Higgins
(GA) Elnök úr! Amikor mezőgazdaságról beszélünk, akkor élelmiszerről beszélünk. Úgy tudom, hogy a Bizottság ajánlotta, hogy az Európai Unió alakítson ki egy élelmiszercímkézési politikát, amelynek értelmében az európai eredetű élelmiszereket egyértelműen jelölnénk a szupermarketek polcain - megjegyzésem elsősorban a húsra vonatkozik. A Tanács azonban állítólag nem fogadja el ezt a politikát. Szeretném megkérdezni a soros tanácsi elnök úrtól, hogy miért nem?
Jean-Pierre Jouyet
Nézzék, osztom Higgins úr aggályait, ezért utánanézek, mit hajlandó a Tanács elfogadni. Az teljesen világosnak látszik, Higgins úr, hogy nekünk, mint elnökségnek, Önhöz hasonlóan fontos, hogy a polgárok számára garantáljuk az élelmiszerbiztonságot, és biztosítsuk az élelmiszerek nyomon követhetőségét. Kulcsfontosságú tehát, hogy az élelmiszerek terén megfeleljünk a minőség és sokféleség iránti igényeknek. A fogyasztók a szokásosnál is kritikusabbak, ha élelmiszerbiztonságról van szó. Gondoskodni fogunk arról, hogy javuljon a fogyasztók tájékoztatása a kiegyensúlyozott táplálkozáshoz, valamint a termékek származásához és minőségéhez kapcsolódó közegészségügyi kérdésekben.
Tudniuk kell, hogy ez egyike azoknak a kérdéseknek, amelyek az elnökséget is foglalkoztatják, és hogy a különböző csúcstalálkozókon igyekszünk majd biztosítani, hogy ez a célkitűzés konkrét formát öltsön, hiszen ez valamennyiünk számára fontos, Higgins úr.
Elnök
A 8. és 9. kérdések nem voltak elfogadhatók.

Tárgy: A Lisszaboni Szerződés ír elutasítása
A Lisszaboni Reformszerződés ír szavazók általi elutasítása hatással lesz-e az EU bővítésére, és a Tanács szerint pontosan milyen következményekkel jár az elutasítás?
Jean-Pierre Jouyet
Elnök úr, Higgins úr! Mint tudják, az Európai Tanács tudomásul vette a Lisszaboni Szerződésről megtartott ír népszavazás eredményeit. Azt is tudomásul vette, hogy a ratifikálási folyamat folyik, és kibocsátott egy világos emlékeztetőt arról, hogy a Lisszaboni Szerződés célja a kibővített Unió hatékonyabb és demokratikusabb működésének elősegítése. Az állam- illetve kormányfők foglalkoznak majd ezzel a kérdéssel az októberi Tanácson. Valamennyiünknek el kell gondolkodnunk azon, hogy milyen következményei lesznek a jelenlegi intézményi helyzetnek a különböző politikákra nézve, beleértve a bővítést is, illetve magukra az intézményekre nézve. A Nizzai Szerződés politikai értelemben egy 27 tagú Európa számára készült.
Azt azonban szeretném egyértelművé tenni, hogy Franciaország az elnöksége alatt pártatlanul járt el a Horvátországgal és Törökországgal folyamatban lévő tárgyalások során, és azt nézte, hogy a jelölt országok hol tartanak kötelezettségeik teljesítésében.
Ami Horvátországot illeti, a 35 fejezetből 21 még nyitva van, hármat pedig ideiglenesen lezártunk. A francia elnökség alatt két kormányközi konferenciát tervezünk. Már megnyitottuk az áruk szabad mozgásáról szóló fejezetet.
Törökországot illetően elmondhatom, hogy múlt héten, az EU külügyminisztereinek találkozója során összeült a trojka. Jelenleg a 35 fejezetből 8 van nyitva, 1 fejezetet ideiglenesen lezártunk, és ha a feltételek teljesülnek, akkor reményeink szerint megnyithatunk Törökországgal 2 vagy 3 újabb fejezetet az év végéig.
Jim Higgins
Miniszter úr! Nem világos a számomra, hogy december 31-ig Írország kivételével mind a 26 tagállam elfogadja a Lisszaboni Szerződést, és szóba sem kerül az újratárgyalás? Nem térhetnek vissza a szöveghez.
De Írországtól és Lisszabontól függetlenül, vegyük Franciaország és Hollandia esetét az európai alkotmánnyal kapcsolatban: van itt egy komoly probléma, mégpedig, hogy az átlag európai polgárnak semmiféle kapcsolata nincs az európai projekttel.
Nem tartaná-e a miniszter úr jó ötletnek, ha lenne egy "Európa Nap” - nem csupán egy Schuman-nap, amikor mi itt Brüsszelben és Belgiumban zárva vagyunk -, hanem egy "Európa Nap”, egy munkaszüneti nap, amikor Európa valamennyi polgára mind a 27 tagállamban együtt ünnepelné közös európai polgárságunkat és európai identitásunkat?
Gay Mitchell
Úgy tudom, hogy a Tanács megkapta az ír kormány által készített közvélemény kutatás eredményeit. Ha szabad ezt mondanom, szerintem a tényeknek ez a fajta megszépítése juttatott bennünket oda, ahol most vagyunk. Nem kérdezték meg azt a 47%-ot, aki igennel szavazott. Az ír népszavazás sikertelensége a vezetés kudarca volt, a másik ok pedig az volt, hogy - a Római Szerződésről tartott eredeti szavazástól eltekintve - hatszor mentünk oda az emberekhez, hogy megszavaztassuk őket: az Egységes Európai Okmányról, Amszterdamról, Maastrichtról, kétszer a Nizzai Szerződésről, és aztán Lisszabonról. Az emberek kezébe nyomunk egy komplett Szerződést, és azt mondjuk: mi erről a véleményed? Ahol nincsen vezetés, ott ez a katasztrófa biztos receptje, nem? A kérdés az: most lesz-e vezetés?
Szeretném megkérni a soros elnök urat, hogy legyen szíves, vázolja, milyen következményekkel jár, ha Írország most sem ratifikálja a Szerződést, vagy ha a jövőben is nemmel szavaz. Kérem, vázolja, merre tart Európa?
Jean-Pierre Jouyet
Higgins úr és Mitchell úr fontos kérdéseket vetett fel. Mitchell úrra bízom, hogy megválaszolja a megjegyzéseit. Én személy szerint nem tehetek észrevételeket a megjegyzéseihez, és ő ezt meg fogja érteni, tekintettel az e Ház előtti kötelezettségeimre.
Számos ok játszott közre. Úgy gondolom, hogy az ír népszavazáson született "nem” szavazat után készült jelentés számos kérdést emel ki: felveti a vezetés kérdését, tematikus kérdéseket, és hangsúlyozza, hogy az emberek nem értették, miről is szól valójában a Lisszaboni Szerződés. A francia elnökség megtesz minden tőle telhetőt annak érdekében, hogy megoldást találjon erre a súlyos intézményi problémára. Szükségünk van a Lisszaboni Szerződésre, és ír barátainkkal egyetértésben mostantól a francia elnökség végéig megvizsgálunk minden elképzelhető lehetőséget.
Higgins úrnak válaszolva úgy vélem, hogy igaza van. A népszavazások kétségtelenül bebizonyították, hogy hiányzik a kapcsolat az európai projekt és a közvélemény között. Ezért egyaránt meg kell vizsgálnunk az alapvető kérdéseket és a kommunikációt. Ma reggel a Bizottság, az Önök képviselői - Vidal-Quadras alelnök úr és Leinen bizottsági elnök úr - és jómagam megpróbáltunk meghatározni egy intézményközi szerkezetet, egy olyan politikai nyilatkozatot, amelynek célja a három intézmény közötti kommunikáció javítása. A Tanács részéről - és most objektív vagyok - ez erőfeszítést kívánt, és számára ez egyáltalán nem volt könnyű.
Ami az Ön javaslatát illeti, csak a magam nevében beszélhetek, de azt kell mondjam, az elképezése arról, hogy legyen egy "Európa Nap”, amit egész Európában megünnepelnénk, hatásos jelképe lehetne egy közös polgárságnak és egy olyan Európának, amit jobban megértenek az emberek. Ez azonban olyan ötlet, amit Önnek, nekem és a leglelkesebb Európa-pártiaknak kell reklámozniuk. Én a magam részéről azonban jó ötletnek tartom.
Paul Marie Coûteaux
(FR) Köszönöm, hogy tisztázta ezeket a dolgokat. Szeretném, ha egy specifikusabb kérdést is tisztázna. Hosszasan beszéltünk Írországról, de mint tudja, van további négy tagállam, amely nem ratifikálta még a Szerződést: Lengyelország, Csehország, Svédország - még azt sem tudjuk, hol tart jelenleg Svédországban a ratifikálási folyamat - és Németország. Ami az utóbbit illeti, szeretném emlékeztetni, hogy minden a karlsruhei Alkotmánybíróság döntésén múlik. A bíróság elnöke azt mondta, hogy nem áll szándékában sietni, és a jövő év elejéig nem fog döntést hozni.
Következésképpen hálás lennék, ha elmagyarázná még nekünk a következő lépéseket. Úgy tudtam, hogy a Szerződésnek, amely tavaly decemberben került aláírásra, néhány hónapon belül hatályba kellett lépnie. Pontosan hogy állunk ebben a kérdésben?
Jean-Pierre Jouyet
Mindig egyetértek Coûteaux úr szabatos értékelésével. Vannak közöttünk intellektuális különbségek, ami egyáltalán nem meglepő, de elismerem, hogy az értékelései alaposak.
Szeretném nagyon világossá tenni, hogy Németországot különálló esetként kell kezelnünk. Meglátjuk, mi történik, de, bár minden tiszteletem a karlsruhei Alkotmánybíróságé, nem aggódom túlságosan. Nem rendelkezem a témáról további információkkal. Ami Lengyelországot illeti, kapcsolatban vagyunk a lengyel hatóságokkal. Lengyelországban is "társbérlet” van, bár úgy vélem, hogy a lengyel kormány elkötelezte magát a Lisszaboni Szerződés ratifikálása mellett. Ami Svédországot illeti, semmi nem utal arra, hogy a folyamatot megakasztják. Szerintem a ratifikálásra novemberben sor kerül. Csehország esetében, mint tudják, várnunk kell a bíróság döntésére. Jelenleg folynak a szenátusi választások, december elején pedig fontos konferenciát tart a többségi párt. Ez tűnik a legvalószínűbb forgatókönyvnek.
Nem értek egyet Coûteaux úr következtetésével, és nem osztom a pesszimizmusát. Kétségtelen, hogy mindehhez idő kell, és hogy időt is kell hagynunk rá, de a politikai akaratnak meg kell tudnia nyilvánulnia, és a francia elnökség a maga részéről úgy határozott, hogy ebben a tekintetben voluntarista lesz.
Tárgy: Irán és a nukleáris kapacitás fejlesztése
Kérem a Tanácsot, hogy ismertesse az Iránnal és az általa képviselt potenciális nukleáris veszéllyel kapcsolatos álláspontját, tekintve, hogy Irán úgy döntött, hogy nem tesz eleget a Nemzetközi Atomenergia-ügynökség 1997. évi kiegészítő jegyzőkönyvében meghatározott elszigetelési és felügyeleti intézkedéseknek, korlátozva az ellenőrök belépési jogát, és meggátolva a váratlan ellenőrzéseket.
Jean-Pierre Jouyet
Elnök úr! Válaszolva Mitchell úrnak erre a komoly kérdésre azt mondhatom, hogy az EU-t továbbra is komolyan aggasztja Irán nukleáris programja, valamint az, hogy az ország nem hajlandó kimerítő választ adni a program esetleges katonai vonatkozását illetően felmerült aggályokra. Az Európai Tanács 2007 decemberében kijelentette, hogy elfogadhatatlan lenne, ha Irán nukleáris katonai kapacitással rendelkezne.
A Tanács ezzel kapcsolatban számos alkalommal elítélte azt a tényt, hogy Irán nem teljesíti az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsának 1696., 1737., 1747. és 1803. határozataiban megállapított nemzetközi kötelezettségeit, különös tekintettel az urándúsításhoz kapcsolódó valamennyi tevékenység felfüggesztésére vonatkozó kötelezettségére, ami elengedhetetlen ahhoz, hogy megteremtsük a tárgyalások megkezdéséhez és egy hosszú távú megoldás irányába való elmozduláshoz szükséges keretet.
Az EU mindig kiállt a mellett, hogy Iránnak joga van a nukleáris energia békés hasznosítására, és ha Irán azt szeretné, hogy a nemzetközi közösség újra megbízzon nukleáris programja békés jellegében, akkor fel kell függesztenie a nukleáris üzemanyagciklust érintő érzékeny tevékenységeket. Továbbra is érvényesek azok a javaslatok, amelyeket Solana úr tett a hat legközvetlenebbül érintett ország nevében 2006 júniusában, majd 2008 júniusában megismételt, és a jelenlegi holtpontról ezeknek a javaslatoknak a felhasználásával kell kimozdulni.
Az EU rendkívüli módon sajnálja, hogy Irán 2006 februárjában felfüggesztette a kiegészítő jegyzőkönyv ideiglenes alkalmazását. Ennek következtében - mint azt a Nemzetközi Atomenergia Ügynökség (IAEA) főigazgatója hangsúlyozta - az IAEA kevesebb ismerettel rendelkezik Irán nukleáris programjának bizonyos kérdéseiről.
Ráadásul, amint arra az IAEA főigazgatója szeptember 15-i jelentésében nemrégiben ismét emlékeztetett bennünket, Irán továbbra sem hajlandó válaszolni azokra a speciális kérdésekre, amelyeket az IAEA a nukleáris fegyverek tervezésével és gyártásához kapcsolódó tevékenységekről Iránnak feltett. Mint azt az IAEA főigazgatója elmondta - és magam sem juthatok másféle következtetésre -, a jelenlegi helyzet súlyos aggodalomra ad okot mind az EU számára, mind a nemzetközi közösség körében.
Gay Mitchell
Köszönöm a miniszter úrnak a választ. Mivel ez nyilvánvalóan súlyos probléma a nemzetközi közösség és az Európai Unió számára, szeretném feltenni a miniszter úrnak a következő kérdést. A szankciók eddig nem hoztak eredményt. Nem akarunk eljutni egy olyan fázisba, amikor már katonai beavatkozásra van szükség, ezért meg tudná-e mondani a miniszter úr a tisztelt Háznak, hogy milyen egyéb szankciókat vagy más egyebet tervez a Tanács annak érdekében, hogy proaktív legyen és megpróbálja az iráni kormányzatot észre téríteni? Vannak-e alternatív szankciók? Van-e alternatív szankciókat tartalmazó listájuk, és milyen lépéseket terveznek a jövőben? Ebben a macska-egér játékban időnként nagyon nehéz megmondani, hogy ki a macska és ki az egér.
Jean-Pierre Jouyet
Még nem értük el azt a pontot, hogy katonai akcióra lenne szükség. Ezt szeretném itt még egyszer nagyon világosan elismételni. A hat ország megerősítette, hogy kiáll a kettős megközelítés mellett, amelynek egyesítenie kell a párbeszédet és a szankciókat ahhoz, hogy a nemzetközi közösség számára megnyugtató, tárgyalásos úton elért megoldás szülessen. Ami a szankciókat illeti, ezek különböző jellegűek. Célzottnak kell lenniük, és a gazdasági és a pénzügyi ágazatot egyaránt érinteniük kell.
Tárgy: Európai migrációs megállapodás és menedékkel kapcsolatos rendelkezések
A francia elnökség által javasolt európai migrációs megállapodás és menedékkel kapcsolatos rendelkezések kidolgozása azt a célt szolgálja, hogy az EU és a tagállamok aktív politikai elkötelezettséget vállaljanak a migrációs politikák kidolgozásának közös elvei mellett, a szolidaritás és a felelősségvállalás szellemében.
Ezzel kapcsolatban a Tanács milyen, a harmadik országok bevándorlóira vonatkozó, kötelező erejű megállapodások megkötését fogja javasolni az EU határain elhelyezkedő országokkal, és különösen a csatlakozni kívánó országokkal (Törökország, Horvátország, Volt Jugoszláv Macedón Köztársaság) annak érdekében, hogy Európa olyan térség legyen, ahol teljesül a biztonság, a jog érvényesülése és a szabadság?
Jean-Pierre Jouyet
Azt szeretném mondani, hogy az illegális bevándorlás elleni küzdelemben a leghatékonyabb fegyvert az Unióval határos harmadik országokkal kötendő visszafogadási megállapodások jelentik.
A Közösség 11 harmadik országgal írt alá megállapodásokat. Ez történt a Volt Jugoszláv Macedón Köztársaság esetében is, amellyel 2008. január 1-jén lépett hatályba a megállapodás. Valamennyi megállapodás tartalmaz a területen keresztül átutazóban lévő harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó rendelkezéseket. Törökországgal hivatalos tárgyalások kezdődtek 2005-ben. Ami Horvátországot illeti, nincsen megbízatásunk a visszafogadási megállapodás megtárgyalására, és a Tanács szeretett volna gyors eredményt elérni az ország tekintetében ezeken a tárgyalásokon.
A megállapodás, amelyet az Európai Tanács október 15-én megtárgyal, és reményeink szerint ratifikál, a politikai figyelmet a visszafogadási megállapodásoknak az illegális bevándorlás elleni küzdelemmel kapcsolatos jelentőségére fogja irányítani.
Margie Sudre
(FR) Csak szeretném megköszönni a soros elnök úrnak a választ. Panayotopoulos asszony elnézést kér, mivel egy korábbi kötelezettsége miatt el kellett mennie. Megkért, hogy köszönjem meg a válaszát, soros elnök úr.
Tárgy: A francia közszolgálati televíziózás reformja
A francia elnök, Nicolas Sarkozy a francia közszolgálati televíziózás jelentős reformjának végrehajtását vállalta. A reform, amely teljesen véget vetne a kereskedelmi reklámoknak, heves ellenállásába ütközik az ágazat munkavállalói és szélesebb összefüggésben a közvélemény részéről, mivel attól tartanak, hogy a közszolgálati televízió hamarosan megszűnik létezni, mivel nem lesz képes felvenni a versenyt a kereskedelmi televíziókkal, ha nem jut többé reklámbevételhez. Innen már csak egy lépés, hogy azt gondoljuk, ahogyan sok ember hiszi is, hogy Franciaország a magánszektor érdekében a közszolgálati televízió kivégzése mellett döntött, hiszen az eljáráson a kereskedelmi csatornák sokat nyernek.
Ez egy elszigetelt eset, vagy olyan kezdeményezése, amely feltehetően minden tagállamra átterjed? Szeretném tudni, hogy mi a Tanács álláspontja ebben a kérdésben, és hogy vajon ez a fajta reform összhangban áll-e az európai jogszabályokkal?
Jean-Pierre Jouyet
Elnök úr, részemről a szerencse. Köszönöm ezt az utolsó kérdést, szívesen fogadtam. Természetesen, mint a Tanács elnökségének képviselője, válaszolok a kérdésre, és Hutchinson úr számára nem lesz meglepetés - jól ismerjük egymást -, ha azt mondom, hogy az állami televíziózás finanszírozása a tagállamok feladatkörébe tartozik, és hogy az Európai Unióról szóló szerződéshez csatolt, a tagállamok állami műsorszórásáról szóló jegyzőkönyv egyértelműen fogalmaz, és hogy ennélfogva az egyes tagállamok dolga az állami televíziós társaságok finanszírozásának módjáról dönteni. Ezt szerettem volna mondani, Hutchinson úr.
Alain Hutchinson
(FR) Miniszter úr, köszönöm a válaszát. Gondoltam, hogy ezt fogja mondani. Egyszerűen csak annyit szeretnék mondani, hogy azok közé a nem francia franciául beszélők közé tartozom - és vagyunk még ilyenek jó páran -, akik lelkes nézői és hallgatói a francia állami televízió és rádióállomásoknak, és hogy aggódunk az állami televíziós csatornák és rádióállomások jövője miatt a francia kormány által hozott és az elnöke által bejelentett döntések után; és ugyanez az elnök véletlenül történetesen az Európai Tanács jelenlegi elnöke is.
Szeretném azt is elmondani, hogy Reding asszony, az Információstársadalmi és Médiaügyi biztos, akinek nemrégiben egy interjú során feltettem ugyanezt a kérdést, bevallotta, hogy nem győzték meg a francia elnök által javasolt, januárban ismertetett reformok. Azon is kesergett, hogy az elnök az állami televízió finanszírozása érdekében az internet-szolgáltatók megadóztatása mellett döntött. Szeretném tudni, Ön mit gondol erről?
Jean-Pierre Jouyet
Először is, saját hazámban, amennyire én tudom, különböző politikai pártok - függetlenül attól, hogy kivel szimpatizálnak - kérték, hogy legyen vége a besorolási önkényuralomnak és annak a veszélynek, amit ez a minőség és a multikulturális műsortervezés szempontjából jelent. Ennyit tudok. Másodszor, Ön kiválasztotta a meglévő hirdetési források és állami finanszírozás reformját. A finanszírozásnak úgy kell folytatódnia, hogy kielégítse a közszolgálat igényeit, és ezeknek az igényeknek a teljesítéséhez elegendő pénzügyi erőforrásra van szükségünk. Ez tény, ezen nincs mit vitatkozni. Harmadszor, Franciaországnak szokás szerint nem áll szándékában semmiféle különleges modellt kötelezővé tenni, és mint mondtam, ez a terület kizárólag az egyes tagállamhoz tartozik. Ennek megfelelően mindannyian nagyon szeretnénk, ha megmaradna egy magas színvonalú közszolgálati audiovizuális szolgáltatás.
Elnök
A kérdések óráját ezennel berekesztem.
Az idő hiányában megválaszolatlanul maradt kérdések írásban kerülnek megválaszolásra (lásd a mellékletet).
(Az ülést 19.05-kor felfüggesztik, majd 21.00-kor újra megnyitják.)
