Padėtis Albanijoje (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - Komisijos pranešimas dėl padėties Albanijoje.
Štefan Füle
Komisijos narys. - Pone pirmininke, dėkoju, kad pakvietėte į šio vakaro diskusiją dėl Albanijos. Europos žemyne Albanija buvo izoliuota didžiąją XX a. dalį. Dabar Albanija yra atvira ir prieinama. Ji tapo valstybe, turinčia europinių perspektyvų.
Šiandien Albanija išgyvena politinę krizę. 2011 m. sausio 21 d. įvykiai Tiranoje baigėsi tragiškai. Dėl vis didėjančios politinės aklavietės beprasmiškai žuvo keturi asmenys. Tiranos tonas turi pasikeisti. Reikia sustabdyti padėties blogėjimą, išspręsti politinę krizę. Tai bendra Albanijos politinių vadovų atsakomybė.
Būtent to tikisi Albanijos piliečiai ir jie yra teisūs. Demokratiškai išrinkti atstovai taip ir turi elgtis: atstovauti žmonėms ir rasti demokratinius kompromisus.
Jei krizės sprendimas priklauso nuo pačios šalies, mes, pašaliečiai, privalome dėti kiek galima daugiau pastangų, kad padėtume sudaryti palankesnes sąlygas tokiam sprendimui. Išorės veiksmų tarnybos vykdomasis direktorius Miroslav Lajčák du kartus lankėsi Tiranoje ir susitiko su prezidentu, ministru pirmininku, opozicijos vadovais. Džiaugiuosi, kad jis šiandien yra čia.
Žinia, kurią jis perdavKomisijos pirmininko pavaduotojos-vyriausiosios įgaliotinės Catherine Ashton ir mano vardu, buvo labai aiški: pirma, nutraukti smurtą ir tinkamai ištirti sausio 21 d. įvykius. Šį tyrimą turėtų vykdyti teismų institucijos be jokio politinio įsikišimo.
Antra, nutraukti valstybės institucijų įžeidinėjimus bei tiesioginius ir netiesioginius puolimus.
Trečia, tęsti politinį dialogą: pripažinti, kad atsakomybdėl geresnės Albanijos ateities užtikrinimo yra bendra. Kalbant apie netolimą ateitį, tai reiškia, kad būtina drauge užtikrinti laisvus, sąžiningus ir skaidrius vietos rinkimus.
Ketvirta, pradėti įgyvendinti svarbų uždavinį, t. y. 2010 m. Komisijos nuomonėje išdėstytus 12 prioritetų. Vyriausybir opozicija privalo tai padaryti kartu.
Politinių vadovų ir plačiosios visuomenės reakcija į Miroslavo Lajčáko vizitą buvo teigiama ir teikianti vilčių. Dabar toks laikotarpis, per kurį krizę galima ir reikėtų paversti galimybe.
Du Albanijos vadovai teigiamai vertina jiems skiriamą dėmesį, tačiau jie įstrigę tarpusavio santykių aklavietėje, o Europos Sąjungos gera valia ir pagalba negali pakeisti vadovų dialogo.
Aktyviai dalyvaudami, galime padėti suartinti pozicijas. Vis dėlto to nepadarysime, jei abi pusės neparodys tikro noro labiau vertinti europinę Albanijos ateitį nei partijų politiką ar reiškiamą asmeninį nepasitikėjimą.
Negalima rinktis tik patinkamų dalykų. Albanija turi arba atitikti visus Kopenhagos kriterijus, įskaitant sąveikinį politinį dialogą ir veikiantį parlamentą, arba nieko neišeis.
Štai kas laukia Albanijos: ES perspektyva, jei bus laikomasi Tarybos išvadų ir remiamasi Kopenhagos kriterijais; veiksmingai įgyvendinus 2010 m. Komisijos nuomonėje pateiktus 12 prioritetų, būtų sudarytos sąlygos Albanijai pradėti su Europos Sąjunga narystės derybas. Šie 12 prioritetų, be kita ko, apima demokratinių institucijų veiklos ir politinio dialogo gerinimą, teisinės valstybės principų įgyvendinimą ir teismų reformą, kovą su organizuotu nusikalstamumu ir žmogaus teisių apsaugą.
Minėti 12 prioritetų ir Kopenhagos kriterijai nėra paprasčiausios užduotys politikams. Iš jų piliečiai gaus aiškios, pamatuojamos naudos. Albanijos politikams reikia skubiai į pirmą vietą iškelti Albanijos piliečių interesus.
Paverskime šiuos prioritetus europiniais pagrindais, skirtais išspręsti dabartines politines Albanijos problemas. Dėl šios priežasties savaitę prieš sausio demonstracijas nusiunčiau ministrui pirmininkui S. R. Berishai laišką, kuriame, remdamasis minėtais 12 prioritetų, išdėsčiau gaires, kurios padėtų Albanijai rasti kelią iš dabartinės aklavietės. Vėlesnius tragiškus įvykius visi jau matėme.
Dar ne per vėlu. Jei gausime nenuginčijamų signalų apie abipusį norą pasinaudoti šiais europiniais pagrindais, kad pamažu būtų išeita iš politinės aklavietės ir dabartinės krizės, reaguosime teigiamai.
Nepaprastai svarbus vaidmuo tenka ir Europos Parlamentui. Jūs, politikai, politikams galite nusiųsti aiškią žinią. Aiški bendra šio Parlamento ir visos Europos Sąjungos žinia, kad esame pasirengę padėti, visus Albanijoje paskatintų imtis geriausių veiksmų.
Norėčiau pasinaudoti galimybe paraginti Albanijos ministrą pirmininką S. R. Berishą sukurti iš tiesų visa apimančią politinę aplinką Albanijoje. Kitos politinės jėgos ir visuomeninės organizacijos iš Europos integracijos gautų naudos.
Taip pat norėčiau paraginti Socialistų partijos vadovą E. Ramą užtikrinti, kad jo partija iš tiesų būtų konstruktyvi opozicija - patirdama integruotos politinės aplinkos, kokią norime matyti Albanijoje, naudą, kartu prisiimtų ir atsakomybę.
Michael Gahler
Pone pirmininke, pone Š. Füle, ponios ir ponai, pirmiausia norėčiau jums labai padėkoti už aiškų pranešimą, kuris, tikiuosi, buvo palankiai sutiktas. Manau, kad Albanijai norint pradėti derybas dėl ES narystės būtini pokyčiai demokratijos ir teisės viršenybės srityse. Tai taikytina kalbant apie veikiančių demokratinių institucijų tinkamą panaudojimą. Parlamentas yra vieta, kurioje turėtų vykti demokratiškos diskusijos. Būtent tam piliečiai išrinko parlamento narius. Tokių diskusijų negalima pakeisti įvykiais gatvėse, ypač tokiu būdu, kokio sausio 21 d. griebėsi E. Rama.
Raginu Socialistų partiją visapusiškai dalyvauti parlamentinėje veikloje ir parengti parlamente politines alternatyvas. Atėjo laikas nutraukti abejones dėl rinkimų rezultatų. Socialistų partija turėtų prisiimti atsakomybę už savo, kaip parlamento opozicijos, vaidmenį. Ji turėtų pasinaudoti galimybe pateikti specialių pasiūlymų ateičiai, įskaitant pasiūlymą dėl parlamentinio tyrimo komiteto. Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacija (ESBO) ir jos Demokratinių institucijų ir žmogaus teisių biuras (ODIHR) pateikrekomendacijas, kaip pagerinti pagrindines rinkimų sąlygas. Labai svarbu, kad į ši reikalą įsitrauktų ir socialistai. Girdėjau, jog būdamas Strasbūre E. Rama sutiko dalyvauti gegužės 8 d. vietos rinkimuose. Teigiamai vertinu šį jo sprendimą. Tikiuosi, kad dėl jo apsisprendimo nekeliama jokių papildomų sąlygų ir nėra jokių slaptų dalykų. Akivaizdu, kad E. Rama klauso gerų patarimų, kuriuos jam duoda kolegos socialistai ir kuriuos jis gauna susitikimuose su kitomis frakcijomis.
Galiu jį patikinti, kad iš mūsų daug asmenų mūsų frakcijos vardu aktyviai veikia Albanijoje ir remia įtraukųjį požiūrį, apie kurį kalbėjo Š. Füle. Taip galime visi drauge prisidėti prie šviesios Albanijos ateities.
Adrian Severin
S&D frakcijos vardu. - Pone pirmininke, be abejonės, šiandieninę politinę padėtį Albanijoje galime vadinti aklaviete. Kartais ramesnė, kartais žiauresn- ši kriznesibaigia.
Praėjusiais metais Parlamentas patvirtino rezoliuciją, kurioje visi šios šalies politikos veikėjai raginami derybomis rasti politinį krizės sprendimą ir pasiekti minimalų nacionalinį susitarimą. Politinės jėgos, ypač vyriausybė, ignoravo šią rezoliuciją. Panašiai nekreipiama dėmesio ir į dabartines Komisijos ir Tarybos rekomendacijas.
Nepriimtina, kad korupcijos pažeistoje valstybėje naudojimasis teise burtis ir protestuoti vadinamas coup d'état.
Nepriimtina, kad vyriausybės vadovo pareiškimais mažinamas valstybės institucijų - prezidentūros, valstybės prokuratūros ir kitų - patikimumas.
Nepriimtina, kad į civilius demonstrantus šaudę asmenys vadinami herojais ir jiems žadama amnestija.
Netrukus bus surengti nauji vietos rinkimai. Dabartinėmis aplinkybėmis tai bus politinis visų politinių suinteresuotųjų šalių išbandymas. Komisijos narį Š. Füle ir vykdomąjį direktorių M. Lajčáką prašome imtis visų reikalingų priemonių, kad būtų užtikrinta tarptautinpagalba ir tarptautinis šių rinkimų stebėjimas siekiant, kad jie vyktų laisvai ir sąžiningai arba kad bent jau galėtume įvertinti rinkimų laisvumą ir sąžiningumą.
Pritariame Komisijos ir konkrečiai Komisijos nario Š. Füle požiūriui. Remiame M. Lajčáko veiksmus. Turime paprašyti visų politinių jėgų užbaigti krizę, nes kitu atveju Albanija bus izoliuota ir kils pavojus jos europiniams planams.
Marietje Schaake
ALDE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, šiandien dėl svarstomo Albanijos klausimo man buvo labai įdomi diena. Kalbėjau su šalies dviejų pagrindinių politinių partijų atstovais. Abiejų partijų atstovų paprašiau pasidalinti mintimis, kaip šalyje pasiekti pažangos ir išeiti iš politinės aklavietės telkiant dėmesį į visiems piliečiams poveikį darančias problemas: kovą su organizuotu nusikalstamumu, korupcija, jaunosios kartos užimtumo ir galimybių kūrimą.
Nvienas jų negalėjo pateikti atsakymo. Atrodo, jiems daug svarbiau kaltinti vieniems kitus. Man pasirodė, kad politiniai valdžios sluoksniai Albanijoje yra labiau susirūpinę savimi nei šalies žmonėmis. Turbūt nereikia jums priminti, kaip sudėtinga mums įtikinti savo rinkėjus pritarti mums, kai vykdome ES plėtrą. Nepaisydamas prieštaravimų, Liberalų ir demokratų aljansas už Europą norėtų, kad Vakarų Balkanai taptų Europos Sąjungos teritorijos dalimi.
Manome, kad ES yra tokias pat vertybes puoselėjanti bendrija, pamiršusi skirtingą praeitį ir pasirinkusi bendrą ateitį. Privalome raginti Albanijos valdžios institucijas padaryti tą patį ir ne dusti praeities šešėliuose, o žengti į šviesią ateitį. Ir neleiskime jiems pamiršti, kad svarbiausia jų priederm- sukurti gerovę piliečiams ir neužkirsti kelio jų ateičiai Europoje, nes akivaizdu, kad dėl politinės krizės kyla pavojus visai pažangai.
Gegužės mėn. šalyje bus surengti nauji rinkimai ir šiuo metu jiems rengiamasi. Rinkimus turėtų paremti visos politinės partijos. Pritariu pasiūlymui, kad ES turėtų aktyviai dalyvauti užtikrinant rinkimų laisvumą ir sąžiningumą. Tačiau demokratija yra ilgas procesas ir tikrai platesnsąvoka už požiūrį "vienas žmogus - vienas balsas". Demokratijai būtinos demokratinės institucijos, teisinvalstybė, o demokratijos tvirtumą apibrėžia pagarbos mažumoms lygis. Demokratijoje požiūris "viskas atitenka nugalėtojui" netinka.
Stojimas į ES yra ilga kelionė, jos metu reikia sunkiai dirbti ir bendrai įsipareigoti, Albanijos padarytos reformos labiausiai prisideda prie bendradarbiavimo ir nuolatinio įsipareigojimo vykdyti ES procesą.
Marije Cornelissen
Pone pirmininke, krizAlbanijoje nėra naujas dalykas. Krizneprasidėjo sausio mėnesį smurtu prieš demonstrantus, neprasidėjo ji ir 2009 m., kai Socialistų partija boikotavo parlamentą po rinkimų ir buvo pradėtas bado streikas.
Ši krizyra politinės kultūros krizė. Boikotai, bado streikai, demonstracijos - tai įprasti Albanijos politikos veiklos metodai. Dar reikia paminėti korupciją, manipuliavimą žiniasklaida ir politinius paskyrimus. Iš visų šių reiškinių susideda visai kitoks pasaulis, tolimas nuo politikos, kurią norėtume matyti narystės siekiančioje šalyje.
Labai nuoširdžiai tikiuosi, kad Albanijos piliečiai pagaliau turės atsakingą vyriausybę ir atsakingą parlamentą, kurių politikai savo piliečių gerovę iškels aukščiau už savo pačių prestižą ir interesus. Abi pusės privalo imtis veiksmų, kad būtų pasiekta tokia padėtis. Ypač didelatsakomybtenka vyriausybei. Šalių valdžios turi jėgos monopolį ir joms tenka papildoma atsakomybiškilti virš partijų politikos, kad būtų daroma tai, kas naudinga žmonėms.
Reikėtų tikėtis, jog ši vyriausybimsis visų priemonių, kad sausio mėn. įvykiai nepasikartotų. Taip pat turėtume tikėtis, kad ji visapusiškai bendradarbiaus pradedant nepriklausomą sausio mėn. įvykių tyrimą, sumažins korupciją savo pačios sluoksniuose ir sukurs sąlygas parlamentinei diskusijai. Atsakomybtenka ir opozicijai. Ji irgi turi imtis visų priemonių, kad būtų užkirstas kelias sausio mėn. smurto pasikartojimui, visapusiškai bendradarbiaudama teisinguose ir sąžininguose rinkimuose gegužės mėn. ir dalyvaudama parlamentinėje diskusijoje, pageidautina, kad opozicija nors kartą diskutuotų rimtais klausimais, pvz., dėl nepaprastai aukšto nedarbo lygio Albanijoje.
Vis dėlto kaip pasiekti, kad abi partijos žengtų taip toli? Labai daug tikėjausi lapkričio mėn., kai Komisijos narys Š. Füle eilę veikti perdavAlbanijai ir pasakė: kol neišspręsite šių klausimų, nebus jokios pažangos. Tik jei išspręsite šiuos klausimus, Albanijai galėsime suteikti kandidatės statusą. Deja, neįvyko jokių pokyčių. Dabar tikiuosi, kad M. Lajčákui pasiseks tai, kas kitiems nepavyko, t. y. pasodinti abi partijas prie stalo ir pasiekti lūžį. To tikiuosi, tačiau nesu visiškai įsitikinusi, kad tai bus įmanoma nepamojavus dideliu botagu.
Manau, neturėtume atmesti sankcijų taikymo galimybės. Turi būti aišku, kad jei šios derybų pastangos neduos vaisių, kils tam tikrų pasekmių. Sankcijos turi būti taikomos politiniams vadovams, tačiau ne piliečiams. Tai reiškia, kad jokiu būdu negalime kišti rankų prie Albanijai taikomo vizų panaikinimo - tokį pasiūlymą girdėjau koridoriuose. Jei taip padarysime, tikrai pakenksime piliečiams. Iš tiesų norėčiau, kad Komisijos narys patikintų, jog šiame politiniame procese visų liberalizavimas nenukentės.
Vis dėlto viena galimybių, kurią galėtume pradėti svarstyti, - atimti iš Albanijos Pasirengimo narystei pagalbos priemonės lėšų valdymą ir sugrąžinti ją į ES rankas. Taip šalyje nebūtų nutrauktos visos pagrindinės investicijos, tačiau vyriausybdaugiau ar mažiau būtų prižiūrima. Man atrodo, kad tokia sankcija smogtų būtent politikams, o ne žmonėms. Nuoširdžiai tikiuosi, kad viso to nereikės, nes Albanijos žmonių labui abi šalys norės daryti kompromisus ir kad M. Lajčákui pasiseks.
Charles Tannock
ECR frakcijos vardu. - Pone pirmininke, jei Albanija nori padaryti pažangą siekdama savo svarbiausio tikslo, t. y. narystės ES, šalies politiniai vadovai turi veikti konstruktyviau, demokratiškiau ir brandžiau. Praėjusio mėnesio smurtas dar kartą mums priminAlbanijai būdingą politikos nestabilumą.
Taip pat man įdomu, ar Taryba ir Komisija, atsižvelgdamos į kraujo praliejimą, nagrinėjo galimybę persvarstyti praėjusių metų sprendimą albanams suteikti bevizį kelionių į ES režimą, nes toks režimas dar labiau paskatintų ekonominę migraciją į Šengeno erdvę, jei nutrūks tiesioginės užsienio investicijos.
Toks žingsnis, be abejonės, pabrėžtų tai, kad Albanija ir toliau iš esmės nepateisina ES lūkesčių. Vis dar klesti organizuotas nusikalstamumas ir korupcija, o politikai pernelyg dažnai manipuliuoja teismais. Ministras pirmininkas S. B. Berisha netgi įsikišo į apsaugininko, šaudžiusio į protestuotojus, suėmimą, kuriam orderį išdavgeneralinis prokuroras, teigdamas, kad grėscoup d'état. Demokratinės šalies institucijos silpnos, o spaudos laisvnepakankama.
Dėl Edi Ramos Socialistų partijos sprendimo boikotuoti parlamentą remiantis įtariamu sukčiavimu per rinkimus Albanijoje padidėjo nestabilumas. Esant dabartiniam politinės aplinkos nestabilumui, nėra jokių galimybių, kad Albanija bent jau pradės reformas, būtinas norint atgauti ES pasitikėjimą. Dėl tokio nestabilumo NATO irgi gali persvarstyti savo plėtros politiką - Albanija prie Aljanso prisijungmažiau nei prieš dvejus metus. NATO vadovai gali kelti klausimą, ar ne per greitai Albanijai buvo suteikta narystė.
Be man susirūpinimą keliančių dalykų dėl Albanijos politinio nestabilumo ir jo daromo poveikio šalies su ES susijusiems siekiams, skeptiškai žiūriu ir į Albanijos strateginius prioritetus. Albanija yra visateisIslamo konferencijos organizacijos (IKO), vis galingesnės ir įtakingesnės lobistės, JT ginančios savo narių interesus ir bendrai balsuojančios žmogaus teisių ir užsienio politiko klausimais, narė. IKO narės yra Albanija ir Turkija ir abi šios šalys yra pasirašiusios Kairo žmogaus teisių deklaraciją, kurioje musulmonų šalių žmogaus teisų pagrindu laikomas šariatas.
Albanija, kaip ir Turkija, turi nuspręsti, ar laikysis Vakarų vertybių, ar šariato įstatymų, kuriuos Europos Žmogaus Teismas čia Strasbūre paskelbnesuderinamais su Europos vertybėmis, nors, mano nuomone, kalbant sąžiningai, Albanijos narystIKO iki šiol atrodtik formali. Iš tiesų Albanija yra pasaulietinvalstybė. Atrodo, kad prie IKO Albanija prisijungsavo vadovų sumanymu, siekdama pritraukti Artimųjų Rytų pinigų, o ne dėl kokių nors tvirtų religinių įsitikinimų, tačiau visa tai ateityje, be abejo, gali pasikeisti.
Nikolaos Chountis
Pone pirmininke, Komisijos nary, tikėjausi, kad per aštuoniolika mėnesių nuo pastarųjų rinkimų Albanijoje bus rasta išeitis iš politinės aklavietės. Europos Parlamentui pateikus rekomendacijas ir patvirtinus rezoliuciją tikėjausi, kad bus atsižvelgta į tai, ką sakome. Buvau įsitikinęs, kad Albanijos integravimosi į Europą viltys bus stipri paskata - nes to nori Albanijos žmonės - išspręsti ne tik politinę problemą, bet ir ekonomikos, socialines ir demokratijos problemas. Deja, šalis ir toliau aklavietėje. Manau, kad ne mūsų darbas čia teisti Albanijos žmones ir spręsti, kam tenka didžioji dalis atsakomybės.
Deja, reikalai pablogėjo. Dar kartą norėčiau pareikšti savo užuojautą dėl sausio 21 d. demonstracijos aukų. Esame prieš smurto didinimą; raginame nutraukti represijas, gerbti žmogaus ir demokratines teises ir nubausti kaltuosius.
Neslėpsiu, kad man susirūpinimą kelia artėjantys šalies vietos rinkimai gegužės mėn. Paprasčiausiai turime daryti viską, ką galime, ir užtikrinti, jog būtų įdiegti visi būtini saugikliai, kad rinkimai praeitų sklandžiai. Privalome įtikinti visas politines jėgas dalyvauti rinkimų procedūroje ir šie rinkimai turi būti surengti remiantis tarptautinėmis teisingų ir demokratinių rinkimų taisyklėmis.
Manau, kad mūsų, Europos Parlamento ir Europos Sąjungos, pagalba - čia sutinku su Š. Füle - turi būti papildoma, ji turi būti pagalbinir negali turėti jokių partinių ryšių ir politinių draugysčių atspalvių (atleiskite, už tokį pasakymą). Ne mes Albanijos visuomenei turime pateikti sprendimą dėl Albanijos problemos. Dėl to turi spręsti Albanijos žmonės, Albanijos politinės jėgos. Nepritariu garsiai pasakytoms mintims apie grasinimus imtis priemonių, kai priemonės, apie kurias girdėjome, yra nukreiptos prieš Albanijos žmones. Nemanau, kad tai duos kokią nors konkrečią naudą.
Manau, didžiausią įmanomą spaudimą galime padaryti per ES institucijas, palaikydami santykius su šalimi, kuri beldžiasi į Europos Sąjungos duris, ir pabrėždami, kad, deja, visos šios procedūros dėl narystės atidedamos. Turime pabrėžti, kad iš aklavietės bus išeita tik tuomet, kai politiniai vadovai laikysis atsakingos pozicijos ir bus pasirengę politiniam dialogui, o ne, kaip girdėjome, vadovausis požiūriu "laimėtojui atitenka viskas" ir panašia praktika bei elgsena.
Jei Albanijos politiniai vadovai ir toliau beatodairiškai vykdys tokią veiklą ir laikysis tokio požiūrio, manau, aklavietir krizdidės, šaliai taps neįmanoma kartu su politine problema spręsti kitas rimtas dėl ekonomikos krizės, smogusios kaimyninėms šalims Italijai ir Graikijai, kilsiančias - galbūt jau ir kilusias - problemas, nes iš šių šalių siunčiamais pinigais laipsniuotam tikru mastu gerinama Albanijos ekonominpadėtis. Taigi, būtent išėjimas iš politinės aklavietės, politinatsakomybir politinis dialogas padėtų politiniams vadovams rasti greitą problemų, su kuriomis susiduria Albanija, sprendimą.
Bastiaan Belder
Pone pirmininke, dešimtajame dešimtmetyje keletą kartų lankiausi Albanijoje kaip žurnalistas. Kiekvieną kartą man didelį įspūdį padarydavo ten sutikti talentingi jauni žmonės. Be abejo, šalis, kurioje toks jaunimas, privalo turėti ateitį. Praėjusią vasarą vėl pradėjau tikėti Albanijos europine perspektyva vasaros mokykloje pietų Vliorės apskrityje.
Šį rytą elektroniniu paštu susirašinėjau su dviem mokslininkais iš Albanijos apie šio vakaro diskusiją. Jiems abiem per trisdešimt ir jie abu nusprendlikti Albanijoje: užsienyje jie galėtų uždirbti kur kas daugiau, tačiau nusprendlikti. Jie nori tarnauti savo žmonėms ir savo Bažnyčiai. Tačiau ką jie gali padaryti dėl politinės aklavietės savo gimtojoje šalyje? Abiem atvejais jų žodžiai buvo aiškūs, jie šaukėsi pagalbos: "Europa, nepalikite mūsų politinių vadovų likimo valiai. Jei taip padarysite, jie sunaikins mūsų tautos ateitį. Europa, priverskite abi partijas, socialistus ir demokratus, derėtis, kol jie ras sprendimą."
Komisijos nary, pirmas pripažinsiu, kad tai daug lengviau pasakyti nei padaryti, bet tai buvo jų pagalbos šauksmas. Vis dėlto esu įsitikinęs, jog jūs stengsitės kiek galėdamas, kad pateisintumėte daugelio garbingų Albanijos piliečių į Europą ir į jus, kaip atsakingą Komisijos narį, dedamas viltis. Linkiu jums daug stiprybės ir didelės sėkmės šioje srityje.
Baigdamas norėčiau iškelti dar vieną tiek pat Albanijai svarbų klausimą. Informatorius Tiranoje mane įspėjo apie pavojų, kad šį pavasarį daug Albanijos mergaičių ir moterų ketina keliauti į Vakarų Europą ir įsitraukti į prostitucijos tinklą. Ar pritariate, Komisijos nary, jog tai kelia susirūpinimą, ir kokius išteklius Europos Sąjunga turi, kad galėtų imtis prevencinių veiksmų prieš prekybą moterimis ir mergaičių rengimą prostitucijai Albanijoje?
Béla Kovács
(HU) Pone pirmininke, politinis Albanijos gyvenimas yra aklavietėje nuo 2009 m. parlamento rinkimų. Parlamentas negali vykdyti savo vyriausybės prižiūrėtojo vaidmens, o parlamento institucijos, deja, neveikia efektyviai. Tai, kad socialistai kaltina vyriausybę rinkimų klastojimu ir korupcija, reikalaudami jos atsistatydinimo ir pirmalaikių rinkimų nei numatytieji 2013 m., ir tai, kad ministras pirmininkas S. R. Berisha nenori atsistatydinti ir kaltina opoziciją bandymu jėga užimti valdžią, rodo, jog derybos su Europos Sąjunga yra pasmerktos labai greitai žlugti.
Europos Sąjunga mano, kad šalims kandidatėms būtina dėti apčiuopiamas pastangas kovojant su korupcija ir organizuotu nusikalstamumu. Tai ne tik svarbu ES, bet ir duoda naudos susijusių šalių visuomenei, jau nekalbant apie tai, kad gali prisidėti prie šalių kandidačių įvaizdžio gerinimo. Dėl šios priežasties, norint išspręsti dabartinę padėtį, neabejotinai reikės atkurti demokratines institucijas.
Eduard Kukan
Pone pirmininke, politinkrizAlbanijoje jau tęsiasi per ilgai. Taip, tai nei padėtis be išeities, nei aklavietė, tai - užsitęsusi politinkrizė. Ji kenkia šalies reputacijai, jos piliečiams ir jų užmojams dėl ateities Europoje.
Neturėtume leisti, kad ši politinkrizir įtampa dar labiau didėtų. Reikia, kad dabar drauge nusiųstume žinią, jog norime turėti Albaniją, kaip šalį kandidatę, tačiau politiniai vadovai abiejose pusėse turi parodyti norą spręsti politines problemas visapusiškai laikydamiesi teisinės valstybės principų, konstitucijos ir demokratinių institucijų pagrindų.
Per ilgai be jokių apčiuopiamų rezultatų bandėme padėti rasti šios padėties sprendimą. Griežtai smerkiame smurtinius veiksmus, įvykdytus Tiranos gatvėse per sausio 21 d. demonstracijas. Įvykiai, per kuriuos žuvo keturi asmenys, turi būti tinkamai ištirti.
Šių metų gegužės mėn. Albanija laukia vietos rinkimų. Tai bus dar vienas demokratijos patikrinimas šioje šalyje. Taigi dabar politiniams vadovams reikia sutelkti dėmesį į pastangas rasti garantijų, kad dėl rinkimų dar labiau nepadidės įtampa ir neužsitęs krizė.
Baigdamas norėčiau pabrėžti Komisijos nario Š. Füle šios diskusijos pradžioje sakytos kalbos politinio turinio ir pasiūlymų svarbą. Geriausias galimas Parlamento indėlis šiomis aplinkybėmis - ryžtingai pritarti šiems pasiūlymams ir atitinkamai nusiųsti aiškią bendrą žinią Albanijos politinėms partijoms.
Hannes Swoboda
(DE) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti Š. Füle už jo aiškų šios dienos pranešimą ir už įsipareigojimą ilgą laiką nepalikti šio klausimo. Taip pat norėčiau padėkoti M. Lajčákui už jo pastaraisiais mėnesiais parodytą pasiaukojimą. Jis yra įpratęs spręsti ir išspręsti sudėtingas problemas. Abiem jiems linkiu didelės sėkmės. Diskusijoje vyrauja bendra nuomonir darniai pritariama abiejų vyrų pastangoms rasti Albanijos problemos sprendimą.
Prisipažinsiu, kad, prasidėjus diskusijai, buvau nusiteikęs skeptiškai. Niekas Albanijos vystymuisi negali padaryti didesnės žalos, nei vienos šio Parlamento pusės kitai pusei metami kaltinimai, panašūs į dviejų pagrindinių politinių frakcijų, vyriausybės ir opozicijos kaltinimus Albanijoje. Esu labai patenkintas, kad sugebėjome sutarti dėl bendro požiūrio, bent iki šiol. Tikiuosi, kad taip bus ir toliau. Abi pusės, abi politinės frakcijos - vyriausybir opozicija - privalo įsipareigoti rasti išeitį iš šios krizės.
Pritariu B. Belderiui. Neilgai trukus po E. Hoxhos režimo žlugimo nuvykau į Albaniją. Man didelį įspūdį padarten vyraujančios nuotaikos ir jaunimo entuziazmas. Vis dėlto esu labai nusivylęs matydamas, kas iš to išėjo ir ko pasiekti nepavyko. Turiu pasakyti, kad politikai Albanijoje negali patenkinti žmonių norų ir idėjų.
Be abejo, vis dar turime savų politinių panašumų ir asmeninių draugysčių. Tačiau labai svarbu abiem pusėms pasakyti, kad jie visi privalo susėsti ir pabandyti užtikrinti bent jau vietos rinkimų skaidrumą ir atvirumą. Privalome paraginti abi puses būti pasirengusias teisės aktais arba praktiniais veiksmais įgyvendinti ESBO Demokratinių institucijų ir žmogaus teisių biuro (ODIHR) rekomendacijas per šiuos rinkimus, kad ateityje vyktų tikrai sąžiningi ir skaidrūs rinkimai.
Taip pat manau, kad parlamentas turėtų nusiųsti kuo daugiau rinkimų stebėtojų, nepaisydamas to, kad tai - vietos rinkimai, nes šie rinkimai galėtų tapti naujo politinio klimato Albanijoje pradžia. Būtent to skubiai reikia Albanijai.
Sutinku su visais sakiusiais, kad jei niekas Albanijoje nepasikeis, ji taps izoliuota. Mes nenorime, kad Albanija būtų izoliuota. Norime, kad ji pradėtų kelionę į Europą vedančiu keliu.
Stanimir Ilchev
(BG) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau pasakyti, kad Albanijos visuomenir Albanijos žmonės yra specialus atvejis, bet prašau suprasti mane teisingai. Jų istorija skirtinga, jų kultūros tradicijos skirtingos ir jų nacionalinis charakteris išlaikkai kuriuos šių skirtumų, kurie lėmjo susiformavimą ir dabar lemia tai, kaip žmonės priima politinius procesus ir juos supranta.
Todėl jei norime išspręsti problemą, dėl kurios diskutuojame, turime parodyti kūrybingumą, lankstumą ir vaizduotę. Pvz., manau, kad turėtume bendrauti ne tik su dviejų pagrindinių smarkiai nesutariančių politinių partijų vadovais, bet ir su neoficialiais Albanijos visuomenės lyderiais.
Čia buvo pasakyta teisingų dalykų apie šariatą ir Islamo konferenciją, tačiau turime nepamiršti, kad albanai savo šalyje tolerantiški visoms trims pagrindinėms religijoms, įskaitant Rytų ortodoksų ir Katalikų bažnyčias. Visos trys šios bendruomenės turi įtakingus lyderius, kaip ir NVO, taip pat jaunimas. Turėtume kreiptis į šiuos lyderius, bandydami sutaikyti dvi politines partijas.
Ulrike Lunacek
(DE) Pone pirmininke, pone Š. Füle, pone M. Lajčákai, ponios ir ponai, norėčiau ir aš padėkoti Š. Füle'i ir M. Lajčákui už jų sunkų darbą bei pastangas rasti šios problemos sprendimą. Taip pat esu patenkinta, kad šios dienos diskusijoje nenusiritome iki kivirčų tarp politinių frakcijų, konfliktuojančių viena su kita Albanijoje. Būtų labai apgailėtina, jei taip nutiktų Parlamentui, tikiuosi, kad tokio lygio nepasieksime.
InstitucinkrizAlbanijoje iš tiesų yra ir politinės kultūros krizė. Čia kalbama apie žodinius užgauliojimus, kurie virto smurtu gatvėse, dėl kurio žuvo keturi asmenys. Sutinku su sakiusiais, kad būtina tai ištirti. Svarbu nustatyti tikruosius kaltininkus. Tačiau šis žodinis užgauliojimas, gatvėse virstantis tikru smurtu, gali tapti problema, dėl kurios kils pavojus Albanijos narystei Europos Sąjungoje.
Kaip jau paaiškino Š. Füle, kalbame apie tai, kad politiniams oponentams Albanijoje aiškiai parodytume, jog jų darbas - veikti Albanijos žmonių naudai. Į Europą vedantis kelias reiškia šios politinės krizės sprendimo radimą susėdus prie vieno stalo ir baigus nuolatinių kaltinimų žaidimą, kai viena frakcija nuolatos kaltina kitą nepripažindama, kad ji pati irgi gali prisidėti prie pokyčių. Štai ko reikia. Europos valstybėje nėra vietos nuolatiniams kaltinimams, kas pradėjo ir kas kaltas dėl tokios padėties. Tikiuosi, jog opozicijos partijos pasimokys iš to ir supras, kad tokia padėtis negali tęstis.
Jei E. Rama ir jo partija iš tiesų dalyvaus vietos rinkimuose, kaip kai kuriems iš mūsų jis šiandien sakė, ir paskirs savo narių į rinkimų komisiją, tai vertinsiu labai teigiamai. Tikiuosi, jog tai bus pirmas žingsnis užtikrinant, kad šie vietos rinkimai vyktų atvirai ir skaidriai ir kad jų rezultatai būtų pripažinti.
Parlamentas visapusiškai pritarliberalizavimo procesui, apie kurį jau buvo kalbėta. Mano prašymas Š. Füle'i yra toks: tikiuosi, kad Komisija nesvarsto galimybės nutraukti vizų režimo liberalizavimą Albanijos piliečiams, kaip sankcijos prieš dvi oponuojančias partijas. Tikiuosi, kad taip nebus. Kitas mano klausimas susijęs su galimybėmis taikyti didesnį spaudimą, jei abi partijos nepasieks susitarimo. Viena galimybių, kurią jau minėjo M. Cornelissen, yra atimti Pasirengimo narystei paramos priemonės (PNPP) valdymą iš vyriausybės ir jį grąžinti Komisijai. Kita galimyb- įšaldyti PNPP lėšas. Tačiau dėl to nukentėtų gyventojai, o tai nėra mūsų ketinimas. Kokie jūsų planai tuo atveju, jei nebus pasiekta jokio sprendimo?
Paskutinis dalykas: D. Marty pranešime Europos Tarybai buvo pateiktas kaltinimas, kad Albanijos slaptosios tarnybos dalyvavo žmogaus organų kontrabandoje arba ją rėmė. Ar žinote, ar Albanijos slaptosios tarnybos ir Albanijos teisingumo sistema yra pasirengusios bendradarbiauti?
Jaroslav Paška
(SK) Pone pirmininke, Albanijoje politinįtampa tvyro nuo 2009 m. visuotinių rinkimų, kai nedideliu balsų skirtumu pralaimėjusios politinės jėgos pateikkaltinimus manipuliavimu rinkimuose.
Edi Ramos vadovaujami Albanijos socialistai kaltina ministrą pirmininką Sali Berishą ne tik sukčiavimu rinkimuose, bet ir išsikerojusia korupcija ir žmonių gyvenimo sąlygų pabloginimu. Sausio 21 d. Albanijos sostinėje Tiranoje opozicijos surengtame protesto susibūrime daugiau nei 20 000 demonstrantų reikalavo Sali Berishos vyriausybės atsistatydinimo. Įsikišus policijai ir panaudojus vandens patranką, ašarines dujas bei gumines kulkas, žuvo keturi žmonės, daugiau nei 150 buvo sužeista. Policijos veiksmų žiaurumas ir tai, kad Sali Berisha visiems malšinant demonstraciją dalyvavusiems saugumo pajėgų nariams suteikpapildomą mėnesinio darbo užmokesčio dydžio atlygį, aiškiai rodo, jog Albanijos premjeras perka saugumo pajėgų palankumą, stengdamasis gauti jų paramą ir nukreipti juos prieš Albanijos žmones.
Padoriose civilizuotose šalyse sprendimus dėl vyriausybės paprastai priima piliečiai, rinkėjai, o ne papirktos saugumo pajėgos ar policija. Jei S. Berisha pamiršo šį pagrindinį demokratinės vyriausybės principą, jis, mano nuomone, negali vadovauti demokratinei valstybei. Ponios ir ponai, nemanau, kad kas nors iš mūsų norėtų matyti, kaip Europoje skatinamos vyriausybės, kurios savo galią didina sukčiaudamos rinkimuose ir remdamosi korumpuotais policininkais, kurioms atstovauja maži diktatoriai, nežinantys, kaip tinkamai šalyje perduoti valdžią kitiems. Todėl turime energingai ginti demokratiją Albanijoje.
Doris Pack
(DE) Pone pirmininke, pone Š. Füle, pone M. Lajčákai, ponios ir ponai, klausimas, dėl kurio diskutuojame, neprasidėjo sausio 21 d. Todėl turime savęs paklausti ir taip pat klausiu jūsų: kodėl Komisija ir kitos tarptautinės institucijos nereagavo, kai pasirodpirmosios liepsnos 2009 m. viduryje. 2009 m. rinkimai buvo geriausi iki šiol kada nors Albanijoje įvykę rinkimai - jie buvo grindžiami rinkimų teisės aktais, kurie, visų nuostabai, buvo patvirtinti po socialistų ir demokratų susitarimo. Pasiekti susitarimą yra visiškai naujas dalykas Albanijoje. Manau, kad tai labai svarbu. Visos socialistų rinkimų tarybos, ESBO Demokratinių institucijų ir žmogaus teisių biuras (ODIHR), rinkimų stebėtojai ir mes patys manėme, kad rinkimai vyko teisingai.
Vėliau suformuota vyriausybirgi buvo naujas dalykas Albanijai. Dvi viena kitos nekenčiančios partijos sėdo prie vieno stalo ir kartu dirbo. Demokratų partija ir mažesnioji - Socialdemokratų partija. Dvi oponuojančios frakcijos susijungė, kad padėtų Albanijai padaryti pažangą. Albanija įstojo į NATO ir turi bevizį režimą, tačiau, deja, jai dar nesuteiktas kandidatės statusas.
Tačiau būtent tuo metu, kai buvo suformuota vyriausybė, opozicija nusprendė, kad rinkimai buvo vykdomi neteisingai, ir pareikalavo atidaryti balsadėžes. Kokia vyriausybatidarinėja balsadėžes? Tikrai ne tokia, kuri vadovauja mano ar jūsų šalyse. Reikia kreiptis arba į Konstitucinį Teismą, arba į Rinkimų komisiją. Mūsų matytų protestų rūšys, pvz., bado streikai, ir atsisakymas bendradarbiauti parlamente priimant svarbius teisės aktus yra paprasčiausiai nepriimtini. Labai svarbu, kad aiškiai tai pasakytume ir pripažintume faktus. Ne visuomet įmanoma viską daryti tokiu pat lygiu.
Norėčiau sužinoti, kokios problemos svarbiausios ir sudėtingiausios. Dabar ir nuo pat pradžių reiškiami kaltinimai buvo susiję su balsadėžių atidarymu. Tai neįmanoma, nes taip negalima daryti pagal Konstituciją. Kaip galima derėtis dėl to, kas neįmanoma? Dabar padėtis pablogėjo, buvo nužudyti keturi žmonės.
Gerai, kad šiandien pabandėte pristatyti gaires. Tačiau šia prasme galbūt šiek tiek buvo perlenkta lazda. Labai norėčiau kad jūs, pone M. Lajčákai, ir jūs, pone Š. Füle, vadovautumėtės šiomis gairėmis, šalies žmonėms rodydami į geresnę ateitį vedantį kelią.
Victor Boştinaru
Pone pirmininke, teigiamai vertinu Komisijos nario pranešimą. Norėčiau pabrėžti M. Lajčáko indėlį bandant rasti sprendimus dramatiškai padėčiai įveikti.
Neseniai Tunise ir Egipte vykusioms demonstracijoms irgi prieštaravo vietos diktatoriai, kuriems vėliau teko vykti iš savo šalies, tačiau, priešingai nei žiniasklaidos stebėtais atvejais Tiranoje, nebuvo didelio smurto ir mirties bausmių vykdymo. Dėl ministro pirmininko įtarimų, kad demonstracijos buvo paprasčiausias coup d'état, kuriam vadovavo opozicija, Albanijos prezidentas, generalinis prokuroras ir slaptųjų tarnybų vadovas - visi paskirti vadovaujant S. Berishai: nejaugi visi šie asmenys dabar - socialistai, o gal kas nors negerai S. Berishai?
Čia norėčiau pacituoti JAV valstybės departamento sekretoriaus pavaduotoją Thomą Countrymaną, kuris viešai atmethipotezę, kad tai, kas įvyko sausio 24 d., buvo coup d'état. Turime būti pasiryžę veikti veiksmingai jau dabar - kaip Jungtinės Valstijos ir NATO - ir bandyti spausti dvi Albanijos puses, teikti joms pagalbą ir padėti pasiekti derybinį sprendimą. Tačiau kartu noriu paraginti kolegas, kurie besąlygiškai remia S. Berishą, kad nežiūrėtų į padėtį vienpusiškai. Svarbu spausti abi puses, kad abu blokai galiausiai rastų sprendimą.
Kol kas tik viena pusrodo tam tikrą pasirengimą įgyvendinti Europos Parlamento rezoliuciją ir 12 jūsų anksčiau minėtų pasiūlymų. Raginu Komisiją būti tvirtai ir nesitraukti sprendžiant Europos Parlamento rezoliucijos ir 12 jūsų anksčiau minėtų pasiūlymų grindžiamo susitarimo klausimą, turint omenyje, kad be užbaigto abiejų pusių susitarimo Albanijos europinės integracijos procesas gali būti visiškai įšaldytas.
Antonio Cancian
(IT) Pone pirmininke, norėčiau padėkoti Komisijos nariui už šį vakarą Albanijai nustatytas gaires, joms visa širdimi pritariu. Esu visiškai įsitikinęs, kad ši šalis turi ateitį Europoje, todėl jai turėtų būti suteiktas kandidatės statusas.
Sausio 21 d. pralietas kraujas nubloškTiraną keleriais metais atgal. Jaučiausi, lyg žiūrėtume tuos pačius dešimtojo dešimtmečio protestų ir smurto vaizdus. Todėl man labai didelį susirūpinimą kelia pastarieji įvykiai ir netolima šalies ateitis.
Per vizitus į Albaniją - 2010 m. lapkričio mėn. būdamas Pietryčių Europos delegacijos narys ir 2010 m. gegužės 3-4 d. Stabilizacijos ir asociacijos parlamentinio komiteto narys - kartu su kolegomis Albanijos problemas mačiau savo akimis. Galutine rezoliucija nesugebėjome priartinti derybų prie pabaigos, kad būtų pasiektas susitarimas. Ar gali būti, kad nesugebėjome nustatyti tikrųjų problemų? Atmetus politinę alchemiją, ar bent buvo paminėtas nedarbas - tikra socialinrykštė? Turime atkurti atsakomybės jausmą, kurio mums verkiant reikia.
Dėl šio klausimo, t. y. siekiant nors trupučio suderinamumo dėl pagrindinių taisyklių tarp daugumos ir opozicijos, būtina visais įmanomais būdais užtikrinti, kad kitas rinkimų etapas atitiktų aukščiausius įmanomus skaidrumo ir demokratijos standartus. Meras Edi Rama dalyvaus rinkimuose Tiranos apskrityje, taigi netrukus turėsime galimybę patikrinti ir įvertinti politinę padėtį bei demokratijos standartus; be abejo, mes ten būsime.
Nesvarbu, kokią pažangą per šį laikotarpį padarytų Albanija, Europa turi niekuomet nenutraukti dialogo ir bendradarbiavimo paieškų. Norčiau padėkoti Komisijos nariui už jo nuveiktą ir būsimą darbą, nes mūsų dalyvavimas Albanijos reikaluose yra svarbus.
Maria Eleni Koppa
(EL) Pone pirmininke, įvykiai Albanijoje man sukėllabai didelį susirūpinimą. Būtina aiškiai pasmerkti tragiškus įvykius, kai per demonstracijas prieš korupciją susidūrimuose su saugumo pajėgomis žuvo žmonės.
Besitęsianti politinkrizkelia labai rimtą pavojų šalies stabilumui. Visiems tenka tam tikra atsakomybės dalis. Vis dėlto išrinkta vyriausybturėtų paklausyti, ką jai sako žmonės, - kad valstybei reikia tvirto valdymo. Teisinės valstybės sukūrimas su šaknimis išraunant korupciją turėtų būti vienas Albanijos vyriausybės prioritetų. Žmonės turi teisę nenusižengdami įstatymams parodyti, kad, jų manymu, vyriausybnepaiso jų interesų.
Europos Sąjunga privalo imtis visų galimų priemonių, kad padėtų užtikrinti rimtį ir atsargumą. Visi turime dalyvauti šiame procese.
Raginu savo kolegas Parlamento narius iš Europos liaudies partijos (krikščionis demokratus) nepamiršti apie didelę vyriausybės atsakomybę ir dėl politinės krizės nekaltinti vien tik opozicijos. Manau, kad šiuo metu, remiantis Konstitucijoje ir kituose įstatymuose nustatytomis procedūromis reikėtų atnaujinti politinį dialogą ir rasti sprendimą.
Simon Busuttil
(MT) Pone pirmininke, matydamas Albanijos įvykius, labai liūdžiu, nes prisimenu savo šalies istoriją devintojo dešimtmečio pradžioje, prieš trisdešimt metų, kai Malta buvo susidūrusi su panašia padėtimi: stiprus susiskaldymas, įtampa, politinis priešiškumas, grasinimai ir netgi smurtas. Tai buvo slogi atmosfera, dėl kurios negalėjau didžiuotis savo šalimi. Todėl manau, kad Albanijos piliečiai irgi nuliūdę dėl dabartinės savo šalies padėties ir visai nesididžiuoja dabartiniais įvykiais.
Šiandien labai didžiuojuosi savo šalimi, nes sukūrėme stabilią, demokratinę sistemą ir, svarbiausia, esame Europos šeimos dalis. Politinaplinka pasikeitiš esmės. Linkiu Albanijai pasiekti savo tikslą, t. y. turėti stabilią valstybę, kuri būtų Europos šeimos dalis. Vis dėlto akivaizdu, kad jei dvi pagrindinės partijos užsispyrusios laikysis savo pozicijos, tai šis tikslas niekuomet nebus pasiektas. Gaila, tačiau tokia tikrovė.
Europos Sąjunga imasi visų galimų veiksmų; albanams dabar panaikintas vizų reikalavimas. Albanija irgi turi imtis veiksmų; kad taip būtų, reikia, jog visos susijusios šalys, įskaitant vyriausybę ir opoziciją, laikytųsi kitokios, t. y. dialogu, brandumu ir atsakomybe Albanijos žmonėms grindžiamos politikos; kad politikai ne priešintų, o vienytų.
Ne mes albanams ir Albanijai turime sakyti, ką daryti. Čia esame tam, kad jiems pasakytume, jog sprendimas dėl to, ar Albanija ras savo vietą Europos šeimoje, yra jų rankose.
Anna Ibrisagic
(SV) Pone pirmininke, nors Albanijoje jau ilgai tęsiasi krizė, tik dabar ji pradėjo plisti ir šį kartą ES nedelsdama tinkamai ėmėsi veiksmų. Komisijos nario Š. Füle ir kitų ryžtingais veiksmais ES parodė, kad Albanija su savo problemomis neturi tvarkytis viena. Tai didelproblema, mažinanti rimtai ketinančios priartėti prie ES šalies patikimumą.
Tai nėra klausimas, kas teisūs ir kas klysta, tai klausimas dėl poreikio į politines institucijas vėl grąžinti politinį dialogą. Nvienos pusės neturėtume laikyti nei teisinga, nei klystančia ir privalome labai aiškiai pasakyti, kad būtent gegužės mėn. rinkimai parodys, į kurią pusę Albanija eina - Europos ar nuolatinės izoliacijos link.
Zigmantas Balčytis
(LT) Prisijungiu prie kalbėjusių kolegų susirūpinimo, kad padėtis Albanijoje kelia nerimą ir gali neigiamai paveikti ne tik pačios Albanijos, bet ir viso Balkanų regiono valstybių ateities perspektyvas. Europos Sąjunga praėjusių metų pabaigoje išreiškpasitikėjimą, kad Albanija, Bosnija ir Hercegovina daro ir gali daryti pažangą pradėdamos svarbias reformas ir suteikia vizų liberalizavimą jų piliečiams. Tačiau praėjus vos keliems mėnesiams prasidėję politiniai neramumai, pareikalavę žmonių gyvybių, verčia manyti, kad Albanija šio pasitikėjimo testo neišlaikė.
Šis smurto proveržis Albanijoje verčia permąstyti tolesnę regiono integracijos perspektyvą, nes Europos Sąjungos politika koncentruojamasi į regioninį stabilumą, ir toks požiūris yra teisingas. Todėl visos Balkanų regiono šalys turi veikti solidariai ir turi būti bendrai suinteresuotos išlaikyti bei skatinti kuo didesnę regiono integraciją ir politinį stabilumą.
Elena Băsescu
(RO) Pone pirmininke, sausio mėn. pabaigoje Albanijoje susiklosčiusi įtempta padėtis rodo, kaip svarbu išlaikyti tam tikras ribas politinėse diskusijose. Pernelyg didelis vyriausybės ir opozicijos ginčų aštrinimas baigėsi žmonių mirtimi. Turiu pabrėžti, kad demokratinėje valstybėje tokie konfliktai neturėtų būti perkeliami už parlamento sienų. Gatvėje jiems ne vieta. Organizuotų opozicijos grupuočių vykdomas puolimas prieš vyriausybės kūrimą bandant jėga užimti valdžią yra rimtas dalykas, o kai kurių valdžios institucijų pasitelktos gudrybės paslėpti kaltininkus yra nepriimtinos. Būtent todėl raginu Albanijos opozicijos lyderius grįžti prie diskusijų parlamente. 2009 m. surengti rinkimai buvo sąžiningi ir politinių partijų pareiga gerbti žmonių valią. Valstybės institucijų kompromitavimas nėra tinkamas būdas reikšti kieno nors įsitikinimus ar nepasitenkinimą.
Georgios Papanikolaou
(EL) Pone pirmininke, norėčiau pateikti tokį pastebėjimą: labiausiai stebina, kad nors ekonomikos augimo rodikliai Albanijoje nuolat gerėja - 2010 m., esant pasauliniam ekonominiam nestabilumui, augimas viršijo 2 proc. ir tikimasi, kad 2011 m. augimas sieks 3 proc., - užuot mažėjusi, auga ir socialinįtampa.
Akivaizdu, Komisijos nary, kad augimas Albanijos žmonėms nesuteikgerovės jausmo. Priešingai, akivaizdu, kad didėja nusivylimas ir baiminamasi naujos emigracijos bangos į kaimynines šalis. Graikijoje tai labai stipriai jautėme dešimtajame dešimtmetyje.
Todėl, susidarius tokioms sudėtingoms aplinkybėms, Europos pareiga ne tik duoti Albanijai politinį patarimą, bet ir perduoti savo patirtį, veiklos pavyzdžius, kad augimas būtų naudingas visiems visuomenės sluoksniams.
György Schöpflin
Padėtį, kurioje atsidūrAlbanija, geriausiai galima apibūdinti pavadinant ją šaltuoju pilietiniu karu. Politinės partijos imasi kariaujančių pusių vaidmens ir tempia šalį žemyn. Tai būtų galima paaiškinti tuo, jog ir kairieji, ir dešinieji įsitikinę, kad politinės partijos turėtų turėti išimtinę valdžią, kokią anksčiau turėjo komunistų partija.
Kadangi prasidėjo toks susipriešinimas, labai sudėtinga pasiekti demokratines normas atitinkančią padėtį, nes esant tokioms aplinkybėms išimtinvaldžia yra visiškai protingas dalykas, ir tai skamba tragiškai. Ar yra išeitis? Taip: katarsis. Tačiau tokią būseną gali sukelti tik didelkrizar didžiulis istorinis kompromisas.
Štefan Füle
Komisijos narys. - Pone pirmininke, norėčiau padėkoti jums už šią puikią diskusiją ir, prieš pasidalindamas su jumis savo baigiamosiomis išvadomis, norėčiau atsakyti į du per diskusiją pateiktus klausimus.
Į pirmą klausimą, kurį uždavB. Belder, atsakysiu raštu, iš esmės atsižvelgdamas į mūsų šiandieninę diskusiją. Buvo pateiktas ir kitas klausimas: ar mes svarstome sankcijų galimybę. Ne, nesvarstome. Kodėl? Nes plėtros klausimo reikaluose labai gerai veikia sąlygų nustatymas ir būtent taip yra šiuo atveju. Jei atitinkate sąlygas, jums leidžiama toliau eiti narystės keliu ir galiausiai prisijungti prie Europos Sąjungos. Jei nesilaikote sąlygų ir reikalavimų, procesas sulėtėja ir galiausiai nutrūksta. Deja, tokia yra galutinkaina, kurią moka ne tik politikai, bet ir atitinkamos šalies piliečiai.
Vyriausioji įgaliotinir aš toliau stengsimės pagerinti Albanijos daugumos ir opozicijos dialogą. Turime aiškią nuomonę, kaip tai padaryti. Mums reikės ir jūsų paramos, kad užtikrintume, jog pagrindinės Albanijos opozicijos partijos vadovai ir ministras pirmininkas suprastų mūsų perduodamą žinią.
Tai galėtų išvesti šalį iš politinės krizės ir sudaryti sąlygas žengti šalies integracijos į Europą link. Europos Sąjunga dėl visų Vakarų Balkanų šalių narystės Europos Sąjungoje nusiteikusi teigiamai. Laikomės šio įsipareigojimo ir imsimės reikiamų priemonių, jei šalys atitiks kriterijus. Albanijai reikia skubiai įgyvendinti 12 pagrindinių nuomonėje nustatytų prioritetų.
Šie prioritetai apima pagrindinių demokratijos principų, pvz., tinkamo parlamento veikimo, valdžių atskyrimo, rinkimų vykdymo ir teisinės valstybės principų, laikymąsi. Visi šie dalykai bus įmanomi tik tuomet, kai dabartinpolitinpadėtis iš esmės pagerės, bus atkurtas visapusiškas ir konstruktyvus dialogas parlamente, gerbiamos visos valstybės institucijos ir suvokta, kad Albanijos piliečiai turi lūkesčių, į kuriuos būtina atkreipti dėmesį. Albanijos vadovai dabar turi veikti savo žmonių labui.
Europos Sąjunga pasirengusi padėti.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Niki Tzavela
Albanijoje vykstanti krizė, dėl kurios kyla grėsmstabilumui Balkanų regione, kelia didelį susirūpinimą ir pavojų. Vyriausybei ir opozicijai nerandant kelio iš politinės aklavietės, kyla klausimas dėl Albanijos perspektyvų Europoje ir pirmininkas Sali Berisha neketina nusileisti. Nors tarp nesenų įvykių Šiaurės Afrikoje ir Albanijoje galima nubrėžti nedaug paralelių, bendri požymiai yra tokie: skurdas, nedarbas, korumpuotas klientūra grindžiamas režimas ir demokratijos trūkumas. Nors Albanijoje kuriam laikui išvengta krizės, turime artimai bendradarbiauti su Albanija, kad pagerintume politinę padėtį. Komisija turėtų paaiškinti, kaip ji ketina apsaugoti graikų ir kitų mažumų teises Albanijoje pasitelkdama sklandų ir demokratišką sistemos veikimą, ir sustiprinti agentūros "Frontex" veiklą Graikijos ir Albanijos pasienyje, atsižvelgiant į imigrantų antplūdžio į Graikiją dėl politinių neramumų pavojų. Be to, Komisija turėtų rimtai vertinti tai, kad Albanijos piliečiams nebereikia vizų keliaujant į Turkiją ir todėl jiems iš ten lengviau pažeisti pietų sieną su Europa - pirmiausia pradedant nuo Graikijos ir vėliau keliantis į likusią Europos dalį.
