Finansinis nestabilumas ir jo įtaka ekonomikai (diskusijos) 
Pirmininkas
kitas punktas - Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl finansinio nestabilumo ir jo įtakos ekonomikai.
Manuel Lobo Antunes
Pone Pirmininke, Komisares, ponios ir ponai, jūs suprantate, kad dar per anksti vertinti neseniai vykusią sumaištį finansinėse rinkose. Turime sulaukti konkretesnių ekonominių duomenų; be to, kaip žinote, nuo liepos pabaigos Taryba neposėdžiavo, bet aš sutinku su Eurogroup pirmininko Jean-Claude Juncker nuomone, kad šiuo metu nėra pastebimo poveikio augimui euro zonoje.
Europos ekonomikoje vis dar stebimas stabilus augimas, kuris turi tvirtus pagrindus. Faktiškai šiais metais turime labai gerus rezultatus: mažas biudžeto deficitas, euro stabilumas, ekonominis augimas ir užimtumas.
Mano anksčiau minėta finansinę sumaištį reiktų vertinti atsižvelgiant į šį kontekstą. Tai yra viskas, ką šiuo metu galiu apie tai. Neabejoju, kad neformaliame Ecofin ministrų susitikime, kuris turi įvykti rugsėjo 14-15 d. Porto mieste (Portugalija) bus, kaip paprastai šios Tarybos susitikimuose, nuodugniai analizuojama ekonominir finansinEuropos Sąjungos padėtis, remiantis daug išsamesniais ir naujesniais duomenimis.
Taip pat norėčiau užtikrinti jus, kad pirmininkaujančioji Portugalija tęs darbą konsoliduojant bendrąją finansinių paslaugų rinką. Toliau tęsiamas intensyvus darbas suvienodinant priežiūros tvarkas ir nuolatinis pagrįsto stabilumo sistemos tobulinimas aiškiai rodo, kad mes tinkamai įvertinome finansinį stabilumą užtikrinančios sistemos svarbą.
Apibendrintai sakant, pirmininkaujančioji valstybnaryra pasiryžusi toliau įgyvendinti Lisabonos darbotvarkę. Šios darbotvarkės įgyvendinimas yra geriausias įnašas, kokį mes galime padaryti stiprindami Europos ekonomikos augimo potencialą ir išsaugodami tvirtą pagrindą - pirmininkaujančioji Portugalija pasirengusi aktyviai veikti šia kryptimi.
Joaquín Almunia
Komisijos narys. - (ES) Pone Pirmininke, ponios ir ponai, pastarosiomis savaitėmis finansinės rinkos vyko rinti neramumai, kuriuos pradžioje sukėlnuosmukis JAV rizikingų būsto paskolų rinkoje.
Šis nuosmukis išsiplėtį visas finansines rinkas per šios rinkos vertybinius popierius ir finansinius produktus, kuriuos pastaraisiais metais dideliais kiekiais įsigydavo finansų įstaigos beveik visame pasaulyje.
Pažiūrėjus, kokios per pastarąsias savaites buvo akcijų rinkos korekcijos, matyti, kad jos nebuvo didesnės negu per pastaruosius dvejus metus; tačiau tai, kas neseniai atsitiko, yra neįprasta tuo, jog tai sukėllikvidumo krizę tarpbankinių paskolų rinkose, o tai privertcentrinius bankus įsikišti pateikiant rinkai dideles pinigų sumas. Likvidumo problemos yra akivaizdžiai susijusios su pasitikėjimo kritimu dėl to, kad nebuvo pakankamai informacijos apie su Šiaurės Amerikos rizikingų paskolų rinka susijusių rinkos operatorių pažeidžiamumą globaliu mastu.
Šios krizės poveikis gali būti didesnis negu matėme iki šiol, dėl to į tai reikia sutelkti visą dėmesį; kaip tik dėl to ir surengtos šios dienos diskusijos. Bet dar per anksti skaičiuoti šios krizės poveikį ekonomikai.
Galutinis poveikis daugiausiai priklausys nuo trijų veiksnių. Pirma, mes turime pamatyti, kokią tiesioginę įtaką nuosmukis Šiaurės Amerikos busto paskolų rinkoje padarvisai JAV ekonomikai, nors neabejojama, bus neigiami rezultatai ir JAV augimas bus mažesnis nei iki šiol prognozuota. Atsižvelgiant į JAV ekonomikos įtaką globaliai ekonomikai, sulėtėjęs augimas Jungtinėse Amerikos Valstijose turės tam tikrą poveikį likusiam pasauliui, ypač Europos ekonomikoms. Mūsų atveju šis poveikis turėtų būti ribotas, nes ES šalys daugiausia prekiauja ES viduje. Be to, globali ekonomika ir toliau auga labai sparčiau dėl, be kitko, dinamiškų kylančių šalių ekonomikų. Kylančių šalių ekonomika tikrai nuo šios krizės labai nenukentės.
Kalbant apie galimą finansinės krizės poveikį, antras reikšmingas veiksnys yra finansavimo sąlygų pasikeitimas verslo įmonėms ir namų ūkiams. Mes jau matome rizikos įmokų perskaičiavimą, kad jos mažiau skirtųsi nuo realaus šios rizikos vertinimo. Taip koreguojama padėtis, kurioje esant grynųjų pinigų gausai pasireišktam tikras rizikos vertinimo liberalumas. Tai turi ir pozityvių aspektų, bet jeigu finansavimo sąlygų griežtinimas peržengs tam tikras ribas, sumažėjusi galimybpasinaudoti kapitalus neabejotinai paveiks ekonomikos aktyvumą.
Trečias veiksnys, kuris tikriausiai yra pats svarbiausias ir sunkiausiai prognozuojamas, tai įtaka pasitikėjimui. Pasitikėjimas yra pagrindinis variklis priimant investicijų ir pirkimo sprendimus, bet, skirtingai nuo kitų veiksnių, šis subjektyvų veiksnį formuoja ekonomikos operatorių gautų pranešimų, pastebėjimų ir informacijos visuma. Tarp jų yra ir valstybinių ir viešųjų institucijų - nacionalinių vyriausybių, parlamentų atstovų ar tarptautinių organizacijų -pranešimai.
Taigi manau, kad šios diskusijos yra gera proga ne tik įvertinti pastarųjų savaičių įvykių finansinėse rinkose tiesiogines pasekmes, bet ir prisiminti ir pažymėti faktą, kad Europos ekonomika, kaip Tarybos atstovas ką tik sakė, stovi ant tvirto pagrindo, kurio neturėtų reikšmingiau paveikti neseniai pasireiškęs rinkų sutrikimas ir kad mūsų ekonomika turi geras galimybes įveikti atsiradusį netikrumą.
Kaip jau minėjau, globali ekonomika vis dar yra nepaprastai dinamiška ir dėl to mūsų ekonomikos užsienio sektoriuje vis dar yra teigiamas prekybos balansas, kaip rodo neseniai paskelbti Eurostato duomenys. Investicijos, visų pirma į gamybos priemones, išlieka didelės ir palaiko dabartinį ekonomikos aktyvumą ir prognozuoja būsimą produktyvumo padidėjimą. Asmeninį vartojimą palaiko stabilus darbo vietų skaičius didėjimas; naujausi statistiniai duomenys rodo, kad nedarbo lygis euro zonoje ir ES yra artimas patiems rekordiškai žemiausiems lygiams: euro zonoje nedarbo lygis nesiekia 7%. Infliacija išlieka stabili.
Dėl minėtų aplinkybių, bendrovės pasiekia teigiamų rezultatų, o tai suteikia joms galimybę pakelti bet kokį kreditų griežtinimą iš esmės nekeisdamos savo investicijų ir augimo planų. Trumpai tariant, ponios ir ponai, nėra jokios abejonės, kad, viena iš nuosmukio rizikų, apie kurią mes jau prieš kurį laiką įspėjome paskelbtose ekonomikos raidos prognozėse -JAV hipotekos rinkos nuosmukio ir jo įtakos JAV ekonomikai rizika - realizavosi, o augimas šiais ir sekančiais metais Europos Sąjungoje ir euro zonoje neviršys mūsų prognozės, pateiktos šių metų gegužės mėnesį.
Vis dėlto mes turime gerą pagrindą neabejoti Europos ekonomikos pagrindų tvirtumu ir jos pajėgumu įveikti dabartinį sutrikimą. Kitą antradienį, rugsėjo 11 d. Komisijos vardu aš paskelbsiu tarpines augimo euro zonoje ir ES 2007 m. prognozes, iš kurių galėsime pamatyti pirminius krizės galimos įtakos ženklus.
Tą pačią dieną turėsiu progą pristatyti šias prognozes jums, kai atvyksiu į Ekonomikos ir pinigų politikos komitetą. Prognozių 2008 ir kitiems metams, kaip žinote, teks palaukti, kol mes paskelbsime ekonomines prognozes kaip paprastai lapkričio mėnesį.
Charlie McCreevy
Komisijos narys. - Pone Pirmininke, Jungtinės Amerikos Valstijos rizikingų busto paskolų rinkos krizir jos galima įtaka Europai pastarosiomis savaitėmis prikaustmūsų dėmesį. Europos hipotekos rinka pasižymi kitokiomis savybėmis nei Jungtinių Amerikos Valstijų hipotekos rinka, taigi yra mažesntikimybė, kad artimiausioje ateityje Europoje kiltų tokio pat masto problemos. Palyginus su Jungtinėmis Amerikos Valstijomis, Europos Sąjungoje rizikingų busto paskolų mastas yra nedidelis; be to, mes turime saugiklių, kaip antai skolinimo taisyklės ir paskolos ir įkeisto turto vertės santykio apribojimus.
Neseniai įvykęs rinkų sutrikimas vis dėlto aiškiai parodfinansų rinkų tarpusavio sąsajas ir globalizaciją. Riziką reikia protingai paskirstyti. Tai neabejotinai būtina. Tačiau užkrato efektas yra problema. Kai kurie Europos bankai ir vertybinių popierių fondai turi su rizikingomis busto paskolomis susijusių vertybinių popierių. Čia buvo kilę rimtų problemų, ypač dėl pakeitimo vertybiniais popieriais programos ir komercinių vekselių likvidumo spaudimo.
Ko gali Europa pasimokyti iš šios krizės?
Galutines išvadas dar per anksti daryti, nes rinkoje esama dar daug netikrumo. Taip pat svarbu reaguoti išmintingai, neskubant įvertinus padėtį. Skubota politinreakcija tikrai būtų bloga reakcija.
Po pirminių apmąstymų išryškėjo šie dalykai:
Pirma, rinkų tarpusavio sąsajos rodo, kaip svarbu parengti reglamentus atsižvelgiant į globalizaciją, nustatant aiškias rizikos ribojimo taisykles ir tinkamus investuotojų apsaugos standartus. Dėl to Komisijos derybos dėl reglamentavimo su Jungtinėmis Amerikos Valstijomis ir kitomis šalimis yra dar svarbesnės. Aukštų reglamentavimo standartų reikia visuose globaliose finansų rinkose dėl galimo pasklidimo efekto.
Antra neišvengiamai kyla klausimai dėl Jungtinių Amerikos Valstijų busto paskolų rinkos. Manau, kad neišvengiamai bus diskutuojama, ar yra adekvatus reglamentavimas ir vartotojų apsauga, nors aš pritariu idėjai, kad reikia sudaryti lengvesnes sąlygas dalyvauti busto rinkoje žmonėms, kurie normaliai neišgali nusipirkti namo. Pataisos bus daromos, bet problemai išspręsti prireiks laiko.
Viena iš krizės pamokų yra išvada, kad reikalingas visą gyvenimą trunkantis piliečių švietimas finansų srityje ir tuo pat metu reikia užtikrinti atsakingą paskolų teikimą. Europos Sąjungoje mes jau sprendžiame šias problemas rengdami dokumentus dėl vartotojų ir busto paskolų ir vartotojų švietimo.
Trečia, hipotekos paskolų ir jų rizikų perdavimas trečiosioms šalims sudaršios krizės epicentrą. Kartais šios rizikos grįždavo į pradinį banką, kai jų finansiniai instrumentai negalėjo parduoti ar finansuoti banko išleistų vertybinių popierių.
Mes turime nuodugniai išanalizuoti proceso mechanizmus - tai yra, tarpininkų ir tikslinių mechanizmų vaidmenį ir jų reikšmę Europos bankams.
Taip pat reikia giliau analizuoti sudėtingų apyvartinių skolos vertybinių popierių ir rinkos pusiausvyros nustatymo mechanizmų įvertinimo problemas, esant įtemptai rinkos padėčiai. Ši rinkos krizišryškino, kad reputacijos - ir likvidumo - rizikos yra taip pat svarbus elementas vertinant banko rizikos apimtį sudėtingų sandorių atžvilgiu.
Ketvirta, o kas dėl sistemos "Bazelis II", naujos Kapitalo reikalavimų direktyvos bankams? "Bazelis II" suteikia geresnes galimybes bankams ir investicinėms bendrovėms tinkamai įvertinti riziką ir teisingai kalibruoti savo normatyvinį kapitalą. Tokį pat vaidmenį atlieka ir sistema "Mokumas II”, kuri yra sistemos "Bazelis II" išplėstas variantas draudimo sektoriui.
Tačiau visa tai nereiškia, kad turime nusiraminti. Bus dalykų, kuriuos reguliuotojams reikės nuodugniai išanalizuoti. Pavyzdžiui, pareikalaus darbo sudėtingų produktų kapitalo kalibravimas, banko gebėjimas krizės atveju identifikuoti potencialias problemos, įskaitant galimą rizikų koncentraciją tam tikrose srityse.
Penkta, daugelis alternatyvių investicinių fondų ypač aktyviai veikstruktūrinio kredito rinkose. Pastaraisiais mėnesiai daugelis šių alternatyvių investicinių fondų ir jų turtingų privačių ar institucinių investuotojų galėjo patirti nuostolius - kai kas. Taip veikia rinkos.
Įgudę alternatyvių investicinių fondų žaidėjai tai žino. Finansų rinkos veikia rizikos aplinkoje. Aš nekritikuoju tų, kas susikrauna turtus, kai būna palankios aplinkybės; ir aš neverkiu, kai jie patiria nuostolius. Tačiau esminis dalykas yra tai, kad alternatyvių investicinių fondų nesėkmės paveikia visą finansų sistemą. Investicinių fondų taisyklės (USIT) atliko savo vaidmenį. Mūsų rizikos ribojimo sistema ir bankų rizikos kontrolė, kaip ir tikėjomės, apsaugojo, kad alternatyvių investicinių fondų žlugimas nesukeltų didesnės sisteminės griūties.
Kai kurie žmonės linkę demonizuoti alternatyvius investicinius fondus, bet ne jie yra rinkos sunkumų priežastis. Nepamirškime, kur yra dabartinės krizės šaknys: tai rizikingos paskolos, šių paskolų rizikos suskaidymas, perkeliant į nebalansines priemones; tai rizikos, susijusios su tuo, ką mažai kas suprato. Ateityje rizikos ribojimo ir priežiūros institucijos turės sutelkti dėmesį į šias problemas.
Šešta, kokį vaidmenį šios krizės metu atliko kredito reitingo agentūros? Aš jau kritikavau tai, kad jos delspažeminti struktūrinių finansų, pagrįstų rizikingomis busto paskolomis kredito reitingus. Ar jų metodika pakankamai gera? Ar gerai buvo išsiaiškinta ir suprasta, kokios yra struktūrinių produktų reitingų ribotumai palyginus su standartiniais bendrovių reitingais?
Kita problema yra potencialus kredito reitingo agentūrų interesų konfliktas: viena vertus, dėl to, kad jos veikia kaip bankų patarėjai, kaip struktūruoti savo pasiūlymus, kad būtų gautas geriausias reitingų derinys; kita vertus, kredito reitingo agentūros pateikia reitingus, kuriais plačiai naudojasi investuotojai. Tai taip pat patenka į reguliuotojų akiratį, nes jie svarbūs apskaičiuojant banko kapitalo reikalavimus.
Daryta prielaida, kad būta struktūrinių produktų reitingų infliacija. Kredito reitingo agentūrų vaidmuo turi būti aiškesnis: ką jos daro ir ko jos nedaro, kiek jomis galima pasitikėti ir kiek jomis negalima pasitikėti. Aš kartu su Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komitetu (CESR) nagrinėju šias problemas ir ketinu aptarti jas su mūsų tarptautiniais partneriais.
Mums reikalingos aiškios, išsamios, metodiškos taisyklės ir principai, kurie yra griežtai taikomi; reikia, kad investuotojai geriau suprastų reitingų ribotumus ir patikimumą ar nepatikimumą. Reikia ryžtingai spręsti interesų konflikto įtakos reitingams problemą. Be abejo, kitų rinkos žaidėjų atidumas taip pat yra svarbus. Kur tai buvo? Ar firmos ir jų specialistai nuolat ir objektyviai vertina perkamų ir parduodamų priemonių kokybę ir su šių priemonių struktūra susijusią riziką, o gal jie tik spėlioja? Ar jie sustoja ir nagrinėja susieto turto pagrįstumą, sukčiavimo riziką, tikrina tarpininkų dokumentaciją ir stebi rinkos tendencijas? Ar jie patys nesuabejoja reitingais ir ar jie turi reikalingus duomenis, kokybinius ir kiekybinius, kad tai galėtų padaryti?
Aš tikiuosi, kad visų finansų įstaigų valdybos išanalizuos savo veiksmus ir padarys atitinkamas išvadas. Mes tikime, kad lankstus ir principais pagrįstas reglamentavimas yra geriausia priemonfinansų sektoriui - tai buvo įrodyta. Bet mes turime būti ir toliau budrūs ir išmokti. Visos šalys turi prisiimti atsakomybę ir veikti atsakingai.
John Purvis
PPE-DE frakcijos vardu - Pone Pirmininke, kol Taryba neposėdžiavo, bent jau Europos centrinis bankas dirbo ir, mano nuomone, nusipelnpripažinimo, kad apsaugojo Europą nuo galimo užkrato. Tikėkimės, kad jis ir toliau atliks šį svarbų, pagrįstą ir subtilų vaidmenį.
Bet gana dažnai atrodo, kad neišvengiama finansinio gyvenimo dalis yra konkurencinio pranašumo vaikymasis, kuris baigiasi ekscesais, o tie savo ruožtu atveda į nesėkmę. Tokie spaudimai dažnai paskatina griebtis inovacinių finansinių priemonių, kurias apibūdino McCreevy ir kurios slypi už Amerikos rizikingų busto paskolų krizės vystymosi ir jos persikėlimo į Europą.
Aš nematau pagrindo visa kaltę versti alternatyviems investiciniams fondams. Tam tikru mastu jie buvo per daug gudrios ar naivios tų naujai sukurptų alchemiškų produktų. Taip pat paprastai konservatyvūs, bet naivūs bankai susigunddidelėmis palūkanomis, mokamomis už tas tariamai aukštą reitingą turinčias priemones - bet tai buvo per daug gerai, kad būtų tiesa.
Atrodo, kad tik nedaugelis finansų rinkų operatorių, įskaitant galbūt kelis reguliuotojus, pakankamai gerai suprato tas priemones, tas kredito išvestines finansines priemones, tas su nekilnojamu turtu susijusių obligacijas. Dar mažiau jie suprato potencialias riziką ir pasekmes. Taigi ir JAV, ir Europos valdžiai tenka užduotis - džiaugiuosi matydamas, kad ponas McCreevy labai rimtai šį aspektą vertina -, kad jie visi išmoktų geriau suprasti šiuos mechanizmus, su struktūravimu ir skaidymu, žinotų, kaip tos dalys reitinguojamos, vertinamos, apskaitomos, kokia jų rinkodara, likvidumas ir prekyba.
Finansiniuose mechanizmuose, kaip ir kitur, inovacijos yra pageidautinas dalykas. To nereikia stabdyti, bet kai kyla tokio masto problemos, labai svarbu, kad vadovai ir reguliuotojai prisiimtų atsakomybę jas gerai suprasti ir, jeigu reikia, taikyti reikalingus apribojimus.
Robert Goebbels
Pone Pirmininke, rugpjūčio mėnesį prasidėjusios finansų rinkų krizės padariniai dar neišryškėjo. Komisija - kai ką tik girdėjome - tikisi neigiamo poveikio augimui. Tikrieji nuostoliai, kuriuos patyrbankai ir kiti finansų rinkos žaidėjai, atsikleis tik jų metinėse ataskaitose.
Anot komisaro Almunia, mums trūksta informacijos apie dabartinę, bendrą žaidėjų padėtį. Tai, kad prisiėmusieji per didelę riziką dabar apmoka sąskaitas, iš principo yra tik į sveikatą, bet už finansinio pasaulio spekuliacijų yra ir aukų: šeimos, patekusios į hipotekos paskolų spąstus, tikėdamos pažadais, kad nekilnojamojo turto rinka visą laiką tik augs, ir smulkūs investuotojai, kuriuos į nepakankamai įvertintų rizikų kelią nukreipvisi tie, kas gyvena iš riebių komisinių, tarp jų ir kreditų reitingo agentūros.
Socialistų frakcija jau kelis metus reikalauja sugriežtinti alternatyvių investicinių fondų ir visokių specialių priemonių, kurias be galo gamina rinkos. Kaip sako Carlo Ciampi, audringas išvestinių produktų vystymasis yra visai nekontroliuojamas. Netgi didelių bankų direktoriai nesupranta tų neaiškių priemonių, realios rizikos; pavyzdžiui, paskolos, įkeitus nekilnojamąjį turtą, yra skaidomos iki begalybės ir pakartotinai įtraukiamos į investicinio fondo produktus ir akcijų biržos instrumentus - taigi galiausiai niekas nebegali atsekti pirminės rizikos.
Rinka laukai, kad centriniai bankai išgelbėtų nuo spekuliantų. ECB tai faktiškai ir padarė, kaip paskutinės instancijos paskolų teikėjas. Galima būtų paklausti, kodėl ECB turėjo išmesti į rinką, netikėtai tapusią nelikvidžia, daugiau lėšų nei Federalinis rezervų, nors rizikingų busto paskolų rinkos krizatėjo iš Jungtinių Amerikos Valstijų. Ar Europos bankai yra labiau patiklūs? Ar priežiūros institucijos netinkamai atliko savo darbą? Socialistų frakcija prašo, kad Komisija išmoktų šias finansų rinkos, tapusios pernelyg neskaidria ir dėl to nepaprastai pavojinga ekonomikai, pamokas.
(Plojimai)
Margarita Starkevičiūtė
ALDE frakcijos vardu - (LT) Aš norėčiau iš karto atsakyti ponui Goebbels į klausimą, kodėl Europos centrinis bankas paskyrdaugiau pinigų negu Amerikos centrinis bankas. Todėl, kad dabar Europos Sąjungos ekonomika yra didžiausia pasaulyje. Tai didelis iššūkis mums visiems. Kas mane nustebino ir nuliūdino, tai, kad tą pačią dieną OECD ir Europos Komisija faktiškai skirtingai įvertino galimas finansinių problemų rinkoje pasekmes. Tai reiškia, kad Europos Komisija tikriausiai turėtų patikslinti savo ekonomikos vertinimo modelius, ypatingai, kadangi jie greičiausiai paremti matematiniais metodais. Tai neramina, nes prognozuoti ekonominę politiką yra sudėtingas dalykas ir tie instrumentai turi būti labai lankstūs.
O dabar ką mes turime daryti susidurdami su naujais iššūkiais? Aš nenorėčiau dabar komentuoti atsiradusių problemų, ką jau gerai padarmano draugai ir kolegos. Norėčiau tik pabrėžti tokį dalyką. Visų pirma, kad krizatsirado dėl agresyvios monetarinės politikos už Europos Sąjungos ribų, kai buvo bandoma išspręsti internetinio burbulo problemas. Vadinasi, mes negalime įtakoti daugelio sprendimų trečiose šalyse. Mes galime stiprinti dialogą, bendradarbiavimą su priežiūros institucijomis, tačiau mums, kaip Europos Sąjungai, iškyla tokia dilema: šiuo metu vyksta globalus finansinių institucijų jungimasis ir gali būti, kad mūsų rinka jau nebus vieninga. Mes turėsime transatlantinę rinką vertybinių popierių srityje; galbūt draudimo srityje turėsime kokią kitokią rinką. Tai reiškia, ar mes žiūrime į Europą kaip į vieningą rinką, turime nuspręsti ir reikalaujame, kad visos sutartys būtų pasirašomos Europos mastu. Ar galime sutikti su pilotiniais projektais kai viena iš mūsų rinkų savarankiškai dalyvauja globaliame žaidime. Dėl šito mums visiems reikia susitarti. Kitaip krizių valdymą bus labai sudėtinga įgyvendinti.
Noriu pabrėžti ir kitą dalyką. Finansų rinkos pergyvena pertvarką. Mes patys SEPA direktyvoje pripažinome nebankinių institucijų vaidmenį. Reikia sutikti su tuo, kad atsiranda islamiški bankai, įvairūs fondai, galų gale prekybos tinklai įeina į finansų rinką. Vadinasi, mums reikia reguliavimo ir nebankinėms institucijoms. Bendro reguliavimo, kuris sudarytų lygias žaidimo taisykles bankinėms ir nebankinėms institucijoms. Tokia yra šios dienos realybė.
Trečias dalykas, kurį aš noriu pabrėžti - man kelia nerimą tai, kad mes remiamės vien rizika paruoštais modeliais. Tas rizikos vertinimo principas kaip pasirodyra labai subjektyvus, todėl aš turiu abejonių dėl Solvency II ir "Bazelis II" direktyvų. Mes negalime pasikliauti reitingų agentūromis, mes galime jas kritikuoti, bet ši problema visada bus. Mūsų pagrindinis dalykas turi būti, kad mes turime pasikliauti rinkos instrumentais, tai yra, likvidumu. Jeigu kažkokį vertybinį popierių negalime parduoti rinkoje, ar juo mažai prekiaujama, tai jokia reitingo agentūra negali jo įvertinti. Šitą reikia žinoti aiškiai ir mažinti mūsų įstatymų priklausomybę nuo reitingų agentūrų nuomonių.
Na ir pabaigai aš aišku noriu pasakyti, kad tikrai nereikia gelbėti finansinių institucijų. Iš savo patirties įvykus Lietuvos bankų krizei aš galiu pasakyti: kai bankininkai porą savaičių pasėdi kalėjime, jie labai greitai supranta, kaip reikia valdyti bankus.
(Pirmininkas nutraukkalbėtojos pasisakymą)
Brian Crowley
UEN frakcijos vardu - Pone Pirmininke, norėčiau paprašyti Komisarų atsakyti į klausimus.
Įvykiai, prasidėję rugpjūčio mėnesį rizikingų busto paskolų rinkoje, išryškino mums keletą problemų. Pirmiausiai paaiškėjo globalinis finansų rinkų pobūdis ir iškilo klausimas, ar gali reglamentai ir priežiūra spėti paskui naujų produktų ir idėjų srautą. Tačiau tai primena ir tai, ką vieną kartą man pasaksenas ūkininkas Vest Korke, pietvakarių Airijoje: nėra tokio aliejaus, kuris ataugintų tau plaukus - atsiprašau tų, kas šioje salėje pagalvojo, kad tai jiems; nėra tokio dalyko kaip akiniai, kuriuos užsidėję matytumėte per drabužius; be to juk kvailys gimsta kiekvieną dieną. Tiesa yra ta, kad pasiūlyti produktai buvo labai rizikingi ir nesvarbu, kas ką sako, caveat emptor idėja yra ta, kuria turėtų remtis kiekvienas sprendimas dėl bankų ar fondų, jeigu mes ruošiamės investuoti į didelės rizikos produktus. Čia labai išryškėja kreditų reitingo agentūrų vaidmuo ir jų atsakomybė, ne tik dėl jų duodamų patarimų, bet, svarbiausia, dėl to, ar jos skaidriai mus informuoja apie tai, ar jos pačios atstovauja tuos fondus, ar jos iš tikrųjų duoda skaidrų, nepriklausomą patarimą.
Kolegos prisimena, kad prieš keletą metų mes svarstėme direktyvą dėl vartotojų kreditų ir ten vienas svarbiausių elementų buvo skaidrumas ir galimybvartotojui gauti nepriklausomą patarimą. Dabar juokinga, kad keletas didžiausių finansų institucijų pasaulyje - kai kurios Europoje - , kurios išleido didžiules sumas, supirkdamos ekspertizes, sakančios JAV in Europai, kaip jos turi tvarkyti savo ekonomiką, gali būti daba įkliuvusios dėl savo prastos investicijų politikos.
Sveikinu komisaro McCreevy pasiryžimą imtis šios problemos ir tvarkyti kai kurias sritis. Manau, kad tai dabar svarbu, ne dėl kreditų reitingų agentūrų, bet ir dėl rizikos, su kuria susiduria Europos bankai ir kuri yra susijusi su kai kurių investicijų politika, o sekančią savaitę ...
(Pirmininkas nutraukkalbėtojo pasisakymą)
Alain Lipietz
Pone Pirmininke, Komisare, ponios ir ponai, krizreikalauja nušviesti tris klausimus.
Pirma, tai susiję su sunkia krize, kuria patiria Šiaurės Amerikos oficialios institucijos. Reikia prisiminti, kad JAV oficialios institucijos turi labai didelį deficitą, kuris apibūdinamas kaip JAV dvigubas deficitas. Pas mus buvo krizė, bus kitos krizės, gal dėl JAV kompanijų, JAV valstijų, o gal dėl Federalinės Vyriausybės. Artimiausiais metais mes turėtume tikėtis daugiau rimtų krizių, ateinančių iš Jungtinių Amerikos Valstijų.
Antra, ši krizJungtinėse Amerikos Valstijose įvyko kovo mėnesį. Ji plito per pasaulį per alternatyvius investicinius fondus, iš kurių pirmieji du žlugo birželio mėnesį. Tai pasiekEuropos bankus liepos pabaigoje ir rugpjūčio pradžioje. Mes turėjome laiko suvokti, kad liepsna plinta. Ponia Merkel, G8 susitikimu metu tarybos pirmininkė, pasakė, kad reikia imtis priemonių dėl alternatyvių investicinių fondų, bet niekas jos neklausė. Dar blogiau, Nyderlandai rengiasi savo šalyje liberalizuoti alternatyvių investicinių fondų steigimą. Tuo pačiu metu, kai pasisako prieš alternatyvius investicinius fondus, Europos Sąjunga skatina jų vystymą savo teritorijoje. Tai rodo, kad Europos Sąjunga visiškai nepajėgia įdiegti priežiūros priemones ir rizikos ribojimo taisykles.
Kai buvęs pranešėjas dėl rizikos ribojimo taisyklių ir finansinių konglomeratų priežiūros, aš suvokiu tai, kaip asmeninę nesėkmę. Prisimenu, kad prireikdaugiau nei vienos parlamentinės kadencijos, kad būtų parašytas supaprastintas prospektas dėl vertybinių popierių emisijos Europoje. Šiandieną vienas bankas nepajėgia perskaityti sudėtingo prospekto, kuri išleidžia kitas bankas apie jo parduodamus fondus. Tai štai, kaip tai baigėsi.
Trečia problema, kaip prieš daugelį metų sakiau Centriniam bankui, yra tai, kad negalima reguliuoti monetarinės sistemos tik priemonėmis, susijusiomis su skolinimosi norma. Aš manau, kad krizEuropoje pagreitėjo Europos centriniam bankui padidinus palūkanų normą paskutinio ketvirčio pabaigoje. Nemanau, kad užtenka pasakyti: turite sumažinti normą 0,5% procentiniais punktais ar padidinkite ją 0,5% procentiniais punktais. Mes turime išspręsti rimtą problemą - įdiegti selektyvią skolinimosi politiką, taip, kad palūkanų norma galėtų būti 0% būtinoms investicijoms, kaip antai kova su klimato kaita, ir galėtų būti daug didesnspekuliacijai skirtam skolinimuisi.
Godfrey Bloom
IND/DEM grupės vardu. - Pone Pirmininke, savo pastabas norėčiau adresuoti balkone esančiai auditorijai, nes ten daug daugiau žmonių nei šiame pusratyje yra Parlamentarų. Tikiuosi, kad dėvite ausines, nes šiandien sprendimus čia priima žmonės, neturintys absoliučiai jokių tarptautinių finansų srities žinių.
40 metų dirbau finansų paslaugų srityje; esu profesionalus ekonomistas; mes kalbame apie rizikos draudimo fondus ir tarptautines valiutas. Jei pasigilinsite į Europos Parlamento narių profesinę patirtį, manau, teks skaudžiai nusivilti. Tačiau štai - mes priimame sprendimus pasaulinių finansų klausimais. Londono miestas sukuria keturiasdešimt procentų Britanijos BVP. Čia posėdžiauja žmonės iš Lenkijos, Čekijos Respublikos ir Latvijos, neturintys absoliučiai jokio supratimo apie šiuos dalykus, ir sprendžia, kur mes eisime tarptautinių finansų srityje.
(Triukšmas)
Jie nesupranta šių dalykų. Jie nieko neišmano apie šiuos dalykus, taip pat kaip ir apie žemės ūkio politiką, žuvininkystės politiką; sąrašą galima tęsti, tačiau situacija yra tokia.
Ponios ir ponai, esantys balkone, jei norite susipažinti su tarptautiniais finansais, keliaukite į Dubajų, Niujorką, Los Andželą ar Bermudus. Jūs žiūrite į čia, apačioje sėdinčius žmones, pažvelkite į juos. Nvienas iš jų gyvenime nėra dirbęs tikro darbo. Čia peliukų Mikių susirinkimas; mes daug ką prarasime.
Pirmininkas
Ar galiu atkreipt Jūsų dėmesį, kad kalbėdamas iš pusračio, Jūs kreipiatės į Pirmininką ir Parlamento Narius, o sesijos dalyviai yra auditorija. Prašau gerbti tuos, kurie rodo Jums pagarbą, Jūsų klausydami.
(plojimai)
Luca Romagnoli
ITS grupės vardu. - (IT) Pone Pirmininke, ponios ir ponai, JAV rizikingų paskolų rinkos žlugimas sukėlbangą, kuri šiandien vis dar jaučiama akcijų rinkose ir nugramzdino spekuliantus į sunkią krizę.
Visuotinai žinoma, ką padarJAV nekilnojamojo turto operatoriai: jie siūlpaskolas, kurių sąlygos vėliau buvo pažeidžiamos, aukšto rizikingumo grupės asmenims, ir taip paskatino ne tik finansinių produktų, bet ir daugelio bankų krizę. Šiemet labai didelprocentindalis skolininkų nutraukįsiskolintų įmokų mokėjimus, todėl visą sistemą ištiko krizė.
Atrodo, kad neskaitant judėjimo vertybinių popierių biržose, Italijoje šios krizės poveikis nacionalinei bankų sistemai buvo gana nežymus, nes Italijos bankai, matyt, tiesiogiai nejaučia antrinių paskolų poveikio. To neišvengdauguma Vokietijos, Britanijos ir Prancūzijos bankų, būtent todėl šiandien čia vyksta šie debatai. Todėl mažiausia, ko galime tikėtis, tai didžiausių tarptautinių kredito reitingų agentūrų vaidmens šiuose įvykiuose tyrimas ir atitinkami veiksmai, nukreipti prieš finansinį nestabilumą ir poveikį realiai ekonomikai.
Ponios ir ponai, leiskite man papasakoti Jums, kas vyksta Italijoje, nes paskolų ir namų pirkimo apimtis mano šalyje yra didelė, taip pat leiskite man pranešti Jums, ką svarbus Italijos savaitinis leidinys "L'Espresso" pranešapie kai kurių Italijos politikų (kurie, beje, taip pat yra buvę mūsų kolegomis) etiką, kai kenčia tiek daug indėlininkų ir žmonių, sunkiai dirbančių, kad grąžintų skolas, kai faktiškai paprasta institucija, pavyzdžiui, socialinpaskola, padėti įgyvendinti svajonę turėti nuosavą būstą. Šių aplinkybių kontekste, paklausykite, ką "L'Espresso" atskleidžia apie kai kuriuos Italijos kairiuosius politikus (šį faktą verta akcentuoti), taip pat apie kai kuriuos centro veikėjus, bet daugiausiai - apie kairiuosius.
Šie ponai, kurių vardai, pavardės ir adresai yra išvardyti sąraše, pasinaudojo labai palankiomis sąlygomis, įsigydami nuosavybės Romoje. Jūs galite sakyti, kad rekomendacijos mano šalyje yra įprasta praktika, gal net priimtina praktika, ir gal būt sena praktika, gal net ne tik Italijoje, bet ir visame pasaulyje. Tačiau kai rekomendacijos prašoma ir malongaunama iš banko at draudimo kompanijos, man kyla klausimas: ką esantieji valdžioje duoda mainais?
Remiantis šiuo savaitiniu leidiniu, pono Prodi įpėdinis ponas Veltroni, vieno radikaliausių ir atsidavusių komunistų duktė, ponas Violante - buvęs Ministras Pirmininkas ir vienas iš garsiausių kitų žmonių etikos teisėjų, taip pat ponas Marino, ponas Mancino, ponas Mastella, ponas Casini, ponas Proietti ir ponas Baccini įsigijo namų Romoje, kai kurie iš šių namų turi po 25-30 kambarių, už ketvirtadaliu mažesnę nei rinkos kainą, o šias ypatingas sąlygas jiems gana keistai suteikbankai ir draudimo kompanijos.
Jūs tikriausiai pasakysite, kad demokratija turi savo kainą, ir lygiai kaip proletariatas turėjo savo kainą, tą patį šiandien galima pasakyti apie progresyvųjį socializmą, kuris iš savo pirmtakų paveldėjo gebėjimą konkrečiai siekti savo interesų. Jei jus kas mėnesį smaugia hipotekos mokesčiai ir jei Jums, kaip ir man, pasisekė, kad kenčiate kiek mažiau, nes turite Parlamentaro kėdę ir turite dirbantį sutuoktinį, turėtumėte kaltinti senuosius ir naujuosius komunistus, kurie nusprendliberalizuoti mokesčių licencijas, neriboti kirpėjų darbo valandų ir pardavinėti vaistus prekybos centruose, tačiau paliko bankams patiems spręsti, kokias aukas imti iš Jūsų šeimų, kad įkeistumėte savo ateitį ir savo gyvenimus.
Italijos ir Europos piliečiai, jums belieka kaltinti save, jei nusprendėte užsiimti kuo nors kitu, išskyrus karjerą vienoje iš Italijos partijų, kurios valdo arba valdmiestus, regionus ir valstybes, ir kurių valdymą valdo bankai.
Cristobal Montoro Romero
Pone Pirmininke, Tarybos Pirmininke, Komisarai, pirmiausia noriu išreikšti padėką mūsų autoritetingoms figūroms už pasakytus žodžius, raginančius išsaugoti optimistinę laikyseną dabartinėmis krizės sąlygomis.
Tačiau tuo pat metu noriu šiems debatams suteikti kuo daugiau realumo, nes faktų rimtumo slėpimas tik apsunkins sprendimų paieškas.
Pirmiausia, susidūrėme su krize, kuri buvo prognozuota. Tai nėra netikėta krizė. Apie jos grėsmę buvo žinoma ne mažiau kaip prieš metus, tačiau pritrūko atsargumo ir gebėjimo reaguoti.
Antra, tai sunki krizė. "Bundesbank" pirmininkas pats tai pripažino kiek daugiau nei prieš tris dienas. Gali būti, kad mes atsidūrėme ties klasikinbankų krize dėl pasitikėjimo praradimo.
Trečia, Europa daug finansinių institucijų, veikiančių tose šalyse, kurios nesugebėjo uždirbti pelno, nes jų ekonomikos buvo santykinai stagnacijos būklės, todėl jos siekpelno, prisiimdamos daugiau rizikos. Todėl galima teigti, kad priežiūros institucijos ir Europos valdžios institucijos, atsakingos už sveiku protu pagrįstos veiklos priežiūrą, neužkirto tam kelio.
Europos centrinis bankas pirmasis įsikišo į krizę, jis skiria didžiausias pinigų injekcijas būtent todėl, kad jis įsikūręs Europoje, pačioje Europos širdyje, kuri dabar ekonomiškai atsigauna, ir kur krizgalėjo tapti sunkiausia. Štai kodėl mums reikia daugiau aiškumo dėl faktinių pasekmių ir informacijos apie tikrąją krizės apimtį.
Nekyla abejonių, kad ketvirtoji dabartinės mūsų padėties ypatyb- tai susidariusios aplinkybės, trumpai tariant, mūsų monetarinių institucijų reakcija ir Europos centrinio banko reakcija.
Mano manymu, reakcija buvo teisinga, kai ECB atliko šias injekcijas likvidumui pagerinti, nes matyti likvidumo mažėjimas. Tačiau taip pat aišku, jog yra paradoksalu, kad tai vysta būtent tuo metu, kai Europa didina palūkanų normas, siekdama apriboti sistemos likvidumą, riboti kreditus. Tai didelis paradoksas, kurį būtina tinkamai paaiškinti, išvengiant painiavos, kurią sukėlvisą rugpjūčio mėnesį teikti paaiškinimai.
Labai svarbu pateikti paaiškinimų, nes kalbame apie milijonus šeimų bei milijonus smulkių ir vidutinių įmonių, kurios yra priklausomos nuo kintamų palūkanų normų Europoje ir lenda į skolas. Todėl labai svarbu, kad paaiškintume palūkanų normų scenarijų ir paragintume atsargiai didinti palūkanų normas Europoje, siekiant sustiprinti ekonominį augimą ir naujų darbo vietų kūrimą, kurio mums taip reikia šio ES integracijos laikotarpio metu.
Pervenche Berès
Pone Pirmininke, Komisarai, ponios ir ponai, turime būti realistai: nežiūrint į tai, kad esame galingas Europos įstatymų leidžiamasis organas, mes būsime bejėgiai kaip nors įtakoti krizės priežastis. Esame bejėgiai prieš JAV įstatymų leidėjus, kurie nesugeba suprasti vartotojų apsaugos reikšmės, teikiant hipotekines paskolas, nesvarbu kas jas teikia - bankai, ar kitos institucijos.
Būkime realistai: susidūrėme su krize, kurios pasekmes būtina skubiai pašalinti, tačiau tuo pat metu tai proga išmokti pamokų ateičiai.
Kalbėkime atvirai: Europoje mūsų piliečiai yra pagrįstai susirūpinę šios krizės pasekmėmis realios ekonomikos finansavimui. Kalbėkime atvirai: mūsų bendrapiliečiai nesupranta, kad siekdamos pašalinti rizikuoti linkusios mažumos (kurios atlyginimo skaičiavimo metodas prieštarauja bet kuriai ekonominei logikai) sukeltas pasekmes, valstybinės institucijos, pavyzdžiui, Europos centrinis bankas, galų gale yra priverstos įsiterpti, kad būtų garantuotas rinkos likvidumas.
Susitvarkykime su šia situacija. Laikykimės europiečiams derančios pozicijos, paremtos realijomis ir pasiūlymais. Galiausiai, Centrinis bankas atliko savo kaip paskutinės išeities skolintojo, darbą. Tačiau kaip priežiūros organas, jis bejėgis nustatyti rinkos žaidėjų realiai prisiimtos rizikos apimtis. Privalome pagerinti Europos valdžios institucijų priežiūros galias, o mūsų darbas, Komisare, taip pat yra atlikti aktyvų vaidmenį.
Susitvarkykime su šia situacija: daug metų kalbame apie teisingą vertę, o šiandien ta pati teisinga vertpablogino antrinių paskolų vertinimo sąlygas.
Susitvarkykime su šia situacija: Komisare, kalbant apie kredito reitingų agentūras, IOSCO elgesio kodeksas neatitinka esamos situacijos reikalavimų. Mums reikalinga išties konkurencinga rinka, kurioje nėra interesų konfliktų ir kuriai būdingas didesnis skaidrumas.
Galiausiai, būkime utopistai ir tikėkimės, kad šiuo būdu sukurtas finansų burbulas duos naudos, nes mes pagaliau pradėsime suprasti, kad Europos ilgalaikių investicijų finansavimas turi padėti įveikti klimato ir energijos keliamus iššūkius. Kartais utopija būna geriausia realizmo forma.
Andrea Losco
Pone Pirmininke, ponios ir ponai, šiame Parlamente vėl nagrinėjame problemą, kuri jau buvo iškilusi liepą. Tada buvo išreikšta tam tikrų abejonių dėl krizės, kuri tuo metu ruošėsi užklupti euro zoną. Tai buvo prognozuota krizė, kurios požymius rodiš JAV sklindančios žinios.
Jau kuris laikas buvo aišku, kad JAV nuosavybės kainos buvo pernelyg išpūstos ir kad JAV sistema leido per daug lengvai teikti paskolas nemokiems asmenims, arba skolinti už labai aukštas palūkanas, todėl sumaištis pasaulinėje rinkoje buvo neišvengiama.
Kas dalyvavo žaidžiant šį žaidimą? Nuo jo neigiamo poveikio kenčia investuotojai, piliečiai, daugiausiai JAV, bet taip pat europiečiai; kenčia piliečiai ir investuotojai bei indėlininkai. Taigi, klausiu, ar šis Parlamentas ir institucijos apskritai rūpinasi indėlininkų apsauga. Saugoti indėlininkus - reiškia suprasti kitų šio scenarijaus veikėjų atliekamą vaidmenį, taip kredito reitingų kompanijų vaidmenį kurių elgesys dažnai yra nenuoseklius ir įsivelia į konfliktus, kuriems niekas nesipriešina. Manau, kad visam šiam procesui turi galioti taisyklės ir standartai.
Ši kriztaip pat išryškino tuo metu buvusį rinkos prieštaravimą, kai ECB buvo priverstas imtis finansinių judesių rinkoje ir tuo pat metu didinti palūkanų normas, siekiant reaguoti į infliacijos grėsmę. Tikėkimės, kad ši situacija ilgai nesitęs.
Tačiau faktas, kad tokie dalykai vyksta, reiškia, kad mes turime klausti savęs, kaip pasaulinėje arenoje (nes ši krizdar kartą aiškiai atskleidglobalizacijos aspektą) veikiantiems asmenims galiojantys standartai turėtų reglamentuoti kiekvieno asmens elgesį
Guntars Krasts
Pone Pirmininke, dabartinis finansinis nestabilumas neturėtų stebinti, tačiau kai jis materializavosi, visus ištiko šokas. Nesaugus vartotojas ir paskolos nuosavybei įsigyti sukėllikvidumo poreikio augimą. Rinkoje vyksta korekcijos, nes ilgą laiką pinigai buvo pigūs, todėl sunyko investicijų vertės nustatymo standartai. Pasitikėjimo trūkumas rinkose pakenknet patraukliam turtui, kurio neturėjo paveikti neigiama kainų korekcija. Dabar galime būti tikri, kad lengvai prieinami, pigūs pinigai nesukuria stabilaus augimo. Stabilaus augimo pagrindą sudaro aktyvi sistemų reforma, efektyvios investicijos ir laisviau ir skaidriau funkcionuojančios rinkos. Šiuo metu didžiausią susirūpinimą kelia tai, kad likvidumo kriznepavirstų nemokumo krize. Likvidumo krizės sukeltas nestabilumas gali peraugti į nemokumo krizę, nes rinkos dalyviai, būdami įsitikinę, kad jų žinių lygis yra nepakankamas, nenorės skolinti vieni kitiems. Nuosavybės krizgali sukelti didelių komplikacijų ne tik JAV, bet ir keliose ES valstybėse narėse. Investuotoja ir indėlininkai neatgaus pasitikėjimo finansų rinka, kol neįsitikins, kad vertinimai yra teisingi. Tai reiškia, kad gali išaugti priedai už riziką, todėl sumažės įmonių ir namų ūkių vartojimas. Tai gali sumažinti investicijų judėjimą, o tam tikrais atvejais net jas visai sustabdyti. Europos fiskalinės ir monetarinpolitikos strategai turi būti tam pasirengę. Pagrindinatsakomybuž situacijos stabilizavimą teks fiskalinės politikos strategams. Monetarinės politikos srityje galime tikėtis žemesnių palūkanų normų, kurių ilgisi daugelis Europos politikų. Tuo pat metu rinka neturėtų puoselėti klaidinančio įsitikinimo dėl rizikingų investicijų išlikimo. Paskolų normos ir užstato reikalavimai turėtų sumažinti galimą tokio įsitikinimo moralinę žalą. Ilguoju laikotarpiu centriniai bankai turėtų patobulinti finansų rinkų reguliavimo mechanizmus, siekiant didesnio aiškumo ir tarpusavio tikrumo. Dėkoju.
Karsten Friedrich Hoppenstedt
Pone Pirmininke, Komisare, ponios ir ponai, finansinėse rinkose jaučiamo nestabilumo galutinis mastas dar nėra aiškus. Pasaulio finansų silpnosios vietos - JAV hipotekos rinkos skolininkų menkas kreditingumas ir kredito rizikos vertinimo ir (ar) audito metu padarytos klaidos. Galėtume klausti, kas dabartinio etapo metu Jungtinėse Valstijose atsitiko su "Basel II"; aš suprantu, kad jis dar nepradėtas taikyti, tačiau būtų buvęs naudingas.
Iki šios dienos Jungtinėse Valstijose pakoreguota 120 milijardų JAV dolerių vertės hipotekinių paskolų. Jau vien šis faktas paskatino normų koregavimo šoką, kurio mastą žinome. Per artimiausius dvejus metus bus pakoreguota dar apie 700 milijardų JAV dolerių vertės hipotekinių paskolų. Padidintas investuotojų jautrumas dar pasunkino šią dilemą, nusmukus pasitikėjimui ir apetitui didelio rizikingumo investicijoms. Net bankų valdybos dabar pripažįsta, kad nežinojo, ką tuo metu darė. Investuotojų pasitikėjimo ir realių vertinimų trūkumas šiuo metu neleidžia grįžti prie įprastų lygių - šis procesas neabejotinai užtruks šiek tiek laiko ir nepaliks nuošaly net bankų priežiūros organuose dirbančių profesionalų.
Pasitikėjimo negalima išreikšti statistiškai, matematinėmis formulėmis. Tačiau pasitikėjimą skatina ir palaiko bei rizikos valdymą skatina skaidrumas. Komisare, Jūs paminėjote "Solvency II". Draudimo sektoriuje rizikos draudimo fondų ir antrinių būsto paskolų keliama rizika kol kas buvo žema, ir turėtų tokia išlikti. Štai kodėl "Solvency II" paskirtis - sukurti teisingas pradžios pozicijas ir iniciatyvas.
Remiantis dabar pateiktais pasiūlymais, alternatyvioms investicijoms, pavyzdžiui, rizikos valdymo fondams ir turtu garantuotiems vertybiniams popieriams, kurie taip pat dažnai patiria antrinių paskolų riziką, taikant "Solvency II", bus keliamas 45 proc. nuosavo kapitalo dalyvavimo standartinis reikalavimas. Iš pirmo žvilgsnio tai gali atrodyti daug, bet tai gera paskata įmonėms spausti atitinkamą rizikos draudimo fondą atskleisti investuotojui jo investicijas. Mano nuomone, čia taikomas vienintelis principas - didesnio rizikingumo kapitalo investicijų turi imtis tik tie, kurie patys turi būtinų techninių žinių.
Europos Parlamentas seniai ragina didinti konkrečių finansinių produktų ir mechanizmų skaidrumą. Komisijos reakcija į raginimą nustatyti papildomų skaidrumo taisyklių daugiau kaip 9 000 veikiančių rizikos draudimo fondų yra pavėluota. Taip pat reikia nustatyti skaidrumo taisykles kredito reitingų agentūroms. Realesnis pasaulio kredito rizikos vertinimas būtų visiems naudingas.
Per pastaruosius kelerius metus Europos biudžetai ir ekonomika prisiėmdaug skolų. Nuodėmimti paskolas už viliojančiai žemas palūkanų normas savaime sukuria monetarinių ir realios ekonomikos rezultatų disbalansą.
Ieke van den Burg
. - Pone Pirmininke, galima daug ką pasakyti apie šią finansų krizę, tačiau per man skirtas dvi trumpas minutes pagrindinį dėmesį skirsiu trims sritims, kuriose mano nuomone turėtume imtis veiksmų.
Pirmoji - reguliavimo trūkumas. Apie tai jau kalbėjo keletas Parlamentarų. Sudėtingi nauji produktai, ypač rizikos diversifikavimas ir paskolų pavertimas investicijomis, yra šios krizės pagrindiniai elementai. Šie produktai mums buvo parduodami kaip nepriekaištingas metodas apsisaugoti nuo rizikos, tačiau dabar aišku, kad diversifikacija taip pat reiškrizikos ir netikrumo, kuris dabar jau visur išplitęs, dauginimąsi.
Antrasis su reguliavimu susijęs elementas yra tas, kad šios operacijos daugiausiai vyksta už reguliuojamos rinkos ribų: kaip jau buvo minėta anksčiau, per tiesioginius sandorius ir rizikos draudimo fondus. Esu tirtai įsitikinęs, kad turime išsiaiškinti, kur veda šios juodosios skylės. Žinai, kad ponas McCreevy nesutinka su šia nuomone, bet manau, kad yra pats laikas ieškoti reguliavimo galimybių; nereikia panikuoti - kalbu ne apie per didelį reguliavimą, o apie reguliavimą, kuris būtinas rimtais studijai atlikti. Štai ką turi padaryti Komisija.
Kitas elementas - informacijos ir skaidrumo trūkumas. Jį taip pat jau minėjo keletas kalbėjusiųjų. Noriu paminėti reitingų agentūras, taip pat apskaitos taisykles, kurias taip pat minėjo ponia Berès - teisingos vertės klausimą. Tai susiję su mano trečiuoju elementu, t. y. koordinavimo ir bendradarbiavimo trūkumu. Šį elementą mes dabar jau matome ECB veiksmuose: ECB teisingai pasielgė, suteikęs likvidumo, tačiau jis neturėjo informacijos ir neturi įrankių nubausti tuos, kurie sukėlšią krizę. Turėtų būti daug artimesnis ECB ir jo žinių ryšys su prižiūrėtojais. Labai svarbus elementas yra bendradarbiavimas ir europinio lygmens priežiūros stiprinimas ir griežtinimas, nes būtent ji geriausiai supranta šiuos rinkos viršuje vykstančius reiškinius bei šiuos naujus reiškinius.
Jau keletą kartų minėjau, kad mums reikalinga europinio lygmens priežiūra. Net ir sutikdami su mano nuomone, žmonės man sako, kad reikia palaukti, kol ištiks krizė, nes nėra tikro aktualumo pojūčio. Manau, dabar yra pats laikas, krizjau iškilo todėl turime veikti.
Olle Schmidt
. - (SV) Pone Pirmininke, šios vasaros finansiniai neramumai parodė, kaip artimai yra integruotos rinkos. Pasaulio finansų rinka tiesiogine prasme dirba visą parą, joje sudaromi milijonai sandorių, turinčių poveikį visiems mums. Naujos technologijos sukuria visai kitokias sąlygas. Ryškiai išsiplėtgalimybės sukurti geresnes investicijų plėtros perspektyvas. Čia gyvybiškai svarbus rizikos kapitalo pasiekiamumas. Daugybnaujų finansinių priemonių, kuriomis kai kurie kalbėjusieji suabejojo, dažniausiai buvo geros ir išplėtlikvidumo ir investicijų galimybes.
Pastarosios kelios neramios savaitės finansinėse rinkose parodė, kad Europai gerai turėti stiprų centrinį banką. ECB sugebėjo veikti operatyviau nei jo kolega Vašingtone ir ėmėsi skubių veiksmų rinkoms nuraminti. Už tai ECB nusipelno pagyrimo.
Mes vis dar nežinome, kiek plis JAV hipotekinių paskolų krizė. Lemiamas lūžis bus rudenį, kai pasirodys nauja statistika. Tikėkimės, kad tai bus įprasta rinkos korekcija ir bus išvengta didelių konvulsijų, galinčių pakenkti regiono ekonomikai, kuri Europos Sąjungoje iš esmės yra sveika. Skirtingai nei kai kurie kiti mano kolegos Parlamentarai, aš tikiuosi, kad Europoje mūsų reakcija nebus pernelyg didelė, bei manau, kad sprendimas visada reikalauja daugiau reguliavimo ir, kaip sakponas McCreevy, per dideliu tempu priimamų sprendimų. Nežiūrint į JAV galiojantį Sarbanes-Oxley įstatymą, kuris numato platų reguliavimą, rizikingų hipotekinių paskolų laiku pastebėti nepavyko. Sklandžiai funkcionuojanti finansų rinka reikalauja subalansuoto požiūrio, naujiems metodams skirtos erdvės, kartu su įstatymine baze, stiprinančia vartotojų interesų apsaugą. Manau, kad MiFID čia yra geras pavyzdys.
Esu liberalas, todėl man finansinėse rinkose svarbiausia yra atvirumas ir skaidrumas. Taip pat norėčiau matyti daugiau bendradarbiavimo tarp ES finansinių valdžios institucijų, kovojant su krizinėmis situacijomis ir operatyviai reaguojant.
Pone Pirmininke, Komisarai, turiu pasakyti vieną komentarą: kai visame pasaulyje situacija yra įtempta, aišku, kad tokia maža valiuta ir rinka kaip Švedijos žaibiškai pajunta poveikį. Šios vasaros įvykiai suteikman papildomų argumentų už Švedijos prisijungimą prie euro zonos.
Mario Borghezio
Pone Pirmininke, ponios ir ponai, antrinių paskolų rinkos griūties niūri šmėkla taip pat grasina Europos bankams. Dauguma jų valdymo fondų neatsakingai prisipirko išvestinių finansinių priemonių. Egzistuoja didelis plitimo pavojus per privačią nuosavybę. Bankai neatsakingai papirko institucinius investuotojus, taigi ir indėlininkus, pristatydami hipotekines obligacijas kaip AAA reitingo (teoriškai - neturinčius rizikos), o ne kaip labai rizikingas vertybinius popierius, panašius į neigiamas paskolas.
Spekuliacija, kuri nevaržoma šeimininkavo globalizuotoje finansų rinkoje, paskatino smulkius indėlininkus manyti, kad išvestinės finansinės priemonės yra trečiojo tūkstantmečio išminties akmuo. Negali būti labiau nuo tiesos nutolusios prielaidos. Ši įvykių grandintikrai dar nesibaigė, o tikrieji kaltininkai - aukštųjų finansinių sluoksnių slaptieji schemų kūrėjai, lieka nenubausti. Kalbėjusieji apsiribojo kaltinimais kredito reitingų agentūroms, tačiau kodėl leidome finansinių produktų rizikingumo vertinimą ir kontrolę patikėti taip artimai susijusioms ir rinkos, užsikrėtusios nuodinga spekuliacijos įtaka, augimu suinteresuotoms įmonėms?
Kviečiu būti drąsiems ir aiškiai pasakyti: netinkamas išvestinių finansinių priemonių naudojimas yra ne tik žalingas, bet pačios išvestinės finansinės priemonės yra žalingos. Realiai ekonomikai išvestinės finansinės priemonės yra tas pats, kas santaupoms ir našiai ekonomikai yra lupikavimas; kaip savo giesmėje mokdidysis amerikiečių poetas Ezra Pound, "With usura hath no man a house of good stone each block cut smooth and well fitting that design might cover their face, with usura seeth no man Gonzaga, no picture is made to endure nor to live with but it is made to sell and sell quickly, sin against nature. Pietro Lombardo came not by usura, Duccio came not by usura, nor Pier della Francesca, Zuan Bellin' not by usura, nor was 'La Calunnia' painted. Came not by usura Angelico. Usura rusteth the chisel, it rusteth the craft and the craftsman. Usura slayeth the child in the womb, it stayeth the young man's courting, it hath brought palsey to bed, lyeth between the young bride and her bridegroom". Lupikavimas - tai ne būdas valdyti pasaulį, ginti plačius sąžiningų dirbančių, gaminančių ir taupančių žmonių interesus.
(Pirmininkas nutraukpasisakymą)
Poul Nyrup Rasmussen
. - Pone Pirmininke, ši finansinkriz- tai žadintuvo skambutis mums visiems, įskaitant Komisarą McCreevy. Vos prieš keletą mėnesių ponas McCreevy mums užtikrino, kad kalbos apie finansines rizikas ir krizes buvo teorinės ir mes niekada nepamatysime naujų burbulų. Dabar kaip tik susidūrėme tokiu burbulu, kuris, remiantis šios dienos "Financial Times", EBPO ir kitomis kvalifikuotomis institucijomis, turės sunkių pasekmių
Turiu keturis ponui McCreevy skirtus klausimus.
Pirma, jei pažvelgsime į išvestines finansines priemones - kreditų išvestines finansines priemones, kreditų rinką, Jūs kaltinate agentūras ir sakote, kad jos nepakankamai gerai dirba; aš sakau, kad mes nežinome nieko apie tai, kas vyksta. Ar esate pasiruošęs pasiūlyti sudėtingų direktyvų viešą klasifikaciją, kurios pagrindu valstybinės ir privačios agentūros galėtų mums teikti rekomendacijas apie jų keliamas grėsmes? Nes šiandien tai neįmanoma.
Mano antrasis klausimas yra apie interesų konfliktą. Pažvelgę į pagrindinius brokerius, rizikos valdymo fondus ir privačius investicinius fondus, matome, kad jie yra įsivėlę į sudėtingus interesų konfliktus: jie visi uždirba pajamų vieni iš kitų, jie prekiauja vieni su kitais, ir mes nežinome, kad vyksta. Ar Jūs dabar esate pasiruošęs nustatyti skaidrumo, atskleidimo ir atsakomybės taisykles, kurios suteiktų mums tikrą galimybę reguliuoti rinką?
Mano trečiasis klausimas dėl pensijų fondų. Žinome, kad atlyginimus uždirbantys žmonės ir darbininkai patiria nuostolių, susijusių su indėliais į rizikos valdymo fondus, spekuliuojančius šioje išvestinių finansinių priemonių rinkoje. Ar esate pasiruošęs įvesti taisykles, kurios galėtų apsaugoti pensijų fondus ir draudimo kompanijas, kurios ateityje bandys administruoti dirbančių žmonių pinigus, kad pastarieji būtų suinteresuoti taupyti ir žinotų, kad galimi nuostoliai yra riboti?
Mano paskutinis klausimas skamba taip: kaip pateisinsite faktą, kad rizikos valdymo fondai, privataus kapitalo ir investiciniai bankai yra paskutinis prieglobstis tarptautinėse ir finansinėse rinkose, kurių nereguliuoja jokios taisyklės? Turime praktiką reguliuoti šiuos bankus ir investicinius fondus, tai kodėl jie, rizikos valdymo fondai, privataus kapitalo ir investiciniai bankai, turi būti paskutiniu prieglobstis? Aš negaliu to paaiškinti, Jūs negalite to paaiškinti. Atėjo laikas į pirmą vietą iškelti bendrus interesus, štai kodėl mums reikia reguliavimo.
(Plojimai)
Antolín Sánchez Presedo
Pone Pirmininke, po audros dangus dar nepragiedrėjo, o netikrumo aplinkoje jaučiamas ekonominio stabilumo, finansinio saugumo, augimo ir naujų darbo vietų kūrimo poreikis.
Ši kriz- tai puiki galimybimtis veiksmų keturiose svarbiose srityse.
Pirma, turime imtis veiksmų, siekdami apriboti poveikį visai ekonomikai. Rinkos reakcija buvo akcijų kainų svyravimai ir finansinių sąlygų griežtinimas. Europos centrinio banko atsakas, suteikiant likvidumo, buvo teigiamas.
Finansinės institucijos jau padidino palūkanų normas savo klientams, laukdamos po kelių mėnesių prognozuojamo pakilimo, atsižvelgiant į ekonomikos augimą ir Europos centrinio banko pranešimus. Tikiuosi, kad Europos centrinio banko elgesys mūsų ekonomikos atžvilgiu bus subalansuotas ir protingas.
Antra, turime siekti pagerinti rizikos ir ekonomikos valdymą. Egzistuoja simetrija tarp pasaulinės finansinių paslaugų rinkos ir nacionalinės reguliavimo ir priežiūros sistemos. Jei Europos Sąjungoje mes nesieksime integruoto šių tikslų įgyvendinimo, negalėsime siūlyti juos įgyvendinti pasauliniu lygiu, taigi, neužtikrinsime mūsų piliečių apsaugos ir interesų gynimo.
Trečia, turime imtis veiksmų padidinti rinkos skaidrumą. Rizikos diversifikavimas ir išskaidymas gali būti teigiamas dalykas, jei tai netrukdo kontroliuoti rizikų rinkoje. Turime priimti priemonių, skirtų sugrupuoti finansines rizikas.
Galiausiai, turime imtis veiksmų padidinti operatorių atsakomybę. Ribotus išteklius turinčių žmonių įviliojimas į skolos spąstus su didelėmis hipotekos įmokomis, kurias palūkanų normų didinimo laikotarpiais galima apibūdinti kaip grobuoniškas, bei nekilnojamojo turto rinkos augimo tendencijų pabaiga neišvengiamai sukuria problemų.
Bankai, kurie palengvino hipotekos sąlygas siekdami pasinaudoti galimybe perleisti šias hipotekos sutartis, reitingų agentūros, kurios neįspėjo apie vertybinių popierių kokybę, investuotojai, kurie įžūliai įsigijo vertybinių popierių, bei institucijos, teikusios jiems finansavimą be papildomų garantijų - atsakomybtenka jiems visiems, o mūsų pareiga - užtikrinti, kad tai nepasikartotų.
Peter Skinner
. - Pone Pirmininke, antrinių paskolų teikimo procesas neabejotinai buvo didžiulproblema, sukėlusi finansinius neramumus, kurios liudininkais buvome šią vasarą. Tai aiškus dalykas, tačiau mažiau aiškumo yra identifikuojant investuotojus ir sandorių šalis, kurios gali patirti ir toliau patiria sunkumų, o jų tapatybę mums gyvybiškai svarbu išsiaiškinti.
Kaip šiandien išgirdome, tai daugiausiai susiję su finansinių priemonių, kurias kai kurie žmonės laiko alchemijai artimu dalyku, subtilumu. Tačiau turime atidžiai ir atsargiai pagalvoti, kaip su jomis elgtis, ir kaip pašalinti šios sumaišties sukeltas pasekmes. Pernelyg jautri gali būti tokia pat žalinga, kaip ir tai, kas jau įvyko, nes dėl jos poveikio pradeda brangti paskolos. Reikia neužmiršti, kad tai nenaudinga Lisabonos procesui.
Taigi, kas faktiškai įvyko JAV, ir išsprendkai kuriuos iš šių klausimų? Galima sakyti, kad daržinės durys buvo uždarytos, vos tik arklys išbėgo į pievą, ir bus teisingai pasakyta. Tačiau kalbant apibendrintai, antrinių hipotekinių paskolų sritis buvo nereguliuojama. Šis problema dabar labai tiesiogiai sprendžiama, turiu informacijos, kad vykta pasiruošimai įgyvendinti pramonės šakos reguliavimo ir reglamentavimo teisės aktais iniciatyvas. Tuo pat metu buvo sudaryta Baltųjų rūmų globojama aukšto lygio darbo grupė, kurios užduotis - pažvelgti į kredito reitingų agentūras ir subtilias finansines priemones.
Kokios iš to galime gauti naudos? Gyvybiškai svarbu artimai bendradarbiauti su Jungtinėmis Valstijomis ir kitomis pasaulinėmis rinkomis, nes esame padarę vienodas išvadas dėl tų rinkų skaidrumo. Pasaulinės rinkos yra taip artimai susijusios, kad nebendradarbiaudami rizikuotume prarasti labai daug papildomos naudos, kurią teiktų išvadų bendrumas.
Kas vyko ES, ir kas vyko JAV? Šiuo metu aš pasitikiu Komisija, ir žinoma, ECB, bei Jungtinių Valstijų Federalinio rezervo atliktu darbu. Šios institucijos padėjo nuraminti rinkas, o būtent tai mums ir reikėjo padaryti.
Tačiau galiu sutikti su kai kurių šiandien čia kalbėjusiųjų raginimais proporcingai reaguoti. Tikiu, kad paskolų pavertimas investicijomis ir ypatingos paskirties priemonės, kurioms, kaip ir kredito reitingų agentūroms, bus taikoma priežiūra, turi būti griežčiau prižiūrimos ir veikti skaidriau; ponia Berès jau minėjo, kad tai yra visiškai aišku. Tačiau pripažinkime, kad daugeliui iš mūsų sunku suprasti finansinių išvestinių priemonių subtilybes, o kredito reitingų agentūrų vaidmuo yra atviras.
(Pirmininkas nutraukpasisakymą)
Udo Bullmann
. - (DE) Pone Pirmininke, mums, europiečiams, tenkanti šiandien nagrinėjamos rinkos dalis sudaro beveik 10 proc. arba beveik 300 milijardų eurų. Tiksliai nežinome, kokią šios 300 milijardų eurų sumos dalį sudaro bloga rizika, tačiau 300 milijardai - tai nėra menka suma: tai daugiau kaip tris kartus viršija ES metinį biudžetą, o dabartinės krizės poveikis jau yra jaučiamas. Mano šalyje, Vokietijoje, kurios ekonomika yra didžiausia Europos Sąjungoje, mūsų lūkesčiai dėl būsimų verslo sąlygų buvo pakoreguoti neigiama kryptimi. Trijų mėnesių finansavimas smarkiai pabrango, tai reiškia, kad sveikos įmonės, kurioms reikia tarpinio finansavimo, gali laukti sunkumų.
Norėčiau sužinoti, ko pasimokėme iš šios krizės. Beveik visi šių debatų dalyviai minėjo kredito reitingų agentūras. Kaip pilietis, suinteresuotas diskutuojamo klausimo būkle, internete radau šią informaciją, kurioje cituojama Komisaro McCreevy 2005 m. balandžio 5 d. Dubline pasakyta kalba:
"Vidaus rinkos komisaras Charlie McCreevy 2005 m. balandžio 5 d. Dubline pasakytoje kalboje pasakė, kad šiuo metu kredito reitingų agentūroms nebus taikomas ES reguliavimas. Komisaras McCreevy pažymėjo, kad jis neplanuoja priimti kredito reitingų agentūrų (KRA) veiklą reglamentuojančio konkretaus reglamento, tačiau ši galimyb"bus nuolat peržiūrima". Jis įspėjo, kad pradeda "atidžiai stebėti" šią veiklos sritį."
(DE) Komisare, kada bus baigtas stebėjimo etapas ir kada mes būsime pasiruošveikti; kada turėsime galimybę iš arti pažvelgti į kredito reitingų agentūrų juodąją dėžę, kad galėtume sudaryti viešą jų darbo rezultatų ir klaidų sąrašą? Mūsų sistema yra uždara, neveiksminga ir aiškiai paveldėta iš ankstesnių laikų. Norėčiau išgirsti atvirą atsakymą. Kitų rinkimų 2009 m. metu negalėsime stovėti prieš visuomenę ir sakyti: turėjome Komisiją; ji penkerius metus puikiai atliko darbą stebėdama, kur slypi problema.
Harald Ettl
Pone Pirmininke, tai buvo pakankamai aiški žinia Komisijai. Jau galime prognozuoti, kad JAV hipotekos krizčia taip pat turės apčiuopiamų neigiamų pasekmių. Neapmokėtų hipotekinių paskolų apimtis jau viršija JAV valstybės skolą. Net būsimu nuosavybės vertinimu pagrįsta spekuliacija ir žemos hipotekinių paskolų palūkanos aiškiai pasirodesančios tik burbulas. Dabar Amerikoje dar garsiau kalbama apie recesijos baimę. Juk net aštuonios iš dešimties recesijų prasidėjo nuosavybės krizėmis. Dabar žinoma, kad šią krizę buvo galima numatyti, tačiau kredito reitingų agentūros neatliko savo kaip prižiūrėtojo funkcijos. Didelio rizikingumo kapitalo formos gali padaryti mums ir ekonomikai labai daug žalos, todėl jos negalima palikti savieigai ar spekuliantams. Būtin garantuoti skaidrumo ir prievolės atskleisti informaciją principus bei taikyti kontrolę. Komisija dabar privalo pateikti pasiūlymų šiuo klausimu.
Benoît Hamon
Pone Pirmininke, tai jau trečia didelkrizper pastarąjį dešimtmetį. Ar buvo galima jos išvengti? Ponas McCreevy mums sako, kad taip. Kad tai padarytume, turėtume išmokyti neturtingus žmones nesiskolinti pinigų, kai jie baigiasi.
Kokia yra tikrovė? Šios krizės pagrindiniai kaltininkai ir veikėjai yra JAV antrinių hipotekinių paskolų davėjai. Siekdami padidinti savo pelnus, jie atsisuko į didelių finansinių sunkumų patiriančius namų ūkius. 2006 m. puspaskolų buvo suteikta nepatikrinus pajamų. Šie skolintojai uždirbo pinigų iš paskolų, kurių nebuvo galima suteikti. Juos parėmjų bankai; tačiau pastaruosius kontroliuoja valdybos, auditoriai ir reguliavimo institucijos. Tai nesutrukdbankams skolinti lėšas kredito agentūroms, arba pardavinėti savo klientams pelningus, tačiau rizikingus finansinius produktus, susijusius su šiomis hipotekinėmis paskolomis.
Šiuos vertybinius popierius, kuriuos parėmantrinių paskolų rinka, masiškai pirko rizikos valdymo fondai; dauguma šių fondų yra įsikūrę palankių mokesčių zonose, kur nėra jokios reguliavimo. Taigi, nesuveikvisa kontrolės ir priežiūros grandinė.
Mano klausimas paprastas: kokių rimtų iniciatyvų ketina imtis Komisija, siekdama, kad finansinių rinkų metimasis į Amerikos nekilnojamojo turto rinką rytoj nepasikartotų su kitu turtu ir nesukeltų tų pačių pasekmių, t. y. vertybinių popierių rinkos krizės, o vėliau - augimo sumažėjimo?
Elisa Ferreira
Pone Pirmininke, Komisare, ponios ir ponai, finansinių krizių poveikis niekada neapsiriboja vien finansų sritimi. Dabartinkrizturės įtakos tolesniam kreditavimo ribojimui; laukiant pokyčių, jau prasidėjo kainų kilimas, nepaisant sprendimo, kurį Centrinis bankas priims rytoj.
Ekonomikos operatorių pasitikėjimas taip pat smarkiai sumažėjo; nežiūrint Komisaro Almunia optimizmo, ekonomikos augimas nėra nei toks, kaip įprasta, nei garantuotas. Daug regionų patiria didelių ekonominių sunkumų.
Šiandien yra sunku, tačiau norėčiau žinoti, kaip paaiškinti piliečiams, kad nerimą keliantis namų ūkių įsiskolinimas, valstybės investicijų paskatų sumažėjimas, Europoje pagamintų prekių eksporto pervertinimas dėl palūkanų normų valdymo ir kiti veiksniai yra neišvengiamos aukos. Tai buvo tradicinis vaistas neegzistuojančiai infliacijai valdyti. Šiandien yra daug mažiau variantų, kaip reaguoti į gerai prognozuojamas per didelio finansinių operatorių rizikavimo pasekmes, rizikavimo, kurios mes negalėjome ir nenorėjome laiku sureguliuoti.
Manau, galime padaryti dvi išvadas. Pirma, kaip jau buvo minėta, būtina gerinti finansinių rinkų reguliavimą, skaidrumą ir bendradarbiavimą. Antra, būtina skubiai peržiūrėti santykį tarp monetarinės politikos ir jos poveikio realiai ekonomikai, šeimoms, investicijoms ir užimtumui.
Manuel Lobo Antunes
Tarybos Pirmininkas. - (PT) Pone Pirmininke, ponios ir ponai, kalbėsiu labai trumpai, visų pirma todėl, kad savo pirmojoje kalboje jau išdėsčiau Komisijos pagrindinę pozicija šiuo klausimu.
Norėčiau padėkoti visiems čia dalyvaujantiems už pasisakymus ir pateiktus pasiūlymus bei pasakyti, kad atkreipiau į juos dėmesį taip pat atkreipiau dėmesį į susirūpinimą Jums keliančius dalykus, ypač tuos, kuriuos pavadinčiau daugiau socialinio pobūdžio, t. y. pastarojo meto finansinių neramumų galimas pasekmes mūsų piliečiams. Į šį aspektą atsižvelgsime, kaip į kelių Parlamentarų išsakytą susirūpinimą.
Noriu dar kartą patvirtinti, kad aš kaip Tarybos Pirmininkas, toliau dirbsiu, siekdamas priežiūros strategijų konvergencijos, taip pat tobulindamas schemas ir mechanizmus, kurie sudarys galimybę nuolat tobulinti sveiko proto padiktuotą bazę.
Tarybos ir Komisijos atstovai čia minėjo, kad visi šiuo metu turimi duomenys liudija, kad mums pavyko įgyvendinti mūsų ekonominius ir finansinius tikslus: deficito, ekonominio augimo bei užimtumo rodikliai taip pat gerėja. Tačiau šiuo klausimu liekame visiški realistai (nes pasisakymuose buvo paminėta realizmo sąvoka); turiu pabrėžti, kad Pirmininkaujančioji valstybir Taryba išliks realistais. Skirsime dėmesio visiems šiems klausimams, taip pat pokyčiams, kuriuos gali atnešti rytojus, o Pirmininkaujančioji valstybir Taryba, kaip pridera ir esant reikalui, nepraleis progos imtis reikiamų priemonių ir iniciatyvų, reaguojant į bet kuriuos nuogąstavimus ir problemas, kurios gali iškilti.
Joaquín Almunia
Komisija. - (ES) Pone Pirmininke, kalbant apie pastarųjų savaičių neramumų (arba, jei pageidaujate - krizės) finansinėse rinkose poveikį realiai ekonomikai, pakartosiu, kad remiantis mūsų pirminėmis prognozėmis (prognozes skelbsime antradienį), taip pat kitų organų bei valstybinių ir privačių institucijų viešai skelbiamomis nuomonėmis, neramumų poveikis Europos šalių ekonominei veiklai, ekonominiam augimui ir užimtumo rodikliams 2007 m. bus jaučiamas, tačiau jis bus gana nežymus.
Didžiąją dalį 2007 m. rezultatų jau garantuoja per pirmuosius du ketvirčius pasiekti rezultatai, informacija apie tai, kas vyksta mūsų ekonomikose šį trečiąjį ketvirtį bei teigiamas ekonomikos atsigavimo pagreitis, kurį lemia iš 2006 m. paveldėtas geras ir tvirtas pamatas.
2008 m. rizikos taps jau akivaizdesnės. Pagal gegužės mėn. paskelbtas prognozes 2008 m. augimo tempus lemia ekonominio ciklo branda bei centrinių bankų priimtų monetarinės politikos sprendimų poveikis. Europoje ir kitur ši finansinkrizė, šie finansiniai neramumai, ir vėliau sugriežtintos kreditavimo sąlygos padidins arba jau didina nuosmukio grėsmes 2008 m., bet aš vis tiek manau, kad dar per anksti daryti galutinę analizę ir jos pagrindu formuluoti galutines išvadas šiuo klausimu.
Kadangi dauguma pastarųjų savaičių neramumus skatinusių veiksnių yra susiję su pasitikėjimu, turime tikėtis, kad, jei mums pavyks atkurti pasitikėjimą, ir jei visi prisidėsime prie aiškios vizijos kūrimo ir padėties diagnozavimo, siekiant padidinti (arba sustiprinti) pasitikėjimą, 2008 m. rezultatai bus geresni arba keliantys mažesnį susirūpinimą, nei kai kurie galvoja.
Manau, kad dauguma kalbėjusiųjų iš esmės sutaria dėl priežasčių, kurios sukėlšiuos svyravimų padidėjimus bei neramumus finansinėse rinkose; taip pat manau, kad egzistuoja sutarimas dėl būtinybės rasti sprendimus. Tačiau šie spendimai nėra paprasti, ir mums negalima persistengti.
Visai kaip geri teatro aktoriai, neramiais laikais geri politikai neturėtų persistengti. Turime atlikti išsamesnę analizę ir geriau suprasti faktus, taip pat turime ieškoti efektyvių sprendimų iškilusiems iššūkiams - akivaizdiems ir tiems, kurių dar nematome.
Jei prisiminsime ankstesnius debatus Parlamente, Monetarinio fondo ar Centrinio banko ataskaitas dėl finansinio stabilumo, Europos Komisijos atliktus tyrimus ir mūsų pačių pastarojo meto pasisakymus, mes nežinojome, kur ir kada, tačiau žinojome, kad tokio pobūdžio neramumai gali kilt, turint omenyje finansinių rinkų evoliuciją bei finansinių institucijų naudojamų priemonių ir metodų sudėtingumą.
Pakartosiu tai, ką jau sakiau pradžioje: Europos ekonomika vis dar stovi ant tvirto pagrindo. Mus saugo euras. Jis dar kartą įrodsugebėjimą apsaugoti nuo šoko ir jį neutralizuoti; kitomis aplinkybėmis, iki įvedant eurą, mums būtų iškilę daug didesnių sunkumų - tiek finansų srityje, tiek realioje ekonomikoje, todėl baigdamas, pasakysiu mintį, kad vykdydamas savo pareigas, Europos centrinis bankas rugpjūtį elgėsi protingai ir teisingai.
Charlie McCreevy
Komisijos narys. - Pone Pirmininke, kalbėsiu trumpai. Aš visiškai sutinku, kad negalime per daug džiaugtis priežiūros iššūkiais, kuriuos kelia vis sudėtingesnis finansiniai produktai ir nebalansinės priemonės. Taip pat begalime būti naivūs ir tikėtis, kad "Basel I", "Basel II" ir "Solvency II" išspręs iškilusias problemas. Iš tos situacijos galima daug ko pasimokyti ir aš tuo užsiimsiu kartu su visomis suinteresuotomis šalimis.
Kaip minėjau savo įžanginėse pastabose, tikiu, kad geriausias metodas yra nedidelis, principais pagrįstas reguliavimas. Esu įsitikinęs, kad reguliavimo griežtinimas šiuo metu būtų pats blogiausias dalykas finansinėms rinkoms. Bet kuriuo atveju, nemanau, kad yra poreikis griežčiau reguliuoti. Ponas Rasmussen gal būt nustebs sužinojęs, kad sutinku su kai kuriomis jo mintimis, t. y. dėl skaidrumo didinimo. Tačiau šį tikslą galima pasiekti kitais būdais, ne tik reguliavimu.
Pirmininkas
Debatai baigti.
Pareiškimai raštu (TaisyklNr. 142)
Ilda Figueiredo
Šių debatų tikslas - pateikti šiuo metu aktualiausio klausimo, t. y. finansinio nestabilumo priežasčių, paaiškinimų. Nepakanka identifikuoti problemą po to, kai ji tapo akivaizdi. Dar mažiau naudos svarstyti priemones, kurių praktinis taikymas tik trumpam sušvelnina tam tikrus padarinius trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu, tačiau iš esmės nieko nekeičia.
Visi žinome, kad realios ekonomikos pagrindą sudaro prekių gamyba, paskirstymas ir vartojimas, atsižvelgiant į žmonių poreikius, nesvarbu, ar tie poreikiai tikri, menami ar sukurti reklamos. Tai reiškia, kad apyvartoje esantys pinigai turėtų atitikti realią ekonomiką; tačiau nežiūrint į tai, dėl norinčiųjų gauti dar didesnes pajamas godumo buvo sukurtos vertybinių popierių biržos ir spekuliaciniai pelnai, panašūs į kazino ekonomiką, gamybos sektorius buvo nustumtas į antrą planą, imta didinti finansų rinkos įtaka sistemoje (financialisation) .
Būtent čia glūdi šaknys dabartinės problemos, kurią centriniai bankai bando išspręsti, išleisdami į apyvartą dar daugiau pinigų arba didindami palūkanų normas. Šie procesai turi savas ribas ir kelia naujų spekuliacijos burbulų ar tolesnės žalos realiai ekonomikai grėsmę, kartu didindami šeimų išlaidas.
