Årlig politisk strategi 2009 (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är kommissionens uttalande om den årliga politiska strategin 2009.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Herr talman! Det är oerhört glädjande att få lägga fram kommissionens årliga politiska strategi för 2009, där de huvudsakliga politiska prioriteringarna som kommissionen planerar för nästa år fastställs.
Som ni känner till är syftet med den årliga politiska strategin att få i gång en dialog med de andra institutionerna, särskilt Europaparlamentet, om vad som ska prioriteras nästa år. Denna dialog är grundläggande för att se till att det görs tillräckliga förberedelser för kommissionens arbetsprogram för 2009.
År 2009 kommer att bli ett speciellt år, ett övergångsår av stor betydelse, som kommer att utmärkas av att det nya europeiska fördraget, Lissabonfördraget, sannolikt träder i kraft. Det är jag övertygad om. År 2009 kommer också att bli mycket viktigt symboliskt sett, eftersom vi alla kommer att få möjlighet att fira 20 års vandring i frihet sedan Berlinmurens fall, så det är ett viktigt tillfälle att hedra Europas frihet och återförening.
Det kommer också att bli året för valet av ett nytt Europaparlament och en ny kommission, så det som vi gör under de första sex månaderna 2009 kommer att ange tonen inför Europavalet. Det friktionsfria genomförandet av Lissabonfördraget kommer att säkerställa en europeisk union som är i stånd att ta itu med framtidens utmaningar. Jag hoppas och förväntar mig att vi kommer att få se de sista finslipningarna av världens mest ambitiösa system när det gäller att ta itu med klimatförändringarna och främja energiförsörjningen. Och det är särskilt viktigt att vi gör detta senast under första halvåret 2009, så att Europeiska unionen kan vara redo att ge ett betydelsefullt bidrag till de globala förhandlingarna vid Köpenhamnskonferensen i slutet av det året.
Men först några ord om 2008. Med tanke på de institutionella förändringar som kommer att äga rum, och särskilt mandatperiodens slut, har kommissionen gjort allt i sin makt för att se till att de nya lagstiftningsförslagen som ingick i arbetsprogrammet för 2008 enligt planerna ska antas av kommissionen före slutet av 2008. Trettiofem lagstiftningsinitiativ är planerade i arbetsprogrammet. Vi kommer att arbeta hårt för att försöka minimera de som förmodligen kommer under årets sista månader, såsom ramdirektiv om konsumenters avtalsmässiga rättigheter, översynen av energiskattedirektivet och direktiven om villkoren för säsongsarbetares och praktikanters inresa och vistelse. Vi kommer också att göra allt i vår makt för att se till att dessa förslag läggs fram enligt den tidsplan vi räknat med för att se till att detta blir möjligt.
Jag hoppas verkligen att parlamentet kommer vara i stånd att lägga fram sitt yttrande från första behandlingen om alla de förslag som härrör från kommissionens arbetsprogram innan denna valperiod löper ut.
När det gäller kommissionen skulle jag vilja understryka att vi är på helt rätt väg för att tillhandahålla de strategiska initiativ som vi har tillkännagivit och följaktligen upprepa vår rekordprestation med en genomförandegrad på 96 procent som vi uppnådde 2007. Det är den högsta genomförandegraden någonsin i kommissionens arbete.
När det gäller 2009 kommer kommissionen att hålla sig till sin ambition att tillhandahålla ett EU som bygger på resultat, som ger medborgarna påtagliga fördelar. Vi kommer att inrikta oss på det som inleddes i början av vår mandatperiod och göra allt i vår makt för att nå de strategiska mål som fastställdes 2005 samt ta itu med de utmaningar som ligger framför oss. Detta kommer naturligtvis att kräva ett nära samarbete mellan parlamentet och kommissionen.
Ändringsfördragets ikraftträdande kommer också att kräva att kommissionen lägger fram ett antal förslag för att ge kraft åt sina bestämmelser, och jag kommer här att betona dessa förslag som kommer att skapa mer demokrati för, och större deltagande av, EU:s medborgare, såsom medborgarinitiativet. Vi ser fram emot att diskutera med parlamentet under de kommande veckorna och månaderna om hur vi bäst kan gå vidare med dessa förslag under de första månaderna nästa år.
De viktigaste politiska prioriteringar som kommissionen planerar för nästa år är uppbyggda runt fem pelare. För det första kommer främjandet av hållbar tillväxt och sysselsättning att förbli kärnan i vår dagordning och i den förnyade Lissabonstrategin. Vi kommer också att gå vidare med innovationsstrategin, fördjupa det europeiska området för forskningsverksamhet och följa upp översynen av den inre marknaden. I detta sammanhang ser jag fram emot att Europeiska institutet för teknik kommer att antas vid andra behandlingen - en av våra mer framträdande åtgärder - senare i dag, och jag skulle vilja gratulera parlamentet till det utmärkta arbete som det har gjort när det gäller att förverkliga detta.
Det kommer att göras stora ansträngningar för att främja övergången till en utsläppssnål och energieffektiv ekonomi. Sammanträdet i Köpenhamn kommer att bli en viktig mötesplats för att nå ett avtal om klimatförändringar för perioden efter 2012. EU måste bereda grunden väl och upprätthålla sin roll som banbrytare när det gäller klimatförändringar. Stödet för anpassning till klimatförändringen måste fortsätta.
I globaliseringens era bör vi stäva efter att förverkliga en gemensam invandringspolitik. Arbetet på detta område kommer att stödja sig på det meddelande om invandring som ska läggas fram i juni 2008. Vi kommer att rikta vår uppmärksamhet på att tillhandahålla politik av direkt intresse för medborgarna genom ett gemensamt område för rättvisa, sökandet efter ett europeiskt svar på kemiska, biologiska och radiologiska hot, Europeiska unionens hälsostrategi och ett mer kraftfullt genomförande av bestämmelser om livsmedelssäkerhet och produktsäkerhet.
Den omarbetade och moderniserade sociala agendan kommer också att leda våra handlingar i en samlad strategi för att ge européerna möjlighet att förverkliga sin potential och dra nytta av globaliseringen, och den kommer att täcka rörlighet, integration, utbildning och icke-diskriminering. Nyckelbegreppen för denna sociala agenda kommer att vara tillgång, möjligheter och solidaritet.
Slutligen kommer vi att sträva mot vårt mål att konsolidera EU:s roll som en global partner. Utvidgningsförhandlingarna kommer att fortsätta, och associerings- och stabiliseringsprocessen för västra Balkan kommer att utvecklas ytterligare. Vi kommer att genomföra grannskapspolitiken och inleda operativa partnerskap med afrikanska länder inom ramen för den gemensamma EU-Afrika-strategin.
När Lissabonfördraget träder i kraft kommer EU att kunna framträda med en helt annan kraft internationellt. För att detta nya regelverk ska kunna tas i bruk kommer en viktig uppgift för kommissionen att bli att bidra till inrättandet av den europeiska avdelningen för yttre åtgärder - allt detta under 2009, om alla tidsplaner respekteras, vilket vi hoppas.
År 2009 kommer också att bli ett viktigt år när det gäller att förbereda grunden för den framtida finansieringen av unionens politik. Resultaten av samrådet som nu pågår om budgetöversynen kommer att hjälpa oss att förbereda grunden för nästa fleråriga budgetram, som ska föreslås av nästa kommission.
Liksom under tidigare år föreslår man prioriteringar i kommunikationen i den årliga politiska strategin för 2009. Under upptakten till Europavalet kommer kommissionen försöka maximera sitt samarbete med de andra institutionerna och bidra till att få i gång en livlig debatt om den europeiska politiken. Den årliga politiska strategin är bara början på processen, som kommer att leda till antagandet av kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram i oktober.
Kommissionen ser fram emot en regelbunden dialog med parlamentet om de prioriteringar som ska vidareutvecklas 2009. Jag förstår att parlamentet har för avsikt att anta en resolution om kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram vid ett plenarsammanträde i september, ett par veckor innan vi antar arbetsprogrammet för 2009. Denna resolution kommer att följa på den sammanfattningsrapport som återspeglar resultatet från vår regelbundna dialog. Det skulle ge oss en fullständigt motiverad, politiskt uppbackad indikation på var någonstans parlamentet anser att kommissionen bör inrikta sitt åtagande och sin politik under 2009, i god tid före utarbetandet av arbetsprogrammet, genom fokusering på europeiskt mervärde och med full respekt för subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna.
Därför är mitt budskap till er i dag att jag verkligen ser fram emot denna möjlighet att samarbeta med er när det gäller detta mycket viktiga program för 2009. Låt oss samarbeta för att upprätthålla genomdrivandegraden 2009, så att EU fortsätter att skapa konkreta resultat som gynnar våra medborgare.
(Applåder)
Hartmut Nassauer
för PPE-DE-gruppen. - (DE) Herr talman, herr kommissionsordförande, mina damer och herrar! Kommissionen framställer sitt lagstiftningsprogram för 2009 utifrån sina strategiska prioriteringar för välstånd, frihet, säkerhet och ett starkare Europa i världen på ett fullständigt tillbörligt sätt med vårt stöd. Följaktligen är dess prioriteringar för 2009 hållbar tillväxt, sysselsättning i en globaliserad tid samt en utsläppssnål och energieffektiv ekonomi. Detta är de gemensamma nämnarna för lagstiftningsarbetet 2009, och, herr kommissionsledamot, jag vill försäkra er om att ni har stöd från gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater.
Om jag nu skulle göra ytterligare kritiska anmärkningar skulle dessa bli felöversatta. Först och främst vill jag uppmuntra er. Till vad? För det första är nästa år det nya fördragets år. För det andra är det valår, det år som medborgarna ska tala till oss. I er inledning talade ni om vad det nya fördraget handlar om: om de nationella ratificeringsprocesserna avslutades skulle Lissabonfördraget också kunna träda i kraft.
Herr kommissionsordförande! Varför är ni så reserverad? Varför säger ni inte: kommissionen kommer att förespråka detta nya fördrag med all sin makt och av alla krafter, för vilket den redan är en lika god väktare som den är för de redan befintliga fördragen? Framhärda, herr kommissionsordförande! Visa vägen!
Den andra punkten: nästa år får medborgarna ordet, och de är inte intresserade av varje detalj i lagstiftningen, utan bara av det övergripande resultatet, den linje som antagits. Här skulle man faktiskt kunna säkerställa medborgarnas godkännande genom att förenkla byråkratin. Utveckla därför en ny kultur för subsidiaritetsprincipen! Kamma inte igenom regelverket fram till slutet av 2009, utan sänd ut ett budskap före valet nästa år. Även här har ni vårt stöd.
(Applåder)
Hannes Swoboda
för PSE-gruppen. - (DE) Herr talman, herr Nassauer! Vår kommissionsordförande är inte så svag. Han har redan uthärdat mycket kritik. Men, herr kommissionsordförande, jag anser - när jag lyssnar till era tal och läser era intervjuer - att vårt gemensamma mål är att vi under 2009 också ska fortsätta att utvidga ett socialt och ekologiskt EU i en globaliserad värld.
Ni vet att de sociala aspekterna ligger oss särskilt varmt om hjärtat, och ni vet också att vi var särskilt oroade för exempelvis EG-domstolens slutsats i samband med Vaxholm/Laval-målet. Vi hoppas att vi - parlamentet och ni i kommissionen - kan samarbeta i detta fall, så att medborgarna inte känner att de sociala framsteg som vi med viss svårighet har gjort upphävs igen genom falsk kvantitativ konkurrens. Vi håller fast vid kvalitativ konkurrens inom EU, en konkurrens som EU naturligtvis måste driva på, på ett sätt som tar hänsyn till miljöfrågor. Men det sociala elementet är centralt för oss som socialdemokrater.
När det gäller miljöområdet tackar jag kommissionen för dess förslag, som är mycket framsynta. Precis som ni förklarar vi vår tro på en hållbar utveckling för denna kontinent. Vi menar att hållbarhet också gäller för EU som industriell bas - en bas som måste anpassa sig och åta sig ekologiska mål och för vilka det måste finnas förpliktelser och incitament. Vi måste samarbeta för att se till att industrin och ekonomin får en viktig roll i framtiden när det gäller produktion på denna kontinent - för sysselsättningens skull - eftersom de ekologiska målen är helt förenliga med EU som industriell bas. Detta är också en uppgift som vi måste utföra tillsammans.
Vi kan bara utföra denna uppgift om vi också övertygar de andra parterna - USA, Kina och Indien - att uppfylla samma ekologiska mål. Dessutom kan vi bara uppfylla det om vi också når våra grannar, om vi skapar en gemensam politik med våra grannar. Ni vet att vi inte är helt nöjda med många av de strategier som har utvecklats.
När det gäller Balkan till exempel förslog vi nyligen att det också, vid sidan om Lissabonprocessen, borde finnas den s.k. Ljubljanaprocessen med det slovenska ordförandeskapet för att främja den ekonomiska och sociala utvecklingen i denna region, eftersom hatet och de pågående konflikterna kan lösas om det också sker en sund ekonomisk och social utveckling på Balkan.
När det gäller Medelhavsunionen - som alla pratar om nu, till och med utrikesministrarna - vill vi att kommissionen uttrycker en tydlig ståndpunkt om detta. Herr kommissionsordförande! Ni har redan antytt detta, men ni måste ständigt klargöra att vi inte kommer att överväga en union som inte omfattar hela Europeiska unionen. Det får inte vara en gemenskap som skär rätt igenom Europeisk unionen, utan den måste omfatta Europeiska unionen med Medelhavsländerna.
På liknande sätt bör debatten med säkerhet handla om Svartahavsregionen, och även här väntar vi på kommissionens initiativ eftersom det naturligtvis inte bara handlar om våra grannar i syd; det handlar också om våra grannar i öst. Vi kan inte erbjuda nya medlemskap här heller på kort sikt. Det är inte möjligt. Men vi kan erbjuda en utveckling av ett starkare samarbete, tillsammans med dessa länder, och vi förväntar oss fler initiativ från kommissionen när det gäller detta än vad som hittills funnits i de befintliga dokumenten.
Herr kommissionsordförande! Ni har kommenterat att det också är valår. Det är valår, och förhoppningsvis det år då ändringsfördraget kommer att träda i kraft. Vi förväntar oss inte att kommissionen ska blanda sig i de politiska debatterna under detta valår, men vi förväntar oss verkligen en tydlig vision från kommissionen om hur detta Europa ska fungera i framtiden som ett ekologiskt och socialt EU. Vi förväntar oss att kommissionen ska klargöra att den har en stark röst - även i dialog med våra partner. Det är bara när vi talar med USA, Kina osv. med en stark röst som vi kommer att lyckas hävda våra medborgares intressen.
Under ett valår vill vi ha en stark kommission med visioner för morgondagens EU!
Diana Wallis
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag anser att jag bör framföra min grupps komplimanger för den politiska strategi som ordförande José Manuel Barroso har lagt fram för det som, som han själv sa, kommer att bli ett viktigt och utmanade år. Kommissionen har utarbetat en strategi som är bra vad gäller dess politiska, ekonomiska och förvaltningsmässiga innehåll, och man har undvikit det som vi ibland kallar för end-of-term-itis [sjuka som uppstår när en skoltermin börjar lida mot sitt slut] i mitt land.
Vi måste naturligtvis koncentrera oss på svagheterna i viss utsträckning, men efter att ha lyssnat på Hartmut Nassauer skulle jag kanske vilja kalla dem skillnader i understrykande snarare än svagheter, om jag får uttrycka det på mitt sätt. Det finns med säkerhet ett problem när det gäller att överbrygga ”mandatklyftan”. Om jag granskar den inre marknaden är frågor som det europeiska patentet, patientrörlighet och projektet som avser lagen om europeiska privata aktiebolag alltsammans sådant som kommer att överföras. Ordförande José Manuel Barroso har kanske nämnt en eller två av dem, men vi måste se till att de går vidare under nästa valperiod, eftersom de alla utgör grundläggande delar av den inre marknaden. I det avseendet skulle jag kanske ha förväntat mig att se mer av ett tema som utvecklas med hänsyn till det behov av, vad jag skulle vilja kalla, finansiell säkerhet för våra medborgare i en värld där vi vet att det är finansiellt turbulent för tillfället och där människor känner sig osäkra inför framtiden - kanske mer av ett tema i det avseendet.
Det är naturligtvis också det år då fördraget ska genomföras, och även om vi kan välkomna, och det gör jag, att man inriktar sig på genomförandetemat i dokumentet - och jag anser att idén om att i framtiden samarbeta med medlemsstaterna för att säkerställa genomförandet av lagstiftning på alla områden på ett mycket mer samordnat sätt är utmärkt - skulle jag ha föredragit att se något i dokumentet om den rättsakt som kommer att bli så central för medborgarna, medborgarinitiativet, men ordförande José Manuel Barroso tog orden ur munnen på mig när han nämnde det i morse, så det är bra. Men det är centralt, och vi måste se till att kommissionen lägger fram lagstiftningen för att behandla det. Man borde kanske också fundera lite på förbindelsen med de nationella parlamenten.
Kan vi sedan, för att uttrycka det kortfattat när det gäller yttre förbindelser, få lite överföring när det gäller yttre förbindelser, energi, och klimatförändringar - alla dessa frågor? Vi vet att kommissionen diskuterar dem. De är högt prioriterade, inte bara platser som Arktis, utan andra områden i världen också.
Brian Crowley
för UEN-gruppen. - (GA) Herr talman och fru vice kommissionsordförande! Jag stöder till fullo Europeiska kommissionens politiska arbetsprogram för det kommande året. I detta program försöker man att utveckla EU:s ekonomiska och politiska frågor. I detta politiska arbetsprogram främjas EU, och EU-medborgarnas intressen prioriteras. Jag stöder starkt den första linjen i programmet: främjandet av sysselsättning och utveckling inom Europeiska unionen.
(EN) Nu när vi går in i det år då fördraget ska ratificeras fastslår vi, vi som stöder ratificeringen av detta fördrag genom en folkomröstning i Irland, synpunkten att EU måste bli mer effektivt, att det är grundläggande att vi erkänner att fördragen som fanns där för sex, tio eller femton länder inte längre kan tillämpas i en europeisk union med tjugosju länder. Vi vill särskilt betona nödvändigheten av mer nyskapande, forskning och teknik i syfte att skapa en dynamisk ny ekonomi för EU på 2000-talet.
Det gläder mig särskilt att kommissionens ordförande och de andra kommissionsledamöterna inte slängde in allt i den årliga politiska strategin för 2009. Det skulle vara så enkelt att säga att vi ska göra så mycket, men i stället han man inriktat sig på centrala grundläggande områden som klimatförändringarna, som redan har nämnts, och frågan om EU som en världspartner och världsaktör - särskilt när vi ser på de risker och faror runt om i världen som vi möter i dag, inte bara i Mellanöstern, inte bara på västra Balkan, inte bara i Afrika, utan även i Sydamerika, där vi under den senaste veckan har sett hur spänningar kan uppstå plötsligt. Det som egentligen behövs är en stabiliserande kraft som Europeiska unionen kan tillhandahålla på denna världsarena.
Slutligen måste Europeiska unionen till fullo upprätthålla de åtgärder som krävs för att bekämpa illegal narkotikaimport, människohandel och särskilt den minskade respekten för enskilda människoliv. Var säkra på att vi, och mitt parti Fianna Fáil på Irland, kommer att bedriva starka kampanjer för att garantera att fördraget ratificeras, så att EU:s framtida utveckling möjliggörs.
Eva Lichtenberger
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Herr talman, herr kommissionsordförande, mina damer och herrar! Med en årlig strategi har vi två vägar att välja på. Den första skulle vara största tydlighet och konsistens mellan uttalanden och finansiella åtgärder. Detta skulle vara särskilt lämpligt under ett valår, eftersom vi i själva verket lovar att vi ska sätta - jag citerar -”medborgarna i centrum”. Medborgarna har rätt till tydlighet.
Men kommissionen har tyvärr valt den andra vägen, nämligen att inta ett så allmänt förhållningssätt som möjligt för att skyla opposition. För det första är hela innehållet i sig intressant. Vi måste förvänta oss att Lissabonfördraget kommer att genomföras. Vi befinner oss i ett valår, och vi befinner oss i ett år då EU också på ett internationellt plan i mycket stor utsträckning har engagerat sig i klimatskydd. Tyvärr har uttalandena hittills följts av alltför få åtgärder, och detta har inte heller klargjorts tillräckligt tydligt.
Om vi fortsätter att vackla lika mycket när det gäller praktiska åtgärder som vi tvekar om, till exempel utsläpp från bilar, så står EU:s trovärdighet på spel, och vi har inte råd med det på lång sikt på internationell nivå i debatter med våra partner om ämnet klimatskydd. Detta är ett negativt exempel på vår underkastelse under större påtryckningsgrupper, precis som med genomförandet av systemet för handel med utsläppsrätter inom luftfarten, där vi också har agerat alltför tvekande och inte tillräckligt kraftfullt och därför inte med tillräcklig effektivitet lyckats vidta de åtgärder som krävs för att minska de skador på klimatet som orsakas av flygtrafiken.
Det råder också en konflikt mellan de ambitiösa målen och den faktiska finansieringen av forskning. När vi å ena sidan talar om nya energikällor, men å andra sidan om att fortfarande anslå lejonparten av forskningsanslagen till kärnkraft, till ekonomier med kärnenergi, kan inte denna konflikt lösas. Då bör vi inte heller förvänta oss en hållbar lösning, eftersom det inte finns några möjligheter alls här för att investera gemensamt på riktigt.
Enligt min uppfattning saknar denna strategi ett tydligt engagemang för att genomföra gemenskapslagstiftning i medlemsstaterna. Det finns alltför få mekanismer här. Man tar föga hänsyn till lagen. I själva verket gäller det omvända: vi utvecklar nya planer innan de gamla har genomförts. Här skulle jag helt enkelt vilja hänvisa er tillbaka till handlingsplanen för energi.
Om medborgarna är så viktiga för oss, som ni så riktigt påpekar, så måste bland annat deras klagomål, liksom den nya möjligheten till folkomröstning, stå i centrum för vår uppmärksamhet här i parlamentet.
Helmuth Markov
för GUE/NGL-gruppen. - (DE) Herr talman, herr kommissionsordförande! Vi har fortfarande ett ändamålsenligt arbetsprogram för 2009, som vi skulle kunna kommentera. Men det är uppenbart att vi inte kan förvänta oss några större strategiska förändringar av kommissionens politiska strategi under de kommande åren.
Det står: kommissionen vill förbättra sina kommunikationsuppgifter, få igenom idén om EU och höja medborgarnas medvetenhet när det gäller Lissabonfördraget. Skulle en folkomröstning om ändringsfördraget inte vara rätt sätt för att engagera medborgarna i denna process? Anser ni verkligen att valdeltagandet kommer att öka när ni bara fortsätter att påstå hur fantastiskt den nuvarande politiken fungerar och att vi därför helt enkelt måste fortsätta med de befintliga koncepten?
Det som många människor upplever i verkligheten är mindre social trygghet, stagnerade lönenivåer, allvarlig inskränkning av anställdas rättigheter, höjda priser för grundläggande tjänster inom kollektivtrafik, folkhälsovård, energi- och vattenförsörjning, utbildning och barnomsorg - allt detta när de stora företagens vinster ökar, samtidigt som dessa företag hotar att omlokalisera. Kommissionen talar om vikten av livslångt lärande för anställbarheten, vikten av flexicurity [kombination av flexibilitet och trygghet] - så jag undrar ofta var tryggheten döljer sig när kommissionen ska lägga fram lagstiftningsförslag.
Kommissionen skriver om behovet att stärka konkurrenskraften och talar återigen särskilt om dem som under alla omständigheter redan är starka, som ska befrias från skatter - med andra ord, socialt ansvar. Ni hänvisar till administrativa bördor. Men om vi vill ha sociala och miljövänliga standarder samt konsumentskyddsstandarder måste vi också komma överens om och genomföra dessa! Ingenstans i er strategi finner jag idén om att det övergripande konceptet med Lissabonstrategin, konceptet med liberalisering och privatisering, kanske helt enkelt inte fungerar i majoritetens intresse i många fall, och alldeles särskilt inte i sektorn för offentliga tjänster.
I utrikespolitiken och sektorn för utrikeshandel betonas EU:s viktiga roll i världen för freden, säkerheten och stabiliteten, och man talar om att prioritera multilateralism och partnerskap. I era dokument hävdas det att utvecklingsrundan från Doha ska få fortsatt högsta prioritet. Men det finns inget som visar hur EU vill bidra till framstegen i utvecklingsrundan. I stället betonas de välbekanta regionala och bilaterala frihandelsavtalen, som därför knappt gör några framsteg alls, eftersom de inte uppfyller kraven i utvecklings- och tillväxtländer.
Dessutom är utrikeshandelsstrategin ”Europa i världen” bara en strategi för att främja utrikeshandel för europeiska konglomerat som bryr sig föga om regional och hållbar ekonomisk, social och ekologisk utveckling i partnerländer. Det står ingenting om små och medelstora företag, och ändå undrar ni varför stater som Kina slår tillbaka med dumpningsåtgärder. Ni ville till och med fortsätta med upphävandet av de mycket olämpliga antidumpningsinstrumenten!
Kommissionen talar om att förbättra operativ förmåga och konflikthanteringsförmåga i tredjeländer. Efter det som just har sagts skulle jag vilja fråga er: är det inte mycket vettigare att bekämpa de sociala, och definitivt de ekonomiska, grunderna till kriser och konflikter också?
Ändra er strategi, så att vi kan vinna medborgarnas stöd för en europeisk union!
Godfrey Bloom
för IND/DEM-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag älskar att vara här i regleringsfabriken. Detta är så roligt. Jag läste just igenom rubrikerna i kommissionens årliga politiska strategi, och det börjar med ”tillväxt och sysselsättning”. Ärligt talat skulle denna plats passa mycket bättre för att tala om tillväxt och sysselsättning om åtminstone 1 procent av kammaren hade haft någon erfarenhet över huvud taget av handel.
Jag är affärsman, och jag kan förstå tillväxt och jag kan förstå sysselsättning. Tråkigt nog, ju mer man reglerar, ju mer man lagstiftar, desto mindre troligt är det att man skapar tillväxt och sysselsättning, och det är därför som BNP-tillväxten inom EU är positivt tvingande medan den lyfter i resten av världen - Kina, Indien, subkontinenten. Vi är till och med besegrade av Nordamerika. Så jag skulle vilja föreslå att om vi vill ha tillväxt och sysselsättning, då ska vi gå ur vägen för folk och låta dem fortsätta med sitt, utan inblandning härifrån.
Ett hållbart EU? Ja, fascinerande, eller hur? Vi talar om det globala fotavtrycket, vi talar om allt detta nonsens, trots att världen i själva verket inte har värmts upp de senaste 10 åren - vetenskapen har kastats ut genom fönstret. Om någon vill granska den globala vetenskapen och global uppvärmning och klimatförändring på allvar kommer de att upptäcka att de flesta informerade, icke politiskt vinklade vetenskapsmän anser att vi faktiskt kommer att ha en kallare planet 2050, inte varmare. Men det passar väl inte oss? Eftersom vi tycker om att beskatta och reglera.
Sedan kan vi granska invandring under kontrollerade former. Åh, kära nån då. Som engelsman kan jag tala om för er: invandring under kontrollerade former? Det har kommit in en miljon människor till vår lilla överbefolkade ö under det senaste året. Men snälla, snälla, snälla, kan det här stället, bara för en gångs skull, lägga av!
Frank Vanhecke
(NL) Enligt min uppfattning går saker oerhört fel alldeles i början av inledningen till kommissionens årliga politiska strategi för 2009. Jag talar om en av huvudidéerna som läggs fram där, och jag citerar: ”Medborgarna i centrum”. Detta är att göra ont värre, som man säger. När allt kommer omkring finns det ingen plats där Europeiska kommissionen placerar medborgarna i centrum, ingenstans där den visar respekt för dem.

Vad är Europeiska kommissionen? När allt kommer omkring är det knappast något annat än ett organ med politiskt utnämnda tjänstemän med extremt begränsad legitimitet, som tillhör en liten cirkel av europeiska byråkrater som anser att de vet bättre än medborgarna och anser att det skulle vara bäst om, antagligen i allmänhetens intresse, de beslutade allt själva, till och med över huvudet på de medborgare som de påstår sig respektera.
Detta är det demokratiska underskott som alla talar om, men ingen gör någonting åt. Om medborgarna verkligen stod i centrum skulle kommissionen insistera på att rådfråga sina medborgare, särskilt när det gäller de viktigaste frågorna som för närvarande ligger på bordet. När ska medborgarna få rätt att säga sitt om den nya, förklädda europeiska konstitutionen? Medborgarna i Nederländerna och Frankrike uttalade sig om den för inte så länge sedan, men det är uppenbart att Europeiska kommissionen inte sätter dessa medborgare i centrum.
När ska EU-medborgarna tillåtas säga sitt om den katastrofala invandringspolitik som prackas på dem av de europeiska byråkraterna? När ska dessa medborgare få tillåtelse att fatta sina egna beslut och åtnjuta respekt för sina åsikter om livsviktiga frågor som Turkiets eventuella anslutning till vår europeiska union, ett islamiskt och i många avseenden, faktiskt i alla avseenden, icke-europeiskt land? Det enda tillfälle då Europeiska unionen sätter sina medborgare i centrum är när det gäller att de ska betala skatt för de europeiska byråkraterna och den politik som dessa privilegierade personer påtvingar dem över deras huvuden. Eftersom detta är så kan ni väl åtminstone ha mod nog att säga att EU aldrig kommer att bli en demokratisk enhet.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Herr talman! 2009 års yttre åtgärder bör utmärkas av två grundläggande fakta: för det första ikraftträdandet av det nya fördraget, som å ena sidan syftar till att fastställa en ny institutionell ram inom vilken parlamentet kommer att spela sin rättmätiga roll och å andra sidan avdelningen för yttre åtgärder, som enligt vår mening borde höra hemma i kommissionen och inte uppslukas av rådet.
Därutöver är de prioriteringar som kommissionen lade fram korrekta: utvidgning, förbindelser med Ryssland på grundval av respekt för de mänskliga rättigheterna och en trygg energiförsörjning, stabiliserings- och associeringspolitiken på Balkan och fallet med Kosovo, grannskapspolitiken, med Barcelonaprocessen och Medelhavsunionen som kommer att företrädas av unionens franska ordförandeskap.
Sedan har vi även situationen i Centralasien, med konflikterna i Iran, Irak, Afghanistan och Pakistan. Vi vill se en utveckling av förbindelserna med Kina, Indien och de asiatiska länderna, som korrekt fastställdes i kommissionens förslag; situationen i Mellanöstern, där Europaparlamentet villkorslöst stödde kommissionens förslag vid Pariskonferensen.
Dessutom har vi det strategiska partnerskapet med länder i Afrika, Västindien och Stilla havet, och sist men inte minst förbindelser med Latinamerika, för vilka vi hoppas att det ska fastställas slutsatser vid toppmötet i Lima innan associeringsavtalet ska slutas med Mercosur, Andinska gemenskapen och Centralamerika.
Herr kommissionsordförande! Vi behöver seriösa, effektiva och livskraftiga yttre åtgärder från EU, som måste uppträda enat i internationella organisationer. Vi får inte låta oss själva bli en internationell Röda korset-organisation, ämnad för att bära kostnaderna för stora samtida kriser. Europeiska unionen måste väga tungt på den internationella arenan som en global aktör, i linje med dess ekonomiska, kommersiella, finansiella och industriella tyngd. Herr kommissionsordförande! Ni har vårt stöd för detta program.
Catherine Guy-Quint
(FR) Herr talman, herr kommissionsordförande! Nu är det äntligen dags för oss att inleda det politiska prioriteringsförfarandet för 2009. Det är ett viktigt steg, eftersom det kommer att ske många förändringar - en ny valperiod, upprättandet av fördraget - och det markerar också ett nytt sätt att i parlamentet svara på kommissionens årliga politiska strategi, eftersom vi har beslutat att de politiska grupperna kommer att tala snarare än budgetutskottet.
Den socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet har gjort tydliga val, och de har redan framförts: de är för ett socialt EU. De vill ha ett EU som prioriterar en kamp mot klimatförändringarna. De vill också ha ett EU som är för gemensamma yttre åtgärder. När jag märker att kommissionen vill att EU:s bidrag till säkerhet och stabilitet på den internationella arenan ska ökas frågar jag mig: var ska vi ta pengarna ifrån? Hur ska vi förverkliga denna lovvärda önskan? Om vi fortsätter längs samma bana kommer rådet att försätta oss i en ohållbar situation, som den gör varje år: valet av vilken del av världen som vi ska offra.
En fjärde prioritering för oss är våra medborgare. Det som kommissionen talar om för oss är att medborgarna ska ställas i centrum 2009. Det är hög tid, eftersom vårt politiska projekt inte kan fortsätta att ligga så här fjärran från folket. Vi måste därför förbättra alla våra utbyten, all vår information och kommunikation, men var hittar vi medel för detta? En sak är klar: det saknas budgetresurser! De marginaler som finns har man redan talat för, och vi i budgetutskottet vet inte hur dessa prioriteringar ska finansieras nu. Vi vill inte offra de gamla prioriteringarna för att genomföra nya. Vad ska ni göra? Det finns ett stort behov att lyfta upp EU ur dess budgetära och administrativa röra. Den politiska världen förändras mycket snabbt, och vi inom EU kommer med idéer, men vi har aldrig lyckats anpassa de resurser som behövs för att omsätta dem i praktiken, med säkerhet när det gäller parlamentets förväntningar, men också våra medborgares förväntningar.
Adina-Ioana Vălean
(EN) Herr talman! I slutet av detta år kommer vi att få två rapporter från kommissionen om fri rörlighet: en om fri rörlighet för arbetstagare - och jag antar att kommissionen förmodligen kommer att råda medlemsstaterna att häva den övergångsordning som gäller för arbetstagare från de nya medlemsstaterna - och den andra om genomförandet av direktivet om fri rörlighet för medborgare, och det kan hända att vi får se ett antal medlemsstater som ställs inför EG-domstolen för detta.
Alla de farhågor som ledde till den övergångsordning som genomfördes i samband med 2004 års utvidgning börjar nu att försvinna. Det finns inte längre någon ekonomisk, säkerhetsmässig eller demografisk anledning att behålla begränsningar av rätten till arbete i ytterligare fem år. Tvärtom behövs det en fri europeisk arbetsmarknad för det moderna EU som förebild, partner och världsledare. Vi har reglerat tillträdet till vår arbetsmarknad för medborgare i tredjeländer. Detta är bra och mycket uppskattat. Men låt oss först se om vårt eget hus. Låt oss skapa en gemensam politik om arbetstagares fria rörlighet inom unionen.
Om vi ska vara trogna de grundläggande friheterna som skrivits in i fördragen, och om vi menar allvar med att genomföra Lissabonstrategin, då är det dags att sluta tala och börja agera på riktigt.
Slutligen skulle jag vilja tillägga att denna kommission från början fick klartecken att ta itu med medborgarnas grundläggande rättigheter, och jag såg fram emot att få se något mycket specifikt när det gäller dessa frågor i nästa års plan.
Jan Tadeusz Masiel
(PL) Herr talman! År 2009 är ett år av utvidgade framtidsutsikter för EU, framtidsutsikter som kommer att tillhandahållas tack vare Lissabonfördraget. Det är också ett hoppets år för en djupare enhet inom EU på grund av det nya valet till Europaparlamentet.
Som José Manuel Barroso nämnde ska vi fira att det gått 20 år sedan Berlinmuren föll. Får jag ta detta tillfälle i akt att påminna er om att den föll i Warszawa. Vi kommer också att fira femårsjubileum av tidigare kommuniststaters anslutning till Europeiska unionen. Anslutningen har inte alltid varit helt harmonisk: polska jordbrukare konkurrerar fortfarande på ojämlika villkor med jordbrukare i den gamla unionen.
Trots detta är det min övertygelse att 2009 kommer att utplåna skillnaderna mellan våra länder, åtminstone på en psykologisk nivå, och känslan av enhet och inflytande kommer att öka i Europeiska unionen.
Jens-Peter Bonde
(EN) Herr talman! Jag kommer att använda mitt anförande för att föreslå en reform av behandlingen av de årliga programmen. Hittills har inte de valda ledamöterna av nationella parlament och Europaparlamentet haft någon talan. Det årliga programmet inleds och antas av de icke-valda i kommissionen. Medlemsstaterna samordnar sina prioriteringar genom de skiftande ordförandeskapens arbetsprogram. Vi diskuterar båda två. Vi ändrar inget. Vi företräder inte våra väljare när det gäller den viktiga uppgiften att fastställa dagordningen.
I stället bör vi insistera på ett gemensamt arbetsprogram för alla institutioner under nästa år. Kommissionen skulle kunna utarbeta ett detaljerat förslag med bilagor om alla förslag till de lagar som de har för avsikt att föreslå, inbegripet deras rättsliga grund. Sedan borde de nationella parlamenten ta itu med det i sina fackutskott för en första behandling, sedan i deras utskott för EU-frågor och slutligen i deras kammare.
De nationella parlamenten borde möta konferensen mellan organ för EG-frågor (COSAC) och formellt anta arbetsprogrammet. Parlamentet borde ha sina egna behandlingar, och då skulle Europaparlamentet styra nedifrån och upp i stället för från toppen och nedåt. Det borde ledas av företrädare som valts av våra folk i stället för av nationella tjänstemän och lobbyister bakom stängda dörrar.
När programmet antas skulle de nationella parlamenten kunna inleda behandlingen av de konkreta förslagen för ”subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen” och besluta om den rättsliga grunden. Sedan skulle EU:s institutioner kunna ta över, och alla lagar skulle gå igenom - både i rådet, med stöd av 75 procent av medlemsstaterna, och i Europaparlamentet, med normal majoritet. Sedan skulle EU vara en demokrati, i stället för den blandning av idéer från Machiavelli och Mussolini som det bygger på i dag.
Luca Romagnoli
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! De viktigaste åtgärderna som planerats för 2009 kan på det stora hela stödjas, när det gäller tillväxt och sysselsättning som föreskrivs i Lissabonstrategin. Det finns verkligen punkter i avsnitten om den inre marknaden och konkurrens som jag är för. Det finns också värdefulla punkter under rubriken ”En hållbar utveckling i Europa”.
Tyvärr bör den gemensamma viseringspolitiken helt förkastas, enligt min mening, eftersom den, förutom att vara antinationell, ligger helt utanför parlamentets uppdrag och det som borde vara våra föresatser. Jag är också helt emot att utvidgningen ska omfatta Kroatien och Turkiet, liksom den del där Kosovo nämns, som jag redan har haft tillfälle att kritisera för de brott mot internationell lagstiftning som ägde rum när dess oberoende från en suverän stat erkändes. Av denna anledning kommer jag att rösta mot den politiska strategin.
László Surján
(HU) Herr talman, herr kommissionsordförande! Vi välkomnade kommissionens politiska strategi med förhoppning om att den också skulle genomföras. Det finns ett tänkbart hinder för detta: skattemässiga begränsningar. Detta kan göra det svårt att sätta i gång nya saker. Medlemsstaternas vilja att bidra har minskat till mindre än 1 procent, vilket har lett till att medel till nya idéer nästan uteslutande måste komma från omfördelning av befintliga resurser. Låt oss dock inte göra detta utan att noga granska de program som för närvarande pågår. Låt oss undersöka var vi kan få mer valuta för pengarna, och var vi får mindre. Vi ska inte låta intressegrupper fatta beslut åt oss.
Som en del av parlamentets reform utvecklas ett nytt slags samarbete mellan fackutskotten och budgetutskottet. Ett inslag i detta är att motiveringen bakom och nyttan med utgifter för enskilda program kan blottläggas mer detaljerat än tidigare. Även om det kanske är ett smärtsamt beslut är det smartare att slutföra vissa program, eller inte inleda dem alls, i stället för att finansiera dem bristfälligt. Otillräckliga investeringar är ett meningslöst slöseri med pengar. Kommissionen, rådet och parlamentet måste agera enat för att se till att bara program som kan finansieras på ett lämpligt sätt och som ger resultat får genomföras. Parlamentet ser fram emot detta års politiska strategi i beredskap för gemensamma åtgärder av detta slag. Tack för er uppmärksamhet.
Véronique de Keyser
(FR) Herr talman! Det har sagts mycket om utrikesfrågor i kommissionens meddelande, ändå lämnar det mig med en omättnadskänsla. Rubrik 4 är förstås bristfälligt finansierad. Tyvärr kommer vi i själva verket att få betala mer för Palestina och Kosovo. Men detta är en iakttagelse, inte en strategi.
Jag skulle till exempel ha velat veta vilka politiska förutsättningar som krävs för att bistånd ska bli effektivt, inte bara synligt utan effektivt. Hur kan vi använda de finansiella instrumenten för att göra EU till en mjuk makt som inte kan ignoreras, en makt som tillhandahåller en demokratisk modell och inte bara är en kassakista? Hur ska vi utnyttja villkorligheten?
Ingen av dessa frågor, hur viktiga de än är, tas upp. Ett exempel, och det är inte det enda, är att vi aldrig förr har betalat så mycket pengar till Palestina, ändå har folket i Gaza inte varit så fattiga sedan 1967, och våldet fortsätter att eskalera i Mellanöstern, där vi bara fortsätter att bygga upp det som har förstörts.
Vilka lärdomar kan vi dra av detta? Tills det finns en perfekt sammanhållning mellan EU:s utrikespolitik och dess finansiella instrument, där de senare tjänar den första och inte tvärtom, kommer EU aldrig att bli den världspartner som det vill vara, och i detta avseende anser jag att kommissionens meddelande märkligt nog saknar ambitioner.
Ingeborg Gräßle
(DE) Herr talman, herr rådsordförande, mina damer och herrar! Jag antar att det i dag är sista gången som vi för en debatt om politisk strategi i denna form, eftersom vi ska få en ny modell genom Lissabonfördraget. Det finns därför redan en plan, åtminstone här i kammaren, och jag ser redan fram emot denna nya modell, eftersom den innebär att vi kan innefatta rådets befogenheter i denna mycket viktiga debatt.
Låt mig därför också för sista gången göra några kommentarer ur budgetkontrollrelaterad synvinkel och erbjuda några ytterligare förslag som samklingar med den ton som Hartmut Nassauer angett. Vi för just nu utvidgade diskussioner med kommissionen om skyddet av gemenskapens finansiella intressen, och kommissionen har tillkännagett betydande insatser i detta avseende. Vi skulle ha velat se om dessa betydande insatser - som vi är tacksamma för och som vi också behöver - även skulle kunna tas in i det årliga programmet. Det arbete som ni har lovat att göra skulle också ha förtjänat detta.
Vi behöver nya metoder för att återfå de medel som betalats ut olagligen, och vi behöver också ett starkare samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna. Allt detta är ett imponerade program från José Manuel Barrosos kommission. Vårt råd skulle därför ha varit att innefatta även detta i kommissionens årliga program. Det skulle ha förtjänat detta, och det skulle också ge oss garantier för att ni anser att det är lika viktigt som ni nu påstår.
Alain Hutchinson
(FR) Herr talman, herr kommissionsordförande, fru kommissionsledamot! När det gäller Europeiska unionen i världen delar den socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet kommissionens önskan att fortsätta det arbete med att förbättra effektiviteten i dess samarbete som inleddes 2006. Jag påminner i detta avseende att det fortfarande finns väldigt många områden som borde ses över, oavsett om det handlar om definitionen av själva utvecklingen, sammanhållning mellan olika europeiska politiska områden, samordning mellan givare eller komplementaritet till åtgärder.
När det gäller avtalen om ekonomiskt partnerskap skulle jag vilja påminna er om att de europeiska socialdemokraterna anser att det är grundläggande att framför allt betrakta dem i ett utvecklingsperspektiv, eller med andra ord, att betrakta dem utifrån deras förmåga att markant förbättra folks liv i AVS-länderna. Det är grundläggande att kommissionens strategi för 2009 är fullkomligt klar i detta avseende. Detta verkar inte riktigt vara fallet för ögonblicket.
Vi känner dessutom alla till att det kommer att krävas ytterligare medel för att finansiera de kompletterande åtgärder som syftar till att kompensera för de tillkännagivna negativa följderna av ekonomiska partnerskapsavtal för det som är - jag skulle inte behöva påminna er det - världens fattigaste länder. Vi hade hoppats att kommissionen skulle säga var dessa medel ska tas ifrån.
Vi beklagar också att kommissionens dokument inte innehåller några särskilda förslag om genomförandet av millennieutvecklingsmålen före 2015. Beror detta på en brist på ambitioner på detta område eller på att 2009 kommer att utgöra ett radikalt paradigmskifte när det gäller EU:s utvecklingspolitik?
Kommissionens notering i bilagan innehåller också hänvisningar till genomförandet av den första handlingsplanen inom ramen för den gemensamma EU-Afrika-strategin. Detta gläder oss oerhört, och vi är särskilt angelägna om att kommissionen verkligen bör göra allt den kan, så att de första åtgärderna som vidtas som en del av den nya strategin uppfyller de rättmätiga förväntningarna hos miljoner afrikanska män och kvinnor som direkt påverkas av denna strategi.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Som samordnare för gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater för regionalpolitik har jag stora förhoppningar inför 2009. Vad beror detta på? Det beror på att genomförandet av dessa nya program i alla regioner, i alla medlemsstater, nu har varit på gång sedan 2007. Vad har kommit ut av detta? För det första kan vi tala om en ny sammanhållning, och medlen används i mycket högre grad än tidigare till regioner och städer, till Lissabonstrategin, till tillväxt och sysselsättning. Det har också framkommit att vi skapar bättre resultat på innovationsområdet, medan investeringarna i forskning och nyskapande har mer än dubblerats.
Kommissionsledamöterna Danuta Hübner och Janez Potočnik presenterade verkligen mycket fina siffror om detta förra veckan i Ljubljana. Vi kan alltså tala om en tyst revolution när det gäller användningen av dessa medel - något som måste offentliggöras. Detta är ett tillfälle för att förbättra kommunikationen i hög grad - förbättra kommunikationen med medborgarna under 2009, som också är ett valår. Detta möjliggörs genom de tusentals projekt som genomförs på olika fält inom ekonomi och ekologi. Ett misslyckande med att välja denna mycket regionala politik, denna nya sammanhållningspolitik, som spjutspets för kommunikationen med medborgarna skulle vara ett missat tillfälle för unionen.
Göran Färm
Herr talman! Som svensk ledamot med bakgrund i fackföreningsrörelsen vill jag gärna börja med att understryka vad Hannes Swoboda sa: Om vi ska kunna undvika att kritiken mot Laval-domen vänds mot fördraget, måste kommissionen tydligt klargöra att en fri tjänstemarknad inte är något hot mot fackets rättigheter att ta strid mot social dumpning; jag ville bara passa på att säga detta, eftersom det är en aktuell fråga.
När det gäller den politiska strategin för 2009, så är det då som vi på allvar måste börja diskutera halvtidsöversynen av långtidsbudgeten. På vissa områden tror jag dock att vi inte kan vänta, utan vi måste börja förändra prioriteringarna redan nu i budgeten för 2009.
Jag tänker framför allt på två områden. Det första gäller klimatfrågan. Som budgetföredragande i industriutskottet menar jag att det inte räcker inte med att konstatera att klimatfrågan är en politisk prioritering. Detta måste också få effekter på budgetprioriteringarna. Vi måste visa att vi faktiskt är beredda att göra konkreta europeiska insatser, även om det kostar. Det kan handla om att bli konkret när det gäller modern energi- och miljöteknik. Det kan handla om att förändra användningen av strukturfonderna eller det sjunde ramprogrammet, men det är mycket som behöver göras.
Det andra området som jag vill nämna är västra Balkan, särskilt Kosovo. Mot bakgrund av det nya läget måste vi helt enkelt få fram en långsiktig strategi för hur vi ska verka på västra Balkan. Det är orimligt att vi har en så rigid budgetmodell att de minsta budgetmarginalerna finns på just de områden där behoven är störst.
Lutz Goepel
(DE) Herr talman! Kommission planerar för ett framgångsrikt införande av hälsokontrollen i jordbrukssektorn under 2009. Som föredragande till initiativbetänkandet antar jag att kommissionen kommer att ha en mycket bättre uppfattning om parlamentets ståndpunkt i denna fråga i och med morgondagens omröstning, och jag förväntar mig att denna ståndpunkt kommer att beaktas i det lagstiftningsförslag som vi väntar oss i maj.
Jag välkomnar att kommissionen gör en särskild ansträngning för att verka för begreppet kvalitet i jordbruksproduktionen, särskilt dess bekräftelse av det som kallas för 2009 års grönbok. Vi anser att det mervärde som tillkommer genom högkvalitativa normer kommer att bli en allt mer betydande utgångspunkt för våra jordbrukare, till och med när det gäller ökad konkurrens från import.
Jag har också noterat att kommissionen har för avsikt att lägga fram förslag om ämnena livsmedelssäkerhet, djurens välbefinnande och hälsa, tillsammans med övervakning och bättre regler. Jag vädjar till kommissionen att vara förnuftig. Våra jordbrukare kan inte ställas inför fler bestämmelser, om inte import från tredjeländer också blir föremål för dessa bestämmelser.
Kommissionen har för avsikt att lägga fram hel rad förslag 2009 för att minska den administrativa bördan, som inte kommer att ändra någonting när det gäller efterfrågan på befintliga bestämmelser eller de politiska specificeringarna. Jag hoppas verkligen att detta kommer att gälla för våra jordbrukare, särskilt i fråga om tvärvillkoren.
Jag anser att ett viktigt ämne saknas i den årliga politiska strategin, och det är frågan om livsmedelstillgång. Kommissionen har många gånger använt begreppet, men våra medborgare måste ha ett säkert löfte om hur de kan organisera fortsatt tillgång.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Herr talman! Som samordnare för gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater för fiskeriutskottet skulle jag vilja göra följande kommentarer om den gemensamma fiskeripolitiken.
För det första kan vi, när det gäller de nyckelåtgärder som planerats för 2009, och de som faller inom ramen för post 2 i bilagan om hållbar utveckling, se att fiskepolitiken är införlivad i den integrerade havspolitiken, något som vår grupp inte håller med om. Samtidigt som det stämmer att vissa aspekter av den gemensamma fiskeripolitiken utgör en del av havspolitiken gäller detsamma för transportpolitiken till exempel, men detta innebär inte att det är inordnat eller kapat under denna rubrik.
För det andra, när det gäller förändringar i anslaget av ekonomiska resurser, och i synnerhet när det gäller rubrik 2, ”Bevarande och förvaltning av naturresurser”, instämmer vi inte i att de 6 miljoner euro som krävs för att finansiera den förberedande verksamheten för havspolitiken ska komma från den gemensamma fiskeripolitikens redan knappa budget, särskilt med tanke på att det vid denna tidpunkt av budgetåret är omöjligt att veta vilken del av de utestående åtagandena som skulle kunna göras tillgängliga för annat bruk.
John Bowis
(EN) Herr talman! Jag vill som omväxling ge kommissionen två löften av parlamentet. Det ena är att vi har för avsikt att samarbeta med kommissionen när det gäller paketet om klimatförändringar, i syfte att få till stånd ett effektivt och genomförbart paket så snabbt vi kan. Det andra är att vi kommer att arbeta för att så snart som möjligt utnämna den nya kommissionsledamoten med ansvar för hälsa, och i samband med detta vill jag be vice ordföranden att sända våra lyckönskningar till Markos Kyprianou och tacka honom för det som han åstadkom under sin tid med oss.
Låt mig för det tredje säga att hänvisningen till hälsa i detta dokument är ovanligt mager. Det stämmer att det talas om medicinsk utrustning och andra åtgärder. Men jag vill se de andra åtgärderna, inbegripet det gränsöverskridande löftet om hälsovård, för om vi inte genomför detta snabbt kommer domstolarna att fortsätta utforma politiken i vårt ställe på detta område, och detta är vårt arbete som politiker. Så, se till att det drivs igenom lika snabbt som det mycket välkomna förslaget om mental hälsa som jag vet ska komma.
Maria Martens
(NL) Jag talar nu som samordnare för gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater för utvecklingsutskottet. Jag skulle vilja lovorda kommissionen för deras avsikt att placera de allmänna strategiska målen, som välstånd, solidaritet och säkerhet, i centrum av sin långsiktiga verksamhet. Jag beklagar dock att så lite uppmärksamhet riktas mot utvecklingssamarbete och fattigdomsbekämpning. När allt kommer omkring är detta också mycket viktiga aspekter av ett starkt, välmående EU.
Under 2007 upprättade vi för första gången i historien en gemensam EU-Afrika-strategi - en milstolpe. Genomförandet av de åtta tematiska partnerskapen har emellertid inte påbörjats än. Vi ser fram emot konkreta framsteg här.
Slutligen måste jag säga en sak till. Kommissionsledamöter engagerar sig allt oftare i nationella politiska kampanjer. Detta började med kommissionsledamoten med ansvar för utveckling och humanitärt bistånd. Jag oroar mig för det tomrum av ledarskap som uppstår till följd av detta på viktiga europeiska politiska områden. Min fråga till kommissionen är huruvida den är beredd att utarbeta regler för att se till att kommissionsledamotens ämbete kommer att utövas utan avbrott för nationella politiska kampanjer efter valet.
Jacek Saryusz-Wolski
(EN) Herr talman! Jag skulle vilja fästa er uppmärksamhet på att det i den årliga politiska strategin talas dramatiskt lite om en av de viktigaste frågorna för EU:s framtid: extern energipolitik. Parlamentet antog med en överväldigande majoritet det betänkande i vilket man erkände behovet av en brådskande politik för en tryggad energiförsörjning. Sedan dess har situationen förvärrats, och vi ser ett ökat beroende, tillsammans med brist på framsteg när det gäller att minska det. Nabuccoprojektet till exempel - EU:s flaggskepp när det gäller diversifiering, som fastställdes av Europeiska rådet som ett av de mest avgörande projekten till förmån för EU - är, enligt vissa, allvarligt hotat, kanske till och med dött.
EU behöver sin gemensamma politik för tryggad energiförsörjning nu. Detta bör återspeglas i kommissionens politiska strategi för 2009. Så är inte fallet, och det beklagar jag verkligen. Hela strategin får inte vara kortsiktig.
Othmar Karas
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! Prioriteringar för 2009: prioriteringar är trovärdiga om vi kan framhålla hur vi tidigare har behandlat prioriteringar på ett seriöst och effektivt sätt som medborgare kan förstå. Jag skulle därför också vilja be er, till och med under valåret 2009, att utvärdera vilka av de tidigare årens prioriteringar som var praktiska och genomfördes, och involvera medborgarna i att utveckla en kommunikationsstrategi för detta.
För det andra är minskningen av byråkrati en permanent prioritering som skapar förtroende hos medborgarna och hos små och medelstora företag. Jag saknar småföretagslagen. Bygg upp förtroendet, så att vi också kan öka väljardeltagandet i valet till Europaparlamentet 2009. Även detta måste vara en politisk prioritering!
(Applåder)
Mairead McGuinness
(EN) Herr talman! Jag välkomnar det här uttalandet. Men jag vill särskilt rikta uppmärksamheten - och jag skulle vilja ha några svar - när det gäller sidan 18 och en av nyckelåtgärderna i förhållande till ”övriga världen”: ”Om det är lämpligt, genomföra avtalet om Doha-utvecklingsrundan”.
Jag oroar mig för att det är bråttom att ingå ett avtal, men att det enda lidandet kommer att drabba jordbrukssidan av avtalet och att det inte kommer att bli någon vinst för EU i bemärkelsen tillträde till marknader för produkter som inte är jordbruksprodukter eller tjänster som inte är jordbrukstjänster. Jag skulle vilja ha lite information, eftersom jag anser att vi har förts bakom ljuset i detta fall. Medborgare i min valkrets stod vid min dörr hela helgen för att uttrycka sin oro för sänkningar av tullavgifter för nötkött och mejeriprodukter med 70 procent, något som kommer att decimera jordbruket och dumpa den gemensamma jordbrukspolitiken, som vi är så förtjusta i här i kammaren.
Denna fråga är en del av debatten om Lissabonfördraget på Irland. Jag önskar att det inte var så, men jag skulle vilja ha några bestämda kommentarer från kommissionens vice ordförande för att försäkra mina väljare om att de inte kommer att säljas ut.
Luís Queiró
(PT) Herr talman! Alla tecken tyder på att 2009 kommer att bli ett möjligheternas år. Ett av de mest positiva resultaten med att finna en väg ut ur den institutionella återvändsgränden är möjligheten att rikta vår energi mot andra ämnen, som kommer att göra det möjligt för oss att koncentrera oss mer på politik.
Under flera år har vi diskuterat globalisering, klimatförändringar, otillräcklig säkerhet vid våra gränser och instabilitet i grannländer. I årtionden har vi funderat på utmaningen med nya ekonomier som dyker upp och på Afrikas nya roll i världen. Det är viktigt att teoretisera över stora utmaningar och lämpliga svar, men EU kan inte bara agera som åskådare, även om den är en interaktiv sådan, när förändringarna äger rum. EU måste spela en aktiv roll, vara en reformfaktor, en katalysator för utveckling.
Fru vice ordförande! De olika politiska prioriteringar som Europeiska kommissionen anger omfattar kommunikation. Det finns inte någon bättre kommunikationsstrategi än att bekräfta de uppnådda resultaten. EU:s vikt och betydelse för dess medborgare måste uppfattas, erfaras och erkännas. Det är så man vinner deras förtroende, medborgarnas förtroende, och framför det som krävs av oss till våra medborgare.
Katalin Lévai
(HU) Herr talman! Jag skulle vilja uppmärksamma er på två viktiga frågor. Den första hör samman med att stärka de nya samarbetsformerna: å ena sidan behöver vi stärka samarbetet mellan medlemsstaterna och Europeiska unionen, och å den andra underbygga samordningen mellan parlamentet, rådet och kommissionen, och i samband med detta måste vi skapa positiva exempel som motsvarar verkliga resultat.
Den andra viktiga frågan i detta sammanhang är alltid en nyckelfråga för de europeiska socialdemokraterna, nämligen frågan om ett socialt EU, med andra ord att säkerställa välfärd, solidaritet och säkerhet, som vi helt enkelt tenderar att hänvisa till som ”det sociala Europa” och nå Lissabonmålen så snart som möjligt. I detta avseende skulle jag vilja betona att det inte har fästs särskilt mycket uppmärksamhet vid kvinnors situation, även om majoriteten i medlemsstaterna utgörs av kvinnor vars sociala trygghet är begränsad och otrygga anställningsformer ökar och sprids. Jag skulle därför vilja att särskild uppmärksamhet riktades mot dessa två områden under 2009. Tack så mycket.
Zuzana Roithová
(CS) Jag skulle vilja bidra till diskussionen genom att påpeka att mot bakgrund av all politik bör det finnas ett tydligare fastställt utrymme för små och medelstora företag, som utgör ryggraden i EU:s sysselsättningsstabilitet. Det kvarstår mycket att göra, särskilt i de nya medlemsstaternas parlament, där konceptet flexicurity - en flexibel arbetsmarknad - återstår att genomföra så att företag kan reagera bättre på nya utmaningar och har möjlighet att erbjuda ett större antal nya tjänster.
Dessutom bör vårt motto vara att prioritera de små, men när det kommer till enskilda direktiv och bestämmelser saknas kommissionens analys av hur de påverkar små företag. Å andra sidan har vi vanligen konsekvensbedömningarna som utarbetats av överstatliga företag. Jag välkomnar den föreslagna småföretagslagen, och jag anser att vi kommer att sträcka oss längre än till idéstadiet, så att vi i Europavalet kommer att kunna säga till EU-medborgarna att vi har uppfyllt våra mål när det gäller att skapa ett mer effektivt och säkert ekonomiskt område.
DanutBudreikait
- (LT) Under 2009 kommer både parlamentets och kommissionens sammansättning att ändras. Trots detta kommer kontinuiteten i arbetet att upprätthållas. Jag skulle vilja betona vikten av den gemensamma energipolitiken. Vi har diskuterat frågan om EU:s gemensamma energipolitik sedan 2006, och parlamentet har utarbetat dimensionen i den externa energipolitiken.
Denna politik är för närvarande av stor vikt mot bakgrund av våra ansträngningar att skaffa gas från olika källor, och eftersom det är nyckelämnet i åtskilliga diskussioner, exempelvis de som gäller energikällor, Arktis osv., kommer den att fortsätta att vara relevant i framtiden. Europeiska unionen bör inte vara den sista att upptäcka och använda nya energikällor, såsom vanligen är fallet.
Margot Wallström
kommissionens vice ordförande. - (EN) Herr talman! Jag vill tacka alla ledamöter för deras bidrag till debatten. Jag anser att detta, tillsammans med den resolution som ni kommer att anta samt dialogen med utskott respektive kommissionsledamöter, kommer att utgöra ett mycket bra politiskt inlägg i nästa års arbetsprogram. Detta är vad jag alltid har argumenterat för: en mer politisk linje när det gäller den årliga politiska strategin.
Jag skulle vilja kommentera några frågor som har tagits upp här, som jag anser är mycket viktiga.
För det första, när det gäller Lissabonfördraget: som ni känner till har kommissionen engagerat sig i detta nya Lissabonfördrag fullt ut. Vi har till fullo åtagit oss att genomföra det, och vi förbereder oss - inte förväntar, utan förbereder oss - på att vara klara för genomförandet från och med början av nästa år. Vi fokuserar till exempel på medborgarinitiativet, som nämnts av flera talare, genomförandet av de nya bestämmelser för samarbete med nationella parlament, anslutningen till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och även avdelningen för yttre åtgärder, för att bara nämna några av de saker som kräver goda förberedelser utan föregripande. Detta är den balans som vi vill finna. Jag hoppas att det inte råder några tvivel om vårt engagemang för Lissabonfördraget.
Vi engagerar oss också - och detta är mycket viktigt - i den kommunikations- och informationsverksamhet som rör detta nya fördrag, eftersom vi, oavsett ratificeringsmetod, har vi en demokratisk förpliktelse att få medborgarna att delta genom att informera dem, genom att lyssna, och också genom att förklara vår uppgift och innehållet i detta nya fördrag.
När det gäller den politiska dagordningen och balansen mellan de sociala och ekonomiska programmen, som också nämnts av flera talare, anser jag att detta är en mycket viktig debatt, och detta är precis de frågor som vi kommer att tvingas ta med i dialogen med utskotten. Det är helt uppenbart att betoningar och prioriteringar läggs på olika ställen här på kammarens olika sidor. Jag anser att detta måste behandlas i resolutionen, som vi ser fram emot. Resultaten kommer att finnas i lagstiftnings- och arbetsprogrammet under hösten. Det är dit som jag anser att vi måste rikta mycket av vår uppmärksamhet när det gäller denna politiska debatt.
Jag skulle också vilja kommentera en fråga som Jens-Peter Bonde tog upp. Jag är rädd för att jag inte riktigt förstår vad han pratar om, eftersom vi sedan en tid tillbaka har sänt våra dokument och förslag till de nationella parlamenten. Detta har varit ett bra tillvägagångssätt och mycket uppskattat av de nationella parlamenten. Vi har lärt oss mycket av det, och det har ökat förståelsen för det som pågår på EU-nivå i de europeiska institutionerna på nationell nivå. Detta är också en bra vana inför det som komma ska i det nya fördraget. Inte bara det, vi måste också delta i en dialog med nationella parlament om den årliga politiska strategin och om vårt arbetsprogram, och vi har ombetts att åka dit och förklara och svara på frågor som de nationella parlamentsledamöterna har ställt om våra planer och arbetsprogram. Jag anser att detta har hjälpt oss mycket: vi har lärt oss av det, och de nationella parlamenten får ett tillfälle att bättre förankra sig och bättre förklara det som händer på EU-nivå. Jag hoppas därför verkligen att detta kommer att bli en bra erfarenhet för oss. Att engagera de nationella parlamenten i detta är inte lobbying, det är att utforma den euroepiska agendan. Detta skapar mer demokrati skulle jag vilja påstå.
Slutligen när det gäller finansieringen: ni kommer att föra denna diskussion separat, eftersom detta är en del av problemet - vi har redan en budgetram fram till 2013, och vi upplever alla budgetramens begränsningar. Efter 2009 kommer vi inte att ha någon extra personal, så vi kommer att vara försiktiga och tala om för er att inte be oss att göra en mängd nya saker, eftersom vi inte kommer att ha arbetskraft för att ta itu med det. Vi måste inse att vi för denna debatt om budgetramen separat.
Jag vill också säga till Ingeborg Gräßle att på området strukturfonder antog kommissionen nyligen en mycket ambitiös handlingsplan för att garantera integriteten för de pengar som används på detta område. Tillsammans med medlemsstaterna, som använder pengarna på ort och ställe vilket ni känner till, har kommissionen för avsikt att vidta alla nödvändiga kontroller för att se till att varje euro används ordentligt. Vi kommer regelbundet att rapportera om detta till budgetkontrollutskottet. Detta är vårt uttryckliga mål med kontrollen över de pengar som vi använder.
Låt mig slutligen säga att vi tillsammans kan fokusera på kommunikationsprioriteringarna, eftersom 2009 också kommer att bli ett mycket viktigt år när det gäller att se till att vi för en livlig debatt inför valet 2009. Som ni känner till inriktas kommunikationsprioriteringarna 2009 på Lissabonfördraget. I det första kapitlet i denna årliga politisk strategi nämns småföretagslagen. Detta är en del av Lissabonstrategin och vår översyn av Lissabonstrategin: att också fokusera på exakt de saker som ni har nämnt. Jag anser att de sannerligen är mycket viktiga.
Vi kommer att skapa resultat utifrån Lissabonfördraget. Vi kommer att reformera budgeten, vi kommer att fokusera på tillväxt och sysselsättning, och vi kommer att ha med energi och klimatförändringar. Detta kommer att vägleda många av våra kommunikationsprioriteringar, och vi hoppas på en livlig debatt om denna europeiska politik.
Låt mig slutligen också fästa er uppmärksamhet på förslaget om att ha ett interinstitutionellt avtal om kommunikation. Vi hoppas att detta kommer att skapa en mycket bättre ram för vårt samarbete på detta område, så återigen tack för debatten. Vi kommer att göra en uppföljning av allt detta och även av de detaljer som ni har nämnt, som jag snarare anser ingår i dialogen mellan utskott och kommissionen.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum vid ett senare sammanträde.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Małgorzata Handzlik  
skriftlig. - (PL) Jag läste kommissionens årliga politiska strategi för 2009 mycket noggrant. Eftersom jag är särskilt intresserad av problem som berör små och medelstora företag och den ekonomiska bakgrunden för integrering ska jag ta mig friheten att hänvisa till flera viktiga punkter i strategin.
Vi måste granska de europeiska små och medelstora företagen ur en annan vinkel. Vi måste återge dem deras prioriterade betydelse och göra deras utvecklingspotential tillgänglig. I dokumentet i fråga gladde det mig mycket att läsa att kommissionen fortsätter att prioritera avlägsnandet av onödiga hinder som håller tillbaka de små och medelstora företagens utveckling. Man anser också att det är viktigt att åta sig att fortsätta arbetet med Europeiska stadgan för småföretag, genom vilken jag hoppas att vi ska lära oss att först och främst tänka på sådant som skulle gynna dessa minsta enheter innan vi försöker att passa in dem i ett globalt sammanhang.
Det är mycket viktigt att främja och stödja en innovationsstrategi och visa en passande uppskattning för behovet av samordning mellan forskningscenter och företag. Det avsnitt där man i dokumentet talar om unionsmedborgarnas prioriterade roll, behandlade som konsumenter, är lika viktigt. Det finns ett tydligt behov att förbättra våra informationsmetoder och vår kommunikation med allmänheten. När jag talar till väljare noterar jag en allmän kunskapsbrist hos dem om hur unionen fungerar och hur den gynnar samtliga medborgare. Det är viktigt att sända ut ett tydligt budskap till medborgarna om de frågor som de bryr sig om. Europeiska unionen måste bli en enhet som våra medborgare upplever står dem nära, är vänlig och lättbegriplig, om de så är konsumenter, affärsfolk eller både och.
