Ünnepélyes ülés - A Palesztin Hatóság
Elnök
Hölgyeim és uraim! Nagy örömmel és megindultsággal köszöntöm körünkben Mahmud Abbasz urat, a Palesztin Nemzeti Hatóság elnökét. Elnök úr, kérem, fogadja az Európai Parlament szívélyes üdvözletét!
(Taps)
Izrael elnökét, Simon Peresz urat is meghívtuk. Sajnálatos módon az Izrael állam megalakulásának 60. évfordulójával kapcsolatos ünnepségek miatt a megbeszélt alkalmat nem tudtuk megtartani. Reméljük, hogy Peresz elnök látogatására hamarosan sor kerülhet.
Elnök úr, nem ez az első alkalom, amikor Ön az Európai Parlamentbe látogat. Amikor most üdvözlöm önt Strasbourgban, és amikor a Közel-Kelet, és különösen az Ön népe, a palesztin nép rendkívül nehéz időszakot él át, eszembe jut a legutolsó találkozásunk a Közel-Keleten, amelyre csaknem két évvel ezelőtt - 2007 májusának végén - Gázában került sor. Ön a Palesztin Nemzeti Hatóság hivatalos központjában fogadott engem. Soha nem fogom elfelejteni ezt a találkozásunkat, mivel a helyzet rendkívül feszült volt. Abban az időben Ön nagyon érzékeny természetű tárgyalásokat vezetett, a nemzeti egységkormány megmentése céljából, amelyet Ön rendkívüli energiával és előrelátással létrehozott. Tíz nappal később egy dicstelen tett sajnálatos módon pontot tett ezeknek az erőfeszítéseknek a végére.
Ma Ön közvetlenül Kairóból jött ide, Párizsban pedig megáll és találkozott a francia elnökkel. Az elmúlt néhány nap során sor került néhány nagyon ígéretes megbeszélésre Kairóban, a nemzeti konszenzusra épülő palesztin kormány létrehozásáról.
A Gázai-övezetben bekövetkezett tragédiáról azt kívánom elmondani, hogy az Európai Parlament aggodalommal figyelte a palesztin nép szenvedését. Az Európai Parlament nem maradt néma. Azonnali tűzszünetet követeltünk. Élesen bíráltuk nemcsak a Hamasz fegyveres erői, hanem a polgári lakosság és a nemzetközi humanitárius szervezetek ellen alkalmazott aránytalan választ. Ezenkívül úgy döntöttünk, hogy elutasítjuk a Hamasz provokációit és a rakétákkal történő tüzelést, amely sajnálatos módon - és ezt is visszautasítjuk - a tűzszünet ellenére is tovább folytatódik Izrael ellen. Ennek véget kell vetni.
(Taps)
Hölgyeim és uraim! Szeretnék elismeréssel adózni az Egyesült Nemzetek Szervezete közel-keleti palesztin menekülteket segélyező hivatala (UNRWA) munkatársainak azért a példás bátorságért és áldozatért, amellyel feladataikat végrehajtották, és amellyel továbbra is helytállnak. Az Európai Parlament nevében a lehető legőszintébben köszönetet mondunk ezeknek a férfiaknak és nőknek, akik az Egyesült Nemzeteknél teljesítenek szolgálatot.
(Taps)
Felszólítunk a béketárgyalások lehető leghamarabbi folytatására, mivel meggyőződésünk, hogy nem lehet pusztán katonai eszközökkel megoldani az izraeli-palesztin konfliktust. Politikai szereplőként kötelességünk és felelősségünk minden tőlünk telhetőt megtenni annak érdekében, hogy a közel-keleti népek békében élhessenek együtt. Az Izrael és Palesztina közötti béke egyik előfeltétele a palesztinok közötti belső megbékélés. Az Európai Parlament fenntartás nélkül támogatja a folyamatban lévő - elsősorban Egyiptom által vezetett - megbeszéléseket, amelyek arra irányulnak, hogy elsimítsák az utat a nemzeti konszenzusra épülő palesztin kormány megalakítása előtt. Csak egy ilyen kormány lesz abban a helyzetben, hogy biztosíthassa a palesztin nép szükséges egységét.
(Taps)
Sürgetjük és elvárjuk, hogy egy ilyen kormány tiszteletben tartsa a békefolyamat alapelveit, tartózkodjon az erőszaktól, és elkötelezetten folytasson béketárgyalásokat Izraellel. Az Európai Unió készen áll az ilyen kormánnyal való együttműködésre.
Az Egyesült Államok új elnöke, Barack Obama elkötelezettsége és George Mitchell különleges közel-keleti képviselővé történő kinevezése pozitív jel. Az Európai Unió eltökéltsége - és nagy örömömre szolgál, hogy az illetékes biztos, Ferrero-Waldner asszony itt van közöttünk munkatársával együtt - amellett, hogy teljes politikai és gazdasági súlyát latba veti, valamint számos arab partner politikai akarata arra utal, hogy lehetséges a békefolyamat felújítása és sikeres lezárása az Egyesült Nemzetek határozatai és az arab békekezdeményezés alapján.
Abbasz elnök úr, nagyon hálásak vagyunk, amiért ma itt van közöttünk, és ezt az Európai Parlament nevében, de különösen a saját nevemben mondom. Nagy tisztelettel és elismeréssel adózunk azelőtt, amit Ön a rendkívül nehéz körülmények között tesz. Bízunk Önben, mert Ön a közvetítés, a megbékélés és ezért a béke embere. Sok sikert kívánunk Önnek!
Most pedig megkérem Önt, hogy vegye át a szót és mondja el az Európai Parlamentnek szóló üzenetét. Mahmud Abbasz elnök úr, szívből köszöntjük Önt az Európai Parlamentben.
(Taps)
Mahmoud Abbas
a Palesztin Hatóság elnöke (az eredeti arab megnevezés angol fordításának átirata). - A könyörülő és irgalmas Isten nevében! Excellenciás uram, Pöttering úr, az Európai Parlament elnöke, hölgyeim és uraim, az Európai Parlament tisztelt képviselői! Először és elsősorban szeretném köszönetemet kifejezni Pöttering úr őexcellenciája, az Európai Parlament elnöke felé és Önök felé, amiért lehetőséget adtak nekem arra, hogy beszédet mondjak e tiszteletreméltó gyűlés előtt.
Palesztinából érkeztem Önökhöz, amelynek népe a modernkori történelem egyik leghosszabb katonai megszállásától szenved. Palesztinát mélyen megsebezte ez a rendkívül erőszakos, iszonyatos és rettenetes katonai agresszió, amely válogatás nélkül tüzel gyermekekre, nőkre és öregekre, valamint házaikra, megélhetésük eszközeire, gazdaságaikra, gyáraikra és iskoláikra. Tüzel az ivóvízre, a szennyvízelvezető rendszerekre és az áramszolgáltatásra, emellett kórházakra, intézményekre, utakra és hidakra.
Igen, az izraeli háború először és elsősorban népem megélhetési eszközei, infrastruktúrái és jövője, valamint a palesztin állam jövője ellen irányul, amelyért már hosszú ideje fáradozunk közösen, és amelynek létrehozásáért tovább kell dolgoznunk.
Az egész világgal együtt Önök is a saját szemükkel láthatták gyermekek megégett és szétszórt maradványait. Hallották férfiak kiáltását, gyermekek és nők könyörgését, akik elveszítették családtagjaik többségét. Igen, Önök is látták azt az anyát, akit kicsi gyermekeivel a karján gyilkoltak meg. Láthatták azt az apát, aki öt gyermekét veszítette el rakétatámadások miatt, és a Balousha nevű kislányt, aki nővérei mellett aludt, és aki azoknak a robbanásoknak a hangjára ébredt, amelyek megölték valamennyiüket, és azt a sok száz gyermeket, akiknek háza összeomlott és a fejükre zuhant.
Láthatták az Al-Fahura iskolát is, amelyet Jabalia lakosai biztonságosnak tekintettek és ott kerestek menedéket, és a bombák kioltották ezeknek az ártatlan menekülteknek az életét, így több mint negyven ember veszett oda. Ezeknek az embereknek családjuk volt, nevük volt, történetük volt, ambícióik és reményeik voltak. Ezenkívül több mint száz ember megsebesült.
Az ártatlan áldozatok mellett odavesztek az emberi lelkiismeret értékei, az Egyesült Nemzetek alapelvei, valamint a nemzetközi béke és biztonság megőrzésével kapcsolatos kötelességei is. Visszagondolhatnak arra is, hogy az Egyesült Nemzetek központját, iskoláit, kórházait, élelmiszer- és egészségügyi felszerelésraktárait sem kímélte a Gáza békés és életkedvvel teli lakosai ellen vívott őrült háború.
Palesztinából érkeztem Önökhöz, hölgyeim és uraim, és magammal hoztam egy Luay nevű kisfiú kérdését, aki a bombázások következtében megvakult. Azt kérdezte tőlem, hogy ki fogja neki visszaadni a szemébe a reménység fényét, az élet fényét és ki fogja visszaadni népének a szabadság és a béke fényét?
Igen, hölgyeim és uraim, ezek szörnyű jelenetek és képek voltak. Ezek voltak ennek a háborúnak az utóhatásai, amely több mint 1400 mártír halálához vezettek és amelynek során több mint 5000 ember megsebesült, akiknek többsége ártatlan polgári személy volt, és nagyon magas közöttük a gyermekek, a nők és az öregek aránya. Körülbelül 500 sebesült továbbra is kritikus állapotban van és minden nap meghalnak néhányan, de emellett teljesen elpusztult több mint 4000 lakóház, épület és körülbelül 20 000 egyéb lakóépület.
Ez azt jelenti, hogy körülbelül 90 000 ember fedél nélkül maradt és el kellett őket költöztetni. Amellett, hogy súlyos károkat szenvedett az elektromos hálózat, a vízrendszer, a szennyvízelvezető rendszer, megrongálódott sok út és létfontosságú létesítmény, közösségi és magánépület, ez a háború vért és verejtéket követelt palesztin népünktől, sok százezer palesztin embertől, akik egész életükben dolgoztak és most elveszítették munkájuk gyümölcsét. Az is elpusztult, amit a Palesztin Nemzeti Hatóság az elmúlt 15 év során létrehozott.
Ennek az infrastruktúrának a nagy része és sok említett létesítmény az Önök országaitól és más baráti országoktól kapott hozzájárulásnak köszönhető.
Ezek a háború utóhatásainak a képe. Ez párhuzamosan zajlott a földjeink, mezőgazdasági termelőink és nemzetgazdaságunk ellen folytatott másfajta agressziókkal, amelyek nap mint nap megtörténnek Ciszjordániában.
Az izraeli letelepedés korántsem ért véget. A letelepítési politika a szétválasztás fala felépítésének folytatásához, valamint útzárak, ellenőrzési pontok és akadályok elszaporodásához vezetett, amelyek ostrom alá vették nagyvárosainkat, falvainkat és kisvárosainkat és menekülttáborainkat Ciszjordániában, ezen belül Jeruzsálemben is.
Ezzel szemben a telepekkel kapcsolatos ajánlatok száma tavaly a tizenhétszeresére növekedett az Anapolist megelőző évhez képest. Az ellenőrző pontok száma 580-ról 660-ra emelkedett.
Nem szűntek meg a katonai betörések, mint ahogyan a mindennapos letartóztatások és a polgárok alkalmanként történő lemészárlása sem szűnt meg; a telepesek erőszakoskodásai és fegyveres betörései és a lakóházak felégetése is folytatódik, amire Hebronban, Nabluszban és más helyeken került sor; folytatódnak a telepesek terrorista támadásai farmereink ellen az olíva érésének időszakában, amit népünk a béke és az élet szimbólumának, és nem egyszerűen több tízezer palesztin család megélhetésének tekint.
A ciszjordániai, és ezen belül kelet-jeruzsálemi izraeli portyázásoknak és agressziónak ez a tragikus képe megerősíti bennünk és az egész világban azt, hogy ami itt zajlik, az a teljes palesztin nép, annak jövője és legitim nemzeti jogai elleni agresszió. Agresszió és háború a jövőbeli béke és az ennek megteremtése érdekében bevetett, elkötelezett nemzetközi erőfeszítések ellen.
A gázai nép elleni jogtalan embargó és az az ellen vívott háború csak egyetlen epizód volt azoknak a folyamatos intézkedéseknek a sorában, amelyeknek célja Gáza elszigetelése a megszállt palesztin területek többi részétől, ezenkívül Gáza és egész népének marginalizálása, és annak megakadályozása, hogy elérjük végső célunkat: a megszállás végét, a szabadság és az önrendelkezési jog elnyerését és a független palesztin állam megalapítását az 1967-ben megszállt területeken, amelynek Kelet-Jeruzsálem lesz a fővárosa.
Ezt megerősíti az erősödő betelepítési politika, amely tovább folytatódik minden erőfeszítés és megállapodás ellenére, beleértve a 2001. évi George Mitchell jelentést is és amelyek közül az Anapolisi Megállapodás volt az utolsó, és amely 2008 végére megígérte a palesztin népnek az önálló államot. Az Anapolisi Megállapodás csúcspontja azonban egy pusztító gázai háború és a letelepedési háború volt Ciszjordániában, ezen belül Jeruzsálemben.
A világ Anapolisban kinyilvánította az egyoldalú és katonai megoldások kudarcát. Azt is kijelentettük, hogy Izraelnek kötelezettséget kell vállalnia arra nézve, hogy befejezi a telepek létrehozását, hogy ezzel kikövezze az utat egy olyan politikai folyamat előtt, amely véget vethet a megszállásnak és megvalósítja a két államból, a palesztin államból és az izraeli államból álló megoldást. A valóság azonban azt bizonyítja, hogy Izraelben továbbra is katonai és letelepedési mentalitás uralkodik annak ellenére, hogy vezetői a két államból álló megoldásról beszélnek.
Nem tekinthetünk úgy Izraelre, mintha az elszámoltathatóság és a nemzetközi jog felett állna. Véget kell vetnünk az ilyen gyakorlatoknak, és felelősségre kell vonnunk Izrael vezetőit a nemzetközi és a humanitárius jog ellen elkövetett erőszakos cselekményekért.
(Taps)
Ugyanakkor hangsúlyoznunk kell, hogy az elhárítási és segítségnyújtási műveletek sikere, valamint azoknak a családoknak a letelepítése, akiknek az otthona elpusztult, szükségessé teszi az embargók megszüntetését, az ellenőrzési pontok és az átkelőhelyek megnyitását, valamint azt, hogy Izraeltől számon kérjék a mozgásokról és blokádokról kötött 2005. évi megállapodásban vállalt kötelezettségeit, mert csak így lehet biztosítani a segélyek, a felszerelések és az újjáépítéshez szükséges anyagok szabad mozgását, valamint az áruk és a személyek rendes mozgását. Ez az összes gázai átkelőhelyre vonatkozik - nemcsak a rafahi átkelőhelyre -, és ugyanez vonatkozik a szabad mozgásra Ciszjordániában, valamint a Ciszjordánia és Gáza közötti biztonsági folyosókra, a palesztin föld és annak gazdasága egységének hangsúlyozása érdekében.
Itt szeretném elismerésemet kifejezni az Egyesült Nemzetek Szervezete közel-keleti palesztin menekülteket segélyező hivatalának (UNRWA) erőfeszítéseiért amelyet az összes nehézség és akadály ellenére folyamatosan végez, hogy segítsen népünknek. Felszólítom az Önök szervezetét és más szervezeteket, hogy támogassák az említett szervezet erőfeszítéseit minden területen.
A nemzeti megbékélés és a nemzeti megbékélési kormány létrehozása alkotja egyik prioritásunkat. Mi megnyitottuk az ajtót e megbékélés előtt, amely véget vethet a megosztottságoknak és a zűrzavarnak, ezenkívül a Gáza és Ciszjordánia közötti megosztottságra történő felszólításoknak. Figyelmeztettünk erre a csapdára, amelyet Izrael a számunkra felállított.
Ezért június elején feltétel nélküli párbeszédre szólítottunk fel. Elfogadtuk az egyiptomi munkadokumentumot. Ajtóink továbbra is nyitva állnak; nem engedjük meg népünk és földrajzi egységének megosztását; folytatjuk elkötelezett erőfeszítéseinket minden megosztási kísérlet ellen.
Ismerjük a regionális erők szándékait és terveit és a megosztás támogatásával és bátorításával kapcsolatos céljait. Ezek az erők akadályozzák az egyiptomi megoldást, amely véget vetne a belső vitáknak és a megosztottságnak. Ezt a megoldást az Arab Liga és a Biztonsági Tanács 1860. számú határozata is támogatja, amelynek megfogalmazásában személyesen is részt vettem, arab és európai miniszterekkel együtt.
Szeretném hangsúlyozni, hogy erőfeszítéseink továbbra is legnemesebb célunk elérésére irányul, ami nem egyéb, mint hogy megoldást találjunk az arab-palesztin ügyre, mivel a status quo homályban hagyja a jövőt, népünk pedig továbbra is háborús politikák, agresszió és szélsőségesek áldozata marad.
Miután sikerült létrehoznunk a nemzeti megbékélési kormányt az arabok és a nemzetközi felek által is támogatott program alapján, ez lehetővé teszi a számunkra az átkelők ellenőrzését és az újjáépítési erőfeszítéseket népünk javára, és felkészülhetünk az elnöki és a parlamenti választásokra.
Remélem, sikerül elnyernem az Önök támogatását, és azt is remélem, hogy Önök segítséget nyújtanak majd nekünk e választások megszervezésében és felügyeletében, amint ez 1996-ban és 2006-ban is történt. Abban is reménykedünk, hogy számíthatunk az Önök támogatására a Palesztin Törvényhozó Tanács elnökének és az összes parlamenti képviselő kiszabadításában, akiket letartóztattak és továbbra is börtönben tartanak Izraelben.
(Taps)
A régiónkban uralkodó konfliktus lényege az izraeli megszállás. Ennek a konfliktusnak az egyik oldalán ott áll népünk azon reménysége és törekvése, hogy lerázza magáról ezt a megszállást, a másik oldalán pedig Izrael arra irányuló kísérletei húzódnak meg, hogy megsemmisítsék ezeket a törekvéseket és akadályozzák azokat a nemzetközi erőket, amelyeknek célja a palesztin állam békés eszközökkel történő létrehozása.
Népünk Önökre és az összes béke- és igazságszerető nemzetre tekint, és kiált Önökhöz: eljött az idő, hogy a nemzetközi közösség vállalja jogi, politikai és morális felelősségét a megfelelő nemzetközi védelem biztosításáért és lehetővé tegye, hogy lerázzuk magunkról ezt a megszállást, és hogy békében és szabadságban élhessünk. Itt szeretném újból hangsúlyozni azt az igényünket és az Önök igényét, hogy nemzetközi haderőket küldhessenek népünk védelmére.
Hallottunk a Gáza újjáépítésére irányuló nemzetközi és arab erőfeszítésekről. Való igaz, hogy ezeket az erőfeszítéseket a lehető leggyorsabban meg kell valósítani annak érdekében, hogy népünk visszanyerje reménységét és bizalmát, de szeretnénk tudni, hogy Izraelnek meddig lesz szabad keze arra, hogy szétrombolja az arab nép eszközeit és infrastruktúráját.
Ezért a nemzetközi közösségnek meg kell akadályoznia a múltbeli események megismétlődését, és fel kell szólítania Izraelt arra, hogy vessen véget pusztításra irányuló politikájának. Újból szeretnék köszönetet mondani az Európai Bizottságnak a Palesztin Hatóság szervezetének és intézményeinek újjászervezésében nyújtott segítségéért. Szeretném hangsúlyozni, hogy komoly és átfogó tárgyalásokat nem lehet folytatni a telepek létrehozásának teljes leállítása nélkül - a természetes terjeszkedésként ismert folyamatot is beleértve - és az összes telep és mindenfajta embargó felszámolása nélkül.
Szeretném megerősíteni Önök felé, hogy a palesztin kormánynak a béke, a közrend és a stabilitás megerősítésében elért eredményeit egyik fél sem hagyhatja figyelmen kívül. Izraelnek kötelezettséget kell vállalnia a határidők betartására, és abba kell hagynia a palesztin kormány erőfeszítéseinek a portyázásokkal és letartóztatásokkal folytatott aláásását. Neki is tiszteletben kell tartania a palesztin hatóság jogi és biztonsági státusát, emellett lehetővé kell tennie, hogy a kormány végrehajtsa létfontosságú gazdasági projektjeit, olyan ürügyekhez való folyamodás nélkül, mint a G-területek és más példák.
Nem tárgyalhatunk tovább a megszállás megszüntetéséről. Nekünk a megszállás teljes megszüntetésére van szükségünk - vagyis az 1967. június 5-én megszállt területeken, a menetrendben foglaltak szerint. Nem térhetünk vissza részletkérdések és alárendelt kérdések megtárgyalására, miközben a fő probléma megoldása - a megszállás megszüntetése - elmarad és közben folytatódik a telepek létrehozása a megszállás megerősítése és elmélyítése céljából, és továbbra is fogságban tartanak 1100 palesztin foglyot. Ez és csak ez teszi lehetővé, hogy a békefolyamat visszanyerje hitelességét népünk szemében és a terület teljes lakossága szemében.
Amire szükségünk van, hölgyeim és uraim, az Gáza újjáépítése, ugyanakkor a békefolyamat helyreállítása. Ez a mi közös felelősségünk. Európának, amely a múltban támogatta - és továbbra is támogatja - a biztonság és az igazságosság alapelvét régiónkban és az egész világon, ma hangsúlyoznia kell - nyomatékosabban, mint valaha - egy átfogó és egyértelmű partnerségben vállalt szerepét Obama elnök kormányzatával, a Kvartettel és a nemzetközi közösséggel. Obama elnök megválasztása és kinyilvánított állásfoglalásai, George Mitchell úr különmegbízottá történő kinevezésével kapcsolatos kezdeményezése mellett, bátorító kezdeményezések, amelyek egyengetik az utat a tárgyalások és a teljes politikai folyamat előtt.
Szeretném őszintén elmondani, hogy az arab döntés szerint végrehajtjuk az arab békekezdeményezést - azt az arab békekezdeményezést, amely része a menetrendnek, és amely egy 57 muzulmán országot felölelő iszlám békekezdeményezéssé vált. Ezt a kezdeményezést teljes mértékben meg kell valósítani.
Amint korábban mondtam, ez a kezdeményezés része annak a menetrendnek, amelyet a Biztonsági Tanács az 1515. számú határozatában elfogadott. Nem válogathatunk tetszésünk szerint, hogy miről tárgyalunk a határozat nemzetközi jogra épülő alapjai közül. Ez az utolsó lehetőségünk térségünk valódi és igazságos békéjének megteremtésére. Mindegyik félnek, különösen Izraelnek és a Kvartettnek, hangosan és őszintén ki kell ezt mondania.
Rá kell mutatnunk arra, hogy az arab békekezdeményezés iszlám kezdeményezéssé is vált. Ez a kezdeményezés földet követel a békéért. Mihelyt Izrael kivonul az összes megszállt területről, 57 arab és muzulmán ország hajlandó lesz normalizálni viszonyát Izraellel. Ez történelmi lehetőség, amelyet nem szabad elszalasztanunk.
Hölgyeim és uraim, a halál és a pusztulás forgatókönyve megrázta sok millió ember lelkiismeretét és érzelmeit szerte a világon, így az európai baráti országokban is. Népünk nagyra értékeli ezt az eleven emberi lelkiismeretet, de e tekintetben hangsúlyoznunk kell, hogy Palesztina népe nem veszítette el a szabadság és az élet utáni vágyát. Számítanak az Önök támogatására a szabadság és a függetlenség jogának kivívására irányuló harcukban, hogy felépíthessék jövőjüket és megadhassák gyermekeiknek a biztonságos élethez való jogot, a fejlett iskolákhoz és a fényes jövőhöz fűződő jogot saját hazájukban - abban a hazában, amely megérdemli az életet és a biztonságot.
Hölgyeim és uraim, nagy palesztin költőnk, Mahmoud Darwish, újra meg újra ezt mondta: "Ez a föld megér annyit, hogy érte éljünk”. Ezzel kapcsolatban szeretném kifejezni Önök felé mély köszönetemet és hálámat ennek a nagy költőnek a népe nevében, amiért helyet biztosítottak az emlékünnepélyeknek. Ez a költő a palesztin hazafiság szimbóluma. Ő a humanitás költője.
Ezt mondom Mahmoud Darwishnak: "A te költeményedet, amely még megírásra vár Gáza gyermekeiről, szenvedéseikről és reménységeikről, egy olyan költő fogja megírni, aki azok közül a gyermekek közül kerül ki, akik továbbvitték az általad meggyújtott fáklyát, mint ahogyan te hangot adtál ügyüknek és kis álmaiknak”. Köszönöm, hogy meghallgattak!
(Szűnni nem akaró taps)
Elnök
Abbasz elnök úr, szeretnék hálás köszönetet mondani az Európai Parlament nevében, amiért eljött Strasbourgba és szólt hozzánk. Most közös feladatunk a béke megteremtése. Mi itt, az Európai Unióban és az Európai Parlamentben a béke őszinte szószólói akarunk lenni. Azt akarjuk, hogy Izrael népe biztonságos határok között éljen, és azt akarjuk, hogy Palesztina népe is biztonságos határok között éljen. Kiindulási pontunk az emberi méltóság. A palesztinai kislányok ugyanolyan szorgalmasan tanulnak az iskolában, mint az izraeli kislányok. Az izraeli kisfiúk ugyanannyira szeretnek futballozni, mint a palesztinai kisfiúk. El kell jönnie a békés egymás mellett élés idejének, mint ahogyan mi élünk Európában. Ez a kívánságunk a Közel-Kelettel kapcsolatban.
Abbasz elnök úr, sok sikert kívánunk Önnek a béke megteremtésére irányuló erőfeszítéseihez. A biztonságos palesztin állam és a biztonságos Izrael állam - és ez a megjegyzés Izraelnek szól - nem maradhat jövőbeni álom. Ennek valósággá kell válnia, és már a mi életünkben meg kell történnie. Ha valóban akarjuk ennek megvalósulását, akkor el is tudjuk majd érni.
(Taps)
Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani Önnek. Ha a körülmények megengedik, február 23-án és 24-én újból találkozunk. Az Euro-mediterrán parlamenti közgyűlés irodája felkért engem egy palesztinai és izraeli látogatásra. Én vezetem majd azt a delegációt, amely elutazik Gázába, és Izrael déli területeit is felkeressük. Ha programja megengedi, és remélem, hogy ez lehetséges lesz, akkor találkozunk Ramallahban. Természetesen Jeruzsálembe is szeretnék ellátogatni.
Szeretnénk segítséget nyújtani - ezt eszünkből és szívünkből is mondjuk - ahhoz, hogy a béke megteremthető legyen Izrael és Palesztina között, Palesztina és Izrael között, a Közel-Keleten.
Abbasz elnök úr, szeretnénk köszönetet mondani az Ön által végzett kemény munkáért, és arra bátorítjuk Önt, hogy haladjon tovább a megbékélés, a kompromisszum és a béke útján! Szeretnénk köszönetet mondani azért, hogy látogatást tett az Európai Parlamentben.
(Taps)
Urszula Gacek
Tisztelt elnök asszony! Négy hónappal ezelőtt Pakisztánban elraboltak egy lengyel mérnököt. Tálib fogva tartói azzal fenyegetőznek, hogy ma kivégzik őt, ha követeléseiket nem teljesítik. Kérem, hogy a Ház támogassa Lengyelország és Pakisztán kormányának honfitársam kiszabadítására irányuló erőfeszítéseit!
