EU:n johdonmukainen kehitysyhteistyöpolitiikka ja julkista kehitysapua täydentävä kehitysapu (ns. ODA+) (lyhyt esittely) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana lyhyt esittely Franziska Kellerin kehitysyhteistyövaliokunnan puolesta laatimasta mietinnöstä EU:n johdonmukaisesta kehitysyhteistyöpolitiikasta ja julkista kehitysapua täydentävästä kehitysavusta (ns. ODA+).
Franziska Keller
Arvoisa puhemies, johdonmukainen kehitysyhteistyöpolitiikka tarkoittaa, ettemme ota yhdellä kädellä pois sitä, mitä toisella annamme. Ei esimerkiksi ole järkevää antaa tukea kehittyvien maiden maatalouden kehittämiseen, jos samaan aikaan tuhoamme paikalliset markkinat suorilla tai epäsuorilla vientituilla.
Ponnistelemme myös turhaan paremman terveydenhuollon puolesta, jos samaan aikaan estämme rinnakkaisvalmisteilla käytävän kaupan tai nostamme lääkkeiden hinnat kohtuuttomiksi laajentamalla patenttisuojaa. Biopolttoaineet taas saattavat vähentää hieman hiilidioksidipäästöjä EU:ssa, mutta saavat kehittyvissä maissa aikaan metsien tuhoutumista ja viljelymaiden käyttötarkoituksen muuttumista ja pahentavat siten ilmastonmuutosta, jota juuri halusimme välttää, puhumattakaan alkuperäisväestöjen karkottamisesta sekä luonnon monimuotoisuuden ja ruoan kasvattamiseen käytettävän viljelymaan menettämisestä. Tällä hetkellä me - eli EU - emme siis ole erityisen johdonmukaisia.
EU on teoriassa jo pitkään tunnustanut, etteivät poliittiset toimenpiteet saisi olla ristiriidassa keskenään. Kehitysyhteistyöpolitiikan johdonmukaisuus on kirjattu Lissabonin sopimukseen. Sopimuksen 208 artiklassa todetaan: "Unioni ottaa huomioon kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteet toteuttaessaan muita sellaisia politiikkoja, jotka voivat vaikuttaa kehitysmaihin." Ottakaamme tämä vaatimus mittapuuksi.
Tänä vuonna tarkastelemme edistymistä vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisessa. On selvää, että ilman johdonmukaista politiikkaa emme pysty pitämään lupaustamme. Meidän kaikkien, jotka päätämme lainsäädännöstä ja panemme sitä täytäntöön, on tultava tietoisiksi tästä vastuusta. Ennen kuin päätämme toimenpiteestä, meidän on arvioitava sen seurauksia, jotta ylipäänsä pystymme tunnistamaan yhteisön lainsäädännön mahdolliset kielteiset vaikutukset kehittyviin maihin. Tarvitsemme neuvostossa, komissiossa ja parlamentissa asiantuntemusta, jonka avulla voidaan tunnistaa epäjohdonmukaisuus. Komission johdonmukaista politiikkaa koskeva työohjelma on hyvä askel tähän suuntaan. Ratkaisevaa on nyt se, miten suunnitelma pannaan täytäntöön.
Johdonmukainen kehitysyhteistyöpolitiikka tarkoittaa, että meidän on kalastuspolitiikan uudistuksen yhteydessä otettava paremmin huomioon paikallisten ihmisten etu, jota ei saa alistaa eurooppalaisten kalastusalan konsernien edulle. Se tarkoittaa, että meidän on pysäytettävä kehittyvistä maista veroparatiiseihin häviävät rahavirrat. Se tarkoittaa, ettemme voi hyväksyä ACTA-sopimusta, jos on syytä epäillä sen häiritsevän lääkkeiden tai tekniikoiden saatavuutta kehittyvissä maissa. Tähän mennessä komissio ei ole pystynyt hälventämään tätä epäilystä. Johdonmukainen politiikka tarkoittaa myös, että kehitysyhteistyöpolitiikan on EU:n ulkosuhdehallinnon luomisen yhteydessä pysyttävä vahvana, itsenäisenä politiikan alana ja että kehitysyhteistyöstä vastaavan komission jäsenen toimivaltaa on laajennettava, ei rajattava. Siihen kuuluu myös esimerkiksi reilun kaupan ottaminen kriteeriksi kuntien hankintapäätösten yhteydessä, kuten kollegani Heide Rühle ehdotti.
Monissa tapauksissa meidän parlamentin jäsenten on pidettävä tarkasti silmällä komissiota ja neuvostoa, jotta niiden politiikka on johdonmukaista. Monissa tapauksissa on kuitenkin parlamentin jäsenten tehtävä tehdä kehitysyhteistyöstä johdonmukaista. Meidän on verkostoiduttava paremmin valiokuntien välillä, ja tarvitsemme pysyvän esittelijän.
Mietintö, jonka kehitysyhteistyövaliokunta hyväksyi yksimielisesti, sisältää monia hyviä ehdotuksia ja vie meidät pitkän askeleen eteenpäin. Haluan kiittää kaikkia varjoesittelijöitä, oikeusasiamiestä ja kaikkia kansalaisjärjestöjä avusta ja yhteistyöstä ja toivon, että yhteinen mietintömme voidaan hyväksyä huomenna täysistunnossa.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, on epämiellyttävää ilmaista tyytymättömyytensä mietintöön näin aikaisessa vaiheessa keskustelua, mutta haluan viitata erityisesti johdanto-osan I kappaleeseen ja 44 ja 45 kohtiin. Tässä mietinnössä on paljon myönteistä, mutta mielestäni näiden kohtien sisältö perustuu osittain historialliseen näkemykseen maatalouspolitiikasta eikä ainakaan todelliseen tilanteeseen kentällä tällä hetkellä.
Ennen kuin käsittelen asiaa yksityiskohtaisesti käytettävissäni olevassa puheenvuorossa, haluan sanoa, että kohta 15 on erittäin ratkaiseva kohta mietinnössä ja sitä olisi ehkä pitänyt käsitellä yksityiskohtaisemmin. Siinä todetaan, että vain neljä prosenttia julkisesta kehitysavusta ohjataan maatalouteen. Tämä on melko järkyttävä luku, jonka mainitsin myös parlamentin edellisellä toimikaudella laatimassani mietinnössä.
Mielestäni mietinnössä hyökätään, ehkä tahattomasti, Euroopan maanviljelijöitä vastaan. Mielestäni se ei ole asianmukaista. En varmasti aio tukea mietintöä tältä pohjalta, ja pahoittelen tilannetta. Kehotan kollegoja tutustumaan huolellisesti näihin kohtiin.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Arvoisa puhemies, tänään keskustelun aiheena olevassa Franziska Kellerin mietinnössä korostetaan kehitysyhteistyöpolitiikan tehokkuuden kannalta ratkaisevaa seikkaa. Johdonmukaisuus tuo aina tehokkuutta; kehittyvien maiden kohdalla epäjohdonmukaisuus on käytännössä tehottomuutta ja lisäksi epäoikeudenmukaisuutta.
Puhun kehitysyhteistyöpolitiikasta, en ainoastaan virallisesta kehitysavusta. Johdonmukaisuus tarkoittaa, että kaikkien alakohtaisten politiikkojen - kauppapolitiikan, maatalouspolitiikan, kaikkien ulkoisten toimien - on yhdistyttävä yhtenäisessä politiikassa; politiikassa, joka on yhtenäinen niiden kokonaistavoitteiden kanssa, joihin pyrimme.
Vain näin voimme luoda suurempia synergioita, ja vain näin voimme hyödyntää globaalien julkishyödykkeiden etuja. Tämän vuoksi kannatin ja kannatan edelleen Franziska Kellerin mietinnössä parlamentille osoitettua kehotusta nimittää esittelijä, joka arvioisi ja valvoisi kehitysyhteistyöpolitiikkoja, joihin parlamentti ottaa kantaa.
João Ferreira
(PT) Euroopan unionin politiikat ja toimet monilla aloilla ovat usein ristiriidassa esitettyjen kehitysaputavoitteiden kanssa. Maailmankaupan vapauttaminen ja sääntelyn poistaminen - jota Euroopan unioni on edistänyt ja tavoitellut - uhkaa kehittyvien maiden heikoimpia tuotantojärjestelmiä. Emme saa jättää huomiotta sitä tosiasiaa, että huomattava osa julkisena kehitysapuna näihin maihin suunnatuista varoista päätyy lopulta takaisin alkuperämaihin tavaroiden ja palvelujen hankinnan muodossa.
Emme voi jättää huomiotta valtavan ulkomaanvelan muodostamaa vakavaa rasitetta; velka on maksettu jo moneen kertaan, mikä tekee sen peruuttamisesta välttämätöntä. On mahdotonta hyväksyä, että useita kehittyviä maita kiristetään tekemällä niiden julkinen apu riippuvaiseksi niin kutsuttujen taloudellisten kumppanuussopimusten allekirjoittamisesta huolimatta monien maiden vastarinnasta ja niiden ilmaisemista huolenaiheista. Sen sijaan, että Euroopan kehitysrahaston ensisijaisia tavoitteita tyrkytetään, ne on tarkistettava ottaen huomioon kehittyvien maiden mielipide, ensisijaiset tavoitteet ja todelliset tarpeet.
Antonio Tajani
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio ja erityisesti komission jäsen Piebalgs, jonka sijaisena toimin, onnittelevat esittelijää hänen johdonmukaista kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskevasta päätöslauselmaesityksestään, joka on erinomainen ja kattava.
Komissio on täysin samaa mieltä esittelijän kanssa tämän kunnianhimoisen tehtävän merkityksestä ja kannattaa täysimääräisesti päätöslauselman sisältämiä erilaisia ehdotuksia Euroopan parlamentin työn tehostamiseksi tässä asiassa. Päätöslauselman ajoitus on erinomainen. Kuten tiedätte, komissio on ehdottanut 12-kohtaista toimintasuunnitelmaa vuosituhannen kehitystavoitteiden tueksi. Johdonmukainen kehitysyhteistyöpolitiikka on yksi suunnitelman, josta keskustellaan parhaillaan neuvostossa, ensisijaisista tavoitteista. Parlamentin päätöslauselmissa esiintyvät tärkeimmät huolenaiheet ovat suurelta osin yhteneviä komission tulevaa johdonmukaista kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskevissa työohjelmissa lueteltujen ensisijaisten tavoitteiden kanssa, vaikkemme olekaan samaa mieltä kaikista päätöslauselman sisältämistä päätelmistä.
Nämä kaksi asiakirjaa muodostavat vakaan perustan, jolta EU:n toimielimet voivat edetä ja työskennellä sen varmistamiseksi, että EU:n politiikat ovat mahdollisimman yhdenmukaisia kehitystavoitteiden kanssa. Johdonmukainen politiikka ei tarkoita ainoastaan kielteisten vaikutusten, joita EU:n politiikoilla voi olla kehitystavoitteisiin, tunnistamista. Siinä on myös kyse toimiemme yhdistämisestä kumppaneidemme toimiin kannattavien ratkaisujen löytämiseksi, jotta EU:n politiikan painopiste saadaan asetettua uudelleen kehitystavoitteisiin.
Siksi komissio on omaksunut uuden ja parannetun lähestymistavan johdonmukaiseen kehitysyhteistyöpolitiikkaan. Tämä lähestymistapa yhdistää EU:n kaikki asiaan liittyvät politiikat viiteen kansainväliseen haasteeseen. Se ei rajoita toiminta-alaamme. Se yhdistää politiikkojen arvioinnin todellisiin strategisiin tavoitteisiin.
Lisäksi työohjelma perustuu tavoitteisiin ja indikaattoreihin, ja vaikutusarviointeja käytetään useammin politiikkojen johdonmukaisuuden arvioimiseksi.
Minulla on yksi kommentti virallisesta kehitysavusta: Komission kanta asiaan on erittäin selvä. Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden on täytettävä velvoitteensa tällä alalla.
Tässä tarkoituksessa komissio on ehdottanut vastuumekanismin käyttöön ottamista unionissa. Jäsenvaltiot tutkivat ehdotusta parhaillaan.
Samaan aikaan muita julkisia varoja kuin virallista kehitysapua suunnataan kehittyviin maihin niiden auttamiseksi muun muassa ilmastonmuutoksen torjumisessa. Näin ollen meidän on pyrittävä löytämään keinot näiden varojen valvomiseksi ja sen varmistamiseksi, että ne käytetään kehitystarkoituksiin.
Politiikkamme johdonmukaisuuden lisäämiseksi meidän on otettava kumppanimme mukaan toimiin. Cotonoun sopimuksen 12 artikla tarjoaa viestintäkeinon, foorumin, jolla AKT-maat voivat ilmaista EU:n politiikkaa koskevat huolenaiheensa. Tätä mahdollisuutta on käytettävä järjestelmällisemmin. Vahvistamme siksi vuoropuheluamme johdonmukaisesta kehitysyhteistyöpolitiikasta muissa kansainvälisissä elimissä, kuten Aasian ja Euroopan kehityskonferenssissa, joka on parhaillaan käynnissä, ja YK:n vuosituhannen kehitystavoitteita koskevassa korkean tason tapaamisessa, joka järjestetään syyskuussa.
Lopuksi haluan vielä sanoa seuraavaa: jos tarkastelemme asiaan liittyviä erilaisia strategisia aloja - kauppaa, maataloutta, kalastusta ja muita - emme voi olla näkemättä, että vain kaikkien tärkeimpien talousmahtien, ei ainoastaan Euroopan unionin, yhteinen ja yhteistoiminnallinen panos auttaa luomaan ympäristön, joka suosii kehitystä. Johdonmukaisen kehitysyhteistyöpolitiikan on nyt ja tulevaisuudessa oltava tärkeä prioriteetti yhteisön ja kansainvälisellä tasolla.
Puhemies
(EN) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna tiistaina, 18. toukokuuta 2010.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Elisabeth Köstinger  
Haluan tarkastella lähemmin käsiteltävänä olevan mietinnön johdanto-osan I kappaletta sekä 44 ja 45 kohtia, joiden sanamuoto on erittäin epäedullinen eikä vastaa todellista tilannetta. Ensinnäkin on tehtävä selväksi, että vientituissa on kysymys Euroopan unionin markkinoiden ohjausvälineestä, jota Euroopan komissio käyttää erittäin varovasti ja jota sovelletaan vain harvoissa poikkeustapauksissa. Näin ollen ei voida väittää - kuten johdanto-osassa tehdään - että vientituet, jotka luotiin eräänlaiseksi turvaverkoksi, olisivat syynä suuriin vahinkoihin kehittyvien maiden maatalousalalla. Lisäksi on huomautettava, että EU on maailman suurin kehittyvistä maista peräisin olevien maataloustuotteiden tuoja. EU ei siis heikennä elinvoimaisen maataloussektorin kehittymistä ja rakentamista kehittyvissä maissa, päinvastoin. EU:lla on epäilemättä suuri vastuu maataloussektorin kansainvälisen kaupan alalla, erityisesti kehittyvien maiden osalta. Tämä on itsestään selvää, ja unioni on siitä täysin tietoinen. Tätä taustaa vasten esitän kuitenkin vastalauseen yleistäville arvioille, joilla ei ole enää mitään tekemistä täsmällisen ja objektiivisen lähestymistavan kanssa. Vastustan johdanto-osan I kappaletta sekä 44 ja 45 kohtia ja siten koko mietintöä.
Proinsias De Rossa  
kirjallinen. - Kannatan tätä johdonmukaista kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskevaa mietintöä. Kuten Lissabonin sopimuksessa selkeästi todetaan, Euroopan unionin on otettava huomioon kehitysyhteistyön tavoitteet pannessaan täytäntöön politiikkoja, joilla voi olla vaikutusta kehittyviin maihin. Aikana, jona moninaiset kriisit uhkaavat vakavasti vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista, on entistä tärkeämpää varmistaa, ettei kehitysyhteistyöpolitiikkaamme horjuta toiminta muilla politiikan aloilla. Vaikka köyhyyden poistaminen on EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan ensisijainen tavoite, monet poliittiset aloitteet heikentävät tätä pyrkimystä. EU:n maatalouden vientituet heikentävät vakavasti elintarviketurvallisuutta muualla, ja meidän on vielä arvioitava kehittyvien maiden kanssa tekemiemme kalastussopimusten sosiaalisia ja ympäristövaikutuksia. Johdonmukaista kehitysyhteistyöpolitiikkaa ei saa syrjäyttää neuvoteltaessa kahdenvälisistä ja alueellisista kauppasopimuksista, ja sillä on keskeinen rooli sen varmistamisessa, ettei Dohan kierroksen tulos ole kehityksen kannalta vahingollinen. Euroopan investointipankin ulkoinen lainananto kehittyville maille on keskitettävä investointeihin, jotka edistävät köyhyyden poistamista, ja lainananto veroparatiiseihin sijoittautuneille yrityksille on lopetettava. Ihmisoikeuksien, työhön ja ympäristöön liittyvien normien ja verotusjärjestelmän on oltava ratkaisevia EU:n neuvotteluissa kehittyvien maiden kanssa.
