Vuoden 2003 lainsäädäntö- ja työohjelma
Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma vuoden 2003 lainsäädäntö- ja työohjelmasta.

Prodi
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet. Tämänpäiväiseen istuntoon huipentuu kaksi erityisen merkityksellistä päivää täällä Strasbourgissa. Minun on tunnustettava, että eilinen laajentumiskeskustelu herätti minussa ihailua ja ylpeyttä. Tänään minulla on kunnia esitellä teille komission lainsäädäntö- ja työohjelma vuodeksi 2003.
Ensi vuoden työohjelman laatimisessa on sovellettu uutta menetelmää. Viime tammikuussa unionin tärkeimmät toimielimet sopivat kriteereistä, joiden perusteella ne ovat viime kuukausina käyneet jäsennettyä poliittista vuoropuhelua.
Kollegion jäsenet ovat viime kuukausina keskustelleet omien alojensa prioriteeteista parlamentin toimivaltaisissa valiokunnissa. Haluan vielä kerran todeta, että komissio arvostaa suuresti parlamentin arvokasta työtä tässä prosessissa.
Kuten kaikkia uusia järjestelyjä myös tätä menetelmää voidaan parantaa jo ensi vuodesta lähtien tähän mennessä saatujen kokemusten perusteella. Jo nyt on kuitenkin saavutettu varsin myönteisiä tuloksia.
Käyn tässä vielä läpi komission tänä vuonna noudattaman uuden työmenetelmän tärkeimmät piirteet.
Ensinnäkin tämän työohjelman kunnianhimoisena tavoitteena on ottaa aimo askel kohti entistä yhtenäisempää ja johdonmukaisempaa suunnittelutyötä koko Euroopan unionin toiminnassa. Niinpä sen avulla on tarkoitus tukea myös neuvoston ensimmäisen vuosittaisen toimintaohjelman laatimista Sevillassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti.
Tätä varten työohjelmassa luetellaan uusien ehdotusten ohella ensi kertaa myös tärkeimmät niistä komission jo hyväksymistä ehdotuksista, jotka odottavat vielä käsittelyä neuvostossa. Näin Euroopan parlamentti voi osallistua myös tämän lainsäädäntötoiminnan keskeisen vaiheen suunnitteluun. Komissio toivoo kuitenkin, että kolme tärkeintä toimielintä pääsevät vielä tämän vuoden loppuun mennessä sopimukseen siitä, miten toimielinten välinen suunnittelutyö järjestetään.
Toiseksi komission uusi työmenetelmä perustuu paitsi toimielinten väliseen vuoropuheluun myös jatkuvaan tietojenvaihtoon toiminnan toteuttamisvaiheessa sekä mahdollisimman suureen avoimuuteen suhteessa kansalaisiin.
Vuonna 2003 komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kuukausittain selvityksen suunnitellusta toiminnasta. Selvityksiin sisältyy kutakin vuosineljännestä koskeva avoin työohjelma sekä seikkaperäiset tiedot hyväksytyistä ehdotuksista.
Kansalaiset voivat seurata toimielinten välisen vuoropuhelun edistymistä askel askelelta, sillä asiakirjat julkaistaan kussakin käsittelyvaiheessa toimielinten Internet-sivustoilla.

Arvoisa puhemies, toimielinten välisen koordinoinnin parantaminen, lainsäädäntötyön suunnittelu ja yleisölle tiedottaminen ovat konkreettisia esimerkkejä siitä, että EU:n toimielimien toimintaa halutaan tehostaa ja antaa sille laajempi demokraattinen perusta.
Näin toteutetaan viime vuonna julkaistussa eurooppalaista hallintotapaa koskevassa valkoisessa kirjassa esitettyjä suuntaviivoja. Kyse ei ole pelkästään teknisistä uudistuksista, vaan meneillään on yhdentymishankkeen kehittämisen kannalta keskeinen siirtymävaihe.

Arvoisat parlamentin jäsenet, kuten eilen totesin, ensi vuoden tärkein haaste on edelleen laajentuminen. On selvää, että se on vuoden 2003 prioriteeteista ensimmäinen.
Komission työohjelman prioriteetit ovat siis:
· laajentunut Eurooppa
· vakaus ja turvallisuus sekä
· kestävä ja osallisuutta edistävä talous.
Nämä prioriteetit on jo hyväksytty sekä neuvostossa että täällä parlamentissa. Seuraavaksi haluan käsitellä lähemmin sitä, miten komissio aikoo käytännössä toteuttaa nämä tavoitteet.

Laajentumisesta puhuttiin perusteellisesti eilen. Nyt haluan vain korostaa, että komissio on sitoutunut varmistamaan, että kaikki osapuolet pystyvät täyttämään velvollisuutensa heti liittymispäivästä lähtien.
Ehdokasmaissa on otettava yhteisön säännöstö käyttöön sekä osana kansallista lainsäädäntöä että jokapäiväistä käytäntöä. Tätä varten on tehty työtä jo monta vuotta, ja tulokset ovatkin olleet erinomaisia. Työn loppuunsaattamista on silti seurattava erityisen tarkkaan.
Toisaalta on muistettava, että unionin nykyisiä rakenteita on muutettava kiireimmiten, jotta vuoden 2004 tuomiin haasteisiin voidaan vastata asianmukaisella tavalla. Laajentumiseen liittyy lisäarvoa, jota ei pidä aliarvioida.
Suhtaudun edelleen luottavaisesti työtään jatkavan tulevaisuuden valmistelukunnan viisauteen ja uskon, että hallitustenvälinen konferenssi luo aikanaan sen antamien suuntaviivojen pohjalta unionille aidon perustuslain.

Myös komission kaksi muuta prioriteettia vuodelle 2003 liittyvät tiiviisti laajentumiseen.
Komission ensisijainen huolenaihe on vakauden ja turvallisuuden varmistaminen koko unionin alueella, sillä ne ovat unionin kansalaisten sopusointuisen rinnakkainelon ja vaurauden edellytykset.
Sopusointu voidaan saavuttaa vain jos voidaan löytää oikea tasapaino terrorismin ja rikollisuuden torjunnan ja niiden vapauksien ja oikeuksien noudattamisen välillä, jotka muodostavat poliittisen ja yhteiskuntajärjestyksemme perustan. Vain tällä tavoin unionista voidaan luoda vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue.
Lisäksi meidän on luotava EU:n ulkorajojen yhdennetty valvontajärjestelmä. Tämä edellyttää erityistä valmistelutyötä tulevilta jäsenvaltioilta, jotka joutuvat kantamaan päävastuun unionin maarajojen valvonnasta.
On myös luotava yhteinen politiikka maahanmuuttovirtojen ja turvapaikkaoikeuden hallinnointia sekä EU:n alueelle laillisesti tulevien henkilöiden integroimista varten. Maahanmuuttopolitiikan keskeiseksi osa-alueeksi on nostettava laillisten maahanmuuttajien integrointi eurooppalaiseen yhteiskuntaan, sillä ei sovi unohtaa, että laillinen maahanmuutto vahvistaa Euroopan kulttuurisia ja taloudellisia voimavaroja.
Samalla kun unioni laajenee ja sen rakenteet muuttuvat, on erittäin tärkeää uudistaa myös suhteita unionin lähimpiin naapureihin. Olen yhä vakuuttuneempi siitä, että on luotava kokonaisstrategia niitä maita varten, joista tulee laajentuneen unionin lähimmät naapurit Venäjältä Välimerelle.
Viime aikoina on käyty keskustelua siitä, miten pitkälle Euroopan unioni lopulta voi laajentua. Tältä osin haluan sanoa, että meidän on päästävä eroon ajattelutavasta, jonka mukaan maat jaetaan tiukasti niihin, jotka ovat mukana unionissa, ja niihin, jotka jäävät sen ulkopuolelle. Tämä ei ole tietenkään mikään helppo tehtävä, mutta meidän on pystyttävä luomaan uusia yhteistyömuotoja käyttäen hyväksi kaikkia ulottuvilla olevia välineitä.
Euroopan unionin rajat eivät saa muodostaa muuria, mutta toisaalta ne eivät voi myöskään olla kuin aalto, joka laajenee loputtomiin.
Meidän on jäsenneltävä politiikkaamme selkeämmin ja vastattava myönteisesti, yhteistyön pohjalta, niihin oikeutettuihin odotuksiin, joita lähimmät naapurimme meille asettavat. Samalla meidän on vietävä eteenpäin yhteistä poliittista hanketta Euroopan unionin kehittämiseksi.
Komissio aikoo osallistua täysipainoisesti myös tehtäviinsä kansainvälisellä areenalla. Perinteisten sitoumustemme mukaisesti pyrimme myös ensi vuonna tukemaan vakautumista Balkanin alueella ja etsimään väsymättä uusia edellytyksiä rauhan luomiseksi Lähi-itään.

Ensi vuoden kolmas merkittävä prioriteetti liittyy talouspolitiikkaan.
Nykyisten taloudellisten suhdanteiden vallitessa kansalaiset voivat oikeutetusti kysyä, mitä unioni voi tehdä talouskasvun ja työllisyyden elvyttämiseksi.
Ei pidä unohtaa, että meidän on saavutettava tavoitteet, jotka olemme itsellemme asettaneet kestävän ja osallisuutta edistävän talouden alalla.
Muutama viikko sitten keskustelimme tässä salissa talouspolitiikan koordinoinnista ja vakaus- ja kasvusopimuksesta.
Komissio esittää lähipäivinä ehdotuksensa vakaus- ja kasvusopimuksen soveltamisen parantamisesta sekä finanssipolitiikan koordinaation tehostamisesta talous- ja rahaliitossa.
Perimmäisenä tavoitteena on jäsenvaltioiden julkisen talouden vakauttaminen ja niiden saattaminen kestävämmälle pohjalle. Sääntöjä on sovellettava oivaltavasti ja arvovaltaisesti, jotta kasvu ja työllisyys saadaan elpymään.
Nämä ehdotukset ovat osa laajempaa strategiaa, jonka tarkoituksena on lujittaa talouspolitiikan ja taloushallinnon koordinointia. Tätä varten vuonna 2003 pyritään parantamaan komission arviointi- ja valvontamenettelyjä ja sen aloitetoimintaa.
Komissio ottaa näin käyttöön sujuvamman lähestymistavan, jonka avulla kaikkia menettelyjä voidaan käsitellä yhden koordinaatiokierroksen puitteissa. Näin voidaan keväällä esitettävässä raportissa Lissabonin strategian edistymisestä ottaa paremmin huomioon talouspolitiikan laajat suuntaviivat sekä työllisyyttä koskevat suuntaviivat.
Yhteisön sisämarkkinat täyttävät vuonna 2003 kymmenen vuotta, ja komissio laatii kertomuksen niiden kansalaisille ja kuluttajille tuomista eduista. Emme kuitenkaan saa unohtaa, että vaikka tällä alalla on keskimäärin edetty valtavin harppauksin, eräillä aloilla on vielä työtä tehtävänä.
Tarkoitan tällä yleensä palvelualaa ja erityisesti rahoituspalveluja. Vuonna 2003 täyttyy myös määräaika, johon mennessä riskipääomamarkkinat ja arvopaperimarkkinat on määrä yhdentää.
Haluan muistuttaa, että näiden uudistusten ansiosta on helpompi rahoittaa innovaatioiden toteuttamista, mikä on Euroopan taloudessa kasvun ja työllisyyden edellytys. Innovaatiot sekä investoinnit inhimilliseen pääomaan ja teknologiaan ovatkin komission seuraavan kevätraportin keskeisiä kohtia.
EU:n ulkopuolisessa toiminnassa tavoitteena on globalisaatioprosessin hallitseminen ja ohjaaminen ja sen varmistaminen, että sen positiiviset seuraukset hyödyttävät mahdollisimman suurta osaa maailman väestöstä.
Euroopan yhdentymishanketta pidetään yleisesti ainoana esimerkkinä demokraattisesti hallinnoidusta globalisaatioprosessista. Meidän on jaettava tästä ainutlaatuisesta kokemuksesta saatu tieto koko maailman ja erityisesti sen köyhimpien alueiden hyväksi.
Ensi vuonna on myös Dohan kehitysohjelmassa tärkeä vaihe, sillä syyskuussa järjestetään Cancúnissa maailman kauppajärjestön WTO:n ministerikokous. Siellä kuten myös muilla foorumeilla komissio valvoo, että Kiotossa, Monterreyssa ja Johannesburgissa tehtyjä sitoumuksia noudatetaan.
Toisin sanoen EU:n on vastattava konkreettisesti niihin suuriin odotuksiin, joita muu maailma meille asettaa ympäristönsuojelun, kaupan ja kehityksen alalla esiintyvien ongelmien ratkaisemiseksi.

Kuten olen aiemminkin todennut, taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristönsuojeluun liittyvät näkökohdat muodostavat yhdessä unionin politiikkojen suunnittelun ja täytäntöönpanon punaisen langan.
Tämä toimintafilosofiamme ja -tapojemme muutos on vahvistettu viime kesäkuussa Sevillassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä.
Komission lainsäädäntö- ja työohjelma vuodeksi 2003 merkitsee näin ollen askelta kohti parempaa eurooppalaista hallintotapaa.
Ensi vuonna komissio alkaa tarkistaa järjestelmällisesti etukäteen, että sen esittämät ehdotukset ovat toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaisia. Arviointimenettelyyn valitaan ennalta noin 40 ehdotusta, joiden osalta arvioidaan taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristönsuojeluun liittyvät vaikutukset. Näiden analyysien tarkoituksena on yksinkertaistaa ja korvata komission nykyään suorittaman vaikutustenarvioinnin välineitä.
Tämä uusi työskentelymenetelmä on otettava käyttöön asteittain. Vuodesta 2004 alkaen menetelmää sovelletaan täysimittaisesti ja siitä tulee osa lainsäädäntöprosessia helmikuussa esitettävästä vuosistrategiasta ja sen perusteella laadittavasta lainsäädäntö- ja työohjelmasta alkaen.

Arvoisat parlamentin jäsenet, tämän työohjelman tarkoituksena on lisätä EU:n poliittisen toiminnan jatkuvuutta ja johdonmukaisuutta tiivistämällä parlamentin, neuvoston ja komission välistä yhteistyötä entisestään.
Työohjelman laatimisen yhteydessä käydyissä keskusteluissa on todettu yhteisömetodin olevan edelleen hyödyllinen työväline, jonka avulla voidaan varmistaa järjestelmän toimivuus ja ne poliittiset suuntaviivat, joita unioni tarvitsee voidakseen saavuttaa kunnianhimoiset tavoitteensa.
Euroopan yhdentymishanke alkoi lähes puoli vuosisataa sitten, mutta historian näkökulmasta katsoen se on vielä hyvin nuori. Kuten minkä tahansa kehittyvän organisaation kannalta, jokainen vuosi on yhdentyvän Euroopan kehityksessä yhtä tärkeä.
Tämän tosiseikan tiedämme kaikki, mutta silti vuosi 2003 on unionin kehityksen kannalta erityisen merkittävä. En voi olla ajattelematta, että kyseessä on Euroopan historian kannalta ratkaiseva vaihe.
Teemme kaikki yhdessä työtä unionin tulevaisuuden eteen, ja se on ajatustemme keskipisteenä. On erittäin tärkeää ottaa huomioon kaikki järjestelmän tarjoamat mahdollisuudet, jotta voimme selvittää, mitkä tekijät lopulta on tarpeen uudistaa.
Lopuksi haluaisinkin pyytää teitä pohtimaan tältä pohjalta eri näkökohtia ja niiden yhteensovittamista ja tähän tehtävään liittyvää suurta vastuuta.
Kiitos.

Puhemies.
Haluaisin kiittää ministeri Haarderia siitä, että hän on paikalla. Tämä on ensimmäinen kerta, kun neuvosto on tosiasiallisesti läsnä lainsäädäntöohjelman esittelyssä.

Grossetête (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisat komission jäsenet, hyvät kollegat, te puheenjohtaja Prodi kerroitte meille, että otamme käyttöön uuden menetelmän, joka mahdollistaa komission vuoden 2003 lainsäädäntö- ja työohjelman laadinnassa kolmen toimielimen välisen tiiviimmän yhteistyön. Haluamme korostaa tämän uuden menettelyn tärkeyttä. Parlamentti, neuvosto ja komissio ovat ensimmäisen kerran aloittaneet rakentavan vuoropuhelun lainsäädäntöohjelman määrittelemiseksi. Kannatamme lämpimästi tätä yhteistyötä ja varsinkin parlamentin ja komission välisten valmistavien keskustelujen lisäämistä. Vaikka tätä vuoropuhelua käytiinkin viime keväänä, erityistä lainsäädännön suunnittelua on ollut vaikeaa erottaa niistä niin sanotuista tavanomaisista kokouksista, joita pidetään pitkin vuotta parlamentin valiokuntien ja vastaavia aloja edustavien komission jäsenten välillä. Vuoropuhelua on tulevaisuudessa todennäköisesti valmisteltava ja jäsenneltävä paremmin ja erityisesti kunkin komission jäsenen olisi esiteltävä varhaisessa vaiheessa kutakin lainsäädännöllistä erityisalaa koskevat alustavat suuntaviivat. Komission ainoa viime helmikuussa esittelemä asiakirja "Keskustelu politiikan suunnasta vuodeksi 2003 (vuosistrategia)" osoittautui riittämättömäksi, ja tällaisesta asiaintilasta saattaa olla haittaa, sillä vuosi 2003 on erityisen ratkaiseva vuosi laajentumisen vuoksi. Arvoisa komission puheenjohtaja, panin kuitenkin merkille sen, että haluatte komission esittelevän parlamentille kuukausikatsauksia.
Tämän jälkeen todettakoon, että suhtaudumme myönteisesti komission asettamaan kolmeen poliittiseen prioriteettiin ja kommentoisimme niitä seuraavasti:
Suurin huolenaiheemme, joka koskee ensimmäistä kohtaa "Laajentunut Eurooppa", liittyy siihen, että yhteisön säännöstöä sovelletaan asianmukaisesti kaikkialla laajentuneessa unionissa. On siis välttämätöntä, että yhteisön oikeus konsolidoituna versiona on saatavilla kaikilla uusien jäsenvaltioiden kielillä. Onnistunut laajentuminen edellyttää ympäristöulottuvuuden sekä kansanterveyttä ja kuluttajansuojaa edistävien tavoitteiden ottamista osaksi muita politiikkoja sekä sitä, että otetaan huomioon inhimilliset voimavarat, kuten itsekin sanoitte, ja se edellyttää myös innovatiivisuutta. Viimeisenä mainittakoon se, että on valvottava yhteisön lainsäädännön soveltamista, ja meidän lienee tarpeen auttaa tulevia jäsenvaltioita muodostamaan mahdollisimman pikaisesti asianmukaiset rakenteet.
Toisesta kohdasta, jonka otsikko on "Vakaus ja turvallisuus", todettakoon, että unionin yllä leijuu terrorismin uhka. Näin ollen olemme tyytyväisiä tämän vitsauksen torjumiseksi ehdotettuihin toimiin. Terrorismin torjunta on osa laajempaa tavoitetta eli varmuuden ja turvallisuuden takaamista unionissa. Suhtaudumme myös myönteisesti siihen, että komissio ryhtyy kehittämään sellaisen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta, jossa yksilöiden oikeudet on turvattu ja jossa otetaan huomioon kaikenlaiset kansanterveyteen ja ympäristöön liittyvät seikat, olipa kyseessä sitten pelastuspalvelu tai elintarvike-, teollisuus-, liikenne-, energia- tai kaavoitusturvallisuus. Erityisesti Euroopan syyttäjäviranomaista perustettaessa pidämme tarkoituksenmukaisena sitä, että ennen aloitteen toteuttamista odotetaan valmistelukunnan asiasta tekemiä päätelmiä. Unionin vakauden ja turvallisuuden takaaminen edellyttää myös yhtenäisen rajavalvontajärjestelmän kehittämistä ja toteuttamista sekä käytännöllisiin ja koordinoituihin toimiin ryhtymistä laittoman maahanmuuton torjumiseksi. Pyydämme myös sitä, että komissio esittää pikaisesti turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa koskevia ehdotuksia, joissa erotetaan selvästi turvapaikanhakijat, kansainvälistä suojelua hakevat henkilöt ja siirtotyöntekijät toisistaan. Tässä asiassa ryhmämme on huolestunut siitä, että olemme olleet havaitsevinamme neuvostossa määrätietoisuuden puutetta. On myös tärkeää seurata säännöllisesti Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden toimintaa kansainvälistä rikostuomioistuinta koskevassa asiassa.
Kolmannesta kohdasta, jonka otsikko on "Kestävä ja osallisuutta edistävä talous", sanottakoon, että jos haluamme välttää taloudellisten suhdanteiden kielteiset vaikutukset työllisyyteen, olisi suositeltavaa, että komissio esittäisi meille ehdotuksia joustavammista työmarkkinoista, jotka ovat edellytyksenä työpaikkojen lisäämiselle. Arvostamme komission jämäkkyyttä kasvu- ja vakaussopimuksen noudattamisessa, mutta olemme toisaalta sitä mieltä, että siinä on useita puutteita. On valitettavaa, ettei komission ohjelmassa mainita lainkaan veropakettia eikä arvonlisäveron alalla ole edistetty alkuperämaaperiaatteen soveltamista. Ennen kaikkea kehotamme komissiota pohtimaan veropohjan yhdenmukaistamisen laajentamista niiltä osin kuin se on tarpeen yhtenäismarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle, eikä ehdottamaan toimenpiteitä, joilla yhdenmukaistetaan pelkästään veroja. Euroopan unionin veropolitiikassa on joka tapauksessa alennettava yleisesti verotusta ja vähennettävä hallinnollisia kuluja. Talouden kehittäminen tarkoittaa myös infrastruktuurin ja erityisesti liikenneinfrastruktuurin vahvistamista. Kahdeksan jäsenvaltiota on solminut Yhdysvaltojen kanssa ns. open skies -sopimuksia, joista yhteisöjen tuomioistuin antoi 5. marraskuuta 2002 kielteisen tuomion. Tämän vuoksi kehotamme Euroopan komissiota myös esittämään mahdollisimman pian tiedonannon vastedes tehtävistä kahdenvälisistä lentoliikennesopimuksista. Unionin ulkopolitiikan osalta kehotamme komissiota julkistamaan laajentuneen Euroopan unionin uusia rajoja käsittelevän vihreän kirjan, jonka yhteydessä pohdittaisiin, millaisia suhteita on tarkoitus solmia uusien naapurimaiden ja eri kumppanuusmaiden kanssa. On valitettavaa, ettei komission lainsäädäntöohjelmassa ole mainintaa Euromed-vapaakauppa-alueen tai Euromed-parlamentaarisen edustajankokouksen luomisesta. Dohan kokouksen jälkeisiä keskusteluja ajatellen tiedustelemme komissiolta, kuinka se otaksuu voivansa yhdistää Euroopan, joka koostuu 15 jäsenvaltion sijasta 25 jäsenvaltiosta. Lopuksi sanottakoon, että transatlanttista vuoropuhelua on vahvistettava kestävän ja osallisuutta edistävän kehityksen hengessä ja Kioton sitoumuksia on tietenkin noudatettava. Olemme tyytyväisiä siihen, että ehdotukseen sisältyy seitsemän strategiaa niin kuin kuudennessa ympäristöä koskeneessa toimintaohjelmassa ilmoitetaan. Lisäksi olemme tyytyväisiä yhdennettyä tuotepolitiikkaa ja uutta kemiallisten aineiden strategiaa koskeviin ehdotuksiin.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, lopuksi todettakoon, että mielestäni on tärkeää aloittaa henkilöstön ohjesäännön uudistaminen ja vahvistaa OLAF:n riippumattomuutta sekä julkistaa Internetissä komission jäsenten ja pääjohtajien taloudellisia etuja koskevat ilmoitukset. Arvoisa puhemies, olen vakuuttunut siitä, että tällä tavoin pystymme ehkäisemään toimenpiteiden räjähdysmäisen kasvun, kriteerien päällekkäisyydet sekä - ja tähän lopetan - säännöstön saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä aiheutuvan kohtuuttoman työmäärän, jotta unioni voi tulevaisuudessa laajentua mahdollisimman moitteettomasti.
Barón Crespo (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, olemme yhä lähempänä sitä, mitä vaadimme toimikauden alussa eli sitä, että parlamentille esitetään vuotuinen poliittinen ohjelma, jonka laatimiseen myös neuvosto osallistuu, ja toivon, ettei ministeri Haarder ole läsnä vain muodon vuoksi vaan voi omasta puolestaan vastata esittämiimme huomioihin, mikä on näkyvyyden, avoimuuden ja demokraattisen valvonnan mukaista. Arvoisa puhemies, tässä yhteydessä voinen viitata erääseen lauseeseen ohjelmassa, jota pitäisin kirjoittajan lapsuksena ja jossa todetaan, että ohjelma on komission panos eli input neuvoston vuotuiseen toimintaohjelmaan. Voisiko komission puheenjohtaja selvittää meille, mitä tämä lause tarkoittaa? Me olemme näet ymmärtäneet sen sillä tavoin, ettei parlamenttia oteta huomioon ja komission rooliksi jää neuvoston sihteerinä toimiminen. Vastustamme ehdottomasti tällaista suunnitelmaa.
Keskityn puheenjohtajan mainitsemaan kolmeen pääasialliseen prioriteettiin ja annan kollegojeni huolehtia erityiskysymyksistä.
Laajentumisestahan olemme keskustelleet jo eilen. Yhteisön säännöstön osalta pidämme hyvin tärkeänä sitä, että ehdokasvaltioissa vahvistetaan sosiaalista ulottuvuutta muilla aloilla paitsi niillä, joilla komission olisi pystyttävä tekemään enemmän. Keskustelujen ohella -neuvottelujen viimeinen vaihe ei ole vielä alkanut - on tiettyjä seikkoja, jotka meidän on syytä muistaa. Olemme hämmästyneitä esimerkiksi siitä, että tilintarkastustuomioistuimen tämänvuotisessa kertomuksessa todetaan, että liittymistä edeltävän Sapard-ohjelman puitteissa on käytetty ainoastaan miljoona euroa, mikä vastaa 0,1 prosenttia varoista. Keskustelemme jatkuvasti määristä, mutta on katsottava, kuinka rahoja käytetään ja mihin ne sijoitetaan. Meidän ei pidä keskustella asiasta pelkästään komission kanssa vaan myös ehdokasvaltio-ystäviemme ja toivoakseni kohtapuoliin myös ehdokasvaltioiden naapurimaiden kanssa.
Toiseksi todettakoon erittäin oleellisesta talouden osa-alueesta, että huomaamme Lissabonin ja Göteborgin hengen säilyneen komissiossa. On joka tapauksessa myönnettävä, että viimeaikaiset käänteet ovat osoittaneet, ettemme ole taloudellisen kasvun keskus, ja ennen kaikkea on virinnyt huoli siitä, ettei taloudellinen hallintotapa ole vahvistumassa. Meidän on seurattava sitä, mitä valmistelukunnan työryhmässä kehitetään. Pitkällä aikavälillä sellainen rahaliitto, jota eivät vahvista talousliitto ja poliittinen liitto, ei ole elinkelpoinen. Jo historiakin opettaa meille tämän, ja se on otettava tarkasti huomioon, jos halutaan edistyä.
Viimeiseksi taloudellisiin ja sosiaalisiin prioriteetteihin liittyvä huomio. Kestävän kehityksen lisäksi ehdotatte meille yleishyödyllisiä palveluja koskevan Barcelonassa sovitun puitedirektiivin osalta vihreää kirjaa. Meidän mielestämme puitedirektiivi on parempi.
Vakauteen ja turvallisuuteen liittyen ja ehdottomasti kaikkia koskevaa terrorismin prioriteettia unohtamatta puheenjohtajavaltio Ruotsi ehdotti Euroopan tulevan väestökehityksen ottamista huomioon. Tämä näkökulma olisi liitettävä maahanmuuttoasiaan. Viittaan etenkin parlamenttimme oikeistokollegoihin todetessani, että olemme tyytyväisiä siihen, että puolustatte laillisen maahanmuuton tehtävää hyvinvointiyhteiskuntiemme ja väestönkehityksemme turvaajina, mutta joka tapauksessa olisi mielestäni hyvin myönteistä, että neuvosto - ja osoitan tämän neuvostolle - omaksuisi aktiivisemman asenteen.
Euroopan rajoja koskeneessa keskustelussa olette ymmärtääkseni puhuneet maallikkojen käyttämässä merkityksessä kaikkia eurooppalaisia koskevasta sielusta ja hengestä. Myös entinen kollegamme Espanjan ulkoministeri Palacio on todennut, ettei Eurooppa ole kristittyjen kerho. Olen iloinen tästä mielipiteestä, joka on mielestäni varsin oikeaan osuva. Edelleen valmistelukuntaan liittyen todettakoon, että on joka tapauksessa tärkeää löytää laadukkaita assosiaatiomuotoja.
Rohkenen puuttua myös ohjelman puutteisiin. Eurooppalaisten poliittisten puolueiden sääntöjä ei ole otettu yhdeksi prioriteetiksi. Kun Nizzan sopimus on tällä hetkellä hyväksytty, on kerta kaikkiaan välttämätöntä edetä nopeasti tällä alalla, jotta voitaisiin lujittaa eurooppalaisen demokratian keskeistä osatekijää. Komissio on jo esittänyt väliaikaisen ehdotuksen, jopa etuajassa. Toiseksi parlamentin valtaenemmistö asettuu uskoakseni äänestyksessä sananvapaudesta ja tiedotusvälineiden keskittymisestä antamamme päätöslauselman kannalle. Tältä osin toivoisimme komissiolta ponnekkaampaa asennetta.
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni lopuksi ja viimeisenä seikkana ottaisin esiin meitä kovasti huolestuttavan seikan, jolla tarkoitan viime maanantaina pidetyn yleisten asioiden neuvoston päätöksiä. Sen perusteella, mitä meille on sanottu ja tietoja on tihkunut, näyttää siltä, että komission puheenjohtaja pyrkii löytämään määräpäivän nykyisen komission toimikaudelle. Olin aina sitä mieltä, että teidän edustamanne komissio on virkaatekevä komissio vaalipäivästä eteenpäin. Joka tapauksessa asia on luonteeltaan perustuslaillinen. Vastustamme sitä, että yleisten asioiden neuvostossa parlamentin kanssa asiasta keskustelematta ja ilman, että te olisitte sitä esittäneet, tehdään yksipuolinen päätös, joka sisältää selkeästi perussopimuksen kanssa ristiriitaisia seikkoja. Tämän vuoksi pyydämme - ja arvoisa puhemies, käännyn teidän puoleenne, jotta asiasta tiedotettaisiin parlamentin puhemiehelle - että puheenjohtajavaltio antaa Kööpenhaminassa tähän kysymykseen liittyvän toimielinten välisen sopimusehdotuksen. Lisäksi haluan kuulla tähän asiaan selityksen sekä komission puheenjohtajalta että neuvostolta.
Clegg (ELDR).
Arvoisa puhemies, ELDR-ryhmä on aiempina vuosina suhtautunut aina verraten kriittisesti luonteeltaan jokseenkin epäjohdonmukaisiin ja mielivaltaisiin aikaisempiin vuosiohjelmiin. Olemme aina odottaneet näiltä ohjelmilta kahta asiaa: ensinnäkin selkeää poliittista suuntaa, joka ilmenisi Euroopan komission tekemistä strategisista valinnoista, ja toiseksi toimielinten välistä poliittista keskustelua. Tänä vuonna näissä kahdessa asiassa on selkeästi edistytty aiempiin vuosiin verrattuna. Haluaisimme kiittää komissiota siitä, että se on noudattanut muodollisesti ja aikataulujen osalta uusia järjestelyjä, ja tietenkin kiitämme kollegiota siitä, että se on tänään läsnä näinkin runsaasti edustettuna. Kuten puheenjohtaja Prodi totesi, parantamisen varaa on kuitenkin edelleen.
ELDR-ryhmä haluaa ottaa esiin kolme seikkaa, jotka mielestämme edellyttävät parannuksia. Euroopan komissio pyrkii olemaan eräänlainen EU:n hallitus. Hyvä hallitus tekee strategisia valintoja ja asettaa poliittisia prioriteetteja. Tämä tarkoittaa pohjimmiltaan sitä, että hallitus ilmoittaa, mitä se ei aio tehdä ja mitä se aikoo tehdä. Huolenaiheemme on, että myös tässä parannetussa asiakirjassa kolme prioriteettia ovat niin laajoja ja avoimia, etteivät ne oikeastaan ole minkäänlainen järkevä poliittinen valinta. Tämä näkyy liitteissä. Liite, joka kattaa kolmen prioriteetin alalla tehtävät toimet, on noin 40 sivun pituinen, mutta huolestuttavampaa on, että liite, johon sisältyvät prioriteettien ulkopuolelle jäävät kohdat, on 50 sivun pituinen. Toisin sanoen meistä näyttää siltä, että suurin osa tämän vuosiohjelman perusteella ensi vuonna käynnistettävistä aloitteista ei tosiasiassa sisällykään vuosiohjelmassa asetettuun poliittiseen linjaukseen. Eihän tällä tavalla voida toimia. Tämä tarkoittaa jälleen kerran sitä, että lainsäädäntöaloitteisiin sovelletaan sillisalaatti-lähestymistapaa, ja ryhmämme näkisi mieluummin selkeämpiä valintoja ja poliittisia linjauksia sen osalta, mitä Euroopan komissio aikoo tehdä eri vuosina.
Toinen seikka liittyy kutakin lainsäädäntöehdotusta kohden esitettyjen yksityiskohtien määrään. Tilanne on ilmiselvästi parantunut edellisvuosista, mutta sehän ei ole ihme. Tilanne on edelleen epätyydyttävä, ja haluaisin kiinnittää komission huomion valiokunnassa esitettyihin ehdotuksiin siitä, että vastedes kansalliset parlamentit otettaisiin mukaan tähän keskusteluun. Euroopan parlamentin jäsenten on äärimmäisen vaikeaa ymmärtää tätä liitettä, joten kansallisten parlamenttien jäsenille se olisi liki mahdotonta. Asiat on selitettävä selkeästi, ytimekkäästi ja yksinkertaisesti, jotta myös toimielinten ulkopuoliset henkilöt pystyvät ne ymmärtämään.
Lopuksi mainitsen kolmantena seikkana sen, että tuemme vahvasti komission ilmaisemaa aikomusta vaikutusten arvioinnin soveltamisesta useisiin pilottihankkeisiin. Mielestämme vaikutusten arviointi on ehdottoman välttämätöntä eurooppalaisen lainsäädännön laadun kehittämiseksi, mutta haluaisimme viedä sen vielä pitemmälle kahden tärkeän asian osalta. Ensinnäkään emme katso, että pitkällä aikavälillä komissio voi itse toimia omien vaikutusarviointiensa tuomarina omia ehdotusluonnoksiaan arvioiden. Meidän mielestämme tämä kuuluisi riippumattomalle taholle. Toiseksi komission suorittamissa vaikutusarvioinneissa ei ole juurikaan järkeä, jos vaikutusarvioinnit eivät koske lainkaan parlamentin tarkistuksia ja neuvoston tekemiä muutoksia. Näin ollen toivoisimme toimielintenvälistä lähestymistapaa, jossa vaikutusten arviointia sovellettaisiin lainsäädäntöprosessin kaikissa vaiheissa.

Boudjenah (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, ohjelmassanne esitettyä kolmea poliittista prioriteettia voidaan arvioida ainoastaan Euroopan unioniin kohdistuvien haasteiden valossa. Heti alkajaisiksi on kuitenkin todettava, että Euroopan yhdentymistä jatkuvasti leimaavat ääriliberaalit kriteerit estävät meitä onnistumasta näissä haasteissa.
Näin ollen komissio ehdottaa sananmukaisesti, että "kansalaiset on saatava mukaan edistämään unionin suunnitelmaa". Katinkontit! Kuilu kasvaa edelleen nykyisenlaisen Euroopan yhdentymisen ja erityisesti Euroopan sosiaalipoliittisella foorumilla Firenzessä ilmaistujen kansalaistavoitteiden välillä. Suuri mielenosoitus sotaa vastaan ja rauhan puolesta keräsi Firenzessä satoja tuhansia ihmisiä. Tällä hetkellä unioni jatkaa kuitenkin sellaisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan täytäntöönpanoa, joka perustuu sotilaallisiin toimiin ja liittolaisuuteen Naton kanssa sen sijasta, että unioni suuntaisi voimavaransa konfliktien ehkäisemiseen. Firenzessä monissa kokouksissa, keskusteluissa ja mielenosoituksissa peräänkuulutettiin julkisten palvelujen turvaamista, jotta vesi, terveys ja koulutus olisivat yhteisiä hyödykkeitä. Jo 123 Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien jäsentä on esittänyt vetoomuksen Maailman kauppajärjestössä GATS-yleissopimusten puitteissa harjoitettavaa palvelujen vapauttamista vastaan.
Sitä vastoin komissio pyrkii Barcelonan ja Lissabonin Eurooppa-neuvostojen mukaisesti kiihdyttämään energia-alan, liikenteen, postilaitoksen ja muiden alojen yksityistämiseen tähtääviä vapauttamis- ja sääntelynpurkuprosesseja. Komissio pitää kiinni vakaussopimuksesta määräytyvistä julkisten menojen rajoitteista, vaikka kaikkein korkeimmalla tasolla on todettu, ettei se ole niin pyhä sopimus, ettei siihen voitaisi kajota.
Firenzen foorumin jälkeen Ranskan rautatieläiset lähtevät 26. marraskuuta jälleen kaduille osoittamaan mieltään. Firenzessä nuoret osoittivat kannattavansa veljeyden ja solidaarisuuden Eurooppaa sekä maailmalle avointa Eurooppaa. Komissio on ohjelmassaan ehdottanut vielä tehokkaampia keinoja Euroopan linnoittamiseksi. Tällainen tehokas rajavalvonta on kuitenkin täysin kuvitteellista ja etäännyttää meitä siitä solidaarisuuden Euroopasta, josta te, puheenjohtaja Prodi, eilisaamuna puhuitte.
Yhteistä maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaa ei saa sitoa terrorismin vastaiseen taisteluun, jolloin kaikki, mikä on vierasta, rinnastettaisiin mahdollisiin vaaratekijöihin, ja kaikki siirtotyöläiset kriminalisoitaisiin, sikäli kuin heitä ei pidettäisi taloudellisina hyötytekijöinä.
Yhtäläisten oikeuksien tavoittelulla voidaan päinvastoin saavuttaa turvallinen ja solidaarinen Euroopan unioni. Yhtäläisillä oikeuksilla tarkoitan yhtä lailla taloudellisia, sosiaalisia ja poliittisia oikeuksia: se, että ulkomaiden kansalaisille myönnettäisiin äänioikeus vuonna 2004 pidettävistä Euroopan parlamentin vaaleista lähtien, kuten komission jäsen Vitorino esitti valmistelukunnan erään työryhmän kokouksessa, olisi tältä osin vahva signaali siitä, että Eurooppa on avoin maailmalle, ja siitä, että Eurooppa on antelias ja lojaali.
Tietenkin Euroopan tulevaisuus on määriteltävä kiireellisesti, mutta mielestäni se on tehtävä toisin kuin komissio aikoo ja suunnittelee. Onko tyydyttävä valmistelukunnan toimielimiä koskeviin suppeisiin tavoitteisiin ja sen sosiaalisesta ulottuvuudesta esittämään retoriikkaan, ja voimmeko täysin luottaa valmistelukuntaan, kuten te puheenjohtaja Prodi totesitte? Ei riitä, että julistetaan kansalaisten ottamista mukaan, sillä lisäksi on vastattava heidän tarpeisiinsa ja toiveisiinsa ja tunnustettava täysimääräisesti heidän oikeutensa työhön, terveyteen, asuntoon, koulutukseen ja kulttuuriin. Tämän vuoksi on ilman muuta puututtava Maastrichtin sopimukseen ja muutettava sen perusperiaatteita eli kilpailun ja vapaan markkinatalouden opinkappaleita. Meidän on kyseenalaistettava vakaussopimus ja otettava huomioon kasvun, työllisyyden ja koulutuksen uudet kriteerit, ja lisäksi Euroopan keskuspankin tehtäviä on tarkistettava. On pantava täytäntöön vapauttamista ja sääntelyn purkua koskevat päätökset, ja julkisten palvelujen asema on tunnustettava perussopimuksissa eikä niitä ole pidettävä ainoastaan poikkeuksina kilpailuperiaatteesta.
Arvoisa puheenjohtaja Prodi, lopuksi viittaan teidän puheisiinne suurista toiveista kehitysmaissa. Yhdyn tavoitteeseen, jonka mukaisesti Euroopan unionilla on maailmassa uudenlainen rooli konfliktien ehkäisijänä, rauhan puolustajana ja todellisen turvallisuuden takaajana. Varsinkin Maailman kauppajärjestössä käydyissä kansainvälisissä neuvotteluissa unionin olisi kannettava huolta siitä, että kaikkein köyhimmät maat todellakin kehittyvät. Tässä mielessä Monterreyssa annettuihin vähäisiin sitoumuksiin tai HIPC-aloitteeseen tyytyminen ei riitä, sillä meidän olisi sen sijaan mitätöitävä kehitysmaiden kaikki velat.
Viimeiseksi mainittakoon, että vaikkakin komission tarkoituksena on osallistua Lähi-idän konfliktin ratkaisemiseen, haluaisin, että pelkkien puheiden lisäksi lisättäisiin poliittisten aloitteiden määrää etenkin komission jäsen Pattenin tavanomaisten kannanottojen hengessä.

Frassoni (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, puheenjohtaja Prodi on kuvannut ohjelman kolmea keskeistä kohtaa, ja kannatan pitkälti omaksuttua kokonaislinjausta.
Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän edustajana katson kuitenkin, että tämän lainsäädäntöohjelman arvioinnissa keskeistä on kestävän kehityksen ohjelma, eikä ainoastaan Euroopan unionissa vaan myös sen ulkopuolella. Arvoisa Prodi, valitettavasti ohjelmassanne tämä kohta on melko ylimalkainen ja kenties hieman retorinen. Toivomme, että ensi kevään huippukokouksessa esiteltävä komission kertomus kestävästä kehityksestä ei tällä kertaa valmistu viime hetkellä. Lisäksi toivomme, että osana Johannesburgin jatkotoimia olisi mahdollista julkistaa määräajassa vuotuinen kertomus vesi- ja energia-aloilla toteutettavista kumppanuuksista, jotka ovat osa Johannesburgissa sovittuja "tyypin 2" sopimuksina tunnettuja sopimuksia - minkä varmaan tiedätte.
Lainsäädäntöohjelmassa viitataan Cancúnin huippukokouksen onnistumisen tärkeyteen. Katsomme kuitenkin, että Euroopan parlamentin on osallistuttava keskusteluun siitä, mitä komission on tehtävä ja sanottava Cancúnissa. Emme todellakaan haluaisi taas joutua samaan varsin kiusalliseen tilanteeseen, johon jouduimme Johannesburgissa. Huomasimme siellä, että komission - tai kenties asiasta vastaavan komission jäsenen, koska tämä tapaus on vielä selvittämättä - ja Yhdysvaltojen välillä oli jo tehty sopimus, jonka mukaan Maailman kauppajärjestön säännöt asetettiin ympäristöä koskevien kansainvälisten sopimusten edelle. Tämä yritys tehtiin osittain tyhjäksi Johannesburgissa, mutta pelkäämme todella, että vastaavaa yritetään jälleen Cancúnissa ilman, että käytäisiin kansalaiskeskustelua ja täysin komission omien ympäristösuojelupyrkimysten vastaisesti.
Kestävän kehityksen ulkoisten tekijöiden osalta muistuttaisin siitä, että vaikka onkin totta, että nykyään vaikutusten ja kestävyyden arviointi on välttämätöntä kaikissa kansainvälisissä sopimuksissa - tämähän on myönteinen ja innovatiivinen asia, josta olemme hyvin iloisia ja johon olemme tyytyväisiä - tavoitteen toteuttaminen on toisaalta vaikeaa esimerkiksi voimavarojen puutteen vuoksi, mikä ilmenee Chilen sopimuksen yhteydessä tehdyistä toimista, jotka olivat kuitenkin valitettavan epätäsmällisiä ja hätäisesti laadittuja.
Arvoisa puhemies, odotamme erittäin kiinnostuneina saavamme tutustuttavaksemme komission vihreän kirjan yleishyödyllisistä palveluista, ja, puheenjohtaja Barón Crespo, toivomme todella, että voimme keskustella siitä myös parlamentissa. Lisäksi toivomme, että olisi mahdollista antaa aiheesta direktiivi jo siksikin, että pelkäämme, että ilmenee tiettyä epäjohdonmukaisuutta - kuten äsken totesin - sen, mitä komissio unionissa tekee ja puhuu, ja sen välillä, mitä komissio neuvottelee kansainvälisissä elimissä ja etenkin nykyään erittäin vaikutusvaltaisessa Maailman kauppajärjestössä.
Lisäksi, koska tiedämme teidän, puheenjohtaja Prodi, innostuksenne vuoristoa kohtaan, tiedustelemme tänä kansainvälisenä vuoristojen vuotena sitä, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä toteuttaakseen käytännössä Alppien suojelua koskevan sopimuksen ja erityisesti sen liikennettä koskevan pöytäkirjan.
Toinen mielestämme merkillepantava ympäristökysymys, joka on valitettavasti poistettu ohjelmasta, koskee PVC:tä, joka on ainakin viidessä komission teettämässä käynnissä olevassa tutkimuksessa todettu erittäin vaaralliseksi aineeksi. Odotimme saavamme tiedonannon kesään mennessä, mutta näyttää siltä, että työ on keskeytynyt komission jäsen Liikasen tuotua julki kantansa. Mainitsen tämän esimerkkinä, vaikka se tuntuukin vähäpätöiseltä seikalta, koska on totta, että on verraten turhaa käydä vuoropuhelua, jos emme tiedä, mitä tapahtuu jatkossa parlamentin voimakkaasti tukemille tärkeille lainsäädäntöehdotuksille, jotka ovat vuosien ajan mukana ohjelmassa ja sitten odottamatta katoavat. Tosin on myönnettävä, että teemme rakentavaa yhteistyötä lainsäädäntöohjelman kehittämiseksi.
Arvoisa puhemies, lopuksi ilmaisen syvän huolestumisemme teollisuuden lobbaajien vaikutuksesta siihen, minkä lainsäädännöllisen välineen tai välineen, joka ei edes ehkä ole oikea lainsäädännöllinen väline, komissio päättää valita, ja muistutan myös siitä, että kyse on toimielintenväliseen sopimukseen liittyvästä erityisasiasta, jonka pyrimme ratkaisemaan yhdessä muiden parlamentissa istuvien kollegojemme kanssa Kööpenhaminassa pidettävään Eurooppa-neuvoston kokoukseen mennessä.

Poli Bortone (UEN).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, haluan aluksi pahoitella puheenjohtaja Prodille sitä, että puheenvuoroni on varsin improvisoitu. Keskityn muutamiin lukemieni tai kuulemieni aiheiden herättämiin ajatuksiin.
On ilmeistä, ettei komissiolta voida vaatia vuoden 2003 työohjelmassa lueteltujen linjausten ohessa, että se tekisi kaiken heti ja mahdollisimman hyvin, kun aikaa on vain vuosi, mutta on hyvä, että on lueteltu - kuten onkin tehty - suuntaviivat, jotka ainakin yleisellä tasolla ovat mielestäni riittävän selkeät.
Arvoisa puheenjohtaja Prodi, kuuntelin puheenvuoronne ja pidin kovasti eräistä painotuksistanne, joita te tavanomaisella innostuksellanne esititte etenkin sosiaalisissa kysymyksissä, jotka ovat varsin oikeaan osuvia, kun käydään keskustelua turvallisuudesta, solidaarisuudesta ja toimista, joihin saattaisi liittyä jopa työelämän luotsaaminen uusille urille.
Näin ollen rohkenen kehottaa komissiota ja yleensä yhteisön toimielimiä pohtimaan, virallisesti tai epävirallisesti, eräitä toimenpiteitä, jotka ovat mielestäni olennaisen tärkeitä Euroopan tulevaisuuden ja erityisesti perusperiaatteiden osalta aidosti yhdistyneen, laajentuneen Euroopan tulevaisuuden kannalta.
Eilen keskustelimme siis kauan, sanoisinko unioniin pyrkivistä maista saapuneiden monien parlamentin jäsenten kanssa sekä virallisesti että epävirallisesti täysivaltaisiksi jäseniksi liittymisestä, ja keskustelimme yhdessä halustamme pyrkiä kohti tosiasiallisesti, olennaisesti ja ihanteellisessa tapauksessa myös poliittisesti yhdistynyttä Eurooppaa. Ollakseen poliittisesti yhdistynyt ja yhtenäinen Euroopan on kuitenkin ratkaistava avoimesti historiallisesti merkittävät kysymykset.
Arvoisa puhemies, mielestäni olisi pohdittava hyvin syvällisesti maahanmuuttoasiaa. Ei laillista maahanmuuttoa eikä myöskään yhteiskuntaan kotouttamista voida koskaan käsitellä tyhjentävästi. Pohdin usein mielessäni maahanmuuttajien kotouttamisongelmaa edelleenkään vastausta löytämättä, ja toisinaan mielessäni herää kysymys, eikö kotouttaminen ole jälleen uusi tapa tukahduttaa kulttuureja, jotka eroavat omistamme ja joiden erilaisuutta olisi sen vuoksi kunnioitettava viimeiseen asti.
Eräs aiemmista puhujista mainitsi erään aiheen, josta käytiin mielenkiintoista keskustelua sekä Firenzessä että omassa kotikaupungissani Leccessä, joka on muuten kaupunki, jossa ei ole syytä pelätä meistä poikkeavalla tavalla ajattelevien ihmisten kohtaamista tai läsnäoloa. Myös tässä tapauksessa meidän on otettava vaari keskustelusta, jota käydään maailmanlaajuistumisesta, uudenlaisesta todellisesta köyhyydestä sekä maailman pohjois-, etelä-, itä- ja länsiosien tilanteesta. Toistan vielä, että yhä enemmän on syytä pohtia sitä, sorrammeko kenties jossain määrin maahan muuttavia tai maasta muuttavia ihmisiä, jotka käsittääkseni haluaisivat palata kotimaahansa, saada takaisin vanhan identiteettinsä ja kulttuurisen taustansa, mutta jotka eivät tietenkään halua palata taloudelliseen köyhyyteen. Näin ollen jos haluamme ryhtyä toimiin talouden alalla, emme saa missään nimessä ryhtyä siihen kulttuureja tukahduttavasti.
Tässä mielessä rohkenen siis kiinnittää komission huomion maahanmuuttoon ja työllisyyteen liittyviin kysymyksiin, jotta vältettäisiin työn muuttuminen yhdistävästä tekijästä kunkin jäsenvaltion maahanmuuttajien ja toimeentulon muuttamisen eteen joutuneiden kansalaisten välisten uusien konfliktien aiheuttajaksi. Arvoisa Prodi, pankaa merkille oman maamme teollisuuskriisi ja näin ilmennyt tarve kouluttaa uudelleen työvoimaa olennaisilla, todella tehokkailla ja laajoilla koulutustoimilla. Myös koulutus on kytköksissä kulttuuriin, ja sitä on kehitettävä, jos Eurooppa tosiaan haluaa kasvaa edelleen, kuten te väitätte.

Blokland (EDD).
 Arvoisa puhemies, puhun demokratian ja monimuotoisuuden Euroopan ryhmän Alankomaiden valtuuskunnan puolesta. On loogista, että Euroopan komissio on valinnut vuoden 2003 työohjelmansa tärkeimmiksi prioriteeteiksi juuri nämä kolme prioriteettia. Laajentumisen valmistelu on ensisijainen prioriteetti, jota Euroopan komissio oikeutetusti pitää erilaisten kulttuurien, hallinnollisten perinteiden ja taloudellisten rakenteiden yhteensovittamisena. Samalla tavoin kannatan varauksettomasti toisena olevaa vakauden ja turvallisuuden prioriteettia. Terrorismin torjunta, uusien ulkorajojen hallinta ja laittoman maahanmuuton valvonta ovat varsin tärkeitä asioita sekä nykyisessä että laajentuneessa unionissa.
Haluan kuitenkin seuraavaksi tarkastella lähemmin kestävän kehityksen kolmatta prioriteettia. Vaikka olen tietenkin tyytyväinen siihen, että kestävä kehitys on edelleen Euroopan komission prioriteetti, asia ei ole kuitenkaan niin yksinkertainen, miltä se näyttää. uuden lainsäädännön ympäristövaikutuksiin luvataan juhlallisesti kiinnittää erityisen paljon huomiota. Huomaan kuitenkin liitteen 2 perusteella, että eniten huomiota saa sisämarkkinoiden toteuttaminen. Tietenkin minua kiinnostaa myös ympäristönäkökohtien sisällyttäminen EU:n lainsäädäntöön. Olen myös kiinnostunut tämän asiakirjan asemasta. On suuri vaara, että siitä tulee jälleen kerran pelkkä keskusteluasiakirja, joka synnyttää kauniita sanoja ja aikomuksia, mutta jolla ei ole käytännön lainsäädännöllisiä vaikutuksia. Energian ja liikenteen aloilla on varmasti paljon parantamisen varaa. En ole itse asiassa huomannut, että ympäristölainsäädännön alalla olisi juurikaan tehty aloitteita. Ehkäpä tämä on vain järkevää nykyisen ympäristölainsäädännön voimaan saattamiseen ja täytäntöönpanoon liittyvien ongelmien valossa. Voi myös käydä niin, ettemme lähivuosina enää 25 jäsenvaltion unionissa pysty laatimaan laaja-alaista lainsäädäntöä.
Olen usein jouduttanut ehdotusta paristodirektiivin muuttamisesta. Tiedän, että muutoksia on valmisteltu vuosien ajan, mutta sisäisesti on ollut mahdotonta päästä sopimukseen. Ehdotetut muutokset olisi jo syytä toimittaa parlamentin ja neuvoston käsiteltäviksi. Haluaisin teidän pitävän kiinni marraskuuta 2003 koskeneesta lupauksestanne.

Berthu (NI).
Arvoisa puhemies, komission työohjelma vuodeksi 2003 on aikaisempia ohjelmia parempi esitys. Se on selkeästi jäsennelty keskeisiin prioriteetteihin, mikä on myönteinen piirre. Muotoseikkoihin liittyy kuitenkin yhä eräs suuri epäselvyys. Meille kerrotaan, että tämä ohjelma on osa neuvoston vuoden 2003 toimintaohjelmaa, jonka neuvoston on määrä hyväksyä myöhemmin joulukuussa. Mikä on tarkasti ottaen tämän komission panoksen asema? Hyväksyykö neuvosto sen sellaisenaan vai onko sillä oikeus tehdä siihen muutoksia uusien prioriteettien esittämiseksi? Vain jälkimmäinen olettamus on toimielinten välisen hierarkian mukainen. Emme tietenkään epäile, ettei kolmen toimielimen välisessä vuoropuhelussa käytännössä voitaisi ratkaista nämä vaikeudet. Kyseessä on kuitenkin omalla tavallaan merkittävä periaatteellinen ongelma.
Komission ohjelmassa ensimmäisenä prioriteettina on nimenomaan laajentumisen valmistelu. Luettaessa läpi valmisteluihin liittyvät toimet voidaan vain hämmästellä niiden suurta määrää, mistä käy ilmi, miten valtava määrä yhteisön säännöstöä ehdokasvaltioiden on otettava osaksi omaa lainsäädäntöään. Kuultuamme eilen näiden maiden edustajia ja nähtyämme heidän reaktionsa huomaamme selvästi, että nämä maat haluavat liittyä unioniin. Ne haluavat tulla mukaan eurooppalaiseen perheeseen, ja ne ovat valmiita näkemään paljon vaivaa sen eteen. Älkäämme kuitenkaan uuvuttako niitä liialla lainsäädännöllä ja ohjauksella. Antakaamme niiden viisaasti edetä omassa tahdissaan ja hyväksykäämme suurempi geometrinen vaihtelu.
Tämän ohjelman toinen prioriteetti on "Vakaus ja turvallisuus" ja siihen sisältyy varsinkin maahanmuuttoon liittyviä toimia. Luettuani useita kertoja läpi avainaloitteiden luettelon minun on todettava teille, että löysin helposti laillisten maahanmuuttajien yhteiskuntaan kotouttamista koskevan aloitteen, mutta haen edelleen laittomien maahanmuuttajien palauttamista koskevaa aloitetta. Jos sellainen aloite on olemassa, se on taitavasti piilotettu. Tämä osoittaa vain sen, että komissiolla on vielä paljon kehittämisen varaa, ennen kuin se pystyy hallitsemaan nykyisen ongelman sen koko laajuudessa.
Toisaalta lopuksi haluaisimme kiittää kohdasta "Suhteet laajentuneen EU:n naapurimaihin", jota puheenjohtaja Prodi edellä painotti. Nämä suhteet on todella määriteltävä uudelleen, ja tältä osin Euro-Välimeri-yhteistyökumppanuus voisi johtaa uuden yhteisön syntyyn, josta sanottakoon, että se olisi nykyisestä erillään. Turkin paikka olisi luonnollisesti pikemminkin tässä yhteisössä kuin varsinaisessa Euroopan unionissa.

Puhemies.
Puheenjohtaja Prodin on säätilan vuoksi poistuttava aikaisin palatakseen Brysseliin. Sen vuoksi kuuntelemme seuraavaksi puheenjohtaja Prodin vastaukset esitettyihin puheenvuoroihin. Ymmärtääkseni komission jäsen Palacio jakaa puheenvuorot catch the eye -menettelyn aikana.

Prodi
Arvoisa puhemies, kyse ei ole niinkään säästä vaan siitä, että minun on tavattava Brysselissä Recep Tayyip Erdogan, jonka tapaaminen kuuluu mielestäni tässä tilanteessa asiaan, koska Turkin vaalien voittaja on vierailulla Brysselissä. Tapaan hänet tänään iltapäivällä, ja asia on mielestäni tärkeä, sillä uskon, että näissä asioissa tarvitaan tehokasta ja suoraa vuoropuhelua. Selvitettävänämme ovat siis kaikkein syvällisimmät ja olennaisimmat kysymykset, ja näin ollen oletan, että niitä on syytä käsitellä perusteellisesti, kuten aion siis Brysselissä tänään iltapäivällä toimia, minkä jo totesin.
Seuraavaksi kuitenkin vastaan ensimmäisiin huomautuksiin, minkä jälkeen kollegani komissiossa voivat syventää niitä ja käsitellä niitä yksityiskohtaisemmin. Monet seikat ovat siis tulevien toimiemme kannalta ehdottoman olennaisia.
Jäsen Grossetête mainitsi Välimerta koskevat suunnitelmamme. Olen hänen kanssaan täysin samaa mieltä. Olen itsekin useita kertoja ollut siinä kiusallisessa tilanteessa, että kaikki Välimeren maiden johtajat arvostelevat komissiota suoraan siitä, että se suosii Itä-Eurooppaa niiden kustannuksella! Vastaukseni on ollut yksinkertainen: meitä on ohjannut tähän historiallinen välttämättömyys, mutta ensinnäkin aikomuksemme on vahvistaa Barcelonan politiikkaa, johon on vielä tehtävä huomattavia parannuksia. Toiseksi on määritettävä uusi politiikka, jota olen teille - ja toimielinten ulkopuoliselle ystäväpiirille - hahmotellut, ja toivon, että ensi vuonna puheenjohtajavaltiot Kreikka ja Italia voivat vauhdittaa tämän tavoitteen saavuttamista, sillä meillähän on vuoden sisällä kaksi Välimeren maiden puheenjohtajuutta peräkkäin. Olen jo Kreikan kanssa keskustellut näistä aiheista sekä komission halusta onnistua näiden tehtävien hoidossa, ja aion seuraavaksi keskustella niistä myös Italian kanssa, koska pidän asiaa erittäin tärkeänä. Lisäksi pyytäisin parlamenttia jo nyt lujittamaan tätä Välimerta koskevaa yhteistä aloitettamme.
Palatkaamme työmenetelmäämme. Tämä on toimielintenvälistä yhteistyötä koskeva ikuisuuskysymys. Se on myös laaja-alainen ja poliittisesti merkittävä aihe, jonka yhteydessä meidän on kuitenkin tehtävä joukko käytännön päätöksiä, sillä emme voi tehdä pelkästään periaatepäätöksiä. Välimeren politiikka edellyttää meiltä päätöksiä, jotka koskettavat talousarviotamme ja koko toimintatapaamme. Näin ollen katson, että tässä asiassa toimielintenvälisen suunnittelun on oltava ehdottomasti etusijalla.
Myös jäsen Grossetête viittasi jälleen siihen, pitäisikö jokaisen komission jäsenen esittää alustava luonnos parlamentin valiokunnille. Minulla ei ole mitään tällaista vastaan. Sellainen voisi päinvastoin olla hyödyllistä, koska tämä prosessi on uusi ja meidän on parannettava sitä. Arvioimme tätä ehdotusta ja omaksumme sen keskeisen ajatuksen, mutta haluaisin silti välttää pirstaloitumisen. On seikkoja, jotka edellyttävät syvällisten analyysien tarpeellisuudesta huolimatta suuria linjoja erityisesti prosessin alussa alustavaa ehdotusta tehtäessä ja prosessin päättyessä lopullista päätöstä tehtäessä. Haluaisin, että nämä molemmat vaiheet pysyvät täysistuntokeskusteluina. On selvää, että keskustelussa on aikanaan käsiteltävä teknisiä seikkoja ja erityisseikkoja - emme vastusta sitä - mutta keskustelun alkuvaihe ja loppuvaihe on tarkoitettu meille kaikille eikä vain osalle meistä.
Arvoisa Barón Crespo, ennen kaikkea komission ohjelmaehdotus kytkeytyy yleisesti ottaen komission ja parlamentin väliseen suhteeseen, jonka toimivuus voi olla pienestä kiinni. Haluaisin tarkentaa, että komission vuoden 2003 ohjelmassa painottuvat uudet aloitteet. Neuvoston ohjelma taas liittyy valtaosaltaan komission jo esittelemiin mutta vielä hyväksymättömiin aloitteisiin. Tässä mielessä oleellista on suhde neuvostoon, sillä meillä on keskeneräisiä asioita, joiden osalta parlamentti on jo tehnyt oman työnsä. Komissio tukee tietenkin täysin Euroopan parlamenttia - olemmehan tukeneet parlamenttia johdonmukaisesti - varmistaakseen, että neuvosto ottaa parlamentin mukaan ohjelmansa kaikkien kohtien käsittelyyn. Lisäksi komissio osoittaa neuvostolle poliittiset prioriteetit, ja komissio onkin jo esittänyt ne yleisten asioiden neuvostolle 18. marraskuuta. Tässä suhteessa meidän on oltava tiiviisti yhteydessä myös puheenjohtajavaltio Kreikkaan.
Jäsen Barón Crespon esittämästä poliittisten puolueiden sääntöihin liittyvästä seikasta toteaisin, että esitämme uuden ehdotuksen heti, kun se tulee voimaan. Olemme ehdottomasti samaa mieltä asian tärkeydestä, mutta odotamme vain sopivaa hetkeä esittääksemme ehdotuksen, josta meidän kaikkien on määrä yhdessä keskustella.
Vuoden 2004 toimielintenvälisten päätöslauselmien osalta katson, että jäsen Barón Crespon puheenvuoro on erittäin tärkeän, ja olen hänen kanssaan aivan samaa mieltä. Komissio on jatkuvasti kiinnittänyt puheenjohtajavaltion huomion siihen, että on löydettävä toimielinten toimivuuden takaavia ratkaisuja. Parlamentin kanssa tehtävä sopimus on ilmiselvästi tarpeellinen. Kun tämä lainsäädännöllinen pullonkaula ilmeni, komissio teki heti selväksi, että on tarpeen sovittaa yhteen parlamentin ja komission aikataulut. Olemme alusta lähtien korostaneet sitä, että uuden parlamentin on aloitettava heti työnsä koordinoidusti yhdessä uuden komission kanssa. Nämä päätökset ovat nähdäkseni hyvin tähdellisiä, mutta aikaa on vähän, koska ratkaisut on löydettävä Kööpenhaminan kokoukseen mennessä. Katson, että voisimme keskustella ehdotuksesta marraskuun lopun ja joulukuun alun tienoilla pidettävässä seuraavassa toimielintenvälisessä huippukokouksessa, jotta pääsisimme sopimukseen ennen Kööpenhaminan kokousta. Korostan tämän seikan ensisijaisuutta, koska sellaista tilannetta on syytä välttää, että on uusi parlamentti ja vain kolme kuukautta jatkava vanha komissio ja sen jälkeen uusi komissio, ja sitä tilannetta, että kaikki elimet vaihtuvat, minkä seurauksena järjestelmä joillakin aloilla purkautuu täysin. Tästä olemme erittäin huolestuneita.
Yhdyn täysin jäsen Frassonin huolenaiheisiin kestävästä kehityksestä, josta komission jäsen Wallström puhuu tuonnempana. Johannesburgista puhuu komission jäsen Nielson ja liikenteestä varapuheenjohtaja Palacio. Haluan tähdentää, että Johannesburgissa kantamme oli varsin vakaa, mutta myös asia oli hyvin hankala. Myönnän toki, että kehitysmaat ja tässä tapauksessa erityisesti Afrikan maat - Afrikkahan on todellinen ongelma - erottavat yhä harvemmin toisistaan Euroopan ja toisaalta Yhdysvallat ja muut maat. Tämän tilanteen olisi syytä huolettaa meitä kaikkia. Olemme viime vuosina tehneet erittäin vastuullista työtä, josta ovat esimerkkeinä Kioto, kaikki paitsi aseet -aloite, merkittävät päätökset markkinoidemme avaamisesta yksipuolisesti, Kioton pöytäkirjaa koskevat merkittävät päätökset sekä merkittävät päätökset kehitysapuun liittyvistä monista seikoista. Esimerkiksi Monterreyssa juuri me saavutimme ulkomaanavun osalta vähimmäistavoitteen, vaikka kyse oli todellakin ehdottomasta vähimmäistasosta. Tästä huolimatta emme saa hämmästyä siitä, että kolmannen maailman reaktio on, että se suhtautuu meihin kaikkiin erotuksetta samalla tavalla. Tämä on suuri huolenaihe, joka edellyttää meiltä perusteellista pohdintaa. Tällä tavalla meidän on lähestyttävä tätä asiaa.
Jäsen Boudjenahin ilmaisema toinen huolenaihe koski sitä, miten tulkitaan rauhaan ja kehitykseen liittyviä kysymyksiä kokonaisvaltaisesti ja ehdottoman yleisluonteisina ongelmina. Kuten aiemmin totesin, olen tästäkin samaa mieltä. Esimerkiksi maailman monimuotoisuuden ja monenvälisyyden kaltaisissa asioissa on yhä tärkeämpää, että omaksumme ehdottoman johtoaseman, koska mikään muu taho ei voi pitää yllä keskustelua, ja tiedämme, kuinka arvokkaita nämä asiat ovat tällä hetkellä.
Vilpittömästi todettakoon myös, että näitä keskusteluja voidaan pitää uskottavasti käynnissä, jos myös rahoituksesta huolehditaan, minkä toteuttaminen on tällä hetkellä hyvin vaikeaa. Siispä katson, että meidän olisi todella aloitettava perusteellinen poliittinen keskustelu tästä aiheesta, sillä on selvää, että ilman riittäviä resursseja olemme näiden maiden silmissä pikemminkin moralisteja, eikä meitä pidetä kykenevinä muuttamaan maailmantilannetta. Korostan vielä, että olemme saaneet paljon aikaan, ja meillä on ollut esimerkillinen rooli. Meidän on jatkettava tältä pohjalta, mutta tarvitaan laadullisia ja määrällisiä parannuksia.
Tästä pääsenkin sopivasti jäsen Poli Bortonen maahanmuuttoa käsitelleen puheenvuoron viimeiseen osaan. On totta, että on otettava huomioon sekä laillinen että laiton maahanmuutto, ja on totta, että maahanmuuttajien kotouttamisesta on keskusteltava, mutta ennen kaikkea on selvitettävä, toteutuuko kotoutuminen vai ei. Minun on kuitenkin todettava, että suurin osa Eurooppaan saapuvista maahanmuuttajista on yhä pysyvämpää väkeä, joka haluaa yhä selvemmin kotoutua Euroopan maihin, mistä tahansa he tulevatkaan. Heidän kotoutumisensa on joissain tapauksissa helpompaa ja täydellisempää kuin toisissa tapauksissa. Uskon kuitenkin vakaasti siihen, että yhteiskuntiemme tulevan yhteenkuuluvuuden vuoksi on ensisijaisen tärkeää pyrkiä edistämään tätä kotoutumista voimakkaasti.
Toistan vielä, että Euroopassa tämä asia ilmenee hyvin eri tavoin ja vaihtelevasti sen mukaan, mikä on lähtömaa ja vastaanottava maa, mutta emme voi ottaa riskiä yhteiskuntiemme pirstoutumisesta.
Vuosien kuluessa useisiin Saksan ja Belgian italialaisyhteisöihin tekemäni vierailut ovat olleet minulle vaikuttava omakohtainen kokemus. Aina kun olen huomannut, että kotoutuminen on ollut täydellistä, olen ymmärtänyt, että tämä oli näillä ihmisille ainoa tapa elää onnellisesti ja ongelmattomasti sekä tasa-arvoisesti maan muiden asukkaiden kanssa. Täydellinen kotoutuminen on mielestäni avoimen yhteiskunnan suuri tavoite. Siihen pyrittäessä on ehdottomasti kunnioitettava kaikkia kulttuureja ja kulttuurien erilaisuutta, jotta yhteiskuntia eivät vaivaisi konfliktit ja jännitteet. Tämä edellyttää tietenkin maahanmuuttopolitiikkaa, joka on aiempaa politiikkaamme monitahoisempaa ja kokoavampaa.

Puhemies.
Siirrymme seuraavaksi catch the eye -menettelyyn.

Karamanou (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisat komission jäsenet, naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta, jonka puheenjohtaja minulla on kunnia olla, on tyytyväinen komission aloitteeseen ryhtyä soveltamaan tiiviimpää ja yhdennetympää poliittisen suunnittelun menettelyä.
Naisten oikeuksien valiokunnalla oli tilaisuus käydä rakentavaa vuoropuhelua kahden komission jäsenen, Anna Diamantopouloun ja Antonio Vitorinon kanssa. Keskustelumme olivat erittäin hedelmällisiä, ja niiden aikana meille syntyi monista seikoista yhtenevät käsitykset ja kannat. Tämän myönteisen kokemuksen valossa olin hämmästynyt - ja ihmettelin syytä siihen - etten löytänyt komission ohjelmasta vuodeksi 2003 sanaakaan sukupuolten tasa-arvosta. Anna Diamantopoulou vakuutti meille lokakuun alussa valiokunnassamme pidetyssä kokouksessa tasa-arvopolitiikan olevan yksi komission prioriteeteista, emmekä ole saaneet päinvastaista tietoa. Kuten tiedätte, naisten oikeuksien valiokunnan yksinoikeus on, että se kutsutaan vuosittain komission puheenjohtaja Prodin ja 10 komission jäsenen kanssa pidettävään yksipäiväiseen kokoukseen keskustelemaan sukupuolten tasa-arvoon liittyvistä erityiskysymyksistä.
Vuosi 2003 on tärkeä vuosi naisten oikeuksien valiokunnalle. Tärkein prioriteetti on Euroopan tulevaisuutta pohtiva valmistelukunta, ja olemme käyttäneet paljon aikaa ja nähneet paljon vaivaa varmistaaksemme, että uudessa perussopimuksessa edistetään sukupuolten tasa-arvoa. Toiseksi on tarpeen, että ehdokasvaltiot soveltavat naisia koskevaa yhteisön säännöstöä eivätkä pelkästään ota sitä osaksi omaa lainsäädäntöään. Kolmas tärkeä kysymys on sukupuolten välisen tasa-arvon valtavirtaistaminen, ja meillä on siinä edelleen paljon tehtävää, jotta saisimme omat asiamme järjestykseen. Kannatan joka tapauksessa aloitetta siitä, että Kreikan puheenjohtajakaudella pidettävän kevään huippukokouksen esityslistalle sisällytetään komission vuotuinen kertomus sukupuolten tasa-arvon edistymisestä.
Toinen tärkeä prioriteetti on varmistaa, että vuonna 2004 Euroopan parlamentin vaaleissa sukupuolet ovat tasapuolisesti edustettuina. Euroopan parlamentin ja komission olisi asetettava normit muille toimielimille. Lopuksi toteaisin olevani huolestunut siitä, että ehdotusta uudeksi direktiiviksi seksuaalisen syrjinnän torjumisesta perustamissopimuksen 13 artiklan perusteella lykätään jatkuvasti. Onko asiasta mitään uutta kerrottavaa?

de Palacio
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, yhteisön toimissa naisten yhtäläiset mahdollisuudet ovat jatkuva ja pysyvä prioriteetti. Ehkäpä naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan puheenjohtaja katsoo, ettei tasa-arvo ole riittävän näkyvästi esillä tekstissä. Se on mahdollista, mutta haluan sanoa, että tämä asia otetaan aina huomioon, koska se on velvollisuutemme ja koska me kaikki haluamme sitä.
Niistä esittämistänne ajatuksista, jotka liittyvät laskennalliseen tasa-arvoon eri elimien edustuksessa, minun on sanottava teille selvästi, ettei sellainen kuulu ohjelmaamme. Tältä osin muistuttaisin arvoisaa puheenjohtajaa - joka on kaiken lisäksi kreikkalainen - kuuluisasta Procrustes-myytistä.

Rübig (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää komission jäsentä Bolkesteinia siitä, että hän on luonut oikeat puitteet tulevalle Basel II:lle. Samalla kuitenkin tiedustelisin komission jäseniltä Liikaselta ja Busquinilta, mihin he ovat ryhtyneet omilla vastuualueillaan sen takaamiseksi, että Basel II pannaan täytäntöön talouselämää vahingoittamatta. Basel II liittyy yritysten, pienten ja keskisuurten yritysten luottokelpoisuuteen, sekä tämän edellyttämiin takeisiin ja avoimuuteen. Katson, että jos emme omalta osaltamme ryhdy varotoimiin ajoissa, seurauksena on jatkuvasti lisääntyvien konkurssien ja valtavan työttömyyden suuri ongelma.
Haluaisin osoittaa seuraavan kysymykseni komission jäsenelle Lamylle. Puheenjohtaja Prodi mainitsi, että haluamme edistää WTO:n poliittista demokratisoitumista. Missä määrin komission työohjelmassa on varauduttu edistämään parlamentaarista edustajainkokousta?

Puhemies.
Koska monet parlamentin jäsenet ovat pyytäneet puheenvuoroa, kuulemme käsittelyn nopeuttamiseksi komission jäsentä vasta viimeiseksi eikä jokaisen puheenvuoron jälkeen.

Goebbels (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät kollegat, vuonna 2003 komission työohjelmaan ja koko unionissa harjoitettavaan politiikkaan vaikuttaa voimakkaasti maailman taloudellinen ympäristö. Mikään ei tällä hetkellä anna aihetta optimismiin. Komission mukaan indikaattorit ennustavat edelleen jonkinlaista kasvun kiihtymistä loppuvuodesta 2002. Tämä kiihtyminen ei kuitenkaan ylitä 1 prosenttia, mikä tarkoittaa lähdettäni lainaten, että noin 3 prosentin suuruista kasvua näyttää olevan mahdotonta saavuttaa vuonna 2003.
Osakemarkkinoiden romahtamisen riski, terrorismin vaikutukset ja sodan uhka ovat vaikuttaneet merkittävästi maailmantalouteen. Tässä tilanteessa voitaisiin olla oikeaoppisia ja peräänkuuluttaa taikauskoisesti "vakautta ja vielä kerran vakautta". Voidaan myös harjoittaa käytännönläheisempää talouspolitiikkaa ja antaa vauhtia kasvulle. Juuri näin toimii Yhdysvaltojen hallitus, joka on vuoden kuluessa pumpannut yli 100 miljardia dollaria talouteensa. Juuri näin toimii Yhdysvaltojen keskuspankki Federal Reserve koronalennuspolitiikallaan.
Meille sosiaalidemokraateille vakaus on tärkeä asia. Meidän on ponnisteltava julkisen velan hillitsemiseksi ja budjettien tasapainottamiseksi. Tältä osin oikeisto on arvostellut Saksan hallitusta pyrkien unohtamaan, että oikeistohallitukset Portugalissa, Italiassa ja ennen kaikkea Ranskassa etääntyvät yhä kauemmaksi vakauspolitiikasta. Koska politiikassa loitsut eivät ole koskaan tuottaneet tulosta, sosiaalidemokraatit puhuvat kasvua ja työllisyyttä suosivan ennakoivan politiikan puolesta. Nyt on pantava vireille Euroopan laajuiset verkot, käytettävä kaikkia käytettävissä olevia määrärahoja tuottavien investointien, tutkimuksen ja osaamistalouden edistämiseen. On todella noloa havaita, ettei komissio ole pystynyt vuonna 2001 käyttämään kaikkia käytettävissä olleita määrärahoja. Vaikka unionin talousarvio on vain prosentti yhteisön BKT:stä, 16 prosenttia näistä vähäisistä määrärahoista jäi käyttämättä, eli ne säästettiin.
Arvoisa puhemies, lopuksi totean, että unioni on Lissabonin huippukokouksessa asettanut itselleen tavoitteellisen strategian, ja meidän on löydettävä keinot tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

Bouwman (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komissio ja neuvosto, aion esittää työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan puolesta verraten kielteisiä huomioita komission työohjelmasta ja lainsäädäntöehdotuksista. Meidän on tarkasteltava asiaa Lissabonin prosessin taustaa vasten sekä työvoimaosuuden nostamistarpeen, työmarkkinoiden joustavuusvaateiden ja Euroopan työvoiman liikkuvuuden taustaa vasten. Näiden osalta komission ohjelma ja erityisesti komission lainsäädäntöohjelma on mielestämme näköalaton, ja pidämme sitä harmillisena asiana.
Näyttää pahasti siltä, että vuosi 2003 on tässä mielessä menetetty vuosi ainakin lainsäädäntöä ajatellen. Vireillä on ainoastaan kolme oikeansuuntaista ehdotusta. Ne koskevat jo mainittua yhtäläistä kohtelua ja tavanomaisia työllisyyden ja sosiaaliturvan suuntaviivoja (asetus N:o 1408/71). Nämä eivät ole kuitenkaan uusia lainsäädäntöehdotuksia vaan muutoksia. Olemme myös huomanneet monilla aloilla viivästymistä ja jopa Eurooppalaista yritysneuvostoa koskevan kummallisen poisjätön, sillä tämä aloite ei ole ensi vuoden asialistalla tai ehkäpä se on vasta vuoden loppupuolella. Aloitteet ovat puutteellisia myös vanhempainloman sekä naistyöntekijöiden ja vajaakuntoisten suojelun sekä epätyypillisen työn aloilla, ja voisin jatkaa luetteloa edelleen.
Valiokuntamme huomauttaa siitä, että ohjelman lainsäädännöllinen puoli on oikeastaan riittämätön tyydyttämään yhteiskunnasta kumpuavia tarpeita, joille on myös sosiaalinen perusta. Olemme jo melko pitkään keskustelleet tästä valiokunnassamme ja asiasta vastaavan komission jäsenen kanssa. Katsomme myös, ettei syy ole yksin komission jäsenen vaan myös erityisesti koko komission sekä neuvoston. Näin ollen pyydämme neuvostoa ryhtymään toimiin erityisesti sosiaalisen toimintaohjelman lähestyvän väliarvioinnin yhteydessä.
Meidän on työstettävä tätä komission kanssa, ja toivon, että voimme sen jälkeen edistyä. Tällä hetkellä edistymistä on turha odottaa, ja olemme verraten pettyneitä. Kuitenkin toivo elää, ja siksi pyydämme, että näihin toimiin ryhdyttäisiin.

Fatuzzo (PPE-DE).
Toivotan pitkää ikää teille, puhemies Martin, samoin kuin kaikille komission jäsenille ja meille kaikille Euroopan parlamentin jäsenille sekä neuvoston edustajalle, vaikka tiedän neuvoston eli 15 hallituksen päämiehen olleen kovasti huolestuneita heidän kuultuaan, että Euroopan kansalaisten elinikä pitenee. Luin tänä aamuna monien sanomalehtien sivuilta, että on keksitty sellainen pilleri, jonka avulla voimme elää luultavasti 150-vuotiaiksi saakka.
Ollessani matkalla parlamenttiin muistin, mitä minun on kysyttävä komissiolta. Vaikka olen aina tiennyt, että Euroopassa aletaan huolehtia vasta nyt eläkkeistä - jotka tosin kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan ja joihin komission voidaan todeta oikeutetusti paneutuneen viime vuonna erityisen ponnekkaasti ja käsittääkseni asiasta vastaavan komission jäsenen Anna Diamantopouloun tuella - olen huomannut, että monet hallitukset - joihin kuuluu myös minua Carlo Fatuzzoa ohjaava hallitus - puhuvat tavalla, joka antaa Euroopan kansalaisten ymmärtää, että juuri unioni alentaa heidän eläketuloaan ja että juuri unioni pakottaa heidät kiristämään vyötään. Kuitenkin juuri kansallisten hallitusten on tehtävä nämä päätökset, ja, jos niiden on pakko alentaa eläketuloa, niiden on ilmaistava tämä kansalaisilleen avoimesti, vilpittömästi ja rehellisesti.
Kysynkin teiltä, arvoisa komission varapuheenjohtaja: mitä komissio aikoo tehdä, jotta Euroopan kansalaiset tietäisivät, ettei komission jäsen Diamantopoulou ole haltijatar tai velho, joka voi loihtia hyvinvointia kaikille kansalaisille, vaan pikemminkin paha peikko, joka tekee niin kuin kansalliset hallitukset käskevät hänen tehdä?

Procacci (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, haluaisin käsitellä nimenomaan komission tiedonannon 1 lukua. Komissio on tällä hetkellä saavuttanut toimikautensa aluksi määrittelemänsä suuret tavoitteet eli laajentumisen ja uudistamisen, mutta katson, että tässä sen toimikauden viimeisessä vaiheessa komissio ei voi pelkästään tyytyä ylläpitämään ja jatkamaan jo saavutettuja tuloksia. Mielestäni kohdat "Yhteisön tulevaisuuden määrittely" ja "Suhteet laajentuneen EU:n naapurimaihin" ovat avainasemassa, jotta ymmärrettäisiin, että on syytä ryhtyä heti pohjustamaan unionin tulevia poliittisia näköaloja.
Sen jälkeen, kun Bulgaria ja Romania toivottavasti liittyvät unioniin vuonna 2007, meidän on katsottava määrätietoisesti kolmeen suuntaan: Itä-Eurooppaan, Länsi-Balkanille ja Välimerelle. Suhtaudun suopeasti avoimuuteen, joka sisältyy lauseeseen "vakaus- ja assosiaatioprosessi avaa mahdollisuudet niiden jäsenyyteen". Näin ollen yhdyn siihen, mitä puheenjohtaja Prodi totesi ystävällismielisten maiden muodostamasta piiristä, joka ulottuu Venäjältä Marokkoon siten, ettei näiltä mailta kuitenkaan evätä mahdollisuutta unionin jäsenyyteen samoin ehdoin kuin jo liittyneet muut maat ovat voineet siihen liittyä.
Tämä tekee ajan myötä mahdolliseksi sen, että hankkeemme laajenee koskemaan myös maanosamme maantieteellisten rajojen ulkopuolisia maita. Meidän valmistellessamme suurimman ja kenties merkityksellisimmän unionin laajentumista meidän on oltava tietoisia myös tästä mahdollisuudesta. Sitä paitsi siinä vaiheessa, kun Venäjä - vaikka siihen menisikin vaikka kuinka pitkä aika - liittyy unioniin, emme voi määrätä näin tapahtuvan vain Uralille asti. Tämä muuttaa tilannetta huomattavasti ja etenkin sitä, miten unioni määrittelee itse itsensä.
Meidän on siis nähtävä unioni sisäkkäisinä renkaina, jotka ovat kytköksissä toisiinsa. Tällä tavoin Eurooppa voi säilyttää jatkossakin omaleimaisuutensa. Siitä lähtien, kun Eurooppa ei enää ole kiinnostunut rajan toisella puolella olevista maista, se menettää olennaisen osan siitä, miksi se on olemassa.

Van den Berg (PSE).
Arvoisa puhemies, minulla on komissiolle muutamia erityiskysymyksiä kehittämistoimista. Sanoitte, että haluamme nostaa varojen käyttöastetta, koska tällä hetkellä aivan liian paljon rahoja jää käyttämättä. Käytännössä näin ei kuitenkaan edelleenkään tapahdu. Erityiskysymykseni teille kuuluu seuraavasti: mihin uusiin toimiin aiotte ryhtyä tämän saavuttamiseksi vuoden 2003 työohjelmassanne? Te myös sanoitte, että käyttökohteiden laatua on nostettava, ja haluamme pyrkiä panostamaan perussosiaalimenoihin, kuten koulutukseen. Vahvistitte tavoitteeksi 35 prosenttia, mutta lopputuloksena oli keskimääräin vain 28 prosenttia. Mihin erityistoimiin aiotte ryhtyä tämän saavuttamiseksi vuoden 2003 ohjelmassanne?
Kolmanneksi sanottakoon, että Dohassa sitouduitte esittämään ehdotuksia maataloustukien vähentämisestä ja niiden muuttamisesta maaseututuiksi ennen vuoden 2003 maaliskuuta. Milloin voimme odottaa saavamme näitä maataloutta koskevia käytännön ehdotuksia, joilla täydennetään Fischlerin pakettia?
Neljänneksi lupasitte korjata rakennetukien ja hätäavun välille sääntelyssä jäävän aukon. Tämä puute, kuuluisa harmaa alue, aiheuttaa toisinaan yhden tai kahden vuoden viivästyksiä. Milloin voimme odottaa asiaa koskevan sääntelyn toteutuvan?
Viidenneksi ja viimeiseksi viittaan maahanmuuttopolitiikkaan, josta myös puheenjohtaja Prodi puhui. Sanoitte, että on syytä tehdä kehitysmaiden kanssa uusia kumppanuussopimuksia. Tähän liittyvä kysymykseni on: mitä sellaisia aloitteita aiotte tällä alalla esittää Cotonoun sopimuksen lisäksi, joilla on tosiasiallisia vaikutuksia säänneltyyn maahanmuuttopolitiikkaan, jolla on todellista merkitystä suhteisiin kehitysmaiden kanssa ja ennen kaikkea Pohjois-Afrikan ja eri alueilla toimivien maahanmuuttovälittäjien kannalta?

Matikainen-Kallström (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, meillä on Välimeri ja Itä-Eurooppa, mutta muistuttaisin sekä Prodille, komissiolle että kollegoilleni, että meillä on myös Pohjois-Eurooppa ja pohjoinen ulottuvuus, ja pyytäisin ottamaan myös tämän huomioon.
Meillä tuntuu olevan tällä hetkellä huomio kaikilta osin laajentumisessa, mutta Lissabonin tavoitteista on pidettävä kiinni kynsin ja hampain. Laajentuminen asettaa EU:n taloudelle rasitteita, jolloin kilpailukykystrategian tärkeys vain korostuu. Tämän vuoksi vaikeitakin reformeja on pystyttävä tekemään samanaikaisesti laajentumisen kanssa. On kiinnitettävä huomiota hakijamaiden kykyyn toteuttaa Lissabonin tavoitteita. Vanhoissakin jäsenvaltioissa on kiinnitettävä huomiota EU:n lainsäädännön täytäntöönpanoon. Laajentumisen yhteydessä on erityisesti vältettävä direktiivien epätasaisesta täytäntöönpanosta johtuvat kilpailun vääristymät esimerkiksi ympäristö- ja kilpailupolitiikassa. Liberalisointiprosesseja sähkö-, kaasu-, televiestintä- ja liikennesektoreilla on vauhditettava tuntuvasti.
Tilanne on tällä hetkellä se, että kuluttajat eivät luota talouden kasvuun. Sijoituksia lykätään ja markkinat ovat edelleen jäykkiä. Työvoimakustannukset ovat kalliit, samaan aikaan kun Euroopassa on paljon työttömyyttä. Usko vakaus- ja kasvusopimukseen järkkyy.
Olisin kysynyt komissiolta, miten komissio aikoo yhdistää tämän kunnianhimoisen laajentumisaikataulun ja taloudellisen kilpailukyvyn parantamisen Euroopassa.

Schmid, Herman (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, minulla on komission jäsen Diamantopouloulle kysymys, joka koskee Euroopan työllisyysprosessia ja sen suurinta käytännön ongelmaa, nimittäin politiikan täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. Useimmat Euroopan työmarkkinoiden toimijat eivät näet tiedä yhtään mitään Euroopan työllisyysstrategiasta. Komissio on tietoinen tästä, ja se on alkanut antaa täytäntöönpanolle lisää painoarvoa, mitä kannatan suuresti. Kuunnellessani Diamantopoulouta viime kerralla valiokunnassamme hän totesi, että edelleen pohditaan sitä, kuinka Euroopan työllisyysprosessiin voitaisiin ottaa mukaan sekä Euroopan parlamentti että kansalliset parlamentit. Mielestäni tämä kuulostaa mainiolta.
Kysymykseni siis kuuluu, onko komissio edennyt asiassa ja ovatko sen käsitykset selkiytyneet. Tarkasteltaessa kunkin yksittäisen jäsenvaltion tilannetta huomataan, että kaikilla on jonkinlainen kansallinen työllisyyttä koskeva toimintasuunnitelma siinä mielessä ja että kunkin valtion kansanedustuslaitos on hyväksynyt talousarvion, jonka perusteella määräytyy, mihin toimenpiteisiin seuraavan vuoden työmarkkinapolitiikassa voidaan määrärahoja käyttää. Koska kahta erilaista kansallista toimintasuunnitelmaa ei voi olla, kansallinen toimintasuunnitelma, joka on osa Euroopan työllisyysprosessin suuntaviivoja ja joka perustuu niihin, on sen vuoksi sovitettava yhteen kyseisen kansanedustuslaitoksen kansallista työllisyyspolitiikka luovan poliittisen ja taloudellisen valmistelun kanssa. Tämän vuoksi kummastelen sitä, ettei komissio ole ollut tässä asiassa selkeämpi. Tiedän, ettemme voi sanella jäsenvaltioille, kuinka niiden on tehtävä päätöksiä, mutta on selvää, että voidaan esittää suosituksia, etenkin avoimen työllisyysprosessin puitteissa.
Kun tällä hetkellä tähän on ryhdyttävä ehdokasvaltioissa, joissa hallinnollinen kapasiteetti on heikko, on yhä tärkeämpää jakaa poliittisessa prosessissa selkeästi ja yksiselitteisesti poliittinen vastuu työllisyysprosessista ja korostaa sitä, että kansallisilla parlamenteilla on ratkaiseva vastuu ja vaikutusvalta tässä asiassa.

Terrón i Cusí (PSE).
Arvoisa puhemies, terrorismin vastainen taistelu on ollut ja sen on oltava jatkossakin yksi painopisteistämme, ehkäpä kaikkein ensisijaisin painopisteemme. Tällä alalla ja rikosoikeudellisen yhteistyön alalla on edistytty paljon, ja olemme osoittaneet, että olemme aikaansaavia, kun poliittista tahtoa löytyy.
Haluaisin kysyä, eikö teidän mielestänne nyt olisi aika tämän rikosoikeudellisessa yhteistyössä saavutetun menestyksen jälkeen parantaa Euroopan unionin oikeudellisia normeja ja yksilöiden oikeuksien puolustamista tarvittavalla tavalla. Viittaan tällä sekä nykyiseen että laajentuneeseen unioniin.
Mielestäni tarvitaan myös - ja haluaisin kuulla komission käsityksen - poliisitoimintaa koskevaa koordinointialoitetta, jolla poistettaisiin epäselvät kohdat, joita on niin vaikeaa selittää kansalaisille. Tällä viittaan Europoliin ja vastaaviin elimiin.
Sitä vastoin en ole yhtä toiveikas maahanmuuttopolitiikan suhteen. Työohjelmassa käytetään mielestäni todella käsittämätöntä ilmausta: maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan lujittaminen. Käsittääkseni syy ei ole Euroopan komission, siitä olen varsin vakuuttunut, mutta rehellisesti sanottuna olisi mielestäni myönteinen asia, jos aloittaisimme maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan. Jäsen Grossetête pyysi komissiolta lisää aloitteita. Minä pyydän komissiolta vähemmän aloitteita. Komissio on esittänyt kaikki ne aloitteet, jotka sen oli syytä esittää. Meillä on ehdotuspaketti, jonka varaan voidaan rakentaa johdonmukainen ja järkevä maahanmuuttopolitiikka. Päätöksiähän meidän on tällä alalla ryhdyttävä tekemään. Mielestäni emme saa laajentaa ehdotusvalikoimaa, jotta neuvosto voisia poimia vain joitakin kohtia, vaan meidän on osoitettava poliittista tahtoa edetäksemme kokonaisvaltaisesti.
Lopuksi haluaisin antaa lämpimän tukeni kotouttamispolitiikkaa koskevalle ehdotukselle, ja etenkin sille, että nämä toimenpiteet sovitetaan yhteen sosiaalipolitiikan kanssa. Jos katsomme, että Eurooppa tarvitsee maahanmuuttajia työllisyysnäkökohtien vuoksi, meidän on oltava tehokkaita kummallakin alalla: tarvitsemme toimivaa maahanmuuttopolitiikkaa mutta myös toimivia työmarkkinoita ja sellaista sosiaalipolitiikkaa, jossa maahanmuuttajat otetaan huomioon tavalla, joka mahdollistaa maahanmuuton aiheuttamien paikallisten ongelmien ratkaisemisen.
Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, meriturvallisuus on yksi komission vuoden 2003 työohjelmaan sisältyvistä haasteista. Valitettavasti tällä hetkellä meitä on kohdannut Prestige-aluksen hirvittävä onnettomuus Galician rannikolla, mikä korostaa tämän toimintaperiaatteen tärkeyttä.
Käytän tilaisuuden hyväkseni onnitellakseni komissiota ja erityisesti sen varapuheenjohtajaa siitä, että komissio on reagoinut asiaan nopeasti ja tehnyt yhteistyötä Espanjan ja Galician viranomaisten kanssa tässä surullisessa asiassa. Haluan myös antaa tunnustusta liikenneasioista vastaavalle komission jäsenelle sekä Euroopan parlamentin aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnalle siksi, että ne ovat hyväksyneet Erika I- ja Erika II -paketit, jotka olisivat kenties riittäneet ehkäisemään tällaisen onnettomuuden, jos niitä olisi jo sovellettu.
Tämän mukaisesti haluan kiinnittää huomiota siihen, että osaksi kansallista lainsäädäntöä vielä saattamattoman liikenteen seurannasta ("Monitoring") annetun direktiivin 20 artiklassa määritellään ne, toistaiseksi epämääräiset suoja-alueet, joihin ongelmalliset alukset voivat hakeutua ongelmiensa ratkaisemiseksi.
Meillä on yhtenä esimerkkinä Erika-alus, joka ei saanut Ranskan viranomaisilta lupaa saapua Saint Nazairen satamaan, ja toisena esimerkkinä Prestige-alus, joka ei saanut lupaa saapua galicialaisiin satamiin, mihin syynä oli mainitun rannikon suuri ympäristöarvo. Olisi suotavaa esittää jälleen avomeren suoja-alueiden perustamisesta ehdotuksia, joiden mukaisesti suoja-alueet olisivat riittävän lähellä, että ongelma-alukset voisivat hakeutua niihin, ja riittävän kaukana rannikosta vakavien ympäristöongelmien välttämiseksi, jotta suoja-alueilla välittömät meripelastustoimet sekä ilma- että meripelastusvälineitä käyttäen olisivat kuitenkin mahdollisia. Arvoisa varapuheenjohtaja, jos tällainen toimi sisällytettäisiin komission ohjelmaan, sitä voitaisiin soveltaa viipymättä ilman, että on tarpeen odottaa direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä.

Schörling (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, minunkin kysymykseni liittyvät ympäristöpolitiikkaan. Haluan toistaa Frassonin esittämän kysymyksen, joka koski PVC:tä ja sitä, mitä tässä työohjelmassa on tapahtunut PVC:tä koskeville tavoitteille. Nehän olivat mukana sekä viime vuoden että sitä edeltäneen vuoden ohjelmassa, mutta nyt ne ovat kadonneet. Tämä on erityisen huolestuttavaa, koska kyseessä on tavattoman vaarallinen aine, jota tiedämme olevan suurina määrinä ympäristössämme. PVC-jätettä tuotetaan vuosittain niinkin paljon kuin 4 miljoonaa tonnia. Ehkäpä komission jäsenen Liikasen tai komission jäsen Wallströmin olisi vastattava kysymykseen siitä, mitä on tapahtunut komission tavoitteille PVC-asiassa.
Toinen kysymykseni koskee rakennerahastoja, maatalouspolitiikkaa ja yleensä EU:n rahoittamia ohjelmia ja suunnitelmia. Vuosina 2003-2004 tulee jäsenvaltioissa voimaan strateginen ympäristövaikutusten arviointi (SYA). Valitettavasti SYA ei vielä kata EU:n rahoittamia suunnitelmia ja ohjelmia, mutta komissio on lupautunut siihen, että tämä toteutuu, mitä myös parlamentti on ilmaissut tukevansa. Nyt haluaisin tietää, onko komissio aloittanut sellaisen sisäisen organisaation kokoamisen, joka huolehtisi siitä, että kapasiteetti riittää ympäristövaikutusten arviointien suorittamiseen EU:n rahoittamien suunnitelmien ja ohjelmien osalta.
Viimeinen kysymykseni liittyy Natura 2000 -hankkeeseen. Odotamme komissiolta edelleen tiedonantoa, joka on viivästynyt useita kertoja. Tällä hetkellä se on sisällytetty ohjelmaan, ja sen tähden haluan vain viitata siihen, kuinka tärkeää on, että tämä tiedonanto todella annetaan mieluummin mahdollisimman pikaisesti ensi vuoden kuluessa.

Rovsing (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, maanantai-iltainen Strasbourgin lentokentän sulkeminen, joka viivästytti meidän kaikkien matkoja melkoisesti, sai minut esittämään komissiolle kysymyksen seuraavasta aiheesta. Olisi suotavaa, että keskitetysti, esimerkiksi Eurocontrolin taholta, seurattaisiin kaikkia Euroopan ilmatilassa lentäviä lentokoneita. On selvää, että maat ovat itse vastuussa kansallisista lentoliikenteen valvontajärjestelmistään, mutta eikö olisi tarkoituksenmukaista seurata keskitetysti kaikkia käynnissä olevia ja suunniteltuja siviili- ja sotilaslentoja ilmatilan käytön parantamiseksi, viivästysten vähentämiseksi ja ympäristövaikutusten lieventämiseksi?

De Rossa (PSE).
Arvoisa puhemies, vaikka olenkin tyytyväinen meille tänään esiteltyyn ohjelmaan, minun on ilmaistava huolestumiseni siitä, että sivulla 12, "Kestävä ja osallisuutta edistävä talous" -otsikon alla on valtavien ponnistelujen jälkeen saatu synnytetyksi lupaus julkisia palveluja käsittelevän tai taloudellista etua koskevia palveluja käsittelevän vihreän kirjan antamisesta. Mielestäni tällainen on kerrassaan tavatonta. Parlamentti on vuosikausien ajan useita kertoja toistanut komissiolle ja neuvostolle, että tarvitaan kiireellisesti direktiivi yleistä taloudellista etua koskevien palvelujen kehyksestä.
Ymmärtääkseni kevään huippukokouksessa komissiota kehotettiin antamaan tämän vuoden loppuun mennessä ehdotus yleistä taloudellista etua koskevien palvelujen kehyksestä. Silti se, mitä meille tässä ensi vuoden työohjelmassa tarjotaan, on vain lupaus sellaisesta vihreästä kirjasta, jossa pohditaan niitä periaatteita, joiden varaan yleistä taloudellista etua koskevat palvelut voitaisiin - siis voitaisiin - rakentaa. Samalla meille luvataan sivulla 12, että ensi vuonna jatketaan toimia, joilla saatetaan sisämarkkinat päätökseen siten, että poistetaan yritysten ja kuluttajien kannalta palvelujen tarjontaa ja niiden käyttöä haittaavat esteet. Mielestäni tällaista ei voida hyväksyä. On jätetty huomiotta parlamentti ja viimekeväinen huippukokous. On jätetty huomiotta kaikki parlamentin vetoomukset siitä, että olisi kiireellisesti taattava Euroopan kansalaisille yleistä etua koskevat yleispätevät palvelut, vaikka se on keskeinen osa Euroopan kansalaisuutta ja sitä sosiaalista mallia, josta me olemme Euroopassa hyvin ylpeitä.
Haluaisin komissiolta selkeän vastauksen siihen, miksi se ei tee sitä, mitä parlamentti on siltä pyytänyt, ja sitä, mitä neuvosto on sitä viimekeväisessä huippukokouksessaan kehottanut tekemään, sillä tällaista ei voida hyväksyä.

Pirker (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minulla on kaksi kysymystä. Ensimmäinen koskee ulkorajojemme turvaamista. Olen varsin tyytyväinen laajentumista koskevaan ohjelmaan ja ehdotuksiin ja erityisesti siihen, että pyritte velvollisuuksien yhdenmukaistamiseen. Kysymys kuuluu: milloin arvioitte uuden Schengen-käsikirjan olevan saatavilla? Meillä on jatkossa yhteisiä koulutusohjelmia. Milloin arvioitte tämän yhteisen koulutusjärjestelmän olevan käytössä?
Haluaisin myös esittää, että meidän olisi arvioitava käytetyn tekniikan yhteentoimivuutta ja meidän olisi myös saatava Europol suorittamaan ehdotettu riskien arviointi niin pian kuin mahdollista. Milloin arvioitte järjestelmän olevan käytössä?
Toinen kysymykseni koskee maahanmuuttoa. Tavoitteenamme, josta olemme kaikki samaa mieltä, on oltava kelvollisten oikeudellisten maahanmuuttomekanismien luominen ja laittoman maahanmuuton estäminen. Tähän kytkeytyvä ongelma liittyy kuitenkin erityisesti turvapaikkakysymyksiin, joiden osalta lopulliset päätökset ovat vielä kaikilla aloilla tekemättä komission esittämistä ehdotuksista huolimatta. Päätökset on kuitenkin tarpeen tehdä nopeasti, jotta todellisia pakolaisia - joita on noin 10 prosenttia hakijoista - voidaan auttaa nopeasti ja siten, että hylkäämispäätöksen saavien hakijoiden, joita on loput 90 prosenttia, palauttaminen voidaan järjestää. Komission jäsen Vitorino, kuinka aiotte varmistaa, että tällainen järjestelmä voidaan lopulta ottaa käyttöön ja että voimme olla varmoja siitä, että neuvosto hyväksyy sen?

Roth-Behrendt (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää niitä komission jäseniä, jotka ovat kunnioituksesta parlamenttia kohtaan ja työohjelmasta keskustellakseen voineet viettää muutaman tunnin meidän kanssamme - kerran vuodessa. Ihailen komission jäsentä de Palaciota siksi, että hän on vastannut kaikkia toimintalinjoja koskeviin kysymyksiin, muun muassa muita asioita tärkeämpinä pitävien kollegojensa aloihin liittyviin kysymyksiin. Äsken sanomani tarkoitta, että kiitän niitä hänen kollegojaan, jotka ovat todella tulleet paikan päälle.
Arvoisa komission jäsen de Palacio, arvoisat komission jäsenet, olen lukenut työohjelman varsin huolellisesti. Se on ohjelmana parempi kuin aiemmat ohjelmanne ovat yleensä olleet. Ainakin minua kiinnostavilla aloilla se on antoisampi. Olette ottaneet kestävyyden käsitteen huomioon kaikkialla, mitä olemme aina pyytäneet. Minulle syntyy todella sellainen vaikutelma, että olette tehneet hyvää työtä, olette ymmärtäneet, mistä on kyse, ja ainakin ulkoisesti esittely on tehty erittäin hyvin.
"Ulkoinen esittäminen" ja "sisäinen käyttäytyminen" ovat kuitenkin kaksi hyvin erilaista asiaa. Kysymykseni liittyvät erityisesti sisäiseen käyttäytymiseen. Otetaanpa tarkasteltaviksi ratkaisemattomat kysymykset eli ne asiat, jotka jäivät keskeneräisiksi vuonna 2002. Omalla alallani eli ympäristöpolitiikan alalla jäsenet Schörling ja Frassoni ja muut ovat ottaneet esiin joitakin kysymyksiä, kuten kemiallisia aineita, PVC:tä, paristodirektiiviä ja monia muita koskevat toimet.
Ajatellessani tämän taustalla olevia syitä huomaan, että yksi keskeisimmistä ongelmista on se, ettette pääse asioista sisäiseen yksimielisyyteen. Komissiossa on ristiriitoja ympäristöpolitiikan ja toisaalta teollisuus- ja kauppapolitiikan välillä ja usein myös kuluttajansuojapolitiikan ja kauppapolitiikan välillä.
Jos ette pysty ratkomaan näitä sisäisiä ristiriitoja ja jos ette pysty osoittamaan johtajuutta, ettekä pysty sanomaan: "Hyvä on, asiasta vastaavalla komission jäsenellä on enemmän valtaa kuin yksiköiden välisellä menettelyllä", käy aina niin, että osa asioista jää roikkumaan.
Tämän vuoksi kysyn teiltä jäsen de Palacio, kuinka aiotte tulevaisuudessa ratkaista ristiriidat komissiossa, ja oletteko halukas kertomaan ristiriidoista avoimemmin ja läpinäkyvämmin. Voimme aina vain arvailla, miksi meille ei esitetä ehdotuksia. Kuulemme ne kyllä jo huhujen ja puskaradion kautta. Useimmiten etsimme vastauksia lähinnä jäsen Liikasen vastuualaan kuuluvilta aloilta, joskus tai oikeastaan aika usein etsimme niitä komission jäsenen Lamyn vastuualoihin kuuluvilta aloilta ja toisinaan myös komission jäsenen Bolkesteinin vastuualoihin kuuluvilta aloilta. Pidän heitä niin sanottuina pahoina poikina. En tarkoita poloisia komission jäseniä Wallströmiä Byrneä, jotka tekevät aina parhaansa, mutta jotka toisinaan sysätään sivuun. Toivon, että sisäinen käyttäytymisenne kuvastaisi sitä, miten esitätte asiat ulospäin. Tämä tarkoittaa sitä, että te myös vastedes esitätte nopeassa tahdissa ne ehdotukset, joita olette meille ehdottaneet.

Brunetta (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, halusin osoittaa kysymykseni komission jäsenelle Solbesille, jota en kuitenkaan näe täällä, minkä vuoksi kysymykseeni voisi vastata varapuheenjohtaja de Palacio tai komission jäsen Diamantopoulou.
Haluaisin ensinnä esittää pyynnön: älkää käyttäkö väärin adjektiivia "kestävä". Kyse on oikeastaan samasta asiasta, kun huonoissa ravintoloissa laitetaan kaikkialle kermaa ja persiljaa ja loppujen lopuksi pilataan niillä kaikki ruokalajit. Arvoisa varapuheenjohtaja de Palacio ja komission jäsen Diamantopoulou, kestävä talous ei tarkoita kerrassaan mitään. Ilmauksella vain myötäillään vihreiden ympäristöpainotuksia, vasemmiston "osallisuuden edistämistä" ja oikeiston "talouden" painotuksia. Merkitysten täsmällisyys ei siis olisi pahitteeksi.
Siirtykäämme seuraavaksi hieman vakavampiin aiheisiin, jotka olen pannut merkille. Puheenjohtaja Prodi puhui yhdestä ainoasta talouspoliittisesta koordinointikierroksesta, jolla viittaan 2.3 kohdan b kohdan 4 alakohtaan. On totta, että tarvitaan vain yhtä kierrosta, sillä vakaussopimuksen ja talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen tavoitteet on mukautettava reaalitalouden eli työmarkkinoiden ja varsinkin hyvinvoinnin tavoitteisiin. Huomaatte, että työmarkkinat ja hyvinvointi ovat saman mitalin kaksi eri puolta. Vaikkakin työmarkkinoilla on jo implisiittisesti käynnissä koordinointiprosessi eli Luxemburgin prosessi, joka on edennyt myönteisesti jo kuuden tai seitsemän vuoden ajan, samaa ei voida sanoa tuoreemmasta (kuten voitaisiin sanoa) vielä toteuttamattomasta Laekenin prosessista hyvinvointitoimien koordinoimiseksi.
Nämä kaksi järjestelmää eivät ole tasapainossa: työmarkkinoiden osalta on tehty paljon avoimen koordinaation hyväksi, mutta hyvinvoinnin osalta kaikki on vielä tekemättä. Näin ollen pyydän kummankin koordinointiprosessin sovittamista yhteen mahdollisimman tiiviisti, sillä siten on myöhemmin mahdollista toteuttaa sekä Lissabonin tavoitteet että vakaussopimus.

Titley (PSE).
Arvoisa puhemies, laajentumista koskeva komission työohjelma on odotetusti varsin perusteellinen ja itse asiassa varsin erinomainen ohjelma toteutettavaksi seuraavien 12 kuukauden kuluessa, ja sen mukaan komission on toimittava lukuisilla aloilla, joihin sisältyy erityisesti ehdokasvaltioiden edistymisen seuranta.
Voimmeko luottaa siihen, että senkin jälkeen, kun sopimukset on allekirjoitettu, laajentumisesta vastuussa olevaa pääosastoa ei lopeteta? Tällä varmistetaan, että meillä on henkilöstöä hoitamaan seurantaprosessia, mikä on tärkeää aina liittymisvaiheeseen asti.
Toiseksi painopiste siirtyy vääjäämättömästi rajojemme vakauteen, kuten komissio toteaa ohjelmassaan, mutta komissio ei kerro, mihin uusiin toimiin aiomme tosiasiallisesti ryhtyä. Puhumme esimerkiksi suhteistamme Moldovaan. Moldovaa voidaan pitää lähestulkoon epäonnistuneena valtiona. Kuinka aiomme tosiasiassa suhtautua siihen ja Ukrainaan, joihin olemme edelleen yrittäneet ylläpitää suhteita? Aiommeko Bosnian ja Kosovon osalta vain jatkaa entiseen malliin vai aiommeko lisätä toimintaamme siellä rajojemme turvaamiseksi?
Lopuksi todettakoon, että korostamme YUTP:n merkitystä kehittäessämme komission roolia mainitulla alueella. Puolustushankinnat ja Euroopan puolustusteollisuuden tulevaisuuden turvaaminen ovat kuitenkin tärkeitä asioita. Tätä tarkoitusta varten komissio on esittänyt meille aiemmin toimintasuunnitelmia, jotka ovat koskeneet sitä, kuinka se voi käyttää välineitään prosessin tukemiseen. Komission jäsen Liikanen lupailee minulle edelleen esittävänsä uuden toimintasuunnitelman, mutta en näe mainintaa siitä vuotuisessa ohjelmassa. Onko tulevaa puolustusteollisuutta ja puolustushankintoja koskeva toimintaohjelma näköpiirissä ja onko näköpiirissä, että komissio hyödyntää käytössään olevia välineitä?

Puhemies.
Catch the eye -menettely on päättynyt.

Daul (PPE-DE).
Arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, hyvät kollegat, komission vuoden 2003 lainsäädäntö- ja työohjelman esittely on merkittävä vaihe kahden toimielimemme välisissä työskentelysuhteissa. Ohjelman tämänpäiväinen esittely merkitsee sen maksusuoritusten toimielintenvälisen aikataulutuksen päättymistä, josta sovittiin kahden toimielimemme välillä tammikuussa 2002.
Koska kyseessä on ensimmäinen kerta, kun tällaista mallia sovelletaan, on ilmeistä, että tiettyjä seikkoja voidaan parantaa ensi kerralla, ja rohkenen palata tähän aiheeseen puheenvuoroni lopuksi.
Helmikuussa 2002 komissio esitti parlamentille vuoden 2003 poliittisen strategiansa. Tämän asiakirjan perusteella virisi todellinen toimielintenvälinen vuoropuhelu, jota käytiin huhtikuusta heinäkuuhun parlamentin valiokuntien ja asianomaisten komission jäsenten välillä siitä, kuinka laajasti ja miten poliittiset prioriteetit toteutetaan kullakin erityisalalla. Heinäkuussa arvioimme valiokuntien puheenjohtajien kokouksessa yhdessä komission varapuheenjohtajan Loyola de Palacion kanssa kuluvan vuoden ohjelmaa. Sen jälkeen syyskuussa laadittiin valiokuntien puheenjohtajien kokouksessa, johon edelleen osallistui komission jäsen de Palacio, luettelo niistä eri lainsäädäntöehdotuksista, joita komissio aikoi sisällyttää seuraavan vuoden lainsäädäntö- ja työohjelmaansa. Puheenjohtaja Prodin äsken esittelemä asiakirja on siten huomattavassa määrin koko vuoden jatkuneen vuoropuhelun lopputulos.
Seuraavaksi tämän prosessin lopuksi parlamentin on määrä ottaa kantaa päätöslauselmaesitykseen 5. joulukuuta. Tässä mielessä ilmoitan teille, että parlamentin valiokunnat ovat toissapäivänä pidetyssä kokouksessaan päättäneet, että kussakin valiokunnassa laaditaan niiden vastuualuetta koskeva esitys, joka voidaan sisällyttää tähän päätöslauselmaesitykseen.
Arvoisa puhemies, voinen kertoa sekä Euroopan komissiolle että koko parlamentille suhtautuvani suopeasti ensimmäisen kerran toteutettuun maksusuoritusten toimielintenväliseen aikataulutukseen. Kaikki muistanevat sen, että osapuilleen vuosi sitten komission kanta oli käytännöllisesti katsoen päinvastainen. Tämän maksusuoritusten toimielintenvälisen aikataulutuksen laatiminen edellytti paljon työtä varsinkin parlamentilta. Tältä osin haluaisin muistuttaa kollegamme Malmströmin merkittävästä panoksesta komission kanssa käydyissä neuvotteluissa. Rahallisten suoritusten toimielintenvälinen aikataulutushan oli mahdollista juuri kahden toimielimen välille lainsäädäntötyön suunnittelun osalta syntyneen keskinäisen luottamuksen ansiosta. On selvää, että tänä vuonna hankitun kokemuksen perusteella eri vaiheet on helpompi ymmärtää, ja ne voidaan toteuttaa ensi vuonna. Euroopan toimielinten välille on kehkeytymässä todellinen toimielintenvälinen suunnittelu- ja ohjelmointikulttuuri, mikä vastaa varmasti unionin kansalaisten toiveita.
Rohkenen näin ollen lopettaa puheenvuoroni muistuttaen siitä, että tänä vuonna 21. ja 22. heinäkuuta pidetyssä Sevillan huippukokouksessa Eurooppa-neuvosto päätti, että neuvosto laatii työohjelman. Siispä toivon, että se päätöslauselma, josta parlamentin on määrä äänestää 5. joulukuuta, osoitetaan myös neuvostolle neuvoston vuotuisen ohjelman laatimiseksi.
Haluaisin lopuksi tähdentää neuvoston kanssa käytävän vuoropuhelun tärkeyttä. Kiitän erityisesti neuvoston puheenjohtajaa Haarderia, joka on rientänyt paikalle aina, kun olemme häntä tarvinneet. Arvoisa Haarder, mielestäni tätä on syytä korostaa, sillä on hyvä aika ajoin saada kuulla myös kiittäviä sanoja.
Tehokas lainsäädäntötyön suunnittelu tarkoittaa pohjimmiltaan kahta asiaa. Ensinnäkin avoimuutta tiedon osalta ja sikäli, että Euroopan unionin seuraavan vuoden lainsäädäntötyö on kansalaisten saatavilla. Toiseksi lainsäädäntötyön toteuttamisen on oltava tehokkaampaa sitäkään sivuuttamatta, että paremman suunnittelun ansiosta parlamentti, neuvosto ja komissio voivat tiedottaa kansallisille parlamenteille ja kansalaisille lainsäädäntötyöstä ja kantaa asiasta täyden vastuun.
Swoboda (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisat komission jäsenet, arvoisa varapuheenjohtaja, haluaisin aluksi esittää muutamia havaintoja joistakin keskeisistä kohdista. Ensimmäinen kohta on Euroopan laajentuminen. Olemme jo useasti kuulleet, että ne signaalit, jotka kertovat, mihin suuntaan komissio haluaisi tässä asiassa edetä, ovat liian heikkoja. Ajatellaanpa esimerkiksi Balkania. Erityisesti tällä alueella koetaan, että se on ikään kuin unohdettu - sen käyttöön osoitettuja määrärahoja on supistettu. Tämä voi olla perusteltua, mutta sitä tärkeämpää olisi lähettää voimakkaampia poliittisia signaaleja, joissa näille maille viestitettäisiin kahdesta vaihtoehdosta: joko jäsenyydestä myöhemmässä vaiheessa tai jostakin muusta vaihtoehdosta.
Zagrebin huippukokous lähenee. En tiedä, mitä neuvostolla on mielessään, mutta, arvoisa varapuheenjohtaja, haluaisin tietää, mitä komissio aikoo ehdottaa Zagrebin huippukokouksessa, Zagreb II:ssa, jossa käsitellään Balkanin alueen kehittämistä. Aiotaanko se erityisesti nimetä yhdeksi laajentumisalueeksi sen jälkeen, kun ensimmäinen laajentumiskierros on saatu päätökseen? Kyllä vai ei?
Toiseksi puhuisin vakaudesta ja turvallisuudesta. Se seikka, josta aion puhua, on jo esitetty, mutta mielestäni sitä voitaisiin painottaa vielä enemmän. Turvallisuutemme liittyy hyvin läheisesti siihen, että pidämme Balkanilta Kaukasukselle ulottuvia naapurialueita kumppanialueina, joiden kanssa meillä on asianmukaiset sopimukset ja joiden kanssa aiomme syventää yhteistyötä rajat ylittävän rikollisuuden ja laittoman joukkomaahanmuuton torjumiseksi.
Myönteisimpiin seikkoihin siirtyäkseni tarkastelen seuraavaksi energiakysymystä. Arvoisa komission jäsen, mielestäni voimme olla asiasta samaa mieltä. Olette esittänyt koko joukon energiapoliittisia ehdotuksia, muun muassa ydinturvallisuutta koskevia energiapoliittisia ehdotuksia. Tällä hetkellä pystymme käymään keskustelua yksityiskohdista, ja olen varma, ettemme ole aina samaa mieltä. Katson kuitenkin, että on jo aika, että pidämme johdonmukaista energiapoliittista strategiaa osana ulkopolitiikkaamme.
Mitkä alueet haluamme liittää tiiviimmin Eurooppaan erityisesti energiaturvallisuutta koskevassa politiikassa? Tarkastellaanpa Kaukasuksen aluetta - vai aiommeko jättää alueen Yhdysvaltojen haltuun? Tämä koskee myös Balkanin aluetta, jossa on tarpeen kehittää ja turvata useita putkistoja. On yhdistettävä toisiinsa selvemmin ulkopoliittinen strategia ja turvallisuuspoliittinen strategia siten, että myös energiaturvallisuus otetaan huomioon.
Kolmanneksi käsittelen kestävää ja osallisuutta edistävää taloutta. Tältä osin katson, että meiltä puuttuu linjaus talouspoliittisesta yhteistyöstä erityisesti Euroopan keskuspankin kanssa. Se, miten tätä yhteistyötä on toistaiseksi käytännössä toteutettu, ei ole alkuunkaan tyydyttävää. Totean kuitenkin, että puheenjohtaja Prodin huomiot vakaussopimukseen liittyvän joustavuuden lisäämisestä eivät ilmene työohjelmasta ainakaan suoraan. Näin ollen en tiedä, miksi hän otti asian esiin, mutta olkoon asia näin. On kuitenkin painotettava enemmän sitä, kuinka voimme yhteistyössä Euroopan keskuspankin kanssa kantaa suuremman vastuun talouspolitiikassa ja siten myös työllisyyspolitiikassa.
Sivulla 14 on yleishyödyllisiä palveluja koskeva kappale. Olen yllättynyt, että komissio toteaa jälleen kerran, että meidän on käynnistettävä asiasta keskustelu. Erittäin tarpeellista keskustelua käydään jo nyt, vaikka valitettavasti komissio ei ole ollut siinä mitenkään merkittävässä osassa. Puheenjohtaja Prodin tätä koskeviin kommentteihin on suhtauduttava vakavasti, jos aiomme edistyä tässä asiassa, sillä yleishyödylliset palvelut ovat tärkeä asia monissa jäsenvaltioissamme eivätkä ainoastaan Ranskassa, ja meidän on omaksuttava tässä asiassa selkeä linja.
Lopuksi haluaisin kommentoida yleisesti lainsäädäntöehdotuksia. Arvoisa varapuheenjohtaja, tiedätte, että olette kumppanimme vaihtoehtoisista sääntelymuodoista käytävässä keskustelussa. Meidän, Euroopan parlamentin mielestä on erittäin tärkeää, että lait pannaan täytäntöön nopeammin ja lainsäädäntöprosessia sovelletaan joustavammin, mutta tässä asiassa meidän on tehtävä yhteistyötä komission ja neuvoston kanssa. Puhun asiasta kohta enemmän.
Komissio on halukas auttamaan monissa asioissa. On ehkä hieman liian pelottava ajatus, että haluaisimme viedä siltä oikeuden aloitteisiin. Emme halua tällaista, emmekä edes pysty siihen. Vaikka haluaisimmekin, emme voisi viedä tätä oikeutta teiltä. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että ryhdytte käymään kanssamme hedelmällisempää vuoropuhelua. Tämä ei myöskään tarkoita, etenkään niillä aloilla, joilla olemme delegoineet lainsäädännöllistä toimivaltaamme, että meillä on palauttamisoikeus, sillä loppujen lopuksi luovumme osasta toimivaltaamme, ja siksi haluamme jotakin hyvitykseksi.
Eräs seikka on mielestäni kerrassaan käsittämätön. Minusta on ikävää todeta se, mutta teitä, neuvoston puheenjohtaja Haarder, voin vain kiittää siitä, että istutte täällä tuntikausia kuuntelemassa. Ihailen todella sitä. Edellisellä seikalla viittaan neuvoston, Coreperin omaksumaan muihin lainsäädäntömuotoihin liittyvään kantaan, joka oli suuri pettymys. Harvoin näkee jotakin yhtä rajoittavaa ja taantumuksellista. Ette todellakaan voi odottaa parlamentin luopuvan lainsäädäntövallastaan niin kauan kuin ette ole halukas antamaan tuumaakaan periksi! Puhuitte komitologiasta ikään kuin se olisi kaikkein pyhin asia, ikään kuin se olisi ensisijaisin tavoitteemme! Tällaista ei voida todellakaan hyväksyä. Tilanteen on oltava sellainen, että parlamenttia ja neuvostoa kohdellaan jokseenkin yhdenvertaisina. Emme halua puuttua teidän oikeuksiinne, mutta teidänkin olisi kunnioitettava meidän oikeuksiamme!
Wallis (ELDR).
Arvoisa puhemies, toimielinten välillä on epäilemättä keskusteltu onnistuneesti, ja vuosi 2003 on tärkeä vuosi laajentumista ajatellen. Meidän on varmistettava unionin toimivuus nykyisille ja tuleville kansalaisille. Tämä koskee suuresti sitä prosessia, jonka mukaisesti teemme lainsäädäntötyötä, saatamme lainsäädäntöä voimaan ja panemme sitä täytäntöön. Siitä, kuinka me tämän prosessin mukaisesti teemme lainsäädäntötyötä, on keskusteltu varsin vaihtelevasti. En voi kuitenkaan olla ajattelematta monet yksityiskohtaiset kysymykset kuultuani, että ehkä sitä, mitä minä itse ja kollegani ovat käsitelleet, olisi voitu käsitellä enimmäkseen valiokunnissa aiemmassa vaiheessa, jotta olisimme tänään voineet käydä parlamentissa strategisempaa keskustelua.
Ryhmäni puolesta kerron meidän suhtautuvaan myönteisesti vaikutusten arviointien sekä kansalaistemme osallistumisen ja avoimuuden korostamiseen. Tämän täytyy olla oikea tapa edetä. Totean olevani laajentumisen edetessä jossain määrin huolestunut komission täytäntöönpanovaltuuksista rikkomusmenettelyissä. Meidän on varmistettava, että tällä alalla on riittävästi voimavaroja ja välineitä.
Tämä pätee myös yhteisöjen tuomioistuimeen. Sillä on oltava kaikki sen tarvitsemat resurssit, jotta se voi suoriutua tehtävistään tulevina vaikeina aikoina. Olemme keskustelleet ja vaihtaneet näkemyksiä onnistuneesti, mutta en ole edelleenkään varma siitä, että on todella käyty sellaista strategista keskustelua, johon koko parlamentin ja sen ulkopuolella olevien kansalaistemme piti voida osallistua. Olemme selviytyneet kunnialla, mutta olisimme silti voineet pystyä parempaan.

Caudron (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät kollegat, minäkään en otaksu, että joku voisi vastustaa komission prioriteetteja. Kuka voisi olla eri mieltä näistä tavoitteista, joita ovat laajentumisen onnistuminen, vakauden ja turvallisuuden varmistaminen, talouden ja työllisyyden kohentumiselle annettu voimakas tuki, maailmanlaajuistumisen hallinta ja siitä koituvien hyötyjen uudelleenjako mahdollisimman laajasti Kioton, Monterreyn ja Johannesburgin päätösten perusteella ja ottaen huomioon myös osaamiseen perustuvan yhteiskunnan, tutkimusmäärärahojen lisäämisen sekä tieteen ja yhteiskunnan ja välisen vuorovaikutuksen parantamisen? Sanottakoon kuitenkin, että olen huolestunut siitä kuilusta, joka on syvenemässä esiteltyjen tavoitteiden ja toisaalta niiden toteuttamiseksi käytettävissä olevien keinojen ja siten niiden avulla saavutettavien tulosten välillä. Nimenomaan tämä asia on usein se, joka horjuttaa Euroopan kansalaisten silmissä ihannekuvaa Euroopan kehittämisestä.
Kuinka laajentuminen voisi onnistua, jos ei oteta huomioon ehdokasvaltioiden erilaisuutta ja siten tunnusteta paremmin nykyistenkin jäsenvaltioiden erilaisuutta? Kuinka laajentuminen voisi onnistua, jos ei oteta riittävästi huomioon ehdokasvaltioiden ongelmia ja tarpeita samalla, kun vaadimme niitä tekemään heti sen, mitä eräät jäsenvaltiot eivät ole vielä tähänkään mennessä kyenneet saavuttamaan? Kuinka varmistetaan turvallisuus ja torjutaan rikollisuutta samalla, kun turvaudutaan "Kiinan muuri" tai "Berliinin muuri" -tyyppiseen strategiaan, eli jos emme syvällisesti yhteisöllistä vastaanotto- ja maahanmuuttosääntöjä koko unionissa sekä realistiselta että inhimilliseltä pohjalta? Kuinka voidaan parantaa työllisyyttä, kun vapaan kilpailun ja vapaan markkinatalouden nimissä ajetaan ahtaalle kaikki julkiset palvelut, kun työpaikat nähdään edelleen yritysten etuja palvelevana muuttujana ja kun pidetään tärkeämpänä rahoitus-, kirjanpito- ja rahakysymyksiä kuin taloutta ja työllisyyttä? Lopuksi todettakoon vielä, että kuinka maailmanlaajuistumista voitaisiin hallita poliittisesti ja sotilaallisesti Yhdysvaltojen käsissä olevassa maailmassa, kun suuret teollisuus- ja rahoituskonsernit päättävät siitä, mikä jää jäljelle, ja usein vielä Yhdysvaltojen ja maailman suurten pörssien valvovan silmän alla? Enpä tiedä, mitä tulevaisuus tuo tullessaan Johannesburgin päätöksille, mutten ole todellakaan jättänyt huomiotta sitä, kuinka eräät tahot ovat suhtautuneet Kioton päätöksiin.
Ennen kuin päätän puheenvuoroni, esitän kysymyksen, jonka halusin esittää silloin, kun puhuttiin tutkimuksesta. Neuvosto on saattanut voimaan alkioiden kantasolujen käyttöä koskevan lykkäyksen. Mitä tapahtuu loppuvuodesta 2003, jos neuvosto ei pääse yksimielisyyteen näihin satojen miljoonien suuruisiin määrärahoihin liittyvistä eettisistä kysymyksistä?
Toistan vielä, että kannatan komission tavoitteita. En kuitenkaan usko, että vuonna 2003 ne saavutettaisiin paremmin kuin vuosina 2002 tai 2001, ellei huolehdita rahoituksen riittävyydestä ja poliittisista keinoista. Kyse ei ole komission ja komission jäsenten epäpätevyydestä, vaan ongelma on syvällisempi, ja se liittyy Euroopan ja maailman tilanteeseen, sosiaalisten ja inhimillisten arvojen asemaan sekä kansalaisten asemaan. Näissä kysymyksissä meidän välillämme on erimielisyyttä.

Maes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, jäsen Caudron esitti meille äsken oman hyvien aikomusten listansa, enkä aio toistaa sitä. Haluaisin vain sanoa, että vaikka olen tyytyväinen siihen, minusta asiasta olisi pitänyt käydä strategisempaa keskustelua. Olen jäsen Wallisin tavoin sitä mieltä, että meidän on asetettava prioriteetteja ja Euroopan on päätettävä, mikä sen paikka ja rooli on maailmassa ja tulevaisuuden maailmassa. Tämä on minulle ja meille todellinen pääprioriteetti. Meidän on aloitettava mukauttamalla omat toimielimemme ja kysymällä itseltämme, ovatko omat asiamme järjestyksessä. Jälleen kerran pyytäisin kiinnittämään huomiota alueiden asemaan, sillä tästä on kehkeytymässä tärkeä asia. Euroopan unioniin on liittymässä varsin monia pieniä valtioita, joihin liittyy monenlaisia piirteitä, muun muassa niiden omat kielet ja niiden paikka neuvostossa, parlamentissa ja komissiossa. Perustuslailliset alueet ja myös muut alueet, alueet, joilla on oma kieli, oma kulttuuri ja jopa lakiasäätävät ja täytäntöönpanosta vastaavat viranomaiset, menettävät jatkossakin näitä piirteitään ja ne jätetään puille paljaille. Kysyn, olisiko niiden tästä syystä perustettava oma valtio, jotta niille suotaisiin Euroopan unionissa kelvollinen asema? Tämä on separatismiin yllyttämistä.
Toiseksi haluamme tulevan Euroopan unionin kanssamme muodostavien maiden täydellistä yhdentymistä unioniin. Eikö meidän olisi näin ollen kuitenkin tehtävä enemmän sen hyväksi, että näiden maiden kansalaiset voisivat todella osallistua unioniin? Olen kuullut valitteluja esimerkiksi siitä, etteivät varsin monet kansalaiset löydä Euroopan unionin asiakirjoja omalla kielellään. Haluan kuitenkin kiinnittää enemmän huomiota niihin kumppanimaiden muodostamiin piireihin, jotka meidän on luotava ympärillemme, sillä tästähän eilen keskusteltiin. Mielestäni keskusteleminen tämän toisen piirin laajentamisesta on olennaisen tärkeää, jos haluamme käydä keskustelua unionin rajoista myönteisesti. En itse katso, että Euroopan olisi laajennuttava Irakin, Iranin ja Syyrian rajoille, mutta meidän on voitava tarjota Turkille houkutteleva kumppanuusmuoto. Tällä hetkellä keskustelemme tästä asiasta todellakin liian vähän.
Seuraava kysymys liittyy rooliimme maailmassa. Rauhaan ja kehitykseen liittyy tällä hetkellä muutakin kuin pelkästään Johannesburgin seuranta. Arvoisa komission jäsen Nielsen, niin kauan kuin Eurooppa on pikemminkin köyhyysongelman aiheuttaja kuin sen ratkaisija, meidän on asetettava suuri kysymysmerkki kaikkien niiden hyvien asioiden kohdalle, joita me epäilemättä teemme. Koska tiedämme, että niin kauan kuin harjoitamme maataloutta ja kauppaa siten kuin niitä tällä hetkellä harjoitamme, olemme pikemminkin ongelman aiheuttajia.

Bonde (EDD).
Arvoisa puhemies, komission lainsäädäntöohjelmaa huolellisesti luettaessa katse kiinnittyy yhtäkkiä Euroopan armeijaan: nopean toiminnan joukkoihin. Ne on tarkoitus perustaa kumileimasinartiklaksi kutsutun, Nizzan sopimuksessa muuttumattomana pysyneen kuuluisan 225 artiklan (josta on tullut 308 artikla) nojalla. Tämä on osoitus siitä, ettei EU:n puuttumisella jäsenvaltioiden asioihin ole rajoja. Koska niin monen uuden maan on määrä liittyä EU:hun ensi vuonna, meidän kaikkien kannalta olisi parempi keskittyä pikemminkin nykyisen lainsäädännön konsolidointiin ja yksinkertaistamiseen kuin tehdä Brysselin lainsäädäntöpyramidista aina vain korkeampi. Tämä voitaisiin toteuttaa seuraavasti: komissio saisi esittää uusia ehdotuksia vain, jos asiaan liittyvä vanha lainsäädäntö prosessin aikana kumotaan. Kaikki uudet ehdotukset olisi esitettävä niiden oikeudellisessa kontekstissa, jotta on mahdollista verrata keskenään uusia lainsäädäntöehdotuksia ja olemassa olevaa lainsäädäntöä. Uusia ehdotuksia ei saisi esittää, ellei niiden yhteydessä anneta ehdotuksia keinoista, joilla voitaisiin konsolidoida kyseisen alan olemassa oleva lainsäädäntö. Tällaisen lähestymistavan avulla olisi mahdollista vähentää yhteisön säännöstöä yli 85 000 sivusta ehkäpä 25 000 sivuun.
Tämän toteutettuamme meidän olisi pyrittävä siihen, että yksinkertaistamme sitovaa lainsäädäntöä ja muutamme sitä suosituksiksi, jotka eivät ole sitovia. Lisäksi asetuksia voidaan muuttaa puitelainsäädännöksi, täydellistä yhdenmukaistamista edellyttäviä direktiivejä vähimmäistasoista yhdenmukaistamista edellyttäviksi direktiiveiksi ja yhdenmukaisia sääntöjä vapaaehtoisiksi säännöiksi. Pyrkimys luoda sellainen liittovaltio, jolla on yhä enemmän lainsäädäntöä, voitaisiin korvata hajautetulla valtioliitolla, mikä sallisi jäsenvaltioille paljon enemmän liikkumavaraa. Tämä on meidän näkemyksemme siitä, millainen komission lainsäädäntöohjelman olisi oltava. Haluamme erilaisuuteen perustuvan demokratioiden Euroopan, sillä uskomme ihmisten olevan onnellisempia, jos he voivat mahdollisimman pitkälle päättää itse omista asioistaan ilman toisten väliintuloa ja ilman Brysselin byrokraattien ja lobbaajien laatimia yksityiskohtaisia sääntöjä.

Gollnisch (NI).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuten joka vuosi tapahtuu, komission vuoden 2003 lainsäädäntöohjelmaan perehtyminen saa pään pyörälle, ja se johtuu ennen kaikkea siitä, että ohjelmassa arvioidaan kokonaisuudessaan Euroopan unionin toiminta-aloja. Ohjelmasta ilmenee, että perussopimusuudistuksen myötä jäsenvaltiot luopuvat sangen legitiimeistä oikeuksistaan muuttuakseen pelkästään tulevan Euroopan supervaltion paikallisyhteisöiksi. Sillä, että otetaan teoriassa käyttöön toissijaisuusperiaate, jonka haluatte ottaa huomioon vihdoin 10 vuoden jälkeen, ei rajoiteta millään tavoin unionin lainsäädäntöintoa. Muilta osin voimme vain antaa hyväksyntämme legitiimeille tavoitteille, joita ovat pyrkimys suorittaa analyyseja yhteisön lainsäädännön vaikutuksista tai pyrkimys kodifioida nykyinen lainsäädäntö. Voitaisiin jopa kysyä, miksi tätä ei ole tehty aiemmin?
Kertomuksesta ilmenee myös paneutuminen Euroopan unionin laajentumisvalmisteluihin, eikä pelkästään toimielinten näkökulmasta. Pahasti keskeneräisten maataloutta ja rahoitusta koskevien neuvottelujen lisäksi on vielä tehtävä varsin monia väitetysti teknisiä parannuksia ja tarkistettava yleisluontoisesti monia politiikan aloja, mikä tapahtuu vasta liittymisneuvottelujen päätyttyä.
Mitä tulee tavoitteeseen osallistua Lähi-idän rauhanprosessiin, miten voisimme olla suhtautumatta epäilevästi siihen, kun saimme tietää Yhdistyneen kuningaskunnan osallistuneen taas toissapäivänä yksipuolisesti Amerikan yhdysvaltojen rinnalla yhteen Irakin vastaiseen ilmahyökkäykseen? Tuona samana päivänä päätöslauselman nro 1441 mukaiset asetarkastajat saapuivat Irakiin. Myönnän auliisti, ettei komissio ole vastuussa tilanteesta.
Lopuksi todettakoon, että kokonaisuutena tarkasteltuna asiakirjasta jää paha maku suuhun. Vuoden 2003 ohjelmasta ilmenee selvästi Euroopan unionin kansainvälisten kahleiden merkitys. Lisäksi koko unioni halutaan avata maahanmuutolle, jota kuvataan kulttuurisen rikkauden lähteeksi ja taloudelliseksi voimavaraksi, mitä tosiseikat eivät valitettavasti millään tavoin vahvista. Euroopalla ei ole olemassaololleen perustetta, jos yhteenliittyminen ei vahvista jäseniä. Valitettavasti se, miten tällä hetkellä Eurooppaa kehitetään perustuslain ja lainsäädännön alalla, ei millään tavoin edistetä tätä vahvistumista.

De Palacio
Arvoisa puhemies, puhun hyvin lyhyesti, jotta muut kollegani voivat vastata kunkin omia vastuualoja koskeviin kysymyksiin.
Ensinnäkin kerron meidän olevan tyytyväisiä siihen, että voidaan käydä tätä keskustelua, jota komission jäsenten osallistuminen valiokuntien työskentelyyn edelsi ja jonka lopputulosta voimme pitää myönteisenä. Tässä asiassa haluan kiittää teitä kaikkien komission jäsenten puolesta siitä panoksesta, joka eri valiokunnissa käydyissä keskusteluissa on aina annettu ohjelmamme parantamiseksi. Ensimmäiset ehdotuksemme esiteltyämme ensimmäiset kommentit saatiin parlamentin asianomaisilta valiokunnilta. Näin ollen kiitän teitä tehdystä työstä. Tämä oli ensimmäinen kokeilu, ja lopputulos ei ole ollut kaikissa valiokunnissa sama. Toivon, että ensi vuonna asia sujuu kaikissa valiokunnissa täydellisesti.
Toiseksi laajentumisesta toteaisin puheenjohtaja Prodin olleen mielestäni hyvin selväsanainen. On ilmiselvää, että vuosi 2003 on edelleen ensisijainen prioriteetti. Meidän on jatkettava neuvotteluja toisessa vaiheessa liittyvien maiden kanssa ja varmistettava, että kaikki ne muutokset ja korjaukset, joihin vuonna 2004 liittyvät ehdokasvaltiot ovat sitoutuneet, otetaan huomioon ja toteutetaan. Tämä edellyttää epäilemättä huomattavia ponnisteluja ehdokasvaltioilta ja myös komissiolta sikäli, että on tehtävä niiden kanssa yhteistyötä asian edistämiseksi ja sen toteuttamisen varmistamiseksi. Jos näin ei tapahdu, on otettava käyttöön menetelmiä tilanteen korjaamiseksi.
Entä mitä tapahtuu näillä näkymin laajentumisen jälkeen? Komission puheenjohtaja ilmaisi hyvin selvästi, että on tehtävä päätöksiä niistä kysymyksistä, jotka koskevat entisiä Jugoslavian maita ja myös niitä maita, joiden kanssa olemme solmineet erityiset suhteet. Mielestäni tämä on se haaste, josta meidän on keskusteltava, jota meidän on kehitettävä ja seurattava. Sanottakoon kuitenkin suoraan, että tällä hetkellä ensisijaisena on vireillä oleva hanke eli ne maat, jotka liittyvät vuonna 2004, kuten myös ne maat, periaatteessa Bulgaria ja Romania, joiden on määrä liittyä vuonna 2007. Turkin osalta olemme odottavalla kannalla, stand by -tilassa yksinkertaisesti sen vuoksi, ettei Turkki ole vielä täyttänyt niitä poliittisia vaatimuksia, joita unioniin liittyminen edellyttää.
Kolmas prioriteetti on talous, kuten komission puheenjohtaja totesi, ja siitä sanoisin, että komissio kehittää edelleen Lissabonin hankkeen vauhdittamiseen tarvittavia rakenteellisia muutoksia. Euroopan unioni, jolla on osaamiseen perustuva kehittynein talous ja joka pyrkii täystyöllisyyteen, on vuonna 2010 kilpailukykyisin yhteiskunta. Tämän saavuttamiseksi aiomme tehdä edelleen työtä, ja tässä mielessä mainitsen, että vakaussopimuksen osalta meillä on kehyksenä perussopimukset, jotka ovat hyvin selväsanaisia, mukaan luettuna pöytäkirja, jossa luetellaan selvästi luvut, joita ovat esim. 3 prosentin alijäämä ja 60 prosentin velka, ja on totta, että meitä on Barcelonan neuvostossa pyydetty kehittämään taloudellisen koordinoinnin laajentamista, mihin myös esimerkiksi jäsen Barón aiemmin viittasi.
Asiasta vastaava komission jäsen Solbes on laatinut meille alustavan esityksen pääkohtineen ja aikatauluineen, ja kohta esitellään tätä asiaa käsittelevät tarkemmat asiakirjat.
Muita seikkoja käsittelen pikaisesti siltä osin kuin ne koskevat vastuullani olevia kysymyksiä. Hyvät parlamentin jäsenet, on puhuttu lainsäädäntöön ja komitologiaan liittyvistä ongelmista. Tiedämme, että tällä hetkellä käymme toimielintenvälisen yhteistyön korkean tason ryhmässä neuvotteluja neuvoston kanssa tehtävästä sopimuksesta. Nimenomaan tässä asiassa varsinaista sopimusta ei ole syntynyt, ja yritämme päästä sopuratkaisuun.
Joka tapauksessa katson, että myös tällä alalla on edistytty ja edistyminen on tapahtunut nimenomaan tänä vuonna. Meidän on jatkettava tällä tavalla. Luulen, että näkymät ovat suotuisat parannuksille. Tällä haluan sanoa, että komissio jatkaa yhteistyötä parlamentin ja tietenkin myös neuvoston kanssa. Tällä tavoin saavutamme asiassa tuloksia.
Arvoisat parlamentin jäsenet, voimavaroista ja tavoitteista puhuttaessa uskon, että kaikesta huolimatta Euroopan unionin kehittämisellä ja rakentamisprosessilla saavutettavat tulokset osoittavat selvästi, että tavoitteemme ovat hyvin haastavat mutta saavutettavissa. Komissio voi tietenkin aina pyytää lisää henkilöstöä, ja niin se on tehnytkin juuri laajentumisen alalla. On päästy sopimukseen välttämättömästä vähimmäismäärästä. Voin vain todeta, että olisimme mielellään ottaneet vastaan enemmän resursseja. Jos jotakuta asia edelleen vaivaa, olen sitä mieltä, että työskentelemme niin vähäisin resurssein kuin suinkin mahdollista, mutta suoriudumme tehtävästämme hyvin.
Lopuksi käsittelen omaan vastuualaani kuuluvia aiheita. On puhuttu yhtenäisestä ilmatilasta ja Eurocontrolin vastuusta. Hyvät parlamentin jäsenet, yhtenäinen ilmatila ei tarkoita, että lentosuunnitelmista päätetään komissiossa. Lentosuunnitelmien koordinointia hoitaa Euroopan alueella edelleen Eurocontrol, eikä ainoastaan 15 jäsenvaltion puolesta vaan kaikkien nykyisten yli 30 Eurocontrolin jäsenen puolesta. Kyse on eri asioista: yhtenäinen ilmatila -aloite liittyy muihin aloihin, jotka koskevat Euroopan unionin sisäistä hallinnointisääntöjen yhdenmukaistamista ja yhteentoimivien järjestelmien ja hallinnointijärjestelmien yhteensoveltuvuutta siten, että niistä muodostuu verkko. Käytännön toteutus on edelleen valtioiden ja kokonaiskoordinointi Eurocontrolin käsissä.
Jäsen Ripollin esille ottamasta toisesta alasta haluaisin sanoa, että tämä meitä kaikkia ja etenkin komissiota surettava Prestige-aluksen tragedia on osoittanut, että olimme oikeassa. Olimme oikeassa vaatiessamme toimenpiteiden hyväksymistä nopeammin ja ehdotettujen toimien soveltamista nopeammin. Valitettavasti neuvostossa, parlamentissa ja lopullisissa päätöksissä ei saavutettu kummoisiakaan tuloksia. Ongelmia ilmeni odotettua enemmän, ja hanke viivästyi, ja valitettavasti viivästys tarkoitti sitä, että Prestige-aluksen onnettomuus tapahtui. Toivomme, että Erika I -paketin - olen pyytänyt ministereiltä sen voimaan saattamista ennen ensi kesäkuuta - aikaistetulla täytäntöönpanolla ja Erika II -paketin helmikuuksi 2004 asetetulla aikaistetulla täytäntöönpanolla vältetään muiden Prestige-aluksen onnettomuuden tai kolme vuotta sitten sattuneen Erika-aluksen onnettomuuden kaltaisten onnettomuuksien tapahtuminen uudelleen.
Suoja-alueiden osalta todettakoon, että juuri Erika I- ja Erika II -paketteihin sisältyi ehdotuksia, joissa vaadittiin sitä, että eräät maat määrittelevät ja nimeävät hätätilanteiden hoitamiseen erikoistuneet satamat.
Tietenkin Galicia on osa Natura 2002 -hanketta. Puhuessamme tietyistä asioista meidän on pidettävä mielessämme kaikki faktat ja varsinkin hyvin tuntemani Galician rannikon joidenkin satamien ongelmat.
Arvoisa puhemies, pyydän, että seuraavaksi puhuisivat komission jäsenet Diamantopoulou, Nielson ja Vitorino, joille on esitetty useita kysymyksiä.
Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, aivan ensimmäiseksi ja koska on monta kertaa viitattu komission läsnäoloon tässä mielenkiintoisessa keskustelussa, haluaisin omasta puolestani kiittää niitä parlamentin jäseniä, jotka olivat kyllin kärsivällisiä jäädäkseen antamaan tarkkoja vastauksia erityiskysymyksiin.

Vitorino
Arvoisa puhemies, puheenjohtaja Prodin jo antamien vastauksen lisäksi haluaisin kiinnittää parlamentin huomion siihen, että kotiinpalauttamisen osalta on puheenjohtajavaltio Tanskan ansiosta aloitettu varsin intensiiviset toimet Afganistaniin palauttamista koskevan ohjelman alalla. Vuonna 2003 komissio esittää direktiivin kotiinpalauttamisen vähimmäissäännöistä ennen kaikkea voidakseen taata jäsenvaltion tekemien kotiinpalauttamista koskevien päätösten vastavuoroisen tunnustamisen. Muiden jäsenvaltioiden olisi automaattisesti tunnustettava tällaiset päätökset ja pantava ne täytäntöön.
Komissio on äskettäin esittänyt ehdotuksen yhteisön palauttamisohjelmaksi. Ehdotuksesta keskustellaan jo neuvoston erityistyöryhmissä.
Kotouttamispolitiikasta sanottakoon, että olemme esittäneet ehdotuksen vuosina 2003-2005 toteutettavista pilottihankkeista hyvien käytänteiden vaihtamisen edistämiseksi kotouttamispolitiikan alalla. On kuitenkin myönnettävä, ettei perustamissopimuksessa ole selvää oikeusperustaa Euroopan laajuisen kotouttamispolitiikan harjoittamiselle. Näin ollen meidän on keskusteltava Euroopan laajuisen kototuttamispolitiikan lisäarvosta.
Kolmanneksi maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan osalta voin vain toistaa sen, että komissio on esittänyt kaikki Tampereen Eurooppa-neuvostossa ja Laekenin neuvostossa siltä pyydetyt ehdotukset. Nyt on neuvoston vuoro päättää.
Ainoat kaksi harkinnassamme olevaa uutta turvapaikkapolitiikan välinettä ovat vuoden 2003 ohjelmaan sisältyneet kaksi ehdotusta. Ensimmäinen koskee uudelleenasutuspolitiikkaa ja jälkimmäinen alueella annettavaa suojelua eli mahdollisuutta hakea Euroopan unionin alueen ulkopuolella turvapaikkaa. Näissä kahdessa ehdotuksessa otetaan tarkasti huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun viraston järjestämien kuulemistilaisuuksien tulokset.
Kolmanneksi pyytäisin Sevillan päätelmien osalta tietä kiinnittämään huomiota siihen, että komissio on jo esittänyt neuvostolle ehdotuksen Kiinan kansantasavallan, Albanian, Algerian, ja Turkin kanssa tehtäviä uusia takaisinottosopimuksia koskevista valtuutuksista. Kesäkuussa 2003 meidän on määrä ohjelmamme mukaisesti esittää kertomus ulkorajojen valvontaan liittyvien vastuiden jakamisesta. Tällä hetkellä valmistelemme kertomusta kolmansien maiden kumppanuuksiin osoitettavista määrärahoista tarkoituksena laittoman maahanmuuton torjunta. Kertomuksessa pyritään löytämään määrärahoille tehokkaita käyttökohteita sekä havaitsemaan mahdollisia puutteita ja heikkouksia, joihin vastaisuudessa puututtava.
Ulkorajojen osalta voin vakuuttaa, että komissio aikoo esittää maaliskuussa 2003 ulkorajoja käsittelevän yhteisen käsikirjan uudistamista. Kaikki muut meiltä Sevillassa pyydetyt toimet, kuten yhteinen koulutus ja yhteistoiminta ulkorajojen valvomiseksi, ovat jo vireillä asianomaisessa neuvoston työryhmässä, ja ne rahoitetaan komission ARGO-ohjelmasta.
Lopuksi toteaisin, että olemme asettaneet terrorismin torjunnan vuoden 2003 prioriteetiksi. Lainsäädäntötoimien osalta ensisijaisessa asemassa on estää terrorismin rahoitus, ja ohjelmaamme on sisällytetty useita tätä haastetta koskevia ehdotuksia.
Kuten Terrón i Cusí totesi, aiomme esittää ehdotuksia rikosoikeudellisten menettelyjen yhteisistä menettelyllisistä takeista. Olemme aloittaneet kuulemisen ja aiomme laatia sen tulosten perusteella vihreän kirjan. Näin ollen aiomme esittää ehdotuksen rikosoikeudellisten menettelyjen takeita koskevista yhteisistä vähimmäissäännöistä 15 jäsenvaltiossa ensi vuoden lopussa.
Nielson
Arvoisa puhemies, haluaisin vastata jäsenten Frassoni ja Van den Burg esittämiin erityiskysymyksiin. Johannesburgin huippukokouksen tuloksista puhuneelle jäsen Frassonille sanoisin heti aluksi, että myös komissio on monessa mielessä kantanut huolta joidenkin siellä tehtyjen päätösten epämääräisyydestä, mutta tämä seikka on jo asianmukaisesti käsitelty.
Ympäristöä koskevien kansainvälisten sopimusten ja WTO-neuvottelujen välisestä suhteesta on todettava, että Johannesburgin kokous oli merkityksetön, eikä siellä ilmennyt mitään uutta: WTO:ta varten ei tehty lisäyksiä eikä myöskään poistoja. Johannesburgissa yritettiin kummallakin taholla selvittää, oliko tätä tasapainoa mahdollista muuttaa, mutta sitä ei muutettu. Tämän vuoksi kaikki eivät olleet tyytyväisiä, mutta tyytymättömyydelläkin on rajansa.
Toinen jäsen Frassonin esittämistä kysymyksistä koski ryhmän 2 aloitteita, jotka ovat liian heikkoja ja epämääräisiä. Olen samaa mieltä siitä, että vaarana on, ettei näillä heikoilla aloitteilla saavuteta mitään olennaista. Euroopan unionin Johannesburgin jälkeisten seurantatoimien ydinaluetta ovat veteen ja energiaan liittyvät aloitteet. Niistä ei tule heikkoja tai epämääräisiä. Ne ovat jo kevään Eurooppa-neuvoston asialistalla, ja olemme jo ryhtyneet jäsenvaltioiden kanssa selventämään näitä suurina ja merkittävinä pitämiämme aloitteita.
Olen samaa mieltä jäsen Van den Burgin kanssa siitä, että tarvitsemme nopeampia maksusuorituksia erityisesti EKR:n (Euroopan kehitysrahaston) toimialaan kuuluvien toimenpiteiden osalta. Asiat etenevät, ja ne ovat paremmalla tolalla kuin ne ennen yleensä olivat, mutta emme ole edelleenkään ratkaisseet henkilöstöön ja rakenteeseen liittyviä ongelmia. Tämä kädenvääntö jatkuu yhä.
Olemme valmistautuneet näkyvämpiin toimiin maailmanlaajuisessa HIPIC-terveysrahastossa (koulutusta kaikille). Kaikki tämä riippuu 9. EKR-kauden käynnistymisestä, ja kehottaisin jäsen Van den Burgia, kun hän palaa Alankomaihin, varmistamaan, että joukon viimeinenkin maa ryhtyy tarvittaviin toimiin, jotta olemme valmiita hyödyntämään 9. EKR-kauden määrärahoja.
Euroopan näissä maailmanlaajuisissa neuvotteluissa omaksuma lähestymistapa maatalouteen on jälleen oikeansuuntainen. Onnistuimme Johannesburgissa, ja olemme yhä pystyneet säilyttämään niin sanottuun Dohan kieleen tässä asiassa sisältyneet sanamuodot. Katsomme yhä, että ulkoiset toimet ovat tällä alalla osa tarpeellista mukauttamisprosessia, johon meidän on Euroopassa suhtauduttava vakavasti. Dohan kieli vahvistuu jatkuvasti kaikissa kokouksissa. Eilen näin tapahtui jälleen yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvostossa. Olemme oikealla tiellä.

Liikanen
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää jäsen Titleytä hänen tuntemastaan jatkuvasta kiinnostuksesta Euroopan puolustusteollisuuden kehitykseen. Komissio on panostanut paljon tähän aiheeseen. Pidimme heinäkuussa ulkosuhteista vastaavien komission jäsenten laajennetun kokouksen, jossa keskusteltiin joistakin komission tiedonantojen vaihtoehdoista. Sen jälkeen komission jäsenen Pattenin yksikkö ja oma yksikköni ovat työstäneet asiaa eteenpäin. Ulkosuhteista vastaavien komission jäsenten ryhmä (Relex) pitää joulukuussa toisen kokouksensa, jossa on tarkoitus määritellä Euroopan unionin optimaalista puolustusmateriaalipolitiikkaa koskeva komission näkemys siten, että varmistetaan, että puolustukseen liittyvä unionin teollisuus on kilpailukykyinen ja kykenee tukemaan Euroopan yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan edellyttämää kapasiteettia. Toivon, että seuraavalla kerralla, kun tämä asia otetaan keskustelussa esiin, pystymme esittämään tarkkoja tätä asiaa koskevia asiakirjoja.

Puhemies. -
Viimeinen puhuja on neuvoston puheenjohtaja. Olen iloinen siitä, että hän on ollut läsnä koko istunnon ajan, mikä on osoitus hänen parlamenttia kohtaan tuntemastaan kunnioituksesta. Hyvät parlamentin jäsenet, neuvoston puheenjohtaja Haarder, entinen parlamenttimme jäsen päättää kohta keskustelun, ja pyytäisin teitä kuuntelemaan tarkasti sen, mitä hänellä on sanottavanaan. Pyydän teiltä hiljaisuutta!
Haarder
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät parlamentin jäsenet, minulle on ollut suuri ilo osallistua tähän vuoropuheluun, joka on ensimmäinen laatuaan. Tiedän tämän, koska viime vuonna istuin siellä itse parlamentin jäsenenä komission esitellessä lainsäädäntöohjelmaansa, ja tuolloin työskentelytapa oli tyystin toisenlainen. Lisäksi parlamentin taholta kuultiin senkaltaista arvostelua, jota tänään ei esitetty lainkaan. Tämä todistaa sen, miten paljon neuvoston ja parlamentin välisessä vuoropuhelussa on edistytty, ja olen iloinen voidessani olla myös itse tässä tilaisuudessa läsnä ja voidessani osallistua vuoropuheluun muutaman minuutin ajan viivästyttämättä tasan kello 12.00 alkavia äänestyksiä.
Puheenjohtajavaltio on varsin tyytyväinen komission ehdotuksiin. Olemme panneet merkille lainsäädäntö- ja työohjelmassa asetetut prioriteetit, ja voimme sanoa neuvoston antavan tukensa komission aikomukselle soveltaa vaikutusten arviointia tärkeimpiin lainsäädäntöaloitteisiin. Tämän jäsen Clegg mainitsi, ja käsittääkseni jäsen Frassonikin puhui tästä asiasta. Tässä yhteydessä haluaisin sanoa sekä jäsen Frassonille että Swobodalle, että minäkin olisin halunnut nähdä, että olisi edistytty enemmän lainsäädäntötyön kehittämistä koskevassa toimielintenvälisessä sopimuksessa. Meillä oli erinomainen kokous Brysselissä 1. lokakuuta, jossa muistaakseni sekä jäsen Frassoni että jäsen Swoboda olivat läsnä, ja minusta vaikutti siltä, että olimme varsin lähellä todelliseen sopimukseen pääsemistä monissa asioissa. Nyt aika tietenkin loppuu kesken, ja näin ollen, jos meidän on määrä saavuttaa tuloksia vuoden loppuun mennessä, ehdotan, että asetamme nyt itsellemme joitakin realistisia tavoitteita, yksilöimme sellaiset seikat, joista voimme päästä yksimielisyyteen, ja myös osoitamme joustavuutta. Neuvosto voi tehdä myönnytyksiä joissakin kohdin, esimerkiksi jäsen Frassonin mainitsemien vaihtoehtoisten tai heikkojen sääntelymuotojen alalla. Uskon, että pääsemme asiassa yksimielisyyteen. Sen jälkeen jäljelle jää vaikeampia asioita, esimerkiksi komitologia, josta on hyvin tiedossa, että eri mailla on erilaisia perinteitä. Nyt meidän kuitenkin kannattaa pyrkiä yksimielisyyteen mahdollisimman monista asioista. Olen valmis jatkamaan vuoropuhelua, jota on valitettavasti jatkettu ja joka on sittemmin keskeytetty. Aloittakaamme vuoropuhelu uudelleen ja pyytäkäämme hallitustemme virkamiehiä antamaan meille lähiaikoina perustan keskusteluillemme.
Näin ollen on tällä hetkellä puheenjohtajavaltio Kreikan ja Italian tehtävä laatia neuvoston yhteinen työohjelma seuraavaksi vuodeksi. Uusi työohjelma esitellään neuvostolle joulukuussa, todennäköisesti 9. tai 10. joulukuuta. Ymmärtääkseni komission ohjelmasta äänestetään täällä parlamentissa jo 5. joulukuuta. Olen vakuuttunut siitä, että tulevat puheenjohtajavaltiot ottavat asianmukaisesti huomioon komission työohjelman lisäksi myös parlamentin työohjelmasta aiemmin ja nyt lähipäivinä esittämät näkemykset.
Haluan myös kiittää komission jäsentä Vitorinoa hänen turvapaikkaa ja maahanmuuttoa käsitelleistä huomioistaan. Koska satun itse olemaan näitä asioita käsittelevä neuvoston puheenjohtaja, haluaisin vahvistaa kaiken sen, minkä komission jäsen Vitorino totesi. Pyrimme saattamaan valmiiksi uudet säännöt turvapaikanhakijoiden vastaanotosta, pakolaisen määritelmästä ja myös siitä, mille valtiolle turvapaikkahakemuksen käsittely kuuluu.
Voisin todeta jäsen Titleylle, joka vaati uusia naapurimaita koskevaa laajentumisen jälkeistä politiikkaa, että toissapäivänä ulkoasioiden neuvoston kokouksessa Brysselissä laadittiin pitemmän aikavälin strategia, joka on määrä panna täytäntöön yhteistyössä ehdokasvaltioiden kanssa. Tällä strategialla varmistetaan, että nämä uudet itärajat ovat rajoja, joilla harjoitetaan yhteistyötä, eivätkä toinen rautaesirippu.
Lopuksi haluaisin vastata jäsen Barón Crespolle, joka kysyi, millainen komission tilanne on sitten, kun komissiossa on jäseniä uusista jäsenvaltioista, ja kuinka siirtymäkausi hoidetaan. Kuten ilmoitin eilen, Brysselissä pidetyssä ulkoasioiden neuvoston kokouksessa suositettiin toissapäivänä, että liittyminen tapahtuisi 1. toukokuuta ja upouusi komissio, jossa on mukana komission jäseniä uusista jäsenvaltioista, ryhtyisi hoitamaan tehtäviään 1. marraskuuta, jotta uudella parlamentilla on riittävästi aikaa hyväksyä uudet komission jäsenet. Tästä seuraa, että siirtymäkautena 1. toukokuuta - 1. marraskuuta uusien jäsenvaltioiden komission jäsenillä ei ole omaa vastuualaa, ja parlamentin ei näin ollen tarvitse antaa heille hyväksyntäänsä. Tämä on kuitenkin pelkkä suositus. Mainitsin asiasta eilen, koska tämä on mahdollista ainoastaan tehtäessä parlamentin kanssa yhteistyötä, ja mainitsin tämän hyvän yhteistyösuhteen hengessä neuvoston käsityksen asiasta. Suhtaudumme täysin avoimesti parlamentin tätä asiaa koskeviin ajatuksiin.
Puhemies. -
Kiitoksia oikein paljon, komission jäsen Haarder.
Näitä seikkoja koskevista päätöslauselmaesityksistä äänestetään Brysselissä 5. joulukuuta 2002.

Barón Crespo (PSE).
Arvoisa puhemies, puhuin neuvostolle ja ministeri Haarderille siitä, että neuvostossa on päätetty yksipuolisesti unionia koskevasta perustuslaillisesta asiasta parlamenttia kuulematta ja ilman keskusteluja. Puheenjohtaja Prodi oli kanssani samaa mieltä ja totesi kannattavansa sitä, että asiaa käsitellään kuun lopussa pidettävässä toimielintenvälisessä huippukokouksessa. Olen kirjoittanut parlamentin puhemiehelle, ja haluaisin tietää, onko neuvoston puheenjohtaja valmis puhumaan parlamentin kanssa siitä yksipuolisesta päätöksestä, jonka hänkin on tunnustanut johtavan mielettömyyksiin.

Puhemies. -
Neuvoston puheenjohtaja Haarder nyökkää hyväksymisen merkiksi.
Keskustelu on päättynyt.
Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, eilen aamulla pidimme istunnon ehdokasvaltioiden kollegojemme kanssa. Vaikka kyse ei ollut virallisesta istunnosta, se oli yksi kaikkein kiinnostavimmista parlamentissa koskaan järjestetyistä istunnoista. Näin ollen olen pahoillani siitä, että vaikka eilisen iltapäivän istunnosta on sanatarkka selostus, eilisaamun historiallisesta istunnosta sellaista ei ole, ja halusin kysyä, voitaisiinko asia korjata.

Puhemies. -
Arvoisa jäsen Posselt, toimitan kysymyksen hallinnolle.

Puhemies.
Hyvät kollegat, eilen aamulla huomautin tässä istuntosalissa, että tuleva vuosi on Euroopan laajentumisprosessin kannalta parlamenttien ja parlamentin jäsenten vuosi. Viittaan työhön, jota meidän on tehtävä, ja työhön, jota jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden parlamenttien on tehtävä. Vaikka ensisijaisena tavoitteenamme onkin laajentumisen onnistuminen, emme saisi unohtaa parlamentaarisia suhteitamme muuhun maailmaan. Meidän on päinvastoin kehitettävä edelleen suhteitamme muiden valtioiden valittuihin edustajiin, erityisesti Yhdysvaltojen kongressiin.
Olenkin siksi hyvin iloinen saadessani tänään toivottaa tervetulleiksi neljä viralliselle lehterille saapunutta Yhdysvaltojen kongressin jäsentä. Jäsenet Capuano, Dooley, Kind ja Moran, toivotamme teidät lämpimästi tervetulleiksi Strasbourgiin ja toivomme teille onnistunutta vierailua.

Haluaisin lisäksi huomauttaa, että lehterille on saapunut tänään myös liittymisneuvotteluja käyvien valtioiden valtuuskuntiin kuuluvia parlamentin jäseniä seuraamaan tärkeää äänestystämme.

Puhemies.
Siirrymme äänestykseen.
Elmar Brokin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö laajentumisen edistymistä koskevasta kertomuksesta (KOM(2002) 700 - C5-0474/2002 - 2002/2160(INI)) (A5-0371/2002) 
Ennen äänestyksiä:

Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin vain huomauttaa, että espanjankielisessä versiossa on useita merkittäviä virheitä. Olisin kiitollinen, jos antaisitte minulle puheenvuoron ennen 9, 30 ja 146 kohdasta toimitettuja äänestyksiä, jotta nämä puutteet voidaan korjata.

Puhemies.
Voin vakuuttaa, että tarkistamme järjestelmällisesti kaikki kieliversiot äänestyksen jälkeen varmistaaksemme niiden yhdenmukaisuuden, mutta ilmoittakaa, jos tarvitsette puheenvuoroa jossain tietyssä kohdassa.
Ennen 3 kohdasta toimitettua äänestystä:

Brok (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, neuvosto päätti maanantaina sijoittaa liittymispäivämäärän viimeistään 1. päivään toukokuuta 2004. Meidän ei pitäisi mielestämme nyt riidellä kuukaudesta, ja ehdotan, että mekin muokkaamme tekstiämme ja hyväksymme päivämääräksi 1. toukokuuta. Jotta tästä ei koituisi myöhemmin haittaa parlamentille uutta komissiota nimitettäessä, meidän pitäisi tehdä jo nyt parlamentin edun mukainen järjestely ja lisätä päivämäärän jälkeen: "?ja kehottaa neuvostoa nimittämään ja vahvistamaan samanaikaisesti parlamentin kanssa uuden komission vasta Euroopan parlamentin vaalien jälkeen ja etsimään ennakolta väliaikaisen ratkaisun ehdokasvaltioiden osalta". Meidän pitäisi mielestäni pyrkiä estämään se, että parlamentin oikeuksia supistetaan tekemällä nimitykset ennen vaaleja.

Napolitano (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan vain ilmoittaa, että perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa kaikkien poliittisten ryhmien koordinaattorit ovat hyväksyneet ja itse valiokuntakin hyväksyy päätöksen, että seuraavan istuntojakson aikana esitetään suullinen kysymys päätöksistä, joita ulkoasioiden neuvosto on tehnyt arkaluonteisissa institutionaalisesti merkittävissä asioissa kuulematta Euroopan parlamenttia.

Puhemies.
Panen huomautuksenne merkille.

Doyle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, voisitteko menettelytavan kannalta selittää, mitä 3 kohdalle tapahtui?

Puhemies.
Alkuperäinen teksti on osa 3 kohdasta toimitettavaa äänestystä.

Swoboda (PSE).
Arvoisa puhemies, esittelijän suostumuksella meidän pitäisi minusta ainakin muuttaa päivämäärää, koska tekstissämme lukee 1. maaliskuuta, ja lisäyksestä on keskusteltava perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinten valiokunnassa. Päivämäärä pitäisi kuitenkin muuttaa.

Brok (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, jäsen Swobodan ehdotus on minusta oikein järkevä.

Puhemies.
Haluaisin palata 3 kohtaan, johon tehtiin nyt uusi suullinen tarkistus.
Puhemies totesi, että suullista tarkistusta ei vastustettu.
Ennen 9 kohdasta toimitettua äänestystä:

Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, espanjankielisen version 9 kohdassa sanotaan "apliquen este problema [soveltamaan tätä ongelmaa]" viitattaessa yhteisön säännöstön voimaansaattamiseen. Tässä varmasti tarkoitetaan, että ongelma on ratkaistava mahdollisimman pian. Tämä on selvästikin kielivirhe, ja haluaisin, että se pannaan merkille samoin kuin kaksi muutakin vielä paljon merkityksellisempää virhettä.

Puhemies.
Kuten vakuutin teille, kieliversiot kyllä tarkistetaan.
Ennen tarkistuksesta 51 toimitettua äänestystä:

Brok (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, mikäli tarkistuksen esittäjät suostuvat, haluaisin ehdottaa, että sanat "pitää myönteisenä" korvattaisiin sanoilla "toteaa, että". Tähän on aivan yksinkertainen syy: Liettuan viranomaiset ja Liettuan parlamentti eivät ole vielä hyväksyneet asiaa. Olen kuitenkin sitä mieltä, että Euroopan parlamentti pitää tärkeänä, että liettualaiset todellakin hyväksyvät tämän sopimuksen. Tämän vuoksi meidän pitäisi käyttää sanamuotoa "toteaa, että". Toivon, että tarkistuksen jättäjä hyväksyy tämän. Lisäksi ehdottaisin, että Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän esittämän peruutetun tarkistuksen 52 ensimmäinen virke lisättäisiin tekstin 18 kohtaan. Näin saamme selvitettyä tekniset ongelmat, ja oleellinen viesti tulee sisällytetyksi tekstiin. Olisin iloinen, jos Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän jäsenet suostuisivat tähän.

Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, espanjankielisen version 30 kohdassa sanotaan, että "no se debe contar de antemano con la aprobación de la opinión pública en los Países candidates [ehdokasmaiden julkisen mielipiteen hyväksymiseen ei voida luottaa etukäteen]". Tämä on selvästikin nurinkurista, kun otetaan huomioon, mitä kollegamme eilen sanoivat. Kohdan pitäisikin kuulua: "no se debe dar por descontada la aprobación de la opinión pública de antemano [julkisen mielipiteen hyväksyntää ei voida pitää etukäteen itsestään selvänä]".
Tämä on mielestäni tärkeä kohta, joka kannattaa korjata.

Puhemies.
Vakuutan taas kuten aikaisemminkin, että korjaamme kaikki kieliversiot äänestyksen jälkeen.
Ennen tarkistuksesta 42 toimitettua äänestystä:

Poos (PSE).
Arvoisa puhemies, ehdottaisin 34 kohtaan suullista tarkistusta. En itse asiassa ehdota mitään perusluonteisia muutoksia; kyse on vain useiden sellaisten tarkistusten yhdistämisestä, joissa otetaan huomioon mietintöluonnoksen esittämisen jälkeen esiin tulleita uusia näkökohtia, nimittäin Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin rauhanehdotukset.
Ehdotan, että 34 kohta säilytetään sellaisena kuin se on luonnoksessa ja että tarkistus 42 otetaan 34 kohtaan lisäämällä vain sanat "ja pitää sitä tässä yhteydessä myönteisenä". Muuten tarkistus 42 jäisi ennalleen; siihen lisättäisiin vain sanat "tässä yhteydessä", eli asiat vain sidottaisiin toisiinsa. Sekä PPE-DE-ryhmän esittämän tarkistuksen 9 toista osaa että Vihreiden esittämän tarkistuksen 12 toista osaa voitaisiin tällöin pitää lisäyksinä. Nämä tarkistukset ovat keskenään yhteensopivia.

Poos (PSE).
Arvoisa puhemies, minun on todettava, että ehdotusta vastaan äänestäneet eivät ole ymmärtäneet yhtään mitään?

?sillä he onnistuivat ainoastaan estämään sanojen "tässä yhteydessä" lisäämisen, koska äänestämme vielä kaikista muista osista.

Puhemies.
Sallin poikkeuksellisesti yhden lyhyen huomautuksen, mutta siitä ei keskustella.

Duff (ELDR).
Arvoisa puhemies, voin vakuuttaa jäsen Poosille, että ymmärrämme täysin, mitä hän ehdottaa ja että vastustamme nimenomaan tarkistuksen 9 toisen osan lisäämistä tekstiin.

Puhemies.
Juuri siksihän me äänestämme. Meillä on mahdollisuus ilmaista mielipiteemme.
Ennen tarkistuksesta 10 toimitettua äänestystä:

Swoboda (PSE).
Arvoisa puhemies, esitän pitkän tarinan lyhyesti. Saimme aikaan Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän kanssa useita sopuratkaisuja, muun muassa Benes-asetuksia koskevassa 1 kohdassa. Nyt tarkistus 6 tuo uusia muutoksia. Äänestämme tarkistuksen 6 puolesta, jotta se saisi mahdollisimman laajan tuen. Kannatamme sitä myös siksi, että arvostamme kollega Schröderin erittäin onnistuneita toimia Benes-asetuksen saamiseksi oikeansuuntaiseksi.

Puhemies.
Kiitoksia etukäteen annetusta äänestysselityksestä.
Ennen 71 kohdasta toimitettua äänestystä:

Schroedter (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, minä olen tämän osan esittelijä. Haluaisin huomauttaa, että teksti on laadittu alun perin englanniksi, eikä saksankielinen käännös vastaa lainkaan englanninkielistä tekstiä. Tämä on varmasti syynä siihen, että nyt pyydettiin erillistä äänestystä. Haluaisin vain vielä kerran muistuttaa, että englanninkielinen teksti on ainoaa oikea versio.

Puhemies.
Tiedän, että englanninkielinen teksti on ainoa virallinen versio, ja kuten aikaisemmin totesin, äänestyksen jälkeen varmistamme, että kaikki kieliversiot ovat virheettömiä.
Ennen 102 kohdasta toimitettua äänestystä:

Gawronski (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin lisätä virkkeen, jossa otetaan huomioon tiedotusvälineiden viimeaikaiset kehitykset. Hallitukset pyrkivät valvomaan ja painostamaan tiedotusvälineitä. Virke kuuluisi seuraavasti: "painottaa kuitenkin, että tiedotusvälineitä koskevaa tilannetta on seurattava, jotta tiedotusvälineiden riippumattomuus ja moniarvoisuus säilytetään täydellisesti; näin Puola voi täyttää jäsenvaltioille asetetut kriteerit".

Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE).
Tällä kertaa en käytä puheenvuoroa ottaakseni esiin tulkkaukseen tai käännökseen liittyvää seikkaa, vaan ainoastaan todetakseni, että kohta "asiaa koskevien YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien mukaisesti" on mystisesti kadonnut espanjankielisestä versiosta. Kyseinen viittaus on lisättävä espanjankieliseen versioon, koska se on tärkeä.
Arvoisa puhemies, käytän tämän tilaisuuden hyväkseni ilmoittaakseni, että äänestyskorttini katosi ehkä yhtä mystisesti äänestysten alussa, enkä voinut osallistua kolmeen ensimmäiseen nimenhuutoäänestykseen. Se ei muuta äänestystulosta, mutta koska olin läsnä istuntosalissa, välitän tämän tiedon parlamentin yksiköille.

Puhemies.
Kiitos, että toitte hieman salaperäisyyttä muutenkin mielenkiintoiseen äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Neil MacCormickin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö Karl-Heinz Florenzin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevasta pyynnöstä (2002/2200(IMM)) (A5-0372/2002)
(Parlamentti hyväksyi tekstin.)
Luciano Caverin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö ehdotuksesta neuvoston asetukseksi yhteisön rahoitustuesta Irlannin kansainväliselle rahastolle (2003-2004) (KOM(2002) 472 - C5-0426/2002 - 2002/0210(CNS)) (A5-0335/2002)
(Parlamentti hyväksyi tekstin.)
Luciano Caverin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi orgaanisten tinayhdisteiden kieltämisestä aluksissa (KOM(2002) 396 - C5-0347/2002 - 2002/0149(COD)) (A5-0376/2002)
(Parlamentti hyväksyi tekstin.)
Margie Sudren laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Ranskan merentakaisten departementtien meriverojärjestelmästä 22 päivänä joulukuuta 1989 tehdyn päätöksen 89/688/ETY muuttamisesta (KOM (2002) 473 - C5-0416/2002 - 2002/0209(CNS)) (A5-0377/2002)
(Parlamentti hyväksyi tekstin.)
Francesco Rutellin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö Tanskan kuningaskunnan aloitteesta neuvoston puitepäätöksen tekemiseksi lahjonnan torjumisesta yksityisellä sektorilla (10689/2002 - C5-0376/2002 - 2002/0817(CNS)) (A5-0382/2002)
(Parlamentti hyväksyi tekstin.)
José Ribeiro e Castron laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö Tanskan kuningaskunnan aloitteesta neuvoston päätöksen tekemiseksi jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten lähettämien yhteyshenkilöiden yhteisestä käytöstä (10507/02 - C5-0357/2002 - 2002/0815(CNS)) (A5-0374/2002)
(Parlamentti hyväksyi tekstin.)
Mary Elizabeth Banottin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö ehdotuksesta neuvoston asetukseksi tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja lapsen huoltoa koskevissa asioissa sekä asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 44/2001 muuttamisesta elatusapua koskevien asioiden osalta (KOM(2002) 222 - C5-0234/2002 - 2002/0110(CNS)) (A5-0385/2002)
(Parlamentti hyväksyi tekstin.)
Christa Randzio-Plathin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta mahdollisuuden antaa jäsenvaltioille lupa soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa tiettyihin erityisen työvaltaisiin palveluihin jatkamiseksi (KOM(2002) 525 - C5-0470/2002 - 2002/0230(CNS)) 
Ennen äänestyksiä:

Randzio-Plath (PSE)
Arvoisa puhemies, haluaisin vain korostaa, että Euroopan parlamentti tukee komission ehdotusta soveltaa tätä alennettua arvonlisäverokantaa koskevaa kokeilua työvaltaisiin palveluihin. Olemme kuitenkin erittäin pettyneitä, että yhdeksän mahdollisuutta hyödyntänyttä jäsenvaltiota eivät katsoneet pystyvänsä laatimaan kertomusta tästä kokeilusta, kuten oli sovittu. Komissiolla ei ole näin ollen mitään pohjaa lainsäädäntöehdotuksensa laatimiseen.
Kehotan kyseisiä jäsenvaltioita toimittamaan kertomuksensa ensi vuonna, jotta saamme vielä tämän vaalikauden aikana aikaiseksi yhteisön lainsäädäntöehdotuksen alennetun arvonlisäverokannan soveltamisesta työvaltaisiin palveluihin.
Lulling (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, tiedän, että tilastot ovat kuivia ja tylsiä - jotkut pitävät niitä jopa kaikkein saivartelevimpana valehtelutapana. Tilastot ovat kuitenkin joka tapauksessa tärkeitä, sillä niiden välityksellä päätöksentekijät saavat toivottavasti tietoa asioista ja pystyvät tekemään oikeita päätöksiä. Käsiteltävänämme oleva suositus toiseen käsittelyyn koskee yhteisön tilasto-ohjelmaa viideksi seuraavaksi vuodeksi eli vuosiksi 2003-2007.
Euroopan parlamentti vaati ensimmäisessä käsittelyssä erityisesti määrärahojen huomattavaa lisäämistä, mikä vaikuttaa todella välttämättömältä, kun otetaan huomioon, mitä kaikkea laajentumisen hyväksi on tehtävä. Komissio ja neuvosto ovat hyväksyneet kaikki muut tarkistuksemme. Voin vain pahoitella tällaista lyhytnäköisyyttä. Yhteisön tilastojen merkitys kasvaa yhä monimutkaistuvassa maailmassa ja yhä tiiviimmin yhteen kasvavilla sisämarkkinoilla, ja varsinkin komission ja neuvoston on oltava siitä tietoisia. Koska Eurostatilla ei olisi ilman tämänpäiväistä päätöstä määrärahoja aloittaa kyseistä ohjelmaa 1. tammikuuta 2003, kehotan parlamenttia hyväksymään yhteisen kannan. Samalla tietenkin toivomme, että neuvosto käsittää pian tilanteen ja kuuntelee viisaita neuvojamme!
(Voimakkaita suosionosoituksia ja välihuutoja)

Puhemies.
Kiitos tärkeästä selityksestä. Minun on muistutettava parlamentille, että työjärjestyksen 110 a artiklan 4 kohdan mukaan esittelijällä on täysi oikeus käyttää kahden minuutin pituinen puheenvuoro. Hän ei puhunut niinkään kauan, joten meidän on kunnioitettava tätä oikeutta.
(Naurua ja voimakkaita suosionosoituksia)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi.)

Corbett (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan käyttää työjärjestyspuheenvuoron. Tähän ei sovelleta työjärjestyksen 110 a artiklaa, koska kyseessä on toinen käsittely.
Puhemies.
Jäsen Corbett, menettely oli 4 kohdan mukainen. Voitte konsultoida yksikköjä, jotta ymmärrätte artiklan, jonka tyytyväisenä järjestitte meille monta kuukautta sitten.


Manuel Medina Ortegan laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (KOM(2001) 283 - C5-0274/2001 - 2001/0119(COD)) (A5-0344/2002)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Eryl Margaret McNallyn laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi energia-alan toimien monivuotisesta ohjelmasta "Euroopan älykäs energiahuolto" (2003-2006) (KOM(2002) 162 - C5-0179/2002 - 2002/0082(COD)) (A5-0357/2002) 
Ennen tarkistuksesta 32 toimitettua äänestystä:

McNally (PSE)
Arvoisa puhemies, haluaisin lisätä sanat "rahoituspuitteiden on oltava yhdenmukaiset rahoitusnäkymien otsakkeen 3 enimmäismäärien kanssa".

McNally (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin lisätä taulukkoon 5. alaviitteen, jossa todetaan: "Rahoituspuitteiden on oltava yhdenmukaiset rahoitusnäkymien otsakkeen 3 enimmäismäärien kanssa.".

Costa, Paolo (ELDR).
Arvoisa puhemies, minun on huomautettava, että italiankieliseen tekstiin on tehtävä kielellinen korjaus. Kuten tiedätte, päätöslauselmasta neuvoteltiin englanniksi. 5 kohdassa esiintyvä ilmaus "notably a directive" (varsinkin direktiivi) on käännetty italiaksi "ad esempio una direttiva" (esimerkiksi direktiivi). Tämä ei ole minusta asianmukainen käännös, ja se pitäisi mielestäni korjata.

Puhemies.
Teemme kielelliset korjaukset äänestyksen jälkeen.
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)

Yhteinen päätöslauselmaesitys

MacCormick (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, asian selventämiseksi ehdotan, että sanat "ja niiden perustuslaillisilla alueilla" lisätään sanojen "kaikissa jäsenvaltioissa" jälkeen. Tämä asia on todellinen huolenaihe monissa Euroopan osissa, myös Skotlannissa.

Stevenson (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, haluaisin parlamentin selvennyksen vuoksi hyväksyvän, että tarkistukseen lisätään sanat "jos se on oikeudellisesti mahdollista". Tällöin se kuuluisi seuraavasti: "uskoo, että 6-12 meripeninkulman rannikkovyöhykkeet olisi säilytettävä ja niistä olisi tehtävä rajoittamattomaksi ajaksi osa YKP:aa, jos se on oikeudellisesti mahdollista."
Stevenson (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, voisimmeko äskeisen suullisen tarkistuksen mukaisesti peruuttaa tämän tarkistuksen poistamisen ja selvennyksen vuoksi lisätä sanat "jos se on oikeudellisesti mahdollista"? Näin siitä tulee yhdenmukainen aikaisemmasta tarkistuksesta tekemämme päätöksen kanssa.

Martin, David (PSE).
Arvoisa puhemies, tiedotusvälineiden keskittyminen on tärkeä asia paitsi yhteisössä ja kansallisella tasolla myös jäsenvaltioita alemmalla tasolla. Skotlannissa on huomattava ongelma. Skotlannin keskiosassa ilmestyy kaksi täyskokoista sanomalehteä: The Herald ja The Scotsman. Scottish Media Group on taannoin tarjonnut The Herald -sanomalehden myytäväksi. Huhutaan, että The Scotsman -lehden tällä hetkellä omistavat Barclayn veljekset yrittävät ostaa sen. He saisivat näin monopoliaseman Skotlannin keskiosan asiapitoisissa tiedotusvälineissä. Tarkastellessamme tiedotusvälineiden keskittymistä meidän pitäisi pohtia sen vaikutusta kaikilla tasoilla. Toivon, että Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset kuuntelevat Euroopan parlamentin neuvoja ja varmistavat, etteivät Barclayn veljekset saa The Scotsman -sanomalehteä omistukseensa.

Alyssandrakis (GUE/NGL)
Erityisesti sähköisten tiedotusvälineiden tilanne huononee jatkuvasti. Puolueellinen tieto, hallitsevien tahojen kannalta epäsuotuisien uutisten ja näkemysten sensurointi tai vääristely, työntekijöiden oikeuksien laajamittainen tukahduttaminen tai täydellinen loukkaaminen ovat jokapäiväisiä asioita kaikkein nykyaikaisimmissa tiedotusvälineissä.
Tämä johtuu pääasiassa siitä, että tietojen ja uutisten välittäminen on keskitetty muutamalle pääomistajalle, jotka ovat samalla vaikutusvaltaisia yrityksiä. Niiden tavoitteena on valvoa tietoja ja määrätä ideologia, elämäntapa ja kulutustottumukset. Suuret yritykset ovat tunkeutuneet aggressiivisesti valtion toimivaltaan kuuluville aloille - tietenkin valtion suostumuksella.
Voimme ainoastaan ehdottaa joitakin parannuksia, kuten estää tiedotusvälineiden omistajia (vaikka näillä olisi vain yksi osake) omistamasta sellaisten yhtiöiden osakkeita, jotka tekevät tarjouksia julkisista töistä tai julkisista hankinnoista, vaatia tällaisten yhtiöiden osakkeiden rekisteröintiä, varmistaa, ettei kukaan omista useampaa samantyyppistä tiedotusvälinettä, ja avata uudelleen keskustelun valtion omistamasta radiosta ja televisiosta, jotka saatetaan jatkuvan ja tehokkaan julkisen valvonnan alaiseksi.
Käsiteltävänä olevassa päätöslauselmassa katsotaan todellisia vaaroja läpi sormien ja tukeudutaan yleiseen moniarvoisuutta ja ilmaisuvapautta koskevaan asenteeseen sekä käsittämättömiin, ilmeisesti sopuratkaisuihin perustuviin ehdotuksiin siitä, miten Euroopan unionin pitäisi ja pitäisikö sen ylipäänsä antaa alaa koskevia säännöksiä. Näiden seikkojen vuoksi Kreikan kommunistipuoluetta edustavat parlamentin jäsenet äänestivät päätöslauselmaa vastaan.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Näiden päätöslauselmien laatijoiden lähtökohtana on, että tiedotusvälineiden keskittyminen on oleellisesti lisääntynyt. Euroopan komissio hukkuu pyyntöihin etsiessään viisasten kiveä, joka mahdollistaisi moniarvoisuuden säilymisen.
Joidenkin mielestä meidän pitäisi järjestää laaja toimialajärjestöjen kuuleminen. Toisten mielestä meidän pitäisi tarkastella Euroopan tasolla luotavan sääntelykehyksen poliittisia, taloudellisia ja oikeudellisia vaikutuksia tai muita sääntelyvaihtoehtoja, joilla voitaisiin turvata ilmaisuvapaus ja tiedotusvälineiden moniarvoisuus. Kolmannen ryhmän mielestä meidän pitäisi laatia direktiivi, jossa asetetaan rajat tiedotusvälineiden omistukselle, tai ehdottaa mainontaresurssien asianmukaista käyttöä koskevia rajoituksia vapaan kilpailun takaamiseksi. Nämä kaikki ovat naurettavia ehdotuksia, joiden ainoana tehtävänä on viestittää, että Euroopan parlamentti on demokratian tukipylväs.
Useimmat sanomalehdet ja jotkin televisiokanavat kuuluvat lehtikonserneille, jotka puolestaan kuuluvat monilla muilla aloilla toimivien yritysten muodostamille trusteille: Vivendi, Lagardère, Bouygues ja muutama tusina muu ovat määräävässä taloudellisessa ja yhteiskunnallisessa asemassa, ja ne ovat voimakkaampia kuin valtio ja paljon vaikutusvaltaisempia kuin äänestäjäkunta.
Euroopan viranomaisten kaltaiset julkisen vallan edustajat taipuvat tällaisten voimatekijöiden edessä ja kunnioittavat pörssikeinottelun avulla saatuja voittoja ja hallintoneuvostojen salaisuuksia.
Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Paras keino torjua tiedotusvälineiden keskittymistä Euroopan tasolla on olla perustamatta Euroopan sisämarkkinoita. Suurten tiedotusvälinealan ryhmittymien lisääntynyt keskittyminen ja niiden markkinaosuuksien kasvaminen johtuvat osaltaan myös julkisista viranomaisista, jotka ovat vapauttaneet ja yksityistäneet alan ja jotka taannoin luopuivat tiedotusvälineitä koskevasta vastuusta. Esimerkkinä tästä on Portugalin tämänhetkinen tilanne.
Minusta on valitettavaa, ettei päätöslauselmassa puolusteta erityisesti julkisten palvelujen asemaa ja tarvetta varmistaa julkisin varoin rahoitettavien televisiokanavien olemassaolo, kuten ryhmäni käsiteltäväksi jättämässä päätöslauselmaesityksessä ehdotettiin.
Paras tapa varmistaa demokratia ja moniarvoisuus on tukea vahvaa, monimuotoista ja nykyaikaista julkista sektoria, toisin sanoen tiedotusvälineiden julkista omistusta, sellaisin menetelmin ja välinein, jotka mahdollistavat todellisen demokraattisen valvonnan. Kyseisellä sektorilla on sitä paitsi ratkaiseva merkitys valtion suvereeniuden takaamisessa.

MacCormick (Verts/ALE)
Esitin päätöslauselmaan suullisen tarkistuksen. Halusin tehdä selväksi, että esimerkiksi Skotlannissa ja muilla niin kutsutuilla perustuslaillisilla alueilla on estettävä tiedotusvälineiden omistuksen keskittymistä, joka vaarantaa oikeudenmukaisen ja moniarvoisen julkisen keskustelun. Skotlannissa on tällä hetkellä suuri vaara, että The Scotsman -sanomalehden omistajat ostavat sen pääkilpailijan The Herald -sanomalehden. Samanlaisia huolia on muillakin samankaltaisilla alueilla, kuten Kataloniassa, Baskimaassa ja Walesissa. Brittikonservatiivien tiiviit rivit estivät PPE:n liittolaistensa kanssa suullisen tarkistuksen, joka olisi tuonut esiin tämän tiedotusvälineiden vapauteen liittyvän kysymyksen. Se on heidän syytään. Ilman suullista tarkistustakin päätöslauselmassa tuodaan selkeästi esiin vapaiden tiedotusvälineiden ja todellisen demokratian välinen suhde. Äänestin siksi sen puolesta.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, EU:n ja Bulgarian välisen parlamentaarisen sekavaliokunnan jäsenenä olen iloinen, että Brokin mietintö hyväksyttiin.
Haluaisin korostaa erityisesti 121 ja 122 kohdan merkitystä, sillä niissä tuodaan esiin komission ehdotus lisätä taloudellista tukea ja liittymistä edeltävää tukea sellaisille valtioille, jotka ovat ehdokasmaita vielä vuoden 2004 jälkeen, eli Bulgarialle ja Romanialle.
Toivon, että tämä apu on merkittävää ja että nämä resurssit kasvavat tuntuvasti, sillä koska on totta, että molemmilta valtioilta - Bulgarialta ja Romanialta - puuttuu yhä taloudellinen vauraus, joka on mahdollistanut muiden valtioiden liittymisen ensimmäisessä vaiheessa, on myös totta, että juuri tästä syystä ne tarvitsevat entistä enemmän tukea neuvostohallinnon aikana erityisen pahoin vahingoittuneiden kansantalouksiensa suunnan muuttamiseksi.

Raschhofer (NI).
Arvoisa puhemies, vaikka tarkistus 6 parantaakin alkuperäisen Benes-kompromissin sisältöä, siinä ei oteta huomioon armahduslakiin liittyvää vaatimusta ennen T?ekin tasavallan liittymistä unioniin. Kyseisellä lailla ei ole sijaa eurooppalaisessa arvoyhteisössä, jossa vaaditaan perusoikeuksien suojelua. Vastustimme siksi kyseistä tarkistusta.
Vasta jälleenyhdentynyt Eurooppa ei voi oikeuttaa joukkokarkotuksia. Johdanto-osan O kappale saa täyden tukemme, sillä siinä välitetään tärkeä viesti. Vaikka 46 ja 47 kohta ovatkin periaatteessa myönteisiä, mietinnössä ei esitetä konkreettisia vaatimuksia Temelinin ydinvoimalan vakavien turvallisuusongelmien osalta eikä voimalan mahdollisesta käytöstä poistamisesta. Voimme hyväksyä kaikki sellaiset tarkistukset ja kohdat, joissa kannatetaan uudistuskelvottomien ydinvoimaloiden sulkemista, ja kannatamme ydinturvallisuuden optimoimista. Vaikka mietinnössä esitetäänkin liian vähän Benes-asetuksiin ja Temelinin ydinvoimalaan liittyviä velvoitteita, siinä vastustetaan monin paikoin selkeästi petosta, lahjontaa ja syrjintää. Suhtaudumme erittäin myönteisesti selvästi ilmaistuihin vaatimuksiin ratkaista nämä ongelmat ennen liittymistä.
Turkin kohdalla me sitoutumattomat itävaltalaisjäsenet yhdyimme tarkistuksessa 7 esitettyyn suositukseen luoda erityinen EU:n ja Turkin välinen kumppanuus. Turkin hyväksyminen EU:n jäseneksi ei voi mielestämme olla koko Euroopan edun mukaista. Toisaalta viivytystaktiikka, jonka mukaan liittymisneuvottelujen käynnistämistä pidetään mahdollisena, on torjuttava jyrkästi.
Lopuksi haluaisin todeta, että kannatamme Euroopan yhteistä rauhanhanketta ja tulevaa laajentumista pakottavista historiallisista syistä. Koska laajentumisprosessin onnistuminen on kuitenkin nyt ja jatkossakin erittäin tärkeää, sitoutumattomat itävaltalaisjäsenet pidättyivät äänestämästä lopullisessa äänestyksessä.

Alavanos (GUE/NGL)
Äänestin laajentumista koskevan Brokin mietinnön puolesta, koska täysistunnon pitäisi mielestäni lähettää myönteinen viesti 10:lle Euroopan unionin jäsenyyttä hakevalle valtiolle. Suhtaudun kuitenkin erittäin varauksellisesti päätöslauselman tiettyihin kohtiin. Euroopan parlamentin pitäisi mielestäni heittää pois sen tämänhetkinen taloudellinen pakkopaita ja vaatia huomattavasti nykyistä suurempaa yhteisön talousarviota, jotta koheesiovaltiot voivat jatkossakin saada rakennetukea ja jottei uusia jäseniä kohdella taloudellisessa mielessä toisen luokan kansalaisina. Olen lisäksi sitä mieltä, että meidän pitäisi ensisijaisesti pyrkiä tukemaan Euroopan valtioiden yhteiskuntien laajoja sektoreita, jotka uusliberalistiset politiikat, julkisen omaisuuden yksityistäminen ja hyvinvointijärjestelmien purkaminen ovat työntäneet syrjään.

?lyssandrakis (GUE/NGL)
Eilisten puheideni perusteella Kreikan kommunistipuoluetta edustavilla parlamentin jäsenillä ei ollut muuta mahdollisuutta kuin äänestää Brokin mietintöä vastaan. Varsinkin kun konservatiivien enemmistö hylkäsi tämänpäiväisen äänestyksen:
1) Kyprosta koskevat tarkistuksemme, myös lisäys, jonka mukaan poliittisen ratkaisun on pohjustettava kahden vyöhykkeen ja kahden yhteisön liittovaltiota, jolla on yksi ja yhteinen suvereniteetti, joka esiintyy yhtenäisenä kansainvälisessä yhteisössä ja jolla on yksi kansalaisuus, tarkistus, jossa nimenomaan vaaditaan, että pakolaisten annetaan palata kotimaahansa, ja ehdotus, että ilmaus "Pohjois-Kyproksen johto" korvataan ilmauksella "Kyproksen turkkilaisjohto". Euroopan parlamentti on lisäksi alistanut Kyproksen kansan määräysvaltaansa hyväksymällä tarkistuksen, jossa molempia osapuolia kehotetaan allekirjoittamaan puitesopimus ennen Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston kokousta. Nyt kun Annanin suunnitelma on esitetty, on selvää, että Euroopan parlamentti hylkää avoimesti YK:n päätöslauselmat ja epää pakolaisilta oikeuden palata kotimaahansa.
2) Tarkistuksemme, joissa vaaditaan kommunististen puolueiden toimintaa koskevan kiellon kumoamista useissa ehdokasmaissa ja Latvian venäläisvähemmistön poliittisten oikeuksien täysimääräistä tunnustamista. Tämä tulos osoittaa jälleen kerran, että Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin mahtipontiset lausunnot ihmisoikeuksien kunnioittamisesta ja puolustamisesta ovat yleensäkin pelkkää tekopyhyyttä ja että laajentuminen on ruohonjuuritason ja demokratian vastaista toimintaa.

Berthu (NI)
Helsingin Eurooppa-neuvoston jälkeen Euroopan unioni on teeskennellyt pitävänsä Turkkia toisten tavoin "normaalina" ehdokasmaana ja on sulkenut silmänsä sen jäsenyyshakemuksen perusongelmilta. Brokin mietintö on hieman ristiriitainen, sillä vaikka hylkäsimme tarkistuksen, joka olisi vahvistanut Turkin täysimääräisen ehdokasmaan aseman, Eurooppa-neuvostoa kuitenkin pyydetään mietinnössä "sitoutumaan? kehittämään liittymisprosessia".
Meidän mielestämme Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston olisi aivan liian aikaista vahvistaa Turkin kanssa käytävien liittymisneuvottelujen alkamispäivää. Aivan yhtä ennenaikaista olisi vahvistaa päivä kokoukselle, jossa määrättäisiin neuvottelujen aloittamispäivä. Emme saa langeta sellaisten etukäteen vahvistettujen aikataulujen ansaan, joita EU-virkamiehet taitavasti käyttävät luottaen jäsenvaltioiden heikkouteen.
Helsingin Eurooppa-neuvosto teki vuonna 1999 vakavan virheen tunnustaessaan Turkin "eurooppalaiseksi" valtioksi, jolla on oikeus liittyä Euroopan unioniin. Turkki ei itse asiassa kuulu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen liittymistä käsittelevän 49 artiklan soveltamisalaan. Toisaalta se sopisi täydellisesti laajan, uudistetun Euro-Välimeri-kumppanuuden yhteyteen.

Cederschiöld (PPE-DE)
. (SV) Euroopan unioni perustuu neljään vapauteen. Järjestäessämme Ruotsissa EU-jäsenyyttä koskevan kansanäänestyksen jäsenyyden kannattajat voittivat, koska kansalaiset suhtautuivat optimistisesti näihin neljään vapauteen. Tässä laajentumisvaiheessa uusilla ehdokasmailla on karanteeniaika, joka koskee henkilön vapautta etsiä työtä eri jäsenvaltioista.
Antamalla nykyisten jäsenvaltioiden päättää tämän vapauden käytöstä unioni on siirtänyt jäsenvaltioille yhden perusoikeuksistaan. Avokätisyys vaihtelee. Unionin nykyisten oikeuksien siirtäminen jäsenvaltioille on Rooman sopimuksen hengen vastaista, eikä sitä pitäisi toteuttaa. Eihän kukaan halua, että unionissa ryhdyttäisiin suojelemaan sisärajoja. Tämänkaltaiset muukalaisjärjestelyt uhkaavat vesittää perusvapaudet.

Ducarme (ELDR)
- (FR) Euroopan komission laajentumiskertomusta - edistymistä koskevaa kertomusta - käsittelevän Euroopan parlamentin päätöslauselman hyväksyminen antaa Euroopalle voimakasta ja myönteistä tukea ja noudattaa aktiivisesti joulukuussa 2001 kokoontuneen Laekenin Eurooppa-neuvoston päätelmiä.
Päätöslauselmassa esitetään tasapainoinen näkemys laajentumisen vaikutuksista maatalouteen sekä pieniin ja keskisuuriin yrityksiin ja teollisuudenaloihin.
Äänestysten perusteella on lisäksi mahdollista hylätä tarkistukset, joilla Turkki pyritään sulkemaan pois normaalista liittymismenettelystä. Meidän on syytä olla iloisia näistä äänistä, jotka turvaavat Turkin mahdollisuudet liittyä Euroopan unioniin.

Eriksson, Frahm, Herman Schmid ja Sjöstedt (GUE/NGL)
Brokin mietinnössä annetaan paljon ohjeita tuleville jäsenvaltioille, mikä herättää joissakin kohdin kysymyksen, pitäisikö EU:n todellakin puuttua näihin asioihin. Mietinnössä tuetaan myös Naton suunnitelmia hyväksyä jäseneksi uusia valtioita: toimintalinjaa, josta olemme täysin eri mieltä.
Mietinnössä on joitakin erittäin myönteisiä osatekijöitä. Siinä ensinnäkin tuetaan selvästi koko hanketta ja painotetaan, että Turkkikin pitäisi ottaa ehdokasmaana vakavasti. Turkin on tietenkin täytettävä ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevat vaatimukset ennen kuin voidaan puhuakaan varsinaisista liittymisneuvotteluista, mutta vastustamme taantumuksellista ajattelutapaa, jonka mukaan EU:sta halutaan tehdä valkoinen, kristitty - tekee mieli käyttää sanaa "arjalainen" - kerho.
Vaikka mietinnössä noudatetaankin monin paikoin federalistista ajattelutapaa, meidän on kannatettava sen lopullista hyväksymistä.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Vaikka mietinnössä noudatetaan aikaisempien mietintöjen linjaa, olemme nyt uudessa tilanteessa, jonka ovat aiheuttaneet syrjivät ja sopimattomat ehdot, jotka ehdokasvaltioille asetettiin Brysselissä 25. lokakuuta järjestetyssä neuvoston ylimääräisessä kokouksessa ranskalais-saksalaisen sopimuksen mukaisesti. Sen vuoksi Agenda 2000 -ohjelmassa tuskin kuudelle ehdokasmaalle määritettyjä taloudellisia resursseja ei ole lisätty, vaikka kymmenen valtiota on hyväksytty tuleviksi jäseniksi. Tämän lisäksi komission rakennepolitiikkaa koskeva ehdotus 25 miljardista eurosta on alennettu 23 miljardiin euroon, ja asiaa pahentaa vielä se, että yhteisessä maatalouspolitiikassa tällä hetkellä 15:tä jäsentä palvelevat rahastot pyritään jakamaan 25 jäsenen kesken, eikä edes osuuksien jaossa tällä hetkellä esiintyviä vääryyksiä korjata: ainoastaan 25 prosenttia suorasta tuesta osoitetaan ensimmäiselle vuodelle pieniä maanviljelijöitä lukuun ottamatta. Tällaista emme voi hyväksyä.
Neuvoston ehdotukset eivät vastaa odotuksia ja saattavat jopa vieraannuttaa lisää yhteisöjä EU-hankkeesta. Ehdokasmaissa järjestetään kuitenkin kansanäänestyksiä vasta ensi vuonna. Vasta sitten saamme todellisen kuvan eri kansakuntien toiveista.
Taistelemme edelleen tehokkaan taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden puolesta, jota nykyiset liittymisehdot eivät takaa. Torjumme edelleen syrjiviä ehdotuksia ja puolustamme Portugalin oikeuksia ja etuja, joille voi koitua vakavia haittoja, ellei nykyisiä ehdotuksia tarkisteta.

Grossetête (PPE-DE)
Mietinnössä korostetaan Kyproksen demokraattisten viranomaisten ainutlaatuisia toimia, joita ne ovat tehneet yhteisön säännöstön täytäntöönpanemiseksi Kyproksella ja sitoumustensa täyttämiseksi.
Vaikka jälleenyhdistynyttä Kyprosta ei pidetäkään edellytyksenä Euroopan unionin jäsenyydelle, mistä olen iloinen, rauhanomainen poliittinen järjestely on silti ensisijainen tavoite.
Turkinkin on tuettava toimia, joiden avulla pyritään mahdollisimman pian saamaan aikaan YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien mukainen kattava järjestely. Euroopan unionin on käytettävä kaikki vaikutusvaltansa tässä asiassa.
Mitä tulee erityisesti Turkin mahdolliseen Euroopan unionin jäsenyyteen, emme saisi unohtaa, että todellinen kysymys Euroopan rajoista on yhä ratkaisematta.
Euroopan unionin pitäisi siksi perustaa ensisijaisten suhteiden alue sen lähimpien naapureiden - Turkin, Venäjän ja Pohjois-Afrikan valtioiden - kanssa.

Krivine ja Vachetta (GUE/NGL)
 - (FR) Johdanto-osan kappaleissa kätketään kaiken kaikkiaan katastrofaalinen tilanne, joka on kaikissa niissä valtioissa, joissa sosiaaliset ja alueelliset kuilut syvenevät ja joissa köyhyys ja työttömyys lisääntyvät valtavasti. Näistä asioista otetaan esiin ainoastaan työttömyys. Nämä taantumat ja niiden syyt on kätketty täysin, jotta syntyisi sellainen vaikutelma, että kaikki ongelmat johtuvat edellisistä hallinnoista tai liberaalien kaavojen kehnosta täytäntöönpanosta. Pääsyynä on kuitenkin EU:n määräämien menettelytapojen luonne. Torjumme myös Naton laajentumista koskevan myönteisen arvion. EU:n laajentuminen kuvataan siksi tekopyhäksi institutionaaliseksi edistysaskeleeksi, jossa ei tunnusteta sosiaalisia oikeuksia, jossa ei tapahdu yhteisten julkisten varojen kehitystä ja jossa ei ole mitään todellista demokraattista vaihtoehtoa. Tämä arvio koskee kuitenkin Euroopan yhdentymistä kokonaisuudessaan. Laajentumisen "historialliseen" luonteeseen liittyvien väitteiden lisäksi ei tarjota minkäänlaisia talousarviovaroja eikä demokraattisia menetelmiä, jotka mahdollistaisivat aiempaa laadukkaamman elämän ja aiempaa paremmat kansalaisoikeudet, jotta niitä voitaisiin tehokkaasti yhdenmukaistaa kaikkialla Euroopassa.
Meidän mielestämme Itä-Euroopan kansalaisten tehtävänä on päättää, voitaisiinko heidän tilanteensa huonontumista estää tehokkaammin unionin ulkopuolelle jämisellä vai siihen liittymisellä.
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys)

Meijer (GUE/NGL)
Kun rautaesirippu poistui 13 vuotta sitten, länsimaissa kaikki ajattelivat, että Itä-Euroopan suuret muutokset ennen kaikkea lisäisivät ilmaisuvapautta sekä äänestäjien vapautta osoittaa tehtäviin itse valitsemiaan poliitikkoja. Nämä muutokset ovat jääneet sittemmin muiden muutosten varjoon. Rikkaiden ja köyhien välinen kuilu kasvaa jatkuvasti, työllisyystilanne on heikentynyt oleellisesti, julkiset palvelut ovat huonontuneet, autojen määrää ei pystytä hallitsemaan, kasvuhankkeet ovat ristiriidassa ympäristönsuojelun kanssa, ja valtiot ovat yhä enemmän riippuvaisia kalliista tuontituotteista ja ulkomaisista yrityksistä. Näiden valtioiden kansalaisia on valmistettu hyväksymään uhraukset, heikentyneet tilanteet ja kaaokset siinä toivossa, että heidät palkittaisiin EU:sta tulevilla suurilla rahavirroilla unioniin liittymisen jälkeen. Heidän mielestään vuoteen 2004 on siksi liian pitkä aika, ja maatalous- ja aluekehitykselle myönnettävät tuet ovat aivan liian pieniä. Länsi-Euroopan poliitikot, jotka eivät ole vieläkään halukkaita hyväksymään näitä tulokkaita jäseniksi tai jotka haluavat käyttää mahdollisimman niukasti rahaa niiden liittymiseen, antavat ymmärtää olevansa kiinnostuneita ainoastaan heidän omille mailleen ja niissä toimiville yrityksille koituvista hyödyistä. Jos olisin itäeurooppalainen, saattaisin vastustaa EU:hun liittymistä, mutta länsieurooppalaisena katson olevani velvollinen osoittamaan yhteisvastuullisuutta näitä kansoja kohtaan, jos ne haluavat liittyä EU:hun.

Queiró (UEN)
. (PT) Äänestin Brokin mietinnön puolesta, vaikka vastustinkin 31 kohtaa kahdesta syystä.
1. Portugali ei osallistunut toiseen maailmansotaan, joten kotimaani ei ole mitään järkeä allekirjoittaa yhteistä "eurooppalaista julistusta". Emme voi tunnustaa syyllistyneemme ihmisyyttä vastaan tehtyihin rikoksiin ja julmuuksiin, koska emme onneksi ole tehneet emmekä suvainneet tällaisia tekoja.
2. Ei ole mainittu mitään niistä rikoksista ja julmuuksista, joihin neuvostokommunismin edustajat ovat syyllistyneet monissa ehdokasmaissa toisen maailmansodan jälkeen; tämä laajentumisvaihe merkitsee nyt lopullista vapautumista neuvostokommunismista. Historia ei voi arvioida eri kriteerein tosiasioita, joiden pitäisi synnyttää meissä samanlaista eettistä ja moraalista paheksuntaa.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Huolimatta joistakin erillisissä äänestyksissä esiintyneistä erimielisyyksistä äänestin Brokin mietinnön puolesta ottaen huomioon tuen, jota CDS/PP on aina antanut Euroopan unionin laajentumishankkeelle. Kuten olemme jo useaan kertaan todenneet, meidän kantamme siis on, että laajentuminen pitäisi - ja pitääkin - laittaa aina etusijalle EU:n laajentumisen ja niin kutsutun syvenemisen välisessä kiistassa. Niinpä meistä tuntuikin, että varsinkin Maastrichtin sopimus oli historiallinen ajoitusvirhe ja että Euroopan johtajilla olisi pitänyt silloin vasta muutama kuukausi aikaisemmin tapahtuneen Berliinin muurin sortumisen vuoksi olla mielessään sellainen poliittinen visio, jonka mukaan laajentuminen asetetaan ensisijaiseksi tavoitteeksi eikä heittäydytä suoraa päätä poliittiseen unioniin ja EMU:un. Tämä väärä ajoitus on syynä moniin lisäongelmiin, jotka valitettavasti tällä hetkellä vaikeuttavat laajentumista. Samasta aiheesta jatkaen pahoittelen, ettei Brokin mietinnössä vahvisteta eikä suositeta kunnollista peruskompromissia näiden tulevien jäsenvaltioiden osalta: perustamissopimusten viimeinen tarkistus ennen näiden valtioiden liittymistä tehtiin Nizzassa, ja niitä aiotaan tarkistaa seuraavaksi aikaisintaan vasta sitten, kun ensimmäisessä vaiheessa liittyneet uudet jäsenvaltiot pystyvät osallistumaan tarkistukseen täysin oikeuksin ja kun niillä on riittävästi aikaa keskustella ja pohtia asioita.

Souchet (NI)
. (FR) Äänestin Brokin mietinnön puolesta sellaisena kuin se on muutettuna huolimatta sen ristiriitaisuudesta Turkin kohdalla osoittaakseni selvästi Euroopan jälleenyhdentymisen historiallisen merkityksen, vaikka se tapahtuukin laajentumisena liian myöhään ja kaikkea muuta kuin ihanteellisissa oloissa.
Esittelijä Brok kehottaa Euroopan unionia omaksumaan nykyistä johdonmukaisemman kannan Turkin jäsenyysasiassa. Meidän on kiireesti myönnettävä, ettei Helsingin huippukokouksen valitettava päätös antaa Turkille sama asema hakijamaana kuin esimerkiksi Puolalle tai Unkarille perustu mihinkään maantieteellisiin, historiallisiin, kulttuurisiin tai oikeudellisiin tekijöihin.
Kööpenhaminan huippukokouksessa on mahdollisuus poistaa tämä epäselvyys, joka turmelee Turkin ja jäsenvaltioiden suhteet pitkäksi aikaa, ellei sitä selvitetä.
Meidän ei pidä vahvistaa suoraan tai epäsuoraan liittymisneuvottelujen alkamispäivää, vaan meidän pitäisi selvästikin sitoa Turkin-suhteemme Euro-Välimeri-kumppanuuteen, jolle annettaisiin todellista poliittista sisältöä, jotta siitä ei tule pelkkää vapaakauppafoorumia.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Mietinnön perusteluissa väitetään, että Ranskan merentakaisten alueiden meriverojärjestelmää on jatkettava, koska nämä alueet kärsivät jo erityisen vakavasta työttömyydestä. Koska meriverojärjestelmä on ollut käytössä jo 150 vuotta, näyttää siltä, ettei se todellisuudessa suojele työntekijöitä työttömyydeltä.
Se on käytännössä ylimääräinen kulutusvero, joka aiheuttaa näin ollen hankaluuksia kaikkein köyhimmille kotitalouksille.
Mietinnössä ei myöskään mainita, että meriverojärjestelmästä saatuja tuloja käytetään etenkin erilaisten sosiaaliavustusten rahoittamiseen. Asianmukaisen sosiaaliturvan tarjoaminen on oikeastaan valtion velvollisuus. Nämä varat pitäisi käyttää julkisten palvelujen tarjoamien hyödyllisten työpaikkojen luomiseen, eikä kaikkein köyhimpiä kansalaisia saisi pakottaa rahoittamaan omilla veroillaan nimenomaan heidän avustamiseensa tarkoitettuja rahastoja, eikä huomattavia rahamääriä saisi kuluttaa näiden alueiden työnantajien tukemiseen ja huvialusten rakentamiseen rikkaille.
Äänestimme mietintöä vastaan.

Marques (PPE-DE)
. (PT) Haluaisin onnitella esittelijä Sudrea hänen mietinnöstään, jossa käsitellään sellaisten meriverovapautusta koskevien järjestelyjen jatkamista, joissa Ranskan merentakaisten departementtien paikallinen tuotanto vapautetaan osittain tai kokonaan tästä verosta.
Kuten olen sekä täysistunnossa käyttämissäni puheenvuoroissa että äänestysselityksissä todennut, ei voi eikä saa olla epäilystäkään siitä, etteikö olisi asianmukaista säilyttää merentakaisten alueiden tukivälineet EY:n perustamissopimuksen 229 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Annan siksi täyden tukeni ehdotukselle pitää voimassa näitä järjestelyjä 31. päivään joulukuuta 2003 asti. Järjestelyjen jatkamista voidaan perustella sillä, että nämä alueet ovat jatkuvasti epäedullisessa asemassa, minkä vuoksi on ryhdyttävä tilannetta tasapainottaviin toimiin.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Mietintö, jossa ehdotetaan lahjonnan torjumista, vain osoittaa, ettette pysty siihen. Mitä muuta voitaisiinkaan odottaa? Olette tehneet teollisuus-, pankki- ja liikesalaisuuksista ylimpiä lakeja nimenomaan vaietaksenne lukuisista tapauksista, joissa on syyllistytty varojen epäasianmukaiseen käyttöön, lahjontaan, huijaukseen ja muihin petoksiin, joiden avulla pystytään maksimoimaan voitto ja jopa kätkemään menetys, joka taloudellisesta järjestelmästänne koituu yhteiskunnalle.
On aivan turha yrittää sovittaa liikesalaisuuksia torjumalla lahjontaa.
Miten voimme muka torjua lahjontaa talousjärjestelmässä, jossa kaikki muutetaan kulutushyödykkeiksi ja jossa voidaan ostaa ja myydä mitä tahansa, vaikkapa aivoja, fyysistä voimaa tai omaatuntoa?
Pidättymällä äänestämästä mietinnöstä haluamme korostaa sen toivottomuutta.

Coelho (PPE-DE)
. (PT) On useita eri tekijöitä, jotka tekevät lahjonnasta ylikansallisen ongelman. On erittäin tärkeää, että meillä on yhdenmukainen ja joustava yhteinen strategia, jonka avulla voimme lisätä avoimuutta, vähentää byrokratiaa, yksinkertaistaa sääntöjä ja tehostaa valvontamenetelmiä, jotta voimme estää lahjonnan lisääntymistä edistävien olojen syntymistä ja parantaa mahdollisuuksia havaita tällaisia toimia ja langettaa niistä rangaistus. Meidän on torjuttava lahjontaa sekä julkisella että yksityisellä sektorilla. Julkisella sektorilla lahjonta heikentää demokraattisen järjestelmän toimintaa ja kansalaisten luottamusta demokraattisen oikeusvaltion lahjomattomuuteen, ja yksityisellä sektorilla lahjonta tavallisesti vääristää kilpailusääntöjä ja estää terveen taloudellisen kehityksen.
Olen siksi pahoillani, että tällä puitepäätösehdotuksella on tarkoitus säännellä ainoastaan yksityistä sektoria, etenkin kun kansallisia säännöksiä ei ole vielä yhdenmukaistettu - neljä jäsenvaltiota ei ole esimerkiksi vieläkään ratifioinut EU:n yleissopimusta julkisella sektorilla esiintyvästä lahjonnasta. Tämä saattaa aiheuttaa objektiivista oikeudellista epävarmuutta.
Erilaisen sääntelymenettelyn vahvistaminen yksityisen sektorin lahjonnassa, joka on tämän puitepäätöksen aiheena, ja julkisen sektorin lahjonnassa, jota käsitellään vuonna 1997 tehdyssä EU:n yleissopimuksessa, saattaa lisäksi vaikeuttaa eurooppalaista pidätysmääräystä koskevan puitepäätöksen täytäntöönpanoa.
Pyydän siksi komissiota esittämään ehdotuksen näiden kahden rikostyypin sääntelemiseksi.

Kirkhope (PPE-DE)
Mietinnöstä äänestettiin työjärjestyksen 110 a artiklan mukaisesti, mikä sallii menettelyn ilman keskustelua ja tarkistuksia. PPE-DE-ryhmän brittijäsenet yrittivät aikaisemmin muuttaa sellaisia mietintöjä, joita he eivät kannattaneet. Uusi artikla ei jätä muuta mahdollisuutta kuin äänestää joitakin mietintöjä vastaan.
Ison-Britannian konservatiiveja edustavat parlamentin jäsenet haluavat kyllä taistella korruptiota vastaan, mutta tätä asiaa ei mielestämme pitäisi säännellä yhteisön tasolla, vaan sitä pitäisi käsitellä jäsenvaltioiden sisällä. Olemme valmiita tekemään yhteistyötä muiden jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa, mutta emme kannata yhdenmukaistettuihin enimmäisrangaistuksiin perustuvaa menettelyä.

Queiró (UEN)
. (PT) Äänestyskäyttäytymisemme tässä asiassa ratkaisi oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan hyväksymä kanta, joka oli mielestämme hyvin perusteltu. Vaikka emme mielestämme tarvitsekaan lainsäädäntöä, jossa keskustelun aiheena olevista rikostyypeistä - sekä julkisella että yksityisellä sektorilla esiintyvistä lahjontarikoksista - langetetaan rangaistus, asiaa on tarkasteltava laajemmin, jotta voidaan estää epäselvien ja epämääräisten käsitteiden hyväksyminen, toissijaisuusperiaatteen laiminlyönti, perusvapauksien vaarantuminen tai kilpailun vääristyminen ja jopa erilaisten oikeudellisten lähestymistapojen soveltaminen molempiin kyseessä oleviin rikostyyppeihin.
Nämä ovat lyhyesti sanottuna syyt, joiden vuoksi äänestin mietintöä vastaan.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Huolimatta siitä, että olen lähes kaikista kohdista esittelijän kanssa suurin piirtein samaa mieltä ja yhdyn esittelijän huolenaiheisiin, päätin äänestää mietintöä vastaan, koska olen oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan kanssa samaa mieltä siitä, että ehdotettu teksti on toissijaisuusperiaatteen vastainen ja että yhteisön kaikkien toimielinten - ja erityisesti parlamentin - velvollisuutena on noudattaa täsmällisesti tätä perusperiaatetta etenkin nyt, kun valmistelukunta keskustelee tästä asiasta Euroopan unionin tulevaisuuden yhteydessä ja pyrkii selkeyttämään lopullista toimivaltajakoa unionin ja jäsenvaltioiden välillä. Yhdyn oikeudellisten asioiden valiokunnan näkemykseen myös siinä, että tarvitsemme lainsäädäntöä, jolla säännellään näitä kahta rikostyyppiä, julkisella ja yksityisellä sektorilla esiintyvää lahjontaa, ja jonka avulla voimme luoda aiempaa johdonmukaisemman ja tehokkaamman sääntelykehyksen. On lisäksi syytä todeta, että Euroopan komissio valmistelee asiasta aloitetta, jonka se aikoo esittää tiedonannon muodossa. Uskon, että tässä aloitteessa esitetään harkittavaksi myönteisiä lähestymistapoja erityisesti sellaisten eurooppalaisten elinten koordinoidun toiminnan tarpeeseen, joiden tehtävänä on edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä lahjonnan torjumisessa sekä julkisella että yksityisellä sektorilla. Tällaisia elimiä ovat esimerkiksi Eurojust, Europol, OLAF sekä Euroopan oikeudellinen verkosto. Näiden elinten välisen koordinoidun toiminnan avulla pitäisi itse asiassa vahvistaa kansallisten poliisivoimien toimintaa ja helpottaa eri maiden välisiä paikan päällä tehtäviä tutkimuksia yhdistämällä jäsenvaltioiden tiedotusvalmiudet.

Rutelli (ELDR)
Arvoisa puhemies, olen ryhmäni puolesta erittäin iloinen, että parlamentti osoitti tänään vahvaa yhteenkuuluvuutta lahjonnan torjumisen kaltaisessa tärkeässä asiassa. Parlamentti antoi selkeän vastauksen kansalaisille, joista tuntuu hyvin vaikealta luottaa markkinoiden ja monien instituutioiden avoimuuteen.
Lahjonnan torjumista koskeva eurooppalainen viitekehys on vielä hajanainen, eikä se ole sitova, ja siinä tarvitaan rohkeaa edistysaskelta. Tanskan aloite lahjonnan torjumisesta yksityisellä sektorilla on ensimmäinen oikeansuuntainen askel, mutta meidän on edettävä pitemmälle varsinkin laajentumista silmällä pitäen. Parlamentti on kehottanut niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole vielä tehneet sitä, ratifioimaan Euroopan unionin yleissopimuksen ja Euroopan neuvoston yleissopimuksen lahjonnasta julkisella sektorilla. Parlamentti on pyytänyt neuvostoa tekemään uuden puitepäätöksen julkisella sektorilla esiintyvästä lahjonnasta, elleivät kyseiset jäsenvaltiot ratifioi kyseisiä yleissopimuksia. Tämä on mietinnön keskeinen ajatus. Jotkin valtiot, kuten Yhdistynyt kuningaskunta, panevat etukäteen täytäntöön eurooppalaisen pidätysmääräyksen; Yhdistynyt kuningaskunta oli ensimmäinen valtio, joka saattoi kyseisen pidätysmääräyksen osaksi kansallista lainsäädäntöä luovuttamista koskevalla lailla.
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty teksti)

Coelho (PPE-DE)
. (PT) Tarkastelemme jälleen kerran jäsenvaltion aloitetta, joka on varmuuden vuoksi ylivarovainen ja kunnianhimoton ja joka ei saa aikaan toivottavia ja tarpeellisia muutoksia alan lainsäädännössä. Esittelijä Ribeiro e Castron esittelemät muutokset paransivat alkuperäistä ehdotusta.
Jotta rajat ylittävää rikollisuutta pystytään torjumaan tehokkaasti, on kiinnitettävä erityistä huomiota sellaisen yhteistyön lujittamiseen, jota tehdään yhteyshenkilöiden lähettämisessä kolmansiin maihin ja kansainvälisiin järjestöihin. Vaikka rikosten torjumisessa, havaitsemisessa ja tutkimisessa tehdäänkin jo yhteistyötä, meidän on tehostettava tiettyjä seikkoja tässä yhteyshenkilöiden välisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden resurssien käytön optimoimiseksi ja näin ollen niiden kattavuuden parantamiseksi maailmassa.
Kansainvälisen rikollisuuden torjunnan on oltava yhteistä toimintaa, joka perustuu jäsenvaltioiden mahdollisimman tiiviiseen yhteistyöhön ja keskinäiseen luottamukseen. On erittäin tärkeää, että yhteisön tasolla käytetään sitovia välineitä, joilla vahvistetaan yhteyshenkilöiden toimivaltaa ja tietosuojaa koskevat yhteiset säännöt ja saatetaan tällainen tiedonvaihto oikeudellisen valvonnan alaiseksi. Erilaisten voimassa olevien lakien valtava määrä hankaloittaa valtavasti kansallisten yhteyshenkilöiden ja Europolin tehokasta yhteistyötä sekä vaikeuttaa oikeudellista valvontaa.
Tämän vuoksi tehtiin tämä ehdotus päätökseksi, jolla on tarkoitus ajantasaistaa ja parantaa alan yhteistyötä ja joka sitoo juridisesti jäsenvaltioita, toisin kuin vuoden 1996 yhteinen toiminta.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Jo Euroopan komission ehdotus herätti meissä vastustusta, mutta Ribeiro e Castron mietintö herätti vieläkin suurempaa vastustusta, koska siinä korostetaan alkuperäisen ehdotuksen kielteisiä kohtia. Esitän seuraavat esimerkit:
Näyttää vakavasti siltä, että jäsenvaltiot lähettävät yhteyshenkilöjä ilman minkäänlaista poliisiviranomaisten valvontaa.
Termi "yhteistyö" ei rajoitu erityisesti rikoksia koskevaan tiedonvaihtoon, vaan kattaa lisäksi rangaistavien tekojen ehkäisemisen ja selvittämisen, mitä ei voida hyväksyä.
Koska EU:ssa tarvitaan epäilemättä poliisiyhteistyötä monikansallisten rikollisjärjestöjen torjumiseksi, yhteistyötä voitaisiin tehdä institutionaalisin, juridisin ja rikosoikeudellisin keinoin heikentämättä kansallista suvereeniutta.
Eurooppalaisten toimielinten kannattaisi silloin keskittää huomionsa pikemminkin jo olemassa oleviin lukemattomiin poliisijärjestöihin, jotka on perustettu Maastrichtin ja Schengenin sopimusten nojalla ja jotka toimivat ilman demokraattista valvontaa tai seurantaa ja loukkaavat törkeästi kansalaisoikeuksia ja -vapauksia sekä jäsenvaltioiden suvereeniutta.

Queiró (UEN)
. (PT) Näyttää siltä, että valtaosa poliittisten ryhmien jäsenistä on ottanut mietinnön hyvin vastaan, koska kaikki esittelijän omat tarkistukset sekä sellaiset tarkistukset, jotka eivät ole hänen laatimiaan mutta joille hän on antanut suostumuksensa, on hyväksytty. Ainoastaan yksi jäsen Buitenwegin ehdottama uusi johdanto-osan kappale, jossa esitetään sitovien yhteisön välineiden perustamista, hyväksyttiin ilman esittelijä Ribeiro e Castron tukea. Mietinnössä näkyy Tanskan aloitteen varovaisuus; aloitteessa kunnioitetaan nykyistä sääntelykehystä, ja meistä tuntuukin, että meidän on kannatettava mietintöä ja samalla onniteltava sen esittelijää, kollegaani José Ribeiro e Castroa.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Äänestin tietenkin oman mietintöni puolesta. Tanskan aloite on erittäin myönteinen ja hyvin ajoitettu. Se on lisäksi tasapainoinen, ja siinä kunnioitetaan täysin unionin institutionaalisen kehityksen nykytilaa sekä jäsenvaltioiden omia toimivaltuuksia ja pyritään nyt hyväksymään sitova oikeudellinen väline. Se on itse asiassa yritys yhteisten työskentelymenetelmien avulla vahvistaa jäsenvaltioiden poliisiviranomaisten kolmansiin maihin lähettämien yhteyshenkilöiden maailmanlaajuista toimivaltaa, mikä on selvästi niiden kaikkien yhteisen edun mukaista. Tämä erityinen poliisiyhteistyön lujittaminen on tarkoituksenmukaista etenkin tiedotuksen alalla, ja sillä on epäilemättä yhä tärkeämpi merkitys järjestäytyneen rikollisuuden torjumisessa, kun otetaan huomioon, miten nopeasti tämäntyyppinen rikollisuus lisääntyy. Kaikkien asiasta vastaavan parlamentin valiokunnan tuella käsiteltäväksi jättämieni tarkistusehdotusten tarkoituksena on lisätä yhteistyömekanismien tehokkuutta ja poliisin yhteyshenkilöiden yhteistä käyttöä sekä korjata samalla useita puutteita, jotka liittyvät erityisesti tietosuojaa koskevien perusoikeuksien turvaamiseen, yhteyshenkilöjärjestelmän säännölliseen seurantaan vuosikertomusten ja niiden tarkastelun avulla, Europolin yhteyshenkilöiden samanlaiseen kohteluun sekä rahoitukseen.

Kirkhope (PPE-DE)
Mietinnöstä äänestettiin työjärjestyksen 110 a artiklan mukaisesti, mikä sallii menettelyn ilman keskustelua ja tarkistuksia. PPE-DE-ryhmän brittijäsenet yrittivät aikaisemmin muuttaa sellaisia mietintöjä, joita he eivät kannattaneet. Uusi artikla ei jätä muuta mahdollisuutta kuin pidättyä äänestämästä joistakin mietinnöistä.
Tämä on erittäin arkaluonteinen politiikan ala. Ison-Britannian konservatiivit suojelevat erityisen innokkaasti lapsia ja heidän oikeuksiaan, ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa sovelletaan yleisesti hyvin tiukkoja normeja. Normien tehostaminen ja lasten suojeleminen ovatkin mielestämme asioita, joissa pitäisi jakaa parhaita käytäntöjä, mutta tällaisen asetuksen käyttöönotto saattaisi hidastaa lähestymistavan yleistä parannusprosessia.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Tiettyjen arvonlisäverokantojen alentamisesta voisi olla hyötyä kuluttajille. On kuitenkin todettava, että termi "työvaltaiset palvelut" itse asiassa kätkee tiettyjen sektoreiden työnantajien huonosti peitellyn tuen, eikä siitä ole kuluttajille pienintäkään hyötyä, kuten meille uskotellaan.
Kannatamme arvonlisäveron poistamista kokonaan, koska tämä epäoikeudenmukainen kulutusvero rankaisee jopa niitä, joiden palkat tai eläkkeet ovat liian pieniä verotettavaksi. Se on täysin epäoikeudenmukainen vero, koska sitä sovelletaan samalla tavoin rikkaisiin, jotka käyttävät vain pienen osan tuloistaan kulutustavaroihin, ja köyhiin, joiden pienet resurssit kattavat vain juuri ja juuri heidän menonsa.
Pidätyimme äänestämästä tästä mietinnöstä.

Ducarme (ELDR)
. (FR) Kun neuvosto hyväksyi vuonna 1999 direktiivin, jossa sallittiin alennetun arvonlisäverokannan soveltaminen tiettyihin erityisen työvaltaisiin palveluihin, se ymmärrettiin koeluonteiseksi toimenpiteeksi, jonka oli tarkoitus päättyä 31. joulukuuta 2002.
Tilanteen huomioon ottaen päätös jatkaa tätä toimenpidettä vuoden 2003 loppuun on myönteinen asia, kuten esittelijä korosti. Meidän on itse asiassa estettävä oikeudellisen tyhjiön syntyminen 31. joulukuuta 2002 jälkeen, sillä siitä koituisi haittaa asianosaisille yrityksille ja etenkin aivan pienille, pienille ja keskisuurille yrityksille.
Hotelli- ja ravintola-alalla on oltava suotuisa arvonlisäverokanta, koska alan sosiaalimaksut ja verot ovat yleensä erittäin korkeita. Erityisen työvaltaisen ravintola-alan työnantajilla on vaikeuksia sekä sijoitustensa rahoittamisessa että lisähenkilöstön palkkaamisessa.
Alan työntekijät katsovat aivan oikeutetusti, että arvonlisäverokannan alentaminen mahdollistaisi useiden työntekijöiden palkkaamisen. Mikäli arvonlisäverokantaa alennettaisiin, monet yritykset pystyisivät myös mukauttamaan työaikoja. Tämän toimenpiteen avulla verotus olisi aiempaa oikeudenmukaisempaa.

Piscarreta (PPE-DE)
. (PT) Yhteisellä kalastuspolitiikalla on erittäin tärkeä merkitys Portugalille. Parhaillaan käynnissä olevalla uudistuksella on äärimmäisen vakavia seurauksia kotimaassani ja Algarven alueella.
Mikäli uudistus toteutettaisiin sen tämänhetkisessä muodossa, siitä koituisi portugalilaisille kalastajille vakavaa taloudellista, sosiaalista ja elinkeinon harjoittamiseen liittyvää vahinkoa. Seurauksista huolimatta uskon, että laittoman kalastuksen entistä tehokkaampi torjuminen on kaikkien hyväksymä ensisijainen tavoite. Laiton kalastus estää kalavarojen tehokkaan ja kestävän hallinnan. Kannatan siksi varauksettomasti Buskin mietintöä ja kaikkia laittoman kalastuksen lopettamiseksi tehtäviä toimia.
Tässä yhteydessä yhdyn kehotukseen sulkea EU:n satamat mukavuuslipun alla purjehtivilta tai laitonta kalastusta harjoittavilta aluksilta. Estämme näin tällaisin keinoin hankittujen tuotteiden pääsyn Euroopan markkinoille. Emme voi määrätä tiukkoja kalastuskiintiöitä, ellemme tee mitään laittoman kalastuksen estämiseksi.
Kannatan siksi uusia yhteisön valvontatoimenpiteitä ja erityisesti
alusten merkitsemisen ja tunnistamisen selkeyttämistä
alueellisten järjestöjen valvomien sääntöjen noudattamista
aiempaa yhdenmukaisempien ja varoittavampien seuraamusten käyttöön ottamista.
Komission on myönnettävä riittävästi varoja laittoman kalastuksen torjumiseen.

?lyssandrakis (GUE/NGL)
. (EL) Keski- ja Itä-Euroopan sosialistisen järjestelmän sortumisella oli tuhoisia seurauksia tutkimukselle samoin kuin sosialistisella kaudella oli tuhoisia seurauksia kaikille yhteiskunnallisille saavutuksille. Rahoitus väheni minimiin, tutkimuslaitoksia suljettiin, tutkijat luopuivat tutkimuksesta, uusille tutkijoille ei tarjottu minkäänlaisia kannustimia, ja kaikkein pahin asia oli aivovuoto, kun kaikkein kokeneimmat tutkijat muuttivat länteen. Entiset sosialistiset valtiot, joilla oli kehittyneitä tutkimuslaitoksia, joutuivat selviytymään ulkomaiden ja EU:n mitättömillä avustuksilla.
Kuin jonkinlaisena ihmelääkkeenä mietinnössä suositetaan, että ehdokasvaltiot osallistuvat EU:n tutkimuksen puiteohjelmaan. Samalla siinä kuitenkin neuvotaan yhdistämään tutkimus ja teollisuus toisiinsa sekä luomaan suotuisa liiketoimintaympäristö. Siinä pyritään toisin sanoen hyväksyttämään EU:n malli, ja tutkimuksen halutaan toimivan markkinasääntöjen mukaisesti. Vaikka kukaan ei voikaan vastustaa tasa-arvoon perustuvaa kansainvälistä tieteellistä yhteistyötä, emme voi missään tapauksessa antaa tutkimuksen palvella suuria taloudellisia etuja emmekä antaa näiden etujen ohjata tutkimusta.
Tästä syystä Kreikan kommunistipuoluetta edustavat parlamentin jäsenet eivät kannattaneet mietintöä.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Mietinnössä korostetaan, missä määrin Keski- ja Itä-Euroopan maiden (KIE-maiden) ehdokasvaltioiden tilanne on heikentynyt "KIE-maiden vaivalloisen siirtymäprosessin" aikana. Vaikka tämä koskeekin pelkästään tutkimusta, se kertoo samalla myös yleisestä tilanteesta. Tutkimustoiminnan romahdus, tutkimukseen osoitetun julkisen rahoituksen romahdus sekä tutkijoiden mitättömät palkat, jotka johtivat aivovuotoon tutkijoiden muuttaessa ulkomaille tai siirtyessä yksityisen sektorin tarjoamiin työpaikkoihin, ovat vain joitakin virstanpylväitä "siirryttäessä? markkinatalouteen", josta Euroopan viranomaiset ovat niin ylpeitä.
Meille sanotaan, että näiden valtioiden tutkimusta tukevat eurooppalaiset ohjelmat voivat korjata tämän taantuman. Esittelijä ei oikeastaan usko sitä itsekään, sillä hän pitää ainoastaan pitkällä aikavälillä tapahtuvaa vakauttamista mahdollisena.
Tällä välin länsieurooppalaiset yritykset voivat valikoida parhaat palat. He käyttävät hyväkseen päteviä tutkijoita, joille maksetaan vieläkin huonommin kuin länsimaissa ja joilla ei ole muuta mahdollisuutta. Tämä kertoo jo paljon "laajentumisen" todellisesta sosiaalisesta sisällöstä ja luonteesta. Se, miksi emme äänestä mietintöä vastaan, johtuukin ainoastaan siitä, että joistakin luvatuista ohjelmista ja tuista saattaa olla pientä hyötyä tietyille itäeurooppalaisille tutkijoille, vaikka ne onkin alun perin tarkoitettu länsieurooppalaisen toiminnan tukemiseen.

Dehousse (PSE).
Olen pahoillani, että unionin toimielimet - komissio, neuvosto ja valitettavasti myös parlamentti - tekevät itsensä naurettaviksi kannattamalla tupakkatuotteiden mainonnan rajoittamista mutta säilyttämällä kuitenkin tupakantuottajille myönnettävät tuet. Niin kauan kuin tällainen älytön toiminta jatkuu, moralisoivista päätöslauselmista äänestäminen on pelkkää hurskastelua, enkä aio osallistua siihen.

Konrad (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, meidän pitäisi mielestäni tukea Euroopan unionin terveydensuojelutoimia.
Vastustan tupakkatuotteiden mainontaa koskevaa direktiiviä periaatteellisista syistä, ensinnäkin siksi, että siltä puuttuu oikeusperusta, ja toiseksi siksi, että tupakka on kuitenkin vielä laillinen nautintoaine. Jos noudatamme tätä komission logiikkaa, meidän pitäisi pohtia kantaamme myös makeisten, nopeiden autojen ja alkoholin mainontaan. Kolmanneksi: sellainen politiikka, jossa tuetaan tupakkatuotteita ja määrätään samalla mainontakielto, ei ole loogista eikä johdonmukaista, eikä sitä voi siksi ottaa kovinkaan vakavasti. Tämä on mielestäni periaatekysymys, ja sitä on käsiteltävä sen mukaisesti.

Beysen (ELDR).
Arvoisa puhemies, eikö ole todellakin naiivia pitää tätä direktiiviä jonakin ihmelääkkeenä tupakoinnin kielteisiin vaikutuksiin? Luuleeko Euroopan komissio todellakin, että tupakkamainonnan täydellinen kieltäminen saa ihmiset lopettamaan tupakoinnin?
Ainakin minun mielestäni tämä on pelkkää toiveajattelua. Olen lisäksi sitä mieltä, että ihmisten on saatava vapaasti tietoa tuotteista niin kauan kuin ne eivät ole kiellettyjä. Mielestäni on parempiakin tapoja käsitellä tätä ongelmaa: voitaisiin esimerkiksi laatia eurooppalaiset ohjeet, joissa vahvistetaan tupakkatuotteita koskevat standardit.
Lopuksi haluaisin kiinnittää huomionne siihen, että käsiteltävänämme oleva teksti on jo itsessään ristiriitainen. Aiomme kieltää tupakan mainonnan, mutta tuhlaamme joka vuosi miljoonia tupakan kasvattajille myönnettäviin yhteisön tukiin. Jos joku ymmärtää tällaista, niin hyvä on.

Alavanos (GUE/NGL)
Kannatin muutettua ehdotusta tupakkatuotteiden mainonnan kieltämisestä, koska kaikki oikeudellisten asioiden valiokunnan esittämät tarkistukset hylättiin. Kyseiset tarkistukset ensinnäkin vesittivät ehdotuksessa esitetyt rajoitukset, antoivat toiseksi mainosyhtiöille mahdollisuuden kiertää ne ja kolmanneksi kyseenalaistivat oikeusperustan varsinkin sen jälkeen, kun EY:n tuomioistuin oli kumonnut ensimmäisen ehdotuksen. Tämän toisenkin komission ehdotuksen oikeusperusta on kuitenkin vielä kyseenalainen, koska se perustuu pikemminkin sisämarkkinoihin kuin kansanterveyden suojeluun.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Karlsson ja Theorin (PSE)
. (SV) Me, tämän äänestysselityksen antavat Ruotsin sosiaalidemokraatit, haluamme selvittää, miksi vastustimme tarkistusta 17, joka koskee 2 artiklan b alakohtaa. Se johtuu siitä, ettei mainonnan määritelmää voida panna täytäntöön Ruotsin lainsäädännössä.
Mainonnan määrittelemistä kaupalliseksi viestinnäksi ei voida yhteensovittaa Ruotsin perustuslain / sananvapautta koskevan lainsäädännön kanssa. Käyttäisimme mieluummin määritelmää "kaupallinen mainonta", jolloin voisimme jatkossakin pitää tupakan mainonnan erillään sananvapaudesta muuttamatta perustuslakia. Termi "kaupallinen viestintä" on Ruotsin perustuslain vastainen, koska se on laajempi käsite, joka käsittää myös tuotteiden sijoittamisen.
Termi "kaupallinen mainonta" ei käsitä toimitettuja tekstejä, mielipiteiden mainontaa, tuotteiden sijoittamista, taiteellista ilmaisua eikä mitään muitakaan markkinointimuotoja, jotka eivät ole mainontaa. Tämän vuoksi Ruotsin lainsäädännön mukaan ei ole mahdollista kieltää "kaupallisena viestintänä" tai "kaupallisina ilmaisuina" tapahtuvaa tupakan mainontaa muuttamatta perustuslakia.
Mielestämme on lisäksi selvennettävä ja vahvistettava kansanterveyteen liittyvän näkökohdan asemaa sisämarkkinoihin nähden. Tarkasteltaessa kilpailun ja kansanterveyden välistä suhdetta terveys on mielestämme asetettava taloudellisten etujen edelle.

Bernié (EDD)
Tupakkatuotteiden mainonta - kuten luonnonsuojelu ja eläinten hyvinvoinnin edistäminen - synnyttää aina kiistelyä ja kiivasta keskustelua. Onnittelen esittelijää hänen erinomaisista tarkistuksistaan sekä hänen yrityksestään valaa öljyä laineille. Kannatamme hänen mietintöään, jonka tavoitteena on sovittaa yhteen tupakkariippuvuuden estäminen - WHO:n suosittama kansanterveyden painopistealue - ja jäsenvaltioiden mahdollisuus säilyttää mainontaa koskevat määräyksensä. Tämä on tarkoitus toteuttaa vaikeuttamatta sisämarkkinoiden toimintaa ja ylläpitämällä samalla tupakanviljelymahdollisuuksia alalla, jonka tulevaisuus on epävarma. Näin voidaan mahdollistaa monien pienten ja epävakaiden tilojen toiminnan jatkuminen.
Viisisataa eurooppalaista tuottajaa kokoontui 5.-7. marraskuuta tänne Strasbourgiin ilmaistakseen huolestuneisuutensa vuonna 1999 käyttöön otetun yhteisen markkinajärjestelyn tulevaisuudesta, mutta esitelläkseen myös alalla tapahtunutta kehitystä.
He ovat itse asiassa toimineet tehokkaasti parantaakseen - ainoastaan 6 prosenttia maailmantuotannosta käsittävän - satonsa laatua alentamalla kasvien tervapitoisuutta (on syytä panna merkille, että yhä enemmän viljelty Virginia-lajike ei juurikaan vapauta nitraatteja). Tukekaamme tupakan kasvattajien pyrkimyksiä!

Grossetête (PPE-DE)
. (FR) Tupakka tappaa joka päivä yhä enemmän ihmisiä, ja tupakointi tai passiivinen tupakointi aiheuttaa vuosittain yli 500 000 eurooppalaisen kuoleman.
Meidän pitäisi ryhtyä asianmukaisiin toimiin tämän vitsauksen nujertamiseksi erityisesti vähentämällä oleellisesti kaikkia tupakkatuotteiden mainonta- tai sponsorointimuotoja. Tiedämme, että tällainen viestintä on osasyynä erityisesti nuorten ihmisten tupakoinnin lisääntymiseen.
Jäsenvaltioiden asianmukaisen ja vastuullisen yhteistyön avulla tehtävillä yhdenmukaistamistoimilla voidaan lisäksi tehokkaasti vähentää savukkeiden myynnin kasvua sekä tupakoinnin aiheuttamia ihmishenkien menetyksiä.
Parlamentin ehdottamat tarkistukset ovat kuitenkin erittäin epäselviä, eikä niissä omaksuta kansanterveyttä edistävää asennetta vaan aivan päinvastainen asenne. Asiayhteyteen väkisin sovitettujen perustelujen, kuten ilmaisunvapauden korostamisen, varjolla parlamentin ehdotusten sanamuoto mahdollistaa liian vapaan tulkinnan eikä tarjoa vankkaa säännöstä eurooppalaisten suojelemiseksi. Tästä tekopyhyydestä on tehtävä loppu.
Tupakkatuotteita koskevan viestinnän pitäisi perustua pikemminkin vaaroihin, joille altistutaan käytettäessä tätä tuotetta, joka on äärettömän vahingollinen ihmisille ja joka on erityisen kallis koko yhteiskunnalle.

Inglewood (PPE-DE)
Tämä on epäilemättä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen seuraavien oikeustoimien ensimmäinen vaihe.

Lang (NI)
Tupakointi tappaa. Se tappaa vuosittain viisi miljoonaa ihmistä, joista 550 000 on eurooppalaisia. Tästä on tehtävä loppu! Euroopan unionissa on meneillään sellaisen lainsäädännön säätämisprosessi, joka kieltää kaikenlaisen tupakan mainonnan. Tuemme tätä aloitetta, jonka ensisijaisena tavoitteena pitäisi olla kansanterveyden suojeleminen. Lapsemme ovat tiedotusvälineiden mainonnan ja tupakan tehokkaan markkinoinnin pääkohteita. Maailman terveysjärjestön WHO:n mukaan 80 prosenttia tällä hetkellä tupakoivista 1,2 miljardista maailman ihmisestä aloitti tupakoinnin alle 18-vuotiaana. Meidän on siksi estettävä tupakkatuotteiden suora ja epäsuora myynninedistäminen, joka aiheuttaa riippuvuutta, sairauksia ja kuolemia. Tämä ehdotus on oikeansuuntainen askel, vaikka siinä on kaksi puutetta.
Ehdotuksessa ei ensinnäkään tuomita epäsuoraa mainontaa, jossa markkinoidaan tuotemerkkejä itse tupakkatuotteiden sijaan. Tupakkateollisuuden symbolina olevan tuotemerkin myynninedistämisellä on selvästi sama vaikutus tupakointiin kuin savukerasioiden mainonnalla. Tässä direktiiviehdotuksessa vahvistetaan toiseksi mainontakieltoa koskeva ohjelma eikä täydellistä kieltoa, kuten olisimme toivoneet. Kansallisen lainsäädännön pitäisi voida olla direktiiviä rajoittavampi. Siihen on siksi sisällytettävä suojalauseke.
Äänestämme direktiiviehdotuksen puolesta vain siinä tapauksessa, että nämä kaksi puutetta korjataan.

Meijer (GUE/NGL)
Tupakan tuotannosta ja myynnistä saadaan rahaa, mutta ne lyhentävät monien ihmisten elämää ja heikentävät heidän terveyttään. Mainonta, joka rohkaisee ihmisiä aloittamaan tupakkatuotteiden käytön tai lisäämään niiden käyttöä, on erittäin vahingollista. Direktiivissä 98/43/EY yritettiin aivan oikein estää niiden mainonta ja sponsorointi Euroopan laajuisesti. EY:n tuomioistuimen mukaan se ei ole sallittua, koska EY:n perustamissopimuksen 152 artiklan 4 kohdassa kielletään jäsenvaltioiden sellaisten säännösten ja hallinnollisten määräysten yhdenmukaistaminen, joiden tarkoituksena on suojella ja edistää ihmisten terveyttä. Tämä on lisätodiste siitä, että EU:n tavoitteena on vapaa kilpailu ja taloudellinen kasvu eikä ihmisten hyvinvoinnin edistäminen. EU myöntää lisäksi edelleen tukea kreikkalaisille tupakan viljelijöille. Nyt ratkaisuksi ehdotettu tupakan mainonnan osittainen kieltäminen saa asianosaiset yritykset etsimään lainsäädännössä olevia porsaanreikiä jatkaakseen mainontaansa. Lakimiehillä ja tuomioistuimilla on kädet täynnä työtä tutkiessaan näiden porsaanreikien rajoja ja varsinkin päättäessään, mikä on katsottava rajat ylittäväksi mainonnaksi ja mikä ei. Tuen siksi organisaatioita, jotka vastustavat tätä pahoin vesittynyttä ehdotusta.

Moreira da Silva (PPE-DE)
. (PT) Vaikka ymmärränkin, että esittelijä pyrkii monin paikoin vahvistamaan direktiivin lainsäädännöllistä merkitystä ja siten estämään sen täytäntöönpanon kumoamista koskevat tuomioistuinten päätökset, esittelijä on mielestäni viime kädessä tinkinyt kansanterveyden edistämiseen liittyvistä direktiivin tavoitteista. Sitä en voi hyväksyä. Euroopan komission alkuperäinen kanta on minusta parempi kuin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan esittämä kanta. Kannatan tarkistusta 26, jossa pyritään estämään tämä kansanterveyden suojelun kohtuuton heikkeneminen.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Kuten kaikki tiedämme, EY:n tuomioistuin kumosi direktiivin 98/43/EY, koska sen oikeusperustaksi valitussa EY:n perustamissopimuksen artiklassa kielletään lakien ja asetusten yhdenmukaistaminen ihmisten terveyden suojelemiseksi ja koska direktiivin pitäisi ainoastaan täydentää EU:n jäsenvaltioiden päätöksiä. Siinä vahvistettu tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskeva yleinen kielto itse asiassa ylitti perustamissopimuksen mukaiset toimivaltuudet ja oli jopa sisämarkkinoiden perustana olevaa vapaata liikkuvuutta koskevien sääntöjen vastainen. Uudessa direktiiviehdotuksessa pyritään siksi säätämään EY:n perustamissopimuksen mukaisesti vähemmän rajoituksia ja vahvistamaan uusia kansanterveyden suojeluun liittyviä tavoitteita siinä uskossa, että tupakka vahingoittaa terveyttä ja että etenkin nuoria on varoitettava sen käytöstä. Ehdotuksessa pyritään lisäksi kilpailua ja sisämarkkinoita koskevia sääntöjä noudattaen estämään tupakan yleinen myynninedistäminen tiedotusvälineissä. Näistä syistä kannatan mietintöä.

Sacrédeus (PPE-DE)
. (SV) Äänestin mietinnön puolesta lopullisessa äänestyksessä ja kaikkia 25:ttä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan esittämää tarkistusta vastaan.
Ruotsalaisena kristillisdemokraattina minulle oli itsestään selvää, että kannatan rajoittavaa ja enemmän kannatusta saavaa toimintalinjaa Euroopan parlamentissa (311 ääntä puolesta, 202 ääntä vastaan ja 39 tyhjää).
Direktiivissä kielletään tupakkatuotteiden mainonta sanomalehdissä, radiolähetyksissä ja Internetissä sekä määritetään tupakan sponsorointi laittomaksi toiminnaksi. Direktiivin soveltamisalaan kuulumattoman mainonnan kohdalla jäsenvaltioilla on edelleen oikeus ryhtyä tarpeelliseksi katsomiinsa toimiin kansanterveyden suojelemiseksi. Minusta on vahvuus, että kaikki eurooppalaiset lääketieteelliset järjestöt tukivat tätä toimintalinjaa yksimielisesti.

Caudron (GUE/NGL)
Komission ehdotus, jonka tarkoituksena on toteuttaa energia-alan toimien monivuotinen ohjelma vuosina 2003-2006, vahvistaa yhteisön tukea kestävää kehitystä edistävillä energia-aloilla. Keskustelunaiheenamme oleva ohjelma korvaa ALTENER- ja SAVE-ohjelmat sekä osittain SYNERGY-ohjelman, ja siinä säilytetään niiden toimet. Ehdotetussa uudessa ohjelmassa on neljä toimialaa. Ensimmäinen niistä on energiatehokkuuden ja kysynnänhallinnan parantaminen erityisesti rakennusalalla ja teollisuudessa (SAVE). Toinen on uusien ja uusiutuvien energialähteiden käytön edistäminen keskitetyssä ja hajautetussa tuotannossa sekä niiden integrointi taajamaympäristöön (ALTENER). Kolmannella toimialalla tuetaan aloitteita, jotka koskevat liikenteen energianäkökohtia, polttoaineiden käytön monipuolistamista, uusiutuvista energialähteistä tuotettujen polttoaineiden käytön edistämistä ja energiatehokkuutta liikenteessä (STEER). Viimeisellä toiminta-alalla tuetaan aloitteita, jotka koskevat uusiutuvien energialähteiden käytön ja energiatehokkuuden edistämistä eri maissa alan kehityksen tuloksena (COOPENER).
Energia on Euroopan unionin päähuolenaihe. Olen siksi iloinen, että nämä toimet on yhdistetty yhteen ohjelmaan. Näin niitä voidaan hallita ja toteuttaa aiempaa tehokkaammin.
Olen lisäksi esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että tarvitsemme laajemman talousarvion näiden tavoitteiden saavuttamiseksi!

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Esittelijä on tehnyt täysin selväksi, että eurooppalaiset toimielimet ovat keskustelleet jo yli 20 vuotta siitä, miten voitaisiin torjua järjestäytynyttä rikollisuutta, kuten rahanpesua sekä huume-, ase- ja ihmiskauppaa. Niissä harvoissa tapauksissa, joissa toimenpiteisiin on todellakin ryhdytty, ne ovat tavallisesti kärsineet jäsenvaltioiden yhteistyön puutteesta tai niiden avulla ei ole saatu aikaan konkreettisia tuloksia silloin, kun ne eivät ole jääneet pelkiksi tyhjiksi sanoiksi. On todellakin syytä uskoa, että Tanskan aloitteen kanssa käy samoin.
Siihen on hyvä syy. Järjestäytynyt rikollisuus on erottamaton osa kapitalisista järjestelmää porvarillisesta oikeudesta huolimatta. Otetaanpa esimerkiksi huumeista saatavat rahat. Kuinka monet oletettavasti kunnialliset omaisuudet Ranskassa ja Isossa-Britanniassa ovat peräisin ajalta, jolloin näiden valtioiden tykkiveneet pakottivat Kiinan avaamaan ovensa Ison-Britannian ja Ranskan siirtomaista peräisin olevalle oopiumille!
Vielä nytkin eurooppalaiset pankit saavat valtavia voittoja huume-, ase- ja ihmiskaupasta.
Tässä yhteydessä nämä torjumamme vähäpätöiset toimet ovat säälittävä yritys tuoda moraalisuutta pohjimmiltaan moraalittomaan ja epäinhimilliseen järjestelmään.

Coelho (PPE-DE)
. (PT) Haluan onnitella esittelijä Di Lello Finuolia hänen loistavasta työstään.
Euroopan unionin kansalaisilla on oikeus odottaa unionin käsittelevän tehokkaasti ongelmaa, jonka aiheuttaa sellaisen rikollisuuden kasvava uhka, joka ei tunne rajoja ja joka vaarantaa heidän vapautensa ja oikeutensa. Nyt tarvitaan ripeitä, yhteensovitettuja ja yhteisiä toimia, joiden avulla koordinoidaan tehokkaasti kaikkia pyrkimyksiä torjua ja ehkäistä rikoksia kaikkialla jäsenvaltioissa.
Rikoksen tuottaman hyödyn takavarikointi ja menetetyksi tuomitseminen ovat tehokkaimpia järjestäytyneen rikollisuuden torjuntakeinoja. Jäsenvaltioiden erilaiset säännökset aiheuttavat kuitenkin hankaluuksia. Unionin on pyrittävä lähentämään rikosoikeutta sekä rahanpesua ja omaisuuden jäädyttämistä koskevia rangaistusmenettelyjä.
Rahanpesua koskevan puitepäätöksen avulla olemme pystyneet edistymään asiassa, mutta päätös on osoittautunut riittämättömäksi, sillä huomattava osa rikoksista jää rankaisematta, koska päätöksessä vaaditaan seuraamuksia vain vakavista rikoksista. Tätä asiaa on säännelty kahdella juridisesti eriarvoisella säädöksellä, koska yhteistä toimintaa 98/699/YOS rahanpesusta ei ole kumottu. Tämä puitepäätösehdotus on oikeansuuntainen askel, koska siinä pyritään varmistamaan, että kaikilla jäsenvaltioilla on tehokas lainsäädäntö, jossa säädetään menetetyksi tuomitsemisesta silloin kun rikoksesta tuomitaan yli vuoden mittainen vapausrangaistus.
Yhdyn esittelijän kantaan puheenjohtajavaltio Tanskan ehdotuksista, jotka koskevat aiempaa tehokkaampaa menetetyksi tuomitsemista ja todistustaakan kääntämistä. Kaikissa lainsäädäntöaloitteissa on kunnioitettava kansalaistemme yksilön oikeuksia ja perusvapauksia.

Kirkhope (PPE-DE)
Vaikka Ison-Britannian konservatiiveja edustavat jäsenet tukevatkin kaikkea, mikä tehostaa jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten yhteistyötä, emme voi kannattaa mietinnössä ehdotettuja normatiivisia toimia. Tällaisia asioita pitäisi käsitellä yksittäisten jäsenvaltioiden sisällä.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Kuten esittelijä toteaa, tehokkain tapa ehkäistä järjestäytynyttä rikollisuutta on takavarikoida ja tuomita menetetyksi laittoman toiminnan tuottama hyöty. Tämä toimenpide on erityisen tehokas rahanpesun estämisessä. Rikoksen torjunnasta vastaavien elinten välisen koordinoinnin puutteesta on hyötyä vain tällaisen toiminnan harjoittajille, mikä tarkoittaa sitä, että meidän on parannettava keskinäistä avunantoa järjestäytyneen rikollisuuden tuottaman hyödyn jäljittämisessä. Näiden aloitteiden samoin kuin esittelijänkin tavoitteena on määrittää puitepäätösten avulla toimintakehys kansallisten viranomaisten riittävän riippumattomuuden takaamiseksi näiden käsitellessä etenkin omalla alueellaan sattuneita tapauksia. Samalla on tarkoitus tarjota yhteisiä sääntelymenetelmiä, jotta voitaisiin noudattaa yhteistä sitoumusta järjestäytyneen rikollisuuden kaikkien muotojen torjumisesta Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti. Esittelijä on pyrkinyt lisäksi varmistamaan, että arvioitaessa omaisuuden laitonta alkuperää todistustaakan kääntäminen tulee kyseeseen ainoastaan silloin, kun syyttäjäosapuoli pystyy todistamaan, että menetetyksi tuomittu omaisuus on kohtuuton verotettuun tuloon tai harjoitettuun toimintaan nähden, kun taas rikokseen syylliseksi todetun on osoitettava, että omaisuus on hankittu laillisin keinoin. Äänestin siksi mietinnön puolesta.

Sacrédeus (PPE-DE)
. (SV) Tanskan ehdotuksessa ei ole riittäviä takeita oikeusvarmuudesta. Ei ole hyväksyttävää, että jäsenvaltiot voisivat tuomita menetetyksi omaisuuden, joka kuuluu vastaajalle tai hänen perheelleen, joilla ei ole mitään tekemistä rikollisen toiminnan kanssa, jos rikokseen syylliseksi todettu henkilö ei pysty todistamaan, että omaisuus on hankittu laillisin keinoin. Tämä merkitsee jotakin todella mullistavaa - todistustaakan kääntämistä.
Valiokunnan tarkistukset ovat ilman muuta hyviä, sillä niillä pyritään estämään todistustaakan kääntäminen, mutta tämä ei vielä selkeytä tilannetta riittävästi. Tyydyttävässä lakitekstissä pitäisi ehdottomasti säätää, että ainoastaan todistetusti rikollisesta toiminnasta tai vastaavasta peräisin oleva omaisuus voidaan takavarikoida. Meidän ruotsalaisten kristillisdemokraattien mielestä tämän puitepäätöksen sanamuodosta pitäisi vielä keskustella, jottei oikeusvarmuutta rajoiteta harkitsemattomasti.
Vaikka olenkin sitä mieltä, että yhdenmukaistamalla EU:n lainsäädäntöä voidaan merkittävästi helpottaa rikollisuuden torjumista, minun on oikeusvarmuuteen liittyvien näkökohtien vuoksi pidätyttävä äänestämästä asiasta.

Stihler (PSE).
Arvoisa puhemies, yhdyn The Scotsman- ja The Herald -sanomalehtiä koskeviin näkemyksiinne.
Ennen kuin siirryn käsittelemään Stevensonin ja Souchet'n mietintöjä totean, että minusta on aivan häpeällistä, etteivät parlamentin kollegat myönnä tupakoinnin aiheuttavan vuosittain puolen miljoonan EU:n kansalaisen kuoleman. Tupakkatuotteiden mainontakielto olisi erittäin hyvä keino pyrkiä edistämään kansanterveyttä ja pelastamaan ihmishenkiä.
Stevensonin mietinnöstä totean, että äänestimme 6-12 meripeninkulman rannikkovyöhykkeiden säilyttämisen puolesta perinteisten kalastusoikeuksien ja Pohjanmereen sijoitettuja laatikkoja koskevien poikkeusjärjestelyjen suojelemiseksi. Olemme lisäksi sitä mieltä, että kalastussopimusten tarjoama hyöty pitäisi ottaa huomioon kiintiöitä määritettäessä ja että kalastussopimusten päätavoitteena on oltava köyhyyden poistaminen. Suhtaudumme erittäin epäilevästi tarkistukseen, jolla poistetaan johdanto-osan kappale, jossa todetaan, että yhteisyrityksillä voidaan muuttaa laivaston supistamista koskevia lukuja.
Vastustimme äänestyksessä Souchet'n mietinnön tarkistuksia 10 ja 11 sekä johdanto-osan H ja I kappaletta kestävyyteen liittyvistä syistä ja pidätyimme lopullisesta äänestyksestä aivan samankaltaisista syistä, eli ympäristövaikutusten vuoksi, ja halusimme varmistaa, että kestävä kehitys on politiikan keskipisteenä.

Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, kuten kaikki tiedätte, olin mietinnön alkuperäinen esittelijä. Asiakirja romuttui täysin kalatalousvaliokunnassa, ja minun oli pakko luopua mietinnön laatimistehtävästä, joka annettiin sitten valiokunnan puheenjohtajalle Struan Stevensonille. Tiedän edustavani vähemmistöä, mutta minun on sanottava, että asenteeni johtuu pääasiassa siitä, että kaikkein tärkein asia jää käsittelemättä juuri hyväksymässämme mietinnössä. Tarkoitan tällä sitä, että vuonna 2002 laadittu yhteisen kalastuspolitiikan uudistus johtuu vain ja ainoastaan siitä, että nyt on päättynyt 16 vuoden siirtymäkausi, joka Espanjalle ja Portugalille myönnettiin, jotta niiden ei tarvitsisi olla enää tunkeilijoita yhteisön vesillä ja jotta niillä olisi samat oikeudet kuin muillakin jäsenvaltioilla.
En voi tietenkään hyväksyä tällaista tilannetta. Minäkin ilman muuta kannatan kalavarojen säilyttämistä - minulla ei ole itse asiassa mitään sitä vastaan - mutta mietinnössä ja valiokunnassa ei ole otettu asianmukaisesti huomioon uudistuksen taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia. Niissä ei myöskään tarkastella tällaisen tärkeän uudistuksen talousarviota, mutta säilytetään suhteellisen vakauden periaate, joka on tällä hetkellä syrjivä ja joka takaa joillekin erioikeuksia, koska se luotiin silloin, kun EU:ssa oli vain kuusi tai yhdeksän jäsentä. Lisäksi mietinnössä väheksytään kansainvälistä kalastusta. Rohkenen siksi väittää, että pian tarvitaan uutta todellista YKP:n uudistusta, jotta voidaan varmistaa, että kyse on todellakin yhteisestä politiikasta. Se on nyt vähemmän yhteistä politiikkaa kuin aikaisemmin!

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Mietinnössä käsitellään muka kalastuksen ympäristö-, sosiaalisia ja taloudellisia vaikutuksia sekä Euroopan unionissa että kolmansien valtioiden suhteiden osalta erityisesti kehitysmaissa. Esittelijä ehdottaa teknisiä ratkaisuja kalastusalan tämänhetkisiin ongelmiin. Esittelijän mukaan näiden ratkaisujen tarkoituksena on jossain määrin hyvittää kalastusalalla tällä hetkellä tapahtuvaa vapauttamista.
Äänestimme niiden mietinnön osien puolesta, joiden katsomme palvelevan joko pienkalastajien, kuluttajien tai ympäristönsuojelun etuja. Pidätyimme kuitenkin äänestämästä mietinnöstä kokonaisuudessaan. Mietinnössä tuodaan kyllä esiin joitakin ihmisen ja luonnon välisen tasapainon uhkia sekä joitakin seikkoja, jotka uhkaavat sellaisia ihmisiä, jotka saavat koko elantonsa merestä ja joilla ei ole muita toimeentulokeinoja. Mietinnössä ei kuitenkaan millään lailla kyseenalaisteta sellaisen sosiaalisen järjestelmän mielekkyyttä, jossa tuottajat, työntekijät ja luonnollinen maailma uhrataan aina kapitalistien voiton hyväksi.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Karlsson ja Theorin (PSE)
. (SV) Me ruotsalaiset sosiaalidemokraatit päätimme pidättyä äänestämästä mietinnöstä toimitetussa lopullisessa äänestyksessä. Päädyimme tähän ratkaisuun, koska vaikka mietinnössä korostetaankin kalastuksen kestävän kehityksen merkitystä ja sitä, miten tärkeää on, että ympäristöasiat sisällytetään yhteiseen kalastuspolitiikkaan ja että teollisen kalastuksen ympäristövaikutuksia selvitetään edelleen, siihen sisältyy mielestämme myös paljon sellaisia viestejä ja väitteitä, joita emme voi tukea.
Vastustamme esimerkiksi kalastuslaivastolle myönnettävää valtiontukea, joka on jo nyt liian suuri kalavaroihin nähden, vaikka joidenkin kalastusalusten turvallisuudessa onkin luultavasti puutteita. Tällaiset alukset pitäisi romuttaa eikä saattaa nykyisten vaatimusten mukaisiksi, jotta ne voivat osaltaan lisätä jatkuvaa liikakalastusta. Kestävän kehityksen on oltava kalastusalan pitkän aikavälin tavoitteena. Kalastuskapasiteettia on siksi vähennettävä, jotta se saadaan oikeaan suhteeseen nykyisten kalavarojen kanssa. Tästä ei voi olla pienintäkään epäilystä. Kestävä kalastus ei ole kalastusyhteisön vihollinen vaan sen paras ystävä.
Suhtaudumme erittäin epäilevästi myös mietinnössä esitettyyn väitteeseen, ettei mikään vaikutustutkimus ole toistaiseksi pystynyt osoittamaan uusien kapasiteettivähennysten hyödyttävän ympäristöä varsinkin kun meillä on tällä hetkellä hyvin vähän tietoa siitä, miten ekosysteemien eri osat vaikuttavat toisiinsa. Vaikka pitää varmasti paikkansa, että entistä suuremmat investoinnit lisääntyneeseen meriympäristön tutkimukseen voivat selkiinnyttää alaa koskevia päätelmiä, ennalta varautumisen periaatteen mukaan kapasiteetin vähentäminen on joka tapauksessa välttämätön - vaikkakin riittämätön - toimenpide.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Arvatenkin ympäristönsuojelun vuoksi komissio ehdottaa kalastuslaivaston supistamista ja rohkaisee aiempaa tehokkaampien pyydysten käyttöön. Tämä vähentää pienkalastajien määrää.
Meidän pitäisi miettiä, onko saaliiden ja siten myös kalastuksen rajoittaminen todellakin tarpeellista meriympäristön suojelemiseksi. Ehdotetut toimet eivät vaikuta mitenkään meriä ryöväävään teolliseen kalastukseen. Mikään ei estä meitä turvaamasta ja jopa lisäämästä pienkalastajien sekä sellaisten ihmisten tuloja, jotka saavat elantonsa merestä ja joilla ei ole muuta toimeentuloa. Esittelijä ei pohdi tätä lainkaan. Ainoa keinomme suojella sekä ympäristöä että työntekijöitä on turvata pienkalastajien tulot. Mietinnössä ei kuitenkaan tarjota tällaista suojelua. Mietinnössä esitetään yhtenä vaihtoehtona, että kalastajista voisi tulla meren puhdistajia ja että he voisivat käyttää aluksiaan öljykerrostumien käsittelyyn. Tämän ehdotuksen huonoin puoli on, että tällaiselle puhdistustyölle on valitettavasti tuskin jatkuvaa tarvetta suurten öljyalan ryhmittymien sekä varustamojen ja niiden osakkaiden harjoittaman toiminnan vuoksi. Tätä ongelmaa lisää osaltaan yhteisön ja jäsenvaltioiden viranomaisten kykenemättömyys asettaa yhteinen etu kapitalistien tuhoisan itsekkyyden edelle. Vaikka äänestämmekin joidenkin sellaisten mietinnön kohtien puolesta, jotka hyödyttäisivät sekä kalastajia että ympäristöä, pidätymme äänestämästä mietinnöstä kokonaisuudessaan.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Souchet'n mietintö on varsin myönteinen, ja se ansaitsee tukemme. Tämä johtuu ensinnäkin siitä, että mietinnössä pidetään tärkeänä, että kalastajat ja heidän ammattijärjestönsä osallistuvat kalakantojen tilaa koskevaan tutkimukseen ja tiedotukseen - kalastajathan arvatenkin kannattavat ympäristönsuojelua, koska he ovat ensimmäisiä, jotka kärsivät ympäristön tilan heikkenemisestä. Yhdyn toiseksi esittelijän väitteeseen siitä, ettei kokonaispyyntiponnistuksia pidä käsitellä yleistävästi yhdeltä ainoalta katsantokannalta, vaan on otettava huomioon kunkin kalastusalueen ominaispiirteet ja kunkin kalalajin erityisluonne.
Mietinnössä torjutaan alusten hävittämisen kaltaisten joustamattomien välineiden käyttö, joilla on peruuttamattomia ja merkittäviä sosioekonomisia vaikutuksia ja suositaan muita, joustavampia kantojen hallintamekanismeja. Kannatan kalastusalusten nykyaikaistamistuen säilyttämistä, millä on suora vaikutus työoloihin, turvallisuuteen ja tuotteiden laatuun. Hylkään näin ollen ajattelutavan, jonka edustajat tosin väittävät olevansa huolissaan ympäristöstä mutta pyrkivät kuitenkin vähentämään tukea ja jota voisimme kutsua liberaaliksi vihreäksi ajatteluksi.

Korakas (GUE/NGL)
Ensinnäkin, päätöslauselmaesitys ympäristönsuojelusta yhteisessä kalastuspolitiikassa on mielestämme hyvä ajatus, ja kannatamme sitä.
Siinä todetaan aivan oikein, että Euroopan parlamentti vastustaa rajoittavien toimien laaja-alaista soveltamista. Tällä tarkoitetaan toimia, joissa ei oteta huomioon kalastusalueita eikä kalalajeja. Euroopan parlamentti vastustaa näin epäsuorasti perusvaihtoehtona olevaa yhteisen kalastuspolitiikan uudistamista, joka merkitsisi kalastusalusten nykyaikaistamistuen loppumista. Päätöslauselmaesityksessä määritetään lisäksi oikein uhat, joita aiheutuu toimien vaikutuspiiriin kuuluvien rannikkoalueiden talouksille.
Siinä todetaan aivan oikein, etteivät rajoittavia menettelytapoja puoltavat komission perustelut perustu tieteellisiin tietoihin ja että on tehtävä erityistutkimuksia kalakantojen todellisen tilan arvioimiseksi.
Vaikka päätöslauselmaesityksessä vaaditaankin tällaisten tutkimusten suorittamista, siinä vaaditaan myös kokonaispyyntiponnistusten ja kiintiöiden kaltaisten rajoitusten säilyttämistä. Meidän mielestämme on ristiriitaista ehdottaa tällaisia toimia suorittamatta ensin edellä mainittuja tutkimuksia, ja suhtaudumme varauksellisesti ja vastustamme komission aseman vahvistamista, sillä komissio vain haluaa edistää integraatiota.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Äänestin mietinnön puolesta, koska siinä omaksutaan mielestäni oikea lähestymistapa meriympäristön suojeluun. Kuten esittelijä toteaa, kalavarojen hoitoa koskevat päätökset on tehtävä tiiviissä yhteistyössä kalastajien kanssa, koska ongelma koskettaa heitä eniten ja koska he tuntevat sen parhaiten. Heitä motivoi kiireellinen tarve varmistaa toimintansa kestävyys, ja he ovat lisäksi meriympäristön vahingoittumisen pääuhreja. Komission lähestymistavassa ehdotetaan, että kokonaispyyntiponnistuksia käsitellään yleistävästi yhdeltä ainoalta katsantokannalta, jolloin ei oteta huomioon eri lajien ja kalastusalueiden ominaispiirteitä, mutta meidän on sen sijaan noudatettava Santa Maria da Feiran Eurooppa-neuvoston hyväksymää kantaa, jossa suositettiin kalavarojen ja kalastuksen välistä kestävää tasapainoa. On lisäksi syytä panna merkille, että meren pilaantumisen seuraukset kohdistuvat suoraan kalastusalaan, joka kärsii usein paljon vakavampia vahinkoja. Kalastusalaan kohdistuvat varsinkin onnettomuudet, joihin liittyy vaarallisten tuotteiden kuljetuksia, kuten viimeisin, aivan vasta tapahtunut Prestige-aluksen onnettomuus Galician länsirannikolla, joka on traaginen jatko Erika-tankkerin onnettomuudelle.

Puhemies.
Äänestysselitykset ovat päättyneet.
(Istunto keskeytettiin klo 13.37 ja sitä jatkettiin klo 15.03.)

Puhemies.
Lokakuun 24. päivänä 2002 pidetyssä istunnossa parlamentti ilmaisi kantansa budjettikohtaan B3-300 "Yleiset Euroopan unionia koskevat tiedotustoimet" esitettyyn tarkistusluonnokseen 654. Äänestyksen tulos oli seuraava.
Tarkistuksesta 654 toimitetun kohta kohdalta -äänestyksen tulos oli seuraava:
1. koko teksti lukuun ottamatta Euronews-toimintaan osoitettua määrärahaa ja varausta: tämä osa hyväksyttiin.
2. Euronews-toimintaan osoitettu 3 miljoonan euron määräraha nimenhuutoäänestyksessä: tämä osa hyväksyttiin.
3. Euronews-varaus: tämä osa hylättiin.
4. yleinen varaus: tämä osa hyväksyttiin.
Äänestyksen tulos tarkoittaa, että Euronews-toimintaan osoitettu 3 miljoonan euron määräraha säilytettiin, Euronews-varaus poistettiin, määrärahat otettiin budjettikohtaan ja yleinen varaus säilytettiin. Tarkistus 736, joka otettiin 24. lokakuuta 2002 pidetyn istunnon pöytäkirjan liitteeseen, ei ole täysistunnossa toimitetun äänestyksen mukainen, sillä äänestyksen kaksi viimeistä osaa olivat siinä väärässä järjestyksessä. Asiasta vastaavat yksiköt ovat näin ollen tehneet tarvittavan korjauksen.

Wynn (PSE).
Arvoisa puhemies, en epäile, etteikö puhemiehen muistiinpanoissa sanottaisi näin, mutta tuloksen hyväksymistä vaikeuttaa se, että omat muistiinpanoni sekä muiden jäsenten ja yleisesittelijän muistiinpanot ovat erilaisia. Ongelmana on, että muistiinpanoni ovat Brysselissä eivätkä täällä Strasbourgissa, joten nähdessäni tämän pöytäkirjassa pyysin, että asia otettaisiin esille. Pyytäisin tarkistamaan kyseistä äänestystä koskevat ääni- tai kuvanauhat todellisen tilanteen selvittämiseksi. Olen tietenkin vakuuttunut, että olen oikeassa, mutta jos minun osoitetaan olevan väärässä, hyväksyn sen enemmänkin kuin tyytyväisenä.

Puhemies.
Hyvä on, jäsen Wynn. Noudatamme pyyntöänne ja ilman muuta tarkistamme kyseiset nauhat. Sitten voimme olla täysin varmoja äänestyksen tuloksesta.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat EU:n ja Venäjän huippukokouksen tuloksista.
Pyydän ministeri Haarderia puhumaan neuvoston puolesta.

Haarder
Arvoisa puhemies, kymmenes EU:n ja Venäjän huippukokous pidettiin Brysselissä 11. marraskuuta tyydyttävin tuloksin.
Kokouksessa näkyi EU:n ja Venäjän välisen yhteistyön tiiviys ja syvyys. Se osoitti, että yhteistyössä ollaan siirtymässä uuteen vaiheeseen. Strategisen kumppanuuden puitteet on rakennettu; nyt sitä on vain jatkettava konkreettisin toimin.
Kuten tiedätte, pääongelmana on Kaliningrad, josta parlamentissa on keskusteltu jo monta kertaa. Kokouksessa annettiin yhteisymmärryksessä yhteinen julkilausuma Kaliningradin ja Venäjän muiden alueiden välisestä liikenteestä. Sopimuksessa otetaan tasapuolisesti huomioon ehdokasvaltioiden, Venäjän ja EU:n edut. Se, että ongelma pystyttiin ratkaisemaan, on osoitus EU:n ja Venäjän välisen yhteistyön lujuudesta. Samalla EU todisti, että se pitää äärimmäisen tärkeänä ehdokasvaltioiden suvereeniuden kunnioittamista ja tehokasta rajavalvontaa EU:n ulkorajoilla. Pidimme tiukasti kiinni periaatteesta, että Liettua on suvereeni valtio ja että sillä on samanlainen oikeus liittyä Schengen-yhteistyöhön kuin kaikilla muillakin ehdokasvaltioilla. Jopa presidentti Putin kunnioitti tätä periaatetta. Pääsimme asiasta yhteisymmärrykseen, ja voin lisäksi todeta, että myös Liettuan presidentti Adamkus hyväksyi aikaansaadun sopimuksen.
Yksimielisyys saavutettiin myös yhteisessä lausumassa terrorismin vastaisista toimista. Tämä oli avainkysymys molemmille osapuolille. Huippukokous tuomitsi kaikki terrorismin muodot. Yhteinen lausuma ja siihen liitetty yhteistyösuunnitelma osoittavat, että asiaa koskevassa EU:n ja Venäjän yhteistyössä ollaan siirtymässä tiedonvaihdosta käytännön yhteistyöhön.
Yhteinen kanta saatiin hyväksyttyä myös Lähi-idän tilanteesta annetussa lausumassa, joka vahvistaa EU:n ja Venäjän välillä vallitsevan yhteisymmärryksen asiasta.
T?et?enian tilanteesta käytiin lyhyt keskustelu. Osapuolet olivat samaa mieltä siitä, ettei tätä konfliktia voida pitää eikä käsitellä ainoastaan terrorismiongelmana ja että poliittinen ratkaisu on ainoa avain alueen pysyvään rauhaan, vakauteen ja kehitykseen. Tiedän, että komission jäsen Patten on jo kertonut, että käymämme keskustelu oli harvinaisen avoin.
Euroopan unioni seuraa kehitystä tiiviisti. Molempien osapuolten on kunnioitettava ihmisoikeuksia, ja EU:n on vaadittava, että ihmisoikeusloukkauksiin syyllistyvät saatetaan oikeuteen. Lisäksi EU vaatii, että kansainväliselle yhteisölle annetaan mahdollisuus tarjota T?et?enialle sen kiireesti tarvitsemaa humanitaarista apua.
Kokouksessa keskusteltiin myös alueellisista konflikteista, erityisesti Moldovan tilanteesta. On tärkeää pitää kiinni siitä, ettei EU:n ja Venäjän välisessä poliittisessa vuoropuhelussa ole mitään maantieteellisiä rajoituksia.
Euroopan unioni painotti, että Venäjän taloudellisissa ja lainsäädännöllisissä uudistuksissa on saatava aikaan edistystä, jotta Venäjän WTO-jäsenyys voidaan varmistaa. Lisäksi korostettiin, että Venäjän on ratifioitava Kioton pöytäkirja ja energiaperuskirja.
Lopuksi voin todeta, että huippukokous oli onnistunut ja että kaikilla aloilla syntyi rakentavaa vuoropuhelua. EU:n ja Venäjän välisessä yhteistyössä on alkanut uusi vaihe, jossa mitään keskustelunaihetta ei suljeta pois, ja tästä on hyötyä molemmille.

Nielson
. (EN) Arvoisa puhemies, kuten jo tiedätte, 11. marraskuuta Brysselissä järjestetyssä EU:n ja Venäjän federaation välisessä huippukokouksessa päästiin yhteisymmärrykseen Kaliningradin alueen ja Venäjän muiden alueiden välisestä kauttakulusta.
Tiedätte myös sen, että toukokuussa Moskovassa pidetyssä huippukokouksessa käytyjen keskustelujen jälkeen EU päätti arvioida asiaa uudelleen ottaen huomioon Venäjän huolet kansalaistensa esteettömästä matkustamisesta koko Venäjän federaation alueen, myös Kaliningradin, kautta.
Näiden kahden huippukokouksen väliin jääneessä suhteellisen lyhyessä ajassa unioni suoritti kokonaisvaltaisen arvion tilanteesta. Uudelleenarviossa esitettiin uusi kanta syyskuussa annetun Kaliningradin kauttakulkua koskevan komission julkilausuman mukaisesti, ja lokakuussa Brysselissä kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi arvion.
Samanaikaisesti sekä Venäjän että Liettuan kanssa käydyissä neuvotteluissa puheenjohtajavaltio ja komissio onnistuivat kehittämään tapoja ja keinoja varmistaa, että kaikkien asianosaisten tärkeät edut otetaan huomioon. Venäjän legitiimien etujen lisäksi EU tiesi varsin hyvin, etteivät mitkään lisäselvitystä edellyttävät järjestelyt voisi heikentää Liettuan - unionin tulevan jäsenen - suvereeniutta tai vaikuttaa myöhemmin kielteisesti Liettuan täysimääräiseen liittymiseen Schengenin järjestelyihin.
Euroopan unionin on ennen kaikkea suojeltava rajojaan riittävästi ja koko ajan. Tässä tehtävässä on tärkeää noudattaa Schengenin säännöstöä.
Euroopan komissio luottaa siihen, että Brysselin huippukokouksessa aikaansaatu yhteisymmärrys tuo oikean tasapainon näiden parametrien välille, jolloin Kaliningradin kauttakulkuun liittyvä kysymys voidaan ratkaista kaikkia asianosaisia tyydyttävällä tavalla.
Komissio on jo alkanut valmistella huippukokouksessa aikaansaadun sopimuksen täytäntöönpanoa. Aikaa ei ole paljon, ja tiedämme hyvin, että valmistelutöihin on ryhdyttävä viipymättä, jotta pystytään noudattamaan asetettua määräaikaa, joka on 1. heinäkuuta 2003, jolloin Liettua ottaa käyttöön alueensa läpi kulkevia venäläisiä junamatkustajia koskevan uuden järjestelyn. Uskomme, että siihen mennessä on pystytty luomaan edellytykset yksinkertaistettujen matkustusasiakirjojen käyttöönotolle.
Lisäksi totean, että Kaliningradin kysymyksen ratketessa voimme oleellisesti tehostaa ja nopeuttaa yhteistyötämme Venäjän federaation kanssa monilla tärkeillä aloilla. Oikeudelliset ja sisäasiat ovat Euroopan komission mielestä erityisen merkittäviä yhteistyöaloja. On todellakin erittäin tärkeää tehdä Venäjän kanssa yhteistyötä esimerkiksi järjestäytyneen rikollisuuden, laittoman maahanmuuton, huume- ja naiskaupan sekä lapsipornografian torjumisessa.
Tätä asiaa käsiteltäessä huippukokouksessa Venäjä vahvisti, että Europolin ja Venäjän välinen sopimus saatetaan pikaisesti päätökseen.
Venäjä ja Euroopan unioni käynnistävät lisäksi välittömästi neuvottelut, jotta takaisinottosopimus voitaisiin tehdä mahdollisimman pian.
Tässä yhteydessä huippukokouksessa annettiin myös yhteinen lausuma, jossa määritetään tulevat yhteistyöalueet terrorismin vastaisessa taistelussa, joka on molempien osapuolten selvä painopistealue. Aiomme lisätä tiedonvaihtoa monilla merkittävillä aloilla sekä tehostaa monenvälistä yhteistyötä terrorismin torjumisessa ja kolmansien maiden avustamisessa siinä.
Huippukokouksessa keskusteltiin muistakin tärkeistä asioista. T?et?eniassa jatkuva kriisi sai erityistä huomiota. Euroopan unioni totesi olevansa syvästi huolissaan T?et?eniasta. Vakuutan teille, että unionin vakiintunut kanta asiasta välitettiin presidentti Putinille selvästi. Ilmaistessaan tukevansa Venäjää kaikkien terrorismin muotojen torjumisessa unioni nimenomaisesti täsmensi, ettei terrorismin vastaista taistelua voi käydä perusihmisoikeuksien kustannuksella. Tämä koskee myös T?et?eniaa.
Unioni otti uudelleen esiin ongelman, joka liittyy humanitaarista työtä tekevien esteettömään ja turvalliseen pääsyyn T?et?eniaan.
EU kehotti venäläisiä lisäksi edistämään viipymättä poliittista ratkaisua, joka tarjoaa edellytykset T?et?enian pysyvälle rauhalle, vakaudelle ja jälleenrakentamiselle.
Kävimme huippukokouksessa rakentavia keskusteluja myös monista kansainvälisistä asioista, kuten Lähi-idän tilanteesta, josta annoimme yhteisen lausuman.
Tarkastelimme Afganistanin tilannetta sekä Irakin velvoitetta noudattaa täysimääräisesti YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmaa 1441. Vaihdoimme lisäksi arvioita Korean niemimaan ydinaseiden leviämisvaarasta.
Tarkastelimme myös Moldovan ja Valko-Venäjän tilannetta. Venäjä on jo suostunut vetämään pois ja hävittämään ammuksia Transnistrian erillisalueelta.
EU totesi, että tämä on tärkeää tehdä pikaisesti, jotta voidaan edistää tällä hetkellä Euroopan köyhimmän valtion Moldovan kehitystä estävän konfliktin ratkaisemista.
Teimme myös selväksi, että odotamme Venäjän käyttävän vaikutusvaltaansa Valko-Venäjän hallitukseen, jotta tämä omaksuisi aiempaa myönteisemmän lähestymistavan demokratisointiin ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen.
Taloudellisissa asioissa edistyttiin sen sijaan vähemmän, lukuun ottamatta EU:n polkumyyntiasetusten muuttamista siten, että niissä otetaan nyt huomioon Venäjän markkinatalousasema. Huippukokouksessa hyväksyttiin lisäksi kertomukset, joissa käsitellään edistymistä energiadialogissa ja yhteisen eurooppalaisen talousalueen luomisessa.
EU otti puheeksi lisäksi monia sitä askarruttavia kaupallisia kysymyksiä, esimerkiksi syrjivät maksut, joita Venäjä perii Siperian yli lentäviltä eurooppalaisilta ilma-aluksilta.
EU painosti Venäjää täyttämään odotukset siitä, että Venäjä ratifioi Kioton pöytäkirjan pikaisesti, sekä sitoutuu tekemään pitkään viivästyneen sopimuksen ydinjätteiden puhdistamisesta Luoteis-Venäjällä ja käynnistämään monenvälisen Venäjän federaation ydinvoima- ja ympäristöohjelman (MNEPR).
Uskon useimpien teistä jo tietävän, että yhdestoista EU:n ja Venäjän huippukokous järjestetään Pietarissa 300 vuotta täyttävän kaupungin kunniaksi. Venäjä on kutsunut siksi kaikki EU-valtioiden johtajat tähän erityiseen huippukokoukseen, jonka tarkoituksena on tiivistää kahdenvälistä yhteistyötämme Venäjän kanssa.

Poettering (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ryhmäni kannattaa Euroopan unionin ja Venäjän välisen strategisen kumppanuuden tehostamista, koska olemme vakuuttuneita, että maanosamme turvallisuus riippuu pitkälti kyvystämme ylläpitää vahvaa ja tehokasta Euroopan unionia sekä tehokasta ja demokraattista Venäjän federaatiota. Samalla tunnustamme kehityksen, jota Venäjällä on viime vuosina tapahtunut sen nujertaessa kommunistiselta kaudelta periytyvät käytännöt. Hämmästelemme kuitenkin joitakin Brysselin huippukokoukseen liittyviä asioita. Tämä kielteinen näkemys on todellakin tuotava esiin tässä yhteydessä. Se koskee sekä T?et?eniaa että Kaliningradia.
T?et?enian tilanteesta totean, että elämme oikeusvaltioissa ja että Tanskakin on oikeusvaltio. T?et?eeneillä on kiistaton oikeus pitää halutessaan rauhanomainen konferenssi Kööpenhaminassa. En halua arvostella puheenjohtajavaltiota siitä, että huippukokous päätettiin lopulta järjestää Brysselissä. Meidän on oltava mielestäni kuitenkin rohkeita emmekä saa antaa aina periksi, kun kumppanimme painostavat meitä keskusteluissa ja vaativat meiltä myönnytyksiä. Meidän on päinvastoin pysyttävä lujina.
Kannatamme määrätietoista terrorismin vastaista taistelua, koska terrorismi estää kansojen rauhanomaisen rinnakkaiselon. Julistamme ehdottomasti sodan kaikenlaisia terrorismin muotoja vastaan. Terrorismin vastaisen taistelun legitiimiyttä ei pitäisi mielestämme kuitenkaan riistää luopumalla ihmisoikeuksista. Siksi vaadimmekin, että terrorismin vastaisessa sodassa on noudatettava ihmisoikeuksiin perustuvaa maailmanlaajuista etiikkaa. Käytännössä tämä tarkoittaa, ettei t?et?eenien ihmisoikeuksia saa uhrata terrorismin vastaiselle taistelulle, vaikka tämä taistelu olisi kuinka välttämätöntä.
Yllätyin todella lukiessani 13. marraskuuta ilmestynyttä Frankfurter Allgemeine Zeitung -lehteä. Venäjän presidentin Putinin kerrottiin vastanneen toimittajalle: "Jos he haluavat tulla islamilaisiksi radikaaleiksi ja ovat siksi valmiita ympärileikattavaksi, kutsun heidät Moskovaan. Valtiossamme on monia uskontoja, ja meillä on hyviä lääkäreitä. Kehotamme tekemään leikkauksen siten, ettei mitään kasva enää uudelleen." Näin T?et?eniassa loukataan ihmisoikeuksia. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olisin iloinen, jos T?et?enian tilannetta voitaisiin jatkossa käsitellä kirjallisesti näiden huippukokousten jälkeen annettavissa julkilausumissa. En ole nähnyt julkilausumassa sanaakaan T?et?eniasta, vaikka esittelijät kertoivat pääministeri Rasmussenin puolustaneen asiaa, ja komission jäsen Pattenkin tiedotti siitä kehitysyhteistyövaliokunnalle. Asia pitäisi kuitenkin sisällyttää myös tällaista huippukokousta koskeviin päätelmiin.
Käsittelen seuraavaksi Kaliningradia. Luin tänään paikallislehdestämme Neue Osnabrücker Zeitungista hyvin kirjoitetun artikkelin, jonka otsikkona oli "Venäjä ei tarjoa juurikaan apua. Kaliningradilaiset odottavat paljon EU:lta mutta vähän Moskovalta." Minusta on tietenkin myönteistä, että kiusallinen viisumikysymys on saatu ratkaistua. Kaliningradin alueella (oblast) asuvat ihmiset katsovat kuitenkin paljon tiiviimmin länsimaiden kuin Venäjän suuntaan, ja se on ongelman ydin. Rohkean sanomalehden Novye Kolyosan, joka tarkoittaa "uudet pyörät", päätoimittaja Igor Rudnikov on sanonut, että Venäjän federaation kaunopuheisuus ja vouhotus Kaliningradin kysymyksestä ovat vain pahentaneet kaliningradilaisten tilannetta. He suuntaavat katseensa Euroopan pääkaupunkeihin - Pariisiin, Varsovaan ja Berliiniin. Kaikkein tärkeintä on, että Kaliningradin alue kehittyy, jotta siitä ei tule Euroopassa "ei kenenkään maata" vaan osa Puolasta Baltian maihin ulottuvaa kehitysakselia. Venäjä toimisi edukseen, jos se ottaisi tämän asialistalleen, jotta nämä inhimilliset ongelmat voidaan ratkaista.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin rohkaista teitä ja komissiota toimimaan tämän mukaisesti. Me tuemme teitä siinä.
Paasilinna (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, oma ryhmäni pitää tärkeänä sitä, että meillä on laajennettu ja kattava yhteistyö Venäjän kanssa. Nyt me alamme korjata niitä hedelmiä, jotka saadaan siitä, että rautaesirippu on poistunut. Nyt myös Venäjän olot ovat vakaantumassa lukuun ottamatta eräitä piirteitä, joihin palaan. Näin ollen me kannatamme yhteisen eurooppalaisen talousalueen järjestämistä. Se on tärkeä osa sillä tiellä, jolla me kehitämme normaaleja suhteita Venäjän kanssa. Unionihan on todennut Venäjän normaaliksi markkinataloudeksi. Se on ehkä aika paljon sanottu, mutta Venäjä on kuitenkin oikealla tiellä, ja näin ollen tämäkin on askel Venäjän WTO-jäsenyyteen.
On muistettava, että laajentumisen seurauksena Venäjän ja unionin välinen rajaviiva pitenee, ja sekin merkitsee paljon. Venäjä menettää jonkin verran markkinoitaan niissä maissa, jotka liittyvät EU:n jäseniksi, ja sekin on jonkin verran huomioon otettava asia.
Olen tyytyväinen, että huippukokouksessa saatiin ratkaistua tämä kuumaksikin mennyt Kaliningrad-kysymys. Minusta tämä asia ei ollut ehkä niin suuri ongelma kuin miltä keskustelussa välillä näytti. Myös meillä on vastuuta Kaliningradin kehityksestä, ja yhdyn herra Poetteringiin siinä, että meidän täytyy voida avustaa, auttaa ja toimia yhteistyössä niin, että Kaliningradin väestön olosuhteet paranevat.
Olemme sitä mieltä, että T?et?enian sota on ongelma niin Venäjälle, meille kuin itse t?et?eeneille, jotka ovat sodan kohteena. Olemme sitä mieltä, että terrorismin vastaisen taistelun varjolla ei saa loukata ihmisoikeuksia. Tämä koskee Venäjää, tämä koskee myös muita maita, joita me olemme täällä paljon kehuneet tai jotka ovat ehkä meidän vanhempia liittolaisiamme. Terrorismin vastaisesta taistelusta on tullut sateenvarjo myös valtioiden harjoittamille väkivaltaisille toimille omia tai muita kansalaisia kohtaan. Niin ei saa käydä.
Tämä T?et?enian kysymys nousee esille, sillä meillä on lähdössä T?et?eniaan valtuuskunta, jonka puheenjohtajana toimin. Tässä on sikäli tapahtunut edistymistä, että olen tänään saanut pitkien neuvottelun jälkeen kirjeen duumasta Dimitri Ragozinilta, joka on lähettänyt meille kutsun, että saapuisimme sinne 20. päivänä tammikuuta. Meille ehdotettiin joulukuun loppupuolta, mutta se on joulunaikaa, ja me pyysimme vierailun siirtämistä parempaan aikaan. Näin ollen tämä tammikuu tuntuu - jos valtuuskuntani jäsenet tähän suostuvat, tämä on niin tuore asia - hyvältä ajalta.
Venäjä on meidän suuri partnerimme, meidän välinen kauppamme on noin 25 miljardia dollaria vuodessa, kun se on Yhdysvaltoihin vain 3 ja entisiin Neuvostoliiton maihin vain reilut 10 miljardia dollaria. Me olemme siis jättiläinen Venäjän kaupassa.
Siksi kysynkin komission jäseniltä, miten on energiadialogin laita, kun yhtäkkiä kaasuputkesta päättääkin Gazprom, päättää kylmästi rakentaa kaasuputken. Tässä työssä meidän välisemme energiadialogi ei ole ollut kovin näkyvää. Me olemme maailman suurin energia-alue, ja näin ollen energiakysymys on hyvin tärkeä.
Haluaisin vielä puuttua lehdistön tilaan muun muassa Karjalassa ja myös muualla Venäjällä, missä esiintyy painostusta, mikä ei ole hyväksyttävää.

Väyrynen (ELDR).
Arvoisa puhemies, Venäjä on meille mielenkiintoinen ja haasteita tarjoava yhteistyökumppani. Jostakin syystä me omissa kannanotoissamme usein korostamme erityisesti Venäjän moninaisia ongelmia sen sijaan, että keskittyisimme tarkastelemaan myönteisiä saavutuksia ja tulevan yhteistyön mahdollisuuksia. Monet asiat ovat tietysti unionissa paremmin, mutta on meilläkin sellaisia ongelmia, joihin venäläiset parlamentaarikot voisivat tarttua, jos he niin tahtoisivat. Sitä he eivät tee, tästä heille kunnia. En tarkoita sitä, että meidän olisi vaiettava esimerkiksi ympäristöongelmista, demokratian puutteesta tai ihmisoikeuksien loukkauksista Venäjällä: kysymys on asioiden painottamisesta ja siitä tavasta, jolla me asioita käsittelemme.
Juuri nyt meidän on tärkeää keskustella EU:n laajentumisen vaikutuksista EU:n ja Venäjän väliseen yhteistyöhön. Kaliningradin asemaan liittyviä ongelmia on kyetty ratkomaan mutta paljon työtä on jäljellä. Tässä suhteessa pallo on ennen muuta Moskovassa, missä tarvitaan ennakkoluulottomuutta Kaliningradin olojen uudistamiseksi siten, että sinne saataisiin investointeja muualta Venäjältä ja myös ulkomailta. Nyt kun EU:n ja Venäjän välinen raja pitenee, on saatava uutta puhtia Luoteis-Venäjän kehittämiseen ja raja-alueiden yhteistyöhön. Unionin on paneuduttava tähänastista vakavammin Barentsinmeren ja Itämeren alueiden yhteistyöhön ja suunnattava niihin myös tuntuvat taloudelliset voimavarat.
Toinen tärkeä ajankohtainen kysymys on energiayhteistyön kehittäminen. Sen avulla me voimme yhtäältä auttaa Venäjää kehittämään energiatalouttaan ja suojelemaan ympäristöään sekä toisaalta turvata omaa energiatalouttamme. Näissä merkeissä yhteistyötä on vietävä eteenpäin.

Seppänen (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, ryhmäni panee tyydytyksellä merkille sopimukseen pääsyn Kaliningradin liikenneyhteyksien turvaamisesta sen jälkeen, kun Liettua ja Puola liittyvät unioniin. EU:ssa on kiinnitettävä erityistä huomiota junaradan perusparannustöihin Liettuassa. Siihen tarkoitukseen on annettava riittävästi taloudellista tukea.
Euroopan unionissa uskotaan, että energian tarve kasvaa prosentin vuodessa. Lisätarve aiotaan tyydyttää maakaasun lisäkäytöllä. Venäjä on EU:lle tärkeä yhteistyökumppani, sillä Pohjanmeren ja Pohjois-Afrikan kaasuvarat ehtyvät parissa vuosikymmenessä. EU:n kaasuntarve on tyydytettävä itätuonnilla.
Energiayhteistyö ei etene tyydyttävällä tavalla. Parasta yhteistyötä olisi se, että rakennettaisiin yhteisiä kaasuputkia Venäjältä EU:n alueelle. Jos putket kulkevat Puolan, Valko-Venäjän ja Ukrainan kautta, syntyy turhaa hävikkiä.
Gazprom ilmoitti alkuviikolla - niin kuin Paasilinna totesi - että se rakentaa yksin kaasuputken Barentsinmeren Shtokmanovskojen esiintymästä Keski-Eurooppaan. Se on hyvä uutinen, koska sillä tavalla turvataan EU-maiden energiankäytön lisätarve. Se on huono uutinen, jos asiaa tarkastellaan yhteistyönäkökulmasta. Nyt EU ei ole asiassa osapuoli ja se maksaa tulevaisuudessa.
EU:ssa toimiminen markkinoiden ehdoilla ei ratkaise energiamarkkinoiden ongelmia. Markkinoiden liberalisointi tekee käytännössä mahdottomaksi uusien energiainvestointien rahoittamisen pitkäaikaisilla toimitussopimuksilla. Jos kaasun tarvitsijat osallistuisivat sen markkinoille toimittamisen kustannuksiin, se parantaisi toimitusvarmuutta ja kahdenkymmenen vuoden aikajänteellä se on mitä tärkein asia.
Venäjän kanssa on puhuttava yhdistävistä tekijöistä. Erottava tekijä on T?et?enian sisällissota. Me kaikki toivomme sotaan rauhanomaista ratkaisua. Samalla panemme merkille sen, että EU:n ja Venäjän johtajien huippukokouksessa ei EU:n puolelta esitetty vaatimusta T?et?enian valtiollisesta itsenäisyydestä. Aluetta siis pidetään osana Venäjän liittovaltiota. Terrorismin nimissä ei saa polkea ihmisoikeuksia Venäjällä eikä myöskään USA:ssa.

Staes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin esittää neljä huomautusta. Ensimmäinen niistä koskee Kaliningradia. Asian parissa on mielestäni tehty viime kuukausina valtavasti työtä. Komissiolla ja neuvostolla on ollut tapaamisia presidentin lähettilään Rogosinon ja ministeri Rasovin kanssa. Puhemiehemme Pat Coxin aloitteesta parlamenttikin teki osuutensa kahdessa puolalaisten, liettualaisten ja venäläisten kollegojemme kanssa järjestetyssä tapaamisessa. Voimme mielestäni olla tyytyväisiä, ja ryhmäni on tyytyväinen saavutettuihin tuloksiin.
Toinen huomautukseni liittyy T?et?eniaan. On tietenkin selvää, että Dubrovka-teatterin tapahtumat on ehdottomasti tuomittava, ja Venäjän valtuuskunnan puheenjohtajana lähetinkin kollegalleni Lukinille välittömästi tällaisen viestin. Voimme tuomita tapahtumat, ja haluamme tietenkin selityksen käytetystä kaasusta, oloista, joissa teko tapahtui, sekä järjestyspoliisin toiminnasta. Näistä asioista tarvitaan mielestäni lisäselvitystä. Olemme panneet lisäksi merkille, että venäläiset ovat ottaneet aiempaa tiukemman kannan T?et?enian kysymyksessä. Siitä huolimatta Euroopan parlamentti on ottanut viime kuukausina johtoaseman tässä keskustelussa. Olemme todenneet kannattavamme neuvotteluja ja keskusteluja, koska asiaa ei pystytä ratkaisemaan sotilaallisin keinoin. Venäläiset ystävämme - ainakin presidentti Putin - ovat mielestäni omaksuneet nyt äärimmäisen tiukan asenteen ja liittäneet syyskuun 11. päivän jälkeen koko T?et?enian kahakan kansainvälisen terrorismin vastaisen sodan yhteyteen. Se on minusta virhe. Todellinen ratkaisu syntyy ainoastaan keskustelemalla jopa presidentti Maskhadovin ympärillä olevien ihmisten kanssa.
Kolmanneksi totean olevani huolissani T?et?enian yleisestä ihmisoikeustilanteesta. Amnesty International julkaisi taannoin raportin, jossa käsiteltiin Venäjän painovapautta, uskonnonvapauden puutetta ja yleistä ihmisoikeustilannetta. Meidän on mielestäni syytä ottaa se huomioon.
Lopuksi haluaisin muistuttaa ympäristöongelmasta. Valtuuskuntani vieraili lokakuun alussa Murmanskissa. Tutustuimme siellä Neuvostoliiton jättämään ydinvoimaperintöön. Kaikki paikalliset ihmiset ja viranomaiset toivovat monenvälistä ydinvoima- ja ympäristöohjelmaa. Haluaisin kysyä komissiolta ja neuvostolta suoraan, missä vaiheessa kyseistä sopimusta koskevat neuvottelut oikein ovat. On äärimmäisen tärkeää, että tällainen sopimus saadaan aikaan, sillä muuten kukaan ei voi ottaa vastuuta Neuvostoliiton jättämän ydinvoimaperinnön perinpohjaisesta selvittämisestä. Arvoisa komission jäsen ja arvoisa ministeri Haarder, haluan esittää teille tämän kysymyksen, ja lämpimät kiitokset siitä.

Marchiani (UEN).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, t?et?eeniterroristit tekivät erittäin typerästi päättäessään hyökätä moskovalaiseen teatteriin. Se oli kauhistuttava päätös, koska se vaati niin monen ihmisen hengen. Ryhmäni jäsenet haluavat tietenkin kunnioittaa kaikkien uhrien muistoa. Tämä panttivankitapaus on hieman muuttanut parlamentin näkemystä asiasta. Ennen syyskuun 11. päivää tilanne oli yksinkertainen. Oli yhtäältä t?et?eenit, vapautensa ja itsemääräämisoikeutensa puolesta taisteleva kansa, ja toisaalta tyrannimainen Venäjän hallinto. Oli myös Yhdysvallat, joka puolusti t?et?eenimuslimeja omien tarkoitusperiensä vuoksi.
Teatterihyökkäystä ja panttivankitilanteen purkautumista koskevat tutkimukset ovat osoittaneet, että t?et?eeniliike ja kansainvälinen islamilainen terrorismi ovat hyvin tiiviisti kytköksissä toisiinsa. T?et?eniasta on tullut kansainvälisen terrorismin sekä ase- ja huumekaupan tukikohta.
Hyvät kollegat, pyydän, ettette toista Kosovon sodan aikaisia virheitä. Annoimme silloin tiedotusvälineiden ja Yhdysvaltojen julkilausumien ohjailla itseämme - Yhdysvaltojen julkilausumissa ylistettiin hyökkäyksiä, jotka kohdistuivat Kosovon urheita muslimeja uhkaaviin kristinuskoisiin serbeihin. Sen jälkeen olemme varsinkin Ranskassa havainneet, että Kosovosta on tullut paitsi kauttakulkumaa myös tukikohta Länsi-Euroopassa toimiville islamilaisille terroristeille. Nämä terroristit ovat toimineet aktiivisesti etenkin Ranskassa ja Saksassa. Tuoreimmat Ranskassa, Saksassa ja taannoin myös Belgiassa tehdyt pidätykset todistavat tämän. Siksi pyydän, ettette tee samoja virheitä t?et?eeniliikkeen kanssa ja että vastustatte tiukasti islamilaista terrorismia. Ryhmäni tietenkin kannattaa Venäjän liittymistä Euroopan unioniin. Venäjä on valtio, jossa on kristilliset perinteet ja kristillinen kulttuuri. Historiansa, maantieteellisen sijaintinsa, tapojensa ja perinteidensä perusteella Venäjä kuuluu selvästi Euroopan unioniin. Venäjällä on paljon tarjottavaa, ja sen jäsenyys edistäisi Euroopan unionin uudistusprosessia. Meidän pitäisi mielestäni auttaa Venäjää kehittymään demokraattiseksi kulttuuriksi ja kunnioittamaan ihmisoikeuksia.

Belder (EDD).
Arvoisa puhemies, kumppanuus Venäjän federaation kanssa tuo EU:lle raskaita velvollisuuksia. Miten Moskovan kaksinaisen politiikan kanssa pitäisi menetellä? Tämä kaksinaisuus näkyy avoimena suhtautumisena ulkopuoliseen maailmaan ja lisääntyneenä sulkeutuneisuutena kotimaassa.
T?et?enian tragedia kuvaa tarpeeksi riipaisevasti ja osuvasti Putinin paradoksia. Oikeutettu terrorismin vastainen sota yhdistyy siinä koko väestöryhmän kansalaisoikeuksien hirvittävään riistämiseen sekä sen omien tiedotusvälineiden vaientamiseen asiasta.
Mitä EU voi tehdä tälle jatkuvalle molemminpuoliselle verenvuodatukselle Venäjän alueella? Se voisi tehdä asialle hieman enemmän mutta ei varmasti yhtään vähempää kuin ottaa T?et?enian kysymyksen aina puheeksi Venäjän kanssa käytävissä neuvotteluissa. Olin siksi iloinen kuunnellessani komission jäsenen Pattenin tiistaina 12. marraskuuta antamaa julkilausumaa. Hän totesi, että puheenjohtajavaltio Tanska oli selvästi ja päättäväisesti ottanut esiin T?et?enian tilanteen Venäjän kanssa käydyssä huippukokouksessa. Tässä yhteydessä pyytäisin neuvostoa ja komissiota antamaan poliittista tukea T?et?eniassa olevalle Etyjin valtuuskunnalle.
Toivon neuvoston ja komission etsivän sitkeästi lähes mahdotonta poliittista ratkaisua venäläisten ja t?et?eenien välille. EU:n on samalla otettava Kremlissä vilpittömästi esiin "ohjattuun demokratiaan" perustuvan Putinin poliittisen järjestelmän muita negatiivisia ilmentymiä. Tässä voidaan käyttää hyväksi Venäjän parlamentin jäsenen Javlinskin laatimaa listaa Venäjällä kartettavista puheenaiheista. Ajatelkaapa esimerkiksi viranomaisten yrityksiä vaientaa miellyttäviä poliitikkoja ja muita kansalaisia tai vallan ylimmällä tasolla tapahtuvaa lahjontaa.
Lopuksi haluaisin todeta, että EU:n on mielestäni kunnioitettava täydellisesti Liettuan suvereeniutta Kaliningradin alueen ja Venäjän federaation välillä tehdyssä kauttakulkusopimuksessa. Liettua on esittänyt asiasta vakavia epäilyjä. Olin viime viikon Yhdysvalloissa Euroopan parlamentin valtuuskunnan kanssa. Seurasin siellä tiedotusvälineitä ja kuulin Liettuan ilmaisseen useaan kertaan huolestuneisuutensa kyseisestä sopimuksesta. Neuvosto ja komissio, ovatko nämä Liettuan vakavat epäilyt aiheellisia?

Dupuis (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, vakaudesta puhutaan paljon, mutta millaisen vakauden me oikein haluamme? Onko tavoitteenamme sellainen vakaus kuin Budapestissa vuonna 1956 tai Prahassa vuonna 1968? Kuulimme, miten jäsen Marchiani yritti petkuttaa meitä. Hän piti täysin rasistisen, kristillisen fundamentalistisen puheen ja toimi siten juuri päinvastoin kuin meidän pitää. Demokratia on nyt vaakalaudalla Venäjällä. Venäläiset harvainvallan kannattajat käyttävät hyväkseen T?et?enian ongelmaa ja yrittävät siten pönkittää valta-asemaansa ja erityisesti estää demokratian toteutumisen Venäjällä.
Tämä on ongelma, jota emme halua kohdata. Emme halunneet kohdata sitä Kaliningradin tapauksessakaan. Loppujen lopuksi olisimme voineet tehdä kunnianhimoisempia ratkaisuja. Olisimme voineet vastata myöntävästi presidentti Putinin ehdotukseen yhteismarkkinoista paitsi tavaroiden ja rahan myös ihmisten kohdalla. Olisimme voineet sanoa, että hyvä on, presidentti Putin, mutta sillä ehdolla, että ratkaisette T?et?enian kysymyksen, sillä ehdolla, että ratkaisette ydinvoimakysymyksen ja sillä ehdolla, että ratkaisette Venäjän painovapauskysymyksen. Se olisi ollut täysin mahdollista. Meistä on kuitenkin tärkeämpää ajatella öljyputkia ja keskustella teknokraattien kanssa. Todellisena tavoitteena on T?et?enian ja koko Venäjän sielun pelastaminen, mutta kuljemme tällä hetkellä aivan päinvastaiseen suuntaan.
Koska jäsen Paasilinna on menossa T?et?eniaan 20. tammikuuta, haluaisin kysyä häneltä, voisiko hän järjestää lentokoneesta vielä yhden paikan ja ottaa komission jäsenen Nielsonin mukaan. Olemme nimittäin jäsen Posseltin ja muiden kanssa jo parin vuoden ajan pyytäneet komission jäsentä Nielsonia vierailemaan maassa. Kun neuvoston puheenjohtaja kerran väittää terrorismia koskevan tiedonvaihdon parantuneen, haluaisin lisäksi kysyä häneltä, miten suhtaudumme T?et?enian varapääministerin tilanteeseen. Hän on edelleen vangittuna Tanskassa, vaikka Venäjän häntä vastaan esittämät syytteet tuntuvat aivan naurettavilta ja perättömiltä.

Oostlander (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olemme yhä tietoisempia siitä, että Venäjällä on tapahtunut perusluonteisia muutoksia, ja toimimme myös sen mukaisesti. Voimme onneksi puhua nyt rakentavasta yhteistyöstä. Siihen kuuluvat pohjoinen ulottuvuus sekä kaikenlaiset yhteistä etua koskevat asiat. Erityisesti suomalaiset kollegamme puhuvat tästä paljon. Se on aivan oikein. Esillä on myös yhteisen eurooppalaisen talousalueen luominen. Se on minusta hyvä asia, koska meidän on seurattava, mitä rajoillamme tapahtuu, koska Euroopan unioni laajentuu ja niin monta Keski-Euroopan valtiota on tulossa mukaan. Onko meillä selkeä toimintalinja raja-alueidemme, erityisesti Venäjän, Ukrainan ja Moldovan, suhteen? Meidän on otettava tämä seikka huomioon, jotta voimme puhua edelleen säännöllisestä yhteistyöstä.
Tunnemme erittäin hyvin valtaosan Venäjän ongelmista. Olemme tehneet kaikkemme saattaaksemme Kaliningradin ongelman onnistuneesti päätökseen. Varsinkin Liettuan hallitukselle tämä oli tietenkin erittäin tärkeää. Olen siksi hyvin iloinen, että neuvoston puheenjohtaja Haarder korostaa Liettuan suvereeniutta - emme odottaneetkaan muuta. Haluaisin kuitenkin todella tietää, missä vaiheessa Kaliningradin ongelman ratkaisu on. Mikäli olen ymmärtänyt tilanteen oikein, siihen liittyy valtava määrä teknisiä asioita. Jossakin vaiheessa Schengen tulee mukaan kuvaan, ja meidän on todellakin joka vaiheessa tiedettävä, onko Venäjän kanssa sovituista järjestelyistä haittaa Liettualle. Meidän on mielestäni otettava tämä ensisijaiseksi asiaksemme. Venäjä on tarpeeksi suuri pystyäkseen huolehtimaan itsestään. Meidän on puolustettava pientä valtiota, varsinkin jos sillä on niin traaginen historia Venäjän kanssa kuin Liettualla. Haluaisin, että viime kädessä Liettuan suvereenius ja edut asetetaan oikeudenmukaisesti etusijalle pysyvissä suuntaviivoissa.
Haluaisin ottaa esiin myös ongelman, joka liittyy Venäjän ja esimerkiksi Latvian rajoihin. Tämän sopimuksen ratifioimiseen menee vielä pitkä aika. Emme tiedä, mistä se johtuu, ja Moskovassa pidettävissä valtuuskunnan kokouksissa meille sanotaan, ettei asia ole etusijalla. Tämä on mielestäni toinen esimerkki suuren valtion strategiasta: "pienten täytyy odottaa". Olemme Euroopan yhteisössä mielestäni päässeet jo eroon tällaisesta ajattelutavasta, ja meidän on tehtävä Venäjälle selväksi, ettemme pidä lainkaan tällaisesta autoritaarisesta lähestymistavasta ulkopuoliseenkaan maailmaan - valtion sisällä se on jo aivan liian yleistä. Jos autamme Venäjää sen kaikenlaisissa ongelmissa, Venäjänkin on oltava myötämielinen ja sanottava: hyvä on, selvitämme ongelman välittömästi tämän ehdokasvaltion kanssa; me ratifioimme sopimuksen. Mitään muuta ei itse asiassa tarvita.
Seuraavaksi haluaisin käsitellä T?et?enian ongelmaa. On täysin selvää, että Venäjänkin politiikassa ollaan ymmällään, mitä tilanteelle pitäisi tehdä. Se on todellakin muuttunut ennen kaikkea terrorismin vastaiseksi sodaksi, mutta siviiliväestölle aiheutuu siitä niin kohtuutonta vahinkoa, ettemme voi antaa sen jatkua. Sotilaallisten tahojen, mahdollisesti Naton ja Venäjän edustajien, olisi mielestäni erittäin tärkeää keskustella T?et?enian tilanteesta - kysyä, miksi teette niin ja eikö ole mitään muuta keinoa - ja ennen kaikkea yrittää saada perille sellainen viesti, että rauha voidaan lopulta saada aikaan ainoastaan poliittisen ratkaisun avulla.

Lalumière (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, yhdyn edellisten puhujien näkemyksiin, sillä minäkin olen erittäin mielissäni taannoisen EU:n ja Venäjän huippukokouksen järjestämisestä ja sen tuloksista.
On ilahduttavaa, että Kaliningradin tapauksessa on saatu aikaan ratkaisu, jonka sekä Euroopan unioni ja Venäjä voivat hyväksyä. Toivottavasti liettualaisetkin ovat tyytyväisiä sopimukseen. Ilman heidän tukeaan sopimuksella ei ole tietenkään mitään merkitystä.
Haluaisin käsitellä Kaliningradin taloudellisia, yhteiskunnallisia ja poliittisia näkymiä. Euroopan unioni on sitoutunut sopimuksessa tarjoamaan venäläisille teknistä ja taloudellista tukea tämän erillisalueen taloudellisen kehityksen edistämiseksi. Tämä on erittäin tärkeä sitoumus. Alikehittynyt Kaliningradin alue voisi horjuttaa vakavasti koko alueen vakautta. Kaliningradin laivatelakat ja muut merenkulkuun liittyvät toimet kärsivät tällä hetkellä vakavasta taloudellisesta taantumasta. Kaliningradin erillisalue on vaarassa muodostua suotuisaksi maaperäksi kaikenlaiselle salakaupalle, ja sen väestön keskuudessa voi syntyä erimielisyyksiä. Arvoisa komission jäsen, pyydän hartaasti, että Euroopan unioni tekisi kaikkensa auttaakseen tätä aluetta selviytymään lamaannustilastaan, joka uhkaa vallata myös Puolan ja Baltian maat.
Siirryn nyt muihin asioihin. Tuen varauksettomasti Venäjän kanssa solmimaamme kumppanuutta. Tämä sitoumus ei saisi kuitenkaan missään nimessä tehdä meistä sokeita ja mykkiä T?et?enian kysymyksessä. Vilpittömyys on ystävyyden merkki, ja Eurooppa ottaa Kremlissä tiukan asenteen puhuessaan Saharovista.
Venäjän kanssa on selvästikin tehtävä vielä paljon työtä tämän hankalan ja traagisen tilanteen parissa. Siihen kuuluu myös ulkoasioihin sekä yhteiseen turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan liittyvä työ. En voi jäsen Marchianin tavoin kuvitella, että Venäjä liittyisi Euroopan unioniin, mutta se ei olekaan ongelmana. Turvallisuus- ja puolustusasioista totean, että vaikka teemmekin kovasti töitä Venäjän ja Naton suhteen hyväksi, meidän pitäisi ryhtyä käsittelemään myös Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan ja Venäjän välistä suhdetta. Keskustelemme siitä toisella kertaa.

Thors (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Venäjä kieltäytyy allekirjoittamasta monenvälistä Venäjän federaation ydinvoima- ja ympäristöohjelmaa, joka mahdollistaisi länsimaiden merkittävän tuen Venäjän ydinjätteiden puhdistamiseksi - komission jäsen Nielsonkin mainitsi tästä.
Venäjä kieltäytyy allekirjoittamasta myös sopimusta 190 miljoonasta eurosta, jotka on tarkoitus myöntää pääasiassa lahjoituksena Suomenlahden vedenlaatua parantavan Pietarin jätevedenpuhdistamon (South West Waste Water Treatment Plant) rakentamiseen.
Ei ole ollut mitään merkkejä siitä, että Venäjä aikoisi ratifioida hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen. Tässä on kyse saasteista, jotka ovat vaaraksi sekä ihmisille että eläimille Pohjois-Venäjällä.
Mitään uutta kerrottavaa ei ole myöskään Espoon yleissopimuksesta valtioiden rajat ylittävien ympäristövaikutusten arvioinnista. On täysin aiheellista uskoa, että Prestige-aluksen onnettomuus johtui osittain Venäjän intresseistä. Onko Crown Resources venäläinen yhtiö? Mikä venäläinen yhtiö oli vastuussa Pietarissa tankkeriin lastatusta 50 000 tonnin öljylastista?
Hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin esittää neuvostolle ja komissiolle seuraavan kysymyksen: onko nykyinen strategiamme oikea, nimittäin se, että turvaamme Venäjän aseman markkinatalousvaltiona ja tuemme sitä WTO-asiassa? Tämä porkkana ei näytä riittävän. Meidän on ryhdyttävä ankarampiin toimiin. Nyt on kepin vuoro. Toivon hartaasti, että ympäristönäkökohdat sisällytetään mukaan talousalan yhteistyöhön. Teemme kaiken voitavamme, mutta ympäristönäkökohtia ei saa unohtaa. Toivon näiden esimerkkieni saavan teidät vakuuttuneeksi, ettei työmme ole ollut menestyksekästä.

Gahrton (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, presidentti Putinin vulgaari tunteenpurkaus EU:n huippukokouksen yhteydessä ei ollut erityisen yllättävää. Hän on epätoivoinen, koska Venäjän tilanne on epätoivoinen. Kriisitilanteessa olevat valtiot etsivät mielellään syntipukkeja - Venäjän tapauksessa t?et?eeneistä. Meidän on tietenkin tuomittava venäläisten T?et?eniassa tekemät joukkomurhat, mutta emme saa unohtaa omaa osallisuuttamme Venäjän tragediaan.
Neuvostoliiton romahduksen jälkeen Moskovaan virtasi länsimaiden asiantuntijoita suosittelemaan sokkihoitoa; heidän joukossaan oli myös ruotsalainen Anders Åslund. Venäjän piti suoriutua 500 päivässä siitä, minkä kanssa Kiina oli kamppaillut 25 vuotta. Tämän vuoksi syntyi tietenkin yleistä köyhyyttä, tuotanto väheni, odotettavissa oleva elinikä lyheni ja mafia vahvistui.
Meidän pitäisi ymmärtää yhteisvastuumme Venäjän kriisistä ja kaaoksesta. Meidän pitäisi siksi myös kohdella Venäjää samalla tavoin kuin muitakin Euroopan valtioita, kuten Turkkia, ja tehdä selväksi, että Venäjällä on samanlainen oikeus kuin muillakin Euroopan valtioilla tulla täysimääräiseksi EU-jäseneksi, jos se haluaa ja täyttää kaikki ehdot.

Souchet (NI).
Arvoisa puhemies, meidän on aktiivisesti kehitettävä moninaisia ja monimuotoisia suhteitamme Venäjään lukuisissa strategisissa kysymyksissä, kuten terrorismin vastaisessa taistelussa, Lähi-idän tilanteessa tai energian ja avaruuden aloilla. On osoitus hyvin lyhytnäköisestä tavasta asennoitua näihin suhteisiin, jos ne halutaan yhdistää tapoihin, joilla Venäjän hallitus käsittelee vaikeaa T?et?enian kysymystä.
Teemme oikein tuomitessamme Venäjän viranomaisten epäilemättä kohtuuttoman julmat menetelmät. Meitä kuitenkin kuunneltaisiin enemmän, ellemme torjuisi Moskovan pohjimmaisia reaktiota, joka ei koske ainoastaan Venäjän ongelmia. Venäjän hallitus vetoaa legitiimiin oikeuteensa puolustautua federaation alueella tapahtuvilta hyökkäyksiltä. Venäjä on joutunut sellaisten tahojen hyökkäyksen kohteeksi, jotka herätettyään uskon T?et?enian irrottautumispyrkimyksiin aikovat vakiinnuttaa tämän asenteen ja vahvistaa sillä ääri-islamilaisuuden muotoa, joka tuo terrorismin keskelle Moskovaa. Kuka uskaltaisi kiistää sen, että T?et?enia on nykyään Taliban-hallinnon johtaman Afganistanin jälkeen meitä kaikkia uhkaavien kansainvälisten islamilaisten terroristien parhaita koulutuspaikkoja? Ne, jotka itsepintaisesti kiistävät nämä tosiasiat tai vähättelevät niitä, ajavat meitä umpikujaan. Arvoisa puhemies, meidän on toimittava vastuuntuntoisesti ja vastustettava tällaista asennetta.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kristittynä häpeän sitä, miten jäsen Marchiani käytti väärin kristinuskon käsitettä. En pidä muslimien murhaamista kristittyjen tehtävänä. Terrorismia sekä ase- ja huumekauppaa harjoitetaan muissakin valtioissa, myös EU:n jäsenvaltioissa. Kukaan ei siitä huolimatta ehdota, että pommittaisimme näitä jäsenvaltioita, myös jäsen Marchianin kotivaltiota. Meidän on ymmärrettävä, että ihmiset heittäytyvät tunteiden valtaan tässä asiassa. Ei ole lainkaan kysymys terrorismin vastaisesta taistelusta vaan terrorismin synnyttämisestä.
T?et?eenit ovat olleet kolonialistisen vainon kohteena 150 vuotta. Stalin karkotti heidät. Nykyisellä aikakaudella T?et?enia on vallattu kahdesti julmissa öljyetujen vuoksi käydyissä sodissa. Presidentti Putinin vaalikampanja oli osasyynä tämän toisen, yhä käynnissä olevan sodan tehostamiseen.
On siis kerta kaikkiaan todettava, ettei kyse ole mistään terrorismin vastaisesta sodasta vaan pikemminkin terrorismin lietsomisesta! Olemme osaltamme vastuussa tästä kaikesta. Miten me siis olemme reagoineet? Presidentti Putin boikotoi kaunista Kööpenhaminan kaupunkia ainoastaan siksi, että tanskalaiset käyttivät demokraattista oikeuttaan kunnioittaa ilmaisun- ja yhdistymisvapautta.
Miksi huippukokous sitten siirrettiin Brysseliin? Unionin humanitaarisista asioista vastaava komission jäsen Nielson ei ole ilmoittanut menevänsä T?et?eniaan vaan valtion- ja hallitusten päämiesten juhlaillalliselle Pietariin. Sanon suoraan, että minua kuvottaa ajatus siitä, että eurooppalaiset vain siemailevat Pietarissa krimiläistä kuohuviiniä, kun ihmisiä kuolee T?et?enian kaduilla tapahtuvissa verilöylyissä.
Vapauden ja ihmisoikeuksien puolustaminen on mielestäni Euroopan arvokkain tehtävä. Eilen meillä oli kunnia saada baltialaisia kollegoja ensimmäistä kertaa keskuuteemme. Baltian maiden kollegamme saavat kiittää vapaudestaan myös t?et?eenikenraali Dudajevia, joka kieltäytyi aikoinaan Baltian vapausliikkeen julmista tukahduttamistoimista, joihin hänet oli neuvostoliittolaisena upseerina määrätty!
Poos (PSE).
Arvoisa puhemies, EU:n ja Venäjän huippukokouksen tulokset olivat pettymys varsinkin ihmisoikeuksien osalta. Tanskan pääministeri Rasmussen rohkeni muistuttaa presidentti Putinille, ettei T?et?enian konflikti ole terrorismiongelma ja että siihen on saatava poliittinen ratkaisu. Presidentti Putin vastasi tähän tylysti, ja asia jäi sikseen. Ei ollut sopiva hetki nuhteille, kun Eurooppa oli liian varhain ja epäasianmukaisesti mennyt onnittelemaan kiellettyjen kemiallisten aseiden käytöstä Moskovan panttivankeihin ja kaappareihin. Kollegat olivat epäilemättä huolehtineet siitä, että neuvoston puheenjohtajan kädet olivat sidotut.
Mahdollisista seuraamuksista ei puhuttu sen enempää, vaikka ne olivat olleet asialistalla jo presidentti Jeltsinin kanssa vuonna 1999 järjestetyssä huippukokouksessa. Sen jälkeen T?et?enian tilanne on huonontunut huomattavasti, ja alueen siviiliväestö on voimaton erikoisjoukkojen toimien edessä. Kidutuksia, raiskauksia, ilman oikeudenkäyntiä toteutettuja teloituksia ja katoamisia tapahtuu päivittäin. Ihmisoikeusloukkauksiin ja sotarikoksiin syyllistyneet jäävät täysin rangaistuksetta. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, miksette ole yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja komission kanssa noudattaneet edes Amnesty Internationalin selkeää pyyntöä ja vaatineet humanitaaristen järjestöjen pääsyä T?et?eniaan seuraamusten uhalla? Miksette ole vaatineet, että Punaisen Ristin on päästävä vapaasti auttamaan vankiloissa tai pidätyskeskuksissa, nykyajan työleireillä, viruvia ihmisiä? Nyt kun kaikkiin kumppanuussopimuksiimme sisältyy ihmisoikeuksia koskeva lauseke, miksi kansainvälinen humanitaarinen oikeus on jälleen kerran taipunut huomiota herättävällä tavalla valtion voimakkuuden ja perustelujen edessä?

Mayol i Raynal (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, tämä sopimus vaikuttaa minusta erittäin ongelmalliselta T?et?eniassa meneillään olevan konfliktin vuoksi.
Millainen T?et?enian tilanne on? Siinä ovat vastakkain ihmiset, jotka taistelevat vapautensa puolesta, ja kolonialistinen valta, joka käyttää jatkuvasti kaikkia mahdollisia sorron ja vainon muotoja. Meille äsken luettu artikkeli paljastaa Venäjän johtajien mielentilan. Vaikka neuvosto ja komissio väittävät, että T?et?enian ihmisoikeuksista on keskusteltu, minusta se ei pidä lainkaan paikkaansa. Puhutaanpa nyt asioista niiden oikeilla nimillä. T?et?eniassa on meneillään kansanmurha. Neuvottelujen aloittaminen Venäjän kanssa on kyseenalaista, kun meneillään on kansanmurha, vaikka Baltian maiden ja muiden legitiimejä etuja pitääkin suojella. On samoin kyseenalaista vedota siihen, että meidän on saatava aikaan terrorismin vastaista taistelua koskeva sopimus. Epätoivosta johtuvaa t?et?eenitaistelijoiden terrorismia ei voi missään nimessä rinnastaa Venäjän valtion harjoittamaan terrorismiin. Tästä syystä tämä sopimus on todellinen ongelma.

Kronberger (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, uskon koko Euroopan unionin kohtalon punoutuvan Venäjään paljon tiiviimmin kuin osaamme tällä hetkellä kuvitella.
Venäjän on tietenkin 70 vuotta kestäneen neuvostojärjestelmän jälkeen vaikea kehittyä syvälle juurtuneiden rakenteiden ja uuden järjestelmän ristipaineissa. Euroopan unionilla ei ole mielestäni muuta mahdollisuutta kuin tukea aktiivisesti tätä valtavaa rakenneuudistusprosessia. Venäjä on kymmenen seuraavan vuosikymmenen ajan Euroopan tärkein kumppani energiahuollon alalla.
Venäjä on kuulunut aina - jopa neuvostokaudellakin - avaintoimijoihin maailmanrauhan vakauttamisessa. Se ei saa estää meitä näkemästä T?et?enian ongelmia. Näitä ongelmia ei saa kiistää, mutta meidän on säilytettävä kokonaiskuva asioista. Euroopalla ei sitä paitsi ole oikeutta kohdella Venäjää eri tavoin kuin muita ihmisoikeuksia rikkovia valtioita. Väärinkäsitysten välttämiseksi haluaisin vielä kerran painottaa, ettei tämä missään tapauksessa tee T?et?enian tapahtumista oikeutettuja, mutta alueen tilannetta on toki analysoitava tarkasti.
Euroopan lähtökohtana on oltava, että ainoastaan tasavertaisten osapuolten reilu ja avoin kumppanuus voi menestyä pitkällä aikavälillä. Sen saavuttamiseksi on ensisijaisesti toteutettava systemaattisia toimia luottamuksen rakentamiseksi, oikeudenmukaisten kauppasuhteiden luomiseksi ja Venäjän taloudellisen kehityksen lujittamiseksi sekä tarjottava kaikenlaista avustusta viimeisten 12-13 vuoden jälkeen vieläkin keskeneräisen demokratisoitumisprosessin edistämiseksi. Meidän on ymmärrettävä, että ilman vakaata, demokraattista ja vahvaa Venäjää maailmanrauha on vieläkin suuremmassa vaarassa kuin tällä hetkellä.

Gahler (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kävimme viime viikolla EU:n ja Liettuan välisessä parlamentaarisessa sekavaliokunnassa perusteellisen ja kriittisen keskustelun Kaliningradin kysymyksessä aikaansaadusta ratkaisusta. Ministeri Haarder piti ratkaisua "tasapainoisena", mutta minusta se on tasapainoinen ennen kaikkea Venäjän maineen säilyttämisen ja Schengenin vannoutuneiden kannattajiemme kannalta.
Komission jäsen sanoi, että Euroopan unionin on turvattava rajansa aina ja kaikkialla. Jopa Erich Honecker olisi voinut allekirjoittaa tämän väitteen, koska matkustajien on vaikeampi kulkea Liettuan kautta kuin aikoinaan Länsi-Saksasta DDR:n kautta Itä-Berliiniin. Euroopan unionin sietäisi minusta hävetä suostuttuaan tällaiseen 13 vuotta muurin sortumisen jälkeen.
Käytännön vaikeudet jäävät lopulta Liettuan rajaviranomaisten ja matkustajien riesaksi. Venäjä pystyy hyödyntämään tilannetta muihinkin tarkoituksiin, koska teknisten ongelmien mahdollisuus on erittäin suuri ja koska on todennäköistä, että asianosaiset valittavat.
Oletteko koskaan tulleet ajatelleeksi, ettei tämän kauttakulkuliikenteen itäisenä määränpäänä ole suinkaan Venäjä vaan Valko-Venäjä - valtio, jota ei ole lainkaan mainittu näissä keskusteluissa? Mitä siis tapahtuisi, jos Venäjän ja presidentti Lukashenkon suhteet huonontuisivat siinä määrin, että Lukashenko päättäisi käyttää tilannetta hyväkseen? Koko järjestely ei olisi silloin edes sen paperin arvoinen, jolle sopimus on kirjoitettu.
Voimme myös helposti kuvitella, mitä käytännössä tapahtuu, jos anotaan junamatkoja koskevaa yksinkertaistettua kauttakulkuasiakirjaa. Ääritapauksessa Khabarovskissa Itä-Venäjällä matkustajan täytyisi ilmoittaa osoite lipun yhteydessä siinä toivossa, että tiedot toimitetaan eteenpäin Venäjän keskustoimistoon, joka puolestaan lähettää ne Liettuan viranomaisille, joiden pitäisi käsitellä tiedot ajoissa, jotta matkustajan saapuessa rajalle liettualainen rajavirkailija sitten toivottavasti antaa hänelle junassa kauttakulkuluvan. Venäjän viranomaisten hallintoresurssit tuntien on kuitenkin helppo kuvitella, miten hyvin tämä kaikki toimii. Siksi pyydänkin, että pidätte tämän ongelman mielessänne ettekä kuvittele, että asia on nyt loppuun käsitelty.

Haarder
Tämä on ollut epäilemättä vilkas keskustelu. Näin melkein itseni sellaisen parlamentin jäsenen roolissa, joka vaati, että puheenjohtajan pitäisi tehdä nyt sitä ja tätä ja joka huomautti, missä asioissa neuvosto oli epäonnistunut. Näin pitääkin olla, ja kehotan parlamenttia jatkossakin huolehtimaan, että neuvosto pitää kiinni niistä demokraattisista ihanteista, joihin parlamentti perustuu.
En jatka nyt "mutta"sanalla, vaan "ja"sanalla, koska olen aina ymmärtänyt yhteisen lähestymistapamme tarkoittavan, että meidän on oltava myös hyviä naapureita, että meidän on kyettävä ratkaisemaan myös yhteisiä ongelmia ja että meidän on lisäksi oltava riittävästi yhteydessä toisiimme, jotta voimme käydä vuoropuhelua ja sanoa tarvittavat asiat. Jäsen Posseltille sanoisin, että jos haluamme muuttaa Venäjää oikeaan suuntaan ihmisoikeusasioissa, meillä on oltava paikka, jossa voimme käydä Venäjän kanssa vuoropuhelua. Tämä paikka oli viime viikolla Brysselissä, mutta ei ole mitään väliä, onko se Kööpenhaminassa vai Brysselissä. Kävimme vuoropuhelua, tarvittavat asiat sanottiin ja komission jäsen Patten oli todistajana. Komission jäsen Nielson on vahvistanut sen tänään. Neuvosto sanoi Venäjälle juuri sen mitä pitikin, myös T?et?enian kysymyksessä.
Mitä tulee tällä hetkellä Tanskassa vangittuna olevaan varapääministeri Zakajeviin, haluaisin kertoa jäsen Dupuis'lle, että Zakajevin tapausta käsitellään täysin oikeusvaltion periaatteiden, luovuttamista koskevien eurooppalaisten sääntöjen sekä terrorismin vastaista sotaa koskevan vakiintuneen menettelytapamme mukaisesti. Zakajevin tapauksessa ei ole tehty yhtään poliittista päätöstä. Kaikki on tehty sääntöjen mukaisesti. Demokratian oppeja on noudatettu sanatarkasti. Sama pätee konferenssin järjestämiseen, joka aiheutti Tanskan ja Venäjän välisen konfliktin. Tämä konferenssi pidettiin, koska sellaisen järjestäminen on demokraattinen oikeus. Emme voi estää sellaista, ja puolustamme tätä oikeutta, samoin kuin olemme pysyneet lujina kaikissa muissakin demokraattisiin ihanteisiimme liittyvissä näkökohdissa. Olen täysin samaa mieltä siitä, ettemme saa uhrata ihmisoikeuksia terrorismin vastaisen taistelun hyväksi, kuten jäsen Poettering ja monet muut totesivat. Emme tietenkään saa tehdä niin. Huippukokouksessa Venäjän kanssa käyty vuoropuhelu perustuikin juuri tähän. Olemme samaa mieltä terrorismin vastaisesta taistelusta, mutta arviomme siitä, mitä T?et?eniassa on tapahtunut ja tapahtuu edelleen, ovat erilaisia, ja tämä tehtiin erittäin selväksi.
Kaliningradin ongelmassa saatiin aikaan onnistunut ratkaisu, ja vieläpä sellainen, jossa kunnioitetaan Liettuan suvereeniutta ja Liettuan oikeutta liittyä Schengenin sopimukseen. Laajentumisen kannalta on erittäin tärkeää, että onnistuimme ratkaisemaan ympärillä olevan alueen ongelman tällä tavoin. Mitä tulee lisäksi vielä ratifioimattomaan Venäjän ja Liettuan väliseen rajasopimukseen, voin vakuuttaa puheenjohtajavaltion tehneen kesällä käydyissä neuvotteluissa Venäjälle erittäin selväksi, että oletamme että Venäjän ja Liettuan välinen rajasopimus allekirjoitetaan nyt. Mitään ei siis unohtunut. Meillä ei ole mitään syytä hävetä. Kaikki tehtiin demokratian sääntöjen mukaisesti. Keskusteluyhteyteen päästiin, ja saimme ratkaistua myös ongelmat, jotka huippukokouksessa oli tarkoitus ratkaista.
Lopuksi haluaisin kuitenkin todeta, että parlamentin on tärkeää pitää kiinni ihanteistaan ja ojentaa neuvostoa, jos näyttää siltä, ettemme tee samoin. Muistakaa tämä. Mielestäni ei ole kuitenkaan mitään syytä moittia neuvostoa tai puheenjohtajavaltiota tavasta, jolla he hoitivat tämän juuri järjestetyn erittäin hankalan huippukokouksen.

Nielson
Arvoisa puhemies, aluksi korostan, että yhdyn sataprosenttisesti ministeri Haarderin äskeiseen lausuntoon. Se oli hyvä ja selkeä kuvaus todellisesta tilanteesta. Se oli samalla muistutus siitä, mitä unionin pitää tehdä ja miten sen pitää tehdä se.
Olen kuunnellut hyvin tarkkaavaisesti kaikkia puheenvuoroja. Toistan asian, jonka olen sanonut aikaisemminkin parlamentissa T?et?enian ongelmasta käydyssä keskustelussa. Komission vastuun jaolla on suuri merkitys. Ellemme olisi tarkkoja määritellessämme humanitaarisesta avusta vastaavan komission jäsenen tehtäviä ja vastuualueita, sotkisimme koko asian, varsinkin tehtävän, jossa on tarkoitus varmistaa, että humanitaarisen avun toimittajat pääsevät avustettavalle alueelle.
Siksi varmistan, että määrittelen tarkasti velvollisuuteni humanitaarisesta avusta vastaavana komission jäsenenä. Jos lankeaisin kiusaukseen osallistua asiaa koskevaan poliittiseen keskusteluun, heikentäisin sellaisten toimieni legitiimiyttä ja tehokkuutta, joita teen turvatakseni humanitaarisen työn tekijöiden pääsyn T?et?enian kaltaisille alueille. En halua siksi sekaantua poliittisiin taktikointeihin enkä poliittisiin hankkeisiin, vaikka suhtautuisinkin niihin myönteisesti. Se on ulkosuhteista vastaavan komission jäsenen tehtävä, ja varsinkin tässä tapauksessa on tärkeää, että valitsemme huolellisesti välineemme ja toimiin osallistuvat komission jäsenet. Jos minä humanitaarisesta avusta vastaavana komission jäsenenä sortuisin politisoimaan, vähentäisimme alueelle pääsyn edistämistä koskevien toimiemme ja pyrkimystemme painoarvoa. Olen toisaalta julkisesti arvostellut venäläisiä tässä asiassa ja teen niin aika usein. Otan esiin tämän kaltaisia seikkoja jokaisessa Venäjän kanssa järjestettävässä huippukokouksessa.
Edistystä ei ole valitettavasti tapahtunut. Esillä ovat tutut seikat, kuten humanitaarisen työn tekijöille myönnetyt työluvat sekä mahdollisuus käyttää YK:n VHF-radiojärjestelmää, joka on tärkeä alueella liikkuvien ihmisten turvallisuuden kannalta, sekä leireillä olevien pakolaisten ja kotiseudultaan siirtymään joutuneiden henkilöiden tilanne. Kaikki nämä seikat otetaan esiin kerta toisensa jälkeen, ja toistan vaatimukseni, että parlamentti pitää humanitaarisesta avusta vastaavan komission jäsenen vastuualuetta suhteellisen rajallisena, kuten minäkin.
Muut henkilöt käsittelevät keskustelun poliittista puolta. Tämä on tärkeää paitsi T?et?enian myös monien muiden alueiden kohdalla. Kohtaatte samanlaisen lähestymistavan, kun puhumme pääsystä auttamaan Israelin ja Palestiinan välisen konfliktin uhreja. Vaikka olen oikea poliittinen eläin, en osallistu todelliseen poliittiseen keskusteluun konfliktin luonteesta ja näistä muista asioista, vaikka se olisi kuinka houkuttelevaa.
Jäsen Paasilinna ja muutama muukin ottivat esiin Venäjän kanssa käytävän energiadialogin ja erityisesti maakaasua koskevan yhteistyön. On kovin vaikeaa saada aikaan pikaista päätöstä alalla, jossa tosiasioista sovittaessa on lisäksi pohdittava, kuka osallistuu siihen kaupallisessa mielessä ja kuka ei. Kaasuputkea koskevat neuvottelut ovat pitkän aikavälin kysymys. On vaarassa syntyä erimielisyyksiä siitä, ryhdytäänkö tällaisiin pitkäaikaisiin sopimuksiin vai vapautetaanko kaasumarkkinat unionin sisällä, mitä me pidämme parempana vaihtoehtona. Tätä taustaa vasten ei ole lainkaan niin helppoa ottaa huomioon, että toinen osapuoli haluaa lähtökohdaksi erittäin pitkäaikaisen ja vakaan sopimuksen.
Oli miten oli, tällaisen sopimuksen tekeminen ei olisi meidän vaan yritysten ja markkinoiden toimijoiden tehtävä, mikä myös osaltaan monimutkaistaa asioita. On lisäksi muitakin mielenkiintoisia strategisia asioita, jotka koskevat Euroopan energiahuollon geopolitiikkaa tulevina vuosina. Yksi niistä on maakaasukysymys, eikä ole mikään yllätys, että tämä on monimutkainen ja haastava asia. Taktisista syistä kehottaisin parlamentin jäseniä käsittelemään sitä varovasti. Voi olla hyödyllistä ja tärkeää varmistaa Venäjän kanssa tehtävän yhteistyön kestävyys ja Venäjältä saatavat kaasutoimitukset, mutta on myös tärkeää, ettemme ryntää suin päin neuvotteluihin, joiden päätteeksi toteamme, ettemme saaneetkaan aikaan niin hyvää sopimusta kuin kaikki olivat odottaneet. Kannatan siksi varovaista menettelytapaa.
Vastaan seuraavaksi jäsen Oostlanderin selkeään kysymykseen, voiko Liettua liittyä Schengen-järjestelmään Kaliningradia koskevan sopimuksen jälkeen. Tämä on ollut tärkeimpiä asioita neuvotteluja koskevassa kannassamme. Pidämme sen vuoksi hyvänä sellaista ratkaisua, johon ei liity tämänkaltaisia ongelmia.
Kehun lopuksi neuvoston ja komission asian parissa tekemää yhteistyötä. Tämä on yksi niistä aloista, joilla olemme onnistuneet. Liettuakin on odotetusti myöntänyt sen, ja tämä on varmasti osoittanut muille ehdokasvaltioille, että suhtaudumme niiden tilanteeseen vakavasti.

Bethell (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ministeri Haarderin mainitsemassa asiassa on myös poliittinen ulottuvuus. Tarkoitan varapääministeri Zakajevin, t?et?eenien edustajan, vangitsemista. Miksi häntä on pidetty vankilassa näin kauan, vaikka häntä vastaan ei ole esitetty mitään näyttöä? Tilanne on erittäin huolestuttava.

Dupuis (NI).
Arvoisa puhemies, tämä on pitkä tarina. T?et?enia on joutunut kärsimään jo kolme vuotta. Poul Nielsonin, humanitaarisesta avusta vastaavan komission jäsenen, on joko ilmiannettava joku, joka estää häntä tekemästä työtään, tai hänen on erottava, koska ei ole olemassa 36:ta ratkaisua. Tätä on jatkunut nyt kolme vuotta. Olemme jo kolmen vuoden ajan pyytäneet häntä matkustamaan T?et?eniaan, mutta hän ei anna meille koskaan minkäänlaista vastausta. Emme voi hyväksyä tällaista! Hänen on joko erottava tai kerrottava meille, kuka estää häntä tekemästä työtään.

Nielson
Olin siellä kolme vuotta sitten. En ole laiminlyönyt omaa vastuualuettani. Työskentelemme jatkuvasti sekä tämän asian että YK:n aloitteen parissa T?et?enialle myönnettävän humanitaarisen avun päärahoittajana. Olemme itse asiassa ainoita, jotka ylläpitävät rahoitustoimintaa ja toimivat itse tapahtumapaikalla T?et?eniassa.
En halua käsitellä matkasuunnitelmiani tässä yhteydessä. Aikaisemmin mainitsemistani syistä olen päättänyt olla sekoittamatta päätehtävääni yleiseen poliittiseen työhön tässä asiassa.

Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, seurattuani keskustelua haluaisin kiinnittää huomionne seuraavaan asiaan. T?et?eenikapinallisten terroristiteon jälkeen on kuollut 120 panttivankia sekä 50 terroristia. Haluaisin huomauttaa, että vaikka puhumme terroristeista, emme voi koskaan antaa oikeutusta sellaisiin pikateloituksiin, joita venäläiset joukot tekivät näiden ihmisten ollessa ilmeisesti syvässä unessa.
Haluaisin kiinnittää huomionne myös siihen, ettei missään tiedotusvälineessä ole mainittu asiasta, mikä on erittäin huolestuttavaa, koska se on loukkaus ihmisten demokraattista ja inhimillistä rinnakkaiseloa vastaan - olivatpa nämä terroristeja tai eivät. Haluan lisäksi huomauttaa, ettei parlamentissakaan ole puhuttu mitään tästä häikäilemättömän julmasta teosta.

Haarder
Haluaisin vain toistaa lordi Bethellille, ettei Tanskassa ole tehty ainoatakaan varapääministeri Zakajevin vankeuteen liittyvää poliittista päätöstä. Joitakin syytteitä on esitetty, ja Tanskan poliisi on tutkinut niitä. Eräs tuomari päätti, että varapääministeri Zakajev pidetään edelleen vangittuna, mutta hänet tietenkin vapautetaan, mikäli syytteet osoittautuvat aiheettomiksi. Näin oikeusjärjestelmä toimii, ja lordi Bethell voi luottaa siihen, että Tanskan oikeusjärjestelmä toimii kaikkien Euroopan unionin vaalimien periaatteiden mukaisesti.

Puhemies.
Kiitos tästä valaisevasta vastauksesta.
Olen vastaanottanut tämän keskustelun yhteydessä kuusi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausuma Pakistanin parlamenttivaalien vaikutuksesta kauppa- ja yhteistyösopimuksen tekemiseen.

Haarder
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kenraali Musharraf toteutti Pakistanissa sotilasvallankaappauksen hieman yli kolme vuotta sitten. Kaappaus herätti paljon huolta demokraattisessa maailmassa, ja useat tahot tuomitsivat sen. Myöhemmin Pakistanin korkein oikeus hyväksyi vallankaappauksen edellyttäen, että demokratia palautetaan kolmen vuoden kuluessa sotilasvallankaappauksesta, toisin sanoen ennen 12. lokakuuta kuluvaa vuotta.
Viime vuonna 14. elokuuta presidentti Musharraf julkisti etenemissuunnitelman demokratian palauttamiseksi, jossa kuvailtiin hänen aikeitaan noudattaa Pakistanin korkeimman oikeuden tuomiota ja palauttaa demokratia Pakistaniin. Suunnitelma sisältää neljä osaa: 1) kansan valitsemista edustajista koostuvien paikallisneuvostojen perustaminen (tämä toteutui elokuussa ), 2) maakunta- ja parlamenttivaalien valmistelu muun muassa perustamalla vaalilautakunta sekä laatimalla vaaliluettelot ja henkilökortit sekä useiden perustuslakimuutosten toteuttaminen, 3) itse vaalien toteuttaminen ja 4) hallintovallan siirtäminen maakunta- ja parlamenttivaaleissa valitulle siviilihallinnolle sekä muun muassa kokousten puheenjohtajien valinta. Tämä piti toteuttaa kuluvan vuoden loka-marraskuussa.
Tänä vuonna 10. lokakuuta järjestettyjä vaaleja oli valvomassa vaalitarkkailijoita erityisesti EU:sta. Haluan tässä yhteydessä kiittää jäsen Cushnahania siitä suuresta työstä, jota hän ja muut valtuuskunnan jäsenet tekivät tämän asian parissa. Vaalitarkkailijoiden tehtävä oli erittäin vaikea jo pelkästään turvallisuussyistä, mutta jäsen Cushnahan ja hänen ryhmänsä toteuttivat tehtävänsä siitä huolimatta.

Kuten jäsen Cushnahan on vaalitarkkailua koskevassa kertomuksessaan huomauttanut, Pakistanin vaaleihin liittyy asioita, joiden olisi pitänyt olla toisin. Kiinnitimme erityishuomiota kertomuksessa esitettyyn arvosteluun niistä oloista, jotka edelsivät varsinaisia vaaleja, ja niihin perustuslakimuutoksiin, jotka presidentti Musharraf toteutti tänä kesänä. Vaalikampanjointiin sekä resurssien ja tiedotusvälineiden käyttöön ei ollut tasa-arvoista mahdollisuutta, ja paikan päältä raportoitiin vaalivilpistä. Kaikki nämä asiat yhdessä antoivat aihetta huoleen.
Neuvosto on kuitenkin sitä mieltä, että vaalien toteuttaminen oli tärkeä askel demokratian palauttamiseksi Pakistaniin. EU on koko prosessin ajan käynyt Pakistanin kanssa demokratian palauttamista koskevaa vuoropuhelua, ja sillä on siten ollut jatkuvasti mahdollisuus myös arvostella niitä tekijöitä, joiden osalta kehitys on mennyt väärään suuntaan.
Lokakuun 10. päivänä käytyjen vaalien tulokset merkitsevät koalitiohallituksen perustamista. Neuvottelut ovat vielä kesken. Toimeenpanovallan odotetaan siirtyvän tulevalle pääministerille tämän kuukauden aikana.
Islamabadissa 24. marraskuuta viime vuonna järjestetyn EU:n ja Pakistanin yhteistyösopimuksen allekirjoittamisen yhteydessä EU ja Pakistan antoivat yhteisen julkilausuman. Vallitsevan tilanteen huomioon ottaen EU ja Pakistan vahvistivat, kuinka tärkeää on, että kansainvälinen yhteisö ryhtyy terrorismin torjuntaan. Pakistan vahvisti samassa julkilausumassa sitoumuksensa palauttaa demokratia edellä mainitun etenemissuunnitelman mukaisesti, mitä EU piti myönteisenä.
On todettava, että presidentti Musharraf on pitänyt lupauksensa toteuttaa luvattu etenemissuunnitelma. Sopimuksen osalta voidaan siis siirtyä seuraavaan vaiheeseen. Myönteistä on myös, että presidentti on toteuttanut useita uudistuksia, joiden avulla pyritään elvyttämään taloutta ja torjumaan korruptiota.
On todettava, ettei yhteistyösopimuksen toteuttaminen takaa demokratian toteutumista Pakistanissa. Kuten sanottu, olisimme halunneet useiden asioiden olevan toisin, mikä todetaan myös jäsen Cushnahanin kertomuksessa. Sopimuksen johdantokappaleessa sopimuspuolet vahvistavat kunnioittavansa ihmisoikeuksia. Tämä sopimus antaa meille mielestäni entistä paremmat puitteet keskustella Pakistanin kanssa demokratiasta ja ihmisoikeuksista. Neuvosto laajentaa vastaisuudessakin Pakistanin kanssa käytävää vuoropuhelua auttaakseen Pakistania vahvistamaan demokratiaa.
Näillä sanoilla haluaisin vielä kerran kiittää jäsen Cushnahania hänen tekemästään loistavasta työstä ja siitä perustasta, jonka hän on luonut Pakistanin demokratian arvioimiseksi.

Nielson
Arvoisa puhemies, komissio on puheenjohtajavaltion kanssa samaa mieltä siitä, että 10. lokakuuta Pakistanissa järjestettyjä parlamentti- ja maakuntavaaleja olisi pidettävä ensi askeleena siirryttäessä asteittain sotilashallinnosta siviilihallintoon, johon kuuluvat pysyvät ja hyvin toimivat demokraattiset instituutiot.
Vaalituloksena oli hajanainen parlamentti, mikä vuorostaan viivästytti kansalliskokouksen ensimmäistä istuntoa. Se järjestettiin viimein 16. marraskuuta. Poliittisten puolueiden keskinäiset laajat neuvottelut osoittavat, että demokraattinen prosessi on käynnistynyt uudelleen vireämpänä vaalien jälkeen. Oletamme, että uusi hallitus saa täyden toimeenpanovallan. Komissio seuraa Pakistanin tilannetta koko demokratiaan siirtymisen ajan.
Komissio onnittelee jäsen Cushnahanin johtamaa EU:n vaalitarkkailuvaltuuskuntaa siitä erinomaisesta työstä, jota se on pystynyt tekemään erittäin vaikeissa oloissa ja erityisen turvattomassa ympäristössä. Jäsen Cushnahan omistautui työlleen selvästi voimakkaammin kuin päävaalitarkkailijalta yleensä oletetaan.
Komissio on tyytyväinen, että valtuuskunta pystyi noudattamaan tehtävässään vaalitarkkailua koskevia kansainvälisiä kriteereitä täysimääräisesti.
Haluan myös käyttää tilaisuutta hyväkseni ja todeta, että komissio on tyytyväinen Euroopan parlamentin kanssa tekemäänsä yhteistyöhön Pakistanin vaalien tarkkailussa. Haluan kiittää erityisesti jäsen Grönfeldt Bergmanin johtaman Euroopan parlamentin valtuuskunnan jäseniä siitä arvokkaasta työstä, jota he ovat tehneet.
Tämä ei ole myöskään ainutkertainen tapaus. Komission ja parlamentin vaalitarkkailua koskevaa yhteistyötä voidaan nykyään yleisesti ottaen pitää erittäin hyvänä.
Komission mielestä EU:n vaalitarkkailuvaltuuskunnan läsnäolo on edistänyt Pakistanin demokratisoitumisprosessia. Lisäksi valtuuskunnan suositukset tämän prosessin vahvistamisesta ja vaalijärjestelmän tehostamisesta otetaan esille Pakistanin viranomaisten kanssa käytävässä vuoropuhelussa. Komissio on kertomuksensa perusteella valmis tarkastelemaan myös mahdollisia seurantatoimia. Komissio on samaa mieltä EU:n vaalitarkkailuvaltuuskunnan kanssa siitä, että valtiolliset vaalit eivät yksin takaa demokratian toteutumista ja että demokratian palauttamista kannattavien tahojen pitäisi pyrkiä tähän tavoitteeseen yhteistyössä.
Komissio haluaa korostaa, että se on noudattanut tavallista lähestymistapaansa tarkkaillessaan Pakistanin vaaleja. Vaalit eivät ole yhden päivän tapahtumia, ja koko prosessia, myös äänestystä edeltävää ajanjaksoa, on arvioitava. Pakistanissa esitetty arvostelu, jonka mukaan valtuuskunta ylitti toimivaltansa, koska se saapui paikalle liian aikaisin ja puuttui maan sisäisiin asioihin analysoidessaan koko vaalijärjestelmää, on sen vuoksi perusteetonta.
Euroopan yhteisön ja Pakistanin välisen uuden yhteistyösopimuksen osalta komissio haluaa muistuttaa, että alueen poikkeuksellisen tilanteen vuoksi toiminnassa oli otettava huomioon vaara, johon presidentti Musharraf asetti itsensä tukiessaan kansainvälistä yhteisöä Afganistanin kysymyksessä. Sopimuksen tavoitteena on tehdä merkittävää ja näkyvää poliittista ja taloudellista yhteistyötä Pakistanin kanssa ja rohkaista Pakistania tukemaan demokratian palauttamista koskevan etenemissuunnitelman toteuttamista.
Kaikki tietävät, miksi EU:n ja komission on käytävä Pakistanin kanssa laajempaa poliittista vuoropuhelua. Perusteluina ovat terrorismin torjunta, Pakistanin ja Intian vaikeat suhteet, naapurivaltio Afganistanin vakauden tarve, Pakistanin vakavat taloudelliset ja yhteiskunnalliset ongelmat ja etenkin käynnissä oleva demokratiaan siirtyminen.
Kyseisessä vuoropuhelussa esille otettavia olennaisia aiheita ovat muun muassa peruskoulutus, jossa pyrimme vahvistamaan tunnustuksetonta koulutusjärjestelmää, kauppa- ja liikeyhteyksien edistäminen sekä ihmisoikeuskysymykset, jotka ovat olennainen osa uutta sopimusta. Pakistan on lisäksi nimetty painopistevaltioksi ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevassa eurooppalaisessa aloitteessa.
Komissio tietää, että Pakistanin poliittisten instituutioiden tehtäviin ja toimintaan liittyvä jatkuva epävarmuus velvoittaa meidät valvomaan tiiviisti sitä, tapahtuuko lähiviikkoina ja -kuukausina todellista edistymistä, kun kyse on vallan siirtämisestä vaaleissa valitulle parlamentille. Uuden yhteistyösopimuksen ratifiointi antaisi meille tilaisuuden jatkaa täyttä yhteistyövuoropuhelua uuden hallituksen kanssa.
Cushnahan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan ensin kiittää kaikkia niitä henkilöitä, jotka osallistuivat äskettäiseen EU:n vaalitarkkailutehtävään Pakistanissa. Haluaisin erityisesti kiittää ydinryhmäni jäseniä ja jäsen Grönfeldt Bergmanin johtamaa Euroopan parlamentin valtuuskuntaa.
Toiseksi haluan kiittää vaalitarkkailuun osallistuneita EU:n komission jäseniä.
Kolmanneksi haluan ilmaista kiitokseni siitä henkisestä tuesta ja poliittisesta yhteishengestä, jota komission jäsen Patten on osoittanut.
Valitettavasti en kuitenkaan pysty kiittämään neuvostoa ja puheenjohtajavaltiota. Olen nimittäin erittäin vihainen puheenjohtajavaltion antamasta vaaleja koskevasta julkilausumasta ja olen pahoillani siitä, että samalla kannalla oltiin myös tänään. Haluaisin selvityksiä julkilausuman tietyistä osista. Kuinka puheenjohtajavaltio voi kiittää Pakistanin viranomaisia siitä, että he tekivät yhteistyötä valtuuskunnan kanssa? Puheenjohtajavaltio oli nimittäin täysin tietoinen siitä, että emme koskaan saaneet viranomaisilta virallista kutsua ja että viranomaiset kieltäytyivät myös allekirjoittamasta yhteisymmärryspöytäkirjaa, johon sisältyi myös sopimus turvallisuuden takaamisesta.
Kuusi viikkoa sen jälkeen, kun olimme saapuneet Pakistaniin, puheenjohtajavaltio Tanska sai virallisen yhteydenoton, jossa tämä tieto vahvistettiin virallisesti. Puheenjohtajavaltion olisi pitänyt olla tietoinen myös niistä useiden hallituksen ministerien julkisista hyökkäyksistä vaalitarkkailuvaltuuskuntaa vastaan, joissa käytettiin sellaisia kiihottavia ilmaisuja kuten "nämä länsimaiset valkonaamat eivät ole lainkaan kiinnostuneita Pakistanin rauhasta; nämä ihmiset edustavat epäystävällisiä kansoja ja heillä on vihamielisiä aikeita; tämä valtuuskunta puuttuu Pakistanin sisäisiin asioihin". Kuinka voitte kutsua tällaista käytöstä yhteistyöksi?
Saimme viimein turvallisuustakeet tehtävämme loppuajaksi, mutta ne saatiin eri maakuntien kuvernööreiltä eikä liittovaltion viranomaisilta.
Lisäksi puheenjohtajavaltio ilmaisee julkilausumassaan olevansa "huolestunut" - erittäin lievä ilmaisu - vaalivilppiä koskevista tiedoista, ja te pyydätte vaalilautakuntaa tutkimaan tällaiset väitteet.
Luitteko todellakin kertomuksemme? Oletteko varmasti tietoinen, että arvostelimme voimakkaasti vaalilautakuntaa ja sen puutteellista riippumattomuutta? Se, että vaalilautakuntaa pyydetään tutkimaan vaaleihin liittyviä epäjohdonmukaisuuksia, on kuin Saddam Husseinia pyydettäisiin johtamaan YK:n asetarkastajien ryhmää Irakissa.
Haluan muistuttaa neuvostoa siitä, että johtamani valtuuskunta ei ollut parlamentin vaan EU:n valtuuskunta, johon kuului 88 tehtävälleen omistautunutta henkilöä, jotka hoitivat tehtävänsä ammattitaitoisesti ja vaalitarkkailua koskevien, kansainvälisesti hyväksyttyjen kriteerien mukaisesti. Kuten te ja komission jäsen olette todenneet, he työskentelivät politiikan ja turvallisuuden kannalta erityisen tulenarassa ympäristössä ja olivat suuressa henkilökohtaisessa vaarassa. Kuitenkin neljän päivän kuluessa siitä, kun julkaisimme Islamabadissa alustavan kertomuksen, te torjuitte päätelmämme, joiden mukaan kyse oli hyvin puutteellisesta prosessista.
Te toimitte näin siitä huolimatta, että jäsenvaltioille toimitettiin tarkat viikoittaiset kertomukset havainnoistamme. Kerroin havainnoistamme ydinryhmäni kanssa myös Islamabadin edustuston johtajille viikoittain.
Kukaan ei kuitenkaan missään vaiheessa kyseenalaistanut käynnissä olevaa arviointiamme. Edes Islamabadin edustustojen päällikköjen viimeisessä kuulemistilaisuudessa esittämäämme analyysia ei vastustettu lainkaan tai vastustus oli erittäin lievää.
Tähän verrattuna on ironista, että puheenjohtajavaltio arvosteli ankarasti Togossa 27. lokakuuta järjestettyjä vaaleja, joihin EU ei ollut lähettänyt vaalitarkkailuvaltuuskuntaa, vaikka torjuitte kaksi ja puoli kuukautta työskennelleen Pakistanin vaalitarkkailuvaltuuskunnan päätelmät.
Miksi ensimmäistä vaaleja koskevaa luonnostanne lievennettiin? Kuka vaikutti teihin? Kuka painosti teitä?
Koska eri puolilla maailmaa sijaitsevat Pakistanin lähetystöt käyttävät julkilausumaanne vähätelläkseen kertomustamme, petitte paikan päälle lähettämänne EU:n valtuuskunnan, ja sen puolesta pyytäisin teitä häpeämään.
Haluaisin myös kumota Pakistanin Washingtonin suurlähettilään esittämän perättömän väitteen, jonka mukaan EU:n vaalitarkkailijavaltuuskunta olisi vuotanut väliaikaisen tiedotuskertomuksen. Todellisuudessa kertomuksen vuoti Islamabadissa toimiva erään jäsenvaltion hallitusta edustava diplomaatti, joka oli silloin Euroopassa ja jonka tehtävänä oli vaikeuttaa EU:n vaalitarkkailijavaltuuskunnan työtä.
Haluan vielä kommentoida reaktiotanne, koska se ei petä pelkästään EU:n vaalitarkkailuvaltuuskuntaa vaan myös Pakistanin kansan edut erityisesti, kun kyse on ihmisistä, jotka taistelevat urheasti demokratian palauttamisen puolesta. 
Haluttomuutenne tukea EU:n vaalitarkkailuvaltuuskunnan ja muiden tarkkailijaryhmien, kuten ANFREL-verkoston, NDI-instituutin ja Kansainyhteisön, päätelmiä pahentaa neuvoston edeltävän puheenjohtajan virhettä, kun tämä ei kohdistanut arvostelua farssimaiseen kansanäänestykseen presidentinvirasta. Tällainen linja on lisäksi suoranaisesti rohkaissut Pakistanin hallitusta käyttäytymään nykyisellä tavallaan.
Sen lisäksi, että petätte EU:n vaalitarkkailuvaltuuskunnan ja Pakistanin kansalaiset, petätte myös oman puheenjohtajakautenne periaatteet.
Haluan muistuttaa teitä siitä, että asetitte puheenjohtajakautenne ohjelmassa itsellenne kaksinkertaisen tavoitteen lisätä tehokkuutta ja avoimuutta ihmisoikeuksien alalla. Pakistanin vaaleja koskeva julkilausuma ei juurikaan osoita omistautumista näille tavoitteille.
Mielestäni kaikkein pahinta on kuitenkin, että vastauksenne on muotoiltu geopoliittisin perustein. Tämä on täysin vaalitarkkailuun liittyvien periaatteiden vastaista, koska vaalitarkkailun tarkoituksena on edistää demokratiaa ja ihmisoikeuksia.

Carrilho (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin mennä suoraan asiaan: vaikka tämänpäiväisessä keskustelussa pitäisikin keskittyä Pakistanissa äskettäin järjestettyihin vaaleihin, meidän on kuitenkin selvästi arvioitava nyt koko sitä prosessia, jossa kyse on tämän suuren Etelä-Aasian valtion siirtymisestä demokratiaan.
Lisäksi on entistä selvempää, että talouden ja kaupan alan ohella myös muilla kansainvälisten suhteiden osa-alueilla on noudatettava annettuja sitoumuksia, minkä lisäksi odotuksiin on kiinnitettävä paljon huomiota. Meistä kaikista oli myönteistä, että Pakistanin presidentti tuki terrorismin torjuntaa, mikä auttoi lieventämään Nawaz Sharifin johtaman hallituksen syrjäyttäneen sotilasvallankaappauksen luomaa hyvin kielteistä mielikuvaa. Lisäksi tiedämme, että vakiintuneesta demokratiasta on mahdotonta puhua, jos armeija puuttuu politiikan harjoittamiseen; Etelä-Euroopan ja Latinalaisen Amerikan valtioista saamiemme erilaisten esimerkkien perusteella tiedämme, että demokratiaan siirtymistä koskeva prosessi on mahdollista aloittaa tekemällä sopimus ei-sotilaallisten poliittisten edustajien kanssa. Tämä edellyttää kuitenkin, että erilaisista sovituista vaiheista ja järjestelyistä pidetään kiinni. Demokratiaan siirryttäessä juuri näiden vaatimusten kunnioittaminen antaa armeijalle tarvittavan, joskin riittämättömän, oikeutuksen jatkaa jonkinlaista poliittista toimintaa.
Meidän on kiinnitettävä eniten huomiota juuri tähän asiaan. Pakistanin presidentti esitti elokuussa 2001 etenemissuunnitelman demokratian palauttamiseksi, jossa mainittiin 10. lokakuuta järjestettävät vaalit. Tämä oli historiallinen hetki. Valitettavasti meidän on kuitenkin todettava, että tämä mahdollisuus meni suurimmaksi osaksi hukkaan. Emme halua mitenkään tuomita Pakistanin demokratiaan siirtymistä koskevaa prosessia, mutta toteamme, että tämä on huono tapa edistää demokratiaa. Toivomme lisäksi, että valituilla jäsenillä on tarvittavaa päämäärätietoisuutta, poliittista taitoa ja rohkeutta toimia johtajana uudella aikakaudella, jolloin kyse on todellisesta siirtymisestä kohti demokraattista poliittista valtaa.

Lynne (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä selväksi, että en puhu ELDR-ryhmän puolesta ja etten kannata tätä päätöslauselmaa.
Näin Pakistanin vaalien kynnyksellä ymmärrän jotkin tämän päätöslauselman laatineiden henkilöiden huolista. Yksi niistä on vaalikelpoisuuteen liittyvä vaatimus yliopistotason tutkinnosta. En ole kuitenkaan näiden henkilöiden kanssa samaa mieltä.
Olen samaa mieltä siitä, että presidentti Musharraf otti vallan käsiinsä vallankaappauksen avulla. Haluan kuitenkin julkisesti sanoa, että tämä oli veretön vallankaappaus: poliittisia puolueita ei kielletty eikä tiedotusvälineiden toimintaa rajoitettu mitenkään. Pitää paikkansa, että presidentti antoi oikeudellisen puitemääräyksen, joka antoi hänelle vallan hajottaa parlamentin. Ymmärtääkseni joillakin EU:n jäsenvaltioiden presidenteilläkin on tällainen valta. Esimerkiksi Ranskan presidentti voi hajottaa parlamentin. Mielestäni tarkastelemme tilannetta liikaa Euroopan näkökulmasta. Pakistanissa korruptiosyytöksiä on esiintynyt jo vuosisatoja.
Nämä vaalit ovat askel oikeaan suuntaan. Monien presidentti Musharrafin vastustajien valinta puhuu varmasti omasta puolestaan. Kaikki Pakistanin puolueet pitivät näitä vaaleja myönteisinä. Ne ovat juuri valinneet puhemiehen. Ne valitsevat kohta pääministerin. Kuten neuvosto totesi, presidentti Musharraf todellakin piti lupauksensa näiden vaalien järjestämisestä. Älkäämme enää muistelko menneitä vaan katsokaamme tulevaan.

Morgantini (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, mielestäni meidän pitäisi aina kiinnittää paljon huomiota käytökseemme ja poliittisiin toimiimme, kun kyse on valtioista, joiden kanssa suhteemme ovat kunnossa ja joiden kanssa olemme tehneet yhteistyötä ja laatineet kehitysapusopimuksia.
Joskus itsestään selvinä pitämissämme asioissa tai demokratiamallissamme ei oteta huomioon Euroopan yhdentymisen historiallista ja poliittista taustaa. Tämä saattaa luoda vanhalle kolonialismille uusia muotoja, jotka aiheuttavat epäluottamusta ja joita pidetään loukkauksina arvokkuutta tai jopa itsemääräämisoikeutta kohtaan.
Tiedämme, että demokratian tasoa arvioidaan vaalipäivän lisäksi myös tehokkaan ruohonjuuritason osallistumisen, kansalaisoikeuksien, tasa-arvon, oikeudenmukaisuuden ja kehityksen perusteella. En myöskään tingi yhtään yleisesti - ja kansainvälisesti - vallalla olevasta näkemyksestä, jonka mukaan ihmisoikeudet ovat maailmanlaajuisia, minkä vuoksi kuolemanrangaistus ei ole koskaan oikeutettu, olkoon kyse sitten Pakistanista tai Yhdysvalloista.
Osallistuin jäsen Cushnahanin johtamaan, Pakistaniin lähetettyyn vaalitarkkailuvaltuuskuntaan. Meidän kaikkien on oltava kiitollisia - ainakin minä olen - siitä tarkasta ja perusteellisesta työstä, jota jäsen Cushnahan on tehnyt. Olen samaa mieltä EU:n kertomuksessa esitetyistä asioista ja sen sisältämästä arvostelusta, joka ei kohdistu niinkään vaalipäivään. Vaalit toteutettiin mielestäni hyvin - saimme erittäin hyvän vastaanoton ihmisiltä ja vaaliedustajilta, vaikka kyse on Peshawarin alueesta, jossa Islamin uskonnollinen puolue voitti. Arvostelu kohdistui pikemminkin koko vaaliprosessiin, sen rajoituksiin ja virheellisin ratkaisuihin, joiden perusteella ehdokkaiksi pääsivät vain tutkinnon suorittaneet henkilöt.
Uskon, että siirtyminen sotilasvallasta demokraattisesti valittuun poliittiseen edustukseen on vaikeaa: Pakistanin siirtyminen demokratiaan ei käy helposti, eikä ole epäilystäkään siitä, että armeija yrittää vaikeuttaa demokratian toteutumista. Mielestäni korruption ja köyhyyden poistaminen on myös erittäin vaikeaa, samoin niiden täysi torjuminen. Pystyn esittämään tällaisen toteamuksen, koska olen itse kotoisin valtiosta, joka ei ole köyhä mutta jossa esiintyy edelleenkin paljon korruptiota.
Mielestäni meidän on ponnisteltava huomattavasti yhteistyön ja kaupan alalla ja analysoitava poliittisesti kehitystä ja koulutusta. Lisäksi olen sitä mieltä, että kaikkien ihmisten, jota terroristeiksi syytettyjen, ihmisoikeuksia olisi kunnioitettava. Meidän on sen vuoksi vedottava Pakistanin hallitukseen, että se noudattaisi kansainvälisiä sopimuksia.

Messner (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi todeta, että kannatan komission ja neuvoston julkilausumia, mutta haluan korostaa joitakin avainkohtia. Pakistan on nyt ydinasevalta, joka myös kauppaa ydinteknologiaa, jos otamme huomioon Pohjois-Korean.
Afganistanin sota oli eräänlainen Pakistanin koetinkivi, ja mielestäni nykyisen hallituksen, presidentti Musharrafin hallituksen, ansiosta Pakistanin terrorismin vastainen koalitio oli ylipäänsä mahdollinen. Ka?mirin ongelma ei ole hävinnyt, ja se on yksi Aasian merkittävistä konfliktikeskittymistä. Terrorismin vastainen strategia on kuitenkin valitettavasti johtanut ihmisoikeuksien loukkauksiin ja Pakistanin demokratisointiprosessin hidastumiseen, mitä on valitettavasti tapahtunut muissakin valtioissa.
Omalta osaltaan - ja näin todetessani kuvailen pelkästään tilannetta, enkä pyri tuomitsemaan - presidentti Musharrafin hallituksen toimintaa selittää loppujen lopuksi sellainenkin seikka, että monet sitä edeltävistä hallituksista olivat korruptoituneita. 
Olen samaa mieltä täällä esitetystä seuraavasta näkemyksestä: Pakistania ovat jo sukupolvien ajan johtaneet korruptoituneet hallitukset, jotka eivät ole kantaneet valtion johtamiseen liittyvää vastuuta. Vastuuttomuus johti toistuviin sotilashallituksiin. Kaikki nämä hallitukset pyrkivät edistämään demokratiaa länsimaiden mieliksi, ja samalla niiden oli pidettävä kotimaan ääriliikkeet tyytyväisinä. Tämä johti helposti jännitteisiin. Yksi kommentti vaaleista: tiedämme, että vain 30 prosenttia Pakistanin väestöstä äänesti, mihin on useita syitä. Uskonnolliset fundamentalistit voittivat vaalit Baluchistanissa ja maan luoteisosassa. Tämä on ongelma, sillä se merkitsee, että maasta on tulossa entistä epävakaampi. Eri fundamentalistiainekset yhteen kokoava MMA-yhteenliittymä aiheuttaa ongelmia presidentti Musharrafille ja tulevalle hallitukselle.

Collins (UEN).
Arvoisa puhemies, olemme nyt iltapäivällä kuulleet kolme erittäin tärkeää lausuntoa, jotka ovat koskeneet tämän keskustelun keskeisintä asiaa. Yhden lausunnoista olemme saaneet neuvostolta, yhden komissiolta ja yhden Euroopan unionin valtuuskunnan päätarkkailijalta, joka edusti virallisesti näitä kolmea toimielintä varsinaisen vaalin aikana.
Olen erityisen tyytyväinen ja iloinen komission lausunnon johdosta. Kiinnitän erityistä huomiota sen tasapainoisuuteen ja sisältöön ja totean komission täällä nyt läsnä olevalle edustajalle, että lausunto on mielestäni harvinaisen osuva nykyisen tilanteen kannalta.
Minun on todettava neuvostolle, että odotukseni olivat suuremmat. Odotin rehellisyyttä ja odotin tosiasioita. Neuvoston puheenjohtajalle haluan sanoa, että hänen julkilausumansa hävettää minua, ja jos se hävettää minua, niin se taatusti hävettää myös kollegaamme, neuvoston edustajaa Haarderia. Kaikkihan me tiedämme, että hän on parlamentin jäsenyydestään lähtien ollut periaatteen ja rehellisyyden mies, ja olemme kunnioittaneet häntä sellaisena. Neuvoston puheenjohtajan julkilausuma on täysin epäolennainen todellisten tapahtumien kannalta. Kuulimme, kuinka kollegamme Cushnahan, joka huolimatta siitä, että hän asetti itsensä suureen henkilökohtaiseen vaaraan, lähti suorittamaan tehtävän, kertoi todenmukaisesti ja periaatteellisesti, miten asiat olivat hänen näkemänsä perusteella. Ennen kuin hänen lausuntoaan voitiin kuitenkaan arvioida, neuvosto tyrmäsi sen täysin.
Neuvoston edustaja Haarder ei kertonut meille, mihin neuvoston päätös perustui. Hän totesi: "Neuvosto päätti", ja annettu julkilausuma määriteltiin "neuvoston päätökseksi". On erittäin valitettavaa, että neuvosto antoi tällaisen kuvauksen tilanteesta. Me kaikki haluamme, että Pakistanista tulee jälleen demokraattinen valtio.
Kenraali otti vallan vallankaappauksen avulla. Vallankaappaus on vallankaappaus, olkoon se veretön tai ei. Parlamentti päätti katkaista Pakistanin kanssa solmimansa parlamentaariset suhteet. Nyt Euroopan unionin päätarkkailija haukutaan täysin neuvoston julkilausumassa, jossa väistellään asioita erinomaisesti eikä viitata lainkaan vaaliprosessin vakaviin puutteisiin. Julkilausuma sisältää ainoastaan mitäänsanomattoman viittauksen vaalivilppiä koskeviin kertomuksiin. Muutoin puheenjohtajavaltio onnittelee Pakistanin viranomaisia siitä, että ne tekivät yhteistyötä vaalitarkkailuvaltuuskunnan kanssa ja varmistivat siten erittäin turvallisen ja vapaan vaalipäivän.
Lopuksi totean, että pidän komission ja jäsen Cushnahanin lausuntoja myönteisinä, mutta neuvoston julkilausuma on valitettavasti epäoikeudenmukainen parlamenttia kohtaan, koska se loukkaa älyämme ja vakaumustamme.

Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, mielestäni meidän on tässä keskustelussa erotettava toisistaan kaksi asiaa, kuten komission jäsen totesi. 
Ensimmäinen asia ovat Pakistanissa vallitsevat erityisolot ja se strateginen merkitys, joka valtiolla on Afganistanin vakauden, kansainvälisen terrorismin vastaisen liittoutuman ja kaikkien Keski-Aasian maiden vakauden kannalta. Toisaalta en kuitenkaan usko, että tämä seikka liittyy miltään osin maan sisäiseen tilanteeseen, islamilaisen fundamentalismin kasvuun, intresseihin ja ihmisiin, liittolaisiimme, joita vastaan Afganistanissa on hyökätty, ja maassa vallitsevaan ihmisoikeustilanteeseen. Maassa on tapahtunut kammottavia asioita, kuten kidnappauksia, kiristystä ja niin kutsuttujen "lapsiratsastajien" vankeina pitämistä, ja tietenkin viittaan myös vaalien arvioinnin tuloksiin.
Neuvoston edustaja Haarder, tiedätte, miten paljon olen pitänyt teistä ja kunnioittanut teitä aina siitä lähtien, kun ryhdyimme tekemään yhteistyötä ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa. Haluan kuitenkin myös kysyä, miksi Euroopan unionin vaalitarkkailijavaltuuskunta, jonka jäsenet toimivat esimerkillisesti suunnattoman vaarallisessa tilanteessa, lähetetään Pakistaniin arvioimaan tilannetta, jonka arviointiin osallistuu myös muita kansainvälisiä valtuuskuntia, kuten Kansainyhteisön tarkkailijaryhmä ja ANFREL-verkosto, vaikkakaan neuvoston edustaja ei suostu tunnustamaan sitä. Eikö Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostossa, yleisten asioiden neuvostossa tai Eurooppa-neuvostossa esiinny jo tarpeeksi mielipide-eroja ilman tästäkin asiasta aiheutuvaa erimielisyyttä ja hajaannusta?
Arvoisa puhemies, uskon, että meidän on otettava tämä näkökanta huomioon ja työskenneltävä yhdessä, jotta voisimme ehkäistä kaikkien tämän kaltaisten, täydellistä eripuraisuutta osoittavien tilanteiden toistumisen, koska ne tietenkin saattavat Euroopan unionin kuvan ja arvovallan ulkomailla kyseenalaiseksi.

Grönfeldt Bergman (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Pakistania, joka on maailman seitsemänneksi suurin valtio ja jossa on 140 miljoonaa ihmistä, on 12. lokakuuta 1999 lähtien hallinnut kenraali Musharrafin johtama sotilashallinto. Maailma on tietenkin kohdistanut katseensa Pakistaniin sen jälkeen, kun kenraali lupasi järjestää kolmen vuoden kuluessa vaalit palauttaakseen maahan demokratian ja siviilihallinnon. Pienen pieni osa tästä lupauksesta on pidetty: vaalit on järjestetty. Pelkkien vaalien järjestäminen ei kuitenkaan takaa demokratiaa. Yhtä tärkeitä ovat vaaleihin liittyvät olot. Ensinnäkin ennen vaaleja lainsäädäntöä muutettiin siten, että sotilashallinnon valtaa ja mahdollisuuksia parlamentin hajottamiseen ja hallituksen erottamiseen lisättiin. Lisäksi laadittiin sääntömuutoksia, joiden perusteella vain 4 prosenttia kansasta sai vaalikelpoisuuden, ja myös vaalikampanjoiden toteuttamismahdollisuuksia rajoitettiin.
Toiseksi yksittäisiä poliitikkoja painostettiin vaalien aikana, eri puolueiden eri ehdokkaisiin sovellettiin eri sääntöjä, vaalimenettelyn aikana esiintyi sääntöjenvastaisuuksia ja ihmisten äänestysmahdollisuuksia rajoitettiin.
Kolmanneksi vaalien jälkeen ilmeni selkeää haluttomuutta siirtää valta vaaleissa valituille edustajille. Kaiken tämän vuoksi meidän on tänään valitettavasti todettava, ettei Pakistanissa hyödynnetty mahdollisuutta demokratian palauttamiseen.
Emme voi korostaa tarpeeksi niitä seuraamuksia, joita tästä aiheutuu Pakistanin väestölle. Työttömyys, köyhyys ja lukutaidottomuus lisääntyvät. Pakistanin väestön elintasoa voidaan kohentaa vain demokratian avulla, siirtämällä valta sotilailta siviilihenkilöille ja siten, että demokraattisesti valitulla hallinnolla on mahdollisuus toteuttaa uudistuksia koulutuksen ja työllisyyden aloilla.
Euroopan parlamentilla on mielestäni velvollisuus antaa selkeä ja totuudenmukainen selvitys vaalioloista, joita mekin pystyimme tarkkailemaan parlamentin paikalle lähettämän valtuuskunnan avulla. Meidän on myös korostettava, miten tärkeää on, että Pakistanin demokratian palauttamiseen tähtäävä työ etenee. Sen vuoksi tuen jäsen Cushnahanin tänään antamia lausuntoja. Pakistanin hallitusta on kehotettava työskentelemään demokratian edistämiseksi, ja EU:n on jatkossakin seurattava kriittisesti Pakistanin kehitystä.

Haarder
Arvoisa puhemies, kun kuulin jäsen Cushnahanin ja jäsen Collinsin puheenvuorot, minun piti tarkastella puhettani uudestaan ja tarkistaa, oliko puheeni sisältö todellakin niin kauhistuttava. Voiko todellakin pitää paikkansa, että en edes maininnut jäsen Cushnahanin esittämää arvostelua? Puheeni tekstiversiosta voin todeta, että minä todellakin mainitsin jäsen Cushnahanin ja kehuin häntä ja viittasin viiteen tärkeään arvostelua herättäneeseen kohtaan: 1) ennen vaaleja tehdyt perustuslakimuutokset, 2) epätasa-arvoiset mahdollisuudet vaalikampanjointiin, 3) poliittisten puolueiden epätasa-arvoiset rahoitusmahdollisuudet, 4) epätasa-arvoinen tiedotusvälineiden käyttömahdollisuus sekä 5) vaalivilppiä koskevat kertomukset.
Haluan kiittää jäsen Cushnahania toistamiseen siitä, että hän kiinnitti niin selkeästi huomiomme näihin demokraattisen prosessin merkittäviin puutteisiin. Hän ja jäsen Collins saattoivat kuitenkin suuttua kovasti lauseesta, jossa sanoin: "Neuvosto on kuitenkin sitä mieltä, että vaalien toteuttaminen on tärkeä askel kohti Pakistanin demokratian palauttamista." Lausehan ei ole mitenkään loukkaava; siinä pikemminkin todetaan, että kaikesta huolimatta kyse on siitä, että siirrytään puhtaasta diktatuurista johonkin, joka ei ole puhdas diktatuuri, siis järjestelmään, joka sisältää jonkinlaisen demokraattisen ominaisuuden kaikesta arvostelustamme huolimatta.
Voimme tietenkin kysyä jäsen Cushnahanin tavoin, miksi neuvoston pitäisi ylipäänsä antaa mitään julkilausumaa. Mielestäni on kuitenkin tärkeää todeta - myös tulevien vaalitarkkailijoiden kannalta - että EU:n vaalitarkkailijat ovat täysin neuvostosta riippumattomia. Sen vuoksi myös heidän antamansa lausunto on täysin riippumaton. Tämä tarkoittaa, että vaalitarkkailijat voivat neuvoston julkilausumasta huolimatta sanoa jotakin aivan muuta. Toisaalta vaikka vaalitarkkailijat ovatkin olleet jotain mieltä, neuvosto voi siis halutessaan viitata enemmän tai vähemmän heidän lausuntoonsa, toisin sanoen keskittyä jo sanottuihin asioihin tai sanoa jotakin aivan uutta. Nämä kaksi osapuolta ovat toisistaan riippumattomia ja niin asian on oltava jatkossakin.
Neuvoston päätöstä antaa asiasta julkilausuma on tietenkin tarkasteltava seuraavasta näkökulmasta. Alueen turvallisuustilanne on heikennyt vuodenvaihteen jälkeen merkittävästi, ja sekä Intiassa että Pakistanissa on kasvatettu joukkoja laajalti. Tilanne oli niin kärjistynyt, että sodan vaara kasvoi. Lisäksi molemmilla valtioilla on ydinaseita. Neuvosto on osallistunut merkittävästi kansainväliseen toimintaan aseistariisunnan edistämiseksi. Tässä mielessä neuvosto piti Pakistanin vaalien ja Intian Jammussa ja Ka?mirissa järjestettävien maakuntavaalien toteuttamista askeleena kohti jännitteen vähenemistä. Neuvoston julkilausumaanhan sisältyy myös sekä Intialle että Pakistanille annettu kehotus hyödyntää vaalien jälkeisiä mahdollisuuksia kahdenvälisten suhteiden kohentamiseen.
Neuvoston julkilausumaa on tarkasteltava tästä toiveikkaan tulevaisuuden näkökulmasta. Neuvoston julkilausuma ei vähennä jäsen Cushnahanin esittämän arvostelun merkitystä, ei todellakaan, mihin pyydän jäsen Cushnahania sekä uskomaan että luottamaan. Lisäksi haluaisin vakuuttaa, että jäsen Cushnahanin esittämän arvostelun merkitys ei ole vähentynyt neuvoston julkilausuman vuoksi. Neuvostohan viittaa esitettyyn arvosteluun, kuten tein minäkin. Joten emmekö voisi olla yhtä mieltä siitä, että tarvitsemme vaalitarkkailijoita, tarvitsemme riippumattomia kertomuksia, joissa on korostettava kaikkia niitä asioita, jotka eivät ole kohdallaan. Olen maininnut puheenvuorossani viisi merkittävää arvostelun kohdetta, mutta koska kyse on tällaisessa kriisissä olevasta maailman kolkasta, neuvoston on otettava huomioon ne pienet edistysaskeleet, jotka voivat antaa toiveen rauhasta ja jotka voivat joka tapauksessa antaa toiveen siitä, että vältymme sodalta.
Mielestäni voimme pyrkiä molempiin tavoitteisiin, siis sekä täyteen demokratiaan että käytännöllisiin rauhan edistämistoimiin.

Nielson
Haluan aloittaa kommentoimalla yleisesti ottaen vaalitarkkailua, ja toistan yhden virkkeen julkilausumastani: komissio haluaa korostaa, että se on noudattanut tavallista lähestymistapaansa tarkkaillessaan Pakistanin vaaleja. Tämä on tärkeää. Se osoittaa lisäksi sekä toimintamme että Euroopan parlamentin kanssa tekemämme työn ammattimaisuutta. Yleisesti ottaen olemme vuosien kuluessa pystyneet luomaan maailmanlaajuisen aseman laadukkaana vaalitarkkailijana. Tähän tapaukseen liittyvät saavutukset ja toimet ovat todellakin myönteinen asia maineemme kannalta.
On kuitenkin tärkeää olla sekoittamatta toisiinsa vaalitarkkailutehtävää ja kyseistä valtiota koskevien suhteiden asiakokonaisuuden yleistä hoitamista.
Pidin siitä, mitä jäsen Lynne totesi tästä prosessista. Neuvoston edustaja Verhofstadt ja komission puheenjohtaja Prodi vierailivat presidentti Musharrafin luona viime vuoden marraskuussa yhteistyösopimuksen allekirjoittamisen yhteydessä. Hyvin pian sen jälkeen, toisin sanoen joulukuun ensimmäisellä viikolla viime vuonna, minäkin vierailin hänen luonaan Afganistanista palatessani. Kävin hänen kanssaan erittäin pitkän ja suorapuheisen keskustelun. Olen samaa mieltä siitä, että hän vaikuttaa loppujen lopuksi olevan enemmänkin osa Pakistanin nykyisten ongelmien ratkaisua kuin niiden syytä.
Emme saa yksinkertaistaa tilannetta liikaa. Puhumme enemmän demokratisoinnista kuin demokratiasta. Tilanteen parissa tehtävä rakentava ja jatkuva työskentely on kokonaisuudessaan parempi tapa ratkaista ongelmat kuin demokratiaan liittyvien täydellisten periaatteiden liika pohdiskelu. Yritämme tällä tavoin vaikuttaa tilanteeseen niin Afrikassa kuin muuallakin.
Haluaisin kommentoida hieman yhteistyösopimusta. Pyrimme sopimuksen avulla edistämään demokratisointiprosessia, tukemaan taloudellista kehitystä ja edistystä. Kehotan parlamenttia todellakin tarkastelemaan tätä yhteistyösopimusta siten, että se on myönteinen Euroopan parlamentin toimi alueen vakauden parantamiseksi. Lisäksi sillä pyritään luomaan vuoropuhelu presidentti Musharrafin ja nousevien demokraattisen Pakistanin johtajien kanssa, jotta kehitystä voitaisiin nopeuttaa. Tähän pyrimme yhteistyösopimuksen avulla, ja toivon, että parlamentti tarkastelee asiaa tästä näkökulmasta.

Puhemies.
En halua luoda tästä käytäntöä, koska emme jatka keskustelua, mutta annan kuitenkin puheenvuoron jäsen Cushnahanille, jotta hän voi selventää asiaa.

Cushnahan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, vastauksena neuvoston puheenjohtajan Haarderin puheenvuoroon haluaisin pyytää häntä lukemaan erittäin huolellisesti 12. päivänä annetun julkilausuman. Sen jälkeen hän ehkä ymmärtää suuttumukseni syyn. Eikö hän vakuutu siitä, että kaikkialla maailmassa sijaitsevat Pakistanin lähetystöt käyttävät julkilausumaa heikentääkseen kertomuksemme arvoa ja väittääkseen, että siinä on jotakin vikaa?
Hyväksyisikö hän myös - olen hänen kanssaan täysin samaa mieltä Pakistanin strategisesta merkityksestä alueella, erityisesti tällaisena kriittisenä ajankohtana - että romahtaneet valtiorakenteet, ihmisoikeusrikkomukset ja demokratian loukkaukset lisäävät terrorismia? Paras keino terrorismin poistamiseksi on demokratian palauttaminen sen sijaan, että katsomme läpi sormien sotilashallintoa, joka loukkaa demokratiaa, haluaa säilyttää vallan itsellään eikä halua palauttaa sitä siviilihallinnolle.

Haarder
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä, mutta olen samaa mieltä myös kertomuksenne - niin kutsutun 12. lokakuuta annetun väliaikaisen lausunnon - yhteenvedon viimeisestä virkkeestä. Toteatte siinä seuraavaa: "EU:n vaalitarkkailuvaltuuskunta toivoo, että kaikki osapuolet pyrkivät vaalien jälkeen toimimaan yhteistyössä, jotta Pakistaniin saadaan luotua hyvä hallintotapa." Uskoisin, että me kaikki toivomme samaa. Tarvitsemme mielestäni molempia näkemyksiä Pakistanin tilanteesta: teidän esittämäänne arvostelua ja omaa kantaani Pakistanin strategisesta tärkeydestä.

Puhemies.
Olen vastaanottanut viisi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana neuvoston julkilausuma kolmikantakokouksesta.

Haarder
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, neuvostoa on pyydetty antamaan julkilausuma työmarkkinaosapuolten vuoropuhelusta ja kolmikantakokouksesta. Neuvosto on täysin samaa mieltä parlamentin kanssa siitä, että eurooppalaista työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua voidaan pitää myönteisenä. Lisäksi neuvosto panee merkille hyvän edistyksen ja ne kannustavat tulokset, joihin tähän mennessä järjestetyissä epävirallisissa huippukokouksissa on päästy siitäkin huolimatta, että kokouksilla ei ole muodollista institutionaalista kehystä.
Molemminpuoliseen luottamukseen perustuvat, niin Euroopassa, jäsenvaltioissa kuin paikallisestikin toimivien julkisten viranomaisten ja työmarkkinaosapuolten tiiviit yhteydet vaikuttavat ratkaisevasti Euroopan talouskehityksen, hyvinvoinnin ja sosiaalisen osallisuuden vahvistumiseen. Osapuolet totesivat Laekenin Eurooppa-neuvostolle antamassaan julkilausumassa, että pysyvä työllisyyskomitea ei toiminut tavoitteidensa mukaisesti. Osapuolet ilmoittivat lisäksi haluavansa, että komitea korvattaisiin pysyvällä työmarkkinaosapuolten välisiä kolmikantakokouksia koskevalla käytännöllä. Laekenin Eurooppa-neuvoston ja Barcelonan Eurooppa-neuvoston päätelmissä todettiin, että tällainen sosiaalinen huippukokous on järjestettävä ennen jokaista keväistä huippukokousta. Komissio esitti 26. kesäkuuta tänä vuonna ehdotuksen neuvoston päätökseksi työmarkkinaosapuolten kolmikantaneuvottelujen aloittamisesta, samalla kun se ehdotti pysyvän työllisyyskomitean lakkauttamista. Puheenjohtajavaltio Tanska piti ehdotusta tärkeänä ja ajoi sen nopeaa hyväksymistä. Neuvostossa tehty alustava työ osoitti kuitenkin, että ehdotus herätti useita kysymyksiä sekä aiheutti oikeudellisia ja institutionaalisia ongelmia, joita ei voitu heti ratkaista. Puheenjohtajavaltion tavoitteena on, että 3. joulukuuta järjestettävässä neuvoston kokouksessa otetaan kantaa siihen, kuinka työmarkkinaosapuolten välisen huippukokouksen perustamiseen tähtääviä toimia jatketaan. Jos työskentelyä muodollisen ratkaisuehdotuksen parissa päätetään jatkaa, yksityiskohdista voidaan sopia vasta Kreikan puheenjohtajakaudella. Tämä ei kuitenkaan estä sitä, että työmarkkinaosapuolten väliset huippukokoukset voidaan edelleenkin järjestää epävirallisesti ilman erillistä päätöstä.
Toivon, että olen tämän selvityksen avulla vastannut kysymykseen, mitä neuvosto aikoo tehdä työmarkkinaosapuolten välisen huippukokouksen perustamiseksi. Neuvostossa ei ole vielä keskusteltu siitä, kuullaanko parlamenttia tässä asiassa. Kun neuvosto on päättänyt työmarkkinaosapuolten välisen huippukokouksen perustamisen tarkemmista yksityiskohdista, voimme ryhtyä keskustelemaan siitä, kuinka parlamentti voidaan ottaa mukaan työhön.
Haluaisin lopuksi kiittää parlamenttia siitä, että se on ottanut käsittelyynsä työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua ja kolmikantakokousta koskevan kysymyksen. Tämän tärkeän kysymyksen eri näkökohdistahan on syytä keskustella. Toivon, että keskustelumme on antoisa, ja voin vakuuttaa, että puheenjohtajavaltio Tanska ottaa tarkasti huomioon tänään esitettävät näkökulmat pohtiessaan asiaa jatkossa.

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, kuten neuvoston puheenjohtaja jo totesi, komissio on esittänyt ehdotuksen neuvoston päätökseksi tätä kasvua ja työllisyyttä koskevan kolmikantakokouksen järjestämisestä. Tämä ehdotus ei ollut erillinen, vaan se sisältyi Euroopan työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun tarkistamista ja nykyaikaistamista koskeviin puitteisiin.
Ehdotuksen tarkoituksena on tehdä Tukholmassa maaliskuussa 2001 ja Barcelonassa maaliskuussa 2002 järjestetyistä työmarkkinaosapuolten huippukokouksista säännöllisiä. Mikään ei estä meitä järjestämästä uusia epävirallisia kokouksia, mutta kuten neuvoston puheenjohtaja on jo todennut, tämän kolmikantakokouksen virallistaminen on hyvin tärkeää, koska työmarkkinaosapuolet sopivat siitä Laekenin Eurooppa-neuvostossa. Tässä kokouksessa kyse on joka tapauksessa kasvusta ja työllisyydestä, ja se korvaa nykyisen pysyvän työllisyyskomitean.
Tällä foorumilla on hyvin merkittävä asema Lissabonin prosessia toteutettaessa, koska se on oikea foorumi, jolla työmarkkinaosapuolet voivat esittää Lissabonin strategian toteuttamista koskevia ehdotuksiaan ja siihen liittyvän yleisen esityslistansa.
Komissio valitsi 202 artiklan kolmikantakokouksen perustamisen oikeusperustaksi, koska sama artikla oli pysyvän työllisyyskomitean oikeusperusta.
Vaikka tässä artiklassa ei edellytetäkään Euroopan parlamentin kuulemista, komissio oletti ehdotuksessaan, että parlamenttia kuultaisiin kolmikantakokouksen perustamisvaiheessa, koska asia vaatii varovaisuutta ja on erittäin tärkeä.
Neuvosto päättää siitä, noudatetaanko tätä ehdotusta vai ei. Komission mielestä on erittäin tärkeää, että ehdotus hyväksytään nopeasti. Kuten jo sanoin, Euroopan eri ammattialojen väliset työmarkkinaosapuolet ovat vakaasti tätä mieltä. Tämä lisää johdonmukaisuutta työmarkkinaosapuolten erilaisten vuoropuhelujen välillä.
Neuvostossa käytiin epävirallisia keskusteluja, ja jäsenvaltioiden laaja enemmistö oli samaa mieltä tästä asiasta. Mielestämme selviämme joidenkin jäsenvaltioiden tietyistä ongelmista - olivatpa ne oikeudellisia tai eivät. Toivon, että tämä ehdotus saa poliittista tukea sosiaaliasiain neuvostolta 3. joulukuuta, mikä mahdollistaisi ehdotuksen hyväksymisen yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvostossa 9. ja 10. joulukuuta. Täten voisimme järjestää virallisen kolmikantakokouksen puheenjohtajavaltio Kreikan puheenjohtajakauden aikana.

Pronk (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, käymme jokseenkin hankalaa keskustelua. Olen erittäin tyytyväinen tällaiseen reaktioon, mutta minun on todettava, että vastaus ei ole mielestäni kovin tyydyttävä. Käsittelemme ehdotusta, jonka tavoitteesta kaikki ovat todellakin varmaan samaa mieltä. Tavoitteena on tietenkin tällaisen kolmikantakokouksen järjestäminen. Tästä alkavat kuitenkin kaikki ongelmat.
Komissio viittaa 202 artiklaan; neuvosto ei mitä ilmeisimmin ole asiasta samaa mieltä, koska se harkitsee asiaa. Tämän harkinnan tuloksia odotettaessa ei haluta kuulla Euroopan parlamenttia eikä etenkään jäsen Ettlin valmistelemaa lausuntoa. Tätä tilannetta on mielestämme täysin mahdoton hyväksyä. Työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan koordinaattoreina olemme myös keskustelleet asiasta, ja olemme sitä mieltä, että jos asiat jatkuvat näin, meidän on vakavasti harkittava kääntymistä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen puoleen, koska Euroopan parlamentin oikeuksia rikotaan. Arvoisa komission jäsen, olen myös sitä mieltä, että vaikka 202 artiklaa käytettäisiinkin perustana, ette sovella artiklaa oikein. Teidän on luettava 202 artiklan toinen osa, jossa todetaan, että olemassa on todellakin sellaisia tapauksia, joissa Euroopan parlamenttia ei kuulla, mutta silloin asian pitää olla ennalta vahvistettu ja Euroopan parlamentin on pitänyt antaa siitä lausunto, tai asian hoitamiseen on pitänyt antaa jonkinlainen toimivalta. Tässä tapauksessa mitään toimivaltaa ei ole tietääksemme annettu. Joka tapauksessa kaikki on tutkittava hyvin tarkasti.
Minun on todettava, ja tämä koskee myös neuvostoa, että olisimme välttyneet paljolta vaivalta, jos Euroopan parlamenttia olisi kuultu tässä asiassa. Koska näin ei tapahtunut, koko tapaus saa melko ikäviä piirteitä. Me pyydämme parhaillamme parlamentin lakiosastolta neuvoa tässä asiassa. Tietenkin on mahdollista käyttää muuta oikeusperustaa, mutta olen varma, että neuvoston ja komission on erittäin vaikeaa löytää sellaista oikeusperustaa, jonka mukaan Euroopan parlamenttia ei tarvitsisi kuulla. Juuri siitä tässä on kyse, ja me puolustamme oikeuksiamme. Parlamentin oikeudet ovat jo melko suppeat tällaisissa asioissa. Siihen saattaa olla hyvät syyt, jotka perustuvat osaksi perustamissopimukseen, mutta emme voi missään tapauksessa hyväksyä sitä, että parlamentin jo nykyiselläänkin suppeita oikeuksia kavennetaan näin entisestään. Toivon, että neuvosto ja komissio ottavat tämän asian huomioon tulevissa neuvotteluissaan.
Lopuksi haluaisin esittää yhden lisäkysymyksen. Jos todellakin aiotte toimia 202 artiklan perusteella, eikö neuvoston pitäisi vastata tämän toimen kustannuksista komission sijasta, joka on vastannut niistä tähän asti? Ehkäpä tähänkin kysymykseen olisi mahdollista saada vastaus.

Ettl (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää jäsen Pronkia, sillä hän korosti, että 202 artikla ei todellakaan ole mikään helppo ratkaisu lainsäädännöllisestä näkökulmasta tarkasteltuna eikä se helpota neuvoston tai komission työtä. Haluan kiittää myös komission jäsentä siitä selkeästä lausunnosta, joka liittyi kolmikantakokouksen järjestelyihin, ja kiitän myös puheenjohtajavaltio Tanskaa sen pyrkimyksistä tehdä meillekin tilaa.
Nimettynä esittelijänä en kuitenkaan ymmärrä, miksi viivyttelemme juuri silloin, kun haluamme toimia aktiivisesti työllisyyspolitiikan ja kasvun alalla. Tavoitteena oli ryhtyä valmistelemaan tätä pysyvää kolmikantakokousta nyt, ennen kevään huippukokousta, jotta työmarkkinaosapuolet pystyisivät aloittamaan työt heti. Nyt soveltamamme lähestymistapa merkitsee sitä, että tuhlaamme jälleen aikaa, mahdollisesti kokonaisen vuoden, vaikka haluamme olla aktiivisia nimenomaan työllisyysasioissa. Työllisyys- ja sosiaalivaliokunta on lähes avuton - meillä ei ole käytettävissämme sopivaa välinettä tässä asiassa. Tämä merkitsee sitä, että työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua ei käytetä erityisen aktiivisesti sellaisena perusvälineenä, jolla työmarkkinaosapuolet pystyisivät - tai olisivat velvoitettuja - saavuttamaan käytännön tuloksia.
Viivyttelemme aikana, jolloin termi "sosiaalinen ulottuvuus" ja kaikki siihen liittyvät mekanismit - erityisesti työmarkkinaosapuolten väliset neuvottelut - ovat jatkuvasti kaikkien huulilla ja jolloin keskustelemme Euroopan sosiaalikysymysten syventymisestä. Minun on mahdoton ymmärtää tätä. 
Vielä yksi asia: olemme nyt Euroopan unionin laajentumisen kynnyksellä. Olen keskustellut näistä asioista useiden kumppanivaltioiden kanssa, ja ne kaikki haluavat, että tälle alalle saadaan käyttöön kunnolla toimiva mekanismi. Mekanismin on lisäksi oltava sellainen, että siitä on hyötyä kaikille uusille jäsenvaltioille. Mekanismin käyttöön ottaminen Kreikan puheenjohtajakauden aikana olisi mielestäni helpompaa kuin asioiden selvittäminen vasta siinä vaiheessa, kun uudet jäsenvaltiot ovat liittyneet unioniin. Tilanne voi silloin vain vaikeutua, koska työmarkkinaosapuolten väliset nykyiset kumppanuudet, toisin sanoen työmarkkinasuhteet, eivät ole kovin lujia. Tämä on ongelmamme.
Minun ei tarvitse käyttää koko puheaikaani; olen jo tuonut ilmi olevani närkästynyt sen vuoksi, että 202 artiklaa pidetään jatkuvasti helppona vaihtoehtona. Parlamentin lakiosasto esittää kantansa tällä viikolla, minkä toivon auttavan meitä jonkin verran.
Haluan kiittää puheenjohtajavaltio Tanskaa ja komission jäsentä Diamantopoulouta vielä kerran tuesta. Toivon, että 3. joulukuuta on tuloksekas päivä tällä alalla.

Attwooll (ELDR).
Arvoisa puhemies, ELDR-ryhmä tukee täysin kantaa, jonka mukaan parlamentilla on oikeus tulla kuulluksi. Juuri tällä viikolla olen kuitenkin jäsen Ettlin kanssa samaa mieltä siitä, että meidän pitäisi ottaa huomioon myös kaksi muuta asiaa. Ensiksikin mahdolliset uudet jäsenvaltiot on otettava jo varhain mukaan kolmikantakokouksiin. Toiseksi meidän on otettava huomioon vuoropuhelun tila kyseisissä valtioissa. Ammattiyhdistysten ja työntekijäjärjestöjen järjestäytyminen vaihtelee huomattavasti eri valtioissa, ja vaihtelua esiintyy myös työehtosopimusten laajuudessa. Työntekijäjärjestöjen kehittyminen on uusi ja hajanainen ilmiö, eivätkä kyseiset järjestöt toimi aina koordinoidusti. Siellä, missä ammattiyhdistysten ja työntekijäjärjestöjen liittoja on olemassa, ne eroavat toisistaan siinä, kuinka paljon ne osallistuvat eurooppalaisten ammattiyhdistysten toimintaan. Työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun perustan kehittäminen vaatii sen vuoksi vielä paljon työtä. Tiedän, että tämä on asia, jota komissio on jo alkanut työstää usein toimin. Komission työ on erittäin tärkeää, koska viranomaisten, ammattiyhdistysten ja työntekijäjärjestöjen välinen yhteistyö on ratkaisevaa taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen ja siten työllisyyden lisäämisen kannalta.
Kuten puheenjohtajavaltio Tanska äskettäin totesi, kolmikantayhteistyötä ja työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua on vahvistettava, jos haluamme, että uusilla jäsenvaltioilla on samat mahdollisuudet osallistua työhön kuin kaikilla muillakin jäsenvaltioilla.
Meidän on varmistettava, että sekä niiden äänet että oma äänemme kuuluvat tarpeeksi hyvin.

Figueiredo (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa seuraavaa: tämä työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua koskeva neuvoston kanta on ristiriitainen. Toisaalta siinä väitetään, että neuvosto on kiinnostunut asiasta, mutta toisaalta neuvosto vastustaa edelleenkin kokouksen toteuttamista. Tämä käy selvästi ilmi kolmikantakokouksen virallistamisen lykkäyksestä. Komission jäsen on jo esittänyt tärkeitä tietoja, joista olen kiitollinen ja jotka antavat meille mahdollisuuden tehdä nämä päätelmät. Tämä osoittaa myös valitettavasti sen, kuinka vähän useimpien jäsenvaltioiden hallitukset kiinnittävät huomiota työmarkkina-asioihin. Haluaisin korostaa Portugalin tilannetta, josta tiedän kaikkein eniten, koska olen kotoisin Portugalista.
Niiden kysymysten lisäksi, joita muut puhujat ovat jo esittäneet parlamentin osallistumisesta sekä kolmikantakokouksen perustamisen lykkäyksestä, haluan kysyä neuvoston puheenjohtajalta seuraavaa: mihin toimiin aiotte ryhtyä, jotta ainakin naisten mahdollisuus osallistua työmarkkinaosapuolten väliseen vuoropuheluun parantuisi, kun kyse on päätöksentekoelimistä, oikeusperustoista sekä niistä asioista, joita koko tässä prosessissa käsitellään? Miten aiotte varmistaa, että työmarkkina-asioita korostetaan erityisesti silloin, kun kyse on työllisyydestä, sosiaalisesta osallisuudesta, yhtäläisistä oikeuksista ja mahdollisuuksista sekä sosiaalipoliittisen ohjelman noudattamisesta yleensä? Mihin toimiin aiotte ryhtyä, jotta pystytte turvaamaan tehokkaasti työmarkkinoihin liittyvät oikeudet ja työntekijöiden oikeudet ja varmistamaan, että niitä noudatetaan käytännössä?

Lambert (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, neuvoston vastaukset kysymyksiimme ovat tänä iltapäivänä olleet selkeitä, vaikkakaan ne eivät ole olleet niin täydellisiä kuin monet meistä olisivat toivoneet. Olemme kaikki tietoisia siitä, kuinka voimakkaasti Tanska korostaa työmarkkinaosapuolten toimia, sillä Tanskassa 80 prosenttia työntekijöistä kuuluu työehtosopimusten piiriin. Samalla olemme kuitenkin myös tietoisia siitä, kuten olemme jo kuulleet, että useat jäsenvaltiot eivät ole tästä asiasta samaa mieltä.
Parlamentin mielestä työmarkkinaosapuolten työtä pitäisi yhtenäistää nopeammin. Kuten sanottu, tämä on ratkaisevaa laajentumisen näkökulmasta. Haluaisimme kuulla, miten ehdokasvaltioiden työmarkkinaosapuolten mukaantulo on aiottu toteuttaa ja missä vaiheessa se tapahtuu.
Tiedämme myös, että tällaista kuulemista kannatetaan jo useissa tapauksissa, esimerkiksi vuokratyötä käsittelevässä direktiivissä ja monilla muillakin aloilla, jotka koskevat muun muassa perheystävällistä työtä, työn laatua, työn nykyaikaistamista, organisointia ja aktiivista ikääntymistä koskevaa politiikkaa. Sen vuoksi toivommekin myös sitä, että tämä uusi lähestymistapa antaisi meille mahdollisuuden tarkastella kasvun ja työllisyyden laatunäkökohtia, jotka unohdetaan aivan liian usein, ja sosiaalisia seurauksia yleensä. Kannatan monia jäsen Figueiredon jo mainitsemia asioita.
Rahoitusasioissa olen samaa mieltä jäsen Pronkin kanssa rahoituslähteistä, ja tässäkin on jälleen kerran kiinnitettävä erityishuomiota laajentumisprosessiin.
Euroopan parlamentin tehtävien osalta olemme huomanneet yhä useampia yhteistyön muotoja ja aloja, joissa parlamentti ei ole täysimääräisesti mukana. Avoin koordinointi on asia, jonka osalta emme vieläkään ole saaneet selkeää vastausta siihen, millainen asema parlamentilla on koko prosessissa.
Tiedämme myös, että tietyt hallitukset eivät kannata valmistelukunnan ehdotuksia parlamentin valtaoikeuksien laajentamisesta. Jotkin hallituksista ryhtyvät toimiin jo varhaisessa vaiheessa tarkastelemalla muun muassa kolmikantakokousta ja parlamentin osallistumista siihen. Kun tarkastelemme oikeusperustaan liittyviä kysymyksiä, tämä ei ole ainoa asia, jossa parlamentin osallistumiseen liittyvä kysymys on esillä. Tarkoitan kolmansien maiden kansalaisten sosiaaliturvan koordinointia. Odotamme oikeudellista lausuntoa ja parlamentin laajempaa osallistumista, jotta tämä kysymys saataisiin ratkaistua.

Haarder
Arvoisa puhemies, on selvää, että näiden toimien oikeusperustaan liittyy tiettyä erimielisyyttä. Haluan kuitenkin ensin korostaa, että kukaan ei ole vastustanut kolmikantakokouksia. Kaikkihan hyväksyivät ne sekä Laekenin että Barcelonan huippukokouksissa, joten olemme tästä kaikki samaa mieltä. Tietyt oikeudelliset kysymykset ovat kuitenkin melko monimutkaisia. Voin lyhyesti todeta, että komissio ehdottaa 202 artiklaa oikeusperustaksi. Neuvoston oikeudellisen yksikön käsitys on kuitenkin se, että tätä artiklaa ei voida käyttää, koska se ei anna neuvostolle täyttä päätösvaltaa. Siinä vain viitataan niihin perustamissopimuksen artikloihin, joissa tarkennetaan, mihin toimiin neuvosto voi ryhtyä. Lisäksi neuvoston oikeudellisen yksikön mukaan tämä ei muodosta oikeusperustaa.
Komissio ehdottaa, että kokouksen osallistujien pitää tulla neuvoston puheenjohtajistosta sekä valtion- ja hallitusten päämiesten tasolta. Neuvoston oikeudellinen yksikkö on kuitenkin sitä mieltä, että työllisyys-, sosiaali-, kansanterveys- ja kuluttajapolitiikan neuvosto ei pysty tekemään päätöstä siitä, ryhdytäänkö valtion- ja hallitusten päämiesten kokouksia järjestämään. Tämä kysymys on varmasti mahdollista ratkaista tavalla tai toisella, jos siihen on vain tarpeeksi tahtoa. Neuvoston oikeudellinen yksikkö ei ole myöskään samaa mieltä komission ehdotuksen kanssa siitä, että kokouksen tulokset, joiden pitää olla valmiit päivää ennen Eurooppa-neuvostoa, esitetään Eurooppa-neuvostolle kertomuksen muodossa. Oikeudellinen yksikkö korostaa, että tämä olisi ristiriidassa niiden Eurooppa-neuvoston järjestelyjä koskevien sääntöjen kanssa, jotka neuvosto itse hyväksyi Sevillan Eurooppa-neuvostossa kesäkuussa. Lisäksi se olisi ristiriidassa neuvoston työjärjestyksen 2 artiklan kanssa, jossa neuvoston tehtäväksi määrätään Eurooppa-neuvoston kokousten valmistelu sekä kaikkien valmisteluiden yhteensovittaminen. Lisäksi 2 artiklassa asetetaan määräajat Eurooppa-neuvoston kokoukselle ehdotettavan esityslistan valmistelulle ja neuvoston käsiteltäväksi toimitettavan aineiston lähettämiselle, eikä ehdotus ole näiden määräaikojen mukainen. Haluan kuitenkin todeta, että tämä asia on todennäköisesti mahdollista ratkaista, jos siihen löytyy tahtoa. Asiasta on vain keskusteltava hieman enemmän.
Suurimpana pidän ensiksi mainitsemaani ongelmaa, nimittäin 202 artiklan käyttöä oikeusperustana. Katsotaan, pääsemmekö asiassa eteenpäin. Nyt olen antanut avoimen ja rehellisen selonteon ristiriitojen syistä. Joskushan juristeille tekisi mieli sanoa, että eivätkö he voisi yrittää päästä yksimielisyyteen ennen kuin he antavat poliitikoille määräyksiä, mutta se on kyllä helpommin sanottu kuin tehty. Ehkä perustamissopimuksessa annettu oikeusperusta ei ole aina yhtä selkeä, jolloin meidän on löydettävä poliittinen ratkaisu, jonka perusteella voimme toimia niin kuin haluamme ja ilman, että kukaan voi väittää meidän rikkovan työmme perustana olevia sääntöjä.
Neuvostolta kysyttiin muun muassa näitä asioita. Voin vakuuttaa jäsen Ettlille, että emme viivyttele. Kuitenkin siihen saakka kun löydämme keinon, oikean ratkaisun, meidän on ehkä jatkettava epävirallisten kokousten järjestämistä, toisin sanoen noudatettava epävirallista menettelyä.
Haluan sanoa jäsen Figueiredolle, että olen täysin tietoinen siitä, mitä hän mainitsi osapuolten edustettavuudesta, mutta siitä ei ole vielä keskusteltu yksityiskohtaisesti.
En halua käynnistää parlamentissa mitään suurta juridista keskustelua. Mielestäni tehtävänäni oli vain kertoa, minkä vuoksi neuvosto ei vielä pysty aloittamaan pyydettyä virallista vuoropuhelua. Olemme valmiit jatkamaan epävirallisempaa vuoropuhelua siihen saakka, kun löydämme ratkaisun asiaan.

Pronk (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, neuvosto oli melko vakuuttava. Kyse on siitä, miksi komissio ehdotti tätä. Haluan kysyä komission jäseneltä, pystyisikö se ehdottamaan toista oikeusperustaa. Esimerkiksi 308 artiklan mukaan, jota käytetään hyvin usein tällaisissa tilanteissa, parlamentilla on oikeus tulla kuulluksi. Tämänkö vuoksi komissio ei maininnut 308 artiklaa?

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, komissio on valinnut 202 artiklan sen vuoksi, että se on pysyvän työllisyyskomitean oikeusperusta ja se on toiminut hyvin usean vuoden ajan. Muutamiin ehdotuksen oikeudellisiin näkökohtiin on jo viitattu. Uskomme, että nämä voidaan ratkaista neuvostojen välisellä yhteistyöllä, jos asian käsittely siirtyy työllisyysneuvostosta yleisten asioiden neuvostoon ja yleisten asioiden neuvoston päätelmiin lisätään yksi kappale. Olen täysin samaa mieltä siitä, että voimme ratkaista nämä ongelmat poliittisen tahdon avulla.
Neuvosto vastaa määrärahoista, mutta ne ovat hyvin vähäiset. Tämä johtuu siitä, että ne mahdollistavat vain kahdeksan tai kymmenen työmarkkinaosapuolen edustajien kutsumisen kokoukseen. Haluaisin tässä yhteydessä sanoa jotakin ehdokasvaltioiden osallistumisesta. Näistä valtioista tulee tietenkin eurooppalaisten yhteistyökumppaneiden Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön ETUC:n ja Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön UNICE:n jäseniä, ja ne osallistuvat kolmikantakokoukseen eurooppalaisten instituutioidensa ja järjestöjensä kautta. Teemme joka tapauksessa tiiviisti yhteistyötä hallitusten ja työmarkkinaosapuolten kanssa kaikissa ehdokasvaltioissa, koska jotkin niistä joutuvat aloittamaan nollasta ja koska työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun toiminnassa on suuria ongelmia.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista asioista: 
neuvoston ja komission julkilausumat Lamfalussyn menettelyn laajentamisesta koko rahoituspalvelualalle (Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostoa varten)
van den Burgin talous- ja raha-asioiden valiokunnan puolesta laatima mietintö (A5-0370/2002) toiminnan vakauden valvontaa koskevista säännöistä Euroopan unionissa (2002/2061(INI)).
Pedersen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olen hyvin iloinen siitä, että minulla on tämä mahdollisuus keskustella Lamfalussyn menettelyn laajentamisesta siten, että se kattaisi koko rahoituspalvelualan. Arvostan suuresti sitä, että saan mahdollisuuden kertoa neuvoston ehdotuksesta Euroopan parlamentille, jotta neuvosto ja Euroopan parlamentti voisivat käydä rakentavaa ja avointa vuoropuhelua tästä asiasta.
Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunta on esittänyt joitakin kysymyksiä, jotka koskevat uudelleen järjestettyä rahoituspalvelujen työryhmää ja Euroopan parlamentin osallistumista keskusteluun rahoituspalvelualan politiikasta. Toivon, että nämä kysymykset voidaan ratkaista, ennen kuin Ecofin-neuvosto hyväksyy kertomuksen 3. joulukuuta.
Rahoitusmarkkinoilla on entistä suurempi merkitys Euroopan taloudelle. 
Ne ovat tärkeä tekijä kasvun ja työllisyyden luomisen kannalta. Lisäksi EU:n rahoitusalan yhdentyminen ja rahoituspalvelualan yhtenäismarkkinoiden toteuttaminen lisäävät hyvinvointia huomattavasti. Tämä käy ilmi komission viime viikolla julkistamasta kertomuksesta, jossa todetaan, että EU:n täydellinen rahoitusalan yhdentyminen lisää EU:n BKT:ta 1,1 prosenttia pitkällä aikavälillä.
Kasvava taloudellinen yhdentyminen vaatii kuitenkin myös rahoitusalan valvontaan liittyvän yhteistyön lisäämistä EU:ssa ja valpasta rahoitusalan vakauden valvontaa. Rahoitusmarkkinoiden viimevuotinen kehitys on tuonut esille nämä tarpeet.
Tämän vuoksi Ecofin-neuvosto haluaa, että rahoitusalan sääntelyä, arvopaperimarkkinoiden valvontaa ja vakautta koskeva rakenne, josta Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio sopivat tämän vuoden helmikuussa, laajennetaan koko rahoituspalvelualaa koskevaksi. Arvopaperimarkkinoita koskevat toimielinten väliset sopimukset ovat tietenkin voimassa myös rakenteen laajennuksen jälkeen. Lisäksi EU:n rahoitusalan vakauden valvonta vahvistuu vastaavasti.
Useiden syiden vuoksi on tärkeää ja välttämätöntä, että tähän uuteen rakenteeseen sisällytetään myös pankki- ja vakuutusala.
Ensiksi uusi rakenne lisää rahoitusalan vakautta ja tehostaa rahoitusalan sääntelyn yhdenmukaistamista luomalla puitteet rahoitusalan valvontaviranomaisten väliselle tehokkaalle yhteistyölle ja lähentymiselle. EU:n rahoitusmarkkinoiden kasvavan yhdentymisen ja vastavuoroisen vaikutuksen vuoksi tämä asia on välttämätön, eikä se saa lykkääntyä.
Toiseksi ne tekijät, joiden vuoksi Lamfalussyn menettely otettiin käyttöön arvopaperialalla, vallitsevat myös pankki- ja vakuutusaloilla. Sääntöjen nykyinen muotoilutapa on joustamaton, hidas ja raskas - ja olen täysin tietoinen siitä, että neuvosto saattaa myös hidastaa tämänhetkistä prosessia. Lisäksi eri jäsenvaltiot soveltavat yhteisiä sääntöjä eri tavoin. Koko rahoitusala kehittyy nopeasti, ja nopea ja tehokas yhteistyö sääntelyä ja valvontaa koskevissa asioissa on yhtä tärkeää muillakin aloilla kuin arvopaperimarkkinoilla. Meidän on pystyttävä reagoimaan nopeammin kuin nykyisen rakenteen puitteissa on mahdollista.
Uudet direktiivialoitteet, jotka koskevat esimerkiksi vakavaraisuussääntöjen toimeenpanoa pankkialalla ja Solvenssi II -prosessin sääntöjen toimeenpanoa vakuutusalalla, vaativat tiettyä yksityiskohtaista teknistä sääntelyä, minkä vuoksi tällä alalla voidaan soveltaa arvopaperimarkkinoilla käytetyn kaltaista tehokkaampaa lainsäädäntömenettelyä. Uusi rakenne antaa myös paremmat mahdollisuudet erottaa toisistaan asian ydin, toisin sanoen poliittisesti keskeiset asiat, ja ne asiat, joista voidaan säätää toimeenpanopäätöksissä, joita voidaan mukauttaa jatkuvasti markkinatilanteiden vaihtelujen mukaan.
Vaikka komissiolta ei odoteta Baselin toista sopimusta koskevaa ehdotusta ennen kuin keväällä 2004, olisi kuitenkin hyvä, että uusi rakenne perustettaisiin pian.
Kolmanneksi uutta rakennetta tarvitaan varmistamaan tehokkuus EU:n tulevan laajentumisen yhteydessä. Uusi rakenne on käyttökelpoisempi ja tehokkaampi 25 jäsenvaltion EU:ssa. Neuvoa-antavaan pankkikomiteaan, joka suorittaa tällä hetkellä sekä tason 2 että tason 3 tehtäviä, kuuluu kolme jäsentä kustakin jäsenvaltiosta (toisin sanoen yksi ministeriön, yksi valvontaviranomaisen ja yksi keskuspankin edustaja). Laajentumisen jälkeen komiteaan kuuluu 75 jäsentä sekä useita tarkkailijoita.
Euroopan valvontakäytännön yhdenmukaistamista ja lähentymistä voidaan parhaiten edistää siten, että kaikilla aloilla sovelletaan yhdenmukaista rakennetta. Arvopaperimarkkinoilla sovellettava rakenne tarjoaa tähän sopivan mallin. Uudella valvontarakenteella varmistetaan, että valvonnan organisointi pysyy kansallisena tehtävänä, ja sillä luodaan avoimempi komitearakenne, jossa toimivallat eivät mene päällekkäin, kuten pankki- ja vakuutusaloilla tällä hetkellä. Näin eri valvontakomiteoiden yhteistyölle samoin kuin valvontakomiteoiden ja "tason 2" komiteoiden suhteille annetaan selkeä ja pysyvä rakenne. Täten valvontayhteistyö toimii hyvin eri alojen kesken ja vastuunjako on hyvä ja selkeä.
Uuden rakenteen merkityksestä voimme sen vuoksi todeta kokoavasti seuraavaa:
Poliittisiin kysymyksiin - ja siten sääntöjen yleisperiaatteisiin - kiinnitetään enemmän huomiota.
Poliittiset ja tekniset keskustelut käydään aluksi erillisillä foorumeilla, mikä nopeuttaa prosessia, koska teknistä työtä voidaan tehdä samanaikaisesti.
Rahoitusalan avoimuus ja sitoutuminen siihen paranee monissa valtioissa, ja yksittäisten direktiivien sisältämien sääntöjen toimeenpano yksittäisissä jäsenvaltioissa yhdenmukaistuu, mikä luo yhdenmukaisemman perustan valvonnalle.
Lisäksi uusi rakenne lisää rahoitusalan yksittäisten osien sääntöjen välistä vastaavuutta.
On tärkeää, että löydämme hyvän rakenteen Euroopan parlamentin tehtäville rahoitusalan yleispoliittisten suuntaviivojen laadinnassa, ja olen vakuuttunut siitä, että tämä on mahdollista. Lähtökohtana pitäisin uudelleen järjestetyn rahoituspalvelujen työryhmän puheenjohtajan, komission ja Euroopan parlamentin säännöllisiä kokouksia, joiden tarkoituksena on vahvistaa rahoituspalvelualan poliittisia pääsuuntaviivoja koskevaa vuoropuhelua. 2005-ryhmän uudistaminen on kuitenkin myös varteenotettava vaihtoehto, jos sitä halutaan; tämähän mainitaan asiaa koskevassa Euroopan parlamentin päätöksessä.
Haluamme ottaa huomioon Euroopan parlamentin huolet, jotka koskevat uudelleen järjestetyn rahoituspalvelujen työryhmän tehtäviä, kun kyse on rahoitusalaa koskevan politiikan määrittelemisestä. Uudelleen järjestetyn rahoituspalvelujen työryhmän tehtävää ei pitäisi kuvata sanoilla "rahoitusalan politiikan määrittely" ("politiikan muotoileminen"), kuten tekstissä todetaan. Uudelleen järjestetyn rahoituspalvelujen työryhmän pitäisi pikemminkin laatia yleiskatsauksia sekä neuvoa neuvostoa ja komissiota. Tämä käy ilmi lopullisesta kertomuksesta, joka on tarkoitus antaa 3. joulukuuta.
Neuvosto panee merkille myös sen, että Euroopan parlamentin mielestä uuden rakenteen käyttöön ottaminen edellyttää EU:n lainsäädäntöjärjestelmän muuttamista siten, että ensisijainen ja toissijainen lainsäädäntö erotetaan selkeästi toisistaan ja että tarvittavat peruutuslausekkeet ovat olemassa.
Neuvosto on tietoinen komission aikeista ehdottaa Euroopan tulevaisuutta käsittelevälle valmistelukunnalle, että perustamissopimuksen 202 artiklaa muutettaisiin siten, että siitä kävisivät ilmi lakeja säätävien toimielimien - Euroopan parlamentin ja neuvoston - valtaoikeudet.
Kuten hyvin tiedämme, neuvosto ei voi toimielimenä tehdä sellaisia päätöksiä, jotka velvoittaisivat valmistelukuntaa tai tulevaa hallitustenvälistä konferenssia. Tämä tehtävä kuuluu pelkästään jäsenvaltioille, jotka määrittelevät oman kantansa valmistelukunnassa ja hallitustenvälisessä konferenssissa. Ecofin-neuvoston puheenjohtajana voin vakuuttaa teille, että minä sekä voin että aionkin rohkaista kollegoitani painottamaan valtioiden ja hallitustensa päämiehille tämän asian tärkeyttä, ja samalla vetoan heihin, jotta he harkitsisivat tätä asiaa ja keskustelisivat siitä valmistautuessaan hallitustenväliseen konferenssiin. Me neuvostossa tiedämme, että Euroopan parlamentin asemaa on kunnioitettava.
On hyvin tärkeää, että valmistelukunnassa ja hallitustenvälisessä konferenssissa harkitaan lainsäädäntöjärjestelmää, jolla voitaisiin tehostaa lainsäädäntöprosessia sekä varmistaa toissijaisuusperiaatteen ja asianosaisten toimielinten valtaoikeuksien noudattaminen.
On hyvin tärkeää, että löydämme ratkaisun sekä rahoitusalan että koko yhteisön haasteisiin.
Meidän kaikkien on kuitenkin oltava tietoisia siitä, että tämä on laaja kysymys, joka ei koske pelkästään rahoitusalan lainsäädäntöä.
Lopuksi haluan tuoda esille, että toivon Euroopan parlamentin ottavan tätä asiaa koskevassa lopullisessa kannassaan huomioon neuvoston todelliset mahdollisuudet ja sen hyvän tahdon vakuutuksen, jonka olen antanut Euroopan parlamentille tänään.

Bolkestein
Arvoisa puhemies, tässä keskustelussa käsitellään sekä Randzio-Plathin esittämää päätöslauselmaa että Van den Burgin laatimaa mietintöä. Ette pahastune, jos käsittelen ensin päätöslauselmaa ja sen jälkeen Van den Burgin laatimaa mietintöä.
Kuten ehkä tiedätte, Ecofin-neuvosto on tukenut laajasti talous- ja rahoituskomitean kertomuksia, joissa käsitellään Lamfalussyn menettelyn ulottamista vakuutus- ja pankkialalle sekä finanssiryhmittymien sääntelyyn ja valvontaan. Neuvoston ja puheenjohtajavaltion pyynnöstä komissio järjesti julkisen kuulemisen, joka päättyi viime viikolla. Markkinoilla toimijoiden, kuluttajien ja muiden asianomaisten kanta on ollut yleisesti ottaen myönteinen. Julkaisemme nämä kannanotot pian verkkosivuillamme, mikä noudattaa sitä avointa lähestymistapaa, jota parlamentti haluaa soveltaa koko Lamfalussyn menettelyyn.
Komissio tukee neuvostoa Lamfalussyn järjestelyjen laajentamisessa, ja se kunnioittaa samalla täysin parlamenttien kanssa sopimiensa järjestelyjen kaikkia osia ja Euroopan parlamentin kanssa tekemäänsä sopimusta. Uskon, että laajennuksesta on aikanaan todellista hyötyä, sillä lainsäädäntöprosessi nopeutuu sekä muuttuu joustavammaksi ja avoimemmaksi. Muistakaamme, mihin pyrimme. Yhtenä tavoitteenamme on edistää sääntelyrakenteiden lähentämistä, mikä käynnistyy nyt arvopapereiden osalta. Olemme vakaasti sitä mieltä, että tätä tarvitaan myös muilla aloilla.
Tiedän, että olette huolestuneita siitä, että meillä on toistaiseksi vain vähän kokemusta Lamfalussyn lähestymistavan soveltamisesta. Tämä on väistämättä prosessi, jossa opimme tekemisen kautta. Meidän on tutkittava kaikki puutteet, ja tämä tehtävä on annettu erityisesti toimielinten väliselle seurantaryhmälle. Meidän on kuitenkin edelleenkin valmistauduttava ajoissa tuleviin päätöksiin erityisesti sen vuoksi, että tarvitsemme aikaa, jotta saisimme luotua sellaiset puitteet ja sellaiset rakenteet, joita Lamfalussyn menettelyn laajentaminen vaatii. Kysymys tämän prosessin soveltamisalan laajentamisesta vaikuttaa myös niihin direktiiveihin, joita annamme pankki- ja vakuutusalan sekä finanssiryhmittymien osalta. Meidän on myös otettava huomioon, että tarvitsemme tehokkaita päätöksentekojärjestelmiä, ennen kuin EU laajentuu. Sen vuoksi meidän ei pitäisi odottaa vuoteen 2006 saakka tai pidempään.
Ymmärrän kuitenkin täysin tämän parlamentin esittämät perustelut, joiden mukaan tarvitsemme asianmukaiset demokraattiset ja vastuuseen velvoittavat suositukset ja suojatoimet. Talous- ja rahoituskomitean ehdotuksissa on selvästi hyödynnetty yksiköideni antamaa panosta. Niissä kunnioitetaan erityisesti nykyisiä toimielintenvälisiä poliittisia ja oikeudellisia sopimuksia ja tämän parlamentin valtaoikeuksia. Olemme vaatineet tätä koko ajan. Lisäksi olemme vaatineet, että ehdotuksesta pitäisi järjestää julkinen kuuleminen.
Sivumennen sanoen en ole samaa mieltä siitä, että rahoituspalvelujen työryhmän puheenjohtajuuden siirtäminen jollekin jäsenvaltiolle heikentäisi komission asemaa. Rahoituspalvelujen työryhmän tehtävänä on tutkia uusia mahdollisuuksia, ja sen merkitys on strateginen, mutta komission aloiteoikeutta ja sen asemaa komitologiamenettelyssä ei aseteta kyseenalaiseksi. Tämä todetaan talous- ja rahoituskomitean kertomuksessa selvästi.
Olen pannut merkille, että parlamentti on jatkuvasti kiinnostunut osallistumisesta rahoituspalvelujen työryhmän toimintaan. Haluaisin kuitenkin todeta, että rahoituspalvelujen työryhmän tehtävänä on neuvoa neuvostoa ja komissiota. Kyse ei ole toimielinten välisestä ryhmästä. Käytettävissämme on kuitenkin 2005-ryhmä - neuvoston puheenjohtaja viittasi siihen - jossa kolme toimielintä voisivat säännöllisesti keskustella strategisista kysymyksistä.
Olen myös pannut merkille, että parlamentti on lisäksi pyytänyt selkeää ja yksiselitteistä sitoutumista siihen, että perustamissopimuksen 202 artiklaa uudistetaan. Kuten tiedätte, komissio on toistuvasti ilmoittanut, että se tukee artiklan muuttamista. Komission puheenjohtaja Prodi totesi saman asian parlamentissa 5. helmikuuta 2002, kun sovimme parlamentin kanssa demokraattisista takeista edetäksemme Lamfalussyn menettelyssä.
Tämä todetaan myös eurooppalaista hallintotapaa koskevassa komission valkoisessa kirjassa, sääntelyn parantamista koskevassa komission tiedonannossa ja valmistelukunnalle osoitetussa tiedonannossa, jonka komissio antoi 22. toukokuuta ja jonka otsikkona on "Euroopan unionin suunnitelma". Näissä kaikissa asiakirjoissa mainitaan sama kanta, eli että tuemme parlamenttia sen pyrkimyksissä muuttaa perustamissopimuksen 202 artiklaa. Komissio esittää pian, todennäköisesti 4. joulukuuta, toimielinrakennetta koskevan tiedonannon. Sen sisältöä on vielä viimeisteltävä, mutta voin todeta, että mielestämme molempia lainsäädäntöelimiä - neuvostoa ja parlamenttia - pitää jatkossa kohdella tasavertaisina, kun kyse on komission ja koko komitologiamenettelyn valvonnasta. Tämä on selvää.
Toivoisin kuitenkin - ja tähän päätän Randzio-Plathin päätöslauselmaa koskevat kommenttini - ettemme anna tänään päätöslauselmaa, josta tiedämme jo etukäteen, etteivät jäsenvaltiot voi panna sitä poliittisesti täytäntöön. Ne eivät voi antaa etukäteen suostumusta hallitustenväliseen konferenssiin, joka käynnistyy vasta vuonna 2004. Ne eivät voi antaa suostumustaan jonkin tietyn tuloksen saavuttamiseen. Järkevintä olisi varmasti, että varmistaisimme näiden tärkeiden asioiden sisältyvän hallitustenvälisen konferenssin esityslistaan, kun konferenssi alkaa.
Seuraavaksi käsittelen Van den Burgin mietintöä, jota komissio pitää hyvin myönteisenä. Haluan kiittää Van den Burgia mietinnöstä, joka on todellakin ajankohtainen, kun otamme huomioon käynnissä olevan keskustelun, joka koskee Lamfalussyn menettelyn soveltamisalan laajentamista ja jota käydään parlamentissa, neuvostossa ja julkisen kuulemisen ansiosta myös laajemmalle ulottuvissa eturyhmissä.
Mietinnössä mainitaan mielestäni vain olennaisia asioita. Siinä keskitytään rahoitusalan keskeisiin kehityssuuntiin, kuten finanssiryhmittymien valvontaan, rahoitusalan kysymysten maailmanlaajuistumiseen ja siihen, kuinka meidän pitäisi reagoida Yhdysvaltojen sääntelyjärjestelmän puutteisiin. Mietinnössä otetaan realistisesti huomioon jäsenvaltioiden käyttöön ottamat erilaiset valvontakäytännöt. Mietinnössä komissiota kehotetaan ryhtymään toimiin monissa asioissa. Joitakin kyseisistä ehdotuksista käsitellään tai ne ovat odottamassa vuoroaan. Haluan mainita niistä seuraavat neljä: ensimmäinen on rahoitus- ja kuluttaja-aloja edustavien liittojen kanssa käytävä vuoropuhelu, toinen Yhdysvaltojen kanssa käytävä vuoropuhelu, kolmas ehdokasvaltioiden asianomaisia viranomaisia koskevat järkevät sääntely- ja valvontaperiaatteet ja neljäs uusien lainsäädäntöehdotusten vaikutusten arviointi.
Komissio saattaa hylätä joitakin mietinnössä esitetyistä ehdotuksista, mutta harkitsemme varmasti niitä jokaista kunnolla. Olen tyytyväinen voidessani todeta, että mietinnössä annetaan komissiolle tukea useilla aloilla. Siinä esimerkiksi vahvistetaan, että komissiolla on lainsäädännön hahmottelussa johtava asema, joka perustamissopimuksessa mainitaan aloiteoikeutena. Aloiteoikeus on todellakin komission yksinoikeus. Mietinnössä myös tuetaan komission asemaa oikeudenmukaisena vallanpitäjänä. Mietinnössä otetaan huomioon komission yksiköiden tärkeä työ yhtenäisten rahoitusmarkkinoiden perustamisessa. Kuten neuvoston puheenjohtaja Pedersen hetki sitten totesi, tämä on elintärkeää, jotta Euroopan unioni pystyy saavuttamaan keskipitkän aikavälin tavoitteensa olla kilpailukykyisin ja dynaamisin tietopohjainen talous vuoteen 2010 mennessä.

Van den Burg (PSE)
Arvoisa puhemies, Alankomaiden valtiovarainministeri ilmoitti viime viikon lopulla toimista, joiden tavoitteena on palauttaa luottamus rahoitusmarkkinoihin. Pidän tätä lausuntoa myönteisenä. Parempi myöhään kun ei milloinkaan, ja huomaan, että vastaaviin toimiin ryhdytään muissakin jäsenvaltioissa.
Vaikuttaa kuitenkin siltä, että jokainen jäsenvaltio yrittää yksin keksiä uudelleen pyörän. Samalla kun komission jäsen Bolkestein johtaa innostuneesti työtämme rahoitusmarkkinoiden yhdentämiseksi, jäsenvaltioissa ei mielestäni oteta huomioon sitä, että monet rahoitusmarkkinoiden tapahtumat ovat luonteeltaan sellaisia, että ne ylittävät niin jäsenvaltioiden kuin myös eri alojenkin rajat.
Parlamentti keskusteli jo ennen kesää siitä, kuinka valvontaa ja eurooppalaista yhteistyötä voitaisiin tehostaa. Kuulimme valvonta-alan johtohahmoja, ja käsiteltävänänne oleva mietintö kuvastaa käymiämme keskusteluja. Sääntelyvallan käyttäjät ja markkinoilla toimijat vaativat itse, että eurooppalaista yhteistyötä ja yhdentymistä lisätään. Tämä seikka kiinnitti huomioni tässä keskustelussa, ja meillä poliitikoilla on mielestäni velvollisuus reagoida asianmukaisesti esiin nouseviin uusiin vaaroihin.
Kuten jäsen Bolkestein aiemmin totesi, olen soveltanut mietinnössäni käytännönläheistä lähestymistapaa ja ehdottanut useita käytännön toimia, joiden yksityiskohtiin en puutu nyt. Tavoitteena on kuitenkin todellakin yhteistyön ja yhdentymisen asteittainen lisääminen. Olen tarkoituksella välttänyt kuvailemasta ihanteellista tilannetta, joka olisi sitten pitänyt määrätä ylhäältä käsin, vaan olen pääasiassa ottanut lähtökohdakseni nykykäytännöt, jotta voisin korostaa toimielinten välisen keskustelun sijasta nykyisen valvonnan laatua ja tehokkuutta. Tämä on mielestäni tärkeä lähtökohta keskustelulle, jota meidän on jatkettava. Voimme täten syventää Euroopan yhdentymistä asteittain.
Kiinnitin huomiota siihen, että Brysselissä käyty keskustelu, ja viittaan erityisesti talous- ja rahoituskomitean kertomukseen ja Ecofin-neuvostossa käytyyn keskusteluun, koski toimielinympäristöä ja keskinäistä vallan tasapainoa sen sijaan, että keskustelussa olisi keskitytty Euroopan laajuiseen rakenteelliseen yhteistyöhön ja koordinointiin. Valtataisteluissa on kyse puheenjohtajuuksista ja sihteeristön tehtävistä, ja sijoituspaikat ovat ehkä jo mielessä. Tämä ei ole mielestäni järkevää. Olen mietinnössäni pyrkinyt pysymään erossa tällaisista valtataisteluista ja keskittymään asiakysymyksiin.
Jäsen Bolkestein on jo todennut kiistattomana pitämäni asian, että tarvitsemme vahvan Euroopan komission, jonka työskentelyn lähtökohtana ovat yhdennetyt markkinat ja joka on itsenäinen vallanpitäjä, joka saattaa rahoitusalan palvelujen tarjoajat ja kuluttajat yhteen. Mielestäni neuvosto korostaa tässä asiassa edelleen hieman liikaa jäsenvaltioiden osuutta, ja pelkään tämän johtavan siihen, että ryhmän jäsenet edustavat pääasiassa suuria jäsenvaltioita, jolloin muut edut korostuvat yhteistyön parantamisen ja valvonnan tehostamisen sijasta.
Haluan lisäksi arvostella sitä, että neuvostossa ja talous- ja rahoituskomiteassa käydyt keskustelut ovat olleet suurimmaksi osaksi salaisia ja että kansallisilla parlamenteilla ei ole ollut minkäänlaisia mahdollisuuksia osallistua niihin. Mielestäni on hyvä, että parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnassa käydyn keskustelun ansiosta tämä asia on tullut julki ja sitä on käsitelty avoimemmin.
Tämä keskustelu ei todellakaan ole meidän osaltamme ohi. Pyydämme valtiovarainministereitä laajentamaan keskustelua. Muutamia tätä koskevia ehdotuksia on jo annettu, mutta kuten jo mainitsin, päätöslauselma ei sisällä vielä mitään lopullisia valintoja. Juuri tämän vuoksi asiasta on keskusteltava laajemmin.
Tässä keskustelussa haluaisin todellakin korostaa mietintöön sisällyttämäämme valtuutuslauseketta ja pitää siitä kiinni. Valtuutuslausekkeen tavoitteena on antaa oikeusperusta Euroopan laajuiselle toiminnan vakauden valvonnalle. Ehkäpä tästä asiasta voidaan keskustella hallitustenvälisessä konferenssissa ja mahdollisesti myös valmistelukunnassa. Perustamissopimukseen ei tällä hetkellä sisälly tätä koskevia määräyksiä Euroopan keskuspankin osalta eikä minkään muukaan sellaisen sääntelyvallan käyttäjän osalta, jonka voisimme kuvitella toimivan Euroopan laajuisesti.
Jätämme täysin avoimeksi, miten ja milloin tätä asiaa käsitellään, mutta mielestämme on tärkeää valmistautua siihen nyt, jotta olisimme valmiina toimimaan kyseisen tilanteen syntyessä. Komission jäsen Bolkestein oli selvästikin melko yllättynyt tästä ehdotuksesta, kun keskustelimme siitä valiokunnassa. Toivottavasti hän on sen jälkeen ajatellut asiaa hieman enemmän ja voi nyt suhtautua siihen hieman myönteisemmin. Lamfalussyn menettelyssä puutteena oli nimittäin juuri se, että asiaa olisi pohdittu etukäteen ja että sille olisi myös asetettu ehtoja.
Lopuksi sana tästä Lamfalussyn menettelystä. Haluan todeta, että minulla ei ole mitään sitä vastaan, että menettely ulotetaan pankki- ja vakuutusalaan sekä finanssiryhmittymiin ja eläkerahastoihin. Tämä käy selkeästi ilmi myös päätöslauselmasta, mutta mielestäni on erittäin tärkeää, että tarkastelemme niitä edellytyksiä, joiden on toteuduttava, jotta parlamentti voi osallistua menettelyyn täysin. Tarkastelemme tätä asiaa kuitenkin lähemmin keskustelun jälkipuoliskolla.

Karas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensin sanoa muutaman sanan siitä, mitä mieltä minä ja ryhmäni olemme Lamfalussyn menettelystä ja Van den Burgin mietinnöstä. Ensiksi kannatamme kovasti nopeampaa, joustavampaa ja avoimempaa menettelyä. Kannatamme sen vuoksi myös Lamfalussyn menettelyn tavoitteita. Tässä ja nyt on kuitenkin todettava, että mielestämme ajoitus tai tulosten sisältö eivät ole mitenkään ongelmallisia, jos neuvosto pystyy työskentelemään yhtä nopeasti ja ottamaan yhtä paljon huomioon yhteisön edut kuin Euroopan parlamenttikin. Esimerkkinä haluaisin mainita eläkerahastodirektiivin, jossa käsitellään yritysten maksamia eläkkeitä. Parlamentti sai valmiiksi mietintönsä yhdeksässä kuukaudessa, neuvostolta meni aikaa kaksikymmentäkuusi kuukautta.
Toiseksi haluan mainita, että kaikki asiakirjat, joihin Lamfalussyn menettely vaikuttaa, kuuluvat Euroopan parlamentin yhteispäätösmenettelyn piiriin. On todettava, että teknisiä yksityiskohtia koskevat säännöt sisältävät hyvin usein joitakin poliittisia painotuksia. Pidämme kuitenkin Lamfalussyn menettelyn tavoitteita myönteisinä - siitä ei voi olla epäilystäkään. Periaatteessa emme myöskään vastusta menettelyn laajentamista. Toivon kuitenkin, että ymmärrätte, jos sanomme, että emme usko avoimien valtuuksien antamiseen.
Myönnän lisäksi olevani hieman huolissani siitä, että Lamfalussyn ja von Wogaun menettelyn piti alun perin olla tilapäistoimi, siirtymävaiheen ratkaisu, eikä sen pitänyt koskaan olla lopputulos. Lopputuloksena pitää olla Euroopan parlamentin ja neuvoston välinen yhdenvertaisuus. Tähän ei vielä ole päästy. Tämän vuoksi pidämme myönteisinä niitä tarkistuksia, joita jäsen von Wogau esitti esittelijä Bourlangesin mietintöön perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa. Kannatamme talous- ja raha-asioiden valiokunnan hyväksymää päätöslauselmaesitystä. Odotamme, että komissio ottaa tämän huomioon puheenjohtaja Prodin ja jäsen Bolkesteinin lausunnoissa, jotka sisältyvät valmistelukunnalle osoitettaviin vaihtoehtoihin. Pyydämme myös valtioiden ja hallitusten päämiehiä kertomaan aikeistaan Kööpenhaminan huippukokouksessa.
Haluan ehdottaa komission, talous- ja raha-asioiden valiokunnan sekä Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean CESR:n edustajien ja markkinoilla toimijoiden komitean yhteistä kuulemista niistä kokemuksista, joita Lamfalussyn menettelystä on saatu markkinoiden väärinkäyttöä ja osakeantiesitteitä koskevien direktiivien yhteydessä. Näin tehtäisiin osittain siksi, että seuraavien vaiheiden valmistelussa voitaisiin ottaa huomioon saadut kokemukset, jotka eivät ole puhtaasti myönteisiä.
Omakin ryhmäni pitää Van den Burgin mietintöä myönteisenä, eikä vain sen vuoksi, että jotkin itse esittämistäni tarkistuksista hyväksyttiin! Ryhmäni enemmistö äänestää tämän mietinnön puolesta. Haluan kuitenkin korostaa, että mielestämme on vielä liian aikaista päättää, miten Euroopan laajuinen rahoitusalan valvonta olisi ihannetapauksessa järjestettävä. Sen vuoksi esitämmekin, että talous- ja valtiovarainministereitä ja kansallisia valvontaviranomaisia pyydetään järjestämään laajalle ulottuva vuoropuhelu kaikkien asianomaisten toimijoiden kanssa. Vuoropuhelussa pitäisi käsitellä Euroopan laajuista yhdennettyä valvontajärjestelmää ja samalla huomioon olisi otettava kansallisten valvontajärjestelmien asema ja EKP:n tehtävät. Kannatan myös valmistelukunnan ehdottamaa valtuutuslauseketta, sillä emme halua rajoittaa vaihtoehtojamme, jos poliittinen tilanne sattuisi muuttumaan. Kyse ei ole EU:n ja jäsenvaltioiden vastakkainasettelusta, vaan yhdennetystä valvontajärjestelmästä, joka soveltuu rahoitusalan tuotteiden uusille sisämarkkinoille.

Randzio-Plath (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan korostaa erittäin voimakkaasti sitä, että parlamentti on saanut esittelijä Van den Burgin mietinnön käsiteltäväkseen juuri oikealla hetkellä, koska meidän on keskusteltava Euroopassa suoritettavasta valvonnasta. Lisäksi on entistä tärkeämpää erottaa valvonta ja sääntely toisistaan.
Kannatan sitä hyvin avointa lähestymistapaa, jonka Van den Burg on omaksunut mietinnössään. Kannatan lisäksi sitä tämän lähestymistavan mukaista tapaa, jolla esittelijä on tarkastellut Euroopan unionissa esiintyviä valvontamalleja, ilman että hän on määritellyt lopullista mallia. Sanon tämän, koska mielestäni meidän on kehitettävä yhteinen lähestymistapa, meidän on opittava kokemuksistamme ja meidän on ennen kaikkea pidettävä keskustelusta loitolla ahdasmieliset ja ideologiset asenteet, joissa korostetaan pääsemistä yhtenäiseen kantaan. Sen vuoksi uskon, että tämä mietintö antaa hyvän lähtökohdan vuoropuhelullemme muiden toimielinten kanssa.
Haluaisin nyt keskittyä niihin ongelmiin, joita kohtaamme Lamfalussyn menettelyä laajennettaessa, koska kyse on nyt pääasiassa sääntelystä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olitte aivan oikeassa todetessanne, kuinka tarpeellista rahoitusalan yhdentyminen on, mutta tarvitsemme myös rahoitusalan vakautta. Tässä asiassa parlamentti ei anna neuvoston tai komission jyrätä itseään, koska olemme sitä mieltä, että rahoitusmarkkinoiden vakaus on hyvä asia kansalaisten kannalta ja että meidän on parlamentin jäseninä pystyttävä säilyttämään tämä vakaus.
Meidän on kuitenkin jatkuvasti kysyttävä itseltämme, auttaako valittu prosessi säilyttämään tämän vakauden. Kun otan huomioon, että vain yhdeksän kuukautta sitten kannatin - hyvin raskain mielin - sopimusta, jonka mukaan Lamfalussyn menettelyä sovellettaisiin sijoitusten sääntelyyn, vaikuttaa hieman ennenaikaiselta keskustella "Lamfalussyn kolmosten syntymästä" saatikka sitten kannattaa sitä. Kyseisellä ilmaisulla tarkoitan Lamfalussyn menettelyn ulottamista kolmeen uuteen alaan, toisin sanoen pankki- ja vakuutusalaan sekä finanssiryhmittymiin. 
Mielestäni kyse ei ole ainoastaan siitä, että meillä ei ole vielä mitään kokemuksia tästä asiasta. Tiedätte yhtä hyvin kuin minäkin, että ensimmäistä Lamfalussyn direktiiviä, joka koskee markkinoiden väärinkäyttöä, ei todellakaan ole vielä saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja että toinen direktiivi odottaa vielä yhteistä kantaa. Kyse onkin nyt siitä, että komissio on erittäin selvästi myöntänyt, että meillä ei ole vieläkään ajatustakaan siitä, mitä kiireisiä lainsäädäntöehdotuksia joudumme vielä käsittelemään. Tämän vuoksi on niin tärkeää, että komissio ja neuvosto takaavat, että avoimuuden perusperiaatetta kunnioitetaan, jos Lamfalussyn menettely ulotetaan kattamaan jokin uusi ala.
Haluan erityisesti parlamentin puolesta todeta, että olemme onnistuneet tässä asiassa joiltakin osin. Avoimuus on todellakin ratkaisevaa kunnolla toimivan demokratian kannalta.
Kyse ei ole kuitenkaan pelkästään avoimuutta lisäävien mekanismien vakiinnuttamisesta. Kyse on myös siitä, kuinka voimme parantaa lainsäädäntöä. Lainsäädäntömenettelyssä ei ole mielestäni vieläkään saavutettu toimielinten välistä tasapainoa, ja olen sitä mieltä, että meidän on muutettava 202 artiklaa.
Komission jäsen Bolkestein on useaan otteeseen korostanut parlamentille, että meillä on aina mahdollisuus estää lisädirektiivien antaminen yhteispäätösmenettelyn avulla. Kyse ei ole kuitenkaan siitä, että aikoisimme estää jotakin. Kyse on ennen kaikkea rakentavasta molemminpuolisesta yhteistyöstä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sen vuoksi odotan, että rahoitusasioiden neuvosto, kuten myös Kööpenhaminan Eurooppa-neuvosto, sopivat antavansa poliittisen julkilausuman tarpeesta muuttaa perustamissopimusta toissijaisen lainsäädännön, valtuuttamista koskevan parlamentin tahdon ja peruutusoikeuden osalta. Näiden neuvostojen on lisäksi työskenneltävä tämän tavoitteen saavuttamiseksi unohtamatta kaikkia niitä lainsäädännöllisiä seurauksia, joita tällä asialla on. Neuvoston ja parlamentin on oltava yhdenvertaisia yhteispäätösmenettelyn osapuolia. Tämä on ydinkysymys tämän parlamentaarisen demokratian tulevaisuuden kannalta, ja haluamme ratkaista sen valmistelukunnan ja vuoden 2004 hallitustenvälisen konferenssin avulla.

Huhne (ELDR).
Arvoisa puhemies, ryhmäni kannattaa laajalti niitä pyrkimyksiä, jotka Van den Burg on esittänyt laatimassaan mietinnössä. Sen vuoksi esittelijä antanee minulle anteeksi, että keskityn Lamfalussyn menettelyn laajentamiseen. Ryhmämme kannattaa Lamfalussyn menettelyn ulottamista pankki- ja vakuutusalaan. Pelkästään Baselissa tehtyjen, pankkien vakavaraisuutta koskevien päätösten yksityiskohtaisuus riittää kertomaan, että niiden sisällyttäminen ensisijaiseen lainsäädäntöön olisi järjetöntä. Yhdysvaltojen kollegamme ovat jo sallineet kaikkien Baselissa tehtyjen päätösten toimeenpanon toissijaisessa lainsäädännön avulla, ja turha viivyttely asettaisi Euroopan pankit epäedulliseen kilpailuasemaan.
Ministerineuvosto näyttää kuitenkin joskus unohtavan kaksi tärkeää asiaa. Ensiksikin parlamentti on täysin sitoutunut valvomaan täytäntöönpanolainsäädännön laadinnasta vastaavia komiteoita. Toiseksi Lamfalussyn komiteoiden soveltaminen arvopaperimarkkinoihin oli täysin väliaikainen toimi, minkä vuoksi sekä osakeantiesitteitä että markkinoiden väärinkäyttöä koskeviin direktiiveihin sisältyvät neljän vuoden mittaiset raukeamislausekkeet, jotka neuvosto on hyväksynyt. Väliaikainen tarkoittaa väliaikaista. Jos haluamme toteuttaa demokraattisen valvontatehtävämme tehokkaasti, perustamissopimuksen 202 artiklassa on oltava määräys yhteispäätösmenettelyn käytöstä täytäntöönpanokomiteoiden osalta, muutoin parlamentti vastustaa aina jatkossa niiden toimivaltuuksien jakoa, joita joidenkin erittäin teknisten asioiden hoitaminen edellyttää.
Hyvän hallinnon ja demokraattisen valvonnan nimissä jäsenvaltioiden pitäisi sitoutua - joko neuvoston julkilausumassa tai muutoin - tarkistamaan 202 artiklaa siten, että ei pelkästään annettaisi parlamentille ja neuvostolle yhtäläisiä valtaoikeuksia vaan myös varmistettaisiin, että parlamentti ja neuvosto harjoittavat kunnollista valvontaa. Vasta tämän jälkeen voimme edetä Lamfalussyn menettelyn laajentamisessa, ja tuolloin on jälleen kerran kyse väliaikaisesta toimesta.

Herzog (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, maailman rahoitusmarkkinoiden romahtamisen ja vakavien toimintahäiriöiden vuoksi on tärkeää tiukentaa Euroopan laajuista sääntelyä ja yhteistä toiminnan vakauden valvontaa. Voisimme hyvin kysyä itseltämme, onko Lamfalussyn menettely paras ja pitäisikö sitä laajentaa. Menettelyn perustana on puitelainsäädännön ja toissijaisen lainsäädännön välinen ero. Valvonnan vahvistaminen on periaatteessa oikeutettua, mutta se aiheuttaa demokratian harjoittamiselle perustavan ongelman. Koska parlamentti on toinen lainsäädäntövallan käyttäjä, sillä on oltava samat oikeudet kuin neuvostollakin. Sen vuoksi parlamentilla on oltava peruutusoikeus. Pyytäisinkin kollegoideni tavoin, että perustamissopimuksen 202 artiklaa uudistettaisiin. Arvostan komission sitoutumista tähän asiaan. Olen pannut merkille puheenjohtaja Pedersenin sanat, ja odotan neuvostolta vahvistusta asiaan.
Kuulemisen laatu on toinen demokraattista valvontaa koskeva ongelma. Lainsäädäntöohjelmasta ei ole vielä keskusteltu kunnolla. Asiantuntijoita kuullaan nyt paremmin, mutta kansalaisyhteiskunnan muiden osapuolien kuulemisessa on vielä paljon parantamisen varaa, minkä lisäksi on vielä laadittava tyydyttävät aikataulut.
Yleisesti ottaen pidän Lamfalussyn menettelyn periaatetta myönteisenä, mutta toivon, että prosessia parannetaan ennen sen minkäänlaista laajentamista. Pyydänkin kaikkia asianomaisia varmistamaan, että näin tapahtuu.
Olen mielestäni oikeassa ajatellessani, että neuvosto on jo ratifioinut Ecofin-neuvoston valinnan. Kuulemisella ei ollut tässä päätöksessä osaa eikä arpaa, mikä vaikuttaa minusta demokratian kieltämiseltä.
Minulla on itse asiassa ollut mahdollisuus kuulla Alexandre Lamfalussyn kertovan ongelmista. Ongelmien taustalla on pankkien ja vakuutusyhtiöiden välinen merkittävä ero, joka koskee markkinoita ja toiminnan vakauden välttämättömyyttä, joka on hyvin tärkeää. Tiedämme kuitenkin, että kansalliset sääntelyrakenteet eivät ole vain erilaisia vaan ne ovat täysin irrallaan toisistaan. Tämän vuoksi olin hyvin yllättynyt kuullessani puheenjohtaja Pedersenin puolustavan sitä, että meidän pitäisi nyt perustaa rahoituspalveluviranomaisen (Financial Services Authority) kaltainen yhtenäinen elin, vaikka asiasta ei ole vielä edes keskusteltu.
Van den Burgin mietinnössä ehdotetaan paljon järkevämpää lähestymistapaa. Siinä pyritään aitoon koordinointiin. Siinä ehdotetaan myös Euroopan keskuspankin tehtävien määrittelemistä, koska sillä on tärkeä tehtävä "viime käden" lainanantajana.
Haluaisin keskustella yhdestä sääntöihin liittyvästä ongelmasta. Se liittyy valmiuteemme muokata säännöistämme samansuuntaisia Yhdysvaltojen sääntöjen kanssa ja pyrkimyksiin edetä kohti yhdennettyjä transatlanttisia markkinoita. Tämä on tärkeä poliittinen kysymys, josta emme ole vielä keskustelleet. Kannatan sääntöjen yhdenmukaistamista, mutta työskentelymme lähtökohtana on oltava, että luomme omat mallimme. Euroopan pankkialan jäsenet ovat jo julkisesti ja rohkeasti nostaneet esille kysymyksen tilinpäätössuosituksista. Nämä ammattilaiset eivät halua yritystensä ja tallettajiensa joutuvan turvattomaan asemaan, mikä olisi vaarana, jos taseen laatimisen yhteydessä käytettäisiin markkina-arvoja. Neuvosto toimi mielestäni vastuuttomasti, kun se myönsi täydet valtuudet IAS-elimelle. Kun kyseessä ovat Euroopan kansalaisten yleistä etua suojelevat perussäännöt ja -vaatimukset, demokraattista valvontaa pitäisi korostaa enemmän.

Blokland (EDD).
Arvoisa puhemies, tämänviikkoista täysistuntoa hallitsee Euroopan unionin laajentuminen. Keskustelu laajentumisesta ja sen vaikutuksista nykyiseen ja uuteen lainsäädäntöön paljastaa meille ne erot ja myös monet yhtäläisyydet, joita on jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden välillä. Sosiaalisen markkinatalouden ja sen toiminnan itsenäisen valvonnan välillä on suuri ero.
Hyvin toimiva sosiaalinen markkinatalous on yksi ehdokasvaltioita koskeva Euroopan unionin jäsenyyden ehto. Hyvin toimivasta sosiaalisesta markkinataloudesta ei ole olemassa mitään tarkkaa määritelmää. On kuitenkin selvää, että oma markkinataloutemme ei toimi vielä parhaalla mahdollisella teholla. Puheenjohtaja Lamfalussyn johdolla on kuitenkin laadittu kertomus, joka sisältää suosituksia rahoitusmarkkinoiden toiminnan parantamiseksi.
Lamfalussyn menettelyn päätavoitteena on rahoitusmarkkinoiden valvonnan parantaminen. Olen kuitenkin erittäin huolestunut ehdokasvaltioiden itsenäisesti toteuttaman valvonnan kehityksestä. Rahoitusmarkkinoiden toimintapuitteiden määrittely kuuluu mielestäni hallituksille. Jos otamme huomioon markkinoiden ja toiminnan maailmanlaajuistumisen, on hyvin tärkeää, että valvonta ja toimeenpano on tehokasta. Näin voimme suojella kansalaista ja vältymme ei-toivotuilta ylilyönneiltä.
On selvää, että rahoitusmarkkinoiden kehitys vaikuttaa niihin valtioihin, jotka pyrkivät Euroopan unionin jäseneksi lähivuosien aikana. Haluan sen vuoksi kysyä komission jäseneltä Bolkesteinilta, kuinka ehdokasvaltiot voivat hänen mielestään saavuttaa riittävän tason itsenäisessä valvonnassa. Oletatteko, että ehdokasvaltiot pystyvät lyhyellä aikavälillä täyttämään rahoitusmarkkinoita koskevissa suuntaviivoissa asetetut vaatimukset yhtä hyvin kuin nykyiset jäsenvaltiot?
Pyydän etukäteen anteeksi, että en pysty jäämään odottamaan vastausta, mutta luen sen huolellisesti jälkeenpäin.

Della Vedova (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan kiittää Van den Burgia siitä työstä, jota hän on tehnyt tämän aiheen - toiminnan vakauden valvonnan - parissa, joka on laaja ja monimutkainen, koska sen rajat eivät ole selkeät etenkään kehittyvän - vaikkakin toistaiseksi vasta kuvitteellisen - eurooppalaisen valvonnan osalta. Mietinnössä useimmiten mainitut tapaukset - Enron ja WorldCom sekä Vivendi ja muut vastaavat - pakottavat meidät tietenkin pohtimaan niiden järjestelmien tehokkuutta, jotka suojelevat tallettajien ja yleisemmin ottaen markkinoilla toimivien etuja. Erityistavoitteena on täyttää eurooppalaisten kuluttajien, käyttäjien ja sijoittajien tarpeet.
Mielestäni on hyvä, että mietinnössä korostetaan, ettei ole mitään takeita siitä, etteikö tällainen äkillinen kriisi voisi sattua myös Euroopassa. Enron-skandaali on hyvä asia, ei sen johdosta annettujen ja annettavien uusien lakien vuoksi, vaan koska skandaali on tehnyt sijoittajat ja eläkerahastot tietoisemmiksi valvonnan tarpeesta.
Ennen kuin tuomitsemme Yhdysvaltojen järjestelmän, meidän on ensin muistettava, että Dow Jones -indeksi on pudonnut tänä vuonna kaiken kaikkiaan 16 prosenttia, kun taas euroalueen pörssi-indeksit ovat pudonneet ennätysmäiset 34 prosenttia. Tänä Yhdysvaltojen kauhun vuonna talletusten arvo on laskenut tämän vuoksi Euroopassa huomattavasti enemmän kuin Yhdysvalloissa - ja Saksassa pudotus on ollut jopa 40 prosenttia.
Mielestäni meidän pitää olla yhtä varovaisia (ja mietinnössä annetaan tästä erittäin tasapainoinen määritelmä), kun annamme uusia sääntöjä yleislääkkeiksi markkinoiden sairauksien tai vaikeuksien voittamiseen, ja erityisesti, jos käsittelemme julkista valvontaa.
Mainitsen lopuksi seikan, joka koskee rahoitusmarkkinoiden yhdentymistä. Mielestäni toiminnan vakauden ja luottojen valvonnan säilyttäminen jäsenvaltioiden, toisin sanoen keskuspankkien tehtävänä, on yhä kyseenalaisempaa erityisesti, kun - kuten Italian tapauksessa - sama toimielin, keskuspankki, ei harjoita pelkästään toiminnan vakauden valvontaa vaan vastaa myös kartellien vastaisista toimista luottomarkkinoilla. Tämä aiheuttaa eturistiriidan, joka ei lisää markkinoiden tehokkuutta.

Villiers (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kannatan periaatteessa Lamfalussyn menettelyn laajentamista ja toivon, että toimielinten väliset erimielisyydet saadaan ratkaistua mahdollisimman nopeasti, jotta voisimme siirtyä eteenpäin ja nykyaikaistaa pankki- ja vakuutusalaan sekä finanssiryhmittymiin liittyviä päätöksentekorakenteita. Kaikkien toimielinten on tehtävä yhteistyötä, jotta tämä onnistuisi, ja toivon erityisesti, että neuvosto antaisi julkilausuman, jossa se ilmoittaisi olevansa halukas tarkistamaan 202 artiklaa vuonna 2004.
Van den Burgin mietintö on mielestämme pääosiltaan myönteinen: siinä keskitytään toimeenpanon parantamiseen, siinä pyydetään valvojille mahdollisuutta käyttää omaa harkintaa ja arviointikykyä sen sijasta, että valvojat soveltaisivat sääntöjä ja toteuttaisivat tarkastuksia joustamattomasti ja ajattelemattomasti. Kannatamme myös vaatimusta, jonka mukaan komission pitäisi laatia järjestelmällisesti kustannusvaikutusarvioita, joita parlamentinkin pitäisi laatia tarkistuksistaan. Olemme samaa mieltä siitä, että kansallisten valvojien välistä yhteistyötä on lisättävä ja että yhteyksiä ja vuoropuhelua Yhdysvaltojen kanssa on parannettava.
Ryhmämme ei ole täysin yksimielinen yhdestä ainoasta koko Euroopan kattavasta valvontaelimestä. Koko Euroopan kattavan elimen perustaminen nyt tai keskipitkällä aikavälillä olisi mielestämme virhe. Jotkut meistä Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiiveista pitävät sitä jo periaatteessa vääränä ratkaisuna, jotkut PPE-DE-ryhmän jäsenet haluaisivat, että säilyttäisimme mahdollisuuden valvontaelimen perustamiseen hyvin pitkällä aikavälillä. Vastustan koko Euroopan kattavaa valvontaelintä, koska sillä olisi liikaa valtaa. Vallan keskittyminen esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan rahoituspalveluviranomaisen käsiin on itsessään hyvin pelottavaa. Sen eurooppalainen vastine olisi byrokraattinen hirviö, joka ei pysyisi dynaamisten ja uudistuvien rahoitusmarkkinoiden vauhdissa. Koko Euroopan kattavalla sääntelyelimellä ei olisi asiantuntemusta käsitellä sellaisia liiketoimia ja markkinoita, jotka ovat niinkin erilaisia kuin Lontoon johdannaismarkkinat ja monet tuhannet pienet saksalaiset säästöpankit ja julkiset pankit. Tehokkaan sääntelyelimen pitää olla lähellä niitä markkinoita, joita se sääntelee, ja sen on ymmärrettävä niitä.
Yhden ainoan rahoituspalvelujen alan valvontaelimen työ olisi EU:ssa mahdoton, kun otetaan huomioon eri jäsenvaltioiden sääntöjen ja oikeusjärjestelmien monimuotoisuus. Rahoitusalan sääntelijöillä on avainasema syytteiden nostamisessa ja rikosoikeuden soveltamisessa, ja näiden asioiden pitäisi jäädä jäsenvaltioiden päätösvallan piiriin. Rahoituspalvelualan yhtenäismarkkinoiden toteuttamisessa ja niiden etujen hyödyntämisessä, jotka mainittiin komission kertomuksessa vain muutama päivä sitten, on paljon muutakin työtä. EU:n päättäjien olisi hyväksyttävä se, ettei keskitetty ratkaisu aina ole paras.

Radwan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopassa kannatetaan yhdennettyjä rahoitusmarkkinoita, minkä vuoksi meidän on laadittava nopeasti markkinoiden etujen mukaiset sopivat luonnokset säännöiksi, jotka on pantava täytäntöön parlamentissa. Tämän vuoksi viisasten komitea loi Lamfalussyn menettelyn. Tavoitteena on nopeampi ja parempi lainsäädäntöprosessi. Tämä oli alkuperäinen tarkoitus, ja tämän vuoksi puheenjohtaja Lamfalussy käynnisti tämän hankkeen, jota sitten täydennettiin von Wogaun kertomuksella. Kannatamme sitä yleisesti ottaen. Meidän on kuitenkin tarkasteltava prosessia kokonaisuutena ja arvioitava toisin sanoen sitä, saavutetaanko tavoitteet vai ei. Kuten jo totesin, tavoitteena on nopea ja parempi lainsäädäntöprosessi. Parlamentti ei ole pääasiassa vastuussa siitä, että lainsäädäntöä ei hyväksytty niin nopeasti kuin toivottiin, ja myös neuvoston pitää varmaankin tutkia omaa osuuttaan tässä yhteydessä.
Ennen kuin käsittelemme arvopaperimarkkinavalvojien komitean CESR:n ja Lamfalussyn menettelyn laajentamista muille aloille, kuten pankki- ja vakuutusalalle sekä finanssiryhmittymiin, meidän on esitettävä seuraava kriittinen kysymys: kuinka CESR toimii nykyään? Onko CESR tehokas niillä aloilla, joilla se toimii? Useat markkinoiden eri osa-alueet ovat edelleenkin kysyvällä ja suoranaisesti arvostelevalla kannalla. Mielestäni ensimmäinen asia, joka meidän pitäisi ottaa esille, on avoimuus sekä se, onko järkevää, että CESR aloittaa työnsä jo nyt, yhtaikaa direktiiviluonnosten laatimisen kanssa. Kyse on siitä, haluammeko hyväksyä asian tässä muodossa. Olen asiasta kahta mieltä: toisaalta vastustan periaatteessa sitä, että CESR työskentelee samaan aikaan, kun direktiiviluonnosta laaditaan. Tämä on nykytila osakeantiesitteitä koskevan direktiivin osalta. Tässä asiassa CESR:n pitäisi odottaa parlamentin ja neuvoston päätöstä, ennen kuin se ryhtyy toimiin.
Toisaalta olen oikeastaan melko kiitollinen siitä, että CESR tekee työtä samaan aikaan kanssamme, koska tämän ansiosta tiedämme ajoissa, mitä CESR:llä on mielessään, ja voimme jarruttaa asioiden etenemistä lainsäädäntöprosessin aikana, jos se on tarpeen. Tässä yhteydessä nousee väistämättä esille myös kysymys teknisistä yksityiskohdista. Olen melkeinpä sitä mieltä, että teknisiksi yksityiskohdiksi mielletään melkein mitkä tahansa asiat, jotka ovat komission näkökulmasta sellaisia, että tavallinen parlamentin jäsen ei niitä todennäköisesti ymmärrä - kyse on siis melko monista asioista.
Teknisten yksityiskohtien osalta olen kuitenkin sitä mieltä, että meidän pitäisi muistaa - ja Baselin toinen sopimus on jo mainittu - että tällä asialla on tietenkin mahdollisesti myös poliittisia vaikutuksia: asia saattaa luoda ristiriitoja, jotka ilmenevät vasta ajan kuluessa.
Tämän vuoksi pelkkä 202 artiklan tarkistaminen ei riitä, vaan sitä on muutettava. Olisin halunnut puheenjohtajavaltion ottavan tähän tänään rohkeammin kantaa. Rohkeutta on löydyttävä viimeistään Kööpenhaminassa. Tarvitsemme selkeitä sanoja, jotka ovat selkeä merkki siitä, että neuvosto ja parlamentti seisovat rinta rinnan ja ovat yhdenvertaisia. Parlamenttiin vedotaan jatkuvasti sillä perusteella, että markkinoiden edut vaativat nopeaa lainsäädäntöprosessia. Tätä kantaa kannatetaan yleisesti, mutta kehotan neuvostoa suhtautumaan parlamentin perusteluihin vakavasti. Asiasta käydään tulevaisuudessa keskusteluja ja vakavia väittelyjä, emmekä halua kenenkään välttelevän vastuutaan tässä asiassa. Tämän vuoksi Kööpenhaminassa on hyvä mahdollisuus antaa selkeä viesti 202 artiklasta.
Sama koskee - ja tuen sitä, mitä komission jäsen Bolkestein sanoi tästä asiasta - komission asemaa tulevaisuudessa. Komission on säilytettävä keskeinen asema, koska juuri komissio edistää ja valvoo koko Euroopan etuja.
Lopuksi haluan sanoa muutaman sanan yhdennetystä rahoitusalan valvonnasta Euroopassa. Meidän on varmistettava, että alueelliset näkökohdat otetaan huomioon. Tämän vuoksi kannatan suurelta osin kollegani jäsen Villiersin kommentteja, joiden mukaan emme tarvitse yhtenäistä rahoitusalan sääntelyelintä tällä hetkellä. Meidän on tietenkin myös pohdittava sitä, kuinka suuret eurooppalaiset yritykset toimivat täällä tulevaisuudessa. Tämän asian osalta finanssiryhmittymiä koskeva direktiivi sisältää mielestäni myönteisiä malleja, ja siinä määritellään suuntaviivat, joita voimme noudattaa.

Medina Ortega (PSE).
Arvoisa puhemies, tämän iltapäivän kaksi asiaa saattavat vaikuttaa ulkopuolisesta liian vaikeatajuisilta ja teknisiltä. Kuten useat puhujat ovat huomauttaneet, nämä asiat kuitenkin vaikuttavat kansalaisten elämään ja tällä hetkellä suurten kansainvälisten skandaalien vuoksi myös kuluttajiin.
Yhdysvaltojen Enron-tapaus on mainittu, mutta esimerkiksi kotimaassani Espanjassa selvitetään suurta rahoitusskandaalia, Gescartera-tapausta, joka on johtanut useiden korkea-arvoisten hallintoviranomaisten eroon ja joka saattaa uhata muitakin - Espanjan parlamentti tutkii tilannetta parhaillaan. Kun puhumme rahoituspalvelualasta, puhumme asiasta, joka vaikuttaa tavallisten kansalaisten elämään. Se vaikuttaa heidän eläkkeisiinsä ja heidän säästöjensä tulevaisuuteen.
Pyrimme nyt luomaan koko Euroopan kattavaa rahoituspalveluiden alaa, joka ylittää Euroopan valtioiden rajat. Haluamme varmistaa, että yrityksemme ovat mahdollisimman vapaita ja että niiden mahdollisuudet toimia Euroopassa ovat mahdollisimman hyvät. Jos emme kuitenkaan luo koko Euroopan kattavaa valvontajärjestelmää, jonka avulla näiden yritysten toimintaa pyritään valvomaan, koko Euroopan unionia uhkaavat samanlaiset petokset ja skandaalit, joita nyt tapahtuu ainoastaan jäsenvaltioissa. Nähdäkseni yhteisön laajuinen rahoituspalvelualan vapauttaminen on mahdotonta, ellei siihen liitetä koko yhteisön laajuista rahoitusalan toiminnan valvontajärjestelmää.
Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että tämä asia vaatii demokratiaa. Demokratia tarkoittaa "kansanvaltaa", joka voidaan saavuttaa vain parlamentaarisen edustuksen avulla - Kreikassa välitön demokratia oli mahdollista, koska kaikki kansalaiset kokoontuivat torilla. Demokratian korvaaminen julkisella kuulemisjärjestelmällä ilman äänestyksiä, esimerkiksi tietokoneiden tai julkisen kuulemisen avulla - kuten komission jäsen Bolkestein totesi - on petollista. Ainoa kuuleminen, joka on nykyään mahdollista, on äänestyksen ja laillisesti valittujen edustajien avulla suoritettava julkinen kuuleminen.
Tällä hetkellä käydään keskustelua esimerkiksi menettelystä, jossa komission ehdotukset voitaisiin torjua yksinkertaisesti elinkeinoelämän alojen kuulemisen avulla. Mielestäni mikään ei voisi olla vähemmän demokraattista kuin niiden keskustelukumppanien nimeäminen, jotka edustaisivat tällaista demokratiaa.
Tämän vuoksi siirrymme viimeiseen kohtaan: jäsen Randzio-Plathin ehdotuksiin. Yhteispäätösmenettely ei ole sattumanvarainen, se on menettely, joka on merkinnyt parlamentin osallistumista ja on poliittisen prosessin tulos. Pitää paikkansa, että olemassa on toteuttamisvaihe ja valtuuttamisvaihe, ja että olisi oikeutettua väittää, että koska toteuttaminen kuuluu jäsenvaltioiden hallituksille, parlamentin ei pitäisi osallistua tähän vaiheeseen, joka ei kuulu varsinaiseen toimien valvontaan. Jos kuitenkin puhumme lainsäädäntöön osalta esimerkiksi toimivallan siirtoa koskevista säännöistä, en ymmärrä, miten Lamfalussyn menettelyä voitaisiin noudattaa, jos parlamentti ei pysty osallistumaan siihen selvästi niin kutsutun peruutusoikeuden avulla. Toisin sanoen: koska parlamentti on laillisesti valittu kansan edustaja, sillä on oikeus ja velvollisuus osallistua lainsäädännön kehityksen valvontaan.
Kuten jäsen Randzio-Plath totesi, olemme juuri hyväksyneet Lamfalussyn menettelyn eikä meillä ole vielä mitään kokemusta sen toiminnasta ja haluamme jatkaa parlamentin mahdollisen osallistumisen rajoittamista ilman varmaa tietoa siitä, toimiiko tämä menettely tehokkaasti. Tutkikaamme ensin, toimiiko se, ja sen jälkeen sitä, ylläpidetäänkö demokraattisia takeita. Arvoisa komission jäsen ja arvoisa neuvoston puheenjohtaja, jos tämä pitää paikkansa, voitte olla varmoja siitä, että parlamentti on valmis osallistumaan menettelyyn kaikin voimin.
Demokratia ei voi kuitenkaan muodostua - esimerkiksi - siitä, että yrityksiä kuullaan tietyissä asioissa sattumanvaraisilla foorumeilla. Mikään komitea ei voi korvata kansalaisten tahtoa, joka voidaan tuoda esille vain vaalien, parlamenttien ja parlamentaarisen edustuksen avulla. Parlamentin toimintaa voidaan parantaa, parlamentin rakenteita voidaan muuttaa uudessa perustuslaissa, mutta kaikenlainen muu toiminta paitsi lainsäädännön hyväksyminen sellaisen välineen avulla, jonka kansalaiset ovat valinneet tavallisen vaalimenettelyn avulla, olisi petos ja keino antaa päätöksenteko ehkäpä juuri sellaisten ihmisten käsiin, jotka sitten riistäisivät kuluttajia ja toimisivat heidän etujensa vastaisesti.
Mielestäni meidän on vahvistettava valvontamenettelyämme, vahvistettava mekanismejamme ja tehtävä niistä mahdollisimman joustavia, ja tämä pitäisi tehdä siten, että parlamentaarinen osallistuminen toteutuu lainsäädäntöprosessin kaikilla tasoilla.

Kauppi (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, monien kollegoideni tavoin totean tyytyväisenä, että paroni Lamfalussyn laatimassa kertomuksessa esitetyt suositukset on toteutettu. Ne on ulotettava rahoitusalan muihinkin osiin, ja perustamissopimusta on muutettava tämän mukaisesti. Sitä ennen nämä toimet on kuitenkin arvioitava kunnolla saamiemme kokemusten perusteella.
Toissijaista lainsäädäntöä koskeva kysymys pantiin merkille myös talouden hallintoa käsittelevässä valmistelukunnan työryhmässä, jossa olin jäsenenä. Tässä Hänschin johtamassa työryhmässä ja myöhemmin valmistelukunnan täysistunnossa todettiin, että tämä herättää komitologiaan liittyviä monialaisia kysymyksiä, jotka koskevat esimerkiksi Euroopan parlamentin asemaa ja jotka eivät kuulu Hänschin työryhmän tehtäväkenttään, minkä vuoksi muiden ryhmien pitäisi käsitellä niitä. Odotamme, että valmistelukunta tarkastelee kysymystä lähiaikoina.
Hänschin työryhmässä muun muassa jäsen Berès ja minä yritimme saada työryhmän tekemään sopimuksen, jonka mukaan perustamissopimusta pitäisi muuttaa, jotta parlamentilla olisi virallinen peruutusoikeus tässä menettelyssä. Vastustan komission jäsenen Bolkesteinin näkemystä, jonka mukaan neuvosto ei voi sitoutua asiaan poliittisesti. Jos neuvostolla on tarpeeksi poliittista tahtoa, kaikki on mahdollista. On pötyä, että vain hallitustenvälinen konferenssi pystyy muuttamaan perustamissopimusta. Se on juridista hölynpölyä. Asia onnistuu, jos neuvostolla löytyy siihen todellista poliittista tahtoa. Mielestäni neuvoston edustaja Pedersen voisi olla vieläkin tarkempi sanoissaan.
Lamfalussyn menettely pitäisi ottaa huomioon myös rahoituspalvelualan kansallisessa kehittämisessä. Transatlanttista vuoropuhelua rahoituspalvelualan sääntelykysymyksistä on niin ikään lisättävä. Tämä on hyvin tärkeää. Haluaisin lisäksi korostaa kuulemisen merkitystä. Kuten jäsen Herzog totesi, kuulemisprosessit pitää virallistaa ja niiden pitää olla mahdollisimman avoimia.
Olen samaa mieltä esittelijän kanssa valtuutuslausekkeesta. Jos päätämme, että tarvitsemme monikansallista rahoitusvalvontaviranomaista, perustamissopimuksen pitää valmistelukunnan päätettyä työnsä sisältää mahdollisuus sellaisen perustamiseen seuraavassa hallitustenvälisen konferenssissa.

Katiforis (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi onnitella Van den Burgia erinomaisesta työstä, jota hän on tehnyt valmistellessaan mietintöä rahoitusalan sääntelyn tulevaisuudesta Euroopassa. Mietinnön aihe on hyvin monimutkainen ja kiistelty. 
Haluan korostaa, että teknologian markkinoiden romahtamisesta liikkeelle lähteneen maailmalaajuisen laskusuhdanteen jälkeen Yhdysvalloissa kävi hämmästyttävissä määrin ilmi, kuinka vaarallista talouspolitiikka, jota valtio ei valvo, voi olla voimakkaasti kasvavilla markkinoilla. Olisivatko tilintarkastusskandaalit tapahtuneet, jos sääntely olisi ollut yhtä voimaperäistä kuin nyt? Voisin lyödä vetoa, että skandaaleja ei olisi tapahtunut. Tähän kysymykseen voidaan tietenkin vastata kysymällä, olisiko tällainen tiukka sääntely ollut mahdollista ottaa käyttöön markkinoilla, jotka kasvavat voimakkaasti. Voimakkaasti kasvavien markkinoiden tiedetään lisänneen välinpitämätöntä suhtautumista lainsäädäntöön ja jopa ajaneen vilppiin. Ehkäpä nykyisen laman yhtenä etuna on, että voimme käyttää tätä mahdollisuutta ottaaksemme käyttöön sellaisen sääntelyn, joka on hyvin tarpeellinen siinä vaiheessa, kun rahoitusmarkkinat jälleen kuumenevat, kuten väistämättä käy.
Voidaan kysyä, olisiko lasku ollut niin jyrkkä, jos emme olisi saaneet kerta toisensa jälkeen tietoja sisäisen valvonnan puutteesta ja ulkoisista laiminlyönneistä. Vastaus on jälleen kielteinen, mutta nyt pitäisi vahvistaa sääntöjä sitä ajankohtaa varten, kun hyvät ajat palaavat ja kun laihat vuodet muuttuvat lihaviksi.
En kannata tiukkaa sääntelyä enkä sisämarkkinoiden tai rahoituspalvelualan toimintasuunnitelman hengen vastaista sääntelyä. Olen melko varma siitä, että suurin osa parlamentin jäsenistä kannattaa rahoituspalvelujen alan yhtenäismarkkinoiden luomista Eurooppaan, kuten olemme osoittaneet muutaman viime vuoden aikana vahvistamissamme erilaisissa kannoissa, jotka koskevat rahoituspalvelualan toimintasuunnitelmaan liittyvää lainsäädäntöä. Ajatus eurooppalaisesta sääntelyvallan käyttäjästä ei aiheuta minulle tunnontuskia, toisin kuin joillekin kollegoilleni. Mielestäni arvopaperi- ja pörssikomissio ei ole aiheuttanut mitään ongelmia Yhdysvalloissa.
Olemassa on paljon todisteita, myös Gyllenhammarin kertomus, jotka tukevat yhtenäisten rahoitusmarkkinoiden etuja ja jotka osoittavat, että Euroopan rahoituspalvelualan markkinoiden yhdentymisestä olisi merkittävää taloudellista hyötyä. Se on odotettavissa. Kaikki, mikä saa talouteemme tehtävät investoinnit käyntiin, saa aikaan taloudellista hyötyä, koska olemme niin heikkoja tällä alalla. Kertomuksen mukaan yhdentyminen voisi lisätä talouden vuotuista kasvua ainakin puoli prosenttiyksikköä. Lisäksi voidaan vedota komission vasta viime viikolla julkaiseman uuden tutkimuksen tuloksiin, joiden mukaan Euroopan työttömyys voisi vähentyä puoli prosenttiyksikköä seuraavan kymmenen vuoden aikana, jos rahoitusmarkkinat yhdentyvät.
Meidän on hyväksyttävä se, että yhdentymisen syventäminen lisää Euroopan toimielinten vastuuta löytää todellakin paras mahdollinen sääntelytapa, kuulla kaikkia osapuolia mahdollisimman perusteellisesti, toteuttaa ja tulkita lainsäädäntöä mahdollisimman johdonmukaisesti ja toimia joustavasti ongelmatilanteissa. Pelkäänpä, että tähän mennessä uuden Lamfalussyn menettelyn yhteydessä ei ole saatu riittävästi todisteita siitä, että komissio on noudattanut näitä kuulemisperiaatteita. Alustavan kuulemisen puute markkinoiden väärinkäyttöä koskevan direktiiviluonnoksen laadinnassa ja viime hetken muutokset sijoituspalveluja koskevaan direktiiviluonnokseen eivät ole hyvä merkki. Tämän vuoksi meidän on mielestäni oltava hyvin varovaisia, jos laajennamme Lamfalussyn menettelyä rahoituspalvelujen alan muihin osa-alueisiin. Meillä ei saa olla kiire, ja käytettävissämme on oltava kunnon analyysi siitä, kuinka prosessi on toiminut. Lamfalussyn menettelyn täytäntöönpanoa valvova toimielinten välinen seurantaryhmä ei ole vielä julkistanut ensimmäistä kertomustaan. Näiden seikkojen vuoksi vastustan Lamfalussyn menettelyn kiireellistä laajentamista.

Pedersen
Arvoisa puhemies, minun on todettava, että ne kiinnostavat näkemykset ja havainnot, jotka juuri kuulin, vakuuttavat minut siitä, että niin Euroopan parlamentti kuin neuvostokin hyötyvät siitä, että Lamfalussyn menettelyn laajentamista koskeva kysymys ratkaistaan. Olemme mielestäni yksimielisiä ratkaistavanamme olevan ongelman luonteesta. Meidän molempien mielestä tarvitsemme rahoitusalan vakautta, tätä alaa koskevan lainsäädännön tehokasta yhdenmukaistamista ja rahoitusalan valvontaviranomaisten tehokasta yhteistyötä ja lähentämistä. Voin myös todeta, että rahoitusalan kasvumahdollisuuksia koskeva komission kertomus on myös otettu huomioon ottamalla käyttöön uusia rakenteita, mistä voimme päätellä, että voimme edistää kasvua ja työllisyyttä. Neuvostolla ja parlamentilla on yhteinen vastuu niistä suurista ongelmista, joita voimme todeta jäsenvaltioilla olevan näillä aloilla.
Haluan esittää myös muutamia yksittäisiä kommentteja erityisesti jäsen Herzogille, joka sanoi minun todenneen, tai antaneen ymmärtää, että kannatan yhdistettyä valvontaa. Tässä kohtaa en varmaankaan ilmaissut kantaani selkeästi, koska yhdistetty valvonta on juuri sellainen asia, jota en kannata. Kannatamme kansallista valvontaa, toisin sanoen kansallista ratkaisua, jonka lisäksi meidän on tehtävä yhteistyötä EU:ssa. Kyse ei ole yhdistetystä valvonnasta.
Jäsen Van den Burgille haluan sanoa, että ymmärrän hänen näkemyksensä sisällöstä. Sen kommentin osalta, jonka mukaan neuvoston pitäisi tarkastella enemmän markkinoiden rakennetta, voin todeta, että haluaisimme ratkaista vaikean pulman, joka on leimannut aiempia yrityksiä ratkaista markkinarakenteita koskevia ongelmia. Haluamme saavuttaa ratkaisun sen vuoksi, että haluamme kertoa kunnioittavamme parlamenttia ja parlamentin asemaa. Mainitsemme tämän erityisesti sen vuoksi, että haluamme lopettaa parlamentin ja neuvoston välisen iänikuisen valtataistelun. Meillä kummallakin on omat tehtävämme, olkoon kyse sitten kansan valitsemista Euroopan parlamentin jäsenistä tai kansan valitsemista kansallisten parlamenttien jäsenistä, jotka kuuluvat hallitukseen. Ymmärrän hyvin parlamentin eri toiveet. Jos olisin parlamentin jäsen, haluaisin samoja asioita. Pidän niitä täysin oikeutettuina. Ongelmana on vain, jos jäsen Kaupin tavoin toteamme, että Ecofin-neuvosto voi noin vain päättää muuttaa perustamissopimusta, mikä ei ole totta. Jos Ecofin-neuvostolla olisi tällainen valta, se olisi periaatteessakin huono asia. Tämän vuoksi minun pitää viitata siihen, että perustamissopimuksen muuttamisesta päättää valmistelukunta ja myöhemmin hallitustenvälinen konferenssi. Sen sijaan voin luvata, että suhtaudumme näihin asioihin vakavasti ja teemme Ecofin-neuvostossa voitavamme, mutta kerromme lisäksi valtioidemme päämiehille selvästi Euroopan parlamentin kannan, koska Ecofin-neuvostolla ei ole äänioikeutta valmistelukunnassa mutta valtioiden päämiehillä on, valtioilla on, ja meidän pitäisi käyttää tämä tilaisuus hyväksemme.
Tämän jälkeen haluan todeta jäsen Bloklandille, että Euroopan parlamentti pystyy vaikuttamaan asioihin. Toivomme tässä yhteydessä, että direktiiveihin kuuluisi samanlainen raukeamislauseke kuin mihin olemme tottuneet arvopaperimarkkinoilla. Tämä merkitsee lisäksi sitä, että tarkistus on suoritettava vuonna 2004 ja että jos hallitustenvälisessä konferenssissa ei päästä yhteisymmärrykseen valmistelukunnan tai hallitusten päätelmistä, nämä direktiivit eivät ole enää voimassa. Parlamentti pystyy täten vaikuttamaan asioihin. Haluan yksinkertaisesti pyytää teitä ottamaan lausunnossanne huomioon sen, mitä Ecofin-neuvosto pystyy tekemään ja saamaan aikaan ja viittamaan siihen vastuuseen, joka meillä on saada pääomamarkkinat toimimaan tehokkaasti, jotta voisimme jokainen lisätä kasvua ja työllisyyttä Euroopassa.
Haluan kiittää keskustelusta. Monet kiitokset näkemyksistänne, jotka välitän eteenpäin.

Bolkestein
Arvoisa puhemies, nyt iltapäivällä pidetyistä erilaisista tätä asiaa koskevista puheenvuoroista voin päätellä, että Lamfalussyn menettelyn laajentamista uusille aloille, kuten pankki- ja vakuutusalaan sekä finanssiryhmittymiin, pidetään yleisesti hyväksyttynä. Mielipiteet eroavat siinä, kuinka tämä pitäisi tarkalleen ottaen tehdä, mutta pääperiaate vaikuttaa olevan yleisesti hyväksytty, mikä on hyvä asia. Monet parlamentin jäsenet ovat maininneet 202 artiklaan liittyvän asian. Tämä on vain luonnollista, ja ensimmäisessä tämän iltapäivän puheenvuorossani viittasin siihen, että komissio on parlamentin kanssa samaa mieltä tästä asiasta ja että komissio on ilmoittanut sen aivan selvästi.
Näiden kahden toteamuksen jälkeen saanen kommentoida yksityiskohtaisemmin parlamentin jäsenten puheenvuoroja. Ensiksi esittelijä Van den Burg totesi, että hän haluaa käytännöllistä lähestymistapaa - mikä on aina hyvä asia - ja olen todellakin samaa mieltä hänen kanssaan tästä asiasta. Hän haluaa lisätä yhteistyötä ja valvontaa, mutta sen on tapahduttava osana vakaata prosessia eikä siten, että kaikki tehdään kerralla. Olen jälleen samaa mieltä hänen kanssaan.
Hän tuki komissiota todetessaan, että sen pitäisi olla vahva, enkä ole tästä eri mieltä. Vahva komissio on todellakin tarpeen toimielinten välisen tasapainon säilyttämiseksi. Tämän jälkeen hän mainitsi kiehtovan aiheen, nimittäin valtuutuslausekkeen, ja sen, eikö sitä pitäisi soveltaa myös valmistelukuntaan tai hallitustenväliseen konferenssiin.
Huomaan tämänpäiväisestä keskustelusta, että asiasta ollaan monta mieltä. Jäsen Villiers vastustaa sitä voimakkaasti. Jäsen Kauppi kannattaa sitä voimakkaasti, ja jäsen Radwan, kuten jäsen Villierskin, on myös vastustavalla kannalla, joten tulos on kaksi vastaan kaksi - ainakin tässä keskustelussa. Meidän pitää noudattaa esittelijä Van den Burgin varovaista lähestymistapaa, koska nykyinen perustamissopimus sisältää jo kohtia, joita EKP voi soveltaa tehdäkseen paljon tärkeää työtä tällä alalla. Näissä kohdissa kyse on makrotaloudellisen kehityksen ja mikrotaloudellisten ratkaisujen yhtymäkohdasta, ja tämä mainitaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 105 artiklan 6 kohdassa. Mikään ei estä, ainakaan EKP:n osalta, EKP:tä tekemästä tällaista työtä. Koko aihetta on pohdittava tarkkaan tulevina vuosina, ja Lamfalussyn menettely liittyy olennaisesti tähän asiaan.
Tämän keskustelun yhteydessä on todettava, että valvojien on tehtävä nykyistä enemmän yhteistyötä.
Suhtaudun itse hieman epäillen kyseiseen valtuutuslausekkeeseen. Se ei velvoita mihinkään. Odottakaamme kuitenkin ja seuratkaamme tilanteen kehittymistä. Olen hyvin tietoinen siitä, että valvojilla on tämän alan osalta monia arkaluonteisia kysymyksiä, joten pitäkäämme mielessä vanha kunnon englantilainen sanonta: "fools rush in where angels fear to tread" (typerykset kiiruhtavat, mutta enkelit etenevät varoen).
Seuraavana on vuorossa jäsen Karas, joka joutui valitettavasti poistumaan. Hän kutsuu Lamfalussyn menettelyä Lamfalussyn ja von Wogaun prosessiksi. Sallin hänen liittää oman puolueensa jäsenen nimen tähän prosessiin, vaikka kutsuisinkin prosessia mieluummin Lamfalussyn ja Randzio-Plathin prosessiksi. Tämä on kuitenkin pikkuasia, enkä halua aiheuttaa kiistoja. Jäsen Karas totesi menettelyn olevan tilapäinen ratkaisu. Jäsen Huhnekin mainitsi asian viitaten muun muassa raukeamislausekkeeseen. Olen samaa mieltä. Asiasta keskustellaan uudestaan vuoden 2004 hallitustenvälisessä konferenssissa. Siihen mennessä meidän olisi kuitenkin pyrittävä selkeyttämään ajatuksemme ja sopimaan parhaasta etenemistavasta mahdollisimman suurelta osin.
Jäsen Randzio-Plath totesi, että aika ei ole vielä kypsä tällaiselle toimelle. Hän on käyttänyt tätä perustelua aiemminkin. Toistaisin sen, mitä sanoin aiemmin. Mielestäni meidän pitäisi ryhtyä melko pian valmistautumaan edessämme olevien päätösten tekemiseen. Meidän on perustettava uusia komiteoita ja uusia rakenteita. Tilanne edellyttää uusia säädöksiä, mikä vie aikaa. Kuten jo totesin, se vaikuttaa myös niihin direktiiveihin, joita aiomme esittää. Meidän on myös otettava huomioon tarve tehdä päätöksentekojärjestelmistämme tehokkaita ennen laajentumista.
Jäsen Randzio-Plath toisti perustelut, jotka muutkin parlamentin jäsenet ovat maininneet: neuvoston ja parlamentin pitää olla yhdenvertaisia ja 202 artiklaa pitää muuttaa. Olen hänen kanssaan samaa mieltä.
Jäsen Huhnekin ilmaisi tukensa Lamfalussyn menettelyn laajentamiselle. Hän mainitsi prosessin väliaikaisen luonteen ja viittasi raukeamislausekkeeseen. Hänen mielestään parlamentilla pitäisi olla täytäntöönpanotoimenpiteiden peruutusoikeus. Tämä liittyy neuvoston ja parlamentin yhdenvertaisuuteen, ja voin vain olla samaa mieltä hänen kanssaan.
Jäsen Blokland kysyi minulta, kuinka voin olla varma, että ehdokasvaltioiden valvojat ovat yhtä riippumattomia kuin omat valvojamme. Hän on oikeassa todetessaan, että riippumaton valvonta kaikissa ehdokasvaltioissa on hyvin tärkeää. Lisäksi olemme juuri tästä syystä tutkineet yhdessä kaikkien jäsenvaltioiden valvojien kanssa ehdokasvaltioiden järjestelmiä ja organisaatioita viimeisten neljän vuoden aikana.
Haluan myös todeta, että ehdokasvaltioissa on tapahtunut melkoista edistystä. Meidän on ymmärrettävä, että niillä on ollut paljon tehtävää ja että ne ovat edistyneet melkoisesti, vaikka joillakin aloilla kaikki ei olekaan niin kuin pitäisi. Tämän vuoksi meidän on valvottava ehdokasvaltioiden kehitystä, koska niissä tarvitaan välttämättä riippumatonta valvontavirastoa, joka käyttää sääntelyvaltaa. Olemme laatineet yhteistyöohjelman, jotta voisimme auttaa ehdokasvaltioita nostamaan valvontansa laatua.
Jäsen Villiers käytti suuren osan puheajastaan vastustaakseen päätöstä ohjata kehitystä kohti koko Euroopan kattavaa valvontaelintä. Olen jo puhunut tästä aiheesta, ja komissio taipuu parlamentin tahtoon, ja parlamentti voi tehdä asiassa päätöksen. Komissio itse jättäisi tämän asian kuitenkin odottamaan ratkaisua.
Jäsen Radwan puhui arvopaperimarkkinavalvojien komiteasta CESR:stä, ja kysyi, miten se toimii. Tähän kysymykseen haluaisin vastata, että CESR on uusi organisaatio, joka tarvitsee aikaa kehittyäkseen ja löytääkseen tarkoituksenmukaisen toimintatavan. Tietojeni mukaan CESR on jo saavuttanut merkittäviä asioita lyhyen toimikautensa aikana. CESR:n toimintaa on hieman arvosteltu ja siitä on hieman valitettu - painotan sanaa hieman - mihin olen kiinnittänyt huomiota. Valitukset koskevat periaatteessa liian vähäistä avoimuutta ja kuulemista. Olen kiinnittänyt huomiota näihin kohtiin ja olen vakuuttunut, että CESR:sta tulee hyvin hyödyllinen komitea, josta voimme kaikki hyötyä. Tämä on myös yksi niistä syistä, joiden vuoksi toimielinten välinen seurantaryhmä on perustettu. Jäsen Randzio-Plath, minä ja muut olemme päättäneet perustaa tämän toimielinten välisen seurantaryhmän, jotta jäsen Radwanin esittämien valitusten kaltaiset valitukset voidaan käsitellä asianmukaisesti.
Jäsen Medina Ortega viittasi tiettyihin skandaaleihin valtiossa, jonka hän tuntee parhaiten. Hän totesi, että vain demokraattisesti valituilla edustajilla pitäisi olla täytäntöönpanotoimenpiteiden peruutusoikeus. Muutkin ovat esittäneet tämän saman perustelun, ja kuten sanoin, voin vain olla hänen kanssaan samaa mieltä.
Seuraavaksi haluan kiittää jäsen Kauppia hänen kielenkäytöstään - "hölynpölystä" ei puhuta parlamentissa kovin usein, mutta ilmaisu on hyvin värikäs ja kuvaa täsmälleen sitä, mitä hän tarkoittaa. Se on hyvä asia, sillä mitäpä me tekisimme, jos sanomamme jäisi epäselväksi? Jäsen Kauppi haluaa parlamentille peruutusoikeuden, mistä keskustelimme aiemmin. Hän toteaa myös, että neuvostolla pitää olla poliittista tahtoa. Älkäämme hämmentykö hänen käyttämästään hölynpöly-ilmaisusta. Pyytäisin jäsen Kauppia kääntymään tänään läsnä olevan neuvoston puheenjohtajan, ministeri Pedersenin, puoleen.
Jäsen Kauppi toteaa myös, että transatlanttisen vuoropuhelun pitäisi olla aktiivisempaa, ja voin vakuuttaa hänelle, että vuoropuhelua käydään aktiivisesti. Kilpailun pääosaston pääjohtaja Alex Schaub on juuri tänään palannut Washingtonista, jossa hän osallistui Yhdysvaltain kongressissa Capitol-kukkulalla keskusteluun niin kutsutusta Sarbanes-Oxley-laista, joka todellakin aiheuttaa paljon ongelmia eurooppalaisille tilintarkastusyrityksille ja muille Yhdysvaltain pörssissä noteeratuille yrityksille. Vierailen itse Washingtonissa muutaman viikon kuluttua ja aion keskustella näistä asioista Yhdysvaltojen arvopaperi- ja pörssikomission puheenjohtajan tai hänen edustajansa kanssa. Tämä olisi jatkoa niille keskusteluille, joita kävimme Harvey Pittin kanssa muutama kuukausi sitten Brysselissä. Kyseinen keskustelu oli hyvin antoisa. Kuten me kaikki tiedämme, hän on valitettavasti eronnut tehtävästään, ja meidän on jatkettava siitä, mihin jäimme, kun hän vieraili Brysselissä.
Voin kuitenkin vakuuttaa jäsen Kaupille, että tämä vuoropuhelu on välttämätön, koska haluamme toteuttaa nämä suuret transatlanttiset yhdennetyt rahoituspalvelualan markkinat. Emme selviä ilman niitä, mutta näiden suhteiden pitäisi perustua vastavuoroisuuteen ja molemminpuoliseen tunnustamiseen. Voin vakuuttaa kaikille parlamentin jäsenille, että pidän hyvin tärkeänä sitä, että liitymme Yhdysvaltain kanssa lähentymisohjelmaan. Tämän haluan sanoa niille parlamentin jäsenille, jotka ovat tänään käyttäneet puheenvuoron.
Lopuksi jäsen Katiforis käski komissiota olemaan varovainen. Olen todellakin varovainen kaikessa mitä teen. Jäsen Katiforis voi siis olla tältä osin rauhallisin mielin.

Puhemies.
Paljon kiitoksia, komission jäsen Bolkestein.
Olen vastaanottanut yhden työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana parlamentin jäsenen Keppelhoff-Wiechertin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0373/2002), joka koskee ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista (KOM(2002) 153 - C5-0143/2002 - 2002/0073(COD)).

Keppelhoff-Wiechert (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, kiitän ensin komissiota tästä eläinten ruokinnassa käytettäviä lisäaineita koskevasta yleisesti ottaen hyvin myönteisestä ja mielestäni periaatteessa tervetulleesta ehdotuksesta. Kiitän myös puheenjohtajavaltiota Tanskaa sekä kollegoitani ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa.
Tämän ehdotuksen tarkoituksena on rehun lisäaineita koskevien voimassa olevien sääntöjen konsolidointi, ja ehdotuksessa selkiytetään tiettyjä menettelyyn liittyviä näkökohtia, jotka koskevat asiakirjojen arviointia ja rehujen lisäaineille myönnettävän hyväksynnän tyyppejä. Tämän ansiosta kyseisistä säännöistä tulee aiempaa avoimempia niin tuottajien kuin kuluttajien kannalta.
Eräs ehdotuksen poliittisesti perustavanlaatuinen näkökohta on neljää toistaiseksi sallittua antibioottista kasvunedistäjää koskeva vuonna 2006 voimaan tuleva kielto. Kielto ei ole mielivaltainen, vaan se perustuu elintarvikealan tiedekomitean mietintöihin ja on yhdenmukainen lääketieteen asiantuntijoiden julkisuudessa toistuvasti esittämien pyyntöjen kanssa. Kun ristiresistenssiä ihmisille annettaville antibiooteille ei myöskään voida enää sulkea pois, toimet kuluttajien suojelemiseksi ovat tarpeen. Tältä osin on harjoitettava painostusta myöntämällä ainoastaan väliaikaisia lupia, jotta myös muita menetelmiä, kuten asianmukaisia rokotteita, kehitettäisiin.
Puollan periaatteessa komission ehdotusta. Antibioottien osalta minustakin olisi epäasianmukaista sallia kokkidiostaattien rajoittamaton käyttö tulevaisuudessa. Terveyssyistä esitetty antibioottikielto ei ole uskottava, jos kyseisiä terveydellisiä perusteita ei sovelleta kokkidiostaattien käyttöön.
Näistä kysymyksistä vastaava maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta haluaa sallia kokkidiostaattien ja histomonostaattien käytön edelleen vuoteen 2008 asti. Lisäksi komission olisi jätettävä kyseisten aineiden käyttöä koskeva mietintö ennen vuoden 2008 tammikuun 1. päivää samanaikaisesti myöhempää käyttöä koskevan ehdotuksen kanssa. Entä eroavuudet? Ensiksikin tarkistuksessa 2 säännellään eläinten ruokinnassa käytettävien lisäaineiden tuontia kolmansista maista; sen mukaan niiden tuontiin on sovellettava vähintään yhtä tiukkoja soveltamis- ja seurantaehtoja kuin sama jäsenvaltio soveltaa taatakseen ihmisten ja eläinten terveyden. Esitän hyvin selkeän vaatimukseni rehujen lisäaineiden hyväksyntää koskevien suuntaviivojen osalta tarkistuksissa 4, 7 ja 9. Kehotan komissiota vahvistamaan ja esittämään suuntaviivat rehujen lisäaineiden hyväksynnälle yhteistyössä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen kanssa. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta ilmaisi vaaleissa selkeästi kannattavansa suuntaviivojen antamista lisäaineille annettavan hyväksynnän yksinkertaistamiseksi. Sen jälkeen kun jokin lisäaine on hyväksytty, on varmasti riittävää, että asiaa koskevat asiakirjat saatetaan ajan tasalle määräajoin sen sijaan, että ne tarkistettaisiin joka kerta kauttaaltaan.
Parlamentti vaatii, ettei merkintävelvoitetta sovelleta aromeja ja ruokahalua lisääviä aineita sisältäviin seoksiin ja esiseoksiin. Se toteaa erityisesti, että tämä ei koske aromeja ja ruokahalua lisääviä aineita, joiden määrä rehuissa ja juomavedessä on rajoitettu.
Parlamentissa esitetään kannanottoja sen puolesta, että kokkidiostaattien käyttö sallittaisiin ainoastaan eläinlääkärien määräysten perusteella. Omakohtaiseen kokemukseen perustuva näkemykseni on, että myös ennaltaehkäisevää eläinlääketiedettä tarvitaan. Eläinten suojelu muodossa tai toisessa on tarpeen, ja on selvää, että jo sairas eläin tarvitsee paljon suurempia annoksia, minkä vuoksi minun on käytännön kokemusteni perusteella vaikea ymmärtää näiden kannanottojen perustana olevaa ajattelutapaa. Neljää antibioottista kasvunedistäjää koskevan vuonna 2006 voimaan tulevan kiellon osalta haluan huomauttaa komission jäsenelle Byrnelle, että esittämäni tarkistus 31 tarjoaa tältä osin järkevän kompromissin.
Lopuksi kiitän vilpittömästi kaikkia asianomaisia ahkerasta työskentelystä tämän kysymyksen parissa.

Byrne
Arvoisa puhemies, olen iloinen ja minuun teki vaikutuksen se, että Euroopan parlamentti laati komission ehdotusta eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista koskevan mietintönsä niin nopeasti. Tämä on osoitus siitä, että parlamentti pitää eläinten ruokintaa koskevaa ihmisten ja eläinten terveyteen liittyvää arkaluontoista kysymystä tärkeänä.
Kiitän ja onnittelen erityisesti parlamentin jäsentä Keppelhoff-Wiechertiä hänen ahkerasta uurastuksestaan tämän mietinnön parissa.
Tämä kysymys on hyvin tärkeä Tanskan neuvoston puheenjohtajuuskaudella. Toivon tämän vuoksi, että edistymme nopeasti voidaksemme osoittaa muulle maailmalle, kuinka tärkeinä EU pitää ihmisten ja eläinten terveyttä koskevia kysymyksiä.
Ehdotuksella rationalisoidaan merkittävästi voimassa olevia sääntöjä rehujen lisäaineita koskevan turvallisuuden arvioinnin ja niitä koskevien myyntilupien osalta.
Tämä tarkistaminen on sekä hyvin ajoitettu että tervetullut. Voimassa olevaa lainsäädäntöä on tarkistettu yli sata kertaa. Uudet säännöt ovat paljon aikaisempaa yksinkertaisempia ja selkeämpiä.
Lupamenettelystä tulee selkeä ja avoin. Kaikkien rehun lisäaineiden arvioinnista vastuussa oleva Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen on lupamenettelyn keskeinen toimija.
Tulevaisuudessa luvat ovat voimassa enintään kymmenen vuotta. Uusi järjestelmä sisältää myös siihen luonnollisena osana kuuluvan arviointi- ja uudelleenarviointiprosessin, minkä ansiosta uudet tieteelliset tiedot voidaan ottaa huomioon.
Hakiessaan tai uusiessaan lupia rehujen lisäaineille yritysten on esitettävä kyseisten aineiden myönteiset vaikutukset eläimiin ja osoitettava, ettei niistä aiheudu vaaraa ihmisten tai eläinten terveydelle taikka ympäristölle.
Kansanterveyden sitä edellyttäessä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen ehdottaa komissiolle lainsäädännössä vahvistettavia sallittuja enimmäisjäämiä.
Ainoastaan neljän antibiootin käyttö eläinten rehuihin lisättävänä kasvun edistäjänä on tällä hetkellä sallittu. EU on jo lopettanut kaikkien sekä ihmisten että eläinten lääkinnässä käytettävien antibioottien käytön rehuissa ristiresistenssin estämiseksi.
Neljää edellä mainittua antibioottia ei käytetä mihinkään ihmisille annettaviin antibiootteihin. Komissio ilmoitti elintarvikkeiden turvallisuutta koskevassa valkoisessa kirjassa aikomuksestaan lopettaa asteittain myös neljän muun antibiootin käytön rehuissa. Tämä päätös perustuu tieteellisiin lausuntoihin, joiden mukaan antibioottien käyttö kasvun edistäjinä on ihmisten ja eläinten terveyden kannalta epäsuotavaa tautien antibioottiresistenssin lisääntymisvaaran vuoksi.
Tieteellinen ohjauskomitea on lisäksi suositellut neljän kyseisen antibiootin korvaamista asteittain muilla kuin antimikrobisilla vaihtoehdoilla. Komissio ehdottaa, että näitä neljää antibioottia koskevat luvat peruutetaan 1. tammikuuta 2006.
Kokkidiostaatteja - kokkidi-infektioiden estämiseksi käytettäviä aineita - varten myönnettävien lupien ja niiden markkinoille saattamisen osalta ehdotus sisältää tiukemmat säännöt. Tämä johtuu siitä, että hygieniaan liittyvät varotoimet ja karjanhoitokäytäntöjen parantaminen eivät ole riittäviä toimenpiteitä siipikarjan suojelemiseksi tällaisilta taudeilta. Näiden aineiden turvallisuuden takaamiseksi ehdotan kuitenkin, että voimassa olevat luvat tarkistetaan neljän vuoden kuluessa asetuksen voimaantulosta.
Nämä ovat eräitä tärkeimmistä parlamentin tarkastelemista kysymyksistä. Toivon ja odotan, että löydämme rakentavia ratkaisuja.
Käsittelen parlamentin ehdottamia erilaisia tarkistuksia tämän keskustelun loppupuolella.

Parish (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kiitän parlamentin jäsentä Keppelhoff-Wiechertiä hänen hyvin käytännöllisestä mietinnöstään. Meidän on omaksuttava selkeä linja suhtautumisessamme lisäaineisiin. Tämä on tärkeää etenkin siipikarjan kohdalla. Kananpojan sisältämät kokkidiostaatit voidaan havaita vasta sen kuoltua, jolloin se on jo myöhäistä. Myös kananpoikien tosiasialliseen käsittelyyn liittyviä hyvinvointiongelmia on tarkasteltava. On tärkeää, että selvitämme tämän ongelman ja tarkastelemme sitä hyvin käytännöllisesti.
Kuluttajien suojelemista pidetään Euroopassa hyvin tärkeänä, mikä onkin perusteltua, mutta kuinka komissio aikoo suojella eurooppalaisia kuluttajia sellaisen siipikarjan tuonnilta, johon on luultavasti käytetty kasvun edistäjiä? Kiinasta ja Thaimaasta tuodaan miljoonia kananpoikia. Ongelmana on, ettei tällaista siipikarjan lihaa voida testata kasvun edistäjien osalta, tai jos se testataan, aikaa on kulunut niin paljon, että testaaminen on niiden osalta jo liian myöhäistä. Tällöin ei voida määrittää, onko kananpojille syötetty kasvun edistäjiä, ja näin ollen eurooppalaiset tuottajat ovat taloudellisesti hyvin epäedullisessa asemassa.
Tämä ei edistä eurooppalaisten kuluttajien suojelemista, koska lihaa tuodaan Eurooppaan edelleen. Eurooppalaisten kuluttajien voidaan todeta kuluttavan Kiinassa ja Thaimaassa tuotettua lihaa, joka sisältää Euroopassa kiellettyjä ainesosia. Kysyn komission jäseneltä Byrneltä, miten hän aikoo menetellä estääkseen tämän ongelman esiintymisen.

Kindermann (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvät kollegat. Eläinten ruokinnasta on tullut parlamentin esityslistalla säännöllisesti käsiteltävä aihe. Meidän on onnistunut edistää viime vuosina eläinten rehuja koskevaa EU:n lainsäädäntöä hyvin menestyksekkäästi. Annan teille joitain esimerkkejä: avoin rehuaineksista ilmoittaminen, sallittujen lisäaineiden luettelon laatiminen sekä lihaluujauhon tuotantoa ja käyttöä koskevat uudet asetukset. Olemme aloittamassa nyt uutta kierrosta, jonka kuluessa keskitytään rehujen lisäaineisiin. Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä tukee monelta osin esittelijän juuri mainitsemia asioita, muun muassa antibiootteja koskevaa kieltoa. Esittelijä on tehnyt erinomaista työtä, ja hän on ollut vastaanottavainen monille ehdotuksillemme. Kiitän häntä siitä vilpittömästi. Olemme kaiken kaikkiaan tyytyväisiä valiokunnan äänestämään mietintöön.
Oikaisua tarvitaan kuitenkin kahden seikan osalta, joita selostan seuraavaksi. Kokkidiostaattien ja histomonostaattien käyttöä rehujen lisäaineina ei pitäisi sallia. Niiden käyttö eläinlääkinnässä olisi sen sijaan sallittava pitkällä aikavälillä. Meidän on oltava tältä osin johdonmukaisia. Mikäli kiellämme yleisesti antibioottien käytön eläinten ruokinnassa, emme voi poiketa säännöstä yhden tuoteryhmän kohdalla. Sitä ei pystytä perustelemaan kuluttajille.
Kokkidiostaattien käyttöä on valvottava asettamalla ne asianomaisen maatilan tilanteeseen perehtyneen eläinlääkärin harkinnan ja määräysten alaiseksi. Muussa tapauksessa näiden tuotteiden, jotka myös ovat antibiootteja, yleisellä ennalta ehkäisevällä käytöllä saatetaan peittää kyseisten tilojen mahdollisia hygieniaongelmia. Torjun ehdottomasti syytökset, joiden mukaan yritän saada aikaan uutta tulonlähdettä eläinlääkäreille. Olemme esittäneet aihetta koskevia tarkistuksia, ja pyydän teitä tukemaan niitä.
Toisena aiheenani on luvan voimassaoloaika. Tuemme luvan myöntämistä rajoittamattomaksi ajaksi edellyttäen, ettei tuoteturvallisuutta vaaranneta. Lisäaineiden uudelleenarviointi olisi näin ollen suoritettava kymmenen vuoden välein ottamalla huomioon uudet tieteelliset tiedot ja tutkimustulokset. Näin voidaan taata toisaalta luotettavuus hakijan kannalta sekä toisaalta eläinten ja kuluttajien turvallisuus.

Pesälä (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän myös lämpimästi esittelijää hyvin tasapainoisesta mietinnöstä. Tämän mietinnön suuri kysymys on kieltää antibioottien käyttö kasvun edistäjänä maataloustuotannossa. Tuen kieltoa lämpimästi. Eräissä EU-valtioissa näin on jo tehty vapaaehtoisesti aikaisemmin. Antibioottien käytöllä on pitkällä aikavälillä suuria haittavaikutuksia, kun mikrobeista kehittyy vastustuskykyisiä mutaatioita.
Esittelijä on tehnyt hyvin tasapainoisen mietinnön, kuten jo sanoin. Erilaisia näkemyksiä esiintyy kuitenkin myös meidän ryhmässämme. Miten siipikarjan loislääkkeenä käytettäviin kokkidiostaatteihin pitäisi suhtautua? Olisi väärin, jos niiden käyttömahdollisuuksia ei säänneltäisi lainkaan ja ne jäisivät niin sanotuksi harmaaksi alueeksi. Tavoitteena tulee olla, että kokkidiostaattien käytöstä luovutaan, mutta sitä ei voida tehdä heti, koska rokotteilla ei vielä voida niitä korvata. Tietty siirtymäaika on siis tarpeen. Tuen lämpimästi mietinnön esittelijän esitystä.

Lannoye (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, ehdotusta direktiiviksi eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista voidaan pitää merkittävänä edistysaskelena ihmisten ja eläinten terveyden sekä ympäristön kannalta. Sen avulla korjataan tilanne, jota ei voida hyväksyä. Se ei selvästikään tarjoa täydellistä ratkaisua, mutta se on tervetullut toimi, koska siinä ehdotetaan antibioottien käytön kieltämistä eläinrehujen lisäaineena.
Muistutan, että sen lisäksi, että antibioottien avulla voidaan tuhota tartuntatauteja aiheuttavia bakteereita, niillä on myös eräs toinen jo kauan tunnettu ominaisuus. Jo 1940-luvulla todettiin, että antibiootit parantavat eläinten kykyä muuntaa ravintoaan siten, että niiden kasvuvauhti nopeutuu. Jos häkkikanaloissa kasvatettavien kanojen ravintoon lisätään antibiootteja, ne voivat saavuttaa 2,3 kilon painon seitsemässä viikossa. Antibiootteja ravintonsa mukana saavat kanat ovat seitsemän viikon ikäisinä valmiita teurastettaviksi, kun taas ne, joille ei ole annettu antibiootteja, painavat siinä iässä tuskin kiloakaan. Ilman antibiootteja ruokituilla kanoilla teuraspainon saavuttaminen kestää käytännössä kaksi kertaa kauemmin. Antibioottien käyttöön lisäravinteena liittyy siten ilmeinen taloudellinen kannustin.
Tehomaatalouden kehittymisen myötä hoitoannoksia pienempien antibioottimäärien lisäämisestä hyötyeläinten rehuihin tuli laaja-alainen käytäntö. Käyttöä perusteltiin virallisesti sillä, että kasvua nopeuttavan vaikutuksensa lisäksi antibiootit suojelevat eläimiä tartuntataudeilta. Huomattakoon, että olosuhteilla, joissa eläimet kasvatetaan, on ratkaiseva merkitys tartuntatautien leviämisen kannalta. Käytäntö laillistettiin vuonna 1970 direktiivillä 70/524/ETY, jossa lisäksi sallittiin kolmentoista eri antibiootin käyttö lisäaineina. Olemme kuitenkin olleet tietoisia antibioottien liikakäytön mahdollisista haittavaikutuksista 1950-luvulta lähtien. Antibioottien liikakäytön seurauksena voi syntyä vastustuskykyisiä bakteereita, joihin kyseiset antibiootit eivät tehoa.
Vuosien mittaan tehdyt lisätutkimukset vahvistivat nämä havainnot. Muistan, että Ruotsin parlamentti äänesti juuri tämän vuoksi antibioottien käyttöä rehujen lisäaineina koskevan kiellon puolesta vuonna 1985, toisin sanoen 17 vuotta ennen komission ehdotusta! Vaikka onkin ikävää, että olemme odottaneet näin kauan, meidän on pidettävä tervetulleena sitä, että komissio on päättänyt nyt puuttua asiaan. Yhdyn parlamentin jäsenen Kindermannin näkemykseen siitä, että meidän on kiellettävä myös kokkidiostaattien käyttö rehujen lisäaineina ja sallittava niiden käyttö ainoastaan lääkkeinä.

Doyle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kiitän parlamentin jäsentä Keppelhoff-Wiechertiä hänen alaa koskevasta erinomaisesta työstään.
Tämä ehdotus on eräs komission elintarvikkeiden turvallisuutta koskevassa valkoisessa kirjassa tarkoitetuista toimista. Pidän sitä tervetulleena ja olen laajasti yhtä mieltä siinä ehdotetuista arviointi- ja lupamenettelyistä. Voimassa olevaa direktiiviä on tarkistettu viisi kertaa vuoden 1970 jälkeen, eikä sitä ole koskaan konsolidoitu. Se on tällä hetkellä hyvin monimutkainen ja käyttäjän kannalta hankala säädös. Tässä tilanteessa pitää paikkansa, että meidän on aiheellista toimia nyt esittämiemme ehdotusten mukaisesti.
Muutamme tai tarkistamme direktiiviä rinnakkain siihen liittyvien eläinlääkintädirektiivien kanssa. Varoitan kuitenkin siirtymästä liian nopeasti elintarvikelisäainemääritelmästä eläinlääkintää koskevaan määritelmään ennen kuin vaihtoehdot ovat tiedossamme ja ennen kuin siihen on riittävät edellytykset.
Olen muiden jäsenten tavoin huolissani kolmansista maista tapahtuvan tuonnin yhteydessä tehtävistä asianmukaisista tarkastuksista. Tältä osin on vain yksi keino saavuttaa mielenrauha sekä maanviljelijöidemme ja siipikarjan kasvattajiemme että kuluttajien kannalta: elintarvike- ja eläinlääkintäviraston varojen lisääminen niin, että se voi pitää tilanteen hallinnassa. Käynti Taiwanissa, Hong Kongissa tai Etelä-Amerikassa viiden vuoden välein ei riitä, eikä ketään voida enää hämätä tämänkaltaisilla käynneillä. Tämä tärkeä kysymys samoin kuin siihen liittyvät eksoottisia tauteja sekä tautien ja ongelmien tuontia koskevat kysymykset tulevat esiin suu- ja sorkkatautia käsittelevän väliaikaisen valiokunnan tarkastelussa. Mikäli haluamme taata säännösten avulla tasapuoliset toimintamahdollisuudet EU:ssa, meidän on huolehdittava siitä, että tarkastajillamme on käytettävissään riittävät varat, jotta he voivat täyttää odotuksemme. Toivon komission jäsenen käsittelevän tätä erityiskysymystä.
Pidän mietintöä monessa suhteessa tervetulleena, ja kiitän esittelijää ja komission jäsentä vielä kerran. Kiirehtikäämme hitaasti ja varmistakaamme, että luvat korvataan uusilla sen sijaan, että toimimme hätäisesti ja lisäämme siten eläinlääkkeiden tarvetta nykyisten käytäntöjen vastaisesti.

Mulder (ELDR).
Arvoisa puhemies, onnittelen aivan ensiksi parlamentin jäsentä Keppelhoffia. Minusta on aina tuntunut siltä, että tämänkaltaiset mietinnöt ovat varmoissa käsissä, kun ne annetaan hänen laadittavikseen. Voin tukea komission ehdotusta laajasti. Kaikki eläinten rehujen lisäaineet on tarkistettava määräajoin. Mielestäni tämä on täysin elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan valkoisen kirjan mukaista.
Kannatan myös antibiootteja koskevaa vuoden 2005 yleistä kieltoa. Niiden ennalta ehkäisevää käyttöä koskevaa kieltoa voidaan tukea. Kokkidiostaattien osalta olen epäilevämpi, koska jos kiellämme ne, mikä on vaihtoehto? Minulle on kerrottu, että jos kokkidiostaatit kielletään, muut eläinten hoitoon käytettävät antibiootit olisivat yleisiltä seurauksiltaan huomattavasti vahingollisempia kuin nykyiset käytännöt. Hyväksyn sen, että myös tätä asiaa arvioidaan ja että toimintamme on perustuttava tämän tarkastelun tuloksiin. Totean parlamentin jäsenen Peresin tavoin, että asetamme Euroopan maanviljelijöille hyvin ankarat vaatimukset. Kuinka voimme epäreilun kilpailun estämiseksi taata, että muiden maanosien maanviljelijät, jotka haluavat myydä meille tuotteitaan, noudattavat samoja vaatimuksia?

Schierhuber (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvät kollegat. Kiitän aivan ensin komissiota eläinten ruokinnassa käytettäviä lisäaineita koskevan ehdotuksen esittämisestä. Kiitän lämpimästi myös esittelijäämme hänen erinomaisesta mietinnöstään sekä omasta puolestani että kollegoitteni puolesta.
Yleisesti ottaen totean, että keskusteluun lisäaineiden uudelleenarvioinnin suuntaviivoista on suhtauduttava myönteisesti. Lisäksi voidaan todeta, että rajoittamattomaksi ajaksi sallitut lisäaineet, jotka ovat mietinnön mukaan vaarattomia, eivät ole enää käytettävissä eläintuotantoon, jos monimutkainen ja mittavia kustannuksia aiheuttava lupamenettely otetaan käyttöön. Olemme todenneet näin käyvän jo monien lääkkeiden kohdalla, joiden osalta on vaadittu luvan uusimista. Uudelleenarviointi, toisin kuin lupien uusiminen, saattaa estää tuotevalikoiman supistumisen.
Elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan lainsäädännön eri näkökohtien kannalta avainkysymyksiä ovat kuitenkin jäljitettävyyden ja avoimuuden periaate sekä riskinarviointi. Lisäksi avoimuuden meitä kuluttajia samoin kuin tuottajia kohtaan on oltava aitoa. Jos lisäaineen todetaan muodostavan riskin, sen käyttö on kiellettävä edelleen.
Kannatan ehdottomasti keskusvirastoa. Mielestäni Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen soveltuisi parhaiten lisäaineiden arvioijaksi. Lisäksi kannatan yksinkertaista lupamenettelyä sellaisten lisäaineiden osalta, joiden käyttö elintarvikkeissa on jo sallittu.
Otan esiin vielä kolmansista maista tapahtuvan tuonnin. Euroopan yhteisössä voimassa olevia ankaria sääntöjä on sovellettava myös kolmansista maista tuotaviin liha- ja eläintuotteisiin. Meidän maanviljelijöiden kannalta tämä on erittäin tärkeää.
Kehotan komissiota esittämään meille antibioottisten kasvunedistäjien käyttöä koskevan mietinnön vuoden 2007 loppuun mennessä.

Byrne
Arvoisa puhemies, en aio pitää teitä täällä keskiyöhön asti.
Selostan kantaani ehdotuksen pääkohtien ja erityisesti niiden seikkojen osalta, joista parlamentin ja komission välillä on vielä joitain näkemyseroja. Antibioottien käytön lopettamisen ajankohdan osalta voin ilokseni todeta, että tuette komission lähestymistapaa laajasti. Lupien peruuttamisen ajankohdan osalta meillä on vielä joitain vähäisiä näkemyseroja. Tieteellisessä kannanotossa, jonka perusteella tämä riskinhallintatoimenpide toteutetaan, mainitaan siirtymäkauden tarpeellisuus eläintenkasvatuskäytäntöjen mukauttamiseksi ja vaihtoehtoisten antibioottien kehittämiseksi.
Näistä käytännön syistä en voi hyväksyä tarkistusta, jonka mukaan antibiootit olisi poistettava käytöstä 1. tammikuuta 2005 alkaen, vaikka yhdynkin parlamentin näkemykseen siitä, että antibioottien käyttö eläinten ruokinnassa olisi syytä lopettaa mahdollisimman pian. Olen periaatteessa samaa mieltä, mutta haluan kuitenkin lisätä, että tieteellinen kannanotto on otettava tältä osin huomioon. Lisäksi on otettava huomioon mahdolliset vaikutukset eläinten terveyteen ja hyvinvointiin.
Antibioottien käytöstäpoistamisprosessin ulkoisen ulottuvuuden osalta haluan selventää kantaani. Parish ja Doyle ovat monien muiden tavoin ottaneet tämän kysymyksen esiin.
Antibioottikieltoa sovelletaan myös rehujen tuontiin. Eläinperäisten elintarvikkeiden tuonnin yhteydessä käytetään tällä hetkellä käytössä olevaa jäämäkoejärjestelmää kiellettyjen aineiden käytön tarkistamiseksi. Tämän testausjärjestelmän avulla suojellaan ihmisten terveyttä, koska sen avulla voidaan paljastaa kuluttajille aiheutuvan riskin kannalta liian suurina pitoisuuksina esiintyvät lääkkeiden, lisäaineiden ja muiden aineiden jäämät rehuissa. Ei ole riittävää tarkistaa, onko kiellettyjä aineita käytetty eläinten rehuissa kolmansissa maissa, koska jäämät ovat saattaneet hävitä rehuista tuontiajankohtaan mennessä. Suhtaudun myönteisesti kaikkiin elintarvike- ja eläinlääkintäviraston varojen lisäämistä koskeviin ehdotuksiin, ja toivon etenkin budjettivallan käyttäjien huomaavan tämän tarpeen.
Mielestäni maahantuotujen tuotteiden valvontaa ja eläinten kasvatusta koskevien EU:n ja kolmansien maiden sääntöjen keskinäisen vastaavuuden edellytystä olisi tarkasteltava laaja-alaisen lainsäädännön yhteydessä. Komissio aikoo ehdottaa elintarvikkeiden ja rehujen tarkastuksia koskevaa asetusta, jossa säädetään tästä aiheesta. Huolenaiheenne otetaan huomioon kyseisessä ehdotuksessa. Tänään käsittelemämme lakiehdotuksen tarkoituksena on vain ja ainoastaan säätää luvan myöntämisestä turvallisille lisäaineille.
Lupien määräaikaisuuden osalta toistan jo alkupuheenvuorossani esittämäni kannan: rehujen lisäaineiden osalta hyväksyn ainoastaan määräaikaiset luvat.
Kokkidiostaattien aseman osalta olen tietoinen siitä, että joidenkin mielestä kokkidiostaattien käytön pitäisi rajoittua eläinlääkkeisiin, eikä niitä saisi käyttää rehujen lisäaineina. Viittaan Kindermannin tältä osin esittämään näkökantaan.
Mielestäni tämän ehdotuksen sisältämillä säännöillä taataan, että kokkidiostaatteja käytetään turvallisesti ottamalla huomioon ihmisten ja eläinten terveyttä koskevat vaatimukset.
Asioiden kiirehtiminen varaamatta riittävästi aikaa lupien myöntämiseen eläinlääkkeiden kaltaisille aineille tai määräajan asettaminen ilman etukäteisarviointia vaikuttaisi haitallisesti eläintuotantoon, eläinten terveyteen ja eläinten hyvinvointiin. Olen iloinen siitä, että monet teistä hyväksyivät tämän ehdotuksen.
Haluan, että aiheesta laaditaan mietintö, mutta en voi hyväksyä lupien määräaikaa.
Lupamenettelyn joustavuuden varmistamisen osalta jotkin tarkistukset parantavat komission ehdotusta, koska niissä otetaan huomioon myös "toissijaisten eläinlajien" ja sellaisten eläinten, joita ei käytetä elintarvikkeiden tuottamiseen, tarpeet.
Tietosuojaa koskevien erityisehtojen määrääminen haettaessa "toissijaisia eläinlajeja" koskevia lupia on myös tervetullut tarkistus.
Komissio voi hyväksyä nämä tarkistukset. On kuitenkin myönnettävä, ettei kaikille lisäainetyypeille eikä kaikille eläinluokille voida määrittää erityissääntöjä.
Lopuksi kiitän esittelijää ja parlamentin jäseniä vielä kerran laajasta tuesta komission kansanterveyden suojelemiseksi käyttöön ottamalle politiikalle, jonka yhteydessä myös eläinten terveys, eläinten hyvinvointi ja maataloustuotannon tarpeet otetaan asianmukaisesti huomioon.
Parlamentin sihteeristölle toimitetaan kattava luettelo kutakin tarkistusta koskevasta komission kannasta. Luotan siihen, että se liitetään tämän istunnon pöytäkirjaan

Puhemies.
Pyydän esittelijää esittämään asiansa jälleen lyhyesti.

Keppelhoff-Wiechert (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, komission jäsenen on kuunneltava minua hetki, muuten puhun turhaan!

Puhemies. -
Siinä tapauksessa on ehkä yksinkertaisempaa, jos osoitatte huomautuksenne heti suoraan hänelle.

Keppelhoff-Wiechert (PPE-DE)
Hyvä komission jäsen, minulla on vielä eräs kysymys. Oletan, että vastauksenne kolmansista maista tapahtuvaa tuontia koskevaan ongelmaan tarkoitti yksinkertaisesti, että otatte käyttöön aikaisempaa tiukempia tuontitarkastuksia rehuille. Parlamentin jäsenet Doyle ja Parish viittasivat kuitenkin lopputuotteeseen. Meillä on näistä maista tuotuja valmisruokia pakastimissamme kaikkialla Euroopassa. Tämän vuoksi ihmettelemme, kuinka paljon tarkastuksia meidän on tehtävä ja kuinka paljon meidän on hylättävä tuotteita tai jopa siedettävä kilpailun vääristymiä Euroopan yhteisössä.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana parlamentin jäsenen Nisticòn laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0365/2002) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta pitkään käytössä olleiden vakiintuneiden kasviperäisten lääkevalmisteiden osalta (KOM(2002) 1 - C5-0026/2002 - 2002/0008(COD)).

Liikanen
Arvoisa puhemies, kiitän ensin esittelijä Nisticòa sekä ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaa tämän mietinnön parissa tehdystä työstä ja vaivannäöstä. Esittelijä Nisticò on tunnettu alan asiantuntija, mutta minulle ja yksiköilleni tämä työ oli melkoinen haaste.
Tarkastelen ensin tämän ehdotuksen kolmea tärkeintä tavoitetta. Tärkein niistä on eurooppalaisten potilaiden terveyden suojelemisen korkean tason takaaminen. Potilaat voivat käyttää valitsemiaan lääkkeitä edellyttäen, että tarvittavat suojatoimenpiteet toteutetaan. Lisäksi tavoitteena on kasvilääkkeiden yhtenäismarkkinoiden edistäminen. Yhdenmukaistettujen sääntöjen ja menettelyjen määrääminen helpottaa kasvilääkkeiden rajatylittävää kauppaa, joka on tällä hetkellä hyvin vähäistä. Kolmanneksi tavoitteena on selkeän ja suotuisan ympäristön luominen tämän alan pääasiallisesti pienille ja keskisuurille yrityksille.
Erityisten ehdotusten osalta keskityn kolmeen pääkysymykseen. Ensin tarkastelen uuden yksinkertaistetun menettelyn soveltamisalaa. Kasvilääkkeiden käyttö on pitkäaikainen perinne Euroopassa. Kasvilääkkeet tunnettiin hyvin ja niitä käytettiin laajasti jo keskiajalla. Käytettäessä uusia lääkkeitä uusien tieteellisten tietojen toimittaminen on välttämätöntä, jotta potilaita voitaisiin hoitaa turvallisilla lääkkeillä.
Sen sijaan jos tiedämme jo riittävästi jostain lääkkeestä, uudet esikliiniset ja kliiniset testit ovat tarpeeton taakka testattaessa ihmisiä ja eläimiä tarpeettomasti.
Potilaan terveyden suojelemiseksi valmisteen perinteistä käyttöä koskevien tietojen on oltava riittävän luotettavia voidaksemme päätellä, että tuote on turvallinen. Tällaisia tietoja on saatavilla monista pitkään käytössä olleista vakiintuneista kasvilääkkeistä. Tämän vuoksi uusi menettely olisi rajoitettava koskemaan ensin kasvilääkkeitä.
Toiseksi tarkastelen vähimmäiskäyttöaikaa. Sen takaamiseksi, että tiedot ovat asianmukaisesti perusteltuja, katsomme, että 30 vuotta on riittävä aika sen määrittämiseksi, voidaanko tuotetta pitää turvallisena ja tehokkaana. Arvioinnin on oltava käytettävissä EU:ssa. Korostan tätä, koska lääkkeen vaikutukset ovat sidoksissa niihin olosuhteisiin, joissa valmistetta käytetään, samoin kuin itse valmisteeseen. Tämän vuoksi on edellytettävä yleisesti, että valmistetta on käytetty EU:ssa 30 vuoden ajan. Samanaikaisesti toteamme, että lääkkeiden käytöllä on pitkät perinteet myös EU:n ulkopuolella. Tämän vuoksi ehdotamme, että 15 vuotta käyttöajasta voi olla yhteisön ulkopuolista käyttöä.
Lopuksi tarkastelen uutta tiedekomiteaa. Kasvilääkkeet poikkeavat muista lääkeryhmistä eri tavoin. Epävirallinen työryhmä on työskennellyt kasvilääkkeiden parissa Euroopan lääkearviointivirastossa joidenkin vuosien ajan. Ehdotuksemme ansiosta tälle työryhmälle voidaan luoda nimenomainen oikeusperusta ja antaa sille selkeät valtuudet kasviperäisten lääkevalmisteiden alalla. Tämän ansiosta voimme myös luottaa erityiseen kansalliseen asiantuntemukseen taataksemme kasvilääkkeiden laadun, turvallisuuden ja tehokkuuden Euroopassa. Samanaikaisesti ehdotus parantaa osaltaan tällaisten lääkkeiden vapaata liikkuvuutta.
Odotan kiinnostuneena asiasta tänään parlamentissa käytävää keskustelua ja pyydän Euroopan parlamenttia tukemaan tätä aloitetta.

Nisticò (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen Liikanen. Olemme iloisia siitä, että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on viimeinkin näin monien vuosien jälkeen hyväksynyt ehdotuksen komission direktiiviksi pitkään käytössä olleista vakiintuneista kasviperäisistä lääkevalmisteista, ja voin ilokseni todeta, että ehdotus perustuu vastuulliseen tieteelliseen lähestymistapaan.
Kiitän aivan ensiksi kaikkien ryhmien varjoesittelijöitä, etenkin parlamentin jäsentä Roth-Behrendtiä hänen asiantuntevista tarkistuksistaan, samoin kuin muita kollegoita - parlamentin jäseniä Bowisia, Doylea, Schnellhardtia, Mülleriä, Oomen-Ruijtenia ja Whiteheadiä - heidän hyödyllisestä avustaan direktiivin parantamiseksi.
Tarkastelemamme direktiivin ansiosta pitkään käytössä olleet vakiintuneet kasviperäiset lääkevalmisteet voidaan viimeinkin rekisteröidä yksittäisissä Euroopan unionin jäsenvaltioissa yksinkertaistetun menettelyn avulla, edellyttäen, että - kuten komission jäsen totesi - ne täyttävät tietyt tehokkuus- ja turvallisuusvaatimukset.
Direktiivissä sekä myönnetään kasviperäisten lääkevalmisteiden täysi arvo että selkiytetään viimeinkin jonkin verran tätä hyvin selkiintymätöntä ja kiistanalaista alaa. Esimerkiksi direktiivin soveltamisalaa täsmennetään, eikä se kata pitkään käytössä olleiden vakiintuneiden rohdosten käyttöä muilla, esimerkiksi elintarvikkeiden, ravintolisien ja kosmetiikan, aloilla. Lisäksi siinä täsmennetään tietyt laatuun ja hyviin tuotantotapoihin liittyvät ominaisuudet, jotka sekä Euroopan unionin jäsenvaltioissa valmistetuilla että kolmansista maista tuoduilla kasviperäisillä lääkevalmisteilla on oltava kuluttajien terveyden suojelemiseksi.
Parlamentti on päättänyt myöntää, että kasviperäiset lääkevalmisteet ovat edelleen hoitotarkoituksiin käytettävien vaikuttavien aineiden ehtymätön lähde. Sen lisäksi, että kasviperäisten lääkkeiden arvo hoitotarkoitusten kannalta on myönnettävä, on kuitenkin pidettävä mielessä myös, että epäasianmukaisella käytöllä voi olla monia epätoivottavia ja hyvin myrkyllisiä haittavaikutuksia, jotka saattavat ehkä olla jopa kuolettavia. Hyvä komission jäsen, USA:n korkein terveysviranomainen FDA (Food and Drug Administration) on kirjannut tähän mennessä noin 2 900 tapausta, joissa on esiintynyt myrkyllisiä vaikutuksia. Tapauksiin sisältyy muun muassa 104 kuolemantapausta, jotka liittyvät pääasiallisesti efedriinin väärinkäyttöön. Efedriini on lääkeaine, joka vapauttaa katekolamiineja, aiheuttaa sydämen tiheälyöntisyyttä ja voi johtaa sydänhalvaukseen. FDA on myös korostanut kaukaisista maista, kuten Kiinasta ja Intiasta, markkinoille tulevien lääkekasvien laadunvalvonnan puuttumista: minun on ikävä kyllä todettava, että useimpien tällaisista maista tuotavien lääkekasvien koostumus on muuttunut, ja ne sisältävät epäpuhtauksia.
Edellä mainituista syistä parlamentti ja komissio ovat pyrkineet takaamaan, että direktiivin ensisijaisena tarkoituksena on kuluttajien terveyden suojeleminen. Tämä toteutetaan vaatimalla korkeaa laatua ja turvallisuusstandardeja sekä säätämällä tuotemerkintöjen ja ohjeistuksen pakollisuudesta yksinkertaisten, selkeiden tietojen tarjoamiseksi kansalaisille tuotteiden mahdollisesta myrkyllisyydestä ja mahdollisista yhteisvaikutuksista käytettäessä tuotteita muiden lääkkeiden ja elintarvikkeiden kanssa.
Pyydämme komission jäsentä panemaan merkille, että tarkoitamme pitkään käytössä olleilla vakiintuneilla kasviperäisillä lääkevalmisteilla vähintään 30 vuotta käytössä olleita valmisteita. Lisäksi edellytetään, että valmistetta on käytetty tästä ajasta vähintään 10 vuotta yhteisössä ja 20 vuotta yhteisön ulkopuolella, kuten parlamentti ehdotti. Alan asiantuntijana - olen farmakologi - olen sitä mieltä, että 10 vuoden käyttö yhteisön jäsenvaltioissa, johon lisätään 20 vuoden käyttö yhteisön ulkopuolella, riittää mahdollisten myrkyllisten vaikutusten arvioimiseen. Kannatan tämän vuoksi komission alkuperäisessä ehdotuksessa esitettyä 15 vuoden vähimmäisaikaa lyhyempää aikaa. En hyväksy kuitenkaan Chris Daviesin tarkistusta, jossa ei edellytetä vähintään 10 vuoden käyttöä Euroopan unionissa, koska jos käyttö ei ole riittävän laajaa kattaakseen väestön geneettisen vaihtelun eri alueilla, myrkyllisiä vaikutuksia saattaa ilmetä vielä 10 vuoden jälkeen.
Eräs toinen myönteinen näkökohta on kasviperäisiä lääkevalmisteita käsittelevän komitean luominen viimeinkin. Hyvä komission jäsen, kuten olette ehkä huomannut, parlamentille on tärkeää, että kyseinen komitea on riippumaton ja että sille annetaan lääkevalmistekomitean valtuuksia vastaavat valtuudet. Toivon, että parlamentin pyyntö hyväksytään, niin että Euroopan lääkearviointivirasto voi hoitaa tehtävänsä tavanomaiseen tapaansa rauhallisesti ja tehokkaasti.

Schnellhardt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvät kollegat. Olette aivan oikeassa. Meillä on huomattava kokemus vakiintuneiden kasviperäisten lääkevalmisteiden käytöstä. Kuluttajien kiinnostus niiden käyttöä kohtaan kasvaa jatkuvasti Euroopan unionissa. Mielestäni tämän vuoksi on aika luoda yhdenmukaistetut oikeudelliset puitteet pitkään käytössä olleita vakiintuneita kasviperäisiä lääkevalmisteita varten.
Eroavuudet kansallisissa säännöksissä ovat jo liian kauan haitanneet näiden pitkään käytössä olleiden vakiintuneiden valmisteiden kauppaa yhteisössä. Mielestäni direktiivi tämänhetkisessä muodossaan korjaa tämän epätasapainon, mikä on paljolti esittelijä Nisticòn erinomaisen työn ansiota.
Tarkastelen seuraavaksi kahta mielestäni erittäin tärkeää seikkaa. Ensin tarkastelen kasviperäisiä lääkevalmisteita käsittelevän uuden komitean perustamista Euroopan lääkearviointiviraston yhteyteen. Se on mielestäni välttämätön toimenpide, ja olen iloinen siitä, että komissio kannattaa tätä lähestymistapaa. Eräs komitean tärkeimmistä tehtävistä on luettelon laatiminen kasviperäisistä aineista. Mielestäni kuitenkin myös luokitteleminen eri ryhmiin komitean kehotuksen mukaisesti on erittäin tärkeää. Toivon kovasti, että voimme saada aikaan tämän lisäluokituksen. Kasvilääkkeet, joiden lääkinnällinen käyttö on vakiintunut, olisi luokiteltava rationaalisiksi kasvilääkkeiksi. Kuvailen tätä erottelua lyhyesti: sellaisten kasvilääkkeiden osalta, joiden lääkinnällinen käyttö on vakiintunut, hakemuksen tueksi voidaan esittää yleisesti käytettävissä olevia tietoja sisältäviä monografioita. Uutekohtaisia tietoja ei vaadita tällaisten todisteiden yhteydessä.
Rationaalisten kasvilääkkeiden osalta tilanne on erilainen. Tässä tapauksessa todisteiksi soveltuvat yksittäisen uutteen täsmällistä vaikutusta kuvaavat erityiset uutekohtaiset tiedot. Kilpailunvääristymien estämiseksi rationaalisten kasvilääkkeiden vaikutusten tutkimiseen huomattavia summia sijoittaneen valmistajan toteuttamat erityistoimet, joiden ansiosta kuluttajat voivat saada aiempaa parempia tuotetietoja, pitäisi voida ottaa huomioon osana rekisteröintiprosessia. Mielestäni tämä on hyvin tärkeä näkökohta.

Whitehead (PSE).
Arvoisa puhemies, tämä direktiivi ja sen suuntaa koskeva Nisticòn mallikas parannus ovat mielestäni hyviä. Meillä oli tänään joitakin erimielisyyksiä, mutta niihin ei ole tarvetta palata.
Miljoonat ihmiset, myös monet läsnäolijoista, ostavat rohdosvalmisteita ja luottavat niihin. Niitä on käytetty tuhansia vuosia. Pitkään käytössä olleiden vakiintuneiden lääkevalmisteiden perusrekisteröinti on mahdollista tämän direktiivin ansiosta. Direktiivissä on tulkittava tarvittavien turvallisuusvaatimusten mukaisen pitkäaikaisen vakiintuneen käytön käytännön toteutustapaa ja -paikkaa riittävän väljästi. Lisäksi näiden tuotteiden käyttö yhdessä muiden tuotteiden kanssa, lääkkeet mukaan luettuina, edellyttää mahdollisten haittavaikutusten huolellista seurantaa.
Tämä turvallisuutta koskeva perusvaatimus on todella vaatimaton ehdotus. Kasvilääkkeistä vastaavat ammatilliset järjestöt ja kuluttajaryhmät kaikkialla Euroopassa tukevat sitä. Vaatimus edellyttää ainoastaan, että tiedämme laadusta ja sisällöstä. Mitä parempi tuote on, sitä paremmin sen valmistajan voidaan odottaa suhtautuvan tähän direktiiviin. Mitä direktiivi sisältää? Mitä hyötyä siitä on minulle? Tällaisia kysymyksiä kuluttajat esittävät kaikesta suuhunpantavasta - vaikka kyseessä olisi viinikumi.
Kyseessä on hyvin yksinkertainen prosessi, ja kuitenkin siihen liittyy vetoomuksia, vainoharhaista puhetta salajuonista ja kuluttajien puolestapuhujina esiintyvistä teollisuuden eturyhmistä. Mitä he pelkäävät? Euroopan lääkevalvontavirasto on arvioinut, että esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa 207 ilmoitetusta aineesta kaikki kahta tai kolmea lukuun ottamatta läpäisevät rekisteröintiprosessin ilman kemikaaleilta vaadittavaa kallista todistamista. Kysyn tältä teollisuuden eturyhmältä, joka on aiheuttanut harmia monille luontaistuotekauppiaille, ovatko heidän omat tuotteensa täysin turvallisia ja lainmukaisia? Vai onko niidenkin koostumus muuttunut tai ovatko ne säteilytettyjä tuotteita tai korvikkeita? Kuinka monia testejä on tehty haittavaikutusten toteamiseksi? Kuinka monet valmistuotteiden myyjät tarjoavat asiantuntevaa opastusta? Kun Ison-Britannian kuluttajaliitto testasi tätä 30 myymälän satunnaisotannan perusteella, ainoastaan 5 pystyi tarjoamaan esittämiään suosituksia vastaavat tiedot.
Meillä on nyt tilaisuus parantaa nykytietämystämme perinteiden ja entisaikojen asiantuntemuksen pohjalta. Kuluttajan kannalta se merkitsee entistä laajempaa valikoimaa ja laatutuotteiden valmistajan kannalta uusia mahdollisuuksia. Suhtautukaamme siihen myönteisesti.

Davies (ELDR).
Arvoisa puhemies, mikä tahansa lääke voi olla vaarallinen. Esimerkkeinä voidaan mainita sallittujen reseptilääkkeiden käytöstä vuosittain aiheutuvat tuhannet kuolemantapaukset. Sen sijaan pitkään käytössä olleiden kasvilääkkeiden riskit ovat erittäin vähäisiä. Säilyttäkäämme siis suhteellisuudentajumme ja huolehtikaamme siitä, ettemme pelkojemme vuoksi menetä myös myönteisiä mahdollisuuksiamme.
Kenenkään ei luulisi vastustavan sääntöjä, joiden avulla pyritään suojelemaan terveyttä ja takaamaan, että kuluttajat voivat tehdä päätöksensä hyödyntämällä alan asiantuntemusta. Säännösten liian ankara soveltaminen saattaa kuitenkin uhata joidenkin tuottajien ja erikoistuneiden tavarantoimittajien, kuten terveysruokakauppojen, tulevaisuutta, koska näin saatetaan kannustaa kuluttajia ostamaan tuotteita sääntelemättömiltä Internet-toimittajilta. Tämän vuoksi kehotan komissiota varovaisuuteen sen soveltaessa näitä säännöksiä ja ottamaan huomioon nämä todelliset huolenaiheet. Pyydän parlamenttia erityisesti ottamaan huomioon, että meidän ei pitäisi kieltää edustamiltamme ihmisiltä kasviperäistä lääkeainetta, jota on käytetty jossain päin maailmaa yli 30 vuoden ajan, jos sen tavanomaisen käytön turvallisuudesta on lisäksi selvät todisteet. Emme saa olla niin ylimielisiä, ettemme usko eurooppalaisilla olevan mitään opittavaa muilta.

Lannoye (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, yhdyn kollegoideni näkemykseen siitä, että tämä ehdotus on yleisesti ottaen myönteinen. Yhdyn heidän näkemykseensä siitä, että meidän on tuettava komission tavoitteita ja että esittelijän ehdotus on yleisesti ottaen hyvä. Tämän vuoksi ryhmäni tukee sitä.
Tarkastelkaamme esimerkiksi ehdotusta kasviperäisiä lääkevalmisteita käsittelevän komitean perustamiseksi. Komitea olisi riippumaton, sillä olisi samat valtuudet kuin lääkevalmistekomitealla ja se kuuluisi Euroopan lääkearviointiviraston alaisuuteen. Tämä on selvästi hyvä idea. Itse asiassa se on erinomainen idea, jonka ansiosta voimme todennäköisesti käyttää tulevaisuudessa korkealaatuisia kasviperäisiä lääkevalmisteita täysin turvallisesti.
Eräs toinen merkittävä lisäetu on, että komiteaan osallistuu kasviperäisten lääkeaineiden todellisia asiantuntijoita, mikä on kiistattomasti tärkeää.
Myös ravintolisien ja lääkkeiden erottamista toisistaan koskeva tarkistus on myönteinen asia. Luokitusjärjestelmä ei saa olla liian ankara, koska tämä saattaisi johtaa siihen, että jotkin ravintolisät luokitellaan lääkevalmisteiksi, vaikka niillä ei ole lääkinnällisiä vaikutuksia.
Lopuksi haluan ottaa kantaa parlamentin jäsenen Daviesin esittämään tarkistukseen. Mielestäni se on järkevä. Yhdyn hänen näkemykseensä siitä, että meidän on asetettava sama aika kasviperäisten lääkevalmisteiden pitkäaikaisen vakiintuneen käytön toteamiseksi niiden alkuperästä riippumatta. Mielestäni on hieman ylimielistä olettaa, etteivät kolmannet maat pysty toimittamaan luotettavia ja korkeatasoisia tietoja, joiden ansiosta voimme käyttää kyseisiä lääkevalmisteita turvallisesti.

Blokland (EDD).
Arvoisa puhemies, ihmiset ovat kautta aikojen luottaneet luonnon kasvi- ja mineraaliaineksiin tautien hoitamiseksi ja kivun lievittämiseksi.
Jopa nykyajan lääketieteessä kasvilääkkeiden asema on yhä tärkeä nykyaikaisen farmakologian syntymisestä huolimatta. Tämän vuoksi on johdonmukaista ottaa käyttöön synteettisten lääkkeiden standardeja vastaavat Euroopan laatustandardit myös kasvilääkkeiden osalta ja toteuttaa toimia sen takaamiseksi, että kansalaisilla on riittävän helppotajuiset tiedot näiden lääkkeiden vaikutuksista ja mahdollisista haittavaikutuksista. Tämän vuoksi erillisen kasviperäisiä lääkevalmisteita käsittelevän komitean perustamista Euroopan lääkearviointiviraston yhteyteen ja lääkkeiden seurantaa koskevien säännösten, joita sovelletaan myös rohdosvalmisteisiin, antamista koskeva ehdotus on mielestämme hyvä.
Monien pitkään käytössä olleiden kasvilääkkeiden osalta uudet testit ovat kuitenkin tarpeettomia. Niihin liittyviä korkeita kustannuksia on vaikea perustella, etenkin jos monen vuoden käytöstä ei ole koskaan aiheutunut minkäänlaisia ongelmia. Mielestäni on kuitenkin asianmukaista, että kuluttajille annetaan rehellisiä tietoja. Jos lääkkeen tehokuutta ei ole osoitettu, on hyödyllistä mainita tämä ohjeissa. Tämä auttaa kuluttajia tekemään sellaisia tietoihin perustuvia valintoja, joita Euroopan parlamentti haluaa edistää myös muun lainsäädännön avulla.
Arvoisa puhemies, haluan lopuksi korostaa sitä, että eri jäsenvaltioiden erilaisille tarpeille on jätettävä tilaa. Tämän vuoksi ehdotan äänestystä ehdotuksesta, jonka mukaan jäsenvaltion tehdessä päätöksen kasvilääkkeen rekisteröintiä koskevan hakemuksen esittämisestä se tunnustaa muiden jäsenvaltioiden myöntämät rekisteröinnit tai luvat. Tämän säännöksen ansiosta erityisesti pienten yritysten on helpompi markkinoida alueellisia tuotteitaan kaikkialla Euroopassa, niin että kaikki Euroopan kansalaiset voivat hyötyä sellaisista alueellisista tuotteista, joiden on todettu soveltuvan hoitotarkoituksiin.

Müller, Emilia Franziska (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvät kollegat. Kasviperäisiä lääkevalmisteita on käytetty kaikkialla maailmassa monien vuosisatojen ajan. Myös Euroopassa kuluttajat ovat nykyään kiinnostuneita monista muistakin rohdosvalmisteista kuin aluekohtaisista kotilääkityksen muodoista. Monet ihmiset uskovat sokeasti näihin luonnontuotteisiin kiinalaisesta ginsengjuuresta intialaiseen teepuuöljyyn. Kasviperäisiä lääkevalmisteita koskevaa yhtenäistä sääntelyä ei ole kuitenkaan vielä toteutettu Euroopan unionissa. Joissakin jäsenvaltioissa kyseiset valmisteet ovat luvanvaraisia, kun taas joissakin muissa riittää, että niiden tehokkuus osoitetaan yksinkertaisen menettelyn avulla. Esittelijä Nisticò on esittänyt erinomaisen mietinnön, jossa luodaan kasviperäisten lääkevalmisteiden valmistamista, markkinointia ja merkitsemistä koskevat laajat yhtenäiset säännöt ja esitetään tiukat laatu- ja turvallisuusstandardit.
Tältä osin seuraavat näkökohdat ovat erittäin tärkeitä. Ensin mainittakoon laatu- ja turvallisuuskysymys. Kasviperäisten lääkevalmisteiden valmistajien on esitettävä kemiallisilta lääkevalmisteilta vaadittavia todistuksia vastaavat todisteet valmisteiden turvallisuudesta. Yksinkertaistetussa lupamenettelyssä todisteeksi valmisteen tehokkuudesta ja vaarattomuudesta riittää sen pitkään jatkunut vakiintunut käyttö.
Tarvitsemme myös kasviperäisiä lääkevalmisteita käsittelevää uutta komiteaa, joka perustetaan Euroopan lääkearviointiviraston yhteyteen. Komitean on vastattava kaikista kasviperäisiin lääkevalmisteisiin liittyvistä tehtävistä. Se laatii kasvimonografioita, joita tarvitaan lupahakemusten arvioimiseksi täsmällisesti mutta nopeasti. Tarkasteltavanamme olevan ehdotuksen ansiosta voimme saavuttaa laajasti yhtenäiset lupaperusteet Euroopassa; lisäksi ehdotus helpottaa kasviperäisten lääkevalmisteiden markkinointia kaikissa jäsenvaltioissa, ja se on toissijaisuusperiaatteen mukainen.
Eurooppalaiset kuluttajat voivat edelleen valita laajasta valikoimasta valmistajan säännösten mukaisesti esittämiä ja viranomaisten huolellisesti tutkimia ja hyväksymiä tuotteita. Näin taataan tuotteiden laatu ja suojellaan ihmisten terveyttä parhaalla mahdollisella tavalla.

Stihler (PSE).
Arvoisa puhemies, mitä enemmän tarkastelemme kysymystä pitkään käytössä olleista vakiintuneista kasvilääkkeistä, sitä vakuuttuneempi olen kiireellisten toimien tarpeellisuudesta. Miljoonien muiden EU:n kansalaisten tavoin käytän kasviperäisiä lääkevalmisteita. Haluan olla varma siitä, että paikallisesta terveysruokakaupastani ostamani auringonhattu- (echinacea) tai ginsengvalmisteet ovat korkealaatuisia ja standardien mukaisia.
Ikävä kyllä tämä ei ole tällä hetkellä mahdollista Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Minulla on edessäni neljä analyysitodistusta ja neljä erityppistä auringonhattuvalmistetta. Ensimmäiseen on merkitty "echinacea root". Muut eivät kuitenkaan ole yksinkertaisesti riittävän hyviä. Yksi ei ollut vaatimusten mukainen, koska tuotteessa oli liikaa happoon liukenematonta tuhkaa. Toisessa taas auringonhatun juurta ei ilmeisesti edes ollut, ja kolmatta ei ollut valmistettu yksinomaan auringonhatun juurijauheesta, kuten päällysmerkinnässä väitettiin. Ostaessani auringonhattua minulla on toisin sanoen 25 prosentin mahdollisuus saada haluamaani tuotetta.
Tämän arpapelin on päätyttävä. Markkinoilla olevilla huonolaatuisilla tuotteilla petkutetaan kuluttajia ja pilataan kasvilääkkeiden maine. Vaadimme kuitenkin myös joustavaa lähestymistapaa etenkin kasviravinneyhdisteiltä, EU:n ulkopuolelta tuotavilta pitkään käytössä olleilta vakiintuneilta kasvilääkkeiltä ja muilta kuin kasviperäisiltä pitkään käytössä olleilta vakiintuneilta lääkkeiltä. Tuotteissa käytettäviä kasviravinneyhdisteitä ei luokitella lääkkeiksi. Niitä voidaan tällä hetkellä yleensä myydä laillisesti elintarvikkeina, eikä tähän asemaan tule muutosta. Yhdistyneen kuningaskunnan muita kuin luvan saaneita kasvilääkkeitä koskeva nykyinen järjestelmä ei kata tällä hetkellä tällaisia yhdistelmätuotteita siltä osin kuin ne on luokiteltu lääkkeiksi, ja tämän vuoksi niiltä edellytetään myyntilupaa.
EU:n ehdotus on joustavampi kuin Yhdistyneen kuningaskunnan tämänhetkinen järjestelmä, koska direktiivissä sallittaisiin sellaisten ravinteiden sisällyttäminen, jotka eivät ole vaikuttavia ainesosia. EU:n ulkopuolelta tuotavat pitkään käytössä olleet lääkkeet, kuten kiinalaiset lääkkeet, täyttävät 50 vuoden käyttöä koskevan vaatimuksen. Yhdyn kuitenkin niiden kasvilääkealan henkilöiden näkemyksiin, jotka haluavat, että EU:n ulkopuoliset todisteet otetaan huomioon aiempaa joustavammin.
Asian ydin on siinä, että pitkäaikaista vakiintunutta käyttöä koskevien todisteiden laatu ja merkittävyys ovat tärkeämpiä seikkoja kuin maantieteellinen alkuperä. Direktiiviä on tarkasteltava kaikkien kansanterveyden, kuluttajien luottamuksen ja tuotevalikoimien laajentumisen kannalta merkityksellisten tosiseikkojen valossa.

Titford (EDD).
Arvoisa puhemies, vaikuttaa siltä, että tämän laitoksen johtoperiaatteena on ennalta varautumisen periaate, jonka mukaisesti riskit pyritään pitämään niin pieninä kuin käytännöllisesti katsoen voidaan kohtuudella vaatia. Ison-Britannian tuomioistuinten mukaan tämä edellyttää kuitenkin kustannusten arvioimista vertaamalla niitä riskin poistamisen edellyttämiin toimenpiteisiin. Mikäli esittelijään on uskomista, kasvilääkkeiden valvomattoman käytön riskit ovat merkittäviä. Olen tarkastellut hänen esittämäänsä väitettä, jonka mukaan efedriinipohjaiset lääkkeet ovat aiheuttaneet Yhdysvalloissa yli 1 200 myrkytystapausta ja 70 kuolemantapausta. Ravintolisävalmisteteollisuus arvioi, että kyseistä tuotetta kulutetaan Yhdysvalloissa vuosittain peräti kaksi miljardia annosta.
Esittelijä Nisticòn väitteiden osalta todettakoon, että Yhdysvaltain hallinnon tarkastusvirasto (General Accounting Office, GAO) on tutkinut hänen käyttämänsä FDA:lta peräisin olevat tiedot. FDA käytti päätelmiä tehdessään joukkoa tieteellisiä tietoja efedriinin vaikutuksista sekä ei-toivottuja vaikutuksia koskevia ilmoituksia (adverse event reports, AER). GAO:n mukaan FDA käytti "puutteellisesti dokumentoituja AER:iä ja hataria tietoja". Se ei myöskään suorittanut syy-yhteyksiä selvittävää analyysiä määrittääkseen, aiheuttivatko efedriinituotteet kyseiset haittavaikutukset vai myötävaikuttivatko ne niiden syntyyn. Se ei selvittänyt, mitkä AER:t olivat vakavia, eikä määritellyt perusteita vakavien tapausten määrittämiseksi. Se ei tehnyt minkäänlaista luotettavaa arviointia analyysistään.
Nämä ovat ainoastaan lyhyitä otteita 83-sivuisesta kertomuksesta. Minulla on samankaltaisia kertomuksia muista esittelijä Nisticòn mainitsemista riskeistä. Riskejä on liioiteltu vakavasti erittäin puutteellisten todisteiden perusteella. Kasvilääkkeiden käyttöön liittyy tuskin havaittavissa olevia riskejä, ja riskit ovat joka tapauksessa paljon pienempiä kuin tavanomaisten lääkkeiden riskit.
Koska riskit ovat vain vähäisiä, riskin poistamisen kustannukset ovat selvästi suuremmat kuin edut. Sille ei ole perusteluja. Asia koskee minua henkilökohtaisesti, sillä käytän kasvilääkkeitä vuoden jokaisena päivänä.

Korhola (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, vaikka nykyaikaisen farmakologian ja synteettisten lääkeaineiden asema on kiistaton, ovat kasviperäiset lääkeaineet edelleen tärkeitä ihmisten terveyden ja hyvinvoinnin vaalimisessa. Toisaalta ei pidä kuvitella, että luonnosta saadut aineet eivät voisi väärinkäytettyinä tai välinpitämättömästi valmistettuina olla suuri uhka terveydelle. Juuri tämän tasapainon löytäminen on haasteemme, ja olen vakuuttunut siitä, että kollega Nisticò on tämän tasapainon ansiokkaalla tavalla mietinnössään löytänyt.
Kasviperäisille lääkevalmisteille asetetaan tiukat laatu- ja turvallisuusnormit sekä edellytetään selkeitä merkintöjä ja käyttöohjeita. Ohjeissa on oltava tiedot näiden aineiden mahdollisesta myrkyllisyydestä sekä niiden yhteisvaikutuksesta ruokien, juomien ja muiden lääkevalmisteiden kanssa. Lisäksi kasviperäisten lääkkeiden hyväksyminen markkinoille edellyttää soveltuvin osin samaa käytäntöä kuin synteettisillä lääkeaineilla. Tällä ei tähdätä perinteistä lääkintää vastaan, päinvastoin: sillä halutaan varmistaa turvalliset puitteet, joiden sisällä tätä toimintaa voidaan menestyksellä harjoittaa Euroopan laajuisilla markkinoilla. Alan yrittäjät voittavat markkinoiden kasvussa ja maineen turvaamisessa, ja kuluttajat voittavat turvallisuudessa ja hinnassa.
Esittelijä nostaa esiin ongelmia, joihin on törmätty erityisesti kolmansista maista peräisin olevien vastuuttomien valmistajien kanssa: lääkevalmisteista on löytynyt myrkyllisiä kasviaineita tai myrkkyjä, kuten arsenikkia ja elohopeaa, tai muita lääkeaineita kuten hormoneja. Kun tällainen välinpitämättömyys yhdistyy kuluttajien hyväuskoisuuteen, ovat ihmishenget vaarassa. Ihmiset yhdistävät kasviperäiset lääkeaineet luonnollisuuteen, eli hyvään ja turvalliseen, eivätkä tule ajatelleeksi, että niiden väärä annostus tai muu väärinkäyttö voi aiheuttaa vakavia vahinkoja ja jopa kuoleman tai että laadussa voi olla vakavia puutteita.
Euroopan parlamentti on nyt viemässä eteenpäin arvokasta ihmiskunnan perintöä: kasveilla lääkitsemistä. Jäsen Nisticòn mietinnössä tälle toiminnalle asetetaan turvalliset ja selkeät rajat, joiden sisällä alalla on hyvät edellytykset toimia ja menestyä.

Liikanen
Arvoisa puhemies, haluan kommentoida lyhyesti osaa puheista ja tarkistuksista. Täydellinen luettelo kutakin tarkistusta koskevasta komission kannasta toimitetaan parlamentille kirjallisesti.
Tarkastelen ensin yksinkertaistetun menettelyn soveltamisalan laajentamista. Haluan korostaa, että olen kiitollinen tuestanne uuden yksinkertaistetun menettelyn rajoittamiseksi periaatteessa pitkään käytössä olleisiin vakiintuneisiin kasvilääkkeisiin. On hyvin tärkeää saada asianmukaiset kokemukset tästä uudesta menettelystä ennen sen mahdollista laajentamista.
Samanaikaisesti ymmärrän myös, että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta haluaa laajentaa menettelyn soveltamisalaa hieman sellaisiin kasvilääkkeisiin, jotka sisältävät muita kuin kasviperäisiä ylimääräisiä ainesosia. Komissio voisi periaatteessa tukea vitamiinien ja mineraalien kaltaisia lisäaineita. Meidän on kuitenkin oltava varovaisia ja jätettävä soveltamisalan ulkopuolelle tietyt erityisiä riskejä sisältävät ainesosat, muun muassa biologiset ainesosat. Tällaisten ainesosien osalta meidän on vaadittava tieteellisiä perustietoja.
Monet puhujat ovat maininneet vähimmäiskäyttöajan. Yleisesti ottaen vähimmäisvaatimuksena on yhteensä 30 vuotta pitkäaikaista vakiintunutta käyttöä, josta 15 vuotta on käyttöä yhteisössä, tuotteiden turvallisuuden ja tehokkuuden takaamiseksi. Tähän on kuitenkin poikkeuksia. Tuotetta on saatettu käyttää EU:n ulkopuolella tuhansia vuosia, mutta se on ollut saatavilla yhteisössä ainoastaan 10 vuotta tai vielä vähemmän aikaa.
Ympäristöasioiden valiokunta ehdotti yhteisössä käytön vähimmäisajan lyhentämistä 15 vuodesta 10 vuoteen. Komissio on valmis antamaan erityisiä sääntöjä tällaisia poikkeuksia varten. Euroopan näkökulmasta on kuitenkin suotavampaa tarjota eurooppalainen ratkaisu.
Jos tuote ei täytä 30 ja 15 vuoden yleisiä vaatimuksia, voimme valtuuttaa uuden komitean tarkastelemaan tuotetta ja arvioimaan, ovatko käytettävissä olevat tiedot riittäviä. Tämä keino joustavuuden lisäämiseksi auttaisi saavuttamaan kaksi tavoitetta: takaamaan kansanterveyden suojelemisen ja edistämään samanaikaisesti tällaisten lääkkeiden vapaata liikkuvuutta EU:ssa.
Komission ehdotus sellaisenaan antaa uudelle komitealle merkittävät valtuudet. Ympäristöasioiden valiokunta haluaa mennä vieläkin pidemmälle ja korvata ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä yleensä käsittelevän komitean (CPMP) uudella "kasvilääkekomitealla".
Komissio voisi periaatteessa tukea osaa ehdotetusta tarkistuksesta. Yhdymme näkemykseen, jonka mukaan "kasvilääkekomitean" on päätettävä menettelyjen vastavuoroista tunnustamista koskevista kysymyksistä tapauksissa, joissa kasvilääkkeitä koskevat kansalliset päätökset poikkeavat toisistaan.

Puhemies. -
Hyvä komission jäsen Liikanen, kiitän teitä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Van den Burgin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0356/2002) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi vuokratyöntekijöiden työehdoista (KOM(2002) 149 - C5-0140/2002 - 2002/0072(COD))

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää Van den Burgia loistavasta mietinnöstä ja siitä, että hän on vaikuttanut myönteisellä tavalla komission vuokratyöehtoja koskevaan ehdotukseen. Me kaikki tiedämme, ettei tehtävä ollut helppo ja että niin poliittisia kuin teknisiäkin vaikeuksia ilmeni. Minun täytyy todellakin kiittää häntä, koska mielestäni hänen tekemänsä työn ansiosta parlamentti voi osaltaan auttaa tämän tärkeän direktiivin hyväksymisessä.
1980-luvun alusta lähtien vuokratyö on ollut tärkeä osa Euroopan työmarkkinoita, kun yritykset tarvitsevat entistä joustavampia työllisyysjärjestelyjä. Viime vuosina vuokratyö onkin kasvanut räjähdysmäisesti.
Monissa maissa on kehittynyt todella suuria työvoimanvuokrausalan yrityksiä. Niillä voi olla satoja tai tuhansia työntekijöitä, ja mielestämme tällainen työmarkkinajärjestely onkin hyvä asia. Vuokratyön avulla voidaan lisätä työpaikkoja ja auttaa niitä, jotka etsivät ensimmäistä työpaikkaansa.
Vuokratyön lisääminen kuuluu Barcelonan huippukokouksessa vahvistetun taloudellisen ja yhteiskunnallisen uudistuksen ohjelmalistaan. Monissa maissa vuokratyötä kuitenkin aliarvioidaan, varsinkin silloin, kun joustavuus ja työn laatu eivät kulje käsi kädessä. Direktiivillä vuokratyöstä onkin tarkoitus estää tai korjata kyseinen joillain työmarkkinoilla esiintyvä haitta. Tavoitteena on luoda laajat, joustavat ja työntekijöiden perusoikeuksille perustuvat puitteet. Oikeuksia täytyy suojella aina työn laadun turvaamiseksi.
Komissio esitti ehdotuksensa, kun työmarkkinaosapuolten väliset neuvottelut keskeytyivät toukokuussa 2001. Mielestäni on ensiarvoisen tärkeää, että neuvoston ja parlamentin onnistuu hyväksyä tämä direktiivi. Sillä viestitetään, että Euroopan toimielimet ovat valmiita kantamaan vastuunsa ja toimimaan silloinkin, kun työmarkkinaosapuolet eivät pääse yksimielisyyteen keskenään.

Van den Burg (PSE)
Arvoisa puhemies, aioin aloittaa puheenvuoroni kertomalla tämän asiakirjan vaikeasta historiasta. Se alkoi jo 90-luvun alussa, jolloin esitettiin monia ehdotuksia direktiiviksi epätyypillisestä työstä. Mainitsitte jo työmarkkinaosapuolten väliset sopimukset ja sen, etteivät ne päässeet asiassa yksimielisyyteen. Komissiossa on nähty paljon vaivaa tämän ehdotuksen laatimiseksi. Aikaa kului melkein vuosi. Menneisyys kertoo todellakin, että direktiiviluonnoksen laatiminen oli vaikeaa ja myös hyvin ristiriitaista. Monet kyselivätkin minulta, mikä ihme sai minut ajattelemaan, että saisin sen noin vain läpi.
Miksi sitten ylipäätään ryhdyin tähän tehtävään? Ensinnäkin siksi, että minulla on 25 vuoden kokemus näistä epätyypillisistä työsuhteista ja siitä, miten heikoimmassa asemassa olevia voidaan suojella.
Olen myös täysin vakuuttunut siitä, että Euroopan työmarkkinoiden joustavoittaminen on sekä tarpeellista että hyödyllistä. Vuokratyö on käypä työväline, mutta tällöin myös vuokratyöntekijöiden turvaa on säädeltävä asianmukaisella tavalla.
Uskon lisäksi vuokratyön tarjoamiin mahdollisuuksiin sellaisille työntekijöille, joilla on erityisiä toiveita tai ongelmia eli niille, jotka tarvitsevat apua työmarkkinoille pääsyssä tai jotka etsivät juuri heille räätälöityä työmallia, jollaista tavalliset työnantajat tavallisine työmalleineen eivät voi tarjota.
Uskon myös työvoimanvuokrausalan yritteliäisyyteen ja kykyyn yhdistää työntekijöiden ja työnantajien toiveet joustavuuden toteuttamiseksi myönteisellä tavalla. Yrittäjyyden taitoon kuuluu kuitenkin mielestäni se, ettei vajaakäytön riskiä siirretä työntekijöiden niskoille. Työnantajien täytyy sitä vastoin taata työntekijöille, että heille on töitä ja että he voivat tehdä töitä heille itselleen sopivina aikoina.
Uskon yhteisten työehtojen säätelevään ja eheyttävään vaikutukseen. Niillähän on tärkeä asema myös tässä ehdotuksessa. Kyseessä eivät ole vain vuokratyötä käyttävien alojen työehtosopimukset, vaan myös vuokratyöteollisuuden eli vuokratyösektorin omat työehtosopimukset.
Olen myöskin täysin eri mieltä siitä, ettei Euroopan tasolla pitäisi säännellä sosiaalikysymyksiä. Mielestäni on hyvin tärkeää, erityisesti laajenemista ja käynnissä olevaa kehitystä ajatellen, että luomme perustan Euroopan lainsäädännölle ja varmistamme, että Eurooppa kehittyy siitä perustasta lähtien.
Ehdotuksessa direktiiviksi on kaikki tämä. Siinä on mukana joustavuus ja turvallisuus, toiminnan edistäminen ja auttaminen, hyväksyminen ja suojelu sekä vapauttaminen ja sääntely. Komission ehdotus on mielestäni tasapainoinen, mutta parlamentti on entisestään lisännyt tasapainoa. Vastustankin jyrkästi joidenkin parlamentin jäsenten yrityksiä poistaa juuri tämä joustavuuden ja suojan tasapaino. Heidän hyökkäyksensä kohdistuu erityisesti kolmeen seikkaan.
He yrittävät ensinnäkin poistaa yhdenmukaisen kohtelun periaatteen. He eivät nimittäin halua ottaa vertailukohdaksi käyttäjäyrityksen työehtoja ja -oloja vaan muiden vuokratyöntekijöiden työehdot. Samoin voisitte verrata naisten kohtelua vain muiden naisten kohteluun eikä ollenkaan miehiin ja kutsua sitä tasa-arvoiseksi kohteluksi.
Toiseksi he yrittävät estää sen, että direktiivissä puututtaisiin palkkaan. Meillä on nyt kaikkien kolmen toimielimen laillinen kanta, jonka mukaan palkan mukaan ottaminen on mahdollista, koska kyseessä ei ole palkkatason määrittäminen vaan vertailu. Tämä on samalla yritys viedä pohjaa pois direktiiviltä, sillä palkkahan on tietenkin työehdoista kaikkein tärkein.
Lisäksi he yrittävät poistaa komission ehdotuksen 5 artiklan 4 kohdassa olevan lyhytkestoisia toimeksiantoja koskevan poikkeussäännöksen ja tehdä siitä yleisen ja jopa pidentää määräaikaa kahteentoista kuukauteen. Tällöin direktiivistä tulisi täysin hyödytön, koska suurin osa tai jopa mikään vuokratyö ei kuuluisi sen alaan. Tiedän, että tämä on ongelma myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Olen yrittänyt ehdottaa, että kuuden viikon määräaika olisi mahdollinen siirtymäkauden aikana. Parlamentti ei ainakaan vielä ole kannattanut ehdotusta, mutta toivon, että voimme keskustella lisää tästä aiheesta. Haluan vielä lopuksi sanoa yhden asian. Viime viikolla Saksan parlamentti hyväksyi järjestelmän, joka muistuttaa paljon ehdotustamme direktiiviksi. Toivonkin - ja tähän haluan lopettaa - että sosiaaliasioiden neuvosto yrittää saavuttaa 3. joulukuuta yhteisen kannan, koska joka tapauksessa Saksakin voi nyt toimia tämän direktiivin mukaisesti. Se olisi todella hyvä asia ja todistaisi, että sosiaalilainsäädäntö on edelleen mahdollista, jos päätös tehdään nopeasti ja toimitaan Kreikan puheenjohtajakauden aikana.

Harbour (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, minulle tarjoutui odottamatta kunnia pitää illan keskustelun toinen puheenvuoro. Puhun lakivaliokunnan puheenjohtajan Carganin puolesta, jonka nimissä lausuntomme on annettu. Tämä on täällä nyt läsnä olevan, lausuntomme alkuperäisen valmistelijan Koukidiasin kohteliaisuuden ansiota. Hän yritti turhaan taivutella valiokuntamme kannattamaan komission ehdotusten kaatamista. Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta äänesti suurella enemmistöllä lukuisista suurista muutoksista. Niillä olisi lievennetty sitä vahinkoa, jonka tämä direktiivi aiheuttaa Euroopan unionin taloudelle ja työllisyydelle, ellei sitä muuteta. Kiitän kollegaani Koukiadista siitä, että hän teki niin kuin piti ja luopui mietinnöstään.
Toisena puhujana tahtoisin osoittaa kunnioitukseni Van den Burgille. En ole aiemmin saanut tilaisuutta tehdä hänen kanssaan töitä. Hänen työtapansa oli hyvin avoin ja ystävällinen. Kuten hän itsekin totesi, hän on pyytänyt monilta ihmisiltä neuvoja. Ikävä kyllä hän ei ole kuunnellut saamiaan neuvoja. Olen tyytyväinen siihen, että monet muut ryhmät ovat tukeneet tarkistuksiamme ja kiitän omaa poliittista ryhmääni siitä, että se on tukenut joitakin ehdotuksistamme.
Kuten tarkistuksesta käy ilmi, ongelmana on, että työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan ehdotus ei täytä niitä joustavuustavoitteita, joita sen puolestapuhujat - komissio ja esittelijä - vaativat. Sillä puututaan useampaan asiaan - säätelyä on lisätty. Mietintö on mielestäni huolestuttava, koska siinä ei suostuta hyväksymään, ettei laadukas, työntekijöistään välittävän ja hyvin hoidetun työvoimanvuokrausalan yrityksen teettämä vuokratyö voi olla työllisyyden kannalta muu kuin toiseksi paras ratkaisu.
Lopuksi haluan kiittää työllisyys- ja sosiaalivaliokuntaa siitä, että se hyväksyi yhden tekemistäni tarkistuksista. Siinä sanotaan: "Jäsenvaltioiden on saatettava nämä säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä tavalla, jolla edistetään työpaikkojen luomista ja tehdään vuokratyö houkuttelevammaksi, omalle jäsenvaltiolleen ominaiset olosuhteet tunnustaen." Jos olisitte päässeet tähän tavoitteeseen, olisin kannattanut direktiiviä.

Mann, Thomas (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, työttömyyden vastaisessa taistelussa on löydettävä joustavampia työllisyysmalleja. Kasvussa olevalla vuokratyöllä autetaan tätä kehitystä. Onnistunut vuokratyösuhde parantaa mahdollisuuksia vakituisen työpaikan saamiseen. Tämä pätee heikommin koulutettuihin ja pitkäaikaistyöttömiin mutta myös asiantuntijoihin.
Valmistelemassani naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan lausunnossa viitataan perusoikeuskirjaan. Olemme liittäneet direktiiviluonnokseen oikeuden palkalliseen äitiyslomaan ja vanhempainlomaan. Vastustamme kaikkea syrjintää, oli sitten kyseessä palkka vastaavasta tai yhdenmukaisesta työstä, sukupuolisyrjintä tai vuokratyöntekijöiden syrjiminen vakituisiin työntekijöihin verrattuna.
Mielestämme oli tärkeää varmistaa, ettei vuokratyöntekijöitä käytetä lakkojen rikkomiseen tai ettei vuokratyö ole keino leikata huomattavasti täyspäiväisiä tai vakituisia työpaikkoja. Vuokratyöntekijöistä on edelleen miehiä yli kolme neljännestä. Naisia on tässä ryhmässä vain vähän, koska työtä ja perhe-elämää on vaikea sovittaa yhteen. Vuokratyö mahdollistaa kuitenkin juuri yksilöllisten tarpeiden huomioon ottamisen ja tarjoaa naisille hyvän mahdollisuuden päästä kiinni tai palata työelämään .
Käytännössä ilmenee kuitenkin vielä vaikeuksia. Saksassa henkilökohtaisen palvelun toimistoina tunnettuja työvoimanvuokrausalan yrityksiä ollaan nyt ottamassa osaksi työvoimatoimistojen toimintaa. Julkisen sektorin osana ne saavat tukea verovaroista eikä niillä ole kaupallisia riskejä. Tällöin yksityisen sektorin työvoimanvuokrausalan yritykset ovat selvästi huonommassa asemassa. Voin kertoa esittelijä Van den Burgille, ettei liittohallitus pane täytäntöön muka mullistavia käsitteitään lupaamallaan tavalla, vaan vesittää ne. Vuokratyöntekijöille pitäisi maksaa ensimmäisestä päivästä lähtien samaa palkkaa kuin käyttäjäyrityksen työntekijöille. Sama palkka alusta lähtien ja pelkkien työehtosopimusten soveltaminen ovat kuitenkin haitaksi vuokratyölle.
On harmi, ettei ehdotukseni kuuden kuukauden harjaantumisjakson käyttöönotosta Euroopassa saanut enemmistön kannatusta. Euroopan kansanpuolueen ryhmässä olemmekin valmistelemassa sovitteluratkaisua, jossa otetaan huomioon jäsenvaltioiden toisistaan poikkeavat säännöt ja kunnioitetaan toissijaisuuden periaatetta.

Glase (PPE-DE).
Arvoisa puhemies ja hyvät parlamentin jäsenet, monen kuukauden täyspainoisen työn jälkeen voimme nyt ensimmäistä kertaa äänestää täysistunnossa vuokratyötä koskevasta direktiiviluonnoksesta. Kaikki aihetta käsitelleet pyrkivät löytämään vuokratyöntekijöiden, työvoimanvuokrausalan yritysten ja jäsenvaltioiden hyvän työllisyyskehityksen kannalta parhaan mahdollisen ratkaisun. Oli vaikeaa päästä tähän saakka. Kiitän kaikkia mukana olleita siitä, että voimme tänään esitellä melko hyvän sovitteluratkaisun.
Euroopan unionissa on tällä hetkellä noin 10 miljoonaa työtöntä ja lisäksi talous horjuu. Meidän tulee siis olla tarkkoina, ettemme hyvällä tarkoituksellamme taata vuokratyöntekijöille perusturva päinvastoin heikennä työllisyyttä. Siksi olisi täysin järjetöntä puhua vuokratyöstä epätyypillisenä tai jopa kannattamattomana. Vuokratyö voi auttaa työelämänsä aloittavia suuntautumaan tulevaisuuteen ja estää vaikeasti työhön sijoittuvia työntekijöitä putoamasta pois työelämästä tai helpottaa heidän pääsyään takaisin työhön.
Oma ryhmäni pitää erityisen tärkeänä joustavuutta työllisyyskysymyksissä. Ei ole syytä lisätä byrokratiaa, ja myös pienillä yrityksillä olisi oltava varaa vuokratyöhön. Muuten voidaan varautua vuokratyön loppumiseen, jolloin uhkana on Euroopan unionin työttömien määrän lisääntyminen vielä miljoonilla.
Jos huomisessa äänestyksessä pidämme mielessämme toissijaisuuden periaatteen ja uskomme, että vilkkaalla talouselämän kehityksellä voidaan luoda lisää työpaikkoja, annamme samalla enemmän tilaa EU:n jäsenvaltioiden joustavalle ja yksilölliselle työmarkkinakehitykselle. Tämä ei ole ristiriidassa kohtuullisen suojan kanssa. Vuokratyötä koskevat toimet johtavat Saksassa umpikujaan. Toivomme, että voisimme luoda täällä paremmat puitteet.

Hughes (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin osaltani kiittää esittelijä Van den Burgia sekä muiden ryhmien jäseniä, jotka ovat auttaneet meitä kohti huomista, toivottavasti hyvin onnistuvaa äänestystä.
Vuokratyöntekijöiden suojataso kuulemma vaihtelee eri jäsenvaltioissa. Juuri näin on ja siksi onkin perusteltua, että luodaan perusturva kaikille Euroopan unionin vuokratyöntekijöille. Korostan, että tähän kuuluvat myös ehdokasmaat, joissa vuokratyöntekijöiden määrä kasvaa jatkuvasti, mutta tietääkseni heillä ei ole tällä hetkellä mitään perusturvaa.
Jatkamme tänä iltana vuodesta 1997 saakka valmistelemaamme strategiaa. Tuolloin otimme käyttöön Euroopan unionin työllisyysstrategian. Kaikki jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet strategian sopeutumiskykyä koskevan osan, jossa sovimme, että pääsisimme tasapainoon kaikenlaisten ja kaikenkokoisten yritysten joustavuuden ja näissä yrityksissä työskentelevien ja niiden välillä työpaikkaa vaihtavien työntekijöiden turvallisuuden välillä. Olemme jo käsitelleet tätä osa-aikatyötä ja määräaikaista työtä koskevien aiempien ehdotusten yhteydessä. Osa-aikatyöstä annetun direktiivin yhteydessä varoitettiin, että sen takia menetettäisiin ja etenkin naiset menettäisivät tuhansia osa-aikaisia työpaikkoja. Meillä on nyt näyttöä siitä, että tilanne on juuri päinvastainen, koska osa-aikatyötä on alettu pitää varteenotettavana vaihtoehtona. Nyt työn alla oleva mietintö tarkoittaa, että myös vuokratyötä aletaan pitää varteenotettavana vaihtoehtona.
Olemme kuulleet moneen kertaan, että vuokratyö on jo nyt hyvä vaihtoehto ja että monet haluavat tehdä vuokratyötä. Oman alueeni 61 000 vuokratyöntekijästä vain 10 prosenttia tekee omien sanojensa mukaan vuokratyötä omasta tahdostaan. Voimme lisätä tätä osuutta huomattavastikin, jos toimimme oikein ja jos ehdotuksemme menestyy.
Meidän on tavoiteltava joustavuuden ja suojan välistä tasapainoa. Harbourin mukaan emme ole vielä saavuttaneet sitä, mutta vastaisin hänelle, että tämä on ensimmäinen vaihe. Olemme vasta pelinavauksessa emmekä ottelun lopussa. Käsittelemme yhteispäätösasiakirjaa. Meillä on vielä pitkä matka edessämme ensin yhteisen kannan ja toisen käsittelyn kautta luultavastikin sovitteluun. Voimme jatkaa joustavuuden ja suojan väliseen tasapainoon pyrkimistä.
Kaksi kysymystä on ollut erityisen tärkeitä omalle ryhmälleni ensimmäisen käsittelyn aikana. Ensimmäinen koskee vertailtavuutta ensimmäisestä päivästä lähtien. Toivonkin, että tarkistus 42 hyväksytään huomenna. Toinen kysymys koskee vertailun kohdetta. Keneen vuokratyöntekijää voidaan verrata palkan ja perustyöolojen suhteen? Mitkään nykyisistä ratkaisuehdotuksista eivät ole kovin tyylikkäitä, muuta niiden avulla selviämme ensimmäisestä käsittelystä ja olen varma siitä, että palaamme asiaan yhteisen kannan ja toisen käsittelyn yhteydessä.

Lynne (ELDR).
Arvoisa puhemies, mielestäni komissio ei ole tehnyt tarpeeksi jäsenvaltioissa ilmenevien ongelmien ratkaisemiseksi. Ongelma ei koske vain Yhdistynyttä kuningaskuntaa, vaan myös Tanskaa, Ruotsia, Alankomaita ja monia muita jäsenvaltioita.
Meidän täytyy suorittaa kunnollinen kattava vaikutustenarviointi. Haluaisimme palauttaa direktiivin komission käsiteltäväksi, jotta se suorittaisi kyseisen arvioinnin.
Kannatan vuokratyöntekijöiden oikeutta turvaan. Luultavasti paras ratkaisu olisi kuitenkin mielestäni jättää asia jäsenvaltioiden hoidettavaksi, eikä tavoitella yhtä kaikille sopivaa direktiiviä, jollaista nyt ehdotetaan.
Nykyisessä muodossaan ehdotus vähentää joustavuutta ja vuokratyöntekijöiden mahdollisuuksia sekä lisää byrokratiaa. Olemme kuitenkin ehdottaneet monia tarkistuksia siltä varalta, ettei ehdotusta hylätä saman tien. Jotta se palvelisi paremmin jäsenvaltioita, haluaisimme ensinnäkin, ettei siinä käsiteltäisi ollenkaan palkkaa ja muita rahallisia etuja. Mielestäni näiden ei tulisi missään tapauksessa kuulua unionin toimivaltaan.
Toinen tärkeä tarkistus koskee 12 kuukauden poikkeussuojan antamista käyttäjäyrityksiin sijoitetuille vuokratyöntekijöille. Se koskee vain palkkaa ja rahallisia etuja, eikä työterveyttä ja -turvallisuutta. Suurimmalla osalla Yhdistyneen kuningaskunnan ja joidenkin muiden jäsenvaltioiden vuokratyöntekijöistä on työterveys- ja työturvallisuussuoja.
Toisella tärkeällä tarkistuksella annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus vertailla käyttäjäyritystä tai työvoimanvuokrausalan yritystä. Toinen huolenaihe on palkkio, joka aiheutuu muutettaessa väliaikainen työsopimus vakituiseksi. Työvoimanvuokrausalan yrityksen kuuluisi saada korvausta, jos käyttäjäyritys haluaa palkata vuokratyöntekijän suoraan.
Mielestäni näillä tarkistuksilla direktiivistä tulee paljon käyttökelpoisempi ja parempi vuokratyöntekijöiden, työvoimanvälitysalan yritysten ja käyttäjäyritysten kannalta.

Figueiredo (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, tiedämme hyvin, että tämä ehdotus direktiiviksi on seurausta siitä, että Euroopan työnantajat sanoutuivat irti työmarkkinaosapuolten neuvotteluista. Ehdotuksella on tarkoitus parantaa vuokratyöntekijöiden työehtoja ja työoloja ja taata heille samat oikeudet ja yhdenmukainen kohtelu. Sillä taataan kuitenkin vain syrjimättömyyden periaatteeseen perustuva vähimmäissuoja ja siinä on paljon poikkeuksia. Sen vaarana on, että työvoimanvuokrausalan yritysten määrä kasvaa, jolloin työn epävarmuus lisääntyy.
Työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa käydyissä keskusteluissa yhdyimmekin esittelijän pyrkimyksiin parantaa ehdotusta direktiiviksi ja taata työntekijöiden oikeudet. Teimme monia tarkistusehdotuksia. Erityisesti ehdotimme useiden poikkeussääntöjen poistamista. Niillä olisi voitu vaarantaa syrjimättömyyden periaate ja vuokratyöntekijöiden käytön kieltäminen lakkojen rikkomiseen samoin kuin periaate siitä, ettei työvoimanvuokrausalan yritysten teettämä vuokratyö saa osaltaan lisätä työn kasvavaa epävarmuutta.
Olemme pahoillamme siitä, ettei suurinta osaa näistä ehdotuksista ole hyväksytty. Olemme kuitenkin tyytyväisiä siihen, että joitain tärkeitä, etenkin poikkeusten rajaamista koskevia ajatuksia on hyväksytty. Kuuden viikon määräajan poistamisella syrjimättömyyden periaatetta sovelletaan ensimmäisestä päivästä lähtien ja siten vuokratyöntekijöille taataan joitain tiedonsaantiin ja osallistumiseen liittyviä oikeuksia sekä estetään vuokratyöntekijöiden käyttö lakkojen rikkomisessa.
Muut artiklat on sitä vastoin muotoiltu työntekijöiden kannalta epäonnistuneella, väärällä ja jopa vaarallisella tavalla. Lisäksi niillä tehdään tietä lisäpoikkeuksille, joita työmarkkinaosapuolet voivat myöntää. Samoilla artikloilla on myös tarkoitus taata työvoimanvuokrausalan yritysten aktiivinen rooli ja lisätä siten työn joustavuutta. Siksi esitimme ehdotuksia täysistunnon äänestystä varten. Yritämme varmistaa, että Euroopan parlamentin ehdotuksella onnistutaan parantamaan vuokratyöntekijöiden oikeuksia ja ettei sillä lisätä työn epävarmuutta. Tehtävämme ei ole lisätä epävarmuutta ja työntekijöiden huonoa kohtelua, vaan varmistaa, että työlle annetaan enemmän arvoa luomalla lisää laadukkaita työpaikkoja, joissa työntekijöillä on oikeuksia. Toivommekin, että kannatatte ehdotuksiamme ja hylkäätte ne, joilla käytännössä lisätään epävarmuutta ja viedään oikeuksia vuokratyöntekijöiltä, jotka useimmiten ottavat vastaan tällaista työtä vain siksi, etteivät löydä vakituista työtä. Älkäämme siis aiheuttako kaksinkertaista syrjintää.

Lambert (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluaisin lämpimästi kiittää esittelijää hänen tekemästään kovasta työstä ja halukkuudestaan päästä sopimukseen, vaikka tehtävä on ollut ja tulee olemaan vaikea.
Ryhmäni ei aio kannattaa tarkistuksia, joilla vastustetaan kyseistä direktiiviä, vaan tukee yleensä ottaen esittelijää. On tietenkin totta, että monet hyvämaineiset työvoimanvuokrausalan yritykset maksavat kunnolla, kouluttavat työntekijöitään ja tarjoavat hyvät työehdot ja työolot. Tällaiset työvoimanvuokrausalan yritykset ovat usein jo tottuneet työskentelemään sääntelyn mukaisesti. Direktiivillä muutetaan mahdollisesti osittain sääntelyä.
Osa Euroopan suurimmista työvoimanvuokrausalan yrityksistä on kertonut, etteivät ne vastusta sääntelyä, vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan työnantajien keskusliitto (Confederation of British Industry) ja muut haluavat meidän uskovan muuta. Joihinkin esille tuotuihin vaikeuksiin on mielestämme vaikea uskoa. Osa työvoimanvuokrausalan yrityksistä on todennut, etteivät ne voi verrata omien työntekijöidensä tekemää työtä käyttäjäyrityksen työntekijöiden tekemään työhön, sillä työvoimanvuokrausalan yritysten työntekijöiden tekemä työ on paljon taitoja vaativaa ja projektiluonteista. Aloinkin miettiä, millä perusteilla voidaan ylipäätään määritellä työvoimanvuokrausalan yrityksen käyttäjäyritykseltä perimä palkkio? Mikä osuus tästä tulosta maksetaan työntekijöille? He eivät voi työskennellä tyhjiössä. Tiedot yritysten sisäisistä palkoista ovat kuulemma luottamuksellisia. Miten hyvämaineiset työvoimanvuokrausalan yritykset sitten voisivat suorittaa avoimia tarkastuksia samanlaisen työn samapalkkaisuudesta?
Uskon, ettei kunnollisten työvoimanvuokrausalan yritysten tarvitse pelätä uutta direktiiviä. Mielestämme peloissaan saisivat olla ne työvoimanvuokrausalan yritykset, jotka käyttävät hyväkseen huonosti koulutettuja tai korkean työttömyyden alojen työntekijöitä, jotka eivät voi valita kenelle tai millä ehdoilla he tekevät töitä. Tähän ryhmään kuuluvat siivousalan yritykset, jotka teettävät vuokratyöntekijöillään yövuoroja ja maksavat heille koulutusajan palkkaa kauemmin kuin olisi tarpeen. Tähän ryhmään kuuluvat myös sellaiset yritykset, jotka palkkaavat pitkäaikaista vuokratyövoimaa matalammilla palkoilla kuin mitä ne maksavat vakituisille työtekijöilleen ja jotka korvaavat poistuvat työtekijänsä vuokratyöntekijöillä, koska heidät voi irtisanoa helpommin ja huonommilla ehdoilla.
Jostain kumman syystä nämä työvoimanvuokrausalan yritykset eivät ole yrittäneet painostaa meitä. Meidän täytyy olla varmoja siitä, että suojelemme niitä työntekijöitä, joilla ei ole vaihtoehtoja ja joita välittävät työvoimanvuokrausalan yritykset käyttävät hyväkseen työtekijöittensä heikkoutta.

Crowley (UEN).
Arvoisa puhemies, haluan omasta puolestani kiittää esittelijää siitä, että hän on koittanut päästä asiassa eri näkökulmien väliseen sovitteluratkaisuun.
Kuten työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa moneen kertaan todettiin, edessämme on kuitenkin puutteellinen ehdotus. Se on puutteellinen, koska olemme siirtyneet pois työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun ja yhteishengen mallista, vaikka ennen ehdotuksen tuloa parlamenttiin molemmat työmarkkinaosapuolet olivat päässeet yksimielisyyteen. Olemme kaikki joutuneet hyvin hankalaan asemaan, sillä me työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua, työtekijöiden oikeuksia ja työmahdollisuuksien lisäämistä kaikkialla Euroopassa kannattavat haluamme taata parhaat mahdolliset olosuhteet kaikkein huono-osaisimmille.
Hyväksyn direktiivin keskeiset ajatukset ja ydinsisällön, mutta meidän täytyy ymmärtää monia asioita ennen kuin voimme suojata paremmin niitä, joilla on työsopimus työvoimanvuokrausalan yrityksen kanssa. Ensinnäkin monilla kansallisten lainsäädäntöjen osilla suojellaan jo työntekijöitä ja nyt vain toistetaan tai korvataan nykyisin käytössä olevia säädöksiä. Toiseksi kaikilla jäsenvaltioilla on erilaiset työllisyysjärjestelmät eikä yksi, kaikille tarkoitettu järjestelmä välttämättä toimi. Lisäksi vuokratyöntekijät ovat itse valinneet väliaikaisen työn ja ansaitsevat joskus paremmin työvoimanvuokrausalan yritysten työntekijöinä. Perustamissopimuksissa ei mainita työntekijöiden palkkoja koskevia ehtoja eikä parlamentilla, neuvostolla tai komissiolla ole valtaa päättää niistä. Sehän kuuluu edelleen vain jäsenvaltioiden toimivaltaan.
Lopuksi sanon pari sanaa alle kuuden viikon määräajasta. Ehdotettujen tarkistusten mukaan määräaikaa voitaisiin pidentää kahteentoista kuukauteen. Tämä olisi paljon järkevämpää ja käytännöllisempää ja näin voitaisiin turvata kaikkien työntekijöiden oikeudet.

Cocilovo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi todeta, että komission ehdotus direktiiviksi on mielestäni hyvä. Sitä voidaan parantaa, ja parlamentti onkin jo parantanut ja selkiyttänyt sitä valiokunnan äänestyksellä. Toivon, että sitä voidaan edelleen parantaa huomisella parlamentin äänestyksellä.
En halua lisätä paljon, oikeastaan mitään, komission jäsenen ja monen parlamentin jäsenen keskustelussa esittämään kantaan vuokratyöstä. Vuokratyön avulla on voitu kokeilla tarpeellisia ja otollisia joustavan työn muotoja. Joskus työntekijät ovat voineet toteuttaa sen avulla omia yksilöllisiä elämänsuunnitelmiaan, ja sillä on parannettu työmarkkinoille pääsyn mahdollisuuksia, mikä onkin nyt tärkein kysymys.
Tähän mennessä hankitun kokemuksen perusteella meidän oli nostettava pakollisen suojan vähimmäistasoa ja pidettävä kiinni syrjimättömyyden periaatteesta. Tuomitsen joidenkin kannattaman väitteen siitä, että palkka-asioita pitäisi sanella ylhäältä käsin: kukaan ei voi määritellä Euroopan laajuista palkkatasoa, joka olisi voimassa kaikissa jäsenvaltioissa. Meidän oli tarkoitus edistää syrjimättömyyden periaatetta, ja se onkin jo tehty. Paljon muutakin voidaan tehdä, jos parlamentti hyväksyy jotkin ehdotetut tarkistukset, kuten toivon, eikä pakota vain yhtä mallia tai vielä vähemmän kiellä työvoimanvuokrausalan yritysten suoraa asemaa vuokratyölle ominaisessa kolmikantasuhteessa.
Emme halua yksitasoista Eurooppaa vaan sellaisen Euroopan, jossa säilytetään yhteisömallille ja yhteisön sitoutumiselle merkityksen antavia ominaispiirteitä. Näin meitä estetään tarpeen vaatiessa heittämästä lapsi pesuveden mukana tai, mikä vielä pahempaa, estetään meitä heittämästä pois lapsi ja säilyttämästä pelkkä pesuvesi.

Weiler (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, suurimmalla osalla jäsenvaltioista on jo vuokratyötä koskevia lakeja tai työehtosopimuksia, mutta niiden laatu vaihtelee huomattavasti. Saksan entinen lainsäädäntö ei todellakaan ollut niin yksinkertainen kuin mitä täällä on väitetty eikä yleisö, niin työntekijät kuin työnantajatkaan, hyväksynyt sitä.
Luettelen Saksan rajoitusten muutamia erikoispiirteitä: synkronoinnin kieltäminen, kahdentoista kuukauden enimmäisaika, määräaikaisen työn kieltäminen ja vuokratyön kieltäminen rakennusteollisuudessa. Siksi Saksan hallitus ja parlamentti ovat mielestäni ottaneet rohkean ja merkittävän askeleen ottaessaan Euroopan unionin valmisteilla olevan direktiivin osaksi Saksan laadullisia parannuksia. Oli mahdotonta hyväksyä, että Saksassa vuokratyöntekijät ansaitsivat jopa 40 prosenttia vähemmän kuin vakituiset työntekijät. Ei olekaan mikään ihme, että koko alaa pidetään niin kamalana. Tätä yritämmekin muuttaa. On kuitenkin mielenkiintoista huomata, että vuokratyö on yhteiskunnallisesti hyväksyttyä ja eniten kasvussa niissä jäsenvaltioissa, joissa tasa-arvon periaatetta sovelletaan, eli Ranskassa ja Alankomaissa.
Työntekijät haluavat tietenkin myös sosiaalista hyväksyntää. Tärkein syy vuokratyön käytölle - kuten Dublinin säätiömme sai selville - eivät ole rahalliset säästöt, vaan mahdollisuus sijoittaa työvoimaa joustavasti kausittain vaihtelevien tarpeiden mukaisesti, henkilöstön vaihtuvuus sekä joissain tapauksissa koeajan pidentyminen. Juuri tätä helpotetaan Euroopan unionin direktiivillä, johon Van den Burg on tehnyt tarkistuksia. Palkkaneuvottelut takaavat osaltaan tarpeellisen joustavuuden toteutumisen. Ehdotan, että hyväksymme direktiivin huomenna ja viestimme samalla, että sosiaalinen Eurooppa todella on olemassa!

Attwooll (ELDR).
Arvoisa puhemies, toisin kuin jotkut kollegani, en usko, että parlamentin pitäisi yrittää lykätä vuokratyöntekijöitä koskevien velvollisuuksiensa täyttämistä. Jos haluamme edistää joustavia työmarkkinoita, meidän on samalla huolehdittava siitä, ettei työntekijöiden asema heikkene.
Emme voi ottaa sitä riskiä, että vuokratyön avulla sivuutetaan tavallisia työllisyyttä koskevia lakeja. Vuokratyön pitäisi olla asianmukaisesti säädelty keino palvella työantajien lyhytaikaisia tarpeita. Meidän ei siksi pitäisi heikentää ehdotusta poistamalla palkkakysymystä direktiivin alasta tai soveltamalla sitä vain työntekijöihin, joiden työsopimus kestää yli 12 kuukautta. En ole muuten vakuuttunut siitä, että olisimme päässeet oikeanlaiseen tasapainoon joustavuuden ja suojan välillä.
On todella vaikeaa verrata lyhytkestoisten toimeksiantojen palkkaa määräaikaisten työntekijöiden palkkaan. Vetoankin kollegoihini, jotta he tukisivat tarkistuksia 72 ja 74, joiden avulla tämän ongelman pitäisi ratketa. Toivon samoin, että kannatatte tarkistuksia 71 ja 73. Niillä valvotaan kaikkia päinvastaisia vaikutuksia, joita direktiivit voivat aiheuttaa niin lyhyellä kuin pitkälläkin aikavälillä.
Lopuksi haluan kiittää erityisesti esittelijää siitä kattavasta tavasta, jolla hän on käsitellyt hyvin hankalia asioita. Toivotan hänelle paljon onnea huomisessa äänestyksessä.

González Álvarez (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, vaikka meidän täytyy katsoa asiaa Euroopan laajuisesti, meihin vaikuttaa väistämättä myös jokaisen jäsenvaltion tilanne. Espanjassa vuokratyötä käyttävät yritykset - tai ainakin osa niistä - tuottavat epävarmaa työtä. Tällä hetkellä Espanjassa 33 prosenttia vuokratyöstä on epävarmaa, mikä on yli puolet enemmän kuin Euroopan keskiarvo, 13 prosenttia.
Siksi meillä on vaikeuksia joidenkin tarkistusten kanssa, kuten jo kollegani Ilda Figueiredo totesi, koska ne voivat johtaa syrjintään. Esittelijä totesi itsekin perusteluissa, ettei ollut kovin tyytyväinen niihin tarkistuksiin, joilla vaarannetaan syrjimättömyyden periaate.
Oikeus- ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mukaan nämä yritykset ovat auttaneet kasvattamaan työmarkkinoiden kilpailukykyä. Samalla se kuitenkin muistuttaa, että joissain maissa tällaiset yritykset palkkaavat laittomia maahanmuuttajia ja rikkovat jatkuvasti työntekijöiden oikeuksia.
Kuten kollegani jo totesikin, me emme voi hyväksyä mietintöä, jos jotkin mainituista tarkistuksista hyväksytään.
Lissabonin Eurooppa-neuvostossa puhuttiin työn laadusta ja työntekijöiden oikeuksista. Siksi ehdotamme joitain tarkistuksia (en tosin ole varma, hyväksytäänkö ne), joihin olemme saaneet innoituksen yhdessä niistä esitetystä periaatteesta: mielestämme direktiivillä on tarkoitus parantaa vuokratyön laatua ja taata syrjimättömyyden periaatteen noudattaminen. Turhia kiertelemättä kannatamme tätä. Tuemme esittelijää, jos joidenkin vastapäätä istuvien kollegoiden ehdottamia tarkistuksia ei hyväksytä.

Pronk (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kyseessä on harvinaisen mutkikas direktiivi, jonka menneisyyskin on harvinaisen mutkikas, kuten on jo todettu. Meidän on ollut todella vaikeaa saada direktiivi onnistumaan. Mielestäni tärkein seikka on, että lainsäädäntö alalla, jota direktiivi koskee, on hyvin erilainen eri valtioissa ja että vuokratyötä säädellään hyvin eri tavoin Euroopan valtioissa. Haluaisinkin kaikkien ymmärtävän tämän.
Meidän täytyy kuitenkin yrittää päästä ratkaisuun direktiivin menneisyyden takia ja myös siksi, että muuten olisi mahdotonta säännellä jäsenvaltioiden välistä liikennettä.
Jotta voimme edetä Lissabonin prosessissa määriteltyyn suuntaan, meidän täytyy edelleen kehittää sitä tärkeää asemaa, joka vuokratyöllä voi olla. Alankomailla on jo melko paljon kokemusta siitä. Se on edelleenkin maa, jossa vuokratyön suhteellinen osuus on suurin. Kokemus osoittaa, että vuokratyö voidaan vapauttaa sääntelystä, mutta silloin on toimittava lakisääteisesti. Näin on.
Direktiivin on oltava melko joustava, sillä kaikki valtiot tarvitsevat oman tasapainonsa. Mietinnön esittelijän ja kahden PPE-DE-ryhmän varjoesittelijän tekemän työn ansiosta tähän onkin jo suurimmaksi osaksi päästy. Haluankin lämpimästi kiittää kaikkia kolmea. Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan ja myös naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan osa tähän tulokseen pääsemiseksi on mielestäni ollut tärkeä. Oli tärkeää päästä tulokseen, kuten jo totesinkin. Joitain soraääniäkin on. Soraäänet tulevat usein niiltä, jotka ajattelevat vain omaa tilannettaan ja omaa maataan. Tämä meidän on estettävä. Emme voi hyväksyä sitä.
Arvoisa puhemies, lopuksi kehottaisin Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmää miettimään vielä kerran tekemiään tarkistuksia. Samoja tarkistuksia on esitetty kahteen tai kolmeen kertaan ja samaan kappaleeseen on esitetty keskenään ristiriitaisia tarkistuksia. Näin ei voida neuvotella. Yhteispäätösmenettelyssä ei voida toimia tällä tavoin. Pyytäisinkin heitä tarkistamaan vielä kertaalleen oman tarkistuslistansa.

Ghilardotti (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan myös osaltani kiittää esittelijää hänen tekemästään vaikeasta ja paljon kärsivällisyyttä vaatineesta työstä. Tänään voimme parlamentissa keskustella aiheesta ja huomenna toivottavasti hyväksyä mietinnön, jolla parannetaan komission ehdotusta. Asia on, kuten sanottu, äärimmäisen hankala, sillä sitä säädellään eri jäsenvaltioissa hyvin eri tavoin. Tavat vaihtelevat hyvin tarkkaan säädellystä järjestelmästä suojelun täydelliseen puuttumiseen. Haluan myös osaltani kiittää komissiota aloitteesta. Siinä ei vastakkaisia autonomian ja toissijaisuuden periaatteita suinkaan pyritä pukemaan pakkopaitaan, vaan on vihdoin päästy sopuun, työmarkkinaosapuolten yritettyä samaa jo kaksikymmentä vuotta.
Ehdotuksessa olevan yhdenmukaisen kohtelun perustavoitteina ovat nähdäkseni seuraavat kolme periaatetta: vuokratyöntekijöiden yhdenvertainen kohtelu suhteessa muihin työntekijöihin työntekijän asemaan ja työturvallisuuteen liittyvissä kysymyksissä, asetettujen sosiaalisten normien noudattaminen käyttäjäyrityksissä kohtelemalla yhdenmukaisesti vuokratyöntekijöitä ja käyttäjäyrityksen muita vastaavaa työtä tekeviä työntekijöitä palkanmaksuun ja työehtoihin liittyvissä kysymyksissä sekä työvoimanvuokrausalan tunnustaminen hyväksyttynä ja ammattitaitoisesti hoidettuna liiketoimena poistamalla tarpeettomat rajoitukset ja lupamenettelyt tai kiellot.
Direktiivillä halutaan siis taata ja yhdenmukaistaa yhteisön vuokratyöntekijöitä koskeva vähimmäisturvataso ketään syrjimättä. Direktiivillä vuokratyö saatetaan osaksi työmarkkinoita ja tunnustetaan sen merkittävyys ja tärkeys silti yrittämättä tehdä siitä ainoaa työhönottomenetelmää. Kuulin mainittavan Lissabonin sopimuksen, joten oletan, että tällä direktiivillä säädellään vuokratyötä niin, että siitä tulee laadultaan Lissabonin tavoitteiden mukainen.

Laguiller (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, mietinnöllä tuodaan joitakin parannuksia Euroopan vuokratyöntekijöiden työehtoihin. Sen perimmäisenä tarkoituksena on kuitenkin oikeuttaa työmarkkinoiden joustavuus ja mukautuvuus työnantajapuolen ja samalla työvoimanvuokraukseen sijoittavien kapitalistien etuja silmälläpitäen. Siksi vuokratyöstä puhutaan mietinnössä normaalina työmuotona, vaikka se todellisuudessa lisää riistoa, joustavuutta ja epävarmuutta. Aikana, jolloin on paljon työttömyyttä, vuokratyö ei koskaan ole todellinen vaihtoehto työntekijöille.
Joillain tarkistuksilla jopa laillisesti vahvistetaan työnantajapuolen näkemys epävarman työn tuomasta joustavuudesta. Tämä tarkoittaa selkeästi sitä, että työntekijä voidaan irtisanoa saman tien ja ilman minkäänlaista sosiaalista suunnitelmaa tai korvausten maksua. Monissa valtioissa vuokratyöstä tulee työnantajille tavallinen tapa hoitaa yritystä. Tällöin 30 tai jopa 40 prosenttia työntekijöistä olisi määräaikaisia pysyvästi, kuten toteaa muuten myös Yhdistyneen kuningaskunnan työnantajien keskusliitto. Sen mukaan vuokratyöntekijöitä on maassa 1 300 000 ja näistä 10 prosenttia on ollut työssään vähintään vuoden.
Vuokratyöntekijöiden pitäisi kaikkialla saada vähintään samat työehdot sekä samat palkka- ja lomaedut kuin käyttäjäyritysten omien työntekijöiden heti sopimuksen ensimmäisestä voimassaolopäivästä lähtien. Joillain tarkistuksilla yritetään saada aikaan, että tätä velvoitetta sovellettaisiin ainoastaan yli kuusi viikkoa tai jopa yli kuusi tai kaksitoista kuukautta samassa yrityksessä työskennelleisiin. Tällaista ei voida hyväksyä! Vastustamme EU:n direktiivejä ja sääntöjä, joilla ajetaan vain työnantajapuolen edun mukaista politiikkaa. Tällaista politiikkaa on mahdoton hyväksyä. Sen tavoitteena on huonontaa työehtoja ja lisätä työn epävarmuutta.

Bushill-Matthews (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, me kaikki toivomme köyhyyden vähenevän ja yhteiskunnallisten oikeuksien lisääntyvän. Luomalla lisää työpaikkoja voidaan päästä tähän. Säätämällä uusia työllisyyslakeja, kuten epätyypillisistä työntekijöistä annettua direktiiviä, ei päästä kumpaankaan. Komissio yrittää pukea pakkopaitaan sellaista, mitä ei pidä eikä voi standardisoida.
Kollegani Pronk sanoi hetki sitten, että hän haluaisi kaikkien ymmärtävän jäsenvaltioiden tapojen säädellä vuokratyötä poikkeavan toisistaan. Se onkin aivan totta. Haluaisin itsekin kaikkien ymmärtävän sen, ja haluammekin jäsenvaltioiden voivan jatkaa vuokratyön järjestämistä omalla tavallaan. Jo pelkkä adjektiivi "epätyypillinen" kertoo kaiken.
Aiemmin tässä keskustelussa Attwooll totesi esimerkiksi tarkistuksen 71 estävän päinvastaisia vaikutuksia. Tämä on toiveajattelua. Tarkistus auttaa jossain määrin, mutta sillä syntyvät parannukset ovat todella pieniä. Kaikki vuokratyöntekijät, työvoimanvuokrausalan yritykset ja käyttäjäyritykset ovat samaa mieltä - meillä on yhä edessämme direktiivi, joka voi pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa aiheuttaa 160 000 työpaikan menetyksen.
Viimeisen huomautukseni osoitan komission jäsenelle, vaikkei hän varmaankaan enää koskaan puhu minulle. Viime viikolla lehdistössä kerrottiin hänen todenneen, että EU on luonut viimeisen kuuden vuoden aikana 12 miljoonaa työpaikkaa ja että EU:n tiukat työmarkkinat eivät ole Euroopan talouden pahin ongelma. On todella helppo väittää, ettei ongelmaa ole tai että jos onkin, se on jonkun toisen ongelma. Ongelma koskee meitä kaikkia ja, kaikella kunnioituksella, te vain pahennatte sitä. Te ehdotatte epätyypillisiä työsuhteita koskevaa direktiiviä, jolla ei suinkaan lisätä työn joustavuutta vaan jolla päinvastoin tehdään joustavuudesta loppu.
Direktiivillä on vähän tekemistä vuokratyöntekijöiden oikeuksien suojelemisen kanssa etenkin Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa vuokratyöntekijöillä on jo onni nauttia monista oikeuksista. Vakituisten työntekijöiden työpaikkoja muka suojellaan tekemällä vuokratyön käytöstä yrityksille vaikeampaa.
Eilisen Financial Timesissa kerrottiin Saksan työmarkkinaongelmista. Siinä kuvailtiin, kuinka uudistusta vastustetaan ja omia etuja suojellaan vain sosiaalisen oikeuden edistämisen varjolla. Komissiolla pitäisi olla tarpeeksi rohkeutta lopettaa teeskentely ja vetää pois direktiivi. Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivivaltuuskunta auttaa komissiota tässä äänestämällä mietintöä vastaan.

De Rossa (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää Van den Burgia todella hyvin tehdystä työstä ja komission jäsentä direktiivin esittelystä.
Tällaiseen direktiiviin liittyvää yksityiskohtaista työtä ei koskaan huomata muualla kuin parlamentissa. Jokainen, joka on nähnyt, miten Van den Burg on tehnyt töitä direktiivin eteen, arvostaa varmasti sitä, miten valtavasti sitoutumista ja asiantuntemusta siinä vaadittiin.
Yritämme päästä tasapainoon joustavuuden ja työntekijöiden suojelun välillä. Työntekijöillähän ei monissa maissa ole mitään suojaa. Irlannin nykyisen lainsäädännön sanotaan suojelevan vuokratyöntekijöitä. Näin ei kuitenkaan ole. Väitetään, että asia olisi parasta jättää jäsenvaltioiden hoidettavaksi. Irlannin esimerkin perusteella näin ei ole. Irlannissa on lähes 100 000 vuokratyöntekijää. Dublinissa perustettu Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö julkaisi toukokuussa tutkimuksen, jonka mukaan vuokratyöntekijöiden yhdenmukaista kohtelua ei taata Irlannissa millään tavalla. Vuokratyöntekijöiden suojelua koskevia lakeja ei Irlannissa käytännössä ole lainkaan. Kyseisen tutkimuksen on tehnyt Euroopan unionin rahoittama säätiö.
Tutkimuksessa tuodaan myös esille, ettei Irlannissa sovelleta vuokratyöntekijöihin vuonna 1991 annettua työterveys- ja työturvallisuusdirektiiviä. Irlanti ei muuten myöskään noudata osa-aikaisista työntekijöistä annettua direktiiviä ja poikkeaakin nyt huomattavasti muista EU:n jäsenvaltioista näissä kysymyksissä.
Ei siis kannata jättää näitä asioita jäsenvaltioiden hoidettaviksi, saati sitten jättää kysymystä Irlannin nykyisen hallituksen hoidettavaksi. Crowley on sen valtapuolueen jäsen. Haastan hänet perumaan tänä iltana täällä antamansa lausunnon, jonka mukaan Irlannin vuokratyöntekijöillä on jo asianmukainen suoja. Suoja ei ole asianmukainen. Se puuttuu kokonaan.

Korakas (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, direktiivi vuokratyöntekijöiden työehdoista on vain entistä järjestäytyneempi ja järjestelmällisempi hyökkäys, jolla vastustetaan työntekijöiden oikeutta täyspäiväiseen vakaaseen työhön ja sosiaaliturvaan. Siitä käy ilmi, että joustavien työmuotojen politiikka on voimissaan ja sillä lisätään työntekijöiden riistoa. Sillä sekoitetaan työväenliikkeen taistelua. Ammattiyhdistysliikkeiden ja Kansainvälisen työjärjestön aatteensa hylänneet johtajat hyväksyvät kaiken tämän, mikä on osoitus niiden vaarallisesta asemasta.
On silkkaa huijausta väittää, että direktiivillä varjellaan ja parannetaan työn uhrien ammatillista asemaa, parannetaan työterveyttä ja -turvallisuutta ja lisätään työllisyyttä. Todellisuudessa direktiivi on hyvin järjestäytynyt yritys lisätä riistoa ja jakaa työttömyyttä luomalla nykyaikaisia orjakaupan järjestöjä. Täyspäiväisen, vakaan työn ja työntekijöiden oikeuksien suojelu on aina tärkeä tavoite. Siihen päästään kuitenkin vain taistelemalla voimakkaammin monopoleja ja Euroopan unionin työnvastaista politiikkaa vastaan.

Pérez Álvarez (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan onnitella komission jäsentä asiakirjan esittelystä ja kollega Van den Burgia vaivasta, jonka hän on nähnyt tasapainon saavuttamiseksi. Otan lyhyesti esille kolme seikkaa.
Työvoimanvuokrausalan yritykset ovat välineitä työmarkkinoiden joustavoittamiseksi ja työntekijöiden toiveiden ja yritysten tarpeiden yhteensovittamiseksi. Uskon niiden voivan lisätä työn ja työmarkkinoille pääsyn mahdollisuuksia. 
Haluaisin myös sanoa muutaman sanan vuokratyöntekijöiden käyttöön liittyvistä rajoituksista ja kielloista. Opillisesti tai teoreettisesti ei mielestäni ole mitään syytä kieltää työvoimanvuokrausalan yritysten tarjoamien työntekijöiden palkkaamista, jos työntekijöitä ylipäätään on mahdollista palkata määräaikaisesti. Täytyy vain olla objektiivisia ja hyvin perusteltuja - ja siten rajoittavia - kriteereitä, joilla kieltoja rajoitetaan.
Haluan myös korostaa, että työntekijöiden työterveyden ja -turvallisuuden suojeluun työaikana liittyvissä kysymyksissä ja työvoimanvuokrausalan yritysten toimittamien työntekijöiden työterveys ja -turvallisuuskysymyksissä on otettava käyttöön erityisen voimakkaita toimenpiteitä. Tähän on monia syitä: Työ on luonteeltaan määräaikaista, mikä lisää riskejä. Työtehtävät vaihtelevat paljon eri käyttäjäyritysten välillä. Lisäksi eri yrityksissä käytettävät työtavat voivat vaihdella, vaikka kyseessä olisi samankaltainen työ tai tehtävä.
Mielestäni meidän tulisi etsiä erilaisia perusteluja - esimerkiksi vapaehtoinen syrjimättömyyden vaatimus - jolloin viittaaminen työterveyteen, yleisiin työehtoihin ja palkkaan olisi mahdollista. Tällöin niitä ei säädeltäisi suoraan, vaan viittaus tapahtuisi syrjimättömyyden periaatteen nojalla.

Van Lancker (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen iloinen voidessani yhtyä niihin kiitoksen sanoihin, joita Van den Burgille on jo esitetty ja haluan vielä kerran korostaa, kuinka tärkeä tämä direktiivi on. Jotkut parlamentin jäsenet totesivat, että työvoimanvuokrausala kasvaa nopeasti. Tarvitsemme asianmukaisia Euroopan laajuisia suojaehtoja, jos haluamme alan tuovan joustavuutta työmarkkinoille, tuovan laadukkaita työpaikkoja alan työntekijöille ja jos samalla haluamme olla vaikuttamatta vakituiseen työhönottoon millään tavalla.
Pronk on oikeassa sanoessaan, että järjestelmät ja säädökset vaihtelevat eri jäsenvaltioiden välillä. Joidenkin jäsenvaltioiden tarjoama suoja on huomattava, emmekä tietenkään voi purkaa sitä. Siksi direktiivissä oleva suojelun tason heikentämisen estävä lauseke on niin tärkeä. On kuitenkin myös monia jäsenvaltioita, jotka eivät takaa hyvää suojaa, kuten de Rossa havainnollisesti totesi. Kyseessä ei ole myöskään direktiivi, jonka pitäisi sopia sellaisenaan kaikille, vaan tilaa on monenlaisille kansallisille vaihtoehdoille. Haluan hyvin lyhyesti puuttua kolmeen asiaan.
Liittyen siihen, mitä Hughes juuri sanoi, meille on erittäin tärkeää, että vuokratyöntekijöitä suojellaan työsopimuksen alkamispäivästä lähtien. Arvoisa komission jäsen, juuri tätä kohtaa pidin heikkona komission ehdotuksessa. Ymmärrättekin siksi, että meidän on täysin mahdotonta hyväksyä liberaalien ehdottamaa tarkistusta, jonka mukaan direktiiviä ei sovellettaisi alle vuoden mittaisiin vuokratyösuhteisiin. Tarkistuksella direktiivistä tulisi tyhjä kuori.
On myös tärkeää, että vuokratyöntekijöillä on hyvät työehdot. Mielestäni yhdenmukainen kohtelu toteutuu parhaiten, jos keskeisissä työehdoissa ja työoloissa vuokratyöntekijöitä verrataan käyttäjäyrityksen työntekijöihin. Tällöin meidän on kuitenkin tietysti varmistuttava siitä, että määrittelemme keskeiset työehdot kunnolla. On naurettavaa määritellä työehtoja palkkakysymykseen puuttumatta. Silloin tehdään täysin tyhjäksi yhdenmukaisen kohtelun periaate.
Yhdenmukaisen kohtelun periaatteeseen voidaan tehdä poikkeus, mutta vain silloin, kun kyseessä oleva järjestelmä muuten turvaa hyvät työvuokra-alan sisäiset takuut, myöskin kahden toimeksiannon väliseksi ajaksi. Maissa, joissa tätä asiaa säädellään asianmukaisella tavalla, taataan usein toistaiseksi voimassa olevia tai pitkäaikaisia työsopimuksia. Haluan varoittaa PPE-DE-ryhmän kollegoitani, etteivät he menisi liian pitkälle näitä takuita vähentäessään. Arvoisa komission jäsen, toivon kuten tekin, että lainsäätäjät onnistuisivat siinä, missä työmarkkinaosapuolet eivät onnistuneet, eli turvaamaan kaikille Euroopan unionin vuokratyöntekijöille vankka sosiaaliturva. Tällöin osa kunniasta kuuluu aivan varmasti myös Van den Burgille.

Bastos (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, viimeisten kymmenen vuoden aikana vuokratyön määrä on vain lisääntynyt Euroopan unionissa. Nopean kasvun syynä on se, että vuokratyön avulla voidaan paremmin vastata joustavuuden ja nykytalouden vaatimuksiin. Keskustelun aiheena olevalla ehdotuksella pyritään seuraaviin tavoitteisiin:
Halutaan varmistaa, että vuokratyön avulla luodaan työpaikkoja ja kannustetaan pysyvämpiä ja pitkäaikaisempia työsuhteita.
Pyritään takaamaan vuokratyöntekijöiden oikeudet ja työturvallisuus.
Parannetaan työmarkkinoiden joustavuutta.
Perusajatuksena on laajentaa syrjimättömyyden periaatetta vuokratyöntekijöiden ja muiden työntekijöiden välillä Euroopan unionissa. Vähimmäisoikeuksien takaamisella varmistetaan, että alasta tulee houkuttelevampi ja sen maine paranee, jolloin vielä vallitsevat ennakkoluulot hälvenevät.
Mietintö on tasapainoinen ja siinä päästään pidemmälle kuin komission direktiiviehdotuksessa. Kiitänkin siksi esittelijää sekä oman poliittisen ryhmäni varjoesittelijöitä heidän panoksestaan mietinnön laatimisessa. Tasapaino näkyy erityisesti siinä, että on määritetty yhteisön vähimmäistaso ja samalla jätetty yksittäisten jäsenvaltioiden ja niiden kansanedustuslaitosten vastuulle sovittaa se kunkin jäsenvaltion vaihteleviin olosuhteisiin.
Muitakin kysymyksiä on otettu huomioon - ja hyvä niin - kuten perusturvan takaaminen, naisten mahdollisuus sovittaa perhe- ja työelämä yhteen ja nuorten ja huonommin koulutettujen saattaminen työmarkkinoille. Korostan, että Portugalin näkökulmasta 4 artikla on eniten vaikeuksia tuottava säädös: voimassa olevalla kansallisella lainsäädännöllä rajoitetaan vuokratyötä, jotta voidaan taata, että sitä käytetään vain työnantajien satunnaisiin tarpeisiin.

Andersson (PSE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää aluksi esittelijää todella hyvin tehdystä työstä. Olisin toivonut, että EU:n työmarkkinaosapuolet olisivat voineet ratkaista tämän kysymyksen, jotta olisimme voineet saada sitä koskevan direktiivin. Työnantajapuoli ei kuitenkaan suostunut. Tämä oli syynä, arvoisa Crowley.
Kiitän siksi komissiota hyvän ehdotuksen tekemisestä. Kuten monet ovatkin jo todenneet, työvoimanvuokrausala kasvaa jatkuvasti. Se ei myöskään rajoitu yhteen valtioon. Kyseessä on lisäksi epätyypillinen työmuoto, minkä vuoksi on sopivaa luoda vähimmäisdirektiivi, etenkin laajentumista silmälläpitäen. Emme saa luoda unionia vain pääomaa varten, vaan unionin täytyy myös palvella kansalaisiaan. Tästä oikeastaan onkin kysymys.
Kuulin Lynnen sanovan, että ongelma koskettaa myös Ruotsia. Ruotsalaisena sosiaalidemokraattina en voi yhtyä tähän. Tietojen on täytynyt tulla virheellisistä lähteistä. Ruotsissa on työvoimanvuokrausalaa koskeva sopimus, jota voidaan soveltaa myös jatkossa. Tämä käy selvästi ilmi Van den Burgin ehdotuksesta. Myös tärkeintä työehtoa eli palkkaa täytyy tietenkin käsitellä. Kyseessä on palkkaehtoihin perustuva syrjintä. Kysymys on ollut esillä jo osa-aikatyöstä annetun direktiivin yhteydessä.
En myöskään ole tyytyväinen kuuden viikon koeaikaan. Sen avulla tehtäisiin mahdollisiksi lyhyemmät irtisanomisajat, mikä taas johtaisi huijaukseen. Määräysten pitää tulla voimaan heti ensimmäisestä päivästä lähtien. En oikeastaan pidä siirtymäkausistakaan, mutta hyväksyn ne poliittisena välttämättömyytenä, jotta asia saadaan toteutettua.
Lopuksi haluan sanoa pari sanaa Ruotsin maltillisen kokoomuspuolueen edustajista, jotka ottavat pian osaa keskusteluun. He liittoutuvat yhä enemmän EU:hun epäilevästi suhtautuvan tory-puolueen kanssa. He puhuvat koko ajan vain yritysten oikeuksista eivätkä ikinä mainitse palkansaajien oikeuksia. Jos yritysten oikeudet ovat EU:n laajuisia ja palkansaajien oikeudet kansallisia, päädytään sosiaaliseen polkumyyntiin. Silloin ei enää puhuta sosiaalisesta yhteishengestä vaan luodaan riitaisa yhteiskunta ja Eurooppa.

Puheenjohtaja.
Hyvät parlamentin jäsenet, keskeytän istunnon kahdeksi minuutiksi ja sen jälkeen jatkamme.
(Istunto keskeytettiin klo 23.06 ja sitä jatkettiin klo 23.08.)

Doyle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, mielestäni on ikävää, että komissio tämän direktiivin myötä hylkää työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun käsitteen. Neuvotteluiden keskeydyttyä komissio on kääntynyt toisen osapuolen näkemysten kannalle, nimittäin Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön EAY:n, ja samalla hylännyt EU:n työnantajien keskusjärjestön UNICEn kannan. Jos työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun halutaan toimivan, sosiaalitoimia on tarkasteltava tasapainoisemmin ja erityisesti Lissabonin kilpailuprosessia silmällä pitäen työmarkkinoiden joustavuutta koskevien sitoumusten mukaisesti.
Direktiivin 3 artiklan mukainen vastaavan työntekijän määritelmä tuottaa paljon vaikeuksia. Jos vuokratyöntekijöitä verrataan käyttäjäyrityksen työntekijöihin, vuokratyöntekijät joutuvat huomaamaan, että heidän työehtonsa vaihtelevat käyttäjäyrityksestä riippuen.
Direktiivin 4 artiklaan on sisällytetty vuokratyön käyttöä koskevia rajoituksia. Tämä on vastoin EU:n työllisyyspolitiikkaa eikä se ole taloudellisesti tai sosiaalisesti perusteltua. Se voi johtaa jopa sukupuolten väliseen epätasa-arvoon.
Direktiivin 5 artiklassa oleva viittaus olennaisiin työehtoihin on epäselvä eikä sillä ole ennakkotapauksia EU:n lainsäädännössä. Komissio on luopunut yleisestä käytännöstä. Lähtökohtana pitäisi olla edellisten työmarkkinaosapuolten välisten sopimusten sanamuodot eikä vain toisen työmarkkinaosapuolen näkemykset. Sama koskee 6 artiklaa ja kohdissa 6.2 ja 6.3 käsiteltäviä asioita. Ne pitäisi jättää jäsenvaltioiden omaan harkintaan. 7 artiklan kohta 6.4 kertoo työllisyyden ja kauppasuhteiden huonosta ymmärtämisestä.
Direktiivin 12 artiklan maininta pakotteista poikkeaa myös aiemmasta lähestymistavasta ja työmarkkinaosapuolten välisistä sopimuksista. Tämä kuuluu jäsenvaltioiden hoidettavaksi kansallisten työmarkkinasuhteiden käytäntöjen mukaisesti.
Ottaen huomioon EY:n perustamissopimuksen 137 artiklan 6 alakohdan palkkaa ei voida mainita osana perustyöehtoja. Kuusi viikkoa on niin lyhyt aika, ettei sen aikana voida päättää, pitäisikö vuokratyöntekijä vakinaistaa vai ei. Kaikilla työntekijöillä on koeaika. Irlanti on jäljessä EU:n lainsäädännön noudattamisessa tällä alueella, mutta meillä käydään todellista työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua ja meillä on laaja työllisyyslainsäädäntö, jonka mukaan työntekijät saavat kahdentoista kuukauden yhtäjaksoisen työssäolon jälkeen oikeuksia.
Lopuksi haluan todeta, että tässä direktiivissä ilmenevä lähestymistapa on hyvä esimerkki siitä, miten teoreettista ajatusta ei ole ajateltu loppuun asti käytännön kannalta, niin vuokratyöntekijän kuin työnantajankaan näkökulmasta. Onnittelen esittelijää, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaa ja naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokuntaa heidän tekemistään tarkistuksista. Tarvitsemme niitä todella. Ilman niitä ehdotus ei voi toimia.

?oukiadis (PSE).
Arvoisa puhemies, komission ja erityisesti komission jäsenen aloite tehdä ehdotus direktiiviksi, jolla täydennetään kahta muuta epätyypillisestä työstä annettua direktiiviä, ansaitsee tukemme. Samoin kiitoksemme ansaitsee tietenkin Van den Burg, joka on yrittänyt säilyttää direktiivin hengen valtavien mielenilmausten keskellä. Harbour mainitsi meidän välillämme tapahtuneen yhteenoton, mutta voin vakuuttaa hänelle, että yhteenottomme ovat aina jännittäviä.
Tarkistuksen 87 toista osaa ja erityisesti tarkistusta 86 ei pitäisi hyväksyä, sillä niillä tuhotaan kaikki työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan hyväksymät turvaventtiilit. Jos ne hyväksytään sellaisenaan, työntekijät eivät useimmissa tapauksissa saa samaa palkkaa kuin käyttäjäyrityksen työntekijät.
Kyseessä saattaa olla erehdys, mutta haluaisin huomauttaa, että valiokuntamme 5 artiklan 2 kappaleeseen liittyvä tarkistus 40, jossa todetaan, että jäsenvaltioiden on toteuttava tarvittavat toimenpiteet väärinkäytön estämiseksi, on poistettu tarkistuksella 86. Tarkistus 86 antaa jäsenvaltioille oikeuden aina poikkeusten ollessa mahdollisia hyväksyä lakeja, joilla hyväksytään uusia poikkeuksia ja, vieläkin tärkeämpää, samat työehdot kuin ne, joita sovellettaisiin vastaavaan vuokratyöntekijään. Missä on tasapainon ja joustavuuden välinen tasapaino ja missä on sisämarkkinoiden taloudellisen kilpailun suoja?

Grönfeldt Bergman (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, työvoimanvuokrausalan yritykset ovat välttämätön osa tulevaisuuden joustavia työmarkkinoita. Työvoimanvuokrausalan yritysten henkilöstön käyttäminen on yhä useammin ratkaisu yritysten rekrytointivaikeuksiin. Maahanmuuttajille tarjoutuu usein mahdollisuus päästä työmarkkinoille näiden yritysten kautta. On siis tärkeää kannustaa ja helpottaa työvoimanvuokrausalan yritysten toimintaa.
Olemme saaneet kuulla, että työvoimanvuokrausalan yrityksiä säätelevä lainsäädäntö vaihtelee huomattavasti eri jäsenvaltioissa. Siksi on vaikeaa luoda edes puitelainsäädäntöä, jossa otettaisiin kaikki erot huomioon. Direktiiviehdotuksen poliittisena lähtökohtana on vuokratyön näkeminen osa-aikatyön yhtenä muotona ja toisaalta niin kutsutun sosiaalisen polkumyynnin estäminen. Euroopan laajuisen puitelainsäädännön ongelmat tulevat esille, kun tarkastellaan Ruotsia. Ruotsin olosuhteet eivät nimittäin vastaa näitä poliittisia lähtökohtia. Ruotsissa vakituiset työsopimukset ovat vallitseva käytäntö. Noin 70 prosenttia työvoimanvuokrausalan yritysten työntekijöistä on vakituisessa työsuhteessa. Niin vakituisia kuin määräaikaisiakin työntekijöitä koskevat ehdot säädetään keskitetyissä työmarkkinasopimuksissa.
Virkamiehiin sovelletaan yksilöllistä ja eriytettyä palkkausta, mistä johtuen palkkoja ei voida vertailla. Muihin työntekijöihin sovelletaan työehtosopimusta, jolla taataan, ettei palkka ole käyttäjäyrityksen työntekijöiden palkkaa alempi ja että käyttäjäyrityksen työaikoja sovelletaan. Tätä ei kuitenkaan säädellä lailla, vaan työmarkkinaosapuolten välisillä sopimuksilla, ja näin olisi tapahduttava myös jatkossa. Meidän mielestämme palkkaa ei siksi pitäisikään ottaa mukaan direktiivissä määriteltyihin työehtoihin. Direktiivillä ei myöskään pitäisi säädellä mahdollisia palkan tai työehtojen vertailuja.
Työvoimanvuokrausala toimii Ruotsissa hyvin ja sen pitäisikin olla esikuvana Euroopalle. Niin, Jan Andersson! Käsittelemällämme ehdotuksella ei kuitenkaan helpoteta tämän alan kehitystä Euroopassa. Euroopan työmuotojen määrää ei pitäisi vähentää vaan lisätä.

Moraes (PSE).
Arvoisa puhemies, Attwoollin mukaan esittelijä oli ollut perusteellinen mietintöä laatiessaan. Menen vielä pidemmälle ja totean, että vaati sinnikkäitä ponnisteluja ymmärtää tilanne joissakin Euroopan unionin suurimmista vuokratyöntekijöiden keskittymistä. Esimerkiksi omalla alueellani Lontoossa on vuokratyötä tekeviä siivoojia, sairaanhoitajia, IT-alan ammattilaisia, ja nyt vielä tehdastyöntekijöitä, joista moniin Harbour ehkä aiemmin viittasikin.
Nykytilanne on klassinen esimerkki joustavuuden ja suojelun vastakkainasettelusta. Meidän täytyy ymmärtää tilanne niissä valtioissa, joiden vuokratyötä koskeva lainsäädäntö ei ole kovin kehittynyt. Sen takia olen tyytyväinen tarkistuksen 71 kaltaisiin tarkistuksiin, koska esittelijät ja muut ovat nähneet vaivaa ymmärtääkseen tilanteen. Emme edusta tämän alan ääripäitä. Nykytilanteessa on todisteita siitä, että meiltä suojaa pyytävät, turvattomat työntekijät todella tarvitsevat suojaa ja että hyvät työvoimanvuokrausalan työnantajat tarvitsevat kasvumahdollisuuksia ja joustavuutta. Näiden välillä olisi päästävä tasapainoon. Haluamme löytää tasapainon. Kuten Hughes totesi, olemme vasta tiemme alussa. Yrittäkäämme saada aikaan direktiivi, jolla äärimmäisen tärkeä tasapaino löydetään.

Matikainen-Kallström (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kiitän lämpimästi kollega Van den Burgia hänen tekemästään työstä. Jo usean vuoden ajan Eurooppa on ollut selkeästi jäljessä tavoitteestaan nousta maailman kilpailukykyisimmäksi talousalueeksi. Valitettavasti tämä esitys vuokratyödirektiiviksi vie meidät yhä kauemmaksi päämäärästämme. Lissabonin tavoitteet velvoittavat entistä joustavampiin työmarkkinoihin. Lisäämällä byrokratiaa ja puuttumalla yritysten välisiin sopimuksiin jäykistetään työmarkkinoita. Eikö kysynnän ja tarjonnan halutakaan kohtaavan?
Rooman sopimuksesta lähtien on pyritty siihen, että EU-tasolla luodaan dynaamiset sisämarkkinat. Jäsenvaltiot hoitavat siitä koituvat sosiaaliset seuraukset itse parhaaksi katsomallaan tavalla työntekijöiden edut huomioiden. Tämä on subsidiariteettiperiaatteen ydin. Ei ole EU:n tehtävä säädellä aloja, jotka eivät vaadi EU-tason väliintuloa. Historiallisista syistä jäsenvaltioiden työmarkkinajärjestelmissä on suuria eroja. Kaavamainen ratkaisu tällä sektorilla ei sovi kaikille. Jos Irlannissa ei ole hoidettu asioita, se ei tarkoita sitä, että tällä direktiivillä pitäisi sotkea Suomessa hyvin hoidettuja asioita.
Direktiivin toimeenpano huonontaa selkeästi vuokratyön kokonaistilannetta Suomessa. Näyttää siltä, että perusteelliset hyöty- ja kustannusanalyysit ovat jälleen jääneet tekemättä. Tulokset heijastuvat viime kädessä kasvavana työttömyytenä ja heikkenevänä kilpailukykynä. Valiokunnan päätös sallia kohtuulliset työnvälitysmaksut parantaa komission huonoa esitystä. Välitysmaksujen kieltäminen johtaisi välitysyritysten toiminnan lakkauttamiseen.
Vuokravälitysfirmat tarjoavat joustavan ratkaisun nopeaan ja täsmälliseen työllistämiseen aloilla, jotka kärsivät työvoimapulasta. Niiden toimintaedellytyksiä ei missään tapauksessa saa huonontaa.

Puheenjohtaja. -
Crowley käyttää työjärjestyspuheenvuoron.

Crowley (UEN).
Arvoisa puhemies, De Rossa mainitsi nimeni ja haastoi minut väittelyyn. En haluaisi käyttää parlamentin aikaa selittääkseni, kuinka hyvin puolueeni on hallituksessa onnistunut luomaan työpaikkoja ja suojelemaan työntekijöiden oikeuksia, vaan kutsuisin mieluummin hänet lasilliselle keskustelemaan puolueeni hyvistä ja huonoista puolista.

Puheenjohtaja. -
Hyvä ajatus!

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, haluan aluksi todeta yleisesti kolme seikkaa. Monet parlamentin jäsenet ottivat esille toissijaisuuden periaatteen. Toissijaisuudesta on paljon tietoja, mutta haluan vain mainita yhden tärkeän seikan. Elämme aikaa, jolloin kansallismarkkinat ovat nopeasti muuttumassa Euroopan markkinoiksi ja jolloin Euroopan laajeneminen on ovella. Tällöin hyvin erilainen työlainsäädäntö ja hyvin vaihtelevat oikeudet eri jäsenmaiden välillä johtavat tietenkin sisämarkkinoiden häiriöihin. Tarvitsemme siis yhteiset, joustavat puitteet kuten muillakin työlainsäädännön aloilla.
Seuraava kommenttini liittyy siihen, arvioimmeko direktiivin jälkivaikutuksia. Muistuttaisin, että direktiiviä sovelletaan 1,5-2 prosenttiin Euroopan työntekijöistä. Poliittisesti on kuitenkin tärkeää, että ala kasvaa nopeasti ja työntekijöiden oikeuksia vääristellään joka puolelta, ja siksi meidän täytyykin olla aktiivisia ja säännellä sitä niin pian kuin mahdollista yleisellä puitekehyksellä, kuten jo totesin.
Olemme ottaneet huomioon työnvuokrausalan kansainvälisen työmarkkinajärjestön CIETT:n tekemän tutkimuksen, johon pyytäisinkin teitä tutustumaan. Se on kaikkien parlamentin jäsenten saatavilla. Yritykset tulevat tutkimuksessa selkeästi siihen tulokseen, että työllisyyslainsäädäntöä tarvitaan palkka- ja työehtokysymyksissä usein syntyvien ongelmien ratkaisuun. Ne painottavat myös sitä, että nopeasti kehittyvällä työvoimanvuokrausalalla on monissa maissa huono maine. Alankomaihin ja Alankomaiden malliin viitataan selvästi. Tuossa mallissa on onnistuttu yhdistämään joustavuus sosiaaliturvaan ja työntekijöiden suojeluun maassa, jossa sijaitsevat Euroopan suurimmat ja parhaiten menestyvät työvoimanvuokrausalan yritykset.
Monet olivat vakavasti huolissaan siitä, että mallilla lisättäisiin byrokratiaa. Tällaiset huolet ovat mielestäni täysin perusteettomia. Direktiivin myötä ei oteta käyttöön mitään uusia rekrytointimenetelmiä tai työtekijöiden liikkuvuuteen liittyviä menetelmiä, ja jokainen maa säilyttää nykyisen järjestelmänsä. Joustavuudella tarkoitetaan ainakin Euroopassa tulkitussa mielessä joukkoa menetelmiä ja käytäntöjä, joilla autetaan yrityksiä, työntekijöitä, julkista sektoria ja lakia sopeutumaan tuotannon uusiin vaatimuksiin. Joustavuutta ei pidä tulkita siten, että työpaikkojen luomisen edellytyksenä olisi oikeuksien vähentäminen tai niiden puuttuminen.
Erityisesti viitattiin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja siihen, että siellä joudutaan vähentämään työpaikkoja. Ainut mitä kyseisessä maassa voi tapahtua on se, että työkustannukset saattavat kasvaa hieman, kun maan työmarkkinoiden työntekijöille taataan vähimmäiset sosiaaliset oikeudet.
Arvoisa puhemies, jos se käy päinsä, haluaisin sanoa muutaman sanan joistain tarkistuksista välittääkseni komission kannan. Tarkistuksia on kahdenlaisia. Toisilla tarkennetaan ehdotusta ja lisätään määritelmiä. Toisilla taas muutetaan ehdotusta lisäämällä tai poistamalla joitain tärkeitä lausekkeita.
Ensimmäiseen ryhmään kuuluvista tarkistuksista hyväksyn ehdotetun uuden otsikon. Siitä käy mielestäni paremmin esille direktiivin aihe.
Olen samaa mieltä niistä tarkistuksista, joilla on tarkoitus kuvata paremmin työntekijän, työvoimanvuokrausalan yrityksen ja käyttäjäyrityksen kolmikantasuhdetta. Kannatamme tarkistuksia, joissa määritellään uudelleen vuokratyö, käyttäjäyritys ja työvoimanvuokrausalan yritys.
Hyväksymme myös muutokset, joilla selvennetään tekstiä. Termille "toimeksianto" ehdotettu määritelmä on paljon tarkempi.
Uusi sanamuoto, jolla kuvataan sitä työntekijöiden joukkoa, jota jäsenvaltiot eivät saa jättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, on huomattava parannus.
Olen samaa mieltä lisäyksestä, jolla tarkennetaan niitä keinoja, joilla käyttäjäyrityksessä olevista vapaista työpaikoista tiedotetaan vuokratyöntekijöille. Mielestäni olisi myös hyödyllistä mainita, että työvoimanvuokrausalan yritykset voivat saada kohtuullisen korvauksen käyttäjäyrityksille tarjoamistaan palveluista, mutta ettei työvoimanvuokrausalan yritysten tulisi periä työntekijöiltä maksua, jos he saavat käyttäjäyrityksestä vakituisen työpaikan toimeksiannon loputtua.
Hyväksyn tarkistuksen, jossa viittaus sosiaalipalveluihin muotoillaan uudelleen selkeämmällä tavalla. Hyväksyn myös viittauksen työehtosopimuksiin ja työntekijöiden edustukseen, koska työntekijöiden edustuksesta voidaan todellakin sopia työehtosopimuksilla.
Olen samaa mieltä tarkistuksesta, jossa jäsenvaltioita vaaditaan varmistamaan, että sekä työntekijät että heidän edustajansa voivat vaatia direktiivin ehtojen toteuttamista.
Seuraavaksi käsittelen direktiivin niitä tarkistuksia, joilla lisätään tai poistetaan joitain tärkeitä ehtoja. Tarkastelen ensin hyväksymiäni tarkistuksia ja sen jälkeen tarkistuksia, jotka hylätään.
Olen samaa mieltä tarkistuksesta, jolla lisätään mahdollisuuksia vuokratyön rajoitusten ja kieltojen poistamiseksi. Ehdotuksessa direktiiviksi näitä mahdollisuuksia oli vain vähän, koska niitä voitiin soveltaa vain joitain työntekijäryhmiä tai aloja koskeviin rajoituksiin tai kieltoihin. Hyväksyn tietenkin myös periaatteessa tarkistuksen, jolla on tarkoitus varmistaa, ettei vuokratyöntekijöillä voida korvata työtaistelutilanteeseen, kuten lakkoon, osallistuvia työntekijöitä.
Mielestäni myös syrjimättömyyden periaate on muotoiltu kekseliäästi uudelleen. On selkeämpää ja helpompaa keskittyä niihin työehtoihin, joita vuokratyöntekijöillä olisi, jos he olisivat suoraan käyttäjäyrityksen palveluksessa. Voin hyväksyä sen poikkeuksen, että vakituiset työsopimukset rajoitetaan koskemaan vain palkkaa, mutten voi hyväksyä saman poikkeuksen soveltamista määräaikaisiin sopimuksiin. En voi myöskään hyväksyä kuuden viikon määräajan poistoa. Sen avulla vuokratyöntekijöitä voidaan joissain maissa käyttää hyvin lyhytkestoisiin pieniin työtehtäviin ja se auttaa huomattavasti yleisneuvotteluissa.
Yhteenvetona totean, että hyväksyn tarkistukset 1, 4, 22, 28, 33, 43, 46, 47, 48, 51, 52, 85 ja 92 kokonaan. Hyväksyn tarkistukset 6, 15, 16, 20, 23, 26, 27, 29, 30, 31, 32, 34, 35, 36, 38, 40, 44 ja 49 osittain tai niiden hengen, jos ne muotoillaan uudestaan. Loput tarkistukset hylätään.
Haluan vielä kiittää teitä kaikkia siitä, että olette osallistuneet uuden tekstin syntyyn. Sillä helpotetaan tämän poliittisesti ja teknisesti monimutkaisen direktiivin lopullista hyväksymistä. Kiitän vielä Van den Burgia ja kehotan puheenjohtajamaa Tanskaa ryhtymään tarvittaviin toimiin, jotta neuvoston 3. joulukuuta pidettävässä kokouksessa päästäisiin yksimielisyyteen.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Damiãon laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0359/2002) komission tiedonannosta biotieteistä ja biotekniikasta - strategia Euroopalle (KOM(2002) 27 - C5-0260/2002 - 2002/2123(COS)).

Lage (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, sain tehtäväkseni esitellä Elisa Damiãon laatiman mietinnön. Hän on sairaana eikä voi olla täällä tänään läsnä, mutta on kyllä pystynyt seuraamaan tarkasti mietinnön joka vaihetta, ja mietintö esitelläänkin aivan perustellusti hänen nimissään. Olen kovin otettu saadessani esitellä tämän mietinnön, lähetän terveiseni kollega Damiãolle ja toivon, että hän pystyy palaamaan parlamenttiin niin pian kuin mahdollista, koska hän on poliittisesti ja parlamentaarisesti kyvykäs henkilö ja lisäksi loistava ihminen.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, biologian ja molekyyligenetiikan alojen ällistyttävä kehitys on sekä kiehtovaa että huolestuttavaa. Tieteellinen tietämys on edistynyt sellaista vauhtia, että nyt pystytään radikaalisti muuttamaan niin kasvi- kuin eläinmaailmaakin, mahdollisesti omaakin lajiamme. On kyse todellisesta mullistuksesta. Tieteen ja teknologian kyvyt ovat nyt ohittaneet reilusti sellaisten kirjallisuuden mestariteosten kuin Huxleyn Uljas uusi maailma ja Orwellin Vuonna 1984 fiktiot. Näiden teosten visiot yhteiskunnista ja ihmisistä, joita tieteen ja teknologian manipulointi sortaa ja epäinhimillistää, eivät onneksi kuitenkaan ole toteutuneet.
Suuren yleisön ilmaisema huoli esimerkiksi muuntogeenisistä organismeista ja kloonauksesta on kuitenkin varsin selkeä signaali, joka poliittisen, tieteellisen ja teollisen maailman on otettava huomioon. Ensimmäisen vastauksen muotoili UNESCO hyväksyessään marraskuussa 1997 yksimielisesti yleismaailmallisen julistuksen ihmisen perimästä ja ihmisoikeuksista. Kaikista tietämyksen alueella tapahtuneista vallankumouksista molekyylibiologian vallankumous on tulevaisuudessa kenties suurin kaikista, ja genetiikalla on tulevaisuudessa suurimmat vaikutukset talouden, kulttuurin ja etiikan aloihin.
Biotekniikka kuuluu tulevaisuuden tekniikoihin. Niiden kehitysmahdollisuuksissa voidaan nähdä viitteitä lääketuotteissa, elintarvikkeissa, maataloudessa ja ympäristömarkkinoilla lähivuosina tapahtuvista merkittävistä muutoksista. Näiden tekniikoiden käytännön sovelluksista herää kuitenkin eettisiä ja filosofisia kysymyksiä, jotka ovat nyt osa tämän päivän kulttuuria. Kun otetaan huomioon niiden vaikutukset, tulee aina olemaan pessimistejä, kuten on aina ollut kautta historian ja kautta tieteen ja teknologian historian, jotka uumoilevat ihmiskunnalle lopun ajan uhkakuvia ja herättelevät ikiaikaisia pelkoja ja kauhukuvia.
Meidän on vastustettava pelkoja, mörköjä ja taikauskoa hyväkseen käyttäviä ihmisiä omaksumalla tieteeseen varovainen mutta optimistinen asenne ja ymmärrettävä, että sen taustavaikuttajina on oltava korkeat eettiset standardit ja lainsäädäntö, joilla estetään ylilyönnit, mutta kannustetaan samalla älylliseen vapauteen ja tieteelliseen luovuuteen. Roomalaisen filosofi Senecan klassista humanismia ilmentävässä kuuluisassa lauseessa todetaan, että "ihminen on ihmiskunnalle pyhä". Nykyajan tieteen ja kaikkien kansalaisten olisikin saatava vaikutteita tällaisesta klassisesta humanismista.
Euroopan unioni on viime vuosina hyötynyt monista direktiiveistä ja asetuksista biotekniikan ja tieteen alalla. Lukuisat hyväksytyt säädökset ovat kuitenkin todellinen sekamelska, eivätkä ne edusta minkäänlaista yhtenäistä, maailmanlaajuista ja järjestelmällistä näkemystä tästä laajasta alasta. Osaa hyväksytystä lainsäädännöstä ei ole pantu täytäntöön, osaan on tehty poikkeuksia tai sitä on lykätty ja siinä on, mikä on vielä pahempaa, lukuisia aukkoja ja harmaita alueita. Maailmanlaajuinen kilpailu biotekniikan alalla on kuitenkin ratkaisevan tärkeää.
Yhdysvallat on selvästi alan johdossa. Lissabonin huippukokouksessa kuitenkin luonnosteltiin EU:lle kunnianhimoinen päämäärä seuraaviksi kymmeneksi vuodeksi: tulla maailman kilpailukykyisimmäksi ja dynaamisimmaksi tietopohjaiseksi taloudeksi. Kuinka tämä tavoite saavutetaan, ellei biotekniikkaan sitouduta Euroopassa voimakkaasti? Eurooppa on jäljessä Yhdysvalloista. Vaikka Euroopan unionin alueella on 1 570 tällä alalla toimivaa yritystä ja Yhdysvalloissa 1 263, nämä Euroopan unionin alueen yritykset työllistävät 61 000 työntekijää, jotka tuottavat 42 miljardin euron liikevaihdon, kun samalla alalla toimii Yhdysvalloissa 162 000 työntekijää, jotka tuottavat 365 miljardin euron liikevaihdon.
Arvoisa puhemies, tämä on yhteenveto siitä kulttuurisesta, poliittisesta, lainsäädännöllisestä ja taloudellisesta kontekstista, johon komission tiedonanto kuuluu. Se saa runsaasti kannatusta Damiãon mietinnössä. Itse asiassa komission esittämässä toimintasuunnitelmassa ja strategiassa ratkaistaan kuin taikaiskulla lainsäädännön ja Euroopan unionin politiikkojen sekava luonne, epäyhtenäisyys ja puutteet biotekniikan alalla. Siihen ei selvästikään voida päästä yhdellä taikaiskulla, mutta ne osoittavat kyllä oikean suunnan.

Liikanen
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää poissaolevaa esittelijä Damiãoa ja yhdyn siihen, mitä Lage juuri totesi mietinnöstä, jossa tuetaan voimakkaasti ja selkeästi biotieteiden ja biotekniikan vastuullista kehittämistä Euroopassa. Pidän myös erittäin myönteisenä, että mietintö on laadittu laajan poliittisen yksimielisyyden pohjalta.
Tämä mietintö on varsin merkittävä askel, sillä biotekniikka on tietopohjaisen talouden seuraava aalto, ja biotekniikan alan tutkimus on elintärkeää Euroopan unionin kilpailukyvyn lujittamiselle tällä alalla.
Eurooppalaiset alkavat käsittää yhä paremmin, kuinka tärkeää biotekniikka on tulevan kilpailukykymme ja hyvinvointimme kannalta. Olemme pääsemässä yksimielisyyteen siitä, kuinka sen kehittämistä voidaan lujittaa eurooppalaisten arvojen ja eettisten standardien mukaisella tavalla. Joudumme tekemään poliittisen ratkaisun: joko seuraamme sivusta, kun näitä tekniikoita kehitetään muualla, tai hyödynnämme niitä itse vastuullisella tavalla lisäten Euroopan unionin kansalaisten hyvinvointia.
Kuten Purvisin parlamentille viime keväänä jättämässä mietinnössä tehtiin selväksi, biotekniikka on mahdollisuuksien teknologiaa. Se koskettaa tai voi jopa muuttaa sellaisia laajoja alueita kuin terveydenhuolto, ympäristönsuojelu, maatalous, elintarvikkeet ja teolliset tuotantoprosessit. Se voi olla innovoinnin lähteenä yhtä hyvin uusille kuin vakiintuneillekin yhtiöille ja se tarjoaa ainutlaatuisia keinoja ongelmien ratkaisemiseen esimerkiksi terveydenhuollon ja uusien lääkkeiden aloilla. Euroopalla ei ole varaa päästää biotekniikasta koituvia etuja sivu suun.
Euroopan unionin komission jäsenet ovat puheenjohtaja Prodin johdolla tehneet yhteistyötä sellaisen strategian laatimiseksi, joka käsittää kaikki biotekniikan eri sovellukset, mutta jossa yritetään myös saada yhtenäisiä vastauksia niihin vaikeampiin kysymyksiin ja valintoihin, joita joudutaan kohtaamaan.
Komission tiedonannon "Biotieteet ja biotekniikka - strategia Euroopalle" perusteena on yleinen biotieteiden tietopohja, ja sen ansiosta luodaan erityistä pätevyyttä edellyttäviä työpaikkoja, joilla tuetaan tulevaisuuden talouksia. Ehdotamme toimia biotekniikan kehittämisen edistämiseksi Euroopassa ja samalla lisätoimenpiteitä vastuullisen hallintokulttuurin luomiseksi, jotta varmistetaan, että alaa kehitetään sopusoinnussa yhteiskunnallisten arvojemme ja tarpeidemme kanssa.
Kuudennessa tutkimuksen ja teknisen kehittämisen puiteohjelmassa, jonka johdossa on komissaari Busquin, tuetaan merkittävästi ammattitaitoisen työvoiman saatavuutta ja tilanteen korjaamista tutkimuksen sirpaleisuuden ja kriittisen massan puuttumisen osalta.
On taattava, että tutkimustuloksia voidaan suojella yhtenäistetyllä tekijänoikeuksien suojalla ja että niitä voidaan hyödyntää tehokkaan innovaatiotoiminnan ja teknologiasiirron ansiosta kaupallisissa tuotteissa ja prosesseissa.
Strategiassa myös painotetaan, että Euroopan biotekniikan kaupallisessa kehittämisessä aikaisemmin vallinneesta pirstaleisuudesta on päästävä eroon, ja tutkijoiden, aloittelevien yhtiöiden, palveluntarjoajien ja rahoituslaitosten yhteen saattamista edistetään useilla eri toimilla. Pääomamarkkinoilla parhaillaan vallitsevaan laskusuhdanteeseen ja riskipääoman puuttumiseen on kiireesti kiinnitettävä erityistä huomiota.
Biotekniikan strategian menestys varmistetaan vain, mikäli tekniikka perustuu yhteiskunnalliselle luottamukselle. Alan kehittämistoimien ja erityisesti julkisen politiikan kannalta on elintärkeää, että toimitaan mahdollisimman avoimesti. Meidän on kannustettava julkista vuoropuhelua kautta Euroopan, jotta taataan, että yhteiskunnalliset tavoitteet saavutetaan ja yleisön huolenaiheet otetaan huomioon.
Strategian yleisenä tavoitteena on lisätä politiikkojen välistä yhteenkuuluvuutta eri tasoilla. Tällä tavoin voidaan pohtia asianmukaisesti ja syvällisesti poliittisia päätöksiä, jotka vaikuttavat kilpailukykyymme ja yhteiskuntiemme tulevaan vaurauteen.
Komissio on aloittanut toimenpiteiden täytäntöönpanon omilla vastuualueillaan. Julkaisemme lähitulevaisuudessa ensimmäisen määräaikaiskertomuksen täytäntöönpanotyön etenemisestä.
Strategia kuitenkin toimii kunnolla ainoastaan, mikäli me kaikki - yhtä hyvin Euroopan unionin toimielimet, jäsenvaltiot, eri alueet, teollisuus, akateeminen maailma ja kansalaisyhteiskunta - sitoudumme asiaan kunkin osapuolen vastuualueiden ja varojen mukaisesti.
Parlamentin mietinnön hyväksyminen ja neuvoston pian julkistettavat päätelmät antavat oleellisen poliittisen tuen strategian tosiasialliselle täytäntöönpanolle Euroopassa.

Müller, Emilia Franziska (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, suhtaudun erittäin myönteisesti komission tavoitteeseen saada jälleen EU:lle johtava asema biotieteiden ja biotekniikan alalla. Ehdotetulta strategialta odotettiin kuitenkin paljon enemmän. Haluaisin siksi kiittää kollega Damiãoa suuresti hänen tekemästään kattavasta työstä, jossa selvitetään monessa suhteessa komission strategia-asiakirjaa. Euroopan unionin on jälleen otettava itselleen aktiivinen rooli, mikäli se aikoo säilyttää jalansijansa tällä huipputeknologian alalla.
Tämä koskee erityisesti ns. vihreää geenitekniikkaa eli maataloutta. Eräs ennakkoehto on, että Eurooppaan luodaan tehokas, ennakoitava ja vakaa oikeuskehys niin maataloutta kuin bioteollisuuttakin varten. Tässä kehyksessä on noudatettava erityisesti WTO:n määräyksiä ja turvattava maataloustuotannon kaikkien muotojen rinnakkaiselo. Tosiasiallisen käyttökiellon poistaminen tuotteiden hyväksynnältä on edellytyksenä sille, että yhtiöissä ja maatalousalalla voidaan suunnitella tulevaisuutta varmemmalta pohjalta. Käyttökielto on erityisen haitallinen Euroopan innovatiivisille pk-yrityksille ja ristiriidassa Lissabonissa asetettujen tavoitteiden kanssa.
Komissiossa ja Euroopan unionin toimielimissä on edistettävä kohdennettua eurooppalaista politiikkaa "B-Eurooppa"politiikan edistämiseksi. Useat komission eri pääosastot voisivat tavoitella yleisesti näitä samoja painopistealueita ottamalla lähtökohdakseen hyvin menestyneen eEurope-aloitteen.
Muita avainkohtia ovat bioklustereiden ja muiden teknologiasiirron mallien kehittämiselle annettava tuki, riskipääoman saatavuus erityisesti biotekniikan alan tutkimuksen uusille yrityksille ja pk-yrityksille, eurooppalaisen patentin käyttöönotto sekä viranomaisten, yhtiöiden ja tiedemaailman harjoittama avoin ja tieteeseen perustuva tiedotuspolitiikka.

Liese (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin ensiksikin lähettää parhaat terveiseni jäsen Damiãolle ja toivon, että hän tervehtyy pian. Haluaisin kiittää häntä ja hänen kollegoitaan sekä myös kollega Lagea heidän erinomaisesta yhteistyöstään. Euroopan kansanpuolueen ryhmä (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraatit kannattavat Damiãon mietintöä paljolti juuri siksi, että koko asia - toimintasuunnitelma ja mietintö - perustuu ryhmämme jäsenen John Purvisin mietintöön.
Damiãon mietinnössä liputetaan biotekniikan puolesta, mutta siinä myös tehdään selväksi, millä alueilla tarvitaan nykyistä parempia säännöksiä. Mietinnössä nimenomaan vältetään antamasta asioista mustavalkoista kuvaa. Esiintyyhän yleisesti sellainen näkemys, että geenitekniikka saattaa olla varsin myönteinen asia terveydenhuollossa, mutta maataloudessa se pitää torjua kaikin keinoin. Mietinnössä vastustetaan tällaista kantaa.
Toteamme selvin sanoin, että mahdollisuuksia on molemmilla aloilla; toisin sanoen yhtä hyvin maataloudessakin. Mietinnössä itse asiassa todetaan, että geenitekniikan avulla voidaan löytää todellisia ratkaisuja kohti kestävää kehitystä, ja tätä seikkaa haluaisinkin korostaa. Siksi vastustamme tosiasiallista käyttökieltoa. Geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön annettu direktiivi hyväksyttiin jo aikoja sitten. Jäsenvaltioiden olisi pitänyt saattaa se osaksi kansallista lainsäädäntöään lokakuuhun mennessä. Olin siihen aikaan sovittelukomiteassa yhdessä David Bowen kanssa enkä olisi voinut unissanikaan kuvitella, että käyttökielto olisi näin monta vuotta myöhemmin yhä voimassa. Mietinnössä todetaan, että sen on päätyttävä vuoteen 2003 mennessä, mutta minun mielestäni sen pitäisi päättyä nyt, koska määräaika direktiivin 220/90 täytäntöönpanolle on jo mennyt umpeen. Erityisesti pk-yritykset joutuvat muuten kärsimään tilanteesta huomattavasti, kuten kollega Müller jo totesikin.
Aivan samoin kuin maatalouden alalle ei aiheudu ainoastaan riskejä, vaan myös merkittäviä etuja, lääketieteen alallakaan ei aiheudu ainoastaan etuja, vaan myös merkittäviä riskejä.
Katsomme, että esimerkiksi DNA-testien valvomattomaan käyttöön liittyy vaaratekijöitä. DNA-testit eivät ole palveluja siinä missä mitkä hyvänsä muutkin. Niitä saa tehdä ainoastaan pätevän, riippumattoman ja henkilökohtaisen neuvonnan alaisuudessa, ja neuvonnassa on huomioitava lääketieteelliset, eettiset, sosiaaliset, psykologiset ja oikeudelliset näkökohdat. Ryhmämme tilasi vuosi sitten eräältä asiantuntijalta raportin tästä aiheesta. Raportissa todetaan, että Euroopan unioni on tällä alueella toimivaltainen. DNA-testien tarjoaminen on joko rajat ylittävää palvelua tai DNA-testit ovat sisämarkkinoilla kaupattavia tuotteita. Siksi tälle alueelle tarvitaan standardeja, laatustandardeja ja esimerkiksi neuvontaan liittyviä standardeja. Komissiolla on tämä tehtävä, ja pyydänkin sitä tekemään, mitä mietinnössä todetaan, eli panemaan alulle asiaa koskevan lainsäädännön.
Linkohr (PSE).
Arvoisa puhemies, allekirjoitan täysin edellisen puhujan näkemykset ja oletan parlamentin enemmistön asettuvan Damiãon mietinnön taakse huomisessa äänestyksessä. Siihen on moniakin syistä. Arvoisa komission jäsen on aivan oikeassa sanoessaan biotekniikan olevan kiistatta avain tulevaisuuteen. Jotkut ovat sen jo tajunneet, toisilla siihen menee kauemmin, mutta niin se epäilemättä on.
Liese on aivan oikeassa: biotekniikan avulla voimme myös löytää ratkaisuja kestävään kehitykseen. Haluan hieman selventää tätä: biotekniikka ei toimi klassisen termodynamiikan, vaan palautumattoman termodynamiikan lakien mukaan. Toisin sanoen siinä saadaan hyvin pienillä potentiaalisilla eroilla aikaan merkittävän suuria hyötyjä. Muussa tapauksessahan emme koskaan vanhenisi, vaan poistuisimme tästä maailmasta 15-vuotiaina. Biotekniikalla on siis monia etuja, ja se tunnustetaankin laajasti. Jopa suuri osa vihreistä tunnustaakin jo nykyään punaisen biotekniikan. Ongelma onkin mitä tehdä vihreän biotekniikan kanssa? Myös sillä saattaa olla osuutta asiaan, että monet eurooppalaiset sanovat, etteivät tarvitse biotekniikkaa. He sanovat, että heillä on kylliksi ruokaa ja että varsinainen ongelma on ravinnon jako, eivät uudet tuotteet.
Kehitysmaista katsottuna asia näyttää kuitenkin hyvin erilaiselta. Esimerkiksi jos on tuote, joka voidaan tuottaa mahdollisimman pienellä vesimäärällä tai riisilajike, joka sisältää tiettyjä vitamiineja, kysymys on monien ihmisten henkiinjäämisestä kehitysmaissa. Ei se meitä koske, koska meillä on varaa ostaa muitakin tuotteita.
Mitä se sitten tarkoittaa käytännössä? Se tarkoittaa, että biotekniikan, myös vihreän biotekniikan, kehittäminen Euroopassa voi auttaa ihmisiä muualla maailmassa. Haluan oikaista tähän liittyen yhden väärinkäsityksen, joka on myös tullut esiin ryhmässämme. On väitetty, että yritämme poistaa nälkää maailmasta biotekniikan avulla. Ei siitä ole kysymys. Sen sijaan toteamme, että biotekniikalla yksin ei pystytä poistamaan nälkää maailmasta ja että muut toimet, kuten käytettävissä olevan ravinnon parempi jako, ovat paljon tärkeämpiä. Niin tässä mietinnössä sanotaan. Haluan selvittää tämän väärinkäsityksen heti alkuunsa. Biotekniikka voi kuitenkin osaltaan auttaa nälän vähentämisessä maailmasta.
Lopuksi toteaisin vielä yhden asian: tässä kiistelyssämme ei ole kysymys siitä, että aikoisimme hylätä Damiãon mietinnön huomisessa äänestyksessä, vaan aiomme vain äänestää toisin lainsäädäntöprosessin eri vaiheissa. Siksi vetoan kaikkiin, että pyrkisimme laajentamaan keskustelua näistä aiheista sekä tämän parlamentin sisällä että komission kanssa. Muussa tapauksessa joudumme jatkossakin elämään tämän kahtiajaon kanssa, joka meidän on niin vaikea hyväksyä.
Plooij-van Gorsel (ELDR).
Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä tukee todellakin lämpimästi Damiãon mietintöä. Haluan kuitenkin tuoda esiin kaksi seikkaa.
Euroopan unionissa vallitseva ilmasto, siis liiketoimintailmasto sekä etiikka ja ympäristö. Huolimatta siitä, että biotekniikka on yksi teknologian avainaloista, se on edelleen lapsipuolen asemassa koko Euroopassa ja myös omassa maassani, Alankomaissa. Siksi pidän erittäin tervetulleena biotekniikasta ja biotieteistä vastaavan komitean strategiaa, joka vie eteenpäin tutkimusta ja kehitystä Euroopassa, ei ainoastaan teollisuuden, vaan myös terveydenhuollon ja elintarviketurvallisuuden kannalta. Se ei kuitenkaan muuta sitä tosiasiaa, että tapahtumat ovat tulleet komitealle yllätyksenä. Emmekö me maaliskuussa 2000 hyväksyneet Purvisin mietinnön, jonka tarkoituksena oli parantaa liiketoimintailmastoa Euroopassa? Emmekö myös arvostelleet jäsenvaltioita muuntogeenisiä elintarvikkeita koskevasta tosiasiallisesta käyttökiellosta? Euroopassa on vielä paljon tehtävää suotuisampien olosuhteiden luomisessa esimerkiksi alkupääoman saatavuuden ja patenttioikeuksien osalta. Direktiivi biotekniikan keksintöjen oikeudellisesta suojasta on yksi konkreettinen parannus. Useimmat jäsenvaltiot ovat kuitenkin täysin sivuuttaneet tämän vuodelta 1998 peräisin olevan direktiivin. Se on pantu täytäntöön vain neljässä viidestätoista jäsenvaltiosta. Mitä arvoisa komission jäsen aikoo tehdä sen suhteen?
Toinen merkittävä este biotekniikan kehityksen ja soveltamisen tiellä ovat eettiset ja ympäristöön liittyvät huolenaiheet. Meidän lainsäätäjien ei tietenkään sovi vähätellä kuluttajien huolta. Komission toimintasuunnitelmassa on kuitenkin jo otettu huomioon yhteiskunnallisen keskustelun käynnistäminen. Siksi minusta ei tunnu tarpeelliselta vahvistaa nyt käsillä olevaa mietintöä erityisillä määrittelyillä yhteiskunnallisen keskustelun tarkemmasta sisällöstä. Eihän meidän tarvitse ohjata kuluttajaa aivan kädestä pitäen. Kuluttaja pystyy kyllä tekemään itse omat päätöksensä, kunhan me tarjoamme sitä varten oikeaa tietoa.

Figueiredo (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, haluan lähettää terveiseni poissa olevalle Elisa Maria Damiãolle ja toivottaa hänelle pikaista paranemista. Esitän kuitenkin eriävän mielipiteen hänen laatimastaan mietinnöstä, jonka hänen kollegansa Carlos Lage on meille esitellyt. On syytä huomata, että mietintö toistaa täysin biotekniikan, maatalouskemian ja maa- ja elintarviketalouden alalla toimivien monikansallisten suuryhtiöiden kantoja ja intressejä, mikä näkyy, jos vertaamme mietintöä UNICEn kantaan. Vaadimme vuodesta 1998 voimassa olleen uusia muuntogeenisiä elintarvikkeita koskevan tosiasiallisen käyttökiellon säilyttämistä voimassa ja hylkäämme täysin mietinnössä esitetyn ajatuksen käyttökiellon purkamisesta, joka meidän mielestämme olisi todellinen ympäristörikos.
Elämän ja luonnollisen perimän kaupallistamiseen ja patentointiin liittyvien vakavien eettisten ja ihmisoikeuskysymysten lisäksi meidän on ymmärrettävä, että GMO:ien levittäminen ympäristöön on peruuttamaton ja kontrolloimaton teko, jolla on suoria vaikutuksia sekä perinteisen että luonnonmukaisen maatalouden aiheuttamaan saastumiseen sekä biologisen monimuotoisuuden tuhoutumiseen. Sillä on myös arvaamattomia vaikutuksia ekosysteemeihin. Se puolestaan tarkoittaa sitä, että luonnonmukaista maataloutta harjoittavilla viljelijöillä ja kuluttajilla ei todellisuudessa ole paljon puhuttua mutta kuvitteellista valinnanvapautta. Sitä paitsi se lisää viljelijöiden ja jäsenvaltioiden elintarvikepolitiikkojen riippuvuutta monikansallisista yhtiöistä. On järkyttävää, miten paljon kehitysmaihin pyritään vaikuttamaan ja painostamaan niitä GMO:ien käyttöönottoon elintarvikkeiden tuotannossa. On täysin epärealistista ja sietämätöntä, että jälleen kerran on noussut esiin ajatus, että elintarvikepulaan ja maailman nälkäongelmaan voisi olla löydettävissä teknologinen ratkaisu, kun kysymys - kuten monilla kansainvälisillä foorumeilla ja monien järjestöjen toimesta on korostettu - on ensisijaisesti poliittinen ja vaatii poliittisia toimia. Tarvitsee vain muistella parin vuosikymmenen takaista "vihreää vallankumousta", jota aikanaan niin paljon suitsutettiin. Olemme sitoutuneet edistämään ihmiskunnan tieteellistä ja teknistä edistystä, mutta meidän on aina noudatettava ennalta varautumisen periaatetta.

Breyer (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, käy yhä selvemmäksi, että puhuessamme biotekniikasta tarkoitamme itse asiassa geenitekniikkaa, mutta sitä ei sanota riittävän selvästi. Jo yli 20 vuotta olemme saaneet kuulla lupauksia, jotka on käytännössä aina rikottu. Geneettisesti muunnellut elintarvikkeet ja maataloustuotteet ovat olleet täysin epäonnistunut kokeilu. Kuluttajat eivät halua niitä. Lääketieteen alalla ongelmana ovat ennen kaikkea korvaavat lääkkeet, joiden valmistuksessa tuotantoprosesseja muutetaan hieman patentin saamiseksi, jolloin päästään uskomattomiin hintoihin ja petkutetaan näin sairausvakuutusrahoja.
Ihmettelen usein, miksi olemme keskustelleet täällä näistä tekniikan avainaloista niin monta vuotta ja jos ne kerran ovat avainaloja, miksi ne eivät menesty markkinoilla. Missä markkinat todellisuudessa ovat? Biotekniikkayritykset ovat epäonnistuneet täysin pörssissä. Kaupallisesti menestyviä ja markkinoiden hyväksymiä tuotteita ei ole. Olemme täällä vain vuosia turhaan "hehkutelleet" geeniteknologiasta.
Tästä pääsenkin varsinaiseen asiaan. Meidän on täysin mahdoton hyväksyä tosiasiallisen käyttökiellon poistamista, koska hyvin harvat jäsenvaltiot ovat todella panneet täytäntöön direktiivin geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön. Minusta se mitä täällä nyt tapahtuu on täysin sietämätöntä. Meillä on Scheelen mietintö ja olemme keskustelleet GMO:ien tosiasiallisesta käyttökiellosta. Olemme myös keskustelleet Fiorin mietinnöstä hyvin laajasti ja yksityiskohtaisesti, ja keskustelussa on käynyt hyvin selväksi, että me emme halua minkäänlaista ihmisgeenien patentointia. Nyt käsiteltävänä olevassa mietinnössä vaaditaan täysin päinvastaista. Täällä näyttää olevan ilmeistä haluttomuutta hyväksyä toimia, joiden täytäntöönpanoa muut valiokunnat ovat vaatineet jo kauan. Minusta tämän asian käsittelystä on tullut täysin sietämätön farssi.
Mielestäni meidän on tunnustettava, että kuluttajat tarvitsevat täydellistä avoimuutta ja turvallisia elintarvikkeita. Sitten kukaan ei voisi väittää, että me olemme valmiita asettamaan teollisuuden edut kuluttajansuojan edelle vain saadaksemme nämä tuotteet markkinoille.
Tähän liittyen haluan vielä kerran korostaa, että emme missään nimessä voi hyväksyä kaikkea mitä mietintöön on kirjoitettu. Mietintö sinänsä on kuitenkin aika hyvä, ja pyydänkin teiltä kannatusta tekemillemme tarkistuksille 26 ja 27, joissa tehdään selväksi, että perinteisen ja luonnonmukaisen maatalouden rinnakkaiselo on hyvin tärkeää ja että molempien toimintaedellytykset olisi turvattava. Samaa vaatii komissiokin.

Montfort (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, vaikka Damiãon mietintö kaipaakin joitakin muutoksia, se on silti erinomainen mietintö. Samalla kun siinä tuodaan esiin biotekniikan ja biotieteiden kehittämiseen liittyviä rajoituksia, siinä osoitetaan niiden rooli ja merkitys yhteiskunnassamme. Se on täysin sopusoinnussa Lissabonin Eurooppa-neuvostossa määriteltyjen lähestymistapojen ja strategioiden kanssa. Biotekniikka ja biotieteet ovat epäilemättä avainasemassa rakennettaessa kilpailukykyisempää ja dynaamisempaa tietopohjaista taloutta. Mietinnössä annetaan myös täysi tuki tutkimuksen ja teknisen kehittämisen kuudennelle puiteohjelmalle, jota itsekin tuen voimakkaasti. Biotekniikka tuo talouteen uusia ja laajempia ulottuvuuksia tulevaisuudessa. Sillä on vaikutuksia maatalouteen, ravitsemukseen, ympäristöön ja tietenkin lääketieteeseen ja sairauksien hoitoon. Biotekniikka vaikuttaa myös kilpailukykyymme ja työllisyyden kehitykseen luomalla uusia ja parempia työpaikkoja. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että alan tutkimukselle olisi annettava vapaat kädet. Biotekniikan ei voi antaa hallita kaikkea muuta. Kysymys on ennennäkemättömän monipuolisesta tieteenalasta, jonka kaikkia osa-alueita vielä tunneta eikä niiden hyväksikäyttöä ole edes aloitettu. Tällä tieteenalalla on kaksi puolta, mutta toinen niistä ei aina tarjoa parasta ihmiskunnalle ja yhteiskuntiemme hyvinvoinnille. Meidän on syytä varoa kaikenlaisia puoskareita.
Biotieteitä on tuettava ja rohkaistava, mutta samalla myös säänneltävä. Biotieteille on luotava mahdollisuudet kasvuun ja laajentumiseen vain tiukasti säänneltyjen rajojen sisällä, joissa kaikissa olisi asetettava etusijalle kansanterveys, ennaltaehkäisemisen ja ennaltavarautumisen periaatteet sekä ihmiselämän ja ihmisarvon kunnioittaminen. Ymmärtänette että tarkoitan GMO:ien ja ihmisalkioilla tehtävän tutkimuksen tuomia ongelmia. Siksi olenkin tyytyväinen havaitessani, että mietinnössä nämä näkökohdat on otettu huomioon, ja kiitän myös teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokuntaa työstä, jota se on tehnyt tutkimusta koskevien säännösten kehittämiseksi ja kuluttajille annettavan tiedon parantamiseksi.
Tämän ajatuksen mukaisesti meidän on tehtävä kaikkemme parantaaksemme alan yritysten rahoitusmahdollisuuksia ja lisätäksemme riskipääoman saatavuutta. Nämä yritykset ovat yleensä hyvin nuoria, usein pieniä, ja siksi haavoittuvaisia. Meidän on kannustettava tutkijoiden kehittymistä korkeakouluissamme ja helpotettava heidän laboratoriotyöskentelyään pienyrittäjiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan hengessä. Tutkimus on pohja tulevalle kilpailukyvyllemme.
Meidän on kuitenkin myös muistettava, että emme voi kannustaa tiedettä ilman tietoisuutta. Kaikkien itseään kunnioittavien tieteenharjoittajien on tiedostettava roolinsa yhteiskunnassa. Biotekniikka on epäilemättä avain uuteen yhteiskuntaan, joka, jos me hoidamme asiat hyvin, on entistä oikeudenmukaisempi ja tasa-arvoisempi.
Lopuksi haluan sanoa muutaman sanan siitä, kuinka tämä vaikuttaa kehitysmaihin. Vaikka me teemme työtä näiden maiden kehitystä jarruttavien nälän, köyhyyden ja sairauksien voittamiseksi, meillä ei ole oikeutta viedä väkisin mitään tieteellistä mallia tai ajattelutapaa mihinkään maahan. Meidän on kunnioitettava muita. Siksi tieteen ja teknologian tyrkyttämistä ei voida pitää kehityksen välineenä. Jokaisella on vapaus valita, kuinka haluaa hankkia ravintonsa ja millaisia periaatteita noudattaa elämässään.
Hyvät parlamentin jäsenet, biotekniikka on yhteiskuntamme kolmas teknologinen vallankumous teollisen vallankumouksen ja tiedon vallankumouksen jälkeen. Toivon hartaasti, että pystymme vastaamaan tähän loistavaan haasteeseen ja että sekä Euroopan maineen että lastemme tulevaisuuden tähden me pystymme aina toimimaan kunnioittaen perustavanlaatuisia eettisiä normeja ja ihmisarvoa.

Purvis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan aluksi toivottaa kollegallemme Damiãolle pikaista paranemista ja samalla onnitella erinomaisesta mietinnöstä. Mietintö antaa osaltaan biotekniikka-alalle sellaista rohkaisua, jota se tarvitsee voidakseen hyödyntää koko kapasiteettinsa niin minun skotlantilaisessa vaalipiirissäni kuin muuallakin Euroopassa. Mietinnön tarkoituksena on sysätä kehitystä Lissabonin huippukokouksessa päätettyjen tavoitteiden suuntaan ja se on luonteva jatke Euroopan parlamentin johdonmukaisesti osoittamalle asenteelle, jossa suuntana on tulevaisuus. Sen olisi myös tuettava komission entistä rohkeampaa otetta biotekniikan ja biotieteiden kehittämiseen.
Mutta kuinka räikeässä ristiriidassa tämä onkaan ministerineuvoston päätösten kanssa. Ministerineuvostohan taas tällä viikolla osoitti säälittävän kyvyttömyytensä viedä läpi Lissabonissa asettamiansa tavoitteita. Todella epäonnistuneesti "kilpailukykyneuvostoksi" nimetty neuvosto ei pystynyt pääsemään yksimielisyyteen siitä, kenelle kuuluu tuomiovalta yhteisön patenttikiistoissa. Mitä toivoa Euroopalla on hyödyntää koko kapasiteettinsa tällä alalla, kun neuvosto on vähintään vuodella myöhässä itse asettamastaan määräajasta sopuun pääsemiseksi tässä tärkeässä kysymyksessä? Mitä kannustimia tiedemiehillämme on ilman kustannustehokkaita keinoja patentoida immateriaalioikeuksia? Tämä on vain yksi esimerkki siitä, miten neuvosto ja yksittäiset jäsenvaltiot jatkuvasti laahaavat asioista jäljessä. Käyttökiellot, oikeudellinen epävarmuus, eettisiä ohjeita koskevat suunnanmuutokset ja epäröinti, viivytykset yhteisön säännösten saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä, laillisesti suoritettaville kenttäkokeille tarjolla olevan tuen puute, merkitsemistä ja jäljitettävyyttä koskeva mutkikas byrokratia.
Esittelijä Damião, kiitos että annoitte meille toivoa siitä, että biotekniikalle ja biotieteille olisi olemassa todellista toivoa Euroopassa.

Karlsson (PSE).
Arvoisa puhemies, tulevaisuus tuo mukanaan sekä uhkia että mahdollisuuksia. Biotekniikka ja biotieteet ovat aloja, jotka herättävät sekä pelkoa että innostusta. On syytä välttää tekemästä hätiköityjä johtopäätöksiä sen suhteen, että ne voisivat tarjota ratkaisun kaikkiin edessämme näkyviin ongelmiin. Meidän ei kuitenkaan pidä myöskään pelästyä sitä, ettemme heti saa vastauksia kaikkiin kysymyksiimme.
Euroopan unioni on nostanut biotieteet esiin alana, jonka avulla Euroopasta tehdään tietopohjaisin ja kilpailukykyisin yhteiskunta. Oikein käytettynä biotekniikka voi tarjota ratkaisuja moniin jokapäiväisiin ongelmiin.
Ympäristöuhkien välttämiseksi me tarvitsemme sekä rajoituksia että uusia keksintöjä, jotka voivat auttaa ympäristöön kohdistuvien uhkien torjumisessa teknisesti, mekaanisesti ja biologisesti. Tähän biotekniikka tarjoaa monia mahdollisuuksia. Köyhyyden ja nälän poistaminen kehitysmaista vaatii onnistuakseen monia erilaisia toimia. Biotekniikan mahdollisuuksia ei pidä yliarvioida, muttei myöskään aliarvioida. Erilaisia lämpötiloja, eriasteista kuivuutta tai erilaisia sademääriä kestävät viljelykasvit voivat auttaa siinä, että nykyisin nälänhädästä kärsivillä alueilla riittää tulevaisuudessa ravintoa. Yhteiskunnan, joka pyrkii kehittämään vaurautta ja oikeudenmukaisuutta ja joka haluaa yhä useampien ihmisten saavan elää kunnollisissa olosuhteissa, on myös taattava taloudellinen kasvu.
Monet elinkaarensa päähän tulleet teollisuudenalat kuolevat, ja uusia tarvitaan. Biotekniikka on yksi mahdollinen ja yksi lupaavimmista. Vetoan sen puolesta, että me Euroopan yhteisössä investoisimme yhteisiin resursseihin jatkaaksemme kehitystä yhdessä ja päästäksemme eteenpäin. Ei riitä, että toteamme, että onnistumisia tarvitaan, lisäksi tarvitaan toimia. Siihen kuuluu myös Damiãon mietinnön hyväksyminen. Se olisi myönteinen toimi ja tietäisi hyvää tulevaisuuden kannalta.

Davies (ELDR).
Arvoisa puhemies, ei tarvitse olla GMO:ien ankara vastustaja - enkä minä ole - asettaakseen kyseenalaiseksi niiden kritiikittömän puolustamisen tässä mietinnössä. Monet liberaalidemokraatit aikovat asettua vastustamaan mietintöä huomisessa äänestyksessä.
Me haluamme kasvinsuojelu- ja torjunta-aineiden ja käytön vähentämistä. Haluamme hyönteisten ja luonnonvaraisten kasvien kukoistavan maaseudullamme. Haluamme kestävää maataloutta kehitysmaihin. Meidän on kuitenkin oltava varmoja siitä, ettei ehdotettu ratkaisu tuo mukanaan vielä suurempia ongelmia.
Tuottajat kyllä puhuvat GMO:ien puolesta, sillä ovathan he halukkaita sullomaan rahat taskuunsa ja varmistamaan, että viljelijät kaikkialla maailmassa on tiukasti sidottu heidän toimitusketjuunsa. Mutta missä ovat tieteelliset todisteet geneettisesti muunneltujen viljelykasvien vaikutuksista biologiseen monimuotoisuuteen keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä? Kuka maksaa korvaukset luonnonmukaista maataloutta harjoittaville viljelijöille, joiden sato saastuu ja muuttuu arvottomaksi? Tarvitsemme vastauksia näihin kysymyksiin ennen kuin päästämme tulvavedet valloilleen.
Päätöksenteko ei edelleenkään ole oikein tilanteen tasalla geneettisesti muunnettujen viljelykasvien suhteen, ja päätösten peruuttamattomuus huomioon ottaen ei ole kovin perusteltua väittää, että biotekniikka olisi vastaus kaikkiin ongelmiimme.

Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.

Goebbels (PSE)
. (FR) Toivon hartaasti yhdentynyttä ja rauhallista Eurooppaa. Kannatan siksi unionin laajentamista siten, että se kattaa kaikki nykyiset ehdokasmaat, myös Turkin.
Pidätyin kuitenkin äänestämästä Brokin mietinnöstä, koska mikäli laajentuminen toteutuu mietinnössä kuvatulla tavalla, se tapahtuu mielestäni erittäin kehnoin edellytyksin. Nykyinen unioni sen enempää kuin ehdokasmaatkaan eivät ole siihen todellakaan valmiita. Olemme kaikki samaa mieltä siitä, ettei Nizzan sopimus ole tarjonnut unionille rakenteita, joita se tarvitsee pystyäkseen toimimaan moitteettomasti 25, 27 tai 28 jäsenvaltion unionina.
Valmistelukunta, jonka on tarkoitus viimeistellä näitä rakenteita, pitää pakkausta sisältöä tärkeämpänä. Mitä hyötyä on esimerkiksi valita Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja viideksi vuodeksi, ellei sillä ole mitään päätettävää, koska yhteisön politiikat kansallistetaan uudelleen ja muutetaan hallitusten väliseksi toiminnaksi? Taannoin kokoontunut Eurooppa-neuvosto sitä paitsi itse asiassa pienensi Berliinissä vuonna 1999 vahvistettua tukipakettia sen sijaan että olisi päättänyt lisätä yhteisvastuullisuutta ehdokasmaita kohtaan, vaikka käytännössä kaikki niistä kamppailevat äärimmäisen vakavien taloudellisten ja yhteiskunnallisten ongelmien kanssa.
Tulevasta rahoituksesta ei ole päätetty mitään, paitsi että YMP:n määrärahat jäädytetään vuoden 2006 jälkeen ja että ne pienenevät ajan myötä siten, että ne tarjoavat aiempaa useammalle valtiolle aiempaa vähemmän varoja! Rahahanat on siksi tarkoitus sulkea laajentumisen jälkeen. On suuri vaara, että laajentuneesta Euroopan unionista muodostuu pelkkä vapaakauppa-alue, jossa ei ole todellista yhteisvastuullisuutta, eikä Eurooppa sen vuoksi yhdenny.

