Myrkyllisen jätteen siirtoa kehitysmaihin koskevien määräysten noudattamisen valvonta (keskustelu) 
Puhemies
- (DE) Esityslistalla on seuraavana keskustelu
Bearderin, Ekin, Ouzkýn, Seeberin, Klaßin ja Harmsin Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän, Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmän, Euroopan kansanpuolueen ryhmän (kristillisdemokraatit) ja Vihreiden/Euroopan vapaan allianssin ryhmän puolesta komissiolle esittämästä suullisesti vastattavasta kysymyksestä, joka koskee myrkyllisten jätteiden siirtoa kehitysmaihin koskevan sääntelyn täytäntöönpanoa - B7-0217/2011) ja
Wilsin, Liotardin, de Brúnin, Ferreiran, Matiasin ja Chountisin Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta komissiolle esittämästä suullisesti vastattavasta kysymyksestä, joka koskee myrkyllisen jätteen siirtoa kehitysmaihin koskevien määräysten noudattamisen valvontaa - B7-0218/2011).
Catherine Bearder
laatija. - (EN) Arvoisa puhemies, eikö komissio katso, että jos kuka tahansa meistä heräisi jonain aamuna ja huomaisi, että rikkaat naapurimme ovat kipanneet myrkylliset jätteensä pihallemme, olisimme raivoissamme? Euroopan unioni tekee näin joka päivä.
Tonneittain myrkyllistä jätettä kuljetetaan vuosittain Euroopan unionista kehitysmaihin Euroopan ympäristölainsäädännön vastaisesti, salakuljetetaan niiden satamien kautta, joissa ei juuri tehdä tarkastuksia. Lähes kahdesta kolmasosasta Euroopan unionissa tuotetusta sähkölaiteromusta ei ole tietoa ja vain yksi kolmasosa käsitellään Euroopan unionin lainsäädännön mukaisesti. Yhdistyneessä kuningaskunnassa keskivertokansalainen heittää pois neljä sähkölaitetta joka vuosi. Tämä on yhteensä 500 000 tonnia rikkinäisiä televisioita, tietokoneita ja puhelimia, mutta yli puolta tästä ei ole kirjattu kierrätettäväksi, osuus yksinkertaisesti vain katoaa, ja tämä koskee vain minun kotimaatani.
Valvotun jätteen vienti Euroopan unionista hävitettäväksi muualla on kiellettyä voimassa olevan lainsäädännön nojalla, mutta vuosittain Euroopan unionista tehdään laittomia kuljetuksia, joiden määrän arvellaan olevan 22 000 tonnia. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta annetussa direktiivissä todetaan, että vietyjen elektroniikkalaitteiden on oltava toimivia. Tämä nojaa kuitenkin tehokkaisiin Euroopan laajuisiin tarkastusmenettelyihin, joita ei selvästikään ole käytössä. Kyseinen jäte sisältää lyijyä, kadmiumia, bariumia, elohopeaa, bromattuja palonestoaineita ja muita kemikaaleja ja muoveja, jotka palaessaan muuttuvat vaarallisiksi. Polttaminen on usein halvin tapa kerätä talteen nämä arvokkaat metallit, kun aikuiset ja lapset kompuroivat jätekasojen seassa etsiessään muutaman sentin tienestiä.
Emme voi jättää huomiotta tämän skandaalin ympäristö- ja terveysvaikutuksia, jotka vahingoittavat kaikkein haavoittuvimmassa asemassa olevia. Rehellisesti sanottuna häpeän olla eurooppalainen. Kiitän komission jäsenen vastauksista, mutta meidän on saatava tietää yksityiskohtia siitä, miten hän aikoo tukkia jätteiden siirrosta annetun asetuksen porsaanreiän. Onko komissiolla suunnitelmia Afrikan maihin Euroopan unionista jo kuljetettujen jätetonnien käsittelemiseksi? Täytyykö jätteiden siirrosta annettua asetusta tarkistaa vai onko kyse vain täytäntöönpanosta? Kyseessä on kiireisesti hoidettava ongelma, ja toimiin on ryhdyttävä nyt. Odotan vastaustanne.
Anna Rosbach
laatijan sijainen. - (DA) Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen siihen, että niin monet kollegoistani ovat tietoisia, että jätteemme eivät vain häviä itsestään, vaan että ne valitettavasti päätyvät usein muualle maailmaan, jossa kukaan ei käsittele niitä kunnolla. Asiassa ei luonnollisestikaan ole mitään uutta. Monet eurooppalaiset maat alkoivat jo monta vuotta sitten lähettää hylättyjä aluksiaan asbestilastin kanssa Intiaan, jossa paljain jaloin työskentelevät henkilöt erottelivat vanhaa terästä vaarallisista komponenteista avoimella rannalla, ja he toimivat edelleen näin. Jopa pahemman tilanteen muodostaa se, että afrikkalaiset lapset istuvat maassa erittelemässä sähkölaiteromustamme yksittäisiä osia. Onko tämä hyväksyttävää? Ei tietenkään ole. Tästä huolimatta Euroopan unionilla ei ole järkeviä ja realistisia keinoja panna täytäntöön asetuksia, jotka annettiin jo 12. heinäkuuta 2006.
Direktiivi on pantu täytäntöön yksittäisissä jäsenvaltioissa, kuten säädetään säädöksen 50 artiklassa, mutta jotkin valtiot sulkevat silmänsä, kun on aika panna direktiivi täytäntöön. Jotakin on kuitenkin tehtävä, koska 70 miljoonaa tonnia vaarallista jätettä vuosittain - ja määrä kasvaa - ei ole vähäpätöinen asia. Tämän vuoksi minulla on toinen kysymys komission jo saamien kirjallisten kysymysten lisäksi ja se kuuluu seuraavasti: onko komissio harkinnut tiettyjen satama-alueiden käyttöä vaarallisen jätteen purkamiseen valituissa satamissa? Tämä tarjoaisi paremmat valvontakeinot yleisesti ottaen. Voiko komissio suunnitella julkisuustyön toteuttamista, jotta Euroopan unionin kansalaisia rohkaistaisiin viemään vaarallinen jäte tiettyihin paikkoihin jäsenvaltioissa? On äärettömän tärkeää, että kansalaiset saadaan tietoisiksi ongelmasta, koska emme etene mihinkään ilman heidän apuaan kamppailussa vaarallisen jätteen käsittelemiseksi.
Richard Seeber
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Barnier, huonosti toimivia säädöksiä ei ole ainoastaan pankkialalla vaan myös ympäristön alalla. Vaikka Euroopan unionissa on vuonna 2006 annettu säädös jätteiden siirroista, se ei toimi, koska vaarallisten jätteiden kuljetukset Euroopan unionin rajojen ulkopuolelle ovat kasvussa. Jätteitä viedään erityisen paljon kehitysmaihin, joissa ei voida taata vaarallisten ainesosien asianmukaista hävittämistä. Tämä piittaamaton suhtautuminen hävittämiseen johtaa kyseisissä maissa ympäristö- ja terveysongelmiin, jotka saattavat äärimmäisissä tilanteissa aiheuttaa paljon kuolemantapauksia.
Täällä Euroopan unionissa hävitetään arvokkaita resursseja. EU 2020 -strategiaan kuuluu resurssistrategia, ja jäte on yksi resursseistamme. Meidän olisi tehtävä ponnisteluja tämän alan tutkimustoiminnan parantamiseksi, jotta arvokkaat materiaalit voitaisiin erotella tuotteen elinkaaren lopussa.
Kolleganne komission jäsen Potočnik totesi 7. huhtikuuta pitämässään puheessa, että vaikka komissio on vältellyt asiaa eikä ole tehnyt mitään moneen vuoteen, hän aikoo esitellä tämän vuoden syksyllä tiedonannon, jossa hän puuttuu ongelmaan, eritoten voimassa olevien asetusten täytäntöönpanoon ja tarkastusjärjestelmän parantamiseen sekä tieteellisen perustan laajentamiseen. Arvoisa komission jäsen, haluaisin tietää, valmistelevatko komission yksiköt jo tätä tiedonantoa.
Muissa puheissaan komission jäsen Potočnik on viitannut myös uuteen virastoon. Meillä jo on suuri määrä virallisia elimiä, mutta hän ilmeisesti pohtii tapaa, jolla jäsenvaltioiden viranomaisten valvontaa tällä alalla voitaisiin vahvistaa. Haluaisin tietää, mikä on tilanne näissä asioissa, koska tällä hetkellä tuntuu siltä, ettemme pysty ratkaisemaan ongelmaa. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä tällä alalla?
Satu Hassi
laatijan sijainen. - (FI) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jätevientiasetuksen huono toimeenpano on ollut vakava ongelma jo kauan. Tätä on korostanut European Union Network for the Implementation and Enforcement of Enviromental Law vuodesta 2003 alkaen ja esittänyt selkeitä parannusehdotuksia. Kuitenkin komissio on toiminut melkein ei lainkaan, ellei lasketa komission tekemiä useita tutkimuksia ja RE-direktiivin uusintaehdotusta.
Parlamentti on yli kymmenen vuoden ajan vaatinut tiukempia tarkastuksia, mukaan lukien lainsäädäntö eurooppalaisista tarkastuksista: vuonna 1999 Jacksonin mietinnössä tarkastusten minimivaatimuksista, vuonna 2003 Bloklandin mietinnössä jätevientilainsäädännön uudistuksesta ja vuonna 2008 päätöslauselmassa tarkastusten minimivaatimuksista. Kaikki nämä komissio on lähinnä vain ignoroinut.
Vuonna 2006 meitä järkytti suuri skandaali Trafigura, kun suuria määriä myrkyllistä jätettä dumpattiin Norsunluurannikolle. Silloinen ympäristökomissaari Dimas lupasi etsiä tapoja vahvistaa jätevientiasetusta ja sen täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa, mutta mitään konkreettista ei tapahtunut. Kaksi vuotta sitten komission tutkimus suositteli, että perustetaan jätelainsäädännön täytäntöönpanoa varten erityinen virasto, joka toimeenpanisi lukuisia tehtäviä, kuten tarkastaisi jäsenvaltioiden tarkastusjärjestelmät, koordinoisi kontrolleja ja tarkastuksia, mutta ehdotusta ei ole tehty.
Viime vuonna komission tutkimus päätyi siihen johtopäätökseen, että paras vaihtoehto olisi laillinen instrumentti tarkastusten kriteereille, mutta ehdotusta ei ole tehty, vaikka komissaari Potočnik on sanonut, että EU:n ympäristölainsäädännön täytäntöönpano on hänen prioriteettinsa.
Nyt kysynkin komissiolta, milloin komissio oikeasti ryhtyy kunnon toimiin, eikä aina vaan tee lisää tutkimuksia? Milloin saamme oikean lainsäädäntöehdotuksen, emmekä pelkästään tiedonantoja ja tutkimuksia? Kuten kollega Seeber totesi, tämä parantaisi myös Euroopan resurssitehokkuutta.
Sabine Wils
laatija. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, jätteen laiton vienti ja jätteen laiton hävittäminen aiheuttavat kasvavan uhan miljoonien ihmisten terveydelle ja ympäristölle kehitysmaissa.
Myrkyllisen jätteen määrä kasvaa jatkuvasti Euroopan unionissa. Koska jätteen kierrätys ja hävittäminen maksaa paljon, syntyy suuri kiusaus kuljettaa tämä jäte maihin, joissa ympäristövalvonta on vähäistä ja joissa hävittämiskustannukset ovat alhaiset. Olen tyytyväinen siihen, että kaikki parlamentin ryhmät tunnustavat ongelman ja toivon, että parlamentti omaksuu yhteisen lähestymistavan asiaan.
Vaarallisen jätteen viennin mahdollistavat porsaanreiät lainsäädännössä on tukittava. Vaarallisen jätteen kuljetuksia kehitysmaihin koskevaa voimassa olevaa lainsäädäntöä on tiukennettava ja se on pantava täytäntöön. Tarvitsemme ympäristötarkastuksia koskevan lainsäädäntöesityksen, jota parlamentti vaati jo vuonna 2008, jotta satamien viranomaiset voivat tehokkaasti tarkastaa laivoja.
Tähän on liitettävä myös se, että laivoja voidaan kaikkialla Euroopan unionissa määrätä jäämään satamaan, jos niitä epäillään lain rikkomuksista. Ehdotamme, että asialle annettaisiin enemmän painoa kaikkien ryhmien yhteisen päätöslauselmaesityksen muodossa.
Myös jätteen saapumista Euroopan unioniin on valvottava aikaisempaa paremmin. Calabrian rannikolla, vain muutaman mailin päässä Cetraron satamasta on uponnut alus, jossa tiedetään olevan hyvin myrkyllistä jätettä. Oletettavasti myös monia muita myrkyllistä jätettä kuljettaneita aluksia on upotettu aivan Tyrrhenanmeren rannikolle. Esimerkki kuvastaa myös, että jätekuljetukset ja luotettavat viralliset tarkastukset edellyttävät avoimuutta.
Michel Barnier
komission jäsen. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kollegani ja ystäväni, komission jäsen Potočnik lähettää teille anteeksipyyntönsä, koska hän on tänä iltana New Yorkissa allekirjoittamassa tärkeää sopimusta, Nagoyan sopimusta biologisesta monimuotoisuudesta.
Olen tyytyväinen, että minulle annettiin tilaisuus olla hänen sijaisenaan, tai ainakin yrittää olla, koska ongelma, josta keskustelette, arvoisat kuulijat, on aina kiinnostanut minua. Toimin aikoinaan ympäristöministerinä kotimaassani enkä ole unohtanut ponnisteluja, joita teimme ollessani ensimmäistä kertaa komission jäsen noin 10 vuotta sitten alkaaksemme parlamentin kanssa puuttua tähän äärettömän vakavaan ongelmaan. Jätteiden siirrosta annettu asetus kieltää vaarallisen jätteen viennin kehitysmaihin sekä hävitettäväksi tarkoitetun jätteen viennin Euroopan unionin ja Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) ulkopuolelle.
Tiedämme kuitenkin - ja huomautitte asiasta - että kiellon täytäntöönpanon hyväksi tehdyt ponnistelut vaihtelevat hyvin paljon jäsenvaltioiden välillä. Toimijat pyrkivät usein hyötymään vähäisistä tarkastuksista kiertääkseen kiellon ja he salakuljettavat jätteet sellaisten jäsenvaltioiden kautta, joissa tarkastukset eivät ole tiukkoja, kuten totesitte.
Lisäksi usein käytetään virheellisiä ilmoituksia, jotta jätettä voitaisiin viedä käytettyinä tavaroina, mikä vaikeuttaa sääntöjen valvonnasta ja täytäntöönpanosta vastuussa olevien viranomaisten työtä. Kolmansissa maissa on varmasti myös alhaiset käsittelykustannukset, mikä on pääasiallinen laittomiin kuljetuksiin rohkaiseva tai niitä lisäävä taloudellinen tekijä. Lisäksi jätettä vastaanottavien maiden tilanne on hyvin vakava. Laittomat kuljetukset saastuttavat merkittävällä tavalla ilmaa, vettä, maaperää ja koteja ja uhkaavat - kuten sanoitte hetki sitten, jäsen Wils, ja kuten jäsenet Bearder ja Rosbach totesivat samalla tunteella ennen teitä - ihmisten terveyttä, erityisesti lasten terveyttä, mikä on kaikkein järkyttävintä, ja myös työntekijöiden ja suuren väestönosan terveyttä. Jätteiden sisältämien vaarallisten ainesosien myrkyllisyys aiheuttaa entistä pahemman riskin, kun jätteenkäsittelytekniikat ovat epätarkoituksenmukaisia, mikä on usein asianlaita näissä kohdemaissa.
Lisäksi jätteiden laittomilla kuljetuksilla kolmansiin maihin on ilmeisesti kielteinen vaikutus kauppaan ja kilpailuun, koska talouden näkökulmasta katsottuna lainsäädäntöä noudattavat yritykset kohtaavat kilpailua ja joutuvat epäedulliseen asemaan. Euroopan unionissa toimiva kierrätys- ja jätteenkäsittelyala, jonka on noudatettava Euroopan unionin tiukkaa ympäristölainsäädäntöä, on dynaaminen ala. Sillä on vahva 95 miljardin euron liikevaihto. Se tuottaa tai ylläpitää 1,2-1,5 miljoonaa työpaikkaa, ja sen osuus bruttokansantuotteesta on yksi prosentti. Jätteenkäsittely- ja kierrätysala, joka toimii säännösten mukaisesti, kilpailee myös kyseisten laittomien kuljetusten kanssa ja nämä asettavat alan epäedulliseen asemaan.
Uskoisin, että jätteiden siirrosta annetun asetuksen tehokas täytäntöönpano Euroopan unionin tasolla rohkaisisi tätä alaa tekemään investointeja ja luomaan jopa enemmän työpaikkoja tulevaisuudessa. Laittomat jätekuljetukset ja huonon laadun kierrättäminen johtavat myös raaka-aineiden menetyksiin, koska toissijaiset raaka-aineet voivat merkittävällä tavalla auttaa täyttämään raaka-aineiden tarvetta EU:ssa ja myös auttaa parantamaan resurssien tehokkuutta ja käyttöä. Tämän ongelmanmäärityksen perusteella meidän on parannettava tilannetta. Tästä syystä komissio on pyrkinyt selvittämään, pitääkö Euroopan unionin tasolla ryhtyä lainsäädännöllisiin lisätoimenpiteisiin, ja jos pitää, millaisia erityisvaatimuksia ja -perusteita niihin sisältyisi jätekuljetusten tarkastuksia varten.
Viimeistelemme parhaillaan vaikutustenarviointia erilaisista mahdollisista näkökulmista juuri mainitsemani ongelman ratkaisemiseksi. Näihin sisältyy kansallisia valvontasuunnitelmia ja pakollisia kansallisia riskinarviointisuunnitelmia ja -ohjelmia sekä kohdennetumpaa koulutusta säännösten täytäntöönpanosta vastuussa oleville kansallisille virkamiehille ja, kolikon kääntöpuolella, koulutusta sen osoittamiseksi, että henkilöt, jotka ilmoittavat jätteen olevan käytettyjä tavaroita, toimivat vilpillisesti.
Haluaisin päättää puheenvuoroni, arvoisa puhemies, nostamalla esiin seuraavat seikat vastauksena muutamaan kysymykseen: ensinnäkin on mahdollista kiertää jätteiden siirrosta annettua asetusta ilmoittamalla, että vientiin tarkoitetut tavarat ovat käytettyjä tavaroita eivätkä jätettä. Keskeinen ongelma syntyy siitä, että jäsenvaltiot eivät pane tarkastusvaatimuksia asianmukaisesti täytäntöön. Tämän korjaamiseksi asetukseen on lisättävä yksityiskohtaisempia sääntöjä jäsenvaltioissa tehtävistä tarkastuksista. Lainsäädäntötoimenpiteisiin täytyisi liittää säännösten täytäntöönpanosta vastaaville viranomaisille kaavailtua asianmukaista koulutusta.
Toinen seikka, ohjeet, jotka eivät ole oikeudellisesti sitovia, voisivat EU:n tasolla tukea ja helpottaa erityisesti tulliviranomaisia jätteiden siirrosta annetun asetuksen täytäntöönpanossa ja soveltamisen valvonnassa, ja näin auttaa torjumaan laitonta toimintaa. Ohjeet yksin eivät kuitenkaan riitä. Tarvitsemme myös sitovia sääntöjä ongelman torjumiseksi.
Kolmas seikka, jätteentuotanto on lisääntynyt tai pysynyt ennallaan viime vuosina. Jätteenkäsittely paranee kaikkialla unionissa, ja kierrätys on lisääntynyt viimeksi kuluneiden viiden vuoden aikana. Huomattavaa on kuitenkin tällä hetkellä se, että jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja jätevaatimusten täytäntöönpanossa. Komissio on, arvoisat kuulijat, tietoinen laittomien jätekuljetusten ympäristöön liittyvistä, taloudellisista, yhteiskunnallisista, humaaneista ja kansanterveydellisistä seurauksista sekä Probo Koala -tapauksesta, jossa monta ihmistä kuoli altistuttuaan vaaralliselle jätteelle, joka kuljetettiin laittomasti Norsunluurannikolle. Tämä kuuluu muistissani oleviin pahimpiin esimerkkeihin, ja myös tästä on otettava opiksi. Komissio on käynnistänyt asiasta lukuisia tutkimuksia, ja tutkimustuloksiin voi tutustua verkkosivustollamme.
Kun laittomia jätekuljetuksia havaitaan, asetus tarjoaa toimenpiteitä tilanteen korjaamiseksi. Jäte on EU:n lainsäädännön ja kansainvälisen lainsäädännön nojalla lähetettävä takaisin alkuperämaahansa. Jos vastuullisia yrityksiä ei voida paikallistaa, unionissa olevan alkuperämaan on maksettava jätteen lähettämisestä takaisin ja käsittelystä aiheutuneet kustannukset. Joissakin tapauksissa jäsenvaltioiden on maksettava yli miljoonan euron kulut. Hetki sitten mainitsemassani Probo Koala -tapauksessa yritys nimeltään Trafigura joutui maksamaan 152 miljoonaa euroa siivouskuluja ja 33 miljoonaa euroa korvauksina jätteen saastuttamien kaupunkien asukkaille.
Viimeiseksi haluan sanoa jäsen Seeberille, että tietojeni mukaan komission jäsen Potočnik lupasi esitellä tiedonannon EU:n lainsäädännön täytäntöönpanosta ja soveltamisesta, ja hän valmisteleekin sitä parhaillaan.
Åsa Westlund
Arvoisa puhemies, monet meistä ovat raivoissaan siitä, että Euroopan unioni edelleen kippaa vaarallisia jätteitä köyhiin maihin, vaikka olemme käyneet laajaa keskustelua asiasta. Niin kuin monet täällä jo ovat sanoneet, olemme oikeassa ollessamme järkyttyneitä. Sen lisäksi, että käytämme tuotteita, jotka saastuttavat ja vahingoittavat ympäristöä, emme osaa käsitellä niitä oikein sen jälkeen, kun emme enää halua niitä, vaan hylkäämme vaarallisen jätteen, joka vahingoittaa viattomien ihmisten, usein lasten, terveyttä ja tekee muiden maiden maasta ja vedestä myrkyllistä tuleville sukupolville. Tätä on täysin mahdoton hyväksyä.
Miten tämän voidaan antaa jatkua? Meillä on lainsäädäntöä ja vientikielto, mutta tämä ei toimi. Siksi komission on nyt ehdotettava tarkistuksia. Paras ratkaisu olisi luonnollisesti se, kuten aina, että vaarallisia jätteitä ei olisi lainkaan. Niinpä mittava työ, jota olemme toteuttaneet vaarallisten kemikaalien tunnistamiseksi ja niistä luopumiseksi esimerkiksi REACH-asetuksen yhteydessä, on tärkeää myös tässä tapauksessa. Koska vaarallisen jätteen vientikielto ei toimi, minusta meidän olisi oltava tyytyväisiä siihen, että olemme tiukentaneet sähkö- ja elektroniikkalaiteromua koskevaa lainsäädäntöä asettamalla korkeat keräystavoitteet. Tietäen kuitenkin, miten heikosti jäsenvaltiot noudattavat vientikieltoa, komissiolla on myös hyvät syyt valvoa tiiviimmin jäsenvaltioiden toimia sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta annetun direktiivin ja muiden säädösten yhteydessä, joissa säädetään, miten tämäntyyppisiä tuotteita olisi käsiteltävä.
Niin kuin monet, myös komissio, ovat todenneet, tarvitsemme selvennystä ja yksinkertaistamista siihen, mitä sääntöjä itse asiassa sovelletaan myrkyllisen jätteen kuljettamiseen kehitysmaihin, jotta poliisin ja muiden rajavalvontaviranomaisten olisi helpompaa ryhtyä toimenpiteisiin ympäristörikosten käsittelemiseksi, sillä tästähän vaarallisen jätteen viennissä todellisuudessa on kyse. Aivan yhtä varmaa on se, että jäsenvaltioiden on nostettava asia tärkeämpään asemaan. Minusta on jatkuva ongelma, että jäsenvaltiot eivät onnistu vastuullisesti valvomaan EU:n lainsäädännön noudattamista. On aivan selvää, että jäsenvaltiot eivät täytä velvoitteitaan.
Jäsenvaltioiden on kannettava suurempi vastuu, ja odotamme, että komissio varmistaa, että ne myös tekevät näin. Se, mitä olette tänään esitellyt, arvoisa komission jäsen Barnier, on minusta askel aivan oikeaan suuntaan. Sitten, kun olemme nähneet koko tiedonannon, pystymme päättämään, ovatko toteutetut askeleet olleet mielestämme riittäviä vai ei. Kiitos.
Zuzana Roithová
- (CS) Arvoisa puhemies, eurooppalaisesta tuotannosta ja kulutuksesta peräisin olevan jätteen määrän räjähdysmäinen kasvu näyttää aikapommilta niin EU:n kuin kehitysmaidenkin kannalta, joihin vaarallista jätettä viedään, enimmäkseen laittomasti. Arvoisa komission jäsen, suhtaudun myönteisesti ilmoitukseenne komission halusta poistaa lainsäädännön porsaanreiät suhteellisen pian. Minun edelläni puheenvuoron käyttäneiden jäsenten tavoin luulen kuitenkin, että jäsenvaltioiden ei juuri voi toivoa ainakaan investoivan valvontaan tai ottavan käyttöön riittävän kovia rangaistuksia voimassa olevien sääntöjen rikkomisesta. AKT:n ja EU:n väliseen yhteiseen edustajakokoukseen osallistuvan valtuuskunnan varapuheenjohtajana katson, että meidän on myös laadittava AKT-maiden kanssa yhteinen strategia, jonka avulla torjuttaisiin myrkyllisen jätteen laitonta vientiä näihin maihin, sekä erityisesti toimintasuunnitelmia jätteen turvallisen käsittelyjärjestelmän käyttöönottamiseksi Afrikan maissa, kierrätysteknologian tukeminen mukaan lukien.
Csanád Szegedi
(HU) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, vaarallisia jätteitä koskevassa näennäisen tiukassa EU:n säädöksessä on käytännössä monia porsaanreikiä, joita järjestäytyneet rikollisjoukot ja vaarallista jätettä kauppaava mafia voivat erittäin hyvin käyttää.
Vaaralliseksi luokitellun myrkyllisen jätteen laittomasta hävittämisestä on tullut yksi kannattavimmista liiketoiminnoista. Yksi syy tähän on laillisen hävittämisen ja kierrätyksen äärettömän korkeat kustannukset; toisen syyn muodostaa laillisten lupien saamiseen liittyvä valtaisa byrokratia.
Ratkaisun on oltava kaksisuuntainen: vaarallista jätettä laillisesti kierrättävien ja hävittävien yritysten hallinnollista taakkaa on kevennettävä, ja samanaikaisesti luonnollisesti on rohkaistava vaarallisen jätteen tuottajia valitsemaan laillinen tie ja saatava heidät kiinnostumaan vaarallista jätettä ostavan mafian tukahduttamisesta.
Toisaalta on huomattavasti tiukennettava ympäristörikoksista määrättäviä oikeudellisia seuraamuksia, ja Euroopan unionin tasolla on yhtenäisesti lisättävä tarkastuksia.
Miroslav Mikolášik
- (SK) Arvoisa puhemies, kello on varttia vaille kaksitoista yöllä, ja me keskustelemme vakavasta asiasta: myrkyllisen jätteen viennistä kehitysmaihin.
On skandaalimaista, että modernit eurooppalaiset maat osallistuvat tämäntyyppiseen toimintaan, jota näimme Oscarilla palkitussa elokuvassa Erin Brockovich, jossa näytteli Julia Roberts ja jossa näimme, että vain Kaliforniassa voisi tapahtua tällaista, että tehtaat vievät muualle myrkyllistä jätettä, jonka vuoksi ihmiset sairastuvat vakavasti ja jopa kuolevat. On hyvin surullinen tosiasia, että Euroopan unionin jäsenvaltiot vievät myrkyllistä jätettä Afrikan maihin, jotka ovat lähes voimattomia estämään tätä. Kyseinen jäte sisältää myrkyllisiä aineita, kuten lyijyä, kadmiumia, elohopeaa, asbestia ja muita. On mielestäni hyvä asia, että komissio haluaa jatkaa työskentelyä asian parissa. Haluan kehottaa komission jäsentä Barnieria, joka lupasi meille, että komissio omaksuisi energisemmän lähestymistavan, hyväksymään toimenpiteitä tilanteen parantamiseksi.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, Euroopan unionissa on ongelma, koska kansalaiset kasaavat jätettä kotiovelleen. Tällainen toiminta Euroopassa ei ole myönteistä, mutta sama toiminta kehitysmaissa ja köyhien keskuudessa on, niin kuin kysymyksen tekijät totesivat, suorastaan tuomittavaa.
Kuuntelen tarkkaavaisesti komission vastauksen uudesta lainsäädännöstä. Olen aina huolissani siitä, että annamme säädöksiä jo olemassa olevan lainsäädännön lisäksi tarkastelematta täytäntöönpanon näkökulmaa, ja pyytäisinkin komissiota puuttumaan täytäntöönpanon ongelmaan. Minusta meillä ei jäsenvaltioissa ole monilla alueilla riittävästi toimijoita, jotka vastaisivat kunnolla valvonnasta ja kuljetusongelmista, tässä tapauksessa myrkyllisestä jätteestä. Tällaista jätettä kovin epätarkoituksenmukaisella tavalla käsittelevien henkilöiden terveydelle ja hyvinvoinnille aiheutuu äärettömän vakavia seurauksia. Tämä on moraalinen ja eettinen kysymys. Ehkä kansalaiset miettisivät kahdesti ostokäyttäytymistään ja tavaroiden poisheittoa, jos he olisivat tietoisia näistä asioista - luulen, etteivät he ole.
Michel Barnier
komission jäsen. - (FR) Arvoisa puhemies, jäsen McGuinness esitti juuri tärkeän huomion. Asiassa on nimittäin moraalinen ja eettinen ulottuvuus, kun otetaan huomioon kaikki kansanterveyttä, biologista monimuotoisuutta ja talouselämää koskevat huolet, jotka olemme tuoneet esiin.
Tästä syystä - ja osoitan tämän jäsenille Westlund ja Roithovà sekä muille puhujille - komissio on päättänyt toimia. Vaikutustenarvioinnin tueksi, jossa osoitetaan tämän aloitteen hyvät perustelut, komissio aikoo ehdottaa Euroopan unionin lainsäädännön tiukentamista erityisesti tarkastusten ja jätteiden siirrosta annetun asetuksen täytäntöönpanon parantamiseksi. Tämän pitäisi merkittävällä tavalla vähentää laittomien kuljetusten suurta määrää.
Kaikkia mahdollisia ratkaisuja tarkastellaan. Antakaa komission jäsenelle Potočnikille muutama viikko aikaa laatia lainsäädäntöehdotus. Voin sanoa teille hänen puolestaan, että komissio ottaa huomioon hyvin tärkeän keskustelun, jota olette käyneet myöhäisestä ajankohdasta huolimatta, ja esittelee vuoden 2011 loppuun mennessä lainsäädäntöehdotuksensa vauhdittaakseen näiden laittomien kuljetusten ja niiden seurausten torjuntaa.
Puhemies
(DE) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Daciana Octavia Sârbu
kirjallinen. - (EN) Esitin aiemmin tänä vuonna Euroopan komissiolle kysymyksiä, jotka koskivat myrkyllisen jätteen kuljettamisesta Italiasta Romaniaan laadittuja lehtiartikkeleita. Vaikka kuljetuksista ei löytynyt todisteita, kysymyksiini saamistani vastauksista kävi kuitenkin ilmi, että voisimme hyötyä nykyistä säännöllisemmin tehtävistä rahtitarkastuksista, koska tämä toimisi pelotteena niille, jotka osallistuvat jätteen laittomiin kuljetuksiin. Tällaisilla toimenpiteillä voisi olla lisävaikutus kolmansien maiden tapauksessa, koska kolmansilla mailla ei ehkä ole valmiuksia kunnolla valvoa saapuvia kuljetuksia, ja tästä syystä toimenpiteet voisivat estää myrkyllisiä jätteitä saapumasta niiden maaperälle. Meidän olisi vakavasti pohdittava perinpohjaisten ja säännöllisten tarkastusten etuja Euroopan unionin tasolla, erityisesti kehitysmaihin suuntautuvien kuljetusten tapauksessa.
