Tämänhetkisen luottokriisin tilanne ja EU:n toimenpiteet (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat tämänhetkisen luottokriisin tilanteesta ja EU:n toimenpiteistä.
András Kármán
Arvoisa puhemies, ymmärrän täysin sen, että Euroopan parlamentti seuraa suurella kiinnostuksella toimenpiteitä, joita unionin sisällä ja myös ulkopuolella toteutetaan eräiden jäsenvaltioiden julkista taloutta koettelevien vaikeuksien nujertamiseksi.
Maailmanlaajuinen rahoituskriisi on vaikuttanut merkittävästi kaikkien jäsenvaltioiden tuloihin ja menoihin, vaikka vaikutuksen laajuus ja laatu vaihtelee valtiosta riippuen ja vaikka myös yksittäisten jäsenvaltioiden kyky puuttua kriisin seurauksiin on hyvin erilainen.
Ensimmäinen asia, jota haluan korostaa, on se, että kunkin jäsenvaltion julkisen talouden kestävyydestä ja vakaudesta vastaa ennen kaikkea jäsenvaltio itse. On myös kunkin jäsenvaltion asia huolehtia siitä, että kunkin talous on kilpailukykyinen, joustava ja kestävä. Tämä ei tietenkään tarkoita, että julkinen talous ja taloudellinen suorituskyky eivät olisi myös yhteisen mielenkiinnon kohteina.
Me olemme osa unionia ja meidän taloutemme ovat yhteydessä toisiinsa monin tavoin: yhtenäismarkkinoiden kautta ja monissa tapauksissa myös yhteisvaluutan ja siihen liittyvän syvemmän taloudellisen yhdentymisen kautta. Yleisemmin ottaen jäsenvaltioiden välinen yhteisvastuu sitoo meitä kaikkia velvoittaen meidät suojelemaan ja edistämään laajempia eurooppalaisia etuja. Tämä tarkoittaa, että me kaikki toivomme koko Euroopan unionille ja erityisesti euroalueelle vakaata ja vahvaa taloutta. Tarvittaessa meidän on ryhdyttävä toimenpiteisiin yksittäisten jäsenvaltioiden vakauden takaamiseksi.
Käytössämme on tätä tarkoitusta varten useita työkaluja. Koordinointimekanismin avulla pyrimme varmistamaan, että joka ikinen jäsenvaltio noudattaa asianmukaisia talous- ja talousarviopolitiikkoja. Näitä päivitetään ja vahvistetaan parhaillaan, ja olen ilahtunut siitä, että neuvoston ja parlamentin väliset neuvottelut edistyvät hyvin. Käytössämme on myös Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi, jonka kautta EU voi tarjota tukea mille tahansa jäsenvaltiolle niin euroalueella kuin sen ulkopuolellakin.
Euroalueen maita varten on lisäksi perustettu seuraavat välineet, joita kehitetään jatkuvasti. Kreikka on saanut koordinoitujen kahdenvälisten lainojen paketin jäsenvaltioilta ja myös lainan IMF:ltä. Irlanti on saanut kahdenvälisistä lainoista koostuvan paketin, lainan Euroopan rahoitusvakausvälineen kautta ja lainan IMF:ltä. Lisäksi parhaillaan valmistellaan Portugalille myönnettävää tukipakettia, joka myös perustuu sekä EU:n että IMF:n tukeen.
Lisäksi euroalueen jäsenvaltioiden ministerit viimeistelevät Euroopan vakausmekanismin teknisiä yksityiskohtia. Vakausmekanismi on tarkoitus ottaa käyttöön vuonna 2013 ja siitä tulee pysyvä taloudellinen tukimekanismi, jolla korvataan Euroopan rahoitusvakausväline. Myös euroalueen ulkopuoliset jäsenvaltiot osallistuvat tähän prosessiin.
Haluan nyt sanoa muutaman sanan jo mainitsemieni kolmen euroalueen maan tilanteesta. On kuitenkin syytä mainita, että alusta pitäen monista näitä jäsenvaltioita koskevista asioista on keskusteltu tavanomaisen Ecofin-kehyksen ulkopuolella, niiden erityispiirteiden mukaisesti, joita kullakin näistä valtioista on euroalueen jäseninä. Euroryhmän puheenjohtaja osaisi antaa monista näistä asioista lisätietoja paremmin kuin minä.
Ensimmäisenä käsittelen Irlannin tilannetta. Viime joulukuussa sovitun, Irlannille suunnatun 85 miljardin euron tukiohjelman seurauksena Irlannin viranomaiset ovat toteuttaneet monia toimenpiteitä pannakseen täytäntöön taloudelliseen tukeen liitetyn sopeutusohjelman. Uusi hallitus on päivittänyt tätä ohjelmaa jatkuvasti. Ecofin-neuvosto tarkastelee ohjelman noudattamisen toteutumista ensimmäisen neljänneksen osalta ensi tiistaina 17. maaliskuuta pidettävässä kokouksessaan. En voi sanoa tästä keskustelusta paljoakaan etukäteen, mutta yleisnäkemys tulee todennäköisesti olemaan se, että Irlanti on edistynyt odotusten mukaisesti.
Joitain haasteita on kuitenkin yhä ratkaisematta. Irlannin on erityisesti pidettävä kiinni vahvasta julkisen talouden sopeuttamisesta ja varmistettava, että sen rahoitusala on tulevaisuudessa vakaalla pohjalla.
Toisena on Kreikka. Kreikka on edistynyt huomattavasti viime vuoden hyvin vaikeasta tilanteesta ja meidän on syytä antaa sille kiitosta. Kreikkaa on kohdannut valtava haaste, johon se on vastannut pitkäjänteisesti ja päämäärätietoisesti. Sopeutusohjelma on suurelta osin päässyt käyntiin. Tuoreimmassa täytäntöönpanoa koskevassa kertomuksessa, jonka komissio, IMF ja EKP laativat yhdessä maaliskuussa, todettiin, että ohjelman tavoitteiden toteuttaminen on edistynyt edelleen. Uudistuksia ohjelman keskipitkän aikavälin tavoitteiden toteuttamiseksi laaditaan parhaillaan. Lisäksi kertomuksessa otetaan esiin muita alueita, joilla uudistuksia on toteutettava, jotta saadaan aikaan kriittinen massa julkisen talouden kestävyyden ja talouden toipumisen varmistamiseksi. Komissio, EKP ja IMF seuraavat sopeutusohjelman toteutuksen edistymistä tiiviisti myös jatkossa. Seuraava tarkastelu on tarkoitus toteuttaa tässä kuussa.
Kahdenväliseen lainaan osallistuvat jäsenvaltiot sopivat maaliskuussa, että korkotasoa alennetaan 1 prosentilla ja että lainan erääntymisaikaa pidennetään. Tämä on myös myönteinen askel. Tämän sopimuksen täytäntöönpanon teknisistä yksityiskohdista keskustellaan parhaillaan.
Viimeisenä on Portugali. Portugalin väliaikaishallitus ilmoitti 6. huhtikuuta aikovansa hakea taloudellista tukea Euroopan unionilta. Tätä edelsi rahoitusmarkkinoiden harjoittama raskas painostus. Portugalissa oli kuitenkin samaan aikaan meneillään poliittisesti epävakaa kausi, joka johti hallituksen eroamiseen 24. maaliskuuta, kuten tiedämme. Portugalin parlamentti oli aiemmin hylännyt hallituksen ehdottaman uuden julkisen talouden sopeutuspaketin. Troikan ja Portugalin viranomaisten väliset neuvottelut on nyt viety päätökseen ja rahoitustukeen liittyviä poliittisia ehtoja koskevasta yhteisymmärryspöytäkirjasta sovitaan parhaillaan.
Rahoitusta myönnetään noin 78 miljardia euroa kolmen vuoden ajaksi. Valtionvarainministerien epävirallisessa Ecofin-tapaamisessa Budapestissa huhtikuussa annettujen suositusten mukaisesti ohjelmaan sisältyy useita alueita koskevia uudistuksia; näitä aloja ovat muun muassa julkinen talous, työ- ja tuotemarkkinat sekä rahoitusala. Me pidämme tällaisia toimenpiteitä ratkaisevan tärkeinä kasvumahdollisuuksien ja talouden vakauttamisen kannalta. Lopullista rahoituspakettia tuetaan oletettavasti myös ensi viikon Ecofin-neuvostossa.
Tämä oli vain lyhyt katsaus niihin toimenpiteisiin, joilla pyrimme vastaamaan maailmanlaajuisen rahoituskriisin vaikutuksiin EU:ssa ja erityisesti mainitsemissani kolmessa jäsenvaltiossa. Kuten aluksi totesin, puheenjohtajavaltio Unkari ei osallistu suoraan kaikkiin yksityiskohtaisiin neuvotteluihin, joista osa kuuluu pikemminkin euroryhmän vastuualueeseen.
Puheenjohtajavaltio on kuitenkin sitoutunut osaltaan varmistamaan, että nykyisten ongelmien ratkaisemiseksi toteutetaan kaikki tarvittavat toimenpiteet. Tämä on mielestämme ehdoton edellytys Euroopan kilpailukyvyn kohentamiselle pidemmällä aikavälillä ja sitä kautta Euroopan tarvitseman vahvemman aseman rakentamiselle.
Olli Rehn
Arvoisa puhemies, Euroopan tämänhetkiset talousnäkymät ovat varsin kaksijakoiset. Toisaalta reaalitalouden elpyminen on alkanut vaikuttaa; elpyminen on aiempaa vakaampaa ja se ruokkii itse itseään. Toisaalta elpyminen on kuitenkin epätasaista ja rahoitusmarkkinoilla on yhä epävarmuutta erityisesti valtionvelkamarkkinoiden kohdalla.
EU:n talouspolitiikan päätehtävänä on nyt siis hillitä valtionvelkakriisiä ja sitä kautta turvata reaalitalouden elpymisen jatkuminen Euroopassa. Ensi maanantain Ecofin-kokouksessa hyväksyttävä EU:n ja IMF:n Portugali-ohjelma käynnistää uuden vaiheen tässä tarpeellisessa hankkeessa.
Portugalin hallitus esitteli viime viikolla talouden uudistusohjelman, joka oli seurausta hedelmällisistä neuvotteluistamme hallituksen, opposition, kansalaisyhteiskunnan, työmarkkinaosapuolten ja yliopistomaailman kanssa. Nämä keskustelut näkyvät ohjelmassa. Tämä on portugalilainen ohjelma, joka ansaitsee Euroopan unionin ja Kansainvälisen valuuttarahaston tuen. Yhteenlaskettu 78 miljardin euron tukemme on osoitus vahvasta sitoutuneisuudesta Portugalin auttamiseen ja Euroopan talouden vakauden turvaamiseen.
Se on vaativa mutta oikeudenmukainen sopeutusohjelma. Se vaatii Portugalin kansalta suuria ponnistuksia. Ohjelman valmistelussa on kiinnitetty suurta huomiota yhteiskunnalliseen oikeudenmukaisuuteen ja vaikeimmassa asemassa olevien kansalaisten suojelemiseen. Eurooppa seisoo Portugalin rinnalla Portugalin vuoksi ja Euroopan talouden vakauden vuoksi.
Viimeaikaiset tapahtumat huomioiden olisi väärin väittää, että velkakriisin taakka on poistunut Euroopan talouden harteilta; olisi kuitenkin myös väärin väittää, että EU ei ole reagoinut kriisiin. Älkää unohtako, että vain vuosi sitten euroalueen jäsenvaltiot sopivat ehdollisen lainapaketin myöntämisestä Kreikalle rahoitusjärjestelmämme romahtamisen estämiseksi. Tämän vuoden aikana, viime toukokuusta tähän päivään, me olemme luoneet tehokkaita vakausmekanismeja, jotka olivat ensin väliaikaisia ja joista tulee pysyviä vuodesta 2013 lähtien. Kaikissa jäsenvaltioissa toteutetaan hyvin järjestelmällistä julkisen talouden vakautusohjelmaa, ja jäsenvaltiot ovat valmiita rohkeisiin rakenteellisiin muutoksiin vauhdittaakseen kasvua ja työpaikkojen luomista.
Me korjaamme parhaillaan, teidän aktiivisella tuellanne, EU:n talouden ohjaukseen ja hallintaan liittyviä rakenteellisia puutteita valmistautuaksemme Euroopan unionin päätöksentekopuitteiden perusteelliseen muutokseen. Me korjaamme, jälleen teidän tuellanne, yhtenäismarkkinoidemme puutteita tiukentamalla rahoitusalan sääntelyä ja luomalla uuden valvontarakenteen.
Olemme nyt käännekohdassa, jossa talouden vakauden turvaavat EU:n ja IMF:n vakausmekanismit sekä erityisesti jäsenvaltioiden - ja etenkin vaikeimmassa asemassa olevien jäsenvaltioiden - itse toteuttamat toimet. Jotkut ovat yhä sitä mieltä, että kriisin hallintastrategia on erityisesti Kreikan osalta puutteellinen. En yhdy tähän näkemykseen. Strategiamme ensimmäisenä ja pääasiallisena tavoitteena on estää sen kaltaiset sydänpysähdykset, jollainen koettiin syyskuussa 2008 Lehman Brothersin kaaduttua ja joka sittemmin johti maailmanlaajuiseen rahoituskriisiin ja talouden taantumaan. Me olemme toteuttaneet tämän tavoitteen ja siten turvanneet Euroopan reaalitalouden elpymisen.
Toiseksi me olemme suurelta osin onnistuneet rajaamaan valtionvelkamarkkinoiden ongelmat niihin kolmeen maahan, jotka kuuluvat ohjelmaan. Arvopapereiden tuottoerot osoittavat, että Espanja on irrottautumassa näistä maista julkisen talouden, rahoitusalan ja rakenteellisten tekijöiden alalla toteuttamiensa määrätietoisten toimien ansiosta.
Kolmanneksi Kreikan ja Irlannin ohjelmat ovat vielä melko alkuvaiheessa. Kreikan ohjelma on toiminut vuoden ajan ja Irlannin vastaava ohjelma noin viiden kuukauden ajan; ohjelman kokonaiskesto on kolme vuotta. Molemmat maat noudattavat hyvin tiukkoja ohjelmia, joiden tavoitteena on vakauttaa julkista taloutta, toteuttaa rakenteellisia uudistuksia ja korjata rahoitusalaa. Arviointivaltuuskuntamme on parhaillaan Ateenassa EKP:n ja IMF:n kanssa arvioimassa ohjelman täytäntöönpanoa ja valmistelemassa ajantasaista analyysia Kreikan velkakestävyydestä. Tämä työ viedään päätökseen tulevien viikkojen aikana, minkä jälkeen voimme tehdä faktatietoihin perustuvia päätöksiä.
Vaikka kuluneen vuoden verotaakka oli ennätyksellinen - yli 7 prosenttia BKT:sta eli 20 miljardia euroa - on kuitenkin selvää, että Kreikan on tiukennettava talousuudistustensa toteuttamista, sen on saatava aikaan läpimurto yksityistämisohjelmassa ja sen jälkeen taattava ohjelman täytäntöönpano kaikilta osin.
Maansisäiset riidat on siirrettävä syrjään pikaisesti ja Kreikan elvyttämiselle on saatava puoluerajat ylittävä tuki. On turha luulotella, että talouden uudistusohjelmalle olisi ollut todellisia vaihtoehtoja. Tässä testataan siis Kreikan poliittisten voimien - sekä hallituksen että opposition - uskottavuus ja loppujen lopuksi Kreikan kansan tahto.
Tämänhetkinen kriisi on valtionvelkakriisin ja pankkialan puutteiden yhteen punoutunut kokonaisuus. Yhtä ongelmaa ei voida ratkaista ratkaisematta toista; molempiin on puututtava samanaikaisesti. Näin ollen pankkialan korjaavat toimet on saatava päätökseen, jotta varmistetaan luottojen tarjoaminen reaalitaloudelle, yrityksille, kotitalouksille ja yksityisille kansalaisille. Pankkien stressitestien uusi kierros on käynnissä. Testien tulosten perusteella ohjataan pankkialalla tarvittavia rakenteellisia uudistuksia ja pääomittamista. Ennen kuin tulokset julkaistaan, jäsenvaltioiden on julkistettava strategiansa mahdollisesta rakenneuudistuksesta tai niiden haavoittuvien instituutioiden pääomapohjan vahvistamisesta. Suunnitelmat pitäisi viedä päätöksen mahdollisimman pian ja niihin pitäisi sisällyttää tarkka aikataulu.
Yhteenvetona voin sanoa, että Euroopan unionissa toteutettavat rahoitusalan sääntelyn ja talouden ohjausjärjestelmän perusteelliset uudistukset ovat muuttamassa eurooppalaista talous- ja rahoitusalan rakennetta ratkaisevalla tavalla. Lähitulevaisuudessa kokonainen uusi säännöstö tarjoaa perustan vakaalle ja kestävälle kasvulle ja työpaikkojen luomiselle.
Tällä välin meidän on jatkettava työtämme rahoitusalan vakauden turvaamiseksi ja sitä kautta Euroopan talouden elpymisen edistämiseksi, sillä siinä on kestävän kasvun ja työllisyyden parantamisen avain. Tämä tulee edellyttämään hyvin vaikeiden päätösten tekemisestä sekä unionin että jäsenvaltioiden tasolla. Uskon vakaasti, että meillä on viisautta ja rohkeutta tehdä nämä päätökset.
Corien Wortmann-Kool
Arvoisa puhemies, haluan kiittää ministeriä Kármánia ja komission jäsentä Rehniä heidän viime viikkojen tapahtumia koskevista selvityksistään. Kun luottamus markkinoihin on heikkoa, jokainen epäilyksen hivenkin vaikuttaa suoraan jo ennestään vaikeuksissa oleviin maihin ja sitä kautta koko yhteisvaluuttaan. Tämä kävi valitettavasti selväksi viime viikonloppuna. Silloin lehdistössä kiistettiin kaikki tiedot salaisesta kokouksesta, mikä taas koettelee haurasta luottamusta entistäkin raskaammin. Toivon, että asianomaiset osapuolet ottavat tästä nopeasti opikseen.
Arvoisa puhemies, helpot valinnat ja kivuttomat vaihtoehdot ovat olleet poissa kysymyksestä jo jonkin aikaa. Kreikalle, Irlannille ja Portugalille tarjottavien tukitoimien on oltava vankkoja, jotta rahoitus- ja talousalan vakaus voidaan palauttaa. Paketin on avattava tietä kestävälle julkiselle taloudelle ja talouden kasvulle. Tästä syystä toivon, että neuvosto ja komissio eivät tyydy tarkastelemaan vain näiden maiden tulevan vuoden rahoitustarpeita, vaan että ne katsovat myös sitä pidemmälle, jotta nämä samat ongelmat eivät toistu uudelleen vuoden päästä.
Arvoisa puhemies, kesäkuussa on tärkeää tehdä päätökset kunnianhimoisesta lainsäädäntöpaketista, jonka tavoitteena on vahvistaa eurooppalaista talouden ohjausjärjestelmää markkinoiden luottamuksen palauttamiseksi, kasvun ja työpaikkojen luomisen takaamiseksi kansalaistemme vuoksi sekä talouksiemme yhtenäisyyden lisäämiseksi. Tästä syystä kehotan neuvostoa tukemaan parlamentin pyrkimyksiä lisätä vastuuvelvollisuutta ja julkista keskustelua parlamentissa, laajentaa kansallisten parlamenttien osallistumista sekä tehdä loppu lehmänkaupoista, joita neuvosto harjoittaa aina kun komission kanta ei ole sille mieleen. Tähän pakettiin on sisällytettävä vahvan talousosion lisäksi vahva valuuttaosio, mukaan lukien Eurooppa 2020 -strategia, jolla turvataan sosiaalisen markkinataloutemme kestävyys kaikissa 27 jäsenvaltiossa. Kehotan siis teitä osoittamaan määrätietoisuutenne ensiviikkoisessa talous- ja raha-asioiden neuvostossa.
(Puhuja suostui vastaamaan sinisen kortin kysymykseen työjärjestyksen 149 artiklan 8 kohdan mukaisesti.)
Barry Madlener
(NL) Arvoisa puhemies, haluan esittää kysymyksen jäsen Wortmann-Koolille. Miten on mahdollista, että te, alankomaalainen parlamentin jäsen, ette edes mainitse sitä pöyristyttävää tosiasiaa, että Alankomaiden valtionvarainministeriä ei kutsuttu viimeviikkoiseen huippukokoukseen? Miten on mahdollista, että te, alankomaalainen parlamentin jäsen, ette edes mainitse sitä tosiasiaa, että Alankomaat maksaa nykyisen suuruisia valtavia summia? Miten te voitte pettää alankomaalaisten veronmaksajien luottamuksen syytämällä miljardeja euroja veronmaksajien rahaa pohjattomaan kuiluun?
Corien Wortmann-Kool
(NL) Arvoisa puhemies, olen ilmaissut selvästi, mitä luottamuksen palauttaminen edellyttää. Jäsen Madlenerin yksinkertaistavat ratkaisut eivät kohentaisi, vaan pikemminkin pahentaisivat ei ainoastaan Alankomaiden tilannetta vaan kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisten tilannetta. On huolestuttavaa, että jäsen Madlener ei ole vieläkään ymmärtänyt tätä.
Anni Podimata
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Kreikan uudistusohjelman sopimisesta tulee pian kuluneeksi vuosi ja Portugalin ohjelma julkistettiin juuri eilen. Näin ollen meidän on mielestäni tärkeää arvioida nykytilanteemme: mitä on tehty oikein, missä on taas tehty virheitä ja jääty tavoitteista. Nyt vuotta myöhemmin Kreikan lisäksi myös kaksi muuta euroalueen maata, Irlanti ja Portugali, ovat turvautuneet tukimekanismiin, sillä ne eivät kykene takaamaan markkinoille tarvittavaa rahoitusta. Eri maiden uudistusohjelmat poikkeavat toisistaan kunkin maan erityispiirteiden ja erityisongelmien mukaisesti. Ohjelmissa on kuitenkin yksi yhteinen piirre: niissä korostetaan ehdottomasti talousarviouudistusten nopeaa toteuttamista.
Arvoisa komission jäsen, Kreikan tapauksessa valtion tulot ovat kuitenkin laskeneet, sillä taantuma on ollut vuoden 2010 ennusteita syvempi. Tulot ovat laskeneet huolimatta aikaansaadusta kehityksestä, jota olette useasti painottanut, toisin sanoen perusalijäämän 7 pisteen laskusta ja budjettialijäämän 5 prosentin laskusta. Tämä on siis ensimmäinen tieto arviointia varten, mikäli olemme yhtä mieltä siitä, että ohjelmien tavoitteena on taltuttaa talousarvio- ja talouskriisi eikä luoda euroskeptisyyteen johtavaa rankaisukulttuuria. Toinen arvioinnin kannalta keskeinen tieto on se, että markkinat eivät ole reagoineet toteutettuihin toimenpiteisiin. Sen lisäksi, että Euroopan unionin päätökset eivät ole vakuuttaneet markkinoita, ne ovat jopa vaikeuttaneet tilannetta. Yksi esimerkki tästä on kuuluisa Deauvillen päätös yksityishenkilöiden osallistumisesta vuonna 2013 perustettavaan pysyvään tukimekanismiin. Johtopäätös tästä on, että talousarviouudistusohjelmien aikaansaamat mahdolliset edistysaskeleet uhkaavat jäädä markkinoiden ja luottoluokituslaitosten yhä tänään lietsomien pelkojen jyräämäksi. Viime päivinä me olemme tulleet pisteeseen, jossa keskustelemme asioista, joita vielä hiljattain olisi pidetty täysin mahdottomina ajatuksina, kuten rakenneuudistuksista ja jopa vararikosta ja/tai yhteisvaluutasta luopumisesta tietyissä maissa.
Arvoisa komission jäsen, tiedän, että olette hyvin omistautunut Euroopan asialle, ja siksi uskon teidän olevan kanssani yhtä mieltä siitä, että ratkaisut, joista keskustelemme tänään, ja tavat, joilla reagoimme kriisiin, tulevat epäilemättä olemaan merkittävä osa Euroopan historiaa. Tänään me luomme olosuhteita, joissa tämän kertomuksen loppusanat lausutaan. Uskon ja toivon meidän kaikkien olevan yhtä mieltä siitä, että elämme historiallisia hetkiä ja että tämän kertomuksen jälkisanat eivät saa Euroopan unionin ja EMUn tulevaisuuden kannalta synkkiä sävyjä, vaan muodostavat rohkean ja ratkaisevan askeleen kohti yhtenäisempää, yksimielisempää ja vieläkin vahvempaa Eurooppaa.
Carl Haglund
ALDE-ryhmän puolesta. - (SV) Arvoisa puhemies, edellinen puhuja totesi juuri, että vuoden jälkeen on hyvä aika katsoa taaksepäin. Tuon terveisiä Suomesta, missä ilmoitetaan toivottavasti tänä iltana, että eduskunta tukee Portugalille myönnettävää rahoitusalan pelastuspakettia. Näin toivon mukaan tulee käymään, mutta meidän ei pidä osoittaa vielä suosiotamme. Voimme toivoa, että näin tulee käymään. Ainakin oma puolueeni tukee sitä.
Tarkastelen lyhyesti, miksi me Suomessa epäröimme nyt Portugalin tuen myöntämisen suhteen. Yksi syy on se, että vaikeita päätöksiä tehdään toistuvasti pienten osittaisten päätösten muodossa, koska me emme pysty ratkaisemaan tätä ongelmaa kerralla. Käännyn tässä kohtaa neuvoston puoleen; vaikka tiedänkin, että puheenjohtajavaltio Unkari ei kenties olekaan tästä vastuussa, se saa kuitenkin viedä viestini eteenpäin. Suurten päätösten tekeminen ei ehkä ole aivan helppoa, ja ymmärrän, että yksinkertaisia ja tyhjentäviä ratkaisuja ei ole olemassa. Se, että me joudumme toistuvasti tekemään pieniä ja vaikeita osittaisia päätöksiä, nakertaa kuitenkin muun muassa Suomen eduskunnan poliittista kärsivällisyyttä ja poliittista tahtoa. Tämä näyttää ikävä kyllä pätevän myös muihin kansallisiin parlamentteihin. Tämä on huolestuttavaa, sillä meillä on todennäköisesti tehtävänämme lukuisia vaikeita päätöksiä muun muassa Kreikan tilanteen suhteen, ja on vaarana, että saatamme jossain vaiheessa joutua selkä seinää vasten. Tästä syystä neuvoston on todennäköisesti harkittava strategiaa, joka on kunnianhimoisempi kuin parhaillaan toteutettava osittainen strategia. Jos te ette tee niin, me emme selviä ulos tästä tilanteesta. Teidän on laadittava uusi strategia, sillä nykyinen strategia ei toimi. Kiitos.
Vicky Ford
ECR-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, valtionvelkakriisiä ei voida ratkaista ennen kuin pankkien asiat on saatu selvitettyä, eikä niitä voida selvittää, jos valvojien stressitesteissä kieltäydytään myöntämästä, että valtionvelkakriisi on todellisuutta. Meneillään on myös yleisön luottamuskriisi. Osa maista lunasti omat pankkinsa ilman minkäänlaista EU:n tukea aiheuttaen veronmaksajille valtavat kustannukset. Ymmärrän, että samat veronmaksajat kysyvät nyt, miksi heidän pitäisi rahoittaa lunastuksia muissa maissa.
Viimeviikkoiset Portugalin uudistuksia koskevat ehdotukset sisälsivät myönteisiä suosituksia kilpailukyvyn parantamiseksi, mutta Kreikan tilanne vaikuttaa hälyttävältä. Euroalueen päättäjät väittävät meille, että Kreikan velkoja ei järjestellä uudelleen, mutta eikö takaisinmaksuajan lykkääminen ole uudelleenjärjestelyä?
Kun julkiset lainanantajat pidentävät erääntymisaikojaan, niin kyse ei ole vain aurinkotuolien siirtelystä Titanicin kannella. Se tarkoittaa julkisten lainanantajien viemistä kannen alle uppoamaan laivan mukana samalla kun yksityisiä lainanantajia autetaan pelastusveneisiin.
Sven Giegold
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Rehn, haluan ensiksi sanoa, että tilanne on todellakin menossa huonompaan suuntaan, kuten totesitte. Euroalueella kuilu elpymisen merkkejä osoittavien maiden ja yhä epävakaassa tilanteessa olevien maiden välillä kasvaa. Myös heikommassa asemassa olevien maiden tukemisesta aiheutuvat kustannukset kasvavat jatkuvasti.
Tämän tilanteen huomioon ottaen haluan esittää joitain kysymyksiä teille, arvoisa talous- ja raha-asioista vastaava komission jäsen. Keskuspankkien väliset yli 400 miljardin euron velat ovat kasaantuneet Euroopan keskuspankin järjestelmän TARGET2-tileille. Tämä on seurausta siitä, että pankit eivät edelleenkään saa riittävää rahoitusta pääomamarkkinoilta. Mikä on teidän näkemyksenne näistä eurojärjestelmän sisäisistä suunnittelemattomista veloista?
Merkittävä ongelma, joka estää meitä edistymästä velkojen uudelleenjärjestelyssä, on se, että pankkijärjestelmää ei ole uudistettu asianmukaisesti; myös jäsen Ford toi tämän esiin. Eurooppalaista uudelleenjärjestelyjärjestelmää koskevan ehdotuksen laatiminen on viivästynyt. Milloin komissio aikoo julkistaa tämän ehdotuksen? Mikä on teidän kantanne tähän viivästykseen talous- ja raha-asioista vastaavana komission jäsenenä? Mitä olette tehnyt jouduttaaksenne asioita?
On myös käynyt selväksi, kuten me Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsenet olemme jo pitkään ounastelleet, että Kreikan ja Portugalin tukemiseksi toteutetut toimet eivät voi alkaa vaikuttaa ennen kuin euroalueen makrotaloudelliset olosuhteet kohentuvat. Näillä mailla on yhä kannettavanaan kasvava korkotaakka. Pääoman vienti ja ulos virtaaminen kiihtyy joissain näistä maista. Näiden maiden joissain eurooppalaisissa kumppanimaissa ja erityisesti euroalueen vahvoissa maissa on yhä kysynnän puutetta. Lisäksi raaka-aineiden ja elintarvikkeiden hinnat ovat nousussa ainakin jos viimeisimmät nousut ja laskut jätetään huomiotta.
Haluaisin tietää, mitä toimenpiteitä - pelastuspakettien ja taloudellisen tuen lisäksi - ollaan toteuttamassa verojen, ulkoisen kysynnän ja korkojen aiheuttaman taakan keventämiseksi makrotaloudellisesta näkökulmasta. Miten tämä aiotaan saavuttaa? Haluan tästä syystä kehottaa teitä laatiman vahvan paketin, joka kohentaa makrotaloudellisia olosuhteita näissä euroalueen maissa.
Lopuksi haluan ottaa esiin toimenpiteet, jotka mielestäni ovat vastoin EU:n toiminnasta tehdyn sopimuksen henkeä ja jotka koettelevat raskaimmin heikoimpia maita, kuten Kreikkaa, Portugalia ja Espanjaa, kun taas vahvemmat ja vauraammat maat eivät ole vielä ottaneet kantaakseen osaansa taakasta. Minkälaisia toimenpiteitä te aiotte toteuttaa kannustaaksenne vauraita maita maksamaan osansa kriisin kustannuksista?
Ilda Figueiredo
Arvoisa puhemies, haluan ilmaista teille syvän tuohtumukseni ja muistuttaa teitä vastustuksesta, jota nykyiseen kriisiin johtaneet politiikat ovat Portugalissa saaneet aikaan; tarkoitan erityisesti niin kutsutun troikan - Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF), Euroopan keskuspankin (EKP) ja Euroopan komission - Portugalin kansalle asettamaa alistus- ja ryöstöpakettia. Nämä elimet ovat panneet täytäntöön häpeällisiä ulkopuolisia toimia, joiden toteutuksessa ei kunnioiteta edes Portugalin parlamentin oikeuksia ja yksinomaisia toimivaltuuksia eikä oteta huomioon, että maassa valmistaudutaan parhaillaan parlamenttivaaleihin.
Nämä ovat yhteiskunnan vastaisia, taantumuksellisia politiikkoja, jotka kääntävät selän kehitykselle ja tuomitsevat Portugalin palkansaajat ja kansalaiset työttömyyteen, köyhyyteen, alikehitykseen ja äärimmäiseen riippuvuuteen ja jotka tekevät Portugalista pelkän Euroopan unionin alaisen protektoraatin tai siirtomaan. Kaikki tämä on muuttumassa todeksi etenkin, kun tiedämme jo, että tällaiset toimenpiteet eivät ratkaise todellista ongelmaa, kuten Kreikan esimerkki osoittaa.
Vaikka EU:n politiikan todellinen vastuu nykytilanteen suhteen salataan, mikään ei oikeuta sellaisen paketin asettamista Portugalille, joka rankaisee Portugalin kansaa korvaukseksi lainasta, josta peritään EKP:n tavanomaisesti noudattamaa tasoa korkeampaa korkoa. Vastoin kaikkia vaalien alusajan propagandaan kuuluvia yhteisvastuun julistuksia meillä on nyt käsissämme yhteiskunnallista taantuneisuutta ruokkiva ja talouslamaa pitkittävä politiikka.
He aikovat toteuttaa kaiken tämän suosiakseen yksinomaan kansainvälisiä pankkeja, muutamaa portugalilaista suuryritystä ja rahoituslaitosta sekä niiden hännystelijöitä. Tästä syystä me haluamme sanoa, että koko euroalue on nyt uhattuna, että Euroopan unioni saattaa olla matkalla kohti sen luhistumista ja että politiikkaa on muutettava...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Puhemies
(EN) Hyvä jäsen Figueiredo, jouduin mykistämään mikrofoninne. Olen tästä pahoillani, mutta ylititte puheaikanne. Saatte kuitenkin puoli minuuttia lisää puheaikaa, jos suostutte vastaamaan jäsen van Dalenin esittämään sinisen kortin kysymykseen.
Peter van Dalen
(NL) Arvoisa puhemies, halusin esittää jäsen Figueiredolle tämän kysymyksen: Jos maanne hyväksymä paketti on todellakin noin paha ja jos aidon järjestelmän alaisuuteen joutuminen ja koko taloutenne uudelleen järjesteleminen on todellakin noin paha asia, miksi maanne ei luovu yhteisvaluutasta? Euro on vahva valuutta ja siihen osallistumiselle on asetettava edellytyksiä. Jos te ette voi hyväksyä sitä, niin teidän olisi parempi luopua yhteisvaluutasta!
Ilda Figueiredo
(PT) Arvoisa puhemies, pidän pöyristyttävänä sitä, että tällainen kysymys voidaan esittää, vaikka Euroopan päättäjät olivat kyvyttömiä myöntämään ajoissa, että heidän politiikkansa olivat syyllisiä Portugalin tilanteen heikentymiseen. Kuten kaikki hyvin tietävät, Portugalin talous oli epävakaalla pohjalla ja siihen oli sovellettava vahvan euron politiikkaa, joka on Saksan, Ranskan ja eräiden muiden maiden etujen mukaista, mutta ei palvele Portugalin eikä muiden heikon talouden maiden etuja.
Tästä syystä Portugalin kansa vastustaa tätä politiikkaa Kreikan kansan ja eurooppalaisten palkansaajien tapaan. Myös Euroopassa tarvitaan toisenlaista politiikkaa.
Godfrey Bloom
EFD-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, kuulun juuri sodan jälkeen syntyneisiin suuriin ikäluokkiin. Sodan jälkeen olemme saaneet nauttia maailmanlaajuisesti varmaankin pisimmästä rauhan ja vaurauden aikakaudesta. Olen pannut hiukan rahaa sivuun, jotta voin siirtää jotain eteenpäin perheelleni, kun minusta aika jättää. Tämä on paljolti sen ansiota, että en ole koskaan kuluttanut enempää kuin olen ansainnut. Olen ollut varovainen ja olen tehnyt suhteellisen kovasti töitä.
Minusta vaikuttaa siltä, että valtioiden velkaantuminen tulee päättäjille aina täytenä yllätyksenä. Antakaahan, kun selitän, jotta tämä asia tulee selväksi. Velkaantuminen johtuu siitä, että päättäjät jatkuvasti kuluttavat enemmän rahaa kuin he keräävät veroina - enemmän kuin he ikimaailmassa voisivat kerätä veroina - ja suurimman osan tästä rahasta he itse asiassa käyttävät pelkkään turhuuteen. Se, että me joudumme keskustelemaan vararikon - todella aidon vararikon - tehneistä valtiosta, johtuu siitä, että näiden maiden naurettavat, veltot ja tietämättömät päättäjät käyttävät jatkuvasti enemmän rahaa kuin he pystyvät keräämään. Sitten he ottavat lainoja lainojen perään ja - mikä pahinta - he painattavat rahaa, sillä päättäjillä ja heidän keskuspankeillaan on koneet, jotka painavat rahaa. Jos tavallinen kansalainen tekisi niin, se olisi rikos ja hän joutuisi siitä vankilaan. Päättäjät ja heidän keskuspankkinsa tekevät niin kuitenkin kaiken aikaa.
Haluan teidän ymmärtävän, että nämä maat ovat vararikossa. Ne ovat vararikossa omien johtajiensa ja päättäjiensä typeryyden vuoksi. On moraalitonta - moraalitonta! - pyytää minkään maan tavallisia veronmaksajia maksamaan epäonnistuneiden päättäjien ja keskuspankkien laskuja. Ne ovat toimineet väärin. Ne ovat ajautuneet vararikkoon. Miksi me emme voi luojan tähden myöntää sitä?
(Puhuja suostui vastaamaan sinisen kortin kysymykseen työjärjestyksen 149 artiklan 8 kohdan mukaisesti.)
Robert Goebbels
(FR) Arvoisa puhemies, haluaisin tietää, onko jäsen Bloom tietoinen siitä, että Espanjalla on vähemmän velkaa kuin Yhdistyneellä kuningaskunnalla, että Irlanti oli selvästi 60 prosentin alapuolella ennen pankkikriisiä ja että ottamalla velkaa pankkiensa pelastamiseen Irlanti itse asiassa säästi brittiläisten pankkien rahat.
Godfrey Bloom
(EN) Aivan oikein. En väittänyt, että oman maani päättäjät olisivat yhtään vähemmän tyhmempiä kuin muutkaan. Tämä on todella häpeällistä, eikä kansallisessa parlamentissamme edes keskusteltu näiden konkurssipankkien pelastamisesta. Jos te haluatte sijoittaa konkurssipankkeihin, niin tehkää se omilla rahoillanne. Älkää ryövätkö siihen yorkshirelaisten 98 punnan viikkoeläkettä saavien vanhusten rahoja!
Marine Le Pen
(FR) Arvoisa puhemies, EU:n, EKP:n ja IMF:n troikka ilmoitti 9. toukokuuta 2010 voitonriemuisesti, että se oli pelastanut Kreikan täydeltä konkurssilta lainaamalla sille 110 miljardia euroa. Vuotta myöhemmin Kreikka vajosi taantumaan. Valtionvelka ponnahti 150 prosenttiin BKT:sta ja kaksivuotiset korot ovat nousseet yli 25 prosenttiin vuotta kohti.
Kreikan nykyinen ahdinko johtuu siitä, että sitä yritettiin pelastaa väärin keinoin. Kreikan talous tarvitsee nyt heikkoa valuuttaa noustakseen aallonpohjasta, mutta sen sijaan troikka aikoo laatia sille uuden, aiempaakin tiukemman julkisen talouden säästöpaketin.
Tämä lääke ei tule tällä kertaa olemaan tehokkaampi kuin se on ollut tähänkään asti. Tämänhetkiset ankarat korot, joita Kreikka joutuu maksamaan, estävät itse asiassa maan yksityistä taloutta tekemästä investointeja tuotantoprosesseihin tai kiinteistöihin. Kreikasta on tulossa kolmannen maailman maa ja kaikki toiveet takaisinmaksusta kuihtuvat samalla.
Viime perjantaina laadittu ehdotus 60 miljardin euron pelastuspaketiksi osoittaa, että vuosi sitten myönnetty 110 miljardin euron laina on syytä katsoa lahjaksi. Kuinka pitkään ja kuinka paljon eurooppalaiset veronmaksajat joutuvat kaatamaan rahaa pohjattomaan kaivoon? Tällä tiellä jatkaminen on itsetuhoista ja johtaa Euroopan pirstaloitumiseen.
Tässä on kaksi mahdollista ratkaisua: joko Kreikan velkojen uudelleenjärjestely ja samanaikaisesti kaikkien epäonnistuneiden maiden valtionvelan uudelleenjärjestely, joka johtaisi lopulta pankkijärjestelmämme romahtamiseen, tai hallittu, järkevä ja pragmaattinen luopuminen yhteisvaluutasta, jotta Kreikka voisi nousta uudelleen jaloilleen.
Eurooppa on tullut tienhaaraan. Onko yhteisvaluutasta kiinni pitäminen todellakin Euroopan kansalaisten tekemien uhrauksien arvoista?
Diogo Feio
(PT) Arvoisa puhemies, valtionvelkakriisi vaatii EU:lta toimia - toimia, jotka vastaavat kuhunkin erityistilanteeseen, jotka puolustavat yhteisvaluuttaa sen vahvistamiseksi ja jotka puolustavat jäsenvaltioita. Tästä syystä Euroopan parlamentin käsittelyssä parhaillaan olevat ehdotukset talouden ohjausjärjestelmästä ovat erityisen tärkeitä.
Parlamentti on tukenut myönteistä kehitystä kohti järkevää valtionvelan hoitoa. Parlamentti on kannattanut kohtuullisen siirtymäajan käyttöönottoa. Se on vaatinut, että velan tarvittavaa vähentämistä ei tehdä vuosittaisten tietojen perusteella vaan kolmen vuoden keskiarvoa käyttäen. Se on puoltanut budjettikurin tarpeellisuutta. Se on puoltanut kasvun ja aiempaa suuremman avoimuuden tarpeellisuutta unionin politiikassa Euroopan parlamentin keskusteluiden kautta ja se on puhunut yhteisvastuun puolesta. Portugalin tapauksessa on juuri kyse tästä yhteisvastuusta.
Haluan sanoa teille jotain portugalilaisena. Portugalilla on 900-vuotinen historia. Portugali on kykenevä. Portugali kykenee pistämään julkiset tilinsä kurinalaiseen järjestykseen. Portugali kykenee uudistamaan pankkijärjestelmänsä. Se kykenee uudistamaan työmarkkinansa. Se kykenee tekemään verotusjärjestelmästään kilpailukykyisemmän ja se kykenee käyttämään innovatiivisia ratkaisuja terveydenhuolto- ja oikeusjärjestelmiensä uudistamiseksi. Portugali kykenee tekemään virkamieskunnastaan tehokkaamman ja kontrolloidun. Portugali kykenee luomaan liberaalin talouden, joka on nykyistä menestyksellisempi ja kilpailukykyisempi.
Portugali kykenee kuitenkin ennen kaikkea osallistumaan Euroopan yhdentymishankkeeseen; se kykenee osallistumaan ja auttamaan tulevaisuuden haasteiden ratkomisessa. Tästä syystä unionin jäsenyys on meille tärkeä asia ja me haluamme tukea unionin vähittäistä vahvistumista.
Robert Goebbels
(FR) Arvoisa puhemies, haluan muistuttaa teitä muutamasta tosiasiasta nyt, kun huhumylly pyörii hillittömästi ja useita jäsenvaltioita vasten spekuloidaan ankarasti.
Euro on vahva valuutta. Kymmenen olemassaolovuotensa aikana eurosta on tullut maailman toiseksi käytetyin valuutta. Maailman rahoitusvarauksista 30 prosenttia ilmoitetaan euroissa. Yli kolmasosa kansainvälisistä yksityisistä lainoista otetaan euroissa. Euron ostovoima on 40 prosenttia dollaria korkeampi, mikä tarkoittaa sitä, että euroalueen jäsenvaltiot maksavat vähemmän raaka-aineistaan, erityisesti öljystä.
Euro on läsnä pitkällä aikavälillä kaikissa euroalueen jäsenvaltioissa. Kaikella kunnioituksella jäsen Le Peniä kohtaan, yhteisvaluutan hylkääminen ei tule kuuloonkaan. Jokainen euroalueen jättävä jäsenvaltio - kuten Ranska, jos jäsen Le Penin toive toteutuisi - joutuisi huomaamaan uuden valuuttansa arvon romahtavan.
Islannin kriisin jälkimainingeissa maan valuutan arvo on puolittunut. Tällainen 50 prosentin devalvaatio on saanut Islannin inflaatioasteen ponnahtamaan 5 prosentista 14 prosenttiin. Ainoa tapa palauttaa rauha markkinoille on auttaa Kreikkaa, Irlantia ja Portugalia uudelleen järjestelemään velkansa unionin kohtuullisin ehdoin takaamien euro-obligaatioiden kautta. Tarkoitan tässä Tremontin ja Junckerin aloitetta.
Euro-obligaatioita on itse asiassa jo olemassa. Euroopan investointipankki (EIP) antaa lainoja 27 jäsenvaltion takuiden nojalla. Viime vuonna EIP keräsi 80 miljardia euroa keskimäärin 3-3,5 prosentin koroilla. Tällaiset korot auttaisivat paineen alla olevia jäsenvaltioita pääsemään kriisin yli ja palaamaan kohti vakaata taloutta.
(Puhuja suostui vastaamaan sinisen kortin kysymykseen työjärjestyksen 149 artiklan 8 kohdan mukaisesti.)
Roger Helmer
(EN) Arvoisa puhemies, edellinen puhuja sanoi, että jos Kreikka jättäisi euroalueen, sen valuutta romahtaisi, mutta siinä tapauksessa se menettäisi maksukykynsä. Me tiedämme kuitenkin aivan hyvin, että se tulee joka tapauksessa menettämään maksukykynsä. Näin ollen Kreikka voi valita: se voi joko menettää maksukykynsä euroalueen jäsenenä, jolloin ongelma vain lykätään tuonnemmaksi ja se palaa kummittelemaan myöhemmin, tai se voi menettää maksukykynsä euroalueen ulkopuolella, jolloin se voi ratkaista ongelmansa. Hänen ratkaisunsa ei siis ole toimiva.
Robert Goebbels
(FR) Arvoisa puhemies, jäsen Helmer ei esittänyt kysymystä vaan kehäpäätelmän, joka ei yksinkertaisesti pidä paikkaansa.
Toistan vielä kerran: jokainen euroalueen jättävä jäsenvaltio joutuisi huomaamaan uuden valuuttansa arvon romahtavan. Muistutan vielä kerran Islannin tapauksesta; Islanti ei kuulu euroalueeseen, mutta se on käynyt läpi kaiken tämän.
Olle Schmidt
(SV) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Rehn, te teette aivan erinomaista työtä. Te olette tämän vuoden aikana esittänyt useita erilaisia ratkaisuja, jotka ovat helpottaneet tilannetta, ja tämän meidän kaikkien olisi syytä tunnustaa.
Olen kuunnellut tätä keskustelua hyvin yllättyneenä. Luulin, että tämä on Euroopan parlamentti eikä 27 erillisen jäsenvaltion parlamentti. Täällä vallitsee pahaenteinen kansallismielinen henki, joka ei auta meitä ratkaisemaan ongelmiamme. Kyse on yhteisvastuusta.
(Puhuja jatkoi puheenvuoroaan englanniksi.)
(Puhuja osoittaa sanansa jäsen Helmerille, joka esitti vastalauseen.) (EN) Te voitte nauraa, mutta olette väärässä. Te olette ehdottomasti väärässä, jäsen Helmer, sillä kyse on yhteisvastuusta. Euroopassa on kyse yhteisvastuusta ja me olemme kaikki sidoksissa toisiimme. Jopa punta on sidoksissa euroon. Olen ällistynyt.
(SV) Me olemme Ruotsissa joutuneet kokemaan, mitä pahasti velkaantuminen tarkoittaa. Maamme oli veloissa, kansamme oli veloissa, mutta me onnistuimme pääsemään niistä irti. Miksi ystävämme Kreikassa, Portugalissa ja Irlannissa eivät pystyisi samaan? Olemmeko me pohjoismaalaiset jotenkin erilaisia? Emme tietenkään ole. Juuri nyt nämä maat tarvitsevat meidän apuamme ja tukeamme. Jos me emme anna niille sitä, niin se on myös meidän oman tappiomme alku.
(Puhuja jatkoi puheenvuoroaan englanniksi.)
(EN) Eurooppa on meidän yhteinen kohtalomme ja meidän on ymmärrettävä se - ja tämä koskee myös teitä, jäsen Helmer. Te olette osa Eurooppaa ja te voitte tehdä enemmän.
(Välihuomautus jäsen Helmeriltä: "Emmekä voi!")
Lajos Bokros
(EN) Arvoisa puhemies, vietämme nyt Kreikan pelastuspaketin ensimmäistä vuosipäivää, jossa ei ole kuitenkaan mitään juhlan aihetta. Vuosi paketin jälkeen olemme jälleen lähtöruudussa. Sen sijaan, että pitkitämme Kreikan talouden tuskia ja kasaamme sille yhä enemmän rasitteita, meidän olisi parempi hyväksyä väistämätön tosiasia ja markkinoiden tuomio.
Maksukyvyttömyyttä on mahdoton välttää. Kontrolloituun maksukyvyn menetykseen liittyy ainakin viisi etua. Se jakaisi tappion oikeudenmukaisemmalla tavalla Kreikan veronmaksajien ja ulkoisten luotonantajien välillä. Se tekisi lopun yksityisten lainojen korvaamisesta muista maista tulevalla, kasvavalla virallisella velalla. Se tarjoaisi Kreikalle enemmän kasvumahdollisuuksia keventämällä velanhoitoa. Sen ansiosta liittokansleri Merkel voisi helpommin "myydä" maksukyvyttömyyden liittopäiville, sillä se tarkoittaisi Saksan pankkien tukemista Kreikan sijaan. Se erottaisi velkakriisin kilpailukykykriisistä ja pelastaisi euroalueen ongelmien leviämiseltä.
Ryhtykää toimeen! Älkää heittäkö hyvää rahaa hukkaan.
Philippe Lamberts
(FR) Arvoisa puhemies, hyvä jäsen Bokros, nostitte tämän asian esiin, joten sanon siitä muutaman sanan lisää. Arvoisa komission jäsen Rehn, meidän olisi syytä kuunnella, mitä täällä sanotaan. Kun tarkastelemme lukuja tarkasti, voimme tehdä vain sen johtopäätöksen, että velkojen uudelleenjärjestely on Kreikassa ja todennäköisesti myös Irlannissa väistämätöntä. Kaikki varmasti ymmärtävät tämän. Se vaikuttaa niin itsestään selvältä, että voimme vain ihmetellä, miten Euroopan keskuspankki, komissio ja neuvosto eivät näe sitä. Vai kieltäydyttekö te näkemästä sitä?
Toisin sanoen ensimmäinen vaihtoehto on se, että te päätätte ideologisista syistä väittää, että maksukyvyttömyys on poissa kysymyksestä, mikä olisi tosiasioiden kieltämistä. Toisaalta te pyritte ehkä pelaamaan aikaa, missä tapauksessa haluan todella vedota teihin, sillä mitä enemmän aikaa kuluu, sitä kivuliaammaksi ja kalliimmaksi uudelleenjärjestely käy. Se käy kalliimmaksi erityisesti veronmaksajille, sillä mitä enemmän aikaa kuluu, siitä suuremmaksi Kreikan valtionvelan taakka käy julkisille ja lähes julkisille tahoille - tarkoitan Euroopan keskuspankkia ja Euroopan rahoitusvakausvälinettä - ja veronmaksajalta vaaditaan entistä suurempia ponnistuksia.
Arvoisa komission jäsen Rehn, te tiedätte, että viime päivinä on puhuttu paljon stressitesteistä. Niistä puhutaan ydinvoimaloiden yhteydessä ja niistä puhutaan pankkien yhteydessä. Kuitenkin ne, joiden harteille koituu eniten stressiä päivittäin, ovat unionin kansalaiset ja etenkin vaikeimmassa asemassa olevat kansalaiset, jotka voivat joutua kantamaan kohtuuttoman suuren osan kriisin vastatoimien kustannuksista.
Me emme voi selvästikään väittää, että kriisi olisi yksistään pankkien, yritysten tai päättäjien vastuulla, toisin kuin liian yksinkertaistetun ajattelun kannattajat haluaisivat meidän uskovan. Uskon, että vastuu on yhteinen, ja siitä syystä jokaisen olisi aiheellista tehdä osansa kriisin taltuttamiseksi.
Lopuksi haluan korostaa, että vaikka olenkin usein kanssanne eri mieltä, meidän on syytä antaa tunnustusta työstä, jota olette viime aikoina tehnyt. Olen varma, että ette ehdi nukkua kovin pitkiä öitä, ja lupaan, että kun elämänne rauhoittuu hiukan, kutsun teidät mielihyvin illalliselle.
Nikolaos Chountis
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, odotin teidän vastaavan rehellisesti, että säästöohjelma - Kreikassa uskonnollisella kiihkolla toteutettava sopimus - on epäonnistunut täysin. Alijäämä on ennustettua suurempi, velka on lisääntynyt, työttömyys on lisääntynyt, säästöt ovat tiukentuneet ja kaiken tämän keskellä te, arvoisa komission jäsen, näette talouden elpymistä ja iloitsette sydänpysähdykseltä välttymisestä ja teidän edustajanne näkee tavoitteita ja onnistumisia. Samaan aikaan tavoitteena on soveltaa tätä reseptiä Irlantiin ja Portugaliin. Nämä reseptit ovat epäonnistuneet täysin.
Samaan aikaan tuoreet tiedot osoittavat, että Saksan talous kasvaa ja että sen vientiluvut ovat korkeampia kuin koskaan 1950-luvun jälkeen. Mielestäni tämä ristiriitainen asiaintila, tämä epätasa-arvo ja Euroopan unionin sisäiset eroavaisuudet ovat suurin ongelma ja yksi ongelman syistä. Miksi te siis viivyttelette politiikan muuttamista? Kertokaa meille, mistä te keskustelette salaisissa kokouksissanne, sillä liikkeellä on monia huhuja. Aiotteko te muuttaa taktiikkaanne näiden ongelmien ratkaisemisessa?
Barry Madlener
(NL) Arvoisa puhemies, minulla on ensiksi kysymys komission jäsen Rehnille. Arvoisa komission jäsen Rehn, miten on mahdollista, että puheenjohtaja Junckerin johtama euroryhmä saattoi pitää huippukokouksen ilman Alankomaiden valtionvarainministerin läsnäoloa? Kuinka tämä on mahdollista? On skandaali, että Alankomaita, joka on yksi pelastuspakettien suurimmista rahoittajista, ei edes kutsuttu tähän kokoukseen. Arvoisa komission jäsen Rehn, voitteko vakuuttaa minulle, että tällainen ei tule koskaan toistumaan?
Minun täytyy sanoa parlamentille, että Kreikan on joko luovuttava eurosta tai järjestettävä velkansa uudelleen. Se on väistämätön tosiasia. Ainoa kysymys kuuluu, milloin tämä tapahtuu. Uskon ja pelkään, että tämä tapahtuu sen jälkeen, kun kaikki takuut ja varat on annettu Kreikalle. Tämä on vuosisadan huijaus! Arvoisa komission jäsen Rehn, voitteko taata minulle, että uhkakuva, jonka mukaan Kreikka ensin rahoittaa velkansa mahdollisimman hyvin alankomaalaisten veronmaksajien rahoilla ja sen jälkeen luopuu eurosta ja peruuttaa velkansa, ei tule toteutumaan? Me emme voi luottaa kreikkalaisiin, Kreikan päättäjiin, jotka yhdessä Euroopan komission kanssa huijasivat tiensä euroalueelle valheellisin luvuin ja jotka nyt näyttävät olevan kiinnostuneita lähinnä omien palkkojensa korottamisesta. Näihin päättäjiin me emme voi koskaan luottaa. Arvoisa komission jäsen Rehn, miten te aiotte siis taata, että alankomaalaisia veronmaksajia ei petetä jälleen kerran?
(Puhuja suostui vastaamaan sinisen kortin kysymykseen työjärjestyksen 149 artiklan 8 kohdan mukaisesti.)
Robert Goebbels
(FR) Arvoisa puhemies, viimeisen kerran, kun jäsen Madlener puhuu eurooppalaista yhteisvastuuta ja Kreikkaa vastaan, onko hän tietoinen siitä, että Alankomaat on Saksan jälkeen Euroopan sisämarkkinoiden suurin hyödynsaaja ja että lähes puolet Alankomaiden työpaikoista on sidoksissa Euroopan unioniin suuntautuvaan tavaroiden ja palveluiden vientiin?
Eikö hän näin ollen puhu alankomaalaisia työpaikkoja vastaan?
Barry Madlener
(NL) Arvoisa puhemies, hyvä jäsen Goebbels, teidän täytyy tietää, että Alankomaat saa kiittää hyvästä asemastaan kovaa työtä ja hyvää varainhoitoa. Tiesittekö, että Alankomaat on ollut Euroopan unionin suurin nettomaksaja jo vuosien ajan ja että kreikkalaiset ovat olleet alankomaalaisten rahojen suurimpia vastaanottajia vuosien ajan? Mitä tästä on seurannut? Tästä on seurannut kriisi Kreikassa! Tämä on alankomaalaisten veronmaksajien väärinkäyttöä. On häpeällistä, että te ette ole ymmärtänyt tätä.
Danuta Maria Hübner
(EN) Arvoisa puhemies, meidän velvollisuutemme on löytää parhaat ratkaisut tämän kriisin taltuttamiseen ja sitä varten oppimisprosessi on hyvin arvokas. Tuntemukseni on, että me olemme oppineet ymmärtämään, miksi asiat menivät vikaan ja miten me jouduimme nykyiseen vaikeaan tilanteeseen. Koen kuitenkin myös, että me olemme nyt vähemmän avoimia ottamaan opiksemme muuttuvasta todellisuudesta. Haluaisin tässä yhteydessä ottaa esiin kaksi asiaa.
Ensinnäkin me voimme nähdä jäsenvaltioiden välillä monia yhteneväisyyksiä valtionvelan ja alijäämäsuhteen osalta, mutta samojen jäsenvaltioiden välillä on kuitenkin merkittäviä eroja valtionvelasta maksettavien riskipreemioiden suhteen. Mielestäni tämä osoittaa selvästi, että myös muut tekijät kuin valtionvelka vaikuttavat markkinoihin. Tällaisia tekijöitä ovat muun muassa ulkomaanvelat tai liiallinen ulkoinen epätasapaino, joihin markkinat ovat keskittyneet. Tämä tarkoittaa selvästi, että ratkaisujen etsimisessä on mentävä verotuksen muuttamista pidemmälle.
Toinen asia liittyy siihen, että taloudet, joita kriisi koettelee raskaimmin, joutuvat selviämään korkeiden riskipreemioiden ja tiukkojen säästötoimien yhteisvaikutuksesta. Tämä kaksinkertainen haaste tekee velkakestävyyden saavuttamisesta käytännössä mahdotonta. Jos me hylkäämme velan uudelleenjärjestelyn, niin meidän on löydettävä nykyistä parempi tasapaino rankaisemisen ja tukemisen välille ja meidän on suunniteltava toimintapaketteja, joiden avulla maiden syökseminen syvemmälle velka-ansaan voitaisiin välttää.
Edite Estrela
(PT) Arvoisa puhemies, Eurooppa on juuttunut ennennäkemättömään kriisiin, joka voi uhata euroaluetta Euroopan yhdentymistä. Tämä on euroalueen kriisi, jonka ensimmäisiä uhreja Kreikka, Irlanti ja Portugali ovat. Näiden maiden valtionvelkaan kohdistuvat hyökkäykset pyrkivät heikentämään yhteisvaluuttaa. Ne, jotka luulevat tämän olevan vain kreikkalaisten, irlantilaisten ja portugalilaisten ongelma, pettävät itseään. Sitä se ei ole. Jos Euroopan unioni ei reagoi määrätietoisesti ja rauhoita markkinoita, tämä paine voi levitä myös muihin jäsenvaltioihin.
Portugalilla ei ole ongelmia julkisten tiliensä kestävyyden tai kansallisten pankkiensa maksukyvyttömyyden suhteen. Portugalin on jatkettava aloittamiaan rakenteellisia uudistuksia, lisättävä tuottavuutta ja edistettävä talouden kasvua. Kuten aiemmin, Portugalin kansan on voitettava myös tämä haaste ja tehtävä tarpeelliset uhraukset, mutta ei kohtuuttomia uhrauksia.
Me emme voi ymmärtää, mistä syystä Euroopan unioni aikoo periä Portugalilta korkeampaa korkoa kuin Kansainvälinen valuuttarahasto. Portugali tulee maksamaan Euroopan unionille vuosittain noin 3 miljardia euroa korkoja. Jäsen Bloomsin ja jäsen Madleners ja heidän kaltaistensa ei ole tarpeen kantaa huolta: veronmaksajat eivät joudu kärsimään. Kyse on lainasta, ei lahjasta. Tämä on laina, joka maksetaan takaisin kokonaisuudessaan ja koroilla, jotka ovat suurin piirtein Portugalin noin kuukausi sitten maksamien markkinakorkojen suuruisia.
Globalisoituneessa maailmassa yksikään maa ei voi ratkoa kaikkia ongelmiaan yksin. Rahoituskriisi on jo osoittautunut, että maailman toisella puolella aikansa saanut ongelma voi ravistella meitä ankaralla kädellä. Tästä syystä me tarvitsemme enemmän ja parempaa Eurooppaa: yksimielisempää ja kunnianhimoisempaa Eurooppaa. Olemme kaikki samassa veneessä. Jos se uppoaa, kukaan ei pelastu.
(Puhuja suostui vastaamaan sinisen kortin kysymykseen työjärjestyksen 149 artiklan 8 kohdan mukaisesti.)
Liisa Jaakonsaari
(FI) Arvoisa puhemies, minulla on hyvä uutinen portugalilaisille. Juuri saamani tiedon mukaan Suomessa on päästy sopimukseen ja hyväksytty komission ehdotus Portugalin lainojen järjestelystä, joten Suomi ei ole enää esteenä.
Kun tehtäväni on myös kysyä, niin kysyn kollegalta: uskotteko te siihen, että sillä vyönkiristyksellä, joka Portugalissa nyt tapahtuu, te saatte sellaisen talouskasvun aikaan, jolla lainat sulavat?
Edite Estrela
(PT) Arvoisa puhemies, haluan kiittää Suomen kansaa ja Suomen eduskuntaa tästä päätöksestä, joka on todellakin Euroopan yhteisön perustamisen aikana vallinneen yhteisöllisyyden ja yhteisvastuun hengen mukainen.
Mitä tulee kysymykseenne, olin sanomassa teille, että Portugalin kansa noudattaa näitä säästötoimenpiteitä ja että, vaikka kyseessä on ankara ja vaativa paketti, me teemme kaikkemme lisätäksemme talouden kasvua, luodaksemme työpaikkoja ja voittaaksemme nämä vaikeudet.
Charles Goerens
(FR) Arvoisa puhemies, velkaongelma on niin valtava, että se ylittää pelkän talousarvioulottuvuuden. Valtionvelkakriisi vaikuttaa itse asiassa koko politiikkaan - niin talousarviota koskevaan, taloudelliseen, sosiaalisen, eurooppalaiseen kuin kansalliseenkin ulottuvuuteen. Meillä on käsissämme ennen kaikkea poliittinen kriisi.
Eräs suomalaispuolue on tehnyt Portugalin tilanteesta irrottautumisesta itselleen keppihevosen, ja tämä kertoo paljon siitä, missä määrin velkaongelma huolestuttaa suurta yleisöä. On kuitenkin syytä muistaa, että Portugalin pelastamista vastustavien perussuomalaisten retoriikka muistuttaa hyvin pitkälti retoriikkaa, jota Saksan tärkeimmät päättäjät käyttivät vuosi sitten hiukan ennen Kreikan tukipaketin myöntämistä.
Erinomaisen vaalimenestyksen takaavat populistiset iskulauseet, joita tänään hoetaan Suomessa ja huomenna jossain muualla, ovat itse asiassa vain arvostettujen päättäjien jo esittämien lausuntojen toistelua.
Talous- ja rahaliittoa rikki repivät ideat tulevat poliittisesta keskustasta.
Uskon vakaasti, että vaikeudet voidaan voittaa vain, jos kokeneet poliitikot ymmärtävät, että heidän tehtävänään on ennen kaikkea lievittää jännitteitä eikä ruokkia tulta.
Georgios Toussas
(EL) Arvoisa puhemies, on silkkaa valehtelua väittää, että talouskriisi olisi velkojen aiheuttama kriisi. Talouskriisin on aiheuttanut pääoman liiallinen kasaantuminen; se on kapitalistisen järjestelmän kriisi, joka osoittaa järjestelmän olevan vanhanaikainen ja jäljessä nykyajan tapahtumista. Kreikkaa, Irlantia ja Portugalia riepotteleva kapitalistinen kriisi on pahentumassa eikä loppua näy. Näiden maiden velka ja alijäämä eivät ole kansallisia erityispiirteitä; ne ovat seuraus, eivät syy. Ne ovat seurausta liiallisesta luottamisesta suuryrityksiin: monopolien verohelpotuksista ja valtion tuista, NATO-kuluista, teollisuustuotannon sekä kaivos-, valmistus-, tekstiili- sekä laivanrakennus- ja laivankorjausteollisuuden tuhoamisesta, maataloustuotannon räikeästi aliarvostuksesta ja suurille yritysryhmille syydetyistä miljardeista euroista.
Pääsyy siihen, että Euroopan unioni, porvarihallitukset ja pääoma hyökkäävät työväenluokan tuloja ja oikeuksia vastaan, menee kapitalistisen kriisin hallinnoinnin ja velan yli. Tärkeimpänä aseena on sopimus eurosta ja Euroopan vakausmekanismista, jossa vakaudella tarkoitetaan kontrolloitua konkurssia Euroopan unionin, porvarihallitusten ja pääoman strategisena tavoitteena ei ole ainoastaan siirtää kriisin taakkaa työväen kannettavaksi, vaan myös supistaa työväki minimiin monopoliryhmittymien voittomarginaalien turvaamiseksi.
Kreikassa tänään järjestettävä vaikuttava yleislakko antaa vahvan viestin taistelutahdosta...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
(Puhuja suostui vastaamaan sinisen kortin kysymykseen työjärjestyksen 149 artiklan 8 kohdan mukaisesti.)
Peter van Dalen
(NL) Arvoisa puhemies, kiitän teitä vilpittömästi avuliaisuudestanne ja kärsivällisyydestänne. Minulla on kysymys jäsen Toussasille. Hän osaa tasan tarkkaan kertoa, mikä on pielessä, missä tämä järjestelmä menee metsään ja kuinka kaikki, mitä Euroopassa ja jäsenvaltioissa tehdään, tehdään täysin väärin. Haluaisin tietää: mitä ehdotatte tälle vaihtoehdoksi? Haluatteko te palata kommunistiseen utopiaan, jollaista Pohjois-Koreassa, Kuubassa ja muissa diktatuureissa toteutetaan? Olisiko se meille oikea ratkaisu? Sitäkö te haluatte?
Georgios Toussas
(EL) Ymmärrän, että ette pysty esittämään ehdotuksia niiden akuuttien ongelmien ratkaisemiseksi, joita työväki kohtaa sekä teidän maassanne että 26 muussa Euroopan unionin jäsenvaltiossa. Haluan ilmoittaa teille, että ennen kun Kreikka liittyi Euroopan unioniin, Kreikan kommunistinen puolue ilmaisi vastustuksensa ja kertoi Kreikan kansalle liittymisen seurauksista. 30 vuoden ajan Kreikan unioniin liittymisestä tai, jos haluatte, jopa vuodesta 1957 lähtien, jolloin unioni perustettiin ja muutettiin Euroopan hiili- ja teräsyhteisöstä ETYksi, me olemme nähneet vain seuraavaa: voittoja pääomalle, vaikeuksia työväelle. Kansa tulee taistelemaan tämän ristiriidan ratkaisemiseksi.
Andrew Henry William Brons
(EN) Arvoisa puhemies, euroalue on asettanut yhteisvaluutan arvon ja standardoidut korkotasot 17:lle eri taloudelle. Jos vararikon partaalla olevat maat olisivat pysyneet euroalueen ulkopuolella, niiden valuuttojen arvo olisi pudonnut, mikä olisi johtanut vientivetoisiin laajentumisiin, joita kansallisen keskuspankin asettama matala korkotaso olisi helpottanut. Valuutan liian korkea arvo ja nyt nousevat korot ovat vaikeuttaneet lamaannusta, josta on seurannut verotulojen lasku, palveluiden leikkaukset ja valtionvelan kasvu. Olisi näiden maiden etujen mukaista luopua eurosta, mutta kansallisten valuuttojen arvon lasku kasvattaisi niiden velkataakkaa.
Näiden velkojen ei pitäisi vaikuttaa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, joka ei kuulu euroalueeseen. Edellinen hallituksemme kuitenkin otti vastuulleen 10 miljardin euron arvosta velkoja Lissabonin sopimuksen poikkeuksellisia olosuhteita koskevan lausekkeen nojalla, ja nykyinen hallitus jatkaa lainojen myöntämistä suoraan ja välillisesti. Kreikka ja Irlanti osoittautuvat lopulta kyvyttömiksi maksamaan velkojaan, ja me kaikki joudumme myöntämään, että olemme heittäneet rahamme hukkaan.
Paulo Rangel
(PT) Arvoisa puhemies, haluan aluksi sanoa, että uskon tietenkin Portugalia koskevan sopimuksen olevan tasapainoinen. Se on hyvin ankara sopimus Portugalin kansan kannalta, mutta se korostaa ennen kaikkea rakenteellisia uudistuksia, joilla lisätään kasvua ja kilpailukykyä. Minusta se on erittäin hyvä asia.
En voi yhtyä puhujiin, jotka katsovat, että Kreikka, Irlanti ja Portugali ovat toimineet kaikessa oikein: että ne eivät ole tehneet virheitä eivätkä ole menneet liian pitkälle, että ne ovat tehneet kaiken oikein ja että ongelmien ainoa syy olisi kansainvälinen kriisi. Ei. Meidän hallituksemme tekivät virheitä ja noudattivat vääriä politiikkoja, mutta se ei kuitenkaan tarkoita, etteivätkö ne voisi nyt unionin tuella päästä takaisin jaloilleen ja lähteä kulkemaan oikeaan suuntaan.
Tästä syystä on tärkeää muistaa sanoa niille elimille, joiden yleinen mielipide on vastoin vaikeuksissa olevien maiden tukemista, että ne eivät anna rahaa näille maille, vaan ne lainaavat sitä. Kaiken lisäksi ne lainaavat sitä hyvin korkealla korolla, joten ne ovat solmimassa sopimusta, joka on hyvin hyödyllinen niiden talousarvioiden ja kansalaisten kannalta. Haluan kuitenkin tässä yhteydessä sanoa, että on kenties tullut aika toteuttaa yleisiä eurooppalaisia toimenpiteitä ja hyväksyä euro-obligaatiot ja mahdollisuus myydä niitä ensimarkkinoilla kansainvälisten markkinoiden vaatimuksiin vastaamiseksi.
Kenties on tullut aika, jolloin komission itsensä, Euroopan rahoitusvakausvälineen ja Kansainvälisen valuuttarahaston on tarkistettava korkotasoja, jotta kestävä kasvu näissä vaikeuksissa olevissa maissa voidaan mahdollistaa laskemalla korkoja.
(Puhuja suostui vastaamaan sinisen kortin kysymykseen työjärjestyksen 149 artiklan 8 kohdan mukaisesti.)
Sven Giegold
(EN) Arvoisa puhemies, olen häpeissäni siitä, miten paljon kansallismielisyyttä ja lyhytnäköisyyttä tässä keskustelussa on tullut esiin. Minulla on kysymys jäsen Rangelille. Katsotteko, että korkoja, jotka teidän on maksettava tulevan ohjelman aikana, olisi laskettava? Auttaisiko näiden korkojen laskeminen teidän maatanne?
Paulo Rangel
(PT) Arvoisa puhemies, mielestäni korkojen pitäisi olla matalampia ei ainoastaan Portugalille, vaan myös Irlannille ja Kreikalle. Jos korkotasoa ei lasketa, tavoitteiden saavuttaminen on uskoakseni hyvin vaikeaa, kuten Kreikan esimerkki itse asiassa osoittaa. Joka tapauksessa meillä on mielestäni kuitenkin mahdollisuus ja avoin ovi edessämme.
Jos Portugali pystyy noudattamaan sopimuksen tuloksia tunnollisesti parin ensimmäisen kuukauden ajan, uskon, että se voi mennä pyytämään korkojen tarkistamista Euroopan rahoitusvakausvälineeltä ja Kansainväliseltä valuuttarahastolta 6-9 kuukauden sisällä. Uskon, että se olisi hyvä uutinen Portugalin kansalle ja se olisi hyvä uutinen myös Euroopan unionille.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, haluan vain tuoda tähän keskusteluun irlantilaisen näkökulman. Myös minä olen pettynyt kansallismielisyyden yleisyyteen tässä istuntosalissa. Olen pettynyt siihen, että istuntosali on puolityhjä käydessämme keskustelua, joka on Euroopan kannalta tämän istunnon tärkein.
Mitä tulee korkotasoihin, on tehtävä selväksi, että mailta ei pidä periä korkoja, jotka ovat luonteeltaan rankaisevia. Se ei auta niitä elpymään eikä edistä velkakestävyyttä. Viimeisen puoliminuuttiseni aikana haluaisin pyytää komissiota puuttumaan velkakestävyyden ongelmaan Irlannin ja muiden vaikeuksissa olevien maiden osalta.
Voisinko lisäksi esittää kysymyksen Euroopan unionin poliittisesta kyvykkyydestä? Puhuin maanantaina Irlannin parlamentissa yhteisvastuun romahtamisesta Euroopan unionissa. En ole tästä erityisen iloinen. Olen sanonut tämän kahden kesken komission jäsenelle. Se on todellinen ja vakava ongelma. Odotan kauhulla päivää, jona valtaan nousee äärioikeisto tai äärivasemmisto. Luojan tähden, keskustan on yhdyttävä.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Arvoisa puhemies, keskustelu on ollut hyödyllistä. Tämä on erittäin vaikea tilanne näille kriisimaille, mutta se on yhtä vaikea tilanne Saksalle, Itävallalle ja Suomelle, koska näissä maissa veronmaksajat ovat eläneet budjettidieetin alla ja kokeneet vaikeita kriisejä.
Kysymykset on perusteltu, ja siksi on erittäin tärkeää, että tästä Portugalin kysymyksestä tehdään malliesimerkki siitä, miten kriisi voidaan padota ja hoitaa ja estää sen leviäminen. Minusta Portugalin täytyy nyt ensinnäkin varmistaa lainojen takaisinmaksu myymällä omaisuuttaan, niin kuin on puhuttu, ja neuvoteltava yksittäisten lainanantajien kanssa, jotta saadaan konkreettisia ehdotuksia ja ajatuksia siitä, millä tavalla tämä kriisi voitetaan.
Äänestäjät eivät kestä Saksassa, Itävallassa ja Suomessa sitä, että esimerkiksi tulisi vielä uusia Kreikan bail outeja tai tämä case ei onnistuisi.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Arvoisa puhemies, Portugali kuuluu niihin maihin, jotka tarvitsevat taloudellista tukea euro-obligaatioista. Olkaamme kuitenkin rehellisiä ja myöntäkäämme, että tämän kriisin leimaaminen "velkakriisiksi" tai "eurokriisiksi" on hyvin harhaanjohtavaa.
Se antaa vaikutelman, että yhteisvaluutta olisi kriisissä, koska osa jäsenvaltioista ei osaa hoitaa asioitaan järkevästi ja on ottanut liikaa velkaa. Irlanti ja Portugali hoitivat asioitaan kuitenkin maltillisesti ja ajautuivat kriisiin ilman omaa syytään. Syyllisiä ovat väljästi säädellyt pankit. Näiden pankkien turvaamisesta aiheutuneet kustannukset ajoivat osan euroalueen maista talousvaikeuksiin. Nykyinen kriisi on siis pikemmin eurooppalaisen pankkialan kriisi.
Jos olemme rehellisiä, joudumme myöntämään, että euro-obligaatiot tai uusi muoto, jonka ne saavat vuoden 2013 jälkeen eivät todennäköisesti tule riittämään. Yhteisvaluutan suojelusta aiheutuvia kustannuksia on leikattava siten, että liikepankit pakotetaan myöntämään tappionsa. Seuraavaksi olisi tarkasteltava rahoitusalan tehokasta sääntelyä.
Peter van Dalen
(NL) Arvoisa puhemies, nykyinen lähestymistapa velkakriisin pahentaa ongelmia entisestään. Kreikalle, Portugalille ja Irlannille tarjotaan kyllä velkajärjestelyjä, mutta niiden velkoja lisätään, ei vähennetä. Tämä lähestymistapa on katastrofi - se tarkoittaa velkaongelman ratkaisemista ottamalla lisää velkaa. Arvoisa puhemies, Euroopan on lakattava ajattelemasta velan poistamista taseesta tabuna. Me voimme siirtyä eteenpäin uudelleenjärjestelemällä valtionvelkaa poistamalla osan velasta ja samalla tiukentamalla vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia, kuten automaattisia seuraamuksia. Tämä on tietenkin ankara lähestymistapa, jonka tarkoituksena on ravistella pankkeja, joitain eläkelaitoksia ja velkakirjojen haltijoita, mutta meidän on saatava tämä läpi. Ilman kipua ei saada aikaan todellisia tuloksia. Valtionvelkojen poistaminen ja samanaikainen ankarien vaatimusten tiukentaminen avaa tien kohti uutta tulevaisuutta. Jos me emme tee tätä, ainoa vaihtoehto on, että heikot maat jättävät euroalueen.
Miguel Portas  (GUE/NGL
). - (PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Rehn, viime kuussa Portugalin tasavallan presidentti kehotti komissiota "kekseliäisyyteen" ja te vastasitte maani presidentille siirtomaaisännän ylimielisyydellä, että te olette olleet kekseliäitä Portugalin tapauksen suhteen. Tästä syystä haluan nyt vastata teille. Euroopan komissio on ollut kekseliäs ilmoittaessaan kolmivuotisen hallitusohjelman ja toivomustensa mukaisen hallituksen kolme viikkoa ennen vaaleja. Euroopan komissio on ollut kekseliäs pyytäessään samalta maalta 6 prosentin korkoa ja syöstessään Portugalin taantumaan seuraavien kahden vuoden ajaksi.
Ainoa alue, jolla Euroopan komissio ei ole ollut kekseliäs, on se alue, jolla kekseliäisyyttä olisi kaivattu, sillä me kaikki tarvitsemme velan uudelleenjärjestelyä, velan neuvottelemista uudelleen ja luotonantajien osallistumista tähän ratkaisuun. Arvoisa komission jäsen, kuunnelkaa omatuntonne ääntä: luopukaa tehtävästänne ja Eurooppa kiittää teitä siitä myöhemmin.
Franz Obermayr
(DE) Arvoisa puhemies, toisin kuin aiemmat puhujat, jotka ovat ylittäneet puheaikansa samaan tapaan kuin talousarviot on ylitetty, yritän puhua lyhyesti.
Olen kuullut monia oivia analyyseja ja vastauksia, mutta yksi kysymys on jäänyt esittämättä. Haluan kysyä, mitä nettomaksajien kansalaiset sanoisivat. 50 prosentin verokanta sekä korkea elintaso ja laadukkaat sosiaalipalvelut samassa maassa eivät ole sattumaa. Se tarkoittaa, että kansalaiset tekevät kovasti töitä ja ansaitsevat hyvin.
Yhteisvastuu, josta on puhuttu paljon, tarkoittaa myös kunkin kotimaan kansalaisten välistä yhteisvastuuta. Ruotsin tapaus on jo otettu esiin. EU ei puuttunut tilanteeseen tarjoamalla taloudellista tukea. Sen sijaan on tehty uudelleenjärjestelyjä, sosiaalipalveluita on leikattu ja julkisia palveluita on vähennetty. Toisin sanoen on noudatettu tiukkaa veropolitiikkaa. Meidän on selitettävä tämä niille maille, joita tämän päivän keskustelussa käsitellään. Ilman tiukkaa veropolitiikkaa ja maiden omia ponnistuksia tämä ei voi onnistua.
Olli Rehn
Arvoisa puhemies, keskityn vain yhteen aiheeseen, sillä tarvitsen viisiminuuttiseni siihen.
Viime viikkoina ja tänään tässä istuntosalissa monet ovat puhuneet Kreikan velan uudelleenjärjestelyn puolesta. Se kuulostaa hyvin helpolta ja näppärältä. Näyttää kuitenkin siltä, että valtionvelan uudelleenjärjestelyn kannattajat eivät ole tietoisia sen mahdollisesti tuhoisasta vaikutuksesta kyseisen maan ja koko euroalueen talouden vakauteen eivätkä seurauksista ja vaikutuksista, joita sillä on talouden kasvuun ja työllisyyteen.
Miettikäämme, mitä vaikutuksia velan uudelleenjärjestelyllä voisi olla. Puhun tietenkin vain hypoteettisesta tilanteesta, kuten velan uudelleenjärjestelyn kannattajatkin puhuvat, mutta tunnemme riittävästi talouden vakauteen ja taloudelliseen toimintaan kohdistuvia vaikutuksia, joten voimme luoda mahdollisen ja todennäköisen kuvan. Uudelleenjärjestely saisi hyvin todennäköisesti aikaan seuraavia vaikutuksia.
Velkakirjojen haltijat kärsisivät kovan iskun; toisin sanoen kotitaloudet joutuisivat kärsimään säästövälineidensä, kuten eläkesäästöjen ja vakuutusyhtiöiden, kautta. Myös pankit joutuisivat maksumiehiksi. Viime vuonna tehdyn stressitestin perusteella tiedämme, että Kreikan pankeilla on hallussaan 48 miljardin euron arvosta valtion arvopapereita, Kreikan hallituksen obligaatioita. Mitä tapahtuisi? Valtion arvopapereiden uudelleenjärjestely murentaisi huomattavasti niiden pääomapohjaa. Esimerkiksi jo 30 prosentin velkaleikkaus tarkoittaisi, että suurella osalla pankkijärjestelmästä ei olisi enää riittävästi pääomaa. 50 prosentin leikkaus, jota monet ovat kannattaneet, tekisi suuresta osasta Kreikan pankkijärjestelmää yksinkertaisesti maksukyvyttömän.
Kreikan velkojen uudelleenjärjestely heikentäisi näin ollen merkittävästi Kreikan pankkisektoria ja myös ulkopuolisia pankkeja, joilla on hallussaan Kreikan arvopapereita.
Minä en erityisemmin rakasta pankkeja enkä pyri ensisijaisesti pelastamaan niitä, mutta on totta, että tällainen laaja pankkikriisi johtaisi luottohanojen huomattavaan tiukentumiseen. Se ei ole mikään teoreettinen mahdollisuus, vaan varsin todennäköinen tulos. Luottohanojen huomattava tiukentuminen. Lisäksi luottoluokitusten kautta Kreikan pankkien käytössä olevat vakuudet pyyhkiytyisivät todennäköisimmin pois. Ne sulaisivat pois. Luottohanojen huomattava tiukentuminen, mahdollinen pankkipako, säästöjen jäädyttäminen ja/tai pääoman valvonta ovat mahdollisia seurauksia. Täysin varmaa on se, että talous kutistuisi Kreikassa ennennäkemättömällä tavalla.
Älkää unohtako, että Argentiinan BKT romahti lähes puoleen viiden vuoden ajanjaksolla. Helpottaisiko se Kreikan tai Euroopan tilannetta? En usko. Edes niinkään ankara kuin 50 prosentin velkaleikkaus ei laskisi velka-astetta alle 100 prosenttiin BKT:sta olettaen, että kansainväliset velkojat, kuten euroalueen jäsenvaltiot ja IMF, eivät kuuluisi tähän leikkaukseen.
Kreikalla on yhä huomattava talouden alijäämä, joka sen on rahoitettava. Kuka enää suostuisi lainaamaan Kreikalle, jos se ensin pyyhkisi pois 70 prosenttia tai 50 prosenttia tai 30 prosenttia aiempien sijoittajien varoista? Kuka suostuisi lainaamaan Kreikalle sen jälkeen?
Velkojen uudelleenjärjestely heikentäisi Kreikan pääsyä rahoitusmarkkinoille hyvin pitkäksi aikaa, ja EU:n ja IMF:n ohjelman tavoitteena on suhteellisen nopea paluu markkinoille Kreikan valtionvelan rahoittamiseksi, jotta eurooppalaisten veronmaksajien ei tarvitse taata lainoja tätä varten. Se on tämän ohjelman tavoite.
Meidän on syytä muistaa, että lopullisessa analyysissa valtion maksukyky edellyttää vakauttamista ja sen jälkeen valtion velka-asteen vähentämistä, toisin sanoen primäärin rakenteellisen ylijäämän saavuttamista sekä velkaa vakauttavan tason saavuttamista.
Kreikka elää yhä yli varojensa. Sen on pystyttävä ansaitsemaan enemmän kuin se kuluttaa ja myös maksamaan velkataakkansa korot.
Tämä on Kreikan tarvitsema primaari rakenteellinen ylijäämä; velan uudelleenjärjestely ei ratkaisisi tätä hyvin perustavanlaatuista ongelmaa. Kreikan maksukyvyn määräävät päätekijät ovat siis loppujen lopuksi luonteeltaan poliittisia ja sosiaalisia: määrätietoinen kurinalaisuus, jolla primaari ylijäämä pidetään vakaana ja korkeana, noin 5 prosentissa BKT:hen nähden, pitkän aikaa.
Meillä on tästä esimerkkejä. Belgia onnistui tässä 1990-luvulla lähes vuosikymmenen ajan. Lisäksi kuusi jäsenvaltiota on pystynyt pitämään primaarin ylijäämän yli 4 prosentissa vähintään neljän vuoden ajan; tämä ei ole siis mahdotonta. Tämä on toki suuri haaste, mutta se on onnistuttu voittamaan aiemminkin ja se on voitettavissa myös Kreikassa, jos maassa on riittävästi poliittista tahtoa ja yhtenäisyyttä. Tämä on Kreikalle ainoa keino välttää paljon pahemmat vaihtoehdot.
Me olemme todella ratkaisevassa tienhaarassa Euroopan tulevaisuuden suhteen. Tämä keskustelu koskee valtionvelkakriisiä. Sillä on vaikutuksia yhteisvaluuttaan ja Euroopan tulevaisuuteen. Tiedätte sen varsin hyvin. Pidän hyvin huolestuttavana viime aikoina kuultujen kansallisten poliittisten keskustelujen välisiä erimielisyyksiä, jotka ovat kuuluneet myös tässä istuntosalissa. Keski- ja Pohjois-Euroopassa on poliittista väsymystä vaikeuksissa olevien maiden tukemisen suhteen, ja Etelä-Euroopassa on väsytty tarvittavien uudistusten toteuttamiseen. Meidän on löydettävä yhdessä energiaa voittaa tämä väsymys. Meidän on luotava siltoja näiden erimielisyyksien yli, jotta voimme pelastaa Euroopan. Meidän on tehtävä tarvittavat päätökset estääksemme toisen, nykyistä vielä pahemman kriisin puhkeaminen ja auttaaksemme koko Eurooppaa elpymään tästä äärimmäisen vakavasta rahoituskriisistä, joka on koetellut meitä viime vuosina.
András Kármán
neuvoston puheenjohtaja. - (HU) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan käsitellä lyhyesti kahta näkökantaa. Vaikka pankkijärjestelmän kriisi on epäilemättä vaikuttanut merkittävästi tämänhetkisten talousongelmiemme kehittymiseen, olisi virhe yrittää salailla sitä, että suurin osa ongelmista sai alkunsa jo ennen kriisiä useissa maissa havaitusta julkisen talouden riittämättömästä kurinalaisuudesta, talouspolitiikasta, joka ei tukenut kilpailukykyä, sekä eurooppalaisen talouspolitiikan koordinoinnin puutteesta.
On siis selvää, että me tarvitsemme kattavaa eurooppalaista ratkaisua. Sen kaksi tärkeää osatekijää ovat eurooppalainen ohjausjakso ja talouden ohjausjärjestelmän uudistus, jotka ovat myös Unkarin puheenjohtajuuskauden päätavoitteita.
Näiden kahden tavoitteen täytäntöönpanossa on päästy ratkaisevan tärkeään vaiheeseen. Me olemme sitoutuneet toteuttamaan eurooppalaisen ohjausjakson aikataulun mukaisesti. Jäsenvaltioiden vakaus- ja lähentymisohjelmista sekä kansallisista uudistusohjelmista on tarkoitus keskustella kesäkuun Ecofin-kokouksessa. Toivon, että nämä ohjelmat saavat viimeinkin aikaan läpimurron kaikkien jäsenvaltioiden finanssi- ja talouspolitiikassa.
Kolmikantakokouksissa käsitellään kuuden ehdotuksen pakettia tiiviisti. Tämän yhteydessä puheenjohtajavaltio Unkari aikoo ilmoittaa parlamentin ehdotusten tärkeimmät kohdat ensiviikkoisessa valtionvarainministereiden kokouksessa. Tässä keskustelussa aiomme pyytää neuvostolta valtuutusta laatia kuudesta lainsäädäntöehdotuksesta toimiva sopimus mahdollisimman nopeasti vielä kesäkuun aikana.
Sekä neuvostolta että parlamentilta vaaditaan nyt vastuullista ja joustavaa asennetta. Uskon vakaasti, että tämänhetkisessä tilanteessa sopimus antaisi erittäin myönteisen viestin myös markkinoille. Lisäksi se olisi osoitus unionin toimielinten kyvystä tehdä vastuullista ja ripeää yhteistyötä silloin, kun Eurooppa sitä todella tarvitsee.
Mitä tulee Portugalin ohjelmaan ja kolmeen sopeutusohjelmaan yleensä ottaen haluan ensin onnitella parlamenttia veropolitiikkaa koskevasta sopimuksesta. Me kaikki tiedämme, että tämä on äärimmäisen tärkeää Euroopan rahoitusvakausvälineen toiminnan kannalta. Samaan aikaan haluan muistuttaa, että troikan Portugalia varten laatimassa talouspoliittisessa ohjelmassa käy hyvin selväksi, että Kreikalle, Irlannille ja Portugalille laaditut ohjelmat on mukautettu kunkin maan erityispiirteisiin ja että sopimukset eivät ole lainkaan kaavamaisia.
Kreikan kohdalla pääpaino on talousarvion panemisessa kuntoon. Irlannin kohdalla päätavoitteena voidaan pitää pankkijärjestelmän vahvistamista. Portugalin sopimuksessa ratkaisevimmat osat ovat kenties rakenteelliset uudistukset sekä työ- ja hyödykemarkkinoiden uudistukset. Kuten me kaikki tiedämme, Portugalin kohdalla on äärimmäisen tärkeää saada talous nykyistä parempaan kasvuun keskipitkällä aikavälillä ja vahvistaa kilpailukykyä.
Vaikka luottosopimuksiin liittyvien talouspoliittisten ohjelmien täytäntöönpano vaatii jäsenvaltioilta merkittäviä ponnistuksia, uskon kuitenkin, että tämä on tilaisuus puuttua pitkäaikaisiin rakenteellisiin ongelmiin ja etsiä niihin ratkaisuita ja vastauksia lyhyellä aikavälillä. Keskipitkällä aikavälillä tämä voi johtaa näissä maissa kestävään ja korkeampaan kasvuun.
Puhemies
(EL) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
George Sabin Cutaş
Euron arvo on laskussa samalla, kun puhumme toisen lainan myöntämisestä Euroopan unionilta sitä tarvitsevalle Kreikalle. Meidän on syytä kysyä itseltämme, onko Kreikan ja muiden vaikeuksissa olevien Euroopan valtioiden tilanne seurausta rahoitusalan keinottelijoiden toimista, joiden tavoitteena on "hajottaa ja hallita". Portugalista tuli aivan hiljattain kolmas Euroopan unionilta lainaa hakeva valtio. Rahoitusalan keinottelijat ovat unohtaneet vaikeasti pelastettavien pankkien ongelman ja ovat kiinnittäneet huomionsa vaikeuksissa oleviin eurooppalaisiin valtioihin. Valtionvelan heikko luottoluokitus on näin ollen tehnyt mahdottomaksi saada lainaa velan maksamiseksi takaisin. Mielestäni me tarvitsemme eurooppalaista luottoluokituslaitosta, joka ei sorru keinotteluun. Toisaalta meidän on ehdottoman tärkeää laskea liikkeelle euro-obligaatioita osoittaaksemme halukkuutemme pelastaa yhteisvaluutta.
João Ferreira
Laajuutensa ja siihen liittyvien rajoitteiden vuoksi velkaongelma ei ole pelkästään todellinen ongelma Portugalin kaltaisille maille. Se on keskeinen osa käynnissä olevaa sosiaalista, taloudellista, poliittista ja ideologista hyökkäystä, jonka todelliset syyt ovat hämärän peitossa. Tuorein esimerkki tästä hyökkäyksestä on niin kutsutun "troikan" - Kansainvälisen valuuttarahaston, Euroopan komission ja Euroopan keskuspankin - laiton puuttuminen Portugalin asioihin. Tämä on pöyristyttävää kansallisten varojen kiristystä portugalilaiselta työväeltä ja Portugalin kansalta taloudellisen pääoman taskuihin. EU koordinoi tätä kiristystä - näyttäen siten todellisen luonteensa ja todelliset tavoitteensa - ja luo samalla institutionaalisia olosuhteita kiristyksen toteuttamiselle ja tiukentamiselle. Käynnissä olevat ulkomaiset toimet ovat tästä selvä merkki. Niihin kuuluvat muissa maissa, kuten Kreikassa ja Irlannissa, täytäntöön pantujen antisosiaalisten toimenpiteiden periaatteet sekä unionin voimien asettaman Euro Plus -sopimuksen periaatteet. Kun ne pannaan täytäntöön, ne vaikeuttavat kansallista tilannetta, edistävät talouden taantumaa, työttömyyttä, köyhyyttä, sosiaalista epätasa-arvoisuutta ja kansallista riippuvuutta. Kun ne pannaan täytäntöön, tämä todellinen alistusohjelma tulee - kuten muiden maiden tilanne on osoittanut - vaikeuttamaan olosuhteita, jotka muka ovat näiden toimenpiteiden syynä. Toisin sanoen ne vaikeuttavat edelleen julkisen velan sietämättömien ja kasvavien kustannusten maksamista.
Bruno Gollnisch
Valtionvelkakriisi on seurausta keinottelusta pankkisektorin apuun rientäneiden jäsenvaltioiden velkaantuneisuudella, ja pankkiala on suoraan vastuussa meitä nyt koettelevasta vakavasta kriisistä. Pankkiala on paennut kaikkia velvollisuuksiaan, erityisesti rahoituksellisia velvollisuuksiaan, ja tekee ennätyksellistä voittoa samaan aikaan, kun eurooppalaisia veronmaksajia ja palkansaajia pyydetään kiristämään vyötään. Mitä tulee pyhääkin pyhempiin markkinoihin, ne tanssittavat meitä nyt oman pillinsä mukaan. Komissiolla ja hallituksilla on nyt vain yksi pakkomielle: palauttaa markkinoiden luottamus. Koko viime viikonloppu oli täynnä väärää tietoa velkojen uudelleenjärjestelystä ja Kreikan luopumisesta yhteisvaluutasta. Näitä huhuja levittivät ne, jotka ovat lyöneet miljardeja vetoa maksukyvyttömyydestä, jota ne yrittävät luoda. Velkojen uudelleenjärjestely olisi ilmeisesti katastrofi - yksityisille sijoittajille. Samaan aikaan ilmoitettiin, että esimerkiksi Banque Nationale de Paris (BNP) menettäisi tänä vuonna voittoja paljon vähemmän kuin ennustetut 6 miljardia euroa ja että ilman nykyisiä pöyristyttäviä korkoja Kreikan alijäämä olisi 1,5 prosenttia BKT:sta 8 prosentin sijaan. Keinottelijat tunkevat taskunsa täyteen veronmaksajien rahoja ja he aikovat selvästi viedä viimeisenkin sentin. Meidän on aika tehdä loppu tästä pahaenteisestä sirkuksesta.
Angelika Werthmann
Yksi asia on selvä meille kaikille. Talous- ja rahoituskriisi vaikutukset tuntuvat yhä kaikkialla ja aiheuttavat monia ongelmia. On sanomattakin selvää, että EU:n on reagoitava tähän kriisiin. Haluan sanoa muutaman sanan pankeille tehdyistä stressitesteistä. Testeihin osallistui yhteensä 91 suurta eurooppalaista pankkia, joista 7 ei läpäissyt testiä. Haluan nostaa tässä kohtaa esiin yhden merkittävän epäkohdan: testeissä ei arvioitu valtion konkurssiin joutumisen seurauksia, ja konkurssi on yhä mahdollinen Kreikan, Irlannin ja Portugalin kohdalla. Tuoreimmissa stressitesteissä keskityttiin kovaan pääomasuhteeseen, mutta niissä olisi pitänyt huomioida myös likviditeettivaatimukset. Nämä tulokset on ilman muuta julkistettava tarvittavan avoimuuden takaamiseksi.
