Eurooppa-neuvoston kokouksen (25.-26. maaliskuuta 2010) valmistelu (keskustelu) 
Puhemies
(PL) Esityslistalla on seuraavana keskustelu neuvoston ja komission julkilausumasta Eurooppa-neuvoston kokouksen (25.-26. maaliskuuta 2010) valmistelusta.
Diego López Garrido
Arvoisa puhemies, olemme näinä vuoden 2010 muutamana ensimmäisenä kuukautena todistaneet Euroopan unionin äärimmäisen voimakasta dynaamisuutta 80 vuoteen vakavimman talouskriisin keskellä. Olemme samaan aikaan panemassa täytäntöön uutta perussopimusta, käynnistämässä uusien toimielinten toimintaa ja tekemässä hyvin laajaa kartoitusta talousjärjestelmiemme sääntelyn uudelleenjärjestelystä.
Joskus tämä tapahtuu epäjärjestelmällisellä tavalla, kun suuriin haasteisiin vastataan liikkeessä, esimerkiksi tällä hetkellä Kreikan rahoitusjärjestelmän tilanteeseen. EU vastaa kuitenkin tähän tilanteeseen luomalla uusia talouspolitiikan välineitä kaikilla aloilla.
Siksi joskus ei voida nähdä metsää puilta, vaan luodaan täysin uusi tapa käsitellä 2000-luvun erittäin monimutkaista taloutta, ja se tehdään EU:n lähestymistavan avulla.
Niin tehtiin, kun vastattiin erittäin vakavaan kriisiin, ja vastaus oli välitön, kun lisättiin julkista rahaa EU:n talouksiin, mikä johti suuriin vajeisiin.
Niin tehtiin toteuttamalla - ja me olemme täällä parlamentissa hyväksyäksemme sen - rahoitusjärjestelmän valvonnan täydellinen uudistus.
Se tehdään näin yhteensovittamalla talouspolitiikkaa. Komissio on kertonut, että se aikoo antaa tästä ehdotuksen talouspolitiikan, erityisesti euroalueen sisäisen talouspolitiikan, yhteensovittamiseksi. Lisäksi Euroopan unioni toimii erittäin päättäväisesti ja selkeästi tukeakseen erityisesti euroalueen rahoitusvakautta. Tämä poliittinen sitoumus annettiin 11. helmikuuta euroalueen rahoitusvakauden vahvistamiseksi ja säilyttämiseksi.
Toinenkin aloite on epäilemättä osa tätä sarjaa: sitoutuminen kasvua ja laadukkaiden työpaikkojen luomista koskevaan uuteen strategiaan. Se on Eurooppa-neuvoston tämän viikonlopun työn tärkein aihe, strategia, jonka Euroopan komissio esitti ja jota se laajensi 3. maaliskuuta päivätyssä asiakirjassaan ja jota valtion ja hallitusten päämiehet aikovat tutkia laajasti kevään neuvostossa, pääasiassa niin sanottujen strategisten tavoitteiden näkökulmasta. Ne ovat strategiset tavoitteet, jotka Euroopan komissio asiakirjassaan esitti, esimerkiksi työllisyys, sijoittaminen tutkimukseen ja kehitykseen, ilmastonmuutos ja energia, koulun keskeyttäminen, koulutus yleisesti ja köyhyys. Eurooppa-neuvosto käsittelee myös hallintoa koskevaa kysymystä, joka meidän mielestämme on yksi niin sanotun Lissabonin strategian puutteista. Neuvosto haluaa, että tässä hallinnossa keskitytään sen omaan poliittiseen johtajuuteen ja komission toimintaan, kun valvotaan, miten jäsenvaltiot täyttävät antamansa sitoumukset. Se tehdään tietysti tiiviissä yhteistyössä parlamentin kanssa ja parlamentin valvoessa kaikkea sekä tietysti tiiviissä yhteistyössä kaikkien unionin toimielinten kanssa.
Pääasiassa se on Eurooppa-neuvoston tämän viikonlopun kokouksen tavoite, mukaan luettuna yhtä tärkeä ilmastonmuutoksen torjuminen, jossa EU on edelleen johtaja. Euroopan unioni säilyttää maailmanlaajuisen johtoasemansa ilmastonmuutoksen torjunnassa; sen on tehtävä niin, sen on edelleen pidettävä kiinni tästä johtoasemasta. Lisäksi on sitouduttu määrällisesti niin sanottuun nopeasti saatavilla olevaan rahoitukseen. Toivokaamme siksi, että Eurooppa-neuvosto määrittää ja vahvistaa tuon sitoumuksen, jotta kehitysmaita voidaan auttaa torjumaan ilmastonmuutosta myös näiden seuraavien viiden vuoden aikana. Kehittyneiden maiden sitoumus tehdä yleisesti yhteistyötä niiden kanssa, jotka eivät vielä ole kehittyneet, niin että me kaikki pääsemme erittäin tärkeään Cancúnin konferenssiin mahdollisimman hyvässä kunnossa. Tässä konferenssissa Euroopan unionin on - toistan tämän vielä - pidettävä kiinni tällä hetkellä olevasta johtoasemasta, jota ilman Kööpenhaminan yhteisymmärryksiä, jotka meidän mielestämme ovat riittämättömiä, ei varmastikaan olisi saatu aikaan.
Jäsenvaltiot ovat vahvistaneet yksimielisesti täysimääräisen sitoutumisensa näihin tavoitteisiin ja siihen, että ne haluavat edetä yksiselitteisesti kohti oikeudellisesti sitovia sopimuksia Cancúnin konferenssissa Meksikossa.
Näitä asioita käsittelevät suurelta osin valtion tai hallitusten päämiehet. On myös mahdollista - riippuen siitä, mitä juuri nyt tapahtuu, kun kaikki EU:n toimielimet yrittävät selvittää, miten käsitellä niin sanottuun Kreikan tapaukseen liittyvää kriisiä - että ne käsittelevät Kreikan rahoitustilannetta ja maan julkisen velan uudelleenrahoittamista koskevaa kysymystä. Tuo kysymys nousee siellä epäilemättä esiin, koska se on osa poliittista sitoumusta, jonka Euroopan unioni antoi 11. helmikuuta valtion tai hallitusten päämiesten tasolla. Se oli poliittinen sitoumus, jolla tuetaan euroalueen rahoitusvakautta siinä mielessä, että jos rahoitusvakauden ylläpitämiseksi on hyväksyttävä erityistoimenpiteitä, kyseisiä toimenpiteitä hyväksytään.
Se on joka tapauksessa periaate, jota ajatellaan hyvin paljon Eurooppa-neuvoston tämän viikonlopun kokouksessa.
José Manuel Barroso
Arvoisa puhemies, tapaamisemme tänään - päivää ennen merkittävää kevään Eurooppa-neuvostoa - on todellakin erittäin hyvä ja ajankohtainen tilaisuus. Meillä on edessämme haastavia tehtäviä. Näitä tehtäviä varten Euroopan parlamentin tuore ja voimakas tuki on erittäin tärkeää. Sen sanottuani haluan kiittää ja onnitella parlamenttia sen EU 2020 -strategiaa koskevasta päätöslauselmasta, jonka se antoi Strasbourgissa kaksi viikkoa sitten puolueiden laajan kannatuksen nojalla.
Haluan myös käyttää hyväkseni tilaisuutta kiittää neuvoston puheenjohtajavaltiota Espanjaa sen tuesta EU 2020 -strategialle. Tuo tuki näkyi selkeästi ministerineuvostojen eri kokoonpanoissa.
Mutta nyt Eurooppa-neuvostoon: Mielestäni Eurooppa-neuvoston on tehtävä kaksi asiaa. Sen on osoitettava vastaavansa tämän hetken tarpeisiin, ja sen on kehitettävä EU:n pitkän aikavälin strategisia puitteita ja pitkän aikavälin strategisia tavoitteita.
Kriisi tuo mukanaan monia painostavia huolia yhteisöille, työntekijöille ja yrityksille koko EU:ssa. Ja kuten tiedämme, kansallisen tason julkiseen talouteen kohdistuu ennennäkemätön paine. Euroopan unionin on tietysti puututtava näihin asioihin, myös rahoitusvakauteen. Palaan tähän jälleen myöhemmin.
EU ei saa tehdä sitä virhettä, että se jättää huomiotta sen, että työtä on tehtävä nyt pitkäaikaisen muutoksen aikaansaamiseksi. Siksi Eurooppa-neuvosto käsittelee kahta selkeintä pitkän aikavälin haastettamme: taloudellista tulevaisuuttamme ja ilmastonmuutosta.
Olemme jo keskustelleet EU 2020 -strategiasta yhdessä tässä parlamentissa. Teidän panoksenne ja teidän sitoumuksenne ovat välttämättömiä, jotta tavoitteemme älykkäästä, kestävästä ja osallistavasta kasvusta voidaan saavuttaa. Niin on myös Eurooppa-neuvoston panos.
Tavoitteidemme taso on määritettävä edessä olevien tehtävien laajuuden mukaan. Meidän on osoitettava, että meillä on näkemystä ja yhtenäisyyttä toimia. Ja meidän on pystyttävä viestimään siitä, osoittamaan ihmisille, että toimillamme on vaikutusta tärkeissä asioissa. Siksi mielestäni on niin tärkeää, että Eurooppa-neuvosto sopii tällä viikolla selkeistä tavoitteista.
Komission esittämät tavoitteet on valittu huolellisesti. Niissä käsitellään sitä, että työllisyystasoa on nostettava, tutkimukseen ja innovointiin on investoitava enemmän, vuoden 2020 ilmasto- ja energiatavoitteemme on saavutettava, koulutukseen liittyviä suorituksiamme on parannettava ja köyhyyttä torjuttava.
Nämä viisi ensisijaista tavoitetta liittyvät päämääriin, jotka koskevat ihmisiä, ja ne osoittavat, että Euroopan unioni edistää uudistusta aloilla, joiden kaikki tietävät olevan tärkeitä. Siinä on myös kyse poliittisesta tahdosta puuttua ankariin ongelmiin.
Tavoitteiden on tietysti oltava saavutettavissa. Ne edellyttävät myös ylimääräisiä ponnisteluja vallitsevaan tilanteeseen verrattuna, jäsenvaltioidemme tekemää tunnustusta, että muutosta tarvitaan. Yritän välittää Eurooppa-neuvostolle tämän kiireellisyyden tunteen, joka koskee EU:n nykyistä taloudellista tilannetta ja sitä, että uudistuksia tarvitaan EU:n kestävämpää ja osallistavampaa taloutta ja yhteiskuntaa varten.
Todella tärkeitä ovat toimenpiteet, joihin kukin jäsenvaltio ryhtyy vauhdittaakseen kasvuaan ja käsitelläkseen puutteita, joita me kaikki tiedämme olevan. Kansallisia toimenpiteitä tarvitaan, jotta voidaan käsitellä kansallisia ongelmia, jotka on määritelty kansallisten olosuhteiden mukaan ja toissijaisuutta täysimääräisesti kunnioittaen mutta yhteisissä eurooppalaisissa puitteissa.
Jos rahoituskriisistä voidaan oppia jotakin, se on se, että me kaikki olemme toisistamme riippuvaisia maailmassa. Emme siis voi hyväksyä keskinäistä riippuvuutta koskevia periaatteita maailmanlaajuisesti ja torjua niitä EU:n tasolla keskustellessamme.
Myös yhteiset puitteet, joita tuetaan, joita pitäisi edistää erityisesti Euroopan unionin toimenpiteillä ja joita kutsumme asiakirjassamme "lippulaiva-aloitteiksi".
Nämä lippulaiva-aloitteet osoittavat, että Euroopan unionin tasolla toimitaan erityisen merkittävillä aloilla, jotka koskevat esimerkiksi digitaalistrategiaa, innovaatiota, resurssitehokkuutta ja teollisuuspolitiikkaa - ja tietysti joissakin tapauksissa autetaan myös saavuttamaan tavoitteet kansallisella tasolla.
Ehdotamme tässä siis uutta lähtökohtaa. Lissabonin sopimuksen ansiosta voimme saada uuden lähestymistavan talouden yhteensovittamiseen, EU:n vahvistettuun taloudelliseen hallintoon - lähestymistavan, jonka avulla saamme tarvittavan vapauden toimia kansallisella tasolla mutta joka antaa myös vahvan eurooppalaisen ulottuvuuden, ja sen ansiosta voimme käyttää kaikkia EU:n tason välineitä talouden vauhtiin polkaisemiseksi. Tämän lähestymistavan hyväksyminen on todellinen koe Eurooppa-neuvostolle.
Epävirallisen Eurooppa-neuvoston tulokset rohkaisevat minua. Toivon, että EU:n johtajat ovat läsnä ja että he sanovat "kyllä", kun on vastattava näihin haasteisiin yhteisöllisessä hengessä.
Ilmastonmuutoksen osalta tiedän, että tämä parlamentti jakaa vakaumukseni siitä, että ilmastonmuutos ei ole asia, joka voidaan jättää hautumaan. Meidän on pidettävä se asialistamme kärjessä.
Euroopan unioni on ollut johtoasemassa, ja olemme edelleen: vain meidän vähennyssitoumuksiemme tukena ovat selkeästi toteutusmekanismit ja me olemme yksi suurimpia kehitysmaille suunnatun avun lahjoittajia ilmastoasioissa. Joten edetkäämme Kööpenhaminaa koskevasta itsetutkiskelusta ja ottakaamme jälleen aloite omiin käsiimme.
Tarvitsemme selkeän, yhtenäisen ja kunnianhimoisen kannan. Siksi komissio on antanut tiedonannon, jossa esitettään vaiheet, joita tarvitaan kansainvälisten neuvottelujen elvyttämiseen. Komission jäsen Hedegaard on samaan aikaan aloittanut neuvottelut tärkeimpien kumppaneidemme kanssa.
Meidän pitäisi siis ponnistella lujasti edistyäksemme Cancúnissa - kehittäen Kööpenhaminan yhteisymmärryksen hyvin todellista sisältöä. Meidän olisi pidettävä Kioto asialistalla mutta tehtävä selväksi, että sitä voidaan arvioida vain maailmanlaajuisen sopimuksen perusteella, ei aiemmin. Meidän pitäisi pyrkiä laajentamaan toimintaa ja rakentamaan luottamusta, selkeimmin kehitysmaiden kanssa - ja sen takia nopeasti saatavilla olevaa rahoitusta koskevien lupaustemme kunnioittaminen on niin tärkeää.
Ja tietysti, jatkamme samalla 20-20-20-pakettimme täytäntöönpanoa ja osoitamme erityisesti, miten se sopii yhteen 2020-strategiassa esitetyn talouden nykyaikaistamista ja uudistamista koskevan työn kanssa.
Nämä kaksi alaa osoittavat selkeästi, miten eurooppalaiset odottavat Euroopan unionilta poliittista toiminnan johtajuutta. Olen vakuuttunut siitä, että jos meillä on halua olla rohkeita, voimme osoittaa, että EU:lla on ratkaiseva vaikutus oikeanlaisen tulevaisuuden rakentamisessa kansalaisillemme.
Juuri tässä hengessä aion esittää Eurooppa-neuvostolle joitakin merkittäviä haasteita, jotka koskevat kesäkuussa Kanadassa järjestettävää G20-kokousta. Emme saisi itse asiassa koskaan unohtaa, että jotkin noista asioista ovat eurooppalaisia mutta että niitä pitäisi käsitellä maailmanlaajuisesti.
Rahoitusvakaus ja Kreikan rahoitus- ja taloustilanne eivät ole tämän Eurooppa-neuvoston virallisella asialistalla. Suoraan sanottuna minusta ei kuitenkaan ole mahdollista, että valtion tai hallitusten päämiehet, erityisesti euroalueen, eivät keskustelisi tästä aiheesta. Haluaisin siksi esittää kantamme siihen.
Kreikka on tällä hetkellä korjaamassa liiallista julkista alijäämäänsä. Vajeen päättäväinen alentaminen on elintärkeää, ja Kreikka on ryhtynyt sitä varten moniin toimenpiteisiin. Kreikka on konkreettisesti ryhtynyt toimenpiteisiin, jotka johtavat sen vajeen alenemiseen tänä vuonna neljällä prosentilla BKT:stä. Kyseinen talousarvioon liittyvä ponnistus vastaa komission ja neuvoston suosittamaa toimintatapaa, kuten neuvosto 16. maaliskuuta myönsi. Kreikan on luonnollisesti jatkettava talousarvioon liittyviä ponnistuksiaan; vain siten on mahdollista taata velkarahoituksen kustannusten kestävä väheneminen.
Vastauksena Kreikan talous- ja rahoitustilanteeseen valtion tai hallitusten päämiesten 11. helmikuuta järjestetyssä epävirallisessa kokouksessa todettiin seuraavaa, ja nyt lainaan: "euroalueeseen kuuluvat jäsenvaltiot toteuttavat tarvittaessa päättäväisiä ja koordinoituja toimia rahoitusvakauden turvaamiseksi koko euroalueella".
Komissio katsoo, että nyt on asianmukaista luoda euroalueella koordinoitua toimintaa koskeva väline, jota voitaisiin käyttää antamaan Kreikalle tarvittaessa tukea. Pitäisi olla selvää, että kyseisen mekanismin luominen ei tarkoita sen automaattista käyttöönottoa. Kyseisen mekanismin luomisessa on myös kyse vastuusta ja yhteisvastuusta.
Yhteisvastuu on kaksisuuntainen tie. Kreikka toteuttaa tässä suhteessa taloudellisia ponnistuksia, ja sen ponnistuksia tukemalla emme vain auta Kreikkaa vaan myös koko euroalueen vakautta. Koordinoidun toiminnan puitteita olisi pidettävä turvaverkkona, jota käytetään vain, kun kaikki muut keinot kriisin välttämiseksi on käytetty loppuun, myös ja ennen kaikkea kansallisen tason poliittisten toimien käyttäminen loppuun.
Teknisten näkökohtien lisäksi kaikilla mahdollisilla ratkaisuilla on vahvistettava ja lujitettava euroalueen ja sen hallinnon yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta. Maailmantalous tarvitsee vakautta. Euroalue on vakauden keskipiste, ja on tärkeää parantaa edelleen sen valmiuksia tarjota vakautta. Saatamme joissakin kysymyksissä joutua turvautumaan hallitustenvälisiin välineisiin, mutta ne on liitettävä yhteisiin eurooppalaisiin puitteisiin.
Uskon lujasti, että vastaus erityisiin haasteisiin on myös testi EU:n johtajille ja heidän sitoutumiselleen Euroopan unioniin ja rahaliittoon. Vaakalaudalla on eurolle keskeinen rahoitusvakauden olennainen periaate, ja euro on tähän mennessä yksi eurooppalaisen hankkeen ja EU:n rakentamisprosessin merkittävimmistä luomuksista.
Toivon, että tämä kysymys ratkaistaan vastuun ja yhteisvastuun hengessä. Se on eurooppalainen tapa toimia.
(Suosionosoituksia)
Joseph Daul
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja López Garrido, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ryhmä odottaa Eurooppa-neuvoston vahvistavan yksiselitteisesti EU:n yhteisvastuun ja saavan samalla kaikki täyttämään velvollisuutensa.
PPE-ryhmä odottaa myös valtion tai hallitusten päämiesten määrittelevän etenemissuunnitelmansa, jotta EU saadaan ulos kriisistä. Miten paljon he ovat halukkaita tekemään yhteistyötä ja mitä rajoja he eivät halua ylittää? Katsovatko he, että kasvun ja työllisyyden elpyminen riippuu todellisesta yhteisestä toiminnasta ja sen edellyttämistä resursseista vai toimivatko he mieluummin yksin innovaation, opetuksen, koulutuksen, pk-yritysten tuen ja työttömyyden ja köyhyyden torjunnan osalta, minkä seuraukset tunnemme aivan liian hyvin?
Muistuttaisin teitä siitä, että kaikki jäsenvaltiomme sitoutuivat vuonna 2000 Lissabonin strategian ensisijaisiin tavoitteisiin. Koska ne eivät kuitenkaan varustaneet itseään resursseilla, koska ne eivät suhtautuneet tavoitteisiin vakavasti, olemme nyt monta vuotta jäljessä ja kaikki, mitä sanoimme tapahtuvan, on tapahtunut, mutta EU:n ulkopuolella.
Ryhmäni odottaa siksi, että Eurooppa-neuvosto lunastaa puheensa ja käsittelee vakavasti yhteisiä taloudellisia tavoitteitamme komission 2020-ehdotusten, joiden tarkistetun version parlamentti esittää kesäkuussa, perusteella.
Palaan yhteisvastuuseen, yhteisvastuuseen, josta on puhuttu paljon muutamien viikkojen ajan ja joka itse asiassa on Euroopan yhdentymisen a ja o, yhtenäismarkkinoiden luomisesta yhteiseen puolustukseen euron kautta. Tätä yhteisvastuuta on osoitettu rahoituskriisin alusta alkaen, eikä sitä pidä kieltää kreikkalaisilta ystäviltämme eikä miltään muultakaan EU:n jäsenvaltiolta, joka joutuu samanlaisiin vaikeuksiin.
Tällä viikolla on löydettävä eurooppalainen ratkaisu tähän kriisiin, ja sen on oltava yhteisöön perustuva ratkaisu - toistan, yhteisöön perustuva ratkaisu - joka on laadittava EU:n sääntöjen mukaan ja EU:n rahoitustukimekanismien puitteissa. Lisäksi voimme halutessamme liittää Kansainvälisen valuuttarahaston näihin puitteisiin, mutta aina EU:n sääntöjen mukaisesti. On kaikkien etujen mukaista, että takaamme EU:n ja Euroopan valuuttajärjestelmän vakauden.
Hyvät kollegat, EU:n toisen puolen muodostaa yhteisvastuu ja toisen puolen vastuu. Tämä vastuu tarkoittaa, että kunkin jäsenvaltion on taattava tarkka ja luotettava julkinen kirjanpito. Se tarkoittaa myös sitä, että väliaikaisia maksuongelmia kohtaavien jäsenvaltioiden kansalaisten on tehtävä uhrauksia, osallistuttava yhteiseen ponnistukseen, jolla julkinen talous saadaan jälleen kuntoon ja hyväksyttävä sen aikaansaamiseksi tarvittavat uudistukset, miten ankaria ne sitten ovatkaan.
Toisin sanoen, kyllä, EU:n on osoitettava yhteisvastuuta Kreikalle. Sen on varmistettava, että Kreikka selviää tästä vaikeasta ajasta. Kreikan on kuitenkin myös toteutettava sisäiset uudistukset, joita tarvitaan lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä tämän yhteisvastuun oikeuttamiseksi, ja itse asiassa se ehdotti niitä eilen parlamentille. Nyt Kreikan tehtävänä on panna ne täytäntöön.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kriisi pakottaa meidät muuttumaan. Ensimmäinen muutos koskee komissiota, jota kehotan suorittamaan täysimääräisesti ja ennen kaikkea arvovaltaisesti tehtävänsä perussopimusten valvojana. Vakaus- ja kasvusopimuksen kriteerejä on sovellettava, ja komission on taattava se. Tämä parlamentti tukee sitä tässä vaikeassa tehtävässä.
Toinen muutos koskee julkisen taloutemme hallintoa. Kasvun aikana ajatellaan yleisesti, että kaikilla on oikeus toteuttaa omaa talousarvio-, vero- ja sosiaalipolitiikkaansa huolehtimatta juuri kenestäkään muusta. Kriisin aikana kuitenkin ne, jotka ovat kuluttaneet eniten, kehottavat yhteisvastuuseen niitä, jotka ovat olleet, sanotaanko, järkevämpiä.
Voiko tämä jatkua? En usko. Jäsenvaltioiden on nyt aika alkaa koordinoida talousarvio-, vero- ja sosiaalipolitiikkaansa paremmin, ja älkäämme pelätkö tämän sanomista: haluamme eurooppalaisemman hallinnon! Kyseisellä koordinaatiolla vain tehdään yhteisvastuuseen perustuvien periaatteiden täytäntöönpanosta helpompaa, oikeudenmukaisempaa ja luonnollisempaa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kehotan teitä tekemään tämän mukaisia aloitteita. Kuten tiedätte, minulla on jonkin verran kokemusta: koneistolle annetaan vauhtia aina kriisin aikoina. Olemme todellisen kriisin keskellä kansalaistemme ja itse paikalla vallitsevan tilanteen kannalta, ja tarvitsemme poliittista rohkeutta.
(Suosionosoituksia)
Martin Schulz
Arvoisa puhemies, EU:n huippukokouksessa on käsiteltävä ja siellä käsitellään Kreikan kriisiä; sen verran on selvää. International Herald Tribune -lehden pääkirjoituksessa kirjoitetaan tänään kiinnostavasti: Kreikka on luvannut tehdä kotiläksynsä ja tasapainottaa talousarvionsa. Euroalueeseen kuuluvat jäsenvaltiot asettivat yhteisvastuunsa ehdoksi sen, että Kreikka noudattaa niiden vaatimuksia tämän osalta.
Kreikka on toiminut, kirjoittaa International Herald Tribune. Euroalueen jäsenvaltiot eivät ole toimineet - ja erityisesti Saksan liittotasavalta, joka kieltäytyy pitämästä lupaustaan. Tämä on ensimmäinen kohta.
(Suosionosoituksia)
Komission puheenjohtaja on aivan oikein puhunut turvaverkosta. Kyse ei ole Saksan, Ranskan, Italian tai minkään muun maan veronmaksajien rahojen siirtämisestä Kreikan kirstuihin. Se ei ole tavoite. Kyse on siitä, että Kreikka voi lainata rahaa kansainvälisiltä markkinoilta samalla korolla kuin muutkin maat. Korot ovat tavallisesti 2,5-3 prosenttia. Kreikka maksaa nyt kuusi prosenttia sen keinottelun takia, joka johtui siitä, että maalle ei osoitettu yhteisvastuuta. Yksinkertaisesti sanottuna Kreikan yrityksillä tasapainottaa talousarvio täytetään kansainvälisten rahoitusmarkkinoiden keinottelijoiden taskuja.
(Suosionosoituksia)
Se tarkoittaa, että ihmisiä ryöstetään siellä. Se on typerää, koska jos tästä muodostuu ennakkotapaus, jos yhteisvastuun osoittamatta jättäminen saa ihmiset keinottelemaan alijäämäistä euroalueen maata vastaan niin, että lopuksi sisäinen yhteisvastuu on kestämätöntä ja kansainvälisen valuuttarahaston on puututtava asiaan, sitten Kreikka on vain johdantoa. Keinottelijat kääntävät sitten huomionsa Italiaan, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Espanjaan. Jos emme halua maailmanpaloa, meidän on nyt osoitettava yhteisvastuuta Kreikalle.
Kreikalle osoitettu yhteisvastuu - ja tämä on viesti, joka meidän on saatava perille erityisesti Saksan liittokanslerille - on siksi taloudellisesti järkevää. Siinä ei ole kyse avun antamisesta pelkästään avun takia.
(Suosionosoituksia)
Siksi emme voi vapauttaa puheenjohtaja Barrosoa tästä velvoitteesta sanomalla, että Kansainvälisen valuuttarahaston pitäisi nyt selvittää asia. Juuri komission on ehdotettava, miten voimme saada aikaan euroalueen järkevän vakauden. Komissio on tehnyt hyviä ehdotuksia, ja mielestäni neuvoston pitäisi seurata niitä. Niihin ei kuulu Kansainvälisen valuuttarahaston pyytäminen apuun. Miksi ei? Me pystymme ratkaisemaan euroalueen ongelman itse.
Olen lisäksi hämmästynyt, että liittokansleri on ottamassa Kansainvälistä valuuttarahastoa mukaan peliin. Saksan keskuspankki - joka on Saksan konservatiiveille sama kuin Vatikaani katolisille - kirjoittaa maaliskuuta koskevassa kuukausiraportissaan: "Kansainvälisen valuuttarahaston rahoitus rakenteellisten ongelmien ratkaisemiseksi - esimerkiksi talousarviovajeen suora rahoittaminen tai pankin pääoman vahvistamisen rahoittaminen - on kuitenkin vastoin sen rahapoliittisia valtuuksia." Se on lainaus Saksan keskuspankilta. Saksan liittokansleri sanoo valtionvarainministerinsä lausuntojen vastaisesti, että Kansainvälinen valuuttarahasto voi ratkaista ongelman. Se ei ole oikea tapa edetä.
Meidän on nyt annettava selkeä merkki kansainvälisille markkinoille: voitte keinotella niin paljon kuin haluatte, mutta ette saa euroaluetta hajalle. Keinottelu ei lopu ennen kuin kyseinen merkki annetaan. Meidän on jälleen kerran kiinnitettävä huomiota luottoriskijohdannaisiin tehdäksemme selväksi, minkälaisesta keinottelusta puhumme. Se on vain peliä. Vakuutan itseni sen varalta, että naapurini talo palaa. Jos naapurini talo palaa, minä saan vakuutusrahat. Jos tekisin niin, hänen talonsa palaminen olisi sitten etujeni mukaista.
Emme voi soveltaa Florianin periaatetta - pyhä Florian, säästä kotini, polta muiden talot - Euroopan unionissa. Siksi Kreikalle osoitettu yhteisvastuu on teko, jolla euro vakautetaan euroalueella. Lopulta on päätettävä, halutaanko eurooppalaista yhteisvastuuta vai halutaanko antautua salonkipolitiikkaan. En halua ottaa tästä itselleni kunniaa, mutta kehottaisin teitä kaikkia kuuntelemaan tarkasti seuraavaa lainausta Wolfgang Münchaulta Saksan Financial Times -lehdessä, joka ei ole sosialistinen lehti, eikä tämä mies ole sosialidemokraatti. Tilanteessa, jossa EU:n välttämättömyydet ovat vastoin Saksan populismia, valitkaamme EU:n välttämättömyydet.
(Suosionosoituksia)
Guy Verhofstadt
Arvoisa puhemies, uskon, että johtopäätös, jonka me kaikki - Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ryhmä, vihreät, sosialistit, liberaalit ja kaikki muut ryhmät lukuun ottamatta euroskeptisiä ryhmiä, jotka ovat ehkä iloisia siitä, mitä EU:ssa juuri nyt tapahtuu - voimme tehdä, on se, että Eurooppa-neuvoston on oltava selkeämpi.
EU:n toimielinten ulkopuolella on ollut nyt viikkojen ajan käynnissä raivokas kamppailu siitä, mitä Kreikan ja euroalueen auttamiseksi pitäisi tehdä. Tätä ei ole nähty koskaan aiemmin: päätösten tekemisen sijaan nyt on riidelty viikkoja siitä, mihin toimenpiteisiin pitäisi ryhtyä, ja mitä tahansa ja kaikkea mahdollista sanotaan.
Menen pidemmälle, arvoisa puhemies. Minusta tuntuu, että neljässä päivässä tietyt neuvoston jäsenet ovat vahingoittaneet eurooppalaista hanketta enemmän kuin kaikki euroskeptikot yhteensä neljän vuoden aikana. Siltä minusta nyt tuntuu.
(Suosionosoituksia)
Ainoa tapa muuttaa sitä ja pysäyttää se, on tehdä luja päätös komission ehdotuksen perusteella. Olen iloinen, että puheenjohtaja Barroso on ilmoittanut tänään, että hän aikoo ehdottaa neuvostolle ratkaisua, ratkaisua - ja toistan sen, mitä Joseph Daul sanoi - jonka on oltava eurooppalainen ja yhteisöön perustuva ja jossa ei ole kyse sen pyytämisestä, mitä on nyt jo kuukausien ajan pyydetty, eli veronmaksajien taskuista otetusta ja Kreikalle annettavasta rahasta. Kyse ei ole siitä. Kyse on itse asiassa siitä, että tarvitaan EU:n välinettä, jonka avulla Kreikan valtion joukkovelkakirjojen korkoja voidaan laskea. Paras tapa sen tekemiseen ei ole se, että yksi maa - Kreikka - laskee näitä joukkovelkakirjoja liikkeelle vaan että niitä lasketaan liikkeelle EU:n tasolla, koska EU:lla on likviditeettiä ja uskottavuutta.
Korkokannan selvittämisessä otetaan huomioon kaksi tekijää: likviditeetti ja uskottavuus. EU:lla on tarvittavaa likviditeettiä ja uskottavuutta, ja sillä perusteella on mahdollista laskea Kreikan korkoja ilman, että veronmaksajien rahoista menee euroakaan Kreikkaan. Se on ehdottoman välttämätöntä, arvoisa puhemies, koska nyt erotus - eli Saksan tason, joka nyt on 3,05 prosenttia, ja Kreikan tason, joka nyt on 6,5 prosenttia, välinen ero - on 350 peruspistettä. Ainoa tapa, jolla tämä voidaan ratkaista, on ryhtyä todella välttämättömiin toimenpiteisiin tämän EU:n välineen ottamiseksi käyttöön.
Toinen peruste, jolla tätä vaatimusta selitetään, on se, että ponnistusten, joita kreikkalaiset aikovat tehdä - jotka heidän on tehtävä, jotka heidät on velvoitettu tekemään -, on oltava tarkoituksenmukaisia. Koska jos ei valita EU:n ratkaisua, jos näitä korkoja ei voida alentaa, kaikki kreikkalaisten toteuttamat ponnistukset valuvat loppujen lopuksi pääomamarkkinoille. Niin käy, jos tässä neuvostossa ei tehdä lujaa päätöstä. Kreikkalaiset aikovat ryhtyä ponnistuksiin, he aikovat saada aikaan säästöjä, ja kuka aikoo hyötyä? Keinottelijat, pääomamarkkinat ja niin edelleen, koska he saavat korkeampia korkoja.
(Suosionosoituksia)
Siksi EU:n on puututtava asiaan. EU:n on puututtava asiaan varmistaakseen, että Kreikan vakauttamistoimenpiteet ovat kannattavia. Ne ovat välttämättömiä, mutta niiden on myös oltava kannattavia. Tämän takia me tuemme, ja tämän takia koko parlamentin on nyt tuettava, ehdotusta, jonka komissio aikoo tehdä, ja meidän on toivottava, että neuvoston jäsenet pysyvät hiljaa ja hyväksyvät sen. Sitä meidän on toivottava.
Rebecca Harms
Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa kaikkia jälleen kerran lyhyesti siitä, miten nopeasti - joskus käytännöllisesti katsoen yhdessä yössä - me päätimme tukea EU:n pankkeja niiden ollessa vaikeuksissa.
Kuitenkin vasta nyt keskustelemme ehdoista, joiden nojalla tätä apua myönnetään. Emme ole vieläkään selkeyttäneet takaisinmaksuja ja velvollisuuksia koskevia ehtoja, emmekä ole säätäneet, miten pankkeja valvotaan. Tämä mielessä pitäen minun on myös huomautettava, että Kreikan kriisi - tämä euron kriisi - on itse asiassa EU:n kriisi ja että keskusteluja on käyty viikkoja ja kuukausia ilman, että eurooppalaiset ovat voineet koota itsensä tehdäkseen tarvittavat päätökset, ja minun mielestäni se on yksinkertaisesti häpeällistä. Saksalaisena Euroopan parlamentin jäsenenä - toivon, että kuuntelette, hyvä Werner Langen - häpeän kansallista hallitustani.
Luimme tänään, että Brysselissä järjestetään erityishuippukokous, jossa Kreikasta tehdään päätöksiä liittokansleri Merkelin tahdon mukaisesti - sen mukaan, mitä hän haluaa ja minkä ansiosta hän voi palata Brysselistä Berliiniin voittajana - ilman, että muiden kanssa todella keskustellaan tyydyttävistä ratkaisuista. Mielestäni se on häpeällistä. Se tarkoittaa, että iltapäivälehdet ja salonkipolitiikka ovat voittaneet, ja mielestäni meidän pitäisi miettiä hyvin huolellisesti - myös teidän, hyvä Werner Langen, Saksan valtuuskunnassanne - pitäisikö Euroopan unionin yhteisvastuun osoittamista koskevan harkinnan riippua mielipidekyselyjen tuloksista, joita puolue, jonka jäsen Saksan liittokansleri on, saa menestymismahdollisuuksista Saksan liittotasavallan vaaleissa.
Minusta se haiskahtaa aivan liian paljon populismille, eikä voida sallia, että vieläkään ei ole päätetty, että valtion tai hallitusten päämiehet sopivat torstain ja perjantain säännöllisten neuvoston istuntojen aikana siitä, miten euroalue aikoo käsitellä Kreikan kriisiä.
(Suosionosoituksia)
Olen seurannut tarkasti Saksassa käytyjä keskusteluja ja viime viikolla olin myös Kreikassa, ja haluaisin tehdä jälleen selväksi kotimaani, Kreikan, ja EU:n kansalaisille, että nyt on yhteisvastuun aika mutta että tästä alkaen Kreikka voi saada luottoa edullisin ehdoin vain, jos tämä ei ole yksisuuntainen tie. Kreikassa viettämäni päivät osoittivat minulle, että Kreikan kansalla on nyt tilaisuus luoda parempi valtio. Kreikan valtion on hyödynnettävä kriisiä saadakseen aikaan todellisia uudistuksia. Emme tee kenellekään minkäänlaista palvelusta, jos osoitamme nyt yhteisvastuuta kehottamatta pääministeri Papandreouta toteuttamaan vielä kattavampia uudistuksia kuin mistä tähän mennessä on ilmoitettu. Kuten olen sanonut, Kreikan kansa ansaitsee paljon parempaa.
Koska mielestäni tämä populismi on Saksassa niin hallitsevaa ja koska pidän sitä vaarallisena, haluaisin myös perustella tätä toisesta näkökulmasta: analyysimme mukaan euron - yhtenäisvaluutan - olemassaolon jatkuminen voidaan pitkällä aikavälillä taata vain, jos eurooppalaiset pitävät yhtä ja yhtenäistävät talouspolitiikkaansa. Muuten niin sanotuista kovista eduista kilpaileminen johtaa aina, mikäli epäilyksiä on, meidän nyt kohtaamiemme kaltaisiin vaikeuksiin. Sitten meillä on paljon tekemistä, ja jälleen kerran siitä tulee katkeraa, hyvä Werner Langen. Meidän on selitettävä yhdentymisen välttämättömyys kansalaisillemme.
Olemme tehneet tästä yhtä vaikeaa kuin perustuslaista keskustellessa. Olemme niin iloisia, että Lissabonin sopimus on viimein voimassa, ja silti, kun kohtaamme ensimmäisen haasteemme Lissabonin jälkeen, annamme iltapäivälehdistön ja salonkipolitiikan voittaa järjen äänen. Olisi hyvä, jos liittokansleria Merkeliä neuvottaisiin - ja se tarkoittaa myös teitä, hyvät saksalaiset kollegani Euroopan kansapuolueen (kristillisdemokraatit) ryhmässä - jarruttamaan. Talouspolitiikan yhdentämistä koskevasta välttämättömyydestä on keskusteltava tästä eteenpäin. Toimintamme pontimena on oltava avoimuus, järki ja perustelut, jotka voimme esittää kansalaisillemme, eivät iltapäivälehdet kuten BILD-Zeitung. Muuten, kuten Wolfgang Münchau tänään kirjoitti, liittokansleri Merkel palaa ennen pitkää Brysselistä tappion kärsineenä. Sitten BILD-Zeitung kirjoittaa: euro on lopetettava, Saksan markka on palautettava. Mitä teemme sitten?
Vielä ei ole liian myöhäistä. Saksa on ratkaisevassa asemassa. Toivon, että presidentti Sarkozy ei anna periksi, vaan on sen sijaan liittokansleri Merkeliä järkevämpi.
Michał Tomasz Kamiński
Arvoisa puhemies, emme puhu syyttä suotta tänään tässä salissa Kreikasta siitä huolimatta, että valitettavasti Kreikka ei ole kokouksen asialistalla. Haluaisin ilmaista tässä salissa tukeni Kreikan hallitukselle. Se on hallitus, jota vastaan protestoidaan tällä hetkellä kaduilla. Voi olla, että protestit tulevat hallituksen omilta sosialistisilta äänestäjiltä, mutta se on hallitus, joka tekee järkevän talouden ja EU:n yhteisvastuun nimissä kovia päätöksiä eikä kumarra populismille. Minun on sanottava, että valitettavasti kaikki EU:n johtajat eivät tällä hetkellä pysty vastustamaan tällaista populismille kumartamista.
Minusta näyttää siltä, että Kreikka todella tarvitsee yhteisvastuutamme, koska EU on rakennettu yhteisvastuun periaatteelle, mutta tietenkään emme saa sallia sitä, että minkään maan poliitikot toimivat talouspolitiikassa kuin he olisivat ostelemassa luottokortilla, jossa ei ole luottorajaa, koska silloin päädytään Kreikan tilanteeseen. Tulevaisuudessa meidän pitäisi säätää hyvin ankarasti ehdoista jäsenvaltioille varmistaaksemme, että ne noudattavat järkevää talouspolitiikkaa, koska politiikka, jonka perusta ei ole järkevä, päätyy siihen, mihin nyt.
Minun on valitettavasti sanottava, että nyt meillä on myös ongelma, joka EU:ssa niin usein nähdään, eli että aatteet ja politiikka ovat tärkeämpiä kuin talous. Näin se valitettavasti päättyy, ja meillä on tästä esimerkki euron käyttöönotossa. Nyt voimme sanoa, että Kreikka luultavasti otti euron liian aikaisin käyttöön, mutta koska politiikka asetettiin talouden edelle, olemme nyt tässä kriisissä. Haluaisin sanoa, että toivon Euroopan komission olevan puheenjohtaja Barroson johdolla EU:n yhteisvastuun ja EU:n taloudellisen järjen valvoja, koska tarvitsemme juuri järkeä ja yhteisvastuuta.
Haluaisin myös huomauttaa, että vastauksena tähän kriisiin, jossa olemme, meidän ei pitäisi etsiä lääkkeitä, jotka vain pahentavat oloamme. En usko, että suurempi byrokratia, yhdentyminen tai sääntely EU:ssa voisi auttaa siinä, mikä on ja minkä pitäisi olla, suurin tavoitteemme - kilpailukyvyn lisääminen. Meidän ei pitäisi luottaa siihen, että virkamiehet voivat päättää siitä, miten maanosastamme tehdään parempi, vaan meidän pitäisi antaa vapaan talouden tehdä se. Meidän pitäisi myös kunnioittaa niitä talous- ja sosiaalipolitiikan eroja, jotka jakavat EU:n jäsenvaltioita ja jotka johtuvat niiden erilaisesta historiasta, kulttuurista ja muista tekijöistä. Me voimme, ja meidän pitäisi, kehottaa EU:n yhteisvastuuseen Kreikan puolesta, ja toivon, että kuulen tässä salissa tuen ilmaisuja Kreikan hallitukselle.
Lothar Bisky
Arvoisa puhemies, on harvinaista, että olen samaa mieltä parlamentin puhemiehen ja komission puheenjohtajan kanssa. Kun kuitenkin he molemmat kehottavat osoittamaan yhteisvastuuta Kreikalle ja varoittavat uudelleenkansallistamisesta, en voi muuta kuin olla samaa mieltä, koska se, mitä he sanovat, on oikein. Lisäksi, kuulimme äskettäin Strasbourgissa puheenjohtaja Barroson pohtivan ääneen, pitäisikö pahin rahoitusmarkkinoiden keinottelu kieltää välittömästi. Kukaan ei voi enää ylenkatsoa koko ajan kasvavaa yhteiskunnallista kuilua Euroopan unionissa ja jäsenvaltioissa, ja siltikään siihen liittyvät kiireelliset kysymykset eivät ole valtion päämiesten Lissabonin sopimuksen voimaantuloa seuraavan ensimmäisen kokouksen asialistalla.
EU 2020 -talousstrategiaa koskeva keskustelu on luonnollisesti jo asialistalla. Kuten tiedätte, minun ryhmäni ei ollenkaan innostunut tästä strategiasta sellaisena kuin komissio on sen laatinut, koska se perustuu epäonnistuneeseen kilpailun ideologiaan, joka johti kriisiin. Haluamme EU:lle strategian, joka tekee yhteiskunnallisista ja ekologisista asioista ensisijaisia kilpailuetujen sijaan. EU 2020 on siitä kilometrien päässä. On kuitenkin aikamoista, että Saksan liittotasavallan hallituksen yksittäiset jäsenet nousevat ja protestoivat muutamia EU 2020 -strategian sitovia tavoitteita vastaan, esimerkiksi työllisyyskiintiötä, tutkimusta ja koulutusta ja köyhyyden torjuntaa, ja tämä tapahtuu Euroopan köyhyyden torjunnan teemavuonna! Toivon, että tämä asenne ei ole vallitseva hallitusten päämiesten keskuudessa.
Niki Tzavela
Arvoisa puhemies, kotimaallani Kreikalla on paljon yhteistä Kalifornian kanssa. Meillä on loistava ilmasto, maamme on voimavaramme, metsämme ovat palaneet kuten Kalifornian metsät, siellä on pidetty olympialaiset kuten meilläkin, ja me olemme päätyneet samoihin ongelmiin kuin Kalifornia.
Mietinpä vain, että jos Kalifornialla olisi lainaongelmia, jättäisikö Yhdysvaltain keskushallinto sen keinottelijoiden armoille...
(Hälinöitsijä keskeytti puhujan)
(EN) Se on talous - kyllä, se on. Ymmärrän sen. Siksi sanoin aiemmin mitä sanoin.
(EL) ...vai ratkaisisiko Yhdysvaltain keskushallinto sen ongelman? Onko meillä vai eikö meillä ole keskushallintoa Euroopan unionissa? Olemmeko varmoja, että Kreikka, jonka osuus EU:n taloudesta on kaksi prosenttia, on aiheuttanut niin valtavat ongelmat euron kanssa? Onko se hajottanut euron yhteenkuuluvuuden ja uhkaako se unionin yhtenäisyyttä?
Siksi on selvää, että tämä on törmäystesti EU:n valuutan vahvuudelle ja, mikä vielä tärkeämpää, Euroopan unionin johtajien aikeille sen puolustamiseksi. Taaksepäin katsoessamme voimme nähdä, mitä olemme saaneet aikaan (30 vuotta sitten olin nuori työntekijä työministeriössä ja harjoittelijana täällä, Brysselissä, EU:n yhtenäismarkkinoilla). Olemme saaneet aikaan EU:n yhtenäismarkkinat. Olemme saaneet aikaan euron. En usko, että olemme saaneet aikaan mitään muuta yhteistä. Siksi näette minut myös euroskeptikkojen kanssa.
Luotan siihen, että huomenna todistamme, että olemme todellakin saaneet aikaan harmonian ja jotakin yhteistä.
Zoltán Balczó
(HU) Kaikki minua ennen puhuneet ovat maininneet ratkaisun Kreikan kriisiin. Arvoisa puheenjohtaja Barroso, huippukokous ei kuitenkaan edes ole ottanut sitä asialistalleen. Eikö tässä ole teidän mielestänne ristiriitaa, tekopyhyyttä? Koska se ei ole virallisella asialistalla. Kreikka ei tietysti ole ainoa, joka oli vaikeassa tilanteessa vuosina 2008-2009. Unkari oli lähellä konkurssia käynyt maa, osittain hallituksen tekemien vakavien virheiden takia. Silloin hyväksyttiin IMF:n laina, liike, jolla oli erittäin vakavat seuraukset väestölle. Meidän on kohdattava kysymys siitä, mitkä ovat rahoituskriisin opetukset. Liittyykö kaikki kaikkeen muuhun? Ei. Todellisen opetuksen muotoili pääministeri George Papandreou, joka sanoi, että 20 viime vuoden aikana Berliinin muuri on kaatunut ja Wall Street on kaatunut. Wall Street kaatui. Kyllä, tämä maailmanlaajuinen rahoitusjärjestelmä, joka on joutunut erilleen taloudesta, on perussyy sille, miksi maat ovat tässä tilanteessa.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te tiedätte parhaiten, miten puolueeni halusi auttaa tekemään Espanjan puheenjohtajakaudesta onnistuneen. Haluamme edelleen tehdä niin, mutta sitä varten teidän on tehtävä joitakin mukautuksia ja teidän on alettava johtaa unionia heti.
Unionin johtaminen tarkoittaa ratkaisun etsimistä Kreikkaa varten. Kaikki ovat sanoneet niin, enkä aio toistaa sitä. Unionin johtaminen tarkoittaa vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajia koskevan direktiivin hyväksymistä mahdollisimman pian eikä sen viivyttämistä, kuten puheenjohtajavaltio Espanja on tehnyt. Unionin johtaminen tarkoittaa rahoitusvalvontapaketin hyväksymistä mahdollisimman pian, ei sitä, että pidetään kaikin voimin kiinni neuvoston sopimuksesta, joka on paljon konservatiivisempi kuin komission ehdotus ja jopa konservatiivisempi kuin Jacques de Larosièren raportti, johon se perustuu.
Parlamentti tarjoaa puheenjohtajavaltio Espanjalle valvontasopimuksen, joka voidaan tiivistää kahteen sanaan: enemmän valvontaa ja enemmän EU:ta. Olen varma, että Espanjan hallitus, joka on aina saarnannut näistä ajatuksista, tukee parlamenttia eikä muita kantoja, joiden alkuperä on kanaalin toisella puolella.
Unionin johtaminen tarkoittaa talousarviota koskevan kurinalaisuuden vahvistamista ja talousarviota koskevan kurinalaisuuden vahvistaminen tarkoittaa ehkäisevää näkökulmaa vahvistavien uusien ajatusten kehittämistä. Espanjan pääministeri tietää, että juuri mainittujen 14 vakaussuunnitelman tarkistaminen oli täysin byrokraattinen toimenpide, joka johtui siitä, että parempia ajatuksia ei ollut.
Ennaltaehkäisevässä osiossa olisi otettava huomioon talouksien kilpailukyky - koska ilman vaurautta julkisen talouden tasapainottaminen ei ole mahdollista - ja siinä olisi otettava huomioon ulkomaisten tilien tilanne. Olisi myös pantava täytäntöön ankarampia seuraamuksia, jotta sopimuksesta tulisi todella sitova.
Unionin johtaminen tarkoittaa hallintoa koskevien uusien ajatusten esittämistä, josta olette juuri kirjoittanut lehdessä. Espanjan pääministeri kertoi meille täällä, miten hän halusi enemmän hallintoa, kun Lissabonin sopimuksen 121 ja 136 artiklat, joihin puheenjohtajavaltio Espanja nyt viittaa, ovat jo voimassa.
Mitä muuta siihen kuuluu? Kertokaa meille, mitä siihen kuuluu, ja me autamme teitä. Auttaaksemme teitä meidän on kuitenkin tiedettävä, mitä te odotatte ja haluatte, koska tässä parlamentissa epämääräiset, sisällöttömät ja tyhjät ajatukset saavat hyvin tylyn kohtelun.
Stephen Hughes
(EN) Arvoisa puhemies, meidän mielestämme neuvoston päätelmäluonnos, joka tällä viikolla on vuodettu, voi aiheuttaa hyvin todellisen vaaran Euroopan unionille.
Päätelmissä puhutaan poikkeuksellisten tukitoimien oikea-aikaisesta lopettamisesta. Mitä se käytännössä tarkoittaa? Viime viikon Ecofin-neuvoston päätelmissä haluttiin lopettaa työmarkkinoiden tukitoimenpiteet vuoden 2010 lopusta alkaen. Joulukuussa neuvostossa puhuttiin, että kaikkien jäsenvaltioiden on palattava vakaussopimuksen kriteereihin vuoden 2013 loppuun mennessä.
Meidän mielestämme tuo aikataulu on toivottoman optimistinen. Jos noudatamme tuota määräystä jäykästä paluusta vakaussopimuksen kriteereihin vuoden 2013 loppuun mennessä, se aiheuttaa valtavia leikkauksia julkisissa menoissa ja julkisissa palveluissa, työttömyys kasvaa, verotulot pienenevät ja alkaa velton kasvun kausi, joka voi johtaa Euroopan unionin taloudellisten mahdollisuuksien vähenemiseen moneksi tulevaksi vuodeksi. Siinä on katastrofin ainekset.
Sen sijaan tarvitaan älykästä tasapainoa toisaalta vastuullisen veropolitiikan ja toisaalta jatkuvan työmarkkinoiden tuen välillä. Tarvitaan pysyvä yhteiskunnallinen ja kestävä vetäytymisstrategia.
Tanskan työvoimainstituutti on antanut tänään lukuja. Niissä sanotaan, että jos 20 jäsenvaltion komission kanssa sopimia hätävetäytymisstrategioita noudatetaan, 4,5 miljoonaa EU:n kansalaista lisää joutuu tarpeettomasti työttömyyskassojen jonoihin vuoden 2013 loppuun mennessä. Se voidaan välttää. Meidän on vältettävä se. Siksi yksi antamistamme kehotuksista on kahden vuoden kielto tukitoimien lopettamiselle.
Tällä viikolla ehdotamme muuten myös uutta EU:n mekanismia rahoitusvakaudelle. Toivoin, että puheenjohtaja Barroso olisi ollut täällä edelleen, koska halusin sanoa, että emme panisi ollenkaan pahaksemme, vaikka hän varastaisi ideamme ja esittelisi ne neuvostolle huomenna suosituksena.
Lena Ek
(EN) Arvoisa puhemies, neuvosto tapaa huomenna keskustellakseen valtavia haasteita kohdanneen EU:n tulevaisuudesta. Tällä hetkellä käsittelemme rahoituskriisiä, joka johtaa työpaikkakriisiin, yhdistettynä ilmastokriisiin.
Yhteiskuntaan ja ympäristöön liittyviin perusteisiin pohjautuva talouskasvu on olennaisen tärkeää EU:n vauhtiin saamiselle, mutta pelkään, että neuvoston ja komission ehdotukset hallinnosta - olivatpa ne miten tervetulleita tahansa - ovat liian epäselviä, eivätkä ne auta saavuttamaan asetettuja tavoitteita. Jos EU 2020 -strategia pannaan täytäntöön tällaisenaan, se on toinen Lissabonin strategia - epäonnistuminen.
EU:n pitäisi sen sijaan uskaltaa hyökätä suoraan näiden haasteiden kimppuun rohkeilla hallintoa koskevilla ehdotuksilla.
Ensinnäkin, avoin koordinointimenetelmä ei toimi, ja se on hylättävä. Sen sijaan komission pitäisi asettaa sitovat tavoitteet ja noudattaa niitä Lissabonin sopimuksessa saatavilla olevien artiklojen mukaan.
Toiseksi, jos rahoituksen ehtona pitäisi olla se, miten hyvin jäsenvaltio täyttää 2020-strategian mukaiset velvoitteensa, emme voi jatkuvasti kuluttaa veronmaksajien rahoja hallituksiin, jotka valehtelevat ja huijaavat tilastojen osalta - yhteisvastuu, kyllä, mutta avoimuuden perusteella.
Kolmanneksi, komission pitäisi julkaista vuosikertomuksensa ja poliittiset suosituksensa parlamentissa ennen kuin niistä keskustellaan neuvostossa.
Avoin prosessi loisi avoimuutta ja sallisi kansalaisten osallistumisen. Eurooppalaisina poliitikkoina meidän pitäisi aina pyrkiä asettamaan kansalaiset politiikkamme ytimeen. Tehkäämme siis tuosta lupauksesta totta ja kasvattakaamme komission kissanpentu tiikeriksi - tiikeriksi, jolla on hampaat.
Roberts Zīle
(LV) Kiitos, arvoisa puhemies. Meidän on käsiteltävä yhteisvastuukysymystä Kreikan tapauksen lisäksi myös laatiessamme Euroopan unionin pitkän aikavälin politiikkaa, ja sanon tämän sen sopimuksen puitteissa, jota odotamme neuvostolta 2020strategia tavoitteiden osalta. Komission suunnitelmassa minua huolestuttaa se, että tässä strategiassa ei korosteta taloudellista yhteenkuuluvuutta sosiaalisen yhteenkuuluvuuden korostamisen ohella. Jos sitä tarkastellaan jakson 2014-2020 rahoitusennusteen korostamisen puitteissa, sitten todellisuudessa nämä taloudellista yhteenkuuluvuutta koskevat käsitteet heikkenevät huomattavasti rahoituksen osalta. Se tarkoittaa toisin sanoen, että vuoteen 2020 asti taloudellisten erojen tasoittaminen ei ole niin tehokasta. Voisi tosiaankin käydä päinvastoin, niin että vuonna 2020 taloudelliset erot Euroopan unionissa voisivat olla suurempia kuin ne ovat vuonna 2010. Senkö me haluamme nähdä ja niinkö yhteisvastuu todella ymmärretään Euroopan unionissa? Kehottaisin neuvostoa kiinnittämään erityisen vakavasti huomiota tämän poliittisen sopimuksen aikaansaamiseen mutta kuitenkin myös korostamaan taloudellista yhteenkuuluvuutta koskevaa tavoitetta. Kiitos.
Takis Hatzigeorgiou
(EL) Arvoisa puhemies, mielestäni olemme käsitelleet Kreikan kysymystä riittävästi ja oikeudenmukaisesti. Haluaisin käsitellä kysymystä, joka koskee myös muita maita. Martin Schulz sanoi, että korko on tällä hetkellä EU:ssa 2-3 prosenttia. Haluaisin kertoa teille, että Kyproksessa korko on tällä hetkellä kuusi prosenttia. Jos tämä taso ylittyy, pankit ovat polvillaan, eikä tätä kuvaa muuta mikään. Meidän mielestämme neuvoston pitäisi myös tehdä työtä tähän suuntaan tulevaisuudessa, jotta muut maat eivät joudu samaan sotkuun kuin Kreikka.
Haluaisin tehdä kaksi ehdotusta:
Annoimme pankeille miljardeja yrittäessämme saada niitä toimimaan. Eikö olisi ollut parempi, jos valtiot olisivat antaneet tämän rahan ensiasunnon kiinnelainana, koska kuluttajat menivät pankkiin maksaakseen eränsä?
Toinen ehdotukseni on tämä: emmekö olisi voineet harkita veron määräämistä suurille valtioiden rajatylittäville siirroille?
Minulla on sanottavana yksi asia yhden minuutin puheenvuoroista, arvoisa puhemies. Olen pahoillani, mutta haluaisin sanoa, että yksi minuutti ei ole tarpeeksi pitkä näkemyksen esittämiseen. Loppujen lopuksi on nöyryyttävää joutua turvautumaan iskulauseisiin.
Puhemies
(IT) Ymmärrän, että yhdessä minuutissa on mahdotonta sanoa kovin paljon; annan nyt kuitenkin puheenvuoron Mario Borgheziolle yhdeksi minuutiksi.
Mario Borghezio
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kaikille on selvää, että euroalueen hallitseminen vaikeutuu päivä päivältä.
Valtion konkurssin uhkaa ei ole poistettu, mutta johtajien ja valtiovarainministerien viikoittaisista kokouksista ja huippukokouksista huolimatta selkeää ratkaisua ei vielä ole saatu aikaan. Toivon, että meillä ei ole käsissämme mahdotonta tehtävää. Yhden jäsenvaltion tukeminen ei saata selvitä mahdollisesta perustuslaillisesta vetoomuksesta Saksassa. Nämä ovat kaikki asioita, jotka olisi pidettävä mielessä ja joita ei mielestäni ole otettu esiin tämän keskustelun aikana.
Haluaisin kuitenkin käyttää hyväkseni tilaisuuden mainita, että Euroopan unionin pitäisi rahoitustoimenpiteidensä avulla korostaa vakaasti ja käytännöllisesti pienten ja keskisuurten yritysten alan tehokasta elpymistä, sillä nämä yritykset on hylätty.
Mikä osuus pankeille annetuista valtavista määristä todella päätyy pienyritysalalle esimerkiksi minun kotimaassani Italiassa? Miten paljon rakennerahastoista? Joillakin alueilla käytetään pk-alalla vain 1-2 prosenttia pk-yrityksiä edustavien elinten mukaan. Nämä ovat todellisia ongelmia, jotka vaikuttavat reaalitalouteen ja joita EU:n pitäisi käsitellä hyvin vakavasti ja kiireellisesti.
Werner Langen
(DE) Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa ylistämällä hieman Kreikkaa. Kreikan kriisiä koskevan ratkaisun on sisällettävä ankaria uudistustoimia Kreikassa. Se on oikea tie. Kaikki muu täällä ehdotettu on vastoin EU:n perussopimuksia, ja odotan sekä komission puheenjohtajan että parlamentin puhemiehen noudattavat perussopimuksia eikä tekevän ehdotuksia, jotka ovat vastoin perussopimuksia.
Martin Schulzille sanoisin: määrän nostaminen ei korvaa tosiasioiden tuntemista. Keinottelijat eivät ole aiheuttaneet Kreikan ongelmia. Sisäiset säännöt ovat aiheuttaneet ne - se, että jäsenvaltiot eivät olleet valmiita noudattamaan vakaus- ja kasvusopimusta. Saksa ja Ranska - ei Kreikka - olivat syyllisiä, jotka antoivat kaikille muille jäsenvaltioille huonon esimerkin vuosina 2003 ja 2004. Eivät muut.
Tätä ei ole tarkoitettu Kreikan arvosteluksi, mutta jos emme muuta sääntöjä ja jos jäsenvaltiot eivät ole valmiita noudattamaan omia sääntöjään, sitten euroalue on vaikeuksissa. Nyt on todettu, että syy on keinottelijoissa. Alle kolmannes Kreikan valtion velasta on taattu luottoriskijohdannaisilla. Alle tuhannesosa maailmanlaajuisista luottoriskijohdannaisista liittyy Kreikkaan. Se on vain tekosyy.
Koska niin kauan kuin emme pysty panemaan sääntöjä täytäntöön ja noudattamaan niitä - ja valtiovarainministerit ovat syyllisiä siihen -, niin kauan joudumme toistuvasti vaikeuksiin. Se on ratkaisu, ei kenenkään tietyn hallituksen päämiehen syyttäminen, sillä päämiehiä sitovat EU:n perussopimukset ja oma perustuslaki.
(Suosionosoituksia)
Hannes Swoboda
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, on sangen selvää - ja se on jo todettu, hyvä Werner Langen - että Kreikan on tehtävä kotiläksynsä. Minun nähdäkseni on kuitenkin myös todettu sangen selkeästi, että on osoitettava yhteisvastuuta. Yhteisvastuuta, joka auttaa Kreikkaa tekemään sen, mitä sen on tehtävä. Olkoot prosenttiosuudet mitä tahansa, keinottelu ei voi olla syynä Kreikan kriisiin, mutta sitä on syytettävä valtavasta taakasta, joka Kreikan on nyt kannettava ja joka on enemmän kuin välttämätöntä. Se on olennainen asia.
Lisäksi, hyvä Werner Langen, Financial Times - lehti, joka on lähempänä teidän poliittisia näkemyksiänne kuin omiani - on ilmaissut sen sangen selkeästi: liittokansleri Kohlin ja liittokansleri Merkelin välillä on ero. Liittokansleri Kohl olisi sanonut: "ratkaistaan tämä ongelma yhdessä Kreikan kanssa". Liittokansleri Merkel pakenee ja sanoo: "Mitä perussopimuksessa sanotaan? Mitä tuomioistuin ja Saksan perustuslaki sanovat?" Siinä on ero - siinä, kannattaako poliittisesti Euroopan yhdentymistä vai katsooko aina kotiin tai onko olemassa ulkoministeri, joka sanoo "emme aio panna rahaa pöydälle aivan vielä". Kukaan ei ole pyytänyt panemaan rahaa pöydälle.
Jos valitsee aina populistisen tien eikä ajattele Euroopan yhteistä tulevaisuutta, päätyy tähän kakofoniaan. Tai niin kuin toinen teitä lähellä oleva lehti, Frankfurter Allgemeine Zeitung, sanoo: uusi päivä, uusi ehdotus. Se pätee Saksan lisäksi koko Euroopan unioniin. Tähän mennessä antamaamme vastausta, tai vastauksen puutetta, ei voida hyväksyä. Tarvitaan keppi ja porkkana -lähestymistapaa. Kreikassa tarvitaan toimenpiteitä, siitä ei ole epäilystäkään, ja ne ovat ankaria, hyvin ankaria. Tarvitaan kuitenkin myös yhteistyötä EU:n tasolla, erityisesti sellaisten ongelmien ilmaantumisen estämiseksi. Se voi tapahtua vain - Ingeborg Schäublen ehdotuksen mukaisesti Euroopan valuuttarahaston puitteissa tai muulla tavalla - jos osoitamme EU:n yhteisvastuuta. Siksi odotan huippukokouksen osoittavan EU:n yhteisvastuuta paremman tulevaisuuden luomiseksi.
Fiona Hall
(EN) Arvoisa puhemies, kevään huippukokouksen on määrä olla energiahuippukokous.
Jos Kööpenhaminan konferenssi olisi päättynyt maailmanlaajuiseen sopimukseen, keskustelisimme jo 30 prosentin vähennykseen etenemistä koskevista teknisistä yksityiskohdista, ja meidän on edelleen tehtävä niin.
Ensinnäkin siksi, että vuoden 2007 kevään huippukokouksessa sovittu tavoitetaso tarkoittaa nykyisissä taloudellisissa oloissa 20 prosentin vähennystä huomattavasti korkeampaa vähennystä. Vasta viime viikolla Nobuo Tanaka, erittäin varovaisen kansainvälisen energiajärjestön (IEA) toimitusjohtaja, kertoi Euroopan parlamentin jäsenille, että IEA:n vuoden 2009 World Energy Outlook -energiaraportissa ennustetaan 23 prosentin vähennystä EU:n päästöissä ja että 30 prosentti olisi hyvä tavoite.
Toiseksi, jos pyrimme vakavasti saavuttamaan jopa 95 prosentin tavoitteen vuoteen 2050 mennessä, sitten etenemissuunnitelmassa on leikattava ainakin 30 prosentilla vuoteen 2020 mennessä.
Ja viimeisenä vaan ei vähäisimpänä, vain EU:n siirtymisellä kestävään vähähiiliseen ja resurssitehokkaaseen talouteen varmistetaan EU:n talouden elpyminen ja työpaikkojen luominen.
Vihreät työpaikat ovat EU 2020 -strategian ytimessä. Neuvoston pitäisi siksi tukea komission jäsentä Hedegaardia ja tunnustaa, että edellytykset ovat nyt sopivat 30 prosentin tavoitteeseen siirtymiseksi, ja neuvoston pitäisi tunnustaa, että halvin ja helpoin tapa tehdä lisäleikkauksia on energiatehokkuus ja erityisesti sitova energiatehokkuustavoite.
EU:n johtajien on annettava selkeä viesti tässä vuoden 2010 kevään huippukokouksessa aivan kuin he tekivät keväällä 2007.
Konrad Szymański
(PL) Sen sijaan, että keskustelisimme EU 2020 -strategian täytäntöönpanosta, ehdotan, että keskitymme aloihin, joilla meillä todella on vaikutusvaltaa. Pystymme varmasti auttamaan yhtenäismarkkinoiden suojelussa protektionismilta. Pystymme varmasti tekemään EU:n lainsäädännöstä helpomman yrittäjille, jotta sillä ei rajoiteta EU:n talouden kilpailukykyä. Lainsäädännön parantaminen on tietenkin erityisesti juuri tämä parlamentin vastuulla.
Jäsenvaltiot tekevät uudistuksia, jos niihin kohdistuu maailmantalouden paine. Siksi on niin tärkeää antaa jäsenvaltioille mahdollisimman paljon vapautta verotusjärjestelmien, sosiaaliturvajärjestelmien ja talouslainsäädännön kilpailun alalla. Toteuttamalla yhtenäistämistä näillä aloilla pidämme vain yllä Euroopan yhteiskuntamallin huonoja puolia. Vapaus, eivät peräkkäiset strategiat, on oikea vastaus kriisiin.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Arvoisa puhemies, Kreikkaa varten ei vielä mitään hätäratkaisua, ja itse asiassa se ei ole tällä hetkellä ongelma, koska jopa Kreikan pääministeri sanoi täällä parlamentissa, että maa haluaa panna omat asiansa järjestykseen. Se on todellakin asianmukainen menettelytapa vakaus- ja kasvusopimuksen sääntöjen nojalla, ja se on itsessään eräänlaista yhteisvastuuta.
Meillä on kuitenkin ongelma. Euro on kaatumassa, mutta se voidaan laskea kuuluvaksi lähinnä pääkaupunkien väliseen julkiseen keskusteluun, jossa annetaan vaikutelma, että ratkaisua ei voida saada aikaan. Se on lopetettava nyt, ja toivottavasti niin tehdään huomenna. Minun mielestäni tarvitsemme hätätoimenpidettä tässä kiireellisessä tapauksessa, jonka pitäisi yhdistää Euroopan komissio, jäsenvaltiot ja Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF). Saatavilla pitäisi olla hätälainoja eikä mitään muuta.
Arvoisa puhemies, toivon, että huomenna katsomme tätä kriisiä pidemmälle. Toivon, että tarkastelemme myös keskipitkän ja pitkän aikavälin ratkaisuja. Meidän on vahvistettava vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää voimaa. Lisäksi, kuten muut ovat myös sanoneet, uusi EU 2020 -strategia voi onnistua vain, jos pystymme todella saamaan aikaan vakaan EU:n taloushallinnon. Se käsittää huippukokouksessa kokoontuvien jäsenvaltioiden lisäksi Euroopan komission, joka ottaa käyttöön kaikki sille Lissabonin sopimuksella siirretyt valtuudet, kaikki valtuudet todella toimia ja panna asioita täytäntöön. Loppujen lopuksi, kuten myös Lena Ek sanoi, kaikille vapaa ei ole tie menestykseen.
Toivon todella, että hätätoimenpiteistä on sovittu siihen mennessä, kun huippukokous huomenna alkaa, jotta voimme keskittyä siihen, miten Alankomaat saadaan pois kriisistä vakaalla 2020-strategialla, sekä siihen, että saadaan aikaan ratkaisu toimia Kööpenhaminan jälkeen.
Nikolaos Chountis
(EL) Arvoisa puhemies, virkamiesten viimeaikaisten lausuntojen ja lehtiartikkeleiden mukaan näyttää siltä, että todennäköisin Kreikan taloutta koskeva "pelastussuunnitelma" on Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Kansainvälisen valuuttarahaston yhteinen ponnistus. Liittokansleri Merkel näyttää myös ajavan asioita siihen suuntaan.
Haluaisin sanoa, että se on huonoin, yhteiskunnan vastaisin suunnitelma sekä Kreikalle että euroalueelle. Euroopan unionin kannalta kaikilla sellaisilla mahdollisuuksilla loukataan yhteisön laillisuutta - ja sanon tämän niille, jotka puolustavat sitä, koska missään perussopimuksessa, missään oikeudellisessa tekstissä ei viitata mitenkään Kansainvälisen valuuttarahaston tai muun kansainvälisen järjestön puuttumiseen näihin menettelyihin. Samalla sillä luodaan poliittinen ja oikeudellinen ennakkotapaus tekemällä vakaussopimuksesta vielä tylympi ja päästetään Amerikan yhdysvallat euroalueelle takaoven kautta.
Kreikan osalta kaikilla sellaisilla valinnoilla tehostettaisiin huomattavasti hallituksen toteuttamia työvoiman vastaisia ja yhteiskunnan vastaisia toimenpiteitä, toimenpiteitä, joita kutsutaan rohkeiksi ja joilla on lisätty köyhyyttä, lisätty työttömyyttä, leikattu kaikki kasvun mahdollisuudet ja leikattu kaikki toivo, joka Kreikalla oli kriisistä selviämisestä.
Nämä näkymät odottavat muita maita, jotka saattavat soveltaa kyseisiä toimenpiteitä sellaisen paineen alla.
Pervenche Berès
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja López Garrido, onko normaalia, että tarvitaan kaksi Eurooppa-neuvostoa ratkaisemaan kysymys, joka koskee euroalueen maiden yhteisvastuun osoittamista Kreikalle?
Kuulin, kuinka Werner Langen tulkitsi perussopimusta. Kyllä, perussopimus on sen henki ja kirjain. Lisäksi, kun luetaan 143 ja 122 artiklaa, kukaan perussopimuksen laatijoista ei ajatellut, että euroon vaihtamisen jälkeen voisimme kohdata sellaisen ongelman, joka meillä nyt on vastassamme. Siksi meidän on oltava luovia; siksi meidän on osoitettava yhteisvastuuta. Kreikan kääntäminen Kansainvälisen valuuttarahaston puoleen näyttää meistä - niistä meistä, jotka pyrkivät olemaan vastuullisia ja johdonmukaisia eurooppalaisia kansainvälisellä näyttämöllä - täydelliseltä järjettömyydeltä.
Meidän on tehtävä yksi asia, ja meidän on toivottava, että Eurooppa-neuvosto tekee sen, eli lähetettävä yhteisvastuun viesti Kreikalle ja vastuun viesti taloudellista hallintoa koskevan kysymyksen osalta. Tuo kysymys on nyt käsiteltävänä; se on vakava, sitä ei ole ratkaistu. Meidän on käsiteltävä sitä rauhallisesti, meidän on vähennettävä painetta, emmekä saa aloittaa olettamalla, että meidän on periaatteessa vahvistettava välinettä - joka on tähän mennessä ollut tehoton - eli vakaus- ja kasvusopimusta, koska se oli alistava jo ennen kuin se sisälsi yhteistyötä.
Meidän on pyrittävä tavoitteisiin julkisen vajeen osalta, velan osalta, mutta meidän on myös laadittava euroalueen jäsenvaltioiden välisen yhteistyön, hyvän lisäarvon ehdot. Tämä on Eurooppa-neuvoston kohtaama haaste, ja toivon, että se vastaa siihen vastuullisesti.
Mirosław Piotrowski
(PL) Arvoisa puhemies, unionin uuden talousstrategian määrittävän Eurooppa-neuvoston kokouksen aattona meidän pitäisi ottaa oppia Lissabonin strategian fiaskosta ja, yhteistyötä tekemällä, tarkkailla oikeudenmukaisesti kaikkia jäsenvaltioita. Meidän on oltava innovatiivisia ollaksemme kilpailukykyisiä maailmanmarkkinoilla, mutta talousarviovarojemme pääosan osoittaminen yksinomaan sitä varten johtaa tosiasiallisesti monien Keski- ja Itä-Euroopan maiden, myös Puolan, syrjimiseen.
On suuria odotuksia, että EU:n varojen ansiosta - kuten aiemmin tapahtui Espanjassa, Portugalissa ja muissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa - ilma-, tie- ja raideliikenneinfrastruktuuri sekä Internet leviävät. Erityisenä ensisijaisena tavoitteena pitäisi olla Euroopan unionin itäisten raja-alueiden, kuten Puolan Lublinia ympäröivän alueen, auttaminen, minkä takia 2020-strategiaan pitäisi perustaa erityinen budjettikohta.
Eurooppa-neuvoston kokouksesta ei saa lähettää viestiä, että unionin köyhät alueet rahoittavat ideoita, jotka tuovat suurimmat hyödyt vain vanhoille jäsenvaltioille.
Georgios Toussas
(EL) Arvoisa puhemies, huippukokouksessa käsiteltävä EU 2020 -strategia, joka seuraa Lissabonin strategiaa, todistaa, että ruohonjuuritason vastaiset pakkotoimenpiteet, joita PASOK-hallitus on maassamme edistänyt kaikkien pääoman poliittisten voimien ja yksisuuntaista eurooppalaista tietä kannattavien puolueiden perushyväksynnän nojalla, eivät ole ominaisia vain Kreikalle.
Niistä päättävät etukäteen poliittinen eliitti ja hallitukset Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Ne ovat osa pääoman yleistä strategista suunnitelmaa, ja niitä edistetään yhtenäisesti koko Euroopan unionissa vauhdittamalla aatteellista terrorismia ja johtamalla harhaan työväen ja ruohonjuuritason liikettä. Porvarillisten hallitusten, yksisuuntaista eurooppalaista tietä kannattavien voimien edustajien valheet ja demagogiset lausunnot siitä, että Euroopan unioni ja EMU ovat kilpi kriisiä vastaan, tarinat 480 miljoonan ihmisen eurooppalaisista markkinoista, suuresta eurooppalaisesta perheestä, yhteisön yhteisvastuusta ja muut vastaavat idealistiset puheet ovat pettäneet. Euroopan unioni on pääoman ja monopolien imperialistinen, monikansallinen unioni, jossa hyökätään yhtenäisellä strategialla ihmisiä vastaan ja taitetaan peistä saalisosuudesta.
Taloudelliset ja poliittiset ongelmat Kreikassa, Euroopan unionin jäsenvaltiossa, ratkaistaan työväestön ja ruohonjuuritason liikkeen taistelulla, kansojen taistelulla ja yhteisvastuulla. On ilmiselvää, että se, mitä Kreikassa tapahtuu, liittyy suoraan imperialististen valtioiden ja Euroopan unionin, Yhdysvaltojen, Kiinan ja muiden kehitysmaiden väliseen ankaraan kilpailuun.
Siksi työväestön ja ruohonjuuritason luokkien on pääoman strategiaan vastatakseen aloitettava oma strateginen taistelunsa kaataakseen tämän ruohonjuuritason vastaisen politiikan ja tyydyttääkseen työväestön ja ruohonjuuritason perheiden nykyaikaiset tarpeet.
Gunnar Hökmark
(EN) Arvoisa puhemies, kaksi asiaa. Ensimmäinen koskee julkista taloutta ja toinen kilpailukykyä.
Viime vuonna tähän aikaan keskustelimme täällä parlamentissa kriisin kohtaamistavasta. Jotkut sanoivat "vastataan kriisiin kuluttamalla enemmän ja hyväksymällä suuremmat vajeet" ja toiset meistä sanoivat, että "nyt on valvottava enemmän julkisia menoja tulevan vakauden varmistamiseksi".
Nyt tulokset ovat nähtävillä. Jotkin jäsenvaltiot noudattavat kuluttamisen ja suurempien vajeiden hyväksymisen politiikkaa, ja voimme kaikki nähdä seuraukset: julkisen velan kasvaminen ja suuremmat kulut julkisen velan hoitamisessa korkeampien korkojen takia. Se on todellisuutta, joka kuristaa hyvinvointia koskevaa kulutusta ja investointeja monissa jäsenvaltioissa.
Mielestäni meidän on otettava tästä oppia: meidän on noudatettava meillä jo olevia sääntöjä ja meidän on kehitettävä ja parannettava vakaus- ja kasvusopimusta ja saatava se vastaamaan tulevaisuudessa paremmin kriiseihin.
Mutta käymme nyt samaa keskustelua, koska jotkut sanovat, että meidän pitäisi viivyttää vetäytymisstrategioita ja julkisen talouden vajeiden lopettamista. Se on väärin, koska siten heikennämme valmiuttamme elpymiseen ja lisäämme korkokustannuksia jäsenvaltioissa.
Toinen asia on se, että kilpailukyky liittyy tiiviisti kykyymme saada aikaan vakaa julkinen talous ja saada aikaaan todellisia muutoksia, joista olemme puhuneet vuosikymmeniä. Se hallitusten päämiesten on tällä viikolla tehtävä.
Udo Bullmann
(DE) Arvoisa puhemies, hyvä Gunnar Hökmark, luulen, että olemme viime vuosina olleet eri parlamenteissa, koska minun kokemani parlamentti on aivan erilainen kuin teidän! Olen kokenut parlamentin, jossa jotkut sanovat, että meidän on tarkasteltava tarkemmin luokituslaitoksia, vipurahastoja ja yksityisiä sijoituspääomayrityksiä. Meidän on säänneltävä niitä, meidän on tehtävä tarkastuksia rahoitusmarkkinoiden tärkeimmille toimijoille ja tärkeimmille tuotteille varmistaaksemme, ettemme ole suuntaamassa kohti kansainvälistä fiaskoa. Olen myös kuullut joidenkin sanovan "näpit irti": markkinat sääntelevät itseään, emme tarvitse sellaista. Tai kuten komission jäsen McCreevy sanoi - aina kun politiikalla sekaannutaan asiaan, tulos huononee. Olemme nähneet tulokset.
Kansainvälinen fiasko johtuu Euroopan unionin jäsenvaltioiden ylivelkaantumisesta. Emme voi kuitenkaan seistä nyt täällä ja sanoa, että oli väärin keskittää politiikkamme työllisyyteen ja taloudelliseen toimintaan. Se on merkityksetöntä keskustelulle, aivan kuten keskustelulle on merkityksetöntä se, että Werner Langen sanoi liittokansleri Merkelin ymmärtäneen EU:n perussopimuksen. Ei, hän ei ymmärtänyt sitä laisinkaan. Mikä vielä pahempaa, hän on luultavasti asemassa, jossa hän voi alistaa EU:n perussopimuksen ja sen EU:ta koskevat tavoitteet pelolleen, että hän häviää merkittävät aluevaalit Nordrhein-Westfalenissa.
Ne eivät ole sellaisia johtajan taitoja, joita tarvitsemme Euroopan unionissa. Olemme kertoneet komissiolle, että EU 2020 -strategiaa on vesitetty liikaa. Siinä ei ole sisältöä. Olkaa hyvät ja antakaa todisteita, että voitte saada uusia varoja. Olkaa hyvät ja taistelkaa rahaliikenteen veron puolesta. Olkaa hyvät ja taistelkaa Euroopan unionin suuremman taloudellisen toiminnan ja parempien kasvun mahdollisuuksien puolesta, jotta pienille ja keskisuurille yrityksille ja työntekijöille voidaan antaa mahdollisuus. Tällä hetkellä me kuitenkin tunnemme melkein myötätuntoa teitä kohtaan, koska teidän on pelastettava Euroopan unioni sellaisten hallitusten kanssa, joita meillä nyt on - esimerkiksi liittokansleri Merkelin hallitus. Pysykää lujina ja luokaa EU:n välineitä! Se on tärkein viestimme huippukokoukselle, koska vain siten ihmisillä voi olla toivoa, että annamme oikeat vastaukset.
Manfred Weber
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Martin Schulz sanoi, että Kreikka on toiminut ja että nyt on EU:n vuoro. Ihmettelen, pitääköhän EU:n itse asiassa nykyisin sanoa kiitos, jos euroalueen jäsenvaltiot noudattavat yksinkertaisesti sääntöjä, toisin sanoen, jos ne onnistuvat pääsemään takaisin kolmen prosentin kriteeriin. Ihmettelen myös, mikä oli ero, kun Irlanti oli viime vuonna samassa tilanteessa, ja se teki ankaria leikkauksia. Kukaan ei silloin esittänyt ajatusta Euroopan valuuttarahaston kutsumisesta.
Guy Verhofstadt sanoi, että keinottelijat ovat työssä. Siinä suhteessa on tällä hetkellä selvästi painetta, mutta tosiasia on, että Kreikka sai huomattavia korkoetuja, koska se kuuluu euroalueeseen. Italialaiset kollegamme käyttivät euroalueeseen liittymisensä ansiosta saamaansa korkoetua lujittamiseen. Kreikka kulutti sen. Voimme siksi todellakin sanoa, että tällä hetkellä hyvä eurooppalainen ei ole sellainen, joka panee rahansa pöydälle, vaan hyvä eurooppalainen on sellainen, joka todella panee täytäntöön säännöt, joihin kaikki ovat sitoutuneet ja jotka kaikki ovat hyväksyneet, jotta niitä todella noudatetaan Euroopan unionissa.
Toisena kohtana haluaisin antaa tukeni komissiolle, koska käsiteltävänä olevat pitkän aikavälin tulevaisuutta koskevat ehdotukset ovat liike oikeaan suuntaan. Olemme sopineet kolmesta prosentista, ja siksi tarvitsemme vahvaa komissiota, joka tulevaisuudessa valvoo tuota kolmen prosentin rajaa ja myös panee sen täytäntöön. Olemme nähneet, että euroalueen jäsenvaltiot eivät pysty pitämään toisiaan kurissa ja valvomaan itse kolmen prosentin rajaa. Siksi kannatan vahvaa komissiota, joka pystyy tulevaisuudessa valvomaan, että kriteerit täytetään.
Minulla on vielä yksi ajatus. Meidän pitäisi puhua eurosta myönteisesti. Tämä ei ole valuuttakriisi vaan talouskriisi. Eurosta on kaikille suurta etua. Jos johtajamme Euroopan unionissa eivät enää sano niin, jos sitä ei enää panna merkille neuvostossa, ihmiset eivät tiedä sitä. Siksi kannatan tätä merkittävää, vahvaa valuuttaa.
Jo Leinen
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Kreikan kriisi on tämänhetkinen ongelma, kun taas kasvukriisi ja ympäristökriisi ovat pitkän aikavälin ongelmia, ja molempiin on puututtava tehokkaasti Eurooppa-neuvoston tekemillä päätöksillä.
EU 2020 -strategiassa todetaan aivan oikein, että kasvun pitäisi olla älykästä, kestävää ja osallistavaa. Neuvoston päätelmiä katsellessani näen kuitenkin, että niiden näkökulma on huomattavasti kapeampi, ja ne on rajattu klassiseen kasvustrategiaan - strategiaan, joka on epäonnistunut ja joka ei vienyt meitä kovin pitkälle. Kasvu ei voi olla älykästä, jos se ei ole kestävää, eikä se ole älykästä, jos se ei ole osallistavaa. Siksi haluaisin pyytää neuvostoa ja neuvoston puheenjohtajavaltiota varmistamaan, että tämä kolmiyhteys, nämä kolme pilaria, säilytetään. Se on uutta kehitystä, joka todella pitäisi panna nyt täytäntöön.
Olen hyvin iloinen, että resursseja ja energiaa säästävästä kasvusta tulee Euroopan unionin lippulaiva. Olemme tietysti puhuneet tästä kauan. Se itse asiassa auttaa meitä säästämään kustannuksissa, vähentämään riippuvuuksia ja ratkaisemaan monia ongelmia.
Odotan komission antavan meille etenemissuunnitelman vuoden 2010 aikana, koska se kuuluu itse EU:n mutta myös jäsenvaltioiden yhteiseen vastuuseen, ja monet alat ovat siksi hyvin heikolla maaperällä ja hyvin epävarmoja. Meidän on ennen kaikkea tehtävä 20 prosentin energiasäästöistä sitovia. Tästä tehokkuustavoitteesta on siten tehtävä oikeudellisesti sitova, jotta kaikki tietävät, mihin asiat ovat menossa, ja jotta myös teollisuudessa voidaan tehdä asiaankuuluvat investoinnit.
Mario Mauro
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jos minun pitäisi kysyä itseltäni kysymys, jota kysytään usein puolessa Italian baareista, kysyisin, mikä on EU:n tarkoitus, ja antaisin pikaisen vastauksen, sydämeni pohjasta.
Mikä on EU:n tarkoitus, jos ei tällä kertaa Kreikan auttaminen? En usko, että tämä ajatus on hullu, koska se on meidän perimässämme, poliittisen hankkeemme luonteessa: poliittisen hankkeemme luonteessa, koska siihen kuuluu yhteisvastuu. Olen kuitenkin samalla ällikällä lyöty niiden takia, jotka sanovat haluavansa torjua rahoituskeinottelua ja aikovansa korvata rahoituskeinottelun poliittisella keinottelulla.
Miten he todellakin voivat ajatella käyvänsä taistelua liittokansleri Merkeliä vastaan? Toisin sanoen, miten he voivat ajatella, että tavoite pyrkiä osoittamaan yhteisvastuuta Kreikalle tarkoittaa hyökkäämistä toista jäsenvaltiota vastaan, koska se vain muistuttaa meitä siitä, että yhteisvastuupolitiikan on liityttävä tiiviisti yhteen vastuuta koskevan politiikan kanssa? Tästä meidän on usein muistutettava itseämme, yhdellä äänellä, koska tiedämme, että yhteisvastuun ja vastuun ansiosta voimme tehdä EU:n poliittisesta hankkeesta sellaisen, että kaikki voivat hyötyä siitä.
Meidän on oltava varmoja siitä, että se, mikä meitä yhdistää, on vahvempaa kuin se, mikä meitä erottaa, ja tämän takia meidän on pyydettävä huomisesta alkaen komissiota olemaan kunnianhimoinen ja vaatimaan jäsenvaltioilta tarvittavaa ankaruutta sen varmistamiseksi, että ne pystyvät osoittamaan yhteisvastuuta, sellaisen hankkeen avulla, joka pitkällä aikavälillä pystyy tarjoamaan konkreettisen muodon eurooppalaiselle hankkeellemme.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Kreikan kriisi on selkeästi vakavin EU:n ongelmista, ja sen on epäilemättä aiheuttanut julkisten menojen ankaran hallinnoinnin puute.
On kuitenkin mahdotonta käsittää ja hyväksyä sitä, että Euroopan unionin toimielimet viivästyttävät ryhtymistä toimenpiteisiin, joilla puututaan tämän jäsenvaltion vaikeuksiin. Tällä viivästyksellä on lisäksi ollut jo kielteinen vaikutus: se on todellakin avannut oven keinottelulle, se on saanut unionin sisällä aikaan epäilyjä tiettyjen maiden aikeista EU:n tulevaisuuden osalta (en halua meidän unohtavan, että tämä on ensimmäinen merkittävä asia, jota meidän on pitänyt käsitellä Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen), se on pahentanut Kreikan hallituksen vaikeuksia, ja sen on siksi pitänyt panna täytäntöön kansanvastaisia toimenpiteitä - jotka eivät ole merkityksettömiä tai pieniä päätöksiä - jotka vaikuttavat miljooniin ihmisiin, ja se on tehnyt sen olematta varma, että apua on tulossa.
Se on lisäksi selkeästi vahingoittanut yhteisvastuun perusarvoa, joka on sen aatteen kulmakivi ja sitova voima, jonka me kaikki jaamme Euroopan unionista. Toimenpiteidemme on siksi oltava vapaita kaikesta keinottelusta. Haluaisin muistuttaa Mario Maurolle, että Saksa on epäilemättä yksi niistä maista, jotka ovat hyötyneet eniten euron käyttöönotosta ja sen vaikutuksesta korkoihin.
Meidän on toimittava ripeästi auttaaksemme Kreikkaa. EU:n on tehtävä niin EU:n etujen vuoksi.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Euroopan unionin neuvosto otti innostuneesti vastaan komission EU 2020 -tiedonannon.
Tämä asiakirja, se on myönnettävä, on ehdoton välttämättömyys, ja juuri siksi meidän on tutkittava sen sisältöä tiiviisti. Mielestäni siitä puuttuu rahoitusta koskeva johdonmukaisuus.
On neuvoston velvollisuus pyytää komissiota selkeyttämään talousarviovaroja ja niiden osoittamista talousarvion tärkeimmille kohdille.
Minun mielestäni talousarviota ei voida laatia ennen kuin yhteinen maatalouspolitiikka ja koheesiopolitiikka on uudistettu.
Yksi tärkeimmistä EU:n kehitystä ja vakautta tukevista aloista on täysin poissa, nimittäin sekä liikenne- että energiainfrastruktuuri.
Liikenne- ja energiainfrastruktuurin kehitys Euroopan unionissa ja niiden yhtenäistäminen naapurimaissa olemassa olevien infrastruktuurien kanssa voivat tarjota voimakkaan liikkeellepanevan voiman kestävän kasvun edistämisessä ja vakaiden työpaikkojen varmistamisessa. Ne voivat myös tarjota Euroopan unionille kipeästi kaivatun turvan sekä energia- että liikennealoilla.
Tämän takia kehotan neuvostoa pyytämään komissiota sisällyttämään nämä keskeiset alat EU 2020 -strategiaan EU:n kansalaisten hyödyksi.
Anni Podimata
(EL) Arvoisa puhemies, 11. helmikuuta järjestetty EU:n huippukokous, jonka tarkoituksena oli antaa Kreikkaa tukeva viesti, jotta markkinat rauhoittuisivat, on oikeastaan mitätöity Euroopan unionissa vallitsevan epäsovun ja epävarmuuden takia.
Huomenna työnsä aloittavalla Eurooppa-neuvostolla ei ole varaa sellaiseen ylellisyyteen, että nykyistä epävarmuuden ja epäsovun ilmapiiriä pidetään yllä. Kaikki tunnustavat nyt, että Kreikan hallitus on ryhtynyt joihinkin hyvin ankariin toimenpiteisiin, joista useimpia on jo alettu soveltaa Kreikan kansan kustannuksella ja heidän uhrauksiensa saattelemina. Samaan aikaan se kuitenkin edelleen jatkaa lainaamista poikkeuksellisen korkeilla koroilla, joista viimeisin esimerkki on marraskuun 5. päivältä, koska markkinoilla on keinottelijoita, jotka tienaavat omaisuuksia lyömällä vetoa maan menemisestä vararikkoon ja luomalla loppujen lopuksi olot ja edellytykset sen tapahtumiselle.
Tällä hetkellä keskustelu keskittyy Kreikkaan, huomenna se koskee luultavasti toista jäsenvaltiota. Aikooko Eurooppa-neuvosto pysäyttää sen luomalla tehokkaan EU:n ennaltaehkäisevän mekanismin, jolla suojellaan kansallisia talouksia ja euroalueen vakautta?
Euroopan komission puheenjohtaja puhui vastuusta ja yhteisvastuusta. Hän oli oikeassa. Molempia tarvitaan kuuluttaessa euroalueen kaltaiseen perheeseen. En usko, että kukaan voi epäillä, etteikö Kreikka olisi kantanut täysin vastuutaan. Se ei voi kuitenkaan kohdata markkinoiden raivoa yksin tässä vaikeassa vaiheessa. Markkinat uhkasivat 18 kuukautta sitten kaataa maailmantalouden. Kreikkaa uhataan varmasti nyt.
Siksi tarvitaan yhteisvastuun käsitettä, käsitettä, jonka pitäisi olla itsestään selvä ja jonka pitäisi sopia saumattomasti yhteen euroalueen jäsenyyden kanssa.
Andreas Schwab
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Kreikasta on puhuttu tarpeeksi - haluan nyt kääntyä kohti tulevaisuutta. Komissio on EU 2020 -strategialla tuonut keskusteluun merkittävän asiakirjan, jonka tarkoituksena on laatia sangen laajat suuntaviivat sille, miten Euroopan unionia pitäisi johtaa tulevaisuudessa.
Uskon, että lopulta meidän kaikkien on saavutettava yhteiset tavoitteet, joista säädämme EU 2020 -strategiassa. Se oli yksi Lissabonin strategian suurimmista ongelmista, ja sen osalta meillä kaikilla on loppujen lopuksi työtä tehtävänä. Vain, jos kaikki jäsenvaltiot todella sitoutuvat strategiassa asetettuihin tavoitteisiin, voimme saavuttaa nämä tavoitteet yhdessä. Se ei onnistu, jos Eurooppa-neuvosto pitää itseään hallinnollisena elimenä ja jos asiat järjestetään viimeisellä minuutilla. Se onnistuu vain, jos kyseisessä toimielimessä työskentelevät ymmärtävät todella poliittisen johtoaseman, joka sillä on täytettävänään.
Se onnistuu lisäksi todella vain, jos tässä EU 2020 -strategiassa säädetään konkreettisesti yhteisvastuun periaatteesta. Se tarkoittaa ennen kaikkia jäsenvaltioiden yksittäistä vastuuta kaikilla aloilla, joilla ne ovat itse vastuussa. Siihen kuuluu uudistusponnistuksia työmarkkinoilla mutta myös kansallinen talousarviopolitiikka. Käänteisesti se tarkoittaa tietysti myös velvoitetta auttaa toisia jäsenvaltioita, toisen sanoen, jäsenvaltiot, jotka ilman omaa syytään ovat joutuneet vaikeuksiin, saavat myös apua. Mikä vielä tärkeämpää, se onnistuu vain, jos komissio omaksuu poliittisen johtoaseman. Toisin sanoen, meidän on ehdottomasti vältettävä Lissabonin strategian virheitä. Aiemmin on sanottu usein, että Lissabonin strategialle ominainen yhteistyöstrategia epäonnistui. Tarvitsemme komissiolta selkeitä tavoitteita, ja uskon, että parlamentti tukee komissiota tällä alalla.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Arvoisa puhemies, luulen, että me kaikki olemme tietoisia siitä, että viisisataa miljoonaa kansalaista seuraa ensi viikolla järjestettävää Eurooppa-neuvoston kokousta epätavallisen kiinnostuneena.
Syy siihen on se, että Eurooppa-neuvostolla on tilaisuus antaa viesti sitoutumisesta kriisistä vetäytymiseen, mitä kriisistä eniten kärsivät odottavat epätoivoisesti. Kriisistä vetäytymisen pitää lisäksi tietysti näkyä tuossa sitoutumisessa strategiaan, sen on oltava vakuuttava kasvua koskevan mallin muutoksessa ja sen talouteen, yhteiskuntaan ja ympäristöön liittyvien näkökulmien korostamisessa.
Taloudellisesta näkökulmasta sen on kuvastettava sitoutumista hallintoon. Yhteiskuntaan liittyvän näkökulman pitää näkyä sitoumuksessa työntekijöihin ja sosiaaliturvaan - malliin, joka teki meistä eurooppalaisia - ja erityisesti yhdenvertaisuuteen; haluan korostaa, että sitä asiakirjan kohtaa, jossa sitoudutaan yhdenvertaisuuteen, voidaan selkeästi parantaa. Lisäksi, ympäristöä koskevan näkökulman pitää näkyä sitoutumisessa sen hengen elvyttämiseen, joka teki EU:sta johtajan sitoutumisessa ympäristön kestävyyteen ja ilmastonmuutoksen ehkäisemiseen Kööpenhaminan konferenssissa, ja ennen kaikkea sen hyvin masentavan jälkimaun tunnustamiseen, joka Kööpenhaminan konferenssista jäi.
Kaikkein tärkein asia neuvoston kokouksessa on kuitenkin se, että EU:n on sitouduttava selkeästi tukemaan rahaliittoa koordinoimalla vero-, talousarvio- ja talouspolitiikkaa rahaliiton puitteissa.
Viesti Kreikalle osoitettavasta yhteisvastuusta ei ole viesti Kreikalle, se on viesti EU:lle ja eurooppalaisille. Kyse ei ole Kreikan pelastamisesta, kyse on siitä, että EU:lle annetaan merkkejä elämästä, sitoutumisesta, joka perustuu perusteelliseen todellisuuteen, perusteelliseen historialliseen sitoumukseen, jota rahaliitto edisti.
Ymmärtäkää siksi lopulta, että emme puhu Kreikasta, puhumme kaikista meistä.
Uusien toimielinten toimintaan saamisessa on ollut viivästyksiä; viivästyksiä ei saa olla vastausten saamisessa siitä, mitä eurooppalaiset odottavat seuraavalta neuvostolta.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Arvoisa puhemies, on totta, että kotimaani Kreikka ei ole vuosien ajan pystynyt kehittämään talouttaan tarvittavan maltillisesti ja johdonmukaisesti. Nyt se kantaa kuitenkin täysimääräisesti vastuunsa. Kreikan kansa maksaa kovan hinnan.
Emme saa kuitenkaan kätkeä päätämme hiekkaan. Kreikka ei ole ainoa EMUn jäsenvaltio, jolla on vakavia ongelmia. Se ei ollut ainoa maa, joka turvautui tiettyjen luottolaitosten huonoihin palveluihin. Se ei ole keinottelijoiden ainoa kohde, eikä se sellaiseksi jää.
Me kaikki tiedämme - ja me kaikki tiedämme erittäin hyvin - että Kreikan kysymys on EU:n kysymys. EMU pysyy raajarikkona ilman koordinoidumpaa talous- ja veropolitiikkaa ja ennen kaikkea ilman yhteisvastuuta.
Kriisi, mikä tahansa kriisi, on muutoksen äiti. Nykyinen kriisi voi synnyttää vahvemman EU:n, ja Kreikka voi toimia tuon muutoksen kätilönä. Älkäämme siis ampuko Kreikkaa alas. Ampukaamme yhdessä alas keinottelijat, jotka haluaisivat nähdä euron polvillaan; se Eurooppa-neuvoston pitäisi huomenna tehdä.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää komission ja neuvoston huomion siihen, että EU 2020 -strategian uusia tavoitteita määritellessä ne eivät saa unohtaa tällä hetkellä hyvin toimivaa politiikkaa, eli koheesiopolitiikkaa ja yhteistä maatalouspolitiikkaa. Ne ovat koeteltuja ja todellisia välineitä, jotka voivat, uudistustarpeesta huolimatta, edistää huomattavasti uusien EU 2020 -tavoitteiden saavuttamista. On valitettavaa, että nämä kaksi erittäin merkittävää yhteisön politiikkaa jätettiin pois komission aiemmin tarjoamasta aineistosta. Unkari ja uudet jäsenvaltiot pitävät siksi näiden politiikanalojen muotoilua, sisämarkkinoiden oikeudellista yhtenäistämistä ja infrastruktuurin ja energiavarmuuden pullonkaulojen poistamista erittäin tärkeinä. Ja lopuksi, tällä EU:n strategialla ei voida korvata asianmukaista keskustelua talousarviodirektiivistä, ja meidän mielestämme on hyvin tärkeää, että koheesiopolitiikan alueelliselle ulottuvuudelle annetaan myös tilaa. Kiitos huomiostanne.
Michael Theurer
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, keskustelu eurosta, keskustelu Kreikasta, on määritellyt viime päiviä. Haluaisin tässä kohdassa kiinnittää huomiota asiaan, joka minun mielestäni on hämmentävä uutinen, nimittäin se, että 40 prosenttia saksalaisista on nyt sitä mieltä, että euron käyttöönotto oli virhe. Se hämmentää meitä, koska yhteisön valuutan käyttöönotto ei ole yksisuuntainen tie. Euroopan unionin yhdentymisprosessi ei ole peruuttamaton. Minä uskon, että meidän on pidettävä lupaus, jonka annoimme Saksan kansalle, kun se luopui kansallisesta valuutasta, eli siitä, että euro olisi yhtä vakaa kuin Saksan markka.
Olen myös lujasti vakuuttunut siitä, että meidän on EU:ssa keskusteltava sosiaalisesta markkinataloudesta, sääntelypuitteista. Meidän ei pitäisi puhua siitä, miten Saksasta saadaan vähemmän kilpailukykyinen. Sen sijaan meidän pitäisi keskustella siitä, miten saamme koko EU:sta kilpailukykyisemmän, jotta voimme menestyä maailmanmarkkinoilla. Sen on oltava tavoitteemme; siksi minä pyydän keskustelua sosiaalisesta markkinataloudesta Euroopassa.
Ulrike Lunacek
(DE) Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä kaikkien niiden kanssa, joiden mielestä tällä hetkellä tarvitaan vahvempaa Euroopan yhdentymistä, erityisesti taloudessa, ja toivon, että siitä ei keskustella vain euroalueen huippukokouksessa vaan todella myös Eurooppa-neuvostossa.
On kuitenkin totta, että kansa näkee myös - ja kollegani mainitsi tämän juuri - kielteisiä puolia eurossa. Rahaliiton käynnistämisessä oli valuvika, koska meillä oli yhtenäisvaluutta, mutta emme onnistuneet laatimaan samalla yhteisempää talouspolitiikkaa. Nyt meidän on tunnustettava, että se oli suuri virhe. Järjen ääni sanoo meille, että nyt on perustettava yhteisvastuurahasto - myös Kreikalle - jotta Kreikka voi saada alhaisempia korkoja.
Tässä keskustelussa ei ole kuitenkaan juuri mainittu sitä, että Kreikan on myös tehtävä itse jotakin. Yksi tärkeä osa olisi, että se leikkaisi sotilasbudjettiaan. EU:n jäsenvaltio, joka käyttää yli neljä prosenttia bruttokansantuotteestaan sotilasmenoihin, Saksan, Ranskan ynnä muiden kaltaisista maista tuotuihin aseisiin, ei ole sitä, mitä Euroopan unionissa tarvitsemme, ja siksi olisi oikein, että kyseisellä alalla toteutettaisiin leikkauksia.
John Bufton
(EN) Arvoisa puhemies, haluaisin esittää huomion, jota ette olisi voineet keksiä tänään. Melkein kaikki täällä ovat puhuneet Kreikasta - Kreikan kriisistä - ja kuitenkin puheenjohtaja Barroso sanoi alussa, että se ei edes ole virallisella asialistalla kahden päivän Eurooppa-neuvostossa. Se on uskomatonta. Koko maailman seuraa päivittäin, mitä siellä tapahtuu.
Totuus on se, että jälleen yritetään peittää sitä, että tämä hanke ei toimi. Se on kaatumassa nopeasti. Olemme jo nähneet, miten kunnon ihmiset Saksassa sanovat, etteivät he ole tyytyväisiä tilanteeseen. Eikö Kreikan kansan pitäisi kuitenkin voida sanoa mielipiteensä, eikä tämän paikan diktaattorien? Varmastikin Kreikan kunnon ihmisten pitäisi ehkä voida saada pitää kansanäänestys siitä, pitäisikö heidän olla eurossa. Se on heidän tapauksensa. Se on heidän asiansa.
Minua etoo se, mitä olen tänään monilta kuullut. Se on noiden muiden, itsestään huolehtivien jäsenvaltioiden itsekeskeinen asema, Kreikka on tällä hetkellä ongelma. Minusta tuntuu, että se etenee Kreikasta Espanjaan ja sitten Portugaliin ja Italiaan ja niin edelleen. Vuoristorata lähtee liikkeelle. Pankaa sanani merkille: ongelma on tullut jäädäkseen.
Andrew Henry William Brons
(EN) Arvoisa puhemies, Kreikan ja euroalueen ongelmia ei saisi pitää poikkeuksena. Niin suuren ja taloudellisesti moninaisen maailman alueen yhtenäisvaluutta on itsestään selvästi ongelmallinen.
Valuutan arvon pitäisi kertoa valtion talouden tilasta. Kun talous on nousussa, valtion valuutan arvolla on tapana nousta. Kun talous joutuu taantumaan, valuutan arvolla on tapana laskea.
Kreikan talouden tila vaatii sen valuutan arvon laskemista. Jos se olisi laskenut valuuttansa arvoa, se olisi hyötynyt matkailun noususta.
Euro ei ole ratkaisu maailman taloudellisiin ongelmiin. Se on ongelma.
Kreikan vaikeus on siinä, että jos se poistuisi nyt eurosta, se huomaisi, että sen palautetun valuutan arvon lasku monenkertaistaisi sen ulkomaisen velan. Se on todellakin euroalueen vanki.
Tämän pitäisi toimia varoituksena euroalueen ulkopuolisille maille. Liittykää siihen omaksi tuhoksenne. Kun kerran olette sisällä, teidän lukitaan sisään ikuisiksi ajoiksi.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Puhun hyvin lyhyesti, koska useimmat asiat on tietysti jo mainittu.
Oma mielipiteeni on se, että Kreikan osalta nyt jo muutaman kuukauden ajan käsittelemämme tilanne ei ole ainoalaatuinen tilanne, ja se näyttää osoittavan, että tarvitaan uutta lähestymistapaa vakaussopimuksen noudattamisen tai, kuten jossakin tapauksessa voi olla, sen noudattamatta jättämisen osalta. Vaihtoehtoja on periaatteessa kaksi: joko vaadimme noudattamaan sitä, mikä on voimassa ja mikä on perussopimuksissa, ja vastaamme sen täysimääräisistä seurauksista, tai ymmärrämme, että vakaussopimus voi kaiken muun tavoin kehittyä jonkin verran ja että sen on siksi myös käytävä läpi tiettyjä muutoksia, ja otamme nämä muutokset huomioon ja kehitämme niitä siten, että säilytämme kasvun ja talouden vakauden suoraan euroalueeseen kuuluvissa jäsenvaltioissa mutta sen lisäksi valmistelemme muita EU:n jäsenvaltioita, jotka eivät vielä ole euroalueessa, liittymään ilman, että meidän on näissä maissa hyödynnettävä suuresti esimerkiksi rakennerahastoja.
Jean-Pierre Audy
(FR) Arvoisa puhemies, minulla on yksi huomautus ja kolme ehdotusta. Ensiksi huomautukseni: en ymmärrä, miksi puheenjohtaja Van Rompuy ei ole näin tärkeässä istunnossa - arvoisa ministeri, te ette ole Eurooppa-neuvoston jäsen - ja mielestäni hän olisi voinut olla täällä.
Kolme ehdotustani koskevat Kreikan elpymissuunnitelmaa. Keskipitkällä aikavälillä tuen Daniel Cohn-Benditin ajatusta, joka itse asiassa mainittiin juuri äsken: jos Euroopan unioni pystyisi tekemään Turkin kanssa sopimuksen Kyproksen kysymyksen ratkaisemisesta, voisimme auttaa Kreikkaa saamaan takaisin kaksi prosenttia BKT:stään.
Toinen ehdotukseni koskee rahoitusta, koska meillä ei ole välineitä. Miksi Euroopan unioni ei tue monia rahoitussitoumuksia, joiden avulla korkoja voitaisiin laskea ja jotka ovat tavoite, joista Euroopan parlamentissa on saatu aikaan yksimielisyys?
Viimeiseksi, on sanottu, että Kreikan kirjanpidossa oli puutteita. Kreikka ei ole ainoa, jonka kirjanpidossa on puutteita. Ehdotan, että luomme julkisen sektorin kirjanpitonormit koko Euroopan unionille, jotta voimme saada tilinpäätöksiä, jotka ovat johdonmukaisia, avoimia ja luotettavia kaikissa jäsenvaltioissa.
Maroš Šefčovič
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kertoa teille, miten minuun on tehnyt vaikutuksen useimpien puhujien selkeä yhteisvastuun osoitus ja kehotukset vastuuseen. Juuri sitä tällä hetkellä tarvitaan, koska on hyvin selvää, että EU:n ongelma edellyttää EU:n ratkaisua.
Joskus mietin, emmekö ole oppineet tarpeeksi toimintatapamme seurauksista, jos emme noudata EU:n ratkaisuja EU:n ongelmiin ja yritä löytää jotakin erityistä, vaikka meidän on käsiteltävä sitä yhteisesti.
Mielestäni on hyvin selvää, että emme ole vain ryhmä maita. Olemme eurooppalainen perhe, ja jos yhdellä perheenjäsenistämme on ongelma, meidän on ehdottomasti tultava hätiin.
Komissio on siksi valmis ehdottamaan Kreikan koordinoitua tukea koskevaa välinettä, joka on täysin EU:n lainsäädännön mukainen, ja olen varma, että tämä on mahdollista.
Haluaisin kiittää teitä kaikkia tuesta EU 2020 -strategian osalta. En voi korostaa liikaa sitä, miten kansalaisemme odottavat tällä hetkellä johtajuutta, miten he odottavat meidän parantavan suoritustamme ja miten he odottavat meidän johtavan heitä kriisin jälkeen ja laativan erittäin vakaita keskipitkän aikavälin strategioita, kuten Kiinan, Yhdysvaltojen, Intian ja muiden kaltaiset kansainväliset kumppanimme tekevät.
Nyt on päätöksen aika. Kuuntelin hyvin tarkasti kehotuksia parempaan hallintoon. Kuuntelin hyvin tarkasti raha- ja talousvalvonnan parantamista ja sitä, että meidän on tehtävä parempaa työtä vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanossa. Juuri se komissiolla on mielessään, ja juuri tällaisia ehdotuksia tulee hyvin pian.
Haluaisin kiittää kaikki teitä, jotka tuitte sitä, että komissiolla on hyvin selkeät ja konkreettiset tavoitteet huomisen Eurooppa-neuvoston päätelmien osalta. Mielestäni keskipitkän aikavälin strategia on hyvin tärkeä, mutta meillä on oltava hyvin selkeät indikaattorit siitä, mihin olemme menossa ja mitkä tavoitteemme ovat. Komissio vaatii siksi, että Eurooppa-neuvosto hyväksyy nämä konkreettiset ensisijaiset tavoitteet huomisen ja ylihuomisen keskustelujen jälkeen.
Tarvitsemme korkeampaa työllisyyttä, tarvitsemme parempaa sukupuolten tasa-arvoa ja tarvitsemme vahvempaa koulutusta. On hyvin selvää, että meidän on investoitava enemmän tutkimukseen ja kehitykseen, ja on ehdottoman selvää, että meidän on torjuttava köyhyyttä.
Komissio vaatii siksi yhteisvastuuta, vastuuta ja sitä, että EU:ta ja EU:n kansalaisia varten on konkreettinen strategia.
Haluaisin vain ilmaista toiveeni, että täällä vallalla ollut myönteinen henki, joka tuki selvästi yhteisvastuuta ja vastuuta, on samalla tavalla vallalla johtajiemme keskusteluissa huomenna.
Diego López Garrido
Arvoisa puhemies, tämä on mielestäni ollut erittäin merkittävä keskustelu: keskustelu kysymyksestä, joka on tällä eurooppalaisten huolten ytimessä - Kreikan kysymys - mutta sen lisäksi koko Euroopan unionin taloudellisesta tilanteesta, keskustelu, jossa, hyvä Jean-Pierre Audy, neuvoston puheenjohtajavaltio on muuten ollut läsnä, kuten parlamentissa sovittiin. Minä edustan täällä neuvoston puheenjohtajavaltiota.
Neuvoston puheenjohtajavaltiolla on hyvin selkeät ajatukset Kreikan kysymyksestä, josta keskustelua on käyty eniten ja johon useimmat viittaukset on tehty. Ensinnäkin, EU:ssa on kyse talouspolitiikan yhdentymisestä: olemme yhdentäneet talouksiamme. Toiseksi, EU perustuu yhteisvastuuseen, ja siksi siinä on vahva yhteiskunnallinen sisältö. Kolmanneksi, EU:lla on talous- ja rahoitusvakaus.
Nämä kolme EU:n piirrettä näkyvät selkeästi Kreikan kysymyksessä. Siksi on myös kolme tapaa nähdä, miten EU ottaa huomioon ja vahvistaa ne epävirallisen Eurooppa-neuvoston 11. helmikuuta 2010 antamassa erittäin tärkeässä lausunnossa. Se oli mielestäni yksi tärkeimmistä lausunnoista, joka neuvostossa on koskaan tehty, koska se on lausunto, jolla puututaan Kreikan ongelmaan puhumalla yhteisvastuusta ja ehdottomasta poliittisesta sitoutumisesta euroalueen rahoitusvakauteen, sitoumukseen toimia tarvittaessa tuon vakauden turvaamiseksi.
Olen varma, että tämän viikonlopun Eurooppa-neuvostossa, joka on sama Eurooppa-neuvosto, joka tapasi 11. helmikuuta, vahvistetaan ja ylläpidetään tuota vakautta. Tuosta Eurooppa-neuvostosta lähetetään EU:sta vahva poliittinen viesti; tuen viesti sen taloudelle, tukea sen valuutalle ja siten tuen viesti yhteisvastuulle, koska sitä kansalaiset toivovat, vaikka on totta, että monet euroskeptikot toivovat epäonnistumista. Sellainen epäonnistuminen ei johdu Eurooppa-neuvostosta. Olkaa varmoja, että sellaista epäonnistumista ei tapahdu, vaan että poliittinen sitoutuminen yhteisvastuuseen Euroopan unionin ytimessä ja euroalueen ytimessä vahvistetaan.
Katsomme lisäksi pidemmälle eteenpäin. Katsomme lyhyellä ja pitkällä aikavälillä. Aiomme puhua siitä, miten saadaan aikaan koordinoitu vetäytyminen kriisistä pitäen mielessä, että verokannustimia ei poisteta täydellisesti ennen kuin talous on elpynyt. Aiomme myös puhua pidemmän aikavälin tavoitteista, tavoitteista, joita haluaisin käsitellä erikseen, erityisesti taloudellisen, alueellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tekijää, pääasiassa yhteisvastuuta. Ja me aiomme puhua siitä, miten laaditaan uusi, Lissabonin strategiasta eroava valvonnan muoto. Tässä suhteessa on selkeästi muutoksia: Lissabonin strategiassa ei ollut Eurooppa-neuvoston johtajuutta.
Lissabonin sopimuksessa oleva talous-, työllisyys- ja sosiaalipolitiikan yhteensovittaminen ei ollut Lissabonin strategiassa. Komission aseman merkitystä - tavoitteiden valvonnassa, seurannassa, hallinnassa, tarkistamisessa, niiden täyttämistä koskevien vaatimusten asettamisessa - ei ollut Lissabonin strategiassa. Lissabonin strategiassa ei ollut tekijöitä, joilla luodaan kannustimia rakennerahastojen kanssa. Selvästikin on saatu aikaan hyvin merkittävää edistystä.
Lopuksi, arvoisa puhemies, viittaan José Manuel García-Margallo y Marfilin puheenvuoroon, joka oli ainoa suoraan puheenjohtajavaltio Espanjalle suunnattu puheenvuoro ja jossa arvosteltiin tapaa, jolla Euroopan unionia hänen mielestään johdetaan.
Minun on sanottava teille, hyvä José Manuel García-Margallo y Marfil, että puheenjohtajavaltio Espanja tekee tiivistä ja koordinoitua yhteistyötä - joka on yhteisön menetelmä - Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan Van Rompuyn kanssa edistääkseen olennaisia tavoitteita. Se tekee myös tiivistä yhteistyötä komission ja parlamentin kanssa.
Viittasitte pääosin taloudelliseen kysymykseen. Haluaisin kysyä teiltä, katsotteko esimerkiksi, että Euroopan unionin johtamista ei ole se, että hyväksytään päätös, esimerkiksi sellainen, joka hyväksyttiin Eurooppa-neuvostossa - tietysti neuvoston puheenjohtajavaltion osallistuessa - EU:n poliittisesta sitoutumisesta euroalueen rahoitusvakauteen.
Haluaisin tietää, katsotteko te, että Euroopan unionin johtamista ei ole se, että edistetään keskustelun järjestämistä tänä viikonloppuna ei sen pienemmästä aiheesta kuin EU 2020 -strategiasta, jolle muuten saatiin yleisesti enemmistön tuki parlamentissa pidetyissä puheenvuoroissa. Keskustelu koski myös hallintoa, joka on tässä suhteessa perustekijä.
Haluaisin tietää, katsotteko te, että Euroopan unionin johtamista ei ole neuvottelujen käyminen tällä hetkellä tämän parlamentin kanssa rahoitusvalvontapaketista. Lisäksi, kannustaisin teitä, hyvä José Manuel García-Margallo y Marfil, työskentelemään yhdessä tämän puheenjohtajavaltion kanssa, jotta voimme saada mahdollisimman pian sopimuksen aikaan kantansa antaneen neuvoston ja parlamentin kanssa. Haluamme muuten Espanjan puheenjohtajakauden aikana poistaa Euroopan unionista vipurahastoista annetun direktiivin ja haluamme poistaa sen mahdollisimman yksimielisesti. En usko, että sitä pitäisi arvostella, pikemminkin päinvastoin.
Katson myös, että on Euroopan unionin johtamista toimia hyvin paljon yhteisymmärryksessä ja yhteistyössä komission kanssa sen ehdotuksen osalta, jonka komissio antaa talouspolitiikan yhteensovittamisesta Lissabonin sopimuksen 136 artiklan mukaisesti. Se on myös Euroopan unionin johtamista niin, että voidaan soveltaa yleistä politiikkaa velasta eroon pääsemiseksi, velasta, joka oli olennaisen tärkeä Euroopan unionille kriisin edessä ja kun sosiaaliset tarpeet pakottivat puuttumaan kriisiin ja suojelemaan heikoimmassa asemassa olevia. Tätä välttämätöntä velkaa on käsiteltävä nyt, asianmukaisesti, Lissabonin sopimuksen mukaisesti, jotta päästään takaisin toimiin Lissabonin sopimuksen säännösten mukaisesti.
Se on Euroopan unionin johtamista yhteisön menetelmän mukaisesti. Se on Euroopan unionin johtamista, ja Euroopan unionin johtaminen merkitsee, että tänä viikonloppuna järjestetään Eurooppa-neuvosto, joka ilmaisee selkeästi tukensa Kreikalle ja Kreikan hallitukselle.
Puhemies
(IT) Ei, ette voi saada puheenvuoroa käyttämällä sinistä korttia koskevaa menetelmää, koska se on varattu ainoastaan Euroopan parlamentin jäsenille. Siksi keskustelu päättyy ministerin puheenvuoroon.
Kirjalliset lausumat (149 artikla)
Elena Băsescu  
Yksi tärkeimmistä aiheista Eurooppa-neuvoston asialistalla liittyy työpaikkojen luomista ja talouskasvua koskevaan EU 2020 -strategiaan. Meidän on sovitettava EU:n politiikkaa yhteen, jotta voimme vastata tällä hetkellä edessämme oleviin haasteisiin ja tarpeisiin. Meidän on asetettava selkeät pitkän aikavälin tavoitteet. EU:n talouden kestävälle kehitykselle on annettava ensisijainen asema. Komission strategiassa seuraavalle kymmenelle vuodelle esitetään viisi toimintalinjaa: uusien työpaikkojen luominen, köyhyyden torjunta, koulun keskeyttämisasteen alentaminen, sijoittaminen tutkimukseen ja kehitykseen ja kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen. EU:hun viimeksi liittyneet jäsenvaltiot tarvitsevat resursseja ja tukea Euroopan unionilta saavuttaakseen nämä kunnianhimoiset tavoitteet. Romania tukee 20-20-20-tavoitetta hiilidioksidipäästöjen leikkaamisesta 20 prosentilla, uusiutuvista energialähteistä saadun energian osuuden kasvattamista 20 prosentilla ja energiatehokkuuden lisäämistä 20 prosentilla. Kunnianhimoisempi 30-30-30-tavoite, jossa kaikilla kolmella alalla pyrittäisiin 30 prosentin kynnykseen, saisi ehdottomasti aikaan kustannuksia, jotka olisivat liian korkeita kotimaalleni. Se olisi epärealistinen tavoite monille EU:n jäsenvaltioille.
José Manuel Fernandes  
EU:n hankkeessa on ollut kyse rauhasta, yhteiskunnallisesta hyvinvoinnista, vapaudesta ja kasvusta. Se on ollut esimerkki yhteiskuntamallinsa osalta, ja se on myös ottanut johtoaseman ympäristöasioissa, mille ei ole vertaa maailmanlaajuisesti.
Nyt kokemamme talous-, rahoitus- ja yhteiskuntakriisi edellyttää yhtenäistä vastausta EU:n tasolla. Kreikan kriisi ja hyökkäys euroa vastaan edellyttävät yhteistä vastausta, mutta valitettavasti se on viivästynyt. On sekä mahdollista että toivottavaa saada aikaan EU:n ratkaisu, jolla vältetään nämä jatkuvat spekulatiiviset hyökkäykset euroa vastaan.
EU:lla on uskottavuutta ja likviditeettiä. Jos EU:n tasolla on edellytettyä yhteistyötä, sen pitäisi riittää rauhoittamaan markkinat nopeasti ja kattamaan Kreikan tarvitsemien lainojen kustannukset. Tänä aikana tarvitaan jäsenvaltioiden ja EU:n toimielinten välistä yhteisvastuuta. Siinä on jopa kyse velvollisuudesta. On toivottavaa, että tulevassa Eurooppa-neuvostossa ryhdytään toimiin yhdennetyn ja koordinoidun yhteisvastuun saamiseksi aikaan. Sellaista asennetta tarvitaan, jos EU:n hankkeen halutaan etenevän. Ratkaisuja kunkin jäsenvaltion vajeen valvontaan on etsittävä myöhemmin.
Ilda Figueiredo  
Eri EU:n jäsenvaltioissa koettujen sosiaalisten ongelmien, esimerkiksi työttömyyden, työsuhdeturvan puutteen ja köyhyyden, vakavuuden takia on olennaisen tärkeää, että kevään Eurooppa-neuvosto antaa vakavan ja perusteellisen vastauksen. Pelkäämme kuitenkin, että näillä vastauksilla tähdätään pääasiassa julkisen talouden oletettuun kestävyyteen ja laiminlyödään yhteiskunnalliseen kestävyyteen tähtäävät toimenpiteet.
Vastaus Kreikan tilanteeseen on merkittävä kysymys, erityisesti siksi, että sen tapahtumat ovat ristiriidassa kaiken sen kanssa, mitä euron hyveistä ja euroalueeseen kuulumisen siunauksista toitotettiin: rikkaiden maiden vahvan valuutan etujoukoissa oleminen. Sanottiin, että euroalueeseen kuuluminen suojaisi rahoituskriiseiltä, koska kyseinen maa pystyisi välttämään lainoja ja voisi saada rahaa kansainväliseltä valuuttarahastolta (IMF).
Ensimmäinen kriisi riitti osoittamaan, että euroalueella ei ole todellista yhteisvastuuta ja että niin sanottu taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus on vain vaalikampanjoissa käytettyä propaganda. Nyt liittokansleri Merkel jopa uhkaa, että jäsenvaltiot, jotka eivät täytä vakaussopimuksen vaatimuksia, kuten muun muassa Kreikka, erotetaan euroalueesta, ja unohtaa samalla, että Saksa on ollut ja on edelleen vahvaan euroon perustuvan politiikan suurin hyötyjä...
(Äänestysselitystä lyhennettiin työjärjestyksen 170 artiklan nojalla.)
Othmar Karas  
Talous- ja rahoituskriisi ja Kreikka edellyttävät EU:lta toimia. Julkiset väittelyt on saatava loppumaan. Odotamme huippukokoukselta yhteistä vastausta. Sanomme kyllä Kreikan hallituksen säästö- ja uudistusohjelmalle - Kreikka on lujasti päättänyt tehdä kotiläksynsä ja noudattaa EU:n sääntöjä. Sanomme myös kyllä rahan lainaamiselle, jos uudistusohjelma olisi muuten vaarassa. Sanomme kuitenkin ehdottoman "ein" sakoille ja maan erottamiselle euroalueesta. Kaikki se saisi aikaan dominovaikutuksen, joka johtaisi markkinoiden luottamuksen menettämiseen. Sanomme myös "kyllä" komission jäsenen Rehnin ehdotukselle siitä, että komissio hyväksyy talousarvioluonnokset etukäteen. Eurostatin ja komission on tutkittava talousarviota ja taloutta koskevia tilastoja. Vaadin kaikkien kirjojen ankaraa tarkistamista kaikissa jäsenvaltioissa yhteisen kriteeriluettelon perusteella. Verojärjestelmät ja sisämarkkinoita koskevat verokannat on yhtenäistettävä ja talous-, talousarvio- ja sosiaalipolitiikka sovitettava yhteen. Vaadin, että EU 2020 -strategian suunnittelukomiteassa on mukana komissio, jäsenvaltiot, Euroopan investointipankki, Euroopan keskuspankki ja Eurostat. Kehotan siksi valtion tai hallitusten päämiehiä kirjaamaan yhteisen eurooppalaisen halun toimia yksiselitteisesti. Kreikka on esimerkki, josta EU:n on otettava oppia. Paikallisella tasolla, EU:n tasolla ja maailmanlaajuisesti on tehtävä päätelmiä. Enemmän EU:n yhteistyötä ja vähemmän kansallista itsekkyyttä ovat tämän päivän sana.
Ivari Padar  
Haluaisin puhua EU:n digitaalistrategiasta. Komission luvut osoittavat, että yhtenäisillä digitaalimarkkinoilla on edelleen esteitä: vain seitsemän prosenttia verkkokaupoista on rajatylittäviä. Vaikka Internet ja siihen liittyvät infrastruktuuritavoitteet toimivat vakaina edellytyksinä lisäkehitykselle, infrastruktuurin parantamista on täydennettävä luomalla EU:n laajuiset sääntelypuitteet, hyödyntämällä palveluja ja parantamalla tieto- ja viestintätekniikan taitoja. Vuoteen 2020 mennessä olisi luotava yhtenäinen ja turvallinen EU:n sähköisten palvelujen alue. Sillä annettaisiin EU:n kansalaisille helppo ja turvallinen pääsy kaikkiin sähköisiin palveluihin, sekä julkisiin että kaupallisiin. Jäsenvaltioiden olisi kehitettävä kansallisia suunnitelmia julkisten palvelujen muuttamiseksi sähköisiksi. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä alempien sosioekonomisten ryhmien osallistumisen kannustamiseen, koska ne syrjäytyvät todennäköisimmin digitaalisesta yhteiskunnasta. Rajatylittävälle sähköiselle todentamiselle ja sähköisille allekirjoituksille pitäisi olla ominaista oikeudellinen ja tekninen yhteentoimivuus, jotta kaikki palveluntarjoajat ja kuluttajat koko EU:ssa voisivat käyttää sähköistä todentamista. Digitaalisia yhtenäismarkkinoita koskevaan kattavaan lähestymistapaan pitäisi kuulua rahoituspalvelujen, logistiikan, kuluttajansuojan ja teollis- ja tekijänoikeuksien jäljellä olevan hajanaisuuden vähentäminen. Olisi asetettava sadan prosentin tavoite siitä, että sähköiset palvelut ovat kansalaisten saatavilla ja että he osaavat myös käyttää niitä.
Georgios Papastamkos  
Kreikan hirvittävä rahoituskriisi ja muiden euroalueen jäsenvaltioiden rahoitusepätasapaino herättävät kysymyksiä koko EMUn rakenteen vakaasta ja dynaamisesta voimasta. Ei voi olla epäilystäkään siitä, että euroalueen jäsenvaltion julkisen talouden kunnostaminen on sen omalla vastuulla. Rahoituskriisi on kuitenkin tuonut pintaan täysimääräisen ja yhtenäisen rahaliiton ja EU:n epätäydellisen talousliiton välisen suhteen. Se on selvästi korostanut tarvetta perustaa poliittisesti suunnattu EU:n taloushallinto, jolla eurooppalaistetaan talouspolitiikkaa ja taloudellista riskiä, katetaan EMUn rakenteelliset viat ja saadaan enemmän EU:ta ja yhteensovitettua ja yhteisvastuuseen perustuvaa EU:n toimintaa. Nyt tarvitaan EU:n tukimekanismia, Euroopan valuuttarahastoa, jolla on tarvittavat resurssit ja toimintavalmiudet. Tarvitaan koordinoitua sääntelyä, jotta yhteisvaluuttaa voidaan suojella keinottelulta. Tarvitaan perusteellista tutkimusta luottoriskijohdannaismarkkinoiden toiminnasta. Eurooppa-neuvostoa kehotetaan antamaan konkreettisia vastauksia euroalueen kriisiin ja ilmaisemaan todellista yhteisvastuuta Kreikkaa kohtaan rahoituskriisin nujertamiseksi. Kreikka ei kerjää. Se vaatii, että Kreikan kansalaisten vähäiset varat eivät katoa kansainvälisten keinottelijoiden taskuihin.
Rovana Plumb  
Tämän talous- ja yhteiskuntakriisin sekä ilmastokriisin aikana EU on laatinut uuden strategian seuraavalle kymmenelle vuodelle. EU 2020 -strategian on autettava luomaan osallistavampi EU, jonka talous on yhdentynyt ja joka on ympäristön kannalta suotuisa. Tutkimuksen ja innovaation kehityksestä on tultava ensisijainen tavoite, jonka avulla voidaan torjua ilmastonmuutoksen vaikutuksia ja luoda vihreitä, "älykkäitä" työpaikkoja. Siksi asetettujen tavoitteiden on oltava pakollisia, jotta voidaan taata kestävä kasvu ja osallistavampien työmarkkinoiden kehitys ja kunnolliset elinolot kaikille kansalaisille.
Richard Seeber  
EU voi menestyä vain, jos tiedämme, minkä suunnan haluamme valita talous- ja sosiaalipolitiikan osalta. Siksi 2020-strategian laatimiseen on kiinnitettävä erityistä huomiota. Jäsenvaltioiden on tuotettava selkeitä käsitteitä, näkemyksiä ja ajatuksia. Strategian laatiminen seuraavalle kymmenelle vuodelle on ehdottomasti kunnianhimoinen yritys, mutta olisi muistettava, että tässä ei ole kyse lopullisista yksityiskohdista. EU:n on kysyttävä itseltään, missä se haluaa nähdä itsensä ja mitä ensisijaisia tavoitteita se aikoo itselleen asettaa. Yksi tavoite, josta saataisiin pitkällä aikavälillä myönteisiä yhteiskunnallisia ja taloudellisia vaikutuksia, olisi kestävän energialähdevalikoiman luominen EU:lle. Uudelleenajattelu tällä alalla on tarpeen, eikä vain fossiilisten polttoaineiden jatkuvan vähenemisen ja uusiutumattomista energialähteistä ilmastolle koituvien vaikutusten takia. EU:n on myös otettava johtoasema ympäristön kannalta suotuisien teknologioiden osalta. Minun mielestäni ydinvoima ei kuitenkaan sovellu kovin hyvin johtamaan EU:ta kestävään energiatulevaisuuteen.
Czesław Adam Siekierski  
Eurooppa-neuvoston huomenna alkavan kokouksen tarkoituksena on periaatteessa keskustella unionin uuden EU 2020 -strategian yleisistä puitteista ja arvioida talouskriisistä selviämistä sekä tilannetta Kreikassa ja muissa euroalueen jäsenvaltioissa. Nämä aiheet liittyvät kiinteästi toisiinsa, koska unionin talouskasvua ja työllisyyttä koskeva strategia liittyy näihin kysymyksiin. Nykyistä tilannetta arvioitaessa meidän on vastattava kysymyksiin siitä, miten vakaus- ja kasvusopimuksen periaatteita noudatetaan eri maissa ja mikä on Euroopan komission asema tässä kaikessa. Voimme olettaa, että jäsenvaltioiden valtion tai hallitusten päämiehet tarkastelevat eri tavoin EU 2020 -strategiaa. Se on tulosta yksittäisten maiden huomattavista eturistiriidoista, jotka puolestaan johtuvat eroista kehitystasossa. Ilmiselvien syiden takia kahden viimeisimmän laajentumisen jäsenvaltiot, mutta eivät vain nämä valtiot, puolustavat suurempaa koheesiopolitiikan, infrastruktuurin kehittämisen ja maatalouden korostamista, unohtamatta kuitenkaan innovaatiota ja uusia teknologioita. EU:n onnistunut kehitys ja paluu kasvun tielle seuraavalla vuosikymmenellä riippuvat komission ehdotusten sisältämän strategian tavoitteiden toteuttamisesta mutta myös perinteisemmän politiikan jatkamisesta. Jotta unioni voisi selvitä vaikeista maailmanlaajuisista haasteista, sen on ensin vähennettävä sisäisiä erojaan, ja se voidaan saada aikaan vain kunnioittamalla perussopimuksen yhteisvastuun periaatetta.
Silvia-Adriana Ţicău  
Kevään Eurooppa-neuvoston pääaihe on EU 2020 -strategia. Tämän vuoden alussa työttömyysaste nousi kymmeneen prosenttiin, ja Espanjan ja Latvian kaltaisissa maissa luku oli miltei 20 prosenttia. EU:n kansalaisista 67 prosenttia pitää työpaikan menetyksiä suurimpana huolenaan. EU:n johtajien suurimman huolen on oltava nykyisten työpaikkojen säilyttäminen ja uusien luominen, jotta EU:n kansalaiset voivat saada kunnollisen toimeentulon. Tämä tavoite voidaan taata vain tekemällä huomattavia investointeja taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen, liikenne- ja energiainfrastruktuuriin, maatalouteen, tutkimukseen, koulutukseen ja terveyteen. Juuri tästä syystä Eurooppa-neuvoston on kiinnitettävä erityistä huomiota EU:n teollisuuspolitiikkaan. EU:n tilastojen mukaan teollisuuden tulos laski joulukuuhun 2009 verrattuna tammikuussa 2010 kahdella prosentilla euroalueella ja 0,2 prosentilla EU:n 27 jäsenvaltion alueella. Yhteisön tasolla teollisuuden osuus BKT:stä on 26,4 prosenttia, mutta joissakin jäsenvaltioissa teollisuuden osuus on vain 14 prosenttia BKT:stä. Euroopan unionin on pidettävä kiinni maailmanlaajuisesta kilpailukyvystään. Sen aikaansaamiseksi työpaikat ja teollisuuden tuotot on pidettävä Euroopan unionin sisällä, eikä niitä saa sijoittaa uudelleen kolmansiin maihin.
