Vihreä kirja Euroopan terveydenhuoltohenkilöstöstä (keskustelu)
Puhemies
- (EN) Esityslistalla on seuraavana vihreä kirja Euroopan terveydenhuoltohenkilöstöstä.
Androulla Vassiliou
Arvoisa puhemies, olen hyvin mielissäni siitä, että minut on kutsuttu antamaan julkilausuma parlamenttiin Euroopan terveydenhuoltohenkilöstöä käsittelevästä vihreästä kirjasta, jonka komissio hyväksyi 10. joulukuuta 2008.
Kutsu tuli sopivaan aikaan, sillä kuulemisvaihe lähenee loppuaan ja päättyy tämän kuun lopussa.
On selvää, että kaikkien EU:n jäsenvaltioiden terveysjärjestelmiin kohdistuu yhä suurempia paineita väestön ikääntymisen, terveysuhkien, uusien tekniikoiden kustannusten nousun sekä potilaiden kasvavien odotusten takia ja varsinkin kun otetaan huomioon vaikea taloustilanne.
Ilman hyvin koulutettua ja motivoitunutta terveydenhuoltohenkilöstöä kautta EU:n Euroopan terveydenhuoltojärjestelmien talouden kestävyys vaarantuu ja terveydenhuollon epätasa-arvo lisääntyy.
Euroopan väestön ikääntyessä myös terveydenhuollon työntekijät ikääntyvät, jolloin eläkkeelle jäävien tilalle ei saada riittävästi uutta työvoimaa. Meidän onkin pohdittava syitä siihen, miksi nuoret ovat haluttomia työskentelemään terveydenhuoltoalalla.
Tämä yhdistettynä terveydenhuollon ammattilaisten liikkuvuuteen jäsenvaltioissa ja niiden välillä luo yhteisiä työvoimaongelmia monille EU:n terveydenhuoltojärjestelmille.
Odotan runsaasti vastauksia vihreään kirjaan niiltä terveydenhuollon sidosryhmien järjestöiltä, jotka ovat ilmaisseet huolensa tästä tärkeästä aiheesta.
Odotan kovasti myös parlamentin jäsenten mielipiteitä vihreästä kirjasta. Parlamentin jäsenten panos helpottaa todella työtämme ja edistää yhteistä tavoitettamme.
Saamiemme vastausten tarkastelun pohjalta kehitämme EU:n strategioita, joilla jäsenvaltioita tuetaan näiden haasteiden voittamisessa.
Terveydenhuoltohenkilöstöä koskeva keskustelu on erillään kysymyksistä, joita käsitellään rajatylittävässä terveydenhuollossa sovellettavista potilaiden oikeuksista annetussa direktiiviluonnoksessa.
Direktiiviluonnoksessa keskitytään sääntöihin ja järjestelyihin, joita tarvitaan turvallisen ja korkeatasoisen terveydenhuollon tarjoamiseksi tasapuolisesti kaikille Euroopassa liikkuville potilaille.
Direktiiviluonnoksen keskeisenä tavoitteena on panna tasapuolisesti ja johdonmukaisesti täytäntöön yhteisöjen tuomioistuimen tunnustamat potilaiden oikeudet. Sillä ei pyritä sääntelemään rajatylittävien terveydenhuoltopalvelujen tarjoamista, sijoittautumisen vapautta tai terveydenhuollon ammattilaisten liikkuvuutta.
Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että direktiiviluonnoksessa unohdettaisiin ulkomailla hoitoon hakeutuvien henkilöiden potilasturva ja laadukas hoito, sillä nämä ovat olennainen osa ammattimaisia terveydenhuoltopalveluja.
Tältä osin direktiiviluonnoksessa on hyvin selkeä perussääntö, jonka mukaan rajatylittävässä terveydenhuollossa sovelletaan hoitoa tarjoavan maan sääntöjä.
Saanen mainita lyhyesti vielä muutaman muun, direktiiviehdotuksen 5 artiklaan sisältyvän säännöksen. Tuossa artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan määrittelemään kansalliset laatu- ja turvallisuusstandardit, panemaan ne tosiasiallisesti täytäntöön sekä antamaan ne julkisesti tiedoksi. Terveydenhuoltopalvelujen tarjoajien on toimitettava kaikki asiaankuuluvat tiedot, jotta potilaat voivat tehdä tietoon perustuvia valintoja, mukaan lukien yksityiskohtaiset tiedot vakuutusturvasta tai vastaavasta henkilökohtaisesta tai kollektiivisesta ammatillista vastuuta koskevasta suojasta, jonka on oltava saatavilla kaikissa jäsenvaltioissa. Lisäksi potilailla on oltava käytössään valitus- ja oikeussuojakeinot sekä mahdollisuus korvauksiin, jos heille aiheutuu vahinkoa saadusta terveydenhuollosta.
Näiden periaatteiden ja sääntöjen myötä potilaiden ja terveydenhuoltopalvelujen tarjoajien välinen yhteys määritellään mielestäni selkeästi luotettavan tiedon sekä turvallisen ja korkealaatuisen hoidon tarjoamiseksi EU:n kansalaisille, jotka haluavat matkustaa muuhun jäsenvaltioon saamaan hoitoa.
Saanen muistuttaa myös, että kollegani, komission jäsenen McCreevyn ensisijaiseen vastuualueeseen kuuluu myös eräs toinen tärkeä EU:n laki, jolla säännellään lääkäreiden, sairaanhoitajien, hammaslääkärien, kätilöiden ja farmaseuttien tutkintojen vastavuoroista tunnustamista. Viittaan voimassa olevaan direktiiviin 2005/36/EY. Direktiivissä jäsenvaltioille asetetaan tiedonvaihtoa koskevia erityisvelvoitteita terveydenhuollon ammattilaisten liikkuessa jäsenvaltioiden välillä. Tiedonkulkua helpotetaan sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmällä (IMI), joka mahdollistaa jo nyt elektronisen tiedonvaihdon viiden keskeisen terveydenhuoltoalan ammatin kohdalla. Lisäksi harkitaan IMIn ulottamista kaikkiin sääntelyn alaisiin ammatteihin.
Euroopan tulevan vuosikymmenen keskeisiin tehtäviin kuuluu myös terveydenhuoltohenkilöstöä koskevien haasteiden ratkaiseminen sekä terveydenhuoltojärjestelmien taloudellisen kestävyyden takaaminen. Tämä edellyttää kokonaisvaltaista poliittista asennetta, sillä jäsenvaltiot eivät voi ratkaista ongelmiaan yksin. Terveydenhuoltoalan työntekijöiden houkuttelu kehitysmaista ei ole riittävä ratkaisu, sillä kehitysmaiden työvoimapula on vielä suurempi kuin meidän.
Tältä osin vihreä kirja antaa pohjan ongelmien käsittelylle ja määrittelylle sekä mahdollistaa tarvittaessa yhteisten toimien suunnittelun. Tiedän, että teillä on suuret odotukset ja luotankin tukeenne etsiessämme ratkaisuja voidaksemme tukea terveydenhuollon ammattilaisten korvaamatonta panosta meidän kaikkien terveydelle.
Puhemies
(EN) Arvoisa komission jäsen, parlamentin jäsenet antavat teille epäilemättä antoisia vastauksia pyyntöönne esittää mielipiteitä Euroopan terveydenhuoltohenkilöstöä koskevasta vihreästä kirjasta.
John Bowis
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä paitsi siitä, että hän on uhrannut iltansa tullakseen tänne tupaten täynnä olevaan istuntosaliin, myös meille välittämästään viestistä. Vihreä kirja on hyvin tärkeä, ja sen pitäisi toimia laaja-alaisen keskustelun käynnistäjänä täällä parlamentissa ja muualla.
Hän mainitsi julkilausumassaan muutaman kysymyksen, myös kysymyksen siitä, miksi sairaanhoitajat ja lääkärit ovat niin vähän esillä. Tämä on mielestäni yksi puoli kysymystä. Toinen puoli on se, miksi niin moni jättää alan. Ratkaisuna tähän on se, että pyritään löytämään tapoja rekrytoida terveydenhuollon ammattilaisia sekä keinoja heidän pitämiseksi alalla. Tämä pätee eniten kenties sairaanhoitajiin mutta myös lääkäreihin ja muuhun hoitohenkilökuntaan. Minusta meidän on tarkistettava tarjolla olevia urakehitysrakenteita. On ymmärrettävä, että ylennykset voidaan nähdä mahdollisuutena. Ammattien sisällä ja niiden välillä olevia esteitä on vähennettävä. On varmistettava miellyttävä työilmapiiri. Se ottaa koville, mutta se voi olla myös palkitsevaa. On varmistettava, että Euroopasta löytyvät tarvittavat tutkimusvälineet, jotta emme menetä työvoimaa ulkomaille. Meidän olisi ennen kaikkea kuunneltava kenties ruohonjuuritason työntekijöitä. Kuuntelemme liian usein huippuosaajia (tiedän tämän, koska olen ollut hallituksessa, ja te tiedätte tämän komission jäsenenä), mutta emme mene ruohonjuuritasolle kuunnellaksemme sairaanhoitajia tai lääkäreitä, jotka tekevät työtä kentällä. Jos kuuntelisimme heitä nykyistä enemmän, osaisimme kenties tehdä oikeampaa politiikkaa.
Haluan luonnollisesti viitata komission jäsenen tavoin mietintööni, parlamentin kantaan rajatylittävään terveydenhuoltoon. Olemme sanoneet alusta asti, että tässä tärkeitä ovat ne kaksi toimenpidettä, joita ei esitetty samanaikaisesti. Toinen on tietenkin potilasturva, jossa meillä on toimenpide, joka on omaksuttu nopeasti. Toinen toimenpide taas on jokseenkin jäljessä. Se koskee terveydenhuollon ammattilaisia. Tarvitsemme terveydenhuollon osaajia, jotka tarjoavat palvelujaan ja tukeaan rajatylittävässä terveydenhuollossa, jotta potilaat voivat liikkua turvallisesti ja luottavaisesti. Täällä Strasbourgissa ollessamme mieleemme tulevat Strasbourg, Liège ja Luxembourg esimerkkeinä siitä, että osaamisverkoston käsitteestä voi olla suurta hyötyä sekä potilaille että koulutukselle ja tutkimukselle.
Komission jäsen mainitsi terveydenhuollon ammattilaisten liikkuvuuden, jossa meidän on pohdittava tapoja toteuttaa liikkuvuutta potilasturvaa vaarantamatta. Tähän liittyy varmasti myös kysymys kielikokeista, jotka eivät ole este vaan joiden avulla on voitava varmistaa potilasturva. Komission jäsen mainitsi myös tutkintojen vastavuoroisen tunnustamisen. Tämä on ilman muuta tärkeä asia tilanteissa, joissa hoidon suorittaa kotimaassa ulkomailta tuleva lääkäri tai jos hoitoa haetaan ulkomailta paikalliselta lääkäriltä. On ammatteja, kuten kiropraktikon ammatti, jota koskeva tutkinto tunnustetaan vain joissakin jäsenvaltioissa. On siis pohdittava tapoja saada myös muut terveydenhuoltoalan ammatit osaksi terveydenhuollon suunnittelua.
Toki potilasturva on varmistettava myös sellaisten lääkäreiden, sairaanhoitajien ja muiden terveydenhuollon ammattilaisten kohdalla, joihin on kohdistettu kurinpidollisia toimia tai joilta on evätty lupa harjoittaa ammattia. Mietinnössä kehotankin komissiota helpottamaan tämän varmistamista. Minusta tätä on pohdittava entistä enemmän.
Komission jäsen viittasi aivan oikeutetusti aivovuotoon. On traagista, ettei meillä ole tarpeeksi terveydenhuollon ammattilaisia, mutta houkuttelemme heitä tänne maista, joissa terveydenhuoltoon on vähiten varaa. Lukuja tutkiessamme huomaamme, että keskimäärin joka neljäs lääkäri ja joka kahdeskymmenes sairaanhoitaja on saanut koulutuksensa Afrikassa ja työskentelee OECD-maissa. Osasyynä tähän on se, että me rekrytoimme heitä tänne, ja myös kansalaisjärjestömme käyttävät heitä hyväkseen rekrytoidakseen heitä maihin, joissa heille maksetaan enemmän kuin heidän kotimaassaan. Siksi he eivät halua palata kotimaahansa.
Arvoisa komission jäsen, kaikki nämä asiat ovat tärkeitä. Meidän on pohdittava terveydenhuollon ammattilaisten työturvallisuutta. Meidän on otettava asialistallemme neulanpistovammat ja sairaalaperäiset infektiot sekä henkilökuntaan kohdistuvat väkivaltateot. Kätilöiltä olemme hiljattain kuulleet vaikeuksista saada ammatillinen vastuuvakuutus. Tässä oli muutamia aiheita, joiden toivon olevan keskeisellä sijalla keskustellessamme tästä erittäin tervetulleesta vihreästä kirjasta.
Jules Maaten
ALDE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, haluan vahvistaa suuren osan siitä, mitä jäsen Bowis sanoi hetki sitten. Teiltä saamamme vihreä kirja on hieno asiakirja, arvoisa komission jäsen. Odotamme luonnollisesti kovasti kannanottoja siihen, kuten aina vihreiden kirjojen kohdalla. Kannanotot ovat osittain kyllä arvattavissa, mutta ne ovat kuitenkin tarpeen, jotta ne voidaan ottaa tarvittaessa huomioon lainsäädännössä.
Vihreä kirja on tärkeä, koska siinä käsitellään asiaa, johon on löydettävä ratkaisu. Vihreä kirja on tulosta kiistasta, joka syntyi entisen komission jäsenen Bolkesteinin ehdotuksista. Olemmekin tyytyväisiä siihen, että komissio käsittelee nyt asiaa huolella vihreässä kirjassaan, joka jättää paljon tilaa keskusteluille, sillä minusta asiaan liittyy paljon huolta. Sen vuoksi en halua rajoittaa puheenvuoroani pelkästään terveydenhuollon työntekijöihin, sillä Euroopan terveydenhuollossa vallitseva pelko tuntemattomasta nousee mielestäni esiin myös muiden alojen kohdalla.
Kansanterveydessä on tehty Euroopan unionissa viime aikoina paljon sekä edeltäjienne että teidän kaudellanne, arvoisa komission jäsen. Haluankin nyt ottaa tilaisuudesta vaarin ja onnitella teitä, arvoisa komission jäsen, siitä, että olette suhteellisen lyhyessä ajassa onnistunut jättämään kädenjälkenne kansanterveyspolitiikkaan. En uskonut sen olevan mahdollista niin lyhyessä ajassa, ja me kaikki voimmekin olla ylpeitä tavasta, jolla onnistuitte tässä.
Viime vuosina on siis saatu paljon aikaan esimerkiksi lastenlääkkeiden käytössä, jota koskeva ongelma ei edes ole kansalaisten tiedossa mutta jota käsitellään paljon EU:ssa, koska jäsenvaltiot eivät kykene ratkaisemaan sitä yksinään. Tässä juuri mittakaavaedut pääsevät oikeuksiinsa. Tämä pätee mielestäni myös muihin kysymyksiin, kuten tupakkapolitiikkaan ja tupakoinnin torjuntaan, missä Euroopan unionilla on johtorooli paitsi unionissa myös muualla. Myös tässä juuri mittakaavaedut tekevät toiminnastamme tehokkaan. Olemme aktiivisesti mukana myös rajatylittävässä terveydenhuollossa ja eurooppalaisessa potilasturvassa myös esittelijä Bowisin tarkan silmän alla, ja toivon ja odotan, että pääsemme myönteiseen tulokseen myös tältä osin.
Näistä aiheista puhuttaessa voidaan kuitenkin aina huomata, että paitsi ministerit myös kollegamme jäsenvaltioiden parlamenteissa ovat haluttomia tiivistämään terveydenhuoltoalan yhteistyötä EU:ssa. Euroopan unionissa on 27 erilaista terveydenhuoltojärjestelmää, ja kaikki me olemme vakuuttuneita siitä, että juuri oma järjestelmämme on paras. Kaikki vakuuttavat, että heidän oma järjestelmänsä erottuu edukseen muista. Tämä ei tietenkään ole mahdollista. Kaikki 27 järjestelmää eivät voi olla parhaita samalla kertaa.
On tarpeetonta edes sanoa, että kussakin jäsenvaltiossa on pohdittu paljon näitä järjestelmiä. Kyse on aina ihmisistä ja hyvää tarkoittavista intresseistä. Kun vaikeasti saavutettavissa oleva tasapaino on vihdoin löytynyt, Euroopan unioni esittää äkkiarvaamatta idean, jota satumme pitämään parhaana. Ymmärrän vallan hyvin, että tämä herättää vastarintaa.
Muutaman vuoden kuluttua sekä potilaat että terveydenhuoltojärjestelmät voivat hyötyä juuri näistä mittakaavaeduista (esimerkiksi harvinaisten sairauksien kohdalla). On runsaasti syitä siihen, miksi EU:n olisi syytä lisätä osallisuuttaan kansanterveyskysymyksissä. Euroopassa odottaa lähes 40 000 potilasta uutta elinsiirtoa, ja joka päivä lähes 10 potilasta kuolee odottaessaan uutta elintä.
Alkoholin väärinkäyttöön kuolee vuosittain 195 000 ihmistä ja se maksaa Euroopan taloudelle 125 miljardia euroa. Ongelmaa ei ratkaista parhaiten edes kansallisesti vaan kenties paikallisesti. On olemassa myös Euroopalle tyypillisiä kehityssuuntauksia, kuten nuorten alkoholin väärinkäyttö. On syytä pohtia, olisiko tämä sittenkin syytä ratkaista EU:ssa. Nykyiset perussopimukset kuitenkin sitovat meitä näiden ongelmien ratkaisussa.
Enemmän olisi saatava aikaan esimerkiksi terveydenhuoltopalvelujen todellisessa vapaassa liikkuvuudessa, jossa vihreästä kirjasta on todellista hyötyä. Olen vakuuttunut siitä, että kaikki hyötyisivät lopulta siitä, jos tartumme ongelmiin, joita todella on olemassa, ja löydämme ratkaisun esimerkiksi hoitovirheiden estämiseen tai potilaiden ja terveydenhuoltoalan työntekijöiden oikeudellisen varmuuden parantamiseen. Tällöin edellytyksenä on, että vapaa liikkuvuus järjestetään vastuullisesti niin, että se voidaan kuitenkin toteuttaa.
Jos elinten luovutusta koskevan yhteistyön tiivistämistä ja pandemioilta suojautumista koskevaa yhteistyötä, jotka otan aina esille, ei hoideta EU:ssa, olen varma, että kohtaamme tulevaisuudessa todella suuria ongelmia, jos influenssa kulkeutuu Thaimaasta meille asti. Tällöin komission olisi tosiasiassa kyettävä kriisitoimenpiteisiin vuorokauden kuluessa.
Minusta EY:n perustamissopimuksen 152 artikla ei ole tehtäviensä tasalla, kun on kyse tehokkaan EU:n toiminnan järjestämisestä tulevaisuudessa. Jos harkitsemme EY:n perustamissopimuksen muuttamista joskus hamassa tulevaisuudessa, meidän olisi mielestäni harkittava, että oikeusperusta ulotettaisiin uudessa sopimuksessa myös kansanterveyteen.
Bart Staes
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (NL) Haluan Bowisin ja Maatenin tavoin onnitella komission jäsentä vihreästä kirjasta, jota ei ole mielestäni laadittu päivääkään tai edes tuntia liian aikaisin. Komission jäsen itse sanoi, että ikääntyvien ihmisten määrän kasvu luo entisestään paineita paitsi terveydenhuoltojärjestelmiin myös erityisesti ja ennen kaikkea työntekijöihin. Kaikki ne, jotka uhraavat aikaansa ja kuuntelevat terveydenhuollon työntekijöitä, voivatkin todeta, että yleiset työskentelyolot ovat äärimmäisen tiukat sekä fyysisesti että usein myös henkisesti.
Alalla työskentely vaatiikin paljon työntekijöiltä, jotka ovat usein alipalkattuja. Ei siis voi olla yllätys, että henkilökunnan vaihtuvuus on hyvin suuri. Tosiasia on myös se, että työsopimukset ovat hyvin epävarmoja, minkä vuoksi monet jättävät alan ennenaikaisesti. Unionilla on siten mielestäni useita tavoitteita, joihin sen olisi pyrittävä politiikallaan: Näitä ovat kestävä työllisyys, hyvä työilmapiiri, työn turvallisuus, aivovuodon estäminen sekä kunnon työ.
Komission jäsen mainitsi täysin perustellusti rajatylittävää terveydenhuoltoa käsittelevän direktiivin, jonka parissa jäsen Bowis työskentelee parhaillaan. Keskustellessani alan ihmisten kanssa huomasin kuitenkin, että he olivat kovin kärkkäitä huomauttamaan työaikadirektiivin vaikutuksesta heidän työhönsä terveydenhuollon työntekijänä. Työaikadirektiivin mukaan työn keston määrittelevät nykyisin sopimukset eivätkä niinkään työntekijät.
Olen pannut merkille, että Puolassa osa lääkäreistä työskentelee sairaaloissa tavanomaisten sopimusten nojalla arkisin, mutta matkustavat viikonlopuksi Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tekemään 48-tuntista työvuoroa. Tämähän on ennenkuulumatonta. Tämä olisi totisesti otettava huomioon työaikadirektiivissä. Näin ollen toivon, että asiaa käsitellään myös vihreää kirjaa koskevien keskustelujemme aikana.
Konstantinos Droutsas
Arvoisa puhemies, Euroopan terveydenhuoltohenkilöstöä käsittelevä vihreä kirja paljastaa kapitalistien ja Euroopan unionin kaavailut terveydenhuolto- ja hyvinvointijärjestelmän yksityistämiseksi, josta olisi raskaat seuraukset ruohonjuuritason työntekijöille ja heidän perheillensä.
Nämä muutokset ovat osa ruohonjuuritasotyön kanssa ristiriidassa olevia sosiaaliturvan ja sosiaalipalvelujen yleisiä mullistuksia, joita tuetaan kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa keskustavasemmiston ja keskustaoikeiston aktiivisella tuella ja myötävaikutuksella. Näissä piireissä terveydenhuolto nähdään hyödykkeenä ja kapitalistien hyödyn lähteenä, kun taas potilaita ja heidän perheitään pidetään asiakkaina.
Ydintavoitteena on laajentaa kapitalistista liiketoimintaa ja luoda järjestelmä, jossa julkisen sektorin terveydenhuoltopalveluja tarjotaan yksityisen sektorin kriteereiden pohjalta kilpailussa yksityisen sektorin kanssa.
Tämän kaupallistetun terveydenhuoltojärjestelmän uhreja ovat etupäässä juuri alan työntekijät. 10 prosenttia Euroopan unionin työvoimasta työskentelee usein kelvottomissa ja potilaille vaarallisissa oloissa. Työaikojen jatkuva rikkominen on pikemminkin sääntö kuin poikkeus. Palkkoja on ainakin julkisella sektorilla leikattu, ja myös työntekijöiden tehokkuus on heikentynyt yksityisten vakuutusyhtiöiden päätösten takia. Vihreän kirjan keskeisiä aiheita ovat työntekijöiden liikkuvuus sekä Bolkesteinen direktiivin sääntöjen soveltaminen terveydenhuollossa.
Terveys on sosiaalinen arvo, ei mikään kaupallinen hyödyke. Terveydenhuollon työntekijöiden tehtävänä on tarjota sosiaalisia palveluja eikä tehdä voittoa. Vain taistelemalla työntekijät voivat turvata yhteiskunnan tarjoamien ilmaisten palvelujen korkean tason yksityisestä liiketoiminnasta riippumatta.
Kathy Sinnott
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, terveydenhuollossa työskentelee enemmän ihmisiä kuin muilla aloilla. Terveydenhuoltohenkilökuntaa ajatellessamme mieleemme tulevat ensin lääkärit, sairaanhoitajat, farmaseutit ja hammaslääkärit, joiden työtä tukevat radiologit, laboratorioteknikot, tutkijat, hoitajat, biokemistit ja joukko hallintohenkilökuntaa, joka vastaa palvelujen toiminnasta.
Terveydenhuollossa toimii kuitenkin myös toinen ammattiryhmä: vaihtoehtolääkärit, kiropraktikot, osteopaatit, homeopaatit ja ravitsemusasiantuntijat, jotka lähestyvät terveyttä luonnonmukaiselta pohjalta.
Sitten ovat omaishoitajat, jotka ovat suurin yksittäinen terveydenhuollossa työskentelevä ammattiryhmä, joka tekee töitä päivin ja öin palkatta.
Komissio on kertomuksessaan mainitun ensimmäisen ryhmän kohdalla huolissaan siitä, että virallisessa terveydenhuollossa työskentelevien määrä ei riitä tyydyttämään kasvavaa kysyntää. Komissio painottaa tarvetta houkutella nuoria terveydenhuoltoalalle. Tämä ei kuitenkaan ole kaikkien maiden ongelma.
Viime kuussa Irlannissa 3 500 nuorta haki lääketieteelliseen tiedekuntaan toiveenaan saada opiskelupaikka muutamasta sadasta tarjolla olevasta. Lisäksi sairaanhoitoa ja muita hoitoalan aineita pyrkii lukemaan paljon enemmän nuoria kuin yliopistomme voivat ottaa vastaan.
Arvoisa komission jäsen, kyse ei ole nuorten houkuttelemisesta alalle. Kyse on siitä, että heille annetaan mahdollisuus koulutukseen. Toisen asteen opiskelijat Irlannissa uurastavat luodakseen uran lääketieteen alalla, mutta se on valitettavasti tehty mahdottomaksi säännöstelyjärjestelmällä, joka ei ole ajan tasalla kysynnän suhteen, minkä vuoksi meillä on huutava pula ammattiosaajista.
Tiedän, että vastaava koulutuksen ja kysynnän välinen epäsuhta vallitsee myös muissa Euroopan maissa. Siksi katsonkin, että nuorten houkutteluyritykset alalle vain tuottavat heille pettymyksen, ellemme tarjoa heille mahdollisuuksia ammattitaitojen hankkimiseen.
Koska emme ole antaneet nuorille mahdollisuutta kouluttautumiseen ja olemme siten luoneet keinotekoisesti työvoimapulan, meidän on pakko houkutella maahan hoitohenkilökuntaa kolmansista maista ja jopa köyhimmistä maista, joiden oma väestö jää ilman hoitoa ja kärsii aivovuodosta.
Toista mainitsemaani ammattiryhmää, kuten vaihtoehtolääkäreitä, ei valitettavasti mainita komission kertomuksessa lainkaan. Tämä tarkoittaa sitä, ettemme tunnusta heidän arvokasta panostaan Euroopan kansalaisten terveinä pitämisessä ja että sivuutamme niiden lukuisten kansalaisten tarpeet, jotka hakevat apua vaihtoehtolääkäreiltä.
Myös tämä ammattiryhmä on hyvin tärkeä. Komission ilmeiset pyrkimykset poistaa tämä ammattikunta esimerkiksi vitamiini- ja kivennäisainelisistä annetulla direktiivillä vain syventää kasvavaa kuilua EU:n politiikan ja kansalaisten jokapäiväisten terveysvalintojen välillä.
Lopuksi haluan mainita kolmannen ja suurimman yksittäisen ammattiryhmän, nimittäin omaishoitajat. He huolehtivat huollettavina olevista vanhuksista sekä henkilöistä, joilla on jokin vamma. Heitä tarvitaan jatkuvasti enemmän, tarve ei siis vähene. Euroopan vanhetessa ja jonkin vamman kanssa elävien ihmisten määrän kasvaessa emme voi pitää omaishoitajia itsestäänselvyytenä. Ainoa tapa säilyttää tämä elintärkeä hoitoryhmä on tukea heidän työtään.
Terveydenhuoltohenkilöstön rooli on tärkeämpi nyt kuin koskaan. Komissio toteaa aivan perustellusti, että kansalaisten terveyteen kohdistuu uusia ja ennennäkemättömiä uhkia, kuten tarttuvat taudit. Komission olisi silti pantava tarkoin merkille myös se, että immuunijärjestelmän häiriöihin liittyvät krooniset sairaudet, kuten astma, allergiat, multippeliskleroosi, autismi, diabetes, epilepsia, fibromyalgia ja monet muut ovat kasvussa.
Neuvoisin komissiota tutkimaan näitä lisääntyviä sairauksia ja saamaan selville, mikä näitä epidemioita aiheuttaa, sillä olisi julmaa ja kestämätöntä antaa niiden lisääntyä valvomattomasti ja aiheuttaa kärsimystä yhä useammalle.
Nicodim Bulzesc
(EN) Arvoisa puhemies, kannatan komission vihreää kirjaa ja sen tavoitetta lisätä EU:n terveydenhuoltohenkilöstöön liittyvien kysymysten näkyvyyttä sekä tavoitetta tunnistaa haasteet ja toimet, joihin voidaan ryhtyä.
Haluan kuitenkin käyttää tämän tilaisuuden hyväkseni ja painottaa yhtä tiettyä vihreän kirjan näkökohtaa, nimittäin terveydenhuoltohenkilöstön koulutusta. Olen pannut alulle asiaa koskevan kirjallisen kannanoton 0095/2008, joka on edelleen ajankohtainen. Kannatan vakaasti ajatusta, että on elintärkeää kehittää terveydenhuoltohenkilöstölle tarkoitettuja viestinnän valmennuskursseja potilastiedotuksen selkiyttämiseksi ja monipuolistamiseksi. Potilaiden valmiudet ymmärtää terveyteen ja lääketieteeseen liittyviä kysymyksiä sekä suuntauksia ovat sidoksissa tiedotuksen selkeyteen. Monista terveydenhuoltoalan tiedotuksen laadun ja saatavuuden parantamisaloitteista huolimatta tutkimukset osoittavat, että potilaat haluavat enemmän tietoa kuin saavat ja että terveydenhuollon ammattilaisilla on taipumus yliarvioida tarjolla olevien tietojen määrää.
Ewa Tomaszewska
(PL) Arvoisa puhemies, terveydenhuoltohenkilöstön puute on globaali ongelma. Puute tuntuu kipeimmin kuitenkin omalla takapihallamme. Lääketieteellisen ammattiavun puute, erityisalojen kliinisen kokemuksen sekä lääkäripalvelujen puute ajaa ihmisiä hakemaan hoitoa muista maista.
Siksi on hyvin tärkeää säännellä rajatylittävän lääketieteellisen hoidon periaatteita. Potilailla on oikeus tietää lääkärikeskusten palvelujen tasosta, hoidon rahoituksesta sekä siitä, kuinka paljon hoito tai kuntoutus tulee maksamaan potilaan kotimaan terveydenhuoltojärjestelmälle tai potilaalle itselleen. Asiaa koskeva direktiivi on välttämätön.
Kysymys on myös hoitohenkilöstön pätevyydestä sekä kielikurssien muodossa annettavasta tuesta, jolla on tarkoitus helpottaa työntekijöiden liikkuvuutta. Minusta ehdotus osaamisverkostojen perustamisesta terveydenhuoltohenkilöstölle on tarkoituksenmukainen. - Arvoisa komission jäsen, kiitoksia vihreästä kirjasta.
Colm Burke
(EN) Arvoisa puhemies, terveydenhuoltohenkilöstön kestävän perustan edistäminen kaikkialla Euroopassa on ratkaisevan tärkeää terveydenhuoltopalvelujen parantamiseksi edelleen kaikissa 27 jäsenvaltiossa.
Euroopalla on edessään useita haasteita terveydenhuoltopalvelujen ylläpitämisessä ja parantamisessa. Jäsenvaltioiden väestökehitys on suuri ongelma terveydenhuollon työntekijöille, sillä Euroopan väestön ikä ja eliniän odote nousevat 2,5 vuodella jokaisella vuosikymmenellä. Kasvavia paineita kohdistuu myös työvoimaan, koska väestön ikääntyessä myös työntekijät ikääntyvät. Keskeisenä keinona säilyttää riittävä työvoima pian uhkaavasta eläkepommista huolimatta on sen varmistaminen, että nuoria saadaan rekrytoitua tarpeeksi korvaamaan eläkkeelle jäävien työpanos.
Terveydenhuoltoa koskevan tutkimuksen ja tiedon parantamisen merkitystä kautta Euroopan ei voida korostaa liikaa. Jäsenvaltioissa on nyt pulaa ajantasaistetusta ja vertailukelpoisesta tiedosta monista keskeisistä terveydenhuollon ongelmista, kuten työntekijöiden koulutuksesta ja työllisyydestä sekä terveydenhuollon ammattilaisten iästä, sukupuolesta ja kansainvälisistä virroista. Euroopan laajuisten tietojen saatavuus on äärimmäisen tärkeää suunnittelutyön, tulevien terveydenhuollon työntekijöiden saatavuuden sekä terveysviranomaisten kannalta.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Arvoisa puhemies, on todellakin etujemme mukaista varmistaa, että terveydenhuoltojärjestelmämme toimii mahdollisen tehokkaasti. Vihreän kirjan suuntaviivojen mukaisesti onkin välttämätöntä parantaa sairaanhoitohenkilöstön pätevyyttä ja tarjota heille hyvät ja asianmukaiset työolosuhteet. Lääkärit eivät saa tehdä töitä liian pitkään.
Haluan kiinnittää huomiota myös terveyden edistämiseen. Terveellisten elämäntapojen edistämisellä ehkäistään tehokkaasti sairauksia ja tauteja. Siksi olisi syytä tukea kaikentyyppistä terveyden edistämiseen tarkoitettua mainontaa ja kampanjoita muistaen, että on parempi ennaltaehkäistä kuin hoitaa. On myös syytä muistaa, että kun panostamme innovatiivisiin hoitokeinoihin, kliinisiin laitteisiin ja uuteen teknologiaan, panostamme itseemme.
Androulla Vassiliou
Arvoisa puhemies, kiitän kaikkia puhujia arvokkaasta panoksesta. Keskustelu osoittaa, että puheenvuoroistanne voi olla suurta apua, sillä olette tehneet joitakin hyvin tärkeitä huomioita.
Näitä ovat esimerkiksi kysymys siitä, miten voimme luoda oikeanlaisen työilmapiirin työntekijöille niin, että he pysyisivät kotimaassaan, ja kuinka ratkaisemme vakavan aivovuoto-ongelman.
Olin viime viikolla Liberiassa, ja kuulin järkytyksekseni, että tuossa kolmen miljoonan asukkaan maassa on vain 150 lääkäriä. Muut lääkärit ovat työssä Yhdysvalloissa. Tämä on iso ongelma paitsi kolmansissa maissa myös Euroopan unionissa, jossa aivovuoto idästä länteen on hyvin suuri. Meidän on löydettävä keinot, joilla voimme kannustaa terveydenhuollon työntekijöitä ja ammattilaisia jäämään kotimaahan. Tätä varten meidän on parannettava heidän työskentelyolosuhteitaan.
Yhteiskunnan järjestämää hoitoa ei voida ratkaista ottamatta huomioon omaishoidon tarvetta ja valmiuksia, ja nämä on sovitettu yhteen vihreässä kirjassa.
Jäsen Sinnott puhui hyvin tärkeästä asiasta eli siitä, miten voisimme kouluttaa enemmän ihmisiä ja tarjota heille mahdollisuuden koulutukseen. Tämä on kolikon toinen puoli. Toisaalta tarvitsemme lisää terveydenhuollon työntekijöitä, mutta meillä ei ole valmiuksia kouluttaa heitä. Kaikki nämä ovat hyvin tärkeitä kysymyksiä, joihin voimme vastata ja jotka voimme ratkaista sitten, kun olemme saaneet kokoon kaikki tärkeät huomiot, joita te ja muut sidosryhmät teette vihreästä kirjasta. Toivomme, että prosessin päättyessä olemme löytäneet ratkaisuja näihin ongelmiin ennen kuin niistä tulee liian suuria ratkaistaviksi.
Puhemies
(EN) Keskustelu on päättynyt.
