Čas za vprašanja (vprašanja Komisiji) 
Predsednik
Naslednja točka je čas za vprašanja (B7-0017/2010). Ta bo nocoj nekoliko krajši, ker je predhodna razprava zaradi prejšnjih odlogov potekala 25 minut dlje. Žal mi je za to. Končali bomo okrog 19.30. Pri času bom zelo strog. Govorniki bodo imeli na voljo 30 sekund.
Na Komisijo so bila naslovljena naslednja vprašanja.
Prvi del

Zadeva: Ureditev zasebnih pokojninskih skladov
V zadnjih letih je vrednost sredstev v zasebnih pokojninskih skladih zelo upadla. Visoka skupina za finančni nadzor pod vodstvom Jacquesa de Larosière je poudarila, da je potrebna strožja ureditev tega sektorja.
Finančna kriza je pokazala, do kakšne mere so države članice dovzetne za vrsto tveganj, ki neposredno zadevajo vlagatelje v te sklade ter vplivajo na trdnost in celovitost evropskih finančnih trgov, poleg tega pa resno prizadenejo udeležence na teh trgih. V tem nestabilnem obdobju številni evropski državljani izgubljajo zaupanje v ureditev sistema zasebnih pokojninskih skladov.
Ali Komisija vendarle meni, da bi morala predlagati celovit pravni ukrep in določiti standarde nadzora, da bi tovrstne sklade uredili?
Michel Barnier
član Komisije. - (FR) Gospa Blinkevičiūtje postavila zelo pomembno vprašanje o pokojninski reformi, ki je ključnega pomena za prihodnja leta glede na izzive, s katerimi se moramo skupaj soočiti: to so predvsem staranje prebivalstva, vzdržljivost javnih financ in mobilnost zaposlenih. Poleg tega so pokojninski skladi glavni institucionalni vlagatelji.
Finančna kriza je pokazala na slabosti v oblikovanju nekaterih pokojninskih shem in, gospe in gospodje, na podlagi de Larosièrovega poročila nameravamo sprejeti nekaj pobud. Predsednik Barroso je v Evropskem parlamentu napovedal nekatere smernice politike v tej zvezi.
V letu 2010 bomo predstavili zeleno knjigo o pokojninah, ki naj bi spodbudila temeljito razpravo o uredbi o zasebnih pokojninskih skladih. V tem okviru bi lahko predvideli spremembo direktive o dejavnostih in nadzoru institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje. Komisija se še naprej zavzema za okrepitev notranjega trga na področju pokojninskih skladov. Sprememba direktive bi vključevala tudi pravila o solventnosti za pokojninske sklade. Poleg tega, gospod predsednik, to izpolnjuje zahtevo, ki jo je Evropski parlament izrazil v času pogajanj o Direktivi Solventnost II.
Da bi se izognili nejasnostim pri tem zelo pomembnem vprašanju, ki vpliva na državljane, bi želel dodati, da bo Komisija v imenu subsidiarnosti zelo pazila na to, da bo spoštovala izbire, ki jih bodo številne izmed držav članic sprejele v zvezi z njihovo povezanostjo s pokojninsko shemo, ki temelji na sprotnem vplačevanju.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Gospod komisar, hvala za vaš odgovor; zagotovo upamo, da bo Evropska komisija čim prej predstavila zeleno knjigo o pokojninah, saj je to v večini držav članic Evropske unije zelo nujno. V nekaterih državah članicah, kot je moja država Litva, so se že tako ali tako nizke pokojnine še bolj znižale: to je bila resničnost trenutnih gospodarskih in finančnih razmer. Vendar pa bi, gospod komisar, želela vprašati tudi, ali lahko poveste, zakaj je Evropska komisija v strategiji EU 2020 tako malo pozornosti posvetila zaščiti in stabilnosti pokojnin ter zagotavljanju pokojnin, saj moramo upoštevati trenutne razmere na trgu dela, trenutne demografske razmere in dejansko eno izmed najpomembnejših vprašanj, torej kakšne pokojnine bodo ljudje prejemali čez 10 let.
Michel Barnier
član Komisije. - (FR) Gospa Blinkevičiūtė, očitno je, da dokument o strategiji za leto 2020, torej dokument o zeleni rasti, inteligentni, pravični in vključujoči rasti, ne more obravnavati vseh vprašanj. Zaradi tega imamo druge instrumente, druge priložnosti in druge okvire, s katerimi lahko izpolnimo našo dolžnost, torej obravnavamo temeljna vprašanja, kot so pokojnine in odvisnost državljanov Evrope.
Gospa Blinkevičiūtė, pravkar sem dejal, da so pokojninski skladi naši glavni institucionalni vlagatelji. Različne vrste pokojninskih shem, ki delujejo na podlagi zakonskega financiranja in so bodisi poklicne bodisi prostovoljne, v mnogih državah članicah danes igrajo čedalje večjo vlogo v splošnih pokojninskih shemah.
Ponavljam, da bomo delali tako, da bomo v imenu subsidiarnosti upoštevali zavezo in povezanost mnogih držav - in z nekaterimi sem že precej seznanjen - s shemo sprotnega vplačevanja, na tej podlagi pa bomo sestavili to zeleno knjigo, ki bo pripravljena v naslednjih tednih ali najpozneje v naslednjih nekaj mesecih. Zelo bi me veselilo, če bi imeli z vami in drugimi zainteresiranimi članic o tem kar se da temeljito razpravo.
Franz Obermayr
(DE) Gospod predsednik, moja država Avstrija subvencionira zasebne vire pokojnin z največ 210 EUR na leto, čeprav se je pokazalo, da so špekulacije s pokojninami bile eden od povzročiteljev finančnega poloma v Združenih državah.
Mislim, da bi se morala Komisija vprašati, ali zagotavljanje pokojnin ni dejansko temeljna naloga države in ali bi morali zato nadzorovati sumljive finančne špekulante. Tu pa je tudi vprašanje, ali ni po mnenju Komisije kratkovidno ali celo brezbrižno, da se zagotavljajo državne subvencije za zasebne vire pokojnin brez standardov kakovosti, če obstaja tveganje, da bodo po teh ogromnih izgubah prejemniki pokojnin potrebovali od države še več pomoči.
Michel Barnier
Gospod Barroso je imel pred kratkim v tej dvorani priložnost odgovoriti na več vprašanj o glavnih vprašanjih, povezanih s finančnimi tokovi.
Gospod Obermayr, govorite o špekulacijah. Kot evropski komisar za notranji trg in storitve, odgovoren za urejanje in nadzor, lahko rečem, da bosta inteligenten nadzor in učinkovita ureditev brez izjeme veljala za vse proizvode, trge ali ozemlja.
Zato bo delo, ki ga bomo opravili, delo, ki se je že začelo v obliki svežnja za nadzor, o katerem že razpravljamo, vplivalo na vse na teh trgih, skupaj z njihovimi proizvodi, s spremembo več direktiv, predvsem pa Direktive o institucijah za poklicno pokojninsko zavarovanje (IORP), pa bomo določili stroga naložbena pravila.
Potrjujem, da iz zahteve po nadzorovani preglednosti in inteligentnem in učinkovitem urejanju, ne bomo izključili niti enega izmed teh proizvodov ali trgov.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Mislim, da je potreben dolgoročen strateški premislek o reformi pokojninskega sistema, tako v zasebnem kot javnem sektorju. S tem mislim na dejstvo, da je rodnost strmo poskočila v sedemdesetih letih prejšnjega stoletja. Ti ljudje se bodo čez 30 let upokojili, trenutno pa je rodnost zelo nizka. Tisti, ki se rodijo danes, bodo postali delovna sila čez 30 let in ne bodo mogli zagotoviti dovolj sredstev, ki bodo takrat potrebna za pokojninske sklade.
Zato vas želim vprašati: kakšne ukrepe sprejemate, da bi opravili ustrezno dolgoročno reformo pokojninskega sistema, ki bo trajnostna in ki bo prinesla koristi državljanom Evrope?
Michel Barnier
član Komisije. - (FR) Gospa Ţicău, v prvem delu svojega odgovora, ki je bil v skladu s pravili dokaj kratek, sem omenil enega izmed glavnih izzivov poleg mobilnosti, to pa je demografija. Čeprav vprašanje družinske ali demografske politike ne spada med glavna evropska področja odgovornosti, menim, da bi razprava in primerjave o tem vprašanju, ki bolj ali manj zadeva vse evropske države, prinesle koristi vsem nam. Naša celina je verjetno ena izmed redkih celin na svetu, na kateri se bo število prebivalcev zmanjšalo v primerjavi z drugimi celinami, če se rodnost ne bo popravila.
Na podlagi tega skrajno resnega ozadja, gospa Ţicău, in zunaj samega vprašanja upokojitve, bomo morali reševati vprašanje pokojnin in vprašanje prevzemanja odgovornosti za odvisnost. Zato mislim, da je ta zelena knjiga dobro orodje, ki prihaja v pravem času. Ne boste morali predolgo čakati. Na tem že delamo in opravili bomo še zadnje popravke, da bi postavili vsa ta vprašanja, pri čemer bomo upoštevali, kaj pri pokojninskih sistemih spada pod nacionalno odgovornost in kaj je mogoče storiti na evropski ravni, predvsem v zvezi s temi zasebnimi pokojninskimi skladi in njihovim širjenjem na evropske trge.
V vsakem primeru bodo vsa ta vprašanja - niti eno ne bo izključeno - tvorila del vprašanj, ki jih bomo preučili, obenem pa bomo v zeleni knjigi, ki sem jo omenil in ki bo objavljena čez nekaj mesecev, predlagali nekatere možnosti za ukrepanje ali smernice.
Zadeva: Sistemi zavarovanj proti poplavi v Evropski uniji
Nedavne poplave na Irskem so na zasebni in javni infrastrukturi povzročile približno 500 milijonov evrov škode. Irska vlada je Solidarnostni sklad EU zaprosila, naj pokrije del škode na javni infrastrukturi.
Zaradi pretirano visokih stroškov zavarovanj proti poplavam pa zasebna gospodinjstva in podjetja pogosto ne morejo uporabljati povračil za povzročeno škodo. Omeniti je treba, da je eden od vzročnih dejavnikov za poplave, kakršnih še ni bilo, neusklajeno razvojno načrtovanje, v nekaterih primerih na poplavnih področjih, in da določenih gospodinjstev in podjetij nekatere zavarovalnice nočejo zavarovati.
Ali lahko torej Komisija predstavi načrte za pripravo osnutkov zakonodajnih postopkov za uskladitev določb o zavarovanju proti poplavam v Evropski uniji, ob upoštevanju nezmožnosti trga, da bi v nekaterih državah članicah zagotovil ustrezno kritje? Če tovrstnih načrtov ni pripravila, ali lahko predstavi programe, ki jih je pripravila za izmenjavo najboljše prakse na tem področju med državami članicami?
Michel Barnier
član Komisije. - (FR) Gospod predsednik, gospe in gospodje, gospod Kelly postavlja vprašanje, ki se nanaša na nedavni tragični dogodek, ki je prizadel Madeiro in atlantsko obalo, predvsem v moji državi, in v katerem je izgubilo življenje na ducate ljudi. Ker govorim o tem, bi seveda še enkrat želel izraziti našo solidarnost z vsemi žrtvami, moj kolega, gospod komisar Hahn, pa je bil na prizorišču dogodkov v obeh krajih, ki sem jih pravkar omenil.
Tudi v tem primeru se moramo soočiti z globalnim izzivom podnebnih sprememb in pred nami je naraščajoče število naravnih nesreč, še naprej pa se bodo dogajale nesreče, ki niso naravne in ki bi lahko imele resne posledice za človekovo življenje, naravo in gospodarstvo. S tem mislim na primer na industrijske nesreče, požare in nesreče na morju.
To je vprašanje, ki se mu osebno že zelo dolgo časa posvečam. Prav v tej dvorani sem leta 1999, tako kot novo imenovani komisar za regionalno politiko, moral odgovoriti grškim poslancem, ki so bili zaskrbljeni zaradi posledic potresov, ki so takrat prizadeli njihovo državo.
Takrat sem predlagal oblikovanje solidarnostnega sklada in vzpostavitev evropske civilne zaščite. Morali smo čakati do leta 2002 in velikih poplav, ki so prizadele Nemčijo, Avstrijo in Slovaško, da bi Komisija lahko v treh mesecih s pomočjo Parlamenta in Sveta oblikovala Solidarnostni sklad, ki bo posegel v Madeiri in na atlantski obali, tako kot je posegel pri več večjih nesrečah po letu 2002.
Moja kolegica gospa Georgieva si skupaj z baronico Ashton prizadeva za uvedbo evropske civilne zaščite in upam, da ne bomo morali čakati na novo nesrečo, da bi naš odziv in naša prizadevanja za pomoč združili pod enotno evropsko zastavo v nesrečah, kot je bila tista, ki se je zgodili na Haitiju, ali ki jo je povzročil cunami.
Zastavljeno vprašanje se nanaša na zavarovanje, saj ni vse povezano z javno lastnino, ki je ni mogoče zavarovati, ki jo lahko krije Solidarnostni sklad. Mislim, da je treba storiti več pri tveganjih, ki jih je mogoče kriti z zavarovalnimi policami.
Bela knjiga iz leta 2009 o prilagajanju podnebnim spremembam predlaga, da bi tam, kjer ni nobenega zavarovanja, uvedli javno podprte zavarovalne sisteme. Po tej beli knjigi želim preučiti možno vlogo zavarovalniških produktov pri dopolnjevanju teh ukrepov. Začel bom s primerjalno analizo: svoje službe sem prosil, da pregledajo, kaj že obstaja v različnih državah članicah. V okoliščinah, kjer bi lahko prišlo do čezmejnega vpliva, bi bilo mogoče celo ustrezno, da spodbudimo sheme zavarovanj, ki so bolj vseevropske kot nacionalne.
Gospod Kelly, zavedam se kompleksnosti tega vprašanja. Pri tem bom še naprej sodeloval z vsemi zainteresiranimi stranmi, z zavarovalnicami, z državami članicami in strokovnjaki, da bi izmenjali najboljše prakse in opredelili prednostne naloge na ustrezni ravni. Prepričan sem, da lahko izboljšamo varnost državljanov Evrope pred čedalje večjim številom naravnih nesreč. Zato se želim lotiti te izredno praktične naloge pregledovanja, primerjalne analize različnih obstoječih sistemov zavarovanja pred naravnimi nesrečami v 27 državah članicah.
Seán Kelly
Vsi smo seveda zelo zaskrbljeni za Madeiro in Francijo. V moji državi na srečo ni nihče umrl, a problem zavarovanja se je zelo hitro pokazal. Večina gospodinjstev zdaj ne more dobiti zavarovanj, v mestu Clonmel, ki je bilo poplavljeno pred mnogo leti, pa so zavarovanja šestkrat večja. To je očitno zelo velik problem in komisarju se zahvaljujem, ker ga preučuje.
Želel bi ga samo še vprašati, kaj bo z državami in vladami, ki ne izvajajo Direktive o poplavah. Ali bo preučil možnost nekakšnih sankcij tudi zanje?
Michel Barnier
član Komisije. - (FR) Ta Direktiva o poplavah sega v leto 2007. Leta 2009 je bilo objavljeno tudi sporočilo Komisije o splošnem preprečevanju naravnih nesreč in nesreč, ki jih povzroči človek.
Gospod Kelly, govorite o dokaj novih direktivah, a enako velja tudi za vse druge direktive, takoj ko se sprejmejo: Komisija mora preverjati in bo preverjala, ali države članice te direktive uporabljajo oziroma ali jih ne uporabljajo. Ko govorimo o poplavah, kot se je jasno pokazalo v Franciji in kot lahko vidimo tudi v vaši državi, so posledice neuspešnega sprejemanja previdnostnih ukrepov in gradnje na poplavnih območjih za upravljanje zemljišča očitne. Komisija bo ukrepala na tem področju, kot ukrepa tudi na drugih področjih, in sicer tako, da bo spremljala, kaj države počnejo oziroma česa ne počnejo, obenem pa bo spremljala ustrezne ukrepe, vključno z ukrepanjem proti kršitvam, da bi zagotovila uporabo teh direktiv.
Jim Higgins
V zvezi s tem, o čemer je govoril gospod Kelly, to pa je izvajanje Direktive o poplavah: kot veste, jo mora vseh 27 držav članic še letos, torej leta 2010, prenesti v nacionalno zakonodajo. Zato bi želel pozvati Komisijo, da pazi na to, da jo bodo nacionalni organi res izvajali. Leta1995 sem bil na Irskem minister, pristojen tudi za poplave. Takrat smo objavili poročilo, da na poplavnih ravninah ne smemo več graditi novih hiš. A kljub temu je bilo po tem zgrajenih veliko hiš, ki so v nekaterih delih Irske iskale nadomestilo za škodo.
Zato moramo direktivo o poplavah zares zelo strogo izvajati in predpisati kazni irski vladi in lokalnim organom in vsem, ki kršijo pogoje Direktive o poplavah.
Janusz Władysław Zemke
(DE) Gospod Barnier, želel bi vas vprašati nekaj drugega. Govorimo o zavarovanju, vendar mislim, da v primeru nesreč potrebujemo drugačna dva ukrepa. V tej zvezi bi vas želel vprašati naslednje: ali ne bi bilo treba v Evropi pohiteti z vzpostavitvijo centra za hitro posredovanje? Nimamo namreč niti enega centra, ki bi lahko posredoval v primeru nesreč. Drugič, ali bi si morali bolj prizadevati za izgradnjo civilnih zmogljivosti? Na primer, nimamo transportnih letal. Z drugimi besedami, poleg zavarovanj potrebujemo en center in večje zmogljivosti za nudenje pomoči.
Michel Barnier
član Komisije. - (FR) Postavljeni sta dve različni vprašanji. Prvič, gospod Kelly, kar zadeva poplave, prišel sem kot komisar za notranji trg in storitve, da bi odgovoril na posebno vprašanje, ki se je glasilo: kako najbolje uporabiti zavarovalne police, da bi se predvsem izplačala odškodnina tistim ljudem, ki so utrpeli škodo na zasebni lastnini? Delal bom na tem pregledu različnih bolj ali manj naprednih shemah zasebnega zavarovanja, saj nekatere države skorajda ne nudijo nikakršnih zavarovanj za tovrstne nesreče, medtem ko imajo druge države, na primer Francija, sheme, v okviru katerih se v primeru naravne nesreče izplača 100 % odškodnina.
Poplave, gospod Kelly, niso v moji pristojnosti. Zato bom prosil gospoda Potočnika, mojega kolega, ki je pristojen za okolje, da vam pisno odgovori in vas seznani s tem, kako se ta direktiva o poplavah izvaja. Vendar pa imate prav, da je ključ tega v nacionalnih in celo regionalnih oziroma lokalnih pristojnostih na področju gradnje ali trajnosti gradnje. Bruslja ne moremo prositi za vse, čeprav je splošno pravilo očitno: obstajajo področja, kjer do gradnje ali nadaljnje gradnje ne bi smelo priti. V moji državi je bil celo potrjen zakon, da se stanovanja in tovarne, ki se nahajajo na področjih, ki so redno poplavljena, preselijo. Ta zakon je bil potrjen leta 1995, ljudje pa prejmejo odškodnino, da bi se lahko preselili, še preden pride do druge nesreče.
To so zamisli, ki bi jih želel združiti, preden se spet vrnem k vam z nekaterimi predlogi o vprašanju zavarovalnih polic.
Želel bi reči samo še nekaj v zvezi s civilno zaščito, čeprav so za to vprašanje pristojni drugi kolegi. Na tem vprašanju sem na prošnjo predsednika Barrosa leta 2006 delal tudi sam - kot veste - in to je podprl tudi Evropski parlament. Na podlagi tega sem predlagal ustanovitev evropske civilne zaščite, ki bi jo prostovoljno zagotavljale države članice. Lahko bi vzpostavili okrepljeno sodelovanje od spodaj navzgor, da bi se navadili na pripravljanje naših odzivov. Ko govorimo o cunamiju ali tragediji na Haitiju, nam ni nikoli manjkalo pripravljenosti: manjkala nam je usklajenost. Če bi evropski prostovoljci pripravili svoje odzive na različne kategorije nesreč, bi rešili človeška življenja, prihranili bi čas in denar, obenem pa bi povečali prepoznavnost.
Seveda ti odzivi ne morejo biti enaki za industrijske nesreče, nesreče, kot je Erika, za poplave v Nemčiji ali Franciji, požare v Grčiji, cunami, velike pandemije ali celo teroristične napade, kot je bil 11 september, ki se na žalost še vedno lahko zgodi tudi v Evropi.
Cilj te zamisli, na kateri delajo moji kolegi - nekatere konkretne predloge vam bomo še predstavili -, je pripraviti skupen načrtovan odziv. V vsakem primeru zelo podpiram to zamisel, pri kateri sem opravil veliko dela ob podpori Evropskega parlamenta.
Zadeva: Evropski ukrepi za boj proti revščini
Po podatkih, ki jih je objavil Eurostat, je bilo leta 2008 revščini izpostavljeno okoli 85 milijonov evropskih državljanov, 20 % otrok in 19 % oseb, starejših od 65 let. Na ravni Evropske unije prejema 8 % delovno aktivnega prebivalstva in 44 % brezposelnih dohodek, ki je pod pragom revščine, zaposlenost pa vedno ne prinaša tudi dostojne življenjske ravni. Ukrepi socialne zaščite, ki so jih uvedle države članice, so tveganja revščine za prebivalstvo Evropske unije znižali za 32 %. Zaradi gospodarske krize je stopnja brezposelnosti poskočila na približno 10 %, zaradi česar se je še povečal socialni razkorak.
Katere ukrepe namerava Komisija sprejeti, da bi ustvarila in ohranila delovna mesta znotraj Evropske unije ter da bi s pomočjo ustreznega sistema socialne zaščite zagotovila dostojno raven življenja za vse državljane Evropske unije?
László Andor
član Komisije. - Zelo se strinjam z izrazi zaskrbljenosti v tem vprašanju, ki se nanašajo na blaginjo in dobrobiti Evropejcev, na zaposlovanje in socialno varstvo ter boj proti revščini.
Kot veste, je bilo leto 2010 razglašeno za evropsko leto boja proti revščini in socialni izključenosti, in sicer prav za namen ozaveščanja o socialnih problemih. Upamo, da bo to leto dobro, ne samo za razpravljanje o revščini, temveč tudi za naše zavzemanje za boj proti njej in za obnovo te politične zaveze na ravni EU in v državah članicah.
Da bi omogočila obnovitev te zaveze, je Evropska komisija v novo strategijo EU 2020 vključila glavni cilj zmanjšanja revščine, kar je odraz naših skrbi in lekcij, ki smo se jih naučili v preteklih desetletjih. Sedanji cilj je zmanjšati revščino za četrtino do leta 2020.
Da bi premagali revščino, so potrebni napredek, visoko kakovostna delovna mesta za tiste, ki lahko delajo in se sami preživljajo, ter solidarnost z ljudmi, ki živijo v pomanjkanju. Vsi ti elementi so prisotni v strategiji EU 2020. Doseganje glavnega cilja v zvezi z revščino bo podprla temu namenjena vodilna pobuda, imenovana Evropska platforma za boj proti revščini. Na evropski ravni obstajajo konkretni instrumenti za ohranitev in ustvarjanje delovnih mest, to pa so Evropski socialni sklad, Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji in tudi nedavna pobuda za mikro posojila.
Posebej pomembni so ukrepi, ki jih izvajajo posamezne države članice. Storiti pa je treba še več, da bi zagotovili, da bodo že na začetku vsem dostopna visoko kakovostna delovna mesta, vendar pa za zmanjšanje revščine niso dovolj samo vprašanja, povezana z zaposlovanjem. Kot je potrjeno v sporočilu EU 2020, je učinkovito in dobro oblikovano socialno varstvo nepogrešljiv element za preprečevanje in reševanje revščine ter izključenosti.
Države članice so zadolžene za financiranje in organizacijo sistemov socialnega varstva, pri tem pa jim Komisija pomaga. Komisija kot ključni partner v socialni odprti metodi usklajevanja pomaga prepoznati in spodbujati jasne prednostne naloge politike, zagotavlja okvir spremljanja in omogoča vzajemno učenje. Dober primer, ki smo jim bili priča do zdaj, je okvir aktivnega vključevanja, primerjalna analiza revščine otrok in spremljanje vplivov krize na družbo.
Letom bomo zelo tesno sodelovali z dvema predsedstvoma: španskim in belgijskim predsedstvom. Oba imata pomembni pobudi: prva faza je vrh o Romih, o katerem smo pred nekaj minutami razpravljali v tem parlamentu in ki ima zelo močen vpliv na zmanjšanje revščine, z belgijskim predsedstvom pa pripravljamo pobudo za zmanjšanje revščine otrok.
Vendar niso samo vlade tiste, s katerimi moramo delati, temveč so to tudi NVO. Brez NVO ne moremo izdelati popolnoma uspešnih programov. Podpiramo NVO iz programa Progress, ki se ukvarjajo z revščino in s socialnim varstvom na splošno.
To so glavna vprašanja, ki zajemajo različne smeri Komisije pri ukrepanju za zmanjšanje revščine.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Najlepša hvala za odgovor. Želela bi, da bi na kratko spregovorili tudi o procesu deindustrializacije, ki poteka v številnih državah članicah in ki je eden izmed vzrokov gospodarske in socialne krize, ki jo prestajamo.
Velikopotezna in inteligentna evropska industrijska politika ne bo samo okrepila konkurenčnosti Evropske unije, temveč bo predvsem ustvarjala nova delovna mesta. Kateri ukrepi v zvezi z evropsko industrijsko politiko bodo torej vključeni v trenutni program dela Komisije in ki bodo lahko povečali konkurenčnost Evropske unije, predvsem pa ustvarili nova delovna mesta, s tem pa omogočili, da evropskim državljanom zagotovimo dostojno življenje?
Hvala.
László Andor
član Komisije. - Ustvarjanje novih in boljših delovnih mest je tudi vključeno v strategijo EU 2020. Želel bi vas opozoriti na še dve pomembni pobudi. Omenil sem že pobudo, ki je usmerjena v revščino, imamo pa tudi vodilno pobudo "nova znanja za nova delovna mesta", ki se nanaša na količino in kakovost delovnih mest v Evropi, ter vodilno pobudo o industrijski politiki v okviru stebra trajnostnega razvoja Evropa 2020.
Mislim, da je to ključna točka v okviru tega vprašanja, saj je treba priznati, da instrumenti Evropske unije ne bi smeli biti samo usmerjeni v vpliv preselitve podjetij iz Evrope, kar velja za Sklad za prilagoditev globalizaciji. To ima zelo pomembno vlogo pri preprečevanju revščine, preprečevanju izgube dohodka in znanja, ko se korporacije odločijo na preselitev iz Evrope; po zelo dolgem času pa bomo tudi prvič imeli vodilno pobudo o industrijski politiki za trajnostno gospodarstvo.
Mislim, da se bodo na ta način obravnavala številna vprašanja o industrijskem razvoju, kakor tudi vprašanje o lokaciji. V celoti se strinjam s tem, na kar je pokazalo to vprašanje, in sicer, da revščine ne moremo uspešno premagati brez celovite gospodarske politike in politike zaposlovanja.
Franz Obermayr
(DE) V času gospodarske krize je nevarnost goljufij na področju socialne varnosti posebej velika. Ali se Komisija zaveda, da so goljufije na področju socialne varnosti zelo razširjene v srednji Evropi, v državah z velikimi socialnimi razlikami? Na primer, pravico do izplačila dodatkov za minimalne pokojnine so protizakonito uveljavljali državljani EU iz devetih držav članic, kjer so ti dodatki očitno presegali dejanske pokojnine.
Moje vprašanje je naslednje: ali Komisija namerava posameznim državam članicam ponuditi orodja, s katerimi bodo lahko preprečili tako razširjene goljufije na področju socialne varnosti?
Nikolaos Chountis
(EL) Gospod predsednik, gospod komisar, 20 % prebivalcev v Grčiji živi pod pragom revščine. 34 % teh ljudi, ki živijo v revščini, je brezposelnih, 14 % pa revnih zaposlenih.
Problem revščine, ki ga je moja kolegica poslanka odprla v svojem vprašanju v zvezi z Evropo, in statistični podatki za Grčijo, ki sem vam jih posredoval, so po mojem mnenju posledica neuspeha neoliberalnega gospodarskega modela, ki ga zagovarja Lizbonska pogodba in ki je vključen v besedilo strategije za leto 2020.
Vprašal bi vas naslednje: ali se je mogoče proti naraščanju deleža ljudi, ki živijo v revščini, boriti z razdrobljenimi politikami, ki vsebujejo elemente miloščine, ali pa potrebujemo drugačno gospodarsko politiko, ki je usmerjena v zaposlitev za polni delovni čas, kar pomeni, da morate strategijo EU 2020 spremeniti?
László Andor
član Komisije. - Če nimate nič proti, bi najprej odgovoril na drugo vprašanje: res je zelo pomembno, da imamo bolj stabilno makroekonomsko okolje.
V prejšnjem odgovoru sem govoril o pomenu celovite gospodarske politike za oblikovanje bolj stabilnega okolja in res je, da je treba pregledati tako imenovan "neoliberalen trend" zadnjih desetletij. Evropa 2020 vsebuje številne pobude, predvsem pa želim omeniti poglavje o finančni ureditvi. To je v primerjavi s prejšnjo ureditvijo precejšnja sprememba, ki izhaja iz namere, da se stabilizira makroekonomsko okolje, kar bi sprostilo pritisk na davčne sisteme, ki naj bi podpirali sisteme socialnega varstva in politike o zaposlovanju.
Kar zadeva zlorabo in učinkovitost sistemov socialnega varstva, je res, da je kriza v tem pogledu preizkus. Komisija lahko uporabi odprto metodo usklajevanja in razpoložljivo analitično zmogljivost ter zmogljivost poročanja, da bi pomagala državam članicam, da bolje usmerijo svoje ukrepe na področju socialnega varstva.
Izziv v časih krize, kot je bilo omenjeno v vprašanju, a tudi v prihodnjem obdobju, ko se bodo države članice morale soočiti s potrebo po fiskalni konsolidaciji, bo res pravi preizkus, več sredstev za boj proti revščini pa ni lahko najti. Zato moramo deliti izkušnje o načinih učinkovitejše uporabe naših instrumentov in o tem, kako se bolje usmeriti v ranljive skupine.
Zadeva: Ovrednotenje programa Kultura (2007-2013)
Da bi spodbudila in poudarila evropsko kulturo, je Evropska unija leta 2007 sprejela program Kultura, ki bo trajal do 2013. Njegov skupni proračun je približno 400 milijonov evrov.
Med cilji programa sta ozaveščanje o vidikih kulture, ki so evropskega pomena, in spodbujanje nadnacionalne mobilnosti ljudi, ki delajo v kulturnem sektorju.
Ali namerava Komisija ovrednotiti dosedanji napredek pri doseganju teh dveh ciljev?
Ali države članice želijo sodelovati v programu Kultura ali pa Komisija meni, da bi morala uvesti nove in bolj dinamične pobude, da bi cilje programa izpolnili do leta 2013?
Androulla Vassiliou
članica Komisije. - (EL) Gospod predsednik, kot je dejal gospod Papanikolaou, je cilj programa Kultura obogatiti kulturno izkušnjo evropskih državljanov s promocijo naše skupne kulturne dediščine. Komisija podpira kulturno sodelovanje med avtorji, ljudmi, ki so zaposleni v kulturnem sektorju, in institucijami v državah, ki so vključene v program, da bi se spodbudil nastanek evropskega državljanstva.
Cilj programa Kultura je predvsem podpreti čezmejno mobilnost ljudi, ki so zaposleni v kulturnem sektorju, spodbuditi čezmejni pretok umetniških in kulturnih del in produktov ter podpreti medkulturen dialog. V okviru programa Kultura je bilo leta 2009 na primer vloženih 749 vlog, 256 načrtov pa je bilo izbranih za financiranje, izmed katerih jih je 127 za glavni cilj opredelilo mobilnost ljudi, ki so zaposleni v kulturnem sektorju.
Pravna podlaga zahteva redno zunanje in neodvisno vrednotenje programa. Julija 2009 je Komisija povabila neodvisnega izvajalca, da oceni uporabo programa Kultura 2007-2009 v prvih treh letih in, kar je še pomembneje, da oceni doslednost ciljev, prve rezultate in prvi vpliv programa.
Izvajalec je oceno opravil na podlagi podatkov o rezultatih iz načrtov, nedavnih posameznih ocen in raziskav ter pogovorov z upravičenci načrta in zainteresiranimi posamezniki, ki so zaposleni v kulturnem sektorju. Končno poročilo bo predloženo v drugi polovici tega leta. Na tej podlagi bo Komisija pripravila poročilo o uporabi programa, ki ga bo Evropskemu parlamentu predložila najpozneje 31. decembra 2010.
Prosim, da upoštevate, da ta program ni namenjen nacionalnim organom; namenjen je predvsem ljudem, ki so zaposleni v kulturnem sektorju. Udeležba ljudi, ki so zaposleni v kulturnem sektorju, v načrtih je sorazmerno enakomerno porazdeljena po državah članicah. Nacionalni organi so vključeni v skupine strokovnjakov na evropski ravni, da bi oblikovali politiko za razvoj programa.
Po dveh krogih pilotnih študij o mobilnosti umetnikov, ki jih je Evropski parlament odprl v letih 2008 in 2009, in ob upoštevanju pogovorov, ki so že potekali v okviru odprte metode usklajevanja, Komisija trenutno ocenjuje dosedanji napredek in išče načine, kako bi izboljšala uporabo trenutnega programa.
Kasneje, pred koncem leta, bo Komisija odprla postopek za javno posvetovanje, da bi utrla pot novemu programu Kultura za obdobje od leta 2014 naprej.
Georgios Papanikolaou
(EL) Hvala, gospa komisarka, za vaš odgovor. Mislim, da ste tokrat prvič tukaj v teku tega postopka. Želim vam veliko uspeha pri vašem delu in bon courage.
Res je zelo pomembno, da evropske državljane ozaveščamo o kulturnih elementih, ki so pomembni za Evropo in ki predstavljajo referenčne točke za našo evropsko kulturo in skupne vrednote. Mislim, da je to postalo v zadnjih letih izredno pomembno tudi za Grčijo, predvsem - če lahko razpravo še malce razširim - pod zaradi uporabe kulturnih spomenikov za namene, ki nimajo nikakršne zveze s kulturo, da bi se norčevali iz moje države. S tem mislim na članek v nemški reviji Focus s predelano sliko Miloške Venere; mislim na članke z interneta, ki Akropolo opisujejo kot ruševino.
Bojim se, da takšno početje ne bo več dolgo izjema, zato vas sprašujem, gospa komisarka, ali ste obsodili takšno početje in ali namerava Komisija v okviru programa, o katerem govorimo, pa ne samo v okviru tega, sprejeti odločnejšo in - če lahko tako rečem - agresivnejšo politiko za spodbujanje kulture...
(Predsednik je prekinil govornika)
Androulla Vassiliou
članica Komisije. - (EL) Če nimate nič proti, v tem trenutku raje ne bi govorila o člankih v različnih publikacijah, ker dvomim, da bomo kaj dosegli, če se bomo odzivali na takšne članke.
Kar želim reči, pa je, da so kulturni spomeniki, kot so Akropola in drugi spomeniki v Grčiji in ostalih državah članicah, vir navdiha in medkulturno bogastvo, Evropska komisija pa je ravno danes sprejela nov sistem označevanja velikih kulturnih spomenikov Evropske unije, vključno z Akropolo.
Mislim, da to govori samo zase o tem, kako Evropa misli na te spomenike.
Zadeva: Krepitev in financiranje lokalnih športnih organizaciji v EU
Lokalne športne organizacije v veliki meri prispevajo k evropski družbi, kulturi in zdravju evropskih državljanov; vendar se v sedanjih gospodarskih razmerah številne lokalne športne organizacije srečujejo s finančnimi težavami. Katere ukrepe lahko sprejme Komisija, da bi okrepila lokalne športne organizacije in spodbudila njihov razvoj v državah članicah?
Komisija je nedavno zaključila javno posvetovanje o financiranju lokalnih športnih organizacij. Ali lahko Komisija posreduje nadaljnje informacije o ciljih javnega posvetovanja in kdaj bodo na voljo nadaljnje informacije o izidu posvetovanja?
Androulla Vassiliou
članica Komisije. - Komisija v celoti priznava pomembno vlogo lokalnih športnih organizacij v evropski družbi.
Bela knjiga o športu iz leta 2007 je bila osredotočena na družbene vidike športa in je predlagala številne ukrepe, vključno s spodbujanjem fizične aktivnosti, ki krepi zdravje, ali izobraževalne vloge športa na področju socialne vključenosti v šport in prek športa ter prostovoljnega dela v športu, ki so se ali se še vedno izvajajo.
Nova pristojnost EU za šport, ki je zagotovljena s členom 165, poudarja posebno naravo sektorja, njegovo družbeno in izobraževalno vlogo in njegove strukture, ki temeljijo na prostovoljni dejavnosti.
S tem zagotavlja okvir za prihodnje ukrepanje EU in daje smernice za podporo športu po vsej EU in za razvoj evropske razsežnosti v športu.
Komisija namerava kasneje v tem letu predlagati pobude za izvajanje Lizbonske pogodbe na športnem področju. Te pobude bodo upoštevale potrebo po okrepitvi lokalnega športnega sektorja.
Cenjeni poslanec upravičeno poudarja tudi to, da se lokalne športne organizacije soočajo z izzivi v trenutnem gospodarskem ozračju. Te izzive obravnava trenutna študija EU o ovirah notranjega trga pri financiranju športa, ki je bila napovedana v beli knjigi in ki se predvsem osredotoča na financiranje lokalnih športnih organizacij. Cilj študije je opisati glavne vire financiranja, opredeliti modele financiranja v različnih državah članicah in za različne športne discipline ter analizirati zakonodajno okolje EU in nacionalne politike, ki imajo vpliv na financiranje športa.
Študija bi morala opisati tudi učinkovite poslovne modele, ki prav tako lahko rešijo prihodnje izzive, kot je vpliv gospodarske krize na sredstva javnega sektorja ali na sponzorstvo, in opredeliti načine povečanja razvoja lokalnih športnih organizacij po vsej Evropski uniji.
V okviru te študije so potekala posvetovanja o financiranju lokalnih športnih organizacij, kar je omenil tudi cenjeni poslanec. Prvi rezultati teh posvetovanj so bili predstavljeni zainteresiranim stranem na konferenci o trajnostnih modelih financiranja lokalnih športnih organizacij na notranjem trgu, ki jo je 16. februarja v Bruslju organiziral izvajalec študije.
Rezultati konference bodo kmalu objavljeni na spletni strani Generalnega direktorata za notranji trg in storitve.
Liam Aylward
Želel bi se zahvaliti gospe komisarki za njen odgovor. Pozdravljam njeno zavzemanje, kot je opisala, za razvoj športa na lokalni ravni.
Na podlagi ratifikacije Lizbonske pogodbe pozdravljam tudi dejstvo, da ima Evropska unija zdaj tudi pristojnosti na športnem področju in proračun za pomoč. Ali lahko Komisija najprej opiše, kako namerava oblikovati športni program Evropske unije, in drugič, ali lahko pove, kdaj lahko pričakujemo prvo sporočilo Komisije o tem vprašanju?
Androulla Vassiliou
članica Komisije. - Res je, to poletje nameravamo objaviti sporočilo o športu. Torej ga bomo dobili še pred poletnimi počitnicami. S tem bi morali dobiti okvir za okrepljeno sodelovanje, nov program za šport na ravni EU in tudi osnutek odločbe o dveletnem športnem programu EU za leti 2012 in 2013.
Seveda imamo vmes, kot vsi dobro veste, tekoče športne ukrepe v letih 2009, 2010 in 2011 s poudarkom na lokalnih športnih organizacijah in socialnem vidiku športa. Ukrepi za leto 2009 so bili že odobreni in bodo letos izvršeni. Pravkar se pripravljamo na odobritev ukrepov za leto 2010, ki bodo prav tako pripravljeni v nekaj mesecih.
Seveda, kot zelo dobro veste, se je proračun za leto 2010 na žalost zmanjšal s 6 milijonov EUR na 3 milijone EUR. Na podlagi proračuna, ki ga imamo na voljo za leto 2011, imamo nove ukrepe in novo preizkusno gradivo za namen oblikovanja našega programa za leti 2012 in 2013.
Piotr Borys
(PL) Gospod predsednik, gospa Vassiliou, želel bi se vam močno zahvaliti za izjavo o oblikovanju novega programa za šport, vendar pa bi želel predstaviti neko zamisel, ki je s tem povezana in o kateri govori tudi Odbor za kulturo in izobraževanje. Gre za nove ključne pristojnosti, ki jim je danes mogoče dodati tudi zmožnosti v športu, poznavanje kulture in poznavanje Evropske unije. Gospa Vassiliou, ali pričakujete, da se boste vključili v razpravo o novem in zelo pomembnem vidiku ključnih spretnosti za mlade ljudi po vsej Evropi, da bodo poudarjena in izpostavljena tudi vprašanja, povezana s športom, poznavanjem Evropske unije in poznavanjem kulture, ki so tako pomembna za oblikovanje evropske identitete?
Androulla Vassiliou
članica Komisije. - Seveda, ko govorim o družbeni vlogi športa, so zelo pomembne zadeve, ki se nanašajo na izobraževanje in usposabljanje, in mislim, da je izobraževanje celo še pomembnejše za našo skupno evropsko identiteto. To bomo zagotovo upoštevali pri oblikovanju našega trajnejšega programa o športu.
Zadeva: Smrtne žrtve na cestah
Ali Komisija lahko pojasni, kako se namerava boriti proti trem glavnim vzrokom smrtnih žrtev na cestah, to so hitrost, vožnja pod vplivom alkohola oz. drog in neprimerna cestna infrastruktura?
Siim Kallas
podpredsednik Komisije. - V okviru tretjega Evropskega akcijskega programa za varnost v cestnem prometu za obdobje do leta 2010 so se izvajali številni ukrepi za preprečevanje prekoračitve hitrosti, vožnje pod vplivom mamil in alkohola, kakor tudi za izboljšanje cestne infrastrukture. Številni izmed teh ukrepov so v okviru postopka soodločanja vključevali tudi Evropski parlament. A seveda je treba vložiti še več truda.
Komisija ta trenutek pripravlja Evropsko strategijo za varnost v cestnem prometu za naslednje desetletje. Ta bo poudarila pomen ustreznega izvrševanja in kazni za nevarno vedenje, predvsem vožnjo pod vplivom alkohola in prekoračitev hitrosti. Državljani držav članic ne morejo razumeti, zakaj drugi državljani EU niso kaznovani, kadar kršijo zakon. Zato je treba nujno ponovno sprožiti razprave o predlogih za direktivo o čezmejnem izvrševanju, ki je dobila polno podporo Evropskega parlamenta, vendar jo je Svet blokiral. Komisija je odločena, da bo ta predlog peljala naprej.
Izobraževanje in ozaveščanje sta poleg nadzora in kazni področji, katerima bo Komisija namenila močan poudarek. Treba je predlagati posebne ukrepe v zvezi z alkoholom in hitro vožnjo, kot so blokade zagona motorja v primeru alkoholiziranosti voznika ali strožje zahteve za novopečene voznike. Vožnja pod vplivom mamil je čedalje večji problem. Komisija pričakuje, da bo raziskovalni projekt DRUID, ki je v teku, ustvaril zamisli za konkretno ukrepanje. Kar zadeva infrastrukturo, sta Evropski parlament in Svet sprejela zakonodajo o varnem upravljanju in varnostnih zahtevah za ceste in predore vseevropskega omrežja.
Komisija bo seveda pozorno spremljala, ali jih države članice ustrezno izvajajo. Vendar pa varnost cestne infrastrukture ni omejena samo na glavne ceste na omrežju TEN; 56 % smrtnih žrtev na cestah se zgodi na podeželskih cestah. Komisija bo zato preučila možnost razširitve obstoječe zakonodaje o varnem upravljanju na sekundarno cestno omrežje držav članic. Prav tako bo preverila, ali infrastrukturni projekti, ki prejemajo finančna sredstva EU ali posojila, upoštevajo varnost v cestnem prometu.
Poudariti moram tudi, da je varnost v cestnem prometu skupna odgovornost institucij EU, držav članic, lokalnih in regionalnih organov, združenj in seveda državljanov. Da bi dosegli kar najvišjo učinkovitost, moramo poiskati ustrezne rešitve za dejanske probleme. Naslednja Evropska strategija za varnost v cestnem prometu bo predlagala številne ukrepe, ki temeljijo na tem načelu. Njen glavni cilj je oblikovati skupno evropsko območje varnosti v cestnem prometu, ki bo del enotnega evropskega prometnega območja, kjer bodo vsi državljani EU deležni enake ravni varnosti po vsej Evropi.
Jim Higgins
(GA) Gospod predsednik, tudi jaz bi se želel zahvaliti komisarju. Iz njegovih besed je jasno, da je bilo v zvezi z vključevanjem prekoračene hitrosti in alkohola med vzroke za prometne nesreče opravljenega veliko dela. Vendar pa je jasno tudi, da v teh primerih ne preučujemo vpliva mamil. Vožnja pod vplivom alkohola ali mamil je glavni vzrok za skoraj 25 % prometnih nesreč v Evropski uniji vsako leto. V teh nesrečah vsako leto umre 10 000 ljudi.
V zvezi z mamili pa moramo storiti še več, saj so ta glavni vzrok prometnih nesreč in smrti na cestah. Komisarju predlagam, da storimo še precej več.
Raziskavo pozdravljam, vendar si moramo še precej bolj prizadevati, da bi dosegla uspeh.
Siim Kallas
podpredsednik Komisije. - Seveda se strinjam z vami. Problem z mamili je ta, da je, kot že veste, njihov vpliv veliko težje odkriti, kljub temu da imamo razmeroma razvito tehnologijo za odkrivanje voznikov, ki vozijo pod vplivom alkohola. Zato moramo opraviti raziskavo, da bi našli ustrezno tehnologijo, kajti danes policisti pošiljajo voznike na zdravstveni pregled samo na podlagi vizualnega pregleda in šele takrat lahko vidimo, da imamo problem. Seveda moramo storiti še več.
Zigmantas Balčytis
(LT) Hvala za predloge, ki ste jih ponudili v zvezi z reševanjem tega problema. Želel bi vas vprašati, ali se strinjate s študijami, ki dokazujejo, da uporaba mobilnih telefonov med vožnjo lahko zmanjša odzivni čas prav tako kot vožnja pod vplivom alkohola ali mamil. Moje drugo vprašanje se nanaša na težka tovorna vozila. Ta predstavljajo povečano tveganje predvsem v večernih urah, in, kot že veste, težka tovorna vozila negativno vplivajo tudi na stanje na cestah, kar prav tako prispeva k številu nesreč. Ali mislite, da bi morali povečati in okrepiti politike za preusmeritev tovora s cest na železnice.
Nikolaos Chountis
(EL) Gospod komisar, zadeva, o kateri razpravljamo in ki jo moj kolega poslanec omenja v svojem vprašanju, je zelo resna. Kar imenujemo "prometne nesreče", so po mojem mnenju trčenja, ki so posledica številnih dejavnikov in pravi vzrok številnih smrtnih žrtev v Evropi.
Zato vam želim postaviti dve posebni vprašanji:
prvič, ker se večina teh trčenj zgodi v mestih in ker večino žrtev predstavljajo pešci in kolesarji, kakšne pobude bi bilo treba po vašem mnenju oblikovati, da bi se upoštevala politika "prihodnosti brez žrtev", torej brez žrtev v mestih, pri čemer bi se posebna pozornost namenila šolam, kolesarskim stezam in tako dalje?
Moje drugo vprašanje se glasi: kaj nameravate storiti, da bi se v okviru te politike "prihodnosti brez žrtev" pravica delila v korist žrtev in njihovih sorodnikov in da bi lahko to politiko uporabili za namen preprečevanja nesreč?
Siim Kallas
podpredsednik Komisije. - Seveda ima modalna sprememba, kot se to imenuje, v kateri se prednost daje prevozu blaga po železnici, tudi jasno prednost za Komisijo, a ta želja traja že desetletja. Zdaj moramo poiskati in odpraviti ozka grla, ki nas ovirajo, da bi železnice izkoristili v celoti. Veliko je treba storiti in mislim, da lahko v mandatu te Komisije dosežemo nek napredek.
Uporaba mobilnih telefonov med vožnjo je vsaj v nekaterih državah - vključno z mojo - prepovedana.
Kar zadeva ukrepe za obravnavanje poškodb in smrti v prometnih nesrečah, si je Komisija v okviru tega akcijskega načrta zastavila velikopotezen cilj, da število smrtnih žrtev zmanjša za 50 %. To sicer ni bilo doseženo, a vendar je bilo zmanjšanje števila smrtnih žrtev precejšnje.
To je bil seveda rezultat skupnih prizadevanj evropskih institucij in predvsem držav članic. Na primer, v moji državi zmanjšanje števila smrtnih žrtev še nikoli ni bilo bolj izjemno, kot v tem desetletju - bilo je skoraj trikratno. Imamo pomisleke, a čeprav ne bomo nikoli v celoti odpravili nesreč, lahko storimo veliko, da bi zmanjšali število žrtev. To je seveda zelo zapleteno vprašanje, ki vključuje nepitje alkohola, boljše ceste, boljše pogoje, izobraževanje, usposabljanje - vse te stvari.
Predsednik
Ker obravnavata isto temo, se bo na naslednji vprašanji odgovorilo skupaj:
Zadeva: Železniška nesreča v Buizingenu in elektronski varnostni sistem
Za hudo železniško nesrečo v Buizingenu v Belgiji 15. februarja 2010 naj bi bila kriva odsotnost elektronskega varnostnega sistema, ki samodejno zavre vlak, če ta pelje mimo rdeče luči.
Poleg sistemov avtomatske zaščite vlakov (ATP), ki jih imajo nekatere države članice že leta, se v Evropi pospešeno uvaja ERTMS (evropski sistem za vodenje železniškega prometa).
V kolikšni meri in od kdaj različne države članice opremljajo svoje železniške proge in vlake z nacionalnimi sistemi ATP?
Kako poteka uvajanje ERTMS v različnih državah članicah (na vlakih in na železniških progah)?
Ali se državam članicam, ki še nimajo nacionalnih sistemov zaščite vlakov, splača vlagati v njih, glede na uvajanje ERTMS in visoke zneske, ki jih je treba vložiti v spremembo?
Kako se preprečuje nevarnost, da bi bila železniška infrastruktura opremljena z ERTMS, vlaki pa ne, oziroma obratno?
Ali je trenutno ta problem prisoten na primer pri medkrajevnem železniškem prometu na progi Liège-Aachen?
Ali bi se ob tem lahko kaj naučili v zvezi z liberalizacijo železnic v Evropi?
Zadeva: Vzroki grozljivega trčenja vlakov v ponedeljek, 15. februarja v Buizingenu
Ali Komisija lahko nazorno predstavi, če je liberalizacija vplivala na varnost?
Junija 2008 je Komisija Belgiji poslala utemeljeno mnenje, v katerem je uradno kritizirala kompleksno tridelno strukturo Belgijskih železnic. Ali so bili v odgovor na očitke Komisije sprejeti zahtevani ukrepi? Kako?
Od kdaj je na voljo evropski standard za vodenje železniškega prometa ERTMS? Ali je v primerjavi z načrtovanim datumom uvedbe prišlo do zamude? Če je odgovor pritrdilen, zakaj je do zamude prišlo in kako je ukrepala Komisija, da bi vzroke za zamudo odpravila?
Ali je razprava o evropskem standardu vplivala na to, da železnice niso uvedle lastnih sistemov za varnost na domačih železniških progah? Od kdaj so razpoložljive specifikacije takšnih nacionalnih sistemom? V koliko državah članicah od EU-27 že obstaja nacionalni sistem varnosti in od kdaj? Katere države beležijo najboljše rezultate?
Kakšno je stališče Belgije v odnosu do EU-27 glede varnosti železniškega omrežja?
Siim Kallas
podpredsednik Komisije. - Železniška nesreča, ki se je zgodila v ponedeljek, 15. februarja v Buizingenu, je bila pretresljiva tragedija, po tej hudi nesreči pa je mogoče postaviti kar nekaj tehničnih in političnih vprašanj v zvezi z varnostjo v železniškem prometu.
Vzroki za nesrečo še niso znani v celoti, v skladu z določbami Direktive o varnosti EU pa se je začela izvajati tudi tehnična preiskava. Za njeno izvajanje je odgovoren belgijski preiskovalni organ. Dva preiskovalca iz Evropske železniške agencije sta se že nekaj ur po nesreči pridružila belgijski ekipi, ki vodi preiskavo.
Želim poudariti, da ni primerno delati zaključkov, dokler se ne pojasnijo vzroki nesreče.
Ko se zgodijo železniške nesreče, prepogosto slišimo pripombe, ki ustvarjajo povezavo med evropskimi predpisi in nesrečami. Najprej bi želel zelo jasno spregovoriti o odprtju trga. Poleg odprtja sektorja železniškega tovornega prometa za konkurenco in opredelitve zahtev za ločevanje dejavnosti upravljavcev infrastrukture in železniških podjetij je bil uveden strog regulativni okvir, ki ureja varnost v železniškem prometu in interoperabilnost. Odprtje železniškega sektorja za konkurenco smo pozorno spremljali, da bi zagotovili, da ne bo imelo negativnega vpliva na varnost v železniškem prometu, kazalniki pa so jasno pokazali, da takšnega vpliva ni.
Prav tako ne vidim nobene povezave med nesrečo in utemeljenim mnenjem, ki smo ga leta 2008 poslali v Belgijo v zvezi s pomanjkanjem neodvisnosti med upravljavci infrastrukture in železniškimi podjetji.
Vsako namigovanje, ki varnost v železniškem prometu povezuje z odprtjem železniškega trga, je po mojem mnenju samo izgovor za preusmeritev pozornosti stran od dejanskih vzrokov nesreče.
V tem smislu je mogoče postaviti vprašanje soobstoja nacionalnih in evropskih sistemov za nadzor vlakov. Danes se v Evropi uporablja več kot 20 različnih nacionalnih sistemov, da bi se zagotovil varen promet vlakov. Nezdružljivost različnih nacionalnih sistemov je velik problem za mednarodne vlake, saj je treba bodisi zamenjati lokomotivo na vsaki meji ali pa jih opremiti z več sistemi.
Zato je bil oblikovan in razvit enoten sistem za uporabo na evropski ravni, ki se trenutno vgrajuje na večjih mednarodnih progah in vlakih v Evropi. Sistem se imenuje ERTMS - Evropski sistem železniške signalizacije.
Kar zadeva časovni okvir, lahko rečemo, da se je večina nacionalnih sistemov razvila v zgodnjih osemdesetih letih prejšnjega stoletja, vendar je njihovo uvajanje dolgotrajen in drag proces. V večini držav, kjer ti sistemi že obstajajo, je bil do danes opremljen le del nacionalnih omrežij in lokomotiv, za to delno namestitev opreme pa je bilo potrebnih 20 let.
Specifikacije ERTMS so na voljo od leta 2000. Med letoma 2000 in 2005 so bili opravljeni številni pilotni projekti. Po letu 2005 je začelo delovati nekaj prog, opremljenih z ERTMS.
Trenutno ima 10 držav članic proge z ERTMS, v skoraj vseh državah članicah pa se že izvajajo projekti. V Belgiji je na primer opremljena proga na relaciji Aachen-Lièg, prav tako pa so opremljeni tudi medmestni vlaki, ki vozijo na tej progi.
ERTMS bo torej verjetno 20 let prisoten skupaj z nacionalnimi sistemi. Nekatere države članice bodo ugodnosti evropskega sistema začele uživati že prej kot druge. Na primer, italijansko in špansko hitro omrežje je že v celoti opremljeno, prav tako je skoraj v celoti opremljeno tudi luksemburško konvencionalno omrežje, v 15 državah članicah pa se izvajajo samo pilotne linije ali projekti.
Treba je tudi povedati, da so avtomatski sistemi za zaščito vlakov samo en element, ki prispeva k varnosti omrežja. Drugi pomembni elementi varnosti so ustrezno usposabljanje, dobro vzdrževanje in boljša zaščita nivojskih prehodov.
Če si ogledamo širši niz varnostnih kazalnikov, nam skupni podatki pokažejo, da so železniški varnostni standardi v Evropi na splošno zelo visoki.
Ivo Belet
(NL) Gospod predsednik, gospod komisar, to, kar se je treba naučiti iz te tragedije, se dejansko nanaša na belgijske službe: na belgijsko vlado. Kmalu se bo tega v belgijskem parlamentu lotil poseben preiskovalni odbor.
Za vas, gospod komisar, imam še eno vprašanje. Kakšno je vaše stališče o socialnem vidiku, delovni obremenitvi posadke vlaka in predvsem strojevodij? Ali bi mogoče morali preučiti tudi to in ali so potrebna evropska pravila, predvsem glede na to, da naj bi se v naslednjih nekaj letih konkurenca v potniškem prometu celo povečala?
Frieda Brepoels
(NL) Želela bi se iskreno zahvaliti gospodu komisarju za odgovore na več zelo specifičnih vprašanj. Tu pa je tudi eno izmed mojih vprašanj, na katerega ni odgovoril in ki se nanaša na utemeljeno mnenje, ki ga je Komisija leta 2008 poslala v Belgijo. Leta 2009 je belgijski upravljavec železniške infrastrukture (Infrabel) ponovno postal odvisen od Nacionalnega železniškega podjetja Belgije (SNCB) in holdinške družbe. Rada bi vedela, koliko časa bo Komisija še dala na voljo SNCB, da dejansko opravi potrebno prestrukturiranje?
Siim Kallas
podpredsednik Komisije. - Prvič, o izvajalcih in socialnih vprašanjih. To lahko temeljito preučimo in analiziramo stanje, saj bi seveda, če bi imeli večjo konkurenco in več intenzivnega prometa te socialne vidike ravno tako zelo resno obravnavali. Trenutno imamo že nekaj različnih predpisov na primer o pilotih v letalstvu. Poznate tudi direktivo o času vožnje v cestnem prometu, nekakšen podoben nadzor nad časom vožnje pa je treba vzpostaviti za vse voznike, vključno s strojevodjami.
Zato menim, da moramo to vprašanje zelo resno preučiti. Seveda je tu tudi nacionalna zakonodaja in to so predvsem vprašanja tudi za nacionalno zakonodajo, vendar gre tudi za nekaj, kar moramo preučiti tudi mi.
Rekel sem, da je Komisija leta 2008 poslala v Bruselj utemeljeno mnenje o pomanjkanju ukrepov za zagotovitev neodvisnosti upravljavca infrastrukture od železniških podjetij pri izvajanju temeljnih nalog, razporeditvi prog in zaračunavanju. Belgijski organi so na to odgovorili, službe Komisije pa ta odgovor zdaj analizirajo, da bi predlagale nadaljnje spremljanje.
Če se vrnem k železniški nesreči: to je bil tragičen dogodek, ki bi se mu bilo treba izogniti, vendar pa je treba poudariti, da nesreč ne bomo nikoli v celoti odpravili. To je zelo zapleteno vprašanje. Mislim, da nam bo preiskava dala konkretne odgovore o vzrokih nesreče, v številnih primerih pa gre pri tem za več dejavnikov, vključno s človeškim. Od 19. stoletja naprej vemo, da je redeča luč znak, da se je treba ustaviti. Zato to ne pomeni, da lahko najdemo zelo preprost odgovor na vprašanje, zakaj se je nesreča zgodila.
Piotr Borys
(PL) Gospod Kallas, mislim, da bi se morali iz te tragedije nekaj naučiti. Seveda bo zelo natančen postopek pojasnil, ali lahko krivimo človeški dejavnik, oziroma ali je mogoče bil problem v opremi ali pomanjkanju sistema. Koliko časa bo po vašem mnenju potrebno, da se bo začel uporabljati ERTMS, in ali menite, da bi bilo treba z liberalizacijo tako potniškega kot tovornega železniškega prometa sistem zelo jasnega preverjanja kakovosti storitev in opreme ločiti od nacionalnih sistemov?
Siim Kallas
podpredsednik Komisije. - Načrt je namestiti sistem ERTMS na glavna evropska železniška omrežja do leta 2015: torej imamo datum, do katerega naj bi se ta načrt namestitve izvršil, vendar to ne pomeni, da bodo vse proge, predvsem regionalne proge, opremljene s tako vrhunsko opremo, zato bodo morali obstajati vedno tudi drugi sistemi. Načrt namestitve torej obstaja, vendar gre za zelo drag postopek in veliko naložbo.
Evropski sistem merjenja kakovosti je dobra zamisel. Ko govorim o razvoju prometa v celoti za Evropo in pod možnim imenom Evropsko enotno prometno območje, to seveda pomeni, da moramo uskladiti tudi zahteve glede kakovosti, kakovost storitev pa se mora ohraniti na zelo visoki ravni.
Zadeva: Prehod na poletni in zimski čas
Ali lahko Komisija sporoči, če študije, ki so v teku, upravičujejo menjavo časa dvakrat letno, kar zelo moti vsakodnevno življenje prebivalcev Evropske unije?
Siim Kallas
podpredsednik Komisije. - Seveda imamo direktivo že od januarja 2001, torej veljavno direktivo o poletnem času, ki sta jo v Evropski uniji sprejela Svet in Parlament. Ta direktiva usklajuje koledar uporabe poletnega časa v EU. To je deveta direktiva o tem vprašanju po letu 1980, ko je bila sprejeta prva Direktiva o ureditvi poletnega časa.
V skladu z navedenimi direktivami je Komisija leta 2007 predstavila poročilo o vplivu trenutne ureditve poletnega časa. Sklep poročila je bil, da ureditev poletnega časa na podlagi informacij, ki jih je Komisija imela na razpolago, nima nobenega negativnega vpliva in da je ustvarila nekaj prihrankov pri energiji. Trenutna ureditev zato ne predstavlja razloga za skrb v državah članicah Evropske unije. Od časa objave tega poročila ni nobena država članica nikoli zahtevala spremembo trenutne ureditve.
Cenjeni poslanec ne bi mogel bolje izbrati osebe, ki bo odgovorila na to vprašanje, pa ne zato, ker sem pristojen za promet, temveč zato, ker sem bil v estonski vladi, ki je storila prav to, kar je v ozadju vašega vprašanja. Prvič, leta 1999 oziroma 2000 smo ukinili premikanje ure. Spremenili smo ureditev in obdržali en čas. Leta 2002 smo to spet spremenili in ponovno uvedli poletni čas. Zato imam s tem imam zelo osebne izkušnje.
Zgodili sta se dve neprijetni stvari, zaradi česar je ta poteza iz leta 2000 postala zelo nepriljubljena. Eno je bilo to, da svetloba dneva zvečer izgine. Jutra so svetla, vendar s to svetlobo zjutraj nimate kaj početi. Zvečer se hitro stemni in ko pridete iz službe in se želite rekreirati ali iti ven z otroki, je že temno. Ljudem to ni bilo niti najmanj všeč.
Drugič je seveda prišlo do popolne zmede pri voznih redih in urnikih - kar si lahko predstavljate -, in sicer pri organiziranju potovanj v druge države. Zato smo ponovno uvedli poletni čas in spet dvakrat letno premikamo uro. Ljudje so zadovoljni in tega vprašanja več ne postavljajo.
Jacek Włosowicz
(PL) Gospod predsednik, gospod Kallas, moji pomisleki se nanašajo na dejstvo, da nekatere države v Evropi, na primer Združeno kraljestvo, uporabljajo drugačen čas od celinske Evrope, in to ne povzroča nobenih problemov. Ali dejansko ne drži, da bi standardizacija časa po vsej Evropi na en sam časovni pas bila koristna samo z vidika prometa?
Siim Kallas
podpredsednik Komisije. - Kot sem rekel, s tem sem imel osebne izkušnje, in ne vidim nobenega razloga, zakaj bi spet spreminjali sistem ali uvedli vanj neke spremembe. To bi lahko stvari še bolj zapletlo.
Zadeva: Ravnotežje med svobodo in varnostjo
V številnih državah v Evropski uniji je preplah, ki ga je povzročil svetovni terorizem, privedel do zastrašujočega razgrajanja državljanskih svoboščin. V skladu s temeljnim načelom, na katerega se opira družbena pogodba, mora vlada opravičiti vsako omejevanje pravic državljanov, in sicer tako, da jasno in neizpodbitno dokaže nujnost tega omejevanja za občo varnost države. Zdi se, da je bilo breme dokazovanja premeščeno z oblasti, ki izvajajo varnostne ukrepe, na ljudi, ki so tem ukrepom podvrženi.
Ali Komisija soglaša s takšno oceno razmer? Kako namerava Komisija ponovno vzpostaviti ravnotežje med varnostjo in svobodo?
Viviane Reding
podpredsednica Komisije. - Zaščite in spodbujanja temeljnih pravic ne smemo razumeti kot nekaj, kar nasprotuje ukrepom, ki se spopadajo z nenehno grožnjo terorizma: iti morajo z roko v roki. Protiteroristične dejavnosti je treba izvajati s polnim spoštovanjem načela pravne države in polnim spoštovanjem temeljnih pravic, ki jih na ravni Evropske unije ohranja Listina o temeljnih pravicah.
Ne gre za vprašanje kompromisa ali tehtanja med zahtevami; gre za oboje, vendar seveda brez ogrožanja temeljnih pravic.
Upoštevanje temeljnih pravic ni ovira za sprejemanje učinkovitih varnostnih ukrepov, kar je mimogrede potrdil tudi stockholmski program, ki evropske institucije poziva, naj zagotovijo, da bodo vsa orodja za boj proti terorizmu v celoti spoštovala temeljne pravice. Zato mislim, da gre za vprašanje ravnovesja in ne za vprašanje tehtanja med enim in drugim.
Gay Mitchell
Kar se mene tiče, udarimo po teroristih, udarimo po kriminalcih. S tem nimam nobenih težav, vendar pa me skrbi, da kot parlamentarci ne v Evropskem parlamentu ne v državah članicah ne poudarjamo dovolj, da pričakujemo, da se bo to opravilo na način, ki državljane in njihovo zasebnost varuje, namesto da jih spodkopava, da bodo podatki zaščiteni, da bo zaščitena zasebnost državljanov in da se država ne bo vtikala v nedolžne državljani, ki spoštujejo zakone. To je treba nujno vključiti.
Viviane Reding
podpredsednica Komisije. - S spoštovanim poslancem se ne bi mogla bolj strinjati. Iz mojega zaslišanja in tudi iz mojih ukrepov, ki sem jih opravljala prej kot komisarka za telekomunikacije, veste, da je varstvo podatkov zelo visoko na dnevnem redu.
Obljubila sem, da bomo obnovili Direktivo o varstvu podatkov iz leta 1995, da bi jo prilagodili sodobnemu svetu tehnologije, obenem pa sem tudi zelo jasno povedala, da tega ne bomo storili zato, ker moramo zaščititi družbo, da bi lahko podatke dali na razpolago. Osebnih podatkov posameznika se ne sme ogroziti z drugimi ukrepi.
Bila sem prisotna na razpravi Parlamenta in glasovanju o vprašanju v zvezi s sistemom SWIFT. Komisija bo upoštevala stališča Parlamenta pri oblikovanju novega mandata, da bi dobili nov sporazum SWIFT z našimi ameriškimi partnerji: sporazum, ki bo vzpostavil ravnovesje med pravico do zasebnosti in potrebo po boju proti terorizmu.
Zadeva: Zelena knjiga o prostovoljstvu
Ali je Komisija razmislila o tem, da bi lahko za večjo ozaveščenost o vrednosti prostovoljnega dela v EU v sklopu predlaganih pobud za praznovanje evropskega leta prostovoljstva pripravila obsežno zeleno knjigo o prostovoljstvu, s katero bi spodbujala in priznavala prostovoljstvo ter temu prispevala dodano vrednost?
Ali meni, da je pomembno poleg priprave zelene knjige na to temo vzpostaviti medsebojno dopolnjevanje med drugimi mednarodnimi organizacijami, kot so Mednarodna organizacija dela (ILO) in Združeni narodi (ZN), v zvezi s projektom Univerze Johna Hopkinsa (JHU) in ILO za merjenje prostovoljnega dela ter priročnikom ZN o neprofitnih organizacijah?
Viviane Reding
podpredsednica Komisije. - Zelo mi je žal, ampak nimam tega vprašanja. Imam jih veliko, vendar ne tega.
(Predsednik je predlagal, da se na vprašanje odgovori pisno)
Marian Harkin
Pisni odgovor od gospe komisarke bo popolnoma v redu.
Viviane Reding
podpredsednica Komisije. - Žal mi je. Nekaj se je moralo zalomiti pri organizaciji.
Marian Harkin
Upam, da bo gospa komisarka natančno preučila, kaj sem predlagala v zvezi z možnostmi, da bi leto 2011 postalo evropsko leto prostovoljstva, in da bo mogoče preučila tudi možnosti za zeleno knjigo, ki bi izhajala iz tega po posvetovanju s skupinami prostovoljcev itd. Upam tudi, da boste premislili o pomenu uporabe bodisi navodil MOD ali priročnika ZN pri merjenju prostovoljstva v državah članicah.
Viviane Reding
podpredsednica Komisije. - Spoštovani poslanki lahko zagotovim, da bo o prostovoljstvu - ki je zelo pomembno vprašanje in s katerim se Komisija ukvarja - prejela vse odgovore, ki jih je zahtevala.
Zadeva: Tradicionalno naseljene manjšine
Katere možnosti vidi Komisija v Lizbonski pogodbi in Listini EU o temeljnih pravicah za pripravo strategije za zaščito ter spodbujanje tradicionalno naseljenih etičnih skupin in manjšin ter kateri konkretni ukrepi so predvideni v zvezi s tem?
Viviane Reding
podpredsednica Komisije. - Kot veste, ena izmed vrednot, na katerih temelji Evropska unija, je spoštovanje pravic oseb, ki pripadajo manjšinam, z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe pa je to izrecno navedeno v njenem členu 2. Člen 21 Listine o temeljnih pravicah izrecno prepoveduje vsako diskriminacijo na podlagi jezika ali pripadnosti nacionalni manjšini. Komisija bo v okviru tega mandata zagotovila, da se bodo te temeljne pravice spoštovale v pravu EU in tudi pri izvajanju prava EU v državah članicah.
Obstajajo tudi številni zakoni in programi EU, ki lahko prispevajo k izboljšanju položaja oseb, ki pripadajo manjšinam; Komisija namerava te instrumente združiti, da bi se spopadla s težavami, vključno z dejanji diskriminacije, ki so pogosto usmerjeni v osebe, ki pripadajo manjšinam.
Veste tudi, da imamo veljavno protidiskriminacijsko zakonodajo EU, ki se bo uporabljala za zagotovitev enakega obravnavanja oseb, ki pripadajo manjšini, Komisija pa je sprejela tudi predlog nove direktive, o kateri trenutno razpravljamo in ki bo zaščito pred diskriminacijo na podlagi vere in prepričanja, invalidnosti, starosti in spolne usmerjenosti razširila tudi na druga področja poleg zaposlovanja in dela.
Okvirni sklep Sveta o boju proti nekaterim oblikam in izrazom rasizma in ksenofobije s pomočjo kazenskega prava prav tako želi zagotoviti, da se bodo sovražni govor na podlagi rase, barve kože, vere, porekla ali nacionalne in etnične pripadnosti ter zločini iz sovraštva kaznovali v vseh državah članicah. Komisija kar najbolj pozorno spremlja izvajanje tega okvirnega sklepa in v ta namen je bila oblikovana tudi skupina nacionalnih strokovnjakov.
Imamo tudi Agencijo Evropske unije za temeljne pravice, ki igra ključno vlogo pri nudenju pomoči Komisiji pri izvajanju te naloge; in tu sta tudi Listina o regionalnih in manjšinskih jezikih Sveta Evrope ter okvirna konvencija za varstvo narodnih manjšin.
Cenjenemu poslancu želim reči, da upam, da bo temu zgledu, ki ga postavljajo tisti, ki so že podpisali in ratificirali te pomembne konvencije, sledilo še več držav članic.
Bernd Posselt
(DE) Gospa komisarka, zadnja točka se nanaša prav na to, kar me skrbi. Zato bi rad še enkrat vprašal: ali obstajajo kakršni koli instrumenti pozitivne diskriminacije, ki bi koristili tradicionalno naseljenim narodnim manjšinam? Oblikovati moramo strategije za te ljudi, prav tako kot jih oblikujemo za druge.
Drugič, ali je Agencija za temeljne pravice na Dunaju odgovorna tudi za to in kako organizirajo svoje kontakte s civilno družbo? To seveda zdaj poteka, vendar ali so v to vključene tudi tradicionalne manjšine? Nič ni bolj nepravično, kot je enako obravnavanje neenakih skupin.
Viviane Reding
podpredsednica Komisije. - Strinjam se s cenjenim poslancem. Nič ne more biti bolj nepravično, kot če neenake skupine obravnavamo na enak način.
Dejansko moramo premisliti o zelo aktivni in inteligentni uporabi maloštevilnih sredstev, ki jih imamo.
Agencija Evropske unije za temeljne pravice mora seveda izpolniti neke cilje, a če bosta Parlament in Komisija prosila agencijo, da opravi določeno nalogo, bo agencija to zagotovo storila.
Zato bi prosila poslanca, da mi izroči vprašanja, za katera želi, da jih preuči Agencija Evropske unije za temeljne pravice, in pozanimala se bom, kaj je mogoče storiti na pozitiven način.
Marc Tarabella
(FR) Gospod predsednik, popolnoma razumem časovne zahteve. Želim samo poudariti potrebo po tem, da se posebno leto nameni nasilju nad ženskami, kot so tabuji, ki pogosto še vedno obstajajo v zvezi s tem vprašanjem.
Preveč žensk je žrtev nasilja, ki je seveda pogosto fizično, vendar je lahko tudi verbalno ali psihično. Poleg tega se pogosto dogaja v družinskem okolju, ženske pa se sramujejo to priznati. Res je, da bi leto, ki bi bilo namenjeno temu problemu, gotovo pomagalo pri zmanjšanju tega pojava, ki je še vedno tabu, in s tem pri učinkovitejšem boju proti nasilju nad ženskami.
Predsednik
Na vprašanja, ki zaradi pomanjkanja časa niso bila obravnavana, bo odgovorjeno pisno (glej Prilogo).
Čas za vprašanja Komisiji se je zaključil.
(Seja je bila prekinjena ob 19.50 in se je nadaljevala ob 21.00)
