Amerikas Savienoto Valstu pretraķešu aizsardzības sistēma (debates) 
Priekšsēdētājs
. - Nākamais jautājums attiecas uz Padomes un Komisijas deklarāciju par ASV pretraķešu aizsardzības sistēmu.
Janez Lenarčič
priekšsēdētājs. - Padome nav pārrunājusi ASV pretraķešu aizsardzības sistēmas uzstādīšanu Eiropas Savienības teritorijā. Tādējādi es atvainojos, ka nevaru paust Padomes viedokli šajā jautājumā, bet es vēlētos jums atgādināt, ka lēmums par bruņotu spēku vai militāru iekārtu izvietošanu ir katras dalībvalsts atbildība valsts līmenī. Tāpēc dalībvalstis pieņem lēmumus par šādiem jautājumiem neatkarīgi.
Ļaujiet man paskaidrot: līdz šim nav notikušas nekādas diskusijas starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm par pretraķešu sistēmas uzstādīšanu. Tāpat neviena puse nav plānojusi iespējamo sadarbību šajā jomā. Eiropas Savienības Padome tādējādi neplāno sarunas ne ar Amerikas Savienotajām Valstīm, ne ar NATO aliansi, lai pārrunātu šo jautājumu. Kā mēs zinām, pretraķešu aizsardzība ir saistīta ar sadarbību NATO, kā arī NATO un Krievijas Federācijas Padomē.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, es šodien runāšu ļoti īsi, jo Komisijas kompetence šajā jautājumā ir ļoti ierobežota.
Bet ļaujiet man teikt, ka sadarbībai starp Amerikas Savienotajām Valstīm, Krieviju un Eiropas Savienības dalībvalstīm drošības un aizsardzības jomā ir lielāka ietekme uz šīm nozīmīgajām attiecībām. Tas ir pilnīgi skaidrs. Tādēļ, lai gan, kā jau es teicu, mūsu kompetence vai atbildība īsti neattiecas uz šo jautājumu, mēs ceram, ka ir iespējams līdzsvarots un, galu galā, visiem pieņemams risinājums.
Mēs jau no paša sākuma atzinīgi vērtējām augsta līmeņa sarunas, kas sākās Maskavā pagājušajā oktobrī un kam sekoja speciālistu tikšanās. Un mēs nesenajā tiešajā dialogā starp Maskavu un Varšavu redzam iespēju noskaidrot pušu nostāju attiecībā uz valstu suverenitāti.
Noslēgumā vēlos piebilst, ka, neatkarīgi no tā, kādā forumā - NATO vai EDSO - šie jautājumi tiek pārrunāti, es domāju, ka būtu svarīgi, lai lēmumi par Eiropas drošības sistēmas nākotni ietvertu arī Eiropas Savienību.
Karl von Wogau
PPE-DE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, kad mēs Eiropā runājam par pretraķešu aizsardzību, diskusijas parasti notiek par Amerikas Savienoto Valstu plānoto sistēmu uzstādīšanu Polijā un Čehijā. Daudzi cilvēki neapzinās, ka tie ir tikai esošu sistēmu paplašinājumi, kas izstrādāti, lai pasargātu Amerikas Savienotās Valstis. Mums Eiropas Parlamentā pirmkārt un galvenokārt ir jāpievērš uzmanība Eiropas kontinenta drošībai. Kā mēs zinām, Amerikas Savienotās Valstis jau ir iztērējušas vairāk nekā 100 miljardus dolāru par savu pretraķešu aizsardzības sistēmu, un tās ieguldīs vēl desmit miljardus gadā, lai turpinātu sistēmas attīstību. Tomēr Amerikas Savienotās Valstis atrodas daudz tālāk no potenciālajiem briesmu avotiem nekā mēs Eiropā. Pašreizējā situācija drīzāk atgādina Luksemburgu, kas izdod naudu, lai būvētu aizsprostus, bet Nīderlande nesaprot, kāpēc tai būtu jārīkojas tāpat.
Mums ir jāuzdod sev jautājums, vai draudi patiešām pastāv, un, ja tā ir, vai mums ir uz tiem jāreaģē. Debates ar Solana kungu, kuras mēs tikko dzirdējām, atklāja, ka situācija Irānā joprojām izraisa bažas. Mēs apzināmies arī draudus, kas varētu veidoties, jo situācija Pakistānā ir nestabila.
Drošības un aizsardzības apakškomiteja ir iesaistījusies intensīvās pārrunās ar Amerikas Savienoto Valstu pārstāvjiem, arī ģenerālleitnantu Henry Obering, Pretraķešu aizsardzības aģentūras direktoru. Pēc šīm sarunām nepārprotami kļuva skaidrs, ka ASV sistēma teorētiski spētu aizsargāt daļu Eiropas, bet ne visu kontinentu. Jo īpaši neaizsargātas būtu Kipra, Malta, daļa Grieķijas, Rumānija, Bulgārija vai Dienviditālija. No Eiropas viedokļa raugoties, mēs nevaram pieļaut mūsu kontinenta sadalīšanu zonās, kuru drošības pakāpe ir atšķirīga. Tādējādi mums kopīgi jādefinē Eiropas vienotās drošības intereses šajā kontekstā.
Pašreizējās situācijas novērtējums liek secināt, ka patlaban nav neviena foruma, kurā šis jautājums tiktu pārrunāts un kurā tiktu definētas šādas kopīgas Eiropas drošības intereses. Tā nepārprotami ir joma, kur ir nepieciešama cieša sadarbība ar Krieviju.
Mēs sagaidām, ka aprīlī NATO sarunās Bukarestē tiks izteikti priekšlikumi par vienotu sistēmu, un mēs sagaidām, ka šie priekšlikumi pievērsīs pienācīgu uzmanību mūsu specifiskajām Eiropas drošības interesēm.
Jan Marinus Wiersma
PSE grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētāja kungs, šī nav pirmā reize, kad mēs pārrunājam šo jautājumu; šī nav arī pirmā reize, kad mēs saņemam vienas un tās pašas atbildes no Padomes, kura apgalvo, ka tai nav tādas kompetences šajā jomā, kāda ir Komisijai, tomēr man ir jāapsveic komisāre - viņa beigās teica, ka Eiropas Savienībā jautājumi ir jārisina savādāk.
Ja atgadīsies kaut kas, kas ietekmēs visu eiropiešu drošību, un tas notiks pie tādas drošības stratēģijas, kādu aprakstīja Solana kungs, mums būs jāspēj pārrunāt šo jautājumu citam ar citu. Parlaments laimīgā kārtā spēj par to runāt. Šis ir jautājums, kas skar gan pilsoņus, gan Eiropas Savienības dalībvalstis, tādējādi mēs domājam, ka šis jautājums noteikti ir jāiekļauj darba kārtībā.
Es neesmu plānojis atstāstīt visus iebildumus, kādi mūsu grupai ir bijuši pret šo plānu, kuru izstrādājuši amerikāņi. Mēs domājam, ka nav pareizi, ka notiek divpusējas pārrunas ar divām NATO dalībvalstīm, kas - nejauši vai kā citādi - ir arī Eiropas Savienības valstis, un tas ietekmē attiecības ar Krieviju, arī Eiropas Savienības attiecības ar to. Ir arī nepareizi, ka sistēmu attīsta vienpusēji, kaut gan to dara NATO, un patlaban nav saprotama izskaidrojuma, kāpēc sistēma ir nepieciešama, vai tā darbosies un vai tā nekļūst pārāk dārga.
Patlaban interesantas debates notiek Polijā, tur jaunā valdība ir teikusi, ka tā varētu būt gatava sadarboties sistēmas izveidē, bet tas ir tāpēc, ka to vēlas amerikāņi, un tāpēc, ka uz spēles ir likta drīzāk Amerikas, nevis Polijas drošība. Šī iemesla dēļ poļi lūdz vairāk palīdzības gaisa spēku attīstīšanai Polijas armijā, piemēram, zināmā mērā radot bruņošanās sacensības.
Ir interesanti, ka Polijā ir atsākušās debates par to, vai sistēma ir lietderīga vai nepieciešama, un ka jaunais Polijas premjers vai vismaz Polijas ārlietu ministrs ir izrādījis drosmi pārrunāt to ar Krieviju. Mēs patiešām to atbalstām.
Čehijā situācija ir atšķirīga, mums radies iespaids, ka aizsardzības sistēma un Čehijas iesaistīšanās tajā tiek uzspiestas pret cilvēku gribu, jo es domāju, ka 70 % čehu ir pret šādas sistēmas izveidi. Tādējādi man liekas, ka tiek plānotas darbības, lai piespiedu kārtā šogad tiktu pieņemti lēmumi par nolīgumu slēgšanu ar Poliju un Čehiju, pirms Amerikas Savienotajās Valstīs, cerams, būs jauna valdība. Mēs zinām, ka demokrāti ir samērā skeptiski par pretraķešu sistēmas izstrādi.
Katrā ziņā mēs ceram, ka Padomē notiks pārrunas, un mēs aicinām pret šo jautājumu izturēties ļoti nopietni. Ja tas tiks atbalstīts, tas vēl vairāk sarežģīs mūsu jau tā sarežģītās attiecības ar Krieviju. Cilvēki ir noraizējušies. Tagad mums ir jaunas bruņošanās sacensības un arī vairāki citi jautājumi, par kuriem, mēs domājam, Eiropas Parlamentam būtu jārunā. Tā mēs esam darījuši līdz šim, un tā arī vajadzētu turpināt.
Es domāju, ka mūsu galvenā loma ir saprast, vai tas ir nepieciešams, vai tas ir jaunas bruņošanās sacensības sākums, vai tas tiešām uzlabos drošību un vai tas patiešām palīdzēs mums cīnīties ar "nepaklausīgajām” valstīm. Es vēl joprojām neesmu pārliecināts, ka irāņi būs spējīgi izšaut raķetes tik ātri, kā amerikāņi to apgalvo. Par šo jautājumu mums ir pretrunīga informācija. Tāpēc es ceru, ka mēs turpināsim diskusijas par šo jautājumu šeit Parlamentā, un arī vērosim, kas notiek Čehijā un Polijā. Mana grupa nepiekrīt sistēmas ieviešanai.
Anneli Jäätteenmäki
ALDE grupas vārdā - (FI) Priekšsēdētāja kungs, vislielākais drauds cilvēcei nav kodolieroču izplatība uz citām valstīm. Patiesā problēma ir kodolieroču esība vispār. Vienīgais ētiskais un pastāvīgais priekšlikums mūsu nostājā attiecībā uz pretraķešu aizsardzības sistēmām un citām kodolieroču sistēmām ir pārtraukt to izmantošanu. ES arī vajadzētu uzņemties jaunas saistības, ar kurām varētu kontrolēt bruņošanos, un censties uzsākt atbruņošanās procesu.
Amerikas pretraķešu aizsardzības sistēma palielinātu iespējamību, ka varētu sākties kodolkarš. Kodolieroču aizsegs, kas plānots Polijā un Čehijā, ir balstīts uz pieņēmumu, ka kodolkaru var uzvarēt. Amerikas Savienoto Valstu izmantotā pretraķešu aizsardzības sistēma radikāli atšķiras no šīs valsts iepriekšējās iebiedēšanas politikas, jo tās mērķis bija nepieļaut nevienai valstij atriebties citām valstīm. Tādējādi iepriekš izmantotā iebiedēšanas politika kodolieroču bruņošanās procesā vairs netiek apskatīta. Tā rezultātā pazūd baiļu sajūta. Tieši šī iemesla dēļ ASV pretraķešu sistēma Polijā un Čehijā ir svarīgs jautājums Eiropai un visām tās dalībvalstīm. Ņemot to vērā, ir svarīgi, lai ES izrunātu šo jautājumu un iepazītos ar tās pilsoņu nostāju. Mums arī patiešām šeit vajadzētu apdomāt, vai tas uzlabos drošību Eiropā un Eiropas aizsardzības pasākumus vai arī izvērsīsies pretēji - jaunā sistēma faktiski pavājinās drošību Eiropā.
Ģirts Valdis Kristovskis
UEN grupas vārdā. - Cienījamie kolēģi! Savā retorikā Putins laiku pa laikam atgādina par Krievijas iespējām vērst savas raķetes pret Eiropu. Tas liecina, ka pastāv zināms stratēģisks līdzsvars starp ASV un Krieviju. Taču tāda nav Eiropas un Krievijas starpā. To nenodrošina arī Francijas un Lielbritānijas nacionālie "kodollietussargi”. Šķiet, ka vietā ir jautājums: kā nodrošināt tieši Eiropas, nevis ASV kopējo pretraķešu aizsardzību? Vai tiešām par šiem jautājumiem runājam tikai tāpēc, ka par savu drošību rūpējas ASV? B. Ferrero-Waldner, Komisijas pārstāvji, Eiropas Savienība par šo aizsardzības veidu pati nerūpējas! Vai jums nešķiet, ka tas ir tikai likumsakarīgi, ja par to lemj ASV, NATO un arī atsevišķas Eiropas Savienības valstis divpusēji? Domāju, ka Eiropas Savienībai noteikti ir jāformulē nepārprotama attieksme, un tad tā būtu realizējama kopā ar NATO un ASV. Pretējā gadījumā mums nevajadzētu šeit tērēt laiku, jo visu izlems NATO.
Daniel Cohn-Bendit
Verts/ALE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, ministr, komisār, es pieņemu, ka tā, bez šaubām, ir jauna Eiropas politika. Tā man atgādina laiku, kad manam dēlam bija četri gadi. Kad viņam vaicāja: "Kur tu esi?”, viņš aizsedza seju ar rokām un teica: "Manis šeit nav.” Tāpēc Komisija mums saka: "Mūsu šeit nav. Tam nav nekādas saistības ar mums vai ar Eiropu.”
(DE) Man ir žēl, bet tās ir pilnīgas muļķības. Mums tagad ir jāizlemj, vai mēs vēlamies kopīgu Eiropas ārlietu un drošības politiku. Mums pat ir jauna vienošanās, kas piešķir mūsu pašu ārlietu ministram atbildību par kopējo ārpolitiku un drošības politiku, un, ja mums ir kopīgs ārlietu ministrs, mums noteikti ir jāpārrunā jautājumi Eiropas līmenī, nevis katrai valstij atsevišķi jārisina valsts drošības jautājums ar citām valstīm vai jārīkojas līdzīgi kā von Wogau kungs, kas pieļauj, ka Eiropu apdraud Irāna vai kādas citas valstis. Es nepiekrītu tādam uzskatam, mums vismaz ir jāpārrunā jautājumi Eiropas līmenī. Mēs nevaram vienkārši pateikt, ka amerikāņi ir pieķērušies vienai muļķīgai idejai un ka George Bush nebūs pie varas jau pēc sešiem mēnešiem no šī brīža, tā ka viņi var atteikties no savas muļķīgās shēmas, bet mums, eiropiešiem, nav nekāda sakara ar to visu.
Mēs esam ļoti skeptiski noskaņoti pretraķešu aizsardzības jautājumā, bet mēs esam cieši pārliecināti, ka šī jautājuma izskatīšana ir mūsu, eiropiešu, pienākums. Šis lēmums nav jāpieņem poļiem vai čehiem, vai kādai citai tautai, piemēram, rumāņiem un bulgāriem rīt, sicīliešiem - parīt, un tā tālāk. Nē, mums ir kopīgas intereses lēmumu pieņemšanā par mūsu drošību. Tas ir īpaši noteikts Līgumā, kuru jūs ratificējāt un kuru mēs esam nolēmuši ratificēt, precīzāk, noteikumos par kopēju ārpolitiku un drošības politiku. Tādējādi šis jautājums ir jārisina Eiropas Savienībai. Lēmums nav jāpieņem Polijai un Amerikas Savienotajām Valstīm vai Čehijai un Amerikas Savienotajām Valstīm. Tas ir Eiropas lēmums. Tā ir Eiropas problēma, un mums ir jāatrod Eiropas risinājums.
Vladimír Remek
GUE/NGL grupas vārdā. - (CS) Dāmas un kungi, esmu priecīgs, ka jautājums par Amerikas pretraķešu aizsardzības ieročiem Čehijā un Polijā, t.i., Eiropas Savienības teritorijā, tiek risināts Eiropas Parlamentā, kas ir visdemokrātiskākā iestāde, jo to ievēl Eiropas Savienības pilsoņi, kurus skar šis jautājums.
Šajā saistībā es vēlētos uzsvērt, ka mani atbalsta mani kolēģi GUE/NGL grupā, un es balstos uz savu militāro jautājumu eksperta pieredzi; bet vissvarīgākais ir tas, ka mani atbalsta manas valsts pilsoņu vairākums, un manā valstī 70 % iedzīvotāju ir pret Amerikas radaru sistēmas uzstādīšanu.
Amerikas pretraķešu aizsardzība mums tiek attēlota kā aizsargvairogs, tad kāpēc, piemēram, Čehijai neļāva pārdot Ķīnai Tamara pasīvo radaru uztveršanas sistēmu bez aktīvām militārajām komponentēm? Paskaidrojums bija, ka Ķīna iegūs nepamatotas priekšrocības salīdzinājumā ar citām valstīm. Vai tā nav vārdu spēle? Vai jautājums par radara novietošanu Čehijā arī nav saistīts ar priekšrocību iegūšanu? Pat neprofesionālis saprot, ka cilvēki karoja jau pirms Hanibala: vairogs kareivja rokās ir līdzeklis labākai un efektīvākai zobena izmantošanai.
Jautājums ir par lielāku drošību, bet vai problēmas būtība nav drošības risku palielināšanās? Ir tikai loģiski, ka mēs nekavējoties kļūsim par mērķi Nr. 1 potenciālajiem uzbrucējiem. Mums stāsta, ka mums jāpaklausa ASV, lai pierādītu, ka mēs esam labi sabiedrotie. Kanāda nav paklausījusi: vai tas nozīmē, ka tā ir slikts ASV sabiedrotais? Vai nav tā, ka Kanāda, iespējams, ir mācījusies no militārajām vajadzībām būvētā aizsargmūra Irākā?
Mēs esam pārsteigti par Krievijas reakciju. Tomēr, zinot, ka ASV vienpusēji atkāpās no ABM līguma un rīkojas savās interesēs, šī reakcija nav neloģiska. Vai Amerikas Savienotās Valstis priecājās pirms vairākiem gadiem, kad to tuvumā - Kubā - atradās padomju raķetes?
Nav šaubu, ka ASV ir ļoti ietekmīga valsts un tās uzskatus, ierosinājumus un lūgumus nevar vienkārši ignorēt. Tomēr, ja mēs patiešām rūpējamies par lielāku drošību, it īpaši Eiropā, tad to panākt varēs sarežģītākā veidā - pārrunu un vienošanos ceļā, nevis vienpusēju pasākumu veidā. Tā nav tikai galveno spēlētāju - ASV un Krievijas - atbildība, tā ir arī Eiropas Savienības atbildība.
Jana Hybášková
(CS) 21. gadsimta sākumā ir vērojama vidēja un liela attāluma nesējraķešu milzīga izplatība. Diemžēl, tā kā nav izveidots starptautisks drošības režīms, vienīgais veids, kā tās apturēt, ir efektīva aizsardzība.
Efektīva aizsardzība ir ES dalībvalstu vissvarīgākās tiesības. SOFA pārrunas, kas šobrīd notiek Prāgā, ir Čehijas leģitīmās tiesības, jo radars, kas tiks izvietots Čehijā, radīs drošību daudzām Eiropas valstīm un tā būs Čehijas - valsts, kas bijusi okupēta daudzus gadus - pirmā iespēja aktīvi piedalīties Eiropas drošības radīšanā, tādējādi Čehijas valdībai ir jābūt ārkārtīgi atbildīgai savā rīcībā.
Pretraķešu aizsardzības sistēmai ir jābūt uzticamai un drošai, tai jābūt nedalāmai. Mēs tādējādi priecājamies par informāciju saistībā ar Bukarestes sammitu, kur būtu jāpieņem lēmums par papildu LTBMD sistēmas izveidi. Pārrunu nodošana NATO garantē nesadalītas sistēmas ieviešanu. Precīzāk runājot, tā ir tikai aizsardzības sistēma un tas ir pārrunu starp Ameriku, Poliju, Čehiju un Krieviju temats.
Mans pēdējais arguments ir saistīts ar efektivitāti. Ņemot vērā faktus, kurus mēs zinām par Irānas novembra pārbaudēm, mums ir jāsaprot, ka mums ir jāuzņemas kopīga atbildība. Mēs nedrīkstam sagraut mūsu kopējās aizsardzības efektivitāti ar strīdiem par to, vai mums vispār ir nepieciešams sevi aizsargāt.
Libor Rouček
Ļaujiet man izmantot vienu minūti laika savai runai, lai aicinātu Eiropas Savienības Padomi un kopējās ārpolitikas un drošības politikas Augsto pārstāvi pārrunāt Amerikas pretraķešu aizsardzības sistēmu Eiropas līmenī.
Amerikas pretraķešu aizsardzības sistēmas uzstādīšana Eiropā ir visas Eiropas jautājums. Tas nav tikai Čehijas, Polijas vai Amerikas jautājums. Uz spēles ir liktas attiecības Eiropas Savienībā, attiecības starp ES un NATO, ES un ASV attiecības, kā arī ES un Krievijas attiecības. Es tādēļ vēlētos lūgt, lai šis jautājums tiktu iekļauts Padomes darba kārtībā.
Kas attiecas uz Čehiju, es vēlētos pieminēt vienu faktu: 70 % Čehijas iedzīvotāju ir pret šādas sistēmas ieviešanu. Trīs ceturtdaļas Čehijas pilsoņu vēlas referendumu par šo jautājumu. Čehijas valdība neinformē sabiedrību, tā neinformē arī Čehijas parlamenta pārstāvjus, Čehijas valdība dara visu paslepus no Čehijas iedzīvotājiem. To ir svarīgi zināt, un tas ir jāpiemin Eiropas Savienības Padomē.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Priekšsēdētāja kungs, ļaujiet man vispirms atgādināt, ka pretraķešu aizsardzības vairogs ir ne tikai Polijas un Čehijas jautājums, tas skar arī Apvienoto Karalisti un Dāniju, jo sistēma paredz arī iekārtas, kas jāizvieto šajās valstīs. Tāpēc nerunāsim par Poliju un Čehiju vien.
Otrs jautājums ir par to, ka pretraķešu aizsardzības vairogs un tā uzstādīšana nebūs magnēts, kas pievilks teroristus. Teroristi uzbrūk viegli pieejamiem mērķiem, nevis labi aizsargātām militārām bāzēm.
Visbeidzot, trešais jautājums. Eiropas Savienība nav militāra apvienība. Varbūt žēl, ka tas tā nav, bet tāda ir realitāte, un jaunais Līgums, Lisabonas līgums, šajā sakarībā neko nemaina. Ņemot to vērā, aizsardzības jautājums ir NATO atbildība vai to valstu atbildība, kas nav izlēmušas pievienoties aliansei un vēlas aizsargāt sevi individuāli. Acīmredzot NATO vajadzētu notikt diskusijām par to, kā šī sistēma ir saistīta ar citām sistēmām, kuras NATO plāno ieviest. Tas ir ārkārtīgi būtiski. Neaizmirsīsim, ka 21 no Eiropas Savienības valstīm ir arī NATO dalībvalsts.
Milan Horáček
(DE) Priekšsēdētāja kungs, viens no labākajiem romāniem, kas vēršas pret karu, ir romāns par krietno kareivi Šveiku, kuru sarakstījis Jaroslavs Hašeks. Pozīcija, kuru pieņēmusi Komisija un Padome, tomēr pārspēj Šveiku; tā pārspēj arī Franci Kafku un pat jebkuru strausu. Mēs nevaram turpināt šo galvas slēpšanu smiltīs. Mums ir jāizrunā šis jautājums savā starpā, Eiropas Parlamentā, bet mums tas, protams, ir jāpārrunā arī ar NATO dalībvalstīm. Mums tas ir jāpārrunā ar čehiem, poļiem un krieviem. Tas ir būtisks process, kas ir jāvada Eiropas mērogā.
Tobias Pflüger
(DE) Priekšsēdētāja kungs, plānotās pretraķešu aizsardzības sistēmas tehniskā funkcija ir atņemt iespējamajam ienaidniekam iespēju dot otro triecienu - par to šaubu nav. Citiem vārdiem sakot, tā ir arī uzbrukšanas sistēma. Tas ir jāņem vērā debašu laikā. Vai sistēmu uzstāda Amerikas Savienotās Valstis, NATO kopā ar Amerikas Savienotajām Valstīm vai jebkurā citā kombinācijā, tā tomēr būs bruņošanās programma. Man būtiskākais ir jautājums par to, ka Eiropas Savienība nespēj formulēt kopēju nostāju šajā jautājumā. Šajā jautājumā kopējā Eiropas Savienības ārpolitika un drošības politika ir pakļauta izsmieklam. Cohn-Bendit kungs var citēt Reformu līgumu, cik vien vēlas, - kamēr vien pastāvēs pašreizējā situācija un vispār netiks pieņemta kopējā nostāja, Eiropas Savienība vienkārši padarīs sevi par apsmieklu.
Mums noteikti ir skaidri jāpasaka, ka mēs nevēlamies šo pretraķešu aizsardzības sistēmu. Fakti apstiprina, ka vairums šī Eiropas Parlamenta deputātu saka "nē” šai sistēmai. Eiropas valstīs, arī Čehijā, sabiedrība pilnīgi noteikti ir pret pretraķešu sistēmu, un, protams, Polijas valdība nepārprotami precizēja savu iepriekšējo nostāju. Šo iemeslu dēļ es vēlētos atbalstīt tādas rezolūcijas pieņemšanu, kurā Parlaments skaidri noraidītu šo sistēmu.
Jan Zahradil
(CS) Ļaujiet man pateikties Padomei, kuru pārstāv Slovēnijas prezidents, un Komisijai, kuru pārstāv Ferrero-Waldner kundze, par striktu turēšanos pie Eiropas līgumiem. Saskaņā ar līgumiem šie jautājumi pilnībā ir valstu nacionālā līmeņa atbildība. Man ir jāpiemin, ka pat jaunais Lisabonas līgums skaidri norāda, ka nacionālās drošības jautājumi ir tikai katras ES dalībvalsts kompetencē.
Esmu pārliecināts, ka Eiropas drošība ir nedalāmi saistīta ar visu Eiropas un Atlantijas okeāna reģiona drošību un situācijā, kad Eiropas Savienība nespēj pasargāt savas dalībvalstis no riskantām situācijām (finansiālām vai tehniskām), šī saikne kļūst vitāli svarīga.
Attiecībā uz sabiedrības viedokli, kas šeit pieminēts vairākas reizes, es varu tikai piebilst, ka tie, kas atsaucas uz sabiedriskajām aptaujām un aicina uz referendumu, bieži vien ir tie paši cilvēki, kas pretojās referendumam par kādu citu ļoti svarīgu jautājumu, proti, jauno Eiropas līgumu.
Oldřich Vlasák
(CS) Dāmas un kungi, ļaujiet man apkopot visus argumentus.
Būtībā šis jautājums nav tikai par Čehijas un Polijas drošības palielināšanu, patiesībā tas skar visas Eiropas drošību. Pārrunas par šādas sistēmas izvietošanu ir nacionālās valsts kā tādas atbildība. Līdzīgas sistēmas jau ir izvietotas citās valstīs, Eiropas Savienības dalībvalstīs.
Runātāji, kas šodien uzstājās, skaidri uzsvēra to, ka pastāv reāli draudi. Mums ir jāsaprot, ka lēmumi par drošības jautājumiem ir jāpieņem ātri. Šādiem lēmumiem var būt arī profilaktiska nozīme. Tikai tad, ja mēs esam sagatavojušies un spēcīgi, mēs varam piespiest agresorus iesaistīties pārrunās un ievērot drošības prasības.
Nobeigumā es vēlētos pateikt, ka es pilnīgi nepiekrītu viedoklim, ka Čehijas valdība nav runājusi par šo sistēmu ar iedzīvotājiem. Jau vairākus mēnešus notiek informatīva kampaņa.
Miloslav Ransdorf
(CS) Es vēlētos informēt par četriem faktiem saistībā ar šo tematu.
Pirmais ir saistīts ar Dibināšanas aktu starp NATO un Krievijas Federāciju 1997. gada maijā. Šajā aktā abas puses vienojās kopīgi nepieļaut spēka pielietošanu un pat draudu izmantošanu par spēka pielietošanu Eiropas kontinentā. Ja šis akts ir spēkā, tad patiesībā tas nepieļauj tādas situācijas iespējamību mūsu kontinentā, par kādu mēs patlaban runājam.
Otrais fakts ir saistīts ar Helsinku procesu. Vienošanās, deklarācijas, parakstītāji Helsinkos apņēmās samazināt militāro sistēmu esību Eiropā. Šī darbība ir pretrunā ar vienošanos. Pēc manām domām, militāro sistēmu skaita samazināšana Eiropas kontinentā ir jāturpina.
Trešais fakts ir saistīts ar bāzu skaitu. Eiropas valstīs ir izvietotas 18 Amerikas bāzes. Ja mēs izveidosim vēl citas bāzes, to skaits sasniegs 20. Mēs tādējādi apstiprināsim Zbigniew Brzeziński teikto, ka Eiropas Savienība de facto ir Amerikas protektorāts.
Ceturtais fakts ir saistīts ar visas sistēmas mērķi. Es domāju, ka tas ir pietiekami skaidrs: nodrošināt izlūkošanas dienestu skaitu un izlūkošanas kontroli visā Eiropas kontinentā.
Urszula Gacek
(PL) Priekšsēdētājas kundze, premjerministrs Tusk jūtīgi uztver Eiropas kaimiņu argumentus. Polijas iespējamai dalībai Amerikas projektā nevajadzētu kļūt par nesaprašanās iemeslu Eiropas Savienībā. Jaunā Polijas valdība novērtē labas attiecības ar Amerikas Savienotajām Valstīm, bet zina, ka Polija pirmām kārtām ir Eiropas valstu grupas dalībniece.
Polija pievērš uzmanību arī Krievijas iebildumiem un reaģē mierīgi par spīti asajai nostājai, kādu ieņēmuši atsevišķi Krievijas bruņoto spēku pārstāvji. Patlaban, kad Eiropas Savienībai nav kopējas ārpolitikas un drošības politikas, Polijas galīgais lēmums par pretraķešu aizsardzības sistēmas elementu izvietošanu tās teritorijā būs tās neatkarīgs lēmums. Polija novērtē atšķirīgos viedokļus un neņem ļaunā kritiku.
Dāmas un kungi, mēs lūdzam respektēt mūsu nostāju, kura pirmkārt un galvenokārt garantēs drošību mūsu valsts pilsoņiem.
(Aplausi)
Janez Lenarčič
priekšsēdētājs. - Es vēlētos pateikties Cohn-Bendit kungam par to, ka viņš mums atgādināja, ka vakar Slovēnija kļuva par otro dalībvalsti, kas ratificējusi jauno Lisabonas līgumu. Tomēr līgums vēl nav spēkā. Kā mēs zinām, vispirms tas ir jāratificē vēl 24 valstīm, un Slovēnijas prezidentūra cer, ka valstis ratificēs to laikus un ka jaunais Lisabonas līgums stāsies spēkā paredzētajā termiņā.
Es vēlētos uzsvērt, ka tā neieviesīs būtiskas izmaiņas vai jaunumus attiecībā uz galvenajiem priekšnosacījumiem, kas ir Eiropas drošības un aizsardzības politikas pamatā. Jo īpaši tā neizmainīs faktu, ka šī politika ir balstīta uz nacionālo kompetenci, kuru dalībvalstis saglabā nacionālās drošības un aizsardzības jomā.
Eiropas Savienībai jau ir drošības un aizsardzības politika, kas jau nodrošina pamatu šādām diskusijām arī Padomē. Līdztekus šādas diskusijas notiks Padomē, bet tas nebūs tik ļoti atkarīgs no prezidentūras kā no dalībvalstu gribas un intereses. Es vēlos apstiprināt, ka Padome saņems detalizētu informāciju par šodienas debatēm un tajās izteiktajiem viedokļiem.
Priekšsēdētājs
. - Debates ir slēgtas.
