Antidumpningsärenden - läge och framtidsutsikter (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om en muntlig fråga till kommissionen från Daniel Caspary, Cristiana Muscardini, Tokia Saïfi, Georgios Papastamkos, Kader Arif, Bernd Lange, Gianluca Susta, Metin Kazak, Niccolò Rinaldi, Marielle De Sarnez, Yannick Jadot, Carl Schlyter, Helmut Scholz, Robert Sturdy, Syed Kamall och Jan Zahradil, för Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater), Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet, Alliansen liberaler och demokrater för Europa, De gröna/Europeiska fria alliansen, Europeiska enade vänstern/Nordisk grön vänster och Europeiska konservativa och reformister om antidumpningsärenden - läge och framtidsutsikter - B7-0562/2010).
Daniel Caspary
Herr talman, mina damer och herrar! Antidumpningsåtgärder spelar en viktig roll i världen. För oss i parlamentet, och jag tror att jag kan tala för majoriteten av ledamöterna här, handlar det inte om protektionism utan om en förnuftig användning av antidumpningsinstrumentet. Vi måste kunna försvara oss om företag dumpar produkter på marknaden, med andra ord om de säljer produkter till ett pris som understiger produktionskostnaderna för att tvinga bort konkurrenterna från marknaden och få en orättmätig fördel.
Jag vill framför allt ta upp en punkt. Jag vill be kommissionen besvara följande frågor. Har kommissionen någon idé om eller har den fått någon återkoppling från rådet om i vilken grad utländska regeringar är inblandade i denna typ av verksamhet? Förekommer det fall där regeringar i de länder där företag har sin bas försöker att påverka de beslut som fattas i antidumpningskommittén? Har det förekommit reaktioner på eller till och med försök att utöva inflytande som har lett till ett annat resultat i omröstningarna? Jag skulle vilja få information om detta eftersom företag har vänt sig till mig den senaste tiden med sina frågor.
Min andra punkt är att vid flera tillfällen har företag vänt sig till mig och bett mig kontakta kommissionen och förhindra att antidumpningsundersökningar äger rum i vissa fall. Om man inför ett antidumpningskrav kommer det att få negativa konsekvenser för europeiska företag som gör affärer i andra områden, som i Afrika. Jag skulle vilja veta kommissionens syn på detta. Hur ser det aktuella läget ut? Förekommer det fall av denna typ?
Vital Moreira
Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill be kommissionsledamoten att så långt det är möjligt förtydliga kommissionens ståndpunkt angående handelspolitiska skyddsåtgärder, däribland antidumpningsinstrument. I ett aktuellt meddelande uppgav kommissionen att öppen handel är beroende av rättvis konkurrens mellan nationella och utländska tillverkare och tillade att ”EU:s tillverkningsindustri kommer att skyddas mot snedvridning eller störningar i den internationella handeln med hjälp av handelspolitiska skyddsåtgärder som är förenliga med WTO-reglerna”. Det är bra. Förutom en stabil rättslig grund krävs det dock även en effektiv och förutsägbar mekanism för beslutsfattande så att dessa mål kan uppnås.
Jag vill ställa följande fråga: motsvarar rådets aktuella förslag om att medlemsstaterna ska kontrollera kommissionens genomförandeakter, som omfattar handelspolitiska skyddsåtgärder, denna önskan om en garanti för att handelspolitiska åtgärder vidtas? Jag vill påminna om att rådets beslut föreskriver undantag från de allmänna kommittéreglerna, vilket innebär att det är möjligt att försvåra och till och med förhindra eller försena och till och med politisera beslutsfattandet inom detta område, som är kommissionens ansvar. Min andra fråga handlar om följande: i meddelandet nämner kommissionen också att den kommer att undersöka hur man ska gå tillväga för att uppdatera och ändra de handelspolitiska skyddsåtgärderna samt om det är relevant att göra det. Jag är oroad över följande: om inte kommissionen bekämpar rådets förslag om förfarandet för att besluta om handelspolitiska skyddsåtgärder, kan den i så fall garantera oss att den kommer att stå emot de medlemsstater som försöker undergräva och försvaga tillämpningen av handelspolitiska åtgärder vid översynen av dessa åtgärder?
Niccolò Rinaldi
Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Bara ett fåtal av oss är här i kväll och debatterar antidumpning, vilket dock är en fråga som vi diskuterar mycket i våra hemländer. Jag anser att det inte finns någon fråga i internationell handel som affärsmän, små och medelstora företag, fackföreningar och konsumenter bryr sig mer om än dumpning. Att ta itu med dumpning är i grund och botten en daglig uppgift för en stor del av vår produktiva ekonomi.
Kommissionen arbetar hårt och fullgör givetvis sin plikt när det handlar om antidumpningsåtgärder men vi efterlyser handling mot bakgrund av följande principer.
För det första kräver vi öppna åtgärder, fullständig insyn när det gäller förfarandena samt de bedömningskriterier som antagits och deras resultat och därefter information och en informationsstrategi eftersom de antidumpningsåtgärder som kommissionen har vidtagit kan ge våra affärsmän och arbetstagare ny tillförsikt.
För det andra finns det utrymme för att utöva diskretion inom ramen för antidumpningsförfarandena. Det är sunt förnuft men ibland får jag ett intryck av att för mycket diskretion utövas vid beslutsfattandet.
För det tredje, i enlighet med Lissabonfördraget måste parlamentet integreras, involveras och informeras i större utsträckning. Jag upplever det som att kommissionen till viss del har svårt att erkänna parlamentets roll i internationell handel även om stora insatser har gjorts, vilket vi tackar kommissionsledamoten för - och parlamentet bör givetvis ha mer att säga till om även när det gäller antidumpning.
Slutligen har vi frågan om dialog med samhället. Återigen kanske det återstår mycket för kommissionen att göra inom detta område. Parlamentet kan inte bara sitta och lyssna på aktörerna i samhället, däribland i antidumpningsfrågor. I detta avseende bör kommissionen troligen notera de nya kraven i enlighet med de exklusiva befogenheter inom internationell handel som den har fått genom Lissabonfördraget.
Slutligen är det klart för oss att antidumpning måste vara en del av en sammanhängande handelsstrategi och en integrerad politik som grundas på ärlighet och öppenhet. Med detta i åtanke kommer EU att kunna gå vidare med högt huvud.
Carl Schlyter
frågeställare. - Herr talman! Vi kan ju nu se konsekvenserna. Det var synd att kommissionen inte tog chansen att reformera TDI-instrumentet 2007 när man pratade om Global Europe, vilket ursprungligen kanske var avsikten. När det gäller frågan om Lissabon och vilket beslutsförfarande vi ska ha kanske inte riktigt något av dem som finns passar ordentligt. Vi gröna har emellertid egentligen inget problem med implementeringsfrågan så länge reglerna är tydliga, klara, insynsvänliga och rättvisa.
Jag vill betona att det i detta sammanhang också är viktigt att man inte bara ser till producenternas intresse, utan också inkluderar konsumentintresset och själva syftet, precis som Daniel Caspary sade, nämligen att stoppa dumpning under de verkliga kostnaderna. Här vill jag dock betona att de verkliga kostnaderna måste inkludera miljödumpning. Att få ekonomiska fördelar genom att undvika miljölagstiftning är precis lika mycket värt som att man får något annat slags subvention än ekonomisk dumpning fastän i form av miljö. Det måste kunna inkluderas när vi tittar på dumpningsärenden.
Vi pratade tidigare om handelspolitik som ett instrument för att nå andra mål. I det här fallet kan det till och med vara effektivare att använda antidumpningsåtgärderna för att hindra koldioxidläckage inom till exempel ETS. I dagens system finns en lång lista med hundratals företagssektorer omfattande tiotusentals företag med fyra olika kriterier för när man ska undantas från ETS osv. eller få gratis tilldelning. I det här fallet är det ju mycket enklare att inleda en antidumpningsprocess när ett europeiskt företag drabbas av osund konkurrens på grund av bristande miljöansvar i andra länder.
Helmut Scholz
Herr talman, kommissionsledamot Karel De Gucht, mina damer och herrar! Vi har under föregående debatt redan diskuterat behovet av att sätta in handelspolitiken i ett större sammanhang och att följa, skydda och genomföra internationell lag. En rättslig ram som EU och dess medlemsstater ingår i är Världshandelsorganisationen. Min grupp har dock redan från början varit kritiskt inställd till dess brister, i synnerhet i detta avseende. Kommissionen är skyldig att skydda europeiska företag och deras anställda mot illojal konkurrens genom att använda de antidumpningsinstrument som Världshandelsorganisationen tillåter. Rent konkret handlar det om att sälja produkter till ett pris som är lägre än produktionskostnaden. Vi uppmanar er att bredda definitionen av produktionskostnader och att tillämpa den definitionen multilateralt eftersom social dumpning och miljödumpning får produktionskostnaderna att minska, vilket andra talare redan har påpekat. Det leder till ett orättvist konkurrenstryck för europeiska företag och deras överlevnad kan till och med äventyras. Vi hotas av en global nedåtgående spiral som vi varken kan eller vill acceptera.
Mot den bakgrunden måste vi fortsätta arbeta med att definiera objektiva kriterier för att använda instrumenten, eftersom de för närvarande har rykte om sig att vara godtyckliga, såväl i som utanför EU. Ett skäl till detta är avsaknaden av en fungerande överklagandeinstans. En del små och medelstora företag i EU klagar över att deras intressen betraktas som mindre viktiga än de större företagens när antidumpningsinstrumenten tillämpas. Detta gäller särskilt den globala uppdelningen av arbetskraft för tillverkningsföretag i Europa. Dessa företag ifrågasätter huruvida kommissionen fortfarande har en klar bild av följderna av åtgärderna den vidtar. Jag skulle vilja att kommissionen tog sig an detta och jag ska därför ta upp ett specifikt exempel, ärende AD549, som rör den europeiska Saint-Gobaingruppen. Kommissionens beslut rörande det företaget kan mycket väl bidra till att stödja det, men ur vår synvinkel äventyrar det också många arbetstillfällen i små och medelstora företag. Min fråga till dig, Karel De Gucht, är följande: Gjorde man tillräckliga undersökningar, fanns det tillräckliga möjligheter att invända, användes dessa möjligheter och fick de små och medelstora företagen tillräcklig information om förfarandena?
Robert Sturdy
Herr talman! Jag vill säga följande till kommissionsledamoten: Ända sedan den ekonomiska nedgången började har kommissionen flera gånger lovat att inte ta till protektionistisk politik utan att i stället förespråka liberalisering - vilket du själv i högsta grad har varit för - för att skapa möjligheter för det europeiska näringslivet och ett mer investeringsvänligt klimat i Europa.
Jag håller med om att antidumpningsåtgärder måste användas när det är nödvändigt, men frågan är naturligtvis huruvida man använder dem som en protektionistisk åtgärd. Blotta antalet antidumpningsutredningar för närvarande tycks tyda på att de används i protektionistiskt syfte.
I den frågan, kommissionsledamot Karel De Gucht, vill jag säga att jag inte håller med dig när det gäller ett särskilt problem i Belgien med ett elektronikföretag som jag tog upp med dig för bara cirka tre eller fyra veckor sedan. Faktum är att företagen i fråga har nått en överenskommelse och rett ut det hela på egen hand, och ändå har du inte upphävt antidumpningsåtgärderna mot företaget. Ärendet rörde ett kinesiskt företag och ett belgiskt elektronikföretag. De har rett ut saken och nu samarbetar de faktiskt för att skapa arbetstillfällen i EU.
Jag ska ge dig ett exempel till. Vi har en situation i Storbritannien - och det gäller även övriga Europa - med glasfiber, som i dagsläget har en importtull på (rätta mig gärna om jag har fel) 43,6 procent. Det är en produkt som används i hela Storbritannien och i Europa för att tillverka ett stort antal produkter.
Avslutningsvis vill jag påminna dig om att det inte var du, och inte heller din föregångare, utan din föregångares föregångare som införde antidumpningslagstiftning för gödselmedel. Vad beträffar jordbruksprodukter är vi just nu oroade över kostnaden för att producera livsmedel och ha en tryggad livsmedelsförsörjning. Ändå har de faktiska kostnaderna för gödselmedel - på grund av att ni har infört antidumpningslagstiftning - stigit med 173 procent. Varför sker detta? Vi måste öppna upp våra marknader. Jag förlitar mig på att just du, av alla människor, nu ser till att undanröja denna protektionism i hela Europa. Jag ser fram emot att höra dina svar.
Karel De Gucht
ledamot av kommissionen. - Herr talman! Jag är glad över att Europaparlamentet delar vår åsikt att det bör betraktas som en nödvändig del i en öppen och rättvis handelsstrategi att skydda EU:s produktion mot internationella snedvridningar av handeln.
Jag delar er åsikt att beslut om handelspolitiska skyddsåtgärder även fortsättningsvis måste grunda sig på tekniska uppgifter och fakta och jag är övertygad om att vi har ett av de mest effektiva och rättvisa handelspolitiska skyddssystemen i världen. Jag är medveten om att många intressen står på spel i antidumpnings- och antisubventioneringsutredningar och att vissa aktörer försöker påverka beslutet. Men jag kan ändå bekräfta att beslutsprocessen är effektiv och öppen och grundar sig på faktabevis och grundlig analys.
Jag medger att tredje parter nyligen har försökt att påverka våra beslut genom att sätta press på industrier eller medlemsstater och företag som är verksamma i dessa tredjeländer. Jag fördömer starkt sådana handlingar. I det sammanhanget innebär Lissabonfördragets ikraftträdande en möjlighet att komma till rätta med problemet.
Jag kan försäkra er om att antalet ärenden som gäller handelspolitiska skyddsåtgärder är fortsatt stabilt på medellång och lång sikt. För att svara Robert Sturdy vill jag säga att, nej, antalet ärenden håller inte på att öka. Vi har lyckats undvika någon större ökning, vilken kunde ha blivit fallet med tanke på den världsomfattande recessionen, och vi har sett till att antidumpningsinstrumentet inte används i protektionistiskt syfte.
De flesta statistiska uppgifter visar att antalet ärenden i EU fortsatt är färre än hos våra främsta handelspartner. Kina är fortfarande den främsta källan till orättvis handel (omkring 35 procent av de ärenden som EU initierat är riktade mot Kina). Jag är fast besluten att vidta åtgärder där så krävs, och det inbegriper även antisubventioneringsåtgärder.
Robert Sturdy ställde också en fråga om ett färskt fall, det så kallade modemärendet, där kommissionen beaktade tre aspekter: Dumpningen, subventioneringen och skyddsmekanismerna. Dumpningen och subventioneringen utreddes med anledning av klagomål från företaget i fråga och enligt grundreglerna kan klaganden dra tillbaka sina klagomål. EU-lagstiftningen fastställer att när ett ärende dras tillbaka kan förfarandena avslutas under förutsättning att avslutet inte strider mot gemenskapens intressen. Vi granskar för närvarande vilka följder dessa tillbakadraganden skulle få. Påpekas bör att kommissionen har godtagit sådana tillbakadraganden tidigare och därmed avslutat utredningarna utan att vidta åtgärder.
När det gäller den tredje aspekten, skyddsmekanismerna, handlar det om ett klagomål från den regering som berördes av ärendet - Belgiens regering - så det är ett lite annorlunda förfarande. Företaget i fråga (Option NV) har nu informerat kommissionen om att man anmodat den belgiska regeringen att dra tillbaka sin begäran om att införa skyddsåtgärder, men den belgiska regeringen har ännu inte informerat kommissionen om man tänker gå med på Options begäran, så vi väntar på att belgiska regeringen ska fatta beslut om detta. Det är vad som har hänt i detta fall.
För att fortsätta med de lite bredare sammanhangen vill jag säga att handelspolitiska skyddsåtgärder finns av goda skäl. I frånvaro av internationella konkurrensregler och andra regler med avseende på välfungerande marknader är handelspolitiska skyddsåtgärder det enda möjliga sättet att skydda vår industri mot varor som varit föremål för orättvis handel. Vi försöker använda dessa regler på bästa sätt för våra industrier. Att det finns tidsgränser garanterar snabba åtgärder för industrin och förutsägbarhet för exportörer. Jag tänker se till att våra åtgärder fortsätter att vara verkningsfulla och rättvisa för att gynna alla berörda ekonomiska aktörer.
De internationella reglerna för handelspolitiska skyddsåtgärder är nu föremål för omförhandling i Världshandelsorganisationen. Där är EU:s ståndpunkt tydlig. Vi vill bevara verkningsfullheten hos våra åtgärder medan vi skyddar våra företag mot protektionistiska åtgärder från andra. WTO-förhandlingarna och även de förändringar som Lissabonfördraget medför är viktiga i förhållande till alla eventuella översyner av reglerna som vi önskar göra.
För små och medelstora företag utgör de handelspolitiska skyddsåtgärderna faktiskt en utmaning vad beträffar både kostnader och komplexitet. Det finns ett behov av att minska den administrativa bördan för små och medelstora företag i utredningar som rör handelspolitiska skyddsåtgärder. Därför har jag beställt en undersökning för att granska de specifika svårigheter som små och medelstora företag ställs inför i samband med handelspolitiska skyddsåtgärder och för att finna möjliga lösningar som kan minska svårigheterna.
Beträffande de institutionella aspekterna har ni förmodligen uppmärksammat att det förslag om kommittéförfarandet som kommissionen lade fram i mars innebär att parlamentet till fullo kommer att hållas underrättat om kommittéförfarandena. Kommissionen kommer även att tillhandahålla information om de föreslagna åtgärder som kommittéerna ombeds att avge yttrande om, de slutliga åtgärderna och det slutliga antagandet av kommissionen. Parlamentet kan när som helst få ytterligare information på begäran.
I det sammanhanget vill jag bekräfta att kommissionen är redo att lägga fram ett förslag om att anpassa de handelspolitiska skyddsåtgärderna till det nya kontrollsystemet för delegerade akter och genomförandeakter (det så kallade handelsomnibus). Men som ni vet pågår det en hel del diskussioner mellan institutionerna om genomförandeakter i allmänhet. Kommissionen följer noga diskussionen för att på grundval av kontakter med de andra institutionerna kunna bedöma när ett sådant förslag bör antas av kommissionen. Men låt mig klargöra att den enda frågan är när förslaget kommer, inte huruvida det kommer.
Vital Moreira ställde en specifik fråga om kommittéförfarandet. Här vill jag vara mycket tydlig. Jag kan inte se något argument alls i Lissabonfördraget för att särbehandla kommittéförfarandet när det gäller handelsfrågor och vi kommer inte att gå med på det. Givetvis ligger beslutet i parlamentets och rådets händer, men kommissionen kan också ha ett ord med i laget och det skulle till sist även Europeiska unionens domstol kunna få. Att man inför en annan majoritet - för det är vad det egentligen handlar om - för att rösta ned kommissionens förslag i handelsfrågor kan vi inte acceptera och det kan verkligen inte jag heller.
När det till sist gäller tredjeländers användning av handelspolitiska skyddsåtgärder har vi faktiskt noterat en ökning sedan den ekonomiska krisen började.
Jag försäkrar er att vi noggrant följer handelspolitiska skyddsåtgärder från tredjeländers sida och att vi vidtar åtgärder när vi finner det nödvändigt - inklusive intensiv övervakning och effektivt stöd till de EU-exportörer som påverkas. Vi inleder även tvistlösningsförfaranden i Världshandelsorganisationen.
I många fall leder kommissionens agerande till att utredningen avslutas utan att åtgärder vidtas. I andra fall leder det ofta till att mindre omfattande åtgärder vidtas mot de berörda EU-exportörerna.
Man ställde också en fråga om möjliga motåtgärder mot tredjeländer med avseende på press som utövas mot europeiska företag. Vi har fått framställningar i det ärendet från europeiska företag men för att skydda dem avslöjar vi inte deras namn. Till exempel, i ett ärende nyligen som gällde Kina, angrep Kina tvistlösningsförfarandet i WTO, vi fick stöd från panelen men vi har inte offentliggjort de berörda företagens namn och det anser jag också var i syfte att skydda dem.
Två frågor gällde huruvida vi tänker se över de handelspolitiska skyddsåtgärderna. Det har vi inte, därför att jag är övertygad om att det är onödigt. Det finns oerhört mycket arbete att göra på handelsområdet under kommande år och jag måste säga att jag inte vill öppna upp vissa diskussioner igen genom en sådan översynsprocess. Det skulle jag kunna överväga att göra först när Doharundan är över.
Carl Schlyter från den gröna gruppen ställde också en specifik fråga. Jag måste säga att din fråga är intressant därför att som ni säkert känner till initieras dessa antidumpningsärenden av företag som inger ett klagomål. Om ett företag skulle ta upp den fråga om koldioxidläckage som du nämnde skulle kommissionen naturligtvis utreda saken och se om ärendet borde leda till åtgärder. Men frågan ligger absolut inte utanför det ämnesområde som vi behandlar. Vi beaktar de argument som framförs av företagen i fråga, så om ett företag skulle förelägga oss ett sådant argument skulle vi givetvis undersöka saken.
Cristiana Muscardini
Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Antidumpning utgör ett av de skarpaste instrumenten när det gäller att försvara handelsmässig anständighet i EU, för att kunna konkurrera på ett rättvist sätt på marknaden. Det kräver tydliga och tillämpbara regler i det nya kommittéförfarandet.
Lissabonfördraget slår tydligt fast att kommissionen är ansvarig för genomförandeakter. Rådet och parlamentet har befogenhet att övervaka kommissionens arbete. Den kompromiss som vi diskuterar i dag undanröjer den roll som Europaparlamentet har tilldelats genom Lissabonfördraget och kan därför skapa ett nytt demokratiskt underskott inom institutionerna.
Mer specifikt vill vi framföra att vi inte förstår och förkastar förslaget om att tillämpa särbehandling för antidumpningsåtgärder. Det medför inslag av godtyckligt beslutsfattande, skapar rättsosäkerhet och politiserar de förfaranden som i stället borde tjäna till att försvara företagens legitima intressen, intressen som skadas av illojal konkurrens.
Under en så allvarlig ekonomisk kris som denna verkar det orimligt och masochistiskt att göra avslutandet av antidumpningsförfaranden komplicerat och kanske praktiskt ogenomförbart. Det skulle bli effekten av förslaget i fråga om det inte ändras.
Vi vädjar till medlemsstaternas och kommissionens ansvarskänsla eftersom deras gemensamma intresse måste vara att säkerställa mer utveckling. Utveckling är bara möjlig om det finns regler som förhindrar marknadssnedvridningar, respekterar institutionernas roller och gör förfarandena snabba.
Mario Pirillo
Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Under senare år har antalet antidumpningsförfaranden som kommissionen inlett ökat. Det är ett tecken på att förekomsten av otillbörliga affärsmetoder som företag i tredjeland tillämpar mot företag i EU har ökat. Trots den ekonomiska och finansiella krisen har 332 protektionistiska åtgärder antagits av våra internationella partner under de senaste två åren.
Vi tror på fri men rättvis internationell handel som grundar sig på gemensamma regler som gäller på samma sätt för alla. Det är viktigt att se till att EU:s instrument för handelsskydd är verkningsfulla, eftersom de används för att komma tillrätta med olagliga situationer.
Jag är mycket oroad över effekterna som de nuvarande försöken att reformera kommittéförfarandet kan komma att få på instrumentens verkan. Om man lämnar utrymme för politiska och diplomatiska förhandlingar för att besluta om tillämpningen av antidumpningsåtgärder riskerar man att snedvrida en process som i stället även i fortsättningen bör grunda sig på konkret och objektiv information.
Jan Zahradil
Herr talman! Jag skulle vilja återkomma till det som min kollega Robert Sturdy just talade om. Antidumpning är en god tjänare men en dålig herre. Precis som den tjänar till att skydda europeiska företag och den europeiska ekonomin mot illojal konkurrens och otillbörliga affärsmetoder kan den tyvärr missbrukas i protektionismens intressen och stänga europeiska marknader för import från tredjeländer. Därför uppmanar jag kommissionen och dig, kommissionsledamot Karel De Gucht, att inte tillåta en sådan utveckling. Vi måste varna för att antidumpningsåtgärderna kan missbrukas i protektionistiskt syfte och för att stänga av den europeiska marknaden och ekonomin från resten av världen. Det skulle inte gynna oss och enligt min mening skulle en sluten fästning Europa inte gynna någon överhuvudtaget. Historien visar alltid att om Europa är öppet och samarbetar med omvärlden leder det bara till fördelar för oss. Var vänliga att ha det i åtanke.
Elisabeth Köstinger
(DE) Herr talman! Billig arbetskraft och social dumpning är metoder som används mycket ofta i utvecklings- och tillväxtländer. Problemet med antidumpning visar hur viktigt det är att kräva miljörelaterade och sociala standarder och även handelspolitiska skyddsåtgärder i förhandlingar om frihandelsavtal med tredjeland. Europeiska företag från hela tillverkningssektorn får inte missgynnas på grund av att de redan har högkvalitativa standarder, vilket naturligtvis återspeglas i deras priser. Jag tycker att Mercosurförhandlingarnas utveckling är oroande i det avseendet.
Vi får inte öppna dörren för social dumpning, i stället bör vi inbegripa ett hållbart tillvägagångssätt i handelsavtalen. Dumpning är ett stort problem inom jordbruksnäringen, särskilt när den leder till att små och oberoende gårdar försvinner och ersätts av jordbruksentrepenörer.
I det sammanhanget vill jag lyfta fram initiativbetänkandet om handelsförbindelser mellan EU och Latinamerika. I betänkandet förklaras tydligt EU:s intresse och oro när det gäller sociala och miljömässiga standarder samt produktionsstandarder. Jag vill tacka de ledamöter som tog upp denna viktiga fråga med kommissionen.
Karel De Gucht
Herr talman! Detta kommer att bli ett mycket kort svar. Jag har ännu inte besvarat Helmut Scholz fråga om Saint-Gobaingruppens glasfiberärende.
Antidumpningstullar kan göra varor dyrare - även för små och medelstora företag. Kommissionen beräknar denna potentiella effekt i ett test för att pröva allmänintresset. Små och medelstora företag kan delta i förfarandena. Vi har en särskild hjälptelefon för små och medelstora företag för att underlätta samarbetet. Men i detta fall är effekten liten eftersom Kina bara har 14 procent av EU-marknaden.
När det gäller Jan Zahradils fråga om att använda handelspolitiska skyddsåtgärder som ett protektionistiskt redskap och risken för att detta sker, vill jag säga att den enda faktor som påverkar antalet ärenden är antalet klagomål som kommissionen får och kvaliteten hos bevisen som läggs fram. Kommissionens politik för handelsskydd är ett regelbaserat system som ligger i linje med Världshandelsorganisationens regler. Om ett klagomål inges och det finns tillräckliga belägg för att dumpning äger rum har kommissionen inget annat val än att inleda en utredning.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Jarosław Kalinowski
För att kunna skydda den europeiska ekonomin är det nödvändigt att införa verkningsfulla restriktioner när det gäller det förfarande som tillämpas för att bedriva lobbyverksamhet för produkter med ursprung i tredjeländer. Dessa produkter tillverkas ofta i material som innehåller ämnen som är skadliga för både miljön och konsumenterna. Ett anmärkningsvärt exempel är leksaker - farliga ingredienser som ingår i färgerna eller plastkomponenterna kan ge upphov till hälsoproblem och bristande yrkesskicklighet vid tillverkningen kan leda till olyckor som slutar med sjukhusbesök. Det är ju just på det sättet - genom att använda billiga material och vara ouppmärksam när det gäller yrkeskunskap - som det är möjligt att åstadkomma låga detaljhandelspriser och översvämma marknaderna. Vi måste på ett strikt sätt öka kontrollen över produktionen av importerade varor och säkerställa en verkningsfull tillämpning av lagstiftningen som reglerar införsel av billiga produkter från tredjeländer till den europeiska marknaden. Handelspolitiska skyddsåtgärder måste ha god verkan och garantera att alla våra företag har rättvisa konkurrensvillkor.
