Menkių išteklių atkūrimas (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - N. Buskopranešimas Žuvininkystės komiteto vardu dėl pasiūlymo dėl Tarybos reglamento, iš dalies keičiančio Reglamentą Nr. 423/2004 dėl menkių išteklių atkūrimo ir Reglamentą (EEB) Nr. 2847/93 - C6-0183/2008 -
Niels Busk
pranešėjas. - (DA) Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, Komisija pateikgerą, konstruktyvų pasiūlymą dėl dabartinio menkių išteklių atkūrimo, pavyzdžiui, Šiaurės jūroje, Skagerako sąsiauryje ir Kategato sąsiauryje plano pakeitimo. Nepaisant dabartinio atkūrimo plano, vis daugiau menkių toliau išgaudoma negu reikalinga ištekliams atkurti. Keltų jūra buvo įtraukta į atkūrimo planą, nes nauji vertinimai rodo, kad joje menkių ištekliai taip pat per daug išeikvojami, o padėtis prasta.
Šiais pakeitimais siūloma užtikrinti menkių išteklių atkūrimą ateinantiems penkiems ar dešimčiai metų. Šį tikslą ketinama pasiekti sumažinant išžvejojamą žuvų populiacijos dalį iki 10-25 proc., priklausomai nuo išteklių būklės. Juos papildys reglamentas dėl žvejybinės pastangos, taip pat nuostatos dėl priežiūros ir kontrolės. Bus persvarstomi tikslai, kad būtų pasiektas didžiausias ilgalaikis sužvejojamų žuvų kiekis, net jeigu pasikeistų vandenyno sąlygos dėl visuotinio atšilimo. Pastangos valdymo sistema turi būti supaprastinta. Ji palaipsniui tapo vis sudėtingesnė, todėl reikia naujos sistemos, nustatančios pastangos viršutinę ribą, kurią prižiūrėtų valstybės narės, galėsiančios būti lankstesnės ir efektyviau ją įgyvendinti.
Planas bus pritaikytas įvairiems atkūrimo lygiams, todėl apims modulinę strategiją, kurioje numatyta, kad išžvejojamų žuvų dalies sureguliavimas yra pasiekto išteklių lygio tikslas. Pasiūlytos aiškios taisyklės, kurios taikomos tuo atveju, kai mokslininkai negali pateikti konkretaus išteklių būklės įvertinimo. Reikia sumažinti išmetamų menkių kiekį, pritaikant naujus mechanizmus, kuriais žvejai būtų kviečiami įsitraukti į mažesnį menkių žvejojimą skatinančias programas. Apskritai Komisija siekia iš dalies pakeisti menkių išteklių atkūrimo planą, kad jis būtų tinkamesnis, apimantis paskutines naujoves, paprastesnis, efektyvesnis ir lengvesnis įgyvendinti, prižiūrėti ir kontroliuoti.
BLSK: Siūlomos naujos taisyklės, kuriomis būtų nustatytas bendras leidžiamas sugauti kiekis, o išteklių dydis būtų matuojamas, atsižvelgiant į mažiausią kiekį arba planinį kiekį. Nustatydama BLSK, Taryba taip pat išskaičiuos menkių išteklių kiekį, atitinkantį numatyto netinkamų naudoti menkių kiekį, apskaičiuojamą atsižvelgiant į bendrą sugautų menkių kiekį. Kiti su išžvejojamų žuvų dalimi susiję veiksniai taip pat pasikeis bendrai sugautų menkių kiekio atžvilgiu, kai bus nustatytas BLSK.
Kas trejus metus Komisijos Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetas įvertins menkių išteklių atkūrimą. Jeigu išteklių tendencijos nebus tenkinančios, Taryba nustatys žemesnį BLSK negu aukščiau numatytose taisyklėse, taip pat žemesnę žvejybinę pastangą.
Kaip pranešėjas pasiūliau daugybę pakeitimų dėl Komisijos pasiūlymo, mano kolegos taip pat pateikkeletą pakeitimų. Svarbiausias pakeitimas yra pakeisti nurodytuosius 2005-2007 m. į 2004-2006 m., nes 2007 m. duomenys yra tokie nauji, kad mes negalime būti dėl jų tikri, todėl geriau naudoti duomenis, kurie yra patikimi.
Atsižvelgiama į tą faktą, kad menkių ištekliai iki tam tikro momento turi būti atkurti, būtent dėl to mes negalime tiesiog sumažinti kiekio, tam reikalingi pokyčiai. Perdavimo iš vieno tipo įrangos į kitą sistema yra lankstesnė, todėl galima reaguoti į tokias išorines aplinkybes kaip kylančios kuro kainos, kurios nors ir nukrito pastarosiomis savaitėmis, vis dar yra labai aukštos. Regioninės konsultacinės tarybos turi kuo labiau į tai įsitraukti. Tiek žvejai, tiek valstybės narės skatinami imtis priemonių išžvejojamų žuvų ir išmetamų žuvų kiekiui sumažinti.
Užbaigdamas norėčiau padėkoti pirmininkaujančiai Prancūzijai ir Komisijai už jų labai konstruktyvų bendradarbiavimą.
Joe Borg
Komisijos narys. - Pone pirmininke, norėčiau padėkoti Žuvininkystės komitetui ir ypač jo pranešėjui ponui N. Busk už jo išsamų ir vertinamą pranešimą.
Džiaugiuosi, kad Parlamentas pritaria Komisijos nuomonei dėl menkių išteklių. Išžvejojamų žuvų kiekis yra per didelis. Menkių gausumas yra per mažas. Nors pastaraisiais metais tam tikrose vietose jūroje mailiaus yra daugiau, tai vis dar yra labiau galimybnei atkūrimas.
Taip pat džiaugiuosi, kad Parlamentas sutinka, kad reikėtų įtraukti ir Keltų jūrą bei būtinai sumažinti išžvejojamų žuvų kiekį, sumažinant BLSK ir pastangas. Sutinku su daugeliu Parlamento pasiūlytų pakeitimų, tačiau negaliu sutikti su Parlamento tekstais. Taip sakau tik todėl, kad panašūs teisiniai tekstai jau egzistuoja arba yra rengiami, konsultuojantis su valstybėmis narėmis, o aš nenoriu pirmiausia imtis techninių diskusijų.
Dabar konkrečiau. Pritariu jūsų pakeitimams Nr. 1, 4, 5, 6, 7, 9, 13, 14 ir 16. Kalbant apie pakeitimą Nr. 2, pritariu principui, tačiau Komisijos ir Tarybos įgaliojimai jau įtvirtinti EB sutartyje, o regioninių konsultacinių tarybų vaidmuo numatytas pagrindinio reglamento 31 straipsnyje.
Kalbant apie pakeitimą Nr. 3 dėl išmetamų žuvų kiekio sumažinimo šiuo klausimu prisidėjau prie atskiro pasiūlymo rengimo. Būsite informuoti apie 2007 m. pavasarį priimtą Komisijos komunikatą dėl žuvų išmetimo. Netrukus jis bus aptariamas kartu su pasiūlymu dėl reglamento.
Pritariu pakeitimui Nr. 7, kuriuo numatoma, kad ištekliams esant pavojingoje padėtyje, BLSK padidinimas turėtų būti ribojamas iki 15 proc. Tačiau Taryba turėtų pasilikti teisę jį sumažinti daugiau nei 15 proc.
Kalbant apie pakeitimą Nr. 8, pritariu nuorodos apie išžvejojamų žuvų dalį kaip pavyzdį bei apie klimato kaitos įtaką menkių ištekliams įtraukimui, kai planas bus persvarstytas.
Turint omenyje pakeitimą Nr. 10, skyriuje tinkamai nurodomas žvejybos pastangų apribojimas. Nuoroda apie nustatymą reikštų, kad žvejybos pastangų apribojimas būtų tik matuojamas, bet ne reguliuojamas. Todėl negaliu pritarti šiam pakeitimui.
Kalbant apie pakeitimą Nr. 11, galiu persvarstyti galutinę liniją, kuria skaičiuojamos dienos kilovatai. Kad ir kaip ten būtų, valstybės narės turi būti įtrauktos į šias diskusijas.
Kalbant apie pakeitimą Nr. 12, siūlomo 8a straipsnio 3 punkto tekstas iš tikrųjų painus, todėl mes jį perrašysime, kad būtų aiškesnis.
Kalbant apie pakeitimą Nr. 15, pasiūlymas dėl pajėgumų tikslinio panaudojimo per daug ribojantis ir sutrukdytų žvejybinės laivybos veiklos reorganizavimui. Vis dar diskutuojame su valstybėmis narėmis, kaip nustatyti tinkamą lankstumo lygį ir kartu užtikrinti, kad žvejybos pastangos nemažėtų. Todėl pirmenybę teikčiau dabartinio teksto tobulinimui, o ne jo išbraukimui.
Kalbant apie pakeitimą Nr. 17, galiu pritarti pastangų perdavimo principui, jeigu bus pakoreguotas veiksnys, atspindintis leidžiamo sugauti menkių kiekio įvairiose vietose svarbą. Tačiau šis klausimas komplikuotas, turi būti žvelgiama giliau.
Kalbant apie pakeitimą Nr. 18, dėl teisinių priežasčių negaliu pritarti nuostatos dėl sprendimų priėmimo procedūros išbraukimo. EB sutartyje reikalaujama numatyti tokią procedūrą.
Dėkoju už dėmesį ir jūsų naudingus įnašus šiuo klausimu.
Cornelis Visser
PPE-DE frakcijos vardu. - (NL) Pone pirmininke, šį vakarą diskutuojame dėl N. Busko pateikto pranešimo dėl Komisijos pasiūlymo dėl greitesnio menkių išteklių atkūrimo Europos vandenyse. Norėčiau pasveikinti pranešėją poną N. Buską, parengusį šį pranešimą.
Menkės yra svarbi žuvų rūšis ES. Praeityje jos buvo žmonių maisto dalis, jos buvo valgomos kaip brangesnės mėsos pakaitalas, o šiandien menkyra daug kainuojanti prabangi žuvis.
Praeito amžiau devinto dešimtmečio pabaigoje, dešimto pradžioje menkių pasiūla nuolat mažėjo. Išskyrus įvairias gamtines priežastis kaip Šiaurės jūros atšilimas ir beveik visiškas žvarbių žiemų išnykimas, tą taip pat lėmintensyvi menkių žvejyba. Tai būtent ta priežastis, kurią Komisija norėtų akcentuoti naujame menkių išteklių atkūrimo plane.
Galiu pritarti Komisijos siekiui supaprastinti taisykles, kuriomis norima sugriežtinti menkių žvejybą. Dabartinis reglamentas yra per daug sudėtingas, todėl jį skirtingai interpretuoja žvejai ir inspektoriai. Supaprastinimas išspręstų bent jau šią problemą. Mums, taip pat Olandijos žvejybos vardu, reikia išlaikyti palaikyti menkių išteklių atkūrimą europiniu lygiu.
Užtruko, kol buvo imtasi priemonių. Daugiau nei 18 mėnesių menkių ištekliai Šiaurės jūroje buvo sėkmingai atkuriami. Parlamentas, taip pat ir aš, norėtų, kad žvejybos pramonės ir regioninės konsultacinės tarybos aktyviau imtųsi priemonių. Tai pagerintų paramą pramonei. Kaip matau, naujos taisyklės yra žingsnis tinkama kryptimi. Valstybės narės gali efektyviau reguliuoti menkių žvejybą, o žvejai daug geriau žino, kas leidžiama, o kas ne.
Ketverius ar šešerius metus bus visiškai neaišku, ar priemonės, kurių imamės, efektyvios. Todėl raginčiau Komisijos narį neskubėti vertinti priemonių, kurių imamasi, prieš imantis naujų. Jeigu ne, žvejai atsidurs netinkamoje padėtyje.
Ole Christensen
PSE frakcijos vardu. - (DA) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti pranešėjui ponui N. Buskai už konstruktyvų bendradarbiavimą, rengiant šį pranešimą. Manau, kad pasiekėme tenkinančių rezultatų. Dėl mūsų pateiktų pakeitimų sistema taps paprastesnė, lankstesnė, efektyvesnir ne tokia biurokratiška. Pavyzdžiui, persvarstytame Komisijos pasiūlyme mes teigiame, kad menkių išteklių atkūrimo plano sėkmlabai priklauso nuo to, kad nebūtų iškrautos į krantą nelegaliai, iš anksto nedeklaravus ar nereglamentuotu atveju žvejojant pagautos žuvys. Priežiūra ir kontrolyra svarbūs įrankiai, užtikrinant žvejybos taisyklių vykdymą. Dar daugiau, žvejybos pramonir atitinkamos regioninės konsultacinės tarybos valstybėse narėse turėtų labiau įsitraukti į vertinimo ir sprendimo priėmimų procesą, kad būtų atsižvelgta į tam tikrus regioninius ypatumus ir poreikius vystantis ateityje bei pratęsiant valdymo mechanizmus. Kad atkūrimo planas būtų veiksmingai įgyvendintas, turi įsitraukti visos suinteresuotos šalys, kad būtų užtikrintas teisėtumas ir taisyklių laikymasis regioniniu lygiu. Pranešime taip pat pabrėžiame, kad atkūrimo planas žymiai įtakos žvejybos pramonę bei vietinių bendruomenių ekonominį ir socialinį vystymąsi, todėl Komisija turėtų persvarstyti žvejybos pastangų sistemą, kai tik menkių ištekliai žymiai padidės.
Jim Allister
Pone pirmininke, nuolatinis Komisijos susilaikymas ir, tiesą sakant, šio pranešimo stabdymas labai mažina menkių išteklius. Dar šiais metais ES ribose mes išmesime 50 mln. EUR vertės negyvų menkių atgal į jūrą. Kodėl? Dėl mūsų juokingos politikos dėl išmetamų žuvų. BLSK tapo toks mažas, kuris sukėlmasinius žuvų išmetimus. Turbūt viena išmesta žuvis atitinka vieną išsaugotą. Metai po metų mes mažiname BLSK ir didiname išmetamų žuvų kiekį kaip pasekmę, ir taip įamžindami šią pasmerktą žlugti ekologine prasme kvailą politiką.
Tiek tuo atveju, kai menkyra išsaugoma, tiek, kai išmetama, biomasmažėja. Padidinkite BLSK ir, manau, atitinkamai sumažinsite išmetamų žuvų kiekį bei padidinsite maisto pasiūlą, neeikvodami biomasės daugiau nei šiuo metu išeikvojame išmesdami netinkamas žuvis. Manau, kad tai yra tinkamas veikimo būdas, kartu su menkių žvejybos vengimo planais, tik tada galėtų atsirasti tam tikra šios politikos prasmė.
Struan Stevenson
Pone pirmininke, turiu pagirti savo gerą draugą Nielsą Buską už jo drąsias pastangas dėl dar vieno menkių išteklių atkūrimo plano. Nuo tada, kai buvau išrinktas 1999 m., kiekvienais metais turėjome menkių išteklių atkūrimo planą.
Kiekvienas menkių išteklių planas nustato vis griežtesnes taisykles ir vis griežtesnes drakoniškas priemones. Kadangi susidūrėme su mišria žvejyba, kai menkės yra gaudomos kartu su krevetėmis, merlangais ir juodalopėmis menkėmis, būtent todėl kilo visos tos su išmetimu susijusios problemos, apie kurias ką tik kalbėjo Jim Allister. Bijau, kad šiuo atveju jaučiu, jog ponas N. Busk kopijuoja savo garsų danų kilmės protėvį karalių Knutą, kuris buvo Danijos ir Anglijos karalius X amžiuje ir puikiai vykdsavo valdžią pajūryje, įsakydamas, kad nekiltų potvynis. Žinoma, istorija liudija, kad jis visiškai sušlapo ir vos nepaskendo. Bandymas pristatyti menkių išteklių atkūrimo planą - valdymo planą, kuris padėtų atkurti menkių išteklius - yra, tiesą sakant, bandymas tokiu pačiu būdu ignoruoti prigimtį. Mes žinome, kad klimato kaita lėmŠiaurės jūros atšilimą pusantro laipsnio, o planktonas, kuriuo minta menkių lervos, pajudėjo šimtus mylių į šiaurę, būtent todėl dauguma didelių suaugusių menkių, kurias mes perkame parduotuvėse visoje Europoje, yra iš Norvegijos, Farerų ir Islandijos. Kol Šiaurės jūra vėl netaps šaltesnė, tol nematysite jokio menkių išteklių atkūrimo, o visi griežti valdymo planai, kuriuos norime priimti, nieko nepakeis.
Esant tokiai padėčiai džiaugiuosi šį vakarą išgirdęs Komisijos narį sakantį, kad jis pritaria mano pasiūlytam pakeitimui, kuriuo bent jau būtų atsižvelgiama į klimato kaitos poveikį menkių išteklių atkūrimui bei į jų kiekį, kurį sugauna ruoniai. Šiuo metu Šiaurės jūroje yra 170 000 pilkųjų ruonių, kiekvienas iš jų kasmet suvalgo dvi tonas žuvų, įskaitant ir menkes, o anksčiau bet kuriuo atveju nebuvo politiškai teisinga kalbėti apie ruonius. Taigi bent jau atkreipdami dėmesį į poveikį, kurį ruoniai daro menkių populiacijai, šį vakarą žengiame svarbų žingsnį. Patikiu karalių Knutą Rūmams ir tikiuosi, kad jo pranešimas bus priimtas.
Zdzisław Kazimierz Chmielewski
(PL) Pone pirmininke, Tarybos reglamentas įtvirtina tolesnes pastangas pasiekti pusiausvyrą tarp dabartinio žinių lygio apie tikrąją išteklių padėtį ir natūralaus noro vykdyti įsipareigojimus, susijusius su Europos žvejybos valdymu ir administravimu. Pranešėjas aiškiai įvardijo naują šios senatvinės dilemos apsireiškimą. Jis kalbėjo apie aiškų prieštaravimą tarp kilnaus noro apsaugoti išteklius ir realių galimybių nustatyti jų būklę.
Šiuo atveju reglamento autoriai kaip niekada anksčiau sutinka su Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto nuomone, kad vis dar trūksta gana patikimos informacijos, kuri būtų perduodama žvejams suprantamų nuomonių dėl BLSK pavidalu. Kad ir kaip ten būtų, tuo pačiu metu Sąjungos institucijos, greičiausiai nenorėdamos pasirodyti neaktyvios, siūlo tobulinti nuostatas, užtikrinančias pastovų BLSK įvykdymą, kaip buvo teigta, net tada, kai žinoma, kad nėra pakankamų duomenų. Žvejai, kurie tikisi žvejybos pastangų patvirtinimo, supranta šį požiūrį kaip pernelyg atsargų ir neatitinkantį racionalios žvejybos politikos. Stengiausi išbandyti ir suprasti šią sritį valdančiųjų priimtą specifinę metodiką. Nepaisant to, manau, kad privalau įspėti pranešėją dėl socialinių ir ekonominių padarinių, kylančių dėl didėjančių apribojimų leidžiamo sužvejoti žuvų kiekio ir dėl keliančių pasipiktinimą bei biurokratinių suvaržymų žvejų veiklos atžvilgiu. Šie vis labiau palaiko mokslininkus dėl tikrosios jūrų biomasės būklės nustatymo. Lenkijos žvejai prisidėjo prie vis didėjančios kritikos pasenusios duomenų bazės, kuri daugiausia paremta apytiksliais apskaičiavimais, atžvilgiu. Galbūt dabar atėjo laikas labiau kreipti dėmesį į žvejų nuomonę, kurios paremtos ilgaamžiu išmanymu ir supratimu, kad žvejai išgyvens tik tada, jei jie gerbs jūrinės aplinkos interesus.
Avril Doyle
Pone pirmininke, kadangi bet kuriuo menkių išteklių atkūrimo planu pirmiausia reikėtų skatinti tas valstybes nares ir žvejus, kurie prisideda prie sužvejojamų menkių kiekio mažinimo, antra, taip pat sumažinti priegaudą ir panaikinti žuvų išmetimą - panaikinti, o ne sumažinti išmetimą - joks menkių išteklių atkūrimo planas neturi patikimumo, nebent jis ištaisytų padėtį, sukeltą klimato kaitos menkių maitinimo ir veisimo atžvilgiu, kaip neseniai iškalbingai pareiškmano kolega, ponas S. Stevenson, ir tai turi būti didelmenkių išteklių atkūrimo plano dalis, jeigu norime patikimumo šiomis dienomis ir šiuo laikotarpiu.
Sutinku, kad priegaudos sumažinimas menkių žvejybos vengimo programų pagalba yra pirmaeilės svarbos reikalas. Tačiau turėtume kalbėti apie poreikį sumažinti priegaudą ir panaikinti žuvų išmetimą. Kitaip sakant, svarbiausia sumažinti menkių gaudymą tinklu (priegauda), po to jų neiškrovus į krantą (išmetus). Be to, žvejyba nebus ekologiškai ar ekonomiškai palaikoma. Turint omenyje, kad Airija pateikbandomąjį projektą 2009 m. sumažinti menkių išmetimą mūsų omarų laikymosi vietoje tam tikroje Keltų jūros teritorijoje, tikintis, kad skatinant žvejus ir sustiprinant jų vaidmenį priežiūros ir kontrolės srityse, tai užtikrintų sėkmingą projekto įgyvendinimą, vis dėlto turiu pateikti Komisijos nariui klausimą, atsižvelgiant į tai, ką mūsų pranešėjas apibūdino kaip "naujas analizes, teigiančias, kad Keltų jūra yra per daug išnaudota, todėl turi būti kontroliuojama", remiantis Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos (ICES) duomenimis, 2009 m. buvo rekomenduotas BLSK dydis Keltų jūros atžvilgiu, o tai rodo, kad ištekliai joje yra didesni nei kitose vietose, kurias apima atkūrimo planas. Ar bus, ar ne Keltų jūra įtraukta į atkūrimo planą? Ar reikia to, ar ne? Ko mes klausome mokslo srityje?
Kathy Sinnott
Pone pirmininke, norėčiau informuoti Komisijos narį, kad kažkada menkbuvo viena iš labiausiai paplitusių žuvų Airijos vandenyse ir ant airių stalų. Mano žvejams žvejyba yra daugiau bei darbas, tai gyvenimo būdas, tradicija, net pašaukimas. Daugelis mano žvejų užsiima mišria žvejyba, žuvų išmetimas jiems yra daugiau nei jų eikvojimas ir prieštaravimas: tai kelia pasibjaurėjimą.
Turime padėti aprūpinti žvejus, kad jie galėtų žvejoti labiau atsirinkdami, apsaugant menkes, kartu tikėdamiesi sumažinti išmetamų žuvų kiekį, turime pradėti jas naudoti, nukreipti tai gerais tikslais, iškrauti jas į krantą ir gydyti. Turime užbaigti ne tik menkių ir kitų žuvų išmetimą, bet ir jų išmetimo skandalą.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Manau, kad pono N. Busko pateikti pakeitimai dėl taip vadinamo menkių išteklių atkūrimo plano yra reikalingi, norint atkurti tokius šios žuvų rūšies išteklius, kokie buvo prieš daugelį metų. Menkių išteklių apsauga yra didžiausias iššūkis, į kurį turi orientuotis mūsų bendra žvejybos politika. Reikėtų prisiminti, kad kartu su šprotais ir skumbrėmis menkės yra viena iš dažniausiai Europos Sąjungos žvejybos laivynų žvejojamų žuvų rūšių. Pasauliniu mastu menkyra antra pagal populiarumą žuvis.
Be to, kad menkės yra labiausiai žvejojamos, jos taip pat labai svarbios tinkamam ekosistemos funkcionavimui. Menkės savaime kontroliuoja dumblių paplitimą, ypač Baltijos jūroje. Kaip ir klimato kaita, šios svarbios žuvų rūšies išteklių sumažėjimas yra svarbus veiksnys, veikiantis Šiaurės Atlanto jūrinę ekosistemą.
Pagaliau norėčiau pristatyti Lenkijos žvejų, kurie tapo didžiausiomis klaidingos ir nesąžiningos menkių žvejybos politikos aukomis, poziciją. Nariai jau nuo pat pradžių žino, kad sužvejojimo apribojimai buvo nustatyti laivams su Lenkijos vėliava. Po to buvo uždrausta žvejoti menkes. Tai ne tik turėjo neigiamą poveikį žvejų pragyvenimo šaltiniui, bet ir lėmbankroto šmėklos virš Lenkijos apdirbimo pramonės apsireiškimą. Būtent todėl tarp pateiktų pakeitimų būtina ypač pabrėžti tyrimų reikalingumą. Jie leistų nustatyti tikrąją menkių išteklių būklę, o tai savo ruožtu padėtų vykdyti realistinę žvejybos politiką. Dėkoju, ponios ir ponai.
Joe Borg
Komisijos narys. - Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti gerbiamiems nariams už įdomią diskusiją, kuri parodo Parlamento įsipareigojimus menkių išteklių atkūrimo atžvilgiu.
Parlamento ataskaitoje iš tikrųjų išreiškiamas pritarimas ir palaikomas Komisijos pasiūlymas padaryti mūsų dabartinį planą lankstesnį ir efektyvesnį, o tuo pačiu metu ir išsamesnį. Kaip dauguma jūsų pabrėžė, menkių padėtis buvo pradėjusi gerėti, o žvejai pasakytų, kad menkės grįžo į mūsų jūras.
Kad ir kaip ten būtų, pripažinkime faktą, kad tai būdinga vienų konkrečių, 2005 m., rūšiai, dabar menkės užaugusios iki tokio dydžio, kad jas galima gaudyti mūsų tinklais. Todėl turime būti atsargūs valdydami šią sritį, nes jeigu pirma laiko atlyginsime už šiuos konkrečius metus, atsidursime padėtyje, kurioje būsime praradę galimybę atrukti šiuos išteklius. Tai jau du kartus nutiko per pastaruosius 15 metų - kartą Airijos jūroje ir kartą Šiaurės jūroje - kai ėmėmės išankstinių veiksmų, atlygindami už tam tikrų metų rūšį, o atsidūrėme padėtyje, kurioje turėjome vėl viską paskubomis pradėti. Todėl turime elgtis taip, kad atsakingas valdymas mums parodytų, kad turime padaryti viską, kas įmanoma, kad įvairiais būdais ir priemonėmis sumažintume pastangas, o tuo pačiu metu matytume, kad menkių išmetimo į jūrą mastas sumažėjęs.
Tą galima pasiekti, imantis turinčių realų rezultatą priemonių, kurias numato menkių išteklių atkūrimo planas, o aš taip pat skatinčiau valstybes nares dirbti su mumis, kad galėtume įgyvendinti tokį menkių išteklių atkūrimo planą, kurio pagalba būtų laiku atstatyti menkių ištekliai.
Apie tai kalbant, keletą žodžių norėčiau pasakyti bendrai apie žuvų išmetimą į jūrą, nes žuvų išmetimas nėra susijęs vien tik su menkėmis. Suprantama, kad kalbame apie menkes, nes tai ypač aktualu, kalbant apie Šiaurės jūrą, tačiau yra įvairių kitų žuvų, kurių kiekiai išmetami į jūrą, ir tai yra ypač jautri problema Europos Sąjungoje, kurioje viešoji nuomonvis labiau tampa neigiama. Esu pasiryžęs imtis šio reikalo ir ketinu persvarstyti šį klausimą, nes iki šiol pažanga labai menka. Manau, kad turime į tai žvelgti daug plačiau, kad nieko nelaukdami imtumėmės reikšmingų priemonių žuvų išmetimui į jūrą pažaboti, vėliau dar grįšiu prie pasiūlymų, kaip galėtume efektyviai pažaboti jų išmetimą į Šiaurės jūrą. Apie tai diskutuojame ir su tokiais mūsų partneriais kaip Norvegija, kad pamatytume, kokių efektyvių priemonių galime imtis, kad sumažintume menkių žvejybos pastangas, bet tuo pačiu metu imtumėmės priemonių menkių išmetimui į jūrą sumažinti, taip pat spręstume kitų žuvų rūšių išmetimo į jūrą problemą.
Turint omenyje Keltų jūrą, apie kurią kalbėjo ponia A. Doyle, teisybę sako ICES, kad išteklių būklyra kiek geresnnei kitose jūrose. Tačiau taip sakydami jie vis dar teigia, kad išteklių padėtis yra bloga ir reikia juos atkurti, būtent todėl ją įtraukėme į naują menkių išteklių atkūrimo planą. Vis dėlto jų padėtis vis dar labai bloga. Tai, kad BLSK yra nustatytas, dar nereiškia, kad išteklių būklyra gera, nes manoma, kad daugumoje mūsų žūklės rajonų išžvejojamas kiekis viršija lygį ištekliams palaikyti, o jūs nustatote BLSK, kuris sumažintų jų mastą. Kai padėtis tikrai bloga, SLSK turėtų būti nulinis. Keltų jūroje padėtis yra kiek geresnė, tačiau išteklių būkltoli gražu nėra gera.
Kalbant apie Baltijos jūroje esančių menkių padėtį, nors ji nėra įtraukta į šį menkių išteklių atkūrimo planą, 2007 m. pristatėme menkių išteklių atkūrimo planą, skirtą Baltijos jūrai. Šiais metais remiantis ICES patarimu ir turbūt ne paties menkių išteklių atkūrimo plano rezultatu, o Lenkijos ir jos žvejų didelėmis pastangomis labai bloga menkių išteklių padėtis rytinėje dalyje buvo pagerinta, tačiau vakarinėje Baltijos jūros dalyje esančių menkių išteklių padėtis pablogėjo. Todėl turėsime imtis griežtesnių priemonių vakarinėje Baltijos jūros dalyje esančių menkių išteklių padėties atžvilgiu, tačiau rytinėje dalyje priemonės gali būti kiek švelnesnės.
Niels Busk
pranešėjas. - (DA) Pone pirmininke, norėčiau padėkoti Komisijos nariui ir savo kolegoms nariams už jų didžiules pastangas ir ypač konstruktyvius pakeitimus, kurie buvo tikrai reikalingi, kad šis atkūrimo planas būtų kiek įmanoma tobulesnis.
Norėčiau atkreipti dėmesį, kad šiuo metu ypač svarbu, kad atkūrimo planas būtų sėkmingas. Esame dėkingi žvejams, tačiau tiesa, kad, kaip kad buvo šį vakarą pasakyta, mes taip pat kalbėjome apie menkių ir kitų žuvų rūšių išteklių atkūrimo planą. Mes apie tai kalbėjome paskutinius dešimt metų, tačiau to tikslo nepasiekėme. Todėl svarbu, kad pasiektume jį dabar.
Norėčiau pakalbėti apie nelegalią, nedeklaruotą ir nereglamentuojamą žvejybą. Žinoma, mes nežinome jos apimties, tačiau neabejoju, ji turėjo labai neigiamų padarinių atkūrimo planų, kuriuos įgyvendinome pastaraisiais metais, atžvilgiu. Tai užtraukia gėdą, kiek tai susiję su žuvų ištekliais, ir gėdą žvejybos pramonei ir visai visuomenei, Europos Parlamentas ne sykį atkreipį tai dėmesį. Reikia vykdyti daug geresnę ir efektyvesnę kontrolę, kad sustabdytume nelegalią žvejybą. Taip pat norėčiau paminėti, kad taip pat turime įtraukti ir suskaičiuoti žuvų kiekį, kurį pagauna ruoniai, kormoranai ir kiti plėšrūs paukščiai, žinoma, tai sritis, kurios atžvilgiu, tiesą sakant, niekas nepagalvoja, kokie yra kiekiai, turint omenyje, kad padėtis beveik tokia pati kaip nedeklaruotų žvejybos atvejų srityje.
Išmetamų į jūrą žuvų klausimas yra kita problema, apie kurią kalbame dešimt metų. Savaime suprantama, kad žuvų išmetimas į jūrą turi neišvengiamų padarinių kvotų politikai, tačiau kas kaip tik svarbu, mes išmetame visiškai valgomas žuvis. Komisijos nary, žinoma, džiaugiuosi, kad šį vakarą pasakėte, jog turite planą, tačiau visiškai netenkina tai, kad mes apie šią problemą kalbėjome dešimt metų, tačiau jokio tikslo nepasiekėme. Reikalai liūdni, ir mes turime kažką dėl to daryti, kitaip šis atkūrimo planas bus taip pat pasmerktas žlugti.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks antradienį.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis)
Bogdan Golik  
Europos Komisija ir valstybių narių vyriausybės visiškai pagrįstai susirūpino dėl menkių išteklių Europos Sąjungos teritorijoje esančiose jūrose kritinės padėties. Vis dėlto esu susirūpinęs, kad kai kalbame apie jų pateiktus teisės aktų pasiūlymus ir sprendimus, Europos Sąjungos institucijos remiasi tyrimais, kuriuos atlieka įvairūs tyrimų institutai, finansuojami Europos Komisijos. Retai remiamasi nepriklausomų mokslininkų atliktais tyrimais.
Taip pat kyla nesutarimų dėl Tarybos reglamentų (EB) Nr. 812/2004 ir Nr. 2187/2005, kuriais įtvirtinamas draudimas ES teritorijoje naudoti dreifinius tinklus. Susitikimo su DG MARE metu, kurį surengiau prieš mėnesį, tapo akivaizdu, kad Europos Komisija yra pasiryžusi išvengti visų jai pateiktų šioje srityje klausimų. Ji nepateikia tikslių atsakymų ir nevykdo savo įsipareigojimų, susijusių su anksčiau minėtų reglamentų nuostatomis dėl tyrimų, kurie patvirtintų nustatytų draudimų tinkamumą.
Kalbant apie menkes, pavyzdžiui, trūksta detalios statistikos apie sugaunamus jų kiekius iš laivų, esančių mažiau nei 8 metrų ilgio. Nėra jokio palyginimo tiek tarp perdirbtų žuvies produktų kiekių, tiek tarp viešai skelbiamų sužvejojimų dydžių kiekvienoje Sąjungos valstybėje narėje. Institucijos nepateikkonkrečios informacijos ir planų. Be to, netinkamas tyrimų apibendrinimas sustiprino nesutarimus.
Socialine ir ekonomine prasme žvejyba vis labiau tampa akstinu žvejams Lenkijoje ir kitose šalyse rengti demonstracijas ir protestus. Pavyzdžiui, sumažinant žvejybos kvotas ir uždraudžiant naudoti dreifinius tinklus, iš daugybės šeimų atimamas pragyvenimo šaltinis.
