Nolīgums par Eiropas Savienības pievienošanos Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijai (debates)
Priekšsēdētāja
Turpinām sēdi.
Nākamais punkts ir Padomes un Komisijas paziņojumi attiecībā uz Nolīgumu par ES pievienošanos Eiropas Cilvēktiesību aizsardzības konvencijai.
Diego López Garrido
Priekšsēdētājas kundze, šodien Atēnās trīs cilvēki zaudēja savas pirmās cilvēktiesības: tiesības uz dzīvību. Šīs sekas izraisīja vardarbīga rīcība, kuru mēs pilnībā un kategoriski nosodām. Līdzīgi kā Parlamenta priekšsēdētājs savā paziņojumā, arī Spānijas prezidentūra vēlas Padomes vārdā izteikt līdzjūtību vardarbības upuru ģimenes locekļiem.
Mēs runājam par cilvēktiesībām, par pievienošanos Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijai, un, kā jau es minēju, vienas no šīm tiesībām ir tiesības uz dzīvību un fizisko neaizskaramību.
Cilvēktiesības un cilvēku brīvības ir Eiropas Savienības pamats, un dokumentos, kas pieņemti tās pastāvēšanas laikā, vienmēr ir bijušas atsauces uz šīm tiesībām un pamatbrīvībām. Spilgtākais apliecinājums tam ir Lisabonas līgums.
Pirmo reizi Eiropas vēsturē Lisabonas līgumā ir iekļauta tiesiski saistoša Eiropas Savienības iedzīvotāju Pamattiesību harta. Līguma noteikumi arī norāda iestādēm, ka ES kļūs par Eiropas Cilvēktiesību aizsardzības konvencijas dalībnieci.
Tādējādi mēs patlaban piedzīvojam kulmināciju Eiropas Savienības politiskajai, kultūras un tiesiskajai virzībai cilvēktiesību aizsardzības virzienā, kuru Eiropas Savienība izvirza savu politisko jomu, darbību un būtības centrā.
Šai sakarā mēs uzskatām, ka ļoti svarīgi ir tas, ka Eiropas Savienība jau ir sākusi šo procesu, kas nodrošina iespēju parakstīt Eiropas Cilvēktiesību un pamattiesību aizsardzības konvenciju, kad pienāks īstais brīdis. Šis process cita starpā paredz Strasbūras Cilvēktiesību tiesas jurisdikcijas atzīšanu un labāku tiesību aizsardzības garantiju nodrošināšanu iedzīvotājiem. Tas paredz arī to, ka savā ziņā tiks satuvinātas Eiropas atšķirīgās tiesību normas cilvēktiesību un cilvēku brīvību jomā. Tiks satuvinātas normas, kas iekļautas valsts tiesību aktos (garantijas, ko nodrošina katra Eiropas valsts, katra valsts, kurā valda demokrātija un kurā ievēro un aizstāv cilvēktiesības), Eiropas Savienības tiesību aktos un Eiropas Cilvēktiesību aizsardzības konvencijā, kura ir viens no tādiem tiesību aktiem, kura dalībvalstis ir ne tikai Eiropas Savienības valstis, bet arī tādas Eiropas valstis, kas neietilpst ES.
Tādējādi patlaban esam liecinieki šo tiesību aktu konverģences procesam, kura galīgā izpausme būs tas, ka Eiropas Savienība parakstīts šo konvenciju.
17. martā Komisija ierosināja uzsākt sarunas par ES pievienošanos Konvencijas dalībvalstīm. Kopš tā laika Padome ir darījusi visu iespējamo, lai paātrinātu debates par sarunu mandātu. Padomē ir izveidota darba grupa, kas ciešā sadarbībā ar Eiropas Komisiju vada šīs debates.
Padome ir ņēmusi vērā visas pilnvaras, kuras iekļautas 8. protokolā, kas ir tiesiskais atsauces dokuments šajā jautājumā, piemēram, ES iespējamo dalību šīs Eiropas konvencijas kontroles institūcijās un nepieciešamību neietekmēt ES kompetenci un tās iestāžu pilnvaras. Tā ir apsvērusi arī nepieciešamību iecelt kādu Eiropas Savienības tiesnesi par tiesnesi Eiropas Cilvēktiesību tiesā, kā arī Eiropas Parlamenta dalību Eiropas Padomes Parlamentārajā asamblejā un ES dalību Ministru komitejā, kad tā veic funkcijas, kas saistītas ar Eiropas Cilvēktiesību konvencijas piemērošanu.
Padome ir arī rūpīgi sekojusi debatēm un uzklausīšanām, kas Parlamentā notika šī gada martā, un tā lielā mērā ir ņēmusi vērā viedokļus, ko Parlaments pauda Ramón Jáuregui Atondo, Kinga Gál un Cristian Dan Preda izstrādātajā ziņojuma projektā. Spānijas prezidentūras prognozes un Padomes nostāja ir tāda, ka mandāts sarunu uzsākšanai ar Eiropadomi, kura izstrāde ir laikietilpīga, tehniska un sarežģīta, tiks pieņemts jau 2010. gada pirmajā pusē.
Viviane Reding
Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Priekšsēdētājas kundze, mans kolēģis Olli Rehn jau pauda Komisijas nostāju un līdzjūtības apliecinājumus saistībā ar skumjajiem notikumiem Grieķijā, tāpēc es pievērsīšos tikai jautājumam par to, kā mēs varam virzīt uz priekšu savu darbu, jo tas būs svarīgākais priekšnoteikums, lai mēs pabeigtu pamattiesību aizsardzības sistēmas izveidi ES. Lisabonas līgumā noteiktā ES pievienošanās Eiropas Cilvēktiesību konvencijai nav iespējams risinājums. Prezidentūras pārstāvis jau tikko pareizi norādīja, ka šī pievienošanās ir mērķis, kas mums jāsasniedz. Tomēr šī pievienošanās ir tikai viens no četriem vērienīgas un visaptverošas Eiropas Savienības līmeņa pamattiesību politikas elementiem.
Pirmkārt, līdz ar Lisabonas līguma stāšanos spēkā Pamattiesību harta ir ieguvusi tiesiski saistoša dokumenta statusu, un šī tiesiski saistošā harta ir mūsdienīgākā pamattiesību kodifikācija pasaulē, ja to vērtējam, ņemot vērā tādus aspektus kā politiskā apņemšanās aizsargāt pamattiesības, skaidrība un tiesiskā noteiktība, turklāt tajā ir iekļautas visas Konvencijā noteiktās tiesības. Hartā minēto tiesību nozīme un darbības joma ir tāda pati kā Konvencijā noteikto tiesību nozīme un darbības joma, taču ar šo hartu ir sperts solis uz priekšu. Tajā ir iekļauta, piemēram, tā dēvētā pamattiesību trešā paaudze: datu aizsardzība, garantijas bioētikas un labas un pārredzamas pārvaldības jomā. Hartā noteiktajam aizsardzības līmenim vienmēr ir jābūt vismaz tikpat augstam kā Konvencijā noteiktajam aizsardzības līmenim. Bet daudzos gadījumos harta nodrošina augstāku aizsardzības līmeni.
Otrkārt, šīs politikas elements ir pamattiesību virzīšana par Stokholmas programmas prioritāti, nosakot stratēģiskās pamatnostādnes brīvības, drošības un tiesiskuma telpas izveidei Eiropā.
Treškārt, ir runa par jauna portfeļa (tiesiskums, pamattiesības un pilsoniskums) izveidi, un šis portfelis apliecina, cik lielu nozīmi Komisija piešķir darbību stiprināšanai šajā jomā.
Ceturtkārt, šī politika paredz ES pievienošanos Konvencijai. Pievienošanās nodrošinās, ka ikviens, kas uzskata, ka kāda Eiropas Savienības iestāde vai struktūra attiecībā uz viņu ir pārkāpusi Konvencijas noteikumus, varēs iesniegt sūdzību pret ES Strasbūras tiesā saskaņā ar tiem pašiem nosacījumiem, kuri attiecas uz sūdzībām, ko iesniedz pret dalībvalstīm. No politiskā viedokļa pievienošanās nozīmēs to, ka Eiropas Savienība vēlreiz apstiprina, cik liela nozīme Konvencijā noteiktajai cilvēktiesību aizsardzības sistēmai ir bijusi Eiropā (plašākā Eiropas daļā, ne tikai Eiropas Savienībā), bet, pievienojoties šai konvencijai, Eiropas Savienība arī dos savu artavu Strasbūras sistēmas stiprināšanā. Strasbūras sistēma ir ārējās tiesas kontroles sistēma pamattiesību jomā, jo, parakstot Konvenciju, mēs pilnīgi un oficiāli pakļaujam savu tiesisko kārtību šai kontrolei. Tas, protams, gan ES teritorijā, gan ārpus tās veicinās ticību ES stingrajai apņēmībai aizsargāt iedzīvotāju pamattiesības.
Līdz marta vidum Komisija bija piedāvājusi Padomei sarunu mandātu. Lisabonas līguma 8. protokols nosaka, ka nolīgumā attiecībā uz pievienošanos ir jāparedz noteiktas materiāltiesiskās garantijas, jo mums ir jāsaglabā ES tiesību sistēmas īpašās iezīmes, un Padomei iesniegtajā Komisijas ieteikumā šīs prasības tika pilnībā ņemtas vērā. Vēlos pieminēt tikai divas no šīm prasībām.
Ir skaidrs, ka pievienošanās nedrīkst ietekmēt līgumos noteikto ES kompetenci un pilnvaras, un pievienošanās nolīgumā būs jāiekļauj noteikums, kas to skaidri nosaka. Eiropas Savienības pievienošanās nedrīkst ietekmēt arī atsevišķu dalībvalstu situāciju attiecībā uz Eiropas Cilvēktiesību tiesu, Konvencijas protokoliem vai atrunām. Tāpēc sarunu gaitā ir jānodrošina, lai pievienošanās nolīgumā pienākumi atbilstīgi Konvencijas materiālajām tiesību normām tiktu noteikti tikai attiecībā uz ES iestāžu vai struktūru pieņemtajiem tiesību aktiem un pasākumiem.
Patlaban Komisijas mērķis ir nodrošināt pakāpenisku Eiropas Savienības iekļaušanu Konvencijas sistēmā. Tādēļ pievienošanās procesā, domājams, tiks saglabātas šīs sistēmas materiālo un procesuālo tiesību normu iezīmes. Tomēr šim pievienošanās procesam ir jāatbilst divām prasībām. Pirmkārt, kā es jau minēju, ir jāsaglabā Eiropas Savienības tiesību sistēmas īpašās iezīmes. Būtisks jautājums ir Eiropas Kopienu Tiesas un tās prerogatīvu aizsargāšana pēc pievienošanās. Patlaban tiek apspriesti interesanti priekšlikumi, kuri paredz Eiropas Kopienas Tiesas iesaistīšanu tajos gadījumos, kad Strasbūras tiesā ir ierosināta lieta par kāda ES tiesību akta atbilstību, bet nav iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu. Šos priekšlikumus, iespējams, var izstrādāt tā, lai nebūtu nepieciešami grozījumi līgumā, un tie ir rūpīgi jāizanalizē un jāapspriež Padomes darba grupā. Zinu, ka Spānijas prezidentūra dara visu, lai šīs sarunas virzītos uz priekšu.
Otrkārt, ir svarīgi risināt jautājumu par to, ka ES kā atsevišķa juridiska vienība, kurai ir piešķirtas autonomas pilnvaras, līdztekus dalībvalstīm kļūs par līgumslēdzēju pusi mehānismā, kas sākotnēji nebija paredzēts šādam mērķim (tas bija paredzēts dalībvalstīm), un ka tāpēc ir nepieciešami daži tehniski un procesuāli Konvencijas pielāgojumi attiecībā uz ES tiesību sistēmas īpašo dabu. To vidū ir arī tā dēvētais "līdzatbildētāja mehānisms”.
Īpaši svarīgi ir ņemt vērā to, ka dalībvalstis ES tiesību normas īsteno decentralizēti. Saskaņā ar šo mehānismu ES iegūs tiesības kā līdzatbildētāja iesaistīties to lietu tiesvedībā, kas ierosinātas pret kādu dalībvalsti, ja vien attiecīgā lieta attiecas uz ES tiesību normām.
Saistībā ar institucionālo jomu es vēlētos uzsvērt arī Komisijas nostāju, kas paredz, ka Eiropas Savienībai ir jābūt pārstāvētai Konvencijas struktūrās kā līdztiesīgai dalībniecei līdztekus citu līgumslēdzēju pušu pārstāvjiem. Piemēram, saskaņā ar vienu no Konvencijas pamatprincipiem katru līgumslēdzēju pusi pārstāv ievēlēts tiesnesis. Šis princips nodrošina, ka Eiropas Cilvēktiesību tiesā ir pārstāvētas visas tiesību sistēmas. Tas atspoguļo arī Konvencijā noteikto kolektīvo garantiju sistēmu, kurā ir jāpiedalās visām līgumslēdzējām pusēm, un tas nozīmē, ka mums ir nepieciešams pastāvīgs un pilntiesīgs ES ievēlēts tiesnesis, kuram ir tāds pats statuss un tādi paši pienākumi kā viņa līdziniekiem un kuram ir tiesības iesaistīties visu lietu izskatīšanā.
Tiesnesis, kas iesaistās tikai to lietu izskatīšanā, kas ierosinātas pret ES vai saistītas ar ES tiesībām, nav pieņemams risinājums. Arī šī tiesneša ievēlēšanai ir jāpiemēro Konvencijā noteiktā standarta procedūra. Saskaņā ar šo procedūru Eiropas Padomes Parlamentārā asambleja šādu tiesnesi ievēl no trīs Eiropas Savienības izvirzītiem kandidātiem. Mēs uzskatām, ka Parlamentārās asamblejas sesijās, kurās tiek ievēlēti Strasbūras tiesas tiesneši, ir jāļauj piedalīties atbilstošam Eiropas Parlamenta deputātu skaitam.
Vēlos pateikties AFCO un LIBE komiteju referentiem - Jáuregui kungam un Gál kundzei - par lielisko sadarbību šajā jautājumā, un uzklausīšana, ko AFCO komiteja organizēja 18. martā, patiešām bija ļoti noderīga. Priecājos arī par to, ka Spānijas prezidentūra šo jautājumu ir izvirzījusi par nozīmīgu prioritāti. Tāpēc esmu pārliecināta, ka sarunas par pievienošanos mēs varēsim uzsākt pēc vasaras beigām. Es nodrošināšu, lai Komisija, būdama ES sarunu vedēja, informētu Parlamentu par visām sarunu procesa norisēm.
Priekšsēdētājas kundze, es domāju, ka tādā dienā kā šī būtu lieki uzsvērt to, cik svarīgi ir aizsargāt pamattiesības Eiropā un cik liela nozīme ir šo pamattiesību iekļaušanai visos tiesību aktos, kurus ierosinām. Esmu pārliecināta, ka ES nebūs grūti izpildīt Konvencijas standartus un ka pievienošanās Konvencijai noteikti veicinās pamattiesību aizsardzību Eiropā, proti, nodrošinās labāku aizsardzību ikvienam Eiropas iedzīvotājam.
Marietta Giannakou
Priekšsēdētājas kundze, es pilnībā atbalstu viedokli, ko Spānijas prezidentūras vārdā pauda López Garrido kungs, un arī Reding kundzes teikto, un es vēlos apsveikt Jáuregui Atondo kungu un Gál kundzi par sagatavotajiem ziņojumiem un darbu, ko viņi ir ieguldījuši.
ES, pievienojoties Eiropas Padomes konvencijai un tās protokoliem, tiks īstenots Lisabonas līgums un uzlabota iedzīvotāju aizsardzība cilvēktiesību jomā. Pievienošanās rezultātā tiks izveidota Eiropas mēroga pamatbrīvību un cilvēktiesību aizsardzības sistēma, uz kuru attiecas Strasbūras Eiropas Cilvēktiesību tiesas prakse. Papildus ārējai aizsardzībai Eiropas Savienības ieguvums būs arī starptautiska ārējās aizsardzības aģentūra, un tādējādi tiks vairota trešo valstu uzticība ES, kura trešām valstīm bieži izvirza prasību bilaterālajās attiecībās ievērot Eiropas Cilvēktiesību konvenciju.
Priekšsēdētājas kundze, šodien, kad debatējam par cilvēktiesībām un pamatbrīvībām, manas valsts galvaspilsētā Atēnās demonstrācijās, kas vērstas pret pasākumiem, ko valdība veic, reaģējot uz ekonomikas krīzi, ekstrēmi un galēji noskaņoti indivīdi noslepkavoja trīs iedzīvotājus, trīs darba ņēmējus. Vēlos ne tikai paust nožēlu un apliecināt, cik ļoti mani tas sāpina, bet savu kolēģu - Grieķijas galveno opozīcijas pārstāvju - vārdā es vēlos arī norādīt, ka mūsu politiskā frakcija ir apņēmusies rīkoties, lai aizsargātu demokrātiju un nodrošinātu sekmīgu iestāžu darbību.
Mēs protam novērtēt finansiālos līdzekļus, ko šajā kritiskajā brīdī mums ir piešķīruši mūsu partneri un Starptautiskais Valūtas fonds, un mēs esam stingri apņēmušies palīdzēt īstenot reformas, kas nepieciešamas, lai mūsu valsts varētu izkļūt no šīs krīzes. Mēs esam atbildīga partija, un tāpēc mēs centīsimies nodrošināt mieru un aizsargāt Grieķijas iedzīvotāju vienotību, vēršoties pret ekstrēmi noskaņotajiem indivīdiem, kas apdraud mūsu demokrātiju.
Ramón Jáuregui Atondo
S&D grupas vārdā. - (ES) Priekšsēdētājas kundze, ja tas, par ko šodien debatējam, man būtu jāraksturo vienā teikumā, es Eiropas sabiedrībai skaidri un gaiši teiktu, ka pirmo reizi viņu rīcībā būs tiesa, kas nodrošinās viņu cilvēktiesību un pamattiesību ievērošanu saistībā ar Eiropas Savienības darbībām un tām viņu pašu valstu darbībām, kas attiecas uz ES tiesību normu īstenošanu.
Būtībā Eiropas iedzīvotāju rīcībā būs jauna tiesa, Strasbūras tiesa, kas garantēs ES tiesību normu ievērošanu un to, ka, piemērojot šīs tiesību normas dalībvalstīs, tiek nodrošinātas tās minimālās garantijas, kas ir Eiropas idejas pamatā. Šīs minimālās garantijas ir Eiropas integrācijas procesa nepārtrauktās vēsturiskās attīstības daļa. Šī attīstība ir vērsta uz civilizētu integrāciju, kuras pamatā ir cilvēku cieņas - iedzīvotāju cieņas - ideja, un tās izpausme ir demokrātija, tiesiskums un labklājības valsts, kurā valda tiesiskums un tiek ievērotas cilvēktiesības.
Lisabonas līgums ir devis Eiropas Savienībai iespēju piešķirt oficiālu statusu Hartai, kura, kā jau Reding kundze minēja, ir visu laiku pilnīgākā harta pamattiesību jomā, un šis līgums nosaka, ka mums ir jābūt pārstāvētiem Strasbūras tiesā.
Lūk, par ko mēs grasāmies pieņemt lēmumu. Zinu, ka pastāv vairāki tehniski sarežģījumi, bet es tikai vēlos norādīt, cik svarīga nozīme ir bijusi Komisijas ātrajai un efektīvajai rīcībai, izstrādājot īpašu mandātu, kas dod mums iespēju virzīties uz priekšu šajās sarunās.
Es vēlos apsveikt jūs, Reding kundze, par paveikto darbu, kas, es vēlreiz atkārtošu, ir bijis ātrs un efektīvs, un es vēlos apsveikt arī Spānijas prezidentūru. Vēlos paziņot, ka nākamajā sesijas sanāksmē mēs pieņemsim Parlamenta ziņojumu par šo jautājumu, un es aicinu jūs īstenot pārraudzību un sniegt informāciju un atbalstu šajās sarunās, kuras ir sarežģītas, bet Eiropai ļoti nozīmīgas.
Cecilia Wikström
Priekšsēdētājas kundze, jautājums par ES pievienošanos Eiropas konvencijai ir apspriests jau ilgu laiku. Tagad mums ir tiesiskais pamats šīs pievienošanās īstenošanai dzīvē. Mēs visi varam par to priecāties. ES pievienošanās Eiropas konvencijai nodrošinās, ka tiek papildināta un stiprināta pamattiesību aizsardzība, ka mūsu dalībvalstu iedzīvotāji ir labāk aizsargāti attiecībā uz ES darbībām un ka tiek saskaņota abu Eiropas tiesu - Hāgas un Strasbūras tiesas - prakse pamattiesību jomā.
Pēc pievienošanās Eiropas konvencijai uz ES iestādēm attieksies Eiropas Cilvēktiesību tiesas tiesvedība. Tādējādi tiks nodrošināta neatkarīga ārējā pārraudzība attiecībā uz to, kā ES ievēro cilvēku pamattiesības un pamatbrīvības.
Tas ir ļoti nozīmīgs solis. Ļoti viegli varam ļauties maldīgai domai, ka Eiropā nepastāv tādi cilvēktiesību pārkāpumi, kādi ir sastopami citās pasaules daļās. Mēs esam Eiropas Savienības dalībvalstis un mums ir likumi, statūti un dziļi iesakņojušās Eiropas vērtības, kas sargā mūsu tiesības. Lisabonas līguma sākumā norādīts, ka vārda brīvība, preses brīvība un reliģiskās pārliecības brīvība ir Eiropas brīvības, kuras bez izņēmuma ir jāievēro visā ES. Tomēr ne vienmēr tā notiek, jo dažās ES dalībvalstīs pamattiesības netiek ievērotas. Diemžēl arī tas ir tiesa, ka mēs šeit, Parlamentā, neko nedarām un ļaujam tam notikt.
Kad ES būs pievienojusies šai Eiropas konvencijai, lai stiprinātu un papildinātu iedzīvotāju brīvības un tiesības, svarīgs mūsu, Parlamenta, uzdevums būs izdot tādus tiesību aktus un īstenot tādas rīcības, kas ir saskaņā ar šīs konvencijas noteikumiem. Mūsu dalībvalstīs vēl ir daudz darāmā, lai nodrošinātu mūsu pašu pagalma tīrību un skaistos vārdus, kas atspoguļo mūsu kopējās vērtības, pārvērstu īstenībā.
Heidi Hautala
Verts/ALE grupas vārdā. - (FI) Priekšsēdētājas kundze, ir ļoti svarīgi, lai mēs uzskatītu, ka cilvēktiesības pašas par sevi ir vērtība, lai gan tām piemīt arī praktiska vērtība, kuru es apjaušu, kad kā Cilvēktiesību apakškomitejas vadītāja runāju ar trešo valstu pārstāvjiem.
Šodien es runāju ar dažiem Marokas parlamenta deputātiem. Man prieks, ka varu viņiem teikt, ka Eiropas Savienība uzsver cilvēktiesību nozīmību arī attiecībā uz savām darbībām, nevis tikai cenšas mācīt citiem to, cik cilvēktiesības ir nozīmīgas. Šādi mēs varam skaidrot trešo valstu pārstāvjiem, ka Eiropas Savienības pievienošanās Eiropas Cilvēktiesību konvencijai patiešām nozīmē to, ka mūsu darbības tiek pakļautas ārējai kontrolei, kā jau šodien tika norādīts. Es varu teikt arī to, ka pirmo reizi mums ir komisārs, kas tiesību jautājumu kontekstā atbild konkrēti par šiem aspektiem.
Es vēlos norādīt, ka Eiropas Savienības pievienošanās Eiropas Cilvēktiesību konvencijai neapšaubāmi neatrisinās Eiropas Cilvēktiesību tiesas pārmērīgā noslogojuma problēmu. Mums ir jādomā, kā mēs varētu risināt šo problēmu, kas radusies lielā neizskatīto lietu skaita dēļ.
Es arī vēlos ieteikt, lai ES pieņem lēmumu pievienoties arī šiem daudzajiem lietderīgajiem papildu protokoliem, kuri attiecas uz tādiem jautājumiem kā vēršanās pret spīdzināšanu, cīņa pret rasismu vai tiesību aktu efektivitātes uzlabošana.
Zbigniew Ziobro
Priekšsēdētājas kundze, tam, ka Eiropas Savienība parakstīs nolīgumu par pievienošanos Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību konvencijai, šķiet, būs ierobežota ietekme, jo šī konvencija Eiropā jau ilgu laiku ir atzīta par cilvēktiesību aizsardzības standartu. Šo statusu tā ir iemantojusi gan Eiropas tiesībās, gan atsevišķu dalībvalstu politikas nozarēs.
Tomēr jānorāda, ka konkurence starp Eiropas Kopienu Tiesu un Eiropas Cilvēktiesību tiesu nolēmumu pieņemšanas jomā varēti radīt arī dažas problēmas. Tāpēc šis jautājums ir ļoti rūpīgi jāizanalizē, lai vēlāk netiktu pieļautas kļūdas, kuras pēc tam būs jālabo.
Jādomā, ka Eiropas Cilvēktiesību tiesa izvērtēs Eiropas Kopienu Tiesas pieņemtos nolēmumus un sniegto ES tiesību normu interpretāciju. Šādi Eiropas Cilvēktiesību tiesa iegūs ievērojamu jurisdikciju pār ES iestādēm. Ņemot to vērā, ir jāapsver visas šāda nolēmuma juridiskās sekas, lai nepieļautu pārsteidzīgu rīcību. Ir jāapsver arī jautājums par reformām abu nozīmīgo Eiropas tiesu darbībā.
Krisztina Morvai
(HU) Būdama juriste, kas risina cilvēktiesību jautājumus, es nespēju saprast, kādu papildu labumu Eiropas iedzīvotāju cilvēktiesību aizsardzības jomā dos Eiropas Savienības pievienošanās tai pašai cilvēktiesību konvencijai, kurai visas Eiropas valstis jau ir pievienojušās. Ļaujiet man izskaidrot jums dažas sakarības, jo, manuprāt, tie mūsu kolēģi, kas nav juristi, ir būtiski maldināti. Situācija ir šāda. Ir kāds patiesi nozīmīgs cilvēktiesību aizsardzības dokuments, kuru pazīstam kā Eiropas Cilvēktiesību konvenciju. Šo konvenciju nav pieņēmusi Eiropas Savienība, bet gan tās šķietamā dubultniece - Eiropas Padome.
Ja kāda valsts pārkāpj kāda sava iedzīvotāja tiesības, kuras izklāstītas un noteiktas Konvencijā, tad šis iedzīvotājs ir tiesīgs vērsties Eiropas Cilvēktiesību tiesā Strasbūrā, lai iegūtu tiesisko aizsardzību vai panāktu, ka attiecīgā valsts viņa vai viņas tiesības ievēro. Šī iespēja, kā zināms, patlaban ir pieejama visiem Eiropas Savienības iedzīvotājiem. Šaubos, vai mūsu vidū atrastos kāds deputāts, kam nebūtu zināms gadījums, kad kāds viņa valsts iedzīvotājs ir draudējis vērsties Strasbūras tiesā, pēc tam to izdarījis un uzvarējis prāvā pret attiecīgo dalībvalsti. Tāpēc es vēlos saprast, ko jaunu ieviesīs šī pievienošanās, kādu papildu labumu tā dos, ja neņemam vērā to, ka kāds Eiropas Savienības tīkla pārstāvis, kas kļūs par tiesnesi Strasbūrā, iegūs labi apmaksātu darbu?
Kinga Gál
(HU) Priekšsēdētājas kundze, ministra kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi, mūsu šodienas debates ir viens no nozīmīgajiem notikumiem Eiropas Savienības dzīvē. Mēs šodien šeit diskutējam par kaut ko tādu, kas pirms vairākiem gadiem šķita neiespējams: par Komisijas mandātu sarunās par ES pievienošanos Eiropas Cilvēktiesību konvencijai. Šogad aprit 60 gadi, kopš šī konvencija ir ratificēta, un šo 60 gadu laikā tā ir ļāvusi daudziem iedzīvotājiem noticēt, ka taisnību ir iespējams atrast pat tad, ja jāvēršas pret savu valsti. Kā komisāre Reding jau minēja, kopš decembra Eiropas Savienības Pamattiesību harta ir tiesiski saistošs dokuments. Šis fakts ir cieši saistīts ar šīm debatēm, un tāpēc tas ir atkal un atkal jāuzsver. Šī harta ir viens no mūsdienīgākajiem dokumentiem pamattiesību aizsardzības jomā.
Konvencija stiprina hartu un harta papildina konvenciju. Kopš decembra Lisabonas līgums nosaka, ka ES ir jāpievienojas Cilvēktiesību konvencijai. Tāpēc mums ir jācenšas nodrošināt pēc iespējas veiksmīgāku īstenošanu. Būtiskākais jautājums ir par to, kādu papildu labumu šī pievienošanās Konvencijai dos ES iedzīvotāju ikdienas dzīvē. Mans ziņojums par pievienošanos Konvencijai tika gatavots, ņemot vērā šos apsvērumus, un to vienprātīgi apstiprināja Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komiteja. Tāpēc es vēlos lūgt Padomei un Komisijai sarunu laikā darīt visu iespējamo, lai nodrošinātu, ka pievienošanās Konvencijai patiešām dod labumu, papildu labumu ES iedzīvotājiem, nesaistot ar to pārāk lielas cerības.
Sarunu laikā ir jāprecizē arī vairāki jautājumi. Viens no šiem būtiskajiem jautājumiem ir tiesu savstarpējās attiecības. Priekšnoteikums ir arī tas, ka vispirms ir pilnībā jāizmanto visi iekšējie tiesiskās aizsardzības līdzekļi. Tajā pašā laikā es uzskatu, ka sarunās ir svarīgi ņemt vērā to, ka vienlaikus ar ES pievienošanos Konvencijai notiks reformas Strasbūras Eiropas Cilvēktiesību tiesas darbībā. ES pievienošanās Konvencijai būs vēl nebijis eksperiments, bet tā nedrīkst apdraudēt nevienu no tiem mehānismiem, kuri cilvēktiesību īstenošanas jomā jau darbojas. Pievienošanās konvencijai var būt veiksmīga tikai tad, ja tā patiesi stiprina jau funkcionējošas iestādes un nodrošina to pieejamību iedzīvotājiem. Mums ir jārūpējas, lai šis process netiktu apdraudēts, un ir jābūt drošiem, ka entuziasma uzplūdos līdz ar vannas ūdeni neizgāžam arī bērnu, kā trāpīgi teikts kādā ungāru parunā. Es uzskatu, ka šis ir ļoti nozīmīgs brīdis un ka mēs esam uz pareizā ceļa. Es aicinu Komisiju un Padomi definēt savu mandātu un vadīt gaidāmās sarunas tā, lai stiprinātu iepriekš minēto.
Gál, kundze, vēlos pateikt, ka jūs esat pirmā Ungārijas deputāte, ko redzu, kopš uzzinājām, ka mūsu kolēģis un draugs Pál Schmitt ir ievēlēts par Ungārijas parlamenta priekšsēdētāju. Es vēlos norādīt, ka mums noteikti pietrūks mūsu drauga Schmitt kunga, un es lūdzu jūs oficiāli nodot viņam mūsu apsveikumus. Esmu pārliecināts, ka viņš paveiks lielisku darbu, vadot savas valsts parlamentu.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Lai gan visas dalībvalstis Konvenciju ir parakstījušas, ES kā vienota veseluma pievienošanās Konvencijai ne vien radīs jaunu dimensiju ES cilvēktiesību aizsardzības jomā, bet tas būs arī, es uzsveru, tiesiskais un politiskais signāls ES un Eiropas attiecību stiprināšanai. Vēlos paust atbalstu arī domai, ka līdztekus jautājumam par ES pievienošanos Cilvēktiesību un pamattiesību aizsardzības konvencijai nopietni ir jāapsver arī tādu tiesību aktu pieņemšana plašā mērogā, kas reglamentē sociālo tiesību jomu - pārskatītas Eiropas Sociālās hartas pieņemšana Eiropas līmenī, neapšaubāmi, būtu pasākums, kas Eiropas Savienībai kā vienotam veselumam ir nepieciešams.
ES pievienošanās konvencijai aktualizē arī jautājumu par ES politisko pārstāvniecību Eiropas Padomes struktūrās. Iedzīvotāji uzskata, ka arī Eiropas Parlamentam būtu aktīvi jāiesaistās šajā procesā. Būtībā es piekrītu šim viedoklim, komisāres kundze, bet baidos, ka šis process, tostarp atsevišķi tā elementi, nepavisam nebūs vienkāršs. Patlaban arī es esmu entuziastiski noskaņota, un Padome, protams, ir pelnījusi pateicību arī par ļoti labi paveikto darbu, tomēr mums jābūt gataviem uz to, ka šis process būs ļoti sarežģīts un ka mums joprojām vēl ir daudz darāmā šajā jomā.
Marek Henryk Migalski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, cilvēktiesību ievērošana ir Eiropas Savienības pamats. Patiesībā tā ir viens no būtiskākajiem šī dibinājuma aspektiem. Vienīgi man šķiet, ka mēs cenšamies nodrošināt šīs cilvēktiesības tikai mūsu iedzīvotājiem. Beňová kundze un Wikström kundze par to jau runāja. Tomēr man šķiet, ka mēs nepievēršam pienācīgu vērību tam, par ko runāja Hautala kundze, proti, centieniem veicināt cilvēktiesību ievērošanu ārpus ES. Manuprāt, Eiropas Savienībai trūkst apņēmības šajā jomā.
Es ar cerībām gaidu Eiropas Savienības pievienošanos Konvencijai, jo tā būs iespēja nodrošināt Eiropas Savienībā zināmu konsekvenci tiesību sistēmā un cilvēktiesību aizsardzības jomā. Vienmēr jāpatur prātā, ka, radot jaunas tiesības, nedrīkst ierobežot citas brīvības. Par šo jautājumu, protams, varētu diskutēt tiesību zinātnes filozofi un teorētiķi, taču šī tiesību un brīvību savstarpējā mijiedarbība patiešām pastāv. Gan likumdevējiem, gan vēlākā posmā arī tiesnešiem, kas likumus īsteno, tas ir jāapzinās.
Angelika Werthmann
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Lisabonas līguma 6. pantā noteikts, ka ES pievienojas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību konvencijai, tādējādi stiprinot ES pamattiesību sistēmu. Eiropas Cilvēktiesību konvencijai ir ārkārtīgi liela nozīme, nodrošinot cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzību Eiropā. Mūsu pievienošanās šai tiesību sistēmai stiprinās ES iedzīvotāju pamattiesības, jo iedzīvotājiem būs pieejami jauni tiesiskās aizsardzības līdzekļi gadījumos, kad viņi uzskatīs, ka viņu pamattiesības ir pārkāptas.
Manuprāt, ES pievienošanās Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību konvencijai ir atzinīgi vērtējams pasākums, jo tā veidos izpratni par pamattiesību nozīmību ES un lieliski vairos uzticību Eiropas Savienībai ārējo attiecību jomā.
Rafał Trzaskowski
Priekšsēdētāja kungs, vispirms vēlos pateikties gan mūsu referentiem Kinga Gál un Ramón Jáuregui Atondo, gan Komisijai un prezidentūrai.
(ES) Liels paldies, ka esat paveikuši šo ļoti grūto, bet nepieciešamo darbu.
Apspriežot jautājumu par ES pievienošanos Eiropas Cilvēktiesību konvencijai (Eiropas Savienībā mēs to, šķiet, esam darījuši pēdējos 10 gadus), diezgan bieži tika paustas bažas par to, ka starp Eiropas Cilvēktiesību tiesu un Eiropas Kopienu Tiesu veidosies konkurence, ka radīsies problēmas saistībā ar to jurisdikciju un ka varētu tikt apšaubīta Eiropas Kopienu Tiesas autonomija.
Bet, manuprāt, ar savu darbu mēs esam panākuši to, ka virzāmies uz situāciju, kurā abas šīs tiesas viena otru papildina. Mēs centāmies darīt visu, lai nepieļautu hierarhijas dalīšanu, bet faktiski ir notikusi šo divu cilvēktiesību aizsardzības sistēmu savstarpēja papildināšana. Pēdējā laika tendences liecina, ka EKT un Strasbūras tiesa ņem vērā viena otras praksi, tāpēc es uzskatu, ka abas sistēmas pastāv līdzās viena otrai, ka patiesībā nepastāv konkurence un ka lielākā daļā no iepriekš minētajām bažām ir kliedētas.
Nesen pasludinātajā spriedumā Bosphorus lietā, kuru mēs visi ļoti labi zinām, Eiropas Cilvēktiesību tiesa norādīja, ka nav nepieciešams lietu pārskatīt, jo ES nodrošina pienācīgu cilvēktiesību aizsardzības līmeni. Rodas jautājums: kāpēc tad mums būtu jāpievienojas Konvencijai? Šo jautājumu uzdeva arī mūsu kolēģi šeit, Parlamentā, un es atbildu: jā, mums tas ir jādara. Kāpēc? Pievienošanās simboliskā nozīme ir nozīmīgs faktors, taču tas nav vienīgais iemesls. Mums tas ir jādara tāpēc, ka visa Eiropas Savienības cilvēktiesību aizsardzības sistēma iemantos uzticību to iedzīvotāju acīs, kuriem tiks nodrošināta aizsardzība arī pret ES darbībām, ne tikai pret dalībvalstu darbībām, kā ir patlaban. Papildu labumu mēs gūsim situācijās, kad nepastāv efektīva tiesas kontrole ne valsts, ne Kopienas līmenī, piemēram, gadījumos, kad pieteikuma iesniedzējam ir liegtas tiesības iesniegt prasības pieteikumu vai kad attiecīgo ES struktūru nevar iesūdzēt tiesā.
Mēs pievienojamies Konvencijai, lai nodrošinātu lielāku cilvēktiesību aizsardzības sistēmas saskaņotību, nevis lai mazinātu uzticību šai sistēmai. Mūsu mērķis ir lojalitāte, un tāpēc mēs postulējam, ka nevajadzētu iesniegt starpvalstu prasības pieteikumus par iespējamu saistību neizpildi, ja attiecīgais tiesību akts ietilpst ES tiesību darbības jomā. Mēs to postulējam, un mums ir jādara viss iespējamais, lai to iekļautu tiesību normās.
Visbeidzot es vēlos pateikt lielu paldies Komisijai par Cilvēktiesību ģenerāldirektorāta izveidi. Atceros, ka studiju laikā lasīju Joseph Weiler rakstus par cilvēktiesību aizsardzību. Viņš bija nonācis pie secinājuma, ka nav svarīgi, kā tiek izteikta vēlme pievienoties Cilvēktiesību konvencijai vai kas tiek darīts, pievienojoties tai, jo to, vai šī pievienošanās būs sekmīga, nosaka tas, vai Komisija nodrošina īstenošanu un pārraudzību.
Beidzot, pateicoties jums, mums tas ir. Ceru, ka mēs virzīsimies uz priekšu un ka Eiropas Savienībā būs labāka cilvēktiesību aizsardzība nekā patlaban.
Csaba Sógor
(HU) Esmu ļoti priecīgs, ka, pievienojoties būtiskākajam Eiropas cilvēktiesību aizsardzības pamatdokumentam, Eiropas Savienība sper vēl vienu soli pretī patiesi vienotas Eiropas izveidei un vairo uzticību sev attiecībā uz gadījumiem, kad tā vēršas pret cilvēktiesību pārkāpumiem trešās valstīs. Tomēr mēs nedrīkstam aizmirst, ka cilvēktiesību aizsardzības jomā Eiropas Padome daudzējādā ziņā ir apsteigusi Eiropas Savienību. Tāpēc es mudinu Komisiju apsvērt iespēju pievienoties citām Eiropas Padomes konvencijām un sagatavot to Eiropas Padomē noslēgto starptautisko līgumu sarakstu, kuri palīdzētu mums paaugstināt ES tiesiskā regulējuma kvalitāti cilvēktiesību jomā, ja mēs tiem pievienotos.
Manuprāt, lai nodrošinātu, ka Eiropa patiešām kļūst par reģionu, kurā valda brīvība, drošība un tiesiskums, mums nāksies sadarboties ar Eiropas Padomi un pieņemt tās līdzšinējos sasniegumus cilvēktiesību jomā. No visiem šiem sasniegumiem īpaša uzmanība ir jāveltī Eiropas reģionālo vai minoritāšu valodu hartai un Vispārējai konvencijai par nacionālo minoritāšu aizsardzību, kurās izklāstīts to prasību minimums, kuras jāizpilda attiecībā uz vietējo nacionālo minoritāšu jautājumiem un kuru pamatā ir Eiropas vērtības, cieņa pret daudzveidību un Pamattiesību hartā izklāstītās tiesības. Visas Eiropas Savienības valstis ir Eiropas Padomes dalībvalstis, un lielākā daļa no tām ir parakstījušas un ratificējušās minētos dokumentus. Būtu tikai loģiski, ja šīs jomas iekļaušana ES tiesību normās tiktu īstenota, pārņemot dokumentus plaši ratificētas konvencijas.
Elena Băsescu
(RO) Lisabonas līguma stāšanās spēkā ir nodrošinājusi Eiropas Savienības pievienošanos Eiropas Cilvēktiesību un pamattiesību aizsardzības konvencijai. Faktiski Eiropas Cilvēktiesību tiesa Strasbūrā aizsargās pamattiesības un pamatbrīvības pret ES darbībām. Šis fakts ir jo īpaši svarīgs tāpēc, ka dalībvalstis ir nodevušas Eiropas Savienībai nozīmīgas pilnvaras. Vēlos uzsvērt, ka pievienošanās neietekmēs ES tiesību autonomijas principu, jo Eiropas Kopienu Tiesa, kas atrodas Luksemburgā, joprojām būs vienīgā augstākā tiesa attiecībā uz visiem jautājumiem, kas saistīti ar ES tiesībām.
Rumānija Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvenciju parakstīja 1993. gadā. Svarīgi norādīt, ka saskaņā ar Rumānijas konstitūcijas 20. pantu starptautiskie noteikumi cilvēku pamattiesību jomā, kurus Rumānija ir parakstījusi, ir prioritāri pār valsts tiesību aktiem.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Komisāres kundze, tas, ka Eiropas Padomei ir mehānisms, kas savulaik tika izstrādāts un kas Eiropas Cilvēktiesību tiesas pārraudzībā ir darbojies jau vairākas desmitgades, un ka Eiropas Savienība tam pievienosies, ir ļoti nozīmīgs fakts. Es jau ilgu laiku esmu norādījusi uz kādu ļoti satraucošu atziņu, proti, ka Eiropas cilvēktiesību un minoritāšu aizsardzības jomā tieši Eiropas Padomei ir funkcionējoša cilvēktiesību un minoritāšu aizsardzības sistēma, lai gan reālā politiskā ietekme Eiropā ir Eiropas Savienības rokās. Vēlos vērst uzmanību uz lielisko ziņojumu, ko sagatavoja referente Kinga Gál un kurā ir norādīts, ka attiecīgās precedentu tiesības jeb tiesas prakse bieži vien nodrošina būtisku atbalstu minoritāšu tiesību aizsardzībai. Eiropas Savienība to nespēj piedāvāt. Vēlos papildināt arī Sógor kunga teikto. Šī pievienošanās varētu būt par precedentu tam, ka Eiropas Savienība pievienojas Eiropas Padomes Vispārējai konvencijai par nacionālo minoritāšu aizsardzību, jo 8,5 % ES iedzīvotāju pārstāv minoritātes un ES vispār nav nekādas minoritāšu aizsardzības sistēmas.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Priekšsēdētāja kungs, es vēlos apsveikt Jáuregui kungu par milzīgo darbu, ko viņš ir paveicis.
Šajā ziņojumā ir izskaidroti institucionālie un darbības aspekti, kas saistīti ar Eiropas Savienības pievienošanos Eiropas Cilvēktiesību un pamattiesību aizsardzības konvencijai.
Šobrīd ir apritējuši jau trīsdesmit gadi, kopš Eiropas Komisija un Parlaments pieņēma abas rezolūcijas, kurās tika lūgts, lai ES pievienojas Konvencijai. Tagad, kad ES struktūra ir kļuvusi sarežģītāka un tajā ir 27 dalībvalstis, neviens vairs neapšauba šīs pievienošanās nepieciešamību. Vienošanās par šiem principiem ir politiskās kohēzijas un Eiropas Savienības identitātes pamatā, un, ja šajā ziņā kaut kas nav kārtībā, tad rodas politiskas un arī ekonomiskas problēmas.
Lai tiktu nodrošināta visu cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzība jebkuros apstākļos un bez vilcināšanās, ir jāiegulda darbs demokrātijas stiprināšanā un attīstības veicināšanā un ir pilnīgi jāizskauž visa veida vardarbība, svešas gribas uzspiešana vai totalitārisms. Neaizmirsīsim, ka tieši šāds bija Eiropas Savienības projekta galvenais mērķis. Šajā virzienā mums ir jāiet, un es aicinu Komisiju un Padomi strādāt, lai mēs šo mērķi sasniegtu.
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos arī nodot sveicienus un paust līdzjūtības apliecinājumus bojā gājušo Grieķijas iedzīvotāju ģimenes locekļiem.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencija ir viens no Eiropas vērtību teorijas pamatelementiem, kas aizsargā personas tiesības un cilvēktiesības. No vērtību aspekta raugoties, šis ir Eiropas Savienības izveides pamats.
Daudzus gadus Eiropas Cilvēktiesību tiesa ir ļoti labi veikusi savus pienākumus, aizstāvot vājos un apspiestos. Tomēr pēdējā laikā ir izdoti vairāki nolēmumi, kas liek šaubīties, vai Eiropas Cilvēktiesību tiesa pareizi izprot personu brīvības principu. Pagājušajā gadā visu Eiropu pāršalca diskusijas un iebildumi saistībā ar spriedumu, kas aizliedza krustu novietošanu sabiedriskās vietās.
Manuprāt, īstenojot Lisabonas līgumā noteikto pievienošanos Konvencijai, Eiropas Savienībai ir jāuzsāk arī diskusijas un debates, kas vērstas uz rūpīgu šī jautājuma pārdomāšanu, lai nekad vairs nepieļautu šāda veida personu brīvības kropļojumus un nepareizu izpratni par cilvēktiesībām.
Jarosław Kalinowski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, Eiropas Parlaments daudzkārt ir pieņēmis rezolūcijas, kurās nosodīti cilvēktiesību un cilvēku brīvību pārkāpumi dažādās pasaules vietās. Tomēr jānorāda, ka mēs nespējam novērst acīmredzamus šo pamattiesību pārkāpumus pašas Eiropas Savienības dalībvalstīs.
Vēlos minēt konkrētu piemēru. Nesen Lietuvas Galvenā dienesta ētikas komisija sodīja Polijas minoritāšu vadoni un Eiropas Parlamenta deputātu Tomaševski kungu par to, ka viņš uzdeva Barroso kungam jautājumu par minoritāšu tiesību aizsardzību. Šis ir ļoti neparasts un acīmredzami skandalozs gadījums. Vēlos uzdot šādu jautājumu: vai pievienošanās Vispārējai konvencijai kaut ko mainīs? Eiropas Savienībai būtu jāizstrādā daudz augstāki standarti šajā jomā par Vispārējā konvencijā noteiktajiem. Ir pienācis laiks pielikt punktu šādai diskriminācijai Eiropas Savienības dalībvalstīs.
Georgios Papanikolaou
(EL) Priekšsēdētāja kungs, arī es vispirms vēlos paust visdziļāko nožēlu par to, ka Grieķijā miermīlīgās demonstrācijās, kurās iedzīvotāji cīnās par labāku nākotni, šodien gājuši bojā trīs Grieķijas iedzīvotāji. Konkrēti cilvēki no malas, konkrēti cilvēki, kuru rīcība nav savienojama ar demokrātijas principiem un ir nosodāma, atņēma šiem iedzīvotājiem dzīvību.
Traģiska ironija, ka tieši šodien mēs diskutējam par to, ka pievienošanās Eiropas Cilvēktiesību konvencijai stiprinās un uzlabos Eiropas iedzīvotāju cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzību.
Lai cik efektīvi strādātu Strasbūras tiesa, mums ir jāapzinās, ka mērķi stiprināt Eiropas ideju, ieceri izveidot Eiropu, kurā ciena vērtības, antropocentrisku Eiropu, mēs sasniegsim tikai tad, ja par svarīgāko prioritāti izvirzīsim solidaritāti: solidaritāti dalībvalstu starpā, solidaritāti nāciju starpā, solidaritāti, kas Grieķijā mums patlaban ir tik ļoti nepieciešama.
Diego López Garrido
Priekšsēdētāja kungs, gandrīz visi deputāti, kas uzstājās, atbalstīja Eiropas Savienības pievienošanos Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijai, un mēs viņiem pilnīgi piekrītam.
Vēlos pievērsties tām divām runām, kurās, šķiet, tika pausta atturīga attieksme vai iebildumi pret šo procesu, uzskatot to vai nu par draudu ES kompetencei, kā norādīja Ziobro kungs, vai par nevajadzīgu procesu, kā norādīja Morvai kundze.
Vēlos komentēt abas šīs runas un sniegt konkrētas atbildes saistībā ar tām. Attiecībā uz Ziobro kunga argumentu jānorāda, ka Strasbūras tiesa neietekmēs ES kompetenci. Tāds nav tās mērķis, turklāt ES kompetence ir noteikta Lisabonas līguma 8. protokolā. Ir pilnīgi skaidrs, ka pievienošanās neietekmēs ES iestāžu kompetenci vai pilnvaras. Šajā ziņā problēmu nav.
Papildus jautājumam par "līdzatbildētāja” mehānismu (proti, Eiropas Savienības iesaistīšanos tiesvedībā kopā ar dalībvalsti), ko paredzēts piemērot gadījumos, kad Strasbūras tiesā ir iesniegta prasība pret kādu dalībvalsti, darba grupā tiek apspriests arī jautājums par to, ka pirms vēršanās Eiropas Cilvēktiesību tiesā ir jāizmanto visi Luksemburgas tiesas tiesiskās aizsardzības līdzekļi.
Šis ir viens no jautājumiem, kuru darba grupa patlaban tehniskā līmenī risina, tā lai nebūtu nekādu šaubu par to, ka Eiropas Cilvēktiesību tiesa neapdraud ES kompetenci un ka tā vienīgi lemj, vai Eiropas Cilvēktiesību aizsardzības konvencija ir pārkāpta vai nē.
Otrs arguments, kuru minēja Morvai kundze, bija šāds: "Man jau ir tiesības iebilst pret lēmumu, ko pieņēmusi kāda manas valsts iestāde, un man jau ir tiesības vērsties Eiropas Cilvēktiesību tiesā. Kāpēc nepieciešama ES pievienošanās?” Manuprāt, atbilde ir acīmredzama: tāpēc, ka Eiropas Savienībai ir tādas kompetences, kādu dalībvalstīm nav. Eiropas Savienībai ne tikai ir kompetence noteiktās jomās, bet tā savas kompetences jomas ir arī paplašinājusi.
Eiropas Savienība ir kļuvusi par struktūru, kas lēmumus, no juridiskā viedokļa raugoties, pieņem direktīvu, regulu un lēmumu veidā, un pastāv iespēja, ka tie varētu būt pretrunā ar Eiropas Cilvēktiesību aizsardzības konvenciju. Tāpēc Eiropas Savienības virzība arvien ietekmīgākas struktūras virzienā nosaka to, ka arī Eiropas Savienībai, tāpat kā dalībvalstīm, kas ir parakstījušas Eiropas Cilvēktiesību aizsardzības konvenciju un pakļāvušās Strasbūras tiesas jurisdikcijai, ir šai jurisdikcijai jāpakļaujas. Un tāpēc šāda rīcība ir noteikta Lisabonas līgumā.
Turklāt Eiropas Cilvēktiesību tiesas vēsturei un tās praksei ir bijusi ļoti labvēlīga ietekme uz cilvēktiesībām Eiropā. Eiropas Cilvēktiesību aizsardzības konvencija, uz kuru pamatojoties, šī tiesa pieņem lēmumus, ir diezgan sena (to pieņēma 1950. gadā), un, tāpat kā Romas Līgums, šī konvencija ir parakstīta Romā. Laika gaitā tai ir pievienoti vairāki protokoli. Konvencija ir veca, tomēr saistībā ar to ir izveidojusies apjomīga tiesas prakse, kura ir kļuvusi par dalībvalstu konstitucionālo tiesu un augstāko tiesu praksi. Šī konvencija ir bijusi sava veida vispārēja doktrīna, kas būtībā ir doktrīna, kuru Luksemburgas tiesa un Strasbūras tiesa kopīgi vēlas noteikt par pamatu cilvēktiesību jautājumu interpretēšanai nākotnē.
Tāpēc mēs uzskatām, ka Eiropas Savienības pievienošanās šai konvencijai ir pilnīgi pamatota. Turklāt mēs uzskatām, ka šī konvencija aizsargās ne tikai dalībvalstu iedzīvotājus, bet arī iedzīvotājus, kuri ierodas ES no valstīm, kas nav Eiropas Savienības sastāvā, un kuriem ir ārvalstu rezidenta statuss, jo Eiropas Cilvēktiesību aizsardzības konvencija aizsargā ikvienu, uz kuru attiecas attiecīgās dalībvalsts jurisdikcija, un turpmāk aizsargās ikvienu, uz kuru attiecas jurisdikcija, ko ietekmē Eiropas Savienības pieņemtie lēmumi. Ja ES parakstīs šo konvenciju, aizsargāti tiks ne tikai dalībvalstu valstspiederīgie, bet arī tie indivīdi, kas nav dalībvalstu valstspiederīgie.
Vēlos norādīt, ka mēs priecājamies par vienprātību, kas valda attiecībā uz to, cik svarīga ir virzība uz priekšu saistībā ar Eiropas Komisijas iesniegto mandātu, un par to, ka notiks Parlamenta sēde par šo jautājumu, kā minēja Jáuregui kungs, un es vēlos izmantot iespēju un apsveikt Jáuregui kungu un citus šī ziņojuma referentus - Gál kundzi un Preda kungu. Vēlos norādīt arī to, ka Spānijas prezidentūra plāno, ka Eiropas Savienības Padomes Tieslietu un iekšlietu ministru padome šo mandātu, kas balstīts uz tekstu, ko iesniedza Komisija, kurai, kā mēs noprotam, ir jāuzņemas atbildība par tā apspriešanu ar Eiropas Padomi, varētu pieņemt 4. jūnijā.
Viviane Reding
Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Priekšsēdētāja kungs, vispirms vēlos norādīt, ka pilnībā piekrītu tam, ko Spānijas prezidentūra teica, atbildot uz dažiem parlamentāriešu jautājumiem. Es neatkārtošos, jo mana atbilde būtu tieši tāda pati.
Es tikai vēlētos pateikties tiem deputātiem, kuri savās uzrunās uzsvēra to, cik liela nozīme ir pamattiesībām, kuras ir mūsu ES pamats. Šo pamattiesību stiprināšana ikviena iedzīvotāja labā var nozīmēt tikai to, ka mēs uzlabojam vērtības, kuras uzskatām par mūsu Eiropas patiesajām vērtībām.
Vēlos īpaši pateikties abiem referentiem, kuri ir paveikuši ļoti nozīmīgu darbu, lai panāktu, ka Parlaments atbalsta pamatmandātu, taču, kā jau šeit, Parlamentā, ir norādīts, pamatmandāts ir tikai sākums, mums priekšā vēl ir sarunu risināšana. Šīs sarunas noteikti būs ilgas, un kad tās būs pabeigtas, būs jāsāk ratifikācijas process.
Tāpēc, priekšsēdētāja kungs, es paredzu, ka man ļoti bieži nāksies atgriezties šeit, Parlamentā, (ar prieku, protams), lai ziņotu par to, kā mums sokas, kāda ir procesa attīstība, kādas ir problēmas un kādi ir to risinājumi. Esmu pārliecināta, ka Parlamenta deputāti palīdzēs mums sasniegt kopējo mērķi - Eiropu, kurā vērtības un tiesības tur augstā cieņā.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Philip Claeys  
rakstiski. - (NL) Mums kā Eiropas Parlamenta pārstāvjiem ir jābūt drošiem, ka ES pievienošanās Eiropas Cilvēktiesību konvencijai neveicinās pašreizējo tendenci, ka Eiropas Kopienu Tiesas un Eiropas Cilvēktiesību tiesas tiesneši anulē demokrātiskā ceļā pieņemtus dalībvalstu lēmumus, piemēram, patvēruma un imigrācijas jomā. Es varētu minēt vairākus nesenus gadījumus, kas to apliecina. Tiesneši, kas nav vēlēti un kuri tāpēc neviena priekšā nav atbildīgi, arvien biežāk ietekmē dalībvalstu likumdošanas un izpildes pilnvaras. Šī ir nevēlama tendence, un tā vairo demokrātijas deficītu Eiropas Savienībā.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Priekšlikums par Eiropas Savienības pievienošanos Eiropas Cilvēktiesību un pamattiesību konvencijai Eiropas Parlamentā tiek apspriests jau ilgi. Lisabonas līgums, kas nodrošina tiesisko pamatu šajā jautājumā, dod iespēju sākt sarunas. Šis ir ļoti nozīmīgs solis, kas paver iespējas efektīvākai Eiropas Savienības iedzīvotāju pamattiesību īstenošanai.
Tomēr mums ir jāapzinās, ka, pirms ES kļūst par Konvencijas dalībnieci, mums vēl ir daudz darāmā. Rodas daudzi juridiskas dabas jautājumi, uz kuriem sarunu laikā būs jārod atbildes. Minēšu dažus no šiem jautājumiem. Vai ES ir jāpievienojas tikai pašai Konvencijai vai arī tās protokoliem? Kā risināt jautājumu par ES pārstāvniecību Eiropas Padomes struktūrās? Pēdējais un svarīgākais jautājums: kādām jābūt abu tiesu - Eiropas Kopienu Tiesas, kas atrodas Luksemburgā, un Cilvēktiesību tiesas, kas atrodas Strasbūrā, - attiecībām?
Neaizmirsīsim, ka Eiropas Savienības tiesību sistēmas pamatprincips ir EKT ekskluzīvā jurisdikcija interpretēt ES tiesību aktus. Es priecājos, ka nesen izveidotā Komisija jautājumu par pievienošanos Konvencijai ir uzskatījusi par prioritāti un ka tā ir sagatavojusi ieteikumu sākt sarunas. Patlaban svarīgākais uzdevums ir panākt dalībvalstu vienošanos par pamatjautājumiem, lai sarunas varētu raiti virzīties uz priekšu.
Andreas Mölzer  
rakstiski. - (DE) Pievienojoties Eiropas Cilvēktiesību un pamattiesību aizsardzības konvencijai, ES rada sev vairākas problēmas. Ar to es domāju, piemēram, iespējamo Konvencijas noteikumu pārkāpumu Itālijā, kad tā īstenoja Āfrikas bēgļu piespiedu repatriāciju. Minētajā gadījumā tika piesaukta Ženēvas konvencija par bēgļu statusu, lai gan bēgļu aizsardzība cita starpā skaidri attiecas uz vajāšanu politisku vai reliģisku apsvērumu dēļ. Mūsdienās sastopam galvenokārt ekonomiskos migrantus. Vai mēs vēlamies dot viņiem iespēju nonākt pie mums pa citu ceļu?
Būtībā nesekmīgā integrācijas politika, ko esam īstenojuši pēdējās desmitgadēs, mums atspēlējas. Eiropas Cilvēktiesību tiesa, iespējams, uzspiedīs Eiropai minaretus un burkas. Daži šādi tiesas procesi jau norit. Vai varbūt, gluži pretēji, krucifikss pazudīs no skolu sienām un, iespējams, pēc tam arī no pirmās palīdzības aptieciņām, zīmogiem, ģerboņiem un valstu karogiem? Patiesībā reliģiskās pārliecības brīvības principu bija paredzēts izmantot pret valsti, kas aizliedz publisku reliģijas praktizēšanu. Nav pieļaujams, ka pamatiedzīvotājiem ir jānoliedz savs Rietumu mantojums tikai tāpēc, ka dažiem indivīdiem ir tiesības justies labi. Domājams, ka arī datu saglabāšana būs pretrunā ar Eiropas Cilvēktiesību un pamattiesību aizsardzības konvenciju. Rodas jautājums, vai pašreizējais plāns nepieļaut bērnu pornogrāfiju internetā būs saskaņā ar Konvenciju, jo īpaši tāpēc, ka izklaides industrija interneta blokus izmanto kā iespēju instalēt autortiesību filtrus, turklāt lielākā daļa tīmekļa vietņu ir reģistrētas ASV un tāpēc uz tām neattiecas ES tiesību akti. Nepareizā izmantojuma problēmas sakne jau netiek iznīcināta.
Cristian Dan Preda  
Es kā Ārlietu komitejas referente jautājumos, kas saistīti ar ES pievienošanos Eiropas Cilvēktiesību konvencijai, tāpat kā citi kolēģi uzdevu sev jautājumu, kāds mums no šāda lēmuma labums. Manuprāt, atbilde ir šāda. Pievienošanās Eiropas Savienībā nodrošina papildu ārējo kontroli tiesību ievērošanas jomā. Tādējādi tiek stiprināta sabiedriskā kārtība Eiropā, kura, kā mēs visi zinām, ir balstīta uz cilvēktiesībām, demokrātiju un tiesiskumu. Visbeidzot, pievienošanās vairo uzticību Eiropas Savienībai ārējās attiecībās.
Tomēr mums ir jāapzinās, ka joprojām nav rastas atbildes uz daudziem jautājumiem. Kam mēs pievienosimies - tikai Konvencijai vai arī tās papildu protokoliem? Kādā veidā Es tiks pārstāvēta Konvencijas struktūrās? Kāda būs Parlamenta loma, ieceļot ES tiesnesi Eiropas Cilvēktiesību tiesā? Es cieši ticu, ka tuvākajā laikā uz visiem šiem jautājumiem tiks rastas atbildes.
Joanna Senyszyn  
Eiropā joprojām nav efektīvas cilvēktiesību aizsardzības sistēmas. Eiropas Cilvēktiesību konvencija ir svarīgākais cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības dokuments Eiropā. Īpaši nozīmīgs šis dokuments ir manas valsts iedzīvotājiem, jo labējo spēku valdības ir atņēmušas viņiem iespēju saņemt to pamattiesību aizsardzību, kuras nodrošina ES Pamattiesību harta. Eiropas Cilvēktiesību tiesa (ECT) Strasbūrā, kas uzrauga Konvencijas īstenošanu, kopš tās dibināšanas ir izskatījusi vairāk nekā 100 000 lietu. Gadu no gada izskatāmo lietu skaits būtiski pieaug. 2009. gadā tiesai tika iesniegtas gandrīz 60 000 sūdzības, proti, par 20 % vairāk nekā 2008. gadā. Dalībvalstis nesteidzas ar ECT spriedumu atzīšanu. Ja dalībvalstis to ātri un efektīvi izdarītu, sūdzību skaits, neapšaubāmi, saruktu. ES pievienošanās Eiropas Cilvēktiesību konvencijai būs papildu stimuls veicināt to lēmumu efektīvu īstenošanu, kurus pieņēmusi ECT - iestāde, kas aizsargā iedzīvotāju tiesības un nodrošina viņiem iespēju meklēt taisnību. Nākotnē ECT uzdevums būs uzraudzīt tiesību aktu atbilstību Konvencijas noteikumiem. Šajā ziņā ECT lēmumiem būtu jāizpaužas arī ES politikā. Iespējams, ka tad arī Polijas labējie spēki cita starpā sapratīs, ka valstij ir jānodrošina reliģiskā neitralitāte valsts izglītības iestādēs, jo mācību stundās ir jāpiedalās visiem neatkarīgi no viņu reliģiskās piederības (no Tiesas sprieduma lietā Lautsi pret Itāliju).
