Savienība Vidusjūrai (debates)
Priekšsēdētājs
Šīsdienas darba kārtības pirmais punkts ir Vincent Peillon ziņojums Ārlietu komitejas vārdā par Vidusjūras reģiona valstu savienību. Aicināšu referentu uzstāties ar četras minūtes garu runu.
Vincent Peillon
Priekšsēdētāja kungs! Es vēlētos sākt, paužot sirsnīgu pateicību visiem maniem kolēģiem, kuri piedalījās šā ziņojuma sagatavošanā. Šis ziņojums ir tiešām kolektīvs darbs. Mēs panācām 28 kompromisus, kas drīzāk bagātināja, nevis mīkstināja stratēģisko redzējumu, kuru vēlējāmies sniegt šajā ziņojumā, lai dotu savu ieguldījumu Vidusjūras reģionā. Tāpēc es vēlētos paust sirsnīgu pateicību Marietta Giannakou, Eiropas Tautas partijas grupas (Kristīgo demokrātu) pārstāvei, Ivo Vajgl, Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupas pārstāvim, Hélène Flautre un Starptautiskās tirdzniecības komitejas un Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas atzinumu referentēm De Sarnez kundzei un Tzavela kundzei.
Mums bija būtiski sniegt izpratni par Eiropai izšķirošiem stratēģiskajiem jautājumiem. Jautājums nav tikai par uzskatu, ka mēs esam vajadzīgi dienvidiem. Arī mums ir vajadzīgi dienvidi, jo īpaši šajos krīzes laikos. Ja mēs vēlamies iegūt ilgtermiņa redzējumu, ja vēlamies ilgtspējīgu izaugsmi daudzpolārā pasaulē, tad mums ir vajadzīgi arī dienvidi.
Ņemot vērā minēto, Eiropai ir jāuzņemas Vidusjūras reģiona valstu savienības izveide par miera, drošības un pārticības telpu tās 800 miljoniem iedzīvotāju un jāraugās uz šo darbu kā uz ilgtermiņa prioritāti. Šī kopīgā griba ļāva mums apvienoties, jo mēs zinām, ka mūsu spēja sadarboties ar otru Vidusjūras krastu ir būtisks priekšnoteikums, lai tiktu galā ar riskiem, ar kuriem sastopamies ekonomikas, demogrāfijas un ģeopolitikas, kā arī sociālajā un kultūras jomā. Arī riskam pakļautie kultūras un civilizācijas jautājumi mums ir būtiski faktori.
Mums tas ir zināms. Parlaments divus gadus ir strādājis, zinot par Vidusjūras reģiona valstu savienības izveides grūtībām. Mēs neesam vairījušies risināt jautājumus saistībā ar konfliktiem, kas norisinās dienvidos, tomēr mēs ļoti uzsvērti vēlējāmies apstiprināt, ka pareizā metode šo konfliktu atrisināšanas atbalstam bija tieši Vidusjūras reģiona valstu savienības pieeja ar konkrētiem projektiem, ziemeļu un dienvidu paritāti, lēmumu pieņēmējām institūcijām un, piemēram, iespēju pie viena sarunu galda pulcināt izraēliešus un palestīniešus, kā arī to, ka Vidusjūras reģiona valstu savienība nebūtu jāaicina īstenot visus šos mērķus vienlaikus un ka tai ir jākoncentrējas uz konkrētiem pasākumiem.
Šajā projektā - un es ceru, ka 7. jūnijā Barselonā notiks nākamā valstu un valdību vadītāju augstākā līmeņa sanāksme - mēs, Eiropas Parlaments, vēlējāmies nodot nopietnu vēstījumu valstu un valdību vadītājiem, lai paustu, ka viņiem ir jāiegulda pūles, jo šai augstākā līmeņa sanāksmei ir jābūt veiksmīgai. Ņemot to vērā, mēs esam norādījuši pieejas, kuras, mūsuprāt, šobrīd ir nepieciešamas. Pirmkārt, mums ir jānovērš zināmi šķēršļi, kas, protams, ietver finanšu un ekonomiskus nosacījumus.
Šā iemesla dēļ Eiropas Parlaments cer, ka Eiropas Savienība sniegs riska faktoriem atbilstošu finanšu ieguldījumu, pirmkārt, attiecībā uz atlikušo 2007.-2013. gada finanšu perspektīvas daļu, un ka finanšu perspektīvā 2014.-2020. gadam Eiropas Savienības ieguldījums būs daudz lielāks, lai varētu pabeigt sešus lielus aktuālos projektus. Mums ir jāuzlabo ekonomiskā un tiesiskā vide. Mums ir jāuzlabo dienvidu-dienvidu reģionālā integrācija. Papildus ekonomiskajiem nosacījumiem mums ir nepieciešami arī jauni politiskie nosacījumi, un šā iemesla dēļ mēs uzsvērām kultūras integrāciju, izglītību, kultūras projektus un sieviešu un vīriešu tiesības.
Nobeigumā gribu teikt, ka Eiropai šajā krīzē ir nepieciešams tālejošs un plašs skatījums. Mums nav jāupurē ilgtermiņa aspekts par labu īstermiņa aspektam. Mums ir jāuzņemas atbildība. Eiropai dienvidi ir nepieciešami.
Štefan Füle
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Es ar gandarījumu šodien jūs uzrunāju saistībā ar Vidusjūras reģiona valstu savienību un Vincent Peillon sagatavoto ziņojumu. Šis vērtīgais Eiropas Parlamenta ieguldījums ir sniegts īpaši atbilstošā laikā, jo tajā ir norādītas dažas no galvenajām problēmām, ar ko Vidusjūras reģiona valstu savienība sastapsies nākamajos mēnešos. Un, starp citu, Peillon kungs, es pilnīgi piekrītu jūsu ziņojuma iekļaušanai debatēs.
Līdz ar Lisabonas līguma stāšanos spēkā Eiropas Savienībai tagad ir uzlabota un vienotāka institucionālā identitāte un pilnvaras efektīvākai rīcībai pasaules mērogā. Tajā pašā laikā lielākā daļa Vidusjūras reģiona valstu valdību ir īstenojušas vērienīgas ekonomisko reformu programmas, un Eiropas kaimiņattiecību politikas ietvaros notiek pārmaiņas attiecībās starp Eiropas Savienību un tās Vidusjūras reģiona kaimiņvalstīm.
Kopš 2004. gada ir papildinājies politisko kontaktu profils un pieaugusi to intensitāte. Tirdzniecības pieaugums ir mērāms divciparu skaitļos, un to ir veicinājis stabils liberalizācijas un regulējuma konverģences process. Eiropas Savienības palīdzība ir tikusi pielāgota partneru vajadzībām reformu jomā, un pašreizējās finanšu shēmas ietvaros tās apjoms ir būtiski palielinājies.
Šādus panākumus mēs esam guvuši savu divpusējo attiecību ietvaros. Tomēr Vidusjūras reģionā pat vairāk nekā citviet mūsu divpusējo attiecību tīkls starp Eiropas Savienību un atsevišķām Vidusjūras reģiona kaimiņvalstīm ir jāpapildina ar dienvidu-dienvidu integrāciju un sadarbību, kā arī tiešām reģionālas ekonomikas zonas radīšanu. Investīciju un izaugsmes veicināšanai, labklājības līmeņu atšķirības mazināšanai starp Eiropu un tās Vidusjūras reģiona kaimiņvalstīm reģionālā integrācija var sniegt tikpat būtisku ieguldījumu kā valsts reformas, nodrošinot arī lielāku konverģenci saistībā ar mūsu kopējām vērtībām un mūsu demokrātijas praksi.
Dienvidu-dienvidu integrācija un starpreģionu integrācijas projekti, piemēram, Agadirā parakstītais brīvās tirdzniecības nolīgums, arī ir būtiski, lai radītu piecus miljonus jaunu darbavietu, kas katru gadu ir vajadzīgas reģiona gados jauno iedzīvotāju vajadzību nodrošināšanai. Vidusjūras reģiona valstu savienības izveide 2008. gadā Parīzē sniedza jaunu stimulu Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu partnerībai, ļāva izstrādāt pārliecinošu piedāvājumu kopējai līdzdalībai un dalītai atbildībai, izmantojot līdzprezidentūras sistēmu, pievērsa lielāku uzmanību konkrētiem projektiem un nodrošināja tehnisko sekretariātu, lai veicinātu reģionālo integrāciju un investīcijas.
Kā mums visiem ir zināms, projekta īstenošanu palēnināja pieaugošā spriedze Tuvajos Austrumos, tomēr ir gūti panākumi saistībā ar tuvināšanās sarunu sākšanu starp Izraēlu un Palestīniešu pašpārvaldi. Šobrīd ir pamats piesardzīgai cerībai, ka reģiona politiskie apstākļi varētu kļūt sadarbību veicinošāki.
Ņemot vērā tādas pasaules mēroga problēmas kā starptautiskā ekonomikas un finanšu krīze, klimata pārmaiņas un energodrošība, Vidusjūras reģiona valstu savienībai būs jārisina ar Tuvo Austrumu politisko situāciju saistītā problēma, jāsāk Vidusjūras reģiona valstu savienības sekretariāta operatīvā darbība un kritiski jānovērtē kopš 2008. gada partnerattiecībās gūtie panākumi.
Tā ir iespēja kolektīvi reformēt mūsu saistības un politisko gribu, lai izveidotu miera, stabilitātes un kopējas labklājības telpu Vidusjūras reģionā. Lai to sasniegtu, partneriem ir īpaši jāpievēršas Vidusjūras reģiona valstu savienības turpmākajai attīstībai un tam, ko tā uz vietas var sniegt projektu, darbavietu un izaugsmes ziņā.
Vidusjūras reģions ir ārkārtīgi dinamisks, un jaunā paaudze pieprasa vairāk darbavietu un labākas iespējas. Jaunieši pieprasa lielāku pārredzamību un demokrātisko pārstāvību, labāku izglītību un atvieglotas mobilitātes iespējas ceļošanai un studijām. Viņu prasības ne vienmēr ir vienkārši izpildāmas, bet galu galā viņiem būtu jābūt ieguvējiem no mūsu kolektīvi veiktajiem pasākumiem.
Ja mēs īstenojam praktiskus projektus, piemēram, saistībā ar piekļuvi ūdenim, pārtikai un enerģijas avotiem, kā arī uzlabotām civilās aizsardzības iespējām, tas ir mūsu iedzīvotāju interesēs.
Vidusjūras reģiona valstu savienības mērķis ir iedzīvotāju, uzņēmēju, nevalstisko organizāciju, universitāšu un, pirmkārt, jauniešu izvirzīšana pilsoniskās sabiedrības, sadarbības un ekonomiskās attīstības centrā. Ar ievēlētu pārstāvju pilnas līdzdalības un iesaistīšanās palīdzību būtu jāpanāk arī uzlabota iedzīvotāju līdzdalība.
Šā iemesla dēļ Komisija ir pārliecināta, ka partnerattiecību demokrātisko leģitimitāti nostiprina dinamiska un spēcīga parlamentārā dimensija. Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu parlamentārā asambleja ir jānostiprina vēl vairāk, un tās darbs būtu labāk sasaistāms ar citām partnerattiecību organizācijām.
Mēs visi vēlamies, lai Vidusjūras reģiona valstu savienība funkcionētu, un mēs visi zinām, ka par šo savienību spriedīs pēc tās spējām īstenot konkrētus, reģionam paredzētus projektus. Enerģētikas tīklu savstarpējā savienošana, jūras maģistrāles, lai savienotu Vidusjūras ostu infrastruktūras ar Eiropas ostām, kā arī Vidusjūras reģiona saules enerģijas plāns ir jomas ar būtiskām iespējām attiecībā uz investīcijām, darbavietu radīšanu un tirdzniecības attiecību uzlabošanu. Ja mēs vēlamies šīs iespējas izmantot, mums ir nepieciešama privātā sektora un lielāko finanšu institūciju cieša sadarbība. Lai tas notiktu, mums ir nepieciešams viens katalizators, proti, Vidusjūras reģiona valstu savienības sekretariāts.
Pēc 43 Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu partneru intensīva darba vairāku mēnešu garumā mums galu galā izdevās pieņemt lēmumu par sekretariāta tiesisko statusu, iecelt amatā ģenerālsekretāru un apstiprināt provizorisko budžetu sekretariāta darbības nodrošināšanai. Attiecībās ar Vidusjūras reģiona partnervalstīm mūsu galvenā vēlēšanās ir veicināt drošību, izaugsmi un stabilitāti reģionā. Tomēr pastāv arī nemainīga pārliecība, ka mēs piedalāmies pat vēl vērienīgākā projektā: miera reģiona veidošanā un mūsu kopējo mērķu un vērtību apstiprināšanā.
Esmu pārliecināts, ka kopā ar Eiropas Parlamenta ieguldījumu un Eiropas Savienības dalībvalstu un mūsu partneru parlamentiem, kā arī ar spēcīgu stimulu no Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu parlamentārās asamblejas puses mēs spēsim īstenot šo uzdevumu.
Marielle De Sarnez
Priekšsēdētāja kungs! Protams, Barselonas augstākā līmeņa sanāksmes norise rada šaubas. Bez šaubām, Izraēlas un Palestīnas konflikts rada rezonansi, bet tas neattiecas uz šo jautājumu. Vidusjūras reģiona valstu savienība ir vienīgā mūsu rīcībā esošā atbildes iespēja, lai paātrinātu attīstību dienvidu valstīs, nostiprinātu to savstarpējās saiknes un uzlabotu dialogu abās Vidusjūras pusēs. Ir jākāpina reģiona ekonomiskā attīstība un jānoslēdz vairāk vienošanos par apmaiņu kultūras jomā. Reģionam ir nepieciešami konkrēti projekti nākotnei, kas mobilizētu enerģiju un iesaistītu lielāku valstu skaitu.
Ņemot vērā minēto, mums būtu jādara viss, lai veicinātu privātās un valsts investīcijas, un Eiropas Komisijai ir jābūt aktīvākai un jānostiprina tās kā investores nozīme. Gatavojot jauno asociācijas nolīgumu kopu, tai arī būtu vairāk jāņem vērā liberalizācijas procesa sekas.
Visbeidzot - Agadirā noslēgtais nolīgums būtu jāpaplašina, lai uzlabotu pieredzes apmaiņas attīstību starp dienvidu valstīm. Attiecībā uz lauksaimniecības politiku tajā būtu jāsaglabā nepieciešamība pēc neatkarības pārtikas apgādes jomā, un, kā mums visiem zināms, izšķiroši svarīga nozare ir enerģētika. Ir būtiski, lai projekti tiktu īstenoti, pirmkārt, šo valstu interesēs, lai apmierinātu to vajadzības un veicinātu to attīstību, neatkarīgi no grūtībām vai drīzāk šo grūtību dēļ. Nepieciešamība atjaunot Vidusjūras reģiona valstu savienības (VRVS) darbību ir akūtāka nekā jebkad agrāk.
Niki Tzavela
Priekšsēdētāja kungs! Savā ziņojumā par Eiropas un Vidusjūras reģiona tirgu mēs apstiprinājām, ka iesakām pamatinfrastruktūras uzturēšanu un attīstīšanu, kas ekonomiku attīsta vienotā un saliedētā virzienā, un interesanti, ka tagad, ekonomikas krīzes apstākļos, pašreizējā ekonomikas situācija visai skaidri parāda, ka dienvidos pastāv kohēzija un kopsaucēji. Mums tas ir jāpatur prātā konkrētiem pasākumiem nākotnē.
Manā ziņojumā īpaša uzmanība ir pievērsta sašķidrinātajai dabasgāzei, kas pavisam drīz var kļūt par Eiropas un Vidusjūras reģiona tirgus ekonomikas virzītājspēku ne tikai attiecībā uz piegādi, bet arī pārdošanu, kā arī atjaunojamu energoresursu avotu jomā, kas ir vēl viena ekonomikas forma Eiropas un Vidusjūras reģionā, tomēr vairāk orientēta uz īstermiņa perspektīvu. Viens komentārs: Vidusjūras reģiona valstu savienības stratēģija un politika attiecībā uz Ziemeļeiropai paredzētu enerģiju ir ļoti labi dokumentēta. Mūsu politikā un stratēģijā attiecībā uz enerģētiku Dienvideiropai, komisāra kungs, pastāv lieli trūkumi.
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Marietta Giannakou
Priekšsēdētāja kungs! Es vēlētos sveikt Vincent Peillon kungu un pārējās komitejas pārstāvošās referentes, De Sarnez kundzi un Tzavela kundzi, saistībā ar viņu ziņojumiem. Ziņojums par Vidusjūras reģiona valstu savienību ir būtisks, jo uzmanība tajā ir pievērsta steidzamiem un izmērāmiem mērķiem. To rezultāti, iespējams, ir ļoti konkrēti, jo Parlaments ar ziņojuma palīdzību aicina asignēt konkrētus budžetus, izmantojot finanšu perspektīvu, Vidusjūras reģiona valstu savienības atbalstam Barselonā un, protams, tam, lai dažādās pastāvošās atšķirības neietekmētu savienības mērķus, proti, izaugsmi, uzlabotas individuālās tiesības un cilvēktiesības, pieredzes apmaiņu kultūras jomā, ar enerģētiku saistītus jautājumus, kā arī visus citus aspektus, kas var vienot iedzīvotājus Vidusjūras baseinā.
Protams, šodien šeit nav pārstāvēta Padome un Spānijas prezidentūra, kurai, es pieņemu, ir īpaša interese par Vidusjūras reģiona valstu savienību, un man jāatzīst, ka mani tas pārsteidz, jo Padomei būtu vajadzējis dzirdēt visu, ko pauda referents un līdzreferentes, un to, kas šeit tika uzsvērts, citiem vārdiem sakot, ka šie ir centieni, ar kuriem tiek pārvarētas konkrētās grūtības, kas kavēja programmu attīstību tā, kā tam būtu vajadzējis notikt.
Konfliktu starp Palestīnu un Izraēlu, protams, nav iespējams atrisināt ar Vidusjūras reģiona valstu savienības palīdzību, bet ierēdņu klātbūtne sekretariātā ļauj cerēt, ka konfliktējošās puses neizdarīs spiedienu uz mūsu pūlēm attīstīt Vidusjūras reģiona valstu savienību saskaņā ar iepriekš aprakstītajiem kritērijiem.
Vidusjūras reģiona valstu savienībai ir īpaši būtiski raidīt vēstījumu par demokrātisku attīstību, sieviešu un vīriešu līdztiesību un centieniem pilsoniskas sabiedrības labā arī Ziemeļāfrikas valstīs.
Raimon Obiols i Germà
Priekšsēdētāja kungs! Šajā ziņojumā man visvairāk patika (un es vēlētos apsveikt tā autoru Vincent Peillon kungu) tā precizitāte un konkrētums. Ja vien šā ziņojuma precizitāte attiektos arī uz tajā aplūkoto tematu, proti, Vidusjūras reģiona valstu savienību (VRVS).
Tas ir tāpēc, ka VRVS šobrīd pastāv ārkārtējs skaidrības trūkums, lai neteiktu vairāk. Domāju, ka līderi, kuri, mēs ceram, tiksies 7. jūnijā Barselonā, rīkotos pareizi, ja sekotu konkrētajām, precīzajām prioritātēm, kas izklāstītas Peillon kunga ziņojumā.
Pirmkārt, politiskais konteksts. Nav pieļaujams, ka Tuvo Austrumu konflikts turpina bloķēt vai paralizēt VRVS, bet savienība tomēr to nevar ignorēt. Ciktāl tas iespējams, tai ir jāsniedz pozitīvs ieguldījums konflikta risināšanā.
Otrkārt, labi projekti ir jāsagatavo un jāizstrādā profesionālā un inteliģentā veidā.
Treškārt, ir jānodrošina adekvāti resursi un finanšu saistības.
Ceturtkārt, ir jāgūst panākumi, veidojot pozitīvas attiecības, izvairoties no šķēršļiem un konfliktiem, tā vietā cenšoties panākt sinerģiju starp VRVS un Eiropas Savienības Vidusjūras reģiona struktūrām.
Mums jācenšas panākt šo četru centrālo punktu, četru galveno jautājumu precizēšanu un ievērošanu, un es uzskatu, ka šis ziņojums ir labs instruments, labs rīcības plāns, lai palīdzētu mums panākt šo vienošanos.
Ivo Vajgl
Priekšsēdētāja kungs, komisār Füle! Pirmkārt, es vēlētos pateikties referentam Peillon kungam par viņa konstruktīvo, atklāto un radošo līdzdalību, kā rezultātā ir tapis šis ziņojums. Es ceru, ka tas ieinteresēs ne tikai tos no mums, kuri palīdzēja tā sagatavošanā, bet arī citus cilvēkus. Ziņojums attiecas uz reģionu, kurš viscaur vēstures gaitā ir bijis kultūras un garīgās dzīves, kā arī ekonomikas un tirdzniecības inovāciju dinamiskais centrs. Diemžēl mūsdienās tas ir daudzu problēmu avots, kuras satrauc mūs visus, kā arī pārējo pasauli un kuras mēs vēlētos atrisināt.
Vidusjūras reģiona valstu savienība ir būtisks projekts, bet diemžēl tas nav attīstījies tik ātri, kā mēs to būtu vēlējušies. Mēs vēlētos, lai pēc sekretariāta izveides Barselonā sekotu strauja attīstība prioritāro projektu īstenošanā. Vidusjūras reģiona valstu savienības darba dzinējspēkam vai tā mērķim ir jābūt projektiem. Vienlaikus mums tomēr ir jāatzīst, ka ir vairākas aktuālas politiska rakstura problēmas, piemēram, Palestīnas jautājums un Rietumsahāras nenoteiktais statuss, kas ir traucējušas nepieciešamo progresu. Šā iemesla dēļ mums reģionā ir jācenšas vairot dialogu, iecietību un uzticības veidošanu.
Šajā ziņā Eiropas Parlaments neapšaubāmi varētu ļoti nozīmīgi un aktīvi iesaistīties, un ceru, ka visas iesaistītās puses atbalstīs šo Parlamentu kā vienu no dalībniekiem, kas var palīdzēt atrisināt problēmu.
Visbeidzot ļaujiet man piebilst, ka mums ir obligāti jāpievērš adekvāta uzmanība nākamajām paaudzēm, jāveicina studentu apmaiņa Vidusjūras reģiona valstu savienības ietvaros un jāatbalsta EMUNI universitāte, vecāko iestāžu līdzdalība un diskusijas izglītības un kultūras jomā. Tas mums palīdzēs paaugstināt savstarpējās sapratnes un sadarbības līmeni.
Malika Benarab-Attou
Verts/ALE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Vidusjūras reģiona valstu savienība nekad agrāk nav bijusi tik būtiska mūsu nākotnei kā šobrīd. Ziņojumā par VRVS mēs kopīgiem spēkiem centāmies atbalstīt atšķirīgu mūsu Vidusjūras reģiona redzējumu. Šī savienība ir izveidota, lai būtu kas vairāk nekā tikai brīvās tirdzniecības zona. Tā ir savienība, kas izveidota, pamatojoties uz tādu iedzīvotāju kopīgu civilizāciju, kuriem ir kopējas pamatvērtības.
Es vēlētos runāt par būtiskāko šķērsli attiecībā uz mūsu mērķiem, kas saistīti ar Vidusjūras reģionu, - tā ir vardarbība, ko piedzīvo Palestīnas iedzīvotāji, kuri saskaras ar Izraēlas īstenotu okupāciju, izraidīšanu un slepkavībām, kamēr Eiropa neuzņemas tās vēsturisko atbildību šajā konfliktā un neveic faktisku rīcību miera nodrošināšanai, atzīstot Palestīnas valsti saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem, kas ir mūsu demokrātijas pamatā.
Nākamajā nedēļā oficiāla Parlamenta delegācija apmeklēs Gazas joslu, cenšoties saprast, kādēļ palīdzība simtiem tūkstošu eiro apjomā, ko eiropieši sūta palestīniešiem, netiek saņemta Gazas skolās un slimnīcās, kuras es apmeklēju janvārī. Es biju šokēta un apjukusi, uzzinot, ka Ārlietu komitejas priekšsēdētājs, paklausot Izraēlas instrukcijām, ir pieņēmis lēmumu Parlamenta delegācijai neapmeklēt Gazu, neinformējot ne delegācijas locekļus, kuru vidū esmu arī es, ne šīs delegācijas līdzpriekšsēdētājus.
Boikotējot Parlamenta delegāciju Gazā, mūsu komitejas priekšsēdētājs diskreditē visu Parlamentu, kas pieņēma rezolūciju par Goldstone ziņojumu, nosodot faktu, ka Izraēlas armija bloķē kontaktus ar Palestīnas iedzīvotājiem, un pieprasot šīs blokādes tūlītēju atcelšanu. Mums ir jāpatur prātā šī rezolūcija un Parlamenta nostāja.
Šā apstākļa dēļ es aicinu Albertini kungu atstāt priekšsēdētāja amatu Ārlietu komitejā - kuras locekle es esmu -, jo viņš nespēj izpildīt tās izvirzītās prasības.
Kāda jēga finansēt un pārraudzīt vēlēšanas, ja mēs atsakāmies atzīt tos cilvēkus, kuri ieroču vietā ir izvēlējušies vēlēšanu urnu?
Visbeidzot - vēl viens šķērslis patiešām draudzīgai Vidusjūras reģiona valstu savienībai ir upuri, kuri noslīkst ceļā no dienvidu puses, daļēji tādēļ, ka Eiropas robežas viņiem ir pilnīgi slēgtas. Mūsu pašreizējā migrācijas politika vairs nav pieņemama. Mums ir jāspēj nodrošināt, kā ir ieteikts ANO Attīstības programmā, ka dienvidu iedzīvotāju mobilitāte ir vienlīdzīga ar mūsu pašu mobilitāti, ceļojot uz dienvidiem. Mums ir jāsaglabā uzticība mūsu projektam un mūsu vērtībām. Mūsu bērni par to mums būs pateicīgi, un mēs būsim cienījami savu iedzīvotāju pārstāvji.
Willy Meyer
Priekšsēdētāja kungs! Vidusjūras reģiona valstu savienība saskaras ar reāliem šķēršļiem, un es lūdzu Eiropas Savienībai, visām institūcijām un Parlamentam apņēmību - ievērojami lielāku apņēmību, cenšoties pārvarēt šos šķēršļus.
Pirmā un būtiskākā no šīm problēmām - par to nav šaubu, un šo jautājumu ir aktualizējuši citi deputāti - ir konflikti: Palestīnas konflikts, Izraēlas valdības attieksme, sistemātiski pārkāpjot starptautiskās tiesības un pašas parakstītos nolīgumus, piemēram, Annapolisas vienošanos par apmetnēm; Rietumsahāras konflikts, kā arī Kipras Republikas ziemeļu daļas okupācija. Šie ir nepārprotami šķēršļi visām institūcijām, kas vēlas panākt tāda veida attiecības starp abiem Vidusjūras krastiem. Kamēr šie konflikti nav atrisināti, tie rada reālus šķēršļus.
Manis pārstāvētā grupa pieprasa, lai apņēmīgāk un enerģiskāk tiktu reaģēts uz visu to dalībnieku rīcību, kuri ir atbildīgi par starptautisko tiesību pārkāpšanu.
Tomēr mums nevajadzētu arī aizmirst, ka vēl viena problēma, ar ko sastopamies, ir visā Vidusjūras reģionā pastāvošā ekonomiskā un sociālā nelīdzsvarotība. Es uzskatu, ka visi risinājumi, kuru ietvaros šo nelīdzsvarotību cenšas novērst, vienkārši un nepastarpināti ierosinot brīvās tirdzniecības nolīgumus, nav vērsti pareizajā virzienā. Pareizais virziens būtu ņemt vērā šo nelīdzsvarotību un censties panākt tirdzniecības nolīgumus, kuru pamatā ir papildināmība un solidaritāte. Situācija būtība ir tāda, ka daudzas Vidusjūras piekrastes valstis atrodas absolūtas nabadzības un pilnīga trūkumu situācijā.
Tomēr - un šajā jautājumā es uzstāju - ir ļoti būtiski, lai Eiropas Savienība uzņemtos lielākas saistības, reaģējot uz pašlaik akūtajiem konfliktiem. Es runāju par Palestīnu un Rietumsahāru. Atsevišķu konfliktu, piemēram, Rietumsahāras konflikta, gadījumā Eiropas Savienība nedara pilnīgi neko. Tā ne tikai neveic nekādus pasākumus, bet attīsta "īpaša statusa” attiecības, kuras pašlaik bauda Maroka, kā arī Izraēlas gadījumā cenšas paaugstināt asociācijas nolīguma statusu līdz "īpaša statusa” nolīgumam.
Nikolaos Salavrakos
Priekšsēdētāja kungs! Man ir jāapsveic referents Peillon kungs par vērtīgo ziņojumu, ar kuru viņš mūs ir iepazīstinājis. Mēs visi zinām, ka Vidusjūras baseins ir daudzu kultūru satikšanās punkts, tomēr tas ir nervu centrs un "katls”, kas nu jau ir vārījies daudzus gadus. Klimata pārmaiņas, ekonomikas un finanšu krīze, imigrācija, piesārņojums, pārzveja un dabiskās vides postījumi ir dažas no problēmām, kas ir apsēdušas eiropiešu un pārējos iedzīvotājus, kuri apdzīvo Vidusjūras baseinu.
Īpaša uzmanība ir jāpievērš nelegālās imigrācijas jautājumam un efektīvām robežkontrolēm Vidusjūras baseina valstīs, jo īpaši Grieķijā un Itālijā - valstīs, kuras ir nelegālo imigrantu starta punkts ceļā uz Eiropas Savienību. Uz šo valstu robežām ik dienas notiek cīņa. Uzmanība ir jāpievērš arī enerģētikas nozares nostiprināšanai un atjaunojamu energoresursu un Vidusjūras reģiona saules enerģijas plāna izmantošanai, lai veicinātu ekonomikas izaugsmi Vidusjūras reģiona dienvidu valstīs.
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Louis Bontes
(NL) 2008. gadā Francijas prezidents Nicolas Sarkozy paziņoja, ka viņam ir sapnis par Vidusjūras reģiona valstu savienību. Bija paredzēts, ka šī savienība sniegs jaunu stimulu Eiropas un Vidusjūras reģiona sadarbības mērķiem, kuru pamatā ir savstarpēja kopējo vērtību atzīšana, piemēram, demokrātijas, tiesiskuma, labas pārvaldības un cilvēktiesību ievērošana.
Es brīnos, kā jūs varat runāt par kopīgām vērtībām, kad tādās valstīs kā Mauritānija nav iespējams runāt par reliģisko brīvību, jo tur vairāk nekā tūkstoš gadus ir dominējis islams. Saskaņā ar konstitūciju Sīrija oficiāli ir demokrātiska un sociālistiski orientēta unitāra valsts. Tomēr realitātē Sīrijā ir diktatūra. Maroka ir okupējusi Rietumsahāru, un Tunisijā regulāri notiek cilvēktiesību pārkāpumi. Es varētu turpināt ar garu šādu valstu sarakstu, bet man ir jāņem vērā mana uzstāšanās laika ierobežojums.
Vai tās ir valstis, ar kurām mēs vēlamies pastiprināt apmaiņu kultūras jomā? Vai tās ir valstis, ar kurām mēs vēlamies izveidot brīvās tirdzniecības zonu, lai pēc tam veicinātu personu brīvu kustību pāri Vidusjūrai? Šādas rīcības rezultāts būs vēl lielāka islama klātbūtne Eiropā. Mēs nedrīkstam pieļaut Eiropas pārvēršanos "Eirābijā”: ne šobrīd, ne vēlāk! Pirms šis sapnis pārvēršas murgā, mums ir jāaptur šā procesa attīstība.
1995. gadā mums bija vēl viens ar Vidusjūras baseinu saistīts sapnis, kas pārtapa Barselonas deklarācijā, un mēs to atkārtojām 2005. gadā. Izņemot faktu, ka šie projekti Eiropas nodokļu maksātājiem ir izmaksājuši vairākus miljardus, tie ne pie kā nav noveduši. Pārtrauciet nodokļu maksātāju naudas šķērdēšanu un izbeidziet sapņot! Tomēr paužu pienācīgu cieņu Albertini kungam par drosmīgu nostāju. Mana grupa viņu atbalsta.
Salvatore Iacolino
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Eiropas un Vidusjūras reģiona valstis veido stratēģisku ES politikas jomu: mēs nevaram risināt ar vidi, reliģiskajām vērtībām, kultūru, infrastruktūru, lauksaimniecību, enerģētiku, drošību un migrācijas plūsmu saistītus jautājumus, ja trešās valstis Vidusjūras piekrastē nesniedz savu palīdzību atbildīgi.
Tomēr sadarbības struktūrā vēl ir jāiegulda liels darbs: mēs varētu teikt - no Barselonas līdz Barselonai un vēl tālāk. Eiropas Savienībai ir jāiegulda lielāks darbs, lai atjaunotu un apstiprinātu atsevišķus asociācijas nolīgumus ar trešām valstīm Vidusjūras piekrastē, un tai ir jāfinansē lieli stratēģiskie projekti gan infrastruktūras, gan ostu jomā.
No otras puses, mums ir stingri jāaizsargā salīdzināmas ražošanas nozares abos Vidusjūras krastos, jo īpaši lauksaimniecība, lai nodrošinātu ilgtspējīgu attīstību un pēc iespējas saskaņotāku tiesisko pamatu. Tādēļ mēs ceram, ka ES pārvaldība attiecībā uz Vidusjūras reģiona valstīm tiks nostiprināta, lai aizsargātu pamatprincipu, proti, sadarbību, kas atspoguļo politisku veiksmi un panākumus uzņēmējdarbības jomā, vienlaikus palielinot garantijas indivīdu aizsardzībai.
Es vēlējos arī sniegt ieteikumu Benarab-Attou kundzei: protams, uzbrūciet Albertini kungam, kurš pārliecinoši vada komiteju, bet dariet to viņa klātbūtnē, lai viņš varētu sevi aizstāvēt. Tas ir būtisks katras demokrātiski ievēlētas sapulces elements.
Pier Antonio Panzeri
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es uzskatu, ka, pieņemot šo ziņojumu, mēs ļoti būtiski pavirzāmies uz priekšu, un tas būs ļoti lietderīgi, ņemot vērā 7. jūnija Barselonas augstākā līmeņa sanāksmi, kas, kā mums zināms, būs sarežģīta, ņemot vērā Izraēlas un palestīniešu sarunu strupceļu, kā arī dažādu neskaidrību un problēmu dēļ saistībā ar jaunās sekretariāta struktūras administratīvās organizācijas noteikšanu.
Tā kā pastāv šīs problēmas, Peillon kunga ziņojums ir sagatavots vienīgajā iespējamā veidā, no vienas puses, akcentējot to, ka konflikti nedrīkst traucēt taustāmus panākumus virzībā uz daudzpusēju sadarbību konkrētās jomās, tomēr, no otras puses, atzīstot, ka Vidusjūras reģiona valstu savienība nebūs pilnīgi veiksmīga, ja šie konflikti netiks atrisināti.
Tādējādi faktiskais izaicinājums tagad ietver skaidru, noteiktu politisko apņemšanos, kas panākama Barselonas augstākā līmeņa sanāksmes rezultātā un kas beidzot jaunās institūcijas struktūrām ļaus darboties un sniegt ieguldījumu to līdzekļu nodrošināšanā, kuri nepieciešami lieliem projektiem, kas ir tās galvenais mērķis. Eiropai ir jāsaprot, ka tai ir jāvērš savi politiskie un ekonomiskie centieni, kā arī tās intereses dienvidu virzienā, jo tur tā var atrast risinājumus daudzām problēmām, kuras pašlaik to ir apsēdušas.
Niccolò Rinaldi
(IT) Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, dāmas un kungi! Gadiem ilgi neatkarīgs pētnieks Gabriele Del Grande internetā publicē to cilvēku skaitu, kuri iet bojā, cenšoties šķērsot Vidusjūru laivās, ko vada organizētās noziedzības grupu pārstāvji. Viņa pedantiskais uzskaitījums ir sasniedzis 4 200 upuru, 18 no tiem gāja bojā martā. Tā ir īsta masu slepkavība.
Daudzus gadus pavecs kapsētas darbinieks Lampedūzā, uzstādot krustu un noliekot ziedus, ir brīvprātīgi veicis to nedaudzo bojāgājušo pienācīgu apbedīšanu, kuru mirstīgās atliekas ir atrastas. Šie divi Eiropas iedzīvotāji darbojas arī mūsu vārdā; viņi rīkojas, lai kompensētu mūsu politiskās neveiksmes. Viņu spontānie pūliņi norāda uz neatliekamo vajadzību izstrādāt jaunu politisko arhitektūru un saturu un kontrastē Itālijas valdības jūrā veiktajiem piespiedu atgriešanas pasākumiem, kuros tiek pārkāptas starptautiskās tiesības un tikai vairots cilvēku izmisums.
Tādēļ Vidusjūras reģiona valstu savienībai ir jāpārstāv jauna humāna pieeja, ņemot vērā, ka mūsu rīcībā esošais laiks strauji sarūk. Šobrīd vairāk nekā puse Marokas un Turcijas iedzīvotāju ir jaunāki par 18 gadiem. Tādēļ Vidusjūras reģionam ir lemts strauji mainīties.
Takis Hadjigeorgiou
(EL) Es gribētu sākt, izsakot pateicību Peillon kungam par viņa paveikto darbu. Ziņojumā ir pausts aicinājums Vidusjūras reģiona valstu savienības dalībvalstīm savstarpējas cieņas un izpratnes gaisotnē sākt atklātu dialogu, veicinot cilvēktiesības un brīvības, un mēs to atbalstām. Tomēr šajā ziņojumā nav neviena konkrēta priekšlikuma cīņai ar esošajām politiskajām problēmām, kas ir apsēdušas reģionu. Es saprotu, ka Peillon kunga teiktajā ir noteikta loģika, kuru varētu uzskatīt par noderīgu Vidusjūras reģiona valstu savienības veidošanā. No otras puses, raudzīties caur pirkstiem un izlikties, ka Gazā "nekas nenotiek”, ir milzīga kļūda, kas mums neļauj atrisināt problēmas.
Mani uztrauc tas, ka mēs Eiropas Savienībā lēnām mācāmies drīzāk sadzīvot ar problēmām, nevis tās atrisināt. Mums ir jākļūst aktīvākiem būtiskajos jautājumos, kas mūs satrauc. Šajā ziņojumā nav nekādas norādes uz to, ka Izraēlai ir jāpanāk tūlītējs, taisnīgs un dzīvotspējīgs Palestīnas jautājuma risinājums. Nav nekādas norādes uz to, ka Turcijai ir jāizrāda vienāda cieņa visām Vidusjūras reģiona dalībvalstīm bez izņēmuma. Norādījums, ka Turcijai ir jāatvelk savi okupācijas spēki no dalībvalsts, ir nepieciešams, es pat teiktu - obligāts - cieņas apliecinājums Eiropas tiesiskumam.
Vidusjūra apskalo vairāku tūkstošu pilsētu un ciematu krastus, ko apdzīvo dažādas kultūras, kuras vairāk nekā desmit tūkstošus gadu ir vienojusi viena jūra. Tomēr tikai viena pilsēta no šiem pilsētu un ciematu tūkstošiem ir neapdzīvota. Tā vietā, lai to apdzīvotu cilvēki, tās iedzīvotāji ir žurkas, ķirzakas un čūskas. Iedzīvotāju mājas, tāpat kā viņu atmiņas, ir erozijas saēstas. Viss, kas ir palicis pāri, ir tūkstošiem to cilvēku sapņi, no kuriem daudzi nomira kā bēgļi. Mazākais, ko mēs varam darīt dzīvo labā, ir atdot Famagustas pilsētu tās iedzīvotājiem. Tai vajadzēja būt pamatprasībai ziņojumā par Vidusjūras reģiona valstu savienību, jo mēs vēlamies panākt Vidusjūras reģiona vienotību, nevis sadalīšanu.
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Gerard Batten
Priekšsēdētāja kungs! Pašiniciatīvas ziņojumi parasti ir tikai tukšas runas, bet, ja tos pieņem, tie kļūst par Eiropas Parlamenta politiskās gribas izpausmi.
Šajā ziņojumā ir ierosināts izveidot savienību no 17 valstīm, kuras nav ES dalībvalstis, ar parlamentāro asambleju un sekretariātu ar finansējumu tiešām vērienīgiem projektiem. Šo shēmu finansējuma apjoms sasniegtu daudzus miljardus eiro, kas, protams, būtu jāapmaksā Eiropas iedzīvotājiem. Nav minēts, no kurienes šī nauda nāktu; realitātei nav atļauts traucēt fantāzijas ainu.
Šis ziņojums ir tiešām vājprātīgs! Bet, pirms mēs to pārvēršam jokā, mums būtu jāatceras, ka saskaņā ar Lisabonas līgumu Eiropas Savienībai ir likumīgas tiesības parakstīt šeit paredzētā veida līgumus. Šajā ziņojumā ir ierosināts izveidot Eiropas Savienībai nepiederošu valstu savienību, ko vēlāk varētu iekļaut Eiropas Savienībā - patiesībā par to ir šis ziņojums.
Andreas Mölzer
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Kad gandrīz pirms diviem gadiem tika izveidota Vidusjūras reģiona valstu savienība, nolūks, kā mums zināms, bija to saistīt ar Barselonas procesu, lai izveidotu tuvākas attiecības starp Vidusjūras reģiona valstīm un Eiropas Savienību. Tomēr šis projekts acīmredzami ir nonācis strupceļā konflikta dēļ starp Izraēlu un arābu valstīm. ES ir noslēgusi asociācijas nolīgumu ar Izraēlu un sniegusi finansiālo atbalstu, ieskaitot 440 miljonus kā atjaunošanas palīdzību Gazas joslai. ES iedzīvotāji pamatoti vaicā, kādēļ viņu maksātie nodokļi tiek iepludināti Gazas joslā, ja tā regulāri tiek izpostīta bombardējot, un aicina no tā izdarīt secinājumus. Iespējams arī, ka Hamas gūst labumu no šīs palīdzības.
Visu šo gadu laikā ES nav guvusi panākumus, darbojoties kā neitrāls starpnieks Gazas joslas jautājumā. Iespējams, arī Vidusjūras reģiona valstu savienības augstākā līmeņa sanāksme Barselonā cietīs neveiksmi Izraēlas un arābu valstu konflikta dēļ. Manuprāt, krīzes laikā ir īpaši būtiski izvērtēt plānus uzmanīgāk un, ja nepieciešams, atlikt to īstenošanu. Šīs krīzes laikā mēs nevarēsim atļauties projektus, kuri paredzēti tikai prestiža mērķiem vai vienkārši ir iemesls nebeidzamiem tēriņiem.
Dominique Baudis
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Barselonas procesa turpinājumā Vidusjūras reģiona valstu savienība ir iespēja attīstīt mūsu attiecības ar valstīm Vidusjūras baseina austrumos un dienvidos. Kā uzsvērts teicamajā Vincent Peillon ziņojumā, mēs nevaram ignorēt ne šā reģiona potenciālu, ne to pavadošos riskus.
Ar vēsu prātu atzīsim vismaz to, ka kopš Gazas bombardēšanas un līdz ar Palestīnas teritoriju turpmāku kolonizēšanu Vidusjūras reģiona valstu savienība ir nonākusi strupceļā. Politiskais aspekts ir paralizēts. Mēs pat neesam droši, vai jūnijā plānotā augstākā līmeņa sanāksme Barselonā patiešām notiks. Es nebūtu pārsteigts, ja mēs turpmāko dienu vai stundu laikā uzzinātu, ka šī sanāksme ir tikusi atcelta uz nenoteiktu laiku. Tomēr mums nevajadzētu padoties. Eiropas Savienībai būtu jāuzņemas lielāka atbildība politiska risinājuma meklējumos. Mēs nevaram atļaut Amerikas Savienotajām Valstīm monopolizēt politiskās krīzes pārvaldību šajā reģionā un aprobežoties ar tās attīstību. No Vidusjūras reģiona attīstības un stabilitātes ir atkarīga mūsu izaugsme un drošība, tādēļ Vidusjūras reģiona valstu savienība vel aizvien ir labākais mūsu rīcībā esošais instruments.
Maria Eleni Koppa
(EL) Priekšsēdētāja kungs! Es vēlētos sākt, apsveicot referentu ar šo ļoti izsmeļošo ziņojumu. Vidusjūras reģiona valstu savienība var sniegt izšķirošu ieguldījumu, lai varētu radīt līdzsvarotas attiecības starp Eiropas un Vidusjūras reģionu un nostiprināt reģiona valstu savstarpējo uzticību. Vidusjūras reģionam ir jābūt miera, stabilitātes un drošības telpai, kurā pilnīgi tiek ievēroti demokrātiskie principi un cilvēktiesības. Starp Vidusjūras reģiona valstīm eksistē sociālas un ekonomiskas atšķirības. Izaicinājums ir vēl lielāks ekonomikas krīzes dēļ. Tas ir - panākt faktisku attiecību atjaunošanu starp Eiropas Savienības un Vidusjūras reģiona valstīm ar izaugsmes, sadarbības un tirdzniecības starpniecību. Arī energodrošība, cīņa ar klimata pārmaiņām un jūras vide ir jomas, kurās ir nepieciešama cieša sadarbība.
Vidusjūras reģiona valstu savienība, protams, nav ietvars reģionālu konfliktu risināšanai. Tomēr sadarbības gara un politiskā dialoga kopšana, kā arī kopīgi centieni konkrētu mērķu īstenošanai ievērojami palīdzēs vairot uzticību, kas ir nepieciešama, lai panāktu dzīvotspējīgus risinājumus. Tomēr, lai tas viss notiktu un Vidusjūras reģiona valstu savienība gūtu panākumus, ir nepieciešami atbilstoši finanšu resursi, un šoreiz mēs nedrīkstam būt nevērīgi.
Bastiaan Belder
(NL) Liels paldies, ka ļāvāt iespraukties arī man, jo es aizkavējos Ārlietu komitejas paplašinātā biroja ārkārtas sanāksmes dēļ. Pateicos par izpratni.
Priekšsēdētāja kungs, Peillon kunga ziņojuma 5. punktā pamatoti ir sīkāk iztirzāta nepieciešamība rast taisnīgu un ilgstošu risinājumu arābu un Izraēlas konfliktam. Referents aicina Eiropas Savienību un visas Vidusjūras reģiona valstu savienības dalībvalstis šim jautājumam veltīt maksimālas pūles. Kā Izraēlas delegācijas priekšsēdētājs es ļoti atbalstu šādus miera centienus, bet es domāju, ka tie būs efektīvi tikai tad, kad tiks īstenoti divi punkti, proti: a) ierosinātais divu valstu attiecību risinājums tiks pieņemts, lai nepārprotami nodrošinātu ebreju valsts, proti, Izraēlas, līdzāspastāvēšanu ar palestīniešu valsti, un b) ES dalībvalstis un Vidusjūras reģiona valstu savienības dalībvalstis veicina savstarpējas uzticības klimatu starp konfliktējošajām valstīm Tuvajos Austrumos. Šajā jomā centrālā vieta ir kopējai cīņai pret endēmisko antisemītismu, lai arī kāda būtu tā forma (ieskaitot anticionisma formu). Jūs arī varētu norīkot savā sekretariātā vienādu skaitu izraēliešu un palestīniešu darbinieku, bet mums vēl aizvien būtu kopīgi jācīnās, lai panāktu savstarpēju uzticību. Tas ir izšķirošais pārbaudījums.
Francisco José Millán Mon
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Iepriekšējs paskaidrojums: manuprāt, šodien šajās debatēs būtu bijis jāuzstājas arī Padomes prezidentūras vai, iespējams, pašreizējās Vidusjūras reģiona savienības Francijas līdzprezidentūras pārstāvim. Ļoti žēl, ka viņi šajās debatēs nepiedalās.
Dāmas un kungi, nodrošināt, ka tuvākie kaimiņi veido miera, pārticības, brīvības un drošības telpu, ir Eiropas Savienības prioritāte. Tam būtu jābūt galvenajam Vidusjūras reģiona valstu savienības mērķim, kura, es ceru, nākammēnes aizvadīs savu otro augstākā līmeņa sanāksmi.
Es vēlētos apsveikt Peillon kungu un paust savu pateicību, jo īpaši par viņa bezaizspriedumaino un izteikti konstruktīvo pieeju.
Lai gan Eiropas Savienība atrodas tuvu Vidusjūras dienvidu krastiem, mūs šķir būtiskas atšķirības ekonomikas, politikas, sociālajā, demogrāfijas un kultūras u. c. jomās. Atsevišķas no šīm būtiskajām atšķirībām ir nopietnu, mūsu kaimiņvalstīs pastāvošu nepilnību dēļ.
Ir izšķiroši svarīgi veicināt ciešu dialogu un sadarbību VRVS ietvaros un ierosināt tās noteiktos lielos kopprojektus, kā arī asociācijas nolīgumu divpusējo dimensiju, lai nostiprinātu attiecības starp abiem krastiem un spētu mazināt šīs atšķirības. Lai to īstenotu, reformas ir jāveic arī mūsu kaimiņiem. Bezdarbība nevar būt risinājums.
Es vēlētos īsumā akcentēt trīs papildu punktus. Pirmkārt, ir ļoti būtiski, lai Vidusjūras reģiona valstu savienības sekretariāts Barselonā pēc iespējas drīzāk būtu pilnīgi spējīgs darboties.
Otrkārt, un šis punkts ir cieši saistīts ar iepriekšējo, VRVS nedrīkst kļūt par tādu nesaskaņu ķīlnieci kā Tuvajos Austrumos notiekošais konflikts. VRVS var veicināt risinājuma rašanu, bet šī savienība neuzņemas funkcionēt kā risinājuma rašanas līdzeklis, un šīm konfrontācijām to nevajadzētu paralizēt.
Treškārt un visbeidzot, VRVS ir jāpievērš īpaša uzmanība arī aspektam, kas ir zināms kā Eiropas un Vidusjūras reģiona sadarbības ceturtā nodaļa: migrācijai, drošībai, sociālajai integrācijai un tiesiskumam.
Priekšsēdētājs
Ļaujiet man tikai atvainoties Padomes vietā. Padomes pārstāvis šodien šeit nevarēja ierasties, jo šis ir ceturtdienas rīts un debates par šo jautājumu sākotnēji bija plānotas pirmdienas rītā.
Bernd Posselt
(DE) Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos jūs lūgt aicināt, lai Padome katru ceturtdienas rītu būtu pārstāvēta šeit notiekošajā trialogā. Dažu Padomes prezidentūru gadījumā, kuras atturības dēļ es nenosaukšu vārdā, to pārstāvis šeit atradās pat ceturtdienas pēcpusdienā. Es domāju, ka Padomei būtu jāpiedalās lielākajā daļā plenārsēžu.
Priekšsēdētājs
Paldies, es to darīšu. Es tikai centos paskaidrot Padomes pausto. Es to darīšu. Liels jums paldies.
Josefa Andrés Barea
(ES) Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs! Starptautiskās tirdzniecības komitejas vārdā es vēlētos pateikties De Sarnez kundzei par viņas sadarbību ar mums.
Šobrīd vēl vairāk nekā jebkad agrāk ir nepieciešama Vidusjūras reģiona valstu savienība, atbalsts lieliem projektiem un institucionālā attīstība. Šobrīd vēl vairāk nekā jebkad agrāk ir nepieciešams rast risinājumus saistībā ar krīzi, izpēti, klimata pārmaiņām, ūdeni, jauniem enerģijas modeļiem, ilgtspējīgu attīstību. Tādēļ mums ir jāatbalsta un jāīsteno tirdzniecības un ekonomikas attiecības reģionā, izmantojot īstermiņa un vidēja termiņa pasākumus, brīvās tirdzniecības zona, tarifu šķēršļu atcelšanu un ziemeļu-dienvidu un dienvidu-dienvidu tirgu atvēršana.
Barselonas augstākā līmeņa sanāksmē Spānijas prezidentūra piedāvās jauna nolīguma iespēju, jaunu situāciju, jaunu sadarbību, demokratizāciju, risinājumus ekonomikas un sociālajā jomā. Barselonas augstākā līmeņa sanāksme mūs var nostādīt tādā pozīcijā, kurā mēs varam uzņemties vadību Vidusjūras reģionā.
Mario Mauro
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Šobrīd Vidusjūras reģiona valstu iedzīvotāju tuvums tiek skatīts saistībā ar migrācijas fenomenu, kā norāda Rinaldi kungs.
Eiropas Savienībai tas būtu jāuzskata par prioritāru faktoru, jo migrācijas plūsmas var radīt un ir radījušas problēmas humānajā, sociālajā un ekonomiskajā līmenī, un tas ietekmēs Vidusjūras abu pretējo krastu nākotni. Vidusjūras reģiona valstu iedzīvotāju savstarpējais tuvums ir redzams arī ekonomiskajā un sociālajā sadarbībā Eiropas Ekonomikas zonas ietvaros un starp Eiropas Savienības un Vidusjūras reģiona valstīm.
Šajā saistībā mūsu ierastajai klātbūtnei visos līmeņos reģionā ir jānodrošina mums iespēja uzņemties vadību, lai novērstu, ka Vidusjūras reģiona valstu savienība atkārto Barselonas pretrunas. Cik daudz kļūdu tika pieļauts, cik reižu mēs domājām, ka virzāmies uz priekšu, lai gan patiesībā devāmies atpakaļ?
Tāpēc mums, pirmkārt un galvenokārt, ir vajadzīgs, lai tiktu sākts sociālais, kultūras un humanitārais dialogs, pamatojoties uz savstarpēju izpratni un mūsu civilizācijas pamatos esošu vērtību atbalstu, bet šis obligātais faktors ir atkarīgs no veiksmīgas sadarbības, pirmkārt, ekonomiskā līmenī.
Būtībā līgumu un tirdzniecības pieaugums ir veicinājis un turpinās veicināt pušu ekonomisko un sociālo attiecību līdzsvara pieaugumu. Turklāt politiskā ziņā mums neatliekamā kārtā ir jāturpina neatslābstošs dialogs par drošības politiku, lai attīstītu vēl ciešākas attiecības starp šīm valstīm.
Priekšsēdētājs
Kolēģi, lūdzu, ievērojiet sava uzstāšanās laika ierobežojumus. Pašlaik ir plkst. 10.57, un plkst. 12.00 mums ir jāveic balsojums.
Mario Pirillo
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Gaidāmā valstu un valdību vadītāju augstākā līmeņa sanāksme 7. un 8. jūnijā Barselonā ir neapšaubāmi būtisks notikums praktiskai Vidusjūras reģiona valstu savienības darbības sākšanai. Tādējādi tā ir īpaša iespēja likt noturīgus pamatus reālai un ciešākai sadarbībai miera un drošības jomā.
Tieši šā iemesla dēļ mums ir pilnīgi jāizmanto šī iespēja, lai noteiktu attīstības stratēģiju un lai mēs varētu noteikt projektus, kas var atdzīvināt šo jomu un veicināt ekonomikas izaugsmi. Es ceru, ka sanāksme nostiprinās tādas iniciatīvas kā "Saules enerģija mieram” un Desertec, kas ir būtiski instrumenti neatkarīga reģionāla enerģijas tirgus radīšanai.
Visbeidzot VRVS ir jāveicina zinātniska un tehnoloģiska izpēte un inovācijas, izmantojot pastāvošos pētniecības institūtus, lai vairotu to vietējo uzņēmumu konkurētspēju, kuri ir pārāk vāji sagatavoti, lai reaģētu uz globālā tirgus izaicinājumiem. Esmu pārliecināts, ka Vidusjūras reģiona valstu savienības izaugsme var nostiprināt Eiropas vienotību.
Cristian Dan Preda
(RO) Es vēlos sacīt, ka gandrīz divus gadus pēc Vidusjūras reģiona valstu savienības darbības sākšanas ir laiks kritiski izvērtēt šo jauno vienojošo projektu, kā arī pārdomāt tā attīstības iespējas. Raugoties no šāda viedokļa, es domāju, ka Peillon kunga sagatavotais ziņojums ir apsveicams, un es arī vēlētos pievienoties saviem kolēģiem, lai apsveiktu ziņojuma autoru.
Attiecībā uz gaidāmo Barselonas augstākā līmeņa sanāksmi jūnijā es domāju, ka mums ir ļoti būtiski atkārtoti apstiprināt Parlamenta centienus, lai nodrošinātu šā projekta izdošanos reģionā, kas, kā mums visiem ir zināms, atrodas trīs kontinentu krustcelēs un kas Eiropai ir nenoliedzami būtisks ekonomikas un kultūras ziņā. Mani nedaudz uztrauc Baudis kunga skepse par šīs augstākā līmeņa sanāksmes pārcelšanas iespējamību. Es ceru, ka līdz tam nenonāks un mēs izmantosim visas mums pieejamās institucionālās iespējas, lai nodrošinātu šīs augstākā līmeņa sanāksmes norisi. Tas iezīmēs ne tikai pārdomas raisošu notikumu, bet arī institucionālus panākumus, jo Vidusjūras reģiona valstu savienībai ir jāpārvar politiski strupceļi un institucionāla rakstura grūtības, lai īstenotu sešus stratēģiskos projektus, kas atspoguļo institūcijas būtību.
Vidusjūras reģiona valstu savienības ilgtspēja un uzticamība ir atkarīga no tās spējas darboties. Lai tā darbotos, ir nepieciešams ne tikai atbilstošs finansējums projektu īstenošanai un sekretariāta vadībai, bet, manuprāt, vajadzīga arī lielāka pilsoniskās sabiedrības un valstu un parlamentu grupu līdzdalība, kā arī Vidusjūras reģiona valstu parlamentārās asamblejas līdzdalība, lai nodrošinātu Vidusjūras reģiona valstu savienības leģitimitāti.
Roberta Angelilli
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Vienai no Eiropas Parlamenta politiskajām prioritātēm ir jābūt atbalstam, lai nodrošinātu gaidāmās Barselonas augstākā līmeņa sanāksmes veiksmi pēc divu gadu ilgā strupceļa kopš Parīzes augstākā līmeņa sanāksmes 2008. gadā. Šodien tika minēti arī dažādi mērķi, sākot ar nelegālās imigrācijas problēmas risināšanu, beidzot ar cilvēktiesību pārkāpumu apkarošanu, tomēr pastāv arī ekonomiskais aspekts: Vidusjūras reģions piedāvā milzīgas iespējas, sākot ar atjaunojamiem energoresursiem.
Attiecīgi mums ir pilnīgi jāatbalsta Vidusjūras saules enerģijas plāns un tādas industriālās iniciatīvas kā Desertec, iesaistot uzņēmumus un universitātes, lai izstrādātu praktiskas sadarbības projektus. Paralēli miera procesam ir jānorit arī ekonomikas izaugsmes procesam, lai nodrošinātu nepieciešamo sociālo kohēziju, kas var palīdzēt pārvarēt konfliktus.
Olga Sehnalová
(CS) Vidusjūras reģiona valstu savienība nenoliedzami ir arī drosmīgs starpkultūru projekts, kura izdošanās cita starpā ir atkarīga no gatavības pārvarēt dažādas kultūras un sociālās tradīcijas. Kultūru dažādība nodrošina savstarpēju bagātināšanos, ja tās sniegtie impulsi tiek uztverti bez aizspriedumiem - kā iespēja, nevis kā drauds. Viena no šīm iespējām ir pieeja dzimumu vienlīdzības jautājumam sabiedrībā. Šajā reģionā attieksme pret šo jomu ir zināmā mērā jutīga. Tādēļ Vidusjūras reģiona valstu savienībai šim jautājumam jāpievērš adekvāta uzmanība, ne tikai 2009. gada novembrī notikušās Marrākešas ministru konferences saistību dēļ attiecībā uz dzimumu vienlīdzības gara un formas atbalstu, kā arī sieviešu lomas nostiprināšanu sabiedrībā, ieskaitot viņu līdzdalību sabiedriskajā dzīvē un pret sievietēm vērstas vardarbības apkarošanu. Tā ir viena no galvenajām jomām, kas var atbrīvot un nodrošināt ārkārtīgi lielus cilvēkresursus visam reģionam, kas rezultātā var būt tikai reģiona ieguvums. Dubultie standarti un nevēlēšanās veikt pārmaiņas, nereti aizbildinoties galvenokārt ar ieražām un tradīcijām, nav pieņemami, bet gluži pretēji - tie ir noraidāmi kā šķērslis Vidusjūras reģiona attīstībai.
Lara Comi
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es uzskatu, ka Eiropas Savienībai ir jāsniedz lielāks atbalsts Vidusjūras reģiona valstu savienībai gan politiskajā, gan finanšu ziņā. 7. jūnijā Barselonā notiks 43 valstu un valdību vadītāju augstākā līmeņa sanāksme, un mums kā Eiropas Parlamentam ir jācer, ka šī sanāksme būs veiksmīga attiecībā uz VRVS institūciju darba sākšanu un projektu īstenošanu. Kā Rūpniecības, pētniecības un enerģijas komitejas atzinuma Eiropas Tautas partijas grupas (Kristīgo demokrātu) ēnu referente esmu pievērsusi uzmanību aspektiem, kurus es uzskatu par svarīgiem, piemēram, Vidusjūras brīvās tirdzniecības zonas izveidei, izpētes un izglītības jomas līdzdalībai, platjoslas un informāciju tehnoloģijas attīstībai, kā arī mazo un vidējo uzņēmumu iespēju uzlabošanai. Attiecībā uz šo pēdējo punktu MVO un uzņēmējdarbības attīstība jau ir viena no stratēģiskajām nozarēm. Lieliem projektiem ir jāsaņem adekvāts atbalsts no Eiropas un starptautiskajām finanšu institūcijām, un attiecīgi jaunajos projektos būtu jācenšas iesaistīt pēc iespējas lielāku skaitu Eiropas partneru.
Charles Tannock
Priekšsēdētāja kungs! Prezidenta Sarkozy ierosinājums izveidot Vidusjūras reģiona valstu savienību bija ES Francijas prezidentūras kulminācija. Kopš tā laika šis ierosinājums, šķiet, ir zaudējis daļu savas pievilcības. Tas, iespējams, nav slikti, jo pati ES izstrādā spēcīgu un veiksmīgu savas kaimiņattiecību politikas dienvidu dimensiju. Tas notiek aptuveni divdesmit gadus pēc Barselonas procesa un tā politiskā aparāta izveides.
Eiropas nodokļu maksātāju viedoklis par darba dublēšanos un resursu izniekošanu pamatoti ir ļoti kritisks, un pastāv zināms apmulsums par visiem šiem konkurējošajiem procesiem, tomēr, lai kāds arī būtu Vidusjūras reģiona valstu savienības liktenis 8. jūnija augstākā līmeņa sanāksmē, mēs nedrīkstam pieļaut Eiropas kaimiņattiecību politikas austrumu dimensijas atpalikšanu. Diemžēl mēs neesam izveidojuši iespējamo asambleju "EuroNest” tādā pašā veidā kā asambleju "EuroMed”, kas ir darbojusies jau ilgu laika posmu. Tas galvenokārt ir saistīts ar problēmām attiecībā uz Baltkrievijas līdzdalību.
Visbeidzot - manis pārstāvētā ECR grupa pilnīgi atbalsta Albertini kunga kā Ārlietu komitejas priekšsēdētāja atteikšanos no vizītes vadīšanas Tuvajos Austrumos. Šis jautājums radīja pretrunas un tika apspriests šorīt paplašinātajā birojā. Mēs iestāsimies pret visiem sociālistu grupas neuzticības balsojumiem par Ārlietu komitejas priekšsēdētāju.
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Vidusjūra ir bijusi Eiropas kultūras šūpulis un tās virzītājspēks tūkstošiem gadu, tādēļ es ļoti atbalstu šo kopīgo pieeju.
Tomēr Vidusjūra ir arī tilts gandrīz neierobežotai nelegālajai imigrācijai Eiropas Savienībā. Mūsuprāt, viena no galvenajām problēmām Vidusjūras reģionā, proti, nelegālā migrācija, ir daļa no sešiem būtiskiem stratēģiskajiem projektiem, tādēļ tā ir steidzami iekļaujama. Tikai kopēja Vidusjūras reģiona valstu rīcība, ieskaitot Ziemeļāfrikas valstis, var palīdzēt apturēt nelegālo imigrantu plūdus. Tas ir veids, kā mēs varam pretoties bēgļu vilnim pašā tā sākumā. Tāpat kā apkarojot organizēto cilvēku kontrabandu, ES arī aizvien vairāk jākoncentrējas uz nabadzības apkarošanu, informētības palielināšanu un informācijas sniegšanu valstīs, no kurām ieceļo imigranti. Cilvēkiem, kuri vēlas migrēt uz Eiropu, ir nepārprotami jāizskaidro, ka Eiropas ielas nav klātas ar zeltu, ka Eiropa nevar nodrošināt darbavietas, pārticību un patvērumu visiem un ka daudzi no šiem traumatiskajiem ceļojumiem beidzas ar aizturēšanu un deportāciju.
Raffaele Baldassarre
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Lai gan ir izveidota savienība un organizēta valstu un valdību vadītāju augstākā līmeņa sanāksme, mums vēl aizvien trūkst skaidra Eiropas Savienības Vidusjūras politikas formulējuma un ilgtermiņa stratēģiskā redzējuma attiecībā uz reģiona attīstību un stabilizēšanu.
Tomēr Vidusjūras reģionam ir milzīgas iespējas: trešdaļa pasaules jūras satiksmes tagad šķērso Vidusjūras ūdeņus, kuģojot no Ķīnas, Āzijas, Eiropas valstīm, Indijas, sasniedzot mūsu ūdeņus caur Suecas kanālu. Tuvo Austrumu un Āfrikas piekrastes valstis ir spēcīgas jaunattīstības valstis, un mums tās ir svarīgas konkrētās pamatjomās, ieskaitot migrācijas plūsmas.
Tādēļ mums ir labāk jānosaka Vidusjūras reģiona valstu savienības institūciju operatīvā struktūra, nodrošinot sekretariātu ar finanšu resursiem un dalības un projektu īstenošanas kritērijiem. Galvenie punkti ietver lauksaimniecību, transportu, jūras maģistrāles, pārvalstu koridorus, atjaunojamus energoresursus un saules enerģijas plānu. Citējot Paul Morand, franču diplomātu un rakstnieku, Vidusjūra, pirmkārt, ir tuksnesim pretēja civilizācija. Apstiprināsim šos vārdus.
Diane Dodds
Priekšsēdētāja kungs! Šorīt es neuzdošu visbūtiskāko jautājumu, proti: kā gan Eiropas nodokļu maksātāji samaksās par visa tā aparāta un sekretariāta darbību, kas šorīt tika ierosināts un apspriests? Es vēlos paust savu viedokli, ka stabilitāte Vidusjūras reģionā neapšaubāmi sniedz labumu plašākai Eiropas Savienībai.
Tomēr kopā ar Eiropas Savienības palīdzību nāk arī to valstu atbildība, kuras vēlas gūt labumu no iestādēm un uzlabotām ekonomiskajām iespējām. Es ļoti ātri vēlētos pievērst uzmanību vienam aspektam, proti, šogad Marokas varas iestādes noraidīja tūkstošiem tonnu sēklas kartupeļu no Ziemeļīrijas. Šāda tirdzniecība ir notikusi vairāk nekā 20 gadu garumā. Pirms kartupeļi tika izvesti no manas valsts, tie tika pārbaudīti atbilstoši standarta prasībām, un tad Marokas varas iestādes tos noraidīja, pamatojoties uz citu režīmu.
Es saprotu un ar cieņu izturos pret faktu, ka komisārs De Gucht noskaidro šo jautājumu, bet es vēlos uzsvērt, ka mums ir nepieciešama atbildība no to puses, kuri cer būt ieguvēji.
Štefan Füle
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Tā bija tiešām laba un iedvesmojoša diskusija. Es piekrītu tiem, kuri saka, ka mēs esam zaudējuši daudz laika, jo īpaši veidojot sekretariātu. Es pie tā atgriezīšos pēc brīža.
Mums vēl aizvien ir jāatbild uz dažiem ļoti būtiskiem jautājumiem: kā nodrošināt to, lai Tuvo Austrumu miera procesā Vidusjūras reģiona valstu savienība nekļūtu par ķīlnieci, lai kā arī attīstītos notikumi; kā nodrošināt augstākā līmeņa sanāksmes norisi un to, lai tā radītu impulsu, par kuru jūs runājāt; un kā atrisināt jautājumu par starpvaldību pieeju iepretim Kopienas pieejai, ciktāl tas attiecas uz Vidusjūras reģiona valstu savienību. Es izteikšu piecas ļoti īsas piezīmes.
Pirmkārt, es vēlētos paust atzinību Spānijas prezidentūrai. Pēdējo mēnešu laikā kopā ar Spānijas prezidentūru mēs ļoti cītīgi strādājām. 4. martā mēs kopā atklājām sekretariātu, un Spānijas prezidentūra centīgi strādā, lai nodrošinātu Barselonas augstākā līmeņa sanāksmes norisi.
Mana otrā piezīme ir atzinums, ka ļoti būtiska ir ne tikai sekretariāta darba sākšana, bet arī tas, lai tam ir nodrošināts finansējums. Līdz šim sekretariātu ir finansējusi tikai Komisija. Mēs nosūtīsim vēl vienu ekspertu, lai pārliecinātos, ka projekts ir savienojams ar ES politiku. Sekretariātam ir jābūt nelielam - aptuveni 40 cilvēkiem, un tam būtu jābūt instrumentam, kas mums sniegtu iespēju īstenot aizvien vairāk projektu Vidusjūras reģiona valstu savienības dalībnieku labā.
Saistībā ar minēto būtiski ir arī norādīt, ka notiek vairākas nozaru tikšanās, kas dos ieguvumus. Nākamnedēļ notiks finanšu ministru tikšanās Marseļā, un nākamajā mēnesī Kairā tiksies lauksaimniecības ministri.
Lai gan Vidusjūras reģiona valstu savienība ir ļoti būtiska mūsu kaimiņattiecību politikas sastāvdaļa, lielākā daļa darba ar šīm valstīm norit divpusēju attiecību ietvaros un daudzi no dienvidu partneriem vēlētos šīm divpusējām attiecībām iegūt "īpašu statusu”. Īpašs statuss manā izpratnē nozīmē arī īpašas saistības no mūsu partneru puses visās jomās, ieskaitot cilvēktiesības un mobilitāti, kas arī ir ļoti būtiski jautājumi. Es piekrītu tiem godātajiem deputātiem, kuri mūs aicināja nodrošināt lielāku sinerģiju starp divpusējām un daudzpusējām pieejām.
Mana pēdējā piezīme - mēs esam apņēmušies sadarboties ar Eiropas Parlamentu. Viens no nākamajiem pasākumiem būs diskusijas par kaimiņattiecību paketi, kuras ietvaros mēs novērtējam mūsu kaimiņattiecību divpusējo un daudzpusējo ietvaru.
Vincent Peillon
Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs! Es vēlētos sniegt trīs īsus komentārus.
Pirmkārt, mēs vienmēr esam cienījuši cilvēkus, jo īpaši tos, kuri, iespējams, ir upuri, tomēr mēs uzskatījām, ka līdzjūtība, morāls sašutums un apvainojumi neuzlabo politiku.
Otrkārt, mēs, protams, neesam ignorējuši konfliktus, kas pastāv Kiprā vai Sahārā, vai, protams, Palestīnas teritorijās. Vai mēs tiešām domājam, ka VRVS bija pienākums risināt šos jautājumus kopējās ārlietu vai drošības politikas ietvaros vai dažādās notikušajās sarunās? Jūs nevarat apmierināt visu vajadzības, un apjukums nav efektivitātes recepte.
Treškārt, arī man ir žēl, ka šeit nav Padomes pārstāvju. Konstatēt, ka šīs politiskās gribas trūkums mums rada pamatu bažām (Dominique Baudis bija taisnība), ka 7. jūnija augstākā līmeņa sanāksme ir apdraudēta, nav laba zīme. Lai kā arī notiktu, Parlaments būs uzņēmies savus pienākumus. Cilvēki, kuri izveidoja Eiropu, darīja to ar ilgtermiņa redzējumu un labu izpratni par konkrētās politikas nozīmību - pēc kariem, kas tika izkaroti starp brāļiem un kas mūs sašķēla. Šajā ziņojumā mēs vēlējāmies radīt šādu pašu noskaņojumu attiecībā uz Vidusjūras reģionu.
Eiropai pārciešot ekonomikas krīzi, mums jāspēj formulēt izaugsmes stratēģiju, kā es norādīju iepriekš. Mums arī jānovērš noslēgšanās sevī. Kad notiek noslēgšanās, tiek pārtraukta pieredzes apmaiņa ar ārpasauli, sākas bojāeja. Tādēļ es domāju, ka šis kolektīvā darba rezultāts ir būtisks, un es ceru, ka valstu un valdību vadītāji, kuri pēdējā laikā nav attaisnojuši savu vēsturisko atbildību, ieklausās un pievērš tam uzmanību.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Balsošana notiks šodien plkst. 12.00.
Rakstiski paziņojumi (Reglamenta 149. pants)
Petru Constantin Luhan  
Vidusjūras reģiona valstu savienība (VRVS) un Austrumu partnerība ir divas sadarbības iniciatīvas, kas ir paredzētas Eiropas kaimiņattiecību politikas konsolidēšanai. Es uzskatu, ka Eiropas Parlamentam ir uzmanīgi jāpārrauga ar šīm iniciatīvām saistītie notikumi, jo īpaši pašreizējos apstākļos, kad tiek pārformulēts globālais ģeopolitiskais un ekonomiskais līdzsvars. Šī iniciatīva palīdzēs veicināt piemērotu uzticības klimatu kopēju mērķu sasniegšanai ekonomikas, kultūras, izglītības vai ar reģionālo drošību saistītās jomās.
Es vēlos uzsvērt, ka reāli panākumi spēcīgas reģionālās sadarbības jomā tiks gūti, tikai īstenojot liela mēroga projektus un veicot dialogu katrā līmenī. Es uzskatu, ka papildus sešām noteiktajām stratēģiskajām nozarēm ir jāsāk jauni projekti tādās nozarēs kā pārtika, lauksaimniecība un kultūra.
Erminia Mazzoni  
Barselonas process apstājās politisku iemeslu dēļ, pirmkārt un galvenokārt - reģionālo konfliktu dēļ Vidusjūras reģionā, tomēr tehniski šis process vēl norit, kā to apliecina lieli integrācijas projekti, ko savienība atbalsta ar saviem līdzekļiem, kā arī panākumi, kas gūti, nosakot VRVS institucionālo struktūru. Kopš Eiropas un Vidusjūras reģionu valstu parlamentārās asamblejas izveides 2003. gadā Neapolē šī asambleja ir veikusi savus koordinēšanas un demokrātiskās kontroles pasākumus attiecībā uz šo projektu īstenošanu, kas ir saistīti ar virkni lielu problēmu, kuras pastāv reģionā: jūras attīrīšana, transports, atjaunojamu energoresursu avoti, izglītība, mazie un vidējie uzņēmumi un civilā aizsardzība. Tomēr politiskais impulss, kas bija nepieciešams Eiropas un Vidusjūras reģiona stratēģijas īstenošanas sākšanai, nebija pietiekams. Rezolūcija par Vidusjūras reģiona valstu savienību ir nopietns politisks akts, kas pēc tam, kad vairāk nekā divas desmitgades aizvadītas, ievērojamu enerģiju veltot paplašināšanās procesam austrumu virzienā, pievērš Padomes, Komisijas un dalībvalstu uzmanību nepieciešamībai mainīt to ģeopolitisko redzējumu un savas ārlietu politikas centrā izvirzīt vajadzību veicināt attiecības ar Vidusjūras baseina valstīm, sākot ar kopēju nostāju par Tuvo Austrumu konfliktu.
Tokia Saïfi  
Šis ziņojums par Vidusjūras reģiona valstu savienību iezīmē Eiropas Parlamenta ieinteresētību un ieguldījumu dialogā starp abiem Vidusjūras krastiem. VRVS mītnes atklāšana Barselonā un tās pirmā ģenerālsekretāra iecelšana ir būtisks solis, lai noteiktu šīs savienības ietvaros īstenojamus projektus. Tomēr VRVS sastopas ar zināmu politisko spriedzi. Izraēlas un palestīniešu konflikts vēl aizvien paralizē savienības attīstību: procesa pārtraukšana pēc notikumiem Gazā, iepriekšējās augstākā līmeņa sanāksmes Stambulā boikots - ir virkne šādu piemēru. Šajā sarežģītajā kontekstā mēs ļoti ceram, ka otrā VRVS augstākā līmeņa sanāksme, kuras norise paredzēta 7. jūnijā Barselonā, sniegs jaunu impulsu un jaunu dinamiku savienībai un uzdevumiem, kas tai ir jāveic. Protams, ja pastāvīgie politiskie konflikti netiks atrisināti, tie apgrūtinās savienības uzdevuma veikšanu, tomēr mēs aicinām VRVS dalībvalstu un valdību vadītājus darboties atbilstoši to politiskajām un vēsturiskajām saistībām. Sanāksme Barselonā iezīmēs mūsu centienus Vidusjūras reģiona labā.
Richard Seeber  
Vidusjūras reģiona valstu savienība, kas, pamatojoties uz Barselonas procesu, Francijas vadībā tika dibināta gandrīz pirms diviem gadiem, vēl aizvien sastopas ar daudzām problēmām. Politiskais dialogs starp ES un tās dienvidu kaimiņiem neaprobežojas tikai ar migrācijas un ekonomisko nolīgumu tematiku. Tas ietver arī tādas jomas kā katastrofu kontroli, enerģētiku un vidi.
Vidusjūras reģionus smagi skar ūdens trūkums un sausums. 2007. gadā trešdaļa eiropiešu dzīvoja vietās, kurās ūdens bija deficīts. Šī problēma ir vel akūtāka Magribu valstīs, kurās nav nepieciešamo tehnisko un finanšu resursu ūdens efektīvākai izmantošanai. Pēkšņas, intensīvas lietusgāzes gadījumā plūdi var radīt pat vēl lielākus postījumus šajos reģionos esošo infrastruktūras problēmu dēļ.
Ūdens ir visa dzīvā pamats, tādēļ mums ir jāpaplašina sava finanšu un ekonomiskā sadarbība. Dabas aizsardzības uzlabošanas projektus iespējams īstenot, tikai pamatojoties uz sadarbību starp Vidusjūras reģiona valstīm.)
