
Formanden.
   - Jeg erklærer Europa-Parlamentets session, der blev afbrudt den 22. juli, for genoptaget.
Formanden.
   - Mine damer og herrer, jeg er meget ked af, at jeg, som mine forgængere så ofte har gjort det, er nødt til at åbne vores septembermøde med at minde om de terrorhandlinger, der har været i verden. I morgen kl. 12.00 holder Europa-Parlamentet et minuts stilhed til ære for de børn, der blev ofre for rædslerne i Beslan.
For at denne symbolske handling skal få et kollektivt omfang, har jeg anmodet EU's 25 stats- og regeringschefer om, at alle skolerne i Europa slutter op om vores mindehøjtidelighed for ofrene. Jeg kan oplyse, at jeg allerede på nuværende tidspunkt har fået besked fra flere regeringer om, at de vil gøre det.
Jeg vil også i morgen kl. 9.00 i mine få bemærkninger som indledning til vores arbejde i denne valgperiode komme nærmere ind på terrorismens svøbe ud fra et politisk synspunkt og minde om den usikkerhed, som vores borgere føler i denne forbindelse, og hvilket svar vi kan komme med. Men vi kan ikke begynde vores arbejde en 13. september uden med det minuts stilhed, vi holder i morgen, at ære alle ofrene for alle de terrorangreb, der har medført blodsudgydelser i mange dele af verden, herunder alle ofrene for den 11. september 2001 i New York og den 11. marts 2004 i Madrid, for blot at nævne nogle af de nyeste og mest spektakulære tilfælde. Men i Irak, i Rusland, i Mellemøsten, i Indonesien og i Afghanistan er der mange mennesker, der er blevet ofre for vanviddet hos dem, der ønsker at påtvinge verden deres verdensbillede ved hjælp af terrorisme.
For hver eneste af disse ulykkelige begivenheder har jeg svaret på Deres vegne, mine damer og herrer, og givet udtryk for vores solidaritet med ofrene og deres familier.
Jeg kan ikke slutte af uden at komme med en ny opfordring til bortførerne af de to ngo-medarbejdere, der er blevet bortført i Irak, de to italienske kvinder, der på grund af deres humanitære forpligtelse, hvor de hjælper irakiske børn, er blevet ofre for en bortførelse, ligesom det skete med de to franske journalister, der bestræbte sig på at udføre deres opgave, dvs. at informere os om, hvad der foregår der.
Som afslutning på disse triste minder om en smertefuld virkelighed vil jeg også gerne mindes én, der ikke har været offer for et terrorangreb, men derimod for en frygtelig ulykke, nemlig den ortodokse patriark Petros VII, der som bekendt sammen med 16 andre personer døde i en frygtelig helikopterulykke. Vores tanker og hyldest går også til ham. 
Stevenson (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg har en bemærkning til forretningsordenen. Selv om Europa-Parlamentet utvivlsomt vil tilslutte sig det, De netop har sagt, og selv om vi alle er yderst forfærdede over begivenhederne i Beslan, må jeg henlede Parlamentets opmærksomhed på en anden sag. Sidste måned hængte regimet i Iran en 16-årig pige.
Formanden.
   - Hr. Stevenson, De får lejlighed til at tale på et andet tidspunkt, når jeg giver Dem ordet under den pågældende debat, hvor alle medlemmer kan få ordet i et minut. Det er ikke det rette tidspunkt nu.(1) 

Czarnecki, Ryszard (NI ).
   - Hr. formand, jeg vil nu tage et punkt op, som berører tusinder af polakker, slovakker, tjekker og ungarere samt borgere i de andre nye medlemsstater, som for nylig har arbejdet lovligt i Nordirland. Mens borgerne i landet på den ene side har mødt dem med gæstfrihed, har de på den anden side været udsat for hensynsløs udnyttelse fra den store tyske internationale detailkæde Lidls side.
Denne virksomhed har bevidst ikke udbetalt de skyldige beløb, hverken helt eller delvist, til de ansatte, hvilket jeg har udtalelser på. Lønudbetalingen til disse udenlandske arbejdstagere har ofte været forsinket, og der har været problemer med at få udbetalt checks fra virksomheden. Detailkæden Lidl gør dette bevidst, når disse folk, som overvejende er unge, skal vende tilbage til deres egne lande efter ferien og ikke er i stand til at gøre krav på de penge, de har til gode. Det lugter af kapitalisme fra det 19. århundrede. Derfor anmoder jeg Dem, hr. formand, og Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender om at gribe ind i denne sag og sikre, at denne virksomhed ikke bliver endnu et eksempel på opdelingen af Europa i et overlegent Vesteuropa og et underlegent Østeuropa, og sikre, at Europa ikke forbindes med udnyttelse. 
Doyle (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg ønsker at henlede Deres opmærksomhed på det, jeg betegner som en upåagtet invasion af Europa af en fremmed art, nemlig , bedre kendt som det amerikanske grå egern. I Det Forenede Kongerige og Irland har dette lille væsen forårsaget omfattende skader i skovområder og fordrevet det oprindelige røde egern - - fra mange områder.
Der er ikke kun tale om et irsk eller britisk problem, eftersom det grå egern har vundet fast fodfæste i Italien og breder sig hurtigt nordpå i Europa i retning af Frankrig, Tyskland og Østrig og efterlader omfattende ødelæggelser i sit kølvand. Det er ingen spøg. Jeg ved, at det kan forekomme ubetydeligt i en større sammenhæng, men vi har et ansvar. Det røde egern - det egern, der oprindeligt har hjemme i Europa - er nu truet i konkurrencen med en større og mere robust rival og som følge af ødelæggelsen af dets naturlige habitat, nemlig vores løvskove.
Til trods for den hastige stigning i bestanden af grå egern har Kommissionen ikke foretaget omfattende undersøgelser for at kortlægge eller kontrollere denne arts udbredelse. Kommissionen har fået pålagt at opstille en politik om invasive fremmede arter, men hidtil har vi ikke set noget til den. Hvornår kan Parlamentet forvente at modtage Kommissionens foreløbige forslag til en lovgivningsramme? Der er behov for en øjeblikkelig samordnet indsats på europæisk plan, så vores naturlige løvskovsområder igen sikres til det røde egern, inden det er for sent. 
Tzampazi (PSE ).
   - Hr. formand, efter det yderst vellykkede arrangement af de olympiske lege i Athen 2004 er Grækenland fra den 17. til den 28. september vært for verdens største sportsbegivenhed for handicappede idrætsudøvere, nemlig de paralympiske lege. Der er deltagelse af 145 lande, 4.000 idrætsudøvere, 2.000 ledsagere og 3.000 pressefolk.
For første gang i historien er det den samme komité, der arrangerer både de olympiske lege og de paralympiske lege, hvilket giver gode udsigter med hensyn til afholdelsen og besparelser. Ligeledes for første gang i de paralympiske leges historie besluttede den græske regering for et stykke tid siden at bidrage med 55,8 millioner euro, hvilket har betydet, at de enkelte lande, rige såvel som fattige, blev fritaget for at betale det krævede gebyr for deres sportsfolks deltagelse. Før de første paralympiske lege blev afholdt i 1960, var de kendetegnet …
Formanden.
   - Jeg beklager, fru Tzampazi, men jeg er nødt til at begrænse Deres taletid til trods for Deres interessante synspunkter. 
Wallis (ALDE ).
   - Hr. formand, det er yderst sjældent, jeg gør mig til talsmand for landmændene, men den region i det nordøstlige England, som jeg repræsenterer, har haft det dårligste vejr og den værste høst i 40 år. På et møde i regionen i sidste uge henstillede landmændene blot, at de arealpræmier, de er berettiget til, udbetales lidt tidligere. Landmændene i Yorkshire er ikke, som det ofte antages i Det Forenede Kongerige, en samling klynkehoveder. De ønsker blot rimelige præmier udbetalt hurtigere og på et regionalt grundlag. Det er en beskeden anmodning. Jeg håber, at Parlamentet vil opfordre Kommissionen til at se velvilligt på den anmodning, den til sin tid vil modtage fra den britiske regering. 
Van den Berg (PSE ).
   - Hr. formand, da De i juli blev udnævnt til formand for Europa-Parlamentet, erklærede De, at De bl.a. ville lægge vægt på at sikre et åbent og synligt Parlament. Medlemmerne af Arbejderpartiet støtter Dem fuldt og helt, hvad dette forhold angår. Vi har endog et konkret forslag, som kan være første skridt i den retning. Det har nu i nogle år været således, at de europæiske borgere ikke umiddelbart kan gå ind og overvære offentlige møder. Der er ikke længere fri adgang til Parlamentet, hvilket skyldes, at sikkerhedsforanstaltningerne forståeligt nok er skærpet. Det indebærer selvsagt, at afstanden mellem borgeren og politikerne er øget og mere problematisk. En mulig løsning kunne være at udsende møderne via Europa-Parlamentets websted. Det sker allerede, når det gælder plenarforsamlingens møder, og det kan også nemt udvides til at omfatte møder i de forskellige parlamentariske udvalg. Det ville være en glimrende, billig og demokratisk løsning, som satte borgerne i alle medlemsstater i stand til at følge arbejdet i udvalgene. Medlemmerne af Arbejderpartiet stiller i dag forslag om, at De som formand prioriterer nævnte åbenhed højt. Vores kollega fru Corbey har allerede gjort et forarbejde i Miljøudvalget, og vi forventer på vegne af alle vores kolleger, at De i dag støtter dette forslag, således at vi via webstedet kan styrke den europæiske borgers relation til udvalgenes arbejde. 
Ludford (ALDE ).
   - Hr. formand, jeg ønsker at henlede opmærksomheden på situationen i Caribien og Florida efter de forfærdelige ødelæggelser forårsaget af orkanen og i særdeleshed de to foregående orkaner, og .
Jeg vil for det første give udtryk for vores dybe medfølelse og solidaritet med alle, der er blevet ramt af dødsfald, skader og tab. Jeg repræsenterer London her i Europa-Parlamentet og er klar over, at mange af de borgere i min valgkreds, der stammer fra f.eks. Grenada, Jamaica og Caymanøerne, har familie i de ramte områder.
For det andet appellerer jeg indtrængende til EU og medlemsstaterne om at yde en generøs humanitær bistand til de lande og regioner, der er ramt af ødelæggelser. Jeg håber, at ECHO's beredskabsordninger kan komme på tale.
Endelig ønsker jeg under henvisning til, at næste punkt på dagsordenen er miljøkatastrofer i Sydeuropa, at understrege, at der efter al sandsynlighed er en forbindelse mellem dette års forfærdelige orkaner i Vestindien, tyfonerne i Det Sydkinesiske Hav samt den absolut vådeste britiske sommer i 40 år og følgerne af klimaændringer og global opvarmning. Derudover kan nævnes de katastrofale oversvømmelser i Bangladesh i juli.
Vi bør alle gøre dette til en topprioritet, herunder USA's nye regering. Vi i den vestlige verden bør nedbringe vores ødsle energiforbrug, fordi det i modsat fald vil gå ud over de fattige i Syd og Øst og endog de hårdt trængte europæiske landmænd 
De Rossa (PSE ).
   - Hr. formand, som De formentlig er bekendt med, har Rådet i forbindelse med den anden nordirske fredsaftale anmodet Kommissionen om at stille forslag om en forlængelse af programmet med yderligere to år fra 2004 til 2006. Programmet har været et af de væsentligste EU-bidrag til fredsprocessen i Nordirland. Det har haft til formål at forankre fredsprocessen og gøre det attraktivt for befolkningen at opgive deres støtte til paramilitære organisationer og gå ind i et konstruktivt og fremadrettet arbejde i både den sydlige og den nordlige del, på tværs af grænsen og i grænseområder. Jeg anmoder Dem om at opfordre Kommissionen til at behandle spørgsmålet som en hastesag, fordi det er vigtigt, at forslagene foreligger inden årets udgang.
Jeg fremsætter desuden denne anmodning, netop som genforhandlingen af den nordirske fredsaftale indledes i denne uge i Storbritannien med støtte fra den irske og britiske regering, idet disse forhandlinger omfatter alle involverede parter og har til formål at bringe fredsprocessen tilbage på ret køl. Forsamlingen har som bekendt ikke været aktiv i nogen tid, og det er derfor særlig vigtigt, at der sendes et klart signal om, at programmet vil blive videreført. 
Xenogiannakopoulou (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne benytte lejligheden her i plenum til at udtrykke vores dybeste sorg og bedrøvelse over tabet af patriarken af Alexandria og hele Afrika, Petros, som blev dræbt i en tragisk flyulykke i lørdags sammen med 17 medlemmer af sin delegation og flyets besætning. Og jeg vil gerne takke Dem, fordi De nævnte ulykken. Det bør nævnes, at den afdøde patriark var en ung og oplyst patriark, hvis død er et stort tab. 
Helmer (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg ønsker at henlede opmærksomheden på en alvorlig trussel mod de borgerlige frihedsrettigheder, miljøet og dyrs velfærd i Det Forenede Kongerige.
Den britiske regering vil næste onsdag stille et forslag til en ny jagtlov, der vil tage sigte på at kriminalisere nogle af de mest respektable, lovlydige og ansvarsbevidste personer i Det Forenede Kongerige. For at få loven vedtaget vil regeringen blive nødt til at tvinge den igennem ved hjælp af en såkaldt , der ikke er beregnet til den slags formål, og som ifølge mange jurister med speciale i forfatningsret således vil blive anvendt forkert.
Europa-Parlamentet respekterer menneskerettighederne og den kulturelle mangfoldighed. Det foreliggende lovforslag udgør et alvorligt angreb mod begge dele. Alle, der værdsætter de borgerlige frihedsrettigheder, landbrugssamfundets værdier og dyrs velfærd, bør tage til orde mod denne uretfærdige og undertrykkende foranstaltning. 
Angelilli (UEN ).
   - Hr. formand, kære kolleger, jeg vil komme ind på de spørgsmål, som De indledte mødet med. Den italienske delegation fra Gruppen Union for Nationernes Europa foreslår Europa-Parlamentets medlemmer, at vi helt ekstraordinært donerer et beløb, der svarer til en dagsdiæt, til Internationale Røde Kors som et symbolsk bidrag til genopbygningen af skolen i Beslan.
Jeg mener ligeledes, at Parlamentets plenarforsamling - foruden den kraftige fordømmelse af alle terrorhandlinger og foruden de ord, som De udtalte i starten af mødet - bør sende et budskab om solidaritet og medfølelse med familierne til de civile, der er taget som gidsler i Irak, ikke mindst de to franske journalister og de to italienske piger, Simona Pari og Simona Torretta, i håbet om, at alle gidslerne kommer helskindede hjem. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
   - Jeg vil gerne henlede både medlemmernes og formandens opmærksomhed på de multinationale virksomheders udflytning. Sidste år vedtog Europa-Parlamentet efter C[amp]J Clarks udflytning fra Portugal, som kastede flere hundrede ansatte ud i arbejdsløshed i Castelo de Paiva ligesom førhen i Arouca, en beslutning om de virksomheder, der flytter ud efter at have modtaget finansiel støtte, således som det også her var tilfældet. Disse virksomheder og Kommissionen skal i henhold til den beslutning træffe en række foranstaltninger for at imødegå denne praksis med henblik på at beskytte arbejdstagernes rettigheder og de berørte regioner, ligesom der stilles krav om, at virksomhederne skal tilbagebetale de tildelte fællesskabsmidler, hvis de ikke overholder deres forpligtelser. I øjeblikket er netop denne multinationale virksomhed, C[amp]J Clark, der er hjemmehørende i Storbritannien, i gang med at udflytte sin sidste fabrik i Portugal, , i Vila Nova de Gaia, hvorved den kaster yderligere hundreder af ansatte ud i arbejdsløshed. Jeg anmoder Dem derfor, hr. formand, om henstille til Kommissionen om at efterleve Europa-Parlamentets beslutning. 
Berman (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne vende tilbage til spørgsmålet om gidseltagningerne i Irak. Jeg tilslutter mig naturligvis den fordømmelse, De gav udtryk for, hr. formand, men kan vi ikke gøre andet og mere? Europa-Parlamentet har anmodet om frigivelse, og mere end 300 personer har underskrevet anmodningen, hvilket er særdeles positivt. Det internationale pres, bl.a. i form af nævnte anmodning - det har naturligvis også udmøntet sig på anden vis - har allerede ført til intern debat i radikale kredse i Irak. Det er i virkeligheden et uventet resultat og særdeles glædeligt. Nu er der skyldige uskyldige og uskyldige uskyldige. Jeg må gå endnu længere: Gidseltagning bør slet ikke være en metode, der bringes i anvendelse, det er indlysende. Kan Europa-Parlamentet ikke sende en skrivelse til alle nationale parlamenter i de 25 medlemsstater og opfordre dem til at fremsætte en lignende anmodning? Opfordre dem til som demokratisk valgte organer, som vidner om respekt for individet, med et lignende opråb at gå i brechen for omgående frigivelse af alle gidsler i Irak? 
Toussas (GUE/NGL )
   - Hr. formand, ved indledningen af dagens møde tilsluttede Europa-Parlamentet sig Deres forslag om at holde et minuts stilhed i plenum i morgen for ofrene i Beslan. Det overrasker, at der ikke blev nævnt et eneste ord om børnene i Palæstina og børnene i Irak.
Hr. formand, mine damer og herrer, samtidig optrapper Ariel Sharons regering sine morderiske angreb med den israelske hærs jord- og luftangreb på Gazastriben med snesevis af dræbte og sårede palæstinensere til følge. De ødelægger huse og infrastruktur. De internationale verbale reaktioner på den israelske hærs myrderier er hykleriske og fuldstændig nyttesløse, når de ikke ledsages af foranstaltninger for at få Israel til at standse folkedrabet på den palæstinensiske befolkning og rive skammens mur ned. Tværtimod ligestilles bødler og ofre, og myrderierne kaldes ret til at forsvare sig, hvilket ikke alene frifinder, men også opmuntrer den israelske regering. Vi mener, at der øjeblikkeligt bør træffes praktiske politiske og andre foranstaltninger, så den israelske regering tvinges til at stoppe massakren på den palæstinensiske befolkning, og der skabes betingelser for et selvstændigt Palæstina. 
Formanden.
   - Mange tak, fru Toussas, De kan være sikker på, at det minuts stilhed, vi holder i morgen, er til ære for alle de børn, der er blevet ofre for terrorismen, uanset hvor det er sket. 
Stevenson (PPE-DE ).
   - Hr. formand, sidste måned blev en 16-årig pige, der var anklaget for usømmelig optræden, hængt offentligt fra en kran i byen Neka i Iran. Efter afsigelsen af dødsdommen udtalte dommeren, at pigen havde afklædt sig i retten, fordi hun havde taget sit slør af. Han insisterede på selv at give hende løkken om halsen. Yderligere tre børn på 16 år afventer i dag deres dødsstraf i Iran. Styret venter med at gennemføre de offentlige henrettelser, til de er fyldt 18.
Der er tale om en af de mest barbariske handlinger foretaget af det mullahregime, der fører Irans kultiverede og civiliserede befolkning tilbage til stenalderen. Regimet har henrettet 120.000 mennesker, siden det overtog magten. Jeg håber, at De, hr. formand, på vegne af alle Europa-Parlamentets medlemmer vil give udtryk for vores dybe afstandtagen over for den iranske ambassadør ved EU. Henrettelse af børn og dødsstraf i øvrigt vil vi ikke tolerere.
Borghezio (IND/DEM ).
   - Hr. formand, kære kolleger, i løbet af kun to nætter - nemlig i går og i forgårs - er ca. 1.000 illegale flygtninge gået i land på øen Lampedusa. Hr. formand, jeg vil gerne spørge Dem - også når det gælder hygiejne- og sundhedssituationen samt de humanitære betingelser for disse rejser - om ikke det ville være hensigtsmæssigt, at en delegation fra Europa-Parlamentet - som De måske ville vise den ære også at være medlem af - tog til Lampedusa for at få en idé om denne situation, der efterhånden også udgør en forfærdelig nødsituation set ud fra et humanitært synspunkt.
Italien er i færd med at gøre en indsats og har nået de første resultater, men det er nødvendigt, at EU lægger et stærkt pres på oprindelses- og transitlandene, for Europa kan ikke acceptere denne skamløse menneskehandel.
Jeg anmoder om, at man sørger for Europa-Parlamentets tilstedeværelse i forbindelse med en ngo's afholdelse af et internationalt kollokvium på Lampedusa. 
Szájer (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg ønsker at henlede Europa-Parlamentets opmærksomhed på de foruroligende nyheder, der kommer fra EU's sydøstlige grænse, nemlig fra den serbiske region kendt under navnet Vojvodina.
Der har i de seneste uger og måneder denne sommer været forlydender om stigende etniske spændinger og angreb mod og forfølgelse af ungarske statsborgere, herunder skændsel af kirkegårde, ungarskfjendtlige inskriptioner og afbrænding af det ungarske flag. Jeg skal over for Parlamentet understrege, hvor vigtigt det er at stabilisere situationen i Balkanlandene. Europa har gjort en stor indsats for at standse volden og de etniske udrensninger i regionen. De serbiske myndigheder reagerer ikke tilstrækkeligt hurtigt i denne situation og udviser på mange måder en uvidende eller forsømmende holdning. Det påhviler alle demokrater, der ønsker at bevare vores fælles Europas sikkerhed og ønsker at forsvare mindretallenes rettigheder såvel som menneskerettighederne, at lægge pres på de serbiske myndigheder i denne meget vigtige og ekstremt farlige situation. 
Mavrommatis (PPE-DE ).
   - Hr. formand, alt, hvad der er blevet sagt, har naturligvis stor betydning. Også de begivenheder, der fandt sted for kort tid siden, da tæppet gik ned efter de olympiske lege i Athen, er betydningsfulde, og det er begivenheder, der blev kronet med stor succes. I dag vil jeg bringe et emne på bane igen, som optager os alle, nemlig dopingproblemet, sportsverdenens svøbe, som selvfølgelig berører unge i hele verden. Derfor vil jeg foreslå, at der på grundlag af det ændringsforslag, vi vil stille, vedtages et beslutningsforslag imod doping, som angiver de foranstaltninger, EU og alle vi her bør træffe for at bekæmpe denne svøbe. 
Tannock (PPE-DE ).
   - Hr. formand, kort tid inden sommerferien frifandt Indonesiens højesteret i sidste ende alle de militære befalingsmænd, der var sigtet for ulovlige drab på civile i den tidligere portugisiske koloni Østtimor i tiden op til landets uafhængighed som led i forsøgene på at afspore den uafhængighedsproces, FN havde iværksat. Jeg finder det dybt beklageligt, og mange her i Parlamentet, der nøje fulgte Østtimors uafhængighedskamp, vil slutte sig til mig i min protest mod det faktum, at ingen bliver straffet for disse massakrer. 
Allister (NI ).
   - Hr. formand, jeg ønsker først og fremmest at svare den første taler, som tilkendegav, at han havde nogle problemer angående udnyttelsen af unge sæsonarbejdere i Nordirland, som er den valgkreds, jeg repræsenterer. Det beklager jeg meget, og jeg har allerede forsikret ham om, at jeg i kraft af mine embeder vil forsøge at løse dette problem.
Jeg vil nu lykønske de græske myndigheder med de udmærkede Olympiske Lege og udtrykke min afsky for den afgående kommissionsformands forslag om, at man ved fremtidige lege hejser EU-flaget ved siden af de nationale flag. Jeg finder det på ingen måde antieuropæisk at fastslå, at De Olympiske Lege giver de deltagende lande stor national stolthed. Forslaget afspejler den grænseløse besættelse, der præger Europas eurofile ledere. Nu ønsker de endog at tilrane sig den hæder, OL-medaljerne giver de enkelte nationalstater. Jeg mener, at det er at gå for langt, og at nationalstaterne er i deres gode ret til at modsætte sig dette.
Fatuzzo (PPE-DE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, da jeg rejste af sted fra Milanos luftthavn, mistede jeg desværre for 117. gang mine læsebriller, og derfor kan jeg ikke se på tæt hold, men jeg ser udmærket på afstand, og hvis jeg betragter situationen på afstand, kan jeg se, at Parlamentet er i fare.
Derfor vil jeg bede Dem om at gøre Europa-Parlamentets lokaler i Strasbourg og Bruxelles mere sikre. Jeg tror, at Europa-Parlamentets medlemmer ville være en lækkerbisken for terroristhajerne, og hvis De spørger mig, vil jeg gerne fortælle Dem, hvad der efter min mening ikke fungerer, når det gælder vi parlamentsmedlemmers sikkerhed. Jeg mener nemlig ikke, at det er hensigtsmæssigt, at jeg giver mine bekymringer om et så vigtigt spørgsmål offentligt til kende. 
Formanden.
   - Forhandlingen om spørgsmål af væsentlig politisk betydning er afsluttet. Jeg takker for Deres samarbejde.
Jeg giver ordet til hr. Robert J.E. Evans, der har en bemærkning til forretningsordenen. 
Evans, Robert J.E. (PSE ).
   - Hr. formand, jeg har en bemærkning til forretningsordenen angående dagsordenen. Flere medlemmer har rettidigt indgivet spørgsmål - især til Rådet - til besvarelse i denne uge, men er via ret uklare e-mails blevet underrettet om, at spørgsmålene ikke kunne blive oversat, og at behandlingen heraf ville blive udskudt til næste mødeperiode. Kan De nærmere redegøre for retningslinjerne for behandlingen af spørgsmål til Rådet i denne uge og oplyse, hvordan medlemmer med virkelige spørgsmål til Rådet skal forholde sig? 
Formanden.
   - Som jeg vil fortælle Dem mere indgående om i morgen, har vi stadig uløste problemer på oversættelsesområdet, og det er ikke alle de stillede spørgsmål, der kan blive oversat til alle sprog. Generalsekretariatet har imidlertid meddelt mig, at de står på listen over spørgsmål til Kommissionen, selv om de måske ikke er blevet oversat til alle sprog, men de står i den rækkefølge, som spørgsmålene bliver stillet til Kommissionen og Rådet. 
Rogalski (IND/DEM ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, jeg vil gerne stille Dem følgende forslag. Europa-Parlamentet burde ære ofrene fra Anden Verdenskrig, som brød ud for 65 år siden, den 1. september 1939. Den begyndte, da det nazistiske Tyskland angreb Polen med hjælp fra Sovjetunionen den 17. september 1939, hvormed betingelserne i den tysk-sovjetiske pagt, kaldet Ribbentrop-Molotov-pagten, blev opfyldt. Mindet om denne tragiske og mest blodige krig af alle, hvor der blev dræbt flere civile end soldater, bør aldrig få lov til at dø. Jeg anmoder Parlamentet om at støtte dette forslag ved at mindes krigens ofre med et minuts stilhed.
Hr. formand, jeg anmoder om, at der iagttages et minuts stilhed til minde om ofrene for den tyske nazisme. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er redegørelse fra Kommissionen om aktuelle miljøkatastrofer (ildebrande i det sydlige Europa). 
Wallström,
    Hr. formand, vi er vidne til stadig hyppigere naturkatastrofer her i Europa og overalt i verden. Som vi har set det for nylig, afstedkommer oversvømmelser og skovbrande store ødelæggelser og forårsager menneskelige og økonomiske problemer såvel som alvorlige miljøskader. Og vi forsøger selvsagt at bekæmpe disse problemer.
Hvad angår skovbrande, er der nu truffet en række fælles foranstaltninger inden for forebyggelse, beskyttelse og retablering. Vores udviklingsprogrammer for landområderne omfatter støtte til en bred vifte af skovaktiviteter i form af bevillinger til brandforebyggelse og retablering af skove beskadiget af brande, som tildeles i henhold til de prioriteringer, medlemsstaterne fastsætter. I Portugal er der afsat ca. 149 millioner euro fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget til forebyggelse og retablering i perioden 2000-2006. I Spanien udgør det samlede budget til foranstaltninger inden for skovbruget i samme periode 820 millioner euro.
Den nye Europæiske Solidaritetsfond blev oprettet med det formål at reagere på omfattende katastrofer, som forårsager direkte skader for et beløb, der overstiger 3 milliarder euro eller 0,6 % af det ramte lands bruttonationalprodukt. Kun under ganske særlige omstændigheder kan Solidaritetsfonden tages i anvendelse ved katastrofer, der ligger under denne høje grænse. Fonden blev allerede taget i anvendelse efter sidste års omfattende brande i Portugal og Spanien, og der er efter disse landes anmodning ydet 48,5 millioner euro til Portugal og 1,3 millioner euro til Spanien. Kommissionen har endnu ikke modtaget anmodninger for 2004.
Forest Focus-forordningen er som bekendt vores nyeste instrument til overvågning og gennemførelse af foranstaltninger til forebyggelse af skovbrande samt til afdækning af årsagerne til deres hyppige forekomst. Den finansielle ramme for gennemførelsen af ForestFocus-programmet i perioden 2003-2006 er fastsat til 65 millioner euro, hvoraf 9 millioner euro kan anvendes til brandforebyggende foranstaltninger.
Vores ordning for civilbeskyttelsesassistance har også vist sit værd. I 2003 og 2004 sendte Portugal anmodninger om assistance til EU's overvågnings- og informationscenter, som derefter samordnede tilbuddene om støtte fra de andre deltagerlande. Takket være denne ordning var det muligt at sikre en hurtig afsendelse af brandslukningsfly til Portugal. I 2003 accepterede Portugal assistance fra to fly fra Italien og tre fly fra Tyskland. I 2004 leverede Spanien tre fly, Frankrig to, Tyskland to, Grækenland to og Italien et. Der forelå tilbud om yderligere assistance fra Det Forenede Kongerige og Norge, som Portugal ikke benyttede sig af.
For fire år siden gav jeg udtryk for min foruroligelse over det stigende antal skovbrande og de skader, de forårsager, idet jeg fastslog, at risikoen for skovbrande og vores skoves sårbarhed nu havde nået et niveau, hvor yderligere brande ville udgøre en alvorlig trussel mod økosystemerne og en bæredygtig forvaltning heraf. Det var desværre det, vi var vidner til under sidste års hedebølge, der især ramte den sydlige del af Europa og kulminerede med ødelæggelsen af store dele af Portugals Natura-områder.
Jeg ønsker afslutningsvis at påpege, at Kommissionen har taget hensyn til Parlamentets beslutning af 4. september 2003 om følgerne af sommerhedebølgen, og at den udgør et meget nyttigt kompendium over aktioner og foranstaltninger, der kan danne grundlag for fremtidige initiativer. 
Herranz García (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg kan kun være enig med kommissæren, når hun hævder, at ildebrandene i EU skaber dramatiske miljøproblemer.
Der er 45.000 ildebrande i EU hvert år, og der bliver flere og flere, for tørken, som er et strukturelt problem i EU, vil forårsage stadig større miljøproblemer, ikke kun i Sydeuropa, men også i Nordeuropa.
FN's eksperter siger desuden, at klimaændringen vil forværre problemet, og at vi står i den situation, at EU til trods for disse 45.000 ildebrande om året mangler en reel politik til bekæmpelse af ildebrande. Der mangler foranstaltninger, midler og penge.
Jeg minder Dem om forordning 2158/92, som er udløbet, og som har vist, at Europa-Kommissionen ønskede at gøre en ende på budgetlinjerne til bistand til bekæmpelse af ildebrande.
Da Europa-Parlamentet drøftede Forest Focus, lykkedes det at få fravristet Europa-Kommissionen det latterlige beløb på 9 millioner euro frem til 2006. På den anden side har vi kapitlet om skovdrift i forordningen om udvikling af landdistrikterne. Denne forordning har ikke virket. Jeg giver kommissæren ret, når hun taler om 820 millioner euro, men de bliver underudnyttet. De udnyttes ikke ordentligt, fordi der ikke er nogen koordinering, hverken mellem regionerne eller staterne. Medlemsstaterne handler, som de selv vil, og de improviserer. Det er rigtigt, at franskmændene har sendt to fly til Portugal for at hjælpe med at slukke ildebrandene, men der har overhovedet ikke været tale om koordinering. Og der har heller ikke været nogen koordinering mellem regionerne.
Lad mig komme med et eksempel fra Spanien i år. Der er en region i det nordlige Spanien - Galicien - hvor de største skovområder findes. 99 % af de ildebrande, der opstår i denne selvstyrende region, er under kontrol på 24 timer. I Galicien er der en effektiv bekæmpelse af skovbrande, og planerne til skovopretning bliver mere og mere omfattende. Antallet af brande i Galicien er fem gange mindre end gennemsnittet i Spanien. Ikke desto mindre har vi set, at der i Andalusien er brændt 42.131 ha skov, fordi man ikke har brugt de midler, man rådede over. Det er dramatisk og kunne være en god anledning til at få rettet op på det. Hvordan? Ved at bruge sin sunde fornuft, eftersom Europa-Kommissionen i de kommende måneder skal forelægge en europæisk skovstrategi, hvilket bør give anledning til en grundig overvejelse af dette problem. EU bør have en skovpolitik, der tager foranstaltningerne til beskyttelse af skovene mod ildebrande alvorligt, og som ikke mindst hjælper med at koordinere forvaltningen heraf, så det, hvis midlerne ikke forøges, i det mindste sikres, at de få instrumenter, der rådes over i dag, anvendes ordentligt, og så vi ikke igen oplever de ting, som den andalusiske lokalregering og EU som helhed oplevede i sommer. 
Salinas García (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, det faktum, at vi i Europa-Parlamentet endnu en gang diskuterer ildebrande, viser, at der er noget, vi ikke gør godt nok. Tallene for det område, der er brændt, viser, at der er tale om en ægte miljøkatastrofe. Alene i min region, i Andalusien, er der i den forløbne del af året som allerede nævnt brændt mere end 40.000 ha skov i forbindelse med i alt 753 brande.
Når vi ser på konsekvenserne af sommerens ildebrande, bør vi oprigtigt spørge os selv, om Kommissionens modstand mod at øge budgetbevillingerne fra Forest Focus-forordningen var berettiget. Kommissionen bør også oprigtigt spørge sig selv om, hvorvidt det var rigtigt at flytte fokus fra forebyggelse af ildebrande til fondene til regional udvikling og udvikling af landdistrikterne uden samtidig at fastsætte passende kontrolmekanismer, som sikrer, at de netop anvendes til forebyggelse, genplantning af skov og genopbygning af områderne.
Den aktuelle situation gør, at der er et akut behov for støtte i vores lande. Jeg anmoder derfor Kommissionen om at forklare os, om den undersøger muligheden for at give ekstra bevillinger til genopretning af de berørte fonde.
EU burde ikke gå baglæns i sin politik om klimaændringer. Spørgsmålet er meget klart: Mener Kommissionen, at EU handler passende med henblik på at beskytte skovene? Mener Kommissionen, at det er muligt at afsætte ekstraordinære midler til Solidaritetsfonden eller en anden endnu mere fleksibel mekanisme med henblik på at afbøde virkningerne af disse ildebrande, som er ved at ødelægge en naturarv, som hele Europa nyder godt af? 

Hammerstein Mintz (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, i Gruppen De Grønne bekymrer det os meget, at der ikke findes en forebyggende krig mod ildebrande.
Gruppen De Grønne anmoder om en forebyggende krig mod ildebrande. Den nuværende opgivelse af landdistrikterne, affolkningen og den demografiske udmarvning har et uheldsvangert resultat. De europæiske fonde når ikke frem til dem, der har ansvaret for at forvalte bjergområderne.
Folk, der har levet af skovressourcer som f.eks. kork eller agern som i Andalusien, har mistet deres eksistensgrundlag. Det er ikke kun et uheld, men det tydelige resultat af en politik, som hensætter landdistrikterne på en sidsteplads, som ikke organiserer ressourcerne, og som går ud på at plante arter som eukalyptus og fyrretræer, som der netop er nogle medlemmer af Europa-Parlamentet, der nu kritiserer, men som de tidligere forsvarede, hvorved de efterlader en arv af uvidenhed, som bagefter er skyld i ildebrande. I denne situation er der behov for investering i civilsamfundet og i landdistrikterne, såvel i programmer som Leader, som man nu overvejer at forlade, som i andre programmer om landdistrikterne, som afspejler, hvorledes de europæiske borgere bor. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
   - Vi har igen skovbrande til debat, ganske ligesom sidste år, hvor vi på vores initiativ diskuterede følgerne af de tragiske brande om sommeren, der alene i Portugal betød, at mere end 20 mennesker omkom, og at 400.000 ha skov gik op i flammer, og at der derudover var skader for mere end 1 milliard euro. Desværre har man ikke lært ret meget heraf, og igen i år har der været skovbrande i et tragisk omfang i Portugal, hvor mere end 100.000 ha skov er brændt, herunder ikke mindst i Algarves bjergegne, hvor mange familier, hvis indkomst afhang af skovbruget, er havnet i dybeste fattigdom.
I betragtning af, hvor vigtigt det er at bevare skovene på grund af deres miljømæssige, økonomiske, sociale og kulturelle betydning, og hvor omfattende skaderne har været, skal der ikke bare udvises solidaritet og ydes bistand fra EU's side, men sættes alvorligt ind også fra Fællesskabet med forebyggelse, genplantning, forskning, koordinering - især om civilbeskyttelse - og finansiering af midler til bekæmpelse af skovbrande fra luften. Vi henviser derfor igen til vores og Europa-Parlamentets forslag om at styrke forebyggelse af skovbrande og de dertil finansielle midler inden for Forest Focus-programmet, således som den tidligere forordning nr. 2158/92 fastlagde. Vi er dog klar over, at en løsning af dette problem også forudsætter, at den fælles landbrugspolitik ændres, så der kan sættes ind over for den menneskelige og økonomiske udmarvning af landdistrikterne, hvis hovedårsag er den land- og skovbrugspolitik, der medfører, at landdistrikterne affolkes, og som forhindrer, at skovområderne kan overleve økonomisk. 
Coelho (PPE-DE ).
   - Fru kommissær, jeg takker for Deres redegørelse til Europa-Parlamentet. Det er rigtigt, at skovbrandene i år ikke har været lige så tragiske som sidste år, men det er dog stadig et alvorligt problem, som vi alle bør bekymre os om. Det hænger - i hver fald i mit hjemland, Portugal - også sammen med, at omkring 11 % af skovarealet er forsvundet, for det, der allerede er gået op i flammer, kan jo ikke brænde én gang til.
Den nødhjælp, som Europa-Parlamentet besluttede sidste år, og som styrkede den portugisiske regerings muligheder, blev i Portugal set som et ægte udtryk for den europæiske solidaritet i en situation, der ramte mange portugisere meget hårdt. Vi kan ikke tillade, at en stor del af Europas skove fuldstændig ustraffet bliver ødelagt hvert år. Middelhavsskovene er vigtige ikke blot for Europa som helhed, men også for den regionale og lokale økonomi, for jobskabelse, for miljøet og for borgernes livskvalitet.
Vi ved, at der er miljømæssige årsager til klimaforandringer og global opvarmning. Det er en kendsgerning, at gennemsnitstemperaturerne stiger, og at der også bliver flere dage med høje temperaturer og lav fugtighed. Vi ved også, at der ofte står mennesker bag disse tragedier, men i mange tilfælde skyldes de tragiske skovbrande og deraf følgende ødelæggelser mangelfuld forebyggelse og manglende midler til effektiv brandbekæmpelse.
Europa-Parlamentet har, som bl.a. hr. Herranz García har nævnt, vist et eksempel, da det behandlede Forest Focus og fik gennemført, at der skal gives midler til den forebyggende indsats mod skovbrande. Der er brug for bedre redskaber til såvel forebyggelse som koordinering af civilbeskyttelsen på europæisk plan og samarbejde om udnyttelse af større udstyr, som De så udmærket har omtalt i Deres indlæg.
Til slut, hr. formand, vil jeg gerne igen omtale det, som jeg også fandt anledning til at nævne sidste år, og som vi formodentlig altid vil drage frem under sådanne omstændigheder: brandfolkenes store indsats, befolkningens store indsats, hvor vi har set mod, generøsitet og heltedåd, hvilket bekræfter det, som vi jo alle godt ved, nemlig at i de tragiske øjeblikke, hvor undertiden det værste i mennesket kommer til syne, er der også mange mennesker, der viser det bedste, vi rummer i os. 
Madeira (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, jeg takker Dem for Deres indlæg og den solidaritet, som det giver udtryk for. Denne sommers skovbrande har - oven i sidste års katastrofe - for Portugals vedkommende ødelagt mere end 100.000 ha, hvor Algarve er blevet ramt hårdest, idet mere end 40 % af det samlede areal er brændt. Vi står over for en sand tragedie, miljømæssigt, økonomisk og menneskeligt, af et omfang, der ligner en national katastrofe. Det er derfor overordentlig vigtigt, at vi diskuterer forebyggelse af skovbrande og afsætter reelle midler, da vi ellers risikerer, at der i løbet af få generationer ikke er mere skov tilbage. Middelhavsskovene er en del af europæernes fælles arv og skal derfor bevares. Nogle af de korkege, der er brændt, var mere end 200 år gamle, og de fleste mellem 100 og 200 år gamle. Skadernes omfang løber op i mere end 80 millioner euro, og det vil tage omkring 100 år at genoprette dem. Vi begår i øjeblikket den fejl at lade flere midler gå til at afbøde følgerne end til at forebygge naturkatastrofer. Vi kan ikke udbedre alle skader, og forebyggelse kræver politisk mod og en sammenhængende regional udvikling. Jeg beder Kommissionen om på baggrund af denne katastrofe at vise det fornødne mod og her fremlægge forslag, der omformulerer og omprogrammerer strukturfondene, så de berørte befolkninger, de berørte mennesker, kan få stillet muligheder i udsigt til i det mindste at kunne genopbygge det livsgrundlag, som de skal efterlade deres børnebørn. 
Gutiérrez-Cortines (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg ved udmærket, at fru Wallström ved, at hun har givet os et politisk svar med data og statistikker, og at hun udmærket ved, at EU's bistand på skovbrandsområdet i dag består af tilfældigt fordelte penge.
Der findes ikke en fyldestgørende strategi, for det er et komplekst og tværfagligt problem, der kræver samarbejde mellem institutionerne, og som politikere er det vores opgave at løse komplekse og vanskelige problemer. I denne henseende synes jeg, at der er brug for en model til forvaltning af risiciene, til forvaltning og samarbejde, for emnerne strækker sig lige fra rettergangsprocedurer, for der er meget terrorisme, til politik, civilbefolkning og lokale myndigheder. Der er brug for at lave modeller, som det var tilfældet med Agenda 21. Det kan EU godt klare. Men behovet for en stærk og fælles teknologisk udvikling ligger mig meget på sinde, for ifølge nærhedsprincippet skal Europa-Kommissionen tage sig af det, som landene eller regionerne ikke er i stand til at gøre. Og problemet med den teknologiske udvikling er særdeles vigtigt. F.eks. overførsel af militær teknologi, udvikling af GIS og flere andre ting, som anvendes i nogle regioner med stor succes, og som nødvendiggør udvikling af en fælles teknologi for de 25 lande, for alle regionerne og for alle de lokale myndigheder, for det er klart, at vi uden teknologiske fremskridt ikke kan opnå meget andet end en menneskelig indsats og meget god vilje, men ingen større succes. 
Miguélez Ramos (PSE ).
   - Hr. formand, der er ingen tvivl om, at de hovedansvarlige for skovbrandene er de mennesker, der står bag. I 96 % af tilfældene skyldes de mennesker, og det er derfor, at den spanske regering allerede har annonceret en række foranstaltninger, herunder en skærpelse af straffene for denne forbrydelse og forbud mod byggeri i de berørte områder.
Det er også rigtigt, som det allerede er blevet nævnt, at vi ikke må glemme de andre årsager. Ændringen af de samfundsøkonomiske strukturer i landområderne er formentlig den vigtigste, men det skyldes også den europæiske politik for landdistrikter og skoves ringe succes. De fleste brande opstår i forsømte bjergområder, hvor man har opgivet det traditionelle landbrug, samt den aldrende befolkning og den demografiske krise. Men, fru Wallström, man kan ikke lægge hele vægten af dette alvorlige problem over på EUGFL-fondene eller politikken om udvikling af landdistrikterne. Skovbrandenes alvorlige følger for miljøet kræver europæisk handling. De vanskeligheder, De ved, der er i forbindelse med anvendelsen af Solidaritetsfonden, burde afbødes ved etablering af en særlig mekanisme til en hurtig indsats i forbindelse med katastrofer, der er af mindre fysisk og økonomisk omfang end det, der er fastsat for Solidaritetsfonden. Samtidig bør den europæiske skovpolitik omlægges, idet vi bør anerkende, at skovene i Sydeuropa er specielle, og udarbejde en særlig plan til beskyttelse af disse skove og til en fuldstændig miljøgenopretning af de brændte områder.
Jeg vil slutte med at sige, og misforstå mig nu ikke, at jeg mener, at denne forhandling burde være hævet over partipolitik, og at vi alle burde forsøge at opnå konsensus. I modsat fald - i Galicien regner det, og det gør det ikke i Andalusien - er der måske nogle medlemmer, der begynder at spørge sig selv, hvad de 820 millioner euro, som kommissær Wallström har fortalt os om, er blevet brugt til. 
Arif (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, hvert år ved denne tid oplever vi, at skovbrande står på dagsordenen. Vi har lige oplevet endnu en debat om emnet.
Lykkeligvis har de brande, som i år især har ramt de sydlige medlemsstater i EU, være mindre voldsomme, om end de som altid indebærer svære tab og katastrofer. Vi har denne sommer lykkeligvis heller ikke været vidne til tusindvis af dødsfald på grund af hedebølge.
I 2002 oprettede EU Solidaritetsfonden med det formål at imødegå naturkatastrofer af denne art og deres konsekvenser for befolkningen. Fonden blev i øvrigt sidste år anvendt til at imødegå konsekvenserne af brandene i Sydeuropa. Ved udgangen af 2003 blev Forest Focus-forordningen vedtaget, men de tilhørende finansielle midler var for begrænsede til at kunne forebygge brande. Kun 9 millioner euro for perioden 2003-2006. På længere sigt er målet samfinansiering, via den fælles landbrugspolitik og fondene til udvikling af landdistrikterne, hvilket er ensbetydende med, at EU til dels trækker sig ud af skovbrugspolitikken. Hvilket indtryk ønsker vi at give borgerne især i Sydeuropa, når det gælder solidariteten?
Der rejser sig et andet spørgsmål, nemlig skovenes betydning for gennemførelsen af Kyoto-protokollen. Skovbrandene bidrager til klimaforandringerne ved den massive emission af CO2. Endvidere bidrager de til gradvist at reducere skovenes størrelse og dermed EU's kapacitet med hensyn til opsamling af kulstof.
Vi beklager igen og igen, og helt berettiget, brandene og andre naturkatastrofer, som har ramt hele Europa de seneste år. Vores solidaritet kan imidlertid ikke være begrænset til ord. Ord er aldrig tilstrækkelige. Der kræves handling for at sikre en væsentlig reduktion af omfanget af skovbrandene og de andre naturkatastrofer.
Kære kolleger, sagen er presserende. Der er behov for at begrænse katastroferne, og der er behov for at vise solidaritet. 
Wallström,
    Hr. formand, denne debat har vist, at der er tale om et yderst kompliceret emne, som har betydning for os på alle niveauer. Vi ved, at klimaændringer sandsynligvis vil øge denne form for ekstreme vejrfænomener, og at det ifølge det Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer er ret sandsynligt, at der vil opstå flere problemer af denne art. Det understreger, hvor stort et ansvar der påhviler os på de forskellige niveauer.
EU, Kommissionen og institutionerne bør samordne deres indsats, så vi sikrer os den nødvendige kapacitet. Medlemsstaterne bør desuden sikre sig, at de har gjort alt for at forebygge, og at vi har et højere beredskabsniveau over for disse skovbrande, ekstreme vejrfænomener og katastrofer.
Det er et spørgsmål om ressourcer - i form af f.eks. brandslukningskorps - og kapacitet til en hurtig mobilisering heraf. Det er også et spørgsmål om ressourcer til forebyggende aktiviteter. Så der er tale om et helt spekter af aktiviteter og ansvarsområder. Vi arbejder med sagen. De ved lige så godt som Kommissionen, at medlemsstaterne i reglen er meget tilbageholdende med at gå ind i drøftelser om en fælles skovpolitik for Europa, og vi berører således også meget kontroversielle politiske spørgsmål og ansvarsområder.
Selv om vi afsatte flere penge, ville det ikke nødvendigvis medføre øjeblikkelige forbedringer, medmindre vi sikrer en bedre samordning af de forskellige aktiviteter, og der også fra medlemsstaternes side gennemføres en bedre planlægning af forebyggelsen og beredskabet. Jeg vil blot understrege, at uanset hvor velkomne yderligere midler end er, er det ikke altid et spørgsmål om penge, det er også nødvendigt med bedre planlægning og samordning i medlemsstaterne.
Jeg takker for denne værdifulde forhandling om et emne, som vi sandsynligvis bliver nødt til at tage op igen inden for den nærmeste fremtid. Jeg værdsætter den interesse, De udviser for bestræbelserne på at finde en fælles løsning til forebyggelse af skovbrande, bekæmpelse heraf og afhjælpning af de skader, de forårsager - fordi den økonomiske støtte ofte har taget sigte på at afhjælpe og forsøge at komme ind, efter skaden er sket - samt bistand til medlemsstaterne til genopbyggelse af deres skovbrugspotentiale.
Jeg har noteret mig flere forslag, som jeg også vil tage med i mine overvejelser efter denne mødeperiode, og der vil komme en opfølgning. Jeg mener, at vi kunne øge gennemskueligheden i forbindelse med de eksisterende instrumenters anvendelse. Vi vil også undersøge behovet for flere forebyggende foranstaltninger, når vi gennemfører ForestFocus-forordningen, og når vi behandler forslaget til Rådets forordning om udviklingen i landområderne.
I november i år vil Kommissionen som et første beskedent skridt i denne retning afholde en konference om borgernes deltagelse fra retablering til forebyggelse og god styring af retableringskampagnerne efter skovbrandene i Frankrig, Grækenland, Italien, Portugal, Spanien, Slovenien og Cypern. Vi vil således også kunne tage hensyn til de erfaringer, vi har gjort. Konferencen vil fokusere på retablering og inddragelse af det civile samfund, fordi årsagerne som sagt kan være alt fra klimaændringer til menneskelige faktorer.
Vi bør bestræbe os på at tage ved lære af sidste års begivenheder, skabe øget opmærksomhed i befolkningen og hos de lokale og regionale myndigheder samt indsamle forslag til fremtidige foranstaltninger. Derudover forestår der også et arbejde med at forbedre vores aktiviteter på dette område. Det glæder mig, at vi i dag har fundet frem til en fælles holdning om, hvilke aktioner vi bør fokusere på fremover. Endnu en gang mange tak for denne debat. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er mundtlig forespørgsel om Den Internationale Organisation for Civil Luftfart.
Costa, Paolo (ALDE ),
   Hr. formand, fru kommissær, kære kolleger, når jeg på vegne af Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme stiller denne mundtlige forespørgsel til Kommissionen og Rådet - som jeg håber på en eller anden måde vil tage mit spørgsmål i betragtning - skyldes det en grundlæggende bekymring. I disse år, hvor vi har forsøgt at reducere luftforureningen og dens indvirkning på klimaændringerne, drivhuseffekten og de konsekvenser, der blev nævnt for nogle minutter siden, har Den Internationale Organisation for Civil Luftfart været et af de organer, som forsøgte at fastlægge en politik til bekæmpelse af forureningen fra fly. Denne politik indebar også brugen af økonomiske instrumenter - de såkaldte markedsinstrumenter - og frivillige foranstaltninger samt muligheden for emissionshandel og for at indføre afgifter og skatteinstrumenter med det formål at reducere forureningen.
Her på det seneste lader det desværre til, at Den Internationale Organisation for Civil Luftfarts politik er ved at tage en anden drejning. På trods af de beslutninger, der blev truffet i sin tid - og som i grunden gav denne organisation en opgave, der i høj grad kan betragtes som sideløbende med Kyoto-aftalens gennemførelse, nemlig udarbejdelsen af retningslinjer til organisationen med det formål, at de forskellige lande eller de forskellige organisationer såsom EU herefter kan implementere disse standarder - er der risiko for, at man på organisationens næste møde, som bliver holdt mellem den 28. september og den 8. oktober i Montreal, stiller et ændringsforslag, der ville fjerne muligheden for at bruge markedsinstrumenterne for at bekæmpe forurening fra flymotorer, hvilket ville være et tilbageskridt for hele politikken.
Dette er alvorligt i sig selv. Mens vi diskuterer, mens man bliver mere og mere overbevist om de problemer, som vi står over for, og mens sammenhængen mellem flyenes emissioner og deres konsekvenser for luftkvaliteten bliver tydeligere og tydeligere, ville et sådant tilbageskridt være særlig alvorligt. På trods af fremskridtene med det arbejde, der gøres for at forbedre organisationens retningslinjer, og som tager sigte på at give de forskellige lande mulighed for at indføre, gribe ind i eller skabe et marked for emissionshandel og evt. bruge skatteinstrumenter, har vi at gøre med et ændringsforslag, der har USA's - og ikke kun USA's - opbakning, og som ikke blot tager sigte på at standse denne politik fra organisationens side, men sågar på at forhindre, at f.eks. også EU kan træffe foranstaltninger i den retning.
Derfor vil jeg spørge Kommissionen og Rådet, om de er bevidste om denne fare, om de deler denne bekymring, og hvad de som følge heraf har tænkt sig at gøre for at forhindre, at der sker et sådant tilbageskridt. Herefter vil jeg gerne spørge dem, hvilke foranstaltninger de agter at træffe for at fastholde EU's ret til at gennemføre sådanne foranstaltninger, skabe et marked for emissionshandel eller indføre skatteforanstaltninger, der tager sigte på at reducere brugen af meget forurenende brændstof i EU eller andre steder. Jeg vil kort sagt spørge dem, hvad de mener at kunne gøre for, at Den Internationale Organisation for Civil Luftfart kan fortsætte sin politik, eller for, at EU i det mindste har ret til at gennemføre denne politik fuldt ud. 
Wallström,
    Hr. formand, Den Internationale Organisation for Civil Luftfart har i mange år undersøgt de markedsbaserede muligheder for at begrænse emissioner fra luftfarten og indføre de mest miljøvenlige fly og driftsmetoder.
ICAO har undersøgt tre muligheder, nemlig afgifter på brændstof eller emissioner, emissionsrelaterede gebyrer og handel med emissioner. Desværre har Rådet efter pres fra USA besluttet at stille et forslag til resolution, i henhold til hvilket ICAO kun skal arbejde videre med handel med emissioner og følgelig tilsidesætte de andre muligheder. Det er klart i modstrid med vores målsætninger.
Kommissionen deler den opfattelse, at EU bør tilstræbe den mest hensigtsmæssige anvendelse af samtlige økonomiske instrumenter, der kan sikre en bæredygtig udvikling inden for luftfartssektoren som inden for andre sektorer. Det forudsætter, at vi udøver et vist pres for at holde alle muligheder - afgifter, emissionsrelaterede gebyrer og emissionshandel - åbne. Dette synspunkt modtog enstemmig tilslutning fra alle medlemsstater i Rådet under drøftelserne heraf i Coreper i juli.
Det er vigtigt, at vi holder alle muligheder åbne og ikke favoriserer en bestemt løsning på nuværende stadium, så Europa får mulighed for at vælge den bedste vej frem efter yderligere analyser og på grundlag af forskellige realistiske løsningsforslag. Eftersom der i dag ikke er nogen sikkerhed for, at nogle af de pågældende forslag vil have tilstrækkelig stor indvirkning, er det ikke ønskeligt at tilsidesætte løsninger, der evt. vil kunne bidrage til at begrænse luftfartens indvirkning på klimaet. Derfor vil Kommissionen, selv om det bliver vanskeligt, under samlingen forsøge at få en resolution igennem, der holder alle muligheder åbne. Støtten fra tredjelande vil sandsynligvis være begrænset.
Denne situation afspejler endnu en gang, hvor isoleret EU står, fordi EU ikke er fuldgyldigt medlem af ICAO og ikke kan påvirke ICAO-processen på et tidligt stadium. Den kræver også et så tæt samarbejde som muligt mellem EU's medlemsstater under samlingen, hvis vi skal opnå et acceptabelt resultat. I sidste instans kan det blive nødvendigt at opretholde et europæisk forbehold, således at vi ikke bliver politisk forpligtede til at gennemføre en evt. utilfredsstillende resolution. Det er ikke uden fortilfælde, det er sket før, især i forbindelse med Hushkit-sagen. Den europæiske holdning vil løbende blive samordnet efter de normale procedurer med inddragelse af Coreper.
Schmitt, Ingo (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, PPE-DE-Gruppen mener, at den mundtlige forespørgsel, som De Grønne stillede, og forhandlingerne om det kommende møde i Den Internationale Organisation for Civil Luftfart (ICAO) hverken er tids- eller indholdsmæssigt relevante. I forespørgslen forudsattes det nemlig, at USA ville stille et resolutionsforslag på ICAO-mødet den 28. september 2004, og det synes at være mere end tvivlsomt.
Forhandlingerne om emissionshandel og statstilskud til den globale civile luftfart kan tilskrives et forslag fra ICAO-Rådet. Det er ydermere et faktum, at forhandlingerne finder sted på det værst tænkelige tidspunkt, da hverken Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme eller plenarforsamlingen har mulighed for at studere enkelthederne i ICAO's principerklæring. De interne drøftelser i Kommissionen og i særdeleshed blandt de kompetente EU-medlemsstater er heller ikke afsluttet endnu.
Emnerne emissionshandel og statstilskud til luftfartssektoren er desuden alt for komplicerede til, at Parlamentet bør udtale sig herom uden grundig forberedelse. Det er også i passagerernes interesse, at de europæiske luftfartsselskaber spørges, om det evt. kunne have indvirkninger på lufttrafikken og deres konkurrencesituation i forhold til tredjelandes luftfartsselskaber. Det er ekstremt vigtigt, da de europæiske luftfartsselskaber i forvejen er hårdt ramt rent økonomisk af følgerne af 11. september 2001 og af olieprisforhøjelserne.
Da EU's ret til at træffe autonome beslutninger i disse spørgsmål er ubestridt, betragter vi de beslutningsforslag, som de andre grupper stillede, som uovervejede og forhastede af ovennævnte årsager, og derfor vil vi stemme imod disse forslag. 
Piecyk (PSE ).
   - Hr. formand, jeg mener, at tiden forud for ICAO-mødet i slutningen af september er det perfekte tidspunkt for Parlamentet til at udtale sig herom og beskæftige sig med det, kære hr. Schmitt. At luftfart og miljø er et følsomt emne, mærkede vi på de reaktioner, der kom fra nogle luftfartsselskaber, men hvad drejer det sig egentlig om?
Vi ved, at der er en sammenhæng mellem lufttrafik og den globale opvarmning; det er uomtvisteligt. Det handler om en mulig emissionshandel her, og de hidtidige undersøgelser har ikke bragt os videre i processen. Derfor er det absolut nødvendigt at holde alle muligheder åbne, når det drejer sig om at reducere emissionerne, og det skal gøres ved hjælp af miljø- og markedsbaserede instrumenter.
Det er afgørende, at hverken USA eller andre smækker nogen døre i på ICAO-mødet i slutningen af denne måned i Montreal. Når alt kommer til alt, taler vi altså ikke om at indføre emissionshandel i dag eller i løbet af de næste par uger, men vi taler om EU's fremtidige mulighed for at virkeliggøre dette inden for luftfarten med markedsbaserede instrumenter, og det er en mulighed, som EU skal holde åben.
Det er derfor, fru kommissær, at et flertal i Parlamentet støtter Kommissionen i, at EU handler så sluttet som muligt inden for rammerne af ICAO. Jeg mener, at det er både nødvendigt og rigtigt, at Parlamentet understreger dette endnu en gang, således at der ikke smækkes med nogen døre i forbindelse med ICAO-mødet i slutningen af denne måned. USA må også forstå, at EU har en noget anderledes måde at tackle miljø- og luftfartssager på. 
Sterckx (ALDE ).
   - Hr. formand, først og fremmest vil jeg gerne sige, at jeg beklager, at der ikke er en repræsentant for Rådet til stede, eftersom Rådet naturligvis også har et afgørende ord at skulle have sagt i denne sag, og eftersom det er medlemmerne af Rådet, som skal stemme på mødet i ICAO. Fru kommissær, jeg håber således, De vil meddele Rådets repræsentanter, hvad der er blevet drøftet her i Europa-Parlamentet, for det er naturligvis også dem, vi må støtte os til. Vi ved, vi ikke kan støtte os til Kommissionen. Vi ved også, at Kommissionen ikke er medlem af ICAO, om end vi ofte har anmodet Kommissionen om at blive medlem, ikke blot når det gælder luftfarten, men også når det gælder søfarten, således at vi i disse internationale fora omsider som Union kan tale med en røst og ikke blot med medlemsstaternes røst.
Det er ikke et forslag fra Kommissionen, som er genstand for vores drøftelser i dag. Vi taler om, at Kommissionen bør sikre sig frie hænder til at stille et forslag, hvis den finder det påkrævet. Vi bør således i virkeligheden ikke umiddelbart søge en løsning, men blot sørge for at have frie hænder og ikke lade os binde, endnu inden vi kan påbegynde forhandlingen. Vi havde i øvrigt samme problem, da det drejede sig om søfarten. Er det udelukkende Den Internationale Søfartsorganisation, der træffer afgørelser, eller kan der også regionalt i EU træffes en afgørelse? Det er det samme problem, vi har nu. Og hvorfor skulle der ikke kunne ske det samme med hensyn til miljøet, som er sket inden for søfarten, eksempelvis når det gælder tankskibe med dobbeltskrog? Kan EU ikke, når det gælder luftfarten, tage føringen med hensyn til foranstaltninger, som tager sigte på en mere bæredygtig luftfart? Det er klart, at vi i den forbindelse skal sikre fortsat ligevægt, men vi ønsker, som vores kollega hr. Piecyk anførte, ikke, at vi på forhånd er bundet på globalt plan, og det gør Kommissionen i øvrigt heller ikke. Vi vil have frie hænder. De anførte, fru kommissær, at Rådet enstemmigt tilsluttede sig Kommissionens standpunkt. Jeg vil gerne spørge, om De mener, det samme vil være tilfældet under mødet sidst på måneden. Er De sikker på, at alle Rådets medlemmer, alle 25 medlemmer, vil indtage et fælles standpunkt og således om nødvendigt tage forbehold?
For det andet anfører De, at vores holdning kun i ringe grad støttes af tredjelande. De fleste tredjelande tilslutter sig altså åbenbart USA's standpunkt. Hvad er begrundelsen herfor? Er der stadig noget, vi kan gøre fra EU's side, noget, vi endnu ikke har gjort for at sikre støtte til vores standpunkt og sikre, at vi kan arbejde for øget bæredygtighed? Jeg har forståelse for hr. Schmitts bekymringer. Men bæredygtighed indebærer, at der sikres ligevægt både i social, økologisk og økonomisk henseende. Der skal ikke herske tvivl om, at jeg afgjort ikke vil lade det økonomiske aspekt ude af betragtning, når det gælder luftfarten. Lad det være sagt. Men det må være muligt at have frie hænder til at føre en politik som Union, uden at nogen på forhånd kan binde os. 
Cramer (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, jeg er Dem meget taknemmelig for, at De påpegede, at alle instrumenter er påkrævede for at kunne sikre klimabeskyttelsen, og at De betegnede ICAO-målene som værende i modstrid med alle de mål, som EU har sat sig. Det vil jeg gerne takke Dem for endnu en gang. Jeg mener, at disse forhandlinger finder sted på det helt rigtige tidspunkt og sted, for vi skal gøre alt for, at der ikke opnås et flertal for dette resolutionsforslag på konferencen i Montreal, som USA og andre lande kæmper så ihærdigt for.
Jeg har tre kommentarer til det. I første omgang drejer det sig om EU's selvbestemmelsesret i sager, der vedrører Europa. Europa styrer sine interne anliggender uden indblanding udefra, og EU, Kommissionen og Rådet skal afgøre og beslutte det, som er nødvendigt for kontinentets fremtid. Det skal ikke gøres af andre stater, og derfor skal vi træffe en beslutning her, og med hensyn til Deres beslutning håber jeg, at De får den succes, som De har stræbt efter.
Det er desuden et faktum, at EU altid har prioriteret klimabeskyttelse meget højt og opfattet det som vigtigt. Derfor underskrev EU også Kyoto-protokollen. Som De godt ved, var det meget ambitiøst, og vi skal sætte alt ind på at gennemføre den. I den forbindelse kan det ikke være rigtigt, at det lige præcis er flytrafikken, som udgør en trussel mod klimaet og beskyttelsen heraf, der undtages fra disse foranstaltninger. Det ville være det samme som at sætte ræven til at vogte gæs, og det ønsker vi ikke. Vi ved, at flytrafikken udgør en trussel, og vi ved også, at jernbanetrafikken er et relativt miljøvenligt trafiksystem. Vi kan ikke tillade, at jernbanetrafikken belastes af skatter, herunder også emissionsafgifter, mens dette netop ikke gælder for flytrafikken, og derfor ønsker vi, at der skal gælde den samme lovgivning for begge områder. Den miljøvenlige trafik skal prioriteres højere end den trafik, der skader miljøet.
Blokland (IND/DEM ).
   - Hr. formand, det 35. møde i ICAO tegner til at blive mindeværdigt. 21 delegationer har stillet forslag, som ikke vil gavne luftfartens situation, hvad angår emissionsniveauer. Forslagene tager sigte på at fjerne landes eller regioners individuelle muligheder for at tage initiativ til emissionsbegrænsende foranstaltninger. I stedet skal der fra ICAO udgå initiativer af mere lovgivningsmæssig art. Det er en selvmodsigelse, eftersom vi i ICAO aldrig når til enighed om sådanne emner. Fællesskabet tilstræber en bæredygtig udvikling i såvel økologisk som økonomisk henseende, hvilket jeg i årevis har støttet fuldt og helt. Set i det perspektiv må vi også turde se realiteterne i øjnene. Luftfart og miljø er vanskeligt forenelige størrelser. Vi har her i Europa-Parlamentet på alle fronter gjort vores bedste for at ændre dette, og det bør vi fortsat gøre, i princippet sammen med vores partnere i andre dele af verden, men er det ikke muligt, da uden dem.
I øjeblikket nyder luftfarten visse uretmæssige fordele sammenlignet med andre transportformer. Det bør der sættes en stopper for. Og det bidrager ikke hertil, at skattefordele opretholdes, og visse samfundsmæssige omkostninger ikke dækkes. Vi bør i den forbindelse imidlertid passe på, at vi ikke saver den gren over, vi selv sidder på. Vores foranstaltninger må ikke medføre, at europæiske virksomheder tvinges til at indstille kampen. Det er udmærket, at der træffes foranstaltninger, men de bør finde anvendelse på alle spillere. Det er ikke at betragte som carte blanche til stilstand. Jeg mener derfor også, at de foreslåede ændringer til ICAO-resolution A33-7 bør tages af bordet. Bæredygtig politik forudsætter mod og fremsynethed, hvilket ikke kendetegner de omhandlede forslag. Det er en opgave for Fællesskabet at vise, at modsætningsforholdet mellem transport og miljø er mindre, end ændringsforslagene lader formode. 
Corbey (PSE ).
   - Hr. formand, jeg tilslutter mig som Den Socialdemokratiske Gruppes ordfører i klimaanliggender naturligvis gerne alle kolleger, der har ytret bekymring over den foreliggende ICAO-resolution. Det vil være et skridt tilbage, og vi må netop bevæge os fremad. Vi går i vores gruppe ind for en resolut klimapolitik, og vi viger ikke uden om vanskelige valg i den forbindelse. I særdeleshed ikke når det gælder en sektor, som allerede har opnået afgiftsfritagelse og i den forstand er favoriseret. Vi bør således netop tage fat på luftfarten. Efter vores opfattelse kan international emissionshandel give luftfartsselskaberne et yderligere incitament til at udvikle nye og effektive fly og altså bæredygtig luftfart. Jeg opfordrer alle kollegerne, ikke mindst PPE-DE-Gruppen, til at støtte det beslutningsforslag, der er forelagt Europa-Parlamentet, og dermed sende et klart signal til USA. Samtidig anmoder jeg Kommissionen og det nederlandske formandskab, når det viser sig igen, om under ICAO-mødet under ingen omstændigheder at støtte et amerikansk forslag til en resolution herom. EU bør i stedet sammen med sine partnere koncentrere sig om at sikre, at ICAO yder et konstruktivt bidrag til den næste konference om Kyoto-protokollen, som afholdes i Buenos Aires. 
Wallström,
    Emissionerne fra luftfarten er stadigt mere omfattende. Ifølge sektorens egne analyser kan den samlede flåde af passagerfly i verden være fordoblet i 2020. Det vil betyde en stigning fra 12.000 fly til omkring 25.000 fly i 2020. Det vil få en væsentlig indvirkning, og det er derfor vigtigt, hvordan vi forholder os.
Kommissionen har været opmærksom på disse problemer i mange måneder. Der er blevet ført drøftelser med Coreper siden juli, og der er helt klart en fælles holdning hos alle 25 medlemsstater og Kommissionen, som går ud på at holde alle muligheder åbne. Vi mener, at det er den eneste vej frem.
Den næste drøftelse i Coreper om den fremtidige strategi vil finde sted næste fredag. Kommissionen og medlemsstaterne arbejder nu med Det Forenede Kongerige i spidsen på alternative tekster, eftersom det er vigtigt at gøre det praktiske arbejde. Kommissionen vil også undersøge de tekniske muligheder for at indføje en ordning for handel med emissioner fra fly i en generel ordning og vil gennemgå de forskellige løsningsmodeller på dette område. Konklusionerne forventes at foreligge om ni måneder og vil danne grundlag for de forslag til foranstaltninger, Kommissionen har til hensigt at forelægge.
Vi går klart ind for at holde alle muligheder åbne for at være effektive. Vi er taknemmelige for Europa-Parlamentets støtte. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted på torsdag. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er redegørelse fra Kommissionen om følgerne af forliset, ud for Tyrkiets kyst, af et skib indeholdende giftig aske. 
Wallström,
    Hr. formand, ifølge de foreliggende oplysninger sejlede det skib, der for nylig sank i Tyrkiet, oprindeligt fra Spanien i 2000 med en ladning aske fra et kulkraftværk i Spanien. I maj 2000 underrettede de tyrkiske myndigheder det spanske miljøministerium om, at de havde modtaget 2.200 t aske, der var blevet eksporteret uden tilladelse. De tyrkiske myndigheder klassificerede affaldet som farligt på grund af dets indhold af krom. Basel-konventionens sekretariat blev ligeledes underrettet.
Ifølge de spanske myndigheder indledte de øjeblikkeligt en undersøgelse af sagen. Oplysningerne fra Avilés' havn viste, at de dokumenter, skibet medførte, var forfalskede og skjulte det faktum, at affaldet oprindeligt skulle transporteres til Algeriet, men var blevet afvist dér, fordi det var vådt og følgelig uanvendeligt. Den virksomhed, der eksporterede lasten, udtalte, at den ikke havde haft til hensigt at sende affaldet til Tyrkiet, men til Algeriet, og at skibets kaptajn havde handlet uden samtykke fra virksomheden.
De spanske myndigheder anlagde sag mod virksomheden og krævede, at den tog affaldet tilbage og behandlede det i Spanien. Virksomheden appellerede afgørelsen og sagsbehandlingen fortsatte indtil udgangen af 2002. I 2003 og 2004 fortsatte drøftelserne om, hvordan asken skulle transporteres tilbage til Spanien. I juli 2004 meddelte de tyrkiske myndigheder de spanske myndigheder, at de kunne iværksætte en plan, som virksomheden havde udarbejdet for overførelsen af asken til et andet fartøj, som skulle transportere den tilbage til Spanien. Men inden det kunne lade sig gøre, sank fartøjet den 6. september.
Vi har strenge bestemmelser om transport af affald i og uden for EU. Eksport af affald med henblik på bortskaffelse er forbudt. Eksport af farligt affald til OECD-lande, herunder Tyrkiet, med henblik på genindvinding skal indberettes til de kompetente myndigheder i eksportlandet og kræver tilladelse fra de berørte myndigheder.
Hvis et EU-land opdager, at en overførsel har fundet sted uden indberetning, skal det sikre, at affaldet tages tilbage inden for en frist på 30 dage, eller at det behandles på en miljømæssigt forsvarlig måde. Ifølge de foreliggende oplysninger var Spanien villig til at tage affaldet tilbage og opfylde sine lovmæssige forpligtelser. Desværre forsinkede juridiske og administrative problemer en løsning, indtil det var for sent. Problemet burde være blevet forhindret ved kilden. Derfor er det en af vores prioriteter at arbejde hen imod en bedre gennemførelse af fællesskabslovgivningen.
Vi holder regelmæssigt møder med de nationale myndigheder for at drøfte gennemførelsesproblemerne og mulige løsninger. Et nøglespørgsmål i denne henseende er øget samarbejde mellem havnemyndighederne for bl.a. at komme den såkaldte til livs.
Jeg skal endvidere erindre om, at ikke-medlemslandes rolle i sager som denne er fastlagt i Basel-konventionen om kontrol med grænseoverskridende overførsel af farligt affald og bortskaffelsen heraf. 
Ayala Sender (PSE ).
   - Hr. formand, fru Wallström, tak for Deres redegørelse. Vi står over for en ny ulykke til søs, denne gang i Middelhavet, som viser, hvor skrøbeligt det fælles net, vi er ved at opbygge til sikring af den størst mulige søfartssikkerhed, er.
Ulykkerne med og i EU-farvande lærte os på den hårde måde, at EU havde et presserende behov for lovgivning og kontrol med skibsfarten, og som et resultat af denne smertelig proces fik vi en række meget avancerede lovgivningsmæssige foranstaltninger, hvis gennemførelse, ikrafttræden og strenge håndhævelse er medvirkende til en styrket søfartssikkerhed og en forbedret forebyggelse af havforureningen i EU.
I forbindelse med forlis i havnen i Iskerendum, Alexandretta, i Tyrkiet er der tale om en anden slags behov, der på den ene side har at gøre med koordinering mellem myndighederne i en EU-medlemsstat, der hele tiden har opfyldt international og EU-lovgivning, og myndighederne i en associeret stat, der ønsker at blive medlem af EU, og som derfor burde beflitte sig på, som den allerede gør på andre områder, at overholde EU's miljølovgivning, og på den anden side selvmodsigelsen mellem de to faktorer, der kommer på banen ved denne type ulykker, nemlig konkrete hasteforanstaltninger og -beslutninger med henblik på at tage hånd om den miljømæssige nødsituation, der er opstået, og det meget mere tidskrævende spørgsmål om juridiske krav i forbindelse med konflikterne og vanskeligheden ved at identificere de reelt ansvarlige, som skyldes det virvar af interesser, der er inden for skibsfarten, og som Europa-Parlamentet gentagne gange har påpeget.
I dette tilfælde kan vi bekræfte, at de spanske myndigheder fra starten af har overholdt kravene i Basel-konventionen og indledt en sanktionssag mod firmaet og tvunget det til at returnere asken, og de har også foretaget den nødvendige koordinering med de tyrkiske myndigheder og ydet al den nødvendige støtte og bistand med henblik på at kunne returnere asken til Spanien.
Desværre har de frister, især dem, der skyldtes de tyrkiske myndigheders beslaglæggelse af skibet, betydet, at de tyrkiske myndigheder først for nylig, den 7. juli, endelig fik fri adgang til skibet. På den dag blev beslaglæggelsen endelig ophævet, og firmaet erkendte på grund af presset fra de spanske myndigheder det presserende behov for at returnere asken. Fristen er for kort, og skibet, der allerede var i en ret sørgelig tilstand, som det også var blevet konstateret i forbindelse med de forskellige tilbageholdelser, det har været genstand for tidligere, endte med at synke under endnu ikke afklarede omstændigheder.
Det skal siges, at de spanske myndigheder fra første færd har understreget behovet for denne bistand, at der i dette øjeblik er en delegation, der skal yde teknisk bistand, på vej til Tyrkiet, og at vi i dette tilfælde nok en gang bør overveje, hvordan de andre aktører, der indgår i dette virvar af lovgivning og i skibsfarten, har levet op til eller svigtet deres forpligtelser, dvs. firmaet, myndighederne, kaptajnen osv. 
Hammerstein Mintz (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, efter min mening ser vi kun toppen af isbjerget. Det er ikke en tilfældig hændelse, det er ikke en isoleret hændelse, for vi taler om det største firma i byggematerialebranchen, Lafargue-Asland, og vi taler om dets spanske filial Dragados, som allerede har fået 18 bøder på grund af manglende deklaration af indholdet i dets asker. Vi taler om en frist på fire år, når fristen til at returnere asken burde være 30 dage.
Hvad er der sket i de forløbne tre og et halvt år eller mere? Hvad har Europa-Kommissionen gjort? Vi anmoder Kommissionen om en nultolerancepolitik. I dette øjeblik - mens jeg taler - er der sikkert dusinvis af skibe i samme situation.
Hvad gør det firma, som har en massiv eksport til Algeriet af dette materiale, og som har fået 18 bøder, når der ikke har været tale om nogen offentlig overførsel, og når Kommissionen ikke har hørt noget herom? Vi mener, at Europa-Kommissionen bør tage affære og vedtage nogle klare sanktionsforanstaltninger over for overtrædelserne. Der bør indledes en overtrædelsesprocedure med henblik på at undersøge ansvaret for og årsagerne bag ulykken. Vi vil ikke blot høre på pæne ord i denne sag, og vi kan ikke acceptere en retssag, der trække ud i en uendelighed. 
Papadimoulis (GUE/NGL )
   - Hr. formand, det er en skandaløs historie, kommissæren her har skildret. I fire år har et spøgelsesskib med falske papirer overtrådt alle regler, direktiver og internationale aftaler, og der er ingen mulighed for at håndhæve lov og ret. Det bortvises fra Algeriet, hvorefter det sejler til Tyrkiet. Tyrkiet vil heller ikke have det, men ingen kan gennemtvinge det, som vi i øvrigt alle ønsker og stemmer for. Vi står over for en stor miljøkatastrofe og over for en stor fiasko for Kommissionen med hensyn til at gennemføre de ting i praksis, som den helt korrekt taler for. Det er derfor på tide, at vi går fra ord til handling. På vegne af min politiske gruppe og som medlem af Miljøudvalget kræver jeg, at Kommissionen omsider tager princippet om, at forureneren betaler, i anvendelse, ikke kun over for skibets ejere, men også over for ejerne af produktet, lasten, og alle andre involverede i denne sag. Og den politiske hovedkonklusion, hvis vi skal være ærlige, er, at det er på tide, at den rige industri i Nord holder op med at anvende de fattige lande i Syd som en stor losseplads, hvor de med ulovlige metoder kan slippe af med deres giftige affald. Der er tale om 2.200 t, som indeholder kræftfremkaldende krom, der har forurenet vandet i Middelhavet, og vi er alle udmærket klar over, at forureningen har konsekvenser ud over landegrænserne. Fru kommissær, det er på tide, at alle de pæne ord omsættes i handling.
Blokland (IND/DEM ).
   - Hr. formand, det er indlysende, at det gik helt galt med skibet , som var lastet med affald og forliste ud for det sydvestlige Tyrkiet. Endvidere står det klart, at denne ulykke kunne have været undgået. Nu er mere end 300 millioner liter vand forurenet, og det vil kræve en betydelig investering at få fjernet denne forurening. Det er imidlertid langt vigtigere at finde frem til, hvordan sådanne situationer undgås fremover. Det drejer sig især om gennemførelse og håndhævelse af Basel-konventionen og den europæiske forordning om overførsel af affald. Jeg har som ordfører i mere end et år arbejdet intensivt med at revidere sidstnævnte forordning. Det bestemmes ved den gældende forordning klart, at medlemsstaterne skal tage deres fragt tilbage, såfremt den af gode grunde afvises. I november 2003 stillede Europa-Parlamentet forslag om en udvidelse af afvisningsgrundlaget. Jeg opfordrer hermed Kommissionen til at godkende Europa-Parlamentets forslag. I dette tilfælde, hvor skibet var lastet med farligt affald, forekommer det særdeles besynderligt, at skibet afsejlede uden at have et modtagerlands tilladelse. Spanien har tydeligvis handlet i strid med reglerne. Jeg opfordrer derfor også Kommissionen til at træffe yderligere foranstaltninger med hensyn til håndhævelse og om nødvendigt at tage retslige skridt. 
Vanhecke (NI ).
   - Hr. formand, jeg håber, De tillader, at jeg i denne forhandling om miljøkatastrofen foranlediget af forlis giver udtryk for nogle betænkeligheder, som efter min opfattelse også er af grundlæggende betydning.
For det første vedrører den mulige miljøkatastrofe, som nu truer os, giftigt affald fra varmekraftværker. Tiden er måske inde til ikke længere at betragte kernekraft som den eneste syndebuk. I Belgien har regeringen forpligtet sig til inden for en overskuelig fremtid helt at udfase kernekraft. Det er i høj grad et spørgsmål, om det i sidste ende vil tjene miljøet, eftersom der i øjeblikket ikke findes noget reelt alternativ, og eftersom vi nu igen ser et eksempel på, at det meget reelle og alvorlige problem med giftigt affald ikke kun knytter sig til anvendelsen af kernekraft.
For det andet er jeg EU-kritisk. Jeg er meget kritisk, når det gælder den europæiske nævenyttighed og en overdrevet europæisk indgriben i medlemsstaternes politik og kultur, herfra dog undtaget miljøbeskyttelsen, hvor der bør være et så nært samarbejde som muligt. Det er nemlig et af de få områder, hvor et sådant nært samarbejde er absolut påkrævet og oven i købet har demokratisk legitimitet takket være borgernes anerkendelse heraf. Netop på dette område kan der endnu ikke noteres mange fremskridt.
For det tredje må vi endnu en gang fastslå, at vi bør tilstræbe et optimalt forhold til vores naboland Tyrkiet. Jeg frygter for fremtiden, hvis man i blind europæisme efterlader det indtryk i Tyrkiet, at det på sigt kan blive fuldgyldigt medlem af EU. Tyrkiet er ikke noget europæisk land, hverken geografisk, kulturelt eller historisk, og vi bør have mod til at sige det. Kun ved en sådan ærlig holdning kan vi også fremover bevare et godt og nært venskabsforhold til nabolandet Tyrkiet. 
Piecyk (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil ikke trække tingene i langdrag, men der er nu noget mærkværdigt ved et skib, som tilbageholdes et eller andet sted i fire år, et skib, som allerede har været involveret i 18 sager på grund af illegale transporter, og et skib, som er mere end 35 år gammelt.
Vi har imidlertid set små lovgivningsmæssige fremskidt i de seneste år på baggrund af , og hvis medlemsstaterne også ville behandle Kommissionens forslag hurtigere, ville vi måske også kunne gøre fremskridt på det strafferetlige område i miljøforureningssager. Men her er det medlemsstaterne, der er for langsomme i vendingen og ikke Kommissionen.
Selv om vi er i færd med at udskifte Kommissionen, og vi ikke vil være i stand til at få det belyst her i aften, vil jeg dog gerne, fru kommissær, anmode Kommissionen om at reagere på denne katastrofe ved at udarbejde en ordentlig betænkning med en god analyse af både de miljø- og trafikmæssige aspekter, hvilket evt. kunne give afsættet til yderligere lovforslag, evt. inden for rammerne af . Det vil sætte os i stand til at lukke de huller i den europæiske lovgivning, som denne katastrofe synliggjorde, eller til, hvor der har været sjusk eller manglende årvågenhed, at vide, hvem der er ansvarlig herfor. Det vil gøre det muligt at indføre sanktioner over for skadevolderen. Jeg tror, at dette vil være muligt i løbet af de kommende måneder, således at vi ikke kun lærer af denne katastrofe, men også gør vores have mere sikre, end de har været tidligere. 
Manolakou (GUE/NGL )
   - Hr. formand, skibet , der sank med en last af giftigt affald uden modtager mellem Spanien, Algeriet og Tyrkiet, og den nye miljøkatastrofe, der også har konsekvenser for fødekæden via fiskene, bekræfter, hvad vi i årevis har påpeget her i Europa-Parlamentet, nemlig at håndtering af giftigt affald og forurening af havmiljøet ikke kun kan bekæmpes med bøder, fordi alt fortsat drejer sig om at sikre og øge profitten til storkapitalen, som kontrollerer energi- og produktionskilderne, og skibsrederne, som kontrollerer transportmidlerne. Hvem tør efter denne ulykke, som har været ventet i årevis, eftersom skibet har ligget ankret op i fire år i havnen i Alexandretta, endnu en gang hævde, hvad betænkninger og eksperter højt og flot fra tid til anden har påstået, nemlig at 80 % af alle ulykker skyldes den menneskelige faktor? Vi har hele tiden sagt, at disse påstande er forkerte, uvidenskabelige og mistænkelige, fordi de forsøger at dække over, at giftigt affald og atomaffald transporteres ukontrolleret fra store monopolforetagender, med støtte fra regeringer, statslige myndigheder og rederier, samtidig med at de tilslører de negative konsekvenser af en forældet flåde og mangelfulde skibsinspektioner. De hidtidige initiativer, også fra Kommissionen, har udelukkende haft til formål at dæmpe offentlighedens harme ved at tilsløre ansvaret og fremme kapitalens interesser. Jeg mener, at bolden nu bør gives videre til græsrodsbevægelserne, så denne politik kan væltes, og der kan træffes strenge foranstaltninger vedrørende transport af giftigt affald og atomaffald, og så vi i det hele taget kan få en beskyttelse af menneskeliv, havet, folkesundheden og miljøet. 
Wallström,
    Hr. formand, ærede medlemmer, vi har en fælles interesse i at holde vores have sikre og forebygge miljøkatastrofer af denne art.
Jeg vil selvsagt aldrig modsige Kommissionen - som sandsynligvis har samtlige institutioners støtte - når den udtaler, at vi bør tage ved lære af sådanne ulykker. Vi bør også gøre alt for at forebygge, idet der her fortsat kun er tale om toppen af isbjerget. Vi er også klar over, at der er mange penge involveret i spildte laster, men jeg kan ikke medgive, at Kommissionen alene bør gøres ansvarlige for alt, hvad der er sket i denne bestemte sag. Det er ikke Kommissionens ansvar alene. Vi har et ansvar, det accepterer vi fuldt ud, men jeg gentager, at i denne sag kunne problemet være blevet løst ved kilden. Det er ikke kun et juridisk problem eller et spørgsmål om mangelfuld lovgivning. Der er tale om en kombination af ulovlige handlinger og juridiske og administrative problemer, som forsinkede en løsning af problemet, indtil det var for sent. Vi må koncentrere os om at sikre en fuldstændig gennemførelse af miljølovgivningen, så vi undgår problemer af denne art.
Vi vil selvfølgelig undersøge, om vi kan lære noget af denne sag. Kan vi handle bedre og forhindre, at dette sker igen? Det fremgår desuden klart af den eksisterende lovgivning, hvor ansvaret ligger. Denne sag afslører ikke kolossale huller i den eksisterende lovgivning, men afspejler snarere, hvor forskelligt lovgivningen fortolkes, gennemføres og håndhæves i de forskellige medlemsstater. Princippet om, at forureneren betaler, blev nævnt, og det er et af de grundlæggende principper i EU-retten og i EU's miljøpolitik. Men i dette tilfælde er forureningen sket uden for EU, hvor Kommissionen selvfølgelig ikke har kompetence til at håndhæve EU-retten. Vi må have kendsgerningerne på plads.
Jeg håber, at denne drøftelse vil være gavnlig for vores fremtidige arbejde, fordi det er i vores fælles interesse at sikre, at dette ikke gentager sig, at vi tager ved lære heraf og kan beskytte vores have. Det er meget vigtigt, at lovgivningen også håndhæves, så vi skaber sikkerhed for, at der sendes et signal til alle aktører i sager som denne.
Tak for en god debat. 
Formanden.
   - Mange tak, fru kommissær.
Forhandlingen er afsluttet.
(1)

