Migrační toky a azyl a jejich dopad na Schengen (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem rozpravy prohlášení Rady a Komise o migračních tocích a azylu a jejich dopadu na Schengen.
Enikő Győri
úřadující předsedkyně Rady. - Pane předsedající, události v jižním sousedství a následné migrační toky představují pro Evropskou unii závažnou výzvu. Podtrhují význam toho, že je důležité na celou problematiku našeho řízení migračních a uprchlických toků pohlížet jako na celek.
Z toho důvodu vyzvala Evropská rada v březnu Radu a Komisi, aby reagovaly a ještě před červnovým zasedáním Evropské rady předložily plán na rozvoj možností řízení migračních a uprchlických toků. Závěry, které přijala Rada pro spravedlnost a vnitřní věci ve dnech 11. a 12. dubna 2011, a sdělení Komise vydané minulý týden jsou v tomto směru důležitými kroky. Předsednictví svolalo na 12. květen mimořádné zasedání Rady pro spravedlnost a vnitřní věci, aby diskutovalo o otázce řízení migračních a uprchlických toků. Diskuze v rámci tohoto zasedání pomohou připravit se na zasedání Evropské rady, které se bude konat dne 21. června a bude věnováno týmž otázkám.
Událostem na druhé straně Středomoří samozřejmě nemůžeme jen nečinně přihlížet. Evropská unie i členské státy jsou připraveny pomoci jak všem lidem, kteří byli vysídleni v důsledku nedávných událostí v severní Africe, tak i všem členským státům, kterých se to týká nejbezprostředněji. V posledních několika měsících uvolnila Evropská unie a členské státy přibližně 96 miliónů eur na krizovou humanitární pomoc. Jsme odhodláni k tomu, abychom i nadále poskytovali podporu podle toho, jak a kde si to situace vyžádá.
Rada rovněž vyzvala všechny členské státy k tomu, aby i nadále podporovaly úřad Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, Mezinárodní organizaci pro migraci, Červený kříž a všechny další zapojené subjekty, jejichž úsilí je klíčové pro pomoc těm, kteří byli v důsledku dlouhotrvajícího násilí v Libyi vysídleni. Členské státy, které jsou těmito událostmi postiženy bezprostředněji, dostávají příspěvky ve formě finančních zdrojů, vybavení a technické odbornosti. Komise například nedávno oznámila, že z nouzových fondů lze uvolnit zhruba 25 miliónů eur pro státy, jako je Itálie nebo Malta. Kromě toho je k dispozici rovněž nově vytvořený Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu, třebaže se v současné době teprve dostává do stavu plné funkčnosti. Některé členské státy, k nimž patří i Maďarsko, již prohlásily, že jsou ochotny přesídlit maltské uprchlíky, aby zmírnily tlak na tamější úřady.
Kromě specifických opatření, jejichž cílem je vyřešit tuto konkrétní situaci, zůstává Rada pevně přesvědčena o nutnosti dále rozvíjet společný evropský azylový systém. V Radě i v Parlamentu probíhá práce a určitého pokroku již bylo dosaženo, a to navzdory technické složitosti a politicky citlivé povaze tohoto tématu.
K řízení migračních toků v Evropské unii i v jednotlivých členských státech je nezbytné účinné řízení hranic. Co se týče správy vnějších hranic, v mnoha ohledech hraje důležitou roli agentura Frontex. Mezi její činnosti patří mimo jiné monitorování vnějších hranic EU či poskytování provozní podpory.
Dne 20. února 2011 byla v důsledku nedávných událostí v severní Africe na žádost italské vlády zahájena společná operace Hermes. Jejím cílem je odhalovat a potírat nelegální překračování hranic Lampedusy, Sicílie, Sardinie a pevninské Itálie. Agentura Frontex podporuje italské orgány rovněž prostřednictvím pohraničních kontrolních aktivit druhého řádu, tím, že prověřuje a kontroluje migranty.
Rada rovněž vítá rozhodnutí Komise zpřístupnit dodatečné finanční prostředky, které agentura Frontex potřebuje k tomu, aby mohla pokračovat ve svých plánovaných společných operacích. Vybízíme členské státy k tomu, aby podle potřeby poskytovaly další lidské i technické zdroje a podpořily operace agentury, k nimž patří i Hermes.
Jak víte, nový návrh týkající se agentury Frontex je v této sněmovně a jednáme o něm. Velice se spoléhám na Parlament v tom, že tento legislativní návrh dotáhne do konce a zajistí úspěch vyjednávání.
Na pozadí migračního tlaku ze severní Afriky, který je v poslední době patrný, se posilování agentury Frontex stalo pro Radu prioritou. Chtěla bych poděkovat panu Busuttilovi a stínovým zpravodajům za jejich dobrou spolupráci. Jak jsem právě zdůraznila, upřímně doufám, že do června 2011 bude dosaženo dohody v prvním čtení, k čemuž Evropská rada vyzývala již v březnu.
Události v jižním Středomoří, zejména osud tuniských migrantů přijíždějících do Lampedusy, rovněž nastolily otázky o kontrolách na vnitřních hranicích. Toto téma se dotýká otázky svobody pohybu v rámci Evropské unie. Rada plně souhlasí s názorem, který zde zastávají skoro všichni, totiž že volný pohyb osob uvnitř schengenského prostoru je obrovským úspěchem. I ty členské státy, které vyzývaly k přepracování schengenského systému, zdůrazňovaly, že své návrhy předkládají s úmyslem zachovat volný pohyb našich občanů, jenž je jedním z úhelných kamenů Unie.
Prostředkem k dosažení tohoto cíle je bezpečnost a správa schengenského prostoru v době, kdy je pod silným tlakem. Na některé vnější hranice je však vyvíjen zvýšený tlak a některé státy vyzývají ke zpřísnění systému schengenských pravidel, a proto musí Rada prozkoumat, jak můžeme dále zaručit zásadu volného pohybu, a zároveň i potřebu občanů udržovat vysokou úroveň vnitřní bezpečnosti.
Předsednictví má v plánu na zasedání Rady dne 12. května 2011 zahájit diskuze o různých myšlenkách o schengenském acquis, které dne 4. května předložila Komise ve svém sdělení o migraci. Rada zejména netrpělivě očekává přezkoumávání jejích návrhů mechanismu pro koordinované a dočasné znovuzavedení kontrol, které bude využito pouze v nejnutnějším případě, na základě objektivních kritérií a při dodržení metody Společenství. Rada bude mít také možnost pokračovat v přepracovávání schengenského hodnotícího mechanismu, s jehož pomocí zajistí účinnější a jednotnější provádění acquis.
Naší bezprostřední prioritou je samozřejmě vypořádat se s dopady dramatických událostí v jižním Středomoří, avšak musíme si rovněž odnést poučení do budoucna. Stručně řečeno, musíme uvést do praxe dlouhodobější strategii. Některé otázky, jež jsem naznačila, pomohou takovou strategii vytvořit. Těším se však na diskuze, které mohou vést ke komplexnímu přístupu k migraci, jenž bude plně v souladu s naším globálním přístupem k tomuto tématu.
V podobném duchu nedávno pan premiér Orbán prohlásil, že bychom měli jednoznačně rozlišovat ekonomické migranty od politických uprchlíků. Chce-li Evropa zůstat věrná svým ideálům, musí uprchlíky uvítat. Evropa musí pomocí prostředků, které budou podobné Marshallovu plánu, podpořit severoafrické země, vybudovat zde vhodné podmínky k životu, a tím odstranit hlavní příčiny migrace samotné. To bude vyžadovat nejen, abychom se dohodli mezi sebou, ale také konzultace s našimi sousedy a zejména v rámci partnerství se zeměmi severní Afriky. Bude rovněž třeba vzít v potaz celou řadu faktorů, jako je například mezinárodní protekce, migrace, mobilita a bezpečnost.
Na závěr chci říci, že v širším pojetí našim jižním sousedům pomůžeme všemi dostupnými prostředky k vytvoření otevřené, demokratické a prosperující společnosti. To je nejlepší možný způsob, jak se vypořádat s tím, co žene nelegální přistěhovalce k našim hranicím.
José Manuel Barroso
předseda Komise - Pane předsedající, dnes jsme zde kvůli tomu, abychom diskutovali o migraci a přeshraničním pohybu evropských občanů. Chtěl bych však začít tím, že nám připomenu včerejší 61. výročí Schumanovy deklarace, která položila základy Evropské unie a zahájila proces, v jehož rámci se evropští občané rozhodli sjednotit a odvrhnout rozdíly mezi sebou, vybudovat evropský kontinent bez hranic, kde se naši občané budou moci mezi jednotlivými zeměmi volně pohybovat.
Pro regiony, jako je ten, kde se právě nacházíme, ve Štrasburku a obecně v Alsasku, už žít u hranic neznamená být jimi omezen. Výhody této skutečnosti se však zdaleka netýkají pouze příhraničních regionů. Pro velkou většinu evropských občanů je právo na volný pohyb ztělesněním evropského projektu a jedním z nejhmatatelnějších úspěchů Evropské unie. Těší mě, že většina Evropanů tohoto svého práva využívá naplno - každý rok podniknou lidé v Evropské unii 1,25 miliard cest jako turisté.
Něco takového by bez Evropské unie bylo naprosto nepředstavitelné. Dodnes si pamatuji, jak nesmírně problematické pro nás bylo vycestovat z mé země, Portugalska, do Španělska. Proto je vskutku skvělou ukázkou pokroku civilizace, že evropské země dokážou na svých hranicích zdvihnout závory a nechat své občany svobodně cestovat.
Kromě toho, podíváme-li se na věc i z hospodářského hlediska, je volný pohyb klíčový pro úspěch jednotného trhu a pro trvalé úsilí Evropy o podporu růstu a zaměstnanosti. Stručně řečeno, volný pohyb je pro Evropu tím, čím jsou pro budovu základy. Odstraňte je a podkopete celou konstrukci.
Minulý týden představila Komise sdělení o strukturovanějším přístupu k migraci, ve kterém se mimo jiné zmiňuje o návrhu na posílení systému správy schengenského prostoru. V nadcházejících týdnech přijdou další návrhy. V této souvislosti bych chtěl ocenit práci paní komisařky Malströmové, která velmi inteligentně a citlivě dělá vše, co je v jejích silách, aby k této složité záležitosti nalezla správný přístup.
Nyní se zaměřím na správu schengenského prostoru, protože cítím, že zde v Parlamentu se jedná o nejdůležitější záležitost. Samozřejmě existuje mnoho dalších návrhů, například o posílení agentury Frontex a společného evropského azylového systému. Avšak těmto oblastem se budeme doufám podrobněji věnovat při jiných příležitostech.
Komise loni předložila návrhy na zachování a posílení schengenského hodnotícího mechanismu jako klíčového prvku v acquis našeho společného projektu. Chtěl bych zdůraznit, že již loni, to znamená dlouho před nedávnými událostmi, Komise označila některé problémy ve správě schengenského prostoru. Nyní tyto návrhy aktualizujeme, doplníme a uděláme vše, co bude v našich silách, abychom dosáhli rychlých výsledků.
Současná migrační situace ve Středomoří i výsledné tlaky poukázaly na některé slabiny a nekoordinované reakce členských států v rámci řízení schengenského prostoru. V důsledku těchto výjimečných okolností potřebujeme urychleně posílit správu schengenského prostoru a vnějších hranic. Potřebujeme lepší koordinaci mezi Komisí a členskými státy a zejména mezi samotnými členskými státy.
Nedávné události projednávání této záležitosti poněkud urychlily a Komise se ve svém sdělení chápe příležitosti k řešení zásadních dlouhodobých nesrovnalostí a nevyřešených otázek, které některým členským státům poskytly prostor k tomu, aby jednaly jednostranně a ne vždy z hlediska Evropské unie. Je čas tyto tendence potlačit v zárodku: zastavit je od samého počátku.
Komise již podnikla krátkodobá opatření, aby se se situací ve Středomoří vypořádala. Kromě toho balíček, který jsme minulý týden předložili, vybízí k urychlené racionální reflexi, která vezme v potaz krátkodobé potřeby posílení vnějších hranic i širší přístup k azylu a migraci. Tyto otázky je rovněž zapotřebí zvažovat ve světle naší politiky sousedství, obchodu se severní Afrikou a podpory demokratizace i s ohledem na nedostatek pracovní síly v Evropě a snahy o posílení evropské konkurenceschopnosti.
Nejde o bezmyšlenkovitou reakci. Nejde o improvizaci. Jde a musí jít o spektrum opatření zakládajících se na silné a úspěšné evropské politice, která vymezuje nejlepší zájmy Evropské unie a jejích občanů v současné době i do budoucna.
Cílem je rovněž poskytnout úlevu těm členským státům, které se snaží vypořádat s nespravedlivým podílem migrační zátěže. Když k břehům nějaké evropské země dorazí tisíce lidí, není to proto, že by snili o životě na Maltě či Lampeduse. Je to proto, že hledají lepší život v Evropě. Od zemí, které jsou masivním migračním tokům vystaveny bezprostředněji, nelze očekávat, že se s nimi vypořádají samy. Pravidla volného pohybu občanů prospějí všem zemím Evropské unie. Je povinností všech států, aby podpořily ty země, které se v tu či onu dobu dostanou pod mimořádný tlak. To znamená, že migrační zátěž je zapotřebí sdílet rovnoměrně. Také to znamená, že všechny členské státy musí brát své povinnosti vážně.
V úvahách o sdílení zátěže je třeba vzít v potaz všechny tlaky i všechny příspěvky. Právě v tom spočívá duch Evropské unie: v řízení krize prostřednictvím solidarity a zodpovědnosti. V naší reakci jsou solidarita a zodpovědnost klíčovými slovy. Imigrace je celoevropskou výzvou. Proto vyžaduje celoevropskou reakci.
Z tohoto důvodu chce Komise ve svém návrhu posunout správu schengenského prostoru ještě o krok dále a prokázat, že mezi členskými státy je solidarita možná. Jde o společnou správu, nikoli o jednostranná opatření. Znovu zdůrazňuji, že se jedná o součást celkového přístupu. Posílení agentury Frontex a přesun ke společnému evropskému azylovému systému jsou dalšími aspekty tohoto přístupu.
Jednu věc bych chtěl říci zcela jasně: nejde tu o hledání způsobů, jak by členské státy mohly znovu zavést hraniční kontroly. Jsem pevně přesvědčen, že něco takového by nejen katastrofálně oslabilo vše, co Evropa v posledních 61 letech budovala, ale také by to sabotovalo životaschopnost našeho úsilí o vytvoření prosperující a sjednocené Evropy.
Členské státy kromě toho již mají právo tuto možnost uplatnit v rámci stávajícího schengenského systému. V minulosti jej členské státy využívali, aby se vypořádaly s krátkodobými výjimečnými okolnostmi, jako byly například teroristické útoky či mezinárodní obchod s drogami.
Tyto výjimky by měly zůstat výjimkami, neboť nemůžu dostatečně zdůraznit, že opětovné zavádění hraničních kontrol není pro vývoj Evropy žádoucí, a to ani v současných podmínkách ani ve vztahu k budoucím výzvám, kterým budeme dříve či později muset čelit. Mělo by jít o tu nejzazší možnost.
Kromě toho všichni víme, že kontroly na vnitřních hranicích mohou být málokdy k užitku a netvoří součást konstruktivního přístupu k evropské integraci ani nepředstavují hospodárné dlouhodobé řešení monitorování pohybu a nakládání s imigračním tlakem. Tak tomu bylo vždy. Skutečnost je taková, že tváří v tvář masivnímu přílivu imigrantů na tom žádný stát nebude lépe, pokusí-li se s nimi vypořádat samostatně. Řešení lze nalézt pouze tehdy, budou-li členské státy čelit nastalým situacím společně.
Návrhy, které jsme předložili před rokem a jež se týkají posílení schengenského systému pomocí hodnotícího mechanismu a posílené koordinace hraničního dohledu, pomohou v systému nastolit pocit celoevropské disciplíny a společného řízení. Zaručí, že budou-li země chtít přijmout rozhodnutí, které ovlivní všechny signatáře schengenských dohod, nebudou se již cítit pod tlakem.
Zdůrazňuji, že nejde o novou politiku, která Unii oslabí. Je to šance ji posílit. Krok směrem ke společné evropské správě, nikoli krok zpátky. Úmyslem je schengenské acquis posílit, nikoli se od schengenského acquis odchýlit. Nemůžeme přehlížet skutečnost, že nedávné události odhalily problém ve správě schengenského prostoru, který musíme řešit. Pokud stávající mechanismy neposílíme, členské státy budou i nadále jednat samostatně. Budou k tomu vlastně i vybízeny. Budeme dávat argumenty populistům, extrémistům a v některých případech i xenofobům, kteří chtějí skvělé acquis communautaire v této oblasti zpochybňovat. Proto se domníváme, že nejlepším způsobem, jak se vyhnout ohrožení schengenského prostoru je právě posílit pravidla jeho správy a vyjasnit některé jeho aspekty.
Trvám na tom, že tím v žádném případě nepodléháme tlaku jakékoli části Evropy. Posílením našich schopností řešit krizové situace umožníme zavést pevný systém správy, díky němuž budou subjekty s rozhodovací pravomocí moci lépe odolávat populistickým a extremistickým tlakům.
Nejde o návrh, který se má vypořádat pouze s krátkodobými problémy, ale prokážeme-li, že dokážeme účinně řešit i krátkodobé záležitosti, můžeme vytvořit skutečnou důvěru v dlouhodobá řešení. Nechceme vracet čas: chceme dát správu do pořádku dnes, aby Evropa mohla zítra čelit výzvám, které bezpochyby přijdou. Nechceme se vzdát práv občanů na volný pohyb. Chceme zhodnotit jejich jednotnost tím, že posílíme pravidla.
Jsem si jistý, že tato sněmovna náš přístup a naše úsilí podpoří. Jsme jednotní v našem odhodlání hájit principy, na nichž je naše Unie založena, proti veškerým populistickým svodům. Víme, že v některých koutech světa je nyní moderní být extremistou či populistou, ba někdy i mávat vlajkami xenofobie. Toto my dělat nehodláme. Všem takovým tlakům odoláme. Abychom však uspěli, potřebujeme v našich občanech vzbudit důvěru, že trváme na dvou věcech: zaprvé, na nápravě nedostatků stávajícího systému, abychom dokázali přinést účinnou úlevu do situací nátlaku a krize, a zadruhé, na záruce úplného dodržování lidských práv a humanitárních zásad, na nichž je naše Unie založena. Lidé budou ochotní a solidární, vnitřně i navenek, pokud si budou jisti tím, že jejich bezpečnostní otázky vyřešíme rozhodně a komplexně.
Spoléhám se na podporu této sněmovny a vyzývám členské státy k tomu, aby urychleně učinily nezbytná rozhodnutí. Své návrhy jsme předložili. Není čas vyčkávat: je čas jednat, aby z této výzvy vzešla otevřená, sjednocená a silnější Evropská unie.
Manfred Weber
Pane předsedající, paní úřadující předsedkyně Rady, pane předsedo Komise, jak již bylo zdůrazněno, schengenský prostor je jedním z největších úspěchů našeho společného evropského projektu. Pro naše občany je to každodenní realita, když cestují po Evropě. Je to splněný evropský sen - sen o Evropě bez hranic. Proto je nutné v této rozpravě v první řadě vyjádřit - zejména vzhledem k rozpravě, která se konala v nedávných týdnech - že my v této sněmovně společně zajistíme, aby tuto zásadu ani myšlenku, která za ní stojí, nezhatila žádná iniciativa ani rozprava. V Evropském parlamentu budeme tuto zásadu hájit.
V posledních týdnech probíhaly diskuze o více než 25 000 uprchlíků z Tuniska, kteří dorazili na italské území, na ostrov Lampedusa. Jenže země, jako je například Švédsko, nepřetržitě přijímá rok co rok více než 25 000 lidí. Existují státy, které poskytly domov mnohem větším skupinám lidí, příbuzných jejich vlastnímu obyvatelstvu, než kolika se týká současná situace u jižních hranic Evropy, a přesto kvůli této zátěži nikdy nikoho nenapadlo zpochybňovat schengenský prostor. Proto bych v této fázi chtěl jednoznačně zdůraznit, jaká je škoda, že ze všech míst se zrovna v Evropě musí skutečně vést rozprava o statusu schengenského prostoru v důsledku výzvy, se kterou se musíme vypořádat společně.
Zadruhé bych chtěl dát jasně najevo, že uplatňujeme solidaritu. Pokud jde o země, jako je Malta - což je malá země, která je tímto problémem silně zasažena a nemá žádné vnitrozemí -, pak se v současné době chováme solidárně. Kromě této solidarity bych chtěl ovšem zdůraznit, že druhou základní zásadou je zodpovědnost, kterou mají jednotlivé země samy. Musím proto vybídnout Komisi, aby se na tuto otázku podívala pečlivěji. Jestliže soudy nyní rozhodly, že dublinské rozhodnutí II nebude platné - jinými slovy, že uprchlíci nebudou deportováni do států svého prvního příjezdu -, pak se musíme zeptat Komise, s jakým závazkem bude podnikat kroky proti státům, které stávající zákony očividně neplní. Jde tu o minimální normy v Evropské unii. Vyzývám proto Komisi, aby i v tomto případě podnikla kroky.
Co se týče přípravy na zasedání Rady, chci zmínit pouze tři poznámky. Zaprvé, co se týče migrace, v důsledku demografické změny musíme z dlouhodobého hlediska pochopitelně očekávat vyšší míru migrace. Avšak v Evropské unii v současné době žije 24 miliónů lidí bez práce a ve Španělsku dosahuje míra nezaměstnanosti mládeže 30 %. Z tohoto důvodu bychom měli postupovat opatrně, velmi opatrně, co se otázky migrace týče. Má druhá poznámka se týká posílení agentury Frontex, o kterém tu už byla řeč.
Ve své třetí poznámce bych chtěl nás všechny vyzvat k tomu, aby státy, které měly k Evropské unii přistoupit, jmenovitě Bulharsko a Rumunsko, nebyly kvůli současné rozpravě odsunuty stranou. Všechnu práci odvedly, snažily se. Nežádáme o to, aby jim byly snižovány laťky pro přistoupení, ale pokud splní požadavky, bylo by spravedlivé, aby Bulharsko i Rumunsko měly právo stát se členy schengenského prostoru.
Martin Schulz
jménem skupiny S&D. - (DE) Pane předsedající, nesdílím názor, že toto sdělení Komise je dobré. Je mi to líto, ale nepřipadá mi tak. Podle mého názoru je přitažené za vlasy a pomýlené.
Tady v Evropské unii se s krizí nevypořádáváme. Když z Libye to Tuniska vycestuje 400 000 lidí, jde o tuniskou krizi. Když 20 000 lidí překročí Středozemní moře do Evropy, nejde o evropskou krizi.
(Potlesk)
Kdyby se tato zátěž rozumně rozložila po celé Evropě, neměli bychom vůbec žádný problém. Pane Webere, čísla jste nám dal. Kvůli číslům tohoto rozsahu se nikdo nerozčílil.
Proto se domnívám, že to, co jste nám předložila, paní Malmströmová, není dobré, protože jste necitovala článek 78 odstavce 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Nevím, jestli jste s ním obeznámena. Článek 78 odstavce 3 SFEU stanoví, že ocitnou-li se jeden nebo více členských států ve stavu nouze v důsledku náhlého přílivu státních příslušníků třetích zemí, může Rada na návrh Komise přijmout ve prospěch dotyčných členských států dočasná opatření - mimochodem po konzultacích s Evropským parlamentem. Tak zní článek 78 odstavce 3 současné Smlouvy.
Mimochodem, dočasné hraniční kontroly byly zavedeny na základě schengenského režimu v roce 2006 kvůli mistrovství Evropy ve fotbale a kvůli mistrovství světa jako ochrana proti fotbalovým hooligans. Předkládat toto sdělení a podporovat populistické snahy dvou premiérů, kteří se ve svých zemích dostali do úzkých a hledají únikovou cestu v populismu, je naprosto zbytečné.
(Potlesk)
Co se stane pak, pane předsedo Komise? Ministr vnitra z Ligy severu v Itálii prohlásí: všichni Tunisané hovoří francouzsky. To je dobré, protože jim můžeme dát povolení k pobytu v schengenském prostoru a poslat je všechny do Francie. Francouzský prezident se potom pochopitelně zeptal, jestli nemají o kolečko víc. Aby teď všichni Tunisané zamířili do Francie? To je chcete hodit na nás? V tom případě uzavřeme hranice. Potom premiér Berlusconi a francouzský prezident spojí síly a prohlásí, že znovu potřebujeme zavést hraniční kontroly kvůli situaci, kterou jsme si sami zavinili. Co pak udělá Komise? Předloží sdělení namísto toho, aby řekla: "Prosím vás, takhle to přece nejde. Přece nemůžete jen tak zbavit evropské občany jedné z jejich základních svobod." Právě tohle bych od vás čekal.
(Potlesk)
Ztrácíme evropského ducha. Jak je vůbec možné, že v této Unii, kde je v oblasti základních svobod jedním z největších úspěchů svoboda pohybu našich občanů, mohou dvě hlavy státu zničehonic svévolně zneplatnit jeden z našich skutečně velkých úspěchů - skutečně skvělá fráze, kterou jste ve svém projevu použila - kvůli okrajovému problému, který můžeme snadno odstranit? Jak je tohle možné? Tito lidé mohou jednoduše vyhrát, nebudeme-li proti těmto tendencím dostatečně bojovat. Proto bych byl rád, kdybyste proti nim bojovali.
(Předsedající řečníka přerušil)
Chtěl bych vám říci jen jednu věc: sám žiji u hranic, v mém případě u německo-nizozemsko-belgických hranic mezi Cáchami, Maastrichtem a Liège. Můžete mi vysvětlit, paní Malmströmová, jak se problém migrace ve Středomoří vyřeší tím, že budu muset ukazovat pas pokaždé, když budu cestovat z Cách do Maastrichtu? Pokud byste mi to mohla vysvětlit, byl bych vám velice vděčný.
Guy Verhofstadt
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedající, buďme v této záležitosti velice otevření a odvážní: to, čeho jsme byli v uplynulých měsících svědky, je ostudné. Itálie vydala dočasná povolení k pobytu uprchlíkům z Tuniska, Francie zareagovala tím, že znovu zavedla kontroly na vnitřních hranicích, jako kdyby Evropská unie přestala zničehonic existovat.
Buďme velmi otevření a nazývejme věci pravými jmény. Dvě vlády, Berlusconiho a Sarkozyho, si přehazovaly horký brambor za zády uprchlíků, kteří byli v nesnázích. Právě to se dělo a podle mého názoru šlo o katastrofu nejen pro schengenský prostor, ale pro celou Evropskou unii a její pověst, protože znovuzavedení kontrol na vnitřních hranicích je v přímém rozporu s celou podstatou Unie a se základními zásadami Smlouvy. To zde bylo řečeno několikrát, zmínil se o tom i pan Barroso.
To, k čemu došlo, bylo navíc naprosto zveličené. Nepůjdu tak daleko jako pan Schulz, abych říkal, že jde o okrajový problém - 27 000 Tunisanů, to není okrajový problém -, ale zcela správně řekl, že například v porovnání s 350 000 lidmi, kteří uprchli z Kosova během kosovské války, se rozhodně nejedná o migrační tsunami.
A tak se dostáváme k problému samotnému: ke sdělení Komise. Podle mého názoru nebylo příliš jasné. V tomto sdělení se píše, že jako nejzazší možnost lze ve skutečně kritických situacích vytvořit mechanismus - což má podle mě znamenat nový mechanismus -, který umožní koordinované a dočasné znovuzavedení hraničních kontrol.
V tom spočívá problém celého sdělení, protože má-li to znamenat, že Komise navrhuje další možnost znovuzavedení hraničních kontrol, které není obsaženo v schengenském acquis, mohu vám na rovinu říci, že naše skupina bude proti takovému návrhu bojovat všemi dostupnými prostředky, a doufám, že zbytek Parlamentu taktéž.
Pokud má dotyčná věta naopak znamenat, že Komise chce současné ustanovení omezit, pak tato skutečnost byla již předvídána: vnitrostátní bezpečnost a veřejný pořádek jsou dva prvky, které jsou ve stávajícím schengenském acquis již zahrnuty.
Má-li dotyčná věta znamenat, že Komise chce omezit současné ustanovení a umožnit členským státům znovu zavést hraniční kontroly, pak můžete, pane Barroso, počítat se 100% podporou naší skupiny.
Takže vás žádám, paní Malmströmová a pane Barroso, abyste přepsali toto sdělení a zejména zmíněnou větu, která říká, že bude vytvořen nový mechanismus pro znovuzavedení hraničních kontrol. Stačí jen, když jednoznačně prohlásíte, že stávající ustanovení schengenského acquis hodláte posílit.
Timothy Kirkhope
jménem skupiny ECR. - Pane předsedající, moje skupina a já vítáme tuto příležitost k diskuzi o otázkách a problémech v oblasti migrace a schengenského systému, kterým Evropa čelí. Tato diskuze měla proběhnout už dávno. Nyní je načase soustředit se nejen na zajištění volného pohybu, ale i na lepší střežení hranic členských států i samotné Evropské unie. Spíše než v oblasti imigrace a migrace prosazovat další právní předpisy bychom se měli snažit o to, aby již platné právní předpisy fungovaly lépe a více ve prospěch všech občanů Evropské unie. Současné obavy členských států však nejsou reakcionářské. Jsou spíše nevyhnutelným důsledkem více než dvaceti let, kdy se v Evropě i po celém světě neustále měnily podmínky.
O tom, že schengenský systém je v mnoha ohledech úspěchem, nelze pochybovat, ale Evropa čelí výzvám, které v této míře do doby, než byl současný systém poprvé vytvořen, zkrátka neexistovaly. Vysoká nezaměstnanost, migrace ze severní Afriky, terorismus, organizovaný zločin a obchodování s lidmi nás postavilo před problémy, které jsou mnohem složitější, než politiky volného pohybu evropských občanů předvídaly. Není nespravedlivé, dojdu-li k závěru, že současný systém se ukázal jako vadný a nedostatečně vybavený pro nové podmínky, ve kterých se nacházíme. Musíme vytvořit účinný nástroj, který bude schopen splnit potřeby, jež moderní Evropa má, a zlepšit situaci ku prospěchu všech.
Ten je zapotřebí doplnit o novou energií k zajišťování toho, aby ostatní agentury Evropské unie, jako je například agentura Frontex, podpořily státy při zabezpečování jejich vlastních vnějších hranic Evropské unie, a aby tyto problémy nebyly prohloubeny dalšími zeměmi, jež by do Evropské unie, a tudíž i do schengenského prostoru mohly vstoupit, aniž by dokázaly čelit výzvám a unést tuto zátěž - což jsou problémy, které nelze od všemožných výhod oddělit.
Tento problém lze nejlépe vyřešit prostřednictvím komunikace a spolupráce, ale evropské imigrační a schengenské politiky je třeba urychleně přezkoumat, reflektovat a poté citlivě reformovat.
Daniel Cohn-Bendit
jménem skupiny Verts/ALE. - (FR) Pane předsedající, vážení komisaři, dámy a pánové, jedné věci nerozumím. Říkáte nám, že do Evropy dorazilo 25 000 Tunisanů a lidé hovoří o nedostatku bezpečí. O jakém nedostatku bezpečí? Nezapomínejme, že v Tunisku a v Egyptě se dějí mimořádné věci a že v Libyi zuří válka. Chtěl bych vám připomenout, že i po celou dobu, kdy zuřila válka v Bosně, se vydávala dočasná povolení pobytu. Německo přijalo několik stovek tisíců lidí. Navzdory tomu se Německo nezhroutilo. Neposlalo ho to ke dnu. Všechny ty řeči o potápějící se lodi jsou jen propaganda.
Aby toho nebylo málo, slyšíme teď řeči o zločincích a o mafii. Jako kdyby na břehy Lampedusy připluli zločinci a mafiáni! Zločinci nemusí přijíždět přes Lampedusu. Dostávají se sem běžným způsobem. Nevidíme je, ale jsou v našich zemích. Takže přestaňte dělat takové dusno.
Problém je celkem jednoznačný: ze severní Afriky prchají lidé. Takže je podpořme a o tento úkol se v Evropě podělme. Jistě mi nechcete namluvit, že 25 000 je pro 400 miliónů obyvatel nějaký velký problém? Dovolte mi, abych vám něco řekl. Dotýká se to mě osobně, protože kolik Židů jsme odmítli? Angličané, Američané, všechny země to dělaly, když Židé prchali, protože se říkalo, že Židů je příliš mnoho. To bylo v letech 1939-1940. Tehdejší Evropa byla stejná jako ta dnešní. Anglie byla taková: odmítala Židy. Odmítly je Spojené státy. Ta loď se jmenovala Saint Louis. Je mi zle z toho, že pokaždé, když se lidé dostanou do problémů, jsou za problém považováni oni sami. Oni nejsou tím problémem: je jím naše neschopnost prokazovat solidaritu a neschopnost otevřít se.
(Potlesk)
Páni komisaři, paní úřadující předsedkyně Rady, víte o tom, co se stalo v Paříži? V Paříži řekli francouzští policisté několika mladým Tunisanům, kteří měli italské povolení k pobytu: "S těmi vašimi povoleními uděláme tohle" a potom je před jejich očima roztrhali. Taková je dnešní Evropa: národní policejní síla říká lidem, kteří mají povolení k pobytu vydané v Itálii: "Pan Sarkozy rozhodl, že neplatí". Pokud je právo v Evropě v tomto stavu, pak se něco šeredně pokazilo. Proto vás vyzývám, abyste nám přestali říkat, že problémy v severní Africe představují bezpečnostní problém. Problémy v severní Africe a libyjská válka ohrožují bezpečí pouze těch lidí, kteří ve zmíněných zemích žijí.
Takže se o uprchlíky podělme. Dejme jim pravomoci a dočasná povolení k pobytu, která budou platná pro celou Evropu, dokud se věci neuklidní. Domnívám se, že přijmeme-li dnešní rozpravu o schengenském systému a populistický nátlak a rasismus, veškeré hraniční kontroly se budou zakládat na tom, jaký obličej bude dotyčná osoba mít. Pane Schulzi, zastavil někdo vás? Pane Verhofstadte, zastavil někdo vás? Ne. Ani mě ne. Ale každého, kdo má hnědou kůži, každého, kdo je odlišný, zastaví a zkontrolují. Vytvoříme Evropu na přání. Bílí sem mohou, hnědí ne! Právě proti takovéto Evropě musíme bojovat.
(Potlesk)
Rui Tavares
jménem skupiny GUE/NGL. - (PT) Pane předsedající, přesně před rokem jsme v tomto parlamentu v rámci postupu spolurozhodování hlasovali o přesídlení uprchlíků. Měli jsme v něm k dispozici pohotovostní mechanismus pro případ, že by se někteří uprchlíci dostali pod ozbrojený útok nebo se stali oběťmi přírodní katastrofy.
Rok se s rokem sešel a toto spolurozhodování dosud nebylo Radou uzavřeno. Má práce jako zpravodaje pro přesídlování uprchlíků se změnila v hledání podpory pro tento postup. Šest set hlasů bylo pro jen proto, aby se z něj stal nejprve frustrující, deprimující a nakonec i zoufalý úkol.
Má práce zpravodaje pro přesídlování uprchlíků nemůže spočívat v překládání zpráv o tom, že minulý měsíc u lampeduského pobřeží zemřelo 150 lidí, nebo o tom, jak jsem se nyní dozvěděl, že 600 lidí zmizelo a 60 jich zemřelo při čekání na lodě Severoatlantické aliance a evropských námořních sil. Taková má práce být nemůže.
Rada musí postup spolurozhodování uzavřít, protože pro přesídlení uprchlíků toho zbývá udělat ještě mnoho. Nyní můžeme apelovat na paní baronku Ashtonovou s tím, že potřebujeme otevřít humanitární koridor, abychom mohli přivést 8 000 lidí, kteří jsou dosud v Tripolisu. Je tam 8 000 lidí, kteří mají legitimaci Vysokého komisariátu OSN pro uprchlíky (UNHCR), což není zrovna mnoho.
Lodím NATO musí být nařízeno, aby dodržovaly usnesení z roku 1973, které velí chránit civilisty. Totéž platí pro Benghází, Misratu a Středomoří: zachránit ty, kteří ztroskotali.
Co se týče schengenského prostoru, chtěl bych říci jednu věc. V reakci na jednostranná pozastavení schengenského systému ad hoc nesmí Unie za žádných okolností schengenský prostor systémově zastavit. Nejde tu o úplné odstranění této myšlenky. Jde tu o její dodržování a univerzální uplatňování. Takhle to nejde. Zaprvé je třeba vyčlenit na přesídlování uprchlíků prostředky. Víte, kolik peněz členské státy Evropské unie vydělaly v roce 2009 jen tím, že Libyi prodávaly zbraně? Tři sta čtyřicet tři miliónů eur. Víte, kolik peněz máme v Evropském fondu pro uprchlíky (ERF)? Sto miliónů eur. Byli bychom rádi, kdyby v Evropském fondu pro uprchlíky bylo alespoň tolik, kolik za jeden rok vyděláme na prodeji zbraní.
I Maďarsko, první země na světě, kde probíhalo koordinované přesídlování uprchlíků v roce 1956, má velmi konkrétní zodpovědnost - historickou zodpovědnost - tuto uprchlickou krizi řešit. Na nedostatek financí v této oblasti si stěžovat nemůžeme.
Nigel Farage
jménem skupiny EFD. - Pane předsedající, včera jsme měli Den Evropy. Na nádvoří stáli ozbrojení vojáci, hrála nám kapela německých vzdušných sil, Luftwaffe, byli tu císařští orli, defilovalo se s vlajkou, vlajka se vztyčovala, hrála evropská hymna. Byla to přehlídka evropského militarismu a nacionalismu.
Domníval jsem se a doufal jsem, že to všechno byl jen zlý sen, ale dnes jste tu vy, pane Barroso. Samozřejmě jste začal zopakováním toho, že volný pohyb osob je ztělesněním evropského projektu. Hned nato prohlásíte, že je povinností členských států sdílet svou zátěž migračních toků do Evropy. Hájíte společnou evropskou imigrační politiku, ale samozřejmě víte, že taháte za kratší konec, protože spor, který se rozhořel mezi Itálií a Francií, poukazuje na to, že vypukne-li krize a má-li se rozhodnout mezi teorií evropské integrace a praxí národního státu, pak pochopitelně zvítězí národní stát.
Takže máte ze své prohry strach a při hájení svého stanoviska, při hájení svého milovaného acquis communautaire, svého souboru právních předpisů se uchylujete k netoleranci, uchylujete se k nacionalismu, a díky vám si uvědomuji, že to, čeho jsem byl včera svědkem, bylo skutečné reálné.
Napadáte ty, kdo chtějí mít v rukou své vlastní hraniční politiky. Napadáte je tu jako xenofoby. Napadáte je jako extremisty, ale co nejhorší, co je úplně ze všeho nejhorší, třikrát jste je tu napadl jako populisty. Vždyť to je něco otřesného. Moc volebních uren. Když se lidé odváží v referendu hlasovat proti, jsou to populisté. Když chtějí mít své vlastní hranice pod kontrolou, jsou to populisté. Říkám vám, že populisté jsou ve skutečnosti demokrati a vy zneužíváte ty, kteří chtějí mávat vlajkou populismu.
Tady to máte, pane Barroso. Tady to máte.
(Pan Farage, pan Agnew a pan Bloom zvednou miniatury britské vlajky.)
Tato vlajka reprezentuje liberální demokracii mnohem více než kterýkoli jiný členský stát této Evropské unie a bude vlát ještě dlouho potom, co vaše hvězdnatá vlajka zapadá prachem dějin.
Philip Claeys
(NL) Pane předsedající, přestože Schengenská dohoda stanoví, že vnitřní hranice Evropské unie musí být odstraněny, stanoví také, že musíme monitorovat své vnější hranice. Problém je, že toto ustanovení Smlouvy není dodržováno, protože naše vnější hranice nejsou účinně monitorovány. Šestnáct let po zavedení schengenského systému bychom tedy snad již měli mít tu odvahu uznat, že Smlouva nefunguje. Rovněž bychom měli mít odvahu přiznat, že Evropská unie žádné řešení nepřinesla a namísto toho se sama stala součástí problému. Členským státům tudíž musí být znovu dána možnost, aby chránily své hranice, aniž by do toho Evropská unie zasahovala.
Naléhavě potřebujeme další opatření. Agentura Frontex by například měl poslat lodě převážející falešné uprchlíky zpět do jejich země původu namísto toho, aby si hrála na jakýsi shovívavý uvítací výbor. Musíme si došlápnout na sítě obchodníků s lidmi. Členské státy by měly přestat vydávat nelegálním cizincům povolení k pobytu. Měly by být podniknuty rozhodné kroky k repatriaci nelegálních uprchlíků a politických uprchlíků, jejichž žádosti byly odmítnuty. Pokud se nic z toho nestane, garantuji vám, že to bude konec schengenského systému, což by vlastně nakonec nebylo tak špatné.
Pane předsedající, rovněž bych se chtěl ohradit proti výrazům, které zde používáte, proti nadávkám, jako jsou "populisté", "extremisté" a podobně, jimiž nazýváte ty, kteří chtějí pouze chránit hranice svých zemí. To musíme zastavit. Není to správné. Musíme si také přiznat, že je nutné zavést pravidla. Není to zvláštní, že zatímco odmítáme diskutovat o zavádění pravidel, dovolujeme jistým lidem, aby ostatním nadávali?
Simon Busuttil
Pane předsedající, schengenský prostor je vskutku velice viditelným a důležitým úspěchem pro evropské občany a z této sněmovny dnes zní jednoznačná zpráva, že musíme společně bojovat nejen o jeho zachování, ale rovněž o jeho posílení. Spoléháme se na Evropskou komisi, že toho dosáhne, a na Evropský Parlament, že ji v tomto úsilí o posílení schengenského systému pomůže. Musíme se však poučit ze dvou událostí, ke kterým v posledních týdnech došlo.
Zaprvé, vnitřní hranice v rámci schengenského prostoru závisejí na společné strategií, na společném zájmu o naše vnější hranice. Pokud budou naše vnější hranice slabé, budeme mít problémy na našich vnitřních hranicích. Tuto záležitost musíme prozkoumat. Itálie se octla pod tlakem 25 000 lidí. Dala jim proto dočasná povolení k pobytu a oni se přestěhovali do Francie. Francie se cítila pod tlakem, takže znovu spustila závory na svých národních hranicích. Tlak se tudíž přesunul směrem k vnitřním hranicím, a tak jsou vnější hranice v společném zájmu.
Zadruhé, schengenský systém potřebuje solidaritu a solidarita mimo jiné spočívá i ve sdílení odpovědnosti - ve sdílení zátěže - a sdílená odpovědnost je přímo úměrná velikosti toho kterého členského státu. V současném systému musejí lidé, kteří přicestují do nějaké země, v této zemi i zůstat, protože naše zákony, mezi něž patří i dublinské nařízení, přikazují, aby zůstali v zemi prvního příjezdu. Tento princip se jednoznačně musí změnit, protože už není obhajitelný. Když do nejmenšího členského státu, do mé země, Malty, přijede tisíc lidí, je to, přepočteno podle počtu obyvatel, jako kdyby do celé Evropské unie přicestoval milión lidí. Takže ano, 25 000 není velké číslo, v celé Unii se snadno ztratí, ale když do nejjižnějšího členského státu přicestuje 1000 lidí, je to hodně. Proto musíme spojit schengenský systém se solidaritou. Schengenský systém se bez solidarity neobejde.
(Řečník souhlasil s položením otázky "postupem modré karty" podle pravidla 149(8)).
William
Pane předsedající, řečník hovořil o posilování schengenského systému. Znamená to i posilování schengenských hranic a zejména hranic mezi Řeckem a Tureckem?
Simon Busuttil
Pane předsedající, děkuji panu poslanci za otázku.
Jednou z podmínek pro přistoupení k schengenskému prostoru je posílení vnějších hranic. Právě proto, že jsou v našem společném zájmu, je povinností všech členských států, aby zajistily, že vnější hranice budou silné.
Jakmile tyto podmínky splníte, můžete se k schengenskému prostoru připojit. Právě to země jako Bulharsko či Rumunsko udělaly a právě proto jsme pomohli Řecku prostřednictvím mise agentury Frontex na turecko-řeckých hranicích.
Takže ano, to pouze dokazuje, že posilování vnějších hranic je také společným zájmem.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Pane předsedající, je pravda, že včera, 9. května, jsme si připomněli okamžik, kdy byla založena Evropská unie a kdy jsme zjistili, že Evropa bude budována po malých částech a nikoli jednou provždy ani navěky: jinými slovy, že Evropa není vybudována s konečnou platností a nezvratně a že náplní naší každodenní práce musí být ochrana všech jejích úspěchů.
Schengenský prostor je oblast volného pohybu osob, ale je také symbolem toho nejlepšího, co Evropa za posledních 20 let dokázala, a tudíž i symbolem té nejlepší Evropy.
Označovat oněch 25 000 imigrantů, kteří přicestovali na okraj Středomoří, jako nesnesitelnou zátěž, vysílá špatnou zprávu: Německo dokázalo, že jí nejsou. Kanárské ostrovy a Španělsko dokázalo, že roční přísun 30 000 lidí z afrických břehů není pro Evropskou unii nesnesitelnou zátěží.
Nemůžeme tudíž reagovat tím, že budeme na základě migračních toků zpochybňovat schengenský systém. Ba dokonce naopak: namísto toho je zapotřebí využít je k tomu, abychom dokázali, že práce, kterou zbývá odvést, nespočívá v napravování slabin, které způsobily schengenské excesy, ale v posílení schengenského systému. Schengenský systém lze posílit tím, že uzavřeme doložku solidarity, kterou stanoví Lisabonská smlouva pro oblast svobody, bezpečnosti a spravedlnosti; tím, že uzavřeme azylový balíček, jehož zpracování ještě stále není dokončeno; a tím, že zavedeme do stálého provozu schengenský informační systém druhé generace (SIS II) a ověřovací mechanismy v souladu s podmínkami pro vstoupení do prostoru volného pohybu a v souladu s tím, že Parlament odhlasoval, aby bylo vstoupení umožněno Rumunsko a Bulharsku. Tyto země mají právo stát se součástí zóny volného pohybu.
V první řadě je však zapotřebí, aby Evropský parlament uplatnil svůj nárok na pravomoc spolurozhodovat o této otázce s Radou. Proto bych vám chtěl připomenout, že návrh, aby se v tomto postupu uplatnil právní základ článku 70, který Parlament vylučuje, není přijatelný: požadujeme článek 77.
Jedna myšlenka na konec, pane předsedající: mluví se tu o populismu, protože s populismem se nebojuje napodobováním jeho polovičatých řešení, ale právě naopak tím, že ho postavíme před řešení pro budoucnost, nikoli pro minulost.
Renate Weber
Pane předsedající, pan Verhofstadt vyzval Komisi k tomu, aby své sdělení přepsala. Mě by však ještě předtím, než se tak stane, zajímalo, jestli byste nám ještě dnes mohli dát jasnou odpověď na otázku, zda se chystáte vylepšit stávající systém, dočasně uzavřít hranice nebo ke stávajícímu systému něco přidat. Byl by to dobrý způsob, jak zodpovědět alespoň jednu z našich otázek.
Přesto je však spravedlivé říci, že souhlasíme s cílem Komise zlepšit správu schengenského systému prostřednictvím přezkumu hodnotícího mechanismu na základě přístupu Společenství. Parlament tento názor sdílí a v této souvislosti musím říci, že jsme hluboce zklamáni přístupem Rady.
Rada se de facto nesnaží udělat nic jiného než Parlament izolovat. Skutečně by mě zajímalo, proč se rada téměř neustále snaží oslabit významný úspěch, kterým spolurozhodovací role Evropského parlamentu je. Zastupujeme evropské občany a všichni bychom měli usilovat o to, abychom jim sloužili. Snad by Rada měla chápat svou roli jako orgánu Evropské unie a nikoli jako pouhého shromáždění 27 členských států.
Pravda je taková, že na migrační tok, ať už to bude nebo nebude kvůli událostem v severní Africe a jižním Středomoří, bychom měli zareagovat tím, že vytvoříme právní předpisy, které budou obsahovat společnou politiku pro azyl a migraci - a na tom Parlament pracuje a Rada jeho práci blokuje.
Konrad Szymański
(PL) Pane předsedající, navzdory skutečnosti, že žiji v relativně vzdálené zemi, v Polsku, domnívám se, že přesně chápu obavy, které nekontrolovaná imigrace do Francie či Itálie vzbudila. Imigrace ze severní Afriky celkem pochopitelně zvyšuje kulturní a sociální napětí a stupňuje tlak na sociální rozpočty v členských státech. Proto musíme o řadě věcí diskutovat a ne se tvářit, že tento problém neexistuje. Francouzské, italské a maltézské občany dnes trápí nesmírně vysoké účty kvůli tomu, že kontroly na vnějších hranicích Evropské unie jednoduše nefungují. Evropské národy musí také platit dluh za naše neúspěšné snahy o zadržení přílivu imigrace do Evropy.
Mám jediný požadavek. Nechci, aby se změn v Schengenském kodexu využívalo jako záminky pro omezování volného pohybu občanů členských států Evropské unie. Takové návrhy jsou už dlouhé roky předkládány ve věci polsko-německých hranic v neprospěch polských občanů. Dosáhnout dohody bude snazší, pokud budeme mít úplnou záruku, že změny schengenského kodexu nebudou mít dopad na občany členských států.
Marie-Christine Vergiat
(FR) Pane předsedající, tato rozprava je naprosto neuvěřitelná. Chce se po nás, abychom přezkoumávali volný pohyb lidí v Evropě a znovu zaváděli vnitrostátní hranice, abychom se vypořádali s přílivem migrantů, kteří od revoluce v Tunisku údajně zaplavují Evropu.
Kdyby nebyly důsledky této maškarády tak hrozivé a odtržené od skutečnosti, byly by k smíchu. Od začátku roku 2011 zahynulo ve Středomoří 1 150 lidí a 23 000 lidí přicestovalo do Itálie. Sedm set tisíc lidí zatím uprchlo z Libye a hledalo útočiště v sousedních zemích. Dočkalo se úplně jiného přivítání, než jakého by se jim dostalo tady v Evropě.
Pan Sarkozy a pan Berlusconi upřednostňují krátkodobé volební zájmy, straší a přesvědčují Evropany, že snad probíhá nějaká invaze. Takový nesmysl! Kdy Evropa přestane něco jiného říkat a něco jiného dělat? Jaké návrhy dnes lidé předkládají kromě pouhých slov, a přitom podléhají populistickému tlaku, ještě více posilují agenturu Frontex a mění Evropu v pevnost? Hranice nikdy nikoho nezastavily, ať už to bylo v temnějších dobách našich dějin nebo dnes. Copak nemáme pro rozvíjející se demokracie na druhé straně Středomoří žádnou jinou zprávu, kterou bychom jim mohli předat?
Unie celé roky vycházela vstříc diktátorům a pohrdala tak vlastními hodnotami. Není načase, aby otevřela oči? Já v to tedy doufám.
(Potlesk)
Daniël van der Stoep
(NL) Pane předsedající, domnívám se, že na řadě je nyní pan Borghezio ze skupiny Evropa svobody a demokracie.
Mario Borghezio
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, tato záležitost je přínosná tím, že odhalila jedno velké pokrytectví.
Jediná vláda v Evropské unii, jejíž ministr je členem strany, kterou vy označujete za populistickou, měla ze všech vlád tu odvahu k zavedení co možná nejhumánnějšího opatření: dala 25 000 Tunisanů možnost volně se pohybovat. Udělali jsme to proto, že jsme na vlastní oči viděli, že nejde o 25 000 zločinců, ale o tuniské uprchlíky. Byl to výjimečný stav, museli jsme mu čelit se zdravým rozumem a chtěli jsme pomoci.
Dokazuje to, že v celé řadě jsme skutečnými "klaďasy" my, ti "záporňáci". My, kteří souhlasíme s nutností kontrolovat imigraci a vnější hranice, nadále žádáme Evropu - jak správně učinil pan Cohn-Bendit - o to, aby do budoucna umožnila zhruba 50 000 až 100 000 uprchlíkům vstup na své území, protože lidé, kteří opouštějí Libyi, nejsou žádní zločinci.
Toto jsou jasná slova hnutí, které hájí území a identitu, staví se proti imigraci, protože nechce, aby lidé byli vykořeňováni, a které odsuzuje nejen rasismus a xenofobii, ale také pokrytectví.
Daniël van der Stoep
(NL) Pane předsedající, máme jednotnou evropskou azylovou a migrační politiku, jednu a tutéž politiku pro celou Evropskou unii. Nedávný katastrofální přísun migrantů ze severní Afriky a problémy, které zažíváme kvůli nefunkční Schengenské dohodě, dávají jasně najevo, že azylová a migrační politika by se měla vrátit do rukou členských států. Žádný členský stát není stejný, to je jednoduché jako facka. Z tohoto důvodu nebude jednotná, společná evropská politika nikdy fungovat.
Pane předsedající, návrh komisařky Malmströmové týkající se schengenského systému je přímo ubohý. Je to úplně na hlavu, když si usmyslí, že si členské státy nemohou samy rozhodovat o tom, zda zavádět či nezavádět hraniční kontroly, a v případě nutnosti zda uzavřít či neuzavřít hranice. Členské státy mají problém s desítkami tisíc neplnoprávných migrantů ze severní Afriky, ale komisařka Malmströmová jim nedovolí, aby s tím něco dělaly. Na břehy Lampedusy stále připlouvají lodě plné migrantů, hledajících své štěstí. Zlo migrace se i nadále zákeřně šíří. Ale ne, když se zeptáte komisařky Malmströmové, řekne vám, že členské státy se nesmí bránit. Místo toho začne plácat něco o solidaritě.
Pane předsedající, členské státy už bohužel ve svých domovech nejsou pány. Pánem je Evropa. Členské státy chtějí své pravomoci zpátky. Členské státy musí mít zase jednou možnost rozhodovat o své vlastní azylové a imigrační politice. Co v tomto ohledu hodlá Komise dělat?
Carlos Coelho
(PT) Pane předsedající, dámy a pánové, chtěl bych začít tím, že souhlasím se zaslouženou pochvalou, kterou paní komisařce Malmströmové pan předseda Barroso udělil za práci, již v této oblasti odvedla.
Skutečnost, že prožíváme složité období, co se týče migračních tlaků, nemůže být omluvou pro to, že je oslabován jeden z hlavních úspěchů evropské integrace: totiž schengenský prostor.
Schengenský prostor je synonymem volného pohybu a tuto skutečnost nelze překrucovat, ale naopak chránit, posilovat a rozvíjet. Rovněž souhlasím s tím, že řádná kontrola vnějších hranic je zcela nezbytná. Bez ní bude bezpečnost schengenského prostoru oslabena, důvěryhodnost Evropské unie podkopána a vzájemná důvěru zničena.
Proto vítám, že Evropská komise ve svém sdělení minulý týden uznala význam schengenského prostoru a nutnost jej posilovat a rozvíjet. Taktéž souhlasím s panem předsedou Barrosem, že je zapotřebí, abychom projevili více solidarity a aby členské státy sdílely svou zodpovědnost. Problém není v schengenských pravidlech, ale ve způsobu, jímž členské státy nezodpovědně a nesolidárně tato pravidla uplatňují.
Proto potřebujeme skutečný mechanismus pro hodnocení schengenského prostoru. Parlament je připraven v dobré víře na tomto mechanismu pracovat. Na mechanismu, který neoperuje s dvojími normami, jinými slovy na takovém, který není vůči kandidátským zemím náročnější než vůči těm, které jsou již členy klubu.
Mám však jisté obavy, paní komisařko. Mám obavy z mlčení předsednictví na začátku dnešní rozpravy, týkající se tohoto mechanismu, a rovněž mám obavy z rok trvajícího mlčení Rady v otázce tohoto mechanismu pro přesídlování uprchlíků, jak již poznamenal pan Tavares. Ze všech tří orgánů v této oblasti nedosahuje žádného pokroku právě Rada. Měla by to napravit a co nejrychleji začít pracovat.
Judith Sargentini
otázka položená panu van der Stoepovi postupem modré karty. - (NL) Pane předsedající, chtěla bych panu van der Stoepovi položit tuto otázku: kdyby měly být hraniční kontroly znovu zavedeny, co by pan van der Stoep řekl nizozemským výletníkům, kteří se vracejí ze čtrnáctidenní dovolené ve Francii. chtějí překročit hranice mezi Antverpami a Hazeldonkem a na své cestě domů uvíznou ve více než kilometrové koloně, v téže koloně jako řidiči nákladních automobilů na cestě do rotterdamského přístavu, kam jedou vyložit svůj náklad?
Daniël van der Stoep
(NL) Pane předsedající, paní Sargentiniová ví velice dobře, že jsme proti budování jakýchkoli nových celních bran. Od roku 1992, kdy se naše hranice otevřely, až do loňského roku, kdy byla schválena společná azylová a migrační politika, všechno fungovalo jako na drátkách. V určitou chvíli jsme však my sami překročili hranici. Zdá se mi, že jste přehlédla skutečnost, že v Itálii je nyní 25 000 ekonomických uprchlíků, kterým se Itálie chystá vydat víza. Jsou to ekonomičtí uprchlíci a měli by být co nejrychleji posláni zpátky domů. Nemělo by jim být dovoleno ani žádat o vízum. Nizozemská strana za svobodu (PVV) měla v tomhle vždy jasno: nechceme vracet brány, chceme pouze to, abychom měli možnost sami si rozhodovat o tom, jak bude vypadat naše azylová a migrační politika. A vy jste si toho velmi dobře vědoma.
Claude Moraes
Paní předsedající, postoj skupiny S&D je velmi jasný. Slýcháme všechny možné důvody, proč dochází k narušování Schengenu, a od roku 1999 čekáme na jakýkoli typ společné migrační a azylové politiky.
Naše poselství proto vyjadřujeme velmi jasně. Nejprve Komisi: co se týče Schengenu, chcete mechanismus kolektivního rozhodování v rámci Společenství, chcete opustit mezivládní přístup, chcete zastavit politický oportunismus, kterého jsme byli svědky u Itálie a Francie. Nesnižujte proto, prosím, jednoznačnost poselství v prohlášení. Dejte jasně najevo, že se postavíte proti a zabráníte tomuto druhu oportunismu, který nakonec naruší Schengen.
Radě: od roku 1999 čekáte na společný evropský azylový systém, způsobili jste, že se na tomto místě často zmiňuje solidarita a sdílení zátěže, ale ani trochu jsme přitom nepostoupili k zavedení oficiálního mechanismu pro sdílení zátěže v Evropském společenství. Blokujete spoustu práce, kterou tady v Parlamentu děláme. Přestaňte ji blokovat. Spolupracujte s námi a s Komisí a společně zajistěme, aby solidarita byla solidaritou a sdílení zátěže skutečně sdílením zátěže.
Závěrem chci říct, že Komise plánuje migrační politiku. Spolupracujte s námi. Nebuďte nesmělí, buďte odvážní a zajistěte, že napravíme-li Schengen, napravíme také naši společnou migrační politiku a budeme mít něco, na co můžeme být hrdí.
Sarah Ludford
Paní předsedající, spolu s ostatními si myslím, že komisařka Malmströmová odvádí velmi dobrou práci, ale zároveň jsem z dnešní důrazné obhajoby volného pohybu v rámci Schengenu ze strany předsedy Barrosa neporozuměla tomu, jak se mohl ujmout názor, že mechanismus na úrovni EU navrhovaný Komisí zjednoduší znovuzavedení kontrol na vnitřních hranicích. Přesto se tento názor ujal. Nemohlo by se přece stát, že by byly různým cílovým skupinám předávány odlišné informace, jedno poslancům Evropského parlamentu a možná další do Paříže a Říma? Zátěž, jíž EU čelí v oblasti migrace a azylu, musí efektivně řešit příslušné vlády.
Nyní máme bohužel příliš mnoho vlád, které se snaží zapůsobit na extremistické pravicové voliče. Evropská komise skutečně musí hájit volný pohyb v EU a vzdát se gest s volebním podtextem, které můžeme pozorovat například u prezidenta Sarkozyho a premiéra Berlusconiho. Komise by měla upozornit na neschopnost členských států provést pravidla EU v oblasti migrace. Musí prošetřit obvinění týkající se 61 přistěhovalců, kteří kontaktovali italskou pobřežní stráž, válečnou loď NATO a vojenskou helikoptéru, a přesto byli ponecháni bez pomoci a zemřeli. Všechny orgány, které porušily mezinárodní námořní a humanitárního právo, musí být povolány k zodpovědnosti.
Cornelia Ernst
(DE) Paní předsedající, dámy a pánové, myslím, že musíme jít k věci. Nepotřebujeme nové pravidlo o dočasném nebo jakémkoli jiném znovuzavedení hraničních kontrol, ať už nyní nebo v budoucnosti. Musíme pochopit, že svoboda pohybu - a je to nakonec také poselství Evropské unie - je něco, co nelze jednoduše a podle libosti nahradit nebo obejít. Je to občanské právo, které nelze jednoduše relativizovat.
Chcete vědět, co mi opravdu vadí? Slyšeli jsme mnoho slov o solidaritě. Kdo mluví o solidaritě se zeměmi Afriky, které musí v současné době pojmout stovky tisíc uprchlíků a budou v tom pokračovat - bez velké diskuse? Mluví někdo o solidaritě s lidmi, kteří prchají před válkou a míří sem do Evropy? Musíme těmto lidem projevit trochu respektu.
Upřímně řečeno, nechci diskutovat o změnách Schengenu ani o pravidlech. Chci jen, abychom se s migrací jednou provždy rozumně vypořádali. Nedosáhneme toho pomocí agentury Frontex, která může přikročit k deportaci lidí. Dosáhneme toho tím, že budeme mít demokratické a humanitární azylové právo. O tom bychom měli v Evropě hovořit a musí to platit v celé Evropě. Za to bychom měli bojovat. To je náš skutečný úkol.
Véronique Mathieu
(FR) Paní předsedající, můj příspěvek je určen Komisi a mým kolegům poslancům a rovněž bych chtěla přivítat Radu. Záležitost, kterou se dnes zabýváme, se týká řízení schengenského prostoru v roce 2011. Tento prostor již není omezen na pět členských států, jak tomu bylo v roce 1980. Je to prostor, který se během několika posledních let neustále rozšiřoval a jejž dnes tvoří 25 zemí, přičemž tři z nich nejsou členy Evropské unie.
Stejně jako všechny evropské politiky by se i spolupráce v schengenském prostoru měla přizpůsobit nynější realitě, která je jiná než situace před 10 lety. V tomto kontextu by měly být chápány návrhy italské a francouzské vlády a pragmatické a nezbytné kroky, které dnes vytyčila Komise ve svém sdělení o přistěhovalectví. Základem schengenské spolupráce je bezpochyby vzájemná důvěra mezi členskými státy, které jsou součástí schengenského prostoru. Tato důvěra je však založena na vzájemných závazcích. Pokud jedna ze stran nedodrží své závazky a způsobí příliv osob, celý systém se zhroutí. Ostatní členské státy proto musí mít možnost reagovat na toto zhroucení obnovením dočasných a přísně regulovaných hraničních kontrol. Tím by byl členským státům, které jsou za zhroucení systému zodpovědné, vyslán jasný signál, že mají lépe kontrolovat své vnější hranice.
Opatření navrhovaná Komisí by krom toho byla ve velké míře v duchu Schengenu, protože znovuzavedení kontrol by byla až poslední možnost a rozhodnutí by bylo přijato nikoli na mezivládní úrovni, ale na evropské úrovni. Tato opatření budou úzce souviset se všemi ostatními navrhovanými dlouhodobými opatřeními, která se připravují v rámci společné přistěhovalecké politiky. Zvlášť důležité je posílit agenturu Frontex a projevit větší solidaritu - a tím tento bod uzavřu -, abychom tak podpořili členské státy na našich vnějších hranicích. Situace ve Středomoří v posledních letech jen odhaluje nedostatky v schengenském acquis.
V rozmezí několika týdnů získali přistěhovalci ze sousedních středomořských zemí významný podíl na roční míře imigrace do Francie. Toto acquis není statické, naopak, musí se vyvíjet. Doufám, že tento návrh bude přijat rychle, aby bylo co nejdříve zaručeno lepší řízení našeho schengenského prostoru, a tím i zajištěna bezpečnost našich společných vnějších hranic.
Ioan Enciu
(RO) Paní předsedající, mimořádné migrační toky, které přicházejí z jižního středomoří, nesmí schengenský prostor ohrozit. Evropská komise nesmí podporovat myšlenky některých členských států, které ho zpochybňují. Role Komise spočívá v ochraně schengenského prostoru podporou evropských řešení uvedených v schengenském acquis. Členské státy musí být v řízení schengenského prostoru solidární. Rada musí rovněž pomoci při rozvoji schengenského prostoru tím, že okamžitě schválí vstup Rumunska a Bulharska do tohoto prostoru. Takzvané problémy se schengenským prostorem jsou falešné, s volným pohybem uvnitř Unie nemají nic společného a jsou spíše projevem zlých úmyslů či neschopnosti některých států postavit se problému přistěhovalectví mimo Evropskou unii. Řešení pro budoucnost spočívá ve zlepšení evropského systému řízení migrace, v dokončení procesu vytváření společného evropského azylového systému, právního rámce pro nelegální a legální přistěhovalectví, a v posílení role agentury Frontex.
Salvatore Iacolino
(IT) Paní předsedající, obrovské migrační toky v posledních týdnech vyvolaly obavy a reakce evropských občanů.
Některé členské státy svým postojem vyjádřily, že k otázce migračních toků bychom měli mít velký respekt.
Schengen je nyní uznávaným kladem evropské civilizace a jako takový by měl být chráněn a udržován. To neznamená, že by nemělo být možné znovu dočasně a za určitých podmínek zavést kontroly na hranicích. Vítáme proto kompenzační mechanismy, které vychází z unijního přístupu a měly by v každém případě zajistit uplatňování schengenského prostoru v souladu s očekáváním dotčených osob.
K tomu směřuje i hodnotný návrh Komise ze dne 4. května 2011, díky němuž by byl Schengenský prostor pružnější a soustředěnější a bylo by možné provádět standardnější řízení vnitřních migračních toků. Cílem návrhu je posílit správu, což je jistě třeba řádně zohlednit v době mimořádné krize.
Se zvláštním zájmem jsem naslouchal panu Barrosovi, když zde v Bruselu i v Palermu hovořil o regionálních politikách na ochranu Sicílie a Lampedusy. Nadále tam přijíždějí lodě, které by byly jinak vydány na milost a nemilost bouřlivému moři, kde by došlo k dalším ztrátám na životech. Paní předsedající, musíme to i nadále brát v úvahu.
Sylvie Guillaume
(FR) Paní předsedající, v těchto důležitých diskusích o otázkách přistěhovalectví se musíme za každou cenu vyhnout tomu, že bychom uvízli v pasti oportunistických prohlášení pánů Sarkozyho a Berlusconiho ohledně Schengenských dohod. Používat Evropu a migrační toky jako boxovací pytel a citovat přitom extrémně pravicové populistické argumenty je pro některé evropské vlády velmi výhodný způsob, jak skrýt svá vnitrostátní ekonomická a sociální selhání.
Nynější útoky na volný pohyb, skutečný úspěch evropské integrace, jsou manipulativní a nebezpečné. Komentátoři tvrdí, že Komise dala za pravdu Francii a Itálii, zatímco pan Barroso nám říká, že nemá v úmyslu postavit se na stranu populistických členských států. Co z toho je tedy pravda?
Sdělení ze dne 4. května se zmiňuje nejen o znovuzavedení kontrol na vnitřních hranicích, ale připomíná také několik dalších témat: boj proti obchodování s lidmi, legální přistěhovalectví, přesídlení uprchlíků, azyl atd. To jsou skutečné problémy! Avšak sdělení bohužel dospělo pouze do poloviny cesty.
Paní komisařko Malmströmová, chcete zřejmě znovu zavést přístup na úrovni Společenství, který je zásadní. Tak jen do toho! Potřebujeme více Evropy, více integrace tam, kde to členské státy svádí k prosazování svých vlastních zájmů.
(Potlesk)
Georgios Papanikolaou
(EL) Paní předsedající, dne 2. července 1990, jen pár dní po podepsání Úmluvy provádějící Schengenskou dohodu, publikoval časopis Time článek, který začínal takto: "Sen Evropy bez hranic postoupil o krok blíže realitě", a končil těmito slovy: "za účelem boje proti případnému nárůstu nezákonného obchodu s drogami, teroristické činnosti a nelegálního přistěhovalectví budou zpřísněny kontroly na vnějších hranicích schengenského prostoru".
To bylo napsáno před 21 lety, a jak uvedl předseda Komise, dnes jsme vyzýváni k tomu, abychom toto poslání naplnili: zachovat tento sen a zpřísnit kontroly na vnějších hranicích Itálie, Řecka a jižní Evropy obecně, protože jižní hranice sjednocené Evropy jsou hranicemi i jiných států - například Německa, Francie a Belgie. V souladu se zásadami solidarity a vzájemnosti, které Evropu drží při životě, je potřeba přehodnotit vše, co se podle všeho nevyplácí, přezkoumat dohodu Dublin II, jak již bylo v Parlamentu projednáváno, a sdílet zátěž, kterou musí spravedlivě nést každý členský stát tak, abychom všichni pomohli tento sen uchovat.
David-Maria Sassoli
(IT) Paní předsedající, zpochybňovat Schengen podle našeho názoru znamená zpochybňovat Evropu. Bude-li Evropa ještě slabší, jak si pravicové vlády přejí, budeme mít čím dál větší pokušení sami sebe se ptát, zda má stále ještě smysl zůstávat v Evropě, jak to udělal italský ministr vnitra pan Maroni.
Odpovědí je však širší zapojení mechanismů EU. Potřebujeme v zásadě více Evropy, nikoli méně Evropy, a Komise to musí říci rozhodněji. To nejlepší z Evropy se ukázalo v neděli večer, kdy díky mimořádné solidaritě obyvatelé Lampedusy zachránili 500 lidí, kteří ztroskotali a jež čekala téměř jistá smrt. To nejhorší z Evropy, pokud by byla potvrzena zpráva listu Guardian, by byla skutečnost, že ozbrojené síly NATO nezasahují a tonoucí muže, ženy a děti nezachraňují.
Pokud jsme si jisti, které z těchto dvou možností dáváme přednost, paní Malmströmová, pak během zasedání Evropské rady v červnu bude Komise muset přesvědčit členské státy, aby formulovaly evropskou politiku v oblasti přistěhovalectví, protože Evropa à la carte by se rovnala zhroucení evropského snu.
Wim van de Camp
(NL) Paní předsedající, v červnu 2009 jsem byl evropskými občany zvolen do Evropského parlamentu. Nebyl jsem zvolen do parlamentu orgánů, ani jsem nebyl zvolen do parlamentu jednotlivých členských států. Na to upozorňuji, protože evropští občané mají k Schengenu mnoho otázek. Nemá to nic společného s populismem, nemá to nic společného ani se strachem. Souvisí to s otázkami, které znepokojují evropské občany: jak Schengen zvládáme? V současné době je kolem toho mnoho otázek, a proto vás na to chci upozornit.
Pokud samozřejmě předseda Komise říká, že musíme dodržovat zásadu volného pohybu osob, pak to budu podporovat. Nelze dovolit, aby 25 000 Tunisanů drželo 502 milionů Evropanů jako rukojmí, ale tyto otázky neustanou a bude ohrožena veřejná podpora Schengenu v Evropě. Proto také mohu souhlasit s dočasnými hraničními kontrolami, jak navrhl kolega poslanec pan Iacolino. Jsem si velmi dobře vědom toho, že sdílení zátěže nerozjedeme na první pokus.
Závěrem, paní předsedající, ještě jednu otázku: jak jsme na tom se zřízením Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu na Maltě? Slyšel jsem, že je stále možnost jej vytvořit. Možná by paní komisařka mohla znovu vysvětlit, kdy úřad začne skutečně fungovat.
Carmen Romero López
(ES) Paní předsedající, paní Malmströmová, problém spočívá v tom, že sdělení, které Komise předložila, nelze v současné době použít, jelikož v souvislosti s touto otázkou vyvstaly krátkodobé problémy a Evropská unie by v tuto chvíli měla zavést určitá nouzová řešení.
Komise bohužel ukázala, že je velmi slabá, protože všechny uspokojit nelze. Není možné uspokojit pana Sarkozyho a pana Berlusconiho na jedné straně a mít dlouhodobou společnou azylovou a přistěhovaleckou politiku na straně druhé. Ve sdělení tohoto charakteru se nelze zabývat nejasnostmi, které nikam nevedou. Je to pouze dokladem skutečnosti, že tato politika není schopna se vyrovnat se situací, jíž čelíme.
Pan Barroso vám neprokazuje laskavost, když říká, že jste udělali maximum, abyste našli rovnováhu, protože se nejedná o hledání rovnováhy. Jedná se o mimořádnou situaci, v níž jsme se octli, a o její řešení. Jedná se o dostupnost finančních prostředků a dosažení řádné dohody mezi členskými státy o společné azylové politice, o Evropském azylovém úřadu a o všech problémech, kterým čelíme. Nic z toho ve sdělení není.
Jak můžete mluvit o regionálních programech spolupráce se třetími zeměmi, když demokraté v Tunisku a Libyi vidí, jak zavíráme hranice? Je možné o tom mluvit? Nemůžeme mluvit nejasně. Tyto záležitosti jsou natolik závažné, že byste je také měli brát vážně, paní Malmströmová.
Hubert Pirker
(DE) Paní předsedající, rozpravu o znovuzavedení hraničních kontrol a úpravu schengenského mechanismu považuji za naprosto nepřiměřenou a zbytečnou. Tuto rozpravu navíc vedeme jen proto, že pan Berlusconi a pan Sarkozy mysleli jen na své národní zájmy a jednali populisticky, když kvůli přistěhovalcům ze severní Afriky pohrozili znovuzavedením kontrol na hranicích mezi jednotlivými členskými státy.
Byl jsem také ohromen - to musím říci otevřeně - tím, jak rychle se pan Barroso, předseda Komise, zapojil do diskuse, místo aby přijal nápravný evropský přístup. Schengen je velkým úspěchem. Schengen je evropský symbol a je ideální kombinací svobody cestování, otevřených hranic a bezpečnosti. Schengen nesmí být nikdy zpochybňován. Ve zvláštních případech již máme možnost zavést znovu kontroly, a to na omezenou dobu a ve vymezeném regionu, kde je vážně ohrožena vnitřní bezpečnost.
To, co tedy nepotřebujeme, je diskuse o Schengenu. Místo toho je třeba diskutovat o opatřeních, která by posílila agenturu Frontex a zajistila by maximální bezpečnost na vnějších hranicích Evropské unie - a tím volný pohyb -, o urychleném azylovém řízení a řízené migraci, o spolupráci při řešení příčin migrace a o readmisních dohodách.
Rád se ztotožňuji s návrhy komisařky Malmströmové v této věci - její návrhy jsou velmi rozsáhlé - a vyzývám Komisi, aby následovala směr Parlamentu, nikoli směr udávaný některými zástupci Rady.
Stavros Lambrinidis
(EL) Paní předsedající, paní komisařko, v době, kdy se na základní principy soudržnosti a solidarity v EU politicky útočí ze všech stran, zejména ze strany neonacionalistického hnutí, a všichni víme, o koho jde, Komise by si podle mého názoru měla stanovit za svůj každodenní úkol zničit kohokoli, kdo na symboly evropského politického sjednocení útočí.
Nicméně dnes jsme tady právě proto, že tak Komise neučinila. Umožnila, aby pod tlakem některých členských států vzplanula diskuse o základním kameni evropské identity: o Schengenu. Avšak z právního hlediska je návrh Komise také v rozporu s články 78 a 80 úmluvy. Pokud je členský stát pod velkým tlakem imigrantů, úmluva výslovně uvádí, že mu Evropa musí poskytnout podporu a solidaritu. Obnovení kontrol na vnitřních hranicích není solidarita, to je trest. Neznamená spravedlivé rozložení zátěže v podobě tlaku na vnějších hranicích, například posílením agentury Frontex. Naopak klade na členský stát ještě větší zátěž. Jinými slovy, Komise, to není "sdílení zátěže", to je do očí bijící forma "uvalení zátěže". Vy v Komisi jste umožnili, aby tato diskuse začala, a vy ji musíte zastavit, právě tady a teď.
Kinga Gál
(HU) Paní předsedající, pane Barroso, paní komisařko, paní ministryně Györiová, schengenský systém je jedním z nejhmatatelnějších acquis Evropské unie. Kdybychom se evropských občanů zeptali, co je pro ně v Evropské unii důležité, uvedli by volný pohyb bez hraničních kontrol. Proto je důležité tento systém zachovat a udělat vše pro zachování volného pohybu našich občanů a Evropy bez hranic. To musí zůstat naším prvořadým cílem.
Hodnoty, naše acquis, musí být chráněny, zejména je-li na ně útočeno. Tímto dnešním útokem je nárůst migrace a uprchlíků. Nicméně v zájmu vypořádání se s těmito problémy potřebujeme konkrétní návrhy a řešení.
Nejprve je potřeba celou problematiku vymezit a vyjasnit, což znamená, že oddělíme záležitost uprchlíků od nelegálního přistěhovalectví, použijeme stávající zásady, na kterých můžeme stavět, jako je solidarita a spolupráce, a budeme využívat již existujících institucí, jako je agentura FRONTEX, nebo našich současných pravidel.
Vítám maďarský postoj a postoj paní ministryně Györiové a také slova pana Barrosa, který řekl, že cílem je posílit schengenské acquis a správně jej spravovat, ne se od něj odchýlit.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Paní předsedající, v prvé řadě bych chtěla zdůraznit, že jakákoli řešení problémů s migrací, které nastaly, by měla zůstat v rámci Schengenské dohody. Schengenské acquis v současné době nabízí možnosti dočasně obnovit ochranu vnitřních hranic, pokud je ohrožen veřejný pořádek a bezpečnost, a tato ustanovení jsou skutečně zcela dostačující. Proto by Komise možná mohla uvést podrobnosti o dalších případech zmíněných v jejím sdělení o migraci, které umožňuje dočasné rozšíření ochrany hranic, protože tyto případy jsou ve sdělení popsány velmi abstraktně a jejich podstata je příliš špatně definována. Znamená to, že Evropská komise se podbízí vůdcům dvou největších členských států Evropské unie a jejím cílem je zničit jednu z největších hodnot EU - oblast svobody a volného pohybu? Chtěla bych se také vyjádřit k obsahu sdělení, protože se zdá, jako by při psaní tohoto sdělení bylo přihlíženo pouze k situaci zvýšené migrace ze zemí severní Afriky. Nemá Komise pocit, že dokument s názvem Sdělení o migraci by měl být daleko širší, pokud jde o jeho obsah a podstatu?
Nadja Hirsch
(DE) Paní předsedající, v Německu a Rakousku byly poprvé odstraněny hranice a konečně máme volný pohyb pracovníků ze zemí východní Evropy. Na jedné straně hranice mizí, zatímco na druhé straně se snažíte znovu stavět bariéry.
Považuji za nemožné akceptovat, že se dvěma členským státům a dvěma pánům, kteří si chtějí udělat jméno, podařilo znovu přijít s otázkou opětovného zavedení hraničních kontrol do diskutující sněmovny. V této záležitosti není cesty zpět a my si nemůžeme dovolit dostat se pod tlak kvůli této diskusi o jediném případu. Problém uprchlíků nemůže být automaticky vyřešen návratem systému hraničních kontrol. Omlouvám se. Tito lidé riskují své životy, aby se dostali do Evropy, a podaří se jim obejít i hraniční přechody. Jedinými osobami, které budou těžit ze znovuzavedení hraničních kontrol, budou obchodníci s lidmi, protože uprchlíci budou muset najít nové cesty, jak překročit hranice, čímž poskytnou obchodníkům s lidmi nový zdroj příjmů.
Nemohu přijmout fakt, že se o této možnosti vážně uvažuje, a chtěla bych vyzvat Komisi, aby zde nedělala kompromisy.
Ulrike Lunacek
(DE) Paní předsedající, jsem ráda, že všechny strany sněmovny, včetně skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů), kam patří i pan Sarkozy a pan Berlusconi, daly jasně najevo, že nejsou požadována nová pravidla a že není nutné měnit Schengenskou dohodu, ale že je potřeba něco jiného, a to společná azylová a migrační politika, která bude hodna svého jména. Dále vyzývám vás, paní Malmströmová, abyste podnikla kroky a vyjasnila, že je nutné změnit nařízení Dublin II, a podpořit tak skutečnou evropskou solidaritu týkající se otázek azylu a ukázat, že tento kontinent je soudržnou entitou a že země s vnějšími hranicemi nemůžeme ponechat, aby se o sebe postaraly samy.
Přesto je však vhodné postupovat opatrně. Odpovědnost za to jistě může a musí převzít i sama Itálie. Ministři vnitra, jako je pan Maroni, který je sám ve straně Liga severu, musí dát jasně najevo, že tito lidé jsou uprchlíci, jejichž práva musí být respektována, a že je zde třeba postupovat správným způsobem. My v Evropě musíme chránit nejen peníze a banky, ale také uprchlíky, a proto potřebujeme nikoli nové Schengenské nařízení, ale azylovou a migrační politiku, která skutečně respektuje lidskou důstojnost.
Kyriacos Triantaphyllides
Paní předsedající, Komise během několika posledních měsíců jednala poměrně rychle a zveřejnila dvě významná sdělení zaměřená na řešení problémů objevujících se od vypuknutí jasmínové revoluce v Tunisku.
Byla předložena řada politických variant a Parlament se k nim již vyjádřil, aby tak vedl kroky Komise při vypracovávání konkrétních legislativních návrhů.
Ve sdělení o migraci se Komise zabývá otázkami ochrany vnějších hranic, řízením Schengenu a organizovanou mobilitou. Proč v něm není nic jasně řečeno o sdílení zátěže? Ve sdělení je zmíněn pilotní projekt přesídlení uprchlíků na Maltě, ale není v něm uvedena myšlenka pilotního projektu týkajícího se přemístění neoprávněných přistěhovalců nebo žadatelů o azyl - a to i přes opakované výzvy k tomuto systému sdílení zátěže ze strany různých členských států a poslanců Parlamentu.
Proč Komise nepřichází s konkrétním návrhem v této věci? Mluvíme o evropském prostoru svobody pohybu, mluvíme o společném evropském azylovém systému. Kdy podpoříte myšlenku evropské solidarity konkrétními činy?
Morten Messerschmidt
(DA) Paní předsedající, chtěl bych reagovat na návrh o posílení kontrol na vnějších hranicích, který předložila Komise. Bohužel není příliš uspokojivý, protože v době, kdy jsme svědky toho, jak několik členských států uplatňuje neuvážlivou přistěhovaleckou politiku a uděluje velkému počtu cizinců legální pobyt v EU, a kdy neexistence hraničních kontrol umožňuje lidem volný přeshraniční pohyb, je potřeba zavést mezi členskými státy EU tvrdší hraniční kontroly trvalého charakteru. Co se týče neustále se opakujících slov o solidaritě, rád bych také vyjádřil své překvapení nad tím, že členské státy, jako je například Dánsko, kterým se podařilo zpřísnit svou imigrační politiku, mají projevit značnou míru solidarity se zeměmi, kterým se to nepodařilo. Smysl by dávalo, kdyby země vyjadřující svou národní suverenitu tím, že si stanoví vlastní imigrační politiku, mohly také sklízet plody své práce.
Andreas Mölzer
(DE) Paní předsedající, mezi tuniskými uprchlíky zadrženými v Lampeduse je skutečných žadatelů o azyl zřejmě jen 3 000. Více než 20 000 z nich jsou ekonomičtí přistěhovalci. Dokud Evropská unie nepřizná, že nemůže pojmout všechny ekonomické migranty ze všech představitelných míst na světě, budou sem směřovat další statisíce. Pokud budou prováděny takové kroky, jako jsou hromadné amnestie pro nelegální přistěhovalce, nebo pokud bude porušována Schengenská dohoda využíváním turistických víz, jak se stalo nedávno, pak to nevyhnutelně povede k tomu, že budeme mít další tisíce uprchlíků. To ohrožuje celý schengenský systém.
Řecko, Itálie a Malta nejsou očividně schopny zajistit své vnější hranice a noví členové Schengenu ve svém úsilí po přistoupení do systému často poleví. Na vnějších hranicích EU je více děr než v ementálu a tyto hranice jsou vážně narušovány i zevnitř. Dočasné kontroly nestačí. EU musí zajistit, aby se z Frontexu stala skutečná agentura na ochranu hranic. Pokud žádné z těchto opatření nepřinese výsledky, pak nevyhnutelně některou ze zemí napadne od Schengenské dohody odstoupit.
Andrey Kovatchev
(BG) Paní předsedající, dnes musíme odpovědět na otázku, jak najít a zachovat rovnováhu mezi našimi základními hodnotami: svobodou, solidaritou, spravedlností a na druhé straně bezpečností. Při několika příležitostech již bylo zmíněno, že vnější hranice jsou společnou odpovědností všech členských států. Nevytvářejme mezi sebou zbytečné překážky. Zabraňme také tomu, aby se současná situace dostala do učebnic dějepisu jako špatný příklad evropské integrace. Já samozřejmě vítám, aby agentura Frontex měla větší roli a dostala další lidské a materiální zdroje a aby byl posílen mechanismus hodnocení Schengenu, ale nesouhlasím s novými požadavky kladenými na Bulharsko a Rumunsko a s překážkami kladenými proti jejich členství.
Paní Györiová, když Bulharsko a Rumunsko splnilo všechna technická kritéria pro členství, což bylo posouzeno odborníky Rady, sdělte nám, prosím, jaký je postoj Rady k časovému rámci pro vstup Bulharska a Rumunska a zda tato diskuse v Radě probíhá. Pokud platí nová pravidla, musí platit pro všechny a musí být použita nikoli k dosahování politických cílů, ale k navázání na stávající systém ochrany našich hranic. Myslím si, že z hlediska zahraniční politiky musí být naše politika dobrého sousedství propojená s příslušnými vládami, které vůči svým občanům plní závazky zpětného přebírání osob.
Ulrike Rodust
(DE) Paní předsedající, otevřené hranice jsou pro Evropu důležitým symbolem. Ráda bych vás upozornila na další problém. Pocházím ze severního Německa, a proto je pro mne německo-dánská hranice zvláště důležitá. Pravicově populistická Dánská lidová strana se snaží přinutit dánskou vládu, aby znovu zavedla hraniční kontroly. Jaký k tomu má důvod? Strach z lidí z Rumunska a Bulharska. To je skandální. Pravicových populistů rychle přibývá a pro Evropu představují reálné nebezpečí. Musíme mít samozřejmě ochranu před ničím nespoutanou kriminalitou a naše bezpečnostní orgány již našly účinné alternativy pasových kontrol.
Velmi mne rmoutí, že je ohrožen jeden z našich hlavních evropských úspěchů. Úspěch EU při prosazování míru a svobody nemá historickou obdobu, ale je pod vážným útokem. Chtěla bych vyzvat dánskou vládu, aby si nenechala rozkazovat od pravicových populistů.
Anna Maria Corazza Bildt
Paní předsedající, svoboda pohybu je základním kamenem evropské integrace. Neotvírejme Pandořinu skříňku tím, že bychom revidovali Schengen. Dodržujme naše zásady. Možnost zavedení hraničních kontrol již existuje. Měla by být dočasná, výjimečná a použita pouze v krajním případě. Potřebujeme však společný přístup, dlouhodobou vizi, jak požaduje Komise, abychom reagovali na obavy občanů v oblasti bezpečnosti. Musíme pokročit k tomu, abychom do roku 2012 měli společnou azylovou politiku, abychom měli společnou imigrační politiku a abychom usnadnili legální přistěhovalectví za prací a současně bojovali proti nelegálnímu přistěhovalectví.
Musí být odstraněny krátkodobé postupy, které brání přesídlení. Ano, musíme vyjádřit solidaritu s členskými státy, které jsou nejvíce vystaveny přílivu lidí, ale především bychom měli být solidární s lidmi, kteří prchají před tragédií. Důstojnost přistěhovalců, lidí, kteří prchají ze země, se musí dostat zpět do centra evropské debaty.
Robert Goebbels
(FR) Paní přesedající, kladu si otázku, zda demagogové z Říma a Paříže a jejich přisluhovači zde v Evropském parlamentu vědí, co s sebou nese jejich požadavek na znovuzavedení kontrol na vnitřních hranicích. Více než milion evropských občanů pracuje v zahraničí. Do Lucemburku přijíždí přes hranice každý den 150 000 lidí. Chcete je podrobit hraničním kontrolám? Letos v létě se na cesty vydají desítky milionů Evropanů. Chtějí Berlusconi a Sarkozy u nich provádět hraniční kontroly? Řekl to i předseda Barroso: v schengenském prostoru proběhne každý rok 1,250 miliardy přesunů osob. Chcete je podrobit hraničním kontrolám?
Paní Malmströmová, ponechte Schengen tak, jak je. Přečtěte si znovu smlouvy, přečtěte si znovu článek 67 a78. Je v nich vše. Není nutné vymýšlet něco nového, zůstaňme u Schengenu a volného pohybu osob, jinak dojde k občanské vzpouře.
Jens Rohde
(DE) Paní předsedající, pan Schulz nás opustil, ale jsem rád, že on a paní Rodustová jasně vyjádřili, že znovuzavedení hranic není sociálnědemokratickou politikou. Avšak před dvěma lety během volební kampaně do Evropského parlamentu bylo klíčovým požadavkem dánských sociálních demokratů, aby byly hranice opět uzavřeny. Nemluvím o pravicových populistech. Prosazoval to pan Jørgensen i vedoucí strany paní Thorning-Schmidtová. Máte naprostou pravdu, je to populismus. Komise má tedy před sebou důležitou otázku: může země znovu zavést hraniční kontroly a stále zůstat v schengenském systému s přístupem k informačnímu systému atd., nebo je to situace buď-anebo? Tato otázka je pro dánskou diskusi důležitá, a proto žádám, aby byla zodpovězena jasně.
Mario Mauro
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, všiml jsem si, že pro záchranu schengenského prostoru by řada lidí jako řešení nabídla vyhnání Berlusconiho a Sarkozyho z Evropy.
Myslím, že by prostě stačilo posílit agenturu Frontex, což znamená zpřísnit bezpečnost na vnějších hranicích EU. Chtěl bych všem připomenout, že mnoho vlád se právě teď vyhýbá své povinnosti prokázat solidaritu tím, že se činnosti agentury Frontex neúčastní.
Kromě toho mám pocit, že musím zmínit další důležitou věc: za humanitární situací a problémem imigrace se skrývá politický problém. Zatímco po humanitární stránce se Evropa zabývá imigrací intenzívně, souhlasím s paní Malmströmovou, že vzhledem k související tragédii schází účast Evropy na politické úrovni. Potřebujeme více takových lidí, jako je paní Malmströmová, a méně baronek Ashtonových. Pak uvidíme, že můžeme nějakým způsobem zlepšit obtížné podmínky, v nichž se nacházíme, a budeme schopni zajistit, že budoucnost dostane šanci.
Cecilia Malmström
členka Komise. - Paní předsedající, tato rozprava je velmi zajímavá a kvalitní a na velmi důležité téma. Zaslechli jsme slova o tom, že se tady hraje ping pong. Hraje se zřejmě mezi Evropským parlamentem a dvěma členskými státy, proto prosím, nepoužívejte Komisi jako míček.
Snažíme se mít koordinovanou, odpovědnou a koherentní reakci na vše, co se týká migrace a hranic, protože to vše spolu souvisí. Nemůžeme mít vízovou politiku, pokud nemáme kontrolu hranic. Nemůžeme mít důvěryhodnou ochranu lidí, kteří žádají o azyl, pokud v Evropské unii nemáme společnou azylovou politiku. Nemůžeme mít fungující legální přistěhovalectví, pokud nebudeme pracovat také s integrací, a nemůžeme bojovat proti nelegální migraci, pokud nemáme správnou a důstojnou politiku zpětného přebírání a navracení migrantů. Takže abychom měli to vše dohromady, potřebujeme jasný rámec a potřebujeme evropský rámec.
Komise proto předložila toto sdělení. Se vší úctou k usilovně pracujícím lidem v Komisi vám řeknu tajemství. Sdělení, jako je toto, se nedá vytvořit za dva dny. To nejde. Připravovalo se dlouho. Není to jen odpověď jednomu nebo dvěma prezidentům nebo premiérům - je to něco, co plánujeme už dlouho, tak to prostě je.
Lidé, s nimiž jsme denně spolupracovali, budou vědět, že jsem od prvního dne pracovala s nimi a s Radou na tom, aby bylo dosaženo společného evropského azylového systému. Je to náročná práce, je obtížná a pracujeme velmi pomalu, ale určitého pokroku dosahujeme. Spolupracujeme v oblasti legální migrace, snažíme se posílit Frontex, od mého slyšení loni v únoru vám slibuji dokument o integraci a již v loňském roce jsme navrhli lepší řízení Schengenu. To není odpověď jednomu nebo dvěma premiérům, kteří něco požadují. Je to dobře promyšlené a povede to k dalším právním předpisům a návrhům s ohledem na červnové zasedání Evropské rady, jehož tématem - také dlouho plánovaným - budou otázky migrace.
Situace v severní Africe a ve Středomoří samozřejmě zvyšuje nutnost, abychom si v Evropě zametli před vlastním prahem. Je to důvod ke znovuzavedení vnitřních hraničních kontrol? Jistěže ne. Existuje důvod pro opatření na evropské úrovni? Ano, existuje. Do Evropy míří asi 25 000 Tunisanů. Diskutovali jsme o tom tady v plénu již mnohokrát. Samozřejmě, že každý z nich přichází z nějakého důvodu, kterým je konkrétně to, že tito Tunisané - a jsou to velmi často muži - nemají ve své zemi práci. Velmi se mne dotýká osud každého jednotlivce, avšak všichni do Evropy nemohou. Bude mnohem lepší - a proto také spolupracujeme s tuniskými orgány a s Itálií, abychom zjistili, jak můžeme podpořit Itálii při vytváření pracovních míst a růstu -, když tito lidé najdou svou budoucnost v Tunisku, protože to nejsou uprchlíci.
Nicméně uprchlíci přicházejí a teď navíc v čím dál větším počtu. Tento týden přišlo mnoho lidí z Libye - státních příslušníků třetích zemí, dokonce i Libyjců - a může jich přijít ještě víc. Tito lidé jsou zcela jasně důvodem pro opatření a solidaritu na evropské úrovni. Komise pozvala všechny členské státy na konferenci dne 12. května, aby s nimi projednala přemístění a prodloužení projektu Malta s cílem pomoci Maltě s tisíci lidí, kteří tam přicházejí. Budeme tam mít ale také UNHCR, takže se pokusíme požádat členské státy, aby přijaly větší odpovědnost za uprchlíky, kteří prchají před rostoucím násilím v Libyi a kteří uvízli v Tunisku a na hranicích.
Pokud jde o Schengen, souhlasím s vámi, nebo s většinou z vás, kdo říkáte, že Schengen je fantastický úspěch. Skutečnost, že můžeme jet z Finska až na Maltu, z Portugalska až do Estonska, aniž bychom museli komukoli ukázat pas, je nádherným symbolem evropské integrace. Chci to chránit a dále podporovat. Jsem ráda, že v tom mohu počítat s vaší podporou.
Systém však není dokonalý. Věděli jsme dávno předtím, než to celé začalo, že systém má určité nedostatky. Hodnocení nefunguje, protože členské státy se hodnotí navzájem a to není dobré. Potřebujeme evropský mechanismus se zapojením Evropského parlamentu. Prezentovala jsem to Vloni v listopadu a vzpomínám si, že jsem pro to tady v plénu získala docela hodně podpory.
Musíme mít nástroje, které členským státům umožní dosahovat lepších výsledků v oblasti ochrany vnějších hranic EU. Je třeba posílit monitorování a potřebujeme více - ne méně - Evropy. Takže abychom mohli posoudit situaci a rozhodnout o potřebných prostředcích, potřebujeme skutečně evropský přístup. Události minulého týdne to potvrdily. Nedostatky by nikdy neměly automaticky vést ke znovuzavedení ochrany hranic. Nedostatky musí být posouzeny všemi dalšími možnými způsoby, jako je poskytování finanční a provozní podpory. Členské státy si mohou také pomáhat navzájem. Spolupracujeme s vámi na posílení agentury Frontex.
Výchozím bodem je posílení stávajících právních předpisů. Jsem přesvědčena, že současná pravidla lze uplatnit na většinu situací. Jsou-li rozdíly ve výkladu, Komise by měla konzultovat dané případy s členskými státy s cílem pravidla objasnit. To lze provést vydáním pokynů a doporučení.
Za zvláštních okolností může být nutné znovu zavést hraniční kontroly. To je již dnes zajištěno a týká se to několika případů - například při tak závažné události, jako je teroristická hrozba. Může nastat tak závažná situace, kdy k tomu budou muset členské státy přistoupit na základě velmi jasných okolností. Musíme však posílit evropský rozměr tohoto opatření a předejít tomu, aby členské státy přijímaly toto opatření jednostranně. O tom tady mluvíme.
Žijeme v neklidné době. Mnohé z věcí, které se dějí, jsou důvodem k radosti - v Egyptě a Tunisku, ale je zde i mnoho obav. Musíme v této situaci zachovat chladnou hlavu. Musíme se snažit vyřešit tuto situaci v krátkodobém, ale také v dlouhodobém horizontu. Musíme posílit naše pravidla, a ne je oslabit. Musíme zpřísnit pravidla založená na evropském právu, na našich hodnotách a mezinárodních závazcích. Potřebujeme, aby se vedoucí představitelé Evropy postavili proti zjednodušujícím řešením - a některé z nich jsem dnes slyšela - a populismu. Potřebujeme více Evropy, nikoli méně.
(Potlesk)
Enikö Györi
úřadující předsedkyně Rady. - Paní předsedající, chtěla bych vám také velice poděkovat za tuto rozpravu a příspěvky od poslanců této sněmovny.
Dovolte mi na začátek upřesnit záležitost týkající se azylového balíčku, protože k tomu jsem dostala velmi konkrétní otázky. Pokud jde o předložené konkrétní návrhy, Rada vítá zahájení třístranných dialogů mezi Parlamentem a Radou ohledně kvalifikační směrnice. Co se týče nařízení Dublin a nařízení Eurodac, bylo na technické úrovni dosaženo významného pokroku.
Otevřené však zůstávají dvě hlavní otázky, které jsou neoddělitelně spjaty s politickými diskusemi. První otázkou je pozastavení transferů v rámci dublinského nařízení a druhou je přístup k vymáhání práva na základě nařízení Eurodac. Řada delegací v Radě je toho názoru, že pozastavení transferů v rámci dublinského nařízení do členských států, které jsou pod skutečným tlakem, by bylo špatným precedentem a oslabilo by dublinské nařízení. Celá řada delegací vyjádřila také velké přání, aby orgány pro vymáhání práva měly přístup do databáze Eurodac. S ohledem na tyto názory v Radě a vzhledem k našemu společnému závazku vytvořit společný evropský azylový systém je potřeba konstruktivní diskuse mezi všemi zúčastněnými orgány: Radou, Parlamentem a Komisí.
Na závěr chci říct, že Rada se zájmem očekává revidované návrhy Komise týkající se procesních směrnic a směrnice o podmínkách přijímání, které jsou očekávány, pokud se nemýlím, na začátku června. Takže paní Weberová, protože jste s ohledem na práci Rady zmínila, že zpochybňujeme a oslabujeme spolurozhodování a snažíme se izolovat Parlament, doufám, že vám moje vysvětlení stačilo. Samozřejmě se s vámi velmi rádi podělíme o všechny informace a jsme velmi odhodláni nadále pracovat na těchto záležitostech, které jsou podle mého názoru velmi důležité pro nás pro všechny.
A nyní bych se na závěr ráda zmínila ve svém mateřském jazyce o některých obecných horizontálních otázkách.
(HU) Jak jsem zdůraznila v úvodu, velká diskuse v Radě se teprve uskuteční. Návrh Komise byl zveřejněn před šesti dny. Na 12. května jsme svolali mimořádné zasedání Rady pro spravedlnost a vnitřní věci, na níž budeme moci mít orientační diskusi. Doufáme, že tato diskuse společně s diskusí pracovní skupiny pomůže hlavám států a předsedům vlád situaci zjednodušit, tak aby mohli na červnovém zasedání Evropské rady přijmout nejdůležitější politická rozhodnutí.
Takže v tuto chvíli se s vámi mohu podělit o názor maďarského předsednictví. A dovolte mi zopakovat, nikoli poprvé v této sněmovně, že naší základní filozofií je silná Evropa. Silná Evropa, jejímž středobodem uvažování jsou lidé.
To je náš základní princip, který určuje každou naši politiku a každý krok. Právě na základě toho vám mohu říci, co bude naším výchozím bodem v této politicky velmi citlivé záležitosti. Nebudeme partnery s nikým, kdo se bude pokoušet odstranit schengenský systém a volný pohyb.
Naprostá většina připomínek v této sněmovně obhajovala zachování tohoto společného acquis. Dovolte mi citovat italského poslance pana Iacolina, který jej nazval "patrimonia della civilta Europea", "naším společným evropským dědictvím", nebo paní Kingu Gálovou, která řekla, že volný pohyb je nejhmatatelnější výsledek jednoty EU.
Maďarské předsednictví odolá jakékoli snaze o opak. To ale neznamená, a v tom souhlasím s paní komisařkou Malmströmovou, že systém by neměl být zdokonalen. Celé měsíce, celá léta víme, že systém by měl být upraven tak, aby odpovídal výzvám roku 2011, a to můžeme bezpochyby udělat. Nikdo nechce, aby se systém, který jsme společně vytvořili a roky na něm pracovali, rozpadl.
Takže pokud jde o obnovení vnitřních hranic, myslíme si, že k tomu lze přistoupit jen ve výjimečné situaci, v případě mimořádného problému, na dobu určitou a na základě rozhodnutí Společenství. Řekla jsem to v úvodu, řekla to i paní Malmströmová a pan Barroso. Znovu opakuji, že je to náš výchozí bod.
Ve kterých záležitostech můžeme být stále partnery a ve kterých to možné není? Rádi bychom odlišili uprchlíky, kteří jsou skutečnými žadateli o azyl podle mezinárodního práva. Musíme jim pomoci, abychom mohli být loajální k sobě i k našim společným hodnotám.
Současně musíme také bojovat proti nelegální migraci. Nemusím zmiňovat, že ochrana společných hranic, našich vnějších hranic, je společná záležitost. Je nutné posílit agenturu FRONTEX a poskytnout k tomu potřebné prostředky. Na tom s vaší spoluprácí pracujeme a doufáme, že budeme moci co nejdříve učinit rozhodnutí.
Otázka Schengenu neznamená pouze to, co nyní obsahuje sdělení Komise. Na programu je rozšíření schengenského prostoru. Maďarské předsednictví tyto dvě záležitosti jasně odděluje. Nikdo by se neměl snažit ignorovat dvě země, které investovaly obrovské úsilí, energii a peníze, aby se řádně připravily a splnily přísné požadavky na vstup do schengenského prostoru, a zničit je tím, že řekne, že v současné době pro to není vhodná atmosféra.
Během maďarského předsednictví jsme už v únoru uznali, že pokud jde o technické normy, je Rumunsko připraveno, ale Bulharsko ještě musí nějaké úkoly splnit. S radostí oznamuji, že Sch-eval, pracovní skupina pro hodnocení Schengenu, nyní zjistila, že Bulharsko své úkoly splnilo.
Doufám, že než maďarské předsednictví skončí, budeme moci v Radě konstatovat, že technická příprava byla dokončena. Tyto dvě země splňují technická kritéria Schengenu. Bude potřeba učinit politické rozhodnutí, až na něj budou členské státy připraveny. Průběžně vedeme konzultace se všemi zúčastněnými stranami a snažíme se najít řešení, které je přijatelné pro všechny zúčastněné strany, Rumunsko, Bulharsko a členské státy zapojené do schengenského mechanismu.
A na závěr jedna poznámka: myslím, že to byla paní Weberová ze skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů), kdo řekl, že musíme být velmi opatrní, jakou uplatňujeme politiku v souvislosti s přistěhovalci, s evropskými problémy a s nabídkou pracovní síly. Naprosto s tím souhlasím. Neměli bychom zapomínat, že máme vlastní nezaměstnané, ale stejně tak bychom si měli uvědomit, že v Evropě žije stárnoucí společnost a že budeme mít také problémy s nabídkou pracovní síly.
Proto je maďarské předsednictví odhodláno zařadit na pořad jednání demografické otázky, abychom tak mohli navzájem zjistit, které členské státy jsou v oblasti demografické politiky, v oblasti rodinné politiky velmi úspěšné. Chtěli bychom zlepšit situaci rodin v Evropské unii. Chtěli bychom, aby se v Evropě rodilo více dětí, protože každý členský stát to podporuje vlastními prostředky, je to řešení problému stárnutí společnosti a bylo by dobré, kdybychom to nemuseli řešit prostřednictvím migrace.
Předsedající
Rozprava je uzavřena.
Písemná prohlášení (článek 149 jednacího řádu)
Ivo Belet
Volný pohyb osob v EU je společně s eurem jedním ze základních pilířů evropského projektu. Neexistuje žádný důvod, proč bychom to nyní měli zpochybňovat. Reakci na tisíce uprchlíků, kteří jsou na jihu Evropy doslova vyplavováni na břeh, nelze považovat za legitimní důvod k tomu, abychom začali uzavírat naše vnitřní hranice, byť jen dočasně. Jediným rozumným způsobem, jak na to reagovat, je udělat v krátkodobém horizontu něco se společnou evropskou azylovou a migrační politikou. Nemůžeme a neměli bychom nečinně sedět a umožnit, aby příchod 30 000 uprchlíků na pobřeží Itálie nebo Řecka podkopal pilíře EU. Itálie má samozřejmě právo na to, aby požadovala evropskou solidaritu při řešení tohoto problému. Solidarita je řešení. Zavření našich hranic, byť jen dočasně, je panická reakce, nehodná vedoucích představitelů EU.
John Bufton
, písemně. - Komise reaguje na jakýkoli náznak zpochybnění EU tím, že se snaží více centralizovat pravomoci. Stejně tak jí výborně nahrála do karet finanční krize a Komise se rychle chopila této příležitosti k ospravedlnění správy hospodářských záležitostí, než aby přiznala neúspěch eura, a využívá obavy z náhlého přílivu přistěhovalců a tlaky, které jsou tak kladeny na země, k požadavku posílení Schengenu zvýšenou centralizovanou správou. Poslanci jsou voleni lidem, jakožto hlas lidu. Zastupují země, z nichž pocházejí. Když zde však vyjadřují národní zájmy, je to označováno jako "populismus". Pan Barroso řekl, že být populistou a zastáncem xenofobie začíná být v módě. Myslí si, že samotný základ existence země - mít vlastní vládu, nezávislou ekonomiku a státní hranice - je ve své podstatě špatně? Co takhle sebrat odvahu, zrušit Parlament a převzít vládu nad Evropou silou? Nadávání, šíření poplašných zpráv a plíživá byrokracie jsou vykalkulované a megalomanské. Ale nemyslete si, že o tom nevíme. Pokud bychom nevěděli, takzvaná "móda" populismu by se nerozvíjela. Lidé začínají chápat vaše záměry a přijde čas, kdy budete odhaleni.
Giovanni Collino
Problémy s migrací, kterým čelíme v Itálii a v celé Evropě, v žádném případě nelze omezit jen na závažnou humanitární situaci, i přesto, že je to nyní nejnaléhavější situace, kterou je potřeba řešit. Všichni vědí, že my, poslanci Evropského parlamentu, jsme odpovědni za vyjadřování politické vůle našich občanů a za provádění a hodnocení dlouhodobé udržitelnosti jejich požadavků, musíme tedy mít celkovou vizi a musíme vědět, jak ji obhájit před ostatními orgány. V případě imigrační politiky začíná celková vize analýzou evropské populace, která stárne, i když mezi státy Unie se tak děje poměrně nerovnoměrně. Mezi porodností a úmrtností vzniká závažná nerovnováha a náš růst je také spojen s rozložením pracovní síly, aby bylo zajištěno, že trh má potřebné zdroje pro neustálou produkci všeho potřebného. Proto by měl Parlament obhajovat komplexní řízení problému imigrace vůči jiným orgánům, včetně vlád členských států, přičemž v centru strategie oživení by měli být lidé, a nemám tady na mysli pouze hospodářské oživení, protože k oživení jsou potřeba instalatéři, inženýři a stavitelé, stejně jako bankovnictví.
Anne Delvaux
Rozhodnutí Itálie udělit povolení k přechodnému pobytu tisícům tuniských přistěhovalců, kteří přišli na její území, a následný požadavek Francie zavést znovu na přechodnou dobu kontroly na hranicích, zpochybnilo jeden z nejhmatatelnějších aspektů evropské integrace: schengenský prostor.
Z návrhů Komise uvedených ve sdělení ze 4. května, které zahrnují zejména plánované rozšíření "výjimečných" okolností, za nichž by bylo možné znovu zavést kontroly na vnitřních hranicích, jsem poněkud zmatená. Nemůžeme přece dovolit, aby byl ohrožen jeden z největších úspěchů Evropy jen na základě svévole dvou prezidentů!
Přistěhovalectví je výzva, která vyžaduje evropskou reakci, proto požaduji společnou migrační politiku. Je čas postavit se k této záležitosti čelem. Doufám, že atmosféru na červnovém evropském summitu, který se bude tímto tématem zabývat, nezamoří populistická nálada.
Monika Flašíková Beňová
Dovolte mi vyjádřit zklamání z toho, že Komise celou problematiku migrace a azylu redukuje na problémy ve Středomoří a Schengenu. Situace je kritická. Od Komise se už dlouho očekává ambiciózní strategie. Ne protievropský plán na obnovu státních hranic. Komisařka Malmströmová správně zdůrazňuje, že volný pohyb osob přes evropské hranice je obrovským úspěchem, o který se nesmíme připravit. V tomto smyslu tedy působí nepochopitelně návrh Komise na řízení imigračních toků. Konkrétně část, která umožňuje zavedení hraničních kontrol v rámci Unie, i když jen výjimečně a dočasně. Pozitivem je, že o tomto opatření nemůže rozhodnout stát, ale jen Unie. Přesto považuji tuto doložku za zpátečnickou a zbytečně ustupující populistickým tlakům premiérů Francie a Itálie. Ve hře totiž není něco bezvýznamného, ale jedna ze základních zásad EU, svoboda pohybu. Nejsem si jistá, zda bychom ji měli obětovat momentálním problémům se zvládáním migračních tlaků z Afriky. Myslím si, že úlohou Unie by měl být plán, jak migrační tlaky ze Středozemí rozdělit mezi členské státy, jak efektivně zvládnout integraci imigrantů. Na květen a červen Komise avizovala přijetí několika dokumentů, které souvisí s migrací. Dovolte mi vyjádřit naději, že si Komise při jejich přípravě zachová nadhled a chladnou hlavu.
Elisabetta Gardini
Současná politická krize v severní Africe a následná migrace potvrzují potřebu pevného evropského přístupu k přistěhovalectví a azylu. Imigrace je pro Evropu výzvou, která vyžaduje nejen rychlé a efektivní řešení, ale také společnou dlouhodobou strategii. Možná zapomínáme, že podle nejnovějších odhadů OSN opustilo od loňského března Libyi 12 360 migrantů, kteří přišli do Itálie a na Maltu, ale již 700 000 lidí uprchlo z Libye a Tuniska s cílem přejít přes oblast Středomoří. Bez společného plánu na přijetí přistěhovalců a hraniční kontroly riskujeme, že dojde k nekontrolovatelné, chaotické imigraci se závažnými důsledky pro celou Evropu. V tomto ohledu je důležité posílit agenturu Frontex, zajistit větší solidaritu mezi členskými státy, vytvořit dohody o zvýšené kontrole hranic a také vrátit zpět nelegální přistěhovalce. Co se týče jakýchkoli změn v schengenském systému, rozhodnutí by mělo být přijato na evropské úrovni a nemělo by být ponecháno individuálně na jednotlivých zemích. Neměli bychom dovolit, aby státy, které jsou nejvíce vystaveny migračním tlakům, riskovaly ještě větší izolaci.
Kinga Göncz
, písemně. - (HU) Jednou z nejdůležitějších výzev dnešní Evropy je, jak reagovat na revoluční vývoj na jižních hranicích. Demokratizace této oblasti je v zásadním zájmu EU. EU musí najít řešení týkající se přílivu uprchlíků z této oblasti, které bude v souladu s humanitárními zásadami a slidskými právy. Solidarita musí existovat jak mezi členskými státy, tak zejména s uprchlíky přicházejícími do Evropy. My Maďaři opravdu chápeme význam této záležitosti, protože mnoho zemí světa přijalo stovky tisíc našich krajanů po povstání v roce 1956.
Odpovědí na migrační tlak není znovuzavedení kontrol na vnitřních hranicích, ale urychlení probíhajících jednání tak, aby byl co nejdříve přijat balíček opatření týkajících se uprchlíků, společná evropská migrační politika a systém hodnocení Schengenu.
Znovuzavedení hraničních kontrol, byť jen dočasně, by oslabilo jedno ze symbolických acquis EU a bránilo by volnému pohybu občanů. Jedná se o acquis, jehož si evropští občané velmi váží a které je také zárukou provádění a úspěchu společného hospodářského prostoru. Musíme najít řešení objevujících se problémů společně, neměli bychom dát prostor populistickým a jednotlivým hlasům nabízejícím pouhá pseudořešení.
Lena Kolarska-Bobińska
Během naší rozpravy o posílení a zlepšení řízení schengenského prostoru musíme zohlednit také novou migrační politiku Evropské unie, a to nejen v souvislosti se situací v severní Africe, ale také s ohledem na možné události v zemích, které s námi sousedí na východě. Je těžké předpovědět, co se může v budoucnu stát v postsovětských státech. Musíme mít také na paměti výzvy, kterým Evropa čelí. Společnost v EU stárne, a proto by příliv přistěhovalců neměl být považován pouze za hrozbu evropským trhům práce. Přistěhovalci v cílové zemi často přispívají k hospodářskému růstu.
Tak tomu bylo poté, co byly do EU přijaty nové členské státy. Německo, které se obávalo vlny přistěhovalců, uplatnilo přechodná období a teprve nyní otevírá hranice pracovníkům z Polska. Velká Británie se rozhodla otevřít pracovní trh hned a nyní využívá výhody, které má díky zaměstnávání asi dvou milionů mladých, výkonných a energických Poláků. Často se také říká, že bychom měli akceptovat politické přistěhovalce, ale zavřít dveře Evropy přistěhovalcům ekonomickým. Takové dělení nemá podle mého názoru moc smysl, protože je často obtížné tyto dva typy migrace od sebe odlišit. Jak bychom měli klasifikovat protesty střední třídy v arabských zemích? Jejich základní příčiny jsou politické i ekonomické. Nepodléhejme proto imaginárním obavám, ale pojďme raději přemýšlet o možnostech našeho vývoje.
Edward Scicluna
, písemně. - Agresivní postoje francouzských a italských politických vůdců k událostem ve Ventimiglii nemají nic společného se Schengenskou dohodou, ale jsou spíše gestem, které má zapůsobit na občany jejich zemí. Těch přibližně 20 000 migrantů bylo v podstatě ekonomických, kteří hledali práci a lepší hospodářské příležitosti. Aby Tunisko netrpělo odlivem mozků, kdy nejlepší a nejchytřejší obyvatelé usilují o ekonomickou migraci, potřebuje finanční pomoc EU na programy hospodářského rozvoje podporující práci pro mladé a nezaměstnané. To by však nemělo odvádět naši pozornost od nutnosti zabývat se skutečným problémem, jak se co nejlépe vypořádat s migrací skutečných žadatelů o azyl ze severní Afriky, kteří prchají nebo budou prchat z válkou zničené země. K tomu nepotřebujeme návrat státních hranic. K principům EU patří svoboda pohybu a solidarita mezi členskými státy a neměli bychom se v této souvislosti vracet zpět. Ve smlouvách máme ustanovení o vytvoření společného azylového systému EU a o řádném sdílení zátěže mezi členskými státy. Místo podněcování pravicového populismu bychom měli pracovat jako Evropané a zavést potřebné právní předpisy.
Debora Serracchiani
Příliv přistěhovalců do Lampedusy v posledních dnech ukazuje, že imigrační krize je přetrvávající problém, který vyžaduje okamžité kroky. Jednoznačně potřebujeme lepší řízení v rámci schengenského prostoru, jak je stanoveno ve sdělení Komise ze dne 4. května.
Za tímto účelem musí být posílen mechanismus solidarity ohledně přerozdělení žadatelů o azyl, organizované mobility a nových partnerství se třetími zeměmi. Na revizi mechanismů pro uplatňování schengenského acquis nelze pohlížet jako na záminku ke svévolnému omezení práva na volný pohyb, ale spíše jako na impuls k novým příležitostem.
Doufám, že budou velmi brzy vypracovány konkrétní návrhy umožňující bojovat proti předsudkům, diskriminaci a proti bezpráví a podpořit lidská práva, lidskou důstojnost a mír. Účinné řízení přistěhovalectví a podpora mírového soužití musí představovat každodenní závazek pro dobrou politiku, která se zaměřuje na podporu rozvoje a bezpečnosti. Budeme-li obrovský počet přicházejících osob navracet do jejich zemí původu, nepomůžeme tím udržet odstup mezi Evropany a přistěhovalci. Kdyby nic jiného, riskujeme tím zvýšení ilegality, nejistoty a ekonomických nákladů.
Monika Smolková
Masové přesuny obyvatel severní Afriky se daly předvídat už před několika měsíci a Francie a Itálie měly společně s Komisí reagovat okamžitě. Jejich dnešní vyjádření a kroky, kdy policie jednoho státu neakceptuje dokument jiného, vyvolávají nejen údiv. Požadavky na ochranu vlastních zájmů na vnitřní hranici kvůli 25 tisícům utečenců jsou bezprecedentní a populistické a jsou namířené proti všemu, co Schengen představuje. 22. prosince 2007 jsem na slovensko-maďarské hranici pomáhala přetnout hraniční závoru. Vzhledem k tehdejšímu nadšení lidí by dnešní posilování vnitřních hranic úplně negovalo myšlenku Schengenu. Prioritou EU musí být i nadále svoboda, volný pohyb osob a zboží a solidarita s každým, kdo ji potřebuje. Jsem proti vnitřním hranicím, proto očekávám posílení řídicích mechanismů Schengenu tak, aby se zabránilo populistickým tendencím některých států, aby se zabránilo radikalizaci, nesnášenlivosti a aby byl upevněn jeden z největších výdobytků novodobé Evropy - Schengen.
Nuno Teixeira
Události, které v důsledku lidových povstání v severní Africe pustoší ostrov Lampedusa, způsobily humanitární krizi, kdy z Tuniska přišlo od ledna do dubna více než 20 000 přistěhovalců. Italské vládě se nedaří úspěšně reagovat na nesčetné žádosti o azyl a náhlý příchod tisíců nelegálních přistěhovalců. Schengenská dohoda uzavřená v roce 1985 a začleněná do Smlouvy o Evropské unii je považována za jeden z největších symbolů evropské integrace. Proto je důležité nezapomínat na její základní principy, jejichž porušení ohrozí účinnost schengenského prostoru. Je stále nezbytnější správně uplatňovat schengenské dohody prostřednictvím duchu solidarity, výměny informací a koordinace. Humanitární krizi, kterou dnes zažíváme, je nutné vyřešit, avšak je to potřeba provést pomocí právních prostředků stanovených schengenskými pravidly. Rozlišovat mezi lidmi, kteří mají právo na mezinárodní ochranu, jako jsou uprchlíci, a ekonomickými migranty je velmi důležité, aby tak byli chráněni ti, kteří ochranu skutečně potřebují. Na druhou stranu je třeba za každou cenu bránit jednostrannému porušování dohody, protože to ohrožuje vytváření evropského prostoru bez hranic, které začalo v roce 1985.
Kathleen Van Brempt
Návrhy na zpřísnění azylové a migrační politiky, které Komise oznámila ve středu, obsahují část nesmyslů a pár dobrých iniciativ. Zmínka o kontrolách na našich vnitřních hranicích je důkazem spíše politického prospěchu než vůdcovství a pochopení problematiky. Ale dobře, tento ústupek Francii a Itálii je naštěstí jen symbolický. Jsem také ráda, že Komise ve svých návrzích dala najevo, že si je také vědoma toho, že nemusí hledat spolehlivá řešení efektivnější azylové a migrační politiky pod kostelními věžemi a že to vyžaduje jinou, evropštější formu spolupráce.
Mezi jednotlivými členskými státy existují obrovské rozdíly v tom, jak řeší žádosti o azyl a výsledky těchto postupů. Je proto nezbytný jednotný evropský azylový systém, aby žadatelé o azyl viděli, že Evropa může poskytnout pomoc tam, kde je třeba, ale že nedává volné vstupenky dobrodruhům. Je třeba to propojit s rozvojem smysluplného partnerství mezi Evropou a sousedními zeměmi, tak abychom mohli podpořit růst a rozvoj. Doufám, že Komise se již nenechá používat některými politiky, kteří chtějí zabodovat doma, jako hračka. Potřebujeme spolehlivé evropské řešení evropských problémů. Tyto návrhy jsou dobrým výchozím bodem, ale je potřeba je ještě o pár věcí doplnit.
Iuliu Winkler
Vzhledem k závažnému dopadu hospodářské a finanční krize a arabského jara s dalekosáhlými důsledky týkajícími se požadavků na řízení toků emigrantů a přístup k ropným zdrojům se zdá, že EU je čím dál více rozdělená a mohla by se vzdát jednoho ze svých nejcennějších úspěchů - volného pohybu v schengenském prostoru. Omezení volného pohybu evropských občanů zavedením některých nových restrikcí, byť dočasných, a stanovení dalších kritérií pro Rumunsko a Bulharsko, kromě těch, která jsou již obsažena ekonomickým v Schengenské dohodě, povede k oslabení evropské jednoty. Věřím v silnou Evropu, která projevuje solidaritu, a jsem jedním z příznivců vize prosazované maďarským předsednictvím EU a vyjádřené sloganem "silná Evropa". Avšak při pohledu na nejnovější vývoj týkající se budoucnosti schengenského prostoru musím říct, že jsme na špatné cestě. V kritických dobách, jako v té, kterou právě procházíme, by vedení EU mělo prokázat větší vizi a solidaritu a mělo by se snažit zastavit oživování hloupého populismu a vnitřního protekcionismu v Evropě. Tyto problémy budou mít dramatické důsledky, které lze snadno předvídat. K posílení schengenského prostoru a zajištění stability v něm rozhodně nepřispějí omezení a zákazy.
Anna Záborská
písemně. - (SK) I z diskuse v plénu Evropského parlamentu vyplynulo, že svoboda pohybu, kterou Schengen umožňuje, je jedním z klíčových pilířů evropské spolupráce a je potřeba udělat vše pro to, aby byla zachována. Zároveň však vidíme, že Evropa nebyla připravená na nárůst počtu migrantů z Tuniska a Libye. Tím, že Itálie dala těmto migrantům cestovní doklady, umožnila jim volný pohyb v rámci schengenského systému. Donutila tak i další státy, především Francii a Německo, aby začaly intenzívně hledat řešení. Schengen umožňuje, aby státy v mimořádném případě zavedly namátkové hraniční kontroly cestujících, a například Dánsko už tuto možnost využilo. Nemyslím si, že řešením je jednotná evropská migrační a azylová politika, tato otázka je v kompetenci členských států. V tuto chvíli by hraniční státy Schengenu měly přiznat svou odpovědnost za ochranu společné hranice a měly by přijmout opatření umožňující rychlé navrácení ekonomických migrantů zpět do země původu.
