Priprave Evropskega sveta (19. in 20. marec 2009) - Evropski načrt za oživitev gospodarstva - Smernice za politike zaposlovanja držav članic - Kohezijska politika: naložbe v realno gospodarstvo (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je skupna razprava o izjavah Sveta in Komisije: priprave Evropskega sveta (19. in 20. marec 2009),
poročilo gospe E. Ferreira v imenu Odbora za ekonomske in monetarne zadeve o evropskem načrtu za oživitev gospodarstva,
poročilo gospoda J. Anderssona v imenu Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve o predlogu odločbe Sveta o smernicah za politike zaposlovanja držav članic - C6-0050/2009 -,
poročilo gospoda E. Kirilova v imenu Odbora za regionalni razvoj o kohezijski politiki: naložbe v realno gospodarstvo.
Alexandr Vondra
predsednik Sveta. - Gospod predsednik, naj se vam najprej pridružim pri počastitvi Jeana Monneta. Smo v času krize in menim, da je prav to čas, ko potrebujemo močno institucijo, in imenitna priložnost, da povečamo pomembnost Jeana Monneta kot enega izmed ustanovitvenih očetov evropskega povezovanja.
Toda namen današnjega zasedanja je razprava o bližajočem se zasedanju Evropskega sveta. Zasedanje Sveta bo, kot vsi vemo, v kritičnem času za Unijo. Soočamo se z zelo pomembnimi izzivi, ki so posledica brezprimernih pritiskov na naš finančni sistem in tudi naša gospodarstva.
Ta tema bo naslednji teden skupaj z energetsko varnostjo, podnebnimi spremembami in financiranjem blaženja in prilagajanja podnebnim spremembam osrednja tema zasedanja.
Kot ta Parlament zagotovo ve, so Unija in države članice spričo finančne krize sprejele širok obseg ukrepov. Izognili smo se sesutju finančnega sistema.
Zdaj je naša najpomembnejša prednostna naloga ponovna vzpostavitev toka posojil v gospodarstvo. Obravnavati moramo predvsem "oslabljena sredstva" bank, saj jih ta odvračajo od ponovnega izdajanja posojil. Na zasedanju 1. marca so se voditelji držav in vlad strinjali, da moramo to storiti na usklajen način, v skladu s smernicami, določenimi s strani Komisije.
Narediti moramo tudi več za izboljšanje ureditve in nadzora finančnih institucij. To je jasen nauk, ki nam ga je dala kriza, preprečevanje pa ni nič manj pomembno. Čezmejne banke imajo v lasti do 80 % evropskih bančnih sredstev. Dve tretjini sredstev evropskih bank ima samo 44 večnacionalnih skupin. Zato je krepitev nadzora pomembna sama po sebi. Pomagala bo preprečiti prihodnje krize, prav tako pa bo potrošnikom in trgom poslala sporočilo zaupanja.
V zvezi s tem poteka pomembno delo. Predsedstvo je povsem zavezano k tesnemu sodelovanju z Evropskim parlamentom glede sprejetja Direktive Solventnost II (o zavarovanju), revidirane Direktive o kreditih (o bankah) in Direktive KNPVP (o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje). Prav tako si prizadevamo za hitro sprejetje predpisov o zavarovanju bančnih depozitov in bonitetnih agencijah.
Vendar pa moramo verjetno storiti še več. Skupina na visoki ravni, ki ji predseduje gospod de Larosière, je sestavila, kot veste, zelo zanimiva priporočila, prav tako pa pot za pomembne spremembe na tem področju utira sporočilo Komisije z dne 4. marca. Zato mora Evropski svet poslati jasno sporočilo, da je to prednostna naloga in da je treba odločitve sprejeti že junija.
Kot se vsi zavedate, se proračunski primanjkljaji držav članic zdaj hitro povečujejo. Seveda primanjkljaji neizogibno naraščajo v času gospodarske recesije. Avtomatični stabilizatorji imajo lahko v določenem obsegu pozitivno vlogo. Pakt za stabilnost in rast je bil leta 2005 revidiran prav iz tega razloga, da bi omogočil zadostno prožnost v težkih časih. Vendar pa je treba to prožnost uporabljati preudarno ob upoštevanju različnih izhodiščnih točk. Povrnitev zaupanja od vlad zahteva jasno zavezanost zdravim javnim financam ob popolnem upoštevanju Pakta za stabilnost in rast. Nekatere države članice si že prizadevajo za konsolidacijo. Večina si bo od leta 2010. Tudi to bo pomembno poročilo zasedanja naslednji teden.
Finančna kriza zdaj vpliva na realno gospodarstvo. Države članice so začele pomembne programe za oživitev gospodarstva, ki se zdaj že izvajajo. Celotna spodbuda, ki jo ponujajo, predstavlja, kot je bilo dogovorjeno, 1,5 % BDP, če vključimo avtomatične stabilizatorje, pa znaša 3,3 % BDP EU. Seveda so odzivi držav članic različni. Soočajo se z različnimi situacijami in imajo različno omejene možnosti ukrepanja, vendar pa so usklajeni in temeljijo na skupnih načelih, opredeljenih v Evropskem programu za oživitev gospodarstva, ki je bil dogovorjen decembra lansko leto. To je pomembno, če hočemo zagotoviti sinergije in se izogniti pretiranim negativnim učinkom.
Komisija in države članice ter predsedstvo so izdelali specifične in usmerjene ukrepe na sinergičen način. To nam je omogočilo obdržati enake pogoje in se sočasno na usklajen in učinkovit način soočiti z zaostritvami v nekaterih ključnih industrijskih sektorjih Evrope, kot je avtomobilska industrija.
Evropski svet bo ocenil stanje izvajanja tega programa. Tudi tu sporočilo Komisije z dne 4. marca določa številna pomembna načela, ki bi morala voditi ukrepanje držav članic. Ta vključujejo potrebo po ohranitvi odprtosti na notranjem trgu, zagotavljanju nediskriminacije in prizadevanje v smeri dolgoročnih političnih ciljev, kot so olajšanje strukturnih sprememb, spodbujanje konkurenčnosti in izgradnja gospodarstva z nizkimi emisijami.
Glede udeležbe Skupnosti v programu za oživitev gospodarstva si predsedstvo močno prizadeva za dosego sporazuma v Evropskem svetu o predlogu Komisije o financiranju energetskih projektov in projektov za razvoj podeželja. Kot veste, so v Svetu potekale razprave o podrobnem seznamu projektov, ki jih bo podprla Skupnost, in o načinu njihovega financiranja.
Glede na pomembno vlogo Parlamenta kot ene od vej proračunske oblasti in sozakonodajalca v tej zadevi je predsedstvo zavezano tesnemu sodelovanju z vami v naslednjih tednih z namenom čimprejšnje dosege dogovora.
Poleg kratkoročnih ukrepov so potrebna dolgoročna prizadevanja, če naj zagotovimo konkurenčnost naših gospodarstev. Strukturne reforme so nujnejše kot kdaj koli prej, če naj spodbujamo rast in delovna mesta. Zato ostaja prenovljena lizbonska strategija pravi okvir, v katerem moramo spodbujati trajnostno gospodarsko rast, ki bo vodila k ustvarjanju novih delovnih mest.
Trenutno so naši državljani posebno zaskrbljeni zaradi vpliva gospodarske situacije na stopnjo brezposelnosti. Na zasedanju Evropskega sveta, ki bo potekalo naslednji teden, bi se moral dogovoriti o konkretnih ukrepih glede tega, kako lahko EU prispeva k ublažitvi socialnega vpliva krize. Ta tema bo tudi osrednja tema posebnega vrha, ki bo potekal v začetku maja.
Naj bom jasen glede naslednjega: delovnih mest ne bomo zaščitili z ustvarjanjem ovir za tujo konkurenco. Voditelji držav in vlad so bili na svojem zasedanju pred 10 dnevi jasni, da moramo maksimalno izkoristiti enotni trg kot orodje za oživitev gospodarstva. Protekcionizem vsekakor ni pravi odgovor za soočanje s to krizo, prej nasprotno. Bolj kot kdaj koli prej potrebujejo naša podjetja odprte trge tako znotraj Unije, kot tudi na globalni ravni.
Kar me pripelje do vrha G20 v Londonu. Evropski svet bo določil stališče Unije pred vrhom G20. Hočemo, da je ta vrh stremljiv. Ne moremo si privoščiti, da ne bi bil uspešen.
Voditelji bodo preučili obete za rast in zaposlovanje ter reformo globalnega finančnega sistema in mednarodnih finančnih institucij. Prav tako bodo preučili posebne izzive, s katerimi se soočajo države v razvoju. EU je dejavna na vseh teh področjih in bi morala biti zmožna zagotoviti, da mednarodna skupnost sprejme pravilne odločitve.
Druga pomembna točka na dnevnem redu zasedanja Evropskega sveta, ki bo potekalo naslednji teden, bo energetska varnost. Nedavna energetska kriza je še preveč jasno pokazala obseg, znotraj katerega moramo povečati našo zmožnost preprečitve prihodnjih problemov z oskrbo, kot smo lahko videli v začetku leta.
Komisija je v svojem drugem strateškem pregledu energetske politike zagotovila nekaj uporabnih elementov. Predsedstvo pričakuje, da se bo Evropski svet na podlagi tega pregleda dogovoril o konkretnih usmeritvah glede kratkoročnega, srednjeročnega in dolgoročnega spodbujanja energetske varnosti Unije.
Kratkoročno to pomeni, da so na razpolago konkretni ukrepi, ki jih bo mogoče uporabiti, če bomo nenadoma soočeni z novo prekinitvijo oskrbe s plinom. Pomeni tudi nujno ukrepanje za začetek izvajanja infrastrukturnih projektov za povečanje energetske povezanosti - to je vsekakor nujno.
Srednjeročno to pomeni prilagoditev naše zakonodaje o zalogah nafte in plina, da zagotovimo odgovorno in solidarno ukrepanje držav članic. Pomeni ustrezno ukrepanje za izboljšanje energetske učinkovitosti.
Dolgoročno pomeni povečanje raznolikosti virov, dobaviteljev in dobavnih poti. Za spodbujanje energetskih interesov Unije moramo sodelovati z našimi mednarodnimi partnerji. Vzpostaviti moramo zrel notranji trg za električno energijo in plin. Kot veste, je to zakonodaja, za katero predsedstvo resnično upa, da jo je mogoče dokončati pred evropskimi volitvami.
Na zasedanju naslednji teden se bo razpravljalo tudi o pripravah na konferenco podnebnih spremembah v Köbenhavnu. Zavezani ostajamo globalnemu, celovitemu dogovoru v Köbenhavnu decembra naslednje leto. Januarsko sporočilo Komisije je zelo koristna osnova. Zelo jasno je, da so podnebne spremembe izziv, s katerim se je mogoče spopasti samo z usklajenimi globalnimi prizadevanji.
Nazadnje bo Evropski svet uvedel tudi vzhodno partnerstvo. Ta pomembna pobuda bo pomagala spodbujati stabilnost in blaginjo na vsej celini. Prispevala bo tudi k pospeševanju reform in poglobitvi naše zavezanosti k sodelovanju s temi državami.
Partnerstvo vključuje dvostransko razsežnost, ki je prilagojena vsaki državi partnerici: predvideva pogajanje o pridružitvenih sporazumih, ki bi lahko vključevali globoka in celovita območja proste trgovine.
Večstranska pot bo zagotovila okvir, v katerem se lahko obravnava skupne izzive. Obstajale bodo štiri politične platforme: demokracija, dobro upravljanje in stabilnost, gospodarsko povezovanje, energetska varnost in nenazadnje stiki med ljudmi.
Iz te predstavitve je mogoče razumeti, da mora zasedanje Evropskega sveta, ki bo potekalo naslednji teden, obravnavati mnoga pomembna vprašanja. Soočamo se z mnogimi resnimi izzivi, nenazadnje s trenutno gospodarsko krizo. Češko predsedstvo namerava pod vodstvom ministrskega predsednika Topoláneka zagotoviti, da bo zasedanje, ki bo potekalo naslednji teden, s praktičnim ukrepanjem pokazalo, da ostaja Evropska unija zavezana svojim idealom in da se s temi izzivi sooča združeno na usklajen način in v duhu odgovornosti in solidarnosti.
(Aplavz)
José Manuel Barroso
predsednik Komisije. - (FR) Gospod predsednik, gospod Vondra, spoštovani poslanci, preživljamo čas, ki nas preizkuša.
Učinke gospodarske krize takšne razsežnosti čutijo družine, delavci, vse kategorije prebivalstva in podjetja povsod po Evropi. Uničuje delovna mesta in preizkuša odpornost naših socialnih modelov. Prav tako izvaja močan politični pritisk na vse voditelje.
Evropska unija ni varna pred takšnimi napetostmi. Zato se je odločila uporabiti vse vzvode, ki jih ima na razpolago, da se spoprime s krizo in njenimi posledicami, in sicer z uporabo tistega, kar ji daje moč: sodelovanje evropskih institucij in držav članic v skupnosti, ki temelji na pravni državi, da bi zagotovile skupne rešitve za skupne probleme.
Gospe in gospodje, v zadnjih šestih mesecih smo storili že veliko za boj proti krizi, ki jo doživljamo. Jeseni smo se izognili zlomu finančnega sistema, prispevali smo k začetku mednarodnega procesa z G20, bili smo med prvimi, ki so se osredotočili na realno gospodarstvo z dogovorom o načrtu za oživitev gospodarstva v decembru, načrt, katerega priporočilo številka ena - še nikoli poprej videna proračunska spodbuda na evropski ravni - se začenja izvajati. Ta podpora za realno gospodarstvo znaša 3,3 % BDP in vključuje realni prispevek iz evropskega proračuna.
Načrt za oživitev gospodarstva na primer vključuje pospešena predplačila iz strukturnih skladov za sredstva v višini 6,3 milijard EUR leta 2009, poleg že dodeljenih 5 milijard EUR.
Ukrepanje v zadnjih šestih mesecih je povsem v skladu z lizbonsko strategijo za rast in zaposlovanje. Prizadevati si je treba za strukturne reforme, ki so zelo pripomogle h krepitvi naših gospodarstev, saj pomagajo tudi ohranjati kratkoročno povpraševanje, toda zdaj se moramo pomakniti na naslednjo stopnjo in razviti ukrepe za temeljitejši boj proti krizi.
Potrebujemo večjo usklajenost in obširnejše učinke. Zdaj je čas za učinkovitejši odziv na krizo. Razumeti moramo, da je to kriza nove vrste in da nikoli nismo pričakovali krize takšnih razsežnosti, takšnega obsega, takšne globine.
To bo naloga za zasedanje Evropskega sveta, ki bo potekalo naslednji teden. Prepričan sem, da bomo z močno podporo češkega predsedstva, katerega zavezanost in celovito sodelovanje s Komisijo pozdravljam, dosegli napredek na štirih področjih, ki jih je Komisija opredelila v svojem sporočilu pred nekaj dnevi, in sicer na področju finančnih trgov, realnega gospodarstva, zaposlovanja in socialne razsežnosti ter globalne razsežnosti z G20.
Neformalni vrh 1. marca - v veliki meri zaradi učinkovitega predsedovanja ministrskega predsednika Topoláneka - je že položil temelje za plodno zasedanje Evropskega sveta. Z veseljem opažam, da je bilo pripravljalno delo Komisije sprejeto s takšno naklonjenostjo. Naše smernice o oslabljenih sredstvih, naše sporočilo o avtomobilskem sektorju in poročilo, ki sem ga zaupal Jacquesu de Larosièru in njegovi skupini na visoki ravni, so državam članicam omogočili dosego soglasja, tako da se lahko združijo ob skupnih stališčih.
Pozdravljam široko podporo, ki nastaja okoli teh ukrepanj v Evropskem parlamentu. Kot primer bi omenil poročila, o katerih bomo razpravljali danes zjutraj, poročilo gospe Ferreira o evropskem načrtu za oživitev gospodarstva, poročilo gospoda Anderssona o smernicah za politike zaposlovanja in poročilo gospoda Kirilova o kohezijski politiki.
Ta poročila in resolucije, o katerih bo vaša skupščina ta teden glasovala, predvsem tista iz koordinacijske skupine za lizbonsko strategijo, bodo po mojem mnenju pomemben prispevek k zasedanju Evropskega sveta. Pred londonskim vrhom lahko samo okrepijo stališče Evrope na mednarodnem prizorišču, in to pozdravljam.
Gospod predsednik, na kratko želim poudariti tri teme, za katere menim, da morajo voditi delo tega zasedanja Evropskega sveta: stabilizacija finančnih trgov, oživitev realnega gospodarstva in pomoč ljudem, da preživijo krizo.
Poglejte finančni sistem. Da, potrebujemo takojšnje ukrepanje za obravnavo trenutnih problemov. Po naših pobudah o rekapitalizaciji in garancijah so cilj naših usmeritev glede oslabljenih sredstev večje ovire, za katere je bilo zdaj ugotovljeno, da ovirajo tok posojil. Menim, in to je tudi v našem sporočilu, da brez prečiščenja bančnega sistema ne bomo dosegli ponovne vzpostavitve toka posojil v realno gospodarstvo.
Vendar pa moramo, kot se je pogosto trdilo v tej sejni dvorani, ponovno vzpostaviti zaupanje s temeljitim pregledom naše sedanje ureditve. Zato smo sestavili podroben seznam novih ureditvenih predlogov. Naslednji mesec bo Komisija podala nove predloge o hedge skladih, skladih zasebnega kapitala in plačah vodilnih delavcev.
Vendar pa moramo izboljšati tudi nadzor. Kot ste razbrali iz sporočila, ki ga je Komisija sprejela prejšnjo sredo in o katerem sem imel naslednji dan priložnost razpravljati z vašo konferenco predsednikov, si Komisija prizadeva za pospešitev izvajanja poročila gospoda de Larosièreja. Osrednji načrt bomo predstavili konec maja, da ga v juniju potrdi Evropski svet, zakonodajne predloge pa bomo podali jeseni.
Na splošno se bo poleg finančnih sistemov kratkoročno ukrepanje, namenjeno doseganju dolgoročnih ciljev, dvojno obrestovalo. Močnejši bomo, ko bo prišlo do izboljšanja, in bomo pripravljeni soočiti se z izzivi konkurenčnosti in gospodarstva z manjšimi emisijami.
Poglejte samo energetsko varnost. Zaradi tega, ker smo v gospodarski krizi, naši problemi zaradi odvisnosti niso izginili. Prav nasprotno, in pozdravljam odločitev ministrskega predsednika Topoláneka, da se razpravlja o tej zadevi. To je osrednjega pomena za to, kar delamo. Vlaganje v infrastrukturo danes prinaša spodbudo, ki je nujno potrebna za evropsko gospodarstvo, prav tako pa nas krepi in nas dela konkurenčnejše jutri. Zato je vaša podpora, podpora Evropskega parlamenta za 5 milijard EUR spodbude za energetske projekte in projekte širokopasovnih omrežij tako dragocena - še toliko bolj, ker sem zaskrbljen, če sem odkrit z vami, o stanju v Parlamentu, kjer ne dosegamo napredka, ki bi ga želel videti.
Seveda vsi vemo, da ima proračun Skupnosti z 1 % BDP le omejen prispevek k vseevropski spodbudi. Denar mora v bistvu priti iz nacionalnih proračunov. Vendar pa moramo zagotoviti vse nacionalne vzvode v evropski perspektivi, da bi bili učinkoviti. Enotni trg je najboljša možna platforma za obnovo. Samo v letu 2006 je bila zaradi enotnega trga Evropa bogatejša za 240 milijard EUR ali 518 EUR na vsakega evropskega državljana.
Evropski svet mora utrditi svoj položaj v središču naše strategije za oživitev gospodarstva z dogovorom o načelih, ki naj bi oblikovala evropsko oživitev gospodarstva, vključno s skupno zavezanostjo odprtosti in enakim pogojem na notranji in zunanji ravni, s čimer bo jasno zavrnil protekcionizem, vendar pa seveda ščitil enotni trg, temelj evropske blaginje.
Predvsem pa je pomembno priznati, da to ni vprašanje ekonomske teorije ali suhoparne statistike. Ta kriza ima velik vpliv na ljudi, in sicer na najbolj ranljive v Evropi - zdaj, danes. Zato sem še zlasti zaskrbljen - zdaleč najpomembnejša preizkušnja, s katero se soočamo - zaradi socialnega vpliva te krize, in sicer problema naraščajoče brezposelnosti.
Našo energijo moramo osredotočiti na zaposlovanje in pomoč ljudem, da preživijo to krizo. To zahteva odločnost in domiselnost. Pomagati moramo podjetjem, da delavce obdržijo na svojem plačilnem seznamu, domiselno uporabijo usposabljanje za dolgoročne in kratkoročne potrebe, pomagati pa moramo tistim, ki so že brezposelni. Zagotoviti moramo, da čim bolj izkoristimo nacionalne ukrepe za pomoč najranljivejšim, prav tako pa moramo čim bolj izkoristiti evropske instrumente, ki jih imamo na razpolago, od Socialnega sklada do Evropskega sklada za prilagajanje globalizaciji.
Če zdaj začnemo proces, ki nas bo pripeljal do vrha o zaposlovanju meseca maja, pridobimo dva meseca intenzivnih prizadevanj za pripravo načrtov in, če je mogoče, razvijemo nove in bolj stremljive strategije za spopad s problemom brezposelnosti. Dobro moramo izkoristiti ta čas.
Čeprav imamo malo časa, menim, da bi si morali v pripravah prizadevati za organizacijo precej bolj vključevalnega procesa, ki vključuje socialne partnerje, civilno družbo in poslance. Posebno pomembno je, da izkoristimo vaš prednostni vpogled v to, kar se resnično dogaja na tem področju. Če uporabimo ta pristop združevanja naših sredstev in usklajevanja ukrepanja na vseh ravneh - na evropski ravni, nacionalni ravni, regionalni ravni, na ravni socialnih partnerjev -, bomo izplavali iz krize hitreje in po mojem mnenju močnejši.
Prav tako bomo imeli večji vpliv na globalnem prizorišču. Ni slučaj, da so naši predlogi stališča G20 Evropske unije močan odmev našega pristopa v Evropi. Temeljijo na enakih načelih. Z glasom združene Evrope v G20, bodo imeli velik vpliv in Evropska unija bo imela, če so države članice resnično pripravljene sodelovati, zelo dober položaj za oblikovanje globalnega odziva na to krizo.
Danes mora Evropa najti svojo moč v koheziji, usklajevanju, v resnični praktični solidarnosti. Za to moramo tesno sodelovati in ostati v tesnih stikih, ko se bo odvijala naloga oživitve gospodarstva, seveda vključno s tem Parlamentom.
Veselim se, da bo to postala resničnost, ko si bomo v prihodnjih tednih in mesecih vsi prizadevali za oživitev.
Elisa Ferreira
Gospod predsednik, gospe in gospodje, trenutna kriza je najhujša kriza, s kakršno se je doslej soočala Evropska unija. Žal še zdaleč ni zaključena. Še vedno prihaja do stečajev in brezposelnost še naprej narašča. Še nikoli prej evropski projekt ni bil izpostavljen tako težki preizkušnji. Od našega skupnega odziva ne bo odvisna samo trdnost oživitve, temveč zelo verjetno tudi samo nadaljevanje evropskega projekta, vsaj v smislu hitrosti našega razvoja in širitve.
Nismo ustvarili Evropske unije, da bi bila v času blaginje omejena na ogromen trg, niti da bi se v času krize vrnila k nacionalni sebičnosti "vsak zase". Evropski projekt je politični projekt in jamči mir, svobodo in demokracijo. Vendar pa v gospodarskem smislu temelji na konkurenci ter solidarnosti in koheziji. Uspeva na sposobnosti zagotavljanja kakovosti in priložnosti za napredek vsem državljanom, ne glede na njihov izvor.
Danes ljudje v tej krizi od Evrope pričakujejo zaščito in ukrepanje, ki bi jim pomagala hitro prestati trenutno kritično obdobje brez resnih socialnih zlomov. Od Evrope pričakujejo, da jim bo pomagala ponovno odkriti njihovo prihodnost in spodbudila zaposlovanje in poslovno dejavnost, temelječ na novih in bolj trajnostnih pristopih k razvoju.
Lizbonska strategija in okoljske zaveze so zanosne namere, ki pa jim moramo nujno dati vsebino in zagon. V zvezi s tem je poziv Parlamenta Svetu in Komisiji jasen, trden in glasen. Soglasje, doseženo pri glasovanju v Odboru za ekonomske in monetarne zadeve kaže to skupno namero. Upam, da bo glasovanje danes v tem Parlamentu nadaljnji dokaz za to.
Sodelovali so različni poročevalci in različne politične skupine in upam, da bo to sporočilo preneseno Komisiji in ga bo razumela v tem smislu.
V tem kontekstu bi se želela zahvaliti poročevalcem v senci, predvsem gospodu Hökmarku in gospe in 't Veld. Upam, da nam bo današnje glasovanje z enako odločnostjo omogočilo potrditi in prenesti to sporočilo.
Kar zadeva vzroke za krizo, je najpomembnejša točka danes, da se učimo iz te izkušnje. Poročilo gospoda Larosièreja je dejansko pomembno vodilo, ki mu moramo slediti. Predstavlja odlično osnovo za delo in vsebuje mnogo tistega, kar smo predlagali v tem Parlamentu. Njegovi sklepi pa morajo voditi k takojšnjemu in načrtovanjemu ukrepanju s strani Komisije. Prav tako je ključnega pomena, da Evropska unija v zvezi s tem zavzame odločno stališče na naslednjem zasedanju G20.
Menim, da v tem smislu obstajajo elementi, ki so simbolični, in upam, da bo Parlament danes jasno glasoval za boj proti offshore sistemom in davčnim oazam. Vendar pa ni dovolj samo popraviti napake iz preteklosti, predvsem v zvezi s finančno ureditvijo in nadzorom. Škoda je bila storjena in potrebujemo načrt za oživitev, ki je v skladu z odgovornostmi EU. Pozdravljamo hitro pobudo Komisije, toda zavedamo se in moramo jasno sporočiti, da so sredstva in orodja za ukrepanje povsem neustrezna.
Parlament daje Komisiji glas podpore glede prožnosti, naprednosti in hitrosti razpoložljivosti instrumentov, ki so na voljo, vendar pa ne smemo pozabiti, da je 85 % trenutno razpoložljivih sredstev v rokah nrazličnih držav, ki sestavljajo Evropsko unijo. Toda države EU se med seboj nikoli niso tako razlikovale, kot se danes. Nekatere države imajo moč in instrumente za ukrepanje, medtem ko so druge povsem ranljive in nimajo sredstev za ukrepanje. Obstajajo države brez nacionalnega prostora za ukrepanje, ki se ne morejo ubraniti pred sočasnimi in silovitimi silami notranjega trga, enotne valute in globalizacije. Med temi so nove države, ki so se nedavno pridružile evropskemu projektu in ki so med tistimi, ki najbolj trpijo.
Gospod predsednik, gospe in gospodje, menim, da je mogoče v tem trenutku sporočilo Parlamenta razčleniti na vrsto zelo jasnih in zelo natančnih sporočil, toda z eno skupno zamislijo: da potrebujemo ljudi, delovna mesta in nacionalne vire, toda tudi evropske vire, da bi, kot pričakujejo ljudje, ponovno vzpostavili dinamičnost, rast in solidarnost v evropskem prostoru.
Jan Andersson
poročevalec. - (SV) Gospod predsednik, gospod predsednik Sveta, komisar, potekale so razprave o tem, ali je treba spremeniti smernice za zaposlovanje. To ni posebno pomembna razprava, saj dajejo smernice za zaposlovanje vse možnosti za ukrepanje. Trenutni problem je nezmožnost za ukrepanje. Bili smo in smo trenutno še v finančni krizi, ki se je spremenila v gospodarsko krizo. Zdaj se vrača zaposlitvena kriza, ki s seboj prinaša možnost nadaljnjih socialnih problemov.
Dobro je, da je bil maja organiziran vrh o zaposlovanju, vendar pa vprašanj zaposlovanja ne smemo ločiti od gospodarskih vprašanj. Treba jih je torej vključiti v razpravo. Menim, da smo storili premalo in prepozno. Odstotek in pol BDP držav članic - to je bilo primerno, ko smo to rekli, toda kriza je zdaj še hujša, kot smo mislili takrat. Narediti moramo več, si še bolj prizadevati za usklajeno delovanje, vsekakor več kot dva odstotka, da bi se spopadli z njo. Tveganje, da ne bomo storili dovolj ali pa da bomo prepozni, je veliko večje, kot tveganje, da bi naredili preveč, saj se bo to odrazilo v povečani brezposelnosti in zmanjšanju davčnih prihodkov, kar bo vplivalo na socialne probleme, ki jih doživljajo države članice.
Kaj naj torej storimo? Zelo dobro vemo, kaj. Povezati moramo, kar je dobro kratkoročno v smislu boja proti brezposelnosti, s tistim, kar potrebujemo dolgoročno. Gre za okoljske naložbe, nove infrastrukturne projekte, energetsko učinkovitost v domovih, in gre za izobraževanje, izobraževanje, izobraževanje.
Govorili smo o vseživljenjskem učenju. Nikoli nismo storili dovolj, toda zdaj imamo priložnost za resno vlaganje v izobraževanje. Prav tako moramo spodbujati povpraševanje, za to pa se moramo obrniti na tiste skupine, ki bodo uporabljale sredstva za potrošnjo: brezposelne, družine z otroki, upokojence in druge, ki bodo kot potrošniki uporabili večja sredstva.
Narediti moramo, kar lahko, na ravni EU, in si prizadevati za hitro delovanje Socialnega sklada in Sklada za prilagajanje globalizaciji, da bodo države članice prejele sredstva. Vendar pa, če smo povsem odkriti, vemo, da imajo največje gospodarske vire države članice in da če države članice ne naredijo dovolj in na ustrezno usklajen način, ne bomo uspešni. Če se ozremo naokoli in povzamemo, kaj so storile države članice, potem je samo ena država članica, ki je dosegla 1,5 %, in to je Nemčija, ki prvotno ni bila država na prvi črti, ko je šlo za ukrepanje. Druge države, na primer nordijske države, od koder prihajam, delajo zelo malo, kljub dejstvu, da je njihova gospodarska situacija dobra.
Zdaj pridemo do socialnih posledic. Omenili ste jih in so posebno pomembne. Vplivajo ne le na sisteme socialne varnosti, temveč tudi na javni sektor. Javni sektor je dvojno pomemben. Gre za to, da ljudem zagotovi otroško varstvo, skrb za starejše in socialno varnost, vendar pa je prav tako pomemben za zaposlovanje. V javnem sektorju je ogromno število ljudi in zagotoviti moramo, da ima dovolj gospodarskih virov.
Rad bi povedal nekaj tudi o mladih. Mladi so trenutno brezposelni vse od zaključka izobraževanja. Ustvariti moramo priložnosti za mlade, da najdejo zaposlitev ali nadaljnje izobraževanje ali kar koli že. Drugače ustvarjamo probleme za prihodnost. V zaključek naj povem, da moramo ukrepati. Ukrepati moramo na usklajen način s solidarnostjo, ukrepati moramo zdaj in ne čakati, in naše ukrepanje mora biti zadostno.
(Aplavz)
Evgeni Kirilov
Hvala, gospod predsednik, gospod Vondra in gospod Barroso. Potrebno je bilo zelo malo časa za sestavo tega poročila z naslovom "Kohezijska politika: naložbe v realno gospodarstvo". Kljub temu smo sestavili dokument, ki je bil odobren in soglasno podprt. Ta dober rezultat ne bi bil mogoč brez sodelovanja in pomoči mojih kolegov v odboru, poročevalcev v senci in sodelovanja med političnimi skupinami, za kar bi se želel zahvaliti vsem.
Poudariti bi želel osnovna sporočila, ki jih vsebuje poročilo. Najprej, to poročilo v vsakem primeru podpira ukrepe, ki jih je predlagala Evropska komisija, za pospešitev in poenostavitev izvajanja strukturnih skladov, ki vključujejo povečanje predplačil, uvedbo prožnejših načrtov za kritje stroškov itd. Dejansko potrebujemo te ukrepe zdaj, ko se moramo ustrezno odzvati na gospodarsko krizo: naložbe v realno gospodarstvo, ohranitev in vzpostavitev delovnih mest in spodbujanje podjetništva. Vendar pa ti ukrepi niso edini pokazatelj, da moramo ukrepati učinkoviteje in uspešneje. Uporabniki sredstev EU so dolgo iskali in pričakovali predloge o poenostavitvi pravil, ti pa so nastali kot odziv na naša priporočila in priporočila Evropskega računskega sodišča.
Drugič, kohezijska politika in solidarnostna politika. V tem primeru ne potrebujemo samo izjave o solidarnosti, temveč tudi solidarnost v praksi. Kjer so evropska gospodarstva medsebojno odvisna, negativni vplivi krize prizadenejo vsako gospodarstvo. Za preprečevanje teh vplivov moramo doseči pozitivne rezultate, ki bodo ustvarili obsežne koristi in se jih bo uporabilo za dosego ciljev, ki so bili v lizbonski strategiji določeni za rast in razvoj. Pomembno je tudi, da se ohrani socialne standarde državljanov EU, da zaščitimo socialno ogrožene, prav tako pa preprečimo izkrivljanje konkurence in nadaljujemo z varstvom okolja. V zvezi s tem sta v največjem možnem obsegu potrebni solidarnost in kohezija, da nam bo uspelo skupaj hitreje najti pot iz krize.
Tretjič, pomembno je, da se iz trenutne krize učimo in da se ukrepov, ki bodo sprejeti, ne obravnava kot osamljene primere. Nadaljevati je treba analizo storjenih napak in pridobljenih izkušenj. Poleg tega se mora nadaljevati proces poenostavitve postopkov. Pravila morajo biti jasnejša, informacije dostopnejše, upravno breme lažje in postopki preglednejši. To je edini način, na katerega bomo zmanjšali napake in omejili možnosti za kršitve in korupcijo.
Nazadnje bi pozval Svet, da čim prej sprejme predlagane ukrepe za pospešitev in poenostavitev uporabe strukturnih skladov. Pozivam tudi člane Evropske komisije, od katerih pričakujemo spremljanje učinkov novih ukrepov in celotnega procesa ter podajanje novih predlogov. Za konec bi poudaril temeljno vlogo držav članic, od katerih je odvisno ukrepanje in doseganje resničnih rezultatov izvajanja kohezijske politike. Zaključujem s ponovno omembo potrebe po solidarnosti v praksi.
Salvador Garriga Polledo
Gospod predsednik, v imenu Odbora za proračun bi želel predvsem povedati, da je ta načrt za oživitev gospodarstva po naravi precej bolj medvladen kot Skupnost in da kaže prave finančne omejitve Evropske unije.
S stališča Skupnosti bomo porabili 30 milijard EUR, ki jih bo v praksi mobilizirala Evropska investicijska banka, glede 5 milijard EUR, ki strogo gledano pripadajo proračunu Skupnosti, pa se srečujemo z velikimi problemi.
Ni novih sredstev, kar se dogaja, je prerazporeditev obstoječih sredstev. Glede Evropske investicijske banke se povsem strinjamo, da se lahko obrnemo nanjo, vendar bi morali povedati, da smo zaskrbljeni, da smo ji zaupali veliko zavez brez zagotovila, da se jih lahko izvaja.
Nazadnje obžalujemo nezmožnost Sveta, da doseže dogovor o 5 milijardah EUR za energetske povezave in širokopasovne komunikacije na podeželju.
Menimo, da se neuporabljenih razlik ne bi smelo uporabiti. Evropska komisija in Svet bi se morala zateči k virom, ki jih jima ponuja sam medinstitucionalni sporazum.
Elisabeth Morin
Gospod predsednik, gospod Barroso, danes zjutraj bi želel z vami deliti soglasno mnenje Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve, saj želimo v tem načrtu oživitve videti resnično spodbujanje socialne kohezije. Socialna kohezija pomeni vključenost v trg dela. Za začetek hočemo vse zaposlene zadržati na njihovih delovnih mestih in ponovno zaposliti brezposelne, med drugim z usmerjanjem Sklada za prilagajanje globalizaciji v nove izobraževalne tečaje, da bo delovna sila pripravljena, ko bomo izplavali iz te krize.
Zato moramo kratkoročno ljudi zadržati na delovnih mestih. Srednjeročno moramo zagotoviti boljše usposabljanje zaposlenih, da bodo pripravljeni ob koncu krize, dolgoročno pa moramo zagotoviti inovativnost, vključno v socialnih organizacijah prek skupin delodajalcev.
Evropa mora biti inovativna, če naj preživi globalizacijo.
Joseph Daul
Gospod predsednik, gospe in gospodje, zasedanje Evropskega sveta, ki bo potekalo naslednji teden, ne sme biti vrh kot vsak. Ne sme biti rutinski vrh. Evropejci od njega pričakujejo konkretne znake, prav tako pa moja poslanska skupina.
Ta vrh mora biti tisti, ki bo potrdil moč in odločenost Evrope v krizi. Ta moč se je pokazala v preteklosti, ko je Evropa sprejela pravila socialnega tržnega gospodarstva, ki omejuje škodo, povzročeno z brezprimerno krizo, ki je sočasno prizadela vsako regijo na svetu. Ta moč se je dokazala tudi pred 10 leti, ko se je Evropa oborožila z valuto, evrom, ki je prvič postavljen na preizkušnjo, vendar kljub temu vztraja.
Vendar pa močna Evropa ne sme biti protekcionistična Evropa. Evropa, ki ščiti s pomočjo svojih pravil, ne sme biti Evropa, zavarovana s trdnjavo, saj nas zaprtost ne bo pripeljala iz krize. Namesto tega se moramo zanašati na odprtost in priznanje naše identitete. Moč Evrope v viharju je, celo bolj, kot v mirnih časih, v ukrepanju v imenu naših sodržavljanov, vključno z najrevnejšimi, in predvsem v tem, da to dela enotno.
Skupaj s Komisijo in gospodom Barroso, katerega niz ukrepov, ki ga je navdihnilo poročilo gospoda de Larosièra, pozdravljam, se Evropa bori, da bi rešila bančni sistem.
Bori se in mi se borimo z njo, ne da bi, kot nas hočejo prepričati nekateri, rešili delovna mesta trgovcev, temveč da bi se izognili splošnemu zlomu celotnega gospodarstva in ker brez zdravega bančnega sistema ne more biti trajne oživitve.
Evropa se uspešno bori in pozdravljam sporazum, dosežen včeraj, o nižjih stopnjah DDV za gostinski in gradbeni sektor, o uvedbi nadzora finančnih trgov, o ohranjanju delovnih mest, o vzdrževanju ali ponovni vzpostaviti zaupanja in o zagotovitvi prihodnosti za Evropejce.
Gospe in gospodje, govoril sem o moči, govoril sem o enotnosti, govoril sem o učinkovitosti toda raison d'être, motivacija za vse to je solidarnost. To je Evropa Jeana Monneta in vseh ustanovitvenih očetov. Kakšna korist bi bila, če bi po zadnji vojni ustvarili Evropo, ki bi se ji 60 let kasneje s prihodom najhujše gospodarske krize od leta 1929 odpovedali v korist pristopa "vsak zase"?
Naši sodržavljani včasih sprašujejo, kaj je namen Evrope. Naša naloga je dokazati, da Evropa stoji ob strani svojim 500 milijonom državljanov, izmed katerih mnogi trpijo v tej krizi, in tudi kaže solidarnost do držav Unije - mislim na Irsko, Madžarsko in druge, ki doživljajo posebne težave.
V imenu svoje skupine pozivam, da vsak voditelj države ali vlade sedemindvajseterice zavrne past izolacije, ki bi bila, če skrbno izberem besede, samomorilna za vse države.
Pozivam gospoda Vondro, gospoda Barrosa in vas, gospod Pöttering, da v Evropskem svetu posredujete v imenu našega Parlamenta, da se odloči za solidarnost in inovativnost. Da, pravim inovativnost, ker sem prepričan, da bomo iz krize izplavali samo, če bomo uporabljali nove vire in veliko vlagali v gospodarstvo, temelječe na znanju, in v raziskave in razvoj.
Čim prej moramo izkoristiti ogromni potencial, ki ga ima Evropska unija na področju novih zelenih tehnologij, saj je te okoljske inovacije treba vključiti v vse evropske politike. To bi dalo resničen industrijski zagon oživitvi gospodarstva.
Na enak način je treba čim prej odstraniti regulativne ovire za notranji trg, ki še vedno preprečujejo razvoj teh tehnologij. Uvesti je treba notranji trg za obnovljive vire energije z jasnimi pravili, saj v krizi nič ne bo ostalo nespremenjeno in se moramo pripraviti na novo situacijo. To je pomen lizbonske in zdaj polizbonske strategije.
Moja poslanska skupina, kot desnosredinska skupina v Evropi, je odgovorna politična organizacija. Smo za gospodarstvo, ki ima pravila, smo za socialno tržno gospodarstvo. To nam preprečuje, da bi se zapletli v demagogijo in in populizem. To nas zavezuje, da ljudem Evrope govorimo odkrito. Upam, da bo naslednje zasedanje Evropskega sveta navdihnilo ta pristop.
(Aplavz)
Martin Schulz
v imenu skupine PSE. - (DE) Gospod predsednik, z vsem spoštovanjem, gospod Vondra, nesprejemljivo je, da v situaciji, kot je trenutna, ni prisoten predsednik Sveta. To kaže tudi na njegov odnos do trenutne situacije.
(Aplavz)
Slišali smo ponavljanje mnogih starih in znanih fraz. To poslušamo že mesece in bi fraze lahko uporabili za izdelavo vzorcev. Gospod Daul, želim vam čestitati za vaš sijajen govor! Če boste nadaljevali s takšnimi govori, bi lahko ljudje v Lipsheimu in Pfettisheimu pomislili, da ste se pridružili francoski komunistični stranki. Res je čudovito in se sliši izvrstno. Vendar pa moramo zdaj dejansko nekaj narediti. Sprejeti moramo potrebne odločitve. V Evropskem svetu je treba narediti več. Kriza se poglablja in izgubljajo se delovna mesta. V zadnjih šestih mesecih je vrednost delnic padla za 40 milijard EUR. To pomeni, da se uničuje sredstva za preživljanje ljudi. To pomeni izgubo delovnih mest. To pomeni, da podjetjem grozi zaprtje. To pomeni, da nacionalnim gospodarstvom grozi zlom. Potem se Svet domisli lepih majhnih resolucij, kot je davčna spodbuda v višini 1,5 BDP letos ali naslednje leto. Doslej tri države članice izvajajo resolucijo, kar pomeni, da je 24 držav ne. To so storile Velika Britanija, Nemčija in Španija, in sicer so na vse tri pritiskali socialni demokrati in socialisti, druge države pa tega niso storile. Narediti morate več! To morate povedati odsotnemu predsedniku Sveta.
Gospod Barroso, imeli ste lep govor. Bil je odličen in ga povsem podpiramo. Nujno je potrebna solidarnost med državami članicami. Za nas kot socialne demokrate in socialiste je solidarnost osrednji koncept v tej situaciji. Solidarnost med ljudmi v družbi, toda tudi solidarnost med državami. Solidarnost v evrskem območju in solidarnost med evrskim območjem in državami izven njega. Pomembno je, da Komisija pozove države članice k solidarnosti.
Prav tako je pomembno, da nam Komisija zagotovi osnutke direktiv, ki jih potrebujemo za nadzor skladov zasebnega kapitala in hedge skladov, za zagotavljanje preglednosti bonitetnih agencij, za obdržanje plač menedžerjev v razumnih mejah in zaprtje davčnih oaz. Nujno potrebujemo te pobude. Upamo, da jih boste izvajali, in se zanašamo na vas, da jih boste. Če tega ni več mogoče doseči v tem parlamentarnem obdobju, bomo vse te zahteve ponovno postavili prvi dan novega Parlamenta. Ko slišim direktorja Citigroupa, ki je ponovno ustvaril dobiček, ko slišim gospoda Ackermanna iz Deutsche Bank, ki je ponovno ustvaril dobiček v prvem četrtletju, se sprašujem, ali ti ljudje mislijo, da lahko zdaj, ko jih je rešila država, nadaljujejo kot prej. Ne, določiti moramo nadzor in preglednost, da bi zagotovili, da ti ljudje ne morejo ponoviti tistega, kar so storili v preteklosti.
Tretjič, prevzet sem, ko slišim govoriti člane skupine Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov. To je čudovito. Govorite o stvareh, o katerih govorimo že leta in proti katerim ste vedno glasovali. Zdi se, da ste se naenkrat zbudili. Toda ko gre za spremembo 92, resolucijo o tem, da je treba storiti več, z drugimi besedami za davčno spodbudo v višini 1,5 % BDP, PPE-DE ne glasuje za. Sprememba 92 bo odločilno vprašanje za vas, ko boste opoldne glasovali o njej. Glede vprašanja solidarnosti ste v imenu svoje odsotne skupine rekli, gospod Daul, da je to dobra stvar. Poglejmo, če boste glasovali za spremembo 102, v kateri zahtevamo solidarnost.
Zadnja pripomba, ki je ključnega pomena za našo skupino, se nanaša na spremembo 113, ki zadeva davčne oaze. Ljudje, ki nam postrežejo v restavraciji, šoferji, ki vozijo naše avtomobile, osebje na letališču, ki iztovori naše kovčke, so vsi davkoplačevalci, katerih davki se uporabljajo za preprečevanje propada velikih bank, ker vlade in parlamenti od teh ljudi zahtevajo prispevek. To so ljudje, ki morajo plačati za varnostne mreže, ki so bile vzpostavljene za banke in velika podjetja. Zdaj se bo direktorjem teh velikih bank, ki si še vedno izplačujejo bonuse v višini milijonov evrov, na primer v ING, ki ima nekaj milijard izgube, dalo priložnost, da svoj denar vložijo v davčne oaze in se izognejo plačilu davkov. To je razredna vojna od zgoraj, v kateri vsaj nočemo biti udeleženi. Zato je vprašanje, ali se danes odločimo, da je Evropski parlament proti davčnim oazam, odločilno vprašanje za verodostojnost PPE-DE in Skupine zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo. Govorite kot socialisti, toda videti želimo, če boste opoldne glasovali kot socialisti.
Predložili smo naše tri zahteve in jasno bi želel povedati, da ne bomo imeli skupne resolucije, če ne boste glasovali zanje. Potem bo postalo jasno, da se zavzemamo za socialno pravičnost, PPE-DE pa je zmožna samo praznih besed.
(Aplavz)
Graham Watson
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, v zadnjih mesecih je imela naša Unija več vrhov kot naš nekdanji kolega Reinhold Messner, in naš Parlament je imel vrsto poročil o izboljšanju gospodarstva, vendar pa so ti vrhovi in ta poročila naredila samo to, da so državam članicam zagotovili mostiček čez reko recesije. Zdaj mora Svet reko prečkati brez strahu in ne da bi zbežal, čestitam pa tudi avtorjem poročil, gospodu Andressonu, gospe Ferreira in gospodu Kirilovu. Dajejo dosledno in pragmatično perspektivo, napisano v luči plazu brezposelnosti na našem obzorju. In njihovo skrito sporočilo je: delovna mesta, delovna mesta, delovna mesta.
Lizbonska strategija, smernice za zaposlovanje, kohezijska politika - te so se vedno zavzemale za prožno varnost v naših gospodarstvih, javne naložbe v raziskave in razvoj, hiter prehod h gospodarstvu znanja. So temelj, na katerem je zgrajen zdrav, dinamičen in varen trg dela.
In iz današnje izhodiščne točke je nekaj jasno vsem, morda z izjemo nekaterih sedežev levice. Lizbonska strategija ni povzročila pomanjkanja na naših kuhinjskih mizah, pač pa so države članice tiste, ki se zanjo niso zmenile in ki najbolj trpijo ter bodo trpele najdlje. Zato je zdaj čas, da spodbujamo "agendo Lizbona plus" in smernice o zaposlovanju, ki odražajo resničnost naše Unije.
Nacionalni parlamenti, lokalne uprave, mestne hiše: vsak izmed njih mora imeti moč, da se spopade s tem izzivom, in treba ga je imenovati in osramotiti, če se ne. Prav tako ne smemo sprejeti počasnosti pri varstvu planeta. Svet bo preučil pogajalsko stališče EU za konferenco o podnebju v Köbenhavnu. Gospod Vondra, koliko denarja bo sedemindvajseterica dodelila za prilagajanje in blažitev v svetu v razvoju? Podnebne spremembe se ne bodo zaključile, ko se upočasnjuje gospodarstvo, in najrevnejše države bodo še vedno trpele zaradi našega ogljikovega odtisa.
Zato recesija ne sme pomeniti nedejavnosti. Države članice morajo nameniti denar za boj proti podnebnim spremembam in vzpostavitev zelenih delovnih mest v procesu, morda z uporabo denarja, ki ga imamo, tako da z uporabo denarja, ki ga imamo, povečamo prilive iz EIB ali Evropskega investicijskega sklada, kot je predlagal Claude Turmes. Vendar pa Svet ve, da se bo razdejanje recesije brez temeljite in celovite prenove finančnega sistema vrnilo.
Naloga G20 naslednji mesec je preoblikovanje, in pozdravljam ton evropskih voditeljev na zasedanju v Berlinu. Učinkovito bi bilo treba financirati Mednarodni denarni sklad, davčne oaze bi bilo treba nadzorovati, finančne institucije pa bi bilo treba nepopustljivo urediti, pri čemer bi sistem nadzoroval učinkovit evropski organ za finančne storitve: ne, da bi naša gospodarstva zvlekli nazaj v preteklost, temveč da bi ustvarili odprt, pravičen in pregleden sistem trgovine, ki je svobodna in poštena.
London, Pariz, Berlin: vsak od teh goreče poudarja, da je Evropa enotna, toda predsednik Sveta nam govori, da razlike obstajajo še naprej. Upam, da nam bo predsednik Sveta poročal o vrhu, saj bi danes moral biti tukaj. Če razlike obstajajo še naprej, to ne bo dovolj. Evropa mora imeti močno voljo, biti mora hitra in enotna v tednih in mesecih, ki so pred nami, pripravljena, da odstrani slabo aktivo, ki hromi stanje na bankah, pripravljena reformirati bančno prakso, da bi ponovno vzpostavila kreditno sposobnost, in pripravljena sprejeti, da trenutni paket spodbud morda ne bo zadostoval, saj ni dobro vlagati v Mednarodni denarni sklad, če ne obstaja globalni finančni sistem, ki bi ga bilo treba podpirati, in čeprav je nepravično, da morajo države članice blažiti napake tistih, ki so bili razvratni, je morda to cena, ki jo je treba plačati, da bi se izognili škodljivim posledicam sesutja gospodarstva.
Povedano enostavno, Svet, Komisija in Parlament morajo sodelovati: hladnokrvno, mirno, združeno morajo preprečiti, da bi postopek bil pomembnejši kot namen. Evropa se ne more več boriti z ognjem. Prišel je čas za temeljito reformo, ki bo zagotovila delovna mesta zdaj in varnost v prihodnosti.
Cristiana Muscardini
v imenu skupine UEN. - (IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, gospod Vondra je govoril o "krepitvi nadzora", vendar pa želimo nekaj informacij o tem, koliko izvedenih finančnih instrumentov OTC je še vedno v rokah evropskih bank, koliko to znaša na svetovni ravni. Morda se bosta Komisija in Svet odločila zamrzniti izvedene finančne instrumente ali to vsaj predlagati na svetovni ravni in ustaviti trgovanje v tem blagu. Ali je mogoče, da so v bankah, ki so bile nacionalizirane, ti izvedeni finančni instrumenti še vedno slaba aktiva in očitno tudi težava za razvoj? Krepitev nadzora pomeni tudi, da moramo ne samo biti sposobni očistiti bančni sistem in pregledati sistem ureditve, kot pravi Komisija, temveč moramo tudi podati nove predloge.
Če smo torej zaskrbljeni zaradi krize v avtomobilski industriji, bi nas morala skrbeti tudi mala in srednje velika podjetja in nepoštena konkurenca, ki prihaja z druge strani naših meja. Svet se še ni odločil ratificirati in spodbujati označevanja porekla, edinega sistema, ki ni protekcionističen, ampak ščiti potrošnike in proizvode, kot je pravkar povedal predsednik Barroso. Da bi pomagali podjetjem, moramo poleg spodbujanja novih vrst kreditov malim in srednje velikim podjetjem dati hitrejši in cenejši dostop do mobilnosti, če hočemo, da se ta podjetja prilagodijo in ne propadejo. Mnoga izmed njih zdaj trpijo zaradi 50-odstotnega upada naročil, kar jih prisili, da se za pomoč obrnejo na banke. Toda banke ne posojajo denarja, delnice bank pa so propadle zaradi izvedenih finančnih instrumentov. To je začarani krog. Prebiti se morate iz te zmešnjave in iskati resnične rešitve, ne samo neuporabnih predlogov.
Rebecca Harms
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, ob peti razpravi v tem parlamentarnem obdobju o uspehih in neuspehih lizbonske strategije bi želela vprašati, kako je mogoče, da smo vsako leto zatrjevali, da je strategija uspešna in da je bil njen uspeh ocenjen, zdaj pa smo se naenkrat prebudili sredi najhujše krize zadnjega časa, kot da bi bila naravna katastrofa. Do tega ne bi smelo priti in menim, da je nepoštena ocena lizbonske strategije eden od problemov, ki jih moramo rešiti.
Pred enim letom je v isti razpravi Evropski parlament pozval Komisijo, naj zagotovi stabilnost finančnih trgov, ker smo prepoznali znake grozeče krize. Gospod Barroso, odziva na to zahtevo ni bilo. Zdaj že mesece razpravljamo o sesutju sistema, kot je dejal gospod Schulz, ne da bi zagotovili, da so novi predpisi obvezni. Moje stališče o tem je nekoliko drugačno od stališča mojih kolegov poslancev. Menim, da so mnogi člani Komisije in nacionalnih vlad še vedno prepričani, da se lahko deregulirani trg, ki ga sestavljajo močni akterji, regulira sam. Če se omejimo na hitro vlaganje skladov v bančni sistem in dajanje javnih jamstev, ne da bi vzpostavili povsem novo strukturo finančnih trgov, nam zagotovo ne bo uspelo. Ne bomo vzplavali iz te krize in ne bo resnične oživitve gospodarstva.
Prav tako nedosledna je razprava o povezavi med podnebno politiko, trajnostnimi strategijami in kriznim upravljanjem. Vsako leto o tem slišimo mnogo tolažilnih zagotovil. Če pa pogledate trenutne načrte za oživitev gospodarstva na evropski in nacionalni ravni, boste videli, da so sestavljeni iz številnih besed, da pa se ciljev trajnosti, varstva podnebja in učinkovite rabe virov še vedno ne jemlje resno. Ti načrti za oživitev gospodarstva evropskega gospodarstva ne bodo pripravili na soočenje s prihodnostjo. So enostavno eno in isto.
Jiří Maštálka
Gospe in gospodje, skupni program za rast in delovna mesta, znan tudi kot lizbonska strategija, je nastal leta 2005. Zdaj je leto 2009 in kljub vsemu se soočamo z naraščajočo revščino ter gospodarsko in finančno krizo, za katero v zgodovini ni primerjave. Zadnje napovedi kažejo, da se bo število brezposelnih v EU leta 2009 dvignilo za skoraj 3,5 milijonov. Kljub vsem ukrepom, sprejetim do danes, brezposelnost narašča. Nisem edini, ki meni, da je nekaj narobe. Trenutna situacija kaže neuspeh dosedanjih politik, ki so predvsem podpirale kopičenje velikih dobičkov s strani velikih poslovnih in finančnih združenj, vzpostavitev velikih monopolov in poslabšanje življenjskih standardov delavcev in navadnih ljudi. Evropa mora ubrati drugačno pot. Na svojem spomladanskem zasedanju mora Svet sprejeti evropsko strategijo za solidarnost in trajnostni razvoj ter nov sklop gospodarskih, socialnih in okoljskih politik za podporo vlaganja predvsem v kakovost dela, izboljšanje kvalifikacij, programe podpore za infrastrukturo, kohezijske politike, varstvo okolja in izboljšanje zdravja ter varnost pri delu. Velik problem, s katerim se soočajo države članice, vključno s Češko republiko, je selitev podjetij. EU mora vzpostaviti ureditveni okvir, ki bi kaznoval podjetja zaradi selitve, na primer tako, da finančno podporo EU pogoji z izpolnjevanjem obveznosti, ki vključujejo varstvo delovnih mest in lokalni razvoj. Posebno zdaj, v času finančne in gospodarske krize, potrebujemo ne samo solidarnost, temveč tudi stroga in hitro delujoča pravila in instrumente kot skupno obrambo pred krizo. Na ta način bi tudi dostojanstveno povezali zapuščino Jeana Monneta, ki se ga spominjamo danes.
Nigel Farage
v imenu skupine IND/DEM. - Gospod predsednik, danes zjutraj se je o pojmu "evropska solidarnost" razpravljalo, kot da bi bil samoumeven. To se mi zdi vprašljivo.
Ne moremo podpisati bianko čeka, da bi rešili države vzhodne Evrope. Nimamo denarja. Gospodarsko gledano je načrt precej pomanjkljiv in, kar je najpomembnejše, politično nesprejemljiv za davkoplačevalce v Franciji, Britaniji in Nemčiji, da bi ga izvajali. Vendar pa se zdi, da je britanski finančni minister Alistair Darling zdaj zagovornik tega načrta. Saj je znorel! Pravi, da je zdaj čas, da Evropa gradi na skupnih vrednotah sodelovanja, kot da smo velika srečna družina.
Toda madžarski ministrski predsednik podira to zamisel evropske solidarnosti. Zahteva, da Evropska unija reši države, kot je njegova, z 180 milijardami EUR, in pravi, da nam obljublja, če tega ne bomo storili, da se bo pet milijonov brezposelnih migrantov odpravilo na zahod v naše države. To ni nič drugega kot izsiljevanje in kaže norost, da smo državam, kot je Madžarska, dovolili vstopiti v to politično Unijo, ter še bolj poudarja neumnost odprtih meja.
Edini odziv, ki ga danes slišim v tem Parlamentu, je, da moramo nekako imeti več Evropske unije - da bo več moči zaleglo! Toda glejte: volivci v Franciji, volivci na Nizozemskem in volivci na Irskem so vam poslali sporočilo. Niste upravičeni povečati pooblastil Evropske unije. Menim, da bo gospodarska kriza tisto, o čemer bodo volivci letos glasovali na evropskih volitvah, in upam, da vam bodo tokrat poslali sporočilo, ki bo tako veliko in tako glasno, da ga enkrat za spremembo enostavno ne boste mogli prezreti.
Predsednik
Nigel Farage, morda res nismo vedno srečni v naši evropski družini, toda tudi vi ste del te družine.
Jana Bobošíková
(CS) Gospe in gospodje, v nasprotju s predhodnim govornikom sem trdno prepričana, da mora bližnje zasedanje Evropskega sveta delovati v skladu z geslom trenutnega češkega predsedstva, ki se glasi "Evropa brez ovir". Upam, da odsotni predsednik Sveta, Mirek Topolánek, pod pritiskom Obamove administracije ne bo podlegel skušnjavi novih ureditev in da se v gospodarstvo vloži več davkoplačevalskega denarja.
Bližnje zasedanje Sveta bi moralo tudi zavrniti načrt okoljskega lobija Barrosove Komisije, ki vključuje ogromno, več milijard vredno podporo za obnovljive vire energije. Ekonomska teorija in zgodovinsko dokazana praksa jasno kažeta, da to ne bo pomagalo zmanjšati gospodarskega propada ali ustaviti naraščanja brezposelnosti. Nasprotno, krizo bo samo poglobilo in dodalo še eno tveganje za prihodnost, in sicer inflacijo, gospe in gospodje. Menim, da noben razumen politik ne bi želel prispevati k velikemu porastu cen in razvrednotenju prihrankov navadnih državljanov. Upam, da bo predsedstvo nadaljevalo s svojo odločno obrambo liberalizacije skupaj z odpravo trgovinskih ovir in protekcionizma.
Kot vemo, gospe in gospodje, je vladno urejanje gospodarske politike v ZDA odigralo ključno vlogo pri povzročitvi trenutne krize. Namesto, da bi se iz tega učili, so organi EU od 1. julija lansko leto potrdili neverjetnih 519 uredb in 68 direktiv, z drugimi besedami v obdobju 9 mesecev. Če želi biti češko predsedstvo verodostojno in uspešno s svojim geslom "Evropa brez ovir", namesto da organizira več vrhov, bi moralo nemudoma preveriti vso zakonodajo EU in odpraviti čim več okoljskih in socialnih omejitev ter omejitev zaposlovanja in omejitev na podlagi spola. Svet bi moral prav tako razmisliti o tem, kako obrzdati prenapihnjeno socialno državo in znižati visoke davke in zavarovanje. Samo na ta način lahko dosežemo hitro obnovo racionalnih človeških in tržnih dejavnosti, brez katerih enostavno ne bomo mogli premagati trenutne krize.
Klaus-Heiner Lehne
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, včasih ne morem verjeti, kar slišim. Gospod Schulz, pobudo o ureditvi in pravilih preglednosti za hedge sklade in sklade zasebnega kapitala je podal Odbor za pravne zadeve.
Leta 2006 so člani skupine Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov v Odboru za pravne zadeve začeli aktivno zahtevati vzpostavitev pravil. Zakonodajno samoiniciativno poročilo, ki smo ga naročili, ni bilo uresničeno, ker je predsednik Odbora za ekonomske in monetarne zadeve, za katerega vsi vemo, da je član Skupina socialdemokratov v Evropskem parlamentu, začel povsem nepotreben spor o pristojnosti. Posledica tega je bila, da smo poskušali mesece, če ne leta, doseči sporazum in smo potem lahko septembra lansko končno sprejeli zakonodajna samoiniciativna poročila o tem vprašanju v obliki poročil gospoda Rasmussena in gospoda Lehneja.
Tisti, ki se je v Svetu izrekel proti ureditvi na tem področju, je bil Gordon Brown. Sicer očitno ni član PPE-DE, ampak sodi k vaši skupini. V zadnjih letih sta se gospa Merkel in gospod Rasmussen v vseh razpravah vedno izrekla za ureditev na teh področjih, tako v Evropskem svetu, kot v okviru G8.
Problem je, da so bili socialisti v Evropski uniji vedno velika ovira pri vključevanju teh neurejenih področij. Nedavno so se mnenja spremenila, posledica tega pa je, da smo v položaju, v katerem smo danes. To je eno od zgodovinskih dejstev na tem področju. Povedati želim samo, da obstaja velika razlika med besedami, ki jih slišimo tu, in resničnostjo zadnjih mesecev in let. Žal je tako.
Nazadnje bi želel omeniti nekatera področja skupnega interesa. Danes je ozračje med parlamentarnimi skupinami med pripravami na resolucijo o lizbonskem procesu v organizacijskem odboru izredno dobro. Zaradi tega smo dosegli dogovor na skoraj vseh področjih in sestavili dobro resolucijo.
O tem ne bi smeli razpravljati, dokler nam ne zmanjka sape. Namesto tega bi morali dati jasno vedeti, da je to področje skupnega interesa. Evropski državljani od nas pričakujejo, da bomo v tej krizi delovali enotno in si ne bomo nasprotovali.
(Aplavz)
Poul Nyrup Rasmussen
Gospod predsednik, to je najhujša kriza od leta 1929 in se še slabša: brezposelnost se nezadržno povečuje.
Predsedniku Komisije sem pred nekaj meseci rekel: "Prosim, ne precenjujte tistega, o čemer je Evropski svet odločil decembra 2008. Prosim, da podobe Evrope ne slikate preveč rožnato." Vendar pa delate točno to. Niste dosegli finančne spodbude v višini 3,3 % v Evropi - niste! Ko govorite o avtomatičnih stabilizatorjih, je to že v napovedi. V skladu s Komisijo v januarju je napoved -2 %, zdaj pa nam Evropska centralna banka govori, da je -3 %. Ko govorite o finančni spodbudi v višini 1,5 %, ta ne znaša 1,5 %, ker bo v skladu z inštitutom Bruegel znašala 0,9 %, kar je dokumentirano.
Zdaj smo se znašli v naslednji situaciji: ne skrbimo za zaposlovanje, brezposelnost se nezadržno povečuje, vaša spodbuda v Evropi pa ni 3,3 %, ampak 0,9 %. Če nam zdaj govorite, naj počakamo na boljše čase, in če se strinjate z Jean-Claudeom Junckerjem, ki je včeraj dejal, da smo storili dovolj, potem pravim: niste storili dovolj - ljudje od Evrope pričakujejo več, kot pravite danes.
Moj poudarek je: čez nekaj tednov se boste sestali z gospodom Obamo, novim predsednikom Združenih držav Amerike. Zagotovil je naložbeni paket v višini 1,8 % k bruto domačemu proizvodu. Mi zagotavljamo manj kot polovico. Kako ste si predstavljali, da se bo Evropa postavila v položaj, kjer smo mi tisti, ki delamo manj kot naši ameriški prijatelji, in kjer smo mi tisti, ki zahtevamo več od naših ameriških prijateljev? Kako ste si predstavljali spoštovanje Evropske unije?
Kar želim povedati, je, da moramo storiti več in da moramo sestaviti celovit načrt, ki bo obsegal vrh 19. marca, ki bo potekal čez devet dni, vrh v Londonu 2. aprila, vrh o zaposlovanju v Pragi in junijski vrh. Predsednik Komisije, pozivam vas, da si prizadevate za celovit, nov načrt oživitve. Če tega ne bomo storili, bomo izgubili. Ne gre za to, da ustvarimo boljše čase drugo leto: to je temeljna svetovna kriza, ki jo moramo resno obravnavati.
Moja zadnja pripomba zadeva solidarnost. Prišel je čas, ko ne smemo sprejeti novih razmejitev med tistimi, ki so bili člani Evropske unije mnogo let, in tistimi, ki so se Evropski uniji pridružili z obljubo, da bo to boljši čas za navadne ljudi. Naj se zdaj izognemo razmejitvi med novimi in starimi. Pokažimo resnično solidarnost. Predsednik Komisije, zato vas pozivam, da preučite nove finančne možnosti za pomoč našim novim prijateljem - evroobveznice so ena možnost, Evropska investicijska banka je druga. Prosim, vzemite to resno in naj ne naredimo premalo in prepozno, kot so to storili na Japonskem, ampak pokažimo, da gre v Evropi za ljudi, da gre v Evropi za solidarnost z najšibkejšimi državami v tej Uniji.
Jules Maaten
(NL) Gospod predsednik, zdaj, ko se končuje začetno obdobje lizbonske strategije, lahko vidimo, da cilji, ki so jih leta 2000 določili voditelji vlad, niso bili ustrezno doseženi. Predvsem v trenutni gospodarski krizi je še posebno pomembno, da lizbonsko strategijo vzamemo resno. Če bi bilo tako, bi se bila Evropa verjetno sposobna bolje spopasti z gospodarskim nazadovanjem.
Eden od ključnih dogovorov v lizbosnki strategiji je namera, da se 3 % bruto domačega proizvoda nameni za raziskave in razvoj: dve tretjini financira zasebni sektor, tretjino pa vlada. Vendar pa dejstvo, da skoraj nobena država v Evropski uniji ni izpolnila tega cilja, deluje kot zaviranje inovativnosti v Evropski uniji. V svetovni krizi bo morala Evropa v sebi najti moč, da gospodarstvo še enkrat dvigne na potrebno raven.
Sočasno pa je presenetljivo, da bi bilo treba precejšen delež proračuna EU še vedno uporabljati za pretirano finančno podporo starega gospodarstva, ki vključuje kmetijske in regionalne sklade, medtem ko se ne dosega ciljev za naložbe v raziskave. Imamo mnogo možnosti. Pomislite na primer samo na čisto okolje ali medicinske tehnologije ali rastoči sektor evropskih računalniških iger, kjer se je posebna podpora izkazala za učinkovito.
Gospod predsednik, dinamično in v inovacije usmerjeno gospodarstvo lahko pomaga zagnati nove industrije, tehnologije in proizvode. Točno to je potrebno, da si opomoremo od recesije. Kriza nam omogoča in nas celo sili, da izvedemo naše skrajno potrebne reforme.
Pozivam države članice, da svoje sporazume vzamejo resno, kajti če so določeni veliki cilji, moramo biti odločeni, da jih dosežemo. Če ne, bo EU izgubila svojo verodostojnost. Skupna politika zahteva celovita prizadevanja s strani vseh in ne dopušča popuščanja katere koli države članice.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Gospod predsednik, vse kaže na to, da bodo desetletni cilji lizbonske strategije popoln polom. Pravi odgovor na globalno gospodarsko krizo nista ne strategija, ne nenehno omenjana Lizbonska pogodba. Med bližnjim zasedanjem Sveta nas bo ministrski predsednik Irske obvestil o ukrepih, sprejetih za vključitev Lizbonske strategije. Po vzoru Francozov in Nizozemcev je Irska na referendumu zavrnila spremenjeno različico evropske ustave. Državljanov te države ni bilo mogoče prepričati, da se odpovedo delu svoje suverenosti v prid birokratski strukturi, imenovani Evropska unija. Trenutno se ob čakanju na odločitev nemškega ustavnega sodišča, ki bi lahko dokončno pokopala Pogodbo, poskuša Irce prepričati z obljubami o prednostih, ki jih ni mogoče najti v predloženem dokumentu.
Spričo ogromne gospodarske krize pozivam h končanju nesmiselnih notranjih sporov EU in k sprejetju posebnih ukrepov na podlagi obstoječih pogodb in v duhu solidarnosti.
Claude Turmes
(FR) Gospod predsednik, v času krize potrebujemo močno spodbudo na evropski ravni.
Osamljeno delovanje nacionalnih držav ne bo moglo dati dovolj močnega in usklajenega odgovora. Zato nujno potrebujemo spodbudo Evrope. In kaj spet vidimo danes? Komisijo, ki je, kot njen predsednik, utrujena, nima vizije in ji manjka politični pogum. Načrt za oživitev gospodarstva v višini 5 milijard EUR ni načrt za oživitev, saj 50 % projektov na seznamu ne bo doživelo vlaganj v letu 2009 ali 2010, ker na primer dovoljenja za skladiščenje ogljika še ne bodo pripravljena!
Gospod Daul ima prav. Zdaj je čas, da pokažemo solidarnost in inovativnost. Če Komisija upošteva Margaret - "hočem svoj denar nazaj" - Merkel in sestavi seznam, ki daje več denarja močnim gospodarstvom kot našim kolegom v vzhodnih državah, ki prav zdaj potrebujejo našo podporo, ne bomo mogli doseči napredka.
Zato potrebujemo inovacije na dveh področjih. Prvič, teh 5 milijard EUR ne bi smeli zapraviti za državno pomoč. Namesto tega bi morali denar usmeriti v Evropsko investicijsko banko. Banka trenutno povečuje svoj kapital za 76 milijard EUR in se z Evropsko centralno banko pogaja o izboljšanjih v zvezi z likvidnostjo. Zato bi morali večino 5 milijard EUR uporabiti kot jamstvene sklade, da bi pridobili 20, 25 ali 30 milijard EUR javnih in zasebnih naložb. Drugič, razširiti moramo ta načrt za oživitev gospodarstva, da bo vključeval zelene tehnologije, obnovljive vire energije in naložbe v stavbe v evropskih mestih in velemestih.
Trenutno je predsednik Obama dodelil desetkrat več tveganega kapitala zelenim tehnologijam kot Evropa. Zato izgubljamo bitko, ko gre za naslednjo veliko zadevo v gospodarstvu.
Sahra Wagenknecht
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, odločilno vprašanje v zvezi z vsemi načrti za oživitev gospodarstva, ki se vzpostavljajo po vsej Evropi, je seveda: kdo bo dobil denar? Bo za banke napisanih še več bianko čekov, čeprav bi bilo dolgoročno za davkoplačevalce precej ceneje, če bi bile nacionalizirane takoj? Nja olajšamo breme velikih podjetij in tistih, ki prejemajo visoke plače, čeprav so leta imeli koristi od davčnih ugodnosti po vsej Evropi? Več denarja se potroši za takšne stvari, verjetneje je, da programi ne bodo uspešni in da bo evropsko gospodarstvo strmoglavo padlo.
Posledica dolgoročne politike privatizacije, deregulacije in liberalizacije je povečana koncentracija premoženja med najvišjimi deset tisoči. Poleg tega je bila ta politika odgovorna za krizo, v kateri smo danes. Kdor verjame, da je mogoče to krizo premagati z nadaljevanjem te politike z zgolj nekaj spremembami, vsekakor ni razumel situacije. Kar potrebujemo, je prav nasprotno. Namesto kupovanja slabe aktive bank bi morali davke porabiti za prenovo šol in bolnišnic in za ozelenitev evropskega gospodarstva. Če se javna sredstva dodeli zasebnim podjetjem, mora veljati pravilo, da ni davkov brez zagotovljenih delovnih mest, in predvsem, da ni davkov brez javnih lastninskih pravic, da lahko imajo od prihodnjih prihodkov korist država in predvsem državljani. Najboljši načrt za oživitev gospodarstva bi bila radikalna prerazpoveditev premoženja in sredstev z vrha navzdol. Sektor z nizkimi plačami v Evropi je treba zmanjšati, namesto da se ga nenehno spodbuja. Potrebujemo višje minimalne plače in boljše socialne storitve v Evropi. Potrebujemo davčne stopnje, ki bodo zagotovile, da milijonarji in dobičkarji starega finančnega trga prevzamejo odgovornost za ogromne izgube, ki so bile povzročene, ne pa da to stori večina državljanov, ki sploh ni imela koristi od finančnega razcveta. Menim, da je socialna pravičnost zdaj edina razumna gospodarska politika. To je edini način za končanje katastrofalne krize.
Nils Lundgren
(SV) Gospod predsednik lizbonska strategija je eden izmed najboljših projektov EU. Države članice morajo prostovoljno reformirati svoja gospodarstva, da bi ustvarile blaginjo in sposobnost prilagajanja predvidljivim spremembam, kot je staranje prebivalstva, in nepredvidljivim spremembam, kot je zlom finančnih trgov. Zamisel strategije je spodbujanje učinkovitih trgov, podjetništva, izobraževanja, raziskav in stabilnih državnih financ, zdaj pa smo na preizkušnji.
Če bi vsi, ko je prišlo do finančne krize, imeli prožno gospodarstvo, pravo monetarno politiko in zdrave državne finance, bi se Evropa uspešneje spopadla z njo. Vendar vsega tega nismo imeli. Lizbonske strategije se ni izvajalo, medtem ko je bila posledica evra prelahka monetarna politika za Irsko, Italijo in Grčijo. Poleg tega so številne države uspele slabo upravljati s svojimi javnimi financami pod zaščito evra. Zato so neravnovesja ogromna. Lizbonska strategija je dobra zamisel, ki je bila zavožena. Evro je slaba zamisel, ki je povečala probleme.
Bruno Gollnisch
(FR) Gospod predsednik, gospe in gospodje, v teh kriznih časih se bosta pokazali vrednost in koristnost struktur, in ta kriza nam kaže, da Evropa Bruslja sploh ni uporabna. Načrt za oživitev gospodarstva, domišljavo imenovan "evropski", je dejansko vsota financ, o kateri so odločile države članice. Prispevek evropskega proračuna predstavlja zelo majhen delež.
Medtem ko se za podporo realnega gospodarstva in delovnih mest dodeljuje 200 milijard EUR, gre 2 milijardi EUR teh sredstev bankam brez zagotovila, da bodo denar uporabile za financiranje podjetij in fizičnih oseb. Privatizirani dobički, izgube v javni lasti: to so zadnje besede teh gospodarskih politik, naj bodo liberalne ali socialistične.
Gre za evropsko solidarnost ali podporo za države? Udeleženci neformalnega vrha 1. marca so skupaj zavrnili pogojevanje pomoči, dodeljene avtomobilskemu sektorju, v prid trga in konkurence. Ni prišlo do sprememb v politiki, sprememb v logiki in ni prišlo do prenehanja izvajanja sistema, ki nas je vodil v katastrofo! Smo na robu prepada, čez nekaj dni pa nas bodo voditelji držav in vlad prosili, naj naredimo velik skok naprej.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Gospod predsednik, kot koordinator skupine Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov za regionalno politiko bi želel reči, da postajata želeni premik proti prožnejšemu pristopu in trdno osredotočanje na naložbe in zaposlovanje resničnost. Ravno v času krize je kohezijska politika zelo uporabna, ko gre za naložbe Skupnosti. Trenutno razporejamo letno vsoto okoli 50 milijard EUR, 65 % tega pa gre za prednostna področja v lizbonskih sporazumih. S tem aktivno prispevamo, kvalificiramo delavce in zagotavljamo celo vrsto regionalnih pobud za leta po krizi.
PPE-DE bi raje ohranila ta celovit finančni pristop, kot pa povzročila še več razdrobljenosti. Zamisel, ki se skriva za sprejetjem prožnejšega pristopa, je pospešitev seznama izdatkov, poenostavitev odobritve in učinkovito obravnavanje pripravljalnih stroškov, znatna razširitev področja delovanja EIB s posebnimi programi, vključno s trajnostno obnovo v mestnem okolju in večjim okvirom za energetsko učinkovitost, nenazadnje v starih državah članicah. Pozdravljam ta premik k intenzivnejšemu pristopu in prožnosti.
Na drugem marčevskem zasedanju bomo imeli prednostno razpravo na tem plenarnem zasedanju o prilagoditvah kohezijske politike. Prav tako bomo ustrezno prilagodili predpise za sklade in položili osnovo za novo kohezijsko formulo: teritorialno kohezijo, okvir za obdobje po letu 2013.
Kot je bilo pravkar potrjeno, smo zavezani k visokokakovostnim dejavnostim, vključno z grozdi, raziskavami in razvojem, inovacijami in razvojem podeželja, in zagotovili bomo, da bosta ekonomija znanja in konkurenčnost v Evropi dobili spodbudo. To velja za vse regije v vseh državah članicah. Na ta način bo Evropa ostala prisotna, mi pa bomo prispevali k večji solidarnosti v Evropi celo po obdobju krize.
Edit Herczog
Gospod predsednik, začeti bi želela z odgovorom gospodu Farageju. Če doslej ni bilo gotovo, da bo Parlament enoten, menim, da nas je gospod Farage vse prepričal, da moramo ostati enotni kot Evropska unija.
Sistemska kriza je prizadela EU in vprašati se moramo, zakaj nas naša desetletna lizbonska strategija ni mogla rešiti. Bi lahko imeli boljši cilj? Bi lahko imeli boljše izvajanje? Bi to lahko naredili na bolj povezan način ali smo čakali koga, da to stori namesto nas?
Odgovor Skupine socialdemokratov je, da je prav, da imamo enotno, celovito strategijo za prihodnost, da spodbujamo konkurenčnost socialne in okoljske trajnosti v eni sami strategiji. Odgovor socialdemokratov je, da potrebujemo izpolnjevanje lizbonskih ciljev za vso Evropo in za vse Evropejce, vključno z najbolj ranljivimi, z revnimi.
Stabilizirati moramo finančne trge in v prihodnje zmanjšati tveganje podobnih kriz. Vendar pa ne bomo podpirali politik, ki naše vire ženejo v davčne oaze in na bančne račune posameznikov. Stabilizirati moramo realna gospodarstva po vsej Evropi za vse sektorje in še zlasti mala in srednje velika podjetja, vendar pa moramo prevzeti odgovornost za podporo zaposlovanja in ne samo dovoliti tem podjetjem, da ustvarjajo dobiček.
Prizadevati si moramo za inovacije raziskav in razvoja in digitalni preklop ter izboljšanje veščin, da bodo lahko vsi državljani Evrope uporabljali te tehnologije. Dodelili bomo sredstva za rešitev znanja v vseh politikah pravic intelektualne lastnine. Stabilizirati moramo Evropo kot celoto, vendar pa se moramo ozreti prek Evrope na celo bolj ranljive dele sveta in v Evropski uniji ne bomo ustvarjali novih razmejitev.
Mobilizirati moramo akterje, da bodo ukrepali. Ukrepanje, ukrepanje, ukrepanje in izvajanje. Besede same nas ne bodo pripeljale do uspeha. Ni dovolj storiti veliko, toda potrebno je storiti dovolj. Pozivamo Komisijo, pozivamo Svet, naj presežeta spomladanski vrh in naša sporočila preneseta G20. To je tisto, na kar ljudje na ulicah čakajo, da bomo storili. Ukrepajmo skupaj.
Ona Juknevičien
(LT) Pozornost bi rada obrnila k nekaterim okoliščinam, ki se mi zdijo pomembne za reševanje vprašanja ohranitve in ustvarjanja novih delovnih mest. Prvič, to je globalna gospodarska kriza, ki nas sili, da ponovno premislimo in ponovno preučimo strategijo zaposlovanja. Drugič, kritično moramo oceniti, kaj smo že ustvarili, in učinkovitost izvajanja strategij, ki smo jih sprejeli. Zato pozivam Komisijo, da zelo kritično oceni, kako članice Skupnosti porabljajo sredstva, namenjena spodbujanju zaposlovanja. Trenutna veljavna praksa dodeljevanja sredstev za kvalifikacijo, prekvalifikacijo in različne vrste usposabljanja je po mojem mnenju neučinkovita. Naložbe v mala in srednje velika podjetja in mikrokredite so najučinkovitejši ukrep za ustvarjanje novih delovnih mest. Za ta namen bi bilo mogoče sredstva iz Socialnega sklada in Sklada za prilagajanje globalizaciji učinkoviteje porabljati. Države članice morajo predložiti poročila o porabi sredstev Socialnega sklada in Sklada za prilagajanje globalizaciji, pri čemer morajo še zlasti navesti, koliko novih delovnih mest je bilo ustvarjenih. Obstajati morajo kazni za neučinkovito porabo. Število delavcev, ki se tako rekoč prostovoljno upokojijo, se povečuje. Ostanejo brez zaposlitve, brez socialne ali finančne podpore. Zato bi tu morali vključiti sindikate, da bi zaščitili interese naših ljudi. Komisijo in države članice pozivam, da se združita v okviru te pomembne zadeve.
Guntars Krasts
(LV) Hvala, gospod predsednik. V trenutni krizni situaciji je bolje storiti več, kot čakati. Zato morajo predlagani instrumenti za spodbujanje gospodarstva vsekakor prejeti našo podporo. Za nove države članice v vzhodni Evropi so, z redkimi izjemami, mednarodni posojilni trgi zaprli svoja vrata, prihaja do odtekanja kapitala, in zahodnoevropske banke, ki predstavljajo večino trga v regiji, so ekspanzivno posojilno politiko, ki so jo nedavno izvajale, zamenjale za previdnejši pristop. Možnosti za te države članice, da uporabijo finančne in davčne instrumente, so omejene ali pa sploh ne obstajajo. Poleg tega bodo v večini teh držav, ki se pripravljajo na pristop k evrskemu območju, konvergenčna merila srednjeročno tudi omejila ukrepe za gospodarsko spodbudo, ki jih je mogoče sprejeti. Edini pravi instrument za spodbujanje gospodarstva in izvajanje lizbonske strategije v teh državah so finance iz sredstev Evropske unije. Za pridobitev sredstev bi morda lahko bil problem najti sofinanciranje, to pa bi lahko podaljšalo čas, potreben za pridobitev sredstev. Da bi spodbudili gospodarstvo v vzhodni Evropi nujno potrebujemo sporazum o spremembah pravil za pridobitev sredstev Evropske unije. Postopke za pridobitev sredstev je treba znatno poenostaviti, zmanjšati je treba obseg potreb po sofinanciranju državnega in zasebnega sektorja in podaljšati je treba roke za pridobitev sredstev. Poiskati moramo prave možnosti za uporabo financiranja Evropske investicijske banke in Evropske banke za obnovo in razvoj za pridobitev sredstev. Te odločitve bodo poslale pomemben znak za oživitev in stabilizacijo trga v vzhodni Evropi. Hvala.
Elisabeth Schroedter
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, komisar, hvala. Zagrabiti moramo priložnost, ki nam jo ponuja finančna kriza, za radikalno ozelenitev evropskega gospodarstva in ustavitev podnebnih sprememb.
Vendar pa Komisija ni izkoristila te priložnosti in se zanaša na reševalni sveženj, ki vključuje zastarele koncepte, kot sta gradnja cest in avtomobilska industrija. Zdi se, da predstavljajo možnost tudi naložbe v bolehne gospodarske strukture. To ni napreden koncept, zaradi katerega bi ljudje nehalo skrbeti za izgubo njihovih sredstev za preživljanje. Sprostitev pravil uporabe strukturnih skladov mora biti namenjena zgolj trajnostnim, okolju prijaznim naložbam. Brez takšne presoje podnebnih sprememb ne sme priti do povišanja sofinanciranja.
Komisarji, menim, da je vaš pristop, pri katerem uporabljate finančno krizo za zmanjšanje pravic delavcev, ciničen. Direktiva o napotitvi delavcev mora krepiti pravice delavcev in ne sme prispevati k njihovi slabitvi. Reforma takšne vrste je že dolgo potrebna. Kar ponujate v novem dokumentu, je nesprejemljivo.
Ilda Figueiredo
(PT) Neoliberalna lizbonska strategija je bila eden izmed osnovnih instrumentov Evropske unije za spodbujanje finančne deregulacije, privatizacijo javnih storitev, liberalizacijo trgov in svetovne trgovine, deregulacijo delovnih razmerij in škodovanje pravicam delavcev. Predloga o direktivi o delovnem času in prožni varnosti sta jasna primera tega.
Nima smisla še naprej vztrajati pri razvoju lizbonske strategije, če se zaostruje gospodarska in socialna kriza, ki jo je pomagala ustvariti uporaba te strategije. Zato moramo prekiniti s temi politikami neoliberalnega kapitalizma, ki je odgovoren za poslabšanja brezposelnosti, negotove delovne razmere in revščino in ki je povečal socialne, regionalne in ozemeljske neenakosti. Potrebujemo celovito evropsko strategijo za solidarnost in trajnostni razvoj, ki temelji na obrambi proizvodnih sektorjev in javnih naložb, z učinkovitim povečanjem sredstev Skupnosti za podporo držav s šibkejšimi gospodarstvi, ki spoštuje naravo in ustvarja delovna mesta s pravicami in ki spodbuja javne storitve, povečuje kupno moč in zagotavlja pošteno porazdelitev dohodkov za zmanjšanje revščine. To je ravno nasprotno tistemu, kar predlagata Komisija in Svet.
Johannes Blokland
(NL) Gospod predsednik, med razpravami o spomladanskem vrhu v zadnjih letih smo države članice pozivali, da delajo na lizbonskem procesu. Navsezadnje sta gospodarska rast in nizka inflacija zagotovili prostor za reformo. Reforma je bila potrebna v konkurenci z vse uspešnejšimi gospodarstvi in je seveda potrebna še zdaj.
Trenutna kriza kaže, da so države članice, ki so se odzvale na to zahtevo, zdaj uspešnejše od drugih. Druge države članice imajo velike proračunske primanjkljaje, ker pa te države članice, ki so bile gluhe za našo zahtevo, prenašajo te primanjkljaje, to ogroža stabilnost naše valute.
Komisijo bi pozval, naj nadzoruje države članice, da bi zagotovila, da spoštujejo Pakt za stabilnost. Samo na ta način se lahko izognemo temu, da bi stroški krize ušli izpod nadzora. V omejenem obsegu lahko zato uporabimo začasne podporne ukrepe, ki izpolnjujejo zahteve preskusa trajnosti. Poleg vseh novih načrtov je očitno, da je treba upoštevati stare sporazume.
Sergej Kozlík
(SK) Zahodna Evropa rada govori o potrebi po pomoči državam srednje in vzhodne Evrope pri premagovanju krize. Vendar pa isti ljudje, ali gospod Sarkozy, če sem natančen, govorijo o teh državah kot o črni luknji, ki predstavlja tveganje za Evropsko unijo. Zavračam tako plehko posploševanje problema, ki je zahodne države prizadel na povsem enak način. Posledica takšnih izjav je izguba zaupanja v institucije držav srednje in vzhodne Evrope, predvsem pa se zdijo zahrbten napad in ne oblika pomoči.
Evropski voditelji so prejšnji teden zavrnili protekcionizem, ki bi pomenil dvig nove železne zavese po vsej združeni Evropi. Vendar pa je Evropska komisija sočasno odobrila ogromno državno pomoč za francoske proizvajalce avtomobilov. Ta neenak in diskriminatoren pristop pa se kaže tudi na drugih področjih in predvsem v kmetijstvu. Evropa dobiva dva obraza, evroskeptiki pa bodo želi sadove tega.
Gunnar Hökmark
Gospod predsednik, to je razprava o delovnih mestih, delovnih mestih in novi blaginji. Zato sem nekoliko presenečen, da s strani Skupine socialdemokratov slišim kritiziranje tistih, ki so bili odgovorni za realistične politike v Evropi, saj so socialisti, bolj kot kdor koli drug, pozivali k nižjim obrestnim meram na vrhuncu gospodarstva, ravno ko so izvajali monetarno politiko v ZDA. Prav površna monetarna politika je bolj kot kar koli drugega spodkopala gospodarstvo ZDA. Gospod Schulz bi mi moral biti hvaležen, da ga Evropa in Evropska centralna banka nista poslušali, kajti če bi ga, bi jo evropsko gospodarstvo odneslo precej slabše. Veseli me, da se strinjamo o tem.
To velja tudi za politiko, ki jo priporočate danes, ker zdaj govorite o evroobveznicah, ki bi med drugim vodile k višjim obrestnim meram za srednjeevropske države. To ni solidarnost v času finančne krize, in prav bi bilo, da tudi tokrat ne poslušamo gospoda Schulza.
Moramo ukrepati, toda ukrepati moramo pravilno, da ne bi poglobili krize in bi zagotovili stabilnost.
(Prekinitev iz sejne dvorane)
Ne, niste imeli pooblastil, toda krivi ste mnogih stvari, in če bi vas poslušali, bi se nam pisalo precej slabše. To je bil dogovor med nama, kajne? Cenim soglasje v Parlamentu o tem, da je bila vaša politika napačna.
Gospod predsednik, kar potrebujemo zdaj, je stabilnost. Upoštevati moramo pravila konkurence in pravila državne pomoči, da bi zagotovili odprte meje in trgovino, saj izvoz potrebuje več uvoza in uvoz potrebuje izvoz. Na ta način lahko zagotovimo več delovnih mest.
Guido Sacconi
(IT) Gospod predsednik, ena minuta zadostuje samo za telegram. Mojega, ki ga bom poslal Evropskemu svetu, sta že prenesla gospod Schulz in gospod Rasmussen, ki sta povedala, da je treba storiti več, predvsem glede socialne nujnosti, s strogimi finančnimi in davčnimi politikami. Naj dodam še eno sporočilo: seveda je med to krizo izredno pomembno, da zmanjšamo socialni vpliv, vendar pa je prav tako pomembno, da se trdno držimo smeri, tako da bomo vedeli, ali bomo iz krize prišli kot zmagovalci ali poraženci v smislu globalne konkurence, ki bo postala še bolj močna v iskanju novega zelenega, pametnega gospodarstva z manjšimi emisijami ogljika.
Zato se morajo vsi ukrepi na vseh ravneh, od lokalne do evropske, skladati s tem ciljem. Svet mora dati močen mandat za pogajanja pred Köbenhavnom, da ne bi izpustili te priložnosti, ki je tudi gospodarska. Mandat je treba podpreti s potrebnimi sredstvi držav v razvoju, ki jim bodo omogočila, da se nam pridružijo.
Sophia in 't Veld
(NL) Gospod predsednik, ta kriza je preizkušnja za Evropo. Državljani zdaj pričakujejo ukrepanje Evrope, in zato je nenavadno, da ostajajo mnogi nacionalni voditelji celo zdaj ujeti v svojo politiko "vsak zase". Evropa ni skupna vsota 27 nacionalnih interesov. Glede tega bi bila velika napaka Evropo ponovno razdeliti na vzhod in zahod.
Gospod predsednik, liberalci bi radi vlagali v prihodnost, ne v napake preteklosti. Ciljev lizbonske strategije ne bi smeli zamrzniti. Če že, bi morali biti bolj zavezani izobraževanju in raziskavam, inovacijam, trajnosti in močnemu evropskemu trgu.
Gospod predsednik, bančniki, ki zapravljajo naš denar, so vredni zaničevanja, toda gospod Schulz, prav tako neodgovorni so politiki, ki zdaj še povečujejo primanjkljaj in dolgove na hrbtu mlajših generacij. Skupina zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo soglaša z bistvom poročila gospe Ferreira. Samo z dejanskimi evropskimi in v prihodnost usmerjenimi rešitvami se lahko s to krizo spopademo neposredno. Gre za zdaj ali nikoli za Evropo.
Dariusz Maciej Grabowski
(PL) Gospod predsednik, prava strategija za oživitev gospodarstva je ključna za Evropsko unijo. Da bi bila ta strategija uspešna, mora izpolnjevati naslednje pogoje. Prvič, EU potrebuje večji proračun in ne proračuna, znižanega z 1 % na 0,8 % BDP, kot se zavzemajo nekatere države. Drugič, obnoviti je treba svobodo proračunske in davčne politike ter zavreči poskuse vsiljevanja in standardizacije teh politik. Tretjič, treba je nehati izvajati pritisk na je države članice, da se priključijo evrskemu območju. Četrtič, treba je uvesti natančen nadzor toka finančnega kapitala in ustaviti prenos kapitala iz novih držav članic v bogate. Danes ta plenilski postopek predstavlja na desetine milijonov evrov in uničuje nove države članice. Petič, podporo in pomoč bi morali usmeriti predvsem v države in regije, ki so bile najbolj prizadete, in ne, kot se dela danes, zapirati ladjedelnic na Poljskem, medtem ko se v Franciji in Nemčiji ščiti delovna mesta. Šestič, program naložb v infrastrukturo bi bilo treba usmeriti v odpravo razlik in nerazvitosti, še zlasti v novih državah članicah.
Csaba Őry
(HU) Gospod predsednik, zavedamo se, da se je glede na trenutno gospodarsko krizo povečala pomembnost zaposlovalne politike in lizbonske strategije, zato si moramo mi, evropski zakonodajalci in nosilci odločanja, prizadevati za ta, da bo izvajanje smernic za politiko zaposlovanja čim bolj učinkovito in uspešno. Kot je pokazalo tudi glasovanje v Odboru za zaposlovanje in socialne zadeve, med političnimi skupinami vlada soglasje, da smernice za politiko zaposlovanja za obdobje med leti 2008 in 2010 predstavljajo primeren - in še vedno dovolj prožen - okvir za doseganje zastavljenih ciljev. Znotraj teh okvirov je naloga držav članic, da določijo ključne vidike, ki so primerni za njihovo posebno situacijo, in da podrobneje opredelijo vsebino različnih smernic. Sistem okvirov je torej dobro orodje, katerega vzpostavitev je skupni evropski uspeh. Naloga držav članic je po drugi strani, da resnično v praksi uporabijo to izvrstno orodje.
Za uspeh obstajata dva predpogoja: določitev pravih ciljev in praktično izvajanje politike, ki ustreza tem ciljem. Prvi predpogoj je bil, recimo, že izpolnjen, zato moramo po mojem mnenju našo pozornost v naslednjem obdobju osredotočiti na nadaljnjo obravnavo podrobnejše opredelitve in uporabe vsebine smernic za politiko zaposlovanja s strani držav članic. Ne moremo prezreti dejstva, da različne gospodarske situacije in stopnje dolgov med različnimi državami članicami pomenijo razlike pri njihovi svobodi gibanja, ko gre za obseg naložb v zaposlovanje in človeške vire. Tudi v drugem oziru moramo biti enotni: da mora vsaka država članica povečati raven naložb, ki so neposredno povezane z zaposlovanjem, v sorazmerju s svojimi zmožnostmi. Priznati moramo, da je uspeh paketov za spodbujanje gospodarstva, ki so jih začele izvajati države članice, tesno povezan z dosego ciljev EU. Zato moramo bolj kot v preteklosti uskladiti naše pristope na področju ekonomske politike in ker sem prepričan, da med političnimi skupinami vlada soglasje, pozivam, da podpremo poročilo gospoda Andressona in glasujemo za njegovo sprejetje.
Pervenche Berès
(FR) Gospa predsednica, gospod Vondra, komisar, Evropa lahko stori veliko, če hoče, vendar mora za to postaviti pravilno diagnozo: toda trenutno podcenjuje krizo. Zagotoviti mora ustrezna sredstva: toda trenutno načrt za oživitev gospodarstva ne zadošča. Sprostiti mora potrebna finančna sredstva: toda trenutno razprava o evroobveznicah miruje in jo je treba ponovno spodbuditi. Če želi Evropa na mednarodnem prizorišču delovati razumno, mora dati zgled v zvezi z ureditvijo in nadzorom finančnih trgov.
Gospod Barroso, vaš uvod v delo, ki ga je izvedla skupina Jacquesa de Larosièra, je bil koristen, razumen in izreden. To delo je zdaj predloženo. Storite kot Delors in uporabite to delo kot podlago za izvajanje!
To poročilo je bilo sprejeto soglasno, čeprav so skupino sestavljali kulture in ljudje zelo različnega izvora. Tako smo našli evropsko soglasje, za katero smo si prizadevali nekaj let.
Če dovolite narodom, da se v prizadevanjih za ta rezultat raztrgajo, ne bo evropskega nadzora finančnih trgov.
Filiz Hakaeva Hjusmenova
(BG) Prispevek kohezijske politike postaja v kontekstu gospodarske krize še pomembnejši. Bančni sektor, konec proizvodne zmogljivosti, pomanjkanje svežega denarja in krčenje trga dela so osnovni problemi za države članice. Doslej je imela kohezijska politika svoje finančne instrumente, toda kriza nas sili v racionalizacijo primernih, inovativnih rešitev.
Podpora, ki temelji na sredstvih EU, bi morala zdaj biti usmerjena na ciljna področja. Strukturne sklade bi bilo treba uporabljati aktivneje in bolj v skladu s situacijo. Države članice se morajo osredotočiti na omogočanje, da upravičenci nadzorujejo sredstva. Upam, da bo Komisija poenostavila postopke za strukturne sklade, česar pa se ne sme storiti na račun nadzora porazdelitve in porabe sredstev. Menim, da bo poročilo o kohezijski politiki in naložbah v realno gospodarstvo zagotovilo zamisli za obravnavanje krize in bo koristno za nadaljnje ukrepe, namenjene spodbujanju gospodarske aktivnosti, ki jih pričakujemo od vrha Evropske unije. Hvala.
Rolf Berend
(DE) Gospa predsednica, gospod predsednik Sveta, komisarji, gospe in gospodje, poročilo gospoda Kirilova v prvi vrsti zadeva spremembe treh uredb o strukturnih skladih v letih 2007 do 2013 z namenom izboljšati denarni tok in likvidnost v državah članicah. To je en ukrep za boj proti gospodarski krizi, ki ga lahko brezpogojno podpremo.
Zahteva se, da države članice zdaj izkoristijo na primer priložnosti za podporo naložb v energetsko učinkovitost in obnovljive vire energije v stanovanjske objekte ter nove naložbene priložnosti v stanovanjske objekte na splošno. Ti načrtovani ukrepi bodo prispevali k pospešitvi, poenostavitvi in povečanju prožnosti uporabe strukturnih skladov in kohezijskih skladov. Poudariti moram, da ti ukrepi niso v nasprotju s svobodno konkurenco, socialnimi standardi in izvajanjem predpisov o zaščiti okolja in podnebja v Skupnosti.
Zdaj je odgovornost držav članic, da jamčijo sofinanciranje sredstev, ki jih zagotovi Evropski strukturni sklad, da bi jih lahko v celoti izkoristili. Pozdraviti in podpreti je treba zahtevo po povečani enostavnosti pri upravljanju in izvajanju skladov v poročilu.
Komisarji, od Komisije z veseljem pričakujemo nadaljnje predloge na to temo v letu 2009. Pomembno je poudariti pomen ukrepov za podporo zaposlovanja in poslovne dejavnosti za uspešno oživitev gospodarstva. Vendar pa je treba države članice pozvati, naj obsežneje uporabljajo strukturne sklade za spodbujanje ali ustvarjanje delovnih mest v malih ali srednje velikih podjetjih.
Odbor je v celoti upošteval naše spremembe. Popolnoma moramo podpreti to poročilo. Čestitke, gospod Kirilov.
Enrique Barón Crespo
(ES) Gospa predsednica, gospod predsednik Sveta, gospod podpredsednik Komisije, gospe in gospodje, Jeanu Monnetu se lahko najbolje poklonimo tako, da ukrepamo enotno, odločno in vztrajno, tako kot je ukrepal on pri organizaciji logističnih prizadevanj med obema svetovnima vojnama - prizadevanjih zaveznikov, ki so mu omogočili dobiti vojno. To pomeni, da moramo mi, 27 držav članic, ukrepati združeno.
Kot socialisti pozivamo, da to vključuje tri prednostne naloge: prvič, krepitev naše spodbude in načrta za oživitev na proračunskem področju in tudi glede nadzora in organizacije Evrope.
Drugič, razviti moramo pristno solidarnost med 27 državami članicami. Ne vem, ali se češka vlada in njen parlament, ki zadržujeta Lizbonsko pogodbo, zavedata, da se v drugem členu Lizbonske pogodbe beseda "solidarnost" pojavi prvič.
Tretjič, boriti se moramo proti davčnim oazam, črnim luknjam globalizacije.
Chris Davies
Gospa predsednica, omenil bi našo strategijo in priprave na konferenco v Köbenhavnu o podnebnih spremembah kasneje letos, kjer smo prevzeli vlogo voditelja, vendar takšnega, vendar pa jo ogroža gospodarska recesija in zahteva, da omilimo svoje standarde. Naj vam navedem primer.
Pred več kot tremi leti smo se dogovorili, da bomo avtomobilskim proizvajalcem postavili nove zahteve glede spremembe hladilnih sredstev v klimatskih napravah, ki jih uporabljajo in katerih globalni potencial segrevanja je trenutno 1 400-krat večji, kot globalni potencial segrevanja ogljikovega dioksida. Rekli smo, da bo to veljalo za vse nove modele avtomobilov od leta 2011.
Toda zdaj slišimo, da poskušajo nekateri proizvajalci, ki jih, če prav razumem, vodita Ford in General Motors, zdaj izkoristiti vrzeli, da bi se izmuznili tej obveznosti. Pozneje ta mesec je načrtovano srečanje nacionalnih homologacijskih organov. Zelo pomembno je, da komisar Verheugen prevzame vodstvo in pojasni, da naših standardov ne bomo omilili in da je treba ta hladilna sredstva zamenjati do leta 2011.
Če popustimo zdaj, bomo odprli vrata lobiranju iz industrije na splošno in naša vodilna vloga glede podnebnih sprememb bo resno omajana.
Costas Botopoulos
Gospa predsednica, ta tri izredno pomembna poročila so sestavili poročevalci socialdemokratov. To seveda ni slučaj. Srž teh poročil, spremembe, ki jih bodo za njihovo izboljšanje predstavili socialdemokratski poslanci, in menim, da tudi današnja razprava jasno kažejo, da je to posebna politika: značilna politika desnega krila in socialdemokratov glede krize. Politika desnega krila je precej enostavna: kriza je slaba stvar, vendar moramo biti potrpežljivi, bo že minila; sprejeti moramo nekaj tehničnih ukrepov in stvari se bodo same od sebe umirile, izraziti pa moramo naše sočutje z ljudmi, ki bodo prizadeti.
Stališče socialdemokratov je precej bolj zapleteno. Pravimo, da se moramo spopasti z izvorom problema, izvorom krize, da moramo radikalno spremeniti gospodarsko paradigmo, da moramo spremeniti in zajeziti vse špekulacije, ki so nas pripeljale v to finančno krizo. To ni bila nevtralna kriza, ampak kriza, ki so jo povzročile specifične politike, pretežno desničarske vlade.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, v teh kriznih časih naši sodržavljani od Evrope pričakujejo veliko.
Evropa jih ne sme izneveriti.
Če smo realistični, moramo seveda priznati, da so evropska finančna sredstva omejena, in preučiti moramo, kako jih lahko izboljšamo. Toda Evropa bo precej slavnejša in bo imela več uspeha, če bo pokazala večjo politično voljo.
To vključuje najprej, da deluje kot pobudnica ukrepanja in prizadevanj držav članic, toda tudi usklajen pristop na evropski ravni. Načrt za oživitev gospodarstva je v bistvu orodje za spodbujanje prestrukturiranja. Okrepiti je treba vlogo EIB.
Evropa mora opredeliti jasno, inovativno gospodarsko strategijo. Gospodarski subjekti potrebujejo obete in pravno stabilnost. Pomembno je najprej urediti finančne storitve, da bodo bančne institucije lahko odigrale svojo glavno vlogo, ki je financiranje gospodarskega razvoja.
K tej nalogi morajo prispevati besedilo v pripravi za direktive o kapitalskih zahtevah za banke in zavarovalnice in uredbe o bonitetnih agencijah. Besedilo o bonitetnih agencijah mora izvajati lekcije, ki smo se jih naučili iz dokazanih pomanjkljivosti.
Obstaja enako nujna potreba po zagotavljanju evropskega nadzora reguliranih finančnih dejavnosti. Poročilo skupine de Larosièra podaja nekaj koristnih in pravočasnih predlogov, ki jih je treba začeti hitro izvajati.
Evropi je prav tako treba zagotoviti primerno, učinkovito, moderno industrijsko politiko. Glede tega moramo uskladiti potrebe za trajnostni razvoj in zahtevo po visokokakovostni industrijski osnovi za dosego blagostanja in ustvarjanje zaposlovanja.
V tem času krize je bolje, da se tistih sektorjev, ki delujejo normalno, ne ovira z vzpostavljanjem pravil ali predpisov, katerih učinkovitost se še ni resnično pokazala. V avtomobilskem sektorju, ki ima danes resne težave, je na primer pomembno podaljšati uredbo o izjemah za distribucijo motornih vozil, ki preneha veljati leta 2010.
Odločni moramo biti na primer pri pogajanjih o dvostranskem sporazumu s Korejo, saj je lahko zelo koristen za našo industrijo.
Brian Simpson
Gospa predsednica, moj prispevek danes bo poudaril potrebo po naložbah: naložbah v delovna mesta, naložbah v naše okolje in naložbe v vsa naša gospodarstva. V zvezi s tem so ključnega pomena naložbe v našo prometno strukturo, predvsem v našo železniško infrastrukturo, ne samo zaradi zagotavljanja vrhunskega železniškega omrežja, ampak tudi zaradi zaščite in ustvarjanja delovnih mest in socialne kohezije.
Naj bo naša prednostna naloga elektrifikacija železniškega omrežja, s čimer bomo pridobili prometne in okoljske koristi. Vlagajmo v naša prometna omrežja TEN. Imejmo načrt za oživitev gospodarstva z vsebino in ukrepi, ne samo besedami.
Neukrepanje in prepustitev odločitve trgom nista uspela. Čas za usklajeno evropsko delovanje zdaj temelji na tem, da postavimo ljudi na prvo mesto in vložene interese na zadnje. Na tej strani Parlamenta nismo pripravljeni igrati Poncija Pilata in si nad problemom umiti roke. Hočemo ukrepati, in sicer odločno.
Péter Olajos
(HU) Prepričan sem, da trenutna gospodarska kriza izvira iz pretirane potrošnje in okoljske krize ter da moramo rešitev iskati tudi na tem področju. V zvezi s podnebno politiko prihajamo v pomembno obdobje, saj moramo konec tega leta doseči dogovor v Köbenhavnu o novih skupnih ciljih za boj proti globalnemu segrevanju. Naloga je zato obsežna, in ne smemo se zmotiti ali odlašati. Pravna besedila, ki jih imamo pred sabo, ne opredeljujejo samo okvira in določajo glavnih smernic, toda resnični, konkretni koraki morajo še priti. Da bi dosegli 25-40 % zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, kot priporočajo znanstveniki, in da bi zaustavili upadanje biotske raznovrstnosti, potrebujemo znatna finančna sredstva.
V zadnjih letih sem s parlamentarnimi delegacijami obiskal Bangladeš, Kitajsko, Indijo in pred kratkim Gvajano, posledično pa se je moje prepričanje tozadevno še okrepilo. Po eni strani moramo podpirati države v razvoju, kar pa je mogoče storiti samo s preglednimi, skrbno nadzorovanimi naložbami, po drugi strani pa bi bilo treba izkoristiti tudi prihodke od dražb trgovanja s pravicami do emisij Evropske unije za podporo ukrepov držav v razvoju za spodbujanje prilagajanja. Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane za ta namen priporoča skupaj 30 milijard EUR do leta 2020. To je ogromna vsota, njena ustrezna uporaba pa je velik izziv.
Poleg tega boj proti podnebnim spremembam ponuja Evropi izvrstno priložnost za povečanje novih tehnologij in ustvarjanje novih delovnih mest, da bi spodbujali energetsko varnost. ZN in nova administracija ZDA ter mnoge evropske vlade so tudi priznale, da potrebujemo za izhod iz globalne krize ne samo nov, učinkovit energetski vir, ampak tudi orodje, ki je v skladu z novimi organizacijskimi načeli, saj trenutna gospodarska recesija zakriva pravi problem, s katerim se soočata človeštvo in Evropa, in sicer okoljsko krizo. Zeleni "New Deal" je zgodovinska priložnost za rešitev obeh kriz naenkrat.
Gianni Pittella
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, menim, da je bila napaka, predvsem s strani Komisije, da je sprva podcenjevala obseg krize, in da je danes napaka, da se ponavljamo na srečanjih na vrhu, ki ustvarjajo deklaracije o načelnosti, vendar pa jim ne sledijo skladne in praktične odločitve. Odgovori, ki so jih glede zelo resnih problemov evropske javnosti podali naši poročevalci, so prepričljivi in dorasli nalogi.
Parlament je pozvan, da zapolni vrzel z uvedbo instrumenta evroobveznic, ki smo ga večkrat priporočili gospod Mauro, jaz in skoraj 200 poslancev, instrument, morda edini, ki lahko ustvarja finančna sredstva, ki jih naš medli proračun nima, ki lahko financira krizne ukrepe, vseevropska omrežja, čiste vire energije, raziskave in širokopasovni internet, boj proti revščini in program Erasmus za mlade. Veliki Jacques Delors - tu bom zaključil - nam je pokazal pot. Naj ji hrabro sledimo.
Avril Doyle
Gospa predsednica, glede na ozadje globalne gospodarske in finančne krize ter pakete spodbud, vrednih več milijard evrov, imamo veliko priložnost, da povečamo energetsko varnost iz zanesljivih obnovljivih virov energije in zeleno tehnologijo usmerimo v nov zeleni "new deal". Z drugimi besedami, da spremenimo to krizo v priložnost in v dolgoročno korist vsem nam.
Pozdravljam obe alternativi za inovativno financiranje boja proti globalnim podnebnim spremembam v nedavnem poročilu Komisije. Kot prvotna avtorica resolucije o današnjem dokumentu pozivam države članice, da sledijo novim predlogom in da na vrhu voditeljev držav in vlad, ki bo potekal naslednji teden, deklaracijo vrha z dne 12. decembra obravnavate zadnjo, kar je treba uradno vključiti v zapisnik, po možnosti skupaj s končnim besedilom poročila EU-ETS, saj drugače ne bo objavljena v Uradnem listu.
Za to potrebujemo - in pozivam predsednika, komisarja in gospo predsednico, naj si to zapomnijo - tripartitno deklaracijo vseh treh institucij. Decembrska deklaracija navaja: "Evropski svet opozarja, da bodo države članice v skladu s svojimi ustavnimi pravili in proračunskimi potrebami določile uporabo prihodkov iz prodaje pravic na dražbi v okviru sistema EU za trgovanje z emisijami. Seznanjen je, da so vsaj polovico tega zneska pripravljene uporabiti za ukrepe za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, ublažitev podnebnih sprememb in prilagoditev nanje, ukrepe za preprečitev krčenja gozdov, razvoj energije iz obnovljivih virov, povečanje energetske učinkovitosti ter razvoj drugih tehnologij, ki bi olajšale prehod k varnemu in trajnostnemu gospodarstvu z nizkimi emisijami ogljika, med drugim s krepitvijo zmogljivosti, prenosom tehnologij, raziskavami in razvojem."
Nadaljuje. "Tisti, ki to želijo, lahko del tega zneska v okviru mednarodnega sporazuma o podnebnih spremembah, ki bo leta 2009 dosežen v Kopenhagnu, uporabijo za izvedbo in financiranje ukrepov za ublažitev podnebnih sprememb v državah v razvoju, ki bodo sporazum ratificirale (predvsem v manj razvitih državah), in prilagajanju tem spremembam. V zvezi s tem se bo delo nadaljevalo na spomladanskem zasedanju Evropskega sveta leta 2009."
Nestrpno pričakujem primeren izid deklaracije zasedanja voditeljev držav in vlad, ki bo potekalo naslednji teden.
Harlem Désir
(FR) Gospa predsednica, premalo, prepozno, neustrezno usklajeno, s pomanjkanjem solidarnosti, premajhno: to so resnične reakcije, ki so jih na tej stopnji sprožili načrt za oživitev gospodarstva Evropske unije in predlogi Komisije.
Razlog je zelo enostaven: če pogledamo začetne napovedi, smo vsi dolžni priznati, da je bila globina krize podcenjena, pa naj bo to na primer v smislu resnično spektakularnega upada industrijske proizvodnje v Združenem kraljestvu in Franciji, upada mednarodne trgovine in nemškega izvoza ali napovedi povečane brezposelnosti. Zato trdno verjamem, da smo danes zelo daleč od odziva, ki ustreza tistemu, kar na primer v Združenih državah Amerike izvaja Obamova administracija.
Ponovno obstaja občutno pomanjkanje solidarnosti in visoka raven bojazljivosti. V marcu smo doživeli, da je Svet Ecofin zavrnil povečanje načrtov oživitve, države vzhodne Evrope pa so omejene na pozivanje Mednarodnega denarnega sklada. To je obžalovanja vreden neuspeh, kar zadeva evropsko solidarnost; dovoljujemo vedno več nacionalnih načrtov za reševanje za industrijski sektor, omejeni pa smo zgolj na pozivanje k zavrnitvi protekcionizma. Dejstvo je, da bi bil edini pravi odziv evropski načrt za reševanje in oživitev avtomobilskega sektorja.
Menim, da je zahteva Skupine socialdemokratov v Evropskem parlamentu danes izredno jasna: hočemo obsežne naložbe. Ker se pogosto sklicujemo na krizo leta 1929, primerjajmo Rooseveltov New Deal, ki je v obdobju sedmih let potrošil 3,5 % BDP. Za današnjo Evropo bi to pomenilo ustreznico 400 milijard EUR letno v obdobju nekaj let. Zato menimo, da bi bilo treba dati na razpolago možnost posojila in evroobveznice, da bi morali imeti obsežne naložbe v okoljske inovacije, izolacijo stavb, moderen promet in energetski sektor ter da bi moral obstajati načrt podpore za žrtve prestrukturiranja in brezposelnosti in navodila, kako na primer s povečanjem obsega Evropskega sklada za prilagajanje globalizaciji pomagati vsem tistim, ki se soočajo z brezposelnostjo.
Cornelis Visser
(NL) Gospa predsednica, v tem času gospodarske krize bi moral Evropski parlament igrati vlogo psa čuvaja, predvsem ko gre za preprečevanje protekcionizma.
Skupaj smo vzpostavili notranji trg, ki nam je prinesel veliko blagostanje. Ne samo v zahodni Evropi, ampak tudi v srednji Evropi so države uživale polne ugodnosti tega. Ne smemo dopustiti, da se nam ti dosežki izmuznejo iz rok spričo kakršnih koli starih težav. V Evropskem svetu bi morali nasprotovati predlogom, kot so tisti v zvezi s podporo francoske avtomobilske industrije, ki bi lahko negativno vplivali na druge evropske države.
Parlament mora igrati vlogo psa čuvaja tudi, ko gre za moč evra. Ne moremo sprejeti, da države brez omejitev povečujejo nacionalni dolg. V Evropi smo se sporazumeli o tako imenovanem Paktu za stabilnost in rast. Vemo, da bi morali kot posledica finančne krize začasno ponuditi večji obseg podpore bank. Vendar bi to morala biti izjema.
Ni potrebe po zagotovitvi kakršne koli strukturne podpore drugim sektorjem v gospodarstvu. Države članice nimajo sredstev, da bi to storile, če pa bi najemale posojila z evroobveznicami, bi prihodnjim generacijam naprtile breme dolga in evro bi postal šibek. Nasprotujem temu.
Na kratko, biti moramo pes čuvaj, ko gre za boj proti protekcionizmu in zaščito vrednosti evra.
Libor Rouček
(CS) Gospe in gospodje, v svojem kratkem današnjem prispevku bi se rad osredotočil na pomembno področje, o katerem se bo, upam, uspešno razpravljalo in se ga rešilo na zasedanju Evropskega sveta, to pa je področje energetske politike. Vsi vemo, da mora Evropska unija okrepiti svojo energetsko varnost in neodvisnost ter okrepiti svojo energetsko infrastrukturo, kar pomeni povezovanje in podaljšanje naftovodov, plinovodov in električnih vodov med posameznimi državami in regijami. Prav tako moramo povečati naše zaloge nafte in zemeljskega plina. Povečati hočemo delež obnovljivih virov energije, povečati energetsko učinkovitost stavb in proizvodov ter povečati naložbe v raziskave in ukrepe za blaženje učinkov podnebnih sprememb. Trdno sem prepričan, da lahko ukrepi in naložbe, ki jih je treba uvesti na področju energetske politike, ne samo rešijo naše energetske in podnebne probleme, ampak lahko imajo tudi zelo pozitiven in močen učinek v času gospodarske krize z zagonom gospodarske rasti in povečanjem zaposlovanja.
Rumjana Želeva
(BG) Gospe in gospodje, pozdravljam prizadevanja evropskih institucij pri pripravi ukrepov za usklajeno ukrepanje s strani držav članic pri obravnavanju gospodarske krize. Kot je že dobro znano, kohezijska politika Evropske unije pomembno prispeva k Evropskemu načrtu za oživitev gospodarstva in je največji vir naložb Skupnosti v realno gospodarstvo. Kot poteza priznanja teh prizadevanj Evropski parlament podpira spremembe uredbe o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu, da bi poenostavili in pospešili finančno upravljanje skladov EU. Upam, da bodo upravičenci imeli koristi od te poenostavitve, tisti, ki so jim skladi dejansko namenjeni. To je posebno pomembno za revnejše države članice Evropske unije.
Pomembna naloga, s katero se morajo soočiti države članice, je zagotavljanje potrebnega financiranja, da bi se sredstva EU porabljalo, kot je namenjeno. Brez kršitve pravil svobodne konkurence in standardov dobrega upravljanja morajo države članice uporabiti poenostavljene postopke za financiranje projektov. Hvala za pozornost.
Atanas Paparizov
Gospa predsednica, jasno je, da sta evropski vidik načrta za oživitev gospodarstva in njegova finančna podpora zelo zanemarljiva v primerjavi s prizadevanji držav članic. Toda upam, da bo Svet sprejel načrt za podporo energetskih povezav med državami, da bomo lahko ublažili učinke prihodnje plinske krize.
Vendar pa bi lahko solidarnost izrazili s prožnejšimi merili za ERM2, evrsko območje in sprejetje evra za tiste države, ki se želijo pridružiti. Jasno je, da države članice, ki si morajo zdaj bolj prizadevati za ohranitev stabilnega valutnega tečaja, potrebujejo več podpore, da bi izpolnile vse potrebne pogoje, da postanejo članice evrskega območja in s tem preprečijo učinke gospodarske krize. Upam, da bo to ena od odločitev, sprejetih v bližnji prihodnosti, ob upoštevanju, da za obstoječe članice že obstaja prožnost.
DanutBudreikait
(LT) Medtem ko se v glavnem strinjam z Evropskim načrtom za oživitev gospodarstva, bi želel opozoriti na dve zadevi: izdajo evroobveznic in širitev evrskega območja. Izdaja evroobveznic ni niti primeren instrument za krepitev evrskega območja niti ni pravi čas za to v Evropi, ki jo je prizadela finančna, gospodarska in socialna kriza. Imamo 16 članic evrskega območja, katerih gospodarstva bodo deležna podpore, toda kaj pa ostalih 11 držav? Predlaga se, da lahko dovolimo nakup evroobveznic samo s švedskimi in danskimi kronami. Kaj bi to pomenilo za nove države članice, ki zaradi mnogih objektivnih razlogov niso v evrskem območju? Kakšna je cena za posojilo, ki jo bodo morale plačati? Litva ni smela uvesti evra, ker je bila inflacija 0,07 % nad najvišjo mejno vrednostjo kazalca, čeprav v 10 letih niti ena članica evrskega območja ni izpolnila vseh kazalcev. Litvanski litasi so že 4 leta vezani na evro. Ali ni čas, da začnemo na spremembe v svetu gledati bolj ustvarjalno in razširimo evrsko območje, s čimer se bo EU lažje rešila iz krize?
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Gospa predsednica, naslov poročila gospoda Kirilova, za katero mu čestitam, kaže, da bi lahko govorili tudi o nerealnem gospodarstvu. Nastala sta virtualno gospodarstvo in virtualni denar, toda podpisi bančnikov in revizorjev so resnični in izkazujejo, da je vse v redu. Toda izkazalo se je, da to ni res in da je to slepitev.
Danes se moramo soočiti z izzivi gospodarske in moralne krize. V tem kontekstu so naložbe v regionalni razvoj in kohezijo razumne in potrebne. To bo pomenilo resnične kilometre cest, moderniziranih železniških prog in letališč. Vlagati moramo v znanje in izobraževanje ter v inovativne rešitve, še zlasti v zvezi z malimi in srednje velikimi podjetji. Resnično bi morali omejiti birokracijo. To bo ustvarilo delovna mesta za tisoče ljudi in jim s tem zagotovilo preživetje. Prav tako bo povzročilo resnično izvajanje politike solidarnsoti in ne protekcionizma. Lizbona bo postala resničnost.
Emmanouil Angelakas
(EL) Gospa predsednica, sprejeti moramo posebne ukrepe za mobilizacijo sektorjev gospodarstva, da bi jim lahko pomagali pri boju s krizo.
Še pomembnejše, če se nanašajo na regionalno politiko in kohezijsko politiko, zagotovo zadevajo večino državljanov in podjetij, predvsem mala in srednje velika podjetja.
Pobude za poenostavitev predpisov Evropskega sklada za regionalni razvoj in drugih strukturnih skladov ter ukrepov, kot so okrepitev naložb v rabo obnovljivih virov energije v gospodinjstvih, poenostavitev predpisov ter izplačevanja predplačil in upravičenih izdatkov in pavšalnih zneskov, bodo zagotovo pripomogli k ohranitvi delovnih mest in preživetju malih in srednje velikih podjetij v tem negotovem gospodarskem ozračju.
Povečati je treba prizadevanja z drugimi pobudami, ki jih pričakuje Evropski parlament in pri oblikovanju katerih bo imel aktivno vlogo. Ostaja potreba po sprejetju ukrepov z neposrednim volivom na finančno podporo za državljane.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Evropska unija še nikoli ni bila v tako kritični situaciji kot zdaj. Vprašljivi sta dve temeljni načeli: solidarnost in enotnost notranjega trga zaradi protekcionizma. Martin Schulz ima povsem prav. Evropska komisija ni sprejela nobenih konkretnih ukrepov za ureditev trgov ali finančnih zadev. Če ne bomo ščitili naše solidarnosti, lahko enotnost Evropske unije omajeta sebičnost in protekcionizem, saj ne obstajajo problemi samo zunaj evrskega območja, temveč tudi znotraj njega. Grčija, Madžarska in druge države imajo podobne probleme. Gospoda Faraga bi rad spomnil, da so zahodnoevropske banke, zahodnoevropska podjetja odkupili banke in podjetja novih držav članic, in zdaj ob zmanjševanju solidarnosti ne naredijo nič za omogočanje varne finančne osnove.
Martin Schulz
(DE) Gospa predsednica, hvala, ker ste mi dovolili podati osebno pripombo ob koncu te razprave. Odgovoriti želim na pripombe gospoda Lehneja.
Iz tistega, kar ste povedali, gospod Lehne, razberem, da so krizo povzročili socialdemokrati v Evropi. Seveda smo to že vedeli. V Nemčiji je splošno znano, da so odgovorni krščanski demokrati, če zjutraj sije sonce, če pa zmrzuje in pada sneg, je to krivda socialnih demokratov. Vsi se zavedamo tega. Toda vi, člani skupine Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov, bi zdaj lahko pokazali, ali boste v prakso prenesli tisto, kar ste rekli, gospod Lehne, ko ste me napadli, ker sem povedal nekaj napačnega - morda sem se motil.
Zato bi vas zdaj prosil, da nam poveste o spremembi 113 k poročilu gospe Ferreira, ki zadeva solidarnost med državami članicami in zaprtje davčnih oaz. Gre za našo odločitev za zagotovitev, da EU pozove vrh G20 k zaprtju davčnih oaz. Boste glasovali za ali proti poročilu gospe Ferreira? Solidarnost Skupnosti med evrskim območjem in državami zunaj njega ter solidarnost v evrskem območju. Boste glasovali za? In končno davčna spodbuda v višini 1 % ali 1,5 % BDP kot poskus Skupnosti, da konča krizo. Boste glasovali za? To so spremembe 92, 102 in 113 Skupine socialdemokratov v Evropskem parlamentu. Če boste glasovali za, se vam bom opravičil, gospod Lehne. Če ne boste glasovali za, bom prisiljen reči, da ste oseba, ki ima velike govore in potem ne glasuje ustrezno.
Klaus-Heiner Lehne
(DE) Hvala lepa, gospa predsednica. Zelo kratek bom. Prvič, seveda socialdemokrati niso odgovorni za krizo. Tega ni rekel nihče v sejni dvorani. Vsi vemo, čigava krivda je, to je bilo zelo podrobno raziskano. Vendar pa sem upravičeno poudaril, da so bili v obdobju mnogih let socialdemokrati odgovorni za oviranje izvajanja jasnih pravil preglednosti, ki se nanašajo na hedge sklade in sklade zasebnega kapitala, in za to sem podal primere. To je čisto preprosto dejstvo.
Kar zadeva spremembe, na katere ste se sklicevali, bi rad omenil samo eno točko, temo davčnih oaz. Glede tega se povsem strinjamo. Vprašanje je samo, na kateri točki glasujemo za to. Danes bomo razpravljali o spremembi 25 o resoluciji, ki zadeva lizbonsko strategijo in ki obsega točno to temo. Skupina bo glasovala zanjo. Zato vprašanja, ki so bila omenjena, zame ne predstavljajo težav.
Alexandr Vondra
predsednik Sveta. - Gospa predsednica, imeli smo zelo dolgo in koristno razpravo in predsedstvo je hvaležno vsem poslancem tega Parlamenta za njihove pripombe.
Pravilno so opredelili zelo pomembne izzive, s katerimi se trenutno soočamo, in predvsem posledice finančne in gospodarske krize. Kot sem poudaril v svojih uvodnih pripombah, bo to vprašanje v središču razprave zasedanja Evropskega sveta, ki bo potekalo naslednji teden. Kljub obsegu krize predsedstvo meni, da se lahko Evropska unija sporazume o različnih sestavnih delih pristopa, ki nam bo pomagal napredovati.
Ni druge možnosti kot sodelovanje spričo te globoke krize. Zato podpiram številne pozive k večji odgovornosti in intenzivnejšemu sodelovanju. Prav tako menim, da ne samo lahko in moramo ukrepati skupaj, da rešimo probleme Evrope, ampak da ima Evropska unija dobre možnosti biti del globalne rešitve. Kriza je morda res globoka, vendar pa če sodelujemo, ima Evropa potrebne intelektualne, finančne, človeške in ureditvene vire, da nadaljuje z opredelitvijo in izvajanjem ustreznih odzivov.
Joseph Daul je dejal, da naslednje zasedanje Evropskega sveta ni samo še en vrh, in vsekakor ima prav. Uresničevanje globalne rešitve se začne z igranjem vodilne vloge na koferenci G20 v Londonu v začetku naslednjega meseca. Na včerajšnjem zasedanju Sveta so ministri Sveta Ecofin podprli formalne pogoje za udeležbo EU na tem pomembnem zasedanju. Dogovorili so se predvsem o potrebi po tesnejši mednarodni uskladitvi makroekonomskih politik in globalnih finančnih ureditev, temelječih na povečani preglednosti in odgovornosti - in to nas pripelje nazaj k naši razpravi o hedge skladih in drugih občutljivih vprašanjih. Vsi so se strinjali o okrepljenem sodelovanju med finančnimi organi na mednarodni ravni, krepitvi Mednarodnega denarnega sklada in potrebi po obravnavi vloge multilateralnih razvojnih bank pri zoperstavljanju učinkom krize na najrevnejše prebivalce sveta.
Ko govorimo o potrebi po solidarnosti, se moramo zavedati, da morajo to evropsko solidarnost spremljati nacionalno odgovorne politike o trajnostnem finančnem razvoju v Evropi. Res je, da Američani zapravljajo, vendar ne prosijo za pomoč Mednarodnega denarnega sklada in nimajo Pakta za stabilnost, ki bi zagotavljal integriteto njihovega valutnega območja. Vlagati moramo v našo prihodnost, toda to moramo storiti na način, ki ne bo spodkopal dolgoročne trajnosti naših javnih financ ali pravil igre na notranjem trgu.
Mnogi izmed vas ste se danes zjutraj sklicevali na zelo resnično zaskrbljenost državljanov spričo naraščajoče brezposelnosti. Martin Schulz je dejal, da je vprašanje "delovna mesta, delovna mesta in delovna mesta" - in ima prav. Resnično moramo ohraniti zaposlovanje in medtem ko so mnogi ukrepi v pristojnosti držav članic, obstajajo določene stvari, ki jih lahko storimo. Naj navedem primer. Včeraj je Svet Ecofin dosegel sporazum o znižanju DDV v sektorju delovno intenzivnih storitev, kot so restavracije, itd. Če se spomnite, je bilo to na dnevnem redu mnogo let, ne da bi našli rešitev, in šele včeraj smo bili pod predsedstvom moje države zmožni doseči sporazum o tej občutljivi zadevi.
Zaposlovanje bi moralo biti in tudi je ključna tema treh poročil, ki so nam predložena to jutro. To vprašanje nameravamo obravnavati na zasedanju naslednji teden. Je ključni del lizbonske strategije. Strinjam se s tistimi, ki pravijo, da trenutna kriza ni razlog za zavrnitev lizonske strategije. Dejansko je to bolj razlog za zagotovitev, da izpolnimo ključne cilje strategije.
Predsedstvo temu vprašanju posveča posebno pozornost, zato smo sklicali dodatno zasedanje o problemu naraščajoče brezposelnosti v začetku maja. Naslednji teden se nameravamo sporazumeti o nekaterih ključnih usmeritvah, ki bodo ustvarile temelj za naše razprave in morda odločitve, ki jih je treba sprejeti maja.
Nekateri izmed vas so omenili tudi potrebo po dosegi dogovora o ublažitvi podnebnih sprememb in prilagoditvi nanje v pripravah na zasedanje v Köbenhavnu. Graham Watson je vprašal, koliko bomo morali plačati. Menim, da je to preuranjeno. Obstajajo nekatere ocene, kot je sporočilo Komisije o tej posebni zadevi, ki vsebuje ocene različnih nevladnih organizacij in institucij, in te so precej visoke. Vendar pa bi bilo preuranjeno zdaj podati oceno. Počakati moramo na ZDA in njihove zainteresirane strani v procesu, da nas obvestijo o svojih načrtih, to pa nameravamo odkriti na srečanju z administracijo gospoda Obame v začetku aprila v Pragi. Ocena zdaj ne bi bila pravilen taktičen premik.
Seveda vas bomo v celoti obveščali o vseh vidikih zasedanja Evropskega sveta, jaz pa bom zagotovil, da bo ministrski predsednik Topolánek v celoti seznanjen s stališči, izraženimi tu danes zjutraj. Na naslednjem plenarnem zasedanju bo poročal Parlamentu o izidu zasedanja Evropskega sveta in veselim se konstruktivne izmenjave mnenj ob tej priložnosti.
Günter Verheugen
Gospa predsednica, gospe in gospodje, strinjam se s tistimi, ki so rekli, da je bila kriza dolgo časa podcenjevana in ni bila pravilno razumljena. Zato je verjetno dobro, če se lahko na začetku strinjamo vsaj, da ne vemo, kako resna bo postala ta kriza. Poleg tega ne vemo, kako dolgo bo kriza trajala, in zato tudi ne vemo, ali smo že storili dovolj. Žal mi je, da moram oporekati gospodu Junckerju.
Ne vemo niti, ali bo tisto, kar smo storili, vplivalo ali ne. Trenutno ne vemo niti tega. Vemo edino to, da ne bomo vzplavali iz te krize, če ne bomo zelo hitro poskrbeli za delovanje finančnega sektorja.
To je bil začetek problema in medtem je že postalo precej jasno, kako je do njega prišlo. Vemo tudi, zakaj že sprejeti ukrepi za stabilizacijo finančnega sektorja niso imeli nobenega učinka ali vsaj ne zadovoljivega učinka. To je zato, ker se banke zavedajo, da se še vedno soočajo z vrsto problemov. Banke trenutno oblikujejo rezervacije za tveganja, ker vedo, da nekatera tveganja v poslovnih knjigah še niso bila razkrita. Glede tega moramo sprejeti ustrezne politične ukrepe.
Vendar pa je nekaj jasno: finančni sektor nima možnosti vrniti se v čas pred krizo. Kdor si predstavlja, da sta za ureditev tega zdaj odgovorni država in Evropska unija in da bo potem vse tako, kot prej, se zelo moti. Jasno je, da za finančni sektor in finančne institucije potrebujemo trden, dolgoročen nadzorni sistem, ki ne zajema samo Evrope. Zelo pomembno je, da skupaj z našimi partnerji vzpostavimo sistem skupnega upravljanja. To bomo lahko storili samo v sodelovanju z našimi partnerji, če Evropejci sprejmemo jasen, skupen pristop. Bolj ko se lahko sporazumemo o tem vprašanju, boljše so naše možnosti za doseganje rezultatov, ki jih želimo. Če glavna mesta Evrope Washingtonu, Pekingu in Tokiju pošiljajo nasprotujoče si signale, so obeti za vzpostavitev skupnega upravljanja majhni.
Vendar pa se strinjamo, da je trenutna situacija v socialnem smislu zelo eksplozivna, preprosto zaradi tega, ker kar koli bomo storili za stabilizacijo finančnega sektorja, ne bo zadostovalo za podporo podjetij v realnem gospodarstvu, ki so v težavah kot posledica finančne krize. To vemo vsi.
Evropski odziv na krizo v realnem gospodarstvu, kriza med podjetji in industrijo, je odziv, ki se osredotoča na delovna mesta. Resnično ne gre za dividende za družbenike ali bonuse za vodilne uslužbence. Gre za zagotavljanje, da ljudje, ki niso odgovorni za krizo ali pa so odgovorni le v majhnem obsegu, z drugimi besedami delavci, lahko obdržijo svoja delovna mesta. Za njih je ključnega pomena, da obdržijo svoja delovna mesta, saj drugače ne morejo voditi samostojnega življenja v svobodi in dostojanstvu.
Zaščititi hočemo delovna mesta v evropskem gospodarstvu, zaradi česar so bili potrebni programi porabe. Razpravljamo lahko o tem, ali bi lahko ali morali biti obsežnejši ali ne. Vendar pa je problem, ker tozadevno v proračunu Skupnosti ni prožnosti. V Evropskem parlamentu ali v Evropski komisiji zlahka rečemo, da potrebujemo obsežen paket za oživitev gospodarstva, da moramo v gospodarstvo usmeriti velike vsote denarja, ker to ne bo naš denar, mi nimamo denarja. To bo vedno denar držav članic in prosim, ne pozabite, da imajo tu vlogo seveda tudi nacionalni parlamenti.
Prizadevali smo si zagotoviti, da so programi porabe organizirani na takšen način, da kratkoročne potrebe ne ogrožajo dolgoročnih ciljev. To je točno to, kar so povedali številni govorniki iz vseh parlamentarnih skupin, z drugimi besedami, da smo trenutno v postopku gospodarskega preoblikovanja, preoblikovanja v gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika, v gospodarstvo z učinkovito uporabo virov in v gospodarstvo, temelječe na znanju. To preoblikovanje se mora med krizo nadaljevati. Zato podjetjem govorimo, naj ne omejujejo raziskav in razvoja ali inovacij in naj ohranijo svojo osnovno delovno silo. Sprejeti finančni ukrepi morajo podpirati te cilje. Strinjam se z vsakim, ki pravi, da bi bilo stvari morda mogoče narediti bolje. Vendar pa se moramo vedno zavedati, da denar, ki se ga porablja tu, ni denar Evropske unije. Je denar držav članic, v državah članicah pa je treba poleg tega, kar mislimo, da je v tem primeru pravilno, upoštevati tudi druge dejavnike. Gospodarski model lizbonske strategije, o katerem smo tudi razpravljali danes, ne vključuje neodvisnega trga. Lizbonska strategija ne temelji na domnevi, da je najboljše tržno gospodarstvo tisto, ki se ga prepusti samostojnemu razvoju v radikalnih pogojih prostega trga. Nasprotno strategija navaja, da trg potrebuje pravila, če naj izpolni svoje socialne in okoljske odgovornosti. Za vzpostavitev teh pravil so odgovorni politiki in ne smemo se pustiti odvrniti od te naloge. Zato menim, da cilji lizbonske strategije ostajajo nespremenjeni in da je vprašanje "Kako smo se kljub lizbonski strategiji znašli v tej krizi?" pravzaprav napačno vprašanje. Drugačna gospodarska strategija v Evropi ne bi bila mogla preprečiti makroekonomskih neravnotežij in napak, ki so bile storjene na mednarodnih finančnih trgih in so vodile v krizo.
Naj zaključim z mislijo, da hočemo zagotoviti, da čim številnejša evropska podjetja preživijo krizo nedotaknjena. To pomeni, da jim moramo pomagati do financiranja. Trenutno se mi zdi, da je to glavni problem, saj kreditni krč vpliva na velike in majhne organizacije.
Evropska investicijska banka dela vse, kar lahko. Evropski investicijski banki se moramo zahvaliti za njen izredno prožen pristop. Vendar pa je zdaj dosegla meje tistega, kar lahko stori. Jasno je že, da ne bo mogoče izpolniti potreb po posojilih velikih in majhnih evropskih podjetij v drugi polovici tega leta, saj je Evropska investicijska banka že trčila ob svoje meje. Vsi bi se morali zavedati, da bo situacija postala vse resnejša in je zato vredno preučiti, ali lahko v Parlamentu izboljšamo situacijo evropskih podjetij, na primer s hitro preučitvijo in sprejetjem predlogov Komisije, ki so namenjeni preprečevanju, da bi evropska podjetja plačala nepotrebne stroške.
Podali smo predloge, katerih posledica bi lahko bilo zmanjšanje stroškov evropskih podjetij do 30 milijard EUR na leto. Hitro sprejetje teh predlogov bi bil pomemben prispevek k premagovanju krize.
Komisija je prepričana, da bodo v pripravah na ta vrh priložnosti in tveganja evropskega povezovanja postali jasnejši kot kdaj koli prej. Priložnosti seveda vključujejo zbiranje naših moči, ukrepanje na usklajen in osredotočen način ter uporabo vse naše ustvarjalnosti s ciljem, da bi se iz krize prebili močnejši. To nam bo omogočilo, da nadomestimo dejstvo, da za razliko od Združenih držav Amerike ne moremo sprejemati osrednjih odločitev, ki se izvajajao povsod, ampak moramo namesto tega zagotoviti, da se 27 držav članic strinja.
Vendar pa so hkrati tveganja očitnejša, kot kdaj koli prej - tveganja, ki jim bomo izpostavljeni vsi, če se ena ali več držav članic odloči za protekcionizem ali gospodarski nacionalizem, namesto za solidarnost in skupni pristop. Brez skupne usmeritve, ki nas bo vodila skozi krizo, se bomo vsi skupaj izgubili v megli, ki je povzročila krizo.
Elisa Ferreira
Gospa predsednica, gospod predsednik Sveta, komisar, gospe in gospodje, kriza je hujša, kot smo pričakovali, brezposelnost pa bo narasla bolj, kot smo napovedali. Obstajajo dobri razlogi za prepričanje, da načrtovana evropska spodbuda ne bo zadostovala, vendar pa je že jasno, da traja predolgo, da doseže ljudi.
Stališče Parlamenta je in je bilo trdno in jasno in upam, da bo takšno še naprej. Naš cilj je ohraniti zaposlovanje in ustvariti nova delovna mesta s teritorialno in socialno kohezijo in solidarnostjo. V tem času krize ljudje ne morejo zaupati Evropi, ki nima odgovora, Evropi, ki je brez moči v boju s problemi, s katerimi se soočajo. Kaj bo torej Parlament zahteval od Komisije? S temi poročili seveda zahteva, da je nacionalno ukrepanje usklajeno in da Komisija uporabi vsako trenutno razpoložljivo sredstvo, da bi ukrepala. Prav tako daje Komisiji kot proračunskemu organu vse možnosti, da lahko pride do tega. Komisijo poziva, da začne jasno evropsko pobudo za zaposlovanje, in pravi, da je bistvenega pomena imeti načrtovano agendo za izvajanje ukrepov za ureditev finančnega trga in tudi nudenje posojil realnemu gospodarstvu. Kaj pa Parlament zahteva od Sveta? Svet poziva, naj predvsem ponovno najde politično voljo, ki je bistvo strukture evropskega projekta. V Evropski uniji gre za konkurenco, vendar tudi za kohezijo in solidarnost. Ne moremo imeti enotnega trga brez tega zagotovila solidarnosti in kohezije. Zato smo na Evropo prenesli nacionalno neodvisnost, ki smo jo imeli pred priključitvijo temu projektu.
Jan Andersson
Gospa predsednica, kriza zdaj začenja postajati resničnost za ljudi, brezposelnost začenja naraščati in strmo narašča, mi pa začenjamo prepoznavati socialne posledice krize. Nazadovanje postaja obsežnejše kot smo mislili na začetku. Prišlo bo do večje brezposelnosti in večjih socialnih posledic.
Želel bi povedati nekaj skupini Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov tu v Parlamentu. Gospoda Hökmarka ni tu, toda za to krizo je krivil predlog Skupine socialdemokratov v Evropskem parlamentu. To je tako, kot da bi ustrelili pianista, ker ne marate pesmi. Seveda imamo v Evropi sredinske in desničarske vlade. Te vlade so tiste, ki ne ukrepajo, ki kažejo pomanjkanje usklajenosti in pomanjkanje solidarnosti.
Zdaj gre za delovna mesta, sisteme socialne varnosti in javni sektor. Pred vrhom želim Komisiji in Svetu povedati: ukrepati moramo zdaj, ukrepati moramo usklajeno, naša prizadevanja morajo biti zadostna in to moramo storiti iz solidarnosti. To moramo storiti zdaj. Ne moremo počakati do vrha v maju. Vprašanja zaposlovanja morajo biti na vrhu dnevnega reda zdaj.
(Aplavz)
Evgeni Kirilov
poročevalec. - (BG) Hvala, gospa predsednica. Kohezijska politika je pokazala svoj prispevek k premagovanju socialnih in gospodarskih problemov ter izvajanju strukturnih reform v državah članicah in njihovih regijah. Doslej pridobljene izkušnje in obsežna sredstva, govorimo o več kot 340 milijardah EUR v obdobju 7 let, so bistvena nujnost med trenutno gospodarsko krizo, in nadvse pomembno je, da se ta denar dejansko porabi na najboljši možen način v korist evropskih državljanov in poslovnih dejavnosti. V času, ko je za za oživitev evropskega gospodarstva pomemben vsak posamezen evro, ne moremo dovoliti, da se ta sredstva porabijo napačno. Zato pozdravljamo tudi poenostavitev pravil in pozivamo, da se jih ustrezno izvaja.
Gospod Verheugen, ko ste danes govorili, ste povedali nekaj, kar je res: ne vemo, kako dolgo bo trajala ta kriza. Vendar pa moramo danes povedati nekaj: odločitve, ki jih sprejemamo, in seveda odločitve, ki jih bo naslednji teden sprejel Evropski svet, morajo dati rezultate letos. Rekel bi celo, da jih je treba doseči do poletja. To je tisto, kar od nas pričakujejo evropski državljani, da bodo lahko videli luč na koncu predora in upali na hitro pot iz te krize.
Podati želim pripombo, namenjeno maloštevilnim kolegom poslancem, ki so si danes prizadevali za ločnico med starimi in novimi državami članicami. Menim, da je ta kohezijska politika, o kateri bomo odločali danes, v nasprotju z zamislimi, ki jih predlagajo. Vse to se mi zdi izredno škodljivo in vsi moramo združiti moči, da to premagamo. Hvala.
Predsednica
Prejela sem pet predlogov resolucije, predloženih v skladu s členom 103(2) Poslovnika.
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo danes, v sredo 11. marca.
Pisne izjave (člen 142)
John Attard-Montalto  
v pisni obliki. - Smernice so bile sprejete kot del prenovljene lizbonske strategije leta 2008 in bodo ostale v veljavi do leta 2010. Vse države članice, vključno z Malto, morajo določiti svoje strategije za rast na področju delovnih mest. Določene so bile smernice za zaposlovanje. Njihovo financiranje je ključnega pomena, Evropski socialni sklad pa lahko financira takojšnje ukrepanje s strani držav članic v zvezi s prožno varnostjo in strokovnim usposabljanjem.
Prožna varnost je pristop celovite politike, ki si prizadeva za prilagodljivost delavcev in podjetij. Drugič, zelo si moramo prizadevati za izboljšanje ravni strokovnega usposabljanja. To izboljšanje se mora izvajati na vseh ravneh kvalifikacij.
Prvič, izboljšanje ravni strokovnega usposabljanja ne bo imelo koristi, če ne ustreza potrebam trga dela.
Drugič, prednost je treba dati trem strategijam:
izboljšanju prilagodljivosti delavcev in podjetij;
spodbujanju več ljudi, da se zaposlijo in ohranijo zaposlitev, povečanju ponudbe delovne sile in delovanju sistemov socialne zaščite;
povečanju naložb v človeški kapital z boljšim izobraževanjem in strokovnim usposabljanjem.
Adam Bielan  
Gospa predsednica, med poslušanjem te razprave se nisem mogel znebiti občutka, da v sejni dvorani vlada tekmovalno ozračje, nekakšno vlečenje vrvi - stare države članice proti novim. Zdi se mi, da obtoževanje in kazanje s prstom drug na drugega glede tega, kdo si zasluži biti v EU, ni čudežno zdravilo za naše probleme.
Predvsem se spomnimo, da nas državljani poslušajo in od nas pričakujejo zaščito. Prav zdaj hočejo videti, kaj je namen združene Evrope. To razpravo moramo izkoristiti kot priložnost za to, da razmislimo, kako naj omejimo socialne učinke trenutne krize.
Odobravamo lizbonsko strategijo, ker prinaša rezultate - zaradi lizbonske strategije je bilo v EU ustvarjenih skoraj 7 milijonov novih delovnih mest. Toda kakšna delovna mesta so to? Pogosto vključujejo začasno delo ali delo s krajšim delovnim časom in stopnja zaposlenosti dejansko ostaja nespremenjena v smislu dela s polnim delovnim časom.
To samo dokazuje, da se mora Evropa naučiti izkoristiti svoje potenciale. Vlagati moramo v visoko tehnološke proizvode, za katere so potrebni visokokvalificirani delavci - to je naša dodana vrednost, sektor, v katerem smo brez konkurence. V tem smislu sta podaljšanje obdobij za upravičenost do finančnih sredstev in poenostavitev postopkov za vloge, predvsem za nove države članice, zelo pomembna.
Sebastian Valentin Bodu  
Globalna gospodarska kriza nas je vse presenetila, pa naj govorimo o bankah, multinacionalnih družbah ali celo nadnacionalnih institucionalnih strukturah. Globalno gospodarstvo je močno prizadeto in v nevarnosti je celo preživetje globalnega finančnega sistema. Menim, da mi nihče ne bo nasprotoval, če rečem, da so glede na obseg trenutnih problemov potrebna osredotočena prizadevanja na evropski ravni. Solidarnost je vsekakor absolutna nuja, da se prebijemo skozi krizo.
V Evropskem parlamentu predstavljam Romunijo, državo v jugovzhodni Evropi. Vse, kar lahko rečem, je, da se vpliv gospodarske rasti v višini več kot 7 % v letu 2008 razblinja spričo nemirnih gospodarskih pogojev, ki so nas močno prizadeli. Načrt oživitve gospodarstva, ki ga je sestavila Evropska komisija, mora imeti vpliv v vsakem kotičku stare celine. Določeni deli Evrope se ne smejo počutiti pozabljeni in nemočni pred sovražno situacijo, ki je niso izzvali.
Menim, da je to najpomembnejša preizkušnja za Evropsko unijo, najpogumnejši politični projekt v zadnjih nekaj stoletjih. Države na celotni celini morajo pokazati, da so enotna sila. V skladu s Joséjem Manuelom Durãom Barrosom, predsednikom Evropske komisije, bodo Evropo sodili predvsem po njenih rezultatih. S to izjavo se povsem strinjam.
Cristian Silviu Buşoi  
Menim, da je pobuda, ki predlaga načrt oživitve gospodarstva med trenutno krizo, dobrodošla. EU mora sprejeti skupen, jasen in učinkovit pristop, da bi čim bolj zmanjšala učinke krize v smislu njene intenzivnosti in trajanja.
Potrebujemo jasnejše predpise za finančni sektor, predvsem glede naložb z visoko stopnjo tveganja, kot so hedge skladi.
Trenutno je solidarnost med državami članicami nadvse pomembna. Ni potrebno reči, da bodo države članice sprejele ukrepe, ki ustrezajo njihovemu nacionalnemu kontekstu, vendar pa ti ne smejo biti v nasprotju z notranjim trgom in EMU. Prednostna naloga mora biti olajšanje pridobitve posojil, predvsem za MSP, ki so gonilna sila za gospodarsko rast in so zmožna ustvarjati delovna mesta. Intervencijski ukrepi države pa morajo biti začasni, nato pa je treba strogo upoštevati predpise o konkurenci.
Poleg tega je treba kot del odgovorne proračunske politike vključiti ukrepe za boj proti krizi. Čeprav se prebijamo skozi krizo, menim, da je posebno pomembno čim bolj upoštevati Pakt za stabilnost in rast, saj bi bilo povečanje proračunskega primanjkljaja lahko dolgoročno katastrofalna rešitev, predvsem za prihodnje generacije.
Daniel Dăianu  
v pisni obliki. - Komisar Joaquín Almunia je pred kratkim dejal, da bi države članice evrskega območja, ki se soočajo s precejšnjimi težavami, lahko imele korist od pomoči drugih članic EU. Zakaj se te navedbe kolektivnega odziva ni odločno sporočilo novim državam članicam, ki niso članice evrskega območja? Prav verjetno je kaj narobe s paketi pomoči Latviji in Madžarski. Zmanjševanje velikih neravnovesij je načeloma pametno. Vendar pa je način, na katerega se to stori, nadvse pomemben. Ali se bo proračunske primanjkljaje drastično zmanjšalo, medtem ko zasebni sektor dramatično zmanjšuje svoje dejavnosti? Procikličnost je treba preprečiti med vzponom in padcem. Če javni proračuni niso glavna razlaga za velike zunanje primanjkljaje, zakaj bi bili odgovorni za njihovo zmanjšanje? Spomnite se samo naukov azijske krize pred desetletjem. Politika mora prav tako preučiti, kako preprečiti špekulativne napade na valute novih držav članic. V zvezi s tem zmanjšanje proračunskih primanjkljajev ne bi veliko pomagalo. Upam, da bodo prihodnja zasedanja Sveta Ecofin poudarila boljše pristope glede finančne pomoči. In kadar koli se v pakete pomoči vključi Mednarodni denarni sklad, bi moral preučiti primernost svojega tradicionalnega pristopa k obravnavanju makroekonomskih neravnovesij glede na trenutne izredne okoliščine.
Vasilica Viorica Dăncilă  
Romunija mora izkoristiti nove možnosti, ki jih ponujajo strukturni skladi.
Centralni in lokalni javni organi v Romuniji morajo čim hitreje in čim učinkoviteje izkoristiti priložnost, ki jim jo ponuja Evropska komisija v smislu olajšanja dostopa do strukturnih skladov Skupnosti. Dostopati morajo do teh skladov, da bi ustvarili nova delovna mesta, nudili poklicno usposabljanje s programi vseživljenjskega učenja z namenom poklicnega preusposabljanja in zagotovili podporo za MSP.
Pospešitev in poenostavitev razdeljevanja financ Skupnosti bosta morda pomagali oživitvi gospodarstva zaradi denarnega prispevka v ciljna področja. Ta plačila bodo hitrejša in prožnejša, obstajalo pa bo enkratno plačilo, ki bo omogočilo hitro izvajanje potrebnih projektov na področjih, kot so infrastruktura, energija ali okolje.
Po drugi strani morajo romunske oblasti v skladu s postopki EU zagotoviti del sofinanciranja za izvajanje projektov, da jih je mogoče začeti izvajati čim hitreje po prejemu sredstev EU.
Predlogi evropskega izvršilnega organa so namenjeni vrsti ukrepov za pospeševanje prednostnih naložb na nacionalni in regionalni ravni v državah članicah, pri čemer pa tudi poenostavljajo dostop do nepovratnih sredstev in povečujejo finančna sredstva, ki so na razpolago malim in srednje velikim podjetjem.
Dragoş Florin David  
Glavne lastnosti, skupne državam članicam Evropske unije, so demokracija, stabilnost, odgovornost in kohezija. Poročilo Evgenija Kirilova o kohezijski politiki in naložbah v realno gospodarstvo poudarja pomembnost teh lastnosti, skupnih državam članicam, kot prvo zahtevo v skupni strategiji za vodenje socialne in gospodarske politike. Evropsko gospodarstvo dandanes trpi zaradi posledic globalne finančne krize in najbolj daljnosežne in resne recesije v zadnjih šestdesetih letih. Države članice moramo spodbuditi, da preučijo možnost sinergije med financiranjem iz kohezijske politike in drugih virov Skupnosti, kot so TEN-T, TEN-E, Sedmi okvirni program za raziskave in tehnološki razvoj, Okvirni program za konkurenčnost in inovativnost, ter financiranjem s strani Evropske investicijske banke in Evropske banke za obnovo in razvoj. Sočasno morajo države članice poenostaviti in olajšati dostop finančnih sredstev, ki jih ponujajo finančni instrumenti JESSICA, JASMINE in JEREMIE, da bi MSP in zadevne upravičence spodbudile, da jih pogosteje uporabljajo. Zaključiti želim s čestitkami poročevalcu, gospodu Kirilovu, za njegov prispevek pri sestavi tega poročila.
Bairbre de Brún  
Živimo v času gospodarske negotovosti. Evropska unija je odgovorna za to, da preuči, ali se nacionalnim in regionalnim organom lahko omogoči prožnost, da bi se lahko sredstva EU bolje uporabljala za obravnavo brezprimernih situacij.
Ukrepi v načrtu komisarja Huebnerja Kohezijska politika: naložbe v realno gospodarstvo so praktični, te ukrepe pa bi morali nacionalni organi sprejeti brez odlašanja.
Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) je zdaj mogoče uporabiti za zagotavljanje delnega financiranja za ekološke naložbe v stanovanjske objekte za gospodinjstva z nizkimi prihodki, kar je nekaj, kar bi morali izkoristiti za ustvarjanje in ohranjanje delovnih mest v gradbeništvu - ki je zelo prizadeto - in kar bi nam hkrati pomagalo približati se izpolnitvi naših podnebnih zavez.
Plačila iz Evropskega socialnega sklada bi resnično lahko spodbudila javne sektorje, ki se s težavo prebijajo, mala in srednje velika podjetja (MSP) pa bi morala imeti korist od priporočenih sprememb za lažjo razpoložljivost denarnih tokov.
To je korak v pravo smer. Menim, da je določen del jezika v poročilu gospoda Kirilova v zvezi z lizbonsko strategijo vreden obžalovanja.
Adam Gierek  
Kako se lahko spopademo s finančno krizo? (Evropski načrt za oživitev gospodarstva) S finančno krizo se lahko borimo kratkoročno ali dolgoročno. Kratkoročni način temelji na odpravi stanj, ki so se razvila v zadnjih desetletjih in so vodila k izgubi likvidnosti bank, kroženju "okuženih" obveznic in pomanjkanju usklajenosti finančne politike z dejansko splošno politiko.
Države, ki finančno pomagajo bankam, ne odpravljajo vzrokov krize. Osnovni vzrok krize je po mojem mnenju delovanje neoliberalnega mehanizma v gospodarstvu, to je njegova usmerjenost v kratkoročni dobiček ob sočasnem ignoriranju dolgoročnih interesov, če navedem samo eno značilnost.
Zato mora dolgoročni način popraviti mehanizem delovanja gospodarstva tako, da prekine z dogmami tako imenovanega prostega trga. Države članice in Evropska komisija ne smejo prevzeti mesta konkurenčno zdravih tržnih mehanizmov, vendar pa so dolžne preprečevati takšna stanja. To pomeni, da, prvič, kratkoročni dobiček ne bi smel ovirati dolgoročnih interesov, ki na primer izhajajo iz razvoja infrastrukture, gradnje javnih stavb, zaščite naravnega okolja ali iskanja novih in včasih manj donosnih virov energije.
Drugič, vse oblike lastništva bi bilo treba obravnavati enako, izbira enega ali drugega pa bi morala temeljiti na učinkovitosti upravljanja vsake posamezne oblike.
Tretjič, države članice in Evropska komisija bi morale imeti funkcijo koordinatorja področij finančne politike in splošne politike.
Četrtič, države članice in Evropska komisija bi morale razviti načine za usklajevanje mednarodne valute in finančnega trga, ki je občutljiv na špekulacije, ker deluje spontano.
Genowefa Grabowska  
v pisni obliki. - (PL) Gospodarska kriza je zdaj dosegla Evropo. Najprej je prizadela razvita gospodarstva, nato pa se je razširila na razvijajoča se in nastajajoča gospodarstva. Zadnje napovedi za leto 2009 napovedujejo gospodarsko rast na ravni -1% ali nižje. Zato smo se znašli v najhujši recesiji, ki je kdaj koli prizadela Evropsko skupnost.
Strinjam se s poročevalcem, da posamezni ukrepi, ki so jih sprejele države, zdaj ne zadostujejo, čeprav jih podpira prenos kapitala v sektorje, ki jih kriza najbolj ogroža. Naša gospodarstva so medsebojno povezana, kriza pa je svetovna, zato morajo tudi predlagani ukrepi za oživitev gospodarstva predstavljati odziv, ki je svetoven po značaju in obsegu. Poleg tega morajo vsebovati temeljno načelo EU, in sicer načelo solidarnosti. Samo to nam bo omogočilo ohraniti teritorialno in socialno kohezijo v EU. Menim, da v takšnem času krize načelo solidarnosti dobiva tudi novo politično razsežnost.
Nadalje pozdravljam zaskrbljenost, izraženo v poročilu, glede običajnih ljudi, ki so ujeti v krizi. Ponovno moramo omogočiti posojila družinam in podjetjem in predvsem MSP, ki so temelj evropskega gospodarstva. Samo takšen cilj, skupaj z zaščito prihrankov državljanov, upravičuje uporabo javnih sredstev za načrt za reševanje. Če bi lahko kot del evropskega načrta za reševanje lahko tudi naredili konec davčnim oazam, bi bil boj proti krizi zagotovo lažji in učinkovitejši.
Louis Grech  
v pisni obliki. - Ker se finančna kriza poglablja, ne da bi videli konec, menim, da bo potrebnih več sredstev za stabilizacijo evropskega gospodarstva in zaustavitev strmoglavega propada. Druga ozka grla vključujejo naraščajoče stopnje brezposelnosti in ogromno negotovost na trgu dela. Nerazpoložljivost posojil, skupaj z naraščanjem javnega primanjkljaja, je še vedno velik problem in ključni dejavnik, če se hočemo uspešno in učinkovito boriti proti gospodarski recesiji. Zelo pomembno je ponovno vzpostaviti ustrezno zagotavljanje posojil in uporabiti sredstva kot gospodarsko spodbudo, tj. da so usmerjena v družine in podjetja. Potrebno je ustvariti podbude za pritegnitev kapitalskih investicij. Žal trenutno ni evropskega mehanizma ali institucije, ki bi lahko usklajevala celovito oživitev gospodarstva na ravni celine, zato ponovno uporabljamo delne rešitve, ki bodo morda v celoti spodletele, ker so gospodarstva držav članic izredno medsebojno odvisna. Prizadevanja evropske oživitve gospodarstva so neločljivo povezana z regulativnimi spremembami, da bi se izognili ponavljanju napak, ki so nas pripeljale v krizo. Pomanjkanje ureditve in pomanjkljiv nadzor so temelj problema in ponovno moramo vzpostaviti učinkovite predpise.
Pedro Guerreiro  
Resno socialno-ekonomsko situacijo, ki je prizadela države EU, vključno s Portugalsko, bomo lahko razumeli samo, če si zapomnimo cilje tega "procesa vključevanja" in kako so njegove politike temelj trenutne kapitalistične krize, katere eden od epicentrov je EU.
V zadnjih 23 letih je EGS/EU podpiral kroženje kapitala in financializacijo gospodarstva; liberaliziral je trge in spodbujal privatizacijo; združeval je podjetja in spodbujal presežno proizvodnjo; premestil in uničil je proizvodne zmogljivosti; spodbujal je gospodarsko prevlado nekaterih za ceno odvisnosti drugih; spodbujal je izkoriščanje delavcev in povečevanje prenosa dobičkov delovne produktivnosti v kapital; centraliziral je ustvarjeno premoženje; in povečal je socialne neenakosti in regionalna nesorazmerja, vse pod nadzorom glavnih sil in velikih gospodarskih in finančnih skupin. To so temeljni vzroki za nepopravljivo kapitalistično krizo.
Ni "kriza" tista, ki je izvor brezposelnosti, negotovosti, nizkih plač, slabšajočih se življenjskih pogojev, revščine, bolezni, lakote in naraščajočih težav, s katerimi se soočajo delavci in splošno prebivalstvo, ampak politike, ki so neločljivo povezane s kapitalizmom.
Zato pozdravljamo demonstracije, ki jih za 13. marec načrtuje CGTP-IN, glavno združenje portugalskih delavcev, da bi spremenilo smer proti številnejšim delovnim mestom, višjim plačam in večjim pravicam.
Gábor Harangozó  
v pisni obliki. - Unija si mora po svojih najboljših močeh prizadevati za izvajanje doslednega okvira za boj proti globalni finančni krizi. Če želimo ponovno vzpostaviti zaupanje javnosti in zdrav finančni sistem, moramo ukrepati hitro, da bi ohranili zaposlovanje in gospodarske dejavnosti. Da bi odpravili negativne učinke recesije, ohranili socialne standarde in stopnje zaposlenosti, moramo opraviti nekatere prilagoditve za poenostavitev dostopa do razpoložljivih sredstev ob sočasnem zagotavljanju preglednosti in boljšega upravljanja. Zadnji sklepi Sveta EIT so pozivali k "hitremu dodatnemu ukrepanju s strani ESS za podporo zaposlovanja, predvsem za najbolj ranljive skupine prebivalstva, z namenjanjem posebne pozornosti najmanjšim podjetjem z zmanjšanjem stroškov dela, ki ne spadajo v plačo". Zato bi naslednji vrh Sveta pozval, naj v državah, ki jih je močno prizadel finančni ali gospodarski upad, resno preuči ustvarjanje in ohranjanje delovnih mest z ukrepi sofinanciranja, povezanimi z zmanjšanjem stroškov dela, ki ne spadajo v plačo, za omejen čas. Največjo pozornost je seveda treba posvetiti najbolj ranljivim skupinam prebivalstva, tistim, ki najbolj trpijo zaradi posledic gospodarskega in socialnega upada, da bi se izognili nadaljnjemu nesorazmernemu vplivu krize, ki ogroža uravnotežen razvoj vseh ozemelj znotraj Unije.
Tunne Kelam  
v pisni obliki. - Solidarnost je danes za Evropo ena izmed najdragocenejših vrednot. Vendar pa se v trenutni gospodarski krizi kaže, da se evropsko solidarnost spodkopava.
Bolj kot kdaj koli prej se moramo izogibati ločevanju držav članic, da bi se izognili razvrščanju na stare in nove, velike in majhne. Razlikovanje med državami članicami, ki so članice evrskega območja, in tistimi, ki niso, državam evrskega območja ne sme dati privilegiranega položaja, s katerega bodo narekovale skupno prihodnost. Vse države članice morajo biti enako vključene v sprejemanje odločitev. Vsem državam članicam je treba zagotoviti pravico do sporočanja njihovih problemov in skrbi, da bi našli morebitne evropske rešitve.
Evropa potrebuje gonilno silo, da bi premagala gospodarsko krizo z najmanjšo možno škodo. Protekcionizem ne more biti odgovor na gospodarsko krizo. Nasprotno, odprtost in duh konkurence morata ostati temelja naših dejavnosti. Zato moramo, da bi izkoristili trenutno krizo, več sredstev vlagati v inovacije, raziskave in razvoj.
Z drugimi besedami, krizo moramo vzeti kot pobudo za izvajanje lizbonske strategije. Samo s polnim izvajanjem te strategije, temelječe na solidarnosti, lahko zagotovimo delovna mesta in trajnost evropskega gospodarstva.
Magda Kósáné Kovács  
v pisni obliki. - (HU) Ni vredno poskušati razvrstiti težav. Vendar pa skupno občutena bolečina mobilizira vire in cilje. Mnogi omenjajo krizo leta 1929, čeprav je druga svetovna vojna, ki je sledila, Evropo razdelila na dve različni poti. Države nekdanjega vzhodnega bloka so spremembo režima doživljale kot pretres, v tem primeru pa nas vse enako ogroža globalna finančna in gospodarska kriza, ki je bila kljub določenim zgodnjim znakom vendarle nepričakovana.
Od začetka krize dalje se poti Evrope ne smejo več razhajati niti tvoriti številnih vzporednih poti - ne moreta obstajati dve hitrosti. Pri devalvaciji špekulativnega kapitala bodo izgubili vsi, razlikuje se samo stopnja izgube. Paradigma skupnega trga lahko v takšni situaciji preživi in ostane konkurenčna samo, če zagotovimo skupne, usklajene rešitve. Duh protekcionizma ne daje dobrega nasveta!
Naloga držav članic je, da v medsebojnem sodelovanju izdelajo svoje finančne načrte. Evropska unija lahko to nalogo dopolni z oceno tega, kako lahko vsak zagotovi podporo v skladu s svojimi možnostmi, da bi zagotovila, da bodo na koncu tudi države članice in državljani, ki so bolj zadaj v vrsti, imeli pozitivno bilanco. Regija srednje in vzhodne Evrope je še bolj na koncu te vrste, deloma iz zgodovinskih razlogov, deloma zato, ker je pomanjkanje evra povzročilo pomanjkanje zaupanja in špekulativni kapital obrnilo proti nam. In čeprav je določene države članice nemogoče obravnavati enako, sem trdno prepričan, da moramo izdelati sistem podpore na evropski ravni, ki nam bo v imenu solidarnosti omogočil ponuditi ustrezno pomoč vsaki državi članici.
Marian-Jean Marinescu  
v pisni obliki. - (RO) Vsa načela Evropskega načrta za oživitev gospodarstva se morajo odražati v nacionalnih načrtih za oživitev gospodarstva.
Razpoložljiva sredstva EU je treba uporabiti za najpomembnejše prednostne projekte in jih pravično razdeliti med države članice, seveda ob upoštevanju morebitnih posebnih primerov.
Učinkovito moramo izrabiti vsako priložnost, ki jo imamo na razpolago. Zato je podpora priložnosti za rabo sredstev EU izredno pomembna, ker bo pospešila in zagotovila prožnost pri izvajanju tega načrta.
Projekt je treba izvesti hitro in učinkovito, da bi zajeli dele delovne sile, ki prestajajo težke čase. Zato je treba radikalno skrajšati upravne postopke, predvsem časovne okvire za uporabo postopkov, da bi zagotovili takojšnjo učinkovitost tega procesa.
Poleg tega so med ukrepi, ki jih je treba sprejeti, tisti, ki zadevajo sprejetje zakonodajnega okvira za učinkovit boj proti davčnim oazam, nujno potrebni.
Jasno je, da je treba državno pomoč uporabljati preudarno, da bi se izognili ustvarjanju problemov s konkurenco. Sočasno pa moramo natančno analizirati koristne učinke, ki jih lahko ima takšna pomoč glede uporabe delovne sile, ob čemer ne smemo pozabiti situacij, kjer je ta pomoč več kot potrebna.
Iosif Matula  
v pisni obliki. - (RO) Evropska komisija dodeljuje znatne zneske za naložbe v energetsko učinkovitost, proizvodnjo energije iz obnovljivih virov in v gradnjo vseevropskih prometnih in energetskih omrežij. Samo z izvajanjem zdrave politike na tem področju lahko zagotovimo, da do plinske in energetske krize, do katerih je prišlo v določenih regijah EU, v prihodnosti ne bo več prišlo.
Povezovanje vseh plinskih in energetskih omrežij v Evropi zagotavlja uporabo načela solidarnosti: država članica bo lahko uvažala ali celo izvažala naravne vire v običajnih okoliščinah, celo med krizo.
V tem kontekstu morajo države članice izkoristiti možnost financiranja, ki jih ponujajo strukturni skladi, za razvoj projektov na področjih, kot so infrastruktura, energija in okolje.
Za izboljšanje kakovosti teh projektov in učinkovitega vpliva njihovega izvajanja si morajo države članice EU priskrbeti največjo tehnično pomoč, ki jo lahko ponudi Evropska komisija.
Alexandru Nazare  
v pisni obliki. - (RO) Pozdravljam hitrost, ki so jo institucije EU pokazale pri opredelitvi nekaterih rešitev trenutne gospodarske krize. Vendar pa bi rad poudaril nekaj vidikov, ki zahtevajo večjo pozornost.
Prvič, financiranje projektov energetske infrastrukture. Menim, da je načeloma napačen pristop razdeljevati sredstva čim več projektom, saj obstaja tveganje, da ne bodo mogli zagotoviti proračuna, ki je potreben za njihovo dokončanje. V zadnjem času ob poslušanju razprav o Nabuccu dobivam občutek, da se igramo z ognjem. Ne moremo razglasiti 250 milijonov EUR za Nabucco, nato reči, da obseg financiranja zmanjšujemo za 50 milijonov EUR, in končno priti do zaključka, da bi to morala dejansko biti povsem zasebna naložba. Korist projekta Nabucco je nesporna in ne moremo si privoščiti, da bi z njim odlašali zaradi političnih in gospodarskih razlogov.
Drugič, menim, da se moramo izogniti temu, da bi postali žrtve protekcionističnih teženj, ki bi vplivale na delovanje notranjega trga. Čeprav ima ta kriza neenak vpliv po EU, moramo zagotoviti enoten odziv nanjo v skladu s cilji kohezijske politike in načeli notranjega trga. Menim, da je resnično potrebno oceniti vpliv teh sprememb, da bi izboljšali učinkovitost ukrepov v novem finančnem okviru 2014-2020.
Rareş-Lucian Niculescu  
v pisni obliki. - (RO) Kohezijska politika predstavlja tretjino proračuna EU, ne da bi bila instrument za obvladovanje krize, in je največji vir naložb v realno gospodarstvo, s čimer ponuja velike priložnosti, predvsem za trajno prikrajšane regije. Posledično bi rad pozornost usmeril k potrebi po iskanju rešitev, ki bodo zagotovile boljšo navpično vključenost regij na evropski ravni.
Glede na pogoje, ki jih je ustvarila trenutna izredna gospodarska situacija, bi želel poudariti pomembnost izboljšanja prožnosti v smislu dostopa do strukturnih skladov. Pozdravljam tudi razširitev priložnosti podpore naložb v energetsko učinkovitost in obnovljive vire energije v gospodinjstvih in sektorje čiste tehnologije.
Sirpa Pietikäinen  
v pisni obliki. - (FI) Gospa predsednica, gospe in gospodje, prejšnji teden je Komisija predložila svoje sporočilo o gospodarski krizi Svetu za njegovo zasedanje konec tega meseca. Komisija je podala tudi svojo prvo oceno rezultatov svežnja spodbud za evropsko gospodarstvo. Komisija meni, da so začetni rezultati dobri, in ocenjuje, da bodo ukrepi za oživitev gospodarstva na nacionalni in evropski ravni imeli skupaj splošno vrednost, enako okoli 3,3 % BDP v obdobju 2009-2010.
Poročevalki čestitam za zelo verodostojno poročilo. Menim, da je posebno pomembna potreba po usklajevanju ukrepanja s strani držav članic, ki jo poudarja. Zelo zaskrbljujoč je pojav teženj. Države članice lahko v svojih govorih zagotavljajo, da so pripravljene sodelovati, vendar pa je, kar zadeva izvajanje ukrepanja, razvidno nekaj povsem drugega. Zelo pomembno je, da voditelji EU sprejemajo odločitve glede na to, kar povedo, in ne popuščajo protekcionističnim pritiskom, ki so v številnih državah nedvomno drastični.
EU mora narediti nov, stremljiv korak, ki predstavlja nadaljevanje lizbonske strategije. EU potrebuje sveženj spodbud, ki podpira nove industrije kot temelj konkurenčnosti in rasti. Z naložbami v takšna področja, kot je ekološka modernizacija, obnovljivi viri energije in informacijska tehnologija, je mogoče vzpostaviti zdrave sektorske spremembe.
Kriza je tudi priložnost. Je priložnost za reorganizacijo celotne vseevropske in globalne finančne strukture. Kriza je tudi priložnost za usmeritev gospodarske rasti na povsem novo pot, ki temelji na obnovljivih virih energije in energetski učinkovitosti. "Zeleni New Deal", kot je znan, mora biti temelj za oživitev gospodarstva in novo rast. Ko torej ustvarjamo delovna mesta in uvajamo inovacije, bomo obravnavali tudi izzive podnebnih sprememb.
Zita Pleštinská  
v pisni obliki. - (SK) Evropsko gospodarstvo trpi zaradi učinkov globalne finančne krize, ki pomeni največji in najresnejši upad v zadnjih šestdesetih letih. Kriza je velika preizkušnja za Evropo. Prizadela je podjetja in hkrati tudi običajne ljudi in njihove družine. Mnogi živijo v strahu, predvsem glede izgube njihove zaposlitve, in se glede rešitve ozirajo k EU.
Evropa ne more biti samo vsota 27 nacionalnih interesov. Temeljiti mora na solidarnosti in pripravljenosti držav članic in regij, da čim prej začnejo izvajati svoje programske cilje.
V času gospodarske krize bi nam moralo biti jasno, da se moramo osredotočiti na lizbonske cilje, predvsem na področju zaposlovanja. Kohezijska politika je tista, ki ima finančne instrumente, ki jih je treba med krizo intenzivno in prožno uporabiti. Finančna sredstva kohezijske politike EU za obdobje 2007-2013 lahko pomembno pripomorejo k izpolnjevanju ciljev prenovljene lizbonske strategije EU za rast in zaposlovanje, ki združuje običajne ljudi, podjetja, infrastrukturo, energetski sektor ter raziskave in inovacije. Izboljšati moramo usklajenost in zavrniti protekcionizem in vse oblike demagogije. Ponovno moramo zagnati tok kapitala in prenos kapitala.
Trdno sem prepričan, da bodo naložbe v inovacije, nove tehnologije in ekološke inovacije prinesle nove priložnosti, ki so ključnega pomena za zagotovitev učinkovitega odziva na trenutno finančno krizo. Odpraviti moramo vse ovire in ustvariti pristen notranji trg energije iz obnovljivih virov.
Katrin Saks  
v pisni obliki. - (ET) Želela bi se zahvaliti poročevalki, gospe Ferreira, za pomembno in pravočasno poročilo. V trenutnih kriznih okoliščinah je ključnega pomena polna uporaba obstoječih sredstev. Obžalovanja vredno je, da večina držav članic, ki je upravičena do prejema podpore iz strukturnega in kohezijskega sklada, v novi finančni perspektivi ni mogla uporabiti teh sredstev. Enako velja za mojo domovino, Estonijo. Za to obstaja več razlogov: prvi večji problem so upravne zmogljivosti držav članic; na tem področju bi države članice lahko veliko storile same in lahko bi izboljšale upravno delovanje. Drugi razlog izhaja iz Evropske unije. Pomembno je, da EU ustvari prožnejše pogoje. Problem so na primer tisti programi, kjer je treba izdatke plačati vnaprej in se jih financira naknadno. Zdaj je težko dobiti posojilo za te izdatke. Zelo pomembno je vprašanje, kako namerava Evropska komisija ukrepati v zvezi z vnaprejšnjimi plačili. Naslednja zelo pomembna zadeva je stopnja samofinanciranja pod trenutnimi pogoji; na tem področju je treba preučiti večjo prožnost. Tretja pomembna zadeva je nadzorni mehanizem - trenutna birokracija je očitno nepraktična.
Hvala za poročilo.
Theodor Dumitru Stolojan  
v pisni obliki. - (RO) V primeru nekaterih držav članic, vključno z baltskimi državami, Romunijo ali Madžarsko, sta finančna kriza in svetovna recesija poudarili strukturna neravnovesja, ki so se nabrala v obdobjih gospodarske rasti, temelječa na hitrem pritekanju neposrednih tujih naložb in zunanjem dolgu.
Vsak načrt za oživitev gospodarstva EU mora upoštevati, da te države potrebujejo znatno zunanje financiranje, da bi lahko pokrile primanjkljaje v trgovini z blagom in storitvami. Brez tega zunanjega financiranja so zadevne države obsojene na velike, nenadne prilagoditve, ki bodo izbrisale koristi, pridobljene v prejšnjih letih, oslabile kohezijo v EU in lahko celo ogrozijo stabilnost na tem področju.
Svet in Evropska komisija sta vsekakor odgovorna za iskanje rešitev za pridobitev potrebnega zunanjega financiranja. Zadevne državne članice so, ko bodo z dobljenim zunanjim financiranjem pridobile čas, odgovorne za izvajanje strukturnih reform, ki bodo popravile nakopičena neravnovesja.
Margie Sudre  
v pisni obliki. - (FR) Regionalna politika je primarni vir evropskih naložb v realno gospodarstvo. Pospešitev in poenostavitev financiranja lahko pomaga oživitvi gospodarstva s sproščanjem likvidnosti v ciljne sektorje.
Hitrejša, prožnejša povprečna in pavšalna plačila, ki jih je predlagala Komisija, bodo omogočila takojšnje izvajanje projektov na področjih infrastrukture, energije in okolja.
Nacionalni in regionalni organi morajo izkoristiti te možnosti in intenzivno uporabljati strukturne sklade, da bi zagnali zaposlovanje, MSP, duh podjetništva in z delom povezano usposabljanje, ob sočasnem prispevanju v skladu s pravili sofinanciranja, da bi lahko dodeljena sredstva polno izkoristili.
Pozivam regionalne svete in prefekture v francoskih prekomorskih departmajih kot organe za upravljanje strukturnega sklada, naj pospešijo te spremembe, da bi se lahko njihovi regionalni programi nemudoma osredotočili na projekte, ki kažejo najboljši potencial za rast in zaposlovanje.
Glede na trenutni nemir v francoskih prekomorskih departmajih in protestno gibanje, ki je zdaj prizadelo Réunion, moramo raziskati nove domače razvojne pobude in aktivirati vse razpoložljive vzvode, vključno s tistimi, ki jih zagotavlja Evropska unija.
Silvia-Adriana Ţicău  
v pisni obliki. - (RO) Sporočilo EU o Evropskem načrtu za oživitev gospodarstva iz decembra 2008 navaja področja, v katera bo EU vlagala v prihodnjih nekaj letih, da bi zagotovila gospodarsko rast in ohranila delovna mesta. Ta so: podpora za mala in srednje velika podjetja s finančno oceno 30 milijard EUR preko EIB, pospeševanje naložb v infrastrukturne projekte za vseevropske energetske in širokopasovne povezave s finančno oceno 5 milijard EUR za izboljšanje energetske učinkovitosti stavb ter raziskave in inovacije.
Te ukrepe morajo podpreti zakonodajni predlogi, ki zagotavljajo tudi dodelitev finančnih sredstev. Predlog za uredbo od januarja 2009 dalje o financiranju energetskih projektov kot del Evropskega načrta za oživitev gospodarstva ne vsebuje dodeljevanja finančnih sredstev za energetsko učinkovitost stavb. Menim, da se EU moti, če med to gospodarsko krizo ne zagotovi finančne podpore prednostnim projektom. Energetska učinkovitost stavb je področje, ki lahko ustvari okoli 500 000 delovnih mest v EU, izboljša kakovst življenja državljanov in prispeva k trajnostnemu gospodarskemu razvoju s spodbujanjem obnovljivih virov energije. Osebno menim, da bi bil neuspeh trenutne Evropske komisije, če ne namerava podpreti energetsko učinkovitejših stavb z uporabo finančnih ukrepov in instrumentov, ustreznih davčnih ukrepov in pošiljanjem močnega političnega sporočila na evropski ravni.
Andrzej Tomasz Zapałowski  
v pisni obliki. - (PL) Gospa predsednica, danes razpravljamo o načrtu ponovne oživitve gospodarstva v povezavi s prednostnimi nalogami lizbonske strategije. Čeprav je od objave strategije preteklo nekaj let, lahko vidimo, da se ne izvaja. Z drugimi besedami, ustvarjamo dokumente, ki jih potem ne izvajamo. To potrjuje določena navada, ki je v tem Parlamentu postala pravilo, namreč da državljane zasipamo s predpisi, ki v mnogih primerih otežijo njihovo življenje in nimajo pomembnega učinka na njihov življenjski standard.
Poleg tega naraščajoča finančna kriza kaže, da sta Evropska komisija in Svet povsem odmaknjena od vsakodnevnih problemov družbe. Komisija v bistvu nima pravega načrta ukrepanja kot odziv na naraščajočo krizo. Vsak lahko vidi, da posamezne države sprejemajo lastne ukrepe za reševanje in da centralno upravljan trg, vreden petsto milijonov, ni zmožen imeti pravega učinka na obseg krize.
V zadnjih letih se je državam vzhodne Evrope govorilo, da morajo privatizirati banke, z drugimi besedami, da jih morajo podrediti zahodnoevropskim bankam. To so naivno storile, danes pa so te banke tiste, ki špekulirajo in uničujejo gospodarstva novih držav članic EU.
