Kosovo (dezbatere)
Preşedinte
- Următorul subiect este declaraţiile Consiliului şi ale Comisiei privind situaţia din Kosovo.
Hannes Swoboda
(DE) Doamnă preşedintă, discutăm astăzi despre Kosovo pe fondul unui raport foarte detaliat al domnului Lagendijk, raportorul, care este, desigur, legat de declaraţiile din partea Comisiei şi a Consiliului.
În acest caz, raportorul nu are alocat un timp oficial de luare a cuvântului, ceea ce cred că este o situaţie revoltătoare. În cazul în care raportorul ar fi trebuit să prezinte doar un raport de iniţiativă luni seara, acesta ar fi beneficiat de patru minute. Consider că acest lucru este nedrept. Prin urmare, aş solicita Biroului să analizeze dacă unei persoane care a lucrat luni de zile în calitate de raportor al Comisiei pentru afaceri externe nu ar trebui să îi fie, de asemenea, alocat un timp oficial de luare a cuvântului.
În prezent, doamna Kallenbach i-a cedat acestuia perioada de timp alocată domniei sale, ca dovadă de solidaritate cu un coleg de la Grupul Verzilor/Alianţa Liberă Europeană. Poate că ar fi posibil, doamnă preşedintă, în cazul în care acest lucru este de competenţa dumneavoastră, să îi acordaţi doamnei Kallenbach un minut conform procedurii "catch-the-eye”. Cu toate acestea, v-aş ruga să reflectaţi cu atenţie asupra acestui lucru. Trebuie să găsim un alt aranjament în acest tip de caz.
Preşedintele
Cu siguranţă, este adevărat că ar trebui abordată problema fundamentală. În ceea ce priveşte această situaţie specifică, recomand doamnei Kallenbach să solicite acest minut conform procedurii "catch-the-eye”, deoarece lucrurile ar fi mult mai simple.
Alexandr Vondra
Preşedintele în exerciţiu al Consiliului. - Doamnă preşedintă, sunt recunoscător pentru această oportunitate de a realiza un bilanţ al celor mai recente evoluţii din Kosovo. Peste două săptămâni - la data de 17 februarie 2009 - Kosovo va sărbători prima aniversare a declaraţiei sale de independenţă, iar această dezbatere survine, cu siguranţă, la timp. De atunci, Kosovo a adoptat o constituţie şi un cadru juridic;i instituţional complet nou. Declaraţia de independenţă a creat o nouă situaţie şi noi provocări pentru comunitatea internaţională şi pentru Uniunea Europeană, în special.
Diferitele opinii ale statelor membre, ca reacţie la declaraţia de independenţă, nu subminează în niciun fel obiectivele de ansamblu ale politicii Uniunii. Ne păstrăm angajamentul de a sprijini dezvoltarea economică şi politică din Kosovo, în cadrul obiectivului general de a asigura stabilitatea pe termen lung pentru întreaga regiune a Balcanilor.
În cazul Kosovo, acest lucru înseamnă în special, consolidarea statului de drept, respectarea drepturilor omului şi protecţia minorităţilor, precum şi încurajarea dezvoltării economice şi eforturi pentru protecţia patrimoniului cultural şi religios al Kosovo.
De asemenea, acest lucru mai presupune continuarea perceperii Kosovo în cadrul mai larg stabilit pentru Balcanii de Vest, la reuniunea la nivel înalt de la Salonic din 2003. Politica de sprijinire a unei perspective europene pentru toate ţările din Balcanii de Vest, agreată cu această ocazie, a fost reafirmată de atunci, cel mai recent de către Consiliu, în cadrul reuniunii sale din 8 decembrie 2008.
Dovada angajamentului nostru continuu constă în numirea rapidă la începutul anului trecut a lui Pieter Feith în funcţia de reprezentant special al UE, cu sediul la Priština şi veţi avea şansa să îl întâlniţi foarte curând în cadrul Comisiei pentru afaceri externe. Sarcina domniei sale şi cea a echipei din subordine este aceea de a oferi sprijin valoros pe teren, pentru a ne ajuta să ne îndeplinim împreună toate obiectivele politice.
Mai recent, EULEX, cea mai ambiţioasă misiune PESA civilă de până în prezent, şi-a început mandatul la începutul lunii decembrie 2008. Principalul său scop este acela de a asista şi sprijini autorităţile din Kosovo în domeniul statului de drept, în special pentru dezvoltarea poliţiei, justiţiei şi administraţiei vamale.
Principala noastră provocare în lunile următoare va fi să ne intensificăm angajamentul în Kosovo, în special prin trecerea la deplina desfăşurare a EULEX. Suntem destul de realişti să conştientizăm faptul că anul 2009 va aduce, în egală măsură, dificultăţi şi obstacole.
Instituţiile din Kosovo se confruntă, de asemenea, cu multe provocări în punerea în aplicare a angajamentelor lor de dezvoltare a unui Kosovo democratic şi stabil din punct de vedere multietnic. Asistenţa comunităţii internaţionale este esenţială în cazul în care Kosovo va reuşi să se integreze pe deplin cu restul regiunii.
Comisia a anunţat că, pe parcursul acestui an, va prezenta un studiu care examinează modalităţile de continuare a dezvoltării politice şi socioeconomice în Kosovo. Acest lucru a fost salutat de către Consiliu, ar trebui să ofere noi oportunităţi şi se va construi pe ceea ce a fost deja realizat, cu ajustări în funcţie de experienţa noastră din următoarele câteva luni.
Situaţia din zona de nord a Kosovo va continua, cu siguranţă, să fie dificilă în lunile care vor veni şi va necesita o atenţie deosebită. Cele mai recente focare de violenţă etnică din Mitrovica de la începutul lunii ianuarie a acestui an au fost destul de grave, dar au fost stinse. Este deosebit de încurajator faptul că autorităţile de la Priština au acţionat cu o reţinere rezonabilă. Totuşi, aceste incidente reprezintă o reamintire constantă a riscului de destabilizare în acea regiune. Vom continua să monitorizăm situaţia îndeaproape, mai ales în zona de nord a ţării.
Preşedinţia este recunoscătoare pentru interesul constant din partea deputaţilor europeni şi pentru sprijinul dumneavoastră în
ceea ce priveşte rolul Uniunii Europene în regiune. În ceea ce mă priveşte, salut rezoluţia propusă, care a fost prezentată în această perioadă de sesiune. Este încurajator faptul că Parlamentul este în măsură să îşi dovedească sprijinul vast pentru eforturile noastre în această regiune şi pentru angajamentul Uniunii de a stabiliza Kosovo în cadrul regiunii extinse.
Această Preşedinţie este hotărâtă să vă ţină la curent, atât prin intermediul discuţiilor periodice de aici din plen, precum şi prin intermediul unor rezumate mai detaliate din partea comisiilor. În această primăvară planificăm diferite activităţi, printre altele, dedicarea întrunirii Gymnich de la sfârşitul lunii martie subiectului reprezentat de Balcanii de Vest. De asemenea, sunt la curent cu faptul că Pieter Feith se va întâlni cu Comisia AFET săptămâna viitoare şi va fi în măsură să ofere informaţii actualizate cu privire la ultimele evoluţii de pe teren.
Meglena Kuneva
comisar. -Doamnă preşedintă, la doar un an de la declaraţia de independenţă, situaţia din Kosovo şi din întreaga regiune a Balcanilor de Vest este, în general, stabilă şi sub control, în ciuda producerii unor incidente.
Prezenţa Uniunii Europene în Kosovo se materializează progresiv, fiind preluată de la ONU. Reprezentantul special al UE are sediul la Priština, iar misiunea UE de sprijinire a supremaţiei legii (EULEX) se desfăşoară pe întreg teritoriul Kosovo şi va fi complet operaţională la sfârşitul lunii martie.
Un Kosovo stabil şi multietnic reprezintă o prioritate pentru Uniunea Europeană. Cel mai bun mod pentru ca în Kosovo să se facă progrese spre integrarea europeană este să se creeze o societate democratică şi multietnică, cu respectarea deplină a statului de drept, care să coopereze paşnic cu vecinii săi şi să contribuie la stabilitatea regională şi europeană. Acest aspect include măsuri pe scară largă pentru a proteja viitorul tuturor comunităţilor din Kosovo, creând astfel o bază pentru dezvoltarea economică şi politică durabilă.
Raportul intermediar prezentat de Comisie în noiembrie 2008 a fost considerat de către autorităţi drept o evaluare obiectivă şi corectă a ceea ce a fost realizat şi a provocărilor viitoare. Autorităţile din Kosovo s-au angajat să lucreze şi să coopereze cu Comisia pentru îndeplinirea acestor provocări. Alocăm fonduri semnificative regiunii Kosovo, prin intermediul Instrumentului de asistenţă pentru preaderare (IPA), ca parte din totalul garanţiei de 1,2 miliarde de euro agreată în cadrul conferinţei finanţatorilor din iulie 2008.
În 2008, Instrumentul de asistenţă pentru preaderare a sprijinit proiecte în valoare de 185 milioane de euro în Kosovo, o creştere de trei ori mai mare faţă de anul precedent. Vom aloca o nouă tranşă de 106 milioane de euro în 2009. Gestionarea acestei finanţări rămâne în responsabilitatea exclusivă a Biroului de legătură al Comisiei noastre de la Priština, care este acum pe deplin operaţional cu toate sistemele de control instaurate şi preia sarcinile de la Agenţia Europeană pentru Reconstrucţie.
Comisia salută proiectul de rezoluţie care a fost discutat astăzi aici, în Parlamentul European. Sunt abordate multe probleme asupra cărora suntem de acord ca fiind de o importanţă vitală, cum ar fi conservarea patrimoniului cultural din Kosovo, îmbunătăţirea capacităţii administraţiei publice, o mai bună integrare între comunităţi, importanţa educaţiei multietnice şi situaţia critică a familiilor de rromi din taberele de refugiaţi contaminate cu plumb din partea de nord.
Comisia tratează aceste probleme cu deosebită consideraţie. Probabil că aş putea să spun câteva cuvinte despre fiecare, pe rând.
Începând din anul 2004, Comisia a finanţat reconstrucţia siturilor de patrimoniu religios şi cultural - cu un program în valoare de 10 milioane de euro - cu implicarea strânsă a Consiliului Europei. În anii 2008 şi 2009 se continuă finanţarea, cu 2,5 milioane de euro mai mult pentru proiectele viitoare. Considerăm că acesta reprezintă un aspect foarte important al reconcilierii şi am sprijinit baza de date a patrimoniului cultural din Kosovo. Cimitirele ar putea fi, de asemenea, incluse în această dezbatere, pentru a se asigura restaurarea şi conservarea lor corespunzătoare.
Aş dori să exprim recunoştinţa noastră faţă de Parlamentul European pentru suma suplimentară de 3 milioane de euro alocată bugetului pe 2008 al UE, pentru reconstrucţia patrimoniului cultural din zonele afectate de război din Balcanii de Vest. Comisia a alocat jumătate din această sumă - 1,5 milioane de euro - pentru Kosovo, într-un proiect comun cu Ministerul Culturii, în oraşul multietnic Prizren.
Suntem recunoscători pentru suplimentarea sumei de la această linie bugetară, care este, de asemenea, alocată în bugetul din acest an. Prin intermediul Instrumentului de preaderare din 2007, Comisia pune în aplicare proiecte pentru a facilita întoarcerea şi reintegrarea persoanelor strămutate intern şi a refugiaţilor în Kosovo, pentru o sumă totală de 3,3 milioane de euro. S-au avut în vedere mai multe finanţări - 4 milioane de euro în cadrul Instrumentului de preaderare din 2008, precum şi 2 milioane de euro în cadrul Instrumentului de preaderare din 2009. De asemenea, aceste fonduri vor contribui la îmbunătăţirea capacităţii locale de a reintegra repatriaţii în mediul local, social şi economic.
Subiectul egalităţii între femei şi bărbaţi deţine, de asemenea, o pondere mare pe ordinea noastră de zi. Comisia a oferit asistenţă tehnică pentru Agenţia de egalitate între sexe din Kosovo. De asemenea, a sprijinit activităţile mai multor ONG-uri locale care lucrează în domeniul egalităţii între sexe şi a drepturilor femeilor, prin intermediul Instrumentului european pentru democraţie şi drepturile omului.
În ceea ce priveşte capacitatea administraţiei publice, Comisia monitorizează aplicarea strategiei şi a planului de acţiune de reformă a administraţiei publice kosovare. Am făcut presiuni pe lângă autorităţi cu privire la urgenţa adoptării Legii privind funcţia publică. De asemenea, cooperăm cu Institutul de administraţie publică din Kosovo, datorită implicării noastre în înfiinţarea şcolii regionale de administraţie publică. Se acordă o atenţie deosebită Ministerului administraţiei locale, cu un proiect de sprijin de aproximativ 1 milion de euro.
Comisia depune eforturi semnificative pentru a sprijini reformarea sistemului de învăţământ din Kosovo. Asistenţa noastră financiară este cuprinzătoare. Scopul său este acela de a îmbunătăţi atât condiţiile materiale, cât şi calitatea predării la ciclurile primare, secundare şi terţiare şi în sectorul şcolilor profesionale, precum şi acela de a consolida aspectele multiculturale ca o condiţie de bază pentru reconciliere.
În urma conferinţei finanţatorilor din luna iulie, Banca Mondială a instituit un fond fiduciar susţinut de mai mulţi finanţatori pentru sectorul social extins, inclusiv educaţia. Comisia este printre principalii contribuitori la acest fond, alocând 5 milioane de euro. În total, asistenţa UE pentru educaţie în Kosovo în perioada 2006-2010, se ridică la 30,5 milioane de euro. Deschiderea unui colegiu universitar european multietnic va primi sprijinul nostru, o dată ce toate părţile locale interesate vor ajunge la o înţelegere pentru a transforma acest efort într-un proiect durabil.
Problema familiilor de rromi din taberele de refugiaţi contaminate cu plumb din partea de nord reprezintă un motiv de serioasă îngrijorare. Comisia acordă în mod activ asistenţă în găsirea unei soluţii durabile şi rapide, acceptată de toate părţile implicate. Am solicitat în mod repetat tuturor părţilor implicate să se abţină de la politizarea acestei probleme şi să acţioneze numai în interesul familiile de rromi.
În cele din urmă, Kosovo beneficiază, de asemenea, de programele noastre cu beneficiari multipli, acoperind Balcanii de Vest şi Turcia, care finanţează procesul de înregistrare civilă a populaţiei de rromi. Sprijinul nostru pentru rromii din Kosovo include, de asemenea, educaţia. Împreună cu Consiliul Europei, sprijinim educaţia de calitate pentru copiii rromi, inclusiv în limba lor maternă.
În opinia mea, toate acestea sunt în concordanţă cu propunerile dumneavoastră. Le mulţumesc tuturor stimaţilor membri ai acestui Parlament pentru atenţie şi aştept cu nerăbdare întrebările dumneavoastră.
Doris Pack
Doamnă preşedintă, aş dori să felicit raportorul şi raportorul fictiv, deoarece consider că împreună am elaborat o rezoluţie foarte bună.
Această rezoluţie face apel la Consiliu şi Comisie să asigure că se conlucrează în Kosovo, că EULEX acţionează împreună cu Înaltul Reprezentant al UE şi că sunt create sinergii în interesul vieţii economice şi sociale din Kosovo, care are nevoie de îmbunătăţire.
Misiunea EULEX trebuie să se asigure, de asemenea, că acele cauze din instanţe care se judecă de câţiva ani sunt abordate şi, în final, soluţionate. Există încă multe atrocităţi care încă nu au fost dezvăluite şi aduse în faţa unei instanţe. Combaterea corupţiei în Kosovo este, de asemenea, importantă, deoarece există încă mulţi infractori în libertate, care rămân nepedepsiţi.
În plus faţă de ceea ce s-a spus deja, Uniunea Europeană trebuie să ia în considerare nu numai luarea de măsuri pe scară largă, ci, de asemenea, să se concentreze mai mult pe viaţa de zi cu zi a oamenilor de acolo şi a oportunităţilor pentru proiectele locale care implică cetăţenii. Acest lucru este foarte important.
În final, trebuie să facem apel la guvernul din Kosovo pentru a începe punerea în aplicare în mod practic a acestei constituţii, care include planul Martti Ahtisaari. Locuitorii din Kosovo trebuie să devină conştienţi, în viaţa lor de zi cu zi, că toţi trăiesc împreună. În plus, sârbii, albanezii şi toate celelalte minorităţi din Kosovo trebuie să fie considerate drept cetăţeni cu drepturi egale.
Guvernul din Kosovo trebuie, de asemenea, să depună eforturi pentru continuarea programului de descentralizare. Mă declar totodată în favoarea instituirii unui colegiu european multietnic, care ar reprezenta o altă instituţie comună, alături de Universitatea din Priština şi de Universitatea din Mitrovica, care să se concentreze asupra unui viitor comun.
În plus, aş dori ca Serbia să conştientizeze în sfârşit faptul că sârbii din Kosovo nu vor să fie încurajaţi să nu ia parte la guvernare. Acestora trebuie să li se permită să ia parte la guvernare, la lucrările parlamentare şi la viaţa civilă. Aceasta este singura modalitate în care Kosovo se va dezvolta.
Csaba Sándor Tabajdi
în numele Grupului PSE. - (FR) Doamnă preşedintă, mă adresez în numele Grupului Socialist din Parlamentul European. Putem confirma că situaţia din Kosovo se îmbunătăţeşte. Suntem recunoscători Preşedinţiei cehe şi Comisiei pentru buna lor cooperare. Sunt total de acord cu doamna Pack cu afirmaţia prin care misiunea EULEX reprezintă o provocare majoră pentru politica europeană de securitate şi apărare, una dintre cele mai mari provocări din întreaga istorie a Uniunii Europene ca o comunitate bazată pe domnia legii.
Este un lucru bun că există deja o bază legală, ca urmare a declaraţiei preşedintelui Consiliului de Securitate, care a fost salutată de către guvernul sârb. A existat un acord tacit din partea Chinei şi Rusiei, care anterior au respins orice soluţionare a conflictului.
Este esenţial ca EULEX să coopereze bine cu partidele implicate din Kosovo. Nu trebuie să repetăm greşeala comisă de MINUK, care a risipit mulţi bani şi i-a îndepărtat pe locuitorii din Kosovo. Doamna Pack a abordat, de asemenea, acest subiect. Este foarte important să se clarifice împărţirea competenţelor, pe de o parte, între guvernul şi parlamentul din Kosovo şi EULEX, pe de altă parte.
Nu putem să ne asumăm responsabilitatea pentru dezvoltarea regiunii Kosovo. Prezenţa EULEX în partea de nord a regiunii Kosovo este foarte importantă pentru a evita divizarea teritorială. În cele din urmă, aplicarea în totalitate a prevederilor constituţiei, în conformitate cu planul Ahtisaari, reprezintă un aspect esenţial pentru minorităţi.
Johannes Lebech
Doamnă preşedintă, în primul rând aş dori să îmi exprim mulţumirea profundă faţă de această propunere de rezoluţie şi să îi mulţumesc domnului Lagendijk pentru eforturile depuse. Rezultatul este un text bine echilibrat şi la obiect care, în acelaşi timp, reuşeşte să abordeze toate problemele importante. Prin intermediul acestei rezoluţii, noi, cei din Parlamentul European, transmitem în primul rând un semnal locuitorilor din Kosovo şi celor din altor ţări din Balcanii de Vest, şi anume: "nu aţi fost uitaţi, sunteţi o parte din Europa”. Acestea nu sunt doar cuvinte goale, fără niciun sens real. Misiunea EULEX, cea mai extinsă misiune sub egida politicii europene de securitate şi apărare de până în prezent, este deja în curs de desfăşurare. Este îmbucurător faptul că misiunea este sprijinită de ONU şi că acoperă întreaga ţară.
Prin intermediul rezoluţiei noastre, noi, cei din Parlamentul European, sprijinim regiunea Kosovo în această misiune. Evidenţiem, de asemenea, domeniile în care statele membre ale UE pot să sprijine această regiune. Acest lucru se leagă de ajutorul special oferit pentru instituirea administraţiei publice, consolidarea societăţii civile şi pentru proiectele educaţionale. Atunci când evidenţiem domeniile în care liderii kosovari trebuie să mai facă demersuri de îmbunătăţire, spre exemplu în privinţa protecţiei minorităţilor, facem acest lucru pentru că vorbim serios atunci când afirmăm că vom fi alături de Kosovo în eforturile sale de a institui o societate democratică. O societate democratică cu respectarea minorităţilor şi coexistenţă paşnică cu ţările vecine. Acest aspect nu este legat numai de viitorul Kosovo, ci şi de viitorul întregii regiuni a Balcanilor şi al Europei ca un întreg. Traseul de urmat este unul lung şi dificil. Există o singură cale şi aceasta este prin intermediul UE şi al integrării totale şi complete a regiunii Kosovo, precum şi a restului teritoriilor din Balcanii de Vest în cadrul cooperării europene.
Ryszard Czarnecki
Doamnă preşedintă, păcatul originar care a fost comis atunci când această nouă ţară, Kosovo, a luat naştere, implică sentimentul, preponderent în rândul minorităţii sârbe din Kosovo şi Metochia, precum şi în Serbia însăşi, că noul stat şi întreaga majoritate musulmană sunt împotriva sârbilor. Acest lucru trebuie să fi avut un impact asupra relaţiilor dintre Belgrad şi Priština şi cu siguranţă şi asupra relaţiilor dintre locuitorii din Kosovo şi sârbii din enclavele etnice sârbe.
În cazul în care nu sunt respectate drepturile culturale, educaţionale şi religioase ale minorităţii sârbe, nu doar relaţiile bilaterale dintre Kosovo şi Serbia şi cele din alte părţi ale Balcanilor vor deveni mai dificile, dar şi calea Prištinei către statutul de membru al Uniunii Europene va fi mai lungă.
Sunt de acord cu afirmaţiile onorabilului domn Lebech care a luat cuvântul înaintea mea. Guvernul kosovar trebuie să înţeleagă că respectarea drepturilor minorităţilor reprezintă un standard european. Trebuie să aderăm în mod strict la aceste principii şi, în acest scop, să fim vigilenţi faţă de partenerii noştri din Kosovo.
Joost Lagendijk
în numele grupului Verts/ALE. - (NL) A trecut aproape un an până când EULEX a putut să îşi pună în aplicare mandatul original. Ar fi de bun augur să ne reamintim în prezent ce implica acest mandat.
EULEX, cea mai mare misiune europeană de până în prezent - după cum a fost numită anterior de cineva - a avut drept scop dezvoltarea şi implicarea activă pe tot teritoriul Kosovo, atât la nord, cât şi la sud de râul Ibar. EULEX trebuia, de asemenea, să se ocupe de trei domenii: vamal, poliţienesc şi jurisdicţional, iar în mod esenţial, nu trebuia să existe nicio - şi insist, nicio - relaţie de ambiguitate între EULEX, pe de o parte, şi UNMIK, din cadrul ONU, pe de altă parte. Să nu mai vorbim de faptul că activităţile EULEX ar avea ca rezultat divizarea acestei ţări în nord şi sud. În niciun caz nu s-a dorit acest lucru.
Pentru o foarte lungă perioadă de timp, părea că ar fi fost imposibil să se pună în aplicare mandatul iniţial din cauza blocajului notoriu din Consiliul de Securitate. De fapt, abia din luna noiembrie a anului trecut, pare că lucrurile merg, până la urmă, pe un făgaş aşteptat. Este o situaţie bună - pe parcursul a două sau trei luni, activităţile se desfăşoară în mod normal - pentru a realiza un bilanţ şi a vedea dacă lucrurile funcţionează sau, permiteţi-mi să mă exprim în termeni mai prevăzători, pentru a vedea dacă lucrurile par a funcţiona.
Poliţia kosovară este încântată de cooperarea excelentă pe care o are cu EULEX. Birourile vamale sunt, în sfârşit, înfiinţate şi funcţionează din nou, mai ales în partea de nord din Kosovo, după ce fuseseră incendiate anul trecut de sârbii kosovari. În cele din urmă, s-a dat startul extrem de numeroaselor procese rămase pe rol în domeniile corupţiei şi violenţei interetnice, ceea ce demonstrează încă o dată faptul că activităţile EULEX sunt în interesul tuturor comunităţilor, nu doar al albanezilor sau al sârbilor.
Ceea ce sper, într-adevăr, este că progresul înregistrat de EULEX în ultimele două luni va fi susţinut într-un mod pozitiv. Mai sper, de asemenea, sincer că Belgradul îşi va da seama că abordarea actuală de cooperare constructivă cu Uniunea Europeană este de departe mai eficientă decât încercarea de a rescrie mereu istoria. Mai presus de orice, îmi doresc ca autorităţile kosovare să reuşească să gestioneze aceste numeroase probleme cu care încă se mai confruntă. Pe termen lung, vor fi eradicate corupţia, precum şi crima organizată, care sunt în continuare deosebit de răspândite în Kosovo. În cele din urmă, Kosovo va deţine o rezervă durabilă de energie, bazată pe legislaţia UE, iar economia kosovară va înflori, în cele din urmă.
Kosovo este un stat independent şi, indiferent dacă acest Parlament agreează sau nu acest lucru, nu există cale de întoarcere. Noi, Uniunea Europeană, avem de câştigat din dezvoltarea regiunii Kosovo într-un stat viabil. Acesta este motivul pentru care suntem acolo şi pentru care este necesar să rămânem acolo.
Tobias Pflüger
Doamnă preşedintă, grupul pe care îl reprezint, Grupul Confederal al Stângii Unite Europene / Stânga Verde Nordică, respinge rezoluţia care a fost depusă privind Kosovo. Majoritatea statelor membre, însă nu toate, au recunoscut statutul Kosovo, încălcând dreptul internaţional. Grupul pe care îl reprezint insistă că toate directivele care se referă la Kosovo trebuie să fie aliniate dreptului internaţional şi trebuie să fie în acord cu toate părţile implicate, inclusiv cu Serbia. Recunoaşterea provinciei Kosovo a creat un precedent dezastruos, care este urmat acum de alte regiuni precum Oseţia de Sud şi Abhazia.
UE a lansat misiunea EULEX în Kosovo. Grupul GUE/NGL respinge această misiune, deoarece se bazează pe recunoaşterea ţinutului Kosovo, încălcând dreptul internaţional şi creând de aceea ceva asemănător unui protectorat UE. EULEX are, şi voi cita,"anumite responsabilităţi executive”.Aceasta înseamnă că oficialii EULEX pot anula rezoluţii simple luate de autorităţile kosovare. Misiunea EULEX include de asemenea 500 de poliţişti responsabili de combaterea insurecţiilor. La 26 ianuarie, EULEX şi KFOR au organizat un exerciţiu comun pentru combaterea insurecţiilor. Acest fapt indică din păcate strânsa cooperare care există între UE şi NATO în Kosovo.
În acelaşi timp, Uniunea Europeană şi alte organizaţii promovează reconstrucţia economică neo-liberală în Kosovo, însă aceasta nu reprezintă ceea ce doresc localnicii. Din acest motiv, solicităm soluţii care sunt în conformitate cu dreptul internaţional şi un vot clar împotriva misiunii UE, EULEX. Dacă vrem într-adevăr să-i susţinem pe localnici, misiunea EULEX nu ne va permite să facem acest lucru.
Bastiaan Belder
în numele Grupului IND/DEM. -(NL) Acum două luni, când am fost în vizită de lucru în Kosovo, am înţeles de ce multora le este greu să înţeleagă prezenţa internaţională în acea ţară. În plus, am impresia că diferitele nivele nu au conlucrat întotdeauna atât de bine.
Instituţiile europene nu ar trebui să dea pur şi simplu
din umeri. Suntem prinşi în această poveste. Prin intermediul misiunii EULEX, Europa este responsabilă pentru situaţia de la faţa locului. EULEX ar trebui să adopte o poziţie mai hotărâtă şi să sprijine autorităţile kosovare dacă poate, chiar dacă acest lucru este solicitat sau nu.
Aş dori să subliniez două lucruri. În primul rând, insist ca statele membre care încă nu au recunoscut statutul Kosovo, să îşi reconsidere poziţia. Nu există cale de întoarcere pentru Kosovo în cadrul graniţelor Serbiei. În al doilea rând, solicit un plan general pentru Balcanii de Vest, care trebuie să funcţioneze la un nivel concret cu toate celelalte ţări implicate în sprijinirea lor de a fi pregătite pentru aderarea la Uniunea Europeană. Acesta este angajamentul Europei privind Balcanii de Vest.
Bernd Posselt
(DE) Doamnă preşedintă, în calitate de raportor fictiv al Grupului Partidului Popular European (Creştin-Democrat) şi al Democraţilor Europeni, aş dori să-l felicit pe domnul Lagendijk pentru excelentul său text. Sprijinim programul de reformă din Serbia şi respectăm, bineînţeles, mica minoritate de state membre UE care nu au recunoscut statutul Kosovo în conformitate cu dreptul internaţional.
Totuşi, dorim să-i descurajăm pe cei care ar crede
că această desfăşurare a evenimentelor poate fi schimbată. Trei sferturi din membrii acestei Camere au votat în favoarea recunoaşterii provinciei Kosovo. Comisia s-a declarat de asemenea în favoare, împreună cu 23 din 27 de state membre, toate ţările G7, patru din şase foste republici iugoslave şi cu trei din cele patru ţări vecine ale Kosovo.
Acest fapt demonstrează că dezvoltarea de faţă este ireversibilă. De aceea este important să privim către viitor, care implică numeroase riscuri. Primul risc major este divizarea ţinutului Kosovo. Până acum fosta Iugoslavie a fost divizată de-a lungul graniţelor fostelor republici sau de-a lungul graniţelor interne ale regiunilor autonome. Dacă harta va trebui să fie redesenată, de exemplu în Mitrovica, rezultatul ar fi, de exemplu, acela că albanezii din valea Presevo din Serbia, populaţia regiunii Sandzak a Novi Pazar şi alţii ar începe să se întrebe unde ar trebui să se afle graniţele. Acest fapt ar da curs unei situaţii foarte periculoase.
Din acest motiv, urmarea planului Ahtisaari are sens,
deoarece respectă fostele graniţe interne ale Iugoslaviei, în timp ce asigură protecţie comună şi extinsă pentru minorităţi. Protecţia pentru minorităţi oferită de fostul plan Ahtisaari, care acum este inclus în constituţia kosovară, reprezintă cel mai cuprinzător program de protecţie din lume. Sârbii din Kosovo ar trebui să profite de această oportunitate şi să se folosească de această protecţie a minorităţilor.
Domnule Preşedinte în exerciţiu al Consiliului, ştiţi că eu însumi provin dintr-o minoritate care a fost cândva forţată să se adapteze scopurilor altora. Sârbii din Kosovo trebuie să garanteze că vor evita o astfel de situaţie. Celălalt pericol care ameninţă Kosovo este cel al haosului şi al corupţiei. În acest caz, pot spune doar că trebuie să consolidăm EULEX, deoarece UNMIK nu a fost soluţia, ci, de fapt o parte a problemei.
Hannes Swoboda
(DE) Doamnă preşedintă, colegul meu Joost Lagendijk se află în aceeaşi situaţie precum Kosovo. Dumnealui există, însă nu este recunoscut de toată lumea drept raportor, cu toate că de fapt, este un raportor. În acest context, aş dori să-i mulţumesc mult, împreună cu domnul Tabajdi, pentru raport.
Bineînţeles că nu am făcut atât de multe progrese cu recunoaşterea provinciei Kosovo precum ar fi dorit mulţi oameni, inclusiv cei din Kosovo. Trebuie să recunoaştem că acest lucru a reprezentat o situaţie dureroasă pentru Serbia. Nu ar trebui să punem paie pe foc, ci să facem în schimb orice efort necesar pentru a garanta un proces paşnic. Sunt foarte încântat de faptul că liderii Serbiei, în ciuda număratelor lor cuvinte dure de la început, au încercat să legalizeze şi să neutralizeze situaţia pentru a da misiunii EULEX o şansă. I-aş întreba pe toţi cei care se opun misiunii EULEX în ce situaţie s-ar afla sârbii şi celelalte minorităţi din ţinut dacă misiunea EULEX nu ar exista?
Punctul de vedere al minorităţii sârbe sau al Serbiei de a condamna misiunea EULEX este un nonsens. Consider că condamnarea misiunii EULEX din partea cuiva de aici din Parlament care sprijină Serbia, este un lucru pur şi simplu grotesc. Totuşi este adevărat că există câteva întrebări care rămân fără răspuns. Liderii politici din Kosovo trebuie să facă un efort pentru a rezolva problemele. Una dintre sarcinile şi cererile noastre reprezintă transpunerea tuturor aspectelor planului Ahtisaari, pe care le vom vota mâine ca parte din această rezoluţie.
În cele din urmă, trebuie să promovăm integrarea întregii regiuni. Bineînţeles, toate ţările vor trebui să-şi facă temele. Cu toate acestea, cu cât progresul făcut de Serbia şi Macedonia este mai mare în procesul de integrare, cu atât mai repede vom putea să rezolvăm problema Kosovo şi celelalte probleme deschise legate de aceasta. Doar integrarea tuturor ţărilor din regiune va crea condiţiile necesare ţinutului Kosovo pentru o dezvoltare paşnică.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
- (NL) Deoarece toţi cei care au luat cuvântul sunt familiarizaţi, foarte familiarizaţi sau extrem de familiarizaţi cu situaţia din Kosovo, nu este nevoie să dezvolt subiectul mai departe pentru a încerca să ne convingem de gradul de familiarizare cu situaţia.
În primul rând, trebuie să ne bucurăm de faptul că primul an de independenţă al provinciei Kosovo s-a
sfârşit cu bine până la urmă şi chiar mai bine decât ar fi crezut mulţi. Aş dori de asemenea să-mi exprim bucuria şi satisfacţia faţă de faptul că misiunea
EULEX s-a pus în sfârşit în mişcare, graţie bunăvoinţei multora şi a competenţei din cadrul Consiliului de Securitate ONU. Multe vor depinde de succesul acestei misiuni EULEX, deoarece Kosovo a fost protectorat timp de zece ani înainte să devină independent. Ceea ce contează în acest moment, este să ghidăm cu toţii Kosovo spre maturitate.
Sylwester Chruszcz
(PL) Doamnă preşedintă, o decizie unilaterală luată de comunitatea albaneză a avut drept rezultat separarea provinciei sârbe Kosovo de Serbia. Personal, consider această mişcare ca pe o încălcare fără precedent a dreptului internaţional. Mai mult, această decizie a avut repercusiuni suplimentare, după cum au arătat evenimentele din anul trecut din Caucaz.
Aş dori să vă reamintesc că Naţiunile Unite nu au recunoscut decizia luată de albanezii kosovari. Rezoluţia Consiliului de Securitate ONU 1244 rămâne valabilă. De aceea, doresc să vă atenţionez împotriva luării vreunei decizii înainte ca Tribunalul Penal Internaţional de la Haga să hotărască asupra acestei probleme. Abia atunci vom cunoaşte statutul legal real al provinciei care, conform dreptului internaţional, este încă parte integrantă a Republicii Serbia.
Aş dori să vă atrag atenţia asupra dramaticei situaţii cu care încă se înfruntă comunitatea sârbă în autoproclamata Republică Kosovo. Haideţi să admitem deschis că decizia luată de anumite state membre ale Uniunii Europene de a recunoaşte acea ţară a fost o greşeală fatală. Este destul de simplu: Kosovo aparţine Serbiei.
Erik Meijer
- (NL) De când Kosovo şi-a anunţat aproape acum un an independenţa, Uniunea Europeană a fost divizată fără speranţă pe această temă. Grecia este indecisă, în timp ce Spania, România, Slovacia şi Cipru resping această independenţă din motive interne. Proiectul comun EULEX cu care Uniunea Europeană speră să câştige influenţă în Kosovo pare să fie mai degrabă un instrument care să ascundă această divizare internă, decât orice altceva.
Poate că EULEX este benefică Uniunii Europene, se poate spune însă acest lucru şi despre Kosovo? Populaţia din Kosovo râvneşte să adere curând la Uniunea Europeană şi să devină stat membru cu drepturi egale. După aproape un secol de subjugare de către Serbia, cu siguranţă că nu îşi doreşte alte noi intervenţii din exterior. Un proiect precum EULEX poate că ar fi fost util pentru o scurtă perioadă de timp, în primele luni din 2008, pentru a evita haosul de orice fel. Această fază însă a fost depăşită. Implicarea târzie a EULEX creează foarte mult impresia că Uniunea Europeană ar dori foarte mult să transforme Kosovo într-un protectorat, cu prezenţă militară şi influenţă administrativă, cum a fost înainte cazul în Bosnia-Herţegovina, unde această politică a avut prea puţin succes.
Pentru a asigura provinciei Kosovo un viitor paşnic şi armonios, este necesar să fie implicate nu doar prezentul guvern şi partidele de la guvernare. Forţe importante reprezintă mişcarea pentru autodeterminarea Vetëvendosje din sud, care consideră că iniţiativa UE este un colonialism fără sens şi reprezentanţi ai sârbilor din municipiile de la nord de râul Ibar, care fac tot ce le stă în putinţă pentru a menţine legătura cu Serbia. Fără aceste critici la adresa EULEX, nu vom avea o soluţie pe termen lung. Viitorul ţinutului Kosovo este mai bine deservit prin compromisuri interne larg acceptate, decât prin expunerea demonstrativă a puterii Uniunii Europene.
Patrick Louis
- (FR) Domnule preşedinte, doamnelor şi domnilor, acum zece ani, NATO a bombardat Belgradul, indiscutabil pentru a-şi sărbători a cincizecea aniversare şi pentru a-şi redefini sfera de competenţă, care este restricţionată de Convenţia de la Washington. Aceste bombardamente au fost executate prin încălcarea dreptului internaţional, adică, fără niciun acord prealabil din partea ONU.
Acum un an, a fost declarată unilateral independenţa provinciei Kosovo de către Priştina într-un dispreţ strigător la cer faţă de suveranitatea Republicii Federale Iugoslavia, ale cărei suveranitate şi integritate teritorială au fost totuşi reiterate de către Rezoluţia Consiliului de Securitate 1244.
Astăzi, misiunea europeană EULEX, în asociere cu experţii americani, speră ca Kosovo să devină un stat bazat pe domnia legii. Dacă situaţia nu ar fi atât de cumplită, atunci ar fi chiar amuzant să ne întrebăm cum poate fi obţinut un astfel de fruct din astfel de origini.
Între timp, solicităm din partea acestei misiuni să asigure că minoritatea naţională sârbă este respectată şi apreciată pe pământul strămoşilor săi. Considerăm că acesta este un bun început pentru reinstaurarea statului de drept.
Anna Ibrisagic
- (SV) M-am născut în Balcani. Am urmărit problemele din Kosovo prin contact nemijlocit la sfârşitul anilor 1980. Am văzut cum Slovenia şi Croaţia au devenit state independente şi au trecut prin experienţa războiului la începutul anilor 1990. Eu personal am trecut prin războiul din Bosnia şi în sfârşit am părăsit ţara ca refugiat. Ştiu că este foarte uşor să începi un război, însă ştiu de asemenea că este mult mai greu să instaurezi pacea şi să restabileşti încrederea reciprocă a oamenilor.
Kosovo se află acum într-o situaţie care va fi decisivă
pentru generaţiile viitoare ale acelei regiuni, mai precis în ceea ce priveşte această problemă a restabilirii încrederii între diferitele grupuri etnice. Sunt bucuroasă că domnul Lagendijk a fost atât de clar în rezoluţia sa despre faptul că ar trebui să încheiem discuţiile despre independenţa ţinutului Kosovo şi despre conflictele din jur.
Timpul şi energia noastră ar trebui puse acum în discuţie pentru a vedea cum vom consolida drepturile egale ale tuturor popoarelor de a trăi în pace, de a lucra la crearea unui viitor mai bun pentru Kosovo. Trebuie să ne concentrăm asupra protecţiei efective a minorităţilor şi asupra îmbunătăţirii situaţiei economice şi combaterii corupţiei larg răspândite şi crimei organizate.
Toată lumea din Kosovo ar trebui să ia drept sarcină personală acordarea de ajutor în vederea opririi violenţei între grupurile etnice. Curţile de justiţie ar trebui să asigure că se vor judeca crimele de război. Unii dintre membrii acestui Parlament regretă prezenţa şi implicarea UE în Kosovo, însă aceia dintre noi care au trecut prin războaiele din Balcani regretă faptul că Uniunea Europeană nu s-a implicat mai clar cât şi mai vast.
Există încă o mulţime de lucruri care trebuie efectuate şi care vor necesita timp, însă până la urmă este vorba despre restabilirea încrederii între popoare, astfel încât generaţiile viitoare să aibă şansa să fie educate, să trăiască şi să lucreze împreună în pace, respectând-şi reciproc diferenţele. Asta implică de fapt întreaga idee europeană.
(Aplauze)
Libor Rouček
- (CS) Aş dori să menţionez pe scurt rolul Serbiei în mod particular. În ciuda unei situaţii interne dificile, guvernul sârb a adoptat o abordare foarte constructivă şi responsabilă faţă de desfăşurarea misiunii EULEX în Kosovo. Într-un acord cu ONU, a facilitat de asemenea numirea unui oficial senior de poliţie de naţionalitate sârbă în cadrul forţelor de ordine din Kosovo. Cred cu tărie că aceasta este calea pentru atingerea treptată a integrării sârbilor din Kosovo şi a altor minorităţi în viaţa politică, economică şi socială a Kosovo. În acest context, aş dori de asemenea să-l invit pe Înaltul Reprezentant al Uniunii Europene să dea asigurări că autorităţile kosovare acordă suficientă atenţie dezvoltării multilaterale în regiunea Mitrovica. În plus, sunt de aceeaşi părere cu Anna Ibrisagic, că acum este necesar să se acorde mult mai multă atenţie decât înainte situaţiei economice şi de securitate, precum şi dezvoltării economice din Kosovo.
Nicholson of Winterbourne
- Doamnă preşedinte, aş dori să-i mulţumesc domnului Lagendijk, ale cărui abilităţi politice deosebite au produs o minunată rezoluţie pe baza căreia să lucrăm.
Îi mulţumesc în mod deosebit pentru acceptarea paragrafului 26, asupra căruia doresc să atrag atenţia ministrului şi Comisiei. În acest caz, remarcăm neobişnuita sănătate şubredă a 1500 de rromi, care locuiesc în preajma unui mine de plumb şi care se află acolo de nouă ani printr-o decizie greşită a ONU. Accept întru totul că, după cum a spus ministrul Vondra, acest fapt poate nu este de competenţa Uniunii Europene. Cu toate acestea, mulţumesc echipei Comisiei pentru alegerea acestui subiect imediat ce am pus problema şi pentru vizitarea şi perceperea daunelor provocate de nivelele de plumb. Aceşti oameni au cantităţi monstruoase de plumb în sânge, daună ireversibilă, au nevoie să fie relocaţi imediat şi urgent şi au nevoie de tratament medical.
Domnule ministru Vondra, aţi promis să ţineţi la curent acest Parlament. Pot să vă rog, în calitate de Preşedinte în exerciţiu, să acordaţi acestei probleme profunda dumneavoastră atenţie şi să îmi spuneţi cu ce vă ocupaţi.
Alojz Peterle
- (SL) Felicit sincer raportorul şi raportorii grupurilor pentru excelentul raport. Scopul acestuia este de a contribui la viitoarea stabilizare şi normalizare a provinciei Kosovo.
Succesele provinciei Kosovo din ultimul an au reconsolidat
speranţele noastre referitoare la posibilitatea unei coexistenţe multietnice şi multiculturale în Kosovo. Aspiraţiile europene referitoare nu doar la Kosovo, ci la toate statele din Balcanii de Vest, pot deveni realitate, doar dacă această condiţie esenţială este îndeplinită.
Am făcut progrese, un progrese semnificativ în acest sens, iar acum este necesar să continuăm acest progres. Salut în mod particular faptul că eforturile EULEX ajută de asemenea la normalizarea situaţiei din Kosovo. Salut instituirea recentă a forţelor de securitate kosovare şi participarea unui părţi din comunitatea sârbă în cadrul forţelor de ordine din Kosovo. Dacă vrem să progresăm mai repede, trebuie să acţionăm pe frontul politic, economic, social şi pe alte fronturi şi trebuie să fim atenţi mai ales la ce se întâmplă pe plan local, unde problema coexistenţei este cel mai sensibilă. Trebuie să sprijinim proiectele care consolidează coexistenţa interetnică şi cooperarea. În acest sens, salut intenţia Comisiei Europene de a angaja toate mijloacele care-i stau la dispoziţie pentru a progresa. De exact acest lucru are nevoie Kosovo.
Richard Howitt
- Doamnă preşedintă, salut dezbaterea de astăzi şi rezoluţia ca pe următorul pas către normalizarea relaţiilor între Uniunea Europeană şi Kosovo, la un an după declararea independenţei.
Este important de subliniat că cei precum domnul Van Orden şi domnul Tannock din partea conservatorilor britanici, care se opun mişcării, s-au dovedit că nu au avut dreptate, acum cu 54 de ţări - inclusiv 22 din propriile noastre state membre europene - oferind recunoaştere legală, iar misiunea noastră UE de stat de drept a fost desfăşurată cu acordul Serbiei. Într-adevăr, tot timpul am dezbătut faptul că rezolvarea problemei Kosovo este de folos aspiraţiilor UE ale Serbiei, iar astăzi repetăm faptul că le dorim să reuşească.
Ieri, misiunea de justiţie UE a deschis primul proces împotriva crimelor de război în Kosovo. Astăzi, Alteţa Sa Regală, Prinţesa Anna a Marii Britanii este în vizită la o şcoală pentru copii cu dizabilităţi din Gjilan, Kosovo. Desigur, ambele evenimente demonstrează angajamentul Europei de a nu uita niciodată nedreptăţile trecute şi de a face eforturi în prezent pentru un viitor mai bun pentru toţi.
Ria Oomen-Ruijten
- (NL) În primul rând, aş dori să-l felicit pe domnul Lagendijk pentru această rezoluţie imparţială şi să profit de această ocazie pentru a-i mulţumi doamnei Pack, deoarece dumneaei şi delegaţia sa, au depus eforturi considerabile şi utile în acest domeniu.
Obiectivele UE sunt clare: Kosovo nu trebuie să devină o gaură neagră. Responsabilitatea primară pentru acest fapt se află la autorităţile kosovare. Populaţia trebuie să câştige încredere nu doar în guvern, ci şi în sistemul juridic. Corupţia şi crima subminează statul. Femeile şi minorităţile trebuie de asemenea complet implicate.
O a doua responsabilitate se află, după părerea mea, la
ţările vecine, în mod particular la autorităţile sârbe. Un dialog constructiv şi o cooperare regională se află în interesul tuturor din acea regiune.
În cele din urmă, Uniunea Europeană are de asemenea o responsabilitate mare de susţinut. Prin intermediul EULEX, Uniunea Europeană are aspiraţii înalte. Este bine că a început acum munca adevărată. Următorii doi ani vor confirma dacă EULEX poate continua într-adevăr să provoace ceva pe termen lung. Sper foarte mult să fie aşa.
Stabilitatea, reconcilierea şi dezvoltarea statului de drept în Kosovo sunt de mare importanţă pentru kosovari şi pentru toate minorităţile etnice din Kosovo, dar se află şi în interesul Uniunii Europene. Eficienţa ajutorului trebuie să fie supremă în acest sens. Doamna Pack şi cu mine am vizitat Kosovo cu puţin timp în urmă. Nu există lipsă de ajutor, însă probabil poate fi coordonată chiar mai mult şi mai eficient..
Adrian Severin
Doamnă preşedintă, de câte recunoaşteri are nevoie un stat pentru a fi independent? Nu aceasta este întrebarea, deoarece calitatea recunoaşterilor contează mai mult decât cantitatea. O declaraţie de autodeterminare nu duce la independenţă, dacă statul în cauză nu este recunoscut de către cei faţă de care doreşte autodeterminarea.
Independenţa unui stat nu este reală atâta timp cât Consiliul de Securitate al Naţiunilor Unite nu acceptă acest fapt. În plus, un stat nu este independent dacă nu este capabil să ofere tuturor comunităţilor care trăiesc pe teritoriul său, o perspectivă corectă de integrare organică într-o societate civică şi multiculturală şi dacă nu se poate susţine şi guverna singur.
Din aceste motive, planul Athisaari a eşuat. De asemenea, nu este o soluţie să ne interesăm de status quo ante - ar trebuie să trecem mai departe. În acest sens, Uniunea Europeană şi membrii permanenţi ai Consiliului de Securitate al Naţiunilor Unite trebuie să convoace o conferinţă internaţională care să găsească o soluţie durabilă pentru siguranţa democratică, echilibrul geostrategic şi stabilitatea economico-socială în Balcanii de Vest. În acest cadru, Kosovo ar trebui să fie pus înapoi pe calea legalităţii internaţionale, iar regiunea ar trebui să primească o hartă exactă de parcurs pentru integrarea sa în UE.
Din păcate, raportul Lagendijk nu explorează astfel de căi, abandonând astfel orice apropiere realistă de un viitor mai bun. De aceea, social democraţii români vor fi obligaţi să voteze împotriva acestui raport.
Marian-Jean Marinescu
În conformitate cu prevederile dreptului internaţional şi având în vedere rezoluţia Consiliului de Securitate al ONU 1244 din 1999, Kosovo nu poate fi considerat un stat. Sunt cinci state membre ale Uniunii care nu au recunoscut independenţa unilateral declarată a Kosovo. Dar Kosovo este o realitate şi trebuie să o tratăm ca atare.
Stabilitatea în Balcanii de Vest, regiunea cu cele mai multe şanse de a se alătura Uniunii în viitorul apropiat este vitală. De aceea, Uniunea trebuie să joace rolul principal în gestionarea situaţiei delicate din zonă. Misiunea EULEX care şi-a atins deja capacitatea iniţială de operabilitate este un prim pas important în această direcţie, deoarece este nevoie de asistenţă şi coordonare pentru a asigura, în primul rând, un climat de cooperare interetnic care să permită reîntoarcerea la un nivel de viaţă normal.
Trebuie asigurată protecţia tuturor minorităţilor din Kosovo, inclusiv a minorităţii sârbe, trebuie întărite instituţiile pentru a evita haosul şi a asigura o dezvoltare stabilă, trebuie restituite proprietăţile şi asigura dreptul la întoarcere al refugiaţilor. Instrumentele financiare de care Uniunea dispune, în special instrumentul de preaderare, trebuie folosite pentru a facilita dezvoltarea socio-economică, creşterea transparenţei şi reconcilierea între comunităţile etnice. Kosovo nu trebuie, în niciun caz, să fie izolat de procesele europene. Trebuie să se bucure de perspectiva europeană în context regional. Trebuie să aplicăm aceleaşi standarde în toată regiunea. Ceea ce se cere altor ţări din zonă trebuie să se aplice şi pentru Serbia şi Kosovo.
Este nevoie ca Uniunea Europeană să insiste pentru reluarea dialogului dintre Pristina şi Belgrad. Consider că actuala formă a rezoluţiei nu reflectă tot spectrul de poziţii din toate cele 27 de state membre ale Uniunii Europene faţă de Kosovo. De aceea, delegaţia României din Grupul PPE-DE, cu excepţia reprezentanţilor de naţionalitate maghiară, va vota împotriva acestei rezoluţii.
Csaba Sógor
- (HU) Serbia a trebuit să fie bombardată pentru a transmite mesajul: drepturile minorităţilor trebuie respectate. A fost o lecţie dură. În loc să acorde autonomie ţinutului Kosovo, a trebuit să accepte independenţa Kosovo. Kosovo reprezintă de asemenea un avertisment pentru statele membre UE. Fiecare stat membru trebuie să asigure că minorităţile etnice tradiţionale din cadrul teritoriului său trăiesc în siguranţă şi se simt ca acasă. Minorităţile mulţumite sunt fundaţia cea mai solidă pentru securitatea, suveranitatea şi dezvoltarea economică a unei ţări. La 17 februarie 2008, am participat personal la festivităţile oficiale de la Priştina care marcau declararea independenţei Kosovo. Sper să fi fost capabil să mă asigur de asemenea că autonomia culturală şi teritorială a minorităţii sârbe este recunoscută în cadrul teritoriului kosovar. Albanezilor kosovari li s-a dat ocazia favorabilă unei soluţii în stil european. Serbia mai are încă o şansă: Vojvodina. Statele membre UE pot face de asemenea eforturi în vederea garantării autonomiei culturale sau teritoriale minorităţilor etnice trăind în cadrul teritoriilor lor. Ar fi jenant dacă anumite state membre UE ar rămâne din acest punct de vedere în urmă cu Kosovo şi Serbia.
Victor Boştinaru
Ca parlamentar, membru al Delegaţiei pentru Europa de sud-est, mă aşteptam să aud, în numele valorilor noastre comune, pe care cu mândrie le numim "valori europene”, că, Parlamentul European şi Comisia Europeană cer cu toată forţa şi autoritatea, partidelor politice din Kosovo să se deschidă pentru reprezentarea multietnică şi că orice progres viitor în relaţiile Kosovo cu Uniunea Europeană depinde de o asemenea evoluţie.
Mă aşteptam ca acest raport să ne spună că modelul pe care UE, cu banii contribuabililor europeni, de altfel, urmăreşte să-l construiască în Kosovo, este unul cu adevărat, multietnic, multicultural, multiconfesional şi nu unul segregat. În discuţiile noastre cu parlamentarii din Kosovo ni s-a spus că, deocamdată, acest model nu poate fi aplicat.
Vă întreb şi închei, dacă acest model nu poate fi aplicat în Kosovo, dacă valorile noastre europene nu au loc în Kosovo, care este atunci modelul pe care Comisia Europeană îl aplică?
Gisela Kallenbach
- (DE) Doamnă preşedintă, aş dori să-i mulţumesc domnului Lagendijk, precum şi Comisiei pentru afaceri externe, pentru că au asigurat prin această rezoluţie şi această dezbatere ca subiectul Kosovo să rămână pe ordinea de zi. Părerea mea este că poporul kosovar a meritat într-adevăr acest lucru, în urma eşecului Uniunii Europene din anii 1990.
Avem de plătit o datorie acolo şi anume să le acordăm un ajutor cât mai susţinut cetăţenilor din Kosovo şi întregii regiuni în drumul lor către Uniunea Europeană. În acest sens, prioritatea numărul unu o reprezintă condiţiile preliminare în vederea îmbunătăţirii dezvoltării economice, deoarece fără acestea, neliniştea socială nu poate fi exclusă.
Aş dori să solicit Comisiei să se folosească de influenţa sa pentru a garanta că acordul CEFTA este transpus într-adevăr de către toate statele semnatare. Aş dori de asemenea să rog Consiliul să asigure că statele membre tratează problema repatrierii forţate a celor ce solicită azil într-un mod delicat.
Alexandru Nazare
EULEX este cea mai mare operaţiune civilă lansată prin politica europeană de securitate şi apărare. Aş vrea să subliniez faptul că dintre cei 1900 de angajaţi internaţionali, 200 sunt jandarmi şi poliţişti români. România participă astfel la EULEX pentru că este de datoria Bucureştiului să sprijine partenerii din Uniunea Europeană, chiar dacă uneori nu e de acord cu deciziile unei majorităţi a acestora.
România nu a recunoscut independenţa statului Kosovo din motive care ţin, printre altele, de evitarea legitimizării oricăror mişcări separatiste. O soluţie negociată între Belgrad şi Pristina, eventual confederativă, ar fi fost preferabilă situaţiei actuale. Cu toate acestea, în condiţiile date important este ca Uniunea Europeană să-şi ducă la capăt cu succes misiunea. Trebuie, însă, evitată situaţia în care implicarea Uniunii se prelungeşte la nesfârşit. Kosovo nu trebuie să devină un protectorat al Uniunii Europene, ci trebuie ajutat să se autosusţină.
Acest lucru este important atât pentru Kosovo, cât şi pentru Uniunea Europeană, mai ales în contextul crizei economice actuale şi a resurselor limitate de care dispunem.
Călin Cătălin Chiriţă
Sunt de acord cu multe din ideile exprimate aici, dar problema este mult mai complexă. România are dreptate când apreciază că temeiul juridic al declarării unilaterale a independenţei Kosovo este foarte îndoielnic întrucât, în dreptul internaţional, minorităţile nu au drepturi colective, nu au dreptul la autodeterminare şi la secesiune. Drepturi au persoanele, subliniez acest lucru, aparţinând minorităţilor naţionale.
Secesiunea Kosovo şi recunoaşterea statalităţii sale de către alte ţări a creat un precedent periculos care a fost urmat, după doar câteva luni, de recunoaşterea unilaterală de către Rusia a independenţei regiunilor separatiste Oseţia de Sud şi Abhazia. În aceste două cazuri, premierul Putin a invocat clar modelul Kosovo. Mişcările separatiste din regiuni precum Kashmir, Nagorno-Karabah, Transnistria, Crimeea, nordul Ciprului etc., au afirmat, imediat, că aceste regiuni sunt la fel de îndreptăţite la independenţă ca şi Kosovo.
Consider că, pe viitor, Uniunea Europeană şi statele sale membre trebuie să susţină cu consecvenţă principiul integrităţii teritoriale a tuturor statelor şi să descurajeze activ tendinţele separatiste. Uniunea Europeană trebuie să facă eforturi deosebite pentru stabilizarea întregii regiuni a Balcanilor de Vest şi pentru concretizarea perspectivelor europene.
Miloš Koterec
- (SK) Kosovo există ca fapt acceptat de unii, dar de alţii nu. Chiar dacă majoritatea statelor membre este în favoarea independenţei sale sau i-a recunoscut independenţa, există cinci state membre care nu au procedat astfel - fără a mai menţiona Consiliul de Securitate al ONU.
Dacă ne dorim ca rezoluţia să influenţeze politica externă a Uniunii Europene, aceasta trebuie să aibă un efect unificator. Dacă arătăm că politica noastră externă comună a fost impusă cu majoritate de voturi, fie în Consiliu, fie în Parlamentul European, aceasta va fi contraproductivă pentru unitatea Uniunii. Să căutăm o soluţie unitară şi nu să impunem decizii care în cel mai bun caz sunt ambigue sau chiar confuze şi neglijente în formulare.
Charles Tannock
Domnule Preşedinte, graba internaţională de a recunoaşte Kosovo a fost, după părerea mea, greu de înţeles. Au existat numeroase dispute mai vechi de rezolvat care au meritat mai mult eforturile UE: Caşmir, de exemplu, sau Taiwan ori chiar Somaliland în Cornul Africii.
Declaraţia de independenţă a Kosovo a creat, de asemenea, o "schismă” în rândul statelor membre. În niciun caz, Kosovo nu poate face parte din Uniunea Europeană sau din Organizaţia Naţiunilor Unite atâta timp cât unele state membre nu îi recunosc suveranitatea. De asemenea, precedentul cazului Kosovo a provocat indignarea Rusiei şi recunoaşterea ca state în vara anului trecut a regiunilor Abhazia şi Osetia de Sud din Georgia.
Oamenii din diverse părţi din fosta Iugoslavie au desigur dreptul să trăiască în pace şi prosperitate. Noi, cei din Uniunea Europeană, avem o datorie morală de a le acorda ajutor, însă această asistenţă nu ar trebui să fie pe o perioadă nedeterminată. Trebuie să vedem reforme efective în Kosovo, eforturi reale de a combate crima organizată şi traficul de persoane, precum şi o protecţie adecvată şi şanse egale pentru minorităţi, cum ar fi minoritatea sârbă.
Comisia şi Consiliul trebuie să rămână într-o stare de vigilenţă şi să insiste asupra înregistrării unui progres tangibil.
Ingeborg Gräßle
(DE) Domnule Preşedinte, doamnelor şi domnilor, Comisia pentru control bugetar îşi permite să adreseze câteva cuvinte în legătură cu politica externă la nivel înalt. Am stabilit că în Kosovo - al treilea stat care primeşte cel mai mult ajutor din partea Uniunii Europene - există cazuri de corupţie extrem de îngrijorătoare, cu consecinţe grave asupra certitudinii bugetului nostru şi asupra intereselor financiare ale Comunităţii.
Există un raport final din partea grupului de acţiune al Organizaţiei Naţiunilor Unite, a biroului anti-fraudă al Comisiei şi Guarda di Finanza. Acest raport final nu a fost încă pus în aplicare. Acesta datează de la sfârşitul lunii iunie 2008 şi prezintă cazuri grave de corupţie în care sunt implicate fonduri europene. Aşteptăm o explicaţie.
Acest raport final este cu adevărat un raport final. Nu există nicio structură de monitorizare. În prezent, nu ne reprezintă nimeni interesele în această chestiune. Şi din acest punct de vedere, aş dori să invit Comisia să numească pe cineva, în cele din urmă. EULEX în sine nu poate desfăşura această activitate. De asemenea, mă opun situaţiei în care continuăm să găsim scuze pentru starea incertă a acestui stat.
Alexandr Vondra
preşedinte în exerciţiu al Consiliului. -Domnule Preşedinte, în primul rând aş dori să vă mulţumesc pentru iniţierea acestei dezbateri. Cred că a fost mişcarea potrivită, pentru a folosi prilejul primei aniversări a Declaraţiei de independenţă a Kosovo, care va avea loc în curând. Cred că este o mişcare oportună, în special în contextul crizei economice actuale, deoarece poate exista pericolul unei dispariţii de pe ecranul radarului nostru, în timp ce noi purtăm în continuare responsabilitatea finalizării acestei misiuni: nu doar în Kosovo, ci şi în spaţiul mai larg al Balcanilor de Vest. Presupun că ce aţi spus aici mulţi dintre dumneavoastră - ca Hannes Swoboda şi alţii - merită o atenţie deosebită. Cred că poziţia Consiliului este exact aceeaşi.
Ne aşteaptă multe provocări. Aş dori să subliniez cei mai importanţi trei piloni ai politicii noastre faţă de Kosovo. Primul este caracterul indivizibil şi stabilitatea Kosovo. Al doilea este descentralizarea şi egalitatea de şanse pentru toate minorităţile de acolo. Al treilea pilon - şi probabil cel mai important şi cel mai provocator - este implicarea Kosovo în perspectiva regională şi europeană: cooperarea regională în Balcanii de Vest. Cu siguranţă, într-o bună zi ar trebui să aducem Kosovo mai aproape de procesul de stabilizare şi de asociere, însă în continuare rămân multe de făcut, şi nu este niciun secret că, în anumite aspecte, va fi greu de obţinut unitate în cadrul Consiliului.
Cred că obiectivul nostru ar trebui să fie acela de a ne concentra mai degrabă asupra viitorului decât asupra trecutului şi într-adevăr apreciez declaraţiile celor care au procedat astfel. Desigur, dialogul cu Serbia privind aspectele practice nerezolvate trebuie să se desfăşoare în deplină transparenţă şi într-un mod foarte intens, însă consider că pentru noi principiul călăuzitor ar trebui să fie realismul.
Situaţia economică şi îmbunătăţirea acesteia este de o importanţă vitală pentru obţinerea stabilităţii, prin urmare, gestionarea şi mobilizarea cu eficienţă a propriilor resurse ale Kosovo reprezintă o condiţie sine qua non în acest caz, la fel ca buna administrare şi mobilizarea resurselor internaţionale. De asemenea, un element important îl constituie lupta împotriva corupţiei şi existenţa unui proces transparent de privatizare.
Cred că sprijinul Parlamentului pentru EULEX are un rol foarte important în acest caz. Permiteţi-mi să îl felicit pe Joost Lagendijk pentru activitatea pe care a desfăşurat-o. A fost un lucru excelent. Când am citit textul, personal nu am avut nicio o plângere, deşi probabil ar trebui să fiu puţin atent: cunoaştem cu toţii situaţia economică din Kosovo şi penuriile energetice din Kosovo şi din Balcani, în general. Producţia de lignit şi de energie electrică reprezintă una dintre puţinele lor oportunităţi de a construi o economie durabilă şi de a integra această economie în regiune. Da, preocupările ecologice sunt importante, însă expansiunea viitoarei stabilităţi economice este la fel de importantă.
Unii dintre dumneavoastră aţi menţionat situaţia familiilor de rromi în minele din Trebca. Ştim cu toţii că aceasta este o situaţie dezastruoasă şi sunteţi desigur la curent cu activitatea Comisiei în acest domeniu. O delegaţie condusă de Pierre Morel a vizitat zona în luna decembrie şi membrii acesteia s-au oferit să se întâlnească cu şefii taberelor de rromi din Trebca. Nu există o soluţie simplă. Ştim că există o ofertă ca aceştia să se mute în afara zonei, însă pentru moment nu sunt pregătiţi să facă asta. De fapt, refuză acest lucru, deci şi în acest caz mai sunt multe de făcut. Cred că întâlnirea de săptămâna viitoare cu Pieter Feith, care este şi el implicat în acest caz, va fi o ocazie pentru avansarea discuţiilor.
Încă o dată, vă mulţumesc foarte mult. Cred că am avut o dezbatere foarte utilă şi sper că Parlamentul va continua să ne sprijine toate eforturile în Kosovo şi în regiune.
Meglena Kuneva
comisar -Domule Preşedinte, Comisia îl felicită pe dl Lagendijk şi salută rezoluţia acestuia: se prevede o mai mare implicare din partea Kosovo în acest proces continuu de a aduce regiunea mai aproape de Europa.
Comisia a stabilit un mod eficient de cooperare cu toţi factorii locali care acţionează în Kosovo, inclusiv EULEX şi reprezentantul special al Uniunii Europene. Vom continua această cooperare. Este singura modalitate prin care activitatea noastră în Kosovo poate da roade. Până acum buna cooperare s-a dovedit esenţială pentru menţinerea păcii în zonă.
Comisia a finanţat un proiect de 7 milioane de euro privind statul de drept, care cuprinde şi o componentă de 1 milion de euro pentru combaterea corupţiei. Pentru a fi mai clari, în decembrie 2008, am oferit răspunsuri detaliate şi complete la toate întrebările care i-au fost adresate, atât verbal, cât şi în scris, dlui Bösch, preşedintele Comisiei pentru control bugetar. Aceste răspunsuri au clarificat aspectele menţionate în legătură cu finanţarea europeană şi modul în care aceasta a fost gestionată în Kosovo. De asemenea, membrii au fost informaţi cu privire la sistemele de gestiune financiară şi control aplicate în prezent de către Comisie.
De atunci, nu am mai primit nicio solicitare de informaţii. Le putem oferi membrilor copii ale materialelor trimise Comisiei pentru control bugetar, în cazul în care doresc.
Aş dori să mă refer la observaţia dnei Kallenbach privind Acordul de Liber Schimb Central European (CEFTA). Sperăm că îmbunătăţirea relaţiilor dintre Serbia şi Kosovo poate permite integrarea Kosovo în CEFTA. Comisia va depune toate eforturile pentru a facilita acest lucru.
Există multe aspecte importante subliniate în rezoluţie, precum protejarea patrimoniului cultural al Kosovo, îmbunătăţirea capacităţii administraţiei publice, o mai bună integrare a tuturor comunităţilor din Kosovo, necesitatea unui sistem de învăţământ multietnic şi situaţia familiilor de rromi din taberele de refugiaţi contaminaţi cu plumb, aflate în partea de nord. Comisia intenţionează să urmărească aceste aspecte prin intermediul instrumentelor existente şi în cooperare cu alţi donatori.
Vom emite studiul privind Kosovo ca parte componentă a pachetului de extindere în toamnă. Sunt convinsă că acesta va cuprinde numeroase idei pentru a asigura în continuare o puternică ancorare a Kosovo în perspectiva europeană, împreună cu întreaga regiune a Balcanilor de Vest.
Preşedinte
Am primit o propunere de rezoluţie[articolul 103 alineatul (2) din Regulamentul de procedură].
Dezbaterea se încheie.
Votul va avea loc joi, 5 februarie 2009.
