Ședință solemnă - Ungaria
Președinte
Dle președinte Schmitt, onorați oaspeți, doamnelor și domnilor, doresc să îi urez bun venit dlui Schmitt, care până nu demult a fost deputat al Parlamentului European. Astăzi sunteți prezent aici într-un rol complet diferit decât cel anterior. Dle președinte, ați prezidat de multe ori ședințele Parlamentului European. Ne face o deosebită plăcere faptul că astăzi susțineți Președinția ungară și, de asemenea, că lucrați pentru a crea un climat de prietenie pentru Parlamentul European în Europa, deoarece știți cât de importantă este această Cameră - cât de importantă este pentru oamenii care locuiesc în țara noastră și pentru deciziile care sunt luate în UE.
Astăzi vom vota asupra raportului elaborat de dna Járóka. Acesta este un aspect important pentru noi toți, deoarece minoritatea romă este cea mai persecutată minoritate din Europa și, de asemenea, este cea mai mare minoritate din Europa. Dispunem atât de voința, cât și de mijloacele pentru a reuși să rezolvăm această problemă în mod treptat. Raportul Járóka va contribui foarte mult la acest lucru. Suntem siguri de acest lucru.
Totodată, este important că suntem deschiși față de statele din Balcani. Ne amintim foarte bine, dle președinte, că în cei șase ani în care am lucrat împreună, ați acordat o importanță foarte mare extinderii Uniunii, pentru a include Balcanii de Vest. Într-adevăr, mai sunt încă multe probleme de rezolvat. Țările avute în vedere trebuie, mai întâi, să se pregătească, dar aderarea lor la UE ne va ajuta, apoi, să rezolvăm multe probleme. De asemenea, dorim să vă mulțumim pentru munca dvs. în această direcție.
Poate că deputații își aduc aminte de momentul în care ați câștigat medalii olimpice de aur, cu mulți ani în urmă. Atunci v-ați dedicat complet mișcării olimpice, iar acum, ca politician, vă reprezentați țara natală și Uniunea Europeană, atât în afara Uniunii, cât și în Europa. Dorim să vă mulțumim pentru acest lucru. Așteptăm cu interes să luați cuvântul.
Pál Schmitt
președintele Ungariei. - (HU) Voi vorbi în limba maternă, limba maghiară. Dle Președinte, stimați deputați, doamnelor și domnilor, îmi face o deosebită plăcere și sunt foarte mândru să mă aflu aici. Am fost încântat să mă întorc pe această scenă importantă a vieții și a carierei mele, la prietenii și la asociații mei, în Parlamentul European, al cărui membru am fost timp de șase ani. Vă mulțumesc pentru invitație.
Dle Președinte, acum un an aș fi dat orice să primesc 20 de minute pentru o luare de cuvânt! Acesta este un loc cu influență, unde fiecare politician, fiecare actor public poate învăța foarte multe. Cred că nu este o coincidență faptul că mulți președinți și miniștri provin din acest Parlament. Acestea sunt vești bune pentru Europa, deoarece aceasta câștigă politicieni importanți, absolvenți ai școlii dialogului european - care nu este întotdeauna ușoară - care își privesc afacerile interne într-o dimensiune comunitară și care nu sunt capabili doar să reprezinte interese, ci și să le reconcilieze pe acestea. Aceasta este moștenirea civilizației europene și aceasta este, de asemenea, misiunea actuală a Europei.
Parlamentul European este un exemplu elocvent al rolului important pe care parlamentarismul și cultura dezbaterii publice îl joacă în gândirea europeană. Parlamentul, care a primit puteri sporite odată cu intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, este garanția procesului decizional democratic. O atitudine deschisă și o mentalitate fără prejudecăți între părți este în beneficiul tradițiilor sale. Prin urmare, Ungaria, care deține președinția Consiliului Uniunii Europene, cooperează ușor cu Parlamentul European, deoarece acesta nu este doar un creuzet legislativ, ci, dacă mă pot exprima astfel, este mai mult decât atât: este sufletul Europei.
Doamnelor și domnilor, Europa nu are numai o piață, o monedă, politici și legi, ci și un suflet și un spirit. Știu foarte bine că munca de zi cu zi aici presupune, în cea mai mare parte, detalii practice. Totuși, crizele recente au ilustrat, de asemenea, ce se poate întâmpla când soarta oamenilor este abordată numai sub aspectul strict financiar sau tehnocrat și când obiectivele majore, principiile care stau la baza acestei structuri sunt date uitării.
Jean Monnet, pe care îl venerăm ca unul dintre părinții cooperării postbelice și care, chiar ca economist, nu a visat numai la o unitate economică a Europei, spunea atunci: "Avem nevoie de eforturi europene veritabile. Nu formăm coaliții de state, ci unim oameni”. Următoarele idei exprimate de Jean Monnet mai sunt relevante și în prezent, deși au fost rostite acum 60 de ani: "Noi suntem aici pentru a realiza o operă comună, nu pentru a negocia avantajul nostru național, ci pentru a căuta avantajele noastre în avantajul comun. Vom ajunge la o soluție doar dacă vom elimina din dezbaterile noastre orice sentimente particulariste. În măsura în care noi, cei reuniți aici, ne putem schimba metodele, atitudinea tuturor europenilor se va schimba, de asemenea, treptat.”
De atunci au trecut mai bine de șase decenii. Totuși, mai privim cu seriozitate aceste idei, care ne-au deschis calea? Încă de când a luat ființă, această alianță a fost mai mult decât o comunitate a cărbunelui și a oțelului. Fondatorii săi i-au dat viață ca un angajament pentru pace, ca o misiune de a crea o Europă puternică. Recunosc că nu este ușor să găsim un numitor comun pentru jumătate de miliard de oameni în Europa extinsă a zilelor noastre, o Europă cu 27 de state membre. Dacă îmi permiteți, consider un privilegiu faptul că Ungaria a avut șansa să preia acum mandatul Președinției, în mijlocul unor dileme grave, al unor lupte acerbe și al unor aspecte memorabile, deoarece acum este cel mai potrivit moment pentru calitățile de care dispune țara mea.
Este adevărat, spiritul strămoșilor noștri nu poate purta luptele prezentului în locul nostru. Cu toate acestea, maghiarii pot fi mândri că, pe bună dreptate, citându-l pe compozitorul maghiar, Ferenc Liszt, născut acum 200 de ani: "sunt fii unui popor liber prin natura sa”. Trăim într-o țară care, datorită regelui-sfânt Ștefan, s-a format ca o comunitate creștină multi-etnică, primitoare, tolerantă, care are peste 1000 de ani de statalitate și care a dat dovada sentimentului său profund de libertate prin revoluții. Deoarece se apropie ziua națională a Ungariei din data de 15 mai, trebuie să ne amintim numeroasele lupte ale maghiarilor, precum războiul de independență și revoluția din 1848 și, fără îndoială, revoluția și lupta pentru libertate din 1956, pe care unii dintre dvs., mulți dintre dvs. care sunt mai în vârstă, poate v-o mai amintiți, prin care ne-am câștigat dreptul și respectul aici, în Europa. În plus, aceasta nu ne-a permis niciodată să uităm de fraternitate și de solidaritate. Maghiarii au luptat prea mult pentru a fi indiferenți la luptele altora și a ignora problemele altor popoare fără niciun cuvânt.
Din acest motiv, urmărim cu atenție deosebită toate evenimentele care au loc la sud de noi, în lumea arabă. Înțelegem dorința de libertate a popoarelor, datorită unei trăsături care, fără îndoială, se află în inima fiecărui om și a fiecărei națiuni. Nu este de mirare și, de fapt, nu este neașteptat, că s-a întâmplat acest lucru. Dorința de libertate a oricărei națiuni nu poate fi reprimată pentru totdeauna. Mai devreme sau mai târziu, aceasta va ieși la lumină. Este datoria comună a Uniunii Europene să protejeze interesele propriilor cetățeni și să-și respecte obligațiile umanitare. Prin propriile mijloace, aceasta trebuie să promoveze tranziția pașnică și, în țările implicate, prosperitatea patriei natale.
Doamnelor și domnilor sau, dacă îmi permiteți să mă adresez astfel, colegi și prieteni, deoarece vorbim despre solidaritate, permiteți-mi să trec în revistă câteva dintre conceptele planului Schuman, precum "solidaritatea de facto”, "eforturile creatoare”, "fuziunea intereselor” și "comunitatea profundă”. Cred cu convingere că acești termeni, care pot fi întâlniți în toate documentele și în toate discursurile cu referire la UE, nu și-au pierdut semnificația. Sunt sigur că acestea sunt emoții profunde, pe baza cărora se poate construi unitatea europeană și reconstrucția postbelică și care, în cele din urmă, au readus țările din Europa Centrală și de Est, oprimate de dictaturi, în această comunitate.
Fiecare punct din programul Președinției ungare stabilește aceste valori de bază ca obiective. Tot ceea ce planificăm și lucrăm poate fi descris în două cuvinte, două cuvinte care sunt utilizate adesea, dar care nu și-au pierdut deloc puterea: responsabilitate și solidaritate. Permiteți-mi să detaliez câteva puncte. Ce înțelegem prin solidaritate și responsabilitate? Solidaritatea este necesară în afacerile financiare. Știm că protejarea monedei euro este prima dintre toate sarcinile noastre comune. Acesta este un subiect pentru toate statele membre, repet, toate statele membre, deoarece competitivitatea UE este importantă, atât pentru țările din zona euro, cât și pentru cele din afara ei, și depinde de noi toți la un loc.
În prezent, Ungaria oferă deja un bun exemplu prin stabilirea unei restricții juridice puternice privind îndatorarea statului în constituția care este elaborată. Ungaria a decis să adopte măsuri serioase pentru a reduce cheltuielile, în vederea reducerii datoriilor curente și a scăderii deficitului său bugetar sub media europeană.
Totuși, așteptăm cu respect ca țările care utilizează euro să-și recapete încrederea în moneda comună. Introducerea semestrului european are ca scop competitivitatea comună: acesta va permite statelor membre să se informeze reciproc despre planurile bugetare înainte de aprobarea lor la nivel național și ne permit să stabilim ținte specifice fiecărei țări. Aș fi încântat dacă acesta ar fi introdus în timpul Președinției ungare și dacă ar putea fi numit chiar semestrul Budapesta.
Permiteți-mi să-l citez din nou pe Jean Monnet, care a crezut că este o virtute importantă și scopul angajamentului comunității, ca națiunile, citez: "în loc să se confrunte, să se influențeze reciproc și, în cele din urmă, să treacă în mod natural la dialog, la acțiune comună”. Știu că acțiunea comună mai are încă subiecte controversate, dar sper sincer că acestea vor fi clarificate cu succes înainte de discuțiile economice și financiare care vor avea loc în curând.
Cuvântul magic este prevenirea. Aceasta poate ajuta UE să nu fie surprinsă de crizele financiare ale țărilor individuale și permite o reacție adecvată la acestea, deoarece evitarea unei crize este mai ușoară decât redresarea în urma ei.
Trebuie să sprijinim responsabilitatea pentru eliminarea diferențelor de dezvoltare. Chiar într-o comunitate de această dimensiune, solidaritatea poate însemna atenția față de destinul oamenilor, pe de o parte și față de cel al comunităților mai mici și mai mari, al regiunilor întregi, pe de altă parte. Cetățenii UE merită oportunități egale. Acest lucru poate fi promovat printr-o politică de coeziune bună, ale cărei principii au fost convenite deja cu succes. Este important ca Europa să nu fie divizată nici din punctul de vedere al competitivității.
În ceea ce privește solidaritatea și unitatea pe piața energiei, eforturile de a dezvolta o piață unică a energiei sunt, de asemenea, strâns legate de coeziune. Acestea urmăresc să reducă vulnerabilitatea și dependența energetică și să asigure aprovizionarea nerestricționată cu gaze naturale și electricitate în toată Europa. Evenimentele din Africa de Nord amintesc, de asemenea, cât de important este să reducem dependența unilaterală și să conectăm rețelele energetice neconectate. Sunt necesare evoluții pentru finalizarea pieței energetice unice, sunt necesare fonduri pentru evoluții și un consens vast este necesar pentru găsirea fondurilor.
De asemenea, este necesară asumarea responsabilității la un nivel macro-regional. La fel cum Procesul de la Barcelona în sudul Europei și strategia pentru regiunea Mării Baltice în jumătatea nordică oferă un cadru pentru armonizarea dezvoltărilor regionale, acum țările Europei Centrale și de Est caută, de asemenea, oportunități pentru cooperare mai eficientă. Strategia pentru regiunea Dunării prinde contur prin participarea a 14 țări în circa 40 de programe, care este o dovadă excelentă că vecinătatea, menționată frecvent ca o restricție geografică, poate fi văzută, de asemenea, ca un avantaj geopolitic. Așteptăm cu nerăbdare ca Dunărea, una dintre legăturile noastre naturale și fluviul dependenței noastre eterne unii față de alții, să ne ajute să progresăm datorită strategiei care va fi adoptată în iunie; să ne ajute ca un coridor ecologic, ca un potențial economic, ca forță motrice a parteneriatelor, ca o rută de transport în curs de dezvoltare și, într-adevăr, ca o legătură culturală. Ungaria acționează ca inițiator în elaborarea strategiei și, în ceea ce privește sarcinile practice, organizează activitatea privind gospodărirea apelor și protecția mediului în comun.
Trebuie să acceptăm responsabilitatea la granițele noastre. Europa trebuie să poată reacționa la modificările rapide din lume. Totuși, modificările care au loc nu justifică acțiunile noastre împotriva propriilor interese, alergând dintr-un capăt al navei în celălalt, amplificând astfel și mai mult efectul valurilor care nu sunt foarte mici.
Știu că mulți ridică problema vecinătăților sudice și estice ca un caz de ori una/ori alta, spunând că situația curentă ne impune să ne concentrăm complet atenția asupra granițelor sudice ale UE. Totuși, putem răspunde în mod adecvat situațiilor în schimbare - și trebuie să recunoaștem că vor fi întotdeauna astfel de situații în schimbare - numai dacă rămânem fermi pe poziție în toate punctele cardinale. Dacă UE uită acest lucru, aceasta acționează împotriva ei înseși, pierzându-și forțele. Situațiile neașteptate pot să apară întotdeauna mai ușor când nu ținem pasul cu evenimentele și invers: orice problemă apărută recent poate fi rezolvată mai ușor, dacă există relații care funcționează bine.
Parteneriatul estic nu este o prioritate a Ungariei și nici a Poloniei. Deși acesta pare să fie modul în care abordăm situația, aceasta este mai mult o prudență comună. Nimic nu dovedește mai clar acest lucru, decât faptul că vom găzdui împreună cu prietenii noștri polonezi summitul Parteneriatului estic în timpul președinției lor.
De asemenea, trebuie să discutăm despre solidaritatea de care trebuie să dăm dovadă față de cei care așteaptă extinderea. Alianța statelor care au fondat Uniunea Europeană și-a păstrat mereu ușile deschise, spunând că orice țară democrată care dorește să adere din proprie voință și care acceptă principiile de bază ale UE poate deveni stat membru al comunității. Pe de altă parte, acest lucru înseamnă că există condiții clare pentru apartenența la alianță. Pe de altă parte, acest lucru înseamnă că avem, de asemenea, o responsabilitate față de țările nemembre ale UE, față de toate acele state care consideră că aderarea este scopul lor și care depun eforturi susținute pentru a obține acest lucru. Ambiția de a adera merită răspunsuri clare, cerințe clare și un calendar și perspective evidente, atât pentru țările din Balcanii de Vest, cât și pentru Turcia și pentru Islanda.
În ceea ce privește responsabilitatea față de minorități, permiteți-mi să citez articolul 3 din Tratatul de la Lisabona: "Uniunea este fondată pe valorile respectului pentru demnitatea umană, libertate, democrație, egalitate, statul de drept și respectul pentru drepturile omului, inclusiv drepturile persoanelor aparținând minorităților”. Diversitatea culturală este, într-adevăr, esența Europei, sursa vitalității sale. Ca o declarație națională a acesteia, la următoarea adunare națională din Ungaria - care, în paranteză fie spus, se va înjumătăți din 2014 - toate minoritățile din țară vor fi reprezentate în parlament.
Modul în care reprezintă Ungaria soarta maghiarilor care locuiesc în străinătate este în deplin acord cu același principiu. Ne aflăm într-o situație neobișnuită. Avem o obligație constituțională să apărăm drepturile minorităților pentru comunitățile maghiare indigene care locuiesc în alte țări, dreptul de a vorbi propria limbă și dreptul de autoguvernare. Ne putem numi buni europeni dacă nu facem acest lucru? UE este cea care ne oferă un cadru legal și intelectual acolo unde, de fapt, aceasta nu mai este o problemă. Acum, în cele din urmă, avem toate șansele să depășim nedreptățile istorice - fără să deplângem separarea noastră geopolitică - și să celebrăm comuniunea spirituală și intelectuală fără niciun fel de revendicare teritorială. Am reușit să creăm o lege în acest sens. Un stat va deveni mai puternic și nu mai slab, dacă va acorda drepturi minorităților sale. Făcând acest lucru, acesta va câștiga cetățeni loiali, satisfăcuți, cu respect de sine, care - nu mai puțin important - îmbunătățesc și adaugă culoare la diversitate prin cultura și tradițiile lor.
În cele din urmă, permiteți-mi să menționez strategia privind romii, deoarece dl Buzek a făcut deja acest lucru. Președinția ungară privește prezentarea unei strategii eficiente și viabile privind romii în fața UE ca una dintre sarcinile sale cele mai importante. Lívia Járóka a făcut deja acest lucru. Sunt convins că avem nevoie de acest plan comun de acțiune. Totuși, pentru a eradica sărăcia, pe lângă măsurile sociale, respingerea fermă a prejudecăților și dezvoltarea unui mediu cultural și educațional de sprijin sunt indispensabile. Toate aceste nu sunt, în primul rând, o chestiune de acord și de bani, ci una de umanitate și de inventivitate.
Dle Președinte, doamnelor și domnilor, știm foarte bine că președinția prin rotație înseamnă, în primul rând, continuarea proceselor curente. Pentru aceasta sunt necesare două caracteristici aparent opuse: umilința și tenacitatea. Umilința în preocupările comune și tenacitatea în reprezentarea lor sunt calitățile care pot duce la succes. La sfârșitul mandatului nostru, etalonul pentru noi va fi următorul: dacă ne-am abătut de la calea stabilită sau dacă am reușit să readucem dialogul la subiectele esențiale, substanțiale și constructive.
Prin urmare, misiunea președinției noastre este să fie forța motrice a proceselor. A fi un jucător într-o echipă: aceasta reprezintă, de asemenea, concepția triplei președinții. Este posibil să se obțină o performanță individuală bună, dar numai dacă servirea intereselor comunității sau ale echipei rămâne cea mai importantă. Multe lucruri trebuie reevaluate deoarece a devenit evident că nu am construit noua noastră viață europeană pe baze suficient de solide. Se pare că și în Europa se încheie o epocă a căutării căii de urmat. Sunt înclinat să cred că văd un semn bun în acest lucru. Acum, președintele în exercițiu al UE este o țară în care au loc schimbările structurale majore pe care le așteaptă, de asemenea și UE. Sistemele mari, care funcționează defectuos, considerate a fi de neschimbat, trebuie reorganizate și reevaluate și sunt necesare condiții care pot să reziste mai bine la crize, care promovează dezvoltarea și protejează competitivitatea.
Faptul că în Ungaria de astăzi schimbarea și modernizarea sunt necesare peste tot ne face mai receptivi la conturarea viitorului european comun. Prin urmare, avem experiența care dovedește clar că trebuie să revenim la reprezentarea eficientă a intereselor comunității. Maghiarii se așteaptă ca liderii și politicienii lor - care, în paranteză fie spus, au primit anul trecut puteri suverane într-o măsură fără precedent în Europa - să asigure un cadru pentru o viață nouă și să exprime principiile fundamentale pentru viitorul nostru prin legi puternice și o constituție demnă și îi vor trage la răspundere pentru acest lucru. Principiul nostru director în orice moment este să adoptăm legi care determină viitorul nostru în conformitate cu standardele UE, cu tradiția europeană și cu libertățile civile.
Constituția maghiară, dacă îmi permiteți să spun câteva cuvinte despre aceasta, începe din 1949. Acesta a fost anul în care, în jumătatea mai norocoasă a Europei, ideea de piață comună apăruse deja și realizarea acesteia era aproape să se transforme în realitate. În același an, regimul comunist din Ungaria s-a auto-exclus din Europa prin procese-simulacru. Țara și-a pierdut independența fiind absorbită în sfera de influență sovietică timp de decenii. Am fost separați de Europa reală, de comunitatea căreia i-am aparținut întotdeauna prin tradițiile noastre. Până și soarele ne-a fost ascuns vederii.
Ceea ce un stat construit pe minciuni a putut pierde, maghiarii au păstrat ca națiune. De aceea cred că acest lucru este important și vorbește de la sine că constituția maghiară va purta anul curent de acum încolo. Aceasta va purta anul 2011, când, ca un fel de cadou al istoriei, ca o formă de despăgubire, putem deține pentru prima dată mandatul Președinției UE. Aceasta este prima dată când putem demonstra cu adevărat angajamentul nostru democratic prin multă muncă și, de asemenea, în circumstanțe pașnice, constructive și când avem posibilitatea să punem soluția maghiară în serviciul comunității.
Cred că în istoria unei națiuni, momentul potrivit pentru elaborarea unei constituții vine întotdeauna când aceasta este suficient de puternică pentru a-și accepta greșelile trecutului și a susține adevăruri care vor rămâne valabile multe decenii și este suficient de hotărâtă pentru a duce până la capăt ceea ce a început. Este cel puțin la fel de important să construim pe baze europene. Garantez și vă asigur că vom privi Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene ca standard pentru capitolul privind drepturile omului din noua constituție maghiară.
Doamnelor și domnilor, sunt un scrimer și am participat la Olimpiadă în această disciplină, astfel încât sunetul metalic al ciocnirii săbiilor nu-mi este necunoscut. Cu toate acestea, nu cred că trebuie să concurăm pe scena politică europeană din prezent pentru a vedea cine îi poate elimina și poate triumfa împotriva celorlalți prin forță. Istoria nu ne-a dat un mandat doar pentru a ne angaja în jocuri de șah politic și în lupte de prestigiu tactic, ci pentru a servi o cauză, pentru a întări coeziunea și a ajunge la un consens.
Europenii au nevoie de o Europă de succes, triumfătoare și puternică, o Europă care este fondată în mod egal pe comuniunea de interese și de valori, în care națiunile individuale sunt, de asemenea, puternice. Ambițiosul program Europa 2020 înseamnă tocmai acest lucru.
Doamnelor și domnilor, permiteți-mi să-mi închei discursul cu o cugetare a cunoscutului scriitor maghiar Sándor Márai, care are legătură cu Europa. Citez: "Trebuie să construim în continuare acest mod de viață. Trebuie să-l completăm cu tot ce este modern și să păstrăm în acesta tot ce este etern. Avem tot ce ne trebuie; nu avem nevoie decât de încredere și de perseverență, încredere în rolul nostru și perseverența de a lupta împotriva tiraniei prostiei și a furiei. De unde începe munca unui european? De unde poate face acest lucru un maghiar? Cred că acesta a început deja.”” Am încheiat citatul. Mai pot doar să adaug, așa să fie!
Vă mulțumesc pentru atenția acordată.
Președinte
Dle președinte Schmitt, opiniile dvs. sunt importante și definiția dvs. este foarte importantă. Parlamentul European nu înseamnă numai simplă legislație, ci chiar sufletul Europei. Citatele din Jean Monnet privind spiritul integrării, al dialogului și al activității comune, al acțiunilor comune, sunt foarte importante pentru noi. Este foarte important să ne amintim de planul Schuman: bazat pe solidaritate, în primul rând, la începutul Uniunii Europene și apoi, în anii '90; secolul trecut în Europa Centrală și de Est, astăzi pe piețele financiare și, în viitorul foarte apropiat, în regiunea mediteraneană. Vă mulțumesc pentru toate observațiile dvs. privind activitățile actuale și toate provocările și amenințările actuale cu care se confruntă UE. Vă mulțumesc foarte mult pentru această cuvântare. Ne vom aminti opiniile și remarcile dvs.
(Aplauze)
