2. Escaladarea violenţei în Mexic
Preşedinte
Următorul punct pe ordinea de zi este dezbaterea privind şapte propuneri de rezoluţie referitoare la escaladarea violenţei în Mexic.
Ramón Jáuregui Atondo
autor. - (ES) Dle preşedinte, aş dori să încep prin a spune că Mexic este o democraţie importantă care a progresat constant în ultimii 20 de ani. Este un prieten al Uniunii Europene cu care avem un acord de parteneriat strategic. Aş dori să mai spun că, la ora actuală, Mexic duce un război dificil împotriva traficului de droguri organizat.
Azi în Parlamentului European vorbim însă despre Mexic în contextul drepturilor omului, pentru că a existat şi există în continuare o accentuare a violenţei care afectează în special poporul mexican şi pentru că s-au înregistrat plângeri serioase, repetate, în legătură cu încălcări ale drepturilor omului.
Rezoluţia pe care principalele grupuri politice o vor adopta azi aici se bazează pe respect şi consens; bineînţeles, recunoaşte situaţia pe care tocmai am descris-o şi îndeamnă Mexicul să continue pe calea democraţiei depline şi a statului de drept.
În acelaşi timp, formulează patru solicitări importante: îndeamnă Mexicul să garanteze dreptul la o presă liberă, pentru că au avut loc atacuri asupra jurnaliştilor; să garanteze protecţia organizaţiilor de apărare a drepturilor omului, pentru că acestea au fost atacate şi ameninţate; să garanteze protecţia femeilor victime ale violenţei, pentru că multe femei au fost asasinate şi să evite nepedepsirea infracţiunilor şi a abuzurilor de putere exercitate de forţele de poliţie. Acestea sunt solicitările pe care Parlamentul le adresează Mexicului, în spiritul prieteniei bazate pe o relaţie pozitivă cu această ţară.
Renate Weber
autoare. - (ES) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, în această săptămână sărbătorim Ziua Internaţională a Femeii. În Parlament am văzut multe postere în toate limbile Uniunii Europene cu mesajul că violenţa împotriva femeilor poate fi oprită. Azi discutăm despre violenţele din Mexic şi consider că este corect să recunoaştem faptul că femeile mexicane, atât victimele indigene, cât şi cele neindigene, primesc o protecţie minimă din partea autorităţilor locale şi federale.
Femeile mexicane sunt victime ale tuturor formelor de violenţă, de la cea domestică la cea sexuală şi tortură exercitată de armată sau poliţie, fiind, de asemenea, victime ale asasinatelor. Din păcate, răspunsul autorităţilor mexicane a fost ineficient până acum şi de aceea, în prezent putem afirma cu precizie că avem de-a face cu un caz de impunitate aproape totală.
Rezoluţia noastră solicită guvernului mexican să combată fenomenul uciderii femeilor, feminicidul, care este un cuvânt dur dar exact, dacă avem în vedere faptul că aproape toate crimele ale căror victime sunt femeile rămân nepedepsite. De exemplu, în ultimii patru ani, în Mexic au fost condamnaţi doar 11 % din criminalii care au ucis aproape 700 de femei.
În acelaşi timp, s-ar părea că femeile sunt victimele favorite ale sistemului juridic. Nu există o altă explicaţie pentru faptul că două femei indigene, Alberta Alcántara şi Teresa González, au fost condamnate la 21 de ani de închisoare şi au ispăşit deja mai mult de trei ani din pedeapsă pentru că au răpit - singure - şase bărbaţi din Agenţia Federală de Investigaţii în timpul unui incident într-o piaţă. Să sperăm că judecătorul care va da sentinţa în termen de o săptămână în cadrul apelului înaintat de femei îşi va da seama de ridicolul şi de nedreptatea situaţiei.
Totuşi, violenţa împotriva femeilor porneşte de acasă. Sper că autorităţile legislative mexicane vor îmbunătăţi în curând Legea generală privind accesul femeilor la o viaţă fără violenţă astfel încât diferitele forme de violenţă şi mecanismele de punere în aplicare a legilor să poată fi definite în mod corespunzător. De asemenea, ar fi corect să se stabilească că violenţa domestică şi violul în cadrul căsătoriei sunt infracţiuni penale.
În plus, pentru ca societatea mexicană să se schimbe şi să respingă violenţa împotriva femeilor, este important ca aceste probleme să fie discutate în şcoală, ca aspect de bază al educaţiei tinerilor.
Adam Bielan
autor. - (PL) De mai mulţi ani deja, autorităţile din Mexic, inclusiv şi în primul rând, preşedintele Felipe Calderón, duc un război sângeros împotriva bandelor de traficanţi de droguri. Peste 40 000 de soldaţi sunt implicaţi în război, înregistrându-se mai multe succese. Printre acestea se numără, cu siguranţă, arestările şefilor cartelurilor din Sinaloa şi Juarez, distrugerea a peste 23 000 de hectare de culturi de opium şi 38 000 de hectare de marihuana, închiderea a peste 50 de laboratoare ilegale care produceau narcotice şi arestările a mai mult de 45 000 de persoane implicate în proces.
Trebuie să fim conştienţi de faptul că veniturile anuale generate de cartelurile de droguri mexicane sunt de ordinul a miliarde de dolari, ceea ce este incomparabil mai mult decât sumele alocate de guvernul mexican pentru rezolvarea problemei narcoticelor. Astfel, bandele cheltuie sume uriaşe cu politicieni, judecători şi ofiţeri de poliţie corupţi. Acesta este motivul pentru care autorităţile pierd războiul. Începând cu anul 2006, au fost ucise peste 15 000 de persoane, 6 000 dintre acestea fiind ucise începând cu luna octombrie a anului trecut. În special jurnaliştii se află în pericol, mai mult 60 au fost ucişi, inclusiv Jorge Ochoa Martínez, asasinat de curând.
Trebuie să înţelegem că Mexicul va pierde războiul fără o implicare internaţională.
(Aplauze)
Santiago Fisas Ayxela
autor. - (ES) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, Mexicul are o mare problemă cu traficul de droguri şi cu violenţa asociată acestora. Ca să abordeze această situaţie, guvernul preşedintelui Felipe Calderón a adoptat o atitudine dură în vederea eradicării acesteia: a decis să mobilizeze temporar forţele armate, mişcare care a avut un impact semnificativ asupra numărului de persoane arestate, a distrugerii de droguri şi a confiscării de arme. Armata a acceptat toate recomandările Comisiei Naţionale pentru Drepturile Omului, inclusiv cele referitoare la investigarea plângerilor care vizau propria lor conduită.
De asemenea, guvernul recunoaşte că trebuie să facă schimbări semnificative în domeniul securităţii şi al justiţiei şi pune în aplicare o reformă ambiţioasă a sistemului juridic astfel încât acesta să devină mai transparent şi să îi pedepsească pe infractori, respectând în acelaşi timp drepturile omului.
Grupul Partidului Popular European (Creştin Democrat) doreşte să îşi manifeste solidaritatea cu poporul mexican în lupta împotriva traficului de droguri şi îl sprijinim pe preşedintele Calderón în dorinţa sa de combatere a crimei organizate.
La final, aş dori să îmi exprim satisfacţia faţă de acest acord care uneşte principalele grupuri politice din Parlament.
Marie-Christine Vergiat
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, începând cu 2007, în Mexic s-au înregistrat în mod constant din ce în ce mai multe încălcări ale drepturilor omului.
Potrivit ONG-urilor şi mass-mediei mexicane, numai în anul 2009 s-au înregistrat peste 6500 de crime atribuite cartelurilor de droguri, marea majoritate a acestora fiind comise în statul Chihuahua. Guvernul preşedintelui Calderón a trimis mii de soldaţi în cele mai afectate zone.
De atunci, actele de violenţă comise de aceste forţe militare, precum şi de forţele de poliţie s-au intensificat, rămânând nepedepsite. ONG-urile publică din ce în ce mai multe rapoarte şi vorbesc despre crime de stat. Sunt afectaţi în special jurnaliştii, comunităţile indigene şi, în mod deosebit, femeile, atât indigene, cât şi neindigene. Am întâlnit câteva dintre aceste femei din San Salvador Atenco; fuseseră violate şi torturate de forţele de poliţie. Am fost şocată de ceea ce mi-au spus. Autorii acestor acte comise în mai 2006 nu au fost încă pedepsiţi.
Prin urmare, nu putem împărtăşi preocupările autorităţilor mexicane ale căror agenţi încalcă drepturile omului în mod regulat. În consecinţă, nu vom sprijini rezoluţia comună şi vom prezenta...
(Preşedintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
Barbara Lochbihler
Dle preşedinte, mass-media ne furnizează în mod regulat imagini ale folosirii brutale a violenţei în plină stradă în aşa-numitul război împotriva drogurilor din Mexic. Uciderea a sute de femei, majoritatea lucrătoare din nordul ţării, reprezintă principalele titluri ale ştirilor şi a dus la crearea termenului de "feminicid”. Parlamentul European a elaborat un raport din proprie iniţiativă referitor la acest subiect. În ciuda faptului că este conştient de intensificarea încălcărilor grave ale drepturilor omului, guvernul mexican nu pare capabil sau dispus să facă ceva în această privinţă. Sublinierea necesităţii unei acţiuni neobosite în combaterea traficanţilor de droguri nu poate ţine locul unei acţiuni guvernamentale consecvente. Extinderea masivă a prezenţei şi puterii militare, competenţa tribunalelor militare în cazul infracţiunilor comise de soldaţi, impunitatea aproape totală - acestea sunt cauzele reale ale escaladării violenţei din ţară. Chiar şi Comisia Naţională pentru Drepturile Omului a luat act în repetate rânduri de intensificarea crimelor violente comise de armată.
Guvernul însuşi nu doreşte să recunoască situaţia. Continuă să ascundă crimele. Ieri, de exemplu, a circulat o ştire în mass-media potrivit căreia ministrul apărării a plătit o sumă importantă familiilor victimelor în schimbul tăcerii acestora. Cine au fost autorii actelor de violenţă? Au fost soldaţi. UE trebuie să abordeze aspectul combaterii impunităţii la toate nivelurile relaţiilor cu Mexic. Având în vedere gravitatea încălcării drepturilor omului, UE nu trebuie să actualizeze acordul global cu Mexicul. Nu trebuie să îl actualizeze până în momentul în care situaţia drepturilor omului nu se va îmbunătăţi substanţial în această ţară.
Cristian Dan Preda
în numele grupului PPE. - Escaladarea violenţelor în statele mexicane din zona frontierei cu Statele Unite şi, în special în Ciudad Juárez, este foarte preocupantă. Ultimele luni au fost în mod particular sângeroase, intervenţia autorităţilor federale în această zonă fiind însoţită şi de o creştere substanţială a numărului crimelor legate de traficul de droguri. Războiul împotriva narcotraficanţilor este astfel dublat de un război între clanurile criminale rivale, ce se traduce prin omoruri de o excepţională brutalitate.
Mexicul este, cred eu, un caz limită, care ilustrează toată dificultatea unei acţiuni ferme împotriva criminalităţii, pentru a asigura siguranţa naţională. Este foarte important ca noi, aici, în Parlamentul European, să trimitem un semnal clar în sprijinul eforturilor întreprinse de guvernul mexican pentru a eradica fenomenul criminalităţii şi, pe această cale, pentru a ameliora situaţia populaţiei civile.
În acelaşi timp, trebuie să încurajăm autorităţile mexicane să continue reformele esenţiale în sfera consolidării statului de drept, în particular reforma justiţiei şi a sistemului penal.
Vă mulţumesc
Ana Gomes
Violenţa din Mexic este legată de traficul de droguri, iar inechităţile sociale au înrăutăţit criza economică. Soluţia o reprezintă combaterea impunităţii. Este esenţial să se investească în sistemul juridic pentru a se încerca pedepsirea infractorilor şi pentru a asigura protecţia martorilor şi a victimelor, mulţi dintre aceştia fiind femei prinse în valul actelor de violenţă comise de traficanţii de droguri.
Este şocant faptul că Juarez este capitala mondială a feminicidului, dar mai şocantă este cultura macho care explică lipsa de acţiune a autorităţilor în urmărirea celor responsabili pentru aceste crime şi în protejarea apărătorilor drepturilor omului, inclusiv a jurnaliştilor.
Europa trebuie să folosească parteneriatul strategic cu Mexicul pentru a-i sprijini în mod constructiv pe cei care luptă pentru drepturile omului. Sunt aceeaşi oameni care luptă pentru apărarea statului de drept şi a democraţiei. Fără drepturile omului nu există stat de drept sau democraţie.
Ryszard Czarnecki
Dle preşedinte, cu puţin timp în urmă, am auzit în această Cameră solicitarea de a nu semna înţelegerea cu autorităţile mexicane. Nu înţeleg această sugestie. La urma urmei, l-am lăudat pe preşedintele Mexicului - şi cei care au vorbit înaintea mea l-au lăudat de asemenea - pentru lupta sa hotărâtă împotriva baronilor drogurilor şi a mafiei. Prin urmare, ar trebuie să lăudăm autorităţile mexicane pentru acţiunile lor, subliniind, desigur, în acelaşi timp faptul că acestea nu ar trebui "să arunce şi copilul odată cu apa de baie”, adică ar trebui să încerce să respecte şi drepturile omului în cadrul acestei lupte. Acest lucru este evident. Trebuie să înţelegem situaţia unei ţări care se luptă de zeci de ani cu sindicatele crimei organizate şi cu mafia. Dacă preşedintele ţării declară război în această zonă, ar trebui să i se ofere un sprijin total. Totuşi, vorbim aici despre jurnalişti şi despre alte victime, desigur. Aş sublinia faptul că aceste persoane nu trebuie să devină victimele discriminării.
Rui Tavares
în numele Grupului GUE/NGL. - (PT) Doamnelor şi domnilor, chiar în această dimineaţă, Sindicatul mexican al electricienilor a fost înconjurat de o forţă de poliţie formată din 100-200 de ofiţeri. Este vorba de acelaşi sindicat care, după ce a anunţat o grevă generală, şi-a văzut liderul, pe Domingo Aguilar Vázquez, arestat a doua zi, la 16 martie, din false motive.
Acest atac la libertatea sindicatelor din Mexic, comis direct de către guvern, este cu atât mai şocant cu cât vorbim despre faptul că guvernul federal mexican nu pedepseşte infracţiunile comise, de exemplu, de propriile forţe armate, sau despre ineficienţa combaterii traficului de droguri.
Bineînţeles, situaţia este complexă. Au loc atacuri ale forţelor armate asupra traficanţilor de droguri, dar, în acelaşi timp, au loc atacuri asupra sindicatelor. Ceea ce se întâmplă este că, pe fondul ineficienţei, al impunităţii şi al autoritarismului intensificat, o democraţie precum Mexicul este pierdută de sub control.
Parlamentul trebuie să condamne cu fermitate şi, mai presus de toate, să solicite guvernului mexican să renunţe la ineficienţă în ceea ce îi priveşte pe criminali şi să fie mai puţin autoritar, de exemplu, cu mişcările sindicatelor, ale muncitorilor şi ale societăţi civile.
Eija-Riitta Korhola
- (FI) Dle preşedinte, doresc să subliniez două aspecte din rezoluţia noastră referitoare la Mexic.
În primul rând, după cum am auzit, numărul actelor de violenţă a crescut în acest an. Mexicul se află în ghearele cartelurilor de droguri, iar violenţele comise de acestea au costat deja 15 000 de vieţi, conform estimărilor. Situaţia este deosebit de gravă în apropierea graniţei dintre Mexic şi Statele Unite ale Americii. Guvernul mexican se străduieşte să pună situaţia sub control prin operaţiuni militare şi poliţieneşti masive. Această strategie a atras şi multe critici. Evident, responsabilitatea pentru comerţul cu droguri, spălarea de bani şi problemele generate de acestea aparţine şi altor ţări, iar Mexicul are nevoie de asistenţă şi cooperare.
În al doilea rând, doresc să menţionez recentele rapoarte ale Amnesty International referitoare la lipsa de voinţă a autorităţilor de a-i proteja pe militanţii pentru drepturile omului. Cei care apără populaţia indigenă şi comunităţile sărace se supun unui risc deosebit. În momentul în care promovarea drepturilor omului devine periculoasă, mulţi trebuie să ia în calcul riscurile activităţii lor. În consecinţă, cei apăraţi de aceşti militanţi îşi pierd speranţa.
Aceste aspecte, legate de traficul de droguri şi de drepturile omului, trebuie de asemenea discutate în mai, când vom avea în vedere planuri de cooperare cu ocazia următoarei întâlniri la nivel înalt UE-Mexic.
Silvia-Adriana Ţicău
Guvernul mexican trebuie să îşi ia un angajament ferm pentru lupta împotriva traficului de droguri, pentru respectarea drepturilor omului şi a statului de drept.
Traficul de droguri a condus la violenţe soldate cu pierderi de vieţi omeneşti. Oraşele Tijuana şi Ciudad Juárez se numărau printre cele mai periculoase zece oraşe din lume în anul 2009. Din 2007, în Mexic au avut loc 15 000 de omucideri în războiul împotriva drogurilor, numai în 2009 numărul acestora ajungând la 7 724.
Tinerii şi femeile sunt cei mai afectaţi de traficul şi de consumul de droguri. În Mexic, criza economică se poate transforma într-un conflict social, sărăcia şi lipsa educaţiei aflându-se printre cauzele care pot determina tinerii să devină victime ale consumului de droguri. În Mexic, în 2010, aproximativ 7,5 milioane de tineri nu au şansa să fie înscrişi în sistemul formal de educaţie, neavând deci speranţa unui trai decent.
Închei spunând că dialogul dintre Uniunea Europeană şi Mexic trebuie să fie întărit, în scopul dezvoltării economice şi sociale, al respectării drepturilor omului şi statului de drept.
Mulţumesc
Bernd Posselt
(DE) Dle preşedinte, discutăm adesea despre dictatură în cadrul acestei Camere. Mexic nu este o dictatură, ci o democraţie. Dezbatem cazuri individuale de încălcări grave ale drepturilor omului. Pentru Mexic, acestea nu reprezintă subiectul principal. Subiectul principal este faptul că această mare democraţie, care este unul dintre partenerii noştri strategici, suferă de zeci de ani de o boală gravă, poate letală.
Aşadar, are nevoie de tratamentul adecvat şi de medicul adecvat. Preşedintele Calderón şi camarazii săi de arme sunt acel medic. Acest lucru nu înseamnă că pot folosi sau că au voie să folosească orice tratament, dar trebuie să îi sprijinim.
De aceea consider atât de important punctul 12 din rezoluţie, în care ne declarăm intenţia de a folosi mai intens instrumentul financiar de care dispunem pentru a consolida buna guvernare, statul de drept şi structurile unui stat de drept împotriva dezintegrării statului, împotriva crimei organizate, împotriva impunităţii, criticate pe bună dreptate. Totuşi, nu putem face acest lucru prin îngheţarea sau abandonarea contactelor; trebuie, mai degrabă, să le consolidăm.
Francisco José Millán Mon
(ES) Dle preşedinte, suntem cu toţii preocupaţi de intensificarea violenţei în Ciudad Juarez, dar am încredere în măsurile ample pe care autorităţile mexicane le-au instituit pentru a combate în mod eficient această situaţie complexă. De asemenea, sprijin lupta fermă pe care preşedintele Calderón o duce în acest moment împotriva traficului de droguri, o ameninţare globală gravă care ne priveşte pe toţi. Din acest motiv ar trebui să ajutăm autorităţile mexicane în această luptă dificilă.
Doamnelor şi domnilor, Mexic se află într-un proces pozitiv de modernizare politică şi guvernamentală de mai mult de 10 ani. Preşedintele Calderón promovează reforme în mod constant. De asemenea, Mexic şi-a asumat responsabilităţi mai mari la nivel internaţional şi are un rol activ, de exemplu, în cadrul Organizaţiei Naţiunilor Unite şi al G-20.
În cadrul acestui Parlament, prin capacităţile mele modeste, am susţinut întotdeauna încheierea unui parteneriat strategic între Uniunea Europeană şi Mexic, pe care l-am obţinut în cele din urmă în 2008. Sper că în luna mai, la întâlnirea la nivel înalt de la Madrid, putem adopta un plan sau un program de acţiune comun ambiţios, pentru că Uniunea Europeană şi Mexic trebuie să conlucreze în numeroase domenii, atât la nivel bilateral, cât şi în cadrul forumurilor multilaterale, pentru a face faţă împreună provocărilor şi ameninţărilor, inclusiv traficului de droguri şi altor forme de crimă organizată.
Charles Tannock
- Dle preşedinte, Mexicul este de mult timp canalul principal de alimentare pentru cea mai mare piaţă de narcotice ilegale din lume, respectiv Statele Unite. Prin urmare, Mexicul este speriat de brutalitatea şi violenţa care merg mână în mână cu comerţul cu droguri. În plus, Mexicul însuşi, ca ţară cu o populaţie de 100 de milioane de locuitori şi partener strategic vital al UE, a devenit din ce în ce mai mult - din nefericire - o piaţă importantă pentru cocaină. Este deosebit de îngrijorătoare creşterea consumului în rândul tinerilor.
Violenţa asociată drogurilor din Mexic pare doar că se intensifică, cu din ce în ce mai multe crime îngrozitoare şi jurnalişti care devin ei înşişi ţintele cazurilor pe care le raportează. Preponderenţa şomajului şi a sărăciei nu ajută şi induce, probabil, un climat de anarhie în anumite regiuni din Mexico. Preşedintele Calderón se confruntă cu provocări enorme, dar este hotărât să le facă faţă, iar UE ar trebui să îi acorde un sprijin substanţial. În special, ar trebui să îi sprijinim eforturile de reformare şi restructurare a poliţiei şi a sistemului juridic penal pentru a distruge legăturile corupte dintre cartelurile de droguri şi forţele de aplicare a legii. Consider că acţiunea sa, de a folosi armata ca măsură de urgenţă temporară, este justificată.
Janez Potočnik
membru al Comisiei. -Dle preşedinte, o intensificare fără precedent a violenţei a generat în ţară sentimentul unei nesiguranţe profunde în rândul populaţiei. Desigur, Comisia este deosebit de preocupată de această situaţie. Ştim că autorităţile mexicane abordează situaţia cu seriozitate şi au pus în practică numeroase măsuri pentru rezolvarea ei.
Războiul preşedintelui Calderón împotriva crimei organizate reprezintă principala prioritate. În afară de desfăşurarea mai multor forţe militare în ţară pentru a combate crima organizată, Mexic depune eforturi uriaşe pentru a consolida aplicarea legii şi a sistemului juridic.
În august 2008 a fost adoptat un pachet de măsuri care vizează reorganizarea aplicării legii şi a sistemului juridic din Mexic. Reforma justiţiei a fost adoptată de Congresul mexican în 2008 şi are capacitatea de a aborda principalele probleme sistemice cu care se confruntă justiţia penală din Mexic, deşi suntem conştienţi de faptul că punerea în aplicare a acestei reforme va necesita un angajament pe termen lung.
De asemenea, Mexic depune eforturi serioase pentru a răspunde preocupărilor referitoare la încălcările drepturilor omului, în special impactul grupărilor din cadrul crimei organizate şi interesele investite în libertatea mass-mediei şi a libertăţii de expresie, pe care organizaţii ale societăţii civile le-au adus în atenţia UE. În această privinţă, guvernul mexican a instituit un procuror special pentru crimele comise împotriva jurnaliştilor în 2006.
Acesta depune eforturi uriaşe pentru a aborda şi alte deficienţe, după cum s-a putut vedea din adoptarea unei legi federale de eradicare a violenţei împotriva femeilor şi numirea unui procuror special în acest domeniu, precum şi din adoptarea noii legi federale de combatere a traficului de fiinţe umane.
Ca membru al Consiliului pentru Drepturile Omului al Organizaţiei Naţiunilor Unite, Mexic s-a angajat să adopte o politică de stat în domeniul drepturilor omului şi să rămână deschis la nivel internaţional în ceea ce priveşte aceste drepturi. Problema protecţiei drepturilor omului în contextul combaterii crimei organizate şi integritatea apărătorilor drepturilor omului se reflectă în recomandările acceptate de Mexic ca rezultat al participării sale la revizuirea universală periodică a ONU.
Mexic a dovedit interes şi disponibilitate în cadrul discuţiilor cu Uniunea Europeană referitoare la aceste probleme, cel mai recent cu ocazia reuniunii Comisiei parlamentare mixte UE-Mexic care a avut loc la Bruxelles în perioada 26-27 noiembrie 2009. Într-adevăr, acest domeniu face obiectul unei cooperări speciale.
În perioada 3-4 decembrie 2009, UE şi Mexic au organizat împreună la Cancún un seminar internaţional cu tema "Utilizarea legitimă a forţei şi protecţia drepturilor omului”. Seminarul a furnizat locaţia pentru organizarea unor consultări între experţi referitoare la un proiect de document de politică în domeniul responsabilităţii forţelor poliţieneşti locale în ceea ce priveşte drepturile omului.
Acest proiect de document a fost prezentat congresului local din Quintana Roo după încheierea seminarului. Această iniţiativă completează recent adoptata lege federală privind reforma sistemului juridic şi ar putea fi aplicată şi de alte state federale.
Considerăm că parteneriatul strategic UE-Mexic oferă cel mai bun cadru pentru sprijinul UE în favoarea Mexicului în domeniul siguranţei publice şi al statului de drept. Documentul executiv de parteneriat strategic aflat în curs de negociere prevede stabilirea unui dialog oficial UE-Mexic în domeniul securităţii, precum şi o cooperare mai strânsă cu agenţiile UE relevante, precum CEPOL, Europol, Eurojust şi Observatorul European pentru Droguri şi Toxicomanie (OEDT).
În ceea ce priveşte Comisia, sprijinim deja un proiect din perioada 2004-2007 de consolidare a administraţiei juridice din Mexic. Pentru perioada 2011-2013 este prevăzută continuarea cooperării în acest domeniu.
În concluzie, este clar că Mexic se confruntă cu provocări importante în domeniul siguranţei publice şi al respectării drepturilor omului. Nu este uşor, iar situaţia este departe de a fi ideală, dar este corect să menţionăm faptul că dă dovadă de voinţă şi hotărâre pentru a asigura compatibilitatea unei politici de siguranţă publică cu respectarea drepturilor omului. Vom continua să sprijinim eforturile depuse de Mexic.
Preşedinte
Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc după încheierea dezbaterilor.
