Kormányzás és partnerség nemzeti, regionális és projektalapon a regionális politika terén (rövid ismertetés) 
Elnök
A következő napirendi pont Beaupuy úr jelentésének rövid ismertetése, a Regionális Fejlesztési Bizottság nevében, a nemzeti és regionális szintű kormányzásról és partnerségről, valamint a regionális politika terén projektek megalapozásáról.
Jean Marie Beaupuy
előadó. - (FR) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, be kell vallanom Önöknek, hogy rendkívüli öröm volt számomra, hogy én magam is alkalmazhattam a kormányzás elveit, amíg a különböző érdekelt felekkel elkészítettük ezt a jelentést.
Ráadásul ez a munkamódszer a jelentés elkészítésében is értékesnek bizonyult, mivel lehetővé tette, hogy képviselőtársaim szinte minden javaslatát figyelembe vegyem: ezt tükrözte szeptember 9-én a Regionális Fejlesztési Bizottság egyhangú szavazata.
Ez a konszenzus azonban mit sem érne, ha nem öltött volna konkrét alakot egy olyan szöveg formájában, amely egyszerre részletes és következetes, amint azt nyomban bemutatom Önöknek. Ezért szeretném szívből megköszönni valamennyi képviselőtársamnak, aki részt vett e jelentés elkészítésében, és különösen az árnyékelőadóknak, akik nagyon szerettek volna itt lenni ma este, hogy bizonyítsák elkötelezettségüket.
Biztos úr, köszönettel tartozom természetesen a bizottsági osztályoknak, és nagyon hálás lennék, ha át tudná adni nekik, mivel ez az együttműködés egyszerre volt kellemes és építő szellemű.
Ugyancsak köszönetet mondok az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és előadójának, van Iersel úrnak, a Régiók Bizottságának, Kisyov úrnak és még számos más testületnek, amelyeknek mind szerepe volt.
Miről szól tehát a kormányzás és a partnerség? Nos, azért kell saját kezdeményezésű jelentést készítenünk a kormányzás és partnerség kérdéséről, mert a "kormányzás” és "partnerség” kifejezést nap mint nap használjuk. Elég csak belepillantani az újságokba vagy jelentésekbe, és rögtön ezekbe a szavakba botlunk.
Biztos úr, ideje van a szavaknak, és ideje van a cselekvésnek. Ideje van a célok kitűzésének, és ideje van az elérésükhöz szükséges eszközök kiutalásának. Évek óta hallgatjuk már azt az állandó szólamot, miszerint a kormányzást javítani kell. Beépítettük a rendeleteinkbe, megtárgyaltuk a vitáink során, de jelentős előrelépés nem történt. Mi történik valójában, amikor azt látjuk, hogy az integrált megközelítés megjelenik a Bizottság és a Parlament által kiadott jelentések sokaságában?
A közlekedésről, a környezetvédelemről és a regionális fejlesztésről szóló európai szakpolitikáink tényleg figyelembe veszik egymást? Hol van az integrált megközelítés, amit látni reméltünk? Minden szakpolitikának megvan a saját költségvetése, saját minisztere, saját biztosa és saját ütemezése. Azt is láthatjuk, éppen a strukturális alapokkal kapcsolatban, hogy az ERFA-t, az ESZA-t és az EMVA-t a helyszínen külön alkalmazzák.
Biztos úr, feladatainak ellátása során, kollégáival együtt biztosan tudja, hogy mi mindnyájan nagyon fontosnak tartjuk a lisszaboni célkitűzések elérését. Ha viszont így haladunk tovább, a gyakorlatban ilyen osztályokra bontott módszert alkalmazva, Ön szerint ez lehetséges lesz? Hisz Ön abban, hogy egy szervezet - függetlenül attól, hogy mekkora hatalma van és mennyire elszánt - sikert érhet el, ha a gyakorlatban megengedi ennek a "mindenki a magáét” hozzáállásnak az alkalmazását?
Mostanra érkezett el az ideje, hogy a magán és állami szektor különböző érintettjei összeadják a képességeiket, és egyeztessük a költségvetésünket és ütemezésünket, amikor ugyanazon a kérdésen, ugyanazon a földrajzi területen dolgozunk. A jelentésemben 37 egyedi intézkedést irányoztam elő ennek megvalósítása érdekében, de ezeket most nem fogom felsorolni, mindössze három fő pontot szeretnék kiemelni.
Az első fő pont, hogy a különböző érdekelteknek - legyenek akár állami, akár magánszervek, magánszemélyek vagy szervezetek - meg kell adni a kormányzás végrehajtásához szükséges eszközöket. Az első lépés, és ezt az Ön kollégájának, Danuta Hübner asszonynak már hangsúlyoztam, hogy gyakorlati útmutatót készítünk a kormányzáshoz. A továbbiakban nem elvont üzenetekről beszélünk - ennek gyakorlati útmutatónak kell lennie.
A második lépés a megválasztott képviselők képzése az Erasmus program keretében. A helyileg és regionálisan választott képviselőinknek kell a változás valódi hajtóerejévé válniuk a területek ilyen, új típusú kormányzásában. Emellett - és ez a második fő pont - európai és nemzeti intézményeinknek példát kell mutatniuk. Jelentésemben ezért kértem, hogy a kohéziós politikáért felelős miniszterek tartsanak éves találkozót a Tanácson belül. Biztos úr, amint azt Ön is jól tudja, a biztosok és a különféle főigazgatóságok között is vannak különbségek. Hatékonyabb osztályközi munkára van szükségünk. Ami a Régiók Bizottságát illeti, elébe ment a kérésemnek, mivel két héttel ezelőtt válaszolt a javaslatainkra.
Harmadszor, természetesen arra is szükség lesz, biztos úr, hogy legyenek kötelező eljárásaink. Mivel kifutottam az időből, ebbe már nem fogok részletesebben belemenni, de kérem, vegyék figyelembe, hogy a Bizottságtól azt várjuk, hogy álljon az élére a jelenlegi gyakorlat megreformálására irányuló gyökeres átalakításnak. A szavak után tovább kell lépnünk a tettek mezejére. Én és képviselőtársaim, akikkel együtt dolgoztunk ezeken a szövegeken, azt várjuk a Bizottságtól, hogy gyors, ugyanakkor hatékony döntéseket hozzon.
Joe Borg
a Bizottság tagja. - Elnök úr, a Bizottság nevében szeretném megköszönni Beaupuy úrnak a kormányzásról és partnerségről szóló jelentését a regionális politika területén, mivel a partnerség és a kormányzás valóban a kohéziós politika fő elvei közé tartozik.
Beaupuy úr jelentésében sok ajánlás és tanács szerepel, különösen az integrált megközelítés megerősítésének szükségességére, a kohéziós politika nagyobb mértékű decentralizációjának szükségességére, valamint a regionális politikai programokban részt vevő különféle partnerek, különösen a helyi és városi hatóságok teljes mértékű elismerésének és bevonásának szükségességére vonatkozóan.
A jelentés javasolja ezenkívül a partnerség és az új kormányzás megerősítésére szolgáló eszközök kifejlesztését. Beaupuy urat biztosíthatom arról, hogy a jelentésének legfontosabb üzenetei összhangban vannak azzal, amit a Bizottság védelmez és támogat. A gyakorlat azt mutatta, hogy gyakran a valódi partnerségek létrehozására való képesség az előfeltétele a strukturális és kohéziós alapokból támogatott programok sikerének és hatékonyságának.
Ez az oka annak, hogy ezt az elvet mindegyik programozási időszakban megtartottuk és megerősítettük, az ilyen partnerségek összetételének kibővítésével és hatókörének kiterjesztésével.
A Bizottság és a Parlament együttes erőfeszítéseinek és a civil társadalom felől érkező nyomásnak köszönhetően a jelenlegi időszakra vonatkozó 2006-os rendeletek továbbléptek, és - most először - kifejezetten szerepeltek bennük a civil társadalmat képviselő új partnerek.
A megvalósítási mechanizmusokat a 2007-2013 közötti időszakra szóló egyes nemzeti stratégiai referenciakeretek és operatív programok tárgyalásai során egyeztették, és a Bizottság próbált javítani azon, hogy kevésbé legyenek intézményesek. Még mindig jelentős különbségek vannak a tagállamok és a régiók között, de összességében történtek valódi előrelépések a partnerségi elv alkalmazásában. Lengyelországban például a civil társadalommal, és különösen az NGO-kkal való párbeszédet a kohéziós politika követelményeinek köszönhetően sikerült előremozdítani.
A kohéziós politika az idők folyamán erőteljes többoldalú kormányzási rendszerré fejlődött, nagyszámú partner bevonásával mind vertikális, mind horizontális szinten. Mivel nincs minden helyzetre egyformán alkalmazható megoldás, a politika sikerének biztosításához elengedhetetlen a regionális és helyi hatóságok- valamint az érdekeltek - nagyobb mértékű bevonása a beavatkozások megtervezésébe, végrehajtásába és értékelésébe, a csapathoz és természetesen a régióhoz igazított rendszer szerint. El kell ismerni mindazonáltal, hogy még mindig sok a tennivalónk a valódi, aktív partnerség és kormányzás megvalósítása érdekében, nemcsak az előkészítési és tárgyalási folyamatban, de az operatív programok életének más szakaszaiban is, azaz a végrehajtásban, a nyomon követésben és az értékelésben. Tájékoztathatom Beaupuy urat, hogy annak érdekében, hogy jobb rálátásunk legyen a jelenlegi helyzetre és a gyakorlatokra, Hübner biztos asszony szolgálatai most készítenek egy tanulmányt a regionális kormányzásról a globalizációval összefüggésben. Ebből remélhetőleg érdemi tájékoztatást kapunk majd arról, hogy ebben a témában hasznos lenne-e egy olyan útmutató, amilyet Beaupuy úr a jelentésében kért.
A Bizottság arról is meg van győződve, hogy a kohéziós politikának egyszerűsödnie kell, hozzáadott értéket kell jelentenie a regionális fejlesztés számára, ugyanakkor közelebb kell kerülnie az európai polgárokhoz. A Bizottság egyetért azzal, hogy egy adott területen a különböző ágazati szakpolitikákból integrált megközelítést kell kialakítani, jobb eredmények elérése érdekében. Alaposabban végig kell gondolnunk egyrészről a kohéziós alapok jelenlegi végrehajtásának és koordinálásának módját, másrészről azt, hogy a 2013 után kezdődő következő programozási időszakra hogyan lehet ezeket beilleszteni, hogy regionális szinten egy valóban koherens stratégiai fejlődést lehessen fenntartani. Ez a szándék valójában sok hozzászólásban kifejeződött már a politikai jövőjéről szóló nyilvános konzultációink során.
A jelentésben említett, az új kormányzás fejlesztésére irányuló eszközök között szerepel az a javaslat, hogy hozzunk létre egy Erasmus programot a helyi képviselőknek. A Bizottság minden tőle telhetőt meg fog tenni ennek az érdekes ötletnek a megvalósítására, noha ez nem feltétlenül lesz könnyű, ha a költségvetési hatóság kísérleti projektként hagyja jóvá.
Túl a kohéziós politika alapvető indokain - amely politika az új, fenntartható fejlesztési célok megvalósításának központi pillére, és továbbra is ezt a szerepet kell betöltenie -, továbbá annak érdekében, hogy segítse a régiókat a most következő globális kihívások leküzdésében, amelyek egyre inkább ki fognak hatni fejlődésükre, a Bizottság úgy véli, hogy mindannyiunknak tovább kell törekednünk arra, hogy erősítsük a kohéziós politika megvalósítási mechanizmusait, amelyek az integrált megközelítés, a partnerség és a többoldalú kormányzás elveire épülnek.
A Bizottságnak meggyőződése, hogy Beaupuy úr jelentése és a Parlament támogatása nagyban hozzá fog segíteni a helyzet javításához.
Elnök
A vitát ezzel lezárom.
A szavazásra kedden kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Bairbre de Brún  
írásban. - (GA) Őszintén üdvözlöm ezt a kitűnő jelentést a kormányzásról és a partnerségről Beaupuy úr tollából.
Sajnálatos, hogy a partnerség elvét a strukturális alapok elköltésekor nem mindig tartják be. Mindazonáltal Észak-Írországban nagyon jó példákat is láttam arra, hogyan kellene működnie a partnerségnek, és láttam, milyen előnyökkel jár a partnerség, ha megfelelően bonyolítják.
Ugyancsak üdvözlöm, hogy a jelentés a helyi és regionális hatóságok, illetve más kormányzati szintek között szorosabb együttműködésre és kapcsolatra szólít fel, különösen az Európai Bizottsággal. Az észak-írországi parlamentnek az Európai Bizottsággal már kialakított összeköttetésekre kell építenie. Ez különösen igaz az Európai Bizottság elnöke, Barroso úr által létrehozott munkacsoport munkájára.
Az észak-írországi parlament és helyi közösségeink fel vannak készülve arra, hogy nagyobb szerepet játsszanak az uniós programok közösségi szintű végrehajtásában. Ez a jelentés azt is megmutatja, hogy ebben hogyan vehetnek részt.
Rumiana Jeleva
írásban. - (BG) Mindenekelőtt engedjék meg, hogy gratuláljak Beaupuy úrnak ehhez a kiváló jelentéshez. A PPE-DE képviselőcsoport árnyékelőadójaként a jelentés mellett szavaztam, hogy támogassam a helyes kormányzást és a partnerséget a regionális politikában.
Szeretném megragadni ezt az alkalmat, hogy emlékeztessem Önöket arra, hogy júliusban, a Bizottság Bulgáriáról szóló bíráló jelentése nyomán a három előcsatlakozási program, a PHARE, az ISPA és a SAPARD keretében folyósított finanszírozást felfüggesztették. Egyidejűleg eljárásokat léptettek hatályba annak érdekében, hogy megkezdődhessenek a strukturális és kohéziós alapokból származó támogatás felhasználására irányuló operatív programok. Ezzel hazám nagyon nehéz helyzetbe került. Szeretném kihasználni ennek a jelentésnek az elfogadását arra, hogy jelezzem abbéli reményeimet, hogy a Bulgáriának szánt, befagyasztott támogatásokat újra engedélyezik, és a bolgár polgárok ezáltal teljes mértékben részesülhetnek az ország európai tagságából származó előnyökből.
A jelentésben a tagállamokhoz intézett felhívással összhangban szeretnék felszólítani a decentralizációs folyamat megerősítésére a bulgáriai regionális politika végrehajtásában, annak biztosítására, hogy a többszintű kormányzás a leghatékonyabban működhessen, a partnerség és a szubszidiaritás elvei alapján.
Köszönöm a figyelmet!
Grażyna Staniszewska  
A regionális politika végrehajtásakor elengedhetetlenül fontos a partnerség elvének betartása az irányítás minden szintjén. Ez különösen a hatékonysággal kapcsolatban fontos. Ha a társadalom egészét mozgósítani kívánják, az országos és regionális hatóságoknak törekedniük kell a helyi lakosok bevonására, mind a változások megtervezésébe, mind pedig a későbbiekben a strukturális alapok felhasználásának nyomon követésébe. A regionális célkitűzésekkel való azonosulás hiánya mindig ellentmondást szül és megakasztja a cselekvést, ami számtalan késést okozhat.
A valódi, nem felszínes partnerség az Európai Közösség vonatozásában is elengedhetetlenül fontos, mivel csak így lehet biztosítani, hogy a polgárok tájékoztatást kapjanak az Európai Unió tevékenységeinek jellegéről. A partnerség létfontosságú, de ez is pénzbe kerül. Ezért a strukturális finanszírozásból 2-3%-ot el kell különíteni erre a célra. A jelenlegi önkéntes elv nem működik. Ha a régiók nem kötelesek pénzt költeni arra, hogy üléseket szervezzenek, munkaértekezleteket tartsanak vagy értékeljék a végrehajtást, egyszerűen nem teszik meg. A partnerség elve az esetek többségében arra redukálódik, hogy postán elküldik a tervet, és olykor csak egy hetet hagynak az észrevételekre.
Úgy vélem, bölcsen tennénk, ha nagyobb figyelmet fordítanánk erre a problémára, ha valóban azt szeretnénk, hogy Európa az aktív, tudatos, együttműködő polgárok közösségévé váljon.
