A 2003/86/EK irányelv módosítása a légi közlekedési tevékenységeknek az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei kereskedelmi rendszerébe történő felvétele érdekében a Közösségen belül (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság második olvasatra adott ajánlása a Tanács közös álláspontjáról, melynek célja egy európai parlamenti és tanácsi irányelv, amely a 2003/87/EK irányelvet módosítja a repülési tevékenységnek az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerébe történő bevétele érdekében (05058/3/2008 - C6-0177/2008 - 2006/0304) (Előadó: Peter Liese).
Nathalie Kosciusko-Morizet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Elnök asszony, mindenekelőtt szeretnék köszönetet mondani a szlovén elnökségnek, a Parlament előadójának és a Bizottságnak, akik együttes erővel dolgoztak, hogy megállapodás szülessen a repülési tevékenységnek az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei európai kereskedelmi rendszerébe történő bevételéről, és tudom, hogy ez nehéz feladat volt.
E megállapodás nagyon fontos politikai jelzés és egyben eszköz az éghajlatváltozás megállítása érdekében kitűzött nagyratörő célkitűzések elérésére. Olyan nagyratörő vállalkozásnak is tekinthető, amely egy szélesebb politikai környezetbe illeszkedik, konkrétan az Európában az energia/klímacsomagról, a világ különböző pontjain pedig az éghajlatváltozás elleni küzdelemről jelenleg folyó tárgyalások keretébe.
A nemzetközi gazdasági és politikai környezet nehéz és különösen bonyolulttá tette e szöveg tárgyalását. Számos tényezőt kellett számításba venni: mindenekelőtt az emelkedő olajárat, az európai légitársaságok globális versenyképessége megőrzésének szükségességét, az Unió óhaját és kötelezettségvállalását az éghajlatváltozás megállítására, és egy nemzetközi szerződés megkötését 2009-ben Koppenhágában. Elengedhetetlen volt, hogy figyelembe vegyük valamennyi fél érdekeit, köztük azon régiókét, melyek fejlődése vagy szárazföldi területekkel való összeköttetése - földrajzi fekvésük következtében - rendkívüli mértékben függ a repüléstől.
Figyelembe vettük a légitársaság helyzetét az új tagállamokban is, ahol a mobilitás aránya jelenleg alacsony, de gyorsan nő. Végül számításba vettük a kis- és középvállalkozások sajátos helyzetét is, így a ma Önök elé tárt kompromisszum kiegyensúlyozott, mégis nagyratörő intézkedéscsomag. E kompromisszum elismeri, hogy a légiközlekedési ágazatnak részt kell vállalnia a CO2-kibocsátás csökkentésére irányuló erőfeszítésekben, ugyanakkor lehetővé teszi, hogy e nyilvánvalóan nagyon fontos ágazat felkészüljön és alkalmazkodjon az új környezetvédelmi követelményekhez.
Az árverés útján kiosztható kibocsátási egységek aránya szerény, nagyon szerény, és a különböző szereplőknek kiosztott kibocsátási egységek számításához használt korlát valószerű. E megállapodás hatóköre globális: egyaránt érinti az európai és harmadik országokbeli cégeket. Egyrészt számításba kell vennie az azonos intézkedéseket, melyeket e harmadik országok végre tudnak hajtani, másrészt mindenekelőtt egy a nemzetközi légiközlekedési tevékenységeknek a CO2-piacon való részvételéről szóló jövőbeli globális megállapodás előfutárának kell tekinteni. Ez a célunk.
A Bizottság és a tagállamok a különböző nemzetközi szervekben folytatni kívánják a megbeszéléseket, hogy kialakítsák egy ilyen globális megállapodás vagy kétoldalú megállapodások feltételeit, hogy kapcsolatok alakuljanak ki az európai rendszer és egyéb jövőbeli nemzeti vagy regionális rendszerek között.
Végül gondoskodtunk róla, hogy pontos üzenetet küldjünk a fejlődő országoknak, melyek közül sok ország légitársaságai a megállapodás szövegébe beépített de minimis záradék értelmében mentesülhetnek a rendszerben való részvétel alól.
Befejezésképpen ugyanebben a szellemben a szöveg megemlíti, hogy az árverések bevételét az éghajlatváltozás Európán belüli és kívüli hatásainak megszüntetésére kell fordítani a szövegben rögzített intézkedések segítségével. Különleges hangsúlyt kaptak azok az intézkedések, melyek a fejlődő országokban, a repüléstechnikai kutatások és az alacsony kibocsátású közlekedési módok terén segítik elő az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodást.
Stavros Dimas
Elnök asszony, mindenekelőtt szeretnék köszönetet mondani és gratulálni az előadónak, Dr Liesének a kiváló munkához, melyet a légiközlekedésnek a kibocsátási egységek uniós kereskedelmi rendszerébe történő bevételére vonatkozó javaslat kidolgozásakor végzett, valamint az Európai Parlamentnek a pozitív és építő jellegű közreműködéshez.
Elégedettséggel tölt el, hogy második olvasatra megállapodásra jutottunk. Az európai parlamenti képviselők meghatározó szerepet játszottak a Bizottság javaslata sértetlenségének megőrzésében és magasabb környezetvédelmi célkitűzések megállapításában bizonyos fontos pontok kapcsán.
Azzal, hogy megállapodásra jutottak az irányelvről, a közösségi intézmények bebizonyították, hogy az Európai Unió képes konkrét intézkedéseket elfogadni az éghajlatváltozást illető nagyratörő célkitűzéseinek teljesítése érdekében.
Ez az irányelv az első több intézkedés közül, melyek célja teljesíteni az üvegházhatású gázok kibocsátására vonatkozó, 2020-ra elérendő uniós célt. Az irányelv elfogadása pozitív üzenetet küld az éghajlatváltozási és energiagazdálkodási intézkedéscsomagról szóló közelgő tárgyalásokhoz.
Valamennyi gazdasági ágazatnak kötelessége hozzájárulni az EU éghajlatváltozási célkitűzéseinek teljesítéséhez. A légiközlekedési ágazat bevétele a kibocsátási egységek kereskedelmi rendszerébe elengedhetetlen elem az Európai Unió átfogó megközelítésében, mely a légiközlekedés által az éghajlatváltozásra gyakorolt hatással foglalkozik.
A légiközlekedés kibocsátása gyorsan nő, 1990 óta majdnem kétszeresére emelkedett és 2020-ra várhatóan ismét megkétszereződik. Ennélfogva határozott fellépésre van szükség, amely csak uniós szinten valósítható meg, tagállami szinten nem.
Az, hogy második olvasatra megállapodás született, azt is megmutatja, milyen erőt képvisel a kibocsátási egységek uniós kereskedelmi rendszere, amely a világ legnagyobb ilyen rendszere. A 2012 utáni időszakra vonatkozó, éghajlatváltozásról szóló nemzetközi megállapodás kidolgozására irányuló nemzetközi tárgyalások révén a kibocsátáskereskedelmi rendszer képezheti azt az alapot, amelyre a globális CO2-piac épülni fog.
A kibocsátási egységek uniós kereskedelmi rendszerében való részvétel lehetővé teszi majd a légitársaságok részére, hogy megszerezzék azt a tapasztalatot, amely szükséges lesz a CO2-kibocsátás jövőbeli világszintű korlátozásakor.
Az irányelv elfogadásán és végrehajtásán kívül a Bizottság tovább folytatja erőfeszítéseit az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezménye keretében és a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezettel egy a légiközlekedés kibocsátásával foglalkozó eredményes globális megállapodás létrejötte érdekében.
Továbbra is arra törekszünk, hogy a légiközlekedés bekerüljön egy nemzetközi éghajlatváltozási ellenőrzési rendszerbe 2012 után, vagyis amikor a kiotói célkitűzések hatályukat vesztik.
Azonban nem érhető el globális megállapodás, ha senki sem hajlandó e világszintű törekvés élére állni. Azáltal, hogy a légiközlekedést bevesszük a kibocsátási egységek uniós kereskedelmi rendszerébe, mi magunkra vállaljuk ezt a vezető szerepet, ugyanakkor hangsúlyozzuk, hogy nyitottak vagyunk a partnereinkkel folytatott megbeszélésekre, melyek reményeink szerint egy az egész világra kiterjedő rendszer kialakításához vezetnek majd.
Egyes döntő fontosságú pontokat illetően az Európai Parlament sikeres tárgyalásokat folytatott, és ezért a végleges jogi aktus túlmegy a Bizottság kezdeti javaslatán, főként ami a felső határt és az árverés útjáán kiosztott kibocsátási egységek arányát illeti.
Különösen örülök, hogy az Európai Parlament az egész tárgyalási folyamat során kitartott amellett, hogy nagyratörő irányelvre van szükség a légiközlekedés által az éghajlatváltozásra gyakorolt hatást illetően. Az irányelvről született megállapodás fontos előrelépés az éghajlatváltozás elleni küzdelemben. Az Európai Bizottság ezért kész elfogadni a kompromisszumos csomagot, hogy második olvasatra megszülessen a megállapodás.
Peter Liese
Elnök asszony, biztos úr, soros elnök asszony, hölgyeim és uraim! A légiközlekedés üvegházhatásúgáz-kibocsátása 1990 óta gyakorlatilag a kétszeresére emelkedett, sőt, talán még nagyobb mértékben, hiszen a legfrissebb számadatok még nem állnak rendelkezésünkre. Ez egyáltalán nem férhető össze az Európai Unió azon célkitűzésével, hogy 2020-ra az üvegházhatású gázok kibocsátását 20%-kal csökkenti, és ez az arány 30%-ra emelkedik, ha mások is csatlakoznak. Tehát a döntés, hogy a légiközlekedés is bekerüljön a kibocsátási egységek kereskedelmi rendszerébe, már régóta időszerű volt, és jó látni, hogy most második olvasatra megállapodásra jutottunk.
Ez a megállapodás fontos jelzés az általános éghajlat- és energiacsomag számára, mellyel reményeink szerint még idén elkészülünk, ha lehetséges. Szeretnék köszönetet mondani mindazoknak, akik hozzájárultak ehhez a sikerhez, vagyis az árnyékelőadóknak, a többi bizottság képviselőinek, mint Jarzembowski úrnak a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság részéről, a különböző munkatársaknak, a Bizottság és a Tanács képviselőinek és főként a szlovén elnökségnek, amely véleményem szerint mestermunkát végzett a tanácsi szinten folyó nehéz megbeszélések terén.
Sok fontos kérdésről kellett vitatkoznunk és birkóznunk, de a végén egy működőképes kompromisszum született, amely sok, általánosságban pozitívnak tekinthető elemet foglal magában. A kibocsátási egységek kereskedelme a légiközlekedési ágazatban így az indulástól kezdve zökkenőmentesen tud majd működni, ami nem volt igaz az elektromosáram-termelés és a nagy energiaigényű iparágak esetében. Nem lesznek nemzeti allokációs tervek és így olyan kapcsolódó problémák sem, mint a verseny torzulása vagy hogy túl sok kibocsátási egység kerül kiosztásra és hasonlók. Referenciaértékeken és árverésen alapuló szabványos európai elosztási rendszert állítunk fel, ami azt jelenti, hogy a tiszta technológiákba már korábban beruházó vállalkozások jutalomban részesülnek, nem pedig büntetésben, mint korábban.
Lényeges, hogy meggyőzzük a Miniszterek Tanácsát, hogy egyezzenek bele egy olyan szövegbe, amely tartalmazza a bevételek meghatározott célokra elkülönítését, ami tovább megy, mint bármi, amit mostanáig a Tanács kész volt máshol elfogadni. Ez mind a klímavédelemről szól: nem új adókat akarunk bevezetni, hanem azt akarjuk biztosítani, hogy a bevételek meghatározott célokra kerüljenek felhasználásra. Nekem különösen tetszik az az elgondolás, hogy azokra kellene összpontosítanunk a támogatást, akik környezetbarát közlekedési eszközöket használnak, például vonattal vagy busszal járnak, mivel ők is szenvednek a magas olajáraktól, és - a légitársaságokkal összehasonlítva - olykor különböző fajta adókat kell fizetniük, ami az én országomban az ökoadó fizetését jelenti. Valóban gondolkodnunk kell azon, hogy ezt hogyan változtassuk meg, és most itt van rá az alkalom.
A forradalmi elem az, hogy a harmadik országok repülőgépei és légitársaságai is szerepelnek. Erre környezetvédelmi okokból van szükség, mivel a rendszer hatókörébe tartozó kibocsátások kétharmada nem Európán belüli légi forgalomból származik, hanem a földrészek közötti járatoktól. Versenyszempontok miatt is kívánjuk bevonni a harmadik országokat a rendszerbe. Meg vagyunk róla győződve, hogy a szabályozásaink összhangban vannak a nemzetközi joggal, például a Chicagói Egyezménnyel, és ezt sok jogi vélemény támasztja alá.
Azzal kell együtt élnünk, hogy az Egyesült Államok kormányzata másképp látja a kérdést. Én nem kritizálom Bush elnök minden lépését - ennél megfontoltabb vagyok -, de ebben az esetben valóban tűrhetetlen, hogy az Egyesült Államok kormánya azt mondja, hogy még mindig nemzetközi szinten kellene tárgyalnunk, vagyis az ICAO szintjén. 1997 óta az ICAO feladata a légiközlekedés kibocsátásának csökkentése és mostanáig semmit nem ért el, egyáltalán semmit, és ennek az egyik legfőbb oka a jelenlegi amerikai kormány ellenállása.
Emiatt szeretnék valamit még egyszer világosan kimondani: nemzetközi megállapodást akarunk, de be kell látni, hogy ezt csak akkor érhetjük el, ha olyan valaki kerül a Fehér Házba - legyen az John McCain vagy Barack Obama -, aki valóban komolyan veszi a klímavédelem kérdését. Akkor itt is képesek leszünk előrelépésre. Mindent egybevetve azt gondolom, hogy mindenkinek engedményeket kell tennie, ez azonban jó kompromisszum és örülnék, ha a Ház most nagy többséggel megszavazná.
Georg Jarzembowski
Elnök asszony, soros elnök asszony, biztos úr, az Európai Néppárt és Európai Demokraták képviselőcsoportja nevében szeretném a legőszintébben megköszönni az előadónak, Liese úrnak a munkáját. Két dologról kell itt szót ejteni: az első a Parlament és a Tanács közötti tárgyalások kiegyensúlyozott és sikeres eredménye, a második azonban az, hogy ami a környezetvédő lobbit és a közlekedési és a kereskedelmi ágazat érdekeit illeti, kiegyensúlyozott eredmény született, és láthatjuk, hogy ez nagyon összetett kérdéskör.
Különösen örülök, hogy megállapodtunk abban, hogy 2012-ben kerül bevezetésre a rendszer. Ez alkalmat nyújt arra, hogy előrelépjünk a harmadik országokkal folytatott tárgyalásainkban. Ezen a ponton Önhöz fordulok, biztos úr: nem képviselhetjük egyszerűen azt az álláspontot, hogy nekünk van igazunk és mindenki más kövessen minket, mivel akkor más országok megtorló intézkedéseket foganatosítanának a légitársaságainkkal szemben. Ez elfogadhatatlan. Nem áldozhatjuk fel a légitársaságainkat, sem az európai repülőtereket az áttelepülések hatása miatt egy egyoldalú környezetvédelmi politika oltárán.
Azt is szeretném kérni Önöktől, hogy vegyék komolyan a feladatot, melyet a Tanács és a Parlament kapott és hogy cselekedjenek gyorsan a következő néhány év tárgyalásain. Bevallom, hogy Amerika kapcsán 2010-ig hagyhatják a dolgokat jelenlegi állapotukban, más országok - mint Oroszország és Kína - esetében azonban át kell beszélnünk a dolgokat, hogy a nem integrált megoldásunk ne sodorja veszélybe a légitársaságainkat és repülőtereinket azok több ezer és millió alkalmazottaival.
Annak is örülök, hogy megmaradt a dolgok egyensúlya, mivel gyakorlatilag a 2004 és 2006 közötti időszakot használjuk referenciaidőszakként az igazolások kiosztásához, azonban nagyon ésszerűen döntöttünk úgy, hogy 97 és 95%-ban határoztuk meg a felső határt, valamint hogy kezdetben az igazolások 85%-át ingyen osztjuk ki és csak 15%-át árverés útján. Ezért reméljük, hogy csökkenteni tudjuk a légiközlekedési ágazat által a környezetre rótt terhelést. Ugyanakkor ésszerű keretek között tudjuk majd tartani a légitársaságok költségeit és az utasok által fizetendő díjakat.
A sugárhajtómű-üzemanyag árának nagyarányú emelkedése miatt gondoskodnunk kell róla, hogy megteremtsük polgárainknak a környezetvédelemhez, illetve a közlekedési és mobilitási igényeikhez fűződő érdekei közötti egyensúlyt. Emiatt még egyszer szeretnék gratulálni az előadónak munkájához.
Matthias Groote
Elnök asszony, soros elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Először is hadd köszönjem meg Liese úr, az előadó segítőkész és megfontolt együttműködését. Ez nagy reménnyel tölt el engem a készülő energiacsomag kapcsán, melyet itt a Házban, majd a Tanáccsal együtt fogunk kidolgozni, még ebben a törvényhozási ciklusban.
Ez a kompromisszum azt mutatja, hogy Európa most komolyan veszi az éghajlatváltozást. Ez a kompromisszum, mely átlépi az országhatárokat, azt is jelzi, hogy nemzetközi szinten előrelépést teszünk nemcsak a klímavédelem, hanem az energiahatékonyság terén is. Különös örömmel tölt el, hogy az intézkedés vonatkozik minden 5,7 tonnánál nagyobb tömegű repülőgépre és hogy bizonyos repülőgépek, mint az üzleti repülőgépek, nincsenek kizárva. A nagyközönség nem értette volna meg, ha mentességet adtunk volna kiváltságos csoportoknak.
Itt a Házban az elmúlt hetek és hónapok során sok meghallgatásra került sor az éghajlatváltozás kérdéséről. Minden egyes szakértő elmondta, hogy meg kell állítanunk a kibocsátási szintek jelenlegi tendenciáját, és hogy ezt a következő évtizedben meg kell tennünk. Ezzel a megállapodással sikerült megállítanunk e tendenciát a légiközlekedési ágazatban. 2012-ben az igazolások kiosztásánál bevezetjük a 97%-os felső határt, amelyet 2013-ban 95%-ra csökkentünk. Ez megállítja a tendenciát ebben az ágazatban, amelyben a kibocsátások szintje gyorsan emelkedett, 1990 és 2003 között 73%-kal. Ezután nekiláthatunk a tendencia megfordításának.
Néhány képviselőtársam már említette, hogy az igazolások 85%-a ingyen kerül kiosztásra, míg 15% allokációja árverés útján történik. E téren szívesebben láttam volna egy nagyratörőbb megközelítést. Ez azonban olyan kompromisszum, melyet mindenki el tud fogadni, és egy kompromisszum jobb, mint egy harmadik olvasat.
A bevételt az éghajlatváltozás megállítására és az alkalmazkodási intézkedések finanszírozására kell fordítani. Ez kifejezetten szerepel az irányelvben. Még egyszer arra kérném a tagállamokat, hogy ténylegesen fordítsanak pénzt erre a célra és azt ne a költségvetés lyukainak betömésére vagy más célokra használják. A bevételeket megfelelően kell allokálni, máskülönben újabb adóként fogják fel őket.
Különös örömmel fogadom, hogy az irányelv 2014-ben felülvizsgálatra kerül, ami lehetővé teszi majd számunkra, hogy megállapítsuk, szükség van-e valahol kiigazításokra vagy elfogadhatunk egy nagyratörőbb megközelítést.
A NOx-kibocsátásra vonatkozó jogalkotási folyamat során támogattam multiplikátorrendszer bevezetését. A következő kérdéssel fordulok tehát a biztoshoz: mikor ismerteti a Bizottság az erre vonatkozó jogalkotási javaslatot?
Holger Krahmer
Elnök asszony, egyszerre vagyok meglepődve, örülök és aggódom. Meglepődtem, hogy a Parlament előadója - egy a soros elnökséggel a színfalak mögött folytatott megbeszélésen - milyen sebességgel söpört le az asztalról gyakorlatilag mindent, amit a Parlament az elmúlt két év során fontosnak tartott e dokumentáció kapcsán. Nem ezt kellene irányadónak tartanunk az energiacsomagról folytatott vitánk során, mivel ez színfalak mögötti politizálás, nem átlátható demokrácia.
Annak azonban örülök, hogy továbbra is két lábbal állunk a földön. A légitársaságok bevételekor különösen fontos, hogy a rendszer költségét alacsonyan tartsuk, mivel manapság a hatékony üzemanyag-gazdálkodási rendszert nélkülöző légitársaságok bukással fizetnek érte.
Végül aggályosnak tartom azt az ábrándozást, amely úgy tűnik, a nemzetközi helyzet kapcsán sokunkat hatalmába kerít. Liese úr, a kibocsátáskereskedelmi rendszert az Egyesült Államokban nem az elnök utasította el, hanem a Szenátus, amelynek többségben levő pártja adhatja a következő elnököt. Reálisan kell felmérnünk a helyzetet, mert még ha sikerül is meggyőznünk az amerikaiakat, hogy csatlakozzanak a kibocsátáskereskedelmi rendszerhez, még mindig a világ számos más országával kell szembenéznünk, és én személy szerint nem tudom, hogyan kezdünk el valaha is tárgyalni velük. Gondolok itt például Dubai emírjére.
Kereskedelmi szempontból e régió számunkra sokkal nagyobb kihívás és az e forrásból származó verseny sokkal jelentősebb, mint a néhány - elnézést a kifejezésért - bukott egyesült államokbeli légitársaság által támasztott verseny. Ezt teljes mértékben figyelmen kívül hagytuk. Nagyon fontos, hogy megtartsuk az arányérzékünket és észleljük a távlatokat, amikor arról vitatkozunk, hogy előre kell haladnunk, de ne tegyünk akkora előrelépést, hogy a többiek ne tudjanak velünk lépést tartani. Kereskedelmi háborút idézünk elő. Liese úr, ezt bizonyára észrevette az Egyesült Államok Kongresszusában tartott négyszemközti meghallgatásain, bár meglehetősen vicces módon Ön ezt soha nem mondaná ki itt nyíltan.
Emiatt most olyan kompromisszumunk van, amely meglehetősen valósághű, de remélhetőleg az eljárás tekintetében nem...
(Az elnök elveszi a szót a felszólalótól)
Roberts Zīle
Elnök asszony, soros elnök asszony, biztos úr, először is szeretném megköszönni Liese úrnak, az előadónak a Tanáccsal e kiváló kompromisszum elérése érdekében folytatott jó együttműködést. Csak két dolgot szeretnék megemlíteni. Az egyik természetesen egy eredmény, vagyis az, hogy 2012-től a kvótakereskedelem az egész ágazatban, valamint az Európai Unión belüli járatokat működtető három állami társaságban is elindul. Másodszor azonban a 3%-os speciális kvótát szeretném kiemelni, amely további lehetőségeket nyújt a fiatal és gyorsan növekvő uniós társaságoknak, melyek négy év alatt átlagosan 18%-kal növekedtek. Úgy gondolom, ez lehetőséget nyújt nekik, hogy e piacokon versenybe szálljanak, ugyanakkor egy egymilliós felső határt vezet be e társaságok kvótáira. Ez tehát kiváló eredmény és kiváló kompromisszum. Köszönöm.
Caroline Lucas
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, először is szeretném megköszönni Liese úr kiváló munkáját. Csak azt sajnálom, hogy legjobb törekvései ellenére ma olyan megállapodás hever előttünk, melyet képviselőcsoportom csak nagyon vonakodva tud támogatni. Ez a Tanács mély csalódást keltő ambícióhiányának eredménye.
A kormányok már évek óta nagy lelkesedéssel beszélnek az ETS-ről mint a válaszról, amely biztosítja, hogy a légiközlekedés ténylegesen hozzájáruljon a kibocsátások csökkentéséhez. A kereskedelem valóban képes arra, hogy hasznos szerepet játsszon, de minden a rendszer kialakításától függ. A Tanács hajthatatlansága miatt a jelenlegi megállapodás távol áll attól, amire valóban szükség van és kérlelhetetlenül megmutatja, mekkora szakadék tátong kormányaink éghajlatváltozásról szóló hangzatos beszédei és a politikai akarat között, melyet ténylegesen hajlandóak összeszedni.
E megállapodásból hiányoznak döntő fontosságú elemek, például egy út, amelynek segítségével korlátozható az, hogy a légiközlekedés milyen mértékben folytathatja a szokásos üzletmenetet úgy, hogy felvásárolja a kibocsátási egységeket a többi ágazattól. Hiányzik a kibocsátási egységek teljes árverezése, annak ellenére, hogy teljesíti a Bizottság kritériumát a költségek teljes mértékű áthárítására, és hiányzik egy olyan összkvóta, amely olyan sokat követelne, mint a többi ágazat esetében.
A Parlament megtett minden tőle telhetőt, és az előttünk fekvő megállapodás legalább némi előrelépést jelent a közös álláspont tekintetében. Kis lépés ez a helyes irányba, de egyben elszalasztott lehetőség is, ha figyelembe vesszük, hogy mi lehetett volna belőle. Ahhoz, hogy jelentőségteljes megállapodássá váljon és hogy a légiközlekedés kibocsátásának kérdésével igazán foglalkozzon, valamint a sürgősen szükséges környezetvédelmi integritás miatt gondoskodnunk kell róla, hogy az erőfeszítéseket gyorsan arányosan fokozzuk.
Jens Holm
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (SV) Elnök asszony, az idei az első nyár, amikor az Északi-sarkvidéken nincs jég. A világ legnagyobb gleccserei közül néhány Grönland szárazföldi jegéről belecsúszik az Atlanti-óceán északi részébe. Soha korábban nem olvadt el annyi jég és hó, mint az elmúlt évek során. Tavaly Grönlandon tett látogatásom során ezt saját szememmel látta. Mindenkit, még az ENSZ klímaváltozással foglalkozó kormányközi testületének szakértőit is megdöbbenti a jelenleg folyó olvadás.
Ez az ijesztő fejlemény természetesen közvetlenül kapcsolódik a kibocsátásainkhoz és a globális felmelegedéshez. Ezért minket, a gazdag világot - az Egyesült Államokat, Ausztráliát, Japánt és természetesen az Uniót - kell okolni. Ezért kell tüzetes vizsgálatnak alávetnünk valamennyi ágazatot, amely hozzájárul a szén-dioxid és az üvegházhatású gázok kibocsátásához.
A légiközlekedési iparág 1990 óta mintegy 100%-kal növelte kibocsátását. Ez idáig a légiközlekedési iparág könnyen megúszta. A repülőgép-üzemanyag adómentességet élvez, és Európában a helyi és regionális hatóságok gyakran támogatásban részesítik a repülőtereket. Itt az Unióban úgy repülünk, mint soha korábban.
A kompromisszum, melyről most döntést kell hoznunk, sajnálatos módon messze elmarad a szükséges intézkedéstől, melyet mi a GUE/NGL képviselőcsoportban szerettünk volna. Nagyobb mértékű csökkentést kellett volna előírni; a CO2-on kívül más kibocsátásokat is be kellett volna építeni; a kibocsátási egységeket nem lett volna szabad ingyen kiosztani. Mindenesetre ez a megállapodás kis lépést jelent a jó irányban. A légiközlekedés kénytelen lesz csökkenteni kibocsátását, és a kibocsátási egységek kis részét árverés útján kell majd kiosztani. Az árverési folyamat szintén bevételt eredményez, amelyet az éghajlatváltozással kapcsolatos intézkedésekre fordítanak majd Európában és a fejlődő országokban.
Végezetül szeretnék feltenni egy kérdést a Bizottságnak: tudnak biztosítékot adni arra, hogy az országok, melyek párhuzamos intézkedéseket kívánnak foganatosítani a légiközlekedés kibocsátásának csökkentése érdekében - ilyen például az Egyesült Királyság által bevezetett légiforgalmi adó - ezt továbbra is megtehetik?
Johannes Blokland
A légiközlekedési ágazat kibocsátáskereskedelmi rendszerbe történő bevételéről szóló megállapodás második olvasatban került elénk. Szeretnék köszönetet mondani az előadónak, Peter Liesének, azért ahogy a Tanáccsal lefolytatta a tárgyalásokat és erre az eredményre irányuló erőfeszítéseiért.
Az előttünk fekvő anyag valóban nem olyan nagyratörő, mint a Parlament javaslata. Az összkvóta például magasabb, mint amit a Parlament javasolt, míg az árverés útján kiosztott egységek százalékos aránya alacsonyabb. A megállapodás ennek ellenére több ambícióról tesz tanúbizonyságot, mint a Bizottság eredeti javaslata, és úgy gondolom, ez helyes.
A légiközlekedési ágazatnak tisztábbá kell válnia és csökkentenie kell az általa kibocsátott üvegházhatású gázok mennyiségét. E megállapodás a helyes irányba tett fontos lépés a környezetszennyezés és az éghajlatváltozás elleni küzdelmünkben, azon előrelépés fényében bizonyosan, melyet az éghajlatváltozási csomagot illetően tettünk, amelyben a Parlament aktívan részt vesz.
Françoise Grossetête
(FR) Elnök asszony, soros elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Ma egy tárgyalás útján kialakított kompromisszumról vitázunk, amely lehetővé teszi, hogy a légiközlekedési tevékenységeket bevegyük a kibocsátáskereskedelmi rendszerbe. Ez pozitív lépés, mivel mindannyian támogatjuk Európa éghajlatváltozással kapcsolatos kötelezettségvállalását és mindannyian egyetértünk, hogy csökkenteni kell a CO2-kibocsátást, bár nem minden áron. Ezért nemzetközi megállapodásra van szükség, és az ICAO-nak kétségtelenül szerepet kell benne vállalnia. Az Európai Uniónak döntő szerepet kell játszania az ICAO keretében tartott vitákban. Az Európai Uniónak meghatározó szerepet kell játszania az ICAO keretében megrendezésre kerülő vitákban, hogy valósághű megközelítés alakuljon ki.
Még mindig egy versenyképesebb Európát szeretnénk; bizonyos, hogy nem kell lábon lőnünk magunkat és így határozni el, hogy a harmadik országok légitársaságait is bevesszük a rendszerbe. Körültekintőnek kell lennünk, nehogy megkárosítsuk fapados vagy akár nagy légitársaságainkat, melyek úgy dönthetnének, hogy többé nem szolgálnak ki bizonyos piacokat, melyek túl költségesek. Végül is a lánc alján álló fogyasztó lesz a szenvedő fél, aki a repülést luxusnak érezheti. Ezért kialakítottunk egy kompromisszumot, amely nélkülözhetetlen a 2009 végén tartandó poznańi tárgyaláshoz és persze 2009-es koppenhágai kötelezettségvállalásunkhoz.
Van azonban egy nagyon lényeges elem: az árverések bevétele. Az Európai Parlament éberen őrködik majd e bevételek felhasználása fölött, ezeket ugyanis a tisztább közlekedésre, a légiközlekedési kutatás-fejlesztésre kell fordítani, de a legfontosabb, hogy nem szabad őket más célokra fordítani, az ugyanis nagyon romboló hatású lenne és meggátolhatná egy nemzetközi megállapodás megkötését. Ezért fontos lesz fokozni a CO2-kibocsátás elleni küzdelmet a stratégia egyéb elemeinek - a technológiához és az "egységes égbolthoz” kapcsolódó elemek - egyidejű végrehajtásának biztosítása által.
Linda McAvan
Elnök asszony, köszönet illeti Peter Liesét, Matthias Grootét és a többi árnyékelőadót, hogy egy véleményem szerint jó megállapodást dolgoztak ki. Lehetett volna jobb is, de igenis rögzít néhány nagyon fontos elvet az árverésekről és az erőforrások felhasználásáról. Azt is látni engedi, hogy Európa komolyan veszi az éghajlatváltozást. Miniszter asszony, Ön azt mondta, hogy meg akarjuk mutatni a világnak, hogy meg tudjuk állítani az éghajlatváltozást, hogy nemcsak beszélünk az európai csúcstalálkozókon, hanem az Európai Unióban a jogalkotás terén megtesszük a szükséges lépéseket. Úgy gondolom, hogy a ma előttünk fekvő megállapodás jó jel arra, hogy ha akarjuk, még az év vége előtt megállapodásra tudunk jutni az éghajlatváltozási csomagról.
Azonban Önök és a biztos úr is bizonyára hallottak itteni képviselőket, akik arra utaltak, hogy nem igazán elégedettek a Liese úr által összeállított megállapodással. Megkérdezném tőlük, hogy milyen alternatív megoldás van. Mit javasolnak ők a megállapodás helyett, ha úgy gondolják, hogy Európának nem kell vezető szerepet vállalnia a légiközlekedést illetően? Miben álljunk az élre? Mit teszünk majd a kibocsátáskereskedelmi rendszer kapcsán? Kivárjuk, amíg valami megváltozik a Fehér Házban? Miniszter asszony és biztos úr, remélem, hogy mindketten ragaszkodnak véleményükhöz és együtt dolgozunk majd Doyle asszonnyal a kibocsátáskereskedelmi rendszeren. Ez a megállapodás a légiközlekedésről szól. A hajózással is akarunk foglalkozni. Ha arra kérjük a polgárokat, hogy vegyenek részt az éghajlatváltozás megállításában, nekünk az Európai Unióban is el kell látnunk a ránk háruló jogalkotási feladatokat. Ezért arra kérem a Ház másik oldalán lévőket, akik most nincsenek itt, de kételyeiknek adtak hangot, hogy álljanak elő alternatívákkal, ha van jobb megoldás a tarsolyukban.
Urszula Krupa
(PL) Elnök asszony, számos kutatási tanulmány mutatta meg, hogy a ma használt repülőgépek kis hatással vannak az éghajlatra, mivel az emberi szén-dioxid és nitrogén-oxidok aránya alacsony e gépek kibocsátásában, továbbá a felhőképződésre mindössze 0,1%-ban hatnak a kondenzcsíkok vagy a pehelyfelhők révén. Az emelkedő olajárak jelentősen csökkentették a légi fuvarozók mozgásterét közlekedési szolgáltatásaik árának emelése terén, ami - azzal a további követelmények együtt, hogy a beszerzések költségeit a kibocsátáskereskedelmi rendszer szerint kell fedezniük - lefékezi az ágazat növekedését, valamint késlelteti vagy akár teljesen lehetetlenné is teszi a környezetbarát megoldások bevezetését. Ennélfogva ésszerű lenne, ha elkerülnénk a hirtelen és kockázatos intézkedéseket a légiközlekedési ágazatban, főként az új tagállamokban, melyek még csak most kezdenek felzárkózni. Nincs értelme korlátozni a légiközlekedést anélkül, hogy megvalósítható alternatívát nyújtanánk, vagy elegendő időt biztosítanánk a módszeres alkalmazkodáshoz.
Aldis Kušķis
(LV) Köszönöm, elnök asszony. Logikus lépés bevenni a repülési tevékenységeket az üvegházhatású gázok uniós kibocsátáskereskedelmi rendszerébe. Az egységek 85%-a ingyen kerül kiosztásra, végül azonban a szennyező fizet. Ez lehetőséget nyújt arra, hogy féken tartsuk az éghajlatváltozást. Több lehetőségünk nyílik megtartani életszínvonalunkat itt Európában. Nagyon hálás vagyok Liese úrnak, az előadónak; vele együtt dolgozva kiváló megoldást találtunk a külön tartalékra, amely a gyorsan növekvő légiközlekedési vállalatok számára lett kialakítva. Lettországot az uniós csatlakozás az egyik leggyorsabban növekvő állammá tette, és büszke vagyok nemzeti légitársaságunkra, az airBalticra is, amely az elmúlt években 50%-os növekedést tudhatott magáénak. Az Európai Parlament magas színvonalú környezetvédelmi politikán dolgozik, amelyhez egy felelősségteljes közlekedési politika is társul. Ez természetesen kihat majd az európai idegenforgalmi ágazatra is. Meg vagyok róla győződve, hogy a felelősségteljes idegenforgalom sokkal jobb életminőséget von maga után. A felelősségteljes, magas minőségű idegenforgalom képezi Európa idegenforgalmi politikájának az alapját és a gazdaság hajtóerejét, valamint jóval kevesebb kárt okoz a környezetnek, az infrastruktúrának és a kultúrának. A repülési tevékenységek ETS-be történő bevételéről szóló irányelv elfogadása bizonyosan rontja a légiközlekedési iparág státuszát, legfőként pedig a nemzeti légitársaságok "szent tehén” státuszát. Azonban lehet, hogy már nagyon itt volt ennek az ideje. Még egyszer szeretnék köszönetet mondani Liese úrnak, és arra kérem Önöket, hogy támogassák a jelentését, a kompromisszumos módosítások első csoportját és az újonnan érkezett és gyorsan növekvő társaságokra vonatkozó 3%-os külön tartalékot. A gyorsan növekvő társaságok nevében köszönöm a figyelmet.
Paulo Casaca
(PT) Elnök asszony, olyan kérdésről vitázunk, amely rendkívül fontos a legkülső régiók számára. E régiókban, e távoli szigeteken a repülőjegyek ára a szabadságtól való távolság ára, és ezt meg kell értenünk.
Szeretném megköszönni az előadónak, Peter Liesének, hogy nyilvánvalóan mélyen megértette a legkülső régiók álláspontját. Azonban sajnálom, hogy a Bizottság ilyen érzéketlen a régióink helyzete iránt, és azt kell mondanom, hogy annak ellenére, hogy kompromisszumra jutottunk - ami pozitív és ami valóban néhány lépést jelent a helyes irányban -, úgy érezzük, hogy a kérdés még egyáltalán nincs rendezve. Ezért azzal a kéréssel fordulok elsősorban Avril Doyle-hoz, aki felelős azért a jelentésért, melyet nemsokára megvitatunk, hogy vegyük figyelembe a legkülső régiók álláspontját és tartsuk szem előtt, hogy egészen más egy olyan régióban élni, amely teljesen el van vágva a kontinensektől, mint itt élni Európa szívében. Ha ezt nem értjük meg, úgy gondolom, nem hozunk jó jogszabályt, ezért arra kérem Doyle asszonyt, hogy merítsen ihletet Peter Liese jelentéséből, hogy pozitív üzenetet küldhessünk e régióknak.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Elnök asszony, szinte illemszabálynak számít, hogy megköszönjük az előadó munkáját. Én is ezt teszem, nem azért, mert ezt kívánja a jó modor, hanem az előadó érdemei miatt. Liese úr megértette, hogy mi egy előadó feladata. Nem az, hogy a képviselőcsoporttal mindenképpen meghallgattassa az ő véleményét, hanem az, hogy az embereket rávegye, hogy akarjanak figyelni, és hogy felderítse a képviselőcsoport elképzeléseit és méltányosan kezelje azokat. Liese úr ezt nagyon jól megtette, ezért köszönetet mondok neki.
Több éven át dolgoztunk együtt a légi forgalom kérdésén. Viszonylag elégedettek lehetünk a végeredménnyel, ha figyelembe vesszük, hogy a kibocsátáskereskedelem egyoldalú tevékenységként sosem lehet kívánatos munkamódszer. Egy egyoldalú döntés kereskedelmi vitákat válthat ki és a legrosszabb esetben akár légtérvitákat is. A szénátszivárgás veszélyt jelent, mivel közvetlen hatással van a környezetre, de főként az európai gazdaságra és foglalkoztatásra.
Ez valóságos veszély, mivel a légitársaságok most a magasabb olajárak nyomása alatt állnak. Sok cég ment csődbe és leállt a forgalom. Gyorsan akarunk döntést hozni és nem akarjuk megvárni e téren a koppenhágai eredményeket, valamint nemzetközi ágazati megállapodást akarunk megvalósítani. Ehelyett az Egységes Európai Égbolt, amely közvetlenül fogná vissza a széndioxid-kibocsátást - évi 12%-kal - már több mint tíz éve vár ratifikációra. Ez mutatja, hogy a kibocsátáskereskedelem nem mindig a környezet védelméről szól, hanem inkább a politikáról.
Remélem, hogy minél hamarabb elfogadnak minket a légiközlekedés világszintű kibocsátáskereskedelméhez, és hogy ez nem okoz majd szénátszivárgást, hanem valóban megjutalmazza a kibocsátások csökkentését, a különböző tevékenységek racionalizálását és a környezetvédelmi szempontok szem előtt tartását. Jelenleg a kibocsátáskereskedelem főként az európai társaságokat bünteti, melyek összességében nagyon új flottákkal repülnek. Ebből fakadóan bölcs döntés volt lemondani a multiplikátortényező használatáról ebben a szakaszban, mivel az csaláshoz vezetett volna és csekély környezetvédelmi haszonnal járt volna.
Különösen örülök, hogy a végleges kompromisszumban elfogadták véleményemet arról, hogy a kibocsátáskereskedelemből származó bevételeket a légi forgalom kibocsátásának csökkentését vizsgáló kutatásokra kell fordítani. Súlyos hiba lett volna kihagyni a légi forgalmat és a forrásokat a versenytárs közlekedési módokba fektetni, amint azt kezdetben javasolták. Ha valóban... (Az elnök elveszi a szót a felszólalótól)
Avril Doyle
Elnök asszony, először is szeretném megköszönni képviselőtársam, Peter Liese rengeteg munkáját e dokumentum kapcsán. Sikerült kompromisszumra jutnia a tagállamokkal a Tanács keretei között, és bár az talán nem olyan nagyratörő, mint egyesek remélték (talán ez egy jó kompromisszum ismérve), igenis meghatározza a keretet, melyen belül 2012-től a leggyorsabban növekvő közlekedési ágazat részt vesz az EU ETS-ben. Az EU ETS-re vonatkozó javaslat felülvizsgálatának előadójaként megértem a háttérben meghúzódó összetett kérdéseket és a jó és kiegyensúlyozott kompromisszum tárgyalásának nehézségeit. Peter megmutatta, hogy ez kivitelezhető, és az a kihívás áll előttem, hogy e sikert megismételjem az én jelentésem esetében.
Az ágazat Unió által támogatott deregulációja óta az uniós polgárok mintegy évi 80 milliárd eurót költenek repülőjegyre, és ebben még nincsenek benne a fapados társaságok. Nem férhet hozzá kétség, hogy az alacsonyabb - a közelmúltban akár 0 eurós - viteldíjak könnyebben hozzáférhetővé tették az utazást.
Azonban a globális éghajlatváltozás és a 2°C-os célérték fényében felmerülő problémák miatt felelőtlenségnek tűnne, ha a légiközlekedési és a hajózási ágazatot kizárnánk és nem engednénk meg, hogy részt vehessenek a leggyorsabban növekvő globális probléma sürgős megoldásában.
Egy jól fejlődő alacsony CO2-kibocsátású gazdaság felé kell haladnunk, ösztönöznünk kell az innovációt és az új technológiákat, és e célok elérésére a kibocsátáskereskedelem a legköltséghatékonyabb módszer.
Mivel a légiközlekedési ágazat át tudja hárítani a költségeket a fogyasztókra, annak van értelme, ha a kibocsátási egységeket árverés útján osztják ki, még a repülőgép-üzemanyag árának jelenlegi helyzetében is, amely miatt a költségek áthárítása érzékeny témává vált.
Az új rendszer az Unión belüli és nemzetközi járatokra - köztük a harmadik országok légitársaságaira - egyaránt vonatkozik majd, és biztosítja, hogy az EU légitársaságainak versenyképessége megmaradjon. A repülőterek igazgatása, a légiforgalmi irányítás és az egységes európai égbolt mind nagymértékben segíti az üzemanyag-fogyasztás csökkenését, így pedig elősegíti a légitársaságok által az üzemanyagért és a széndioxid-kreditekért fizetendő költségek csökkenését.
John Purvis
Elnök asszony, az összkvótával és árveréssel működő ETS-nek át kellene vennie valamennyi légiforgalmi adó, légi utasok által fizetendő adó és a repülőgép-üzemanyagra kiróható esetleges adó helyét. Az ETS sokkal hatásosabban éri el a kibocsátási célokat, mint az adók. Az utasokat, a szállítmányozókat és a légitársaságokat terhelő költség közvetlenül kapcsolódik majd az általuk okozott kibocsátáshoz, és a kormányok nem tudják majd igazolni, miért tömik be költségvetési hiányaikat a légiközlekedésre és az utazóközönségre kivetett hamis zöld adókkal.
Az ETS a kibocsátási célok elérésének becsületes útja, és a légiközlekedési ETS a becsületes út arra, hogy a légiközlekedési ágazat és a fogyasztók felvállalják a nekik megfelelő szerepet - és nemcsak azt - e fontos célért folytatott erőfeszítésben.
Saïd El Khadraoui
(NL) Ez egy tökéletes megállapodás? Nem. Lépés a helyes irányba? Teljes mértékben. Szeretnék ezért köszönetet mondani a tárgyalóknak. Azt akarjuk, hogy a légiközlekedési ágazat vegyen részt nagyratörő klímacéljaink megvalósításában. A kibocsátáskereskedelmi rendszer ösztönzőket nyújt majd a légitársaságoknak, hogy javítsák szervezetüket és hogy a többletköltségek elkerülése végett kezdjenek el gazdaságosabb és újabb repülőgépeket használni.
A projekt természetesen nem egyedülálló. Együtt kell látni számos egyéb intézkedéssel, mint többek között a múlt havi, az európai légtér hatékonyabb elrendezésére vonatkozó javaslatokkal.
Végezetül elmondanám azt is, hogy nyilvánvaló, hogy mostantól kezdve nekünk is erőfeszítéseket kell tennünk, hogy bevonjuk a harmadik országokat és hogy rávegyük őket hasonló rendszerek bevezetésére, hogy globális kibocsátáskereskedelmi rendszer alakuljon ki a légiközlekedés számára. Csak így érhetünk el valódi eredményeket.
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Elnök asszony, köszönöm a jelentést és a lefolytatott tárgyalásokat, bár azt kell mondanom, némileg elégedetlen vagyok. Az elfogadott intézkedéseket gondosan meg kell fontolni, és figyelembe kell venni a környezetvédelmet és a légiközlekedést terhelő költséget egyaránt. Nem lenne helyes, ha ez csupán az európai - főként az új tagállamokbeli - fuvarozók és utasok elleni diszkriminációt szolgálná. Emlékezzünk arra is, hogy a légtér az egész Föld felett húzódik, tehát intézkedéseinket össze kell hangolni más országokéval. Máskülönben veszteséget könyvelhetünk el és más fuvarozók csak nevetnek majd rajtunk. Reméljük, hogy ez olyan lépéseket is ösztönöz majd, melyek új repülőgép-hajtóművek, új hajtómű-generációk kialakításához és a repülőgépek számára új hajtóerő-források kereséséhez vezetnek. E kérdéseket illetően körültekintően kell eljárnunk.
Ilda Figueiredo
(PT) Elnök asszony, szem előtt kell tartani, hogy a repülési tevékenységek bevétele a kibocsátási egységek európai kereskedelmébe problémát okoz a gazdasági nehézségekkel küzdő országoknak, főként a legkülsőbb régiókkal rendelkező országoknak, mint Portugáliának, amelyhez tartoznak az Azori-szigetek és Madeira. Nem felejthetjük el a légiközlekedés fontosságát a tekintetben, hogy összeköti a kontinenst és e szigeteket, hogy az utóbbiak lakossága ne érezze magát csapdában. Ennélfogva elengedhetetlen legalább egy mentességi rendszert biztosítani a legkülsőbb régióknak. Ezért ragaszkodunk hozzá, hogy a legkülsőbb régiók légi összeköttetéseire - nemcsak egymás között, hanem a kontinenssel is - ne kelljen alkalmazni e rendszert.
Marian-Jean Marinescu
(RO) A Peter Liese által megszövegezett kompromisszum előrelépést jelent az Európai Unió éghajlatváltozási programjának megvalósítása terén.
Először is ki szeretném hangsúlyozni a megállapodás azon elemét, hogy külön tartalékot képez ingyen kiosztott kibocsátási egységekből a gyorsan növekvő légitársaságok számára. Ezen intézkedés célja az ágazat megszilárdítása az új tagállamokban, vagyis ott, ahol a legnagyobb szükség van a terjeszkedésre és fejlődésre.
Ki kívánom emelni annak lehetőségét is, hogy az árverésekből származó bevételek egy része felhasználható a légiközlekedési ágazat fejlesztésére. Az egységes, tiszta és biztonságos égbolt érdekében együttműködésre épülő és a költségeket hatékonnyá tevő technikai és operatív intézkedések kidolgozására és végrehajtására van szükség.
Az európai légtér gyors újraegyesítése meghatározza az útvonalak lerövidülését, következésképpen az üzemanyag-fogyasztás csökkenését és ebből fakadóan a kibocsátások csökkenését, ezáltal az ETS alacsonyabb költségeit és így alacsonyabb árakat.
Nathalie Kosciusko-Morizet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, amint arra Önök közül többen is rámutattak, egy kompromisszum sem tökéletes. E kompromisszum azonban egyensúlyt tart a környezetvédelmi követelmények és a minőséghez kapcsolódó gazdasági kényszer között. Ha elfogadják e kompromisszumot, jelentős lépést tesznek az Európai Unió szempontjából. Először is azt bizonyítják be, hogy Európa képes saját jogi szabályozást kidolgozni az éghajlatváltozás megállítása céljából, és ez természetesen jóval kecsegtet az éghajlatváltozási és energiagazdálkodási csomag vitáit illetően is.
Megerősítik Európa vezető szerepét az emberi eredetű széndioxid-kibocsátás elleni globális politika terén, ami szintén jót ígér a 2008. decemberi poznańi és a 2009. decemberi koppenhágai nemzetközi tárgyalásokat illetően. Végezetül nemzetközi partnereink körében ösztönzik azon szereplőket és politikai erőket, melyek új lendületet kívánnak adni az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentésére irányuló erőfeszítéseknek. Gondolok természetesen a kétoldalú tárgyalásokra, melyekre sort keríthetnénk azokkal az országokkal, melyek ugyanezt a rendszert kívánják bevezetni, de az ICAO keretében lefolytatott többoldalú tárgyalásokra is. Ezen okok folytán arra kérem Önöket, hogy támogassák a megállapodást.
(Taps)
Stavros Dimas
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, szeretném megköszönni valamennyi felszólalónak a nagyon pozitív hozzászólásokat. Azáltal, hogy sikerült megállapodnunk erről az irányelvről, a közösségi intézmények azt bizonyítják, hogy eltökélt szándékuk konkrét intézkedéseket elfogadni, melyek szükségesek az Európai Unió nagyratörő éghajlatváltozási céljainak megvalósításához.
Ez az irányelv az első több intézkedés közül, melyek célja teljesíteni az üvegházhatású gázok kibocsátására vonatkozó, 2020-ra elérendő uniós célt. Az irányelv elfogadása pozitív üzenetet küld az éghajlatváltozási és energiagazdálkodási intézkedéscsomagról szóló közelgő nemzetközi tárgyalásokhoz, melyekre Poznańban és Koppenhágában kerül sor. Nemrég kaptam a tájékoztatást, hogy a G8-ak megegyezésre jutottak egy 2050-re kitűzött 50%-os hosszú távú csökkentési célról. Bár ezt örömmel fogadjuk, mégis csak részleges lépésnek tekintjük, mivel középtávú célról nem tudtak megállapodni, annak ellenére, hogy mind az Európai Unió tagállamai, mind a Bizottság folyamatosan hangsúlyozta a középtávú cél kitűzésének szükségességét.
Ma a szöveg alapján, melyről megállapodtunk, valamennyi az Európai Unió repülőtereiről induló és oda érkező járatot teljes mértékben bevesszük az Európai Unió kibocsátáskereskedelmi rendszerébe 2012-től kezdődően. Ez azt jelenti, hogy 2012-től a repülőgépek üzemeltetőinek az Európai Unióba érkező és onnan induló járataikhoz kibocsátási egységekre lesz szükségük. 2012-ben a légiközlekedési ágazatnak kiosztott kibocsátási egységek száma 3%-kal elmarad majd az ágazat 2004 és 2006 közötti átlagos éves kibocsátásától. 2013-tól a kibocsátási egységek száma 5%-kal lesz alacsonyabb. A rendszerben részt vevő bármely más iparághoz hasonlóan ők is eladhatják a piacon a kibocsátási egységeket, melyekre nincs szükségük, ha azonban többet bocsátanak ki, több egységet kell vagy kibocsátási kreditet kell vásárolniuk tiszta energiát alkalmazó projektektől harmadik országokban.
Így ösztönzi a kibocsátáskereskedelmi rendszer a résztvevőket kibocsátásaik minimálisra csökkentésére. A légitársaságoknak kiosztott kibocsátási egységek többsége ingyenes lesz, 15% azonban árverés útján kerül kiosztásra. Az árverésből származó bevételeket az éghajlatváltozás megállítására kell fordítani az Európai Unióban és a harmadik országokban, főként a fejlődő országokban. Ez a szint 2013-tól magasabb is lehet a kibocsátáskereskedelmi irányelv felülvizsgálatát szolgáló folyamatban lévő megbeszélések részeként.
Idén januárban a Bizottság azt javasolta, hogy a légiközlekedési ágazatnak kiosztott egységek 20%-a kerüljön árverés útján kiosztásra 2013-ban, és ez az arány 2020-ra emelkedjen 100%-ra. A Bizottság támogatja ezt a megállapodást, álláspontja a felülvizsgált kibocsátáskereskedelmi irányelv kapcsán azonban továbbra is az marad, hogy a légiközlekedési ágazatban az árveréses kiosztás aránya 2013-ban 20% legyen és együtt emelkedjen a többi ágazattal, kivéve a villamosenergia-ágazatot. Ezen ágazatok esetében 2013-ban az egységek 20%-át javasolja árverés útján kiosztani, amely értéket 2020-ra 100%-ra kell emelni.
Ami a nitrogénoxid-kibocsátást illeti, eredeti javaslatában a Bizottság kijelentette, hogy külön intézkedést javasol a nitrogénoxid-kibocsátásra, s az alábbi nyilatkozatot teszi:
"A Bizottság emlékeztet rá, hogy 2008 decemberéig jogalkotási javaslatot kíván tenni olyan intézkedés bevezetésére, amely a légiközlekedés nitrogénoxid-kibocsátását hivatott korlátozni, főként az éghajlatváltozásra gyakorolt hatással kíván behatóan foglalkozni és el kíván kerülni minden olyan negatív ösztönzőt, amely a széndioxid-kibocsátást a nitrogén-oxidok rovására csökkentené.”
Végezetül a Bizottság nagyon elégedett. Szeretném külön megköszönni Dr Liese kiváló munkáját és eredményeit. Nagyon elégedettek vagyunk a tárgyalások eredményével. A Bizottság teljes egészében el tudja fogadni a javasolt kompromisszumos módosító indítványokat.
(Taps)
Peter Liese
Elnök asszony, biztos úr, soros elnök asszony, hölgyeim és uraim! Szeretném megköszönni a gratulációkat és továbbítanám mindazoknak, akik segítségemre voltak e projektben. Szeretném megköszönni az elhangzott kritikákat is.
Engedjék meg, hogy néhány dolgot még egyszer tisztázzak: az egyik felszólaló azt mondta, hogy színfalak mögötti politizálást folytattunk. Véleményem szerint nem ez volt a helyzet. Az egész folyamat nagyon nyitott volt és maga a felszólaló is jelen volt mindegyik szakaszában, az árnyékelőadó minden részletről tájékoztatást kapott és az én képviselőcsoportomban is megvitattuk a kérdést egymás között. Nem tudom, erre sor került-e a felszólaló képviselőcsoportjában is, mindenesetre nálunk minden nagyon nyíltan és tisztességesen zajlott, még belső szinten is.
Sikerült elérnünk, hogy a Miniszterek Tanácsa elfogadja sok javaslatunkat. A biztos úr elmondta, hogy nagyratörőbb volt, mint a Bizottság eredeti javaslata, és csak az elfogadtatott módosítási indítványok száma - összesen mintegy 30 - azt mutatja, hogy meg tudtuk változtatni a közös álláspontot, egyes esetekben jelentős mértékben.
Lucas úr, Holm úr és mások azt mondták, hogy ez elmarad a környezetvédő csoportok várakozásaitól. Ez így van, de az sem lett volna jó kompromisszum, ha mindent beépítettünk volna, amit a környezetvédők és a zöldek követeltek.
Két területen - és a biztos úr is utalt ezekre - még mindig van helye kiigazításnak. Avril Doyle jelentésével ismét alkalmunk nyílt kiigazítani az összkvótát és az árverés szintjét, hogy azok igazságosak legyenek a kibocsátáskereskedelmi rendszer egyéb szereplőivel szemben. Az év második felében ezt nagyon alapos vizsgálat alá kell vennünk.
Befejezésképpen ismét szeretném kihangsúlyozni, hogy mi egyenlő versenyfeltételeket akarunk. Globális megállapodást akarunk, és azt akarjuk, hogy a harmadik országok járatai is részt vegyenek a rendszerben. Azonban itt az ideje, hogy a légitársaságok segítsenek kikerülni a nehéz helyzetből. Látom az AEA - az Európai Légitársaságok Szövetségének - levelét, mely azt állítja, hogy még ha létrejött is a kompromisszum, más kormányok érthető módon el fogják azt utasítani. Meg kell gondolnunk, hogy továbbra is ilyen emberekkel kell-e együtt dolgoznunk, hiszen nagyon gyenge lobbistának bizonyulnak.
Ezt a megállapodást most nagy többséggel kell elfogadnunk, utána pedig egyesíteni kell erőinket, hogy közbenjárjunk az ügyünk érdekében a harmadik országoknál. Akkor mind együtt fogunk dolgozni. Ha azonban a Parlament demokratikus határozatát nem fogadják el, meg kell mondanunk a légitársaságoknak, hogy csak saját maguknak ártanak. Arra kérem Önöket, hogy fogadják el az ajánlást, és szeretném megköszönni az Önöktől kapott széles körű támogatást.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra ma kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Bairbre de Brún
írásban - (GA) 1990 óta az Unió nemzetközi légiközlekedéséből származó üvegházhatásúgáz-kibocsátás több mint kétszeresére emelkedett és most az Unió teljes CO2-kibocsátásának 5-12%-át teszi ki. Bár a kompromisszumos intézkedés messze nem tökéletes, lehetővé teszi számunkra, hogy 2012-től határt szabjunk a légiközlekedési ipar kibocsátásainak.
Azzal, hogy bevesszük a légiközlekedést az EU kibocsátáskereskedelmi rendszerébe (ETS), azt a világos üzenetet fogalmazzuk meg, hogy komolyan vesszük az éghajlatváltozáshoz kapcsolódó kérdéseket. A következő tíz év döntő fontosságú lesz az éghajlatváltozás megállítása és a visszafordíthatatlan károk elkerülése szempontjából. Lényeges, hogy az általános felülvizsgálat szigorúbb követelményeket támasszon a légiközlekedési ágazattal szemben, és ehhez 2013-tól szigorúbb csökkentési célok is társuljanak.
Az új rendeletek értelmében a tagállamok a kibocsátási egységek árveréséből származó bevételt az éghajlatváltozás enyhítésére, az Unió és a fejlődő országokon belüli alkalmazkodásra, valamint a környezetbarát közlekedés kutatás-fejlesztésének elősegítésére fordíthatják. E beruházásra szükség van, ha teljes mértékben le kívánjuk aratni a hasznot, amellyel a légiközlekedés ETS-be való bevétele jár.
Zita Gurmai
, írásban. - (HU) Elkerülhetetlen feladat az éghajlatváltozás súlyos kihívásainak kezelése, a témában hozott intézkedések szigorítása és megvalósításuk gyorsítása. Elengedhetetlen az üvegházhatást okozó, így a légi közlekedésből származó gázok kibocsátásának mérséklése, a 2012 utáni időszakra a kibocsátási felső határ mértékének pontos rögzítése. Az üvegházhatást okozó gázok mérséklésében csak akkor érhető el látható eredmény, ha a kibocsátáskereskedelmi rendszer szigorítását is érintik.
Szükség van az árverésből származó bevételek pragmatikus felhasználására (mint például környezetbarát technológia fejlesztése és felhasználása), elsősorban az Európai Unió által támogatott ágazatokban, ezzel kapcsolatban érdemes megvizsgálni egy külön pénzügyi alap létrehozását. A Galileo, SES és az ETS programok mielőbbi komplex megvalósulása is elősegítené a hatékony üzemanyag-felhasználást.
Az éghajlatváltozás globális jelenség. Fel kell használni minden politikai eszközt és tárgyalási módot annak érdekében, hogy a világ valamennyi nagy üvegházhatásúgáz-kibocsátóját bevonjuk a szennyeződés mértékének globális csökkentésébe.
Daciana Octavia Sârbu  
írásban. - (RO) Ez az irányelv nagyratörő kezdeményezés, mely által a légiközlekedési ágazat fontos szerepet játszhat az éghajlatváltozás elleni küzdelemben.
A kompromisszum tárgyalásai nehezek voltak, mivel figyelembe kellett venni az olajárat, az európai légitársaságok versenyképességét és a környezetvédelmet, valamint nemzetközi szinten meg kellett kísérelni egy rendszermodell kialakítását, hogy a légiközlekedés is bekerülhessen az ETS-be. Mindazonáltal a rendszer éppen az európai légitársaságokat nem sodorhatja veszélybe, ezek ugyanis elveszíthetik versenyképességüket az Egyesült Államok vagy Dubai rivális légiközlekedési ágazatával szemben. Az uniós légiközlekedési ágazat büntetése a "szénátszivárgás” jelenségéhez vezet majd, vagyis ahhoz, hogy a társaságok az uniósnál kevésbé szigorú szabályokkal működő piacokat részesítik előnyben, így pedig kereskedelmi háború kezdődik. Ki kell alakítanunk a környezetvédelem, a fogyasztóvédelem és a légiközlekedési szektor egyensúlyát, amennyiben azt akarjuk, hogy az európai légtér hatékonyabb legyen.
A kibocsátási egységek árveréséből származó bevételeket az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentésére és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásra kell fordítani oly módon, hogy a tagállamok ne fordíthassák ezt a pénzt más célokra.
Ha sikerül megfelelően és csak környezetvédelmi eszközként felhasználnunk az árverésekből származó bevételeket, el fogjuk kerülni a szankciókat egy nemzetközi megállapodás keretében.
