2050: Fremtiden begynder i dag - henstillinger til EU's fremtidige integrerede politik om klimaændringer (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Karl-Heinz Florenz for Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer om 2050: Fremtiden begynder i dag - henstillinger til EU's fremtidige integrerede politik om klimaændringer.
Karl-Heinz Florenz
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil først sige godmorgen især til mine kolleger, som i månedsvis har arbejdet på denne klimabetænkning. Jeg er meget taknemmelig for den fair og samarbejdsvillige måde, De har arbejdet sammen med mig for at stykke denne betænkning sammen.
Proceduren i et horisontalt udvalg var ny. Vi havde ingen drøftelser med eksperter i en gruppe, men med parter fra transportsektoren og med rette fra den økonomiske sektor og selvfølgelig med parter fra energisektoren. Det var helt tydeligt i denne proces, at de første timer og dage i forhandlingen var en del hårdere, fordi dette var nyt stof. Her vil jeg igen gerne takke vores formand og min gode ven, Guido Sacconi, der altid udførte sit hverv som formand på en fremragende og fair måde.
Dagens resultat er, som vi har bemærket, primært, at dette horisontale samarbejde repræsenterer en fantastisk mulighed, og i næste sammensætning af Parlamentet bør vi sikre, at medlemmerne taler mere med hinanden, og at vi ikke kun har individuelle grupper, der er imod hinanden.
Det har været den største fordel ved dette udvalg. Vi havde indbudt eksperter på ganske højt plan, f.eks. nobelprismodtageren Rajendra Pachauri, og eksperter inden for videnskab, forskning og selvfølgelig politik. Endelig har vi i dag et resultat, der viser os, at betænkningen har vist sig at være særdeles positiv.
Vi ved alle, at vi kun opnår ganske lidt gennem forbud, sanktioner eller afståelse. I stedet skal vi opfordre til bevidsthedsmæssige ændringer samt innovation og motivation. Vores mål er, at ingeniørerne i Europa hver dag står op og glæder sig over at forsøge at bygge maskiner, der fungerer mere effektivt i denne verden, så vi udnytter vores børns råvarer på en bedre og betydeligt mere effektiv måde.
Betænkningen er også ærlig. Vi har anført, at vi ikke ønsker nogen supervåben. Der er ingen kontakt, vi kan trykke på, hverken i Bruxelles, på Bali eller i Polen i december. I stedet har vi en lang række foranstaltninger. Det er netop her, muligheden ligger: muligheden for at fortælle folk, at de selv er ansvarlige for en tredjedel af disse klimaændringer f.eks. som følge af opvarmningen af deres huse. Som borgere er vi dog alle ansvarlige for en tredjedel, herunder som følge af mobilitet, og hvad det medfører, og industrien er også ansvarlig for en tredjedel. Betænkningen er derfor rettet mod os alle. Det er det fantastiske ved den. Vi behøver ikke lede efter en skurk. Vi opfordres alle til at deltage i innovative drøftelser. Det er jeg især glad for.
Det er også tydeligt, at denne betænkning er balanceret, og jeg vil igen understrege, at den ikke repræsenterer et bestemt partiprogram. Den forklejner heller ikke nogen områder. I stedet påpeger vi, at der inden for visse områder er flere muligheder, mens der inden for andre er færre muligheder. Det anføres derfor også i betænkningen, at den i sidste ende skitserer og viser vejen frem - navnlig for Europa, da vi i Europa har en betydelig mængde miljøteknologi, som i mængde kan sammenlignes med den europæiske bilindustri. Mængden vil stige, og vi skal arbejde på dette for at skabe innovation.
Jeg sagde lige før, at vi skal inddrage borgerne, så de kan gøre noget ved deres egne boliger. I den sammenhæng kan de lokale politikere, handelskamre og erhvervsorganisationer opnå betydelige resultater med hensyn til motivation og oplysning.
Lad mig til sidst sige, at de mange fordele, som vi har påvist i denne betænkning, bør få os til at indse, at mulighederne ligger i innovation og ikke i depression. Hvis vi indser dette, har det været arbejdet værd.
Formanden
Mange tak for Deres arbejde, Karl-Heinz Florenz, og for Deres betænkning.
Martin Bursík
formand Rådet. - (EN) Hr. formand! Det er en glæde at være her og dele mine tanker om det kommende år med Dem. Først vil jeg lykønske Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer for hele det arbejde, det er lykkedes for det at gennemføre siden dets etablering i april 2007: høringer, konferencer, betænkninger, beslutninger, udvekslinger med tredjeparter. Dets utrættelige indsats har ydet et væsentligt bidrag til at forme EU's holdning til klimaændringer.
Den seneste beslutning, "2050: Fremtiden begynder i dag - henstillinger til EU's fremtidige integrerede politik om klimaændringer", som blev vedtaget af Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer den 2. december 2008, og som De vil vedtage i denne mødeperiode, vil igen udgøre et nyttigt grundlag, når vi drøfter mulighederne for en klimaaftale efter 2012 og for yderligere uddybning af EU's klimapolitikker.
Som De ved, vil arbejdet under dette formandskab være fokuseret på den internationale forhandlingsproces. Jeg rejser i øvrigt fra Strasbourg i dag til Delhi for at drøfte situationen med den indiske regering og indiske repræsentanter. Om to uger afholdes der et møde mellem EU og Afrika i Nairobi, Kenya, og vi har allerede etableret kontakt til den amerikanske regering, hvilket jeg vil komme ind på senere.
Ved at vedtage en lovgivningspakke på klima- og miljøområdet sidst i 2008 sender EU et meget stærkt politisk signal til alle vores partnere i hele verden. Med vedtagelsen af denne pakke om nogle få måneder vil EU vise, at dets engagement og lederskab i den globale kamp mod klimaændringer er stærkere end nogensinde før. EU vil faktisk blive den første region i verden, der forpligter sig unilateralt til en reduktion af drivhusgasemissionerne på 20 % inden 2020.
Klima- og energipakken vil som bekendt fra og med 2013 muliggøre en reform af EU-ETS (EU's emissionshandelssystem), fastsætte grænser for emissionerne uden for emissionshandelssystemet, stimulere teknologi til CO2-opsamling og -lagring samt sætte skub i anvendelsen af vedvarende energi.
Hvad angår emissionshandelssystemet, vil der blive fastlagt et fælles EU-loft med lineært faldende forløb, auktioner vil gradvist blive indført som metode til fordeling af tilskud, og overvågning, rapportering og verificering vil blive styrket. Men EU har selvfølgelig gentagne gange sagt, at vi ikke vil nøjes med 20 % - vi går efter 30 % - og derfor sætter vi vores lid til en ambitiøs global og omfattende aftale i København.
Der er nu kun 10 måneder til konferencen i København. På klimakonferencen i Poznań i december 2008 enedes man om et arbejdsprogram for 2009 med tydelige skridt mod København. Beslutningen i Poznań om at operationalisere Tilpasningsfonden repræsenterer et vigtigt skridt hen imod forhandlingerne om finansieringselementet - et af de centrale elementer i enhver omfattende global aftale.
Ministrenes rundborgsdrøftelse i Poznań bekræftede også industrilandenes og udviklingslandenes fælles vilje til i global enighed at finde en effektiv løsning på de farlige klimaændringer i perioden efter 2012. Det omfatter yderligere afbødnings- og tilpasningsforanstaltninger samt finansiering og teknologi til at gennemføre disse foranstaltninger.
Poznań sendte også et budskab om, at den aktuelle finansielle krise ikke skal ses som en hindring mod yderligere indsats på klimaområdet, men som endnu en mulighed for grundlæggende at omdanne vores økonomiske system og støt fortsætte kursen mod en grøn økonomi med lave CO2-emissioner.
Det tjekkiske formandskab agter at bygge videre på disse vigtige resultater og at yde en indsats på internationalt plan, så der opnås en vellykket aftale i København i december 2009.
Den 2. marts 2009 vil møderne i Rådet (miljø) og Rådet (økonomi og finans) efterfulgt af Det Europæiske Råds forårsmøde være de første lejligheder til at bygge videre på EU's holdning i denne henseende på grundlag af Kommissionens meddelelse "Mod en global klimaændringsaftale i København", som vi modtog for en uge siden, og på grundlag af Deres input.
Ud over den fælles vision for den langsigtede indsats på området for afbødningsteknologi og tilpasning vil udpegning af muligheder for finansiering af effektive og langsigtede klimapolitikker være en central del af de kommende drøftelser i EU. I den sammenhæng kan jeg kun gentage opfordringen fra Udvalget for Klimaændringer til Kommissionen og medlemsstaterne om at mægle på bilateralt plan i forhandlingen om en aftale for tiden efter 2012 mellem industrilandenes holdninger, så vi gennem en balance mellem interesserne sikrer, at klimaforhandlingerne mellem alle de store udledere af drivhusgasser lykkes.
EU vil også fortsat yde en aktiv indsats i samarbejdet med centrale forhandlingspartnere, de vigtigste nye økonomier og den nye regering i USA. Jeg har haft en telefonsamtale med Carol Browner, præsidentens energi- og klimarådgiver. Jeg foreslog hende indledningsvis et møde på højt niveau mellem amerikanske repræsentanter og Kommissionen - kommissær Dimas - det tjekkiske formandskab og det kommende svenske formandskab (dvs. trojkaen) i begyndelsen af marts, sandsynligvis den 2. eller 6. marts.
Jeg sagde, at EU ville samarbejde så tæt som muligt med USA om udviklingen og sammenkædningen af CO2-markederne. Vi erfarer, at kongresmedlem Waxman har udtalt, at han vil forsøge at gennemføre lovgivningen fra det amerikanske udvalg for emissionshandelssystemet gennemført inden udgangen af maj. Det er en ganske opmuntrende reaktion fra USA på aktiviteterne i EU.
Vi sætter også vores lid til, at Parlamentet vil sikre, at EU's stemme høres bredt, og vi sætter pris på den udadvendte indsats, Parlamentet har ydet indtil videre. Jeg kan kun opfordre Dem til at fortsætte dette arbejde og ønsker Dem alle held og lykke i det kommende år.
Stavros Dimas
Hr. formand, mine damer og herrer! Den endelige betænkning fra Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer, hvor Karl-Heinz Florenz har været ordfører, indeholder ambitiøse mål og dækker et bredt spektrum af problemer, hvilket bekræfter den betydning, som Parlamentet tillægger spørgsmålet om klimaændringer. Jeg vil gerne lykønske Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer og navnlig ordføreren, Karl-Heinz Florenz, for det fremragende arbejde.
Sidste år prioriterede vi pakken af foranstaltninger vedrørende klimaændringer og energi. Vores indsats bar frugt, og vi kan nu være stolte over denne meget vigtige lovgivningspakke. I år vil vi inden for EU navnlig fokusere på udformningen af gennemførelsesforanstaltningerne for denne pakke. På internationalt plan vil vi prioritere forhandlingerne om klimaændringer, som vil blive intensiveret i opløbet til FN-konferencen i København. Som De har hørt, lægger det tjekkiske formandskab stor vægt på disse forhandlinger og har planlagt en række bilaterale og multilaterale møder og forhandlinger. Deres betænkning kommer derfor på det helt rigtige tidspunkt. I opløbet til København skal vi mønstre alle styrker og samarbejde, så vi opnår det bedst mulige resultat i betragtning af Europas særlige rolle.
Det glæder mig, at betænkningen i overensstemmelse med Kommissionens analyse understreger, at den økonomiske og finansielle krise ikke må bruges som undskyldning for at udskyde indsatsen mod klimaændringerne. Vi er også enige i, at en aktiv indsats mod klimaændringerne er en del af løsningen på den aktuelle økonomiske krise.
Med pakken af foranstaltninger vedrørende klimaændringer og energi er Europa nu på vej mod en økonomi med lave CO2-emissioner. Samtidig vil den hjælpe med at begrænse Europas afhængighed af importeret energi, hvilket er en lige så vigtig fordel, der for nylig blev illustreret af naturgaskrisen. Ved at gennemføre målet om en reduktion af drivhusgasemissionerne på 20 % eller 30 % vil vi, hvis de andre industrilande accepterer sådanne reduktioner inden for rammerne af en international aftale, uden tvivl være den mest ambitiøse af alle lande eller grupper af lande. Vi sætter et eksempel for resten af verden, hvilket vil tilføre positiv dynamik til de internationale forhandlinger.
Inden vi fokuserer på de internationale forhandlinger, vil jeg kort kommentere et problem, der med rette fremhæves i betænkningen. Betænkningen indeholder værdifulde forslag til, hvad der skal gøres for at udnytte naturressourcerne mere effektivt med det formål at reducere emissionen af drivhusgasser og spare energi.
Sidste år tog Kommissionen det første skridt i den retning ved at godkende handlingsplanen for bæredygtigt forbrug og bæredygtig produktion. Senest har den styrket indsatsen for at spare energi og udnytte den mere effektivt med pakken af foranstaltninger vedrørende klimaændringer og energi. Der skal dog stadig gøres meget, når det drejer sig om bæredygtig anvendelse af naturressourcer, og der er naturligvis stadig enorme muligheder for at udnytte energien mere effektivt. Et sigende eksempel er det forslag, som Kommissionen for nylig fremsatte om energieffektivitet i bygninger. Dette er en sektor, der kan gøre til genstand for forskelligartede mål, da den rummer betydelige fordele med hensyn til energibesparelser og klimabeskyttelse, samtidig med at den skaber beskæftigelse og bidrager til udviklingen af ny teknologi.
I dag skal vi mere end nogensinde før forstærke og styrke vores økonomier gennem foranstaltninger, der kan sætte skub i indførelsen og anvendelsen af rene teknologier, som kan hjælpe med at skabe rene arbejdspladser. Samtidig vil der blive skabt vigtige muligheder for vores eksterne handel, idet markederne for rene teknologier er i rivende udvikling. På den baggrund foreslog Kommissionen i december derfor en række specifikke aktioner inden for rammerne af den europæiske økonomiske genopretningsplan.
Med hensyn til de internationale forhandlinger om klimaændringer har pakken af foranstaltninger vedrørende klimaændringer og energi uden tvivl styrket vores argumenter og indsats for at overbevise vores internationale partnere om, at iværksættelse af effektive foranstaltninger ikke kun er nødvendig, men også mulig. Der er selvfølgelig ingen tvivl om, at de internationale foranstaltninger vil blive vanskelige, delvist fordi de er så komplekse. Jeg tror alligevel, at vi vil nå til enighed i København. Vi kan og skal nå til enighed. Der er ingen tid at miste. Det er et spørgsmål om politisk vilje, og jeg tror, at viljen er til stede.
Mens de internationale forhandlinger intensiveres, vedtog Kommissionen i sidste uge en meddelelse, der indeholder dens holdninger til de vigtigste forhandlingspunkter. Det er først og fremmest industrilandene, der opfordres til fortsat at spille hovedrollen. Der kommer, som den tjekkiske minister sagde tidligere, positive meddelelser fra USA. Præsident Obama har lovet, at USA vil deltage aktivt i de internationale forhandlinger. Han har også erklæret, at der vil blive indført et system for handel med drivhusgasemissioner i USA, og at der vil ske reduktioner på 80 % inden 2050 sammenlignet med 1990.
Alt dette er positivt, men vi ønsker at se det gennemført i praksis, faktisk i år, fordi vi skal opnå en aftale i København sidst på året. USA skylder, og de skal på baggrund af præsident Obamas erklæringer yde et væsentligt bidrag - sammen med EU - så vi alle kan nå til enighed i København. Vi glæder os naturligvis over den igangværende debat i USA, som vil resultere i, at der gennemføres andre målrettede foranstaltninger for at bekæmpe klimaændringerne. Et sigende eksempel er de foranstaltninger vedrørende biler, der for nylig blev annonceret.
Kommissionens meddelelse bekræfter målet om en samlet reduktion på 30 % af emissionerne for industrilandene og definerer begrebet sammenlignelighed af indsats. Sammenlignelighed vil være af afgørende betydning både for at opfylde miljømålene og for at sikre lige konkurrencevilkår. Kommissionen har foreslået en række kriterier for definitionen af sammenlignelighed.
Hvad angår udviklingslandene, er det trods alt vigtigt at sikre, at de fortsat yder en indsats, så den økonomiske udvikling, de har brug for, bliver mindre CO2-intensiv, selv om der ikke kræves samme grad og type indsats af dem som af industrilandene. For at opfylde målsætningen om ikke at overskride 2 °C i 2050 skal udviklingslandene sænke stigningstakten for deres emissioner med 15 % til 30 % under de emissioner, de ellers ville have tegnet sig for, hvis de ikke gjorde en indsats inden 2020. Den indsats, hvert enkelt udviklingsland skal yde, afhænger selvfølgelig af niveauet for deres økonomiske udvikling og deres ressourcer. Det betyder naturligvis, at vi forventer os mere af de hurtigt udviklende økonomier end af de andre.
Vi ved alle, at vi ikke vil nå de ønskede resultater i København, hvis det ikke lykkes for os at øge investeringerne og sikre øget finansiering af emissionsreduktion og tilpasning. En del af de nødvendige investeringer vil naturligvis, også i udviklingslandene, komme fra den private sektor i de forskellige lande, og omkring en tredjedel vil efter Kommissionens beregninger komme fra CO2-markedet. En del skal komme fra det offentlige, og vi skal undersøge, hvordan vi kan sikre disse offentlige midler. I dag, hvor vi befinder os midt i en recession, bliver disse forhandlinger ikke nemme. Vi skal alligevel være forberedte og fremlægge argumenter i forhandlingerne i bevidsthed om, at prisen på manglende handling vil være meget højere end prisen på foranstaltninger.
Endelig understreger Kommissionen i sin meddelelse betydningen af et globalt CO2-marked og etableringen af sammenlignelige handelssystemer i OECD-landene inden 2015, mens det for de økonomisk mest velstående udviklingslande foreslås, at dette skal ske på en senere dato inden 2020.
Det er hovedbudskaberne i Kommissionens meddelelse, og jeg glæder mig til at høre Deres mening om dem. De internationale forhandlinger vil fortsætte hastigt, og der kræves intenst diplomatisk arbejde fra vores side i år. Jeg ser frem til Deres bidrag til denne betydelige indsats.
Romana Jordan Cizelj
for PPE-DE-Gruppen. - (SL) Hr. formand! Klimaændringer er et stort område, og jeg er enig med ordføreren, når han siger, at vi, medlemmerne af Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer, var nødt til at finde nye metoder for at komme omkring hele dette områdes fulde bredde og indhold. Nu, hvor vores arbejde er afsluttet, kan jeg dog bekræfte, at vi bestemt havde rig mulighed for at udveksle mange forskellige synspunkter og holdninger og fremlægge forskellige forslag til kommende handlinger. Vores drøftelser var til tider ganske dynamiske, netop på grund af forskelligartetheden af de fremsatte synspunkter. Betænkningen repræsenterer som følge deraf et bredt spektrum af meninger og indeholder mange gode forlag, men den sætter os også i stand til at koordinere det forsatte arbejde med formulering af diverse politikker for de enkelte sektorer i de permanente udvalg. Personligt mener jeg, at det ville være en godt idé, hvis vi benyttede denne særlige metode i fremtiden.
De områder, vi nævnte tidligere, f.eks. energi, transport og industri, viste sig at rumme de største muligheder for indsats, men andre område viste sig også at være vigtige, og her tænker jeg på landbrug, kvægopdræt, bæredygtigt skovbrug, informations- og kommunikationsteknologi og EU's udviklingspolitik vedrørende tredjelande.
Vores overgang til et samfund med lave CO2-emissioner vil naturligvis kun være mulig, hvis vi fortsat investerer i forskning og accelererer udvikling og fornyelse, og hvis vi forfølger de øvrige målsætninger, der er defineret i Lissabonstrategien. Dette alene vil dog ikke være tilstrækkeligt. Vi skal også ændre livsstil. Men det kan vi kun gøre, hvis befolkningen betragter miljøbeskyttelse som en ægte værdi. Vi skal derfor yde en større indsats med hensyn til informationskampagner og styrkelse af bevidstheden.
Jeg er også enig i bemærkningerne om sammenhængen mellem finansiel krise og klimaændringer. Selv dette giver os dog en mulighed, og frygten for, at klimaændringer er blevet skubbet i anden række til fordel for den finansielle krise, er ubegrundet, fordi vores foranstaltninger til genrejsning af økonomien skal udformes, så de fremmer bæredygtig udvikling, ikke kun forbrug.
Da vores målsætning er at begrænse de globale temperaturstigninger, skal vi naturligvis også arbejde internationalt. Her skal Europa etablere og uddybe dialogen med industrilandene, fordi vi i fællesskab skal reducere og eliminere byrden fra vores historiske emissioner, samtidig med at vi lytter til udviklingslandene og de fattigste lande og giver dem mulighed for at opnå bæredygtig udvikling, selv om det medfører højere omkostninger.
Til sidst vil jeg gerne takke ordføreren, Karl-Heinz Florenz, for den åbenhed, han har udvist i arbejdet.
Dorette Corbey
for PSE-Gruppen. - (NL) Hr. formand! Først vil jeg oprigtigt takke Karl-Heinz Florenz for det ægte engagement og den målrettethed, han har udvist ved udarbejdelsen af denne betænkning. Den er efter min mening blevet en altomfattende betænkning med næsten 200 henstillinger, som virkeligt er umagen værd. Den indeholder mange gode henstillinger, der kan være en inspirationskilde for det kommende Parlament, de nationale parlamenter og de lokale myndigheder.
Jeg vil nævne fem centrale temaer, der er vigtige for vores gruppe. For det første anerkender denne betænkning, at klimaændringer er omfattende og påvirker alle sektorer, ikke kun industri, transport og energi, som vi allerede har fastlagt regler for, men også landbrug, sundhed, videnskab og teknologi, ikt, uddannelse, jord, vand og arealanvendelse. Alle disse områder fortjener vores fulde opmærksomhed og en effektiv løsning.
For det andet skal klimapolitikken også have en social dimension og være tydeligt præget af solidaritet. Vi skal tage fat om beskæftigelse, indkomstaspekter og energifattigdom. Vi skal vide, hvordan der vil blive betalt for ny teknologi, og hvem der skal bære disse omkostninger. Vi vil vide, hvordan der vi kan skabe mange arbejdspladser, og om arbejdspladser vil gå tabt. Vi ønsker omskolingsprogrammer for de nye grønne arbejdstagere. Uden maksimalt socialt engagement er det ekstremt vanskeligt at få politisk støtte til klimapolitik.
Det tredje centrale tema vedrører den økonomiske krise, hvor vi igen har brug for en helhedsløsning. "Green New Deal" er blevet et begreb, som vi støtter helhjertet. Der kræves betydelige investeringer. Indgreb til støtte for banker og virksomheder skal som et minimum have en bæredygtig komponent. Investeringer i huse og boligblokke i Østeuropa skal prioriteres højere, da de vil gavne beskæftigelsen, energisikkerheden og klimaet.
Det fjerde centrale tema er landbruget. Det er normalt ikke noget, vi drøfter, når vi taler om klimaet. I dag har vi vist, at det faktisk er nødvendigt, og det viste sig at være et kontroversielt emne. Vi drøftede længe spørgsmålet om, hvorvidt der skal fastlægges bindende mål for landbruget, og vi blev enige om at overveje dette nøje. Det fremgår dog også, at landbruget ikke kun udgør et problem. Det tilbyder også løsninger. Sundt landbrug, effektiv arealanvendelse og korrekt anvendelse af biomasse kan hjælpe med at reducere drivhusgasserne.
Det femte centrale tema handler om at inddrage befolkningerne. Det kræver, at vi sikrer information og gennemsigtighed. Hvis vi vil ændre vores forbrugsmønstre, skal vi vide præcis, hvilke produkter der producerer høje niveauer af drivhusgasser, og vi skal evt. tilpasse vores forbrugsmønstre til dette. Det er selvfølgelig ikke nemt, men problemet med klimaændringer kan - som Karl-Heinz Florenz påpegede for et øjeblik siden - ikke løses med et par tekniske trick. Vi skal under alle omstændigheder gøre vores bedste for at involvere så mange mennesker som muligt i de store udfordringer, vi står overfor. Lokale initiativer er meget nyttige i denne henseende. Gratis energieftersyn til boliger, bedre offentlig transport samt lokal og regional fødevareproduktion. Sammen kan vi opnå meget.
Med denne række af foranstaltninger er der også grund til optimisme. Drivhusgasser kan reduceres, og det vil bidrage til innovation, økonomisk vækst, bedre energiforsyning, bedre fødevareproduktion, øget beskæftigelse og et mere stabilt klima. Jeg skylder stor tak til alle mine kolleger, der har ydet et bidrag til dette.
Chris Davies
for ALDE-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Det står en elefant i skyggen af denne forhandling, som vi tilsyneladende nægter at se. Der er praktisk talt ingen henvisning til den i denne betænkning, og den nævnes kun flygtigt i Kommissionens omfattende strategi for opnåelse af en klimaændringsaftale i København. Det er den kendsgerning, at den menneskelige befolkning vokser med hidtil ukendt og ikkebæredygtig hast. I løbet af levetiden for mange af os vil befolkningen på jorden være tredoblet. Den vokser med 200 000 hver dag: 80 millioner om året.
Hvorfor har Kina brug for et nyt kulkraftværk hver uge? Fordi Kinas befolkning er blevet mere end fordoblet på 50 år. Den vokser stadig hurtigt, energiefterspørgslen vokser i samme takt, og den kinesiske befolkning ønsker det samme, som vi har i Vesten, og som de selvfølgelig har ret til. Ministeren flyver til Indien i dag. Befolkningsvæksten er endnu stærkere der, og de vælger også kul som energi.
Men denne planet har begrænsede ressourcer. Vi er nødt til at nedsatte farten for og vende befolkningstilvæksten. Vi skal gøre det fuldstændigt uden tvang, og vi må aldrig i arrogance glemme, at vi i industrilandene bidrager meget mere til klimaændringerne end befolkningerne i udviklingslandene.
FN's Befolkningsfond siger, at 380 kvinder i verden bliver gravide hvert minut af dagen, og at halvdelen ikke har planlagt det. Prævention skal være tilgængelig for alle. Kvinder skal have kontrol over deres reproduktion: Det er bedre end alternativet, nemlig usikker abort.
De lægelige ressourcer skal forbedres, så kvinder på sikker vist kan udskyde fødslen af børn, indtil de er ældre, men frem for alt skal spørgsmålet sættes på den politiske dagsorden. Hvis vi nægter det, vil det være topmålet af tåbelighed. Familier over hele verden bør tale om dette. Regeringer bør sætte mål for befolkningsstabilitet eller -reduktion. Erkendelse af befolkningsvækstens centrale betydning er nøglen til at løse problemet, og vi kan ikke håndtere klimaændringer eller opnå bæredygtig udvikling, hvis vi ikke gør det.
Liam Aylward
Hr. formand! Jeg vil også komplimentere Karl-Heinz Florenz for hans indsats og engagement i udformningen af denne betænkning og selvfølgelig hans evne til at lytte og forstå de mange varierede og forskellige holdninger.
Som lovgivere er det afgørende, at vi midt i massiv økonomisk afmatning arbejder for at skabe resultater inden for grøn energiteknologi. Vi kan blive verdens førende inden for vores forskellige områder for vedvarende energi, som bør fastlægge en stram, effektiv og koordineret strategi, som omfatter regeringer, ngo'er, forskere, virksomheder, udviklere, som ikke søger at tale, men at løse. Vi skal reducere bureaukratiet og støtte de små og mellemstore virksomheder og udviklerne af teknologi.
Markedet er der. Den lovgivningsmæssige ramme er klar. Vi har fastsat målene for vedvarende energi. Selv om finansieringen er knap, er den afgørende for teknologisk udvikling og fastholdelse af ekspertise. Banker og andre finansieringsinstitutter skal tage risici for at hjælpe grønne teknologier i opstartsfasen. Vi vil opnå en langsigtet gevinst, hvis vi er på mærkerne. Beskæftigelsen og velstanden vil blive styrket. Hvis vi derimod spilder denne dyrebare tid, sakker vi bagud, og andre lande er parate til at udfylde hullet.
Irland kan f.eks. blive for havbølgeteknologien, hvad Finland er for mobiltelefonteknologien. Vi har et ubestridt potentiale som følge af vejrforholdene og vores placering i Atlanterhavet. Vi har den patenterede teknologi. Vi har ekspertisen på stedet, og vi har den lovgivningsmæssige målramme. Markedet er parat, så der er fantastiske muligheder for jobskabelse, reduktion af elpriserne, energisikkerhed og reduktion af CO2-udledningen for ikke at tale om patentindtægter.
Vi skal nu støtte vores virksomheder, der i mere end ét årti har arbejdet for at nå hertil. De har taget risiciene, og vi skal støtte dem gennem øget finansiering. Forsinkelser på dette tidspunkt vil være skadelige. Grøn teknologi er vores fremtid. Vi har muligheden nu, så lad os udnytte den.
Rebecca Harms
Hr. formand! Jeg vil også takke Karl-Heinz Florenz - navnlig for hans tålmodighed i forhandlingerne. Længden af betænkningen er bevis for det store antal problemstillinger, den omhandler.
Jeg vil dog sætte spørgsmålstegn ved bæredygtigheden af den aftale, som betænkningen signalerer i begyndelsen af året. Jeg husker den internationale klimakonference i Poznań særdeles godt og den meget svage rolle, som europæerne spillede der, fordi de havde travlt med at nedjustere deres ambitiøse løfter og erklæringer fra den internationale forhandlingsrunde på Bali, og fordi de på baggrund af den stigende finansielle og økonomiske krise havde travlt med at nedprioritere klimapolitikken.
Det kommende år vil efter min mening være afgørende med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt vi reelt er parate, som vi i øjeblikket bliver ved med at love, til at justere den type af økonomi, som vi i industrilandene har vænnet os til, på baggrund af vores viden om klimaændringer. Jeg mener, at beslutningen om, hvorvidt vi vil gå ad bæredygtighedens vej, endnu ikke er truffet.
I Poznań anbefalede Ban Ki-Moon og Achim Steiner i stærke vendinger, at alle foranstaltninger, der iværksættes af medlemsstaterne i deres økonomiske vækstplaner og bankredningspakker, nu kombineres med programmer til bekæmpelse af fattigdom i udviklingslandene og de skrækkelige konsekvenser af klimaændringerne i udviklingslandene samt med foranstaltninger, der kan skabe et virkeligt ambitiøst niveau af klimabeskyttelse og en ny energipolitik.
Jeg kan se, at enhver ny lovgivning på europæisk plan vedrørende dette spørgsmål vil være banebrydende. Det er på ingen måde sikkert, at Europa vil finde vejen til et moderne samfund med hensyn til energieffektivitet og vedvarende energier. Det hele hviler som altid på beslutningen: Skal vi fortsætte med den gamle blanding af kulkraft og kerneenergi, eller vi vil gå ad nye ambitiøse veje? Jeg håber, at vi fortsat kan behandle dette spørgsmål så konstruktivt, som vi har gjort det i Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer, om end jeg ikke er sikker på, at det er muligt.
Jens Holm
for GUE/NGL-Gruppen. - (SV) Hr. formand! Endelig skal vi træffe en beslutning om denne klimabetænkning efter mere end 18 måneders arbejde. Jeg vil nævne tre ting.
De langsigtede reduktionsmål: I afsnit 3 kræver vi en reduktion af emissionerne i EU på mellem 25 % og 40 % inden 2020 og mindst 80 % inden 2050. Det er en god ting, og det betyder, at vi fastlægger højere krav end i sidste års EU-klimapakke.
Vi kræver også, at der iværksættes foranstaltninger i forbindelse med kødindustrien. I henhold til rapporten "Livestock's Long Shadow", som FN's Fødevare- og Landbrugsorganisation (FAO) har udarbejdet, tegner kødindustrien sig for 18 % af de globale emissioner. Det er noget, som vi bemærker i betænkningen, og vi kræver en reduktion af kødforbruget. Det er en klar og i en vis grad historisk beslutning fra Parlamentets side, som normalt foretrækker at støtte tilskud til denne industri. Det er dog en skam, at især Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater vil stemme for en fjernelse af disse krav. Ligesom vi er nødt til at reducere bilkørslen, burde vi vove at sige, at det hastigt stigende kødforbrug ikke er bæredygtigt.
Jeg vil også minde Dem om, at kødindustrien faktisk er den primære årsag til ødelæggelsen af Amazonregnskoven, fordi der ryddes arealer til græsgange til dyr og til produktion af foder. En stor del af dette foder eksporteres til Europa som soja. Dette er ikke bæredygtigt.
Bilindustrien er et andet voksende problem. Mellem 1990 og 2005 er emissionerne fra den europæiske transportindustri steget med 32 %. Der kræves enorme investeringer i offentlig transport og andre miljøvenlige transportformer. Biler, der bruger fossile brændstoffer, skal erstattes af elbiler og måske i fremtiden også af brintdrevne køretøjer. Vi skal spørge os selv, om situationen med alle disse transportformer er bæredygtig. Bør vi ikke i stedet stimulere lokal produktion og lokalt forbrug?
Endelig vil jeg komme med en advarsel vedrørende ændringsforslag 12 og 28, som kræver øget anvendelse af kerneenergi. Hvis de vedtages, kan min gruppe ikke støtte denne beslutning. Stem derfor venligst imod ændringsforslag 12 og 28.
Johannes Blokland
Hr. formand! I betragtning af, at en stor del af Vesteuropa i øjeblikket er ramt af særdeles hård kulde, er en forhandling om den globale opvarmning måske lidt malplaceret. Som betænkningens titel antyder, ser vi dog langt ud i fremtiden i denne forhandling. Vi bør derfor ikke køre helt fast i kortsigtede hændelser. Den endelige betænkning fra Karl-Heinz Florenz er særdeles velgennemtænkt og udsender et klart budskab.
For at reducere eller forebygge de negative konsekvenser af klimaændringer kræves der målrettet indsats inden for et bredt område. Vi har brug for faste mål for perioden mellem 2020 og 2050. Ikke én del af samfundet bør slippe for at yde en indsats. I opløbet til klimakonferencen i København skal vi fastholde vores ambitioner støttet af et bredt udvalg af foranstaltninger. Denne betænkning yder et særdeles værdifuldt bidrag hertil.
Roger Helmer
- (EN) Hr. formand! For 500 år side var de lærde enige om, at jorden var flad. De tog fejl. I 1970'erne var der efter tre årtiers global afkøling enighed blandt forskerne om, at vi stod over for en ny istid. De tog fejl. I 1999 mente alle, at år 2000-fejlen ville forårsage en global katastrofe ved at lukke alle computersystemer i hele verden. Våbensystemer ville gå ned, handelen vil stoppe, fly ville falde ned. De tog fejl. Der skete slet ikke noget.
I dag får vi at vide, at man er enige om, at vi står over for en katastrofal menneskeskabt global opvarmning. Der tager vi også fejl. Vi er heller ikke enige. Myten om enighed er en propagandatriumf for sortseerne, men gentagne undersøgelser både i den videnskabelige litteratur og af aktive klimaforskere viser, at der er mange forskellige holdninger på begge sider af debatten, og mange mener, at sagen endnu ikke er afgjort.
Det er rigtigt, at jorden er blevet lidt varmere i de seneste 150 år, selv om det er sket langsomt og i ryk, men det er fuldstændigt i overensstemmelse med de veldokumenterede, langsigtede naturlige klimacyklusser, som gav os "Roman Optimum", varmeperioden i middelalderen og den lille istid. Det er dokumenteret, at andre elementer i solsystemet ligesom jorden er blevet varmere. Iskapper er blevet mindre på Mars, men der er jo ingen, der forestiller sig, at det skyldes industrielle emissioner eller firehjulstrækkere.
Vi planlægger nu at bruge utrolige summer på afbødningsforanstaltninger, som simpelthen ikke vil virke, og som ved at skade vores økonomier vil betyde, at vi ikke har adgang til de nødvendige midler til at håndtere de virkelige miljøproblemer. Som en britisk journalist, Christopher Booker, har bemærket, er sortsynet om den globale opvarmning den største kollektive flugt fra virkeligheden i menneskets historie.
Pilar del Castillo Vera
- (ES) Hr. formand! Først vil jeg takke Karl-Heinz Florenz for hans arbejde og selvfølgelig formanden for udvalget samt alle koordinatorer og medlemmer af udvalget.
Denne betænkning er endnu et udtryk for det, der er blevet en permanent bekymring i EU, nemlig klimaændringer og deres konsekvenser.
Det seneste sæt foranstaltninger var den netop vedtagne energipakke. Den betænkning, vi drøfter i dag, afspejler den samme tilgang til bekæmpelse af klimaændringer og den samme bekymring, der findes i EU.
Den betænkning, vi behandler i dag, er, som det allerede er blevet sagt, en række henstillinger. Den er en omfattende serie af forskellige foranstaltninger og henstillinger, som indeholder forskellige "vejvisere" for forskellige sektorer, herunder fiskeri, landbrug, vand, skovbrug osv. Alle disse "vejvisere" fører i samme retning, men der skal udvikles foranstaltninger for hver enkelt.
Jeg vil dog begrænse mig til det, der efter min mening er det grundlæggende princip, som er påkrævet, hvis vi skal opnå en effekt. Når vi står over for klimaændringer, skal vi forbedre effektiviteten. Det skal efter min mening være det grundlæggende princip bag alle de foranstaltninger, der iværksattes.
At forbedre effektiviteten betyder, at vi prioriterer teknologisk innovation. Det betyder fremhævelse af effektivitetsmål, når vi uddeler støtte og tilskud. Det betyder fremhævelse af effektivitetsmål, når vi tildeler visse skattefordele osv. Vi kan kun være virkeligt effektive, hvis vi forbedrer effektiviteten.
Guido Sacconi
- (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! De medlemmer, der har talt før mig, har tydeligt vist, hvor godt det er lykkedes for os at samle meget forskelligartede meninger i ét fælles udkast.
Betænkningen fra Karl-Heinz Florenz, som fortjener ros for at have skabt denne enighed ved at lytte nøje til alle synspunkter, handler i sidste ende om energimæssig omstilling og en generel ændring af produktionssystemer, livsstil og forbrug. Det er mere end en filosofisk erklæring, og vi ved, at det ikke bliver en nem tur, men en tur, som skal tages i etaper. Der er f.eks. indikationer i den arv, vi efterlader til det kommende Parlament, af, hvad der efter vores mening skal være de prioriterede handlinger i den næste valgperiode i opløbet til København og tiden derefter.
Jeg vil dog gerne fokusere på indholdet. Jeg vil først og fremmest takke den centrale aktør i arbejdet, nemlig sekretariatet. Jeg har her nogle tal om vores arbejde. For at give Dem et indtryk af, hvor vigtigt deres arbejde har været, vil jeg blot sige, at de organiserede otte tematiske møder med 60 af verdens førende eksperter.
Nu vil jeg som det vigtigste appellere, dvs. udtrykke mine forhåbninger, til det nye Parlament. Hr. formand! De har selv demonstreret Deres tro på, at lotteriet med dette udvalg ville give gevinst - selv om det ikke, hvis sandheden skal frem, blev modtaget lige godt af alle i Parlamentet, da det blev nedsat for 18 måneder siden. De appellerede til Parlamentet ved to forskellige lejligheder, hvilket viste Deres personlige støtte til dette emne og vores opgave, og jeg vil derfor, om forlov, henvende mig direkte til Dem. Det vil være en skam, hvis det kommende Parlament ikke etablerer et lignende instrument i næste valgperiode, ikke mindst fordi mange nationale parlamenter og regeringer i mellemtiden har omstruktureret deres arbejde med særligt fokus på klimaændringer. Jeg håber derfor, at det kommende Parlament ikke vil gå tilbage til en streng opdeling, hvor relaterede områder opdeles i forskellige udvalg, men at det, som vi har anbefalet, vil forberede sig til den lange rejse mod en økonomi med lave CO2-emissioner.
Vittorio Prodi
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke Karl-Heinz Florenz for hans arbejde.
Endelig skal vi stemme om denne betænkning, der repræsenterer 18 måneders arbejde i Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer. Jeg vil personligt hævde, at den er en succes, om end kun en beskeden succes. En succes, fordi Parlamentet har vist, at det er en af de mest lydhøre institutioner, som har givet sig selv et ad hoc-instrument - Det Midlertidige Udvalg - der kan samle data og idéer om et spørgsmål, der påvirker os alle, og hvis konsekvenser vi skal møde sammen, både nu og i fremtiden. En beskeden succes, fordi resultater stadig, trods alle vores anstrengelser og kvaliteten af deltagelsen og de gennemførte undersøgelser, mangler det bid, som en beslutning om dette emne burde have.
Klimaændringer er, som jeg har sagt mange gange, et presserende og alvorligt spørgsmål, som kræver målrettede og effektive instrumenter. Vi etablerede primært dette udvalg for at opnå en tværfaglig behandling af politikker, som altid er blevet håndteret alt for separat. Jeg håber, at denne tværfaglige tilgang kan fortsætte i det kommende Parlament, og at Parlamentet fortsat vil deltage i Københavnsforhandlingerne.
Det, vi har brug for, er global enighed, og derfor skal vi have noget at tilbyde først og fremmest udviklingslandene. I øjeblikket mangler de lige vilkår, som vil overbevise befolkningerne i udviklingslandene om denne politik. Den er for eurocentrisk og for sektoropdelt. Vi taler om en ændring af livsstil. Politisk skal vi fremsætte forslag, der først er fokuseret på denne politik og derefter på en progressiv dematerialisering af vores livsstil, da den ellers ikke vil være bæredygtig.
Alessandro Foglietta
- (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Mine komplimenter til formanden, Karl-Heinz Florenz. Jeg kalder ham formand ud af beundring og omtanke for det engagement, han har udvist i Parlamentet.
Gennem vedtagelse af klima- og energipakken har EU givet sig selv en lovgivningsramme, der sikrer EU den nødvendige troværdighed til at kunne påtage sig en ledende rolle. Den velvilje, som den nye amerikanske regering for nylig har udvist, giver os håb om, at vi kan indgå fælles forpligtelser med USA med henblik på at standse konsekvenserne af klimaændringer.
Initiativets fulde succes afhænger dog af inddragelsen af alle industrilandenes økonomier, herunder Kina og Indien. Som den kinesiske miljøminister klart udtrykte, da han mødtes med delegationen fra Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer, vil dette kun være muligt med fast støtte fra de rigere lande i form af tilstrækkelige finansielle ressourcer til stimulering af bæredygtig udvikling.
Der er med Poznań-konferencen og beslutningen om at aktivere tilpasningsfonden sket fremskridt på dette område, ligesom der er bevilget 50 mio. EUR til forskning og udvikling i udviklingslandene med henblik på at støtte udviklingen af grønne teknologier på globalt plan.
Vi skal sikre, at København markerer et vendepunkt med hensyn til praktisk fælles forpligtelse fra de stærkere økonomier til at skabe en fond, der vil garantere en kontinuerlig finansieringsstrøm til bæredygtig udvikling i lande i hastig udvikling. Kun gennem forpligtelser, der aftales på internationalt plan, og som inddrager landene i hastig udvikling, kan vi beskytte miljøet mod varige konsekvenser og samtidig beskytte de europæiske virksomheders konkurrenceevne mod virkningerne og de socioøkonomiske omkostninger ved miljødumping på verdensmarkedet.
Caroline Lucas
- (EN) Hr. formand! Jeg vil også takke Karl-Heinz Florenz for betænkningen, men vi har efter min mening brug for kolde kendsgerninger midt i alle lykønskningerne til ordføreren og udvalget for deres arbejde: EU gør stadig for lidt, for sent.
Jeg regner ikke med, at jeg bliver populær ved at sige det, men vi skal måle EU's fremskridt - ikke i forhold til, hvad andre lande gør, men i forhold til, hvad der skal gøres. I forhold til det mål dumper vi stadig.
Vi dumper, fordi vi ikke tilfører denne forhandling tilstrækkelige ambitioner. Den seneste forskning fortæller os, at vi skal reducere emissionerne med yderligere 9 % hvert år. Målene i denne betænkning og EU's klimapakke er simpelthen ikke ambitiøse nok.
Vi dumper, fordi vi ikke tillægger denne forhandling tilstrækkelig betydning. Hvis vi ikke er godt på vej mod en nul CO2-økonomi i løbet af de kommende 8-10 år, vil vi have tabt muligheden for at afværge de værste klimaændringer.
Vi dumper, fordi vi ikke er konsekvente. I dag taler vi om vedvarende energi og energieffektivitet. I går vedtog flertallet i Parlamentet Laperrouze-betænkningen, som med stolthed fastholdt kullets rolle i Europa.
Vi dumper, fordi vi giver det indtryk, at klimaændringer kun handler om at opgive ting, at undvære ting. Vi skal blive meget bedre til at vise reelt politisk lederskab og vise, at indsatsen mod klimaændringer vil give os en bedre livskvalitet. Det handler ikke om at fryse omkring et lys i en klippehule: Det handler om en fremtid, der kan være mere positiv og attraktiv end situationen i dag.
Jeg opfordrer Dem derfor til at vedtage en ny grøn aftale for Europa. Den vil sætte os i stand til at løse både den økonomiske krise og klimakrisen gennem betydelige investeringer i energieffektivitet og vedvarende energi og derved skabe millioner af nye grønne arbejdspladser i Europa.
Det drejer sig ikke om at kickstarte den økonomiske vækst i den sædvanlige retning. Det handler om en særdeles påtrængt overgang, ikke til et Europa baseret på et stadigt stigende forbrug af naturressourcer, men til en stabil økonomi for Europa. Ikke mere samlet kvantitativ vækst, men reel kvalitetsbaseret udvikling. Det er på høje tid, at denne forhandling indledes, og EU har et godt udgangspunkt for at starte den.
Roberto Musacchio
- (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil lykønske Karl-Heinz Florenz for et veludført arbejde. Denne betænkning er bevis for hans vedvarende tilstedeværelse, opmærksomhed og bidrag.
Den afspejler det bidrag, han har ydet til arbejdet i det udvalg, som Guido Sacconi var en dygtig formand for, og som grundigt har undersøgt og drøftet problemstillingerne og frem for alt bidraget til den rolle, som Parlamentet spillede i forbindelse med vedtagelsen af klimapakken. Jeg opfordrer Dem også til at overveje, hvordan vores arbejde kan og bør fortsætte i opløbet til København.
Indtil videre mener jeg med hensyn til Florenz-betænkningen, at det ville være en fejl, hvis vi fjernede balancen i den med, hvad der på nuværende tidspunkt er ideologiske ændringsforslag vedrørende spørgsmålet om kerneenergi. De er urimelige og uden for sammenhæng alle andre steder end i deres fortaleres hoveder, og de vil ændre vores fælles holdning. Jeg vil dog anmode mine kolleger om at medtage et ændringsforslag, jeg har fremsat vedrørende forholdet mellem klimaændringer og vand. Det er efter min mening et vigtigt område i lyset af den stigende opmærksomhed, det modtager fra internationale organisationer, som f.eks. Det Mellemstatslige Panel for Klimaændringer og De Forenede Nationers Miljøprogram, som har fremhævet dette område som afgørende for fremtiden, og også i lyset af det kommende internationale vandforum i Istanbul.
Jim Allister
- (EN) Hr. formand! Jeg vil udtrykke min bekymring og mane til besindighed i denne ophidsede forhandling om klimaændringer, navnlig da den kan påvirke fødevareproduktionen. Vi fortælles, at verdens befolkning vil stige til 9 mia. inden 2050, og derfor skal fødevareproduktionen stige tilsvarende. Men den foreslåede klimapakke indeholder krav om reduktion af emissioner, der, hvis de opfyldes, vil reducere fødevareproduktionen, når vi har mest brug for den.
Jeg henviser navnlig til målene for metan og nitrogenoxid og angrebet mod forbruget af kød og mejeriprodukter. Disse reduktionsmål kan ikke opfyldes uden en alvorlig mindskelse af fødevareproduktionen. Når jeg står over for valget mellem at brødføde verden eller modvirke klimaændringerne, er jeg bange for, at jeg vælger den sunde fornuft og nødvendigheden.
John Bowis
- (EN) Hr. formand! Vi er nu på vej mod København, og min ærede vens fremragende betænkning er - om jeg må sige det - en vejviser eller togplan for, hvordan vi skal nå dertil.
20 % inden 2020 var en begyndelse - men kun en begyndelse. Den pakke med klimaforanstaltninger, vi har vedtaget, kunne måske have været bedre, men disse foranstaltninger var en begyndelse - et skridt fremad. Med den nye regering i USA kan vi ikke længere gemme os bag USA's afvisning af at samarbejde. Med Obama som præsident har vi muligheden for at stoppe udvekslingen af ord og påbegynde en udveksling af idéer. Vi hører, at der vil blive afholdt et møde den 6. marts 2008. Ugen derefter er vi tilbage i Parlamentet, og jeg håber vi har en erklæring fra Rådet om resultaterne af dets møder i Washington. Sammen med USA kan vi nu bevæge os mod 30 %-målet og videre.
Vi går nu videre til økodesign, idet vi her ligesom andre steder erkender, at det vil betyde fantastiske nye muligheder for innovation og beskæftigelse. Vi skal gå videre til skibsfart og emissioner fra landbruget. Kommissæren har talt om det påtrængende behov for at tale med lavindtægtslandene i udviklingslandene. De vil blive ødelagt, men de har ikke skabt dette problem. Øer vil synke i havet. Malaria, luftvejslidelser, hudkræft og synsproblemer er allerede almindelige. Ødelæggelser vil ramme landbruget. De skal gøre noget, men de har brug for vores hjælp.
Forskerne kan naturligvis tage fejl. Det kan politikerne også, som vi oplevede det med Mbeki og aids. Jeg kan tage fejl med hensyn til den mulige influenzapandemi. Jeg kan tage fejl med hensyn til den mulige effekt af global opvarmning. Men flertallet af forskere kan have ret. Flertallet af politikere kan have ret. Jeg og vi kan være skyldige i begge henseender, hvis jeg og vi ikke handler for at sikre, at ingen af delene sker.
Riitta Myller
- (FI) Fru formand! Den Socialdemokratiske Gruppes initiativ til etableringen af Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer i foråret 2007 bærer nu frugt. Resultatet af forhandlingerne og drøftelserne mellem grupperne er en ny, ambitiøs og langsigtet dagsorden for bekæmpelsen af klimaændringer. Derfor takker jeg dybt ordføreren, Karl-Heinz Florenz, og skyggeordførerne fra alle grupperne, som har samarbejdet fremragende om dette.
Mange ser med skepsis på, om Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer ville tilføre Parlamentets arbejde nogen merværdi. I dag kan vi se fordelen af at have medlemmer i Parlamentet, der kan se tingene fra forskellige perspektiver, og som arbejder sammen og lytter til verdens førende eksperter. Det skaber, som vi kan se, troværdige resultater.
Jeg er også sikker på, at selve udvalgets eksistens og dets arbejde i sig selv har bidraget til, at klimapakken blev vedtaget så glat og hurtigt i december. Jeg støtter stærkt opfordringen fra Guido Sacconi, udvalgets formand, til, at Parlamentet efter valget skal tage fat om dette problem og sikre, at der ved spørgsmål vedrørende klimaændringer benyttes den mest robuste tilgang.
Mentaliteten i EU har længe været, at vi har brug for handlinger for at forhindre klimaændringer. Vi har dog manglet de finansielle instrumenter. Klimafonden, der nu er blevet foreslået, og som skal finansieres af overskuddet fra emissionsauktioner, er et vigtigt initiativ, og jeg håber, det vil blive gennemført. Vi skal bruge det til at ændre vores industrielle struktur, så vi virkeligt kan opnå fremskridt med denne nye grønne aftale.
Lena Ek
(SV) Fru formand! Denne betænkning lover meget. Den omfatter næsten ethvert spørgsmål, der er nævnt i klimadebatten i de sidste to år eller mere. Jeg mener dog, at dette arbejde mangler det bid, det engagement og den styrke, der faktisk er nødvendig for at forfølge den politiske linje, vi har iværksat i Europa på klimaområdet.
Der foreslås ingen foranstaltninger vedrørende beskyttelse af land og jord. Hvad angår vandressourcer, er der en hel pakke af forslag i det internationale vandforum, man kunne have taget med. Hvad angår energieffektivitet, er der muligheder, der ikke er medtaget på områder, hvor vi har mulighed for at træffe beslutninger i Parlamentet. Alternative brændstoffer behandles med alt for mange begrænsninger. Inden for det vigtige sundhedsområde fokuserer betænkningen på indsamling af data og kontrol af myggestik, hvor vi i stedet har brug for større strategiske beslutninger i Europa med henblik på at håndtere de sundhedsmæssige effekter af klimaændringer.
Der er også muligheder her. I den henseende skal vi komme med mere, når det drejer sig om vækst og beskæftigelse. Det er selvfølgelig muligt at skabe arbejdspladser i Europa. Der er behov for dem her.
Vi skal forandre foranstaltningerne i den økonomiske politik. Om et par uger mødes Rådet for at drøfte finansieringen af de beslutninger, der vil blive truffet i København - ekstremt vigtige beslutninger, som vi i Parlamentet kunne have haft stor indflydelse på. Uden en forankring i den økonomiske politik og i en politik for beskæftigelse og vækst er der risiko for, at betænkningen bliver et lys i vinden - et pænt dokument, men et dokument, der mangler det engagement og den beslutsomhed, vi har brug for i disse spørgsmål.
Bogdan Pęk
(PL) Fru formand! Jeg føler det, som om jeg er ved indvielseskonferencen for et nystartet religion, en falsk religion fuld af falske profeter og idéer.
Selve de politiske kræfter, der forsøger drastisk at reducere CO2-emissionerne, en indsats, der er uden videnskabeligt grundlag, og som gennemføres på bekostning af begrænset menneskelig udvikling, er de ansvarlige for denne krise. Denne situationen skyldes dem, der i overensstemmelse med samfundets bestræbelser på fremskridt søger at skabe en global regering, der omfatter netop de organer, der vil opnå enorme gevinster ved CO2-handel, samtidig med at de hjernevasker almindelige mennesker med truslerne om klimaændringer.
Vi skal skabe et grundlag for udvikling på energiområdet. For at overleve og udvikle sig har menneskeheden brug for nye, effektive energikilder, og Europa har brug for balance og selvforsyning på energiområdet. Kan De ikke forstå dette? Hvis De skaber det, der er vedtaget i dag, reducerer De Europas chancer for at konkurrere med resten af verden.
Dimitrios Papadimoulis
- (EL) Fru formand! Florenz-betænkningen støtter forskernes vurderinger og deler i et vist omfang borgernes bekymringer. Den er et skridt foran den energipakke, som Rådet vedtog i december, men vi skal gå videre end vurderinger til specifikke foranstaltninger, til forordninger, til tidsplaner, fordi klimaændringer og deres konsekvenser er her, og der er ikke tid til yderligere forsinkelser.
Vi skal passe på, at vi ikke lader spørgsmålet om kerneenergi, som er irrelevant for denne betænkning, komme ind ad bagdøren med listige ændringsforslag, hvilket er, hvad visse regeringer søger. Vi skal sikre, at denne betænkning uden ændringer, der ændrer dens balance, overbeviser Rådet og Kommissionen om at gå et skridt videre og ikke bruge den økonomiske krise som undskyldning for at underminere den hidtidige indsats. Økonomisk krise og miljøpolitik kan gå hånd i hånd for at skabe et positivt resultat både for miljøet og beskæftigelsen.
Urszula Krupa
- (PL) Fru formand! Hovedformålet med miljøbeskyttelsespolitikker er, i stil med pakken af energi- og klimapolitikker, som sikrer dramatiske reduktioner i drivhusgasemissionerne, at styre og ændre de nationale økonomier til noget, som vi tidligere betegnede som en centralt styret økonomi. Det abstrakte begreb for menneskets indflydelse på klimaet bruges til at begrænse udviklingen, herunder brugen af fossile brændstoffer, og indføre farlig teknologi til CO2-opsamling og -lagring, som i Polens tilfælde vil gøre det vanskeligt at udnytte vores naturlige ressourcer, herunder vores rige geotermiske energikilder.
Nu, hvor Polens industri er blevet lukket som en del af indsatsen for at opfylde EU's krav, gøres der forsøg på både at få polakkerne til at emigrere og på at sikre, at dem, der bliver tilbage, bliver endnu fattigere ved at pålægge dem de højeste energipriser i hele EU. Jeg har endnu et retorisk spørgsmål: Er hovedformålet med EU's politik at ruinere mine landsmænd og udrydde Polen fra Europas landkort?
Irena Belohorská
- (SK) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg vil først takke ordføreren, Karl-Heinz Florenz, for en fremragende og omfattende betænkning. Den omhandler alle de væsentligste områder af samfundet, der har indflydelse på de dramatiske klimaændringer. Det er på høje tid, at vi forbereder de nødvendige foranstaltninger på EU-plan.
Som læge er jeg især interesseret i sundhedsrelaterede ændringer, f.eks. stigninger i sygdomme, der typisk forekommer i tropiske områder. Vi bør huske dette, når vi støtter medicinalindustrien, planlægger hospitaler og behandlingsfaciliteter, uddanner sundhedspersonale og frem for alt systematisk skaber bevidsthed i befolkningen. Da disse sygdomme er sjældne i vores del af verden, kan vi antage, at de vil få et langt mere dramatisk forløb.
Situationen inden for landbruget og nødvendigheden af at sikre tilstrækkelige fødevaremængder til befolkningerne vil også blive meget alvorlig. Jeg er overbevist om, at denne betænkning er langt vigtigere end andre initiativbetænkninger, og at den vil danne et godt grundlag for kommende Parlamenter, der vil skulle håndtere den faktiske indvirkning af klimaændringer.
Avril Doyle
- (EN) Fru formand! Taletiden er ovre, og vi ved, hvad der skal gøres - i hvert fald de af os, der accepterer den anerkendte forskning af følgerne af det hidtil usete omfang af global opvarmning og dens kritiske konsekvenser på alle aspekter af biodiversitet, navnlig for de svageste og mest befolkede regioner i verden. Til mine klimaskeptiske venner vil jeg sige, at forsigtighedsprincippet skal tages i anvendelse. Det vil jeg anbefale dem.
Jeg vil takke Karl-Heinz Florenz for hans betænkning. Den bidrager til vores samlede viden, idet den repræsenterer de horisontale synspunkter fra en række udvalg i Parlamentet med én alvorlig undtagelse, nemlig Fiskerudvalget, i betragtning af den kritiske betydning af den øgede forsuring af vores have som følge af de øgede CO2-emissioner i atmosfæren.
Jeg har et spørgsmål til kommissær Dimas: I forlængelse af vores enighed ved førstebehandlingen af min betænkning om reformen af EU-ETS for seks uger siden kan kommissæren så præcis oplyse, hvilket arbejdsprogram der er på vej med henblik på at forberede komitologiafgørelser, herunder især tidsplanen for og inddragelsen af Parlamentet og de berørte parter?
Endelig skal vores mål mindst være en reduktion på 30 % af CO2-emissionerne inden 2020 som en del af aftalen for tiden efter 2012 og en reduktion på mindst 80 % inden 2050 - og dét er det vigtigste mål. Resultatet af de kommende otte måneders klimadiplomati vil skrive de kommende generationers historiebøger, og som de politiske ledere i vores egne samfund og kollektivt må vi ikke svigte dette ansvar.
Hr. kommissær! Vores klima- og energipakke skal ledsages af realistiske midler, og vi håber, at topmødet i marts - om seks uger - mellem vores 27 stats- og regeringschefer vil leve op til forventningerne og ikke vil svigte os, borgerne i EU og de fattigste og mest klimaudsatte lande i verden.
Linda McAvan
- (EN) Fru formand! Da dette markerer afslutningen af arbejdet i Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer, vil jeg takke først og fremmest Karl-Heinz Florenz for hans arbejde og dernæst - fra min egen gruppe, Den Socialdemokratiske Gruppe - Riitta Myller, Dorette Corbey og Guido Sacconi, udvalgsformanden. De har alle udført et fremragende stykke arbejde og skabt et godt grundlag for det kommende Parlaments arbejde.
Denne betænkning er lang, og den indeholder mange punkter. Jeg vil blot fremhæve et enkelt punkt, som nogle talere allerede har berørt: den vigtige sammenhæng, som vi skal skabe mellem beskæftigelse og håndtering af klimaændringer og mellem løsning af den økonomiske krise og håndtering af klimaændringer. Hvis vi ikke skaber denne sammenhæng, og vi ikke fastlægger de rigtige økonomiske genopretningsplaner, vil folk nemlig begynde - og de gør det allerede - at sige, at det var godt nok med denne snak om klimaændringer, så længe der var økonomisk vækst, men nu vi har ikke råd til alle disse investeringer.
Vi skal argumentere meget ihærdigt, som folk har gjort det her i dag, at vi ikke har råd til ikke at fortage disse investeringer. Jeg mener, at alle, der siger, at det vil ruinere deres lande, tager meget fejl. Deres lande vil blive ruineret, medmindre vi investerer i vedvarende energi, og medmindre vi reducerer vores energiafhængighed af usikre fossile brændstofkilder. Vi skal sørge for, at denne pakke af foranstaltninger bliver helt rigtig.
Præsident Obama har allerede skabt denne sammenhæng i sin tale om det økonomiske genopretningsprogram for USA, og vi skal gøre det her. Dorette Corbey talte om, hvad vi kan gøre med hensyn til energibesparende foranstaltninger. Når jeg ser på min egen valgkreds, Yorkshire, kan jeg allerede se betydelige investeringer i teknologier for vedvarende energi og energibesparende foranstaltninger i forskellige virksomheder. Nu har vi planer for at udvikle CO2-opsamling og -oplagring i mange af vores kraftværker og industrier. Det vil skabe arbejdspladser og vil hjælpe os med at reducere emissionerne, hvilket selvfølgelig er formålet med alt det arbejde, vi har udført.
Johannes Lebech
- (DA) Fru formand! Forebyggelsen af klimaforandringer skal, som betænkningen også lægger op til, være en del af hele vores tankegang, når vi arbejder med relevante lovområder som landbrug, fiskeri, byggeri, udviklings- og udenrigspolitik. Klimapolitikken kan ikke stå alene, den skal integreres i hele vores lovgivning.
EU's stats- og regeringsledere besluttede for snart to år siden, at EU skulle tage lederskabet for at sikre en global klimaaftale i København. Der er ikke længe til. Vi har nu vedtaget vores klimapakke her i Parlamentet i EU. Den kunne have været mere ambitiøs, men den er der, og vi må nu støtte de europæiske forhandlere, for at de kan nå et ambitiøst mål i København. Pakken fører os frem til 2020, men med denne betænkning understreger vi, at det allerede nu er nødvendigt at planlægge, hvad der skal ske efter 2020. Det må EU's regeringer tage til efterretning. Der er behov for at tænke langsigtet. Finanskrisen gør det ikke lettere, men vi må se finanskrisen som en dynamisk udfordring. Lad os bruge krisen som en mulighed for at sætte gang i den hårdt tiltrængte udvikling af vedvarende energi og energibesparende teknologier. Lad os skabe nye jobs i fremtidens grønne industrier frem for at beskytte jobs i gårsdagens industrier.
Endelig er jeg glad for, at behovet for at ratificere Lissabontraktaten understreges, da kampen mod klimaforandringerne på internationalt plan ifølge Lissabontraktaten skal være en specifik målsætning for EU.
Inese Vaidere
(LV) Fru formand, mine damer og herrer! Udformning af en klimapolitik er meget vigtig både fra et miljømæssigt synspunkt og i lyset af behovet for at modernisere energisektoren. Vi skal glæde os over den måde, der tages hensyn til Kyotofremskridtet for de lande, der har reduceret emissionerne med mere end 20 % siden 1990, samt effekten af lukningen af Ignalina på Litauens og Letlands energiforsyning, ved at give mulighed for kompensation, men hver medlemsstat skal udforme en klar strategi for energieffektivitet. Ekstra kvoter til industrien styrker dens konkurrenceevne, men gør det vanskeligt at opnå finansiering. Jeg glæder mig over planen om at forenkle procedurerne for opnåelse af EU-tilskud og øge Den Europæiske Investeringsbanks udlån, navnlig til små og mellemstore virksomheder. For at opfylde 2020-målene skal vi etablere EU-dækkende effektive incitamenter, som støtter virksomheder og enkeltpersoner, der bruger eller indfører vedvarende energiressourcer. Dette kan ske ved centralt at afholde en del af omkostningerne til gennemførelse af ændringerne. Kommissionen skal arbejde aktivt for at sikre, at resten af verden følger vores eksempel, og for at stille vores teknologier til rådighed for udviklingslandene.
Bairbre de Brún
- (GA) Fru formand! Jeg hilser den endelige og grundige betænkning fra Karl-Heinz Florenz og Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer velkommen.
Klimaændringer udfordrer vores syn på transport, arealanvendelse, affaldshåndtering, byggeri og energianvendelse. Udviklingslandene har ikke skabt de forhold, der fører os ud i uoprettelige skader, men det er dem, der lider mest. Europa skal handle som pioner og tage ansvaret for realistiske, nødvendige foranstaltninger på internationalt plan.
Kræfter, der ikke er så progressive, har forsøgt at bruge den økonomiske afmatning som undskyldning for ikke at opfylde de nødvendige klimaforpligtelser. Det er fuldstændigt kortsynet.
I min egen valgkreds er miljøministeren, Sammy Wilson, desværre en af disse kortsynede politikere, der ikke forstår de videnskabelige og praktiske realiteter bag klimaændringerne. Jeg håber, at ministeren vil komme til fornuft og tage fat om problemet, som allerede prioriteres af resten af Europa.
Kathy Sinnott
- (EN) Fru formand! Vi står her med en ambitiøs plan. En plan, som gør intet mindre end at redde verden: en stor opgave selv i gode tider. Da udkastet til betænkning først blev fremlagt af Karl-Heinz Florenz i udvalget, var dens første henstilling, at vi skulle huske, at vi mennesker er beskytterne af det skabte. Denne simple erklæring var det første, der blev angrebet og fjernet. Hvad var så anstødeligt for udvalget? Ordene "det skabte". Hvorfor? Fordi det skabte har en skaber.
For mig betyder det ikke noget, hvordan universet blev skabt, eller hvornår. Det vigtigste for mig er, at der er en Gud, og at vi er forvaltere, der, som det anføres i ændringsforslag 22, skal sikre det skabte. Vi pålægger i dag, som jeg siger, os selv opgaven med at redde verden, hvor vi udformer en handlingsplan, der kræver samarbejde og ofre fra alle i alle lande, en opgave, der kræver samarbejde fra vinden, vandet og solen, hvis den skal lykkes. Men selv om vi er klar over dette, gør vi det klart, som vi tidligere har gjort det over for andre store udfordringer, at vi tror, at vi kan påtage os disse enorme og presserende udfordringer, som menneskeheden står overfor, uden hjælp fra oven. Jeg kan kun sige: Held og lykke, og må Gud stå os bi.
Jerzy Buzek
- (PL) Fru formand! Jeg vil også lykønske Karl-Heinz Florenz for hans fremragende betænkning. Jeg vil ikke drøfte detaljerne i denne betænkning. Efter min mening bør vi blot vedtage den.
Jeg vil gerne vende tilbage til spørgsmålet om klimapakken, som blev vedtaget i december, og understrege, at EU i realiteten har en meget balanceret pakke, som ikke udgør en trussel mod økonomien. Under de mange måneders drøftelser af emnet blev der gennemført vidtrækkende ændringer af pakken. Det har været vores største resultat. Jeg vil nu fremhæve, hvad der efter min mening er de største udfordringer for EU. Vores første opgave er at sikre tilstrækkelig finansiering til den pakke, vi har vedtaget, og den finansiering, der omtales i Florenz-betænkningen.
Jeg var ordfører for SET-planen sidste år. Vi drøftede primært den kendsgerning, at nye teknologier, der kan introducere innovation og sætte nyt skub i den europæiske økonomi, først skal finansieres på EU-plan. Derfor vil jeg oprigtigt lykønske kommissær Dimas på Kommissionens vegne for beslutningen om at øremærke 3,5 mia. EUR fra ikkeanvendte midler til investering i forskning på området for energiteknologi, som kan hjælpe med at beskytte miljøet. Det er en fremragende beslutning. Vi skal nu hurtigt undersøge den i Parlamentet. Nu vil jeg vende mig mod minister Bursik: Rådet skal også hurtigt undersøge Kommissionens indledende beslutning.
Et andet meget vigtigt spørgsmål er, at vi skal basere vores arbejde på en global aftale. Det er forudsætningen bag Florenz-betænkningen. Bilaterale forhandlinger mellem to lande - Polen og Danmark - værterne for COP 14 og COP 15, er ikke nok. Vi skal alle bidrage, og det omfatter europæiske diplomater og repræsentanter for det tjekkiske formandskab. Vores diplomater skal inddrages i forhandlinger i hele verden, da vores pakke og betænkningen fra Karl-Heinz Florenz kun vil have ringe betydning, hvis der ikke opnås en global aftale. Det er det vigtigste for os i dag.
Catherine Guy-Quint
(FR) Fru formand, hr. kommissær, hr. formand for Rådet, mine damer og herrer! Den betænkning, som vores kollega, Karl-Heinz Florenz, har skrevet, opsummerer perfekt resultaterne af vores lange overvejelser af det store problem med global opvarmning.
Vi ved alle, at de planer, der skal gennemføres, er enorme, og at vi frem for alt skal give os selv midler til at ændre vores kultur for ubehersket udvikling ved at fremme ændringer i vores økonomi.
Problemet er nu at finde ud af, hvordan vi kan gennemføre alle henstillingerne i betænkningen. Vi skal omgående finde metoder til bekæmpelse af den globale opvarmning. EU's nuværende budget er utilstrækkeligt til at opfylde de relaterede målsætninger. Vi kan heller ikke løse dette betydelige finansieringsproblem ved hjælp af de nationale budgetter eller private midler.
Kommissionen anslår, at der kræves en årlig investering på 175 mia. EUR for at bekæmpe den globale opvarmning. Med et budget på 76 mia. EUR er vi langt fra det. Kommissionen vil derfor udforme en opgørelse over alle de eksisterende instrumenter. Udformning af forslag til den kommende finansielle ramme vil dog være en krævende opgave.
For at optimere alle vores handlinger i forbindelse med denne klimakrise har vi brug for nye ressourcer til at oprette en europæisk klimafond, som kan finansieres gennem handelen med kvoter for emissioner, og som vil blive anvendt til at støtte tilpasning, afhjælpning, bæredygtigt forbrug og energieffektivitet, og derfor skal en stor del afsættes til de fattigste lande.
Det kræver politisk mod fra Rådets, Kommissionens og Parlamentets side, men det er en forudsætning, som skal opfyldes, hvis jorden skal leve op til denne udfordring.
Der vil ikke være nogen fremtid for vores civilisation, hvis vi som europæere ikke iværksætter foranstaltninger, der pålægger selvdisciplin med henblik på at beskytte vores klima. Det er en væsentlig politisk handling, en politisk handling, der er afgørende for at give vores kontinent og andre en stabil fremtid ...
(Formanden afbrød taleren)
Holger Krahmer
- (DE) Fru formand! Jeg vil gerne takke Karl-Heinz Florenz dybt for hans betænkning, som desværre ikke har været en stor succes. Det skyldes sandsynligvis til dels, at den i høj grad er blevet drøftet i skyggen af lovgivningspakken om klimaændringer.
Vi skal se konsekvenserne af klimaændringer i øjnene. Det er der ingen tvivl om. Det er kun de midler, der er valgt til at gøre dette i denne betænkning, som jeg ikke kan støtte fuldt ud. Det er for det første rigtigt, at EU skal tage de første skridt for at beskytte klimaet, men det er ikke godt at fare frem alene uden at involvere nogen partnere. Europa som vejviser er ikke nok til at overbevise resten af verden. En mere farbar vej skal involvere industrilandene og som minimum Kina, Indien og Brasilien. Ellers vil Europas økonomi fortsat være urimeligt belastet uden nogen målelig effekt på de globale CO2-emissioner. Med vores nuværende niveau af viden kan vedvarende energiformer for det andet ikke fuldstændigt erstatte fossile energikilder. Det kan være motiverende på et politisk plan at kræve det, men det er ikke realistisk. Den politiske vilje kan ikke, uanset hvor stor den end er, ikke ophæve de fysiske love. Biobrændstoffer hyldes for det tredje som miljøvenlige alternativer. Deres negative bivirkninger på fødevarepriserne, der stiger som følge af disse biobrændstoffer, og på regnskovene, der ryddes, er endnu ikke under kontrol. For det fjerde er mulighed for mobilitet, som på lang sigt beskytter ressourcerne, er et rimeligt mål. Ved at fastlægge incitamenter kan vi hjælpe med at opfylde dette mål. Vi skal dog overveje, hvornår statsindgreb går for vidt, og hvornår vi kan hævde at have viden, som vi ikke har i dag.
Der i øjeblikket ingen, der ved, hvilke teknologier der bedst kan opfylde borgernes mobilitetsbehov om 50 år, og politikerne ved det bestemt ikke bedre end ingeniørerne.
Selv om den begyndte med gode intentioner, er det, vi har tilbage, desværre en betænkning fuld af ønsketænkning på skrift med moralske appeller og løftede pegefingre. De tyske liberale kan desværre ikke støtte betænkningen.
Bogusław Rogalski
- (PL) Fru formand! Der vil gå lang tid, inden politikerne indser, at det ikke er kulfyring, men solens aktivitet, der forårsager fænomenet klimaændringer. Det vil tage endnu længere tid at overbevise samfundene, der er blevet hjernevasket af aggressiv miljøpropaganda, om denne sandhed.
I lyset af, at jordens klima påvirkes af hændelser, der finder sted i rummet, må vi blive enige om, at menneskelige forsøg på at påvirke klimaet er dømt til at mislykkes. Jorden har ved flere lejligheder gennemgået perioder med global opvarmning og en stigning i koncentrationen af kuldioxid i luften. Global opvarmning er dog altid begyndt omkring et dusin århundreder før stigningen i kuldioxidniveauerne. I en periode med dramatiske temperaturfald blev kølingen af klimaet ikke påvirket af, at luften på det tidspunkt indeholdt op til 10 % eller mere kuldioxid sammenlignet med i dag.
Hvis vi anerkendte dette, ville menneskeheden spare milliarder af dollar ved at opgive formålsløse aktiviteter. De sparede penge kunne bruges på fattigdomsbekæmpelse og nye teknologier. Hvis vi ikke ved, hvad handelen drejer sig om, så drejer den sig om penge og handel med emissioner. Bravo. Hvilket klimatisk mesterstykke.
Derek Roland Clark
(EN) Fru formand! En mystik, der grænser til en religiøs tro, er vokset op omkring denne påståede globale opvarmning. Miljøforskeren har haft en stor dag, men den naturlige verden overholder de fysiske og kemiske love, fag, som jeg har undervist i i 39 år.
Teorien om global opvarmning har udpeget CO2, et naturligt element i atmosfæren, som en dæmongas. Den har den effekt, at den - i beskeden grad - binder varme omkring jorden, men hvordan? Man er nødt til at tegne en kurve, der viser, hvordan CO2 måske forårsager opvarmning.
Er det en aritmetisk graf - og her er jeg nødt til at blive teknisk - hvor lige stigninger i CO2 forårsager lige stigninger i opvarmning? Er det en eksponentiel graf - en flygtning - hvor CO2 i ekstra mængder forårsager en stadigt stigende stigning i den globale opvarmning? Eller er det en logaritmisk graf, hvor ekstra mængder af CO2 forårsager mindre og mindre ekstra opvarmning, og som til sidst bliver en flad linje?
Jeg havde mistanke om, at det var den sidste, og Hadley-centret, det førende institut på dette område i Det Forenede Kongerige, har bekræftet, at det er den sidste graf. Vi er næsten på den flade linje, hvis vi ikke allerede er der. Ekstra CO2 vil ikke have nogen yderligere effekt. Der er ikke noget problem.
Anders Wijkman
Fru formand! Jeg vil gerne takke Karl-Heinz Florenz. Dette er en indholdsrig betænkning med en lang række konkrete forslag. Der gives en specifik opfordring til at udnytte de økonomiske vækstpakker over hele verden til at fremme ren energi og grønne teknologier, og det understreges dermed, at den finansielle krise og klimakrisen har samme rødder - ikkebæredygtig brug af ressourcer.
Jeg støtter betænkningen, men jeg ville som Caroline Lucas gerne have set, at der var lagt større vægt på de nylige tegn på, at klimaændringerne både sker hurtigere og er alvorligere, end vi antog for blot et par år siden - i modsætning til det, som visse kolleger har sagt, herunder navnlig Roger Helmer. En nylig screening af mere end 900 artikler om klimaet i videnskabelige tidsskrifter - peer review - har for resten vist, at ikke én af dem sætter spørgsmålstegn vil essensen af IPCC.
Det, som jeg især er bekymret over, handler ikke om CO2-emissioner som sådan, men om de positive feedbackmekanismer, der nu aktiveres i planetsystemet, f.eks. forsuring af havene, reduceret albedo og den mulige lækage af metan fra den optøende tundra. Alle disse faktorer vil accelerere opvarmningen. Vi kan styre emissionerne, men vi kan ikke styre disse faktorer.
Det er efter min mening hovedårsagen til, at emissionsreduktioner skal være så meget mere ambitiøse i den nære fremtid end det, der i øjeblikket drøftes i EU og af FN.
Det betyder i øvrigt, at målet på 2 °C skal revideres, og at koncentrationerne af drivhusgasser skal reduceres i stedet for fortsat at stige. Det er derfor, at nogle af os er så ihærdige fortalere for målet på 350 ppm. Denne dimension af problem omtales i betænkningen, men kun flygtigt. Det burde efter min mening have været kernen i betænkningen. Mit gæt er, at om få år vil de feedbacks, jeg nævnte tidligere, være kernen i debatten.
Til sidst vil jeg tilslutte mig, hvad Guido Sacconi sagde. Trods dets mangler har et midlertidigt udvalg været det rigtige instrument til at håndtere et horisontalt emne som dette. Jeg håber, at det kommende Parlament vil bygge videre på vores erfaringer og håndtere klimaændringer og bæredygtighed på en lignende måde.
Katerina Batzeli
(EL) Fru formand, hr. kommissær! Vi er alle enige om, at København skal krones med succes, fordi både den politiske verdens troværdighed og kommende generationers overlevelse er på spil. Vores forslag skal være rettet mod udvikling, beskæftigelse og solidaritet: de tre feltråb, der vil præge fremtiden for de kommende generationer. Hvad kræves der af os i dag? Der kræves ansvarlighed og beslutsomhed for at sikre tilstrækkelig finansiering til denne betydelige udviklingsplan for klimaændringer og nye dynamiske udviklingsaftaler, der har forrang for og er adskilt fra restriktive handelsaftaler.
Der er dog én betænkelighed med hensyn til vores taktik, og vi skal først og fremmest overbevise samfundet som helhed og derefter fortsætte dynamisk for at integrere bestemte produktive sektorer i landbrugets kvantespring. Derfor skal vi huske, at landbruget allerede er omfattet af de nationale forpligtelser med hensyn til at reducere emissionerne med 10 % inden 2020, at der allerede er vigtige forslag fra den fælles landbrugspolitik om miljøvenlige landbrugsformer, og at internationale aftaler om landbruget skal være gensidige for alle internationale partnere.
Hr. kommissær! Fødevaremodellen hænger direkte sammen med klimamodellen, og det eneste, vi skal gøre, er at overbevise samfundet selv. Klimaændringer skaber bredere demokratisk deltagelse i samfundet, et samfund, som lever med forskellige kulturelle værdier.
Lambert van Nistelrooij
- (NL) Fru formand! Det er med stor glæde, at jeg arbejdede sammen med Karl-Heinz Florenz og alle de øvrige i det midlertidige udvalg. Vi har lagt det særdeles påkrævede fundament for en politik, der vil være mere integreret og ambitiøs i fremtiden, og vi kan forvente bred støtte, selv her i Parlamentet inden for rammerne af 20-20-20-målsætningen.
Svaret er, at vi skal gøre økonomien så grøn som muligt og gøre virksomheder, husholdninger og det offentlige bæredygtige. Iværksættere, der søger støtte til en sådan tilgang - udviklingen af bæredygtige initiativer inden for denne grønne teknologi - oplever stadig et utal af hindringer. Hvis de søger kvalifikationer til medarbejderne, er de oppe mod en særdeles sektoropdelt politik. Denne betænkning opfordrer til, at der benyttes en integreret tilgang, der også hænger sammen territorialt. Hvis vi ikke gør det, taber vi i sidste ende.
Mit ændringsforslag vedrørende brugen af regioner og byer er heldigvis blevet vedtaget. I næste uge vil 150 byer underskrive en borgmesterpagt med Kommissionen i Parlamentets bygninger. De vil derefter følge konklusionerne i denne betænkning tæt på borgerne og tæt på virksomhederne. Det er efter min mening den rigtige tilgang. Denne tilgang kan derfor regne med min støtte. Jeg er dog imod den overforenklede tilgang til landbrugssektoren i afsnit 189. Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater er med rette ikke imod forbruget af kød. Vi er derfor imod dette afsnit.
Endelig vil jeg anmode Kommissionen om i fremtiden at benytte en mere integreret tilgang og reducere sektoropdelingen til et minimum. Sammen med Parlamentet kan der nås en betydelig milepæl, hvis vi kombinerer lovgivning, stimulering af politikker og aktivering på decentralt plan. Meget kan gøres der.
Inés Ayala Sender
- (ES) Fru formand! Jeg vil først takke Karl-Heinz Florenz for hans generøsitet og åbenhed og alle de grupper, der deltog i denne politiske øvelse og debat om både baggrundsspørgsmål og fremtiden. Dette har sikret os information og klarhed, og det har givet os det nødvendige mod parret med forsigtighed til at tage fat om andre vigtige, parallelle lovgivningsmæssige handlinger, som også involverer høje risici, f.eks. klimapakken, politikken om køretøjer, Lissabonstrategien og sektorer, som f.eks. energi, transport, industri og turisme.
Dette har efter min mening været en god øvelse, og det har, hvad der er vigtigst, givet os mulighed for at tage livtag med det 21. århundrede og, som kommissæren sagde, for at vise det eksempel, vi vil sætte for fremtiden.
Øvelsen har været et eksempel på sammenligning og generøsitet, der kom på det helt rigtige tidspunkt midt i en krise med store sociale risici og muligheden for protektionisme og et skridt bagud. Der er også massiv usikkerhed, og derfor har sikkerhed så stor betydning. Vi skal dog også se på fremtiden.
Dette er, som det er blevet sagt, en ny æra for USA og forhåbentlig også for EU efter den ratificering af Lissabontraktaten, som vi snart forventer.
Dette er også en ny æra, og dette er vigtigt, som omfatter risici, men også utrolige muligheder inden for nye områder og politikker. Dette gør sig gældende i Brasilien, Kina og Rusland, de store nye magtfulde industrilande, og også i store regioner, som f.eks. Latinamerika og udviklingslandene, navnlig i Afrika.
Jeg mener, at dette er et afgørende skridt mod en ny model for udvikling og økonomisk og social vækst, men der er også behov for bæredygtighed og reduktion af indvirkninger. Vi står dog stadig over for en udfordring, når vi skal videreformidle dette budskab til vores borgere.
Jeg vil til sidst understrege de fremskridt, der er sket ved indførelsen af tilpasninger vedrørende vandforsyning og tørke samt bæredygtig mobilitet, som vi efter min mening ...
(Formanden afbrød taleren)
Markus Pieper
- (DE) Fru formand! Florenz-betænkningen indeholder faktisk mange gode forslag. Én god ting ved klimaforhandlingen er, at den vil fungere som en katalysator for overgangen til de vedvarende energiformers tidsalder. Det fremgår tydeligt af betænkningen, ligesom den omhandler mange muligheder for nye teknologier og økonomiske udvikling.
Jeg mener dog, at det er en skam, at vi har udelukket store videnskabelige områder. Undersøgelser og forskere, der anskuer emnet klimaændringer ud fra mindre skumle scenarier eller endda positivt, er simpelthen blevet ignoreret. Tilsvarende anmodninger blev afvist af flertallet, og det er det. Videnskab er kun det, der passer ind i det politiske koncept. Dette vil ikke fungere, for videnskaben lader sig ikke manipulere. Betænkningen vil derfor desværre få en hård modtagelse i sidste ende.
Alle, der på dette grundlag kræver en reduktion i CO2 på 80 % eller mere, bringer økonomien og de sociale resultater i fare. Alle, der samtidig kræver, at vi opgiver kerneenergi, lukker bevidst øjnene for virkeligheden. Alle, der kræver regnskabsstandarder for alle områder af menneskets liv, er på kant med den grundlæggende idé om frihed. Alle, der kræve nye love for jord og landbrug, misbruger klimadebatten til at gennemføre sanktioner, som de alligevel ville gennemføre, men som ikke har noget med klimaændringer at gøre. Alle, der kræver beskyttelsestøj mod virkningerne af klimaet, skaber med vilje angst.
Jeg håber, at disse radikale og malplacerede ideologier ikke medtages i betænkningen. Jeg vil så kunne støtte betænkningen, da beskyttelse af miljøet betyder meget for mig, navnlig når det kan kombineres med sociale resultater og økonomisk konkurrencedygtighed.
Matthias Groote
- (DE) Fru formand, mine damer og herrer! Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer har udført et rigtigt godt stykke arbejde. I dag står vi med den endelige betænkning, som vi skal stemme om. Den viser, hvordan vi i Parlamentet ser på den fremtidige klimapolitik, og hvilke foranstaltninger der skal iværksættes, så vi kan tilpasse os klimaændringerne.
Jeg håber, at vi i Parlamentet, når den næste lovgivningsproces skal gennemføres, også opnår en høj grad af enighed, så de ting, vi har dokumenteret i denne betænkning, vil blive omsat til praksis. Gennem udvalgets arbejdsmetode er der ved denne betænkning også opnået et horisontalt perspektiv. Jeg må sige, at vi burde opretholde dette udvalgs arbejdsmetode i den næste valgperiode, som Guido Sacconi lige har foreslået.
Kampen mod klimaændringer kan ikke udkæmpes af Europa alene. Vi skal få andre kontinenter og lande med om bord. Udvalget har også ydet en god indsats i denne henseende, fordi vi er som Parlament for første gang blevet synlige i forhold vedrørende klimadiplomatiet, og jeg vil endnu engang fremhæve dette her i Parlamentet.
Når vi taler om tilpasningsforanstaltninger, så taler vi også om finansiering. I den forbindelse vil jeg endnu engang opfordre de to andre institutioner, Kommissionen og Rådet, til at give dette spørgsmål topprioritet i de kommende finansielle overslag.
Vi kan vedtage de mest fantastiske betænkninger her, men hvis der ikke er midler til rådighed for foranstaltningerne, opnås det intet ved betænkningen. Vi bør også igen se på, hvorvidt de finansielle foranstaltninger, vi allerede har iværksat, har nogen effekt. Dette bør derfor opsummeres i en revision.
Zita Pleštinská
- (SK) Fru formand, mine damer og herrer! Eftersom EU har ambitioner om at blive den førende i den internationale kamp mod global opvarmning, kan vi ikke nøjes med at formulere mål for klimabeskyttelse. Vi skal også gennemføre dem gennem politiske foranstaltninger. Den tværgående betænkning fra Karl-Heinz Florenz bekræfter, at kampen mod klimaændringer skal baseres på en horisontal tilgang, og den skal indgå i alle lovgivningsmæssige bestemmelser.
Vand spiller en central rolle i forbindelse med klimaændringer. Vi skal erkende, at konsekvenserne af klimaændringer for vandsystemet kan forårsage en dominoeffektiv og kan påvirke mange sektorer af økonomien. De stadigt stigende verdensomspændende problemer med vand kræver en koordineret vandforvaltningspolitik fra medlemsstaterne og indførelsen af miljøprincipper i en integreret forvaltning af vandressourcerne.
Vi skal iværksætte programmer, der etablerer overfladeopsamlingsanlæg til regnvand i skov-, landbrugs- og byområder gennem lovgivningsinstrumenter og gennem investeringsforanstaltninger, der vil yde et væsentligt bidrag til regnvandsopsamlingen i naturen. Indtil nu er regnvand blevet betragtet som spildevand, der så hurtigt som muligt skulle bortskaffes. Den nye tilgang til vand er baseret på princippet om, at regnvand er nøglen til liv. Det glæder mig, at dette vil blive introduceret af en ekspertgruppe af tjekkiske og slovakiske forskere. Dette er en interesserede tilgang, minister Bursík! Jeg tror, De vil støtte den.
Det er ikke muligt at opnå en bæredygtig livsstil uden bidrag fra økonomien, videnskaben, medierne, ngo'erne og de private borgere. Det er vigtigt, at vi ikke giver op over for et så komplekst problem. Vi står over for en udfordring, og vi skal handle nu, fordi vores handlinger i dag afgør fremtiden. Vores centrale mål skal være, at vi ikke berøver de kommende generationer det grundlag for livet, som vi har modtaget fra Gud.
Vi vil kun sejre i den globale konkurrence, hvis vi kan bringe effektive, innovative og intelligente teknologier på markedet på en gennemsigtig måde og uden bureaukratiske hindringer. Vi vil kun sejre, hvis vi giver grønt lys til alle progressive løsninger i Europa.
Justas Vincas Paleckis
- (LT) Fru formand! Jeg lykønsker ordføreren og alle ligesindede mennesker, der udfordrer den trussel, som klimaændringerne udgør. Borgere i Litauen og de øvrige baltiske lande tørster virkeligt efter et europæisk elektricitetsnet. Hvis det ikke etableres inden for få år, vil snakken om energisikkerhed ikke blive til andet end snak. Opfordringen til at øge de strukturfondsmidler, der afsættes til opvarmning af boligblokke, er meget vigtig. Mirakler sker sjældent. Forlængelsen af levetiden for kernekraftværket i Ignalina, et mirakel, som man stadig håber på i Litauen, ville reducere forureningen og sikre, at BNP kunne forblive på 4-5 % om året, hvilket især er nødvendigt for et land, der er så hårdt ramt og skadet af den økonomiske krise. Over for krisen tænker flere og flere EU-borgere mere på overlevelse end på at standse klimaændringer. Men hvis vi kan opgive vores overforbrugende livsstil og blive mere nøjsomme, så vil vi ikke kun redde miljøet og standse overophedningen af kloden, vi ville også fylde vores lommer op igen. Ved at gennemføre strenge besparelser i dagligdagen, når vi bruger ressourcer, og ved at opgive korte bilture, kan vi spare så meget som 1 000 EUR om året.
Françoise Grossetête
- (FR) Fru formand! Man kunne have sagt, at denne betænkning er overflødig efter afstemningen om energi- og klimapakken i december. Denne betænkning udmærker sig dog ved at give et meget godt resumé af det, som vi skal overveje i kampen mod klimaændringer, og jeg vil gerne benytte lejligheden til at takke ordføreren, Karl-Heinz Florenz, som har udvist stor vision ved udformningen af betænkningen.
Vi skal gå videre end drøftelser. Vi skal sikre, at medlemsstaterne indgår klare forpligtelser. Jeg er enig med mine kolleger, der har påpeget behovet for et budget, der er i overensstemmelse med vores ambitioner. Efter energi- og klimapakkens succes under det franske formandskab skal vi gøre alt, hvad vi kan, for at opnå en tilfredsstillende international aftale i København.
Der er dog en anledning til bekymring. 2009 er et europæisk valgår, hvor Kommissionen vil blive udskiftet. Vi er meget bekymrede, når vi læser erklæringerne fra Tjekkiets præsident, som påstår, at den globale opvarmning ikke eksisterer.
Selv hvis han havde ret, er hele vores plan om bekæmpelse af klimaændringer et svar på den alvorlige økonomiske krise, vi oplever i øjeblikket. Faldet i energiressourcer, behovet for energisikkerhed, kvælningen af vores store byer, som er hjem for flertallet af befolkningen, nødvendigheden som følge deraf for at bruge bæredygtig transport, den uendelige hungersnød i verden og behovet for at tilføre jorden næring - alt sammen støtter de løsninger, der foreslås til bekæmpelse af klimaændringerne.
Vi går ind i en æra for bæredygtig vækst, denne tredje industrielle revolution, som er et fantastisk aktiv for forskning, innovation, beskæftigelse og konkurrencedygtighed for virksomhederne. Hvad angår energieffektivitet, bør det allerede være en del af alle genopretningsplanerne, fordi det alene benytter innovative teknologier. Det er en metode til reduktioner af elregningerne, hvilket vil glæde forbrugerne. Ved at reducere forbruget af fossil energi vil EU opnå større uafhængighed og udsende mindre CO2, og der kan skabes tusindvis af nye arbejdspladser.
Ja, kampen mod klimaændringer er et af svarene på den økonomiske krise. Det vil den blive gennem udviklingen af en økonomi med lave CO2-emissioner med støtte fra lokale grupper, virksomheder, forskere og alle borgere.
Silvia-Adriana Ţicău
- (RO) Fru formand! I betænkningen fremsættes der både videnskabelige data og henstillinger til bekæmpelse af klimaændringer under henvisning til både tilpasning og reduktion af årsagerne til problemet. Bekæmpelse af klimaændringer er ikke kun en forpligtelse, så vi kan garantere fremtiden for de kommende generationer, det er også en mulighed for at sætte nyt skub i den globale økonomi.
Jeg opfordrer indtrængende til, at betydningen af energieffektivitet afspejles i fællesskabsbudgettet og de tilgængelige finansielle instrumenter. Forbedring af effektiviteten af transport gennem brugen af intelligente transportsystemer, fremme af jernbane- og skibstransport, udvikling af intermodale trafikformer og investeringer i grønnere biler er foranstaltninger, der vil hjælpe med at reducere emissionerne fra denne sektor.
Jeg har anbefalet, at der udvikles grønnere former for turisme, f.eks. sportsturisme eller kulturel turisme. Jeg vil også understrege, at de mest fremhævede turistdestinationer skal være de destinationer, der respekterer og beskytter miljøet. Vi skal efter min mening overveje at etablere en international fond med det formål at plante træer på uopdyrket jord.
Til sidst vil jeg sige, at vi skal forske i lægevidenskab og medicin for at fremstille medicin og vacciner, der til overkommelige priser kan gøres tilgængelige for alle, der lider af bestemte sygdomme.
Etelka Barsi-Pataky
- (HU) Fru formand! I dag er klimaændringer og transport uadskillelige. Samtidig kan vi i fremtiden kun bevare den mobilitet og frie bevægelighed for mennesker, varer og kapital, som vi har kæmpet så hårdt for, og som vi vogter så nidkært, hvis vi gennemfører ændringer og beslutter os for en målrettet indsats i denne henseende. Som temaleder for det femte tema, transport, i Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer opfordrer jeg til, at der samtidig vedtages og gennemføres en omfattende pakke.
Hvad er der behov for? For det første skal det økonomiske miljø ændres med to mål: først at støtte økologisk innovation gennem skatter og offentlige indkøb og dernæst faktisk at anvende princippet "forureneren betaler". Økologisk innovation er påkrævet inden for motorkøretøjsteknologien med det formål at udvikle alternative brændstoffer til denne sektor, intelligente transportløsninger og systemer til logistikforvaltning. Princippet "forureneren betaler" skal anvendes på alle køretøjer, ved handel med emissioner og ved indregning af eksterne omkostninger.
Der skal sættes ekstra skub i alle initiativer, som vi har lanceret. Det er ikke nok at tale om disse ting: Vi skal gøre dem til virkelighed. Hvilke ting f.eks.? Et fælles europæisk luftrum, ét europæisk luftrum og vores administrationssystemer. Disse skal gennemføres effektivt, fordi vi kun kan regulere industrien og forbruget effektivt, hvis vi har løst vores egne opgaver.
Vi skal først og fremmest se på vores byer og andre vanskelige områder. Dette er i sidste ende måske den vanskeligste opgave. Vi skal skabe en ny transportkultur og efterstræbe mere effektiv anvendelse af de redskaber, vi i øjeblikket råder over. Jeg vil gerne takke Karl-Heinz Florenz, fordi vi med denne betænkning nu har et troværdigt, flerlaget vejkort, der grundlæggende viser, hvordan vi kan begynde at opfylde vores mål, deltage målrettet ved forhandlingsbordet i København og anmode andre om at følge med.
Adam Gierek
- (PL) Fru formand! I præamblen til sin betænkning, som vi drøfter i dag, henviser Karl-Heinz Florenz til sin tidligere betænkning om de videnskabelige kendsgerninger bag klimaændringer. Jeg fandt desværre ingen kendsgerninger i den pågældende betænkning, kun en tro på IPCC-rapporternes ufejlbarlighed. Hverken den nuværende beslutning eller beslutningen fra maj 2008 kan derfor på nogen måde legitimere Kommissionens politiske afgørelser, da de mangler en objektiv videnskabelig tilgang. Kun en sammenhængende klimaændringsmodel, som tager højde for alle variabler, f.eks. indvirkningen af drivhusgasser og frem for alt solaktivitet, kan begrunde disse afgørelser.
Betænkningen, som indeholder ensidige oplysninger, der fremhæver de hypotetiske mekanismer bag global opvarmning, f.eks. CO2-emissioner, ignorerer behovet for en international kamp mod den reelle indvirkning af klimaændringer. Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer har på en forudindtaget måde fokuseret på problemet med at reducere drivhusgasemissionerne og har kun flygtigt omtalt behovet for at bekæmpe den reelle indvirkning af klimaændringer.
Agnes Schierhuber
- (DE) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil også først takke ordføreren, der ihærdigt har forsøgt at opnå så meget som muligt for os alle.
Landbruget er særligt ramt af klimaændringerne, da dets produkter produceres i det fri. Vi tænker på tørke og ørkendannelse, som vi f.eks. oplever i det sydlige Italien, eller andre ekstreme vejrfænomener, som f.eks. uventede regn- og haglbyger eller oversvømmelser, som påvirker vores landbrugeres subsistensmuligheder.
Landbruget udpeges ofte som den store årsag til klimaændringerne. Omkring 10 % af de globale drivhusgasser produceres i landbruget. De fleste af disse er dog gasser af naturlig oprindelse, f.eks. metan.
Efter min mening viser landbruget tværtimod vejen frem i kampen mod klimaændringer. Jeg vil gerne dokumentere følgende påstand med en undersøgelse fra Østrig fra 2008: Gennem planter, som f.eks. græs, majs og korn, og jorden forbruger og binder land- og skovbruget langt flere drivhusgasser, end det genererer. I henhold til undersøgelsen fra 2008 svarer emissionerne fra landbruget og skovbruget på ca. 8 mio. tons CO2-ækvivalenter om året i alt til en bindende effekt på 58 mio. tons CO2 eller CO2-ækvivalenter. Det viser, at landbruget ikke skal udpeges som en miljøsynder. Tværtimod. Her er nogle flere tal: Siden 1990 har landbruget i Østrig reduceret dets CO2-emissioner med 1,3 mio. tons.
Energi er et andet vigtigt område, hvor landbruget bidrager til kampen mod klimaændringer. Landbruget i Østrig forbruger f.eks. ca. 2,2 % af den genererede energi. Andelen af vedvarende energi er 23 %, hvoraf en stor del igen tilhører landbruget.
Til sidst vil jeg gerne sige følgende. Der skal lægges stor vægt ...
(Formanden afbrød taleren)
Satu Hassi
(FI) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke Karl-Heinz Florenz dybt for det fremragende arbejde, han har udført som ordfører. Vores største udfordring er nu at fastlægge den næste internationale klimaaftale. De to vanskeligste emner til aftalen er de forskellige landes mål for emissionsreduktion, og hvordan industrilandene vil bidrage til finansieringen af investeringer i klimaafbødning i udviklingslandene. I begge disse spørgsmål skal EU hæve dets standarder, selv om vi i teorien kan være stolte af, at vi altid har været førende med hensyn til global klimabeskyttelse.
Den seneste forskning viser, at en reduktion af emissionerne på 30 % inden 2020 ikke vil være nok - målene skal gøres strammere. Hvad angår finansiering af klimaforanstaltninger i udviklingslandene, beklager jeg, at Kommissionen i dens nye meddelelse stadig kommer med meget generelle observationer og ikke foreslår tilstrækkeligt konkrete modeller.
I forskellige sammenhænge, herunder under forhandlingen om klimapakken, har vi i Parlamentet vist, at vi er parate til at yde en væsentlig indsats for at reducere emissionerne i udviklingslandene. Dette er et af de områder, hvor EU også bør opfordre USA's præsident til at vedtage en ny linje. Indtil nu har USA ikke sagt noget om, hvor parat landet er til at støtte mål for emissionsreduktion i udviklingslandene. Klimabeskyttelse kan opnås, men foranstaltningerne skal være hurtige og overensstemmende.
Mairead McGuinness
- (EN) Fru formand! Jeg vil gerne takke ordføreren. Jeg vil være meget konkret vedrørende landbruget og de to afsnit i betænkningen, som efter min mening er unødvendige. Betænkningen ville måske være bedre uden dem. De er meget specifikke omkring kødforbrug, og jeg mener ikke disse afsnit hører hjemme i denne betænkning.
Det efterfølgende afsnit om foderrationer ignorerer kendsgerningerne i forskning, der er gennemført gennem mange år i mange medlemsstater, som netop har til formål at gøre, hvad der anføres i dette afsnit, som derfor er forældet i forhold til virkeligheden.
Et af de områder, der efter min mening skal forbedres, er budskabet om, hvordan landbrugere og andre, der bruger jorden, kan drive deres bedrifter på en måde som er mere "klimavenlig". Jeg mener, at forskerne har undladt at samarbejde med landbrugerne, og at vi har brug for en øget indsats i forbindelse med udvidelsestjenesterne for at få budskabet ud, for at stimulere og ikke tvinge.
Marusya Ivanova Lyubcheva
- (BG) Fru formand, mine damer og herrer! Klimaændringer er øjensynlig i fokus for europæisk, og ikke kun europæisk, politik.
Hverken ét land eller én union kan alene og uafhængigt håndtere problemerne med klimaændringer. Vi skal derfor integrere politikkerne på både horisontalt og vertikalt plan. Politik, lovgivning og finansiering skal arbejde sammen. Betænkningen skaber en fantastisk platform for dette.
Jeg vil gerne flytte fokus til to kendsgerninger, som er nødvendige for, at vi kan udføre vores arbejde til gavn for kampen mod klimaændringer. Videnskab: I betænkningen lægges der særlig vægt på nye teknologier, men vi skal tale mere om videnskab og målrette investeringer mod videnskab, hvorigennem løsninger kan findes. Uden det er vi overladt til trivialitet og mørke.
Videnskabelig forskning er vores grundlag. Nye teknologier udviklet i et samarbejde mellem virksomheder og forskere er vores fremtid. Jeg opfordrer til, at der investeres i videnskab, og at klimaændringer udpeges som et vigtigt prioriteret område i alle EU's videnskabelige programmer.
DanutBudreikait
- (LT) Fru formand! I kampen mod klimaændringer skal vi lægge stor vægt på transportsektoren, som i øjeblikket udsender næsten en tredjedel af EU's CO2-emissioner. Transportsektoren skal reducere CO2-emissionerne med 20 % inden 2020. For at opfylde disse mål er det nødvendigt at gennemføre en stabil pakke med transportpolitikforanstaltninger, som omfatter økologiske innovationer, beskatning af CO2-emissioner, ændringer i kørselsmønstre og -vaner og andre foranstaltninger. Jeg vil gerne påpege, at momssatsen i nogle medlemsstater er blevet hævet som følge af den finansielle krise og den økonomiske recession, og der er opstået en situation, hvor det er billigere for borgerne at køre i bil på grund af de højde takster for offentlig transport. Jeg vil derfor indtrængende opfordre medlemsstaterne til at indføre skattemæssige incitamenter, der vil opfordre borgerne til at bruge offentlig transport. Det er også vigtigt, at vi stimulerer brugen af tog ved at investere i udviklingen af jernbaneinfrastruktur. Jeg vil minde om, at et tog på 1 km i gennemsnit udsender tre gange mindre CO2 end en bil og så meget som otte gange mindre end et fly.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Fru formand, mine damer og herrer! Vi kan lykønske os selv med den brede enighed her, men vi står alligevel alene: Jeg vil gerne spørge kommissæren for miljø og miljøministrene om, hvor vigtigt miljøet er for Kommissionen, Rådet og regeringerne. Vi ved, hvor vigtigt.
Jeg gik ikke selv helt ind for at etablere dette udvalg, fordi der efter min mening ikke er noget, der er bedre til at isolere end at oprette et nyt udvalg. I Frankrig kalder vi det et "Théodule-udvalg".
Jeg er usikker på denne betænknings fremtid, når det gælder dens integration i europæisk politikker. Jeg vil minde de medlemmer, der var der i 1992, om, at vi dengang havde en fremragende betænkning om bæredygtig udvikling. Lige så snart den var blevet vedtaget - og det endda enstemmigt - blev den fuldstændigt begravet. Hvis vi havde gennemført den i europæiske politikker, ville vi måske ikke være endt her.
Jeg vil nu henvende mig til ordføreren, som afviser, at han fremlægger et politisk projekt. Det er et politisk projekt, De fremlægger, fordi det er en fuldstændig ændring af retningen for de europæiske politikker, hvad angår landbrug, fiskeri og transport. Så, ja, vi skal være mere ambitiøse, og vi afventer resultaterne.
Herbert Reul
- (DE) Fru formand! At tage konsekvenserne af klimaændringer alvorligt betyder at lytte til alle de forskellige sider i debatten, herunder videnskaben. Vi havde mange eksperter i udvalget, det er korrekt. Desværre repræsenterede de dog kun ét synspunkt. Vi fik ikke chancen for at høre alle sider i debatten. Jeg mener, det var en fejl.
Vi havde et første udkast til Karl-Heinz Florenz' betænkning, som var betydeligt bedre end den betænkning, vi sidder med i dag, og som vi skal basere vores beslutning på. Mange af de forslag, der nu er inkluderet, er fine, men efter min mening tager mange af dem fejl. Det giver ingen mening, at vi konstant tyr til nye forordninger og nye foranstaltninger. Den eneste løsning må være at sige "ja" til innovation og "ja" til forskning. Løsningen er ansvar for den enkelte og ikke flere og flere statslige reguleringer. Der er adskillige meningsløse bestemmelser, f.eks. regnskabsforpligtelsen, forebyggelse af og sanktioner mod kødforbrug, tilsmudsningen af landbruget og mange andre. Det er efter min mening den forkerte vej at gå, og jeg mener derfor, at denne betænkning er problematisk i dens nuværende form.
Martin Bursík
formand for Rådet. - (EN) Fru formand! Jeg har konstateret, at de ærede medlemmer af Parlamentet bruger deres modersmål. Jeg er ikke i tvivl om, at tolkene taler 1000 % bedre engelsk end mig, så jeg vil om forlov tale tjekkisk og besvare nogle af spørgsmålene under denne forhandling i Parlamentet.
(CS) Jeg sætter stor pris på dybden af forhandlingen i Parlamentet, på den målrettede tilgang og også på medlemmernes ansvarlige holdning. Der er omkring syv punkter fra forhandlingen, som jeg vil sige noget om. Først vil jeg understrege den vigtige rolle, som Det Mellemstatslige Panel for Klimaændringer (IPCC) spiller, da dets resultater er blevet draget i tvivl i nogle af indlæggene. Det er efter min mening til en vis grad en ulempe, at de kvartalsrapporter, som IPCC udsender om de væsentligste kendsgerninger vedrørende klimaændringer, tilpasninger og afbødende foranstaltninger, er 1 200-1 400 sider med meget detaljerede videnskabelige oplysninger og referencer til relevant videnskabelig litteratur. Der udarbejdes dog senere et sammendrag af disse rapporter, som afsluttes med et "sammendrag til politikere", som er ca. 20 sider langt, og som ikke længere indeholder referencer. Mange misforståelser opstår efter min mening, fordi vi som politikere ikke har tid - og jeg undskylder, hvis dette gælder for Dem - til at læse disse 1 200-1 500 sider. Det er vigtigt at fremhæve, at IPCC har modtaget en Nobelpris, og at de 192 deltagende lande på klimakonferencen på Bali udnævnte IPCC til den mest omfattende og velkvalificerede videnskabelige ressource, som giver os de mest overensstemmende oplysninger, når vi skal beslutte, om og hvordan vi skal reagere i forbindelse med klimaændringerne. Det var holdningen fra de 192 nationale repræsentanter, og det er også mit svar på nogle af antydningerne om sortsynethed, et argument jeg er blevet vant til at høre i mit eget land.
Jeg mener, at vi har et særdeles godt udgangspunkt i 2009. Vi taler på den ene side som EU med én stemme igen. Den enorme betydning af dette oplevede jeg på Bali. Vi opnåede betydeligt fremskridt i forhandlingerne med vores G77-partnere og andre økonomier, og vi var faktisk den eneste større globale økonomi, der pressede på for at få vedtaget et mål om at reducere drivhusgasemissionerne med 30 % inden 2020. Det andet håb ved årets start er forandringen i USA, som mange har nævnt i dag. Jeg opfatter problemet, som om der et sted i København er et lokale med ca. 200 låse i døren. Hvis vi kan låse alle låsene op, vil vi indgå en ny global aftale om klimabeskyttelse, der skal løbe efter 2013. Vi har nu åbnet låst den første lås op, nemlig EU. Den anden lås i rækken er USA, og derfor lægger vi så stor vægt på så hurtigt som muligt at komme i dialog med den nye amerikanske regering. Vi planlægger derfor et fælles besøg i trojkaen sammen med det kommende svenske formandskab og kommissæren for miljø, Stavros Dimas. Og det er mit svar til bemærkningen fra Jerzy Buzek - vi søger bestemt ikke at være førende i den internationale forhandlinger helt alene. Slet ikke Vi vil koordinere forhandlingerne. Danmark har naturligvis en stor interesse i, at der opnås en aftale i København. På de lukkede ministermøder under Rådets uformelle forårsmøde vil vi rapportere om fremskridtet i de bilaterale forhandlinger om den internationale aftale om klimaændringer. Vi vil også sammen forsøge at definere en fremtidig strategi for, hvordan vi skal koordinere internationale forhandlinger, naturligvis med inddragelse af diplomater. Vi vil desuden forhandle tilpasningerne, som vil blive hovedtemaet på det uformelle forårsmøde i Prag.
Næste punkt i mit svar vedrører den kendsgerning, at vi er kommet til kritisk punkt, hvor EU's indsats for at fastlægge en ambitiøs og aktiv klimaændringspolitik pludselig løber panden mod konsekvenserne af den finansielle og økonomiske krise. I den sammenhæng er det efter min mening særdeles positivt, at der er langt mellem de stemmer, der kræver en udskydelse af vores langsigtede klimaændringsmål. Tværtimod. Langt de fleste stemmer - også her i Parlamentet, hvilket jeg er meget taknemmelig for - opfordrer os til at udnytte dette sammenfald og opfatte det som en mulighed, som vil give os en "seksdobbelt win-strategi, dvs. en "win, win, win, win, win, win-strategi, fordi de enkelte økonomier er parate til at afbøde den finansielle og økonomiske krise ved at investere - selv de mest konservative økonomer er parate til at tillade undtagelser. Dette repræsenterer derfor en mulighed for at omdanne vores nuværende økonomi til en økonomi med lave CO2-emissioner og støtte moderne miljøteknologier. Hvorfor seks gange "win"? Fordi vi vil spare penge til energi gennem energibesparende foranstaltninger. Fordi vi vil reducere vores afhængighed af importeret energi, fordi vi vil reducere forbruget af ikkevedvarende naturressourcer, fordi vi vil skabe nye arbejdspladser - og glem ikke, at de forskellige planer i Europa for afhjælpning af den finansielle og økonomiske krise vil skabe nye beskæftigelsesmuligheder inden for "grønne job" og inden for nye miljøteknologier vedrørende vedvarende energikilder og energibesparelse - og samtidig reducerer vi drivhusgasemissionerne.
Det tjekkiske formandskab ser derfor denne situation som en enestående mulighed for at ændre adfærdsmønstrene og lede vores økonomi mod større bæredygtighed. Den største mulighed for at ændre økonomien ligger inden for det globale CO2-marked. Sammenlignet med miljøpolitikken i 1970'erne, hvor vi benyttede forbud og pålæg og primært anvendte en såkaldt "end of pipe"politik, vil vi i 2009 i langt højere grad bruge finansielle instrumenter til at hjælpe miljøet. Det faktum, at klima- og energipakken omfatter et nyt system for handel med emissioner baseret på auktioner, giver os et enestående grundlag for at skabe et globalt CO2-marked. Lad os overveje ambitionen. I 2013 vil elektricitetsauktioner blive indført gradvist, og i 2015 vil vi have et globalt CO2-marked på OECD-plan. Vi overvåger derfor nøje udviklingen i USA, og hvordan processen vedrørende systemet med øvre grænser og handel forløber i Kongressen.
Et andet punkt, jeg vil nævne, er den rolle som vedvarende energikilder og energibesparelser spiller. I vores forhandlinger med udviklingslandene skal vi tilbyde noget. Vi skal tilbyde disse lande økonomisk udvikling, men vi skal samtidig tilbyde en type udvikling, der kan sikre opfyldelsen af de mål, som IPCC har udpeget, og som vi har vedtaget som politikere. Og her spiller de vedvarende energikilder en absolut hovedrolle, da vi grundlæggende har to muligheder. Der er milliarder af mennesker, som ikke har adgang til elektricitet, men som har et desperat ønske om det, fordi det er så attraktivt for forbrugere og er en forhåbning, som ingen kan bebrejdes for. Det er en kendsgerning, at disse mennesker enten skal rejse til byerne for at få elektricitet, som distribueres på den almindelige måde i dag - store centrale kilder, distributionsnet, en byrde for miljøet, eller elektriciteten skal komme til dem på de steder, hvor de har boet i generationer, og hvor de kan fortsætte deres traditionelle livsstil i harmoni med naturen. Den anden mulighed er kun mulig gennem decentral vedvarende elektricitet. Vi, der udvikler teknologien for vedvarende energikilder i Europa, gør det med andre ord ikke kun for de industrialiserede lande, men også for at øge antallet af installationer i hele verden, for at reducere investerings- og driftsomkostningerne og for at gøre disse teknologier tilgængelige for befolkningerne i udviklingslandene. Vi står over for en enorm politisk opgave i forbindelse med udviklingslandene.
Jeg vil gerne afslutte med at forsikre Dem om, at det tjekkiske formandskab har vidtrækkende ambitioner for at opnå fremskridt i klimaforhandlingerne. Vi vil i høj grad føre an i de internationale forhandlinger. Jeg vil også gerne forsikre Dem om det tjekkiske formandskabs overensstemmende holdning. Hvis premierministeren for Tjekkiet forsvarede den tjekkiske præsident Klaus under forhandlingen i Parlamentet, må jeg med hensyn til klimaændringer og klimapolitik lægge afstand til disse erklæringer og den tjekkiske præsidents holdning. Jeg kan forsikre Dem om, at det tjekkiske formandskabs holdninger fastlægges af den tjekkiske regering. Uanset hvilke erklæringer, De måtte høre under det tjekkiske formandskab - vores præsident planlægger også et besøg i USA - bedes De huske, at klimapolitikken formuleres af den tjekkiske regering, og vi står sammen. Vi arbejder sammen med Kommissionen og det kommende svenske formandskab i trojkaen. Det afslutter min erklæring. Jeg vil igen takke Dem for en særdeles produktiv, målrettet og frem for alt ansvarlig drøftelse her i Parlamentet.
Stavros Dimas
Fru formand! Vi glæder os også til at fortsætte det tætte samarbejde med det tjekkiske formandskab, den tjekkiske regering og specifikt minister Martin Bursík. Jeg er sikker på, at vi vil opnå fremskridt i forhandlingerne i første del af 2009.
Jeg vil takke alle talerne i dages forhandling for deres positive bidrag.
Som titlen i betænkningen antyder, vil alt, hvad der sker med verdens klima i 2015 og derefter, afhænge af, hvad det internationale samfund beslutter nu. Det er afgørende, at vi bygger på den solide videnskabelige viden, vi har til rådighed, og insisterer på, at forhandlingerne skal gennemføres på et videnskabeligt grundlag. Vi skal formidle de videnskabelige resultater til den brede offentlighed og forbedre forbrugernes bevidsthed om drivhusgassernes indvirkninger på vores livsstils- og forbrugsmønstre.
En sådan øget bevidsthed skal dog ledsages af stærke økonomiske incitamenter for virksomhederne til at reducere drivhusgasemissionerne fra de varer og tjenester, de leverer. En overgang til en økonomi med lave CO2-emissioner er nødvendig på verdensplan og kan opnås gennem omfattet og integreret indsats mod emissionerne i alle sektorer.
Kun ved at være ambitiøse nu kan vi holde døren åben for stabiliserende koncentrationer af drivhusgasser på lavere niveauer, hvis IPCC i fremtiden angiver, at dette er nødvendigt. Ligesom resten af Kommissionen er jeg overbevist om, at De også spiller en vigtig rolle for at viderebringe disse vigtige budskaber.
2009 bliver et afgørende år for de globale klimaforhandlinger. For Kommissionen står 2009 i gennemførelsens tegn: Vi arbejder på en køreplan for gennemførelsen. Der er ca. 15 foranstaltninger, som vi skal føre gennem komitologiproceduren. Der er en række tidsfrister i den reviderede ETS, som vi skal overholde. Listen over sektorer med kulstoflækage skal f.eks. være klar inden december 2009. Der afholdes et stort møde med berørte parter den 30. marts 2009. Størstedelen af arbejdet udføres i løbet af sommeren, og ved udgangen af 2009 vil vi være igennem listen.
De harmoniserede regler for auktioner skal være klar inden juni 2010. Der afholdes et stort møde med berørte parter i februar. De har adgang til alle disse tidsfrister og arbejdsprogrammer. Men 2009 bliver, som jeg sagde, et afgørende år for de globale klimaforhandlinger.
Verden forventes at nå til enighed om yderligere international indsats for at bekæmpe klimaændringerne på klimakonferencen i København i december. En aftale i København er dog på ingen måde givet: Der er stadig meget, der skal gøres.
Klima- og energipakken gav os et forspring i denne overgang og skabte et godt grundlag for at demonstrere, at en ambitiøs klimapolitik ikke kun er mulig, men også generelt gavnlig for vores økonomier og samfund. Meddelelsen om København danner udgangspunktet for yderligere uddybning af EU's holdninger til de centrale elementer, og den sætter os i stand til at fastholde vores lederskab og hjælpe med at føre forhandlingerne i København i mål.
Det er klart, at problemerne med klimaændringer ikke kan løses, uden at vi i betydelig grad intensiverer finansieringen af og investeringerne i ren teknologi og foranstaltninger, som har til formål at sikre tilpasning til de uundgående indvirkninger af klimaændringerne. Det anslås, at der kræves op til 120-150 mia. EUR årligt til udviklingslandene i 2020.
Indtil 2020 kan denne finansiering for en stor dels vedkommende komme fra de private husholdninger i udviklingslandene. Størstedelen af reduktionerne i energisektoren vil f.eks. komme fra effektivitetsforbedring, der betaler for sig selv. Denne indsats kan til dels støttes gennem internationale låneordninger med henblik på at mobilisere international privat finansiering.
En anden betydelig del af yderligere finansiering og investering vil blive mobiliseret gennem CO2-markedet, både fra overskuddet af kommende auktioner af CO2-rettigheder via CO2-kreditter under CDM. EU har i klima- og energipakken skabt en betydelig efterspørgsel efter CDM-kreditter indtil 2020. Det vil sandsynligvis anspore til anvendelse af rene teknologier i udviklingslandene.
Men jo fattigere udviklingslandene er, jo mere vil de kræve yderligere finansiel bistand fra industrilandene. Uden denne bistand vil de ikke kunne reducere deres drivhusgasemissioner tilstrækkeligt. Uden denne bistand vil de fattigste og mest udsatte lide under konsekvenserne af klimaændringer. Uden denne bistand vil der ikke blive opnået en aftale i København.
Spørgsmålet er: Hvordan kan vi sikre, at disse yderligere strømme af offentlig finansiering kan forudsiges og vil blive anvendt på en gennemsigtig måde, og at bidragene til disse strømme deles internationalt?
Ud over vores bidrag til FN-forhandlingerne oplever vi, at der etableres CO2-markeder i mange dele af verden som resultat af den vellykkede gennemførelse af EU's emissionshandelssystem. Australien har offentliggjort de centrale elementer af dets system. I efteråret 2008 bekræftede den amerikanske præsident Obama umiddelbart efter sit valg sit mål om at etablere et CO2-marked for hele USA.
Sammen kan disse handelssystemer udgøre kernen i et nyt kommende globalt CO2-marked. Som jeg allerede har understreget, er EU's udfordring nu at fremme udviklingen af sådanne forbundne CO2-markeder, navnlig blandt OECD-landene, inden 2015.
I meddelelsen om København har Kommissionen behandlet disse spørgsmål ved at fremsætte konkrete forslag - forslag, som ikke blot er ambitiøse, men også realistiske, og vil yde et væsentlig bidrag til den succes i København, som vores klode så desperat har behov for.
Til sidst vil jeg takke Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer, Karl-Heinz Florenz og Parlamentet for den seriøsitet og hast, hvormed denne pakke er blevet behandlet.
(Bifald)
Karl-Heinz Florenz
Fru formand, hr. formand for Rådet! Det glæder mig meget, at dette spørgsmål i det midlertidige udvalgs sidste fase er blevet mødt med så stærk interesse, og det sætter jeg stor pris på. Jeg vil også gerne takke alle, der har bidraget til denne forhandling, og alle, som har arbejdet sammen med os. Vi har udformet et vejkort, der skal føre os til København, som naturligvis indeholder vejskilte samt stopskilte og "kør videre"skilte, men også skilte, der viser, at der er vanskelige sving forude. Det har vi drøftet i dag.
Det glæder mig, at der har været kritiske bemærkninger, som vi for nogles vedkommende vil tage i betragtning. Jens Holms forslag om, at Europas borgere skal holde op med at spise kød, er desværre latterligt, men vi har jo alle vores egen mening. Vi vil til sidst opnå et vellykket resultat, og alle har bidraget til det. Jeg skylder Dem alle stor tak.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i dag.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Constantin Dumitriu  
Mine damer og herrer! I løbet af de seneste måneder har vi oplevet, hvad kreditstramning betyder, da den globale økonomi er ramt af en hidtil uset krise. Klimakrisen, fødevarekrisen og den sociale krise kan stadig mærkes med usvækket styrke.
I Rumænien har vi i de senere år oplevet et fald i produktionen som følge af eksterne årsager, f.eks. oversvømmelser, tørke og fugleinfluenza, og problemer af økonomisk art er nu kommet oven på disse i løbet af de sidste par måneder. Under den nuværende finansielle krise vil vi få endnu vanskeligere ved at dække de tab, der er udløst af oversvømmelser og tørne, ved hjælp af statsbudgettet. I hele den periode, hvor jeg har siddet i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, har jeg støttet idéen om at etablere enkeltstående interventionsmekanismer på fællesskabsniveau, uanset værdien af de nationale lofter.
Jeg mener også, at vi i lyset af en udfordring af dette omfang skal prioritere investeringer i rene teknologier og vedvarende energi. Det vil løse klimakrisen og samtidig sætte skub i økonomien ved at skabe nye arbejdspladser. Som en del af vores europæiske mandat har vi pligt til at overbevise vores regeringer om at øge investeringerne i innovation og nye miljøteknologier.
Gábor Harangozó  
skriftlig. - (EN) Behandling af klimaændringer på dette tidspunkt med dyb finansiel uro og dalende tillid til de økonomiske systemer kan for mange forekomme at være en fejl med hensyn til prioriteter. At blive "grøn" er dyrt, og den indsats, der skal ydes for grundlæggende at omstrukturere mange sektorer for dermed at opfylde de ambitiøse mål, er enorm.
Der er alligevel mange muligheder, som skal udnyttes inden for "grønne" investeringer og politikker som elementer, der styrker økonomisk genopretning og stabilitet. Udviklingen af en lavemissionsøkonomi er en sand udfordring, som vi ikke har råd til ikke at møde. Vi har brug for ambitiøse, men realistiske, mål, og vi må ikke være bange for at gennemgå en uundgåelig industriel revolution. For at sikre økonomisk genopretning og bedre levevilkår for vores borgere kræves der en kompleks og ambitiøs tilgang, som vil styrke innovation og udvikling af nye arbejdspladser og virksomheder inden for rammerne af "grønne" teknologier.
Endelig er der naturligvis brug for tilstrækkelige finansielle midler til at gennemføre de krævede investeringer i "grøn" innovation, og disse omkostninger kan naturligvis ikke afholdes på bekostning af andre vigtige fællesskabspolitikker, som ikke kan bære belastningen fra klimaændringerne uden yderligere finansielle ressourcer.
Gyula Hegyi  
En af de alvorligste langsigtede konsekvenser af klimaændringer er reduktionen i ferskvandskilder og den øgede mangel på rent drikkevand. Det er ingen overdrivelse at sige, at vand bliver det vigtigste strategiske aktiv i det 21. århundrede. Europas miljøbeskyttelsespolitik skal derfor anvendes på en mere streng måde, end tilfældet har været indtil nu, for at beskytte grundvandet, forhindre vand- og jordforurening og støtte korrekt forvaltning af naturlige og kunstige levesteder i vandet.
Perioder med skiftevis oversvømmelse og tørke samt ekstreme vejrforhold kræver bedre forvaltning af regnvandet. Der findes ikke sådan noget som overskudsvand, kun dårligt forvaltet vand. I næste valgperiode og under det nye budget skal EU sikre, at der afsættes tilstrækkelige midler til forebyggelse af oversvømmelser, beskyttelse af grundvandet, forøgelse af ferskvandsbeholdningerne i byområder og programmer for spildevandshåndtering. Ungarns vandressourcer er fremragende, og ungarske vandingeniører har ydet et fantastisk stykke arbejde i næsten 200 år. Jeg er derfor sikker på, at vores land vil spille en aktiv og konstruktiv rolle i udformningen af en fælles vandpolitik for Europa.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
skriftlig. - (PL) I min bemærkning i denne forhandling om klimabeskyttelsespolitikken i perioden indtil 2050 vil jeg gerne fremhæve følgende punkter.
For det første: Hvis USA og landene i det sydøstlige Asien ikke går med i programmet vedrørende reduktion af CO2-emissionerne og udviser lige så stort engagement som EU, så vil EU skulle betale en meget høj pris i form af en kraftigt øget finansiel indsats og en uundgåelig langsommere økonomisk vækst i EU for kun en beskeden reduktion i CO2-emissionerne. EU tegner sig for knap 14 % af de globale emissioner, mens USA og landene i det sydøstlige Asien producerer næsten 80 %.
For det andet: De enkelte landes forpligtelser med hensyn til at reducere CO2-emissionerne med 20 % inden 2020 vil sammen med behovet for at købe emissionsrettigheder resultere i en betydelig stigning i prisen på elektricitet og opvarmning for borgerne og endnu højere omkostninger for industrien, navnlig i de nye medlemsstater, f.eks. Polen, hvor energisektoren er kulbaseret. Det betyder, at mange industrisektorer, som har et højt energiforbrug, vil blive lukket i disse lande, hvilket vil have en række negative sociale følger.
Endelig skal der tages højde for de reduktioner i CO2-emissionerne, der opnås i de nye medlemsstater og især i Polen. I Polen har den vidtrækkende omstrukturering af økonomien i perioden 1990-2005 resulteret i reduktioner af CO2-emissionerne på ca. 30 %. Dette havde meget høje sociale omkostninger, og arbejdsløsheden lå i mange år på over 20 % i denne periode.
Adrian Manole  
skriftlig. - (RO) Karl-Heinz Florenz' betænkning "2050: Fremtiden begynder i dag - henstillinger til EU's fremtidige integrerede politik om klimaændringer" er aktuel og nødvendig i betragtning af de konsekvenser, der allerede mærkes, og de konsekvenser, der forventes som følge af klimaændringerne.
Rumænien var et af de første lande i Europa, der underskrev Kyotoprotokollen, som betød, at landet påtog sig sin forpligtelse til at støtte kampen mod klimaændringer ved at reducere drivhusgasemissionerne med 8 % inden 2012.
Jeg er overbevist om, at vi har brug for disse foranstaltninger, selv om Rumæniens niveau af drivhusgasemissioner er lavt sammenlignet med mange andre europæiske lande. Landbrug og rumænsk skovbrug kan spille en vigtig rolle i kampen mod klimaændringer, hvis indvirkning er trådt tydeligt frem i de senere år, navnlig gennem oversvømmelser, høje temperaturer og langvarige tørkeperioder. Disse naturfænomener påvirker ikke landbrugs- og skovbrugsproduktiviteten, men også bevaringsværdige levesteder og økosystemer.
Landbrug og skovbrug forventes at yde et væsentligt bidrag til kampen mod konsekvenserne af klimaændringer gennem plantning af skov for at absorbere og fastholde drivhusgasser og gennem anvendelse af vedvarende energikilder.
Marian-Jean Marinescu  
EU har påtaget sig en stor rolle i indsatsen for at nå en aftale om en global aftale efter Kyoto. Det er muligt, at samarbejdet med den nye amerikanske regering vil sætte EU i stand til at finde en specifik metode til at gennemføre denne aftale.
Specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af konsekvenserne af klimaændringer åbner også op for bæredygtig socioøkonomisk udvikling og ny beskæftigelse. De er især målrettet mod de nye dynamiske sektorer, som tilbyder væsentligt vækstpotentiale, og hvor investeringsniveauet indtil nu har været for lavt. Disse foranstaltninger vil bortset fra den gavnlige effekt på bekæmpelsen af klimaændringer have en positiv indvirkning på og vil afbøde effekterne af den økonomiske og finansielle krise og kan på lang sigt bidrage til at reducere EU's afhængighed af energiimport.
Vi taler her om nye, intensive investeringer i transportinfrastrukturer, vedvarende energikilder, bioteknologier, affaldshåndtering og -genanvendelse, kerneenergi og renovering af opvarmningssystemer i boliger.
Genplantning af skov og foranstaltninger, som forhindrer ørkendannelse, kan også skabe spektakulære resultater på mellemlang sigt.
David Martin  
skriftlig. - (EN) Jeg glæder mig over Florenz-betænkningen om klimaændringer, som søger at formulere politikker for at holde den globale opvarmning under 2 °C sammenlignet med tiden før industrialiseringen. Jeg glæder mig især over opfordringen til en forbedring på 20 % af energieffektiviteten, opfordringen til bindende mål for landbruget og kravet om etableringen af en europæisk klimafond.
Disse forslag vil sammen med de foranstaltninger, EU allerede har vedtaget, sætte os i en stærk position, når det drejer sig om at argumentere for en global indsats mod klimaændringer på topmødet i København.
Péter Olajos  
skriftlig. - (HU) Jeg vil lykønske Karl-Heinz Florenz for hans betænkning, som er et enestående dokument i forbindelse med forberedelserne til konferencen i København sidst på året.
Betragtningen om, at den økonomiske og finansielle krise og klimakrisen har samme rødder, er efter min mening meget vigtig. Vejen ud af disse kriser er derfor også den samme. For at afbøde og standse konsekvenserne af disse kriser er der behov for omfattende innovation og holdningsændring på alle områder.
Jeg er enig med kommissær Dimas i, at omkostningerne først og fremmest skal dækkes via CO2-handel, dernæst af private virksomheders investeringer og til sidst af statslige incitamenter.
Alle søger efter gennembrud, efter metoder til at stimulere beskæftigelsen og kickstarte den globale økonomis motor så hurtigt som muligt og sætte klimaændringerne i stå. Det begreb, der nu kaldes "Green New Deal", blev fremsat af FN's generalsekretær, Ban Ki-moon. Det betyder kort sagt, at de globale økonomiske incitamenter skal være en del af investeringen i miljøvenlige teknologier. Den nye struktur for økonomisk organisation baseret på miljøteknologiske innovationer, som støttes af de internationale kapitalmarkedet, er også et vigtigt punkt i den amerikanske præsident Obamas program.
Innovationer i grøn og fremtidig industriel teknologi vil fremme effektiviteten af staten og økonomien, højne de økonomiske aktørers interesser og øge forbrugernes pris- og omkostningsbevidsthed med hensyn til de produkter og tjenester, der tilbydes.
Rovana Plumb  
De 12 punkter, der fastsættes i betænkningen udgør en klar handlingsplan for fremtiden. For at kunne gennemføre den på lokalt, nationalt, regionalt og globalt plan skal vi dog støttes af velinformerede borgere.
I henhold til en speciel Eurobarometerundersøgelse, som blev gennemført i foråret 2008 vedrørende "klimaændringer", udtalte ca. 41 % af europæerne, at de var dårligt informerede om årsager, konsekvenser og muligheder for at bekæmpe klimaændringer. I Rumænien sagde over 65 % af borgerne, at de ikke vidste noget om dette.
Forbedring af profilen for dette spørgsmål i offentligheden gennem uddannelse og bevidstgørelseskampagner med fokus på betydningen i dagligdagen er et væsentligt skridt i den retning. Kommissionen og medlemsstaterne skal finansiere offentlige bevidstgørelseskampagner og skabe betingelser for omskoling af borgerne, så de kan møde de nye udfordringer på arbejdsmarkedet, der er opstået som følge af strukturelle økonomiske ændringer, som klimaændringerne og deres konsekvenser har sat yderligere skub i.
I den aktuelle økonomiske krise skal EU forpligte sig politisk og finansielt inden for de centrale områder vedrørende vedligeholdelse og udvikling af "rene" teknologier til bekæmpelse af klimaændringer, støtte til grænseoverskridende tilpasningsforanstaltninger, fremme af energieffektivitet og ydelse af hjælp i tilfælde af katastrofer i overensstemmelse med EU's solidaritetsprincip. Som et resultat af alt dette skabes der nye "grønne" arbejdspladser i nye og konkurrencedygtige virksomheder.
Flaviu Călin Rus  
Mine damer og herrer! Enhver forhandling om klima, økosystemer og energi er af afgørende betydning, fordi enhver væsentlig ændring heraf kan påvirke livet på jorden. Uanset de typer af årsager eller de videnskabelige argumenter, der fremsættes af forskellige grupper af forskere, er der én ting, som er helt sikker: Vi står over for global opvarmning. Ud over at give os et væld af nyttige og værdifulde oplysninger opmuntrer denne omfattende og velskrevne betænkning os også til at stille spørgsmålet: Hvad vil vi gøre for os selv og for de kommende generationer?
På denne baggrund med klimaændringer er der efter min mening tre typer projekter, som EU's medlemsstater bør arbejde på og støtte som en prioritet:
1. projekter, der involverer standardpolitikker med henblik på at forvalte energiressourcer så effektivt som muligt og finde løsninger, der har til formål at reducere forureningen, navnlig i industriområder og erhvervsparker
2. projekter, der involverer finansiering af videnskabelig forskning med henblik på at udvikle rene teknologier
3. projekter, der støtter omgående specifik handling med henblik på at genskabe økosystemet både på europæisk plan og i alle andre regioner i verden.
Daciana Octavia Sârbu  
EU har påtaget sig førerrollen i kampen mod klimaændringer. Udformning af en langsigtet strategi til effektiv forvaltning af verdens naturressourcer vil hjælpe med at skabe en global økonomi med lavere CO2-emissioner.
Denne strategi skal baseres på solidaritetsprincippet for at skabe en balance mellem de rige lande og udviklingslandene, som har brug for hjælp til at reducere deres sårbarhed over for de negative virkninger af klimaændringerne. Tegnene på global opvarmning er tydelige i form af fattigdom, fødevaremangel og begrænsede energiressourcer. Det er et velkendt faktum, at olie som energikilde ikke længere kan dække behovet, som anslås at stige med mindst 60 % inden 2030. Udvikling af alternative kilder og fornuftig brug af eksisterende ressourcer er udfordringer, som EU står overfor i fremtiden. Landbruget er et af de områder, som er mest udsat for klimaændringer på grund af dets afhængighed af meteorologiske forhold.
I betragtning af, at denne sektor leverer fødevareressourcerne til verdens befolkning, skal bæredygtig forvaltning af jord- og vandressourcer kombineret med beskyttelse af skove og biodiversitet være på dagsordenen for den langsigtede strategi for håndtering af effekterne af den globale opvarmning.
Richard Seeber  
skriftlig. - (DE) Europa og resten af verden står i øjeblikket over for betydelige udfordringer. Krisen på kapitalmarkedet er ikke det eneste presserende problem. Vi skal også iværksatte et bæredygtigt program for at bekæmpe klimaændringer så hurtigt som muligt. Som en stor økonomisk og politisk enhed kan EU påtage sig rollen som den førende partner i kampen mod klimaændringer.
Første skridt er allerede taget i den henseende. EU har forpligtet sig til bindende klimamål og har med vedtagelsen af klimapakken i december 2008 igangsat udformningen af mange effektive foranstaltninger til beskyttelse af klimaet. Topprioriteten må nu være indgåelsen af den internationale aftale i København, samtidig med at vi undgår afindustrialisering og unødige byrder for den europæiske økonomi. Vi bør i stedet øge vores investeringer og forskning i grøn teknologi. På den måde kan Europa komme videre, ikke kun på miljøområdet, men også på økonomiområdet.
Theodor Dumitru Stolojan  
skriftlig. - (RO) EU er blevet hovedaktøren, som iværksætter specifikke foranstaltninger ved at vedtage politikker, der direkte vedrører den globale udfordring, som klimaændringerne har udløst.
Den europæiske politik på dette område kan blive mere effektiv på globalt plan og i EU, hvis: a) den europæiske indsats støttes af en indsats i andre industrilande uden for EU, herunder f.eks. Kina, Indien, Brasilien osv.; b) udviklingen af kerneenergi stimuleres og ikke frarådes, i hvert fald i de kommende 30-40 år, indtil der er udviklet teknologi, som er baseret på vedvarende energikilder, og som er økonomisk overkommelige uden tilskud; c) Kommissionen vil yde mere støtte til energibesparende projekter og projekter vedrørende udvinding af energi fra biomasse, herunder overførsel af teknologi, i mindre udviklede EU-medlemsstater med stort potentiale inden for landbruget.
Rumænien vil fortsætte med at udvikle landets kerneenergiprogram til fremstilling af elektricitet. Samtidig vil vi modernisere de kulfyrede kraftværker og intensivere indsatsen for at producere energi fra biomasse. På den baggrund har vi brug for partnerskaber med medlemsstater, og vi opfordrer Kommissionen til at sætte skub i forenklingen af procedurerne for bevilling af europæiske midler.
Csaba Sándor Tabajdi  
Grønne investeringer skal spille en central rolle i de statslige økonomiske vækstpakker, der har til formål at modvirke de negative virkninger af den internationale økonomiske krise. Disse investeringer, der vil blive anvendt til at udnytte vedvarende energikilder mere effektivt, begrænse energiforbruget og reducere emissionen af CO2 og andre drivhusgasser, vil ikke kun sikre økonomiske fordele, men også betydelige sociale fordele. Det er i Ungarns interesse, at EU's medlemsstater koordinerer og gensidigt styrker deres indsats på dette område. Ved fastlæggelsen af miljømål skal vi også være opmærksomme på EU-medlemsstaternes økonomiske og sociale kapacitet. Vi må kun fastlægge opnåelige mål under hensyntagen til deres effekt på den økonomiske krise. Disse mål kan kun opfyldes, hvis samfundet udviser solidaritet. Regeringen kan ikke få dette til at ske alene. Der skal også ske en gradvis holdningsændring i samfundet. De konkrete henstillinger til handling i Florenz-betænkningen, f.eks. støtte til byggeri af passive nulenergihuse, etablering af en europæisk fond, der skal støtte forskningen i vedvarende energikilder, etablering af forbindelse mellem energinet på europæisk plan og styrkelse af de europæiske borgeres og navnlig børns bevidsthed, bidrager alt sammen til denne holdningsændring i samfundet.
Vi skal desuden søge at sikre, at vi bevarer Europas teknologiske forspring i udviklingen af miljøbeskyttelsesforanstaltninger i det 21. århundrede, og at vi vender dette til en økonomisk og social fordel. Ungarns enestående landbrugsaktiver vil muligvis kunne danne grundlaget for fremstilling af energi fra biomasse eller genanvendelse af planteprodukter eller animalske biprodukter, affaldsprodukter, som ikke er egnet til anden kommerciel anvendelse, i form af biogas.
