Demografické trendy - Ekonomický a sociální dopad (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem rozpravy jsou stanoviska Rady a Komise o demografických trendech - Ekonomický a sociální dopad.
Jean-Pierre Jouyet
Paní předsedající, jelikož musíme bohužel trávit část tohoto večera společně, pokusím se jménem Rady a rovněž jménem pana komisaře Potočnika shrnout cíle Rady v oblasti demografických trendů a jejich hospodářských a sociálních dopadů.
Pane komisaři, dámy a pánové, stárnutí obyvatelstva, jinými slovy zvyšující se podíl starších lidí, je v první řadě důsledek hospodářského, sociálního a lékařského pokroku, který umožnil Evropanům žít déle v takové míře pohodlí a bezpečnosti, která nemá v dějinách obdoby. To však zároveň představuje jednu z největších výzev, kterým bude Evropská unie v dalších letech čelit.
Toto stárnutí je výsledkem čtyř činitelů. Za prvé, počet dětí na jednu ženu je nízký - průměr v Evropské unii činí 1,5 dítěte, což zdaleka nedosahuje ani výše nahrazovacího poměru, který by měl v zájmu ustálení počtu obyvatel mírně přesahovat 2 - 2.1.
Druhým činitelem je menší porodnost v posledních desetiletích, která následovala po populační explozi v poválečných letech, což znamená, že skupinu lidí ve věku 45 až 65 let posiluje generace této populační exploze.
Od roku 1960 se průměrná délka života zvýšila o osm let - což je třetí činitel - a může se do roku 2050 ještě dále zvýšit o dalších 5 let, možná i víc.
Čtvrtým a posledním činitelem je skutečnost, že Evropa, jak víte, je cílem přistěhovalců z jiných zemí. V roce 2004 se do Evropy přistěhovalo 1,8 milionů přistěhovalců, což je více, než kolik lidí se v poměru k počtu obyvatel přistěhovalo do Spojených států, avšak tato míra přistěhovalectví jen zčásti vyrovnává dopady nízké porodnosti a zvýšené průměrné délky života.
Dostáváme se proto do situace, kdy je úroveň závislosti - jinými slovy počet lidí ve věku nad 65 let v poměru k počtu lidí ve věku mezi 15 až 64 lety - dvojnásobná a má se do roku 2050 zvýšit na více než 50 %, což znamená, že v Evropské unii, v níž doposud na každou osobu starší než 65 let připadaly 4 výdělečně činné osoby, se má snížit počet těchto zaměstnaných osob na dvě.
Demografické změny, které jsem právě popsal, s přihlédnutím k těmto činitelům vyvolají hluboké sociální změny, které zasáhnou rodinné struktury a v důsledku kterých bude narůstat počet starších lidí žijících o samotě a velmi starých lidí závislých na druhých.
Jak víte, většina z těchto otázek spadá do oblasti působnosti členských států. Je to záležitost rodinné politiky, systému sociálního zabezpečení a do značné míry i daňové politiky a s ohledem na tyto skutečnosti je Rada přesvědčena, že členské státy by měly v této oblasti působit v rámci Lisabonské strategie a otevřené metody koordinace, přičemž většina členských států se shoduje na tom, že by neměly být vytvářeny žádné nové struktury.
Z hlediska Rady představuje skutečně důležitou zásadu, kterou bychom se měli řídit - vedle větší rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem - i větší úsilí o rovnováhu úlohy mužů a žen v domácnosti a vytvoření kvalitnější infrastruktury pro péči o děti a další závislé osoby.
Ve stárnoucí společnosti se příspěvek mladých lidí stává o to důležitější. Musíme posílit snahy v boji proti nezaměstnanosti a omezit předčasné ukončování školní docházky. Pokud chceme zlepšit vyhlídky mladých lidí, investice do dětí musí být naší základní prioritou.
Musíme si rovněž uvědomit, že pro Evropu jsou vážnější důsledky odchodu do důchodu než samotné stárnutí, i když se jedná o znepokojivé trendy a bez zdravých veřejných financí nedokážeme všechny důsledky demografického stárnutí vyřešit.
To znamená, že musíme věnovat značnou pozornost životaschopnosti důchodového zabezpečení a prosazovat zahájené reformy s cílem modernizovat tyto systémy a učinit je udržitelnými, což je v souladu se současnou strategií uplatňovanou v rámci Evropské unie. Bylo by rovněž prospěšné povzbudit starší pracovníky, aby pokračovali v práci, a zejména vytvořit smysluplné pobídky.
Rada si je plně vědoma všech těchto výzev a přijala doporučení výboru pro sociální ochranu týkající se demografických změn v Evropě a výzev, které z nich vyplývají. Kromě toho přijala Rada dne 30. května závěry týkající se politik, které jsou v souladu s potřebami rodin, a vytvořila řadu iniciativ na podporu rodinných politik.
V této souvislosti uspořádalo francouzské předsednictví dne 18. září neformální setkání ministrů odpovědných za rodinu. Jednání se soustřeďovala na péči o děti, jakožto způsob zajištění rovnováhy mezi pracovním a rodinným životem, a na ochranu dětí na internetu.
Závěrem: Rada žádá Komisi, aby zhodnotila první fórum o demografii Evropy, které se konalo v Bruselu ve dnech 30. a 31. října a které představuje výchozí bod strukturovaného a dlouhodobého dialogu v rámci členských států a mezi nimi, a aby Komise poskytla podporu příslušným orgánům při nalezení nejlepších strategií v reakci na tuto demografickou změnu.
Janez Potočnik
člen Komise. - Paní předsedající, možná to bude o něco delší, ale slibuji, že ve druhé odpovědi to vynahradím.
Žádost Parlamentu o prohlášení o demografických trendech ze strany Rady a Komise přichází ve správnou dobu. Tento pátek zveřejní služba Komise druhou zprávu o demografii - právě před druhým fórem o demografické budoucnosti Evropy, které se koná ve dnech 24. a 25. listopadu.
Evropská unie prochází značnými demografickými změnami. V důsledku vědeckého, sociálního a hospodářského pokroku se průměrná délka života obyvatelstva ve všech členských státech zvyšuje, přičemž porodnost se snižuje. Život Evropanů je v současnosti delší a zdravější, než byl život jejich předchůdců, a podle předpokladů se průměrná délka života v budoucnu ještě prodlouží.
Toto stárnutí evropského obyvatelstva už nepředstavuje žádný abstraktní scénář vzdálené budoucnosti. Populační exploze začala před šedesáti lety a generace těchto lidí začíná dosahovat důchodového věku. Demografický vývoj Evropské unie proto dospěl do bodu zvratu. Příštích 25 let bude počet obyvatel ve věku nad 60 let každoročně vzrůstat o 2 miliony.
Zároveň však počet osob v produktivním věku rychle klesá a tento pokles se zcela zastaví za 6 let. Dnes připadají ve všech 27 členských státech na každou osobu starší 65 let 4 osoby v produktivním věku - mezi 15 a 64 lety.
Někteří spatřují ve stárnutí obyvatelstva hrozbu a vykreslují pochmurný obraz konfliktů mezi generacemi. Demografická změna však nemusí představovat hrozbu, pokud se zaměříme na příležitosti, které přináší. Žít déle a zdravěji může znamenat zůstat déle aktivní. Mnozí příslušníci generace populační exploze mají lepší vzdělání a lepší odbornou přípravu než předchozí generace. Dodnes jsou čilí a zdraví.
Jsem přesvědčen, že demografická změna nabízí naději na větší solidaritu mezi generacemi. Neočekávám však, že se tato solidarita zrodí sama od sebe. Společnost bude muset začít lépe využívat schopností všech generací a dát každému šanci, aby využil svůj potenciál. To znamená, že musíme modernizovat naše sociální politiky - a to v souladu s obnovenou sociální agendou, kterou přijala Komise v červenci. Obnovená sociální agenda označuje stárnoucí společnost v Evropě za jednu z prioritních oblastí a doporučuje řadu politických opatření. Naším cílem je pomoci členským státům co nejlépe využít možností a účinně zvládnout dopad stárnutí společnosti.
Přístupy a doporučení, jak je stanoví sdělení Komise z roku 2006 - Demografická budoucnost Evropy - Učiňme z problému výhodu -, jsou nadále platné. Toto sdělení vyjadřuje důvěru ve schopnost Evropy přizpůsobit se demografickým změnám. Rovněž však zdůrazňuje potřebu opatření v pěti klíčových oblastech: podpora demografické obnovy v Evropě, vytvoření příznivých podmínek pro ty, kteří si přejí mít děti, zejména ve formě pomoci sladění pracovního a soukromého života; podpora zaměstnanosti v Evropě tím, že zajistíme vytvoření většího počtu a lepších pracovních míst a umožníme lidem pracovat déle, a dosáhneme tak lepší rovnováhy mezi produktivními a neproduktivními lidmi; podpora produktivnější a dynamičtější Evropy prostřednictvím zlepšování schopností v každém věku; přijímání přistěhovalců do Evropy a jejich začleňování do společnosti tím, že se budeme snažit přilákat kvalifikované pracovníky i nekvalifikované dělníky ze zahraničí a usnadníme jejich začlenění, čímž zmírníme i nedostatek pracovních sil; zajistíme udržitelnost veřejných financí prostřednictvím upevnění rozpočtů a reformou systémů sociální ochrany s cílem zajistit odpovídající sociální ochranu a veřejné služby v budoucnosti.
Nejdůležitější z těchto politických opatření jsou již obsažena v Lisabonské strategii, ta se jimi však nezabývá tolik z dlouhodobého hlediska jako tato demografická diskuse. Proto Komise navrhuje přijetí dalších nástrojů v podobě zpráv o demografické budoucnosti Evropy, vypracovávaných po dvou letech, a fóra o demografii Evropy, konaného rovněž každé 2 roky.
Ve zprávě za rok 2008 se věnuje pozornost potenciálu generace populační exploze. Stále větší počet šedesátiletých a sedmdesátiletých se bude pravděpodobně chtít aktivně podílet na sociálním a ekonomickém životě.
Míra zaměstnanosti starších lidí se v posledních letech zvýšila, a obrátil se tak trend z minulosti usilující o dřívější obchod do důchodu. To však nestačí: ve věku 60 let je stále zaměstnaných pouze 40 % mužů a 30 % žen. Přitom většina lidí v tomto věku je stále ještě zdravá a schopná přispívat hospodářství i společnosti. Příslušníci stárnoucí generace populační exploze mohou rovněž prospět společnosti jako poskytovatelé neformální péče a jako dobrovolní pracovníci. Jejich příspěvek si zaslouží uznání a podporu ze strany veřejných politik. Je nezbytné, aby rostoucí počet starších lidí mohl vést nezávislý život, co nejdéle to je možné.
Hlavním cílem fór o demografii Evropy je podporovat vzájemnou výměnu zkušeností mezi členskými státy založenou na osvědčených postupech. Příští fórum o demografii Evropy - které se bude konat 24. a 25. listopadu v Bruselu - se bude věnovat otázkám rodinné politiky a aktivního stárnutí. Bude rovněž příležitostí zjistit, do jaké míry jsou členské státy připraveny na demografické změny, a stanovit nejdůležitější možnosti pro další opatření.
Na začátku příštího roku předloží Komise aktualizovaný odhad dopadů demografických změn na budoucí veřejné výdaje, zejména výdaje v oblasti starobních důchodů, zdravotnictví a dlouhodobé péče, na základě posledních odhadů počtu obyvatel úřadu Eurostat.
Na závěr bych rád zdůraznil, že je povinností každého jednotlivého členského státu uplatňovat správné politiky s ohledem na demografické změny. Demografická změna je však výzvou, které čelíme všichni společně. Členské státy se mohou navzájem poučit ze svých úspěchů i neúspěchů, které zaznamenaly v reakci na tuto demografickou změnu. Z tohoto důvodu Komise podporuje celoevropskou diskusi o demografické změně a nabízí platformu pro výměnu zkušeností a vzájemné učení.
John Bowis
jménem skupiny PPE-DE. - Paní předsedající, jak správně zaznělo v obou úvodních projevech, dlouhověkost představuje jednu z nejvýznamnějších demografických změn. To znamená, že lidé žijí déle, většinou zdravěji, ve vyšším věku však slábnou na těle i na duchu.
To s sebou rovněž nese značný nárůst neurodegenerativních onemocnění spolu s ohromnými náklady. Léky na Parkinsonovu chorobu stojí v řadě zemí více než léky na rakovinu. Jeden průzkum provedený ve Spojeném království předpokládá, že do roku 2051 vzroste počet lidí postižených demencí o 154 %.
Dlouhodobá péče: je v současnosti poskytována později. Dříve byla poskytována lidem sedmdesátiletým. Nyní ji poskytujeme lidem osmdesátiletým a stále častěji i devadesátiletým, stojí však stále více, a to jak pacienty samotné, tak jejich rodiny, což má dopad na jejich úspory.
Cílem je zajistit, aby se dlouhověkost stala odměnou a nikoli trestem. Musíme přehodnotit své předpoklady ohledně stárnutí a namísto otázky jak pečovat se raději ptát, jak můžeme podpořit zdravější život ve vyšším věku. To samozřejmě vyžaduje zdravější životní styl v mladším věku, bez tabáku a bez drog, omezenou konzumaci alkoholu, zdravé stravování, cvičení, ale také zvládání stresu.
Flexibilní produktivní věk: čas pro odpočinek a rodinu. Znamená to přípravu na život po práci s flexibilním věkem pro odchod do důchodu a postupným odchodem do důchodu tak, jak jsem to viděl v Nizozemsku. To vyžaduje větší sociální podporu nových a inovativních způsobů, více domácích služeb tak, aby lidé mohli déle zůstávat ve svých domovech. Služby a nástroje musejí odpovídat měnícím se potřebám.
Když měla má matka 80 let, potřebovala fax, aby mohla komunikovat. Když měla 90, potřebovala schodišťovou sedačku. Ve 100 letech potřebovala povzbuzení, protože její sluch, zrak a mobilita se zhoršovaly. Její mysl však byla zdravá a k tomu, aby mohla vést skutečný a plný život, potřebovala ochranu a povzbuzení.
Jan Andersson
jménem skupiny PSE. - (SV) Paní předsedající, trend, kdy bude stále ubývat pracovníků a stále přibývat starších lidí, bychom mohli popsat jako dramatický, na druhé straně však to, že zůstáváme ve skutečnosti déle zdraví, představuje pozitivní vývoj.
Pro nás z toho však vyplývá několik výzev. Rád bych popsal některé z nich. V současnosti se rodí méně dětí, než tomu bylo v minulosti. Přitom se však tato situace v jednotlivých členských státech velmi liší. Vidíme, že výsledky jsou lepší v těch členských státech, které zavedly systém umožňující rodičům spojení pracovního života s rodičovstvím, ať už se v rodině jedná o ženy nebo o muže. V tomto ohledu se od sebe musíme navzájem učit.
Navzdory skutečnosti, že naše obyvatelstvo stárne, dlouhodobým trendem je zkracování produktivního věku. To je dáno jednak skutečností, že lidé obecně zahajují profesní dráhu později, a rovněž - s výjimkou několika posledních let, kdy byl trend vývoje pozitivnější - skutečností, že se délka profesní dráhy zkracuje. Musíme řešit obě strany tohoto problému s cílem prodloužit produktivní věk a především - ještě dříve, než odejdeme do důchodu - nalézt flexibilní řešení.
Dnes jsme projednávali modré karty, musíme však zajistit, aby každý, kdo k nám přichází z jiných částí světa, kde je v současnosti vysoká nezaměstnanost, byl začleněn do společnosti a vstoupil do světa práce, a to včetně lidí s postižením a dalšími problémy. Musíme tak činit v rámci lisabonského procesu, abychom mohli řešit tyto výzvy dlouhodobě.
Marian Harkin
jménem skupiny ALDE. - Paní předsedající, v rámci dnešní večerní rozpravy vyvstává řada problémů, já bych se však ráda zaměřila pouze na jeden z nich: na péči a pečovatele.
Budeme-li mít to štěstí a dožijeme se vysokého věku, budeme s největší pravděpodobností potřebovat péči, a i když existují rozdíly mezi jednotlivými členskými státy, s největší pravděpodobností se bude jednat o neformální péči.
Pečovatelé tvoří základ formální péče a sociální péče a nedílnou součást poskytování dlouhodobé péče. Jestliže se tedy od pečovatelů očekává, že budou nadále poskytovat péči - což se očekává -, musí se jejich potřeby stát nedílnou součástí vývoje politiky v oblasti zdravotnictví a sociální péče.
V této souvislosti jsem potěšena skutečností, že internetová stránka Generálního ředitelství pro zdraví a ochranu spotřebitele věnuje krátký oddíl pečovatelům, a nepochybuji, že to je důsledek návrhu zájmové skupiny pečovatelů v Parlamentu, předloženému Generálnímu ředitelství pro zdraví a spotřebitele v rámci pracovního programu.
Pečovatelé však potřebují víc než jen to, o čem jsem hovořila. Jsme přesvědčeni, že je načase vytvořit novou sociální smlouvu pro péči, která přesahuje tradiční pohled na smlouvu mezi státem a jednotlivcem a která bude výzvou k novým závazkům zahrnujícím zaměstnavatele, místní agentury a společenství. Ostatně podobně to naznačuje i nedávný rozsudek ESD týkající se diskriminace osob pečujících o zdravotně postižené.
Péče nemůže být výhradní povinností neformálního pečovatele, ale ani členského státu. Systém neformální péče se bez odpovídající podpory zhroutí, zatímco přístup založený výhradně na státu bude jednoduše příliš nákladný. Z tohoto důvodu potřebujeme širší sociální smlouvu.
V EU je v současnosti přibližně 100 milionů pečovatelů. Nejsou placení, nejsou docenění a v řadě případů se jim nedostává ani odpovídající podpory. Vítám zmínku na internetové stránce Generálního ředitelství pro zdraví a spotřebitele, je to však jen první krok. S ohledem na svůj rozsah by tato evropská problematika a činnost měly být mezi jednotlivými členskými státy koordinovány.
Politika v oblasti pečovatelů by měla zůstat součástí práce Generálního ředitelství pro zdraví a spotřebitele a rovněž GŘ pro zaměstnanost a sociální věci.
Guntars Krasts
Děkuji vám, paní předsedající. Obyvatelé Evropy stárnou! S ohledem na tento trend by se organický nárůst počtu obyvatel mohl změnit na úbytek. V řadě členských států k tomu už došlo. Počet výdělečně činných lidí se v poměru k počtu důchodců snižuje ve všech členských státech. Nízká porodnost společně s prodlužující se průměrnou délkou života a přistěhovalectvím zvyšují tlak na systémy důchodového zabezpečení, zdravotnictví a sociální služby. Některé členské státy však dokázaly změnit negativní demografický trend v Evropě.
Jsou to země, v nichž bylo dosaženo rovnováhy mezi volným časem a prací, země, které umožňují rodičům vychovávat děti, aniž by museli obětovat svou profesní dráhu, a kde se jim v souvislosti s touto výchovou dostává hospodářské a sociální podpory. Je nepochybné, že hospodářská, sociální a kulturní řešení v rámci boje proti stárnutí obyvatelstva musejí nalézt členské státy. Existují však také úkoly, které musí být splněny na úrovni Evropské unie. Pracovní trh EU nadále skrývá značné rezervy. Musíme zajistit, aby na pracovním trhu nebyly žádné bariéry pro svobodný pohyb v rámci pracovního trhu. Jakkoli to může být složité, musíme se vrátit k liberalizaci trhu služeb a musíme provést přezkum přijaté směrnice o službách. Uplatňování obou těchto základních svobod pomůže vyvážit finanční schodek způsobený demografickými procesy. Musíme samozřejmě rovněž uplatňovat nediskriminační postoje, pokud jde o pohlaví a věk. Děkuji vám.
Jean Lambert
jménem skupiny Verts/ALE. - Paní předsedající, je zajímavé, jak často vnímáme klesající porodnost atd. jako problém. Tak tomu nemusí nutně být, pokud to bude znamenat, že se začneme dělit o nesmírné bohatství, které máme na úrovni Evropské unie, s lidmi přicházejícími z ostatních zemí, že se budeme snažit o technickou inovaci a hledat způsob, jak zvýšit produktivitu a popřípadě i vyrábět méně mizerného zboží, kterým v současnosti zaplňujeme své životy a planetu.
Je zde samozřejmě i otázka co nejlepšího využití potenciálu pracovních sil. Z toho důvodu má zvláštní význam antidiskriminační směrnice v oblasti zaměstnanosti a její řádné uplatňování ze strany členských států. Státy by se měly rovněž zabývat překážkami odstupňovaných důchodů - problémem jako například: jakým způsobem ovlivní výši důchodu zkrácená pracovní doba, jak ovlivní váš život a přístup k příspěvkům?
Rovněž bychom měli zvážit, jakým způsobem ovlivní řadu našich úvah v této oblasti současná finanční krize. S největší pravděpodobností bude propuštěno více starších pracovníků, protože lidé odpovídajícím způsobem neuplatňují antidiskriminační právní předpisy se všemi důsledky, které to pro ně má, přičemž se již patrně nikdy nevrátí do práce.
Pro jiné bude zase obtížnější začít nový pracovní život nebo dosáhnout povýšení, a zvýšit tak svůj důchod: všechna hlediska spojená s novým zaměstnáním. Je tu otázka ztráty důvěry mladých lidí, kteří nemohou nalézt práci, pro které je to ještě obtížnější, a samozřejmě otázka problémů, které budou pro mnohé lidi představovat odvody do soukromých či zaměstnaneckých důchodových systémů a kteří nebudou schopni platit tak, jak očekávali.
Musíme tedy pohlížet na demografickou situaci z hlediska současné krize a z hlediska využití této příležitosti ke zlepšení odborné přípravy. Měli bychom této situace využít jako způsobu, jak pomoci lidem zlepšit jejich schopnosti, případně nalézt cestu k fyzicky méně náročné práci - což je něco, po čem už dlouho voláme. Měli bychom hledat způsob, jak můžeme zlepšit vyšší vzdělání lidí, kteří v mládí neměli příležitost.
Nyní máme příležitost zvážit některé záležitosti, o nichž víme, že jsou problematické, a začít přemýšlet nad tím, jak budeme řešit demografickou situaci.
Pedro Guerreiro
Podle mého názoru by tato rozprava neměla být nazvána Demografické trendy - Ekonomický a sociální dopad, ale spíše Ekonomická a sociální politika a její dopad na demografické trendy.
Předpovědi demografických trendů v určité zemi nebo regionu by neměly být oddělovány od platných politik v této zemi či regionu, protože tyto politiky určují a podmiňují demografický vývoj.
Například padesátileté předpovědi se provádí na základě předpokladů, které je třeba vysvětlit, včetně hospodářských politik, které jsou určující pro předkládané scénáře. Jinak řečeno, měli bychom zde dnes jednat o tom, jaký vliv - s ohledem na dané předpovědi - bude mít nezaměstnanost, zvyšující se nejistota zaměstnání, deregulace pracovní doby a peněžní politika zaměřená na snižování a devalvaci mezd na demografický vývoj. Měli bychom zde dnes jednat o tom, jaké důsledky bude mít politika Evropské unie v oblasti úrokových sazeb na tisíce a tisíce rodin, které si vzaly hypotéky na nákup svých domů, o důsledcích liberalizace a privatizace veřejných služeb, o důsledcích nízkých důchodů na nezávislost a kvalitu života milionů důchodců. Měli bychom jednat o politikách, které podporují centralizaci, soustředění bohatství a zvyšování sociálních rozdílů.
Jedná se zde v podstatě o dodržování či nedodržování lidských práv, jako je právo na potraviny, zaměstnání, důstojnou mzdu, bydlení, zdraví, vzdělání a volný čas.
Kathy Sinnott
jménem skupiny IND/DEM. - Paní předsedající, čelíme v Evropě krizi a řešení této krize nenalezneme, pokud si neuvědomíme, že je to naše dílo.
V Evropské unii zabíjíme každým rokem jeden a půl milionu dětí dříve, než se narodí. Ničíme svou budoucnost a divíme se, proč se nacházíme v krizi. Hovoříme o problému porodnosti, nejde však o problém porodnosti: je to neochota nechat miliony počatých dětí se narodit. Pokud nebudeme dost upřímní na to, abychom rozpoznali, kde je problém, nenajdeme řešení. Řešením je pochopit potřebu respektování života a podpory rodiny, kde tento život nalezne prostředí k rozvoji. Tímto způsobem pak můžeme začít řešit výzvy vyplývající z asymetrické demografie. Zlepšení nenastane přes noc, pořád však ještě můžeme odvrátit katastrofu.
Měli bychom se poučit z případu Japonska. Před dvěma desetiletími bylo druhým největším hospodářstvím světa a zároveň i jedním z nejvyspělejších. V roce 2007 dosáhl počet obyvatel Japonska vrcholu a začal klesat. V roce 1995, dvanáct let před začátkem poklesu, si negativní demografický vývoj v Japonsku vybral svou daň ve formě deflace. Tato země se z ní nikdy nevzpamatovala. V tomto ohledu Japonsko předběhlo Evropu o 20 let, zároveň je také 20 let před evropskými zeměmi v legalizaci potratů. Vrcholu v počtu obyvatel dosáhneme v roce 2025 - což je za pouhých 17 let. A tak si říkám, jestli období deflace, do kterého nyní v roce 2008 vstupujeme, bude trvat dál a krizi v bankovnictví vystřídá demografická krize, které se nezbavíme, dokud se opět nenaučíme respektovat život.
Philip Claeys
(NL) Paní předsedající, jsem rád, že Rada a Komise vydávají prohlášení o ekonomickém a sociálním dopadu současných demografických trendů. Řada politiků má špatný zvyk pohlížet na věci z krátkodobého hlediska, přičemž zanedbávají dlouhodobé politiky. Naše demografické výzvy představují životně důležitý dlouhodobý problém, který rovněž vyžaduje dlouhodobá řešení. Průměrný index porodnosti na jednu ženu v Evropské unii je 1,5, což nestačí na to, abychom nahradili současná pokolení. A právě zde spočívá problém. Jednou z možností je sáhnout - z krátkodobého hlediska - po snadném řešení a volat po ještě větší vlně přistěhovalectví z mimoevropských zemí. Jakkoli se to může teoreticky jevit jako dobrý nápad, každodenní realita v našich velkých městech dosvědčuje naprosté selhání nedůsledné přistěhovalecké politiky v posledních třiceti letech. Počet nezaměstnaných v Evropě dosahuje 20 milionů, přičemž Komise chce dovážet další přistěhovalce. Mohu, prosím, poukázat na skutečnost, že podíl nezaměstnaných mezi mimoevropskými přistěhovalci je podstatně vyšší než mezi původními obyvateli členských států?
Nedostatek času mi brání, abych se zmínil o sociálních problémech, včetně sociálního kolapsu, který rozsáhlé přistěhovalectví způsobuje. Co potřebujeme, je politika členských států, která bude podporovat mladé evropské rodiny v jejich touze mít děti. Potřebujeme, aby členské státy přijaly taková daňová opatření, která učiní touhu mít děti přitažlivější. Je třeba zlepšit a rozšířit péči o děti. Měli bychom uvažovat o zavedení platů pro rodiče v domácnosti, kteří se rozhodnou věnovat převážnou část svého času výchově dětí.
Othmar Karas
(DE) Paní předsedající, dámy a pánové, vítám tuto rozpravu, protože se snaží zvýšit povědomí, a nikoli vzbudit strach. Musíme jednat nyní a nečekat na zítra.
Demografické změny mají své příčiny a vyplývají z nich následky a výzvy, zahrnující pokles počtu obyvatel, méně výdělečně činných lidí a pravděpodobnost, že budeme žít déle. Děti, které se narodí v příštích několika minutách, se mohou dožít 100 let. Bude se to ve skutečnosti týkat přibližně poloviny těchto dětí. Obyvatelstvo stárne a máme stále méně dětí. Tím se zásadně mění věková struktura a struktura obyvatelstva. V této sněmovně čelíme novým požadavkům v oblasti infrastruktury, novým požadavkům na veřejné služby a podniky, vzdělání a sociální systémy. Jsme stárnoucím kontinentem. Jean-Claude Juncker kdysi řekl: "Pokud co nejdříve nezměníme naše sociální a důchodové systémy a systémy zdravotnictví tak, aby byly připraveny na budoucnost, staneme se v procesu globalizace poraženými a nikoli vítězi".
Co musíme udělat? Je toho mnoho. Musíme zajistit správnou rovnováhu mezi prací a soukromým životem. Nesmíme nadále nutit lidi opouštět zaměstnání. Potřebujeme nové formy péče, péče o děti a mobilní služby, jako je rozvoz potravin pro starší osoby. Péče musí být ve všech členských státech sňata ze systému sociálního zabezpečení a musí se stát povinností obce. Čelíme výzvě v oblasti vzdělávání. Naším cílem by mělo být stát se jak vůči dětem, tak vůči lidem obecně nejpřátelštějším kontinentem na světě. Musíme oceňovat čas strávený výchovou dětí a poskytovat jiné formy péče, protože 80 % pečovatelů jsou rodinnými příslušníky. Zásada stejné odměny za stejnou práci je rovněž důležitá. Musíme toho ještě mnoho udělat a naše problémy mají širokou škálu různých příčin.
Françoise Castex
(FR) Paní předsedající, pane ministře, chci říci jen několik slov: kámen úrazu, na který narážíme při řešení této demografické výzvy, je, že počet výdělečně činných lidí klesá. Dvě čísla: v roce 2010 bude v produktivním věku 217 milionů lidí a v roce 2050 jich bude 180 milionů; pokles téměř o 36 milionů.
Měli bychom se obávat nedostatku pracovních sil? Měli bychom se obávat nerovnováhy mezi výdělečně činným obyvatelstvem a lidmi, kteří jsou závislí?
Navrhujeme dvě řešení tohoto problému, jejichž cílem je dosáhnout co nejlepšího řízení lidských zdrojů. Za prvé, plná zaměstnanost. Musíme usilovat o plnou zaměstnanost. V současnosti se objevuje mnoho příležitostí k zaměstnávání vzhledem k nízké zaměstnanosti mezi mladými lidmi, ženami, osobami staršími 55 let a nekvalifikovanými lidmi. Jsme svědky velkého plýtvání schopnostmi. Mohlo by se ukázat, že pokud se do roku 2050 míra zaměstnanosti mezi ženami a osobami ve věku mezi 55 a 65 zvýší na úroveň přibližující se nejlepší úrovni v Evropě, mohli bychom nahradit nedostatek pracovníků.
Závěrem: celoživotní vzdělávání a odborná příprava. Rádi bychom usilovali o ideální délku produktivního věku. Je nepřijatelné, aby pracovník, projektový manažer, padesátiletý vedoucí pracovník neměl téměř žádné vyhlídky na postup. Je to otázka sociální odpovědnosti našich podniků.
(Předsedající řečníka přerušila.)
Marco Cappato
(IT) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, počet obyvatel světa se za posledních několik desetiletí zdvojnásobil, což má ničivé důsledky pro planetu, takže skutečnost, že evropský trend je alespoň částečně odlišný, je pozitivní.
Vznikají sice problémy v oblasti sociálního zabezpečení, odpovědí však není vyzývat lidi, aby měli více dětí, ale zvýšit věk pro odchod do důchodu, a odstranit tak diskriminaci vůči starším lidem v zemích, jako je Itálie, kde jsou překážky k práci v důchodovém věku takové, že důchod se stává spíše povinností než právem.
Vyzývám zejména předsednictví, aby na světové scéně vyvinulo úsilí o svolání konference OSN o obyvatelstvu, která je již řadu let blokována v důsledku tlaku států, jako např. státu Vatikán, a těmi, kteří se obávají odpovědných politik v oblasti poskytování informací o sexu a plánování rodiny.
Ewa Tomaszewska
(PL) Paní předsedající, demografické trendy v Evropě jsou hluboce znepokojivé již po desetiletí. Nahrazovací poměr v porodnosti činí 2,16. V Polsku je index porodnosti 1,2. Zároveň však pokrok lékařské vědy a zdravější životní styl umožňuje lidem žít déle. Evropa stárne, ale rovněž vymírá. Do roku 2030 bude poměr výdělečně činných obyvatel a nepracujících občanů 1 : 2.
Sociálně-hospodářské politiky zaměřené proti rodinám, podpora rodinného modelu s menším počtem dětí a bezdětných sňatků ve sdělovacích prostředcích, stejně jako politiky vedoucí k rozpadu rodiny, představují významné příčiny nepříznivých demografických změn v Evropě. Jejich hlavními důsledky budou: nedostatek pracovníků na pracovním trhu, ohrožení hospodářského rozvoje, zásadní ohrožení účinnosti systémů důchodového zabezpečení a zvýšené náklady na systémy zdravotnictví v důsledku zvláštních potřeb stárnoucí společnosti.
Irena Belohorská
(SK) Vítám diskusi o těchto problémech a domnívám se, že je důležitá právě v této chvíli, kdy musíme řešit současně finanční i hospodářskou krizi. Demografické trendy poukazují na to, že dochází - jednak v důsledku lepší zdravotní péče, jednak v důsledku nižší porodnosti - ke stárnutí obyvatelstva. Je zapotřebí, abychom se na tuto skutečnost připravili a zajistili odpovídající oblasti.
V sociální oblasti bude poměrně náročným problémem zajištění důchodu. V oblasti zdravotní musíme myslet na zajištění léčby zejména těch nemocí, které jsou spojeny s vyšším věkem. Víme například, že až dvě třetiny onkologických onemocnění jsou spojeny s věkem nad 60 let.
Udržitelný způsob sociálního systému bude vyžadovat zvýšení, ale také zlepšení a přizpůsobení pracovních podmínek starším lidem. Jde především o ženy starší 55 let a muže ve věkové kategorii 55 až 64 let. Doplňovat úbytek obyvatelstva přistěhovalectvím mladých lidí ze třetích zemí je možné, ale především bychom se měli snažit vytvářet podmínky pro stabilizaci mladé vzdělané generace, která nám dnes odchází do USA.
Vzhledem ke zhoršení reprodukčního zdraví mladých žen bychom měli podporovat asistovanou reprodukci. Mnohé mladé rodiny si nemohou dovolit ji hradit. Podle mého názoru patrně nesplníme Lisabonskou strategii. Snažme se alespoň obnovit myšlenku Evropské aliance na podporu rodiny, ať už prostřednictvím daňových zvýhodnění nebo zlepšením zařízení pro děti předškolního věku. Mateřská dovolená by měla být hrazena ve výši plného platu a nikoli ve výši životního minima.
Gabriela Creţu
(RO) Pane ministře, omlouvám se, že s vámi nesouhlasím, ale máme množství problémů, a nikoli jen jeden. Nemáme jenom demografické problémy, ale i politické, sociální a etické. Tvrdíme, že bychom chtěli vyšší míru porodnosti, ale už v současnosti se 30 % dětí rodí pod hranicí chudoby. Důsledkem pro budoucnost bude špatné vzdělání, špatná pracovní místa, nižší produktivita a menší příspěvky na pojištění.
Stanovisko Rady ke směrnici o pracovní době je zřetelně v rozporu se záměrem dosažení rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem. Neplodnost je stav, který za nemoc uznává Světová zdravotnická organizace, nikoli však řada členských států. V důsledku toho se z pojištění nehradí náklady na její léčbu. Na každý pokus v centru asistované reprodukce v Rumunsku musí osoba s průměrným příjmem, která si uloží vše, co vydělá, pracovat 9 měsíců. Pro otěhotnění jsou zapotřebí 3 až 4 pokusy a pak další 9 měsíců před narozením dítěte.
Kolegové poslanci, nejúčinnějším řešením by bylo podporovat soudržné politiky mezi jednotlivými státy a zajistit rovnováhu mezi prohlášeními a přijímanými opatřeními.
Samuli Pohjamo
(FI) Paní předsedající, výzvy, které představují demografické trendy, jsou zvláště velké v řídce osídlených oblastech severu. Mladí a vzdělaní lidé odchází z regionu pryč, zatímco poměr stárnoucí populace ve vztahu k ostatním obyvatelům roste. Důsledkem jsou zvýšené náklady na sociální služby a služby zdravotní péče, což je problém zhoršovaný velkými vzdálenostmi. Díky novým technologiím a inovacím se však podařilo vytvořit nové služby, které pomáhají stárnoucímu obyvatelstvu a které mohou být využívány v celé Evropské unii.
Dalším způsobem, jak změnit výzvy na příležitosti, je účinná regionální politika. Účinná regionální politika je způsob, jak využít příležitosti, které jednotlivé oblasti nabízejí, vytvořit nová pracovní místa, přičemž vytváří rovněž přidanou hodnotu pro Evropu jako celek. Populační trendy mohou být zároveň změněny v pozitivnější jev.
Jan Cremers
(NL) Pane předsedající, pane komisaři, pane Jouyete, dámy a pánové, když jsme v této sněmovně na začátku léta projednávali dopady demografického vývoje, nedoléhala na nás ještě hospodářská krize v plné míře. Tato krize zvýší tlak na naše sociální systémy. V důsledku toho očekáváme růst nezaměstnanosti, i když jisté uvolnění na trhu práce by snad mohlo nastat v krátké době. Z dlouhodobého hlediska se tím však neřeší specifický problém stárnutí obyvatelstva.
Pokud se zhoršující hospodářská situace projeví v tlaku na starší pracovníky, aby opouštěli trh práce dříve, opakovali bychom staré chyby. V současnosti stejně jako v budoucnosti bychom měli klást důraz na dobrovolné flexibilní důchodové systémy ve spojení s takovou organizací práce, která reálně umožní setrvat zaměstnancům v zaměstnaneckém poměru déle. Finanční krize opět ukázala, že penzijní fondy musíme spravovat moudře. Udržitelnosti důchodového systému, který bude vázán jak na demografický, tak na hospodářský vývoj a založen na dlouhodobých nerizikových investičních strategiích, by měl být přiznán prvořadý význam. Evropská komise by kromě toho měla věnovat pozornost regulaci a sledování celoevropských důchodových produktů.
Miroslav Mikolášik
(SK) Změněný životní styl mladé generace je takový, že každý chce po studiu několik let cestovat, potom následuje budování kariéry. Mezitím mají mladí lidé, včetně mladých žen, více než 30 let a většinou přivádí na svět jediného potomka. Rodina je dnes vnímána jako negativní zátěž a mladí muži navíc nejsou schopni slíbit ženě manželství a jistotu.
Je stále velký počet umělých přerušení těhotenství, velká řada žen používá hormonální antikoncepci a v důsledku toho je počet žen, které jsou fyziologicky schopné počít dítě, velmi malý. Index plodnosti se v zemích Evropské unie pohybuje mezi 1,1 až 1,3. Pouze Francie, která věnuje prostředky na podporu rodiny dlouhodobě, má index blížící se k číslu 2. Nedávný evropský kongres o rodině na univerzitě v Ružomberku ...
Mairead McGuinness
Paní předsedající, zdá se, že budeme žít déle, budeme však mít méně vnoučat. Předpokládám, že důvody tohoto stavu jsou velmi komplikované a rozdílné. Domnívám se, že děti jsou vnímány jako "problém", což často slyšíme, když hovoříme s lidmi, kteří děti nemají. Hovoříme o "problému" s péčí o dítě a nikoliv o "řešení".
Rovněž staří lidé jsou vnímání jako zátěž a mají strach z toho, kdo se o ně postará, až budou staří. Myslím, že ti z nás, kteří se nacházíme někde uprostřed, se bojí takového konce, protože bude stále méně lidí, kteří by přispívali na naše důchody a postarali se o nás, až toho ani my nebudeme sami schopni.
Úloha pečovatelů ve společnosti, jak to správně uvedla Marian Harkinová, není naprosto doceněná, a to se musí změnit. Říkám si - když poslouchám dnešní večerní rozpravu - v kontextu finanční a hospodářské krize, a snad by mohla Komise odpovědět na tuto otázku, a sice, mohl by se problém demografické změny ve skutečnosti ještě zhoršit v důsledku situace, ve které se nyní nacházíme? To by bylo politováníhodné.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Paní předsedající, pane komisaři, Evropská unie se musí připravit na demografické výzvy, které ji čekají. Sociální Evropa musí být schopna naplnit očekávání svých občanů tím, že jim nabídne kvalitní vzdělání, účinný a dostupný systém zdravotní péče a pracovní místa, která umožní důstojný život a zaručí důstojnou penzi po odchodu na odpočinek.
EU má stárnoucí obyvatelstvo. Zároveň je však jenom několik málo členských států, kde vzrostl index porodnosti, s výjimkou Irska a Francie, které si v této oblasti vedou dobře v důsledku specifických politik, které přijaly. I když se na jedné straně snížila dětská úmrtnost na úroveň Společenství 4,7 na tisíc obyvatel, jsou některé členské státy, kde toto číslo činí 12 dětí na tisíc obyvatel.
Evropa musí investovat do zdravotnictví, vzdělání a sociálního zabezpečení. Zajištění dobře placených pracovních míst znamená důstojný život pro pracovníky, zároveň se tím však zajišťují zdroje potřebné na vyplácení důchodů. Systém důchodového zabezpečení je systémem založeným na solidaritě mezi generacemi.
Toomas Savi
Paní předsedající, Evropská unie je stárnoucí společností. V EU si stále více lidí volí profesní postup na úkor svého rodinného života, dokud není příliš pozdě na to, aby měli děti.
Jako člověk, který se nedávno stal dědečkem, jsem rozhodným zastáncem estonského opatření na podporu plánování rodiny, které umožní, aby jeden z rodičů zůstal doma 18 měsíců po narození dítěte, a zaručuje rodiči sociální dávky ve výši, která víceméně odpovídá výši jeho platu před nastoupením rodičovské dovolené.
Podle mého názoru bychom měli začít zavádět podobný přístup v celé EU, pokud nechceme zatěžovat naše děti zbytečně vysokými daněmi. V Estonsku například tato politika pomohla odvrátit zdánlivě nevyhnutelný úbytek obyvatelstva.
Avril Doyle
Paní předsedající, nejdůležitější činnost, kterou může občan vykonávat, je výchova další generace. Aniž bych chtěla něco vnucovat dnešním mladým ženám, ať už vdaným nebo svobodným, nebo je poučovat, musíme obnovit svobodu volby pro všechny ženy, které chtějí zůstat doma a mít druhé nebo třetí dítě, a zajistit, že nebudou nuceny vracet se do zaměstnání z ekonomických či finančních důvodů.
Musíme zajistit, že budou v plné míře zachovány důchodové kredity nebo rodičovské důchody či mateřské důchody pro ženy, které pracují v domácnosti tak, aby byly ve stáří finančně zajištěny a aby byly řádně odměněny ze strany státu za tuto důležitou práci, kterou pro nás dělají: za výchovu příští generace.
Další téma: s ohledem na vyšší počet let, které bude většina z nás moci prožít ve zdraví, by měl být navrácen věk pro odchod do důchodu - tradiční věk odchodu do důchodu - 65 let, a to co nejdříve. Většina žen v současnosti rodí své první dítě dlouho po třicátém roku života. Tento stav je třeba co nejrychleji změnit.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Paní předsedající, všichni jsme si vědomi toho, že evropská společnost stárne, jsme si však také všichni vědomi toho, jaké důsledky to bude mít pro naše hospodářství a pro náš trh práce? V době globalizace nabývají demografické problémy mnohem širší rozměr. Z tohoto důvodu potřebuje Evropská unie integrovanou akci na mnoha úrovních.
Na druhé straně musíme zajistit splnění cílů Lisabonské strategie, snažit se zvýšit úroveň zaměstnanosti, zvýšit podíl žen na trhu práce a zastavit trend předčasných odchodů do důchodu. Musíme rovněž klást větší důraz na vzdělání, zejména ve stavebnictví a v oblasti informačních technologií, což má zásadní význam pro hospodářství založené na znalostech. Taky je důležité podporovat celoživotní vzdělávání a připravit pracovníky na otevřenost vůči novým výzvám.
Jean-Pierre Jouyet
Paní předsedající, budu se snažit řídit vaší radou. Pane komisaři, dámy a pánové, tato rozprava byla velmi plodná a z jednotlivých vystoupení je zřejmé, že pokud máme čelit demografickým výzvám, musíme se zaměřit na řešení řady oblastí.
Různé druhy činností se mohou navzájem doplňovat, jak vysvětlím později. Do jisté míry je pravda, že musíme zvýšit míru zaměstnanosti, a je také pravda, že budeme potřebovat přistěhovalectví, abychom vyřešili tento demografický úbytek, přičemž je také důležité, aby bylo toto přistěhovalectví kontrolované a organizované. Je rovněž pravda, že potřebujeme rodinné politiky a podporu porodnosti, a rovněž je tu požadavek na péči o staré lidi a na zlepšení způsobu, jak se s nimi zachází. V této souvislosti musíme věnovat pozornost rozvoji vzdělávací infrastruktury, péči o děti a zmírnění závislosti ve stáří.
Jak už uvedli mnozí řečníci, musíme zvážit naše přednosti, zejména nové informační technologie a výzkum a vývoj s ohledem na možnosti v lékařství a službách zdravotní péče, a musíme učinit vše, co je v našich silách, abychom pomohli prostřednictvím prenatální diagnózy, pomoci malým dětem a prostřednictvím kolektivní péče o dítě. S tím je spojena řada výzev, máme však už k dispozici prostředky, které budou řešit tento demografický nedostatek.
Musíme být připraveni monitorovat důsledky demografických změn, jak již bylo řečeno. Musíme dohlížet na životaschopnost našich systémů sociálního a důchodového zabezpečení, které představují jeden z charakteristických rysů evropského modelu solidarity. Musíme přijímat dlouhodobá opatření navzdory hospodářské a finanční krizi, které v současnosti čelíme, abychom zajistili životaschopnost těchto systémů, a musíme rovněž zvážit budoucí dopady této demografické změny na jednotlivá hlediska organizace práce. Pan Cappato to dokládá specifickým příkladem a má pravdu.
Na závěr chci dodat, že jsem přesvědčen, že Komise, jak to jistě řekne i pan komisař Potočnik, Parlament a Rada musí pokračovat v dialogu ve stejném duchu, jaký vládl dnešní rozpravě. Evropa bezpochyby stojí před dlouhodobým úkolem a my jej musíme předvídat, připravit se na něj a nedovolit hospodářské a finanční krizi, aby nám zabránila jednat a zahájit reformu.
Janez Potočnik
člen Komise. - Paní předsedající, slyšeli jsme dnes jasné poselství o tom, že stojíme před velkou výzvou - a tou je stárnoucí společnost.
21. století je v mnoha ohledech obdobím křehkosti a my se s tím musíme vypořádat. Musíme udělat vše, co je v našich silách. Jak již bylo řečeno, dlouhověkost by měla být odměnou a nikoli trestem. Rovněž bylo řečeno, že by bylo vhodné postupovat v rámci lisabonského programu, a s tím souhlasím. Můžeme vnímat lisabonský program jednoduše jako způsob vytvoření společnosti založené na vědomostech, která usiluje o udržitelnost, ať už ve vztahu k sociálnímu zabezpečení, životnímu prostředí nebo hospodářství. Tato krize nás učí, že i zisky musí být udržitelné.
Proto by současná finanční krize neměla odvracet naši pozornost od problémů, jimž jsme se trpělivě věnovali v posledních letech, včetně problému, o němž jednáme dnes. Je to jen jeden z dalších problémů. Až se s ním vypořádáme, budeme muset vytvořit strukturu, která bude schopna řešit všechny výzvy, které 21. století přinese. V této souvislosti je tedy důležité, abychom nezapomínali na žádné z hledisek udržitelnosti - udržitelnost planety, na které žijeme, mezi ostatními bytostmi planety, mezi námi lidmi a mezi generacemi, což je do značné míry podstata demografického problému, o němž je dnes řeč.
Naše politiky tyto záležitosti řeší. Fórum o demografii Evropy, které se má konat ve dnech 24. a 25. listopadu - jak jsem již uvedl v úvodním projevu -, k tomu jistě nabízí výbornou příležitost. Měli bychom rozhodně pokračovat v dialogu mezi Radou, členskými státy, Parlamentem a Komisí. Vaše dnešní rozprava je dokladem, že se jedná o skutečně aktuální diskusi. Rád bych vám jménem Komise poděkoval za názory. Vše, o čem jste hovořili, je velmi důležité - podpora demografické obnovy, uvedení rodinného a pracovního života v soulad, otázka pečovatelů, mobility, antidiskriminace a další politiky. To vše je z hlediska tohoto problému významné.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
