Naiste olukord Balkani maades (lühiettekanne)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni nimel Zita Gurmai koostatud raporti "Naiste olukord Balkani maades” lühiettekanne.
Zita Gurmai
Lugupeetud volinik, kallid kolleegid! Tänan teid, et olete nii hilisel ajal siia veel kuulama jäänud. Mul on väga hea meel teile täna see ettepanek esitada. Mul on hea meel sellepärast, et see näitab, et Euroopa Parlament peab naiste olukorra jälgimist ja parandamist Balkani maades tähtsaks. Olen veendunud, et see on meie ühine huvi ja kohustus, sest Euroopa Liit ei saa sellest eemale tõmbuda.
Me kõik teame, et selle piirkonna riikidel on olnud ränki läbielamisi. Need ei toimunud sugugi mitte ammu. Nad teevad väga suuri pingutusi, et oma probleeme lahendada, ja väärivad selle eest imetlust. Ent minu arvamus on see, et nad ei võta piisavalt arvesse oma väga tähtsat vara - naisi.
Tõsi on, et naised kannatasid sõdade ajal eriti rängalt, aga meil tuleb silmas pidada, et nad ei ole vaid ohvrid, vaid neil on demokraatlikus stabiliseerimises ja ülesehituses edasiviiv, aktiivne, vajalik ja asendamatu roll.
Ma pole kunagi pooldanud naistele erandite tegemist, aga julgen öelda, et neile tuleks anda samad võimalused mis meestele. Mitte rohkem ega vähem. Ka antud juhul ei ole see teisiti. Naised suudavad eelnimetatud rolli täita vaid siis, kui neile antakse selleks võimalus.
Milline see võimalus siis on? Et naised moodustavad poole elanikkonnast, tuleb neile anda samas proportsioonis otsustusõigust. Ma tean, et paljude arvates ei ole kvoot õige lahendus, aga pean ütlema, et kahjuks pole tõhusamat halduslahendust veel leitud.
Naiste majanduslik emantsipeerumine on üks esimesi ülesandeid. Töötavad naised toovad ühiskonnale rohkem tulu ja on vähem allasurutud. Ja kui nad töötavad, siis ei saa me lubada neid majanduselus juhtivatelt kohtadelt kõrvale jätta. Samal ajal tuleb naistele, kes teevad palju tööd, anda võimalus tööelu ja perekohustusi tasakaalus hoida.
Selleks peab ühiskonna suhtumine naistesse muutuma positiivsemaks ja negatiivsed stereotüübid peavad kaduma. Haridus ja meedia mängivad siin suurt rolli. Võiksin seda pikka loetelu jätkata, aga aja kokkuhoiu huvides toonitaksin kaht väga tähtsat asjaolu.
Esiteks ei tohi me kunagi unustada, et kõnealune piirkond koosneb eri riikidest ning neid ei saa kokku panna ega ühtemoodi kohelda. Iga riik pingutab kõvasti igas valdkonnas, seega ka naiste olukorra parandamisel. Muidugi on osa riike neis püüdlustes teistest kaugel ees. Püüdsin seda kirjeldada raportile lisatud tabelis.
Teiseks motiveerib võimalus saada edaspidi Euroopa Liidu liikmeks märkimisväärselt neid riike oma eesmärke täitma. Nende ja meie jaoks on tähtis seda aega ka selles mõttes ära kasutada.
Minu eesmärk oli selle raportiga näidata, et nad on õigel teel, et ma kiidan neid pingutuste eest ja soovin neile eesseisvaks vaprust.
Tahan kasutada võimalust avaldada tänu suure abi eest, mida on mulle selle ülesande täitmisel osutanud Rudolfs Verdins ja Elvy Svennerstål naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni sekretariaadist, Effy Tsonos ja Majella McCone Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide fraktsiooni sekretariaadist, kolleegid ja variraportöörid Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Doris Pack, Edit Bauer, Lívia Járóka, Filiz Hyusmenova, Emine Bozkurt, Anni Podimata, Marusya Lyubcheva ja paljud teised. Erilist tänu võlgnen Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsiooni, Roheliste / Euroopa Vabaliidu fraktsiooni ja muidugi liberaalide fraktsiooni sekretariaadile väsimatu töö eest ja alatise valmisoleku eest teha järeleandmisi. Lisaks soovin tänada oma lähemaid kolleege.
Olen väga uhke, et ettepanek, mida ma täna siin tutvustan, kajastab laialdast kompromissi, mis minu arvates muudab Euroopa Parlamendi sõnumi selgeks, ühemõtteliseks ja kindlaks. Loodetavasti saab ridade vahelt lugeda, et minu eesmärk on anda raportile positiivne ja julgustav alatoon. Tänan teid tähelepanu eest. Mul on väga hea meel ka selle üle, et Günter Verheugen, kes oli meie ELiga ühinemise ajal laienemisvolinik, on täna siin.
Günter Verheugen
komisjoni asepresident. - (DE) Austatud juhataja, daamid ja härrad! Proua Gurmai, ma vastutasin laienemise eest, aga see oli neli aastat tagasi. Siiski mäletan tollest ajast mõningaid asju. Olen väga rõõmus, et saan täna õhtul teiega sel teemal kõnelda. Olen alati tundnud selle teema vastu erilist huvi ja tunnen tänini.
Teie raport on kooskõlas komisjoni järeldustega. Meil ei ole selles vallas lahkarvamusi. On täiesti õige, et peame naiste õiguste ning meeste ja naiste võrdõiguslikkuse teemat poliitiliste kriteeriumide vältimatuks osaks, mis on ühinemisläbirääkimiste alustamise ja lõpetamise oluline eeltingimus.
Oma kogemusest võin öelda ja ka praegu selle valdkonna eest vastutav Olli Rehn kinnitab seda, et laienemisläbirääkimised, tegelikult kogu laienemisprotsess, pelgalt lootus, et ühinemisläbirääkimised võivad alata, parandavad tavaliselt väga palju ebasoodsas olukorras olevate rühmade sotsiaalset olukorda. Asjaomaste riikide valitsused ja parlamendid teavad, mida Euroopa neilt ootab. Minu arvates ei erguta kiireid sotsiaalseid muutusi kandidaatriikides või võimalikes kandidaatriikides paremini miski muu kui Euroopa Liidu liikmeks saamise väljavaade ja seega vajadus vastata teatud normidele, mis meil Euroopas kehtivad.
Teie koostatud raportid, teie analüüs ja meie analüüs kirjeldavad tõeliselt kohutavat probleemi. Meie arutelu teemaks olevates riikides on naised üldiselt nii tööturul kui ka poliitikas alaesindatud. Koduvägivald on laialt levinud. Maapiirkondades on naiste olukord väga murettekitav. Riigi rahvusvähemuste hulka kuuluvad tüdrukud ja naised - eelkõige romi naised - ning ka puudega naised kannatavad eriti suure diskrimineerimise all ning liiga sageli on naised ja tüdrukud kahjuks inimkaubanduse ohvrid.
Seetõttu on komisjonile ütlematagi selge, et koostöös kandidaatriikide ja võimalike kandidaatriikidega tuleb nende tingimuste parandamiseks töötada välja programmid. Ma ei pea seda siin üksikasjalikult kirjeldama. Meil on palju programme, mis peaksid võimaldama kandidaatriikide valitsustel ja ametiasutustel probleemiga nõuetekohaselt tegelda. Ent on ka projekte ja programme, mis põhinevad eneseabi põhimõttel ning toetavad vabaühendusi ja teisi sotsiaalseid ühinguid.
Võin teile kinnitada, proua Gurmai, et komisjon püüab edaspidigi teha kõik endast oleneva, et aidata kaasa naiste õiguste suurendamisele Balkani maades. Nagu ma juba ütlesin, kuulub selle hulka kindlalt toetus naiste organisatsioonidele ja vabaühendustele. Ma arvan, et usutav ja tõsine ühinemise väljavaade on nende riikide jaoks suurim võimalik ajend, mis sunniks neid vajalikke asju tegelikult ära tegema.
Ent me ei peaks selles suhtes endale mingeid illusioone looma. Igaüks siin saalis teab, et sellised sotsiaalsed protsessid võtavad aega. Taas oma kogemustele tuginedes arvan, et me ei saa piirduda asjaoluga, et üks või teine asi on seadustekogus kirjas. Me ei saa rahulduda sellega, et koostatakse suurepärased tegevuskavad, mis näevad paberil head välja. Olen näinud neid hulgaliselt ja need ei tähenda mingil juhul, et päriselt midagi toimub. Tegelik töö siis alles algab. Olen väga tänulik, et Euroopa Parlament tunneb selle töö vastu nii suurt huvi.
Juhataja
Sellega on päevakorrapunkti käsitlus lõppenud.
Hääletus toimub homme, neljapäeval, 4. detsembril 2008 kell 12.00.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Cristian Silviu Buşoi  
kirjalikult. - Sotsiaalne areng Balkani maades on soolise võrdõiguslikkuse puhul olnud kahjuks kurikuulus selle poolest, et olukord selles valdkonnas ei parane. Isegi kuigi mõnele Balkani riigile on antud ELi liikmekandidaadi staatus, muutub naiste olukord aina murettekitavamaks ega kipu paranema.
Selleks et säilitada naiste suhteline koht Balkani maade ühiskonnas, peab EL hakkama rohkem sekkuma demokraatia aeglasesse edenemisse, mis iseloomustab enamikku selle piirkonna riike, ja toetama naiste õiguste ja vabadustega seotud õiguslikult siduvate õigusaktide edendamist. Lisaks peaks ka positiivne diskrimineerimine olema üks selle piirkonna valitsuste rakendatavatest põhimõtetest, nagu see on ELi liikmesriikides, kes seda kohaldavad.
Sellegipoolest tuleb konfliktijärgse keskkonna stabiilsuse taastamiseks kindlasti edendada võrdse ühiskonna arengut. Selles ühiskonnas kaitstaks naiste seisundit ja välditaks samal ajal niinimetatud patriarhaalsete institutsioonide taasloomist, mis on olnud iseloomulikud suuremas osas minevikust. Naiste osalemine otsuste tegemisel on vajalik selleks, et nende seisund ühiskonnas muutuks oluliselt, ja sellel on kindel tähtsus olukorra edasisel paranemisel.
Anneli Jäätteenmäki  
kirjalikult. - Naiste ja meeste võrdsed võimalused on Kopenhaageni kriteeriumide tähtis osa. Balkani maadel on selles valdkonnas palju tööd teha. Kandidaatriigid peaksid üritama muuta oma diskrimineerimisvastased ja soolise võrdõiguslikkuse õigusnormid ühenduse õigustikuga samaväärseks.
Balkani maades nõuavad eritähelepanu järgmised küsimused: tervishoiu edendamine, naiste esindatuse suurendamine valitsuses, naiste kaitsmine koduvägivalla eest, seksuaalkuritegude ohjeldamine ja kindlamate diskrimineerimisvastaste strateegiate rakendamine.
Need probleemid esinevad muidugi ka ELi liikmesriikides. Me peaksime pidevalt püüdlema naiste ja meeste suurema võrdõiguslikkuse poole.
Ent kandidaatriigid peavad nende probleemide lahendamisele erilist tähelepanu pöörama, enne kui saavad Euroopa Liiduga ühineda.
Lívia Járóka  
kirjalikult. - Diskrimineerimisprobleemid, mis puudutavad romide kogukondi, on endiselt kogu Euroopas lahenduseta. Nii vanades kui ka uutes liikmesriikides, samuti kandidaatriikides on integratsioonipoliitika üldiselt nõrk, paigutine ja sellega tegeldakse juhtumipõhiselt. Kogu Balkani romi naised kannatavad diskrimineerimise all - mitte vaid oma soo tõttu, vaid ka selle tõttu, millisesse rahvusrühma nad kuuluvad. Et romi naised on tavaühiskonnast välja tõrjutud, siis neid diskrimineeritakse. See mõjutab nende juurdepääsu tervishoiule, kvaliteetsele haridusele, eluasemetele ja tööturule.
On väga tähtis, et Balkani kandidaatriigid ja võimalikud kandidaatriigid tagaksid, et lõpeks igasugune romi naiste diskrimineerimine ja kaoksid nende kohta levinud eelarvamused, ning kehtestaksid tõhusa ja praktilise diskrimineerimisvastase strateegia, mida rakendataks kõigil tasanditel (riigi ja kohalikul tasandil).
Selge on see, et Euroopa Liidu laienemine suudab Kopenhaageni kriteeriumide kasutamise kaudu muuta märkimisväärselt romide olukorda Balkanil. Seetõttu on väga tähtis, et Euroopa Komisjon võtaks vastu tõhusa seiresüsteemi, et mõõta tegelikke pingutusi, mida Balkani maades vähemuste ja naiste õiguste valdkonnas tehakse. See näitaks, et nad vastavad täielikult poliitilistele ühinemiskriteeriumidele.
Dumitru Oprea  
Raport naiste olukorra kohta Balkani maades käsitleb üht praeguse aja päevakajalisemat teemat - naiste kohta tänapäeva ühiskonnas. See lööb tugevat häirekella naiste olukorra pärast Balkani maades ajal, mil on käimas stabiilse demokraatia kehtestamine. See raport ei ole üksnes laiahaardeline, vaid selles tegeldakse ka võtmeteemadega, mis on üldjoontes asjakohased. Need teemad hõlmavad näiteks naisi tööturul, võitlust stereotüüpidega, naiste tervist, naiste kaasamist otsuste tegemisse, naistevastast vägivalda ja inimkaubandust. Nende teemade tähtsus on veelgi ilmsem mõnes riigis, kus on viimase 20 aasta jooksul toimunud suured muutused.
Murelikuks teeb see, kui keeruline on hinnata tegelikku olukorda neis riikides. Naisi diskrimineeritakse - tahtlikult või mitte. Üks näide sellest on nii-öelda mitteametlik naiste tööturg. Seda olukorda peetakse mõnes riigis tavaliseks. Veelgi suurem probleem esineb nende naiste hulgas, keda suunatakse või tõmmatakse tegevuse juurde, mis rikub inimväärikust, näiteks prostitutsiooni, või kes satuvad inimkaubandusega tegelevate isikute lõksu. Teine mure on tõsiasi, et paljud naised on ka koduvägivalla ohvrid.
Teisalt peavad naised hakkama rohkem osalema seisukohtade muutmisel, nii et nad saaksid hõivata ühiskonnas koha, mida nad väärivad.
Rovana Plumb  
Lääne-Balkani vahetus läheduses asuvast riigist pärit parlamendiliikmena väljendan ma heameelt edusammude üle, mida raportis nimetatud kandidaatriigid või võimalikud kandidaatriigid on teinud. Ent me vajame konkreetseid poliitilisi meetmeid, et kaotada piirkonnas püsiv sotsiaalne ja majanduslik diskrimineerimine ja ebakindlus.
Selles piirkonnas esinenud konfliktid on rikkunud naiste kuvandit kollektiivses mälus. Need on toonud kaasa ka niisuguste stereotüüpide tekke ja tugevnemise, mille kohaselt on naise roll ühiskonnas suuresti alandatud ja jääb võimukate meeste varju.
Nende stereotüüpide kaotamine saab alguse alghariduse tasandilt. Koolide õppematerjalid peaksid tegelikult edendama positiivset kuvandit naistest, kellel on meestega võrdsed õigused.
Meie ülesanne on toetada neid programme nii poliitiliselt kui ka rahaliselt. See tähendab, et läbirääkimiste käigus tuleks saavutatud tulemusi täpsemalt jälgida.
Daciana Octavia Sârbu  
EL peab täpsemalt jälgima naiste olukorda Balkani maades, eriti ELi kandidaatriikides.
Samal ajal tuleks toetada ühinemiseelsete vahendite andmist Balkani maadele võitluseks inimkaubanduse ja prostitutsiooniga, eriti kui see puudutab lapsi, samuti pakkuda piisavaid tervishoiuteenuseid, millele on juurdepääs igal naisel, olenemata rassist, usulistest veendumustest või sotsiaalsest seisundist. Lisaks aitaksid need vahendid luua ka varjupaiku ja nõustamiskeskusi koduvägivalla ohvriks langenud naiste jaoks.
Tahaksin ka rõhutada, kui tähtis on anda toetust vabaühendustele, kes võitlevad naiste õiguste eest Balkani maades, et nendega tegeleksid nii Balkani piirkonna riikide valitsused kui ka ELi liikmesriikide vabaühendused.
Kutsun üles avaldama survet Balkani riikide valitsustele, et nad võtaksid kiiresti vastu meetmed, mille abil võidelda inimkaubandusega, alaealiste prostitutsiooniga ja lapspornograafiaga ning neid nähtusi ära hoida, pidades silmas, et Balkani maad on nii inimkaubanduse transiitpiirkond kui ka lähtepunkt.
Me ei tohi jätta tähelepanuta ka vajadust selle järele, et Balkani maade pädevad asutused võtaksid meetmeid, mille eesmärk on tagada naiste ja meeste võrdne tasustamine ning teavitada inimesi stereotüüpide teemal.
Dushana Zdravkova  
Eelmisel nädalal tähistati rahvusvahelist naistevastase vägivalla kaotamise päeva. Euroopa Komisjon rõhutas, kui tähtis on halastamatu võitlus selle tõsise probleemiga. Euroopa Parlament peab paluma ka kandidaatriikidel võtta aktiivseid meetmeid olemasoleva õigusliku raamistiku nõuetekohaseks rakendamiseks ja järgimiseks. Et seadus ei saa kehtida vaid paberil, tuleb seda ka tegelikult kohaldada, et parandada nende naiste olukorda, kes kannatavad iga päev sellist piina ega saa isegi aru, et see on vastuvõetamatu. Seetõttu olen raportööriga nõus, et tuleb võtta meetmeid stereotüüpsete seisukohtade muutmiseks neis riikides.
Ma juhiksin teie tähelepanu veel ühele tähtsale punktile, mida raportis öeldakse. Arvestades selle piirkonna eripära ja eelkõige sõjalisi konflikte, mille tunnistajaks kogu Euroopa eelmise kümnendi jooksul oli, sooviksin rõhutada asjaolu, et konfliktipiirkondades kogevad mehed ja naised, poisid ja tüdrukud sõda erinevalt. Tõsi on see, et naised ja lapsed on kõige sagedamini neis konfliktides ohvrid, ent naistele tuleb anda samad võimalused ja tagada nende võrdne seisund, et nad saaksid samuti võidelda, osaleda aktiivselt ühiskonnaelus ja poliitikas, juhtida ja stabiliseerida ühiskonda.
