Liibanon (arutelu) 
President
Järgmiseks punktiks on nõukogu ja komisjoni avaldused olukorra kohta Liibanonis.
Janez Lenarčič
Daamid ja härrad, seoses olukorraga Liibanonis on Euroopa Liidu ja liikmesriikide diplomaatiline tegevus jätkuvalt keskendunud Liibanonis rahu, stabiilsuse, majandusarengu ja inimõiguste austamise edendamisele
Me teeme jõupingutusi Liibanoni suveräänsuse, poliitilise iseseisvuse, territoriaalse terviklikkuse, ühtsuse ja stabiilsuse säilitamiseks ja tugevdamiseks. Euroopa Liit toetab Liibanoni demokraatlikke institutsioone ja peaminister Fouad Siniora seaduslikku valitsust.
Samas oleme mures Liibanoni institutsioonide kauakestva halvatuse pärast. See on kestnud alates 2006. aasta novembrist ning kui 2007. aasta novembris jäi vabaks presidendi koht, süvenes see halvatus veelgi.
Lisaks sellele, et Euroopa Liit on Liibanoni suurim rahaline toetaja, on see teinud ka aktiivseid diplomaatilisi jõupingutusi, leidmaks lahendust riigi poliitilisele halvatusele.
Selles raamistikus toetame ÜRO, Saudi Araabia ja Araabia Liiga jõupingutusi. Euroopa Liit toetas kolme aasta kava, mille Araabia Liiga välisministrid ühehäälselt vastu võtsid. Nagu on hästi teada, näeb see kava ette kohesed presidendivalimised, rahvusliku ühtsuse valitsuse moodustamise ning uue valimisseaduse vastuvõtmise.
Kuigi Liibanoni parteid on väljendanud oma toetust sellele kavale, tõlgendavad nad selle täitmist erinevalt. Ettepaneku elluviimist takistavad kaks peamist asjaolu. Neist esimene on sisemine, sest parteid ei suuda jõuda kokkuleppele, kuidas nad peaks olema valitsuses esindatud, kuidas ministrikohti jagada ning milline peaks olema uus valimisseadus. Teine takistus on seotud Süüriaga, mis keeldub loobumast oma mõjust Liibanonis.
Kõigele vaatamata on Araabia Liiga kava praegusel ajahetkel endiselt ainus algatus, mis võib aidata riigi poliitilisest tupikust välja. Me eeldame, et Araabia Liiga peasekretär Amr Moussa jätkab oma jõupingutusi praeguse olukorra lahendamiseks. Selles osas toetab Euroopa Liit teda igati.
Kahjuks ei andnud märtsi lõpul Damaskuses toimunud Araabia Liiga tippkohtumine olukorra lahendamiseks vajalikke tulemusi. Kuna Süüria sekkus presidendivalimiste protseduuri, ei saatnud Liibanon protestiks oma esindajaid tippkohtumisele.
Seoses sellega tahan rõhutada Euroopa Liidu toetust mitmetes ÜRO julgeolekunõukogu resolutsioonides väljendatud seisukohtadele.
Veel üheks kinnituseks Euroopa Liidu toetusest ÜRO jõupingutustele on selle osalemine ÜRO Liibanoni missioonis. Suurim osa Liibanonis asuvatest sõjalistest jõududest pärineb ELi liikmesriikidest. Vaatamata arvukatele rünnakutele, mille käigus on hukkunud kuus Hispaania kontingendi liiget ja kolm Iiri sõdurit on saanud haavata, on missioon olnud edukas ning 2007. aasta augustis pikendati seda veel ühe aasta võrra.
Euroopa Liidu liikmesriigid toetavad ka ÜRO Liibanoni erikohtu asutamist Hollandis.
Samuti väärib mainimist, et 2007. aastal jõustus EL-Liibanoni tegevuskava. See dokument täiustab varasemat koostööd Barcelona protsessi Euroopa ja Vahemere piirkonna komisjoni raames ning mõned antud tegevuskavas ette nähtud tegevused on juba alanud.
Olli Rehn
komisjoni liige. - Härra president, alustuseks tahan tänada parlamenti Liibanoni küsimuse võtmise eest tänasesse päevakorda. Viimasel ajal on meie tähelepanu alla sattunud paljud Lähis-Idas toimuvad arengud, eriti sündmused Gaza sektoris. Samas ei tohiks me selle tõttu unustada Liibanoni strateegilist tähtsust piirkonnas ja Euroopa partnerina.
Praegune olukord Liibanonis on äärmiselt murettekitav. Sügav poliitiline kriis jätkub: 24. märtsil lükati presidenti valima pidanud parlamendi istungijärk alates 2007. aasta novembrist juba 17. korda edasi. Araabia Liiga tippkohtumine Damaskuses ei ole samuti lahendust toonud.
Kuigi julgeolekuolukord on jäänud suhteliselt rahulikuks ja suuremaid vahejuhtumeid pole esinenud, on avalikkuse pinged ja hirmud kasvanud. Poliitilise kriisi jätkudes võib vägivald puhkeda igal hetkel ning sellel oleks riigi ja selle rahva jaoks ettenägematud tagajärjed.
Andmed sellest, et Hezbollah on alates 2006. aastast oma sõjalist võimekust suurendanud, on murettekitavad, eriti arvestades hiljutisi ähvardusi Iisraeli suunas pärast Imad Mugnivehi surma. Peale selle avaldab pikaleveninud kriis negatiivset mõju Liibanoni sotsiaalmajanduslikule olukorrale.
Nagu te teate, püüab Euroopa Liibanoni aidata paljudel eri tasemetel: me oleme ÜRO rahuvalvemissiooni UNIFIL suurim toetaja ning samuti oli Euroopa Liit tähtsaim annetaja Pariisi III konverentsil. Me oleme kindlalt toetanud Araabia Liiga algatust alates selle väljapakkumisest 2008. aasta jaanuaris ning meie ühenduse vahendid on aidanud meil reageerida sihipäraselt mitmetele olulistele probleemidele.
Euroopa naabruspoliitika on muutunud tähtsaks vahendiks Liibanoni reformiprotsessi toetamisel ning majanduslikule ja sotsiaalsele stabiliseerumisele kaasa aitamisel, kuigi praegune poliitiline patiseis muudab reformide elluviimise väga raskeks.
Millised on meie prioriteedid lähitulevikuks? Araabia Liiga algatuse jätkuv toetamine on endiselt meie tähtsaim prioriteet. Kõigile raskustele vaatamata on see algatus pälvinud laialdast toetust ning on hetkel ainus võimalus lahenduse leidmiseks. Tähtsaks kuupäevaks selles protsessis on 22. aprill, mil parlamendis on kavas järgmine presidendivalimiste istung.
Viimasel ajal on ringi liikunud idee spetsiaalsest Liibanoni tippkohtumisest Araabia Liiga raames. Kui see teostub, siis vaatame, kuidas meil oleks kõige parem seda algatust toetada. Samas peame märkima, et Araabia Liiga eesistujariik on praegu Süüria.
Selge ja jätkuv kohustus täita täielikult kõiki Liibanoni puudutavaid julgeolekunõukogu resolutsioone on endiselt oluline, lausa hädavajalik. Järgmised aruanded ÜRO julgeolekunõukogu resolutsioonide 1559 ja 1701 täitmise kohta, mis avaldatakse vastavalt 2007. aasta mais ja juulis, on seega olulised teetähised.
Samuti peame jätkama jõupingutusi Lähis-Ida rahuprotsessiga edasiminekuks, kuna see mõjutab ka Liibanoni. Ma pean jätkuvalt tihedat sidet oma partneritega nelikust ning jään ootama Euroopa Parlamendi poolt käesolevasse aastasse kavandatud Lähis-Ida konverentsi.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (ES) Härra president, nagu nõukogu eesistujariigi ja komisjoni esindajad ning eile väliskomisjoniga kohtunud kõrge esindaja Javier Solana meile ütlesid, ei andnud Araabia Liiga hiljutine tippkohtumine Damaskuses diplomaatiliselt väljendudes mingeid tulemusi.
See on juba 17. kord, kui Liibanoni parlamendi esimees Nabih Berri on lükanud edasi kavandatud presidendivalimishääletuse. Selle otsuse põhjuseks ei olnud konsensuse puudumine presidendikandidaadi isiku suhtes, kelleks, nagu kõik teavad, on Maronite Christian, samuti mitte konsensuse puudumine relvajõudude juhi Michel Suleimani isiku küsimuses. See sai meie parlamendisaadikute delegatsioonile selgeks Damaskuses, kus me viibisime koos asepeaministri, välisministri ja Liibanoni opositsiooniparteide, näiteks Hezbollah' ja Amali esindajatega.
Härra president, probleem taandub puhtalt ja lihtsalt võimu jagamisele. See puudutab blokeeriva vähemuse moodustumist Liibanoni ministrite nõukogus ning salateenistuse ja relvajõudude juhiks määratavaid isikuid. Kogu olukord, nagu volinik õigesti ütles, mõjutab tõsiselt selle riigi usaldusväärsust, toimimist ja rahvusvahelist mainet.
Seetõttu tahame, et Euroopa Parlament kutsuks praeguseid opositsioonijõude üles lahendust leidma, et asetada riigi kõrgemad huvid neist siseprobleemidest tähtsamale kohale, mis võimaldaks meil jätkata tööd rahus üles ehitatava suveräänse, demokraatliku, vaba ja elujõulise Liibanoni nimel, nagu me tegime valimisi jälginud komisjoni poolt toetatud ELi missiooni käigus.
Pasqualina Napoletano
fraktsiooni PSE nimel. - (IT) Härra president, daamid ja härrad, Liibanonis räägitakse uuesti sõjast. Poliitiline tupikseis, mille käigus on parlamendi kokkutulekut vabariigi presidendi valimiseks juba 27 korda edasi lükatud, võib veelgi halveneda, nii et Liibanonist saaks taas viljakas pinnas araablastevaheliseks konfliktiks ning esialgu ka varjatud pingeallikas Iraani, Hezbollah' ja Iisraeli vahel.
Araabia Liiga tippkohtumine Damaskuses kukkus läbi, nagu on mainitud. Ent peaminister Fouad Siniora ja Liibanoni parlamendi esimees Nabih Berri teevad välissuunal palavikulist tööd. Need kaks diplomaatia suunda, mis minu arvates kulgevad paralleelselt, kuid ei ole senini omavahel suhelnud, on otsekui enamuse ja opositsiooni vaheline kurtide dialoog, mis on kestnud juba kuid.
Ma leian, et kõik katsed Liibanoni kriisi lahendamisele kaasa aidata peavad arvestama nii riigisisese kui rahvusvahelise olukorraga. Õieti on kõigil Liibanoni jõududel tugevad riigivälised sidemed, millest mõned on tihedamad kui teised. Sellel taustal on oluline hinnata täna Sharm el-Sheikhis toimuva Egiptuse ja Saudi Araabia tippkohtumise tulemusi. Oleks kasulik, kui võimalikult kiiresti õnnestuks kokku kutsuda Araabia Liiga ministrite erakorraline kohtumine, nagu peaminister Siniora on soovinud, et püüda viia Damaskus seisukohale, kus ta austab Liibanoni iseseisvust.
Ent selles kontekstis ei jätaks ma kõrvale seda tõeliselt ainulaadset sotsiaalmajanduslikku olukorda, mille tõttu Liibanoni SKT kasvas 2007. aastal 4%, vaatamata sõjale järgnenud kriisile. Ametiühingud on kuulutanud 7. maiks välja üldstreigi, et nõuda miinimumpalga tõstmist, ning ÜRO andmete kohaselt elab neljast miljonist liibanonlasest üks miljon allpool vaesuspiiri, olles sunnitud toime tulema vähemaga kui kaks dollarit päevas.
Kui me tahame lahenduse leidmisele kaasa aidata, siis tehkem kõik selleks, et 22. aprill ei läheks raisku, sest 21. augusti kuupäeva ei õnnestu nähtavasti läbi suruda. Sellel kuupäeval peaks presidendikandidaat panema maha relvajõudude juhi koha, sest ta on ületanud vanusepiiri. Kui selleks kuupäevaks ei ole lahendust leitud, levib kriis edasi sõjaväkke ning lõpetab jäädavalt kindral Suleimani võimalused presidendiks kandideerida.
Tahaksin lõpetada peaminister Siniora sõnadega: "Liibanoni ei saa juhtida Damaskusest, aga seda ei saa juhtida ka Damaskuse tahte vastaselt.” See näib minu hinnangul olevat tasakaalustatud seisukoht ning võib olla mõõdupuuks kõigile Euroopa Liidu algatustele.
Marco Pannella
fraktsiooni ALDE nimel. - (IT) Härra president, daamid ja härrad, ma olen peaaegu täielikult nõus kõigega, mida Pasqualina Napoletano äsja ütles. Ma ütlen "peaaegu”, sest minu arvates peame me lõpuks arvestama kindlasti Damaskuse ja teiste pealinnadega, kuid eriti asjaoluga, et Liibanonis tegeletakse praegu oma poliitiliste vastaste süstemaatilise mõrvamisega, milleks nüüd nähtavasti kasutatakse uusi vorme. Mida populaarsemad nad olid, seda tõenäolisem oli, et endised kommunistlikud juhid pidid saama tapetud atentaatide käigus.
Seetõttu võime - ja peame - kindlasti pöörama tähelepanu diplomaatilisele mõõtmele, aga kui me ei pea meeles, et tänases Lähis-Idas on ühelt poolt vastamisi hävituspoliitika ning teiselt poolt vabaduse nimel langenud ohvrite poliitiline reaalsus nagu Euroopas aastatel 1937, 1938 ja 1939, ei leia me minu arvates õiget suunda, suunda, mille Euroopa saab anda vaid juhul, kui ta peab meeles, et ta on ise kunagi pääsenud olukorrast, kus tuli riikide suveräänsust eitada, ning sel põhjusel ei ole meil Euroopas viimastel aastatel sõdu olnud, välja arvatud Jugoslaavia ja mõned muud kohad. See oli tungiv vajadus ja nii peab see olema ka Lähis-Idas: et miski põhineks vabadusele ja inimõigustele, mitte diktatuuride killukohtule ja väljapressimisele nagu 1930ndatel aastatel või tänapäeval Lähis- ja Kaug-Idas.
Konrad Szymański
Härra president, mõistagi on meie võime Liibanoni olukorda mõjutada piiratud. Ometi näib, et me ei ole teinud kõike endast sõltuvat, et takistada Liibanoni destabiliseerimist Hezbollah' poolt. See organisatsioon vastutab Liibanonis toimunud terrorirünnakute, kaasa arvatud 2008. aasta jaanuaris toimunud rünnakute eest, mis olid suunatud UNIFIL-i jurisdiktsiooni all olevate alade pihta. Hezbollah on eraarmee, mis hävitab Iraani ja Süüria toetusel kord õitsval järjel olnud riiki. Sel põhjusel tuleks Hezbollah võimalikult kiiresti lisada terroristlike organisatsioonide Euroopa loendisse. See on ainus võimalus, mille abil me saame tõhusalt tõkestada selle tegevust Euroopa islamiavalikkuse seas. See on ainus võimalus, kuidas lõigata ära Euroopast tulev rahavoog sellele organisatsioonile.
Lisaks tasub kasutada seda võimalust, et meenutada Šveitsi ja Iraani allkirjastatud skandaalset energialepingut. Šveitsi poliitikutele ei tohiks jääda mingit kahtlust, et sellest rahast saavad kasu ka Liibanonis tegutsevad terroristid.
David Hammerstein
Tänan teid, härra president. President Pöttering, tahan teha teile konkreetse ettepaneku kutsuda siia Euroopa Parlamenti Liibanoni parlamendi eri juhtfiguurid, et arutada Araabia Liiga ettepanekuid ning stimuleerida ja praktiseerida parlamentaarset diplomaatiat - nii ei jää me passiivseks olukorras, kus liibanoni rahvas on muutunud etturiks nii nende endi kui Lähis-Ida rahu jaoks väga ohtlikus geopoliitilises mängus.
Selle ettepaneku võib ellu viia mõne järgneva nädala jooksul, sest, arvestades Liibanonis valitseva olukorra halvenemist, ei saa me jääda passiivseks ning Liibanoni demokraatia on üks Lähis-Ida nõrgemaid lülisid.
Me ei saa lubada, et Iraani ja Ameerika Ühendriikide ning Iraani ja Iisraeli vaheline kriis muudaks Liibanoni lahinguväljaks, kus kõik pooled kaotavad.
Me peame toetama Araabia Liiga algatust, et uue presidendi valimiseks antaks siduv lubadus.
Me ei tohi anda järele oma toetuses rahvusvahelisele kohtule Rafik Hariri mõrva asjas. Me oleme küllaltki murelikud uurimises tekkinud viivituse pärast, mis raskendab selle kohtuasja võtmetunnistajate kaitsmist, nagu näitab hiljuti kadunud süürlase Mohammed al-Siddiqi juhtum.
Euroopa Liit peab avaldama võimalikult tugevat survet, et Süüria ja Iraan ei takistaks enam Liibanoni poliitilise konflikti lahendamist ning toetaksid Araabia Liiga ettepanekut uue presidendi valimise kohta.
Samuti oleme mures pideva relvade salakaubaveo pärast sellesse riiki, et relvastada ebaseaduslikke relvaüksusi. Liibanoni armeele peaks kuuluma sõjategevuse monopol ja kontroll oma territooriumi üle.
Vittorio Agnoletto
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (IT) Härra president, daamid ja härrad, liibanoni rahvas ja selle riigi demokraatlik kodanikuühiskond on mujal otsustatud poliitilise kriisi ohvrid.
Ühel pool on Ameerika Ühendriigid, kes armastavad mängida Liibanoni kaarti Süüria ja Hezbollah' vastu ühe osana oma iisraelimeelsest hoiakust, et püüda stabiliseerida ebaseaduslikust sõjast Iraagi vastu laastatud valdkonda ning kindlustada Iisraeli riigi sõjalist võimsust. Nad ei saa endale Liibanoni kaotamist lubada. Teisel pool on Iraan ja Süüria ning nende liitlasrežiimid, kes võitlevad poliitilise, sõjalise, tuumaalase ja regionaalse ülemvõimu pärast Liibanonis. Neile ei lähe korda, kui see tähendaks kasvõi liibanoni rahva füüsilist massimõrva. Ka nemad ei taha Liibanoni kaotada.
Euroopa Liidu ülesanne on mitte asuda selles rahvusvahelises malemängus ühele ega teisele poole. Eurooplastena peame tegema kõik enda võimuses oleva, et jätta Liibanon poliitiliselt ühtseks, kaitstes selle suveräänsust ja õhutades dialoogi valitsuskoalitsiooni, Hezbollah' ja kindral Aouni vahel, alustades presidendivalimistest. Valitavaks osutuv isik peab olema kandidaat, kellega mõlemad pooled on rahul. See on Liibanon. Selle riigi sekulaarne mitmeusuline iseloom on kogu rahvusvahelisele kogukonnale ja eriti Euroopale suureks väärtuseks.
Bastiaan Belder
fraktsiooni IND/DEM nimel. - (NL) Härra president, kust küll alustada, et murda Liibanoni jätkuvat poliitilist tupikseisu? Vastus on tegelikult väljaütlemiseks liiga lihtne ning ma olen veendunud, et nõukogu ja komisjon teavad seda samuti väga hästi. Igal juhul on minu selge vastus: alustada tuleb Hezbollah' desarmeerimisest. Äärmiselt tõhus raskerelvastatud organisatsioon väljaspool seadusliku riigivalitsuse ametlikke võimupiire takistab Liibanoni riigiasutuste normaalset tööd ning on seni blokeerinud ka riigisisese poliitilise kompromissi saavutamist.
Lihtsaid lahendusi rahvusvahelistele kriisidele on sageli raske ellu viia. See kehtib kindlasti ka Hezbollah' kiire desarmeerimise kohta; lõppeks terendab ju võimalus uueks kodusõjaks. Teisest küljest tagab Hezbollah' jätkuv sõjaline võimsus, et selle organisatsiooni kaks suurt toetajat, Süüria ja Iraani Islamivabariik omavad jätkuvalt mõju Liibanoni siseasjadele. Selle tagajärjed on selged: reaalne oht edasisteks vägivaldseteks kokkupõrgeteks naaberriik Iisraeliga. Lisaks on ilmne ka seos Teherani praeguse jäiga tuumapoliitikaga.
Nõukogu ja komisjon, millise lahenduse pakub Euroopa sellele Liibanoni dilemmale?
Härra president, mul on veel üks lühike küsimus. Ühendriikide ajakirjanduses täna ilmunud teadete kohaselt suunab üks liikmesriik, Bulgaaria, narkokaubandusest saadud tulu Hezbollah'le. Ma sooviks nõukogult teada, milline see olukord on. Kui ELi liikmesriik teenib narkokaubandusega Hezbollah' jaoks raha, siis tundub see mulle eriti tõsise küsimusena.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Härra president, volinik, nõukogu eesistuja, daamid ja härrad, tänane arutelu pakub mulle suurt rahuldust. Vaatamata kõigile Euroopa organisatsioonide püüdlustele ja algatustele, usun, et me käitume nii, nagu oleksime jätnud järjestikustesse poliitilistesse kriisidesse sattunud rahva saatuse hooleks.
Meie käsitlus sellest olukorrast on kummaline. Me justkui ei saaks aru, et Liibanoni olukord on seotud Lähis-Ida lahendamata probleemidega ning need probleemid on otsustava tähtsusega rahvusvahelise julgeoleku ja rahu jaoks, samuti ELi strateegiliste plaanide jaoks vahemeremaades ja Lähis-Idas.
Minu arvates peaks Euroopa Parlament selgelt mõistma, et me peame ELis pidama kinni Liibanoniga partnerlusse asudes võetud lubadustest. See kohustab meid toetama seaduslikult valitud valitsust, mis moodustati pärast viimaseid valimisi vastavalt põhiseaduse nõuetele ning mis on täna rünnakute ja ähvarduste sihtmärgiks.
Me peame näitama oma toetust tegudega. Nagu ütles ka Pasqualina Napoletano, ei anna me piisavalt raha, sest me tahame saada tulemust, mis lahendaks kriisi ja lõpetaks ebakindluse. Selline tulemus eeldab, et institutsioonid töötaksid. Parlament peab töötama demokraatliku dialoogi ja riikliku kontrolli foorumina; see peab andma sõna erinevatele arvamustele, mis on lahutamatu osa Liibanoni identiteedist.
Üks teatud parlament on endiselt suletud - seda mitte ainult vabariigi presidendi valimisteks vaid igasuguseks tööks. Et leida sellest kriisist mingi väljapääs, tuleb kohe valida vabariigi president ning moodustada uus valitsus vastavalt põhiseadusele. Üksteisega konkureerivad piirkondlikud jõud ei tohiks olukorda dikteerida, nagu praegu näib toimuvat presidendivalimistega. Me peame näitama oma toetust liibanonlastele ka sellega, et püüame selgeks teha poliitiliste mõrvade taga peituva tõe. Sajad tuhanded inimesed avaldavad tänavatel meelt, lehvitades plakateid kirjaga "Me tahame tõde”.
EL peab tegutsema selles piirkonnas tõhusamalt ja strateegilisemalt. Me peame edendama vastutusi ja siiraid huve. Samuti peame leidma võimalikke lahendusi ja rahu selle piirkonna riikides ja Araabia riikides. Valitsema peab mõistmine ja riigisisene dialoog.
Lubage mul lõpetada optimistlikus toonis. Ma usun, et poliitilised jõud on tegutsenud vastutustundlikult: sündmused oleks võinud viia kodusõja ja riigipöördeni, kuid seda ei juhtunud. Seega kasutagem neid positiivseid elemente maksimaalselt ära.
Béatrice Patrie
(FR) Härra president, daamid ja härrad, Mashreqi riikidega suhete arendamise delegatsiooni esinaisena on mul hea meel, et arutelu Liibanoni küsimuse üle on tänase pärastlõuna päevakorras.
Mõistagi ei piirdu selles riigis mitmeid kuid kestnud kiis lihtsa presidendivalimise või valitsuse moodustamise probleemidega. Me teame, et küsimuse all on poliitilise süsteemi enda põhialused, mis praegu toetuvad Liibanoni lapiteki eri uskude tasakaalule.
Samuti on kõne all koht, mille Liibanon loodab selles piirkonnas endale võtta. Kas ta tahab olla Ameerika Ühendriikide ja nende piirkondlike liitlaste lennubaasiks või nn šiiidi poolkuu eelpostiks. Ma ei usu, et Liibanon peab tõesti valima Ameerika leeri ja Süüria/Iraani leeri vahel. Ainus elujõuline leer Liibanoni jaoks on Liibanoni enda leer.
Kindlasti ei ole Euroopa Liidu asi sekkuda Liibanoni siseasjadesse. Euroopa ei pea ühte koalitsiooni teisest rohkem toetama. Euroopa Liit saab aga pakkuda ennast välja vahendajaks, aidata Liibanoni parteidel leida üksteise suhtes minimaalne usaldus - mis on kokkuleppele jõudmise eelduseks - ning pakkuda oma teeneid mõistmise ja kompromissi protsessi käivitamiseks.
Me toetame õigusega Araabia Liiga kolmekordsel konsensusel põhinevat kava: üks president, üks rahvusliku ühtsuse valitsus ja valimisseaduse reform, mis tagab kõigile Liibanoni ühiskonna osadele õiglase esindatuse. See on Taifi leppes sätestatud poliitilise sekulariseerumise vältimatu tingimus ning seda soovib üha suurem osa Liibanoni rahvast.
Me peame toetama kõiki selle saavutamisele suunatud algatusi. Selles osas on positiivne signaal Liibanoni parlamendi esimehe Nabih Berri ettepanek taaselustada rahvuslik dialoog. Nii nagu paljudel möödunud aastatel peame jätkuvalt toetama Liibanoni, mis tahab olla lõpuks ometi suveräänne, ühtne ja iseendaga rahujalal.
Carlos Carnero González
- (ES) Härra president, mulle on jäänud mulje, et üks vähestest kordadest, kui 2005. aastal valitud Liibanoni parlamendiliikmetel oli võimalus vabalt tegutseda, oli hiljutisel Euroopa Vahemere piirkonna parlamentaarse assamblee plenaaristungil Ateenas, sest Liibanonis parlamendiliikmeks olek on kahtlemata väga ohtlik, nagu traagilised sündmused on näidanud.
Minu arvates tahavad mõned meid uskuma panna, et Liibanoni jaoks ei olegi lahendust ning seetõttu ei ole Liibanon iseseisva, suveräänse ja demokraatliku riigina elujõuline. Me peame sellele seisukohale vastu seisma, toetades Liibanoni institutsioone, toetades Araabia Liiga kava ning nõudes kõigi selle riigi rahu ja mõistmise teele veeretatavate takistuste kõrvaldamist.
Euroopa ei ole oma käsi Liibanonist puhtaks pesnud; tahaksin kõigile siinolijatele meenutada Euroopa sõjalist osalemist UNIFIL 2 koosseisus muljetavaldava arvu sõduritega ning, nagu nõukogu meile meenutas, on olnud palju kannatanuid ja hukkunuid.
Meie poliitiline osalus on võrdne selle sõjalise osalusega. Meie võimekusel on piirid, kuid nende võimete piirides peame nõudma sellest piirkonnast väljas asuvatelt riikidelt ja liibanonlastelt, et nad jõuaksid kokkuleppele, sest ilma nendeta ei oleks võimalik Lähis-Ida rahvaste elujärge parandav sotsiaalmajanduslik areng ega rahu.
Eija-Riitta Korhola
Härra president, hiljutine Araabia tippkohtumine sisaldas rohkem vahtu kui sisu. Sellel ei õnnestunud lahendada olulisi küsimusi, sest tähtsamad osapooled ei ilmunud kohale.
Liibanoni poliitiline kriis ja aina halvenev julgeolekuolukord tähendab, et EL peab parandama poliitilist dialoogi ning osutama abi õiguskorra ja demokraatia juurde tagasipöördumisel. Kuigi ELi-Liibanoni tegevuskava kohaselt on prioriteediks Liibanoni rahvusvaheliste kohustuste tõhus täitmine inimõiguste ja põhivabaduste osas, ei ole siin toimunud peaaegu mingit edasiminekut. Tegevusvõimetud riigiasutused ja halvenev majandusolukord on põhjustanud tsiviilrahutusi ja proteste. Isegi hiljutine õpetajate streik on hambutu ilma vastutulelike riigiasutusteta.
Praegune poliitiline olukord õõnestab Euroopa naabruspoliitika reformikava, kuid Euroopa naabruspoliitika võib saada poliitilise debati katalüsaatoriks, kui rõhk nihutatakse võimupõhistelt aruteludelt probleemipõhistele aruteludele. Euroopa naabruspoliitika partnerlus premeerib edasijõudmist. Liibanon ei ole Euroopa partnerluspoliitika õppimisel ja sellega koostöö tegemisel just parim õpilane, aga me ei saa lubada kava vastuvõtmist nii, nagu oleks tegemist strateegia valikuga.
Miroslav Mikolášik
(SK) Euromedi/Barcelona protsessi delegatsiooni liikmena jälgin ma Liibanoni küsimust ning mul on kahju öelda, et kuigi Liibanonil on seaduslikul enamusel põhinev parlament, kiusatakse seda enamust taga ja parlament ei käi üldse koos.
Tuntud ja lugupeetud Rafik Hariri mõrvast alates ei ole toimunud presidendivalimisi ning riik tervikuna ei suuda leida sellele keerulisele olukorrale poliitilist lahendust. Liibanoni parlamendiliikmed, kellega ma hiljuti Ateenas Euromedi kokkusaamisel ja siin Brüsselis kohtusin, rääkisid mulle nende jaoks valitsevatest kohutavatest tingimustest. Liibanonis valitseb arusaam, et praktiliselt omab nende riigi üle poliitilist võimu Süüria, eriti kehtib see Lõuna-Liibanoni kohta, kust Hezbollah tulistab rakette Põhja-Iisraeli, pannes sellise teguviisiga selle piirkonna pideva ohu alla. Iraan toetab seda olukorda ning ma ei arva, et see telg oleks nõus leppima demokraatlike muutustega.
Tahaksin paluda kõigil kolleegidel ja kohalviibivatel nõukogu ja parlamendi liikmetel võtta vastu meetmeid Liibanonile kohese abi osutamiseks.
John Purvis
Härra president, ka mina olen Mashreqi riikidega suhete arendamise delegatsiooni liige ning tõepoolest on Liibanon traagilises olukorras.
Aga ma pean nõukogule ja komisjonile ütlema, et teid täna pärastlõunal kuulates ei avaldanud teie jõuetud ettekanded mulle vähimatki muljet. Te loovutate oma ülesanded samavõrd võimetule Araabia Liigale.
Me ei näi tegevat mingeid edusamme ning minu arvates võiks Euroopa mängida palju olulisemat rolli lisaks Liibanonile ka kogu Lähis-Idas. See istub aia otsas ja ei tule sealt alla. Nõukogu ja komisjon, kas me saaksime palun võtta Euroopa seisukohast kogu Lähis-Ida küsimuses tugevama joone ja mitte piirduda vaid vagatsevate käibetõdedega?
Bogusław Sonik
(PL) Härra president, tahaksin ühtida nendega, kelle sõnul peab Euroopa lagedale tulema uue algatusega kohe ja veel enne delegatsiooni juhi Béatrice Patrie ettepanekut, et meil tuleks anda Liibanoni parlamendi põhijõududele võimalus kõneleda meie parlamentaarsel foorumil ja öelda meile, mis tegelikult takistab nende parlamendi kokkukutsumist ja presidendivalimiste protsessi jätkamist. Ma usun samuti, et meil on vaja kindlat poliitikat Süüria suhtes. Kogu Liibanoni poliitika võti asub Damaskuses. Me ei saa lahutada oma Süüria poliitikat Liibanoni poliitikast.
Kui praegu räägitakse Iisraeli ja Süüria läbirääkimistest, millega Iisrael võiks Golani kõrgendikust loobuda, siis peab selleks kindlasti olema täidetud üks tingimus, milleks on Liibanoni õigus olla demokraatlik riik ja Süüria peab sellega leppima.
Janez Lenarčič
eesistuja. - (SL) Daamid ja härrad, ma kuulasin tänasel arutelul väga hoolikalt parlamendiliikmete seisukohti ning pean esmalt ütlema, et parlamendis ja nõukogus valitseb märkimisväärne konsensus, et on viimane aeg ületada patiseis Liibanonis.
Nõukogu on teinud mitmesuguseid jõupingutusi. Mõned teist, teiste hulgas Rodi Kratsa-Tsagaropoulou ja Pasqualina Napoletano, on rõhutanud, et raha ja finantsvahendite saatmisest Liibanoni ei piisa ning samuti ei piisa lihtsalt presidendi valimisest.
See on tõsi. Ent Euroopa Liit teeb Liibanonis ja Liibanoniga seoses palju enam. Siinkohal tahaksin avaldada tänu Carlos Carnero Gonzálezile, kes sarnaselt minuga rõhutas oma avasõnavõtus Euroopa Liidu märkimisväärset panust julgeoleku valdkonnas oma relvajõudude näol ning see panus on maksnud juba inimelusid. Ent see ei ole kaugeltki piisav. Euroopa Ülemkogu eesistuja nõustub, et Euroopa Liidul on vaja mängida ka poliitilist rolli.
Sel etapil ei tohi me unustada, et Araabia Liiga algatus, mida Euroopa Liit samuti toetab, on lauale pandud ja peasekretär Amr Moussa jätkuvad jõupingutused väärivad toetamist ning Euroopa Liit toetab praegu ja toetab ka edaspidi.
Me kohandame oma tegevusi Liibanoni suhtes vastavalt sündmuste arengule. Ma mainisin juba, et ainult presidendivalimised ei lahenda kõiki raskusi. Vaja on moodustada uus valitsus, läbi tuleb viia valimisseaduse reform ning loomulikult me jätkame selle kõige poole püüdlemist.
Tõsiasi on see, et poliitilise kriisi lahendamine avaldaks mõju ka riigi majandusolukorrale. Neid jõupingutusi tehes tahavad nõukogu ja Euroopa Liit jätkuvalt Liibanonile toetust pakkuda.
See on tohutu potentsiaaliga riik ning seetõttu tahamegi seda aidata ning oleme otsustavalt valmis osutama igasugust meie pädevusse jäävat abi, et Liibanon võiks saavutada võimalikult kiiresti poliitilise stabiilsuse ja täieliku majandusliku õitsengu.
Olli Rehn
komisjoni liige. - Härra juhataja, tahaksin tänada parlamendiliikmeid väga olulise ja vastutustundliku arutelu eest. Ma tutvustan selle sisu oma kolleeg Benita Ferrero-Waldnerile.
Mulle näib, et meil - parlamendil, nõukogul ja komisjonil - on põhiosas ühine arusaam, et me jätkame kindlasti oma kauaaegse partneri Liibanoni toetamist selles väga otsustavas etapis. Arvestades praegu Liibanoni ees seisvate probleemide keerukust, on tõepoolest hädavajalik, et me Euroopa institutsioonidena maksimaalselt koordineeriksime oma jõupingutusi ja kasutaks oma võimekuse täielikult ära. Euroopa Parlament on minevikus juba andnud väärtuslikke panuseid koostöösse Liibanoniga. Heaks näiteks on Euroopa vaatlejate missioon 2005. aasta parlamendivalimistel.
Õigupoolest ongi üks eelseisvaid põhilisi ülesandeid aidata Liibanoni demokraatial tugevamaks saada, et see suudaks vastu seista praeguse kriisi sarnastele väljakutsetele. Valimisseaduse reform on põhiline element kõigis algatustes, millelt võib eeldada püsivat mõju Liibanoni poliitilisele süsteemile. Selles kontekstis võib Euroopa Parlament oma kompetentsi ja oskusteabega mängida - ja ma usun, et mängibki - võtmerolli.
Samuti on tõsi, et selle piirkonna konfliktid on omavahel seotud, nagu mitmed kõnelejad rõhutasid. Nagu te teate, ei ole Liibanon ja Iisrael kunagi sõlminud rahulepet. Liibanonis asub 400 000 Palestiina põgenikku osaliselt ka seetõttu, et Iisrael ja Palestiina ei ole veel jõudnud rahulepinguni. Üks osa Hezbollah olemasolu põhjustest on asjaolu, et Shebaa farmid on endiselt Iisraeli okupatsiooni all. Seetõttu saab Euroopa Liidu seisukohast püsiva ja kestva lahenduse saavutada ainult kõikehõlmava lähenemisega rahuprotsessile. Rahuprotsessi ühe sõlmküsimuse lahendamine on abiks ka mujal, kuid ükski küsimus pole päris kindlalt lahendatud seni, kuni teistes osades edasiminekut ei toimu. Kindlasti aitaks Iisraeli ja Süüria vaheline kokkulepe leevendada pingeid Liibanonis ning seetõttu oleme asunud kogu jõust praegust poliitilist protsessi toetama. Me loodame, et kunagi saavutatakse edu ka teistes sõlmküsimustes.
Juhataja
(FR) Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub järgmisel osaistungjärgul Strasbourgis.
