Peking +15 - Akční platforma OSN pro rovnost pohlaví (rozprava) 
Předseda
Dalším bodem programu je rozprava na následující téma:
otázka Radě k ústnímu zodpovězení: paní Svenssonová jménem Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví: Peking +15 - Akční platforma OSN pro rovnost pohlaví - B7-0007/2010) a
otázka Komisi k ústnímu zodpovězení: paní Svenssonová jménem Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví: Peking +15 - Akční platforma OSN pro rovnost pohlaví - B7-0008/2010).
Eva-Britt Svensson
Problematika práv žen je vždy v popředí mého zájmu, a proto mě obzvláště těší, když je také předmětěm našeho jednání v plénu, jako je tomu dnes. Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví přijal usnesení, které představuje postoj Parlamentu k Pekingské platformě. Ráda bych našim kolegyním a kolegům ve výboru vyjádřila velký dík za jejich příkladnou spolupráci.
Platforma přijatá v roce 1995 v rámci Organizace spojených národů byla historickým krokem. Jednalo se o svého druhu první globální dokument, který se celkové zaměřil na podmínky a práva žen. OSN se pyšní dlouhou a hrdou tradicí v oblasti lidských práv a k tomuto tématu přijala deklaraci již v roce 1948.
Všeobecná deklarace lidských práv obsahuje 30 článků, které jsou často citovány. Již tato deklarace ve svém článku 2 uvádí, že každý bez jakéhokoli rozdílu - a pohlaví je zde výslovně uvedeno - má nárok na veškerá práva a svobody. Otázka rovnosti mezi ženami a muži má v rámci EU jasný základ jak ve smlouvách, tak v Listině základních práv.
Výbor se jednomyslně shodl na důležitosti Pekingské platformy a na nutnosti konkrétněji pracovat v rámci EU na systematickém sledování vývoje a zajištění posunu k větší rovnoprávnosti ve všech oblastech. Nový Evropský institut pro rovnost žen a mužů se sídlem ve Vilniusu nám při této práci bude pomáhat a bude také schopen provádět výzkum s cílem zjistit, která politická opatření jsou nejúčinnějsí, protože existuje mnoho oblastí, o kterých nemáme potřebné informace a znalosti.
Podporuji návrh na vznik celoevropského ochranného příkazu a jsem velmi potěšena, že byl španělským předsednictvím předložen. Pekingská platforma obsahuje mnoho oblastí, které jsou velmi důležité pro náš další pokrok. Jedná se o oblasti, jako je chudoba, která postihuje především ženy, nedostatečný přístup žen ke zdravotní péči, násilí vůči ženám ve všech svých podobách a nerovnost v hospodářských strukturách a v hospodářské politice.
Jak jistě víte, delegace osmi poslanců Evropského parlamentu pojede do New Yorku zastupovat Evropský parlament. Budeme sledovat diskusi a jednání, která jsou součástí posouzení pokroku, který svět za 15 let učinil v plnění cílů vytyčených platformou. Do New Yorku s sebou vezeme usnesení, které budeme přijímat zítra, a je pro nás velmi důležité, abychom ho s sebou měli.
Výbor přijal jeden článek, který uvádí, že sexuální a reprodukční zdraví a sexuální a reprodukční práva jsou součástí práv žen, a že tato práva je třeba zlepšit v Evropě i ve světě. Skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) požadovala, aby se o tomto článku hlasovalo samostatně. Všichni víme, že když chce někdo odděleně hlasovat o jednom článku, je to proto, že je obzvlášť důležitý a proto o něm nechtějí hlasovat vcelku se zbytkem usnesení.
Zcela souhlasím se skupinou PPE, že článek 9 je klíčový. Obávám se však, že jim jde o zamítnutí tohoto článku, což by podle mě bylo velmi politováníhodné. Jsem si plně vědoma toho, že poslanci tohoto Parlamentu mají rozdílné názory a hodnoty, a to je jedině správné. Z tohoto důvodu vedeme rozpravy a diskuse. Nicméně toto znění je naprostým minimem a mělo by získat podporu všech. Nebyl navržen žádný jiný text, který by článek 9 nahradil. Bylo by nanejvýš nešťastné, kdybychom do New Yorku odjeli s usnesením, které nestanovuje ani minimum v této zásadní otázce, která je navíc na globální úrovni velice zásadním tématem.
Doufám a věřím, že všichni můžou přijmout text v původním znění, protože pouze uvádí, co je nám všem zřejmé. Při vytváření tohoto textu jsme také velmi úzce pracovalys tisíci různých žen a ženských organizací, což tomuto dokumentu dává jedinečný základ.
Diego López Garrido
Paní Svenssonová, velmi vám děkuji za vaši otázku, protože jak víte, problematika rovnosti pohlaví je pro španělské předsednictví Rady Evropské unie jednou z ústředních a klíčových priorit. Předsednictví má řadu cílů, které vyjadřují myšlenku rovnosti prostřednictvím důležitosti směrnice o nediskriminaci a také ve vztahu k boji proti násilí páchanému na ženách a důležitosti přijetí ochranného příkazu, jež ochrání oběti násilí, což jsou oblasti, které jste zmiňovala.
V tomto ohledu zde velmi rád vidím komisařku Redingovou, která je zodpovědná za provádění veškeré agendy v oblasti rovnosti mužů a žen z justičního hlediska. Na začátek bych také chtěl omluvit španělskou ministryni pro rovnoprávnost, která zde nemůže být, protože se právě účastnila hlasování ve španělském Senátu o reformě zákona o umělém přerušení těhotenství, jež byla mimochodem dnes odpoledne španělským parlamentem přijata.
Rada Evropské unie vždy schvalovala a podporovala Unii a Organizaci spojených národů v oblasti rovnosti pohlaví. Švédské předsednictví vypracovalo zprávu na téma Peking +15, kterou bude španělské předsednictví prezentovat na 54. zasedání Komise OSN pro postavení žen. Je třeba konstatovat, že i když v této oblasti bylo dosaženo velkého pokroku, stále ještě zbývá udělat hodně práce.
V tomto ohledu například předsednictví zdůraznilo, že je třeba zlepšit údaje a také lépe využít ukazatelů vytvořených na základě Pekingské platformy. Jak víte, existuje v rámci Evropské unie 12 ukazatelů pro sledování, posuzování a vyhodnocování skutečné rovnosti pohlaví, i když v některých případech se nám dosud nepodařilo je správně navrhnout, například v oblasti lidských práv, sdělovacích prostředků a životního prostředí.
Chtěl bych říct, že španělské předsednictví bude v květnu pořádat technické setkání, na kterém se bude diskutovat o otázkách týkajících se žen, sdělovacích prostředků a stereotypů, což je téma související s médii, které spadá do kompetence komisařky Redingové.
Rád bych svoji řeč ukončil konstatováním, že momentálně je zde velmi důležité téma, a to je, jak každý ví, ekonomická krize. Vedle škod, které způsobuje, by se také mohla stát překážkou pokroku v oblasti rovnosti žen a mužů. Paradoxně je však také pravdou, že rovnost pohlaví by nám mohla pomoci proti krizi bojovat a překonat jí: prostřednictvím rovnosti žen a mužů a jejich stejného přístupu k pracovním místům.
Konkrétně mluvím o strategii Evropa 2020. Instituce Evropské unie daly jasně najevo, že chtějí, aby dimenze rovnosti pohlaví prostoupila celou strategii a stala se tak její součástí.
Ve své loňské zprávě požádal Evropský parlament Radu a Komisi, aby do strategie Evropa 2020 byla začleněna dimenze rovnosti pohlaví. Dne 30. listopadu loňského roku prohlásila také Rada pro zaměstnanost, sociální politiku, zdraví a ochranu spotřebitele (EPSCO), jež se právě sešla v Barceloně, že členské státy i Komise musí pracovat na tom, aby v souladu se svými pravomocemi zajistily, aby otázka rovnosti pohlaví byla s přihlédnutím ke všem politickým oblastem zahrnuta do konsolidované strategie Evropa 2020. Jsem si proto jist, že tento aspekt, spolu s hlavním pracovním programem Komise, který byl vždy základním nástrojem pro vedení této strategie, bude součástí dokumentu ke strategii Evropa 2020, který nám Komise slíbila ke 3. březnu (jak zmínili prezident Van Rompuy a předseda Komise José Manuel Barroso).
Musíme pokračovat v práci, musíme nadále posouvat politiku rovnosti pohlaví vpřed. Nejedná se jen o otázku spravedlnosti, ale také o otázku souladu s duchem Evropské unie tak, aby byla světu v oblasti rovnosti žen a mužů i nadále příkladem.
Viviane Reding
Pane předsedo, je pro mě ctí, že hned můj první projev v průběhu doby vyhrazené pro otázky v Evropském parlamentu poskytl odpověď na otázky týkající se žen. Jako komisařka pro základní práva se domnívám, že téma základních práv spojených s rovným zacházením s muži a ženami je jedním z nejdůležitějších a zároveň nejstarších témat. Také si s velkým pohnutím vzpomínám, jak jsem před více než 15 lety, coby mladá poslankyně Evropského parlamentu z Lucemburska, připravovala Pekingskou akční platformu v Lucembursku, a teď jsme tady v Evropském parlamentu, abychom připravili její pokračování. Vracíme se tak ke kořenům.
Není nutné, abych zdůrazňovala to, co všichni víte, že rovnost mezi muži a ženami je jednou ze základních hodnot Evropské unie a můžete počítat s neochvějným závazkem Unie v této oblasti.
V průběhu tohoto roku představím novou strategii Komise pro rovnost pohlaví, která bude navazovat na stávající Plán pro dosažení rovného postavení žen a mužů 2006-2010. Za několik dní, až začne 54. zasedání Komise OSN pro postavení žen, což se stane u příležitosti 15. výročí Pekingské platformy, Evropský parlament vyšle velmi důležitou delegaci. Já sama tam budu přítomna společně s předsedou Rady, což bude poprvé. Oba budeme mít během plenárního zasedání projev. To je podle mého názoru také velmi silný symbol.
Budeme tak mít příležitost na mezinárodní úrovni posoudit pokrok dosažený ve 12 akčních oblastech, které byly identifikovány v Pekingu, ale také zjistit, jaké nerovnosti nadále přetrvávají, protože i přes dosažené úspěchy přetrvávají p výzvy, kterým je třeba čelit. Kromě toho musím říct, že Evropská unie je a bude důležitým stoupencem práce OSN, a to jak v probíhající reformě stávajících institucionálních mechanismů, tak při tvorbě nového subjektu v rámci OSN věnovaného rovnosti pohlaví.
Evropská unie je také vlivným stoupencem v oblasti rozvoje, zejména v souvislosti s rozvojovými cíli tisíciletí, což zajišťuje důležité místo pro 50 % občanů, kteří na celém světě přispívají k tomuto rozvoji. Opravdu velmi dobře víme, že bez přispění žen by nebylo žádného rozvoje. Z tohoto důvodu je rovný přístup k ženám a mužům horizontální politikou v rámci Komise prováděnou nejen komisařkou odpovědnou za tuto oblast, ale i dalšími komisaři a komisařkami v jejich oblastech působnosti, a sice zejména vnitřních a vnějších politik Evropské unie a zejména politiky spolupráce a rozvoje.
Všichni víme, že vytvoření Pekingské akční platformy představovalo zásadní krok vpřed. Po jejím přijetí se genderový mainstreaming rozšířil po celé Evropské unii. To byl signál, který byl vyslán v Pekingu. Dopad platformy byl vskutku pozoruhodný, když uvážíte, že politiky rovného zacházení ve všech našich členských státech se již neomezují na cílené akce, ale jsou od této doby integrovány do všech příslušných politik.
Pekingská akční platforma nám také umožnila sledovat pokrok dosažený v oblasti rovnosti na základě ukazatelů vypracovaných Radou pro většinu akčních oblastí. Existuje 12 akcí a devět ukazatelů. Na výsledky jsme velmi hrdí, ale ještě zbývá ustanovit tři ukazatele, k čemuž je podle mě Rada zavázána přijetím závěrů s cílem posunout se vpřed a rozpracovat tyto chybějící ukazatele.
Patnácté výročí Pekingské akční platformy. Švédské předsednictví udělalo inventuru toho, co bylo v EU uděláno v oblasti rovnosti pohlaví. Rada přijala některé závěry a Evropský parlament předloží tyto dokumenty, které si samozřejmě najdou své místo ve všech dalších politikách, na kterých bude Evropská unie pracovat.
Oba předsedové právě vyjádřili svoje názory na strategii Evropa 2020. Je naprosto přirozené, že v tomto systému, který Evropu znovu uvede do pohybu, budou ženy hrát zvláštní roli, obzvlášť v době kdy stále méně lidí má práci. Nemáme už vlastně ani na výběr: k hospodářskému rozvoji ženy potřebujeme. Dokonce už se nejedná o otázku rovnosti pohlaví, ale jen a pouze o otázku hospodářské politiky. Nemáme tak v této věci na výběr. Pokud chceme, aby Evropa překonala svoje těžkosti, budeme potřebovat ženy a tyto nové ukazatele nám v tom samozřejmě pomůžou. Ve skupině na vysoké úrovni jsme připravili pracovní program, který nám umožní sledovat stávající ukazatele a vytvořit ty nové, které bude třeba zavést. V plnění tohoto úkolu nám samozřejmě bude nápomocen Evropský institut pro rovnost žen a mužů, který - a toto je další symbol, který přichází v době jednání v New Yorku - od příštího týdne začne trvale působit ve Vilniusu.
Pane předsedo, po návratu z New Yorku Vás navštívím, abychom diskutovali o strategii Komise v oblasti rovnosti pohlaví. Budeme společně pracovat pro 50 % naší populace, 50 % našich občanů a společně uspějeme.
Christa Klaß
Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, Světová konference o ženách, která se koná příští týden v New Yorku, nám umožní na otázku rovnosti pohlaví soustředit pozornost společnosti na celém světě. Přitom se určitě naše současná pozice s ohledem na to, čeho jsme již dosáhli a čeho ještě chceme dosáhnout, stane předmětem kritického zkoumání. Výzva k rovnosti, rozvoji a míru, která zazněla na Světové konferenci o ženách v Pekingu 15. května 1995 pro nás, včetně Evropy, stále představuje konkrétní vyjádření našich cílů.
Jsme na cestě a svůj cíl máme stále na zřeteli. Musíme ale uznat, že to není jednoduchá cesta, že se na ní vyskytují dopravní zácpy, překážky a někdy i jednosměrky. Neustále je třeba upravovat trasu, ale nespouštíme přitom cíl z očí. Podle starého německého přísloví všechny cesty vedou do Říma. Proto nás všechny vyzývám, abychom při hledání té správné společné cesty, nalezli obecnější základ.
Politika rovnosti pohlaví nemůže a nesmí být předmětem pro hlasování týkající se těsně vynucených většin, a pro ně. Moje skupina umožňuje v této věci volnost v rozhodování a proto, paní Svenssonová, by nám vyhovovalo dílčí hlasování. Rovnost se musí stát způsobem myšlení. To ale vyžaduje citlivost a také přesvědčivost. Ve svém usnesení se paní Svenssonová dotkla mnoha otevřených ran. V rozpravě bylo zmíněno mnoho nedokončených otázek, kterým je třeba se věnovat: odbourání stereotypního myšlení, stejná odměna za stejnou práci, chudoba mezi ženami, násilí páchané na ženách a stárnutí populace, které se obzvlášť týká žen. Pro nás se v tomto usnesení jedná o naprosto klíčová témata, kterým se chceme věnovat.
Pouhá prohlášení o záměru příliš nepomohou. Seznam mnoha usnesení, strategií a paktů sám o sobě zabírá ve zprávě paní Svenssonové dvě strany. Pro moji skupinu je velmi důležité, aby - když hovoříme o rovnosti -, se vždy mluvilo o mužích i ženách, abych tak řekla, a za stejných podmínek, a doufáme, že následná konference po Pekingu povede k dalšímu kroku směrem k větší rovnosti.
Zita Gurmai
jménem skupiny S&D. - Pane předsedající, v roce 2010 slavíme 15. výročí spuštění Pekingské akční platformy. Je to okamžik pro zamyšlení, kdy můžeme nejen zhodnotit to, čeho jsme již dosáhli, ale také se zamyslet nad novými způsoby, jak bychom mohli dosáhnout cílů stanovených v roce 1995.
Začátek v roce 1995 byl nadějný, bylo dosaženo globální shody, podle níž jsou si ženy a muži rovni ve všech ohledech, včetně politického, ekonomického, právního a společenského. Přes tuto shodu je však pokračování už o něco horší. Mnoho z cílů vytyčených Pekingskou akční platformou se stále ani zdaleka nepodařilo naplnit. V mnoha zemích ženy stále nemají odpovídající postavení a chudoba má ženskou tvář.
Navíc i nyní, ve 21. století, a to i ve vyspělých zemích, můžeme zaznamenat diskusi o některých základních otázkách zpochybňující některá již nabytá práva, například sexuální a reprodukční právo. Jsem velmi ráda, že Evropský parlament nenásleduje tyto trendy, ba právě naopak se k těmto základním právům zavazuje. Nicméně tyto politické debaty a konzervativní útoky na lidská práva jsou alarmující a jasně ukazují, že boj za práva žen zdaleka není u konce.
Domnívám se, že lidská práva nemohou být předmětem kompromisu. Nesmíme se smířit s nejmenším společným jmenovatelem. Proto, až za několik dní pojedeme do New Yorku, musíme vyvinout veškeré úsilí, aby všechny ženy měly stejná práva a aby tato práva byla chráněna. Já osobně tak budu činit pod heslem "moje tělo, moje práva" a tento vzkaz musíme předat ženám na celém světě.
Antonyia Parvanova
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedající, když se podíváme na to, čeho bylo od přijetí deklarace a akční platformy v Pekingu před 15 lety dosaženo, nedá se popřít, že zbývá ještě dokončit hodně práce. K dosažení strategických cílů z Pekingu máme ještě daleko. Nerovnost a stereotypy o jednotlivých pohlavích přetrvávají všude na světě, Evropskou unii nevyjímaje. Pokud chceme v této oblasti dosáhnout pokroku, je nutné, abychom jak na vnitrostátní úrovni, tak na úrovni EU měli spolehlivé a srovnatelné údaje o ukazatelích z Pekingu. Musíme pak také zajistit, aby tyto ukazatele byly včas sledovány za účelem odpovídající aktualizace naší evropské strategie v oblasti rovnosti pohlaví.
Zde v Evropě máme ještě hodně problémů, které je třeba řešit.
Podívejme se na situaci na trhu práce: je potřeba vyplnit mezeru v odměňování mužů a žen a stejně tak se zaměřit na zastoupení žen ve vedoucích pozicích ve veřejných i soukromých organizacích.
Zaměříme-li se hlouběji na sociální úvahy, vede většinou nerovnost a diskriminace žen k jejich vyloučení ze společnosti a chudobě. Chudoba je nejdůležitějším faktorem určujícím zdraví. Feminizace chudoby má skutečný dopad na fyzické a duševní zdraví žen.
Ženy patřící k různým menšinám zažívají chudobu, vyloučení ze společnosti a diskriminaci. Jejich potřeby jsou z velké části neznámé a ignorované a jejich hlasy zůstávají nevyslyšeny. U romských žen může být očekávaná průměrná délka života až o 10 let, nižší než je tomu u žen z většinové populace. Dětská úmrtnost je tři- až čtyřikrát větší než u většinové populace.
Na diskriminaci, vyloučení ze společnosti a chudobu také musíme nahlížet s ohledem na stárnutí populace. Rozdíly v očekávané průměrné délce života mezi muži a ženami budou mít za následek zvýšení hospodářských a sociálních těžkostí pro starší svobodné ženy. Toto je nový fenomén, který nabývá na důležitosti a který musí být pečlivě sledován a správně řešen.
Nakonec bych vám, paní komisařko, důrazně doporučila, abyste připravila novou směrnici zabývající se násilím páchaným na ženách. Budete mít podporu nás všech.
Nicole Kiil-Nielsen
Už v roce 2006 OSN připustila, že hlavními obětmi klimatických změn jsou nejvíce zranitelné a nejchudší skupiny obyvatel. Pravdou je, že v obou těchto kategoriích tvoří většinu ženy.
Zatímco například v subsaharské Africe jsou ženy diskriminovány již z hlediska přístupu k půdě a její kontroly, zvyšující se nedostatek obdělávatelné půdy způsobený suchem ještě dále omezuje jejich prostředky k životu.
Podle nedávno vydané zprávy se očekává, že v roce 2050 bude miliarda lidí na útěku z nebezpečného prostředí. Ztráta bezpečí těchto klimatických migrantů, kteří budou nuceni přijmout útočiště v provizorních táborech, zvýší stupeň ohrožení žen.
Přitom ale musíme uznat, že během předchozích 15 let nebyl přijat ani jeden evropský legislativní text zabývající se životním prostředím, který by zahrnul hledisko pohlaví.
Jménem skupiny Zelených/Evropské svobodné aliance proto vyzývám Evropskou unii a její členské státy, aby začlenily hledisko rovnosti pohlaví do všech hodnocení týkajících se dopadů, právních předpisů a politik týkajících se životního prostředí.
Marina Yannakoudakis
jménem skupiny ECR. - Pane předsedající, není to ještě ani 100 let, kdy ženy ve Spojeném království dostaly právo volit. Boj za práva žen není novým fenoménem a já chci vzdát hold všem ženským organizacím na celém světě, které za rovnost mezi ženami a mužíi stále bojují.
Ženy chtějí být schopné nezávisle rozhodovat o své kariéře nebo o rodinných aspiracích: rozhodnout se pracovat v tradičně mužských povoláních nebo, stejně tak, rozhodnout se vychovávat děti a zůstat v domácnosti. Potřebujeme k tomu ženy zmocnit. My konzervativci věříme na právo volby, s čímž souvisí flexibilita pro ženy a následně rovnost.
Děláme ženy neúmyslně méně zaměstnatelnými tím, že požadujeme, aby firmy poskytovaly práva, která v současném ekonomickém klimatu nemůžou dodržet? Stejně tak odrazujeme ženy od toho, aby zůstávaly doma s dětmi, protože jako společnost si toho vážíme méně než práce v zaměstání?
Komisařka správně řekla, že musíme ženám v době recese pomoci a dostat je zpátky do práce. Ja říkám, že také musíme zajistit pracovní místa v malých firmách, což nám pomůže dosáhnout tohoto cíle. Nadměrným množstvím právních předpisů ale riskujeme zánik malých podniků, který zase povede k omezení možností volby, za které pro ženy bojujeme, a následně omezení rovnosti, kterou si zaslouží.
Mara Bizzotto
Pane předsedající, dámy a pánové, ve zprávě švédského předsednictví k Pekingu není žádná zmínka o situaci žen v Evropě, které nepocházejí ze západních zemí. Takže buď žádný problém neexistuje, nebo ho nechceme vidět. Avšak situace muslimských žen ve světě, včetně Evropy, je tragická.
Prožívá-li západní feminismus krizi identity, je to proto, že móda multikulturalismu vedla mnoho z nás k tomu, že jsme se vyhýbali řešení těchto otázek, které jsou v srdci sporu, kterému čelí muslimské ženy v Evropě a ve světě.
Ponechme multikulturalismus a politickou korektnost tam, kde jsme je našli, a povznesme se k nové výzvě. Evropští muži a ženy musí okamžitě, nikoli později, podpořit muslimské ženy v Evropě v jejich boji za emancipaci a tímto způsobem také pomoci těm, kteří se ve světě vyslovují proti islámskému fundamentalismu.
Jsme ochotni bojovat, abychom zajistili osvobození žen v Evropě od symbolu duchovní smrti v podobě burky? Jsme připraveni k diskusi o zhoršujících se podmínkách žen v islámských komunitách v Evropě?
Zvítězí-li duch diskuse o těchto tématech nad mlčením, budeme mít také sílu, abychom podpořili osvobození žen ve světě od islamistického útlaku.
Edit Bauer
(HU) Patnáct let po přijetí Pekingské platformy bychom mohli a samozřejmě měli mluvit o mnoha tématech. Přesto bych ale raději mluvila o tom, co je naším úkolem. Máme v rukou jeden nástroj, a tím je zákonodárství. Během těchto 15 let se v jednotlivých členských státech i na úrovni EU událo mnohé, udělali jsme velký pokrok, a to zejména díky přijetí antidiskriminačních zákonů. Ty představovaly významný posun směrem k dosažení rovných příležitostí. Musíme ale připustit, že ne vždy můžeme být spokojeni s legislativou Komise, mnohdy dokonce ani s legislativou jednotlivých členských států, jelikož jsme často svědky toho, jak neúčinné tyto právní předpisy stále jsou. Často se po vstupu zákonů v platnost situace změní jen minimálně. Jako příklad můžeme uvézt rozdíl ve mzdách u mužů a žen. Zákon už více než 30 let zakazuje diskriminaci na základě pohlaví, ale tyto rozdíly se sotva změnily a v posledních 10 letech dokonce příležitostně vykazují vzestupnou tendenci.
Mimořádným problémem je dostupnost těchto práv, protože zjednání právní nápravy je velmi nákladné a složité. Orgány zodpovědné za prosazování rovného zacházení, které mají na starosti dohled nad antidiskriminační legislativou v členských státech, jsou obecně špatně vybavené a kvůli nedostatku zdrojů jsou jejich komptence omezeny na poskytování informací a poradenství. Doufejme, že letos dostaneme možnost podívat se na účinnost zákonů, které zde formulujeme a přijímáme. Je zřejmé, že ne vše lze řešit pomocí legislativních opatření. Nabourávání stereotypů je obtížné, ale musíme si uvědomit, že účinnost našich zákonů s tím stojí a padá. Jedna věta na závěr: občas určitě stojí za to ohlédnout zpět na cestu, kterou jsme ušli, ale musíme zároveň jasně vidět, kam směřujeme. S přeformulovanou strategií Evropa 2020 a nově formulovanou strategií pro rovné příležitosti spojujeme velké naděje.
Edite Estrela
(PT) Váš projev jsem si vyslechla s velkým zaujetím. Předala jste nám pozitivní zprávy a potvrdila svoji ochotu jednat. Skutečně i 15 let po Pekingu je třeba mnoho udělat, protože jak vidíme, výsledky jsou stále nevýznamné. Ženská je nejen tvář chudoby, ale také tvář negramotnosti, nezaměstnanosti a nízkých mezd. Stále přetrvává diskriminace ohledně dostupnosti vzdělání a lékařské péče. Ženy jsou hlavními obětmi obchodování s lidmi, fyzického, sexuálního a psychického násilí. Nejsou adekvátně zastoupeny v politice a ve správních radách firem, jinými slovy jsou vyloučeny z politického a ekonomického rozhodování.
Víme také, že aby politika rovného zacházení byla přiměřená a účinná, potřebujeme spolehlivou diagnózu založenou na srovnatelných statistických údajích rozčleněných podle pohlaví. To je přesně to, co potřebujeme, abychom mohli stanovit správnou diagnózu a následně provést správná opatření.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
(ES) Pane předsedající, ráda bych řekla, že jsem nepřišla do Parlamentu, abych zatleskala novému zákonu o umělém přerušení těhotenství ve Španělsku.
Mě zajímá lidský život a zejména pak ženy, na jejichž obranu jsem zde a jejichž životy jsou ohrožené v důsledku násilí páchaného na ženách. Já jim chci nabídnout prostor, ve kterém mohou žít svobodně a bezpečně.
Usnesení Parlamentu ze dne 2. února 2006 doporučilo členským státům přijetí nulové tolerance všech forem násilí páchaného na ženách a také přijetí všech nezbytných opatření pro zajištění ochrany obětí.
Stockholmský program přijatý touto sněmovnou stanovil oblast svobody, spravedlnosti a bezpečnosti pro všechny evropské občany a boj proti násilí páchaném na ženách určil jako svoji prioritu. Odrazil se v tom můj požadavek na španělské předsednictví, aby během svého mandátu podpořilo evropský ochranný příkaz pro oběti násilí páchaného na ženách a zajistilo tak stejnou úroveň ochrany obětí těchto zločinů ve všech členských státech.
V Evropě bez hranic by boj proti násilí páchanému na ženách také měl být bez hranic a členské státy by měly tvrdě pracovat na harmonizaci svých právních předpisů, aby v boji proti špatnému zacházení se ženami byly překonány legislativní překážky a my jsme byli konečně schopni chránit životy žen a jejich dětí alespoň v Evropě.
Žádám proto Komisi a Radu, aby udělaly vše, co je nezbytné a co je v jejich silách, abychom pokročili s evropským ochranným příkazem pro oběti, což je velmi účinný nástroj, který zajistí, aby ti, kteří nerespektují důstojnost žen a jejich právo na svobodný a bezpečný život, nezůstali nepotrestáni.
Iratxe García Pérez
(ES) Pane předsedající, ... (začátek projevu není z technických důvodů k dispozici) ...Třicet tisíc žen spojilo své hlasy, své myšlenky a své plány, abychom se posunuli směrem ke spravedlivější a rovnoprávnější společnosti. Tyto ženy pocházejí z různých míst, z obrovského množství ideologií a kultur, ale všechny se sjednotily za účelem boje za uznání spravedlnosti a rovnoprávnosti, za zastoupení žen ve společnosti a v politice, za sdílení odpovědnosti, za právo na sexuální a reprodukční zdraví.
V současnosti jsou tyto cíle aktuální více než kdy jindy, a tak nás čeká ještě dlouhá cesta. Toto usnesení proto vznáší zásadní otázky, jako například nutnost, aby Evropská unie vypracovala svoji strategii sledování pracovního programu, pevné vazby na Pekingskou platformu, a prosazování politiky rovnosti pohlaví, aniž by zapomínala na uplatnění perspektivy rovnosti pohlaví v rámci legislativního procesu.
Je důležité, abychom nezapomínali, že pokud jde o politiku rovného zacházení, Evropa dnes může být vzorem pro zbytek světa, ale v naší práci a dalším úsilí musíme mít na paměti také ženy mimo Evropu, které nemají vůbec žádná základní práva.
Musíme tvrdě pracovat, kvůli nim i kvůli ženám v Evropě.
Mariya Nedelcheva
(FR) Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, ráda bych pogratulovala paní Svenssonové k přípravě usnesení k Akční platformě OSN pro rovnost pohlaví.
Nerovnosti mezi muži a ženami dodnes přetrvávají v mnoha oblastech. Zde mám na mysli zaměstnání, kde je zjevný rozdíl ve mzdách a kde je stále obtížné sladit rodinný život a kariéru. Mohla bych uvézt mnoho dalších příkladů.
Navzdory úsilí v boji proti nerovnosti mezi muži a ženami nebyl zcela naplněn ani jeden z cílů Akční platformy Peking +15. To není otázka neustálého předefinovávání našich cílů, protože ty známe dobře. Místo toho musíme přehodnotit opatření zavedená k jejich dosažení.
Proto se mi zdá být nezbytné, aby Evropská unie jasně definovala svojí strategii v rámci cílů vytyčených Akční platformou OSN s důrazem na tři hlavní oblasti. Naše strategie musí vzít v úvahu krátkodobý, střednědobý a dlouhodobý horizont.
V krátkodobém horizontu musí být provedeno podrobné zkoumání všech citlivých oblastí v kontextu hospodářské a finanční krize. Je potřeba vymezit přesné ukazatele, které nám umožní hodnotit a měřit vliv krize na zaměstnanost a ekonomickou situaci žen. Tyto ukazatele se musí zaměřit na ekonomické, sociální a enviromentální aspekty.
Ve střednědobém horizontu je důležité, aby na vnitrostátní úrovni docházelo k pravidelnému sledování a aktualizaci statistických údajů, které máme k dispozici. Z toho důvodu je nutné, aby pravidelné revize řady ukazatelů vypracovaných v rámci Pekingské akční platformy byly vedeny jako funkce důležitosti politického, ekonomického a sociálního kontextu. Zohlednění těchto dvou aspektů nám poskytne konzistenci, kterou na evropské úrovni potřebujeme k dosažení našich společných cílů.
A konečně v dlouhodobém horizontu musíme zajistit, aby politiky rovnosti pohlaví byly integrované, ale je třeba také podpořit vzájemnou výměnu osvědčených postupů mezi členskými státy a samozřejmě zajistit, aby plán Evropské komise odpovídal dosaženému pokroku.
Přijetím této struktury na všech třech úrovních značně zvýšíme své šance na konečné uskutečnění našich cílů.
Silvia Costa
(IT) Pane předsedající, komisařko, dámy a pánové, Peking +15 čelí v tomto roce finanční, ekonomické a pracovní krizi, která má negativní dopad na životní a pracovní podmínky milionů žen v Evropě i ve světě, zároveň ale může být příležitostí k přezkoumání rozvojových modelů, organizace trhu práce a sociálních politik.
Při posilování cílů Pekingu +15 musí Evropská unie ve jménu žen seřadit podle důležitosti politiku pro zajištění přístupu k přírodním zdrojům a úvěrům prostřednictvím mikrofinancování, politiku pro rovnováhu mezi rodinným a pracovním životem prostřednictvím přijetí směrnice o rodičovské dovolené, vzdělávací politice a pobídkách pro firmy zaměstnávající mladé lidi a ženy; a politiku pro boj proti obchodování s lidmi pomocí nové směrnice, která, jak doufáme, bude vycházet z usnesení schváleného v průběhu posledního dílčího zasedání ve Štrasburku.
Podporu rozvojové spolupráce musíme zaměřit především na posílení postavení žen v nejchudších zemích, zejména v Africe, s možností vytvoření euro-africké aliance žen.
Bylo by dobré - a zde se obracím na komisařku a předsedu - aby evropská delegace v New Yorku propagovala a získala podporu pro kampaň na udělení Nobelovy ceny míru africkým ženám symbolicky zastoupeným představitelkami asociací působících v zemích, které jsou nejhůře postižené konflikty a chudobou.
Sylvie Guillaume
(FR) Dnes, 15 let od skončení 4. světové konference o ženách, která se konala v Pekingu, diskutujeme o rovnosti mezi muži a ženami a také držíme evropský rok boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení.
Chtěla bych propojit tyto dva fenomény, jelikož je určitě pravda, že ženy jsou stále hlavními obětmi nejistoty zaměstnání. Například ve Francii připadá na ženy 80 % všech částečných úvazků s nejistou a špatně placenou prací. Osmdesát procent žen má také nižší než minimální mzdu, což znamená, že v konečném důsledku pobírají důchod, který se pohybuje na hranici životního minima. K tomu ještě přidejme skutečnost, že průměrný rozdíl v odměňování žen a mužů přetrvává i na velmi vysokých pozicích.
Do určité míry tedy rovnost pohlaví existuje pouze teoreticky a ženy, které se navíc stále potýkají s velkým množstvím rodinných povinností, jsou někdy nuceny pracovat na několika místech pro několik různých zaměstnavatelů a přesto si nakonec vydělají méně než muži.
Proto je naprosto nutné, abychom zavedli veřejné politiky, které budou specificky zaměřené na odstranění těchto nerovností, a to jak na trhu práce, tak v domácnosti, a také systém sociálního zabezpečení aktivně reagující na potřeby žen. Bez takových opatření cíle z Pekingu zůstanou velmi pravděpodobně pouhou utopií.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Zásada rovnosti pohlaví je pro Evropskou unii v úsilí o dosažení růstu, zaměstnanosti a sociální soudržnosti velmi důležitá. Evropská unie učinila v provádění Pekingské platformy velký pokrok, ale se současnou situací nemůžeme být úplně spokojeni. Zpráva o provádění Pekingské platformy ukázala, že cílů, které si Evropská unie vytyčila, nebylo zatím dosaženo. Je velmi důležité, aby Pekingské ukazatele byly využívány pro vytvoření perspektivy rovnosti pohlaví ve vnitrostátních reformních programech a také ve vnitrostátních zprávách o sociálním zabezpečení a sociálním začlenění. Na vnitrostátní i celoevropské úrovni stále chybí dostatečně spolehlivé a porovnatelné údaje určující sociální ukazatele, včetně chudoby žen, násilí na ženách a institucionálních mechanismů. Jedním z úkolů Evropského institutu pro rovnost žen a mužů je zpracovávat takové porovnatelné údaje. Cíle vytyčené v pracovním programu institutu by měly především pomoci zavádět ukazatele stanovené v Pekingu. Jsem přesvědčena, že v časech hospodářské recese je nutné posílit institucionální mechanismy pro rovnost a mužů a žen.
Mairead McGuinness
Pane přesedající, děkuji kolegům a kolegyním za jejich příspěvky k této rozpravě.
Nedávno jsem mluvila ke skupině vysoce postavených pracovnic veřejné služby, žen, které ve své profesi dosáhly na nejvyšší příčky a které se zajímají o možnosti svého dalšího postupu. Chci směrování této debaty trochu změnit, protože se domnívám, že trávíme hodně času snahou prosazovat do některých profesí ženy, ale už se nazabýváme tím, proč o některé profese nemají muži zájem. Klíčovým důvodem je, že nejsou dobře placené a já to řeknu zcela jasně - za úklid, za práci, kterou nikdo nechce dělat, lidem neplatíme dost. Možná kdybychom se zaměřili na to, jak rozdělujeme platy v těchto druzích povolání, dosáhli bychom rovnosti na této úrovni stejně tak, jako na opačném konci. Domnívám se, že máme-li dosáhnout skutečné rovnosti pohlaví, musíme se těmito otázkami zabývat.
Myslím, že například španělské předsednictví se velmi intenzivně zabývá úlohou žen v zemědělství. Opět je to tak, že ženy v něm hrají velkou roli, která ale není doceněna a nepočítá se s ní, což je důležitý aspekt naší nadcházející reformy zemědělské politiky.
Ještě bych ráda zmínila další dvě otázky. Mnoho žen přispívá do této debaty, ale ruku na srdce, kolik z nás má nezletilé děti? Pokud bychom je měly, mohly bychom tu být? Ano, ale jenom díky tomu, že vyděláváme víc peněz než jiní lidé, kteří nás tak nemohou následovat.
Na závěr prosím věnujme své uznání ženám v Íránu. Včera jsme o nich slyšeli a já se domnívám, že tato sněmovna a tato rozprava by měla uznat jejich boj a popřát jim mnoho štěstí.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Rovné příležitosti pro muže a ženy jsou základním principem Evropské unie zakotveným v právních předpisech Společenství. V roce 2009 ženy tvořily 24 % poslanců vnitrostátních parlamentů, 26 % členů vnitrostátních vlád a 33 % generálních ředitelů evropských firem, stejně jako 18 % profesorů na veřejných evropských vysokých školách. Také bych chtěla zmínit, že 81,3 % mladých žen má ukončené středoškolské vzdělání, zatímco 59 % absolventů vysokých škol v Evropské unii jsou ženy.
Strategie Evropské unie pro růst a zaměstnanost si klade za cíl zajistit, aby do roku 2010 míra zaměstnanosti žen dosáhla 60 %. Riziko chudoby mezi ženami se však týká především žen, které jsou matkami samoživitelkami. Domnívám se, že je důležité zajistit pro ženy rovné příležitosti pro rozvoj a plánování kariéry stejně jako podmínky podporující vytvoření rovnováhy mezi osobním, profesním a rodinným životem. V této otázce chci zdůraznit význam existence zařízení péče o děti. Usilujeme o to, aby 30 % dětí mladších tří let v nich bylo možné zaregistrovat a mohlo tak využívat služeb péče o děti v této věkové skupině.
Ilda Figueiredo
(PT) S blížící se oslavou stého výročí Mezinárodního dne žen a 15. výročím přijetí Pekingské akční platformy můžeme sledovat, že v životech žen stále přetrvávají vážné problémy, jelikož jsou obětmi nejistého zaměstnání, nezaměstnanosti, rostoucí nerovnosti, krize kapitalismu a násilí ve společnosti, na pracovišti a v domácnosti. Chudoba má ženskou tvář, a to včetně Evropské unie, kde ženy tvoří většinu z 85 milionů lidí, kteří žijí v chudobě. Z těchto důvodů nejenže podporujeme usnesení schválené ve Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví, ale zárověň doufáme, že ho podpoří většina tohoto Parlamentu, a to včetně článku zdůrazňujícího, že sexuální a reprodukční zdraví a práva jsou nedílnou součástí agendy práv žen, a že je nezbytné zvýšit úsilí o zlepšení práv a zdraví žen v této oblasti, a to jak v Evropě, tak i ve světě.
Je načase skoncovat s nerovností a stereotypy a v rámci společenského pokroku upřednostnit prosazování rovných práv pro ženy a muže.
Corina Creţu
(RO) Jedna z akčních oblastí uvedená v Pekingské akční platformě v roce 1995 byla zaměřena na boj proti násilí páchanému na ženách. Po 15 letech, které uběhly od této historické konference OSN, je analýza hodnocení úsilí ke zlepšení situace žen ve světě zklamáním. Mnoho programů přijatých během tohoto období zůstalo bohužel daleko od reality, nemluvě o rozvojových cílech tisíciletí, mezi něž patří i podpora rovnosti pohlaví. Domácí násilí, používání znásilňování jako válečné zbraně, mrzačení pohlavních orgánů, nucené sňatky, obchodování s lidmi nebo sexuální otroctví bohužel zůstávají noční můrou, která ničí životy milionů žen na celém světě.
Nevěřím, že můžeme mluvit o úspěchu, dokud se Evropská unie nebude ještě více v této oblasti angažovat. Potřebujeme komplexní strategii zaměřenou na boj proti chudobě, nedostatku vzdělání a informací, beztrestnosti, ozbrojeným konfliktům a obchodování s lidmi za účelem prostituce. Myslím, že je důležité nezapomínat, že předtím, než se stane příčinou zla, je násilí na ženách jevem, který spouští celá řada faktorů, jejichž odstranění si žádá jednotnější a pevnější jednání.
Franz Obermayr
(DE) Pane předsedající, celou Pekingskou akční platformou se prolíná červená nit zákazu diskriminace. To je určitě dobře. Ženy by na tom neměly být hůř než muži, aniž by k tomu existovaly dobré a rozumné důvody.
Avšak nemyslím si, že kvóty pro ženy, takzvaná "pozitivní" diskriminace, představují v této věci rozumný přístup. Klíčovým kritériem musí být dovednosti, nikoliv pohlaví. Proto důrazně odmítám kvóty žen pro pozice jmenované Evropskou komisí. Místo toho, abychom se zabývali kvótami, bychom se měli zaměřit na ženy, které jsou skutečně utlačované a diskriminované.
V Evropě necháváme žít muslimské ženy v jakési paralelní společnosti, kde násilí na nich a další formy útlaku jsou každodenní součástí života. Dovolujeme, aby muslimské ženy v Evropě nemohly svobodně rozhodovat o mnoha oblastech svého života. Začíná to způsobem oblékání, pokračuje přes vzdělání až k volbě povolání, a také volbě manžela. Bojovnice za práva žen z islámských zemí nás oslovují s nadějí, že tady s tím něco uděláme. Kde je Evropa lidských práv, když ji potřebujeme?
Proto se domnívám, že bychom měli ukončit tyto umělé diskuse o kvótách a místo toho pracovat na odstranění masivní diskriminace, ke které v Evropě denně dochází pod rouškou svobody vyznání - pro něco takového skutečně v naší osvícené společnosti hodnot není místo.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Nebýt předchozího řečníka, vás a pana ministra, tak bychom tu byly takový ženský spolek, který diskutuje o tom, jak zlepšit rovnost mužů a žen. Je to ale nesporně jedno z nejdůležitějších témat v moderní společnosti a v současnosti a já souhlasím s paní Svenssonovou, že koordinace na všech úrovních je nutná.
Na úrovni Evropské unie je kromě samotné problematiky přetrvávající nerovnosti žen a mužů také absence kvalitnějšího - a podle pohlaví odlišeného - vypracování dohodnutých ukazatelů, například v oblasti chudoby žen, násilí na ženách nebo lidských práv žen. Proto by měla Komise zadat Eurostatu úkol zintenzívnit spojení s cílem koordinovat získávání porovnatelných údajů od členských států a zároveň by měla na členské státy tlačit, aby s Eurostatem aktivně spolupracovali.
I přes to patří Evropská unie k světovým lídrům v oblasti rovnosti pohlaví a myslím si, že o příklady této dobré praxe, kterou už v Evropské unii i jednotlivých členských státech máme, bychom se měli podělit i na globální úrovni. Na dalších jednáních bychom měli mluvit o tom dobrém, co se nám podařilo. Věřím, že za pět let, kdy od Pekingu uběhne 20 let, bychom mohli skutečně oslavit větší pokrok v řešení globální nerovnosti mezi muži a ženami.
Angelika Werthmann
(DE) Pane předsedající, rovnost pohlaví je základní zásadou EU. Tato zásada je uvedena ve smlouvách, na internetových stránkách a je často citována na mnoha místech. Proto by mělo být na místě se ptát, proč se o ní pořád mluví. Odpověď je docela jednoduchá, protože rovnost není v mnoha oblastech uváděna v praxi. Těším se na den, kdy už o ní nebude potřeba mluvit a zásada rovnosti bude v sociální sféře konečně realizována.
Diego López Garrido
Pane předsedající, souhlasím se všemi projevy, které tu zazněly, s vyjímkou pana Obermayra, s jehož projevem souhlasím jen částečně.
Musím konstatovat, že projevy poslankyň jsou výrazem nového období, které právě v Evropské unii začíná a týká se také oblasti rovnosti pohlaví.
Rovnost pohlaví prospívá nejen ženám, ale i mužům. Je základní zásadou pro koexistenci. Proto jsem očekával, že dnes budou hovořit jak ženy. tak muži, protože rovnost pohlaví přináší prospěch všem, nejen ženám, a já se domnívám, že k jejímu prosazování učinila Evropská unie velmi inteligentní závazek.
Stalo se tak v článku 2 Smlouvy o Evropské unii, kde je poprvé v primárním právu zmíněna zásada rovnosti mezi muži a ženami, v článku 3 téže smlouvy, a v článku 8 Smlouvy o fungování Evropské unie, který stanovuje, že veškeré politiky EU se musí řídit zásadou rovnosti pohlaví. To se vztahuje na všechny politiky: jinými slovy tyto smlouvy posouvají do centra evropské politiky zásadu rovnosti pohlaví, která se tak stává hlavní zásadou politického programu Evropské unie. Tento mandát, který nám dává Smlouva o Evropské unii, musíme uvést do praxe.
Tímto směrem se chce vydat španělské předsednictví, stejně tak jako Rada EU, a jsme přesvědčeni, že se nám pro spolupráci podaří získat i Komisi.
Schůzka s Komisí se v Madridu uskutečnila teprve včera. Zúčastnila se jí i komisařka Redingová a my jsme si jistí, že ze strany Komise se nám dostane velmi úzké spolupráce a pomoci, aby se naše ambice v oblasti rovnosti pohlaví staly během tohoto předsednictví realitou.
Na začátek zmíním událost, která se odehraje v nejbližší době, 8. březen, kdy slavíme Mezinárodní den žen, bude důležitým dnem, během kterého bude Evropský parlament projednávat Chartu žen. Tentýž den bude Rada pro zaměstnanost, sociální politiku, zdraví a ochranu spotřebitele projednávat otázku rovnosti ve spojení se sociální soudržností, což je další z unijních zásad, rovnost pohlaví ve spojení se sociální soudržností a vymýcení násilí.
Téma, které zaznělo ve vašich vystoupeních pravděpodobně nejčastěji, se týkalo potřeby vymýcení násilí páchaného na ženách, které je jednou z nejstinnějších stránek našich společností.
Jsem si jistý, že ochranný příkaz proti násilníkům na ženách bude jedním z úspěchů, protože ještě uvidíme, jaké úspěchy přinesou následující měsíce. Ještě jednou zopakuji, že v této oblasti budeme počítat se spoluprací Komise a Evropského parlamentu.
Viviane Reding
členka komise. - Pane předsedající, směrnice zabývající se rovností se začaly objevovat v 70. letech minulého století a od té doby vedly mnohé z nich nejen ke změnám zákonů v členských státech - v té době tu žádné takové zákony ani nebyly - ale také k vytvoření nových zákonů o rovnosti mužů a žen na všech úrovních naší společnosti. Nicméně, jak jste správně poznamenal, máme sice dobré zákony, ale praxe za nimi zaostává. Domnívám se, že nejdříve ze všeho budeme muset zajistit, aby stávající zákony byly ve společnosti skutečně uplatňovány, a ne vytvářet nové zákony.
Sním o době, kdy při debatě v této sněmovně bude jedna polovina řečníků muži a druhá polovina ženy. Sním o tom, že už nebudeme potřebovat Mezinárodní den žen, protože už nebudou existovat žádné problémy. Je hezké snít, ale realita je jiná, a tak musíme vzít věci do svých rukou. Proto jsem velmi vděčná španělskému předsednictví, které postavilo problematiku žen na vrchol seznamu priorit.
Společně se svými kolegy a kolegyněmi jsme oddáni myšlence, aby genderový mainstreaming byl obsažen ve všech politikách, které budeme prezentovat. Společně se svým kolegou, panem Andorem, jenž má na starosti zaměstnanost, se zasadíme o to, aby to bylo uvedeno v praxi v rámci strategie Evropa 2020.
Co se týká dalších faktorů, budu, jak už jsem řekla, společně s Výborem pro práva žen a rovnost pohlaví pracovat na nové strategii pro rovnost, kde témata jako rozdíl v odměňování žen a mužů a zastoupení žen v rozhodování budou na pořadu dne, protože se jedná o skutečné strukturální problémy, které je třeba řešit. Jsou tu ale i společenské otázky, které jdou hodně do hloubky a které je třeba řešit s pomocí ženských organizací, ministrů na úrovni členských států, vnitrostátních a evropských zákonů, a pak je tu samozřejmě také hrozná otázka násilí páchaného na ženách. Domnívám se, že toto téma bude v popředí úsilí, které povedeme.
Myslím si však, dámy, že až vaše silná delegace pojede do New Yorku oslavit 15 let Pekingské platformy, měly bychom být hrdé, protože když se podíváme, čeho jsme v uplynulých 15 letech dosáhly, je toho opravdu hodně. Ano, ještě jsme nedorazily tam, kam nás povedou naše sny, ale dosáhly jsme mnohého a dílky této zkušenosti můžeme pomáhat ženám na dalších kontinentech. To bude předmětem jednání v New Yorku, které se nesoustředí jen na to, co dělají evropské ženy, ale také na to, co mohou evropské ženy, evropská politika a rozvojová politika udělat pro ženy na jiných kontinentech.
V tomto smyslu jsem také přesvědčena, že Listina základních práv, jejíž krásný text by si mělo povinně přečíst každé dítě navštěvující školu v Evropě a se kterým by měl na našich univerzitách pracovat každý student, skutečně jasně říká, že mezi muži a ženami není žádný rozdíl. Jsou si rovni a je naší povinností upozornit na to, když je tato zásadní zásada opomíjena při provádění zákonů v členských státech. Měli bychom na to upozorňovat nejen na půdě Evropského parlamentu, ale i ve svých členských státech, a také ukazovat na problémy, které se objevují a zůstávají nevyřešené, a to tak dlouho, dokud nebudou vyřešeny.
Vyzývám všechny muže v tomto Parlamentu. Prosím, připojte svoje hlasy k hlasům žen.
Předsedající
Obdržel jsem jeden návrh usnesení k ukončení rozpravy v souladu s čl. 115 odst. 5 jednacího řádu.
Rozprava je uzavřena.
Hlasování se uskuteční zítra v 11:30.
Písemná prohlášení (článek 149)
Vasilica Viorica Dăncilă  
OSN zavedla Mezinárodní den za odstranění násilí páchaného na ženách, který si celý svět připomíná každý rok 25. listopadu. Jedná se o velmi rozšířený jev, kdy 45 % žen v Evropě je obětmi různých forem násilí. Ve světě má jedna žena ze tří zkušenost s bitím, nuceným pohlavním stykem nebo jiným druhem zneužívání. Tento jev se projevuje nejen násilím v domácnosti proti ženám a dívkám, ale také vykořisťováním, sexuálním násilím, obchodováním s lidmi, zločiny ze cti, nebezpečnými tradičními zvyky, jako je upalování nevěsty nebo předčasné sňatky a jiné formy násilí páchaného na těle, psychice a důstojnosti žen. Ve většině případů je útočníkem manžel, partner, nebo známý. Domnívám se, že násilí páchané na ženách představuje jedno z nejvážnějších porušení lidských práv. Je to o to závažnější, že k němu dochází na všech kontinentech, v každé zemi a kultuře bez ohledu na úroveň hospodářského rozvoje. Pachatelé těchto činů musí být přísně potrestáni. Pokud by k takovým zločinům docházelo ve velkém měřítku, musí značnou roli sehrát Mezinárodní trestní soud, který by měl při rozhodování navázat úzký vztah s vnitrostátními soudy.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Pane předsedající, dámy a pánové, blíží se 15. výročí slavné světové konference o rovných právech pro ženy, kterou uspořádalaé OSN v Pekingu. Během těchto 15 let dosáhlo všech 189 zemí, které podepsaly Akční platformu OSN pro rovnost pohlaví, určitého pokroku ve všech 12 zájmových oblastech vytyčených tímto dokumentem. Avšak většina tehdejších problémů je aktuální i dnes, zejména problém domácího násilí páchaného na ženách a účast žen v ozbrojených konfliktech. Tato témata nemusí být v Evropském parlamentu prezentována, diskutujeme o nich téměř na každém plenárním zasedání během rozprav o případech porušování lidských práv. Chtěla bych proto ocenit iniciativu OSN. Každých pět let probíhá v mnoha zemích revize Akční platformy (naposledy v roce 2005), kdy jsou označeny nejnaléhavější otázky. Na konferenci v New Yorku před pěti lety se pozornost signatářských zemí Akční platformy soustředila na vysoký počet znásilněných žen, rozšíření nákazy HIV/AIDS mezi ženami a diskriminaci žen v zaměstnání. Dnes bychom bohužel mohli konstatovat totéž. Abychom při příští revizi programu za pět let mohli zaznamenat jasný pokrok, potřebujeme velmi přesný akční plán, který se bude těšit skutečné podpoře všech signatářů Platformy a ve kterém se bude angažovat Evropská unie.
Daciana Octavia Sârbu  
Jsem pevně přesvědčena, že rovnost pohlaví musí patřit mezi hlavní cíle každé demokracie. I když v rámci Evropské unie bylo k dosažení cílů Pekingské akční platformy vyvinuto značného úsilí, nepodařilo se všechny splnit. Stále se v Evropě potýkáme se silnými stereotypy o ženách a značnými rozdíly v odměňování mužů a žen, zatímco pokrok v přilákání většího počtu žen do rozhodovacích pozic je velmi pomalý. Obecně lze však říci, že rovné příležitosti, zejména v nových členských státech EU ve Východní Evropě, zůstavají pouze na úrovni aspirací. Pro dosažení lepších výsledků při plnění cílů Pekingské akční platformy členskými státy jsou nezbytně nutné spolehlivé a srovnatelné údaje o situaci žen jak na celoevropské, tak na vnitrostátní úrovni. Mělo by také docházet k pravidelné revizi pokroku v kritických oblastech definovaných Platformou. Jsem potěšena krokem španělského předsednictví, které zařadilo otázku rovnosti pohlaví na seznam svých priorit a zaměřilo svou pozornost zejména na ženy pracující v zemědělství. Proto bych chtěla využít této příležitosti a poblahopřála mu k této iniciativě.
Joanna Senyszyn  
Jednou ze strategických oblastí definovaných Pekingskou akční platformou jsou práva žen jakožto nezcizitelná a nedílná součást všeobecných lidských práv. Cílem je plně zavést mezinárodní nástroje na ochranu těchto práv včetně Úmluvy o odstranění všech forem diskriminace žen. Jednou z forem diskriminace je porušení reprodukčních práv žen. Zpráva o dodržování reprodukčních práv v Polsku v roce 2007 a doporučení Výboru OSN pro lidská práva, které z této zprávy vychází, jasně ukazují, že polské ženy obtížně získávají přístup k hrazené antikoncepci, zdravotní péči během těhotenství, prenatálním testům a dokonce i k bezbolestným porodům. Téměř v každém případě je jim odpírána legální možnost umělého přerušení těhotenství, dokonce i tehdy, kdy je to v rámci zákona přípustné. V důsledku toho je v Polsku legálně ukončeno 200 - 400 těhotenství ročně ve srovnání se 100 000 nelegálními případy.
Jako měřítko rovnosti žen v členských státech EU navrhuji zavedení legální míry potratovosti vypočítané jako počet legálně ukončených těhotenství na 1 000 úspěšných porodů. V zemích, kde ženy mají právo zvolit si umělé přerušení těhotenství, se tato míra pohybuje okolo hodnoty 200. V Polsku je tato hodnota 1. Jedná se o objektivní měřítko porušování reprodukčních práv žen v Polsku. Volám po účinnější spolupráci EU a OSN při sledování práv žen a při zavádění měření, která kvantitativně určí porušování těchto práv.
Anna Záborská  
Usnesení neodráží celou Pekingskou akční platformu. Jako vždy je snažší obšírně se zabývat sexuálními stereotypy, reprodukčním zdravím, nemluvě o umělém přerušení těhotenství, Úmluvou OSN o odstranění všech forem diskriminace žen, násilím a kvótami. Copak neexistují další problémy, se kterými se potýká naprostá většina žen a matek v Evropě a na celém světě? Nenadešel už čas věnovat se dalším překážkám? Bod 9 Pekingské akční platformy však stanovuje jako cíl zplnomocnění všech žen. Je nezbytné, aby se všechny ženy ztotožnily s veřejnou politikou rovných příležitostí, jež respektuje jejich přirozené rozdíly a jejich vzájemně se doplňující charakter, ale zároveň neztrácí ze zřetele důležitost národní a regionální identity nebo historické, kulturní či náboženské rozmanitosti. Provádění Akční platformy spadá pod svrchovanou zodpovědnost každého členského státu s přihlédnutím k rozdílným náboženským a etickým hodnotám, kulturnímu dědictví a filozofickému přesvědčení každého jedince a jejich komunit, které striktně respektuje. Kdyby se provádění Pekingské platformy drželo těchto předpokladů, nebyli bychom svědky pouze mírného zlepšení situace žen. Toto usnesení vysílá zkreslený signál, který spíše rozděluje, než aby sjednocoval.
Artur Zasada  
Plně podporuji práci paní Svenssonové v oblasti rovnosti pohlaví a souhlasím s tím, že problémy, které zmínila, mají významný vliv na dosahování rovných práv pro ženy a muže. Zároveň bych ale rád upozornil, že mnoho žen se vědomě a svobodně rozhodlo zůstat v domácnosti. Ženy jsou někdy nuceny vzdát se kariéry z nepředvídatelných důvodů, jako například nutnosti starat se o nemocné nebo postižené dítě. Významným problémem v této situaci je nedostatek vhodných řešení nároku těchto žen na starobní důchod. V této oblasti neexistují v mnoha zemích vůbec žádná řešení a ta, která jsou k dispozici, jsou pro zajištění slušné existence žen nedostačující. Proto je nezbytné, aby obsahem diskuse o rovnosti pohlaví byla také otázka nároku na dávky pro ženy, které zůstaly v domácnosti a starají se o děti.
