Eiropadomes sagatavošana (2009. gada 29. un 30. oktobris) (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir Padomes un Komisijas paziņojumi par Eiropadomes sagatavošanu.
Cecilia Malmström
Priekšsēdētāja kungs, nākamajā nedēļā notiks Eiropadomes sanāksme. Mums ir plaša darba kārtība, kas ietver vairākus jautājumus, kuri ietekmē mūsu visu labklājību. Mēs apspriedīsim jautājumus par cīņu pret klimata pārmaiņām, to, kā rast veidus finanšu un ekonomiskās krīzes pārtraukšanai ES, apspriedīsim energoapgādes drošības veicināšanu un risināsim nelegālās migrācijas problēmas.
Eiropas Savienība būs vislabāk sagatavota risināt visus šos jautājumus, ja mums būs skaidrība par līgumu. Svarīgi ir, lai Lisabonas līgums stātos spēkā pēc iespējas drīzāk, lai cita starpā mēs varētu turpināt darbu saistībā ar jaunās Komisijas iecelšanu. Šī iemesla dēļ arī Eiropadome aplūkos šos jautājumus.
Es sākšu ar jautājumiem, kuri, kā man zināms, ļoti interesē Eiropas Parlamentu. Nākamās nedēļas beigās valstu un valdību vadītāji mēģinās iegūt skaidrību par Lisabonas līguma ratifikāciju un par to, kā šis process virzīsies uz priekšu. Lielais "par” balsu vairākums Īrijā un Polijas prezidenta paraksts devis darbam jaunu sparu, bet, kā jūs visi zināt, līgums nevar stāties spēkā, kamēr visas dalībvalstis nebūs to ratificējušas - 26 no 27 valstīm to ir izdarījušas, bet mēs joprojām gaidām, kad to izdarīs Čehija. Valsts apakšpalāta un Senāts apstiprināja līgumu, bet pēc tam 17 senatori iesniedza lūgumrakstu Čehijas Konstitucionālajai tiesai, lai tā pārbaudītu, vai Lisabonas līgums ir saskaņā ar Čehijas konstitūciju.
Protams, ka mums ir jāņem vērā demokrātiskais process Čehijā. Valsts konstitucionālā tiesa 27. oktobrī, citiem vārdiem sakot, nākamajā nedēļā, atklātā tiesas sēdē izskatīs šo lietu. Mēs ceram, ka tiesa pieņems savu lēmumu drīz pēc tam, bet mums vēl nav zināms datums. Kā jūs zināt, prezidents Klaus kungs arī izvirzīja dažus noteikumus līguma parakstīšanai. Mēs gaidām un mēģinām izdibināt, kādas tieši būs šīs prasības un nosacījumi. Tādēļ debates Eiropadomē lielā mērā būs atkarīgas no tā, kas notiks Čehijā. Čehijas Konstitucionālās tiesas paziņojums un tam sekojošā procedūra būs izšķiroša, nosakot, kad Lisabonas līgums stāsies spēkā.
Eiropadomē mēs arī apspriedīsim līdz šim veiktos sagatavošanās darbus, lai nodrošinātu, ka līguma stāšanās spēkā process būtu pēc iespējas vieglāks. Tādēļ prezidentūra sniegs ziņojumu, kurā būs aprakstīta situācija attiecībā uz visiem šiem jautājumiem. Šajā ziņojumā mēs atspoguļosim dalībvalstu viedokļus par jautājumiem, kas attiecas, piemēram, uz Eiropas Ārējās darbības dienestu - jautājumu, ko šopēcpusdien mēs šeit apspriedīsim - šī dienesta darbības lauku, tā juridisko statusu, personāla nodrošināšanu un finansēšanu. Es esmu izlasījusi Brok kunga ziņojumu, kas pirmdien tika pieņemts Konstitucionālo lietu komitejā. Kā jau teicu, šopēcpusdien mēs to apspriedīsim sīkāk.
Es jau varu apgalvot, ka nākamās nedēļas sanāksmei šis ziņojums sniegs norādes Augstā pārstāvja apsvērumiem, lai, tiklīdz līgums būs stājies spēkā, sekmētu viņa vai viņas ātrāku oficiālā priekšlikuma sagatavošanu par to, kā darbosies Eiropas Ārējās darbības dienests. Padomei ir jāspēj pieņemt šo priekšlikumu ļoti ātri, cerams, dažu nākamo mēnešu laikā. Mēs esam apsprieduši vairākus no šiem jautājumiem ar Eiropas Parlamentu un ceram, ka turpināsim to darīt nākamajās nedēļās.
Galvenais jautājums Eiropadomes sanāksmē būs klimata pārmaiņas. Mūsu mērķis ir, lai Padome pieņemtu atbilstošus lēmumus, tostarp par finansēšanas jautājumu, lai ES var turpināt uzņemties vajadzīgo vadošo lomu un tādējādi veicināt sekmīgu iznākumu Kopenhāgenā.
Vakar Ekonomikas un finanšu padomes sanāksmē notika gara un sarežģīta diskusija par finansēšanas jautājumu. Prezidentūra ir darījusi visu iespējamo, lai panāktu vienošanos, bet beigās tā izlēma, ka šis jautājums ir jāizlemj Eiropadomei. Lai mēs šajā ziņā spētu panākt progresu, vairākās dalībvalstīs ir vajadzīgas turpmākas debates. Ir ļoti svarīgi panākt vienošanos, lai šis process neievelkas. Šajā starptautisko sarunu posmā mēs labi apzināmies grūtības, ar kurām sastopamies. Tāpēc Eiropas Savienība, vienojoties par finansēšanas jautājumu, varētu mums sniegt lielu ieguldījumu turpmākajām sarunām.
Eiropadomes sanāksme notiek piemērotā laikā, neilgi pirms ANO Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes sarunu sesijas Barselonā un G20 finanšu ministru sanāksmes Sentendrjūsā. Mēs Kopenhāgenā panāksim vienošanos tikai tad, ja visas iesaistītās puses sāks rīkoties. Pašlaik norisinās Eiropas Savienības vides ministru tikšanās, kur tiek apspriesti secinājumi par klimata pārmaiņām. Mērķis ir spēt sniegt visaptverošu priekšstatu par Eiropas Savienības nostāju jautājumos, kas pašlaik tiek apspriesti.
Svarīgs Vides padomes secinājumu aspekts būs noskaidrot Eiropas Savienības stratēģiju attiecībā uz emisiju samazināšanu ilgtermiņā un mēģināt panākt vienošanos, kas varētu sekmēt mūsu lēmumu attiecībā uz mērķi veicināt emisiju samazināšanu no 20 līdz 30 %, salīdzinot ar 1990. gada līmeni. Vides padomes secinājumi attieksies arī uz jautājumu par Eiropas Savienības ierosinājumu sarunās par emisiju samazināšanu starptautiskajā aviācijā un jūras pārvadājumu nozarē, izstrādās Eiropas Savienības stratēģiju pasākumiem jaunattīstības valstīs attiecībā uz mērījumiem, ieguldījumu pārbaudi un ziņošanu par tiem, kā arī nozares mehānismu nozīmi, un, lai paātrinātu sarunas, turpmāk attīstīs Eiropas Savienības stratēģiju cīņā pret atmežošanu un mežu degradāciju.
Eiropadome arī novērtēs progresu, kas panākts jaunas Eiropas Savienības finanšu tirgu uzraudzības struktūras radīšanā. Kā zināms, valstu un valdību vadītāji jūnijā noslēdza ļoti vērienīgu vienošanos, kuras mērķis ir izveidot speciālu iestādi, kas būs atbildīga par ES finanšu sistēmas makrouzraudzību, un trīs Eiropas uzraugošās iestādes banku, apdrošināšanas un vērtspapīru tirgiem. Septembra beigās Komisija iesniedza apspriešanai likumdošanas priekšlikumu paketi. Šī ir viena no prezidentūras neapšaubāmi galvenajām prioritātēm, un mēs esam izveidojuši vērienīgu grafiku. Mūsu mērķis ir līdz gada beigām vienoties par visu paketi.
Tāpēc es esmu patiesi priecīga, ka vakar Ekonomikas un finanšu padome varēja spert lielu soli uz priekšu un panākt plašu politisku vienošanos bez iepriekšējām debatēm valstu parlamentos par jaunas makrouzraudzības iestādes izveidošanu. Finanšu ministri arī lūdza Zviedrijas prezidentūru turpināt dialogu ar Eiropas Parlamentu. Mums ir bijusi ļoti laba pieredze, veidojot šo dialogu, un mēs domājam, ka tas izdodas.
Pašlaik ir svarīgi izmantot iespēju pavirzīt darbu uz priekšu, cik ātri vien iespējams. Mums jāparāda, ka mēs darām visu, kas mūsu spēkos, lai novērstu turpmākās krīzes, un ka mēs uzņemamies kopīgo atbildību, nodrošinot, ka patērētāji un investori atgūst uzticību finanšu sistēmai.
Vēl es vēlētos sacīt dažus vārdus par nodarbinātību Eiropā, kas ir jautājumu, ko, es zinu, Eiropadome apspriedīs. Pēdējā laikā ir vērojamas piesardzīgas pazīmes par ekonomikas atveseļošanos. Tomēr paredzams, ka situācija darba tirgū vēl pasliktināsies un mums vēl aizvien ir nepieciešami stimuli un atbalsta pasākumi.
Aktuāls jautājums, ko Eiropadomei ir svarīgi uzsvērt, ir tas, kā mēs spēsim cīnīties ar krīzes sekām, vienlaicīgi mēģinot sasniegt mūsu ilgtermiņa mērķi palielināt darbaspēka piedāvājumu. Augsts nodarbinātības līmenis ir nepieciešams ilgspējīgu valsts finanšu nodrošināšanai. Augsts nodarbinātības līmenis nepieciešams arī ekonomiskās izaugsmes, cilvēku labklājības un sociāli vienotākas Eiropas nodrošināšanai.
Tādēļ es arī vēlētos jums atgādināt to, ko teicām par krīzes pārvarēšanas stratēģijām. Finanšu ministri apstiprināja, ka atveseļošanās ir reāla, bet tā ir nestabila. Tādēļ ir svarīgi turpināt ekspansīvu finanšu politiku. Sarunas Padomes sanāksmē noveda pie vienošanās formulēt stratēģijas, kas balstītas uz tādiem principiem, kādus finanšu ministri apsprieda neoficiālā sanāksmē Gēteborgā.
Es vēlētos teikt kaut ko arī par energoapgādes drošību. Saskaņā ar 2009. gada jūnija secinājumiem Eiropadome nākamnedēļ novērtēs, kas ir sasniegts enerģijas infrastruktūras (starpsavienojumu) un krīzes mehānismu jautājumos. Mēs esam sagatavojuši ziņojumu par progresu, kas panākts kopš janvāra. Eiropadome ņems vērā šo ziņojumu.
Eiropadome arī pieņems Eiropas Savienības stratēģiju Baltijas jūras reģionam. Parlamenta plenārsēdes laikā septembrī mums bija ļoti noderīgas debates par šo jautājumu. Valdību un valstu vadītāji apstiprinās prezidentūras secinājumus, kas jāpieņem Vispārējo lietu un ārējo attiecību padomē pirmdien. Šī stratēģija veido saskaņotu regulējumu problēmu risināšanā, ar kurām sastopamies, un veicina ekonomisko, sociālo un teritoriālo vienotību Eiropas Savienībā. Es esmu pārliecināta, ka šī stratēģija var kalpot par ierosmi citiem makroreģioniem Eiropas Savienībā, tādējādi stiprinot Eiropas integrāciju. Eiropas Savienības stratēģija Donavas reģionam jau iegūst aprises, un tā būs gatava iesniegšanai Ungārijas prezidentūras laikā 2011. gadā.
Man ir liels gandarījums, ka Zviedrijas prezidentūra tagad var uzrādīt šīs iniciatīvas rezultātus, kura tika uzsākta, protams, šeit - Eiropas Parlamentā. Mēs ceram, ka Eiropadome spēs mudināt visus iesaistītos dalībniekus sākt īstenot stratēģiju ļoti ātri. Ta patiešām ir nepieciešams, ja mēs vēlamies sākt risināt nopietnas vides problēmas un sasniegt stratēģijas mērķus.
Eiropadome arī novērtēs progresu, kas vērojams īstenojot secinājumus attiecībā uz migrācijas situāciju Vidusjūras reģionā. Padome atzinīgi vērtēs pasākumus, kas veikti īsā laikposmā, piemēram, izmēģinājuma projekta uzsākšana Maltā, kā arī Eiropas Patvēruma atbalsta biroja izveidošana. Jāatzīmē arī tas, ka Eiropas Savienība un Turcija ir noslēgušas sarunas par migrāciju.
Mēs ceram, ka Eiropadome prasīs turpmākus centienus, lai risinātu pašreizējo situāciju Vidusjūras reģionā, un turpinās darbu pie ilgtermiņa risinājumiem, kas balstīti uz solidaritāti starp dalībvalstīm. Tāpat mēs ceram, ka Padome uzsvērs vajadzību palielināt pūles, lai ieviestu Eiropas Savienības vispārīgo pieeju migrācijai. Padome tiks mudināta stiprināt Frontex un ieviest kopīgus noteikumus Fronex darbībai jūrā.
Visbeidzot, notiks arī debates par ārējām attiecībām. Jūnijā Vispārējo lietu un ārējo attiecību padome lūdza iestādēm pārbaudīt, kā Eiropas Savienība turpmāk var iesaistīties Afganistānā un Pakistānā. Pirmais projekts tika apspriests septembrī neoficiālajā Gimnihas sanāksmē, un dalībvalstis pašlaik darba grupās apspriež detalizētu priekšlikumu. Nākamnedēļ ārlietu ministru sanāksmē Eiropas Savienība pieņems plānu, kā stiprināt mūsu iesaistīšanos Afganistānā un Pakistānā. Plāns būs koncentrēts uz valsts kapacitātes un iestāžu stiprināšanu abās valstīs. Ļoti svarīgi ir spēt īstenot šo plānu nekavējoties.
Lai mēs būtu spējīgi pagriezt notikumus Afganistānā un Pakistānā atpakaļ, ir vajadzīgi daudzpusīgi starptautiskie pasākumi. Ilgtspējīgu risinājumu nekad nevar sasniegt vienīgi ar militāriem risinājumiem. Bez drošības un kontroles ekonomiskā progresa nebūs. Mums arī nepieciešams dot ieguldījumu demokrātisku iestāžu izveidošanā un pilsoniskās sabiedrības stiprināšanā. Eiropas Savienībai šajā ziņā abās valstīs ir ļoti svarīga loma. Pastāv kopējas problēmas, kā arī reģionālie aspekti un, protams, pieeja abās valstīs ir atšķirīga. Šo jautājumu mēs apspriedīsim Eiropadomē nākamnedēļ, un es, protams, uzklausīšu visus šī Parlamenta deputātu komentārus un jautājumus.
(Aplausi)
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, es visumā piekrītu nostājai, ko Eiropadomes vārdā izteica Cecilia Malmström. Ļaujiet man izcelt divas galvenās tēmas: pirmkārt, Lisabonas līgums un visi institucionālie jautājumi, un, otrkārt, cīņa pret klimata pārmaiņām un Kopenhāgenas sanāksmes perspektīvas.
Pirmkārt, es uzskatu, ka šai Eiropadomei ir jāspēj pieņemt galīgie lēmumi, lai Lisabonas līgums stātos spēkā. Daudzus gadus mēs esam zinājuši, ka jauna līguma ratificēšana nav viegls pasākums. Mums ir bijušas daudzas neveiksmes un vilšanās, bet vienmēr ir uzvarējis līguma galvenais arguments - pārliecinošais arguments par demokrātisku un efektīvu Eiropu. Esmu pārliecināts, ka tas turpinās būs arguments, pārvarot pēdējo šķērsli, lai līgums stātos spēkā pēc Īrijas iedzīvotāju pilnīgā atbalsta Lisabonas līgumam.
Pēc ratifikācijas procesa beigām Polijā, mēs tagad varam sacīt, ka visas dalībvalstis ir demokrātiski apstiprinājušas Lisabonas līgumu. Mums tikai ir jāsagaida ratifikācijas procesa pabeigšana Čehijā. Protams, ir jāciena Čehijā notiekošās konstitucionālās procedūras, tādā veidā arī vajag atbildēt uz demokrātisko gribu redzēt līgumu stājamies spēkā. Šo demokrātisko gribu skaidri parādīja Čehijas parlaments, tādēļ es ceru, ka nekādi mākslīgi radīti šķēršļi un mākslīgi radīta aizkavēšanās pašlaik vairāk neradīs grūtības pirms pilnīgas ratifikācijas.
Es jau esmu minējis šim Parlamentam, cik svarīgi ir līdz minimumam samazināt kavēšanos ar Eiropas Komisijas iecelšanu. Tomēr mums ir jādara viss iespējamais, lai tiktu izveidota Lisabonas līguma Komisija, jo šis Eiropai ir kritisks laiks. Mums ir jāspēj virzīt uz priekšu darbakārtība, ko atbalstīja Parlaments, kad tas atkārtoti ievēlēja mani par priekšsēdētāju. Lai sasniegtu šo mērķi, un iestādes darbotos pienācīgi, mums jāratificē Lisabonas līgums, ja mēs vēlamies spēcīgu, saskaņotu un efektīvu Eiropas Savienību. Tātad, es vēlreiz paskaidroju, ka Eiropadomei jāuzņemas savi pienākumi un ir jāatzīst steidzamība un jāapzinās, ka Eiropai tās būs reālas izmaksas tik ilgi, kamēr Eiropas iestādes nevarēs darboties pienācīgi.
Tajā pašā laikā ir pareizi turpināt īstenošanas darbu un būt gataviem līguma spēkā stāšanās brīdim. Es zinu, ka šis Parlaments ir pilnībā nodevies šim darbam. Es esmu gandarīts par sadarbību ar jums, lai nodrošinātu, ka mēs pēc iespējas drīzāk sagaidām ieguvumus no līguma. Pastāv vairākas jomas, kurās Parlaments jau ir uzsācis darbu un devis lielu ieguldījumu, izkristalizējot idejas tādās jomās kā Eiropas iedzīvotāju iniciatīva. Es zinu, ka šopēcpusdien jūs apspriedīsit Elmar Brok ziņojumu par Eiropas Ārējās darbības dienestu. Šis ziņojums sākas ar gluži pareizu nostāju - nodrošināt, ka dienests, līdzīgi pārējiem līguma jauninājumiem, padara mūsu Kopienas sistēmu vēl stiprāku un funkcionālāku.
Es zinu, ka sākumā ir bijušas bažas par to, ka Ārējās darbības dienests būs kā ārpus Eiropas Savienības sistēmas peldoša starpvaldību institūcija, bet dienestam ir jābūt cieši nostiprinātam Eiropas Savienības sistēmā. Tam obligāti ļoti cieši jāsadarbojas ar visām iestādēm, pirmkārt un galvenokārt ar Komisiju. Lēmumus, ko tas sagatavos par kopējās ārpolitikas un drošības politikas jautājumiem, pieņems Komisija vai Padome. Patiesībā es esmu pārliecināts, ka tā panākumi būs atkarīgi no tā, vai tiks nodrošināts, ka Eiropas Savienības ārējā darbība ir kas vairāk par tās iestāžu sastāvdaļu summu. Ja tas var iekļauties šī Parlamenta demokrātiskajā pamatā, Padomes saskaņotībā ar valstu pārvaldēm un Komisijas kompetencē, un Eiropas vīzijā, tad dienests patiešām var kļūt par iedarbīgu instrumentu Eiropas Savienībā, lai sasniegtu tās mērķus starptautiskajā līmenī. Kopienas Ārējās darbības dienests, dienests, kas balstīts Kopienas metodē, būs spēcīgs dienests Eiropai un iedarbīgs instruments vienotai Eiropai, kas atainos tās ietekmi pasaulē.
Tajā pašā laikā Eiropadomei jāvirza aktīva politikas programma. Tai ir jāuztur mūsu darba virzītājspēks, lai atrisinātu ekonomisko krīzi, galvenokārt tās ietekmi uz bezdarbu. Mums jārīkojas tā, kā mēs vienojāmies G20 augstākā līmeņa sanāksmē. Mums jādara viss iespējamais, lai Eiropas Komisijas priekšlikumi par finanšu uzraudzīšanu stātos spēkā pēc iespējas drīzāk. Mums jāturpina īstenot mūsu programma, lai atrisinātu energoapgādes drošības problēmas.
Vissvarīgākā vienošanās Padomē par politiskiem jautājumiem notiks Kopenhāgenā. Sekmīgs iznākums Kopenhāgenā joprojām ir ļoti svarīgs eiropiešiem un nozīmīgākais uzdevums pasaules kopienai. Līdz Kopenhāgenas sanāksmei ir atlikušas mazāk par 50 dienām. Progress sarunās joprojām ir lēns. Eiropas Savienībai atkal ir jāizrāda iniciatīva un jāuztur virzītājspēks. Mērķi, ko esam izvirzījuši, ir rosinājuši citus uzsākt darbības, bet mēs visi zinām, ka, lai ierosinātu reālu globālu rīcību, mums jāsper nākamais solis. Mums jāpalīdz jaunattīstības valstīm ar konkrētām idejām par finansēm, kā Eiropas Komisija ierosināja iepriekšējā mēnesī. Mēs aprēķinām, ka līdz 2020. gadam jaunattīstības valstīm būs nepieciešami papildu aptuveni EUR 100 miljardi gadā. Vietējām finansēm, proti, no lielām jaunās ekonomikas valstīm - jaunattīstības, bet jaunās ekonomikas valstīm -, un oglekļa dioksīda tirgum jānosedz liela daļa no tā, bet liela mēroga starptautiskām valsts finansēm arī jābūt sagaidāmām, kopā ar Eiropas Savienību maksājot savu proporcionālo daļu.
Kopenhāgenas darba kārtība neattiecas tikai uz klimata pārmaiņām. Tas, protams, ir galvenais mērķis, bet klimats ir arī attīstības jautājums, un mēs nedrīkstam aizmirst šo ļoti svarīgo dimensiju. Tā būs galīgo saistību uzņemšanās, it īpaši laikā, kad uz valstu budžetiem jau tiek izdarīts spiediens, bet mēs visi zinām, ka, jo ilgāk mēs gaidām, jo dārgāk maksāsim. Eiropadomes uzdevums ir vēlreiz atrast radošus risinājumus, lai parādītu, ka Eiropas Savienība ir vienota cīņā pret klimata pārmaiņām.
Pirmkārt, Kopenhāgenai ir jāparāda, ka emisiju samazināšana ir sākusies; otrkārt, tai jāparāda, ka mēs esam gatavi palīdzēt tiem, kuri gatavi spert šo soli. Šis ir vislabākais veids, kā izstrādāt kārtību attiecībā uz aktīvu Eiropu, kā to nosaka Lisabonas līgums - izveidojot darbakārtību, kas parāda, ka Eiropas Savienība sniedz konkrētus labumus saviem iedzīvotājiem.
Ja mums ir vērienīga programma, mums nepieciešams efektīva institucionālā sistēma, un es atgriežos pie pirmā punkta. Lisabonas līgums ir paplašinātās Eiropas pirmais līgums. Šī paaudze, īpaši mūsu draugi Centrāleiropā un Austrumeiropā, labi atceras to laiku, kad Eiropa bija sadalīta, bet mēs neesam šeit uz visiem laikiem. Iestādes saglabāsies, tādēļ mums ir vajadzīgas iestādes paplašinātai Eiropai. Lisabonas līgums ir līgums 21. gadsimta Eiropai, ar spēcīgām iestādēm, kas spēj dot konkrētus rezultātus Eiropā ar 27 un vairāk dalībniekiem nākotnē. Tomēr nepietiek tikai ar iestādēm. Mums vajadzīga stipra politiskā griba, lai sasniegtu savus mērķus, un es ceru, ka Eiropadome šī mēneša beigās parādīs šo gribu lielā vērienīgā iznākumā Kopenhāgenā.
(Aplausi)
Joseph Daul
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Eiropas Tautas partijas grupa (Kristīgie demokrāti) sagaida no nākamās Eiropadomes, ka tā pārtrauks pārāk ilgo neskaidrības periodu attiecībā uz Eiropas iestādēm un radīs nepieciešamos impulsus, lai ieceltu jaunu Komisiju un arī stabilu Padomes priekšsēdētāju, kā arī Augsto pārstāvi, kā paredzēts Lisabonas līgumā.
Būtiskākais ir tas, ka Padomei jāveic nepieciešamie pasākumi, lai atbalstītu izaugsmes atsākšanos un nostādītu Eiropu vislabākajā pozīcijā, lai radītu jaunas darba vietas, jo krīze ilgs tikmēr, kamēr nebūs atjaunota sociālā vienotība.
Pirmkārt, attiecībā uz iestādēm es vēlētos atgādināt katram, ka Polijas prezidenta lēmums parakstīt līgumu nozīmē, ka visas valstis, izņemot vienu, ir atbrīvojušas ceļu Eiropai, lai beidzot virzītos uz priekšu, netērējot laiku.
Divas dienas pirms Eiropadomes, 27. oktobrī, Čehijas Konstitucionālā tiesa pētīs līguma atbilstību valsts konstitūcijai. Protams, mēs respektēsim šo lēmumu, lai kāds tas būtu.
Taču manis pārstāvētajai grupai ir žēl, ka Čehijas prezidents, kaut gan viņa parlaments kā tāds pieņēma Lisabonas līgumu, ir radījis jaunu ieganstu, lai aizkavētu savu parakstu, kaut gan visi zina, ka tas ir tikai iegansts. Es uzskatu par nožēlojamu to, ka citas valstis seko viņam un savukārt pieprasa garantijas par šo vai citu līguma aspektu. Mums nav jāpadodas kārdinājumam atvērt šo Pandoras lādi, un es apsveicu prezidentūru ar skaidro formulējumu.
Eiropas Tautas partijas grupa (Kristīgie demokrāti) sagaida no Eiropadomes skaidru norādi, ka Eiropas Savienība nepieņems nekādu kavējošu taktiku. Eiropā katrs, tieši vai netieši, atbalstīja līgumu, un tagad mums ir jādodas tālāk. Katrs no mums zina, ka, kamēr Eiropas publiskajās debatēs tiks risināti tikai institucionāli jautājumi un kamēr Eiropai nebūs vajadzīgo līdzekļu, lai pieņemtu lēmumus demokrātiski un efektīvi, reālie politiskie, ekonomiskie, sociālie un ekoloģiskie jautājumi netiks risināti ar vajadzīgo ātrumu un nopietnību.
Pašlaik mēs varam redzēt, ka atrodamies strupceļā.
Parlamentam jāspēj virzīt uz priekšu nākamo komisāru uzklausīšanas, cik ātri vien iespējams, un tam jāspēj līdz gada beigām izlemt par visām iecelšanām Komisijas un Padomes amatos.
Eiropas Tautas partijas grupa (Kristīgie demokrāti) sagaida arī no Eiropadomes skaidrus norādījumus par ekonomikas politiku, izdarot secinājumus no G20 augstākā līmeņa sanāksmes Pitsburgā, kas deva dažādus rezultātus, un mēs jau redzam presē, ka tas ir tā, it kā nekas nebūtu noticis.
Eiropai jādara viss, ko tā spēj, lai veicinātu savu uzņēmumu atgriešanu pietiekamas darbības līmenī, lai veiktu pieņemšanu darbā, bet arī jāveic ieguldījumi izpētē. Eiropai arī jādara viss iespējamais, lai tā varētu radīt godīgu komerciālo vidi.
Visbeidzot, jautājumā par klimatu es sagaidu no Eiropadomes, ka tā izveidos situācijai piemērotu stratēģiju, tas ir, attiecībā uz mūsu partneru uzņemto saistību vājumu līdz šim, kad līdz Kopenhāgenas sanāksmei atlikuši mazāk kā divi mēneši. Es uzdodu šo skaidro jautājumu: kādu spiedienu mēs izdarīsim uz Amerikas Savienotajām Valstīm, Ķīnu un visām jaunattīstības valstīm? Mērenu un pieklājīgu spiedienu vai maksimālu spiedienu? Lai kā es sevi apsveicu ar to, ka Eiropa šajā jautājumā ir celmlauzis, tā nevar būt vienīgā puse, kura pieliek pūles, kas nepieciešamas cīņā ar globālo sasilšanu.
Vairs atlikušas 50 dienas līdz Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksmei - 50 dienas nav daudz, bet ir pietiekoši, ja mēs zinām, kā būt pārliecinošiem, un tāpēc lūdzu jums, Padomes priekšsēdētāja kungs un Komisijas priekšsēdētāja kungs, pastāstīt mums, kā jūs grasāties izmantot šīs 50 dienas.
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Eiropadomes oktobra sesija būs izšķirošais moments, un tas parādīs, vai Eiropa apzinās neatliekamo vajadzību rīkoties ekonomikas labā, sociālo jautājumu jomā un pārvarēt institucionālās ķildas. Mana grupa, Eiropas Tautas partijas grupa (Kristīgie demokrāti), apelē pie katras no 27 Eiropas Savienības dalībvalstīm atbildības sajūtas.
(Aplausi)
Hannes Swoboda
Priekšsēdētāja kungs, Malmström kundze, Barroso kungs, pirms es aplūkoju institucionālos jautājumus, es vēlētos sacīt īsu piezīmi par Kopenhāgenu.
Jums ir pilnīga taisnība, Malmström kundze, un Barroso kungs to pastiprināja, ka viens no galvenajiem lēmumiem, kas mums jāpieņem, attiecas uz Kopenhāgenu. Mums vajadzīgi saistoši uzdevumi, nevis vispārīgi paziņojumi. To nav viegli panākt, jo amerikāņi vēl nav pabeiguši likumdošanas procesu. Mums arī būs jāpieņem lēmumi pēc Kopenhāgenas sanāksmes nākamā gada laikā. Tomēr procesa beigās jābūt saistošiem uzdevumiem. Tas ir pats galvenais.
Otrkārt, attiecībā uz finanšu tirgiem un ekonomisko situāciju, prēmijas, kas pašlaik tiek maksātas, ir gan kas nedzirdēts, gan izaicinošas. Tas galvenokārt attiecas uz Ameriku, bet tas var notikt arī Eiropā. Tā nav galvenā problēma, bet tā parāda to, cik daudz vadītāju vēl joprojām nesaprot, ko ietver jaunā finanšu tirgu regulēšana un kāda atbildība viņiem ir attiecībā uz iedzīvotājiem kopumā. Malmström kundze, es atzīstu, ka jo sevišķi jautājumam par nodarbinātības politiku ir jāpiešķir prioritāte. Tas nav jautājums tikai par stimulu saglabāšanu, kas tika uzsākti kā ekonomiskās atveseļošanās plāna daļa. Tas ir jautājums arī par jaunu pasākumu ieviešanu, lai stimulētu nodarbinātību.
Vakar Komisijas priekšsēdētājs deva pozitīvu atbildi Stephen Hughes lūgumam. Esmu ļoti gandarīts, ka mēs beidzot esam nonākuši pie vienprātības, ka nodarbinātības politikai ir jāatrodas mūsu darbības centrā visus nākamos gadus.
Tagad es vēlētos sacīt kaut ko par Lisabonu. Pirmkārt, attiecībā uz Václav Klaus paraksta neesamību, manuprāt, konstitucionālā tiesa pieņems pozitīvu lēmumu. Es uzskatu par nepieņemamu, ka šādi tiek izmantoti Beneša dekrēti, ka šis jautājums var tikt no jauna atsākts un paraksts var tikt aizkavēts. Es vēlētos atgādināt saviem kolēģiem no Čehijas, ka, pirms viņu iecelšanas amatā, mēs pasūtījām ziņojumu par Beneša dekrētiem - Malmström kundze, jūs atcerēsities, jo tolaik jūs piedalījāties, - kurā izpētīts, vai Beneša dekrēti ietver tādus šķēršļus, kas liedz Čehijai pievienoties. Vairākums tolaik uzskatīja, ka šie dekrēti šādus šķēršļus neietver. Dekrētiem pašlaik nav citādas ietekmes, bet tiem bija ietekme tad, kad tie tika izstrādāti. Sakot, ka Beneša dekrēti nebija šķērslis, kas liedz Čehijai pievienoties, mēs ar to saprotam, ka ir nepieņemami tagad lietot tos pašus dekrētus, lai atteiktos parakstīt Lisabonas līgumu. Šajā jautājumā mums jābūt skaidram viedoklim.
Lisabonas līgumam ir divi galvenie mērķi - no vienas puses, lielāka demokrātija Eiropā, kas ietver lielāku parlamentāro demokrātiju, galvenokārt Eiropas Parlamentā
(Protesti)
jūs to nevēlaties dzirdēt, jo jūs neesat lielākas demokrātijas pusē, un, no otras puses, lielāka efektivitāte. Malmström kundze, pašlaik jums ir ļoti svarīgs uzdevums nodrošināt, ka turpmāko nedēļu laikā institucionālie jautājumi un personāla jautājumi to nekavē. Vakar Barroso kungs pareizi teica, ka mums vajadzīgs tāds Padomes priekšsēdētājs, pār kuru mums nav ietekmes, bet kurš var labi sadarboties ar Komisiju - un šeit es vēlētos piekrist Parlamentam, - un tāds, kurš uzskata, ka Kopienas metode ir galvenā lēmumu pieņemšanas procesā. Tas ir ļoti svarīgi. Mums nav vajadzīgs tāds Padomes priekšsēdētājs, kurš ir lepns, visus apžilbina un mēģina mūs apmānīt. Mums ir vajadzīgs tāds Padomes priekšsēdētājs, kas var strādāt ar mums efektīvi.
Protams, ka mums ir vajadzīgs Ārējās darbības dienests, ne tikai to iemeslu dēļ, ko minējis Komisijas priekšsēdētājs, un ne tikai tādēļ, lai nodrošinātu efektīvus noteikumus attiecībā uz vienotību un kopējo ārpolitiku, bet arī parlamentārās kontroles iemeslu dēļ. Nav pieņemami atsevišķus punktus pēkšņi izņemt no Lisabonas līguma, kura nolūks ir nodrošināt lielāku parlamentāro kontroli, rezultātā iegūstot mazāku parlamentāro kontroli, ja Ārējās darbības dienests būs pilnībā neatkarīgs.
Es zinu, ka mums ir jāatrod kompromiss. Tomēr jums ir jāapzinās, ka mēs - kopā ar referentu Brok kungu - pilnībā piekrītam Komisijas priekšsēdētājam par to, ka mums ir nepieciešama skaidra struktūra. Izšķirošais faktors mums atkal ir parlamentārā kontrole, tostarp Ārējās darbības dienesta kontrole un Augstā pārstāvja sagatavotā ārpolitika, lai gan mēs, protams, atzīstam Padomes lomu. Tā kā reiz jūs bijāt viens no mums un cīnījāties par to Ārlietu komitejā, mēs uzskatām jūs par cīņas biedru šajā jomā. Es ceru, ka mēs varam ieviest Lisabonas līgumu tādā veidā, kā tas bija paredzēts, lai īstenotu lielāku demokrātiju, lielāku parlamentāro kontroli un efektīvāku ārpolitiku.
(Aplausi)
Zoltán Balczó
(HU) Swoboda kungs, jūs minējāt, ka Čehija tās pievienošanās laikā tika no jauna pārliecināta, ka nav jāuztraucas par Beneša dekrētiem, jo tie nav spēkā. Vai jūs apzināties, ka šo dekrētu nopietnās sekas joprojām ir spēkā? Tāpēc, ja šeit ir likuma vara, un mēs uzskatām, ka tā šajā ziņā valda visā Eiropā, tad Čehijai joprojām ir jārisina jautājums gan par Sudetijas vāciešiem, gan arī par ungāriem.
Priekšsēdētājs
Swoboda kungs, vai jūs to varētu komentēt?
Hannes Swoboda
Priekšsēdētāja kungs, es esmu ļoti iesaistīts šajā jautājumā, jo daudzi Sudetijas vācieši dzīvo Austrijā, un es atzīstu viņu tiesības, grūtības un uztraukumus. Tomēr mums visbeidzot ir jāatsakās no pagātnes rēgiem un jāskatās nākotnē. Nākotne nav saistīta ar Beneša dekrētiem. Tā ir saistīta ar brīvu Eiropu un brīviem pilsoņiem, kuru tiesības ir noteiktas Pamattiesību hartā. Tas ir mans Eiropas redzējums.
Guy Verhofstadt
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, "vilciens ir jau braucis tik ātri un aizbraucis tik tālu, ka, manuprāt, to nav iespējams ne apturēt, ne arī pagriezt”. Tas ir prezidenta Klaus citāts, un šī, iespējams, ir vienīgā reize, kad es piekrītu viņam, ka vilciens ir jau braucis tik ātri un aizbraucis tik tālu, ka to nav iespējams ne apturēt, ne arī pagriezt.
Šis ir nozīmīgākais prezidenta Klaus citāts, jo acīmredzot šķiet, ka viņš ir pieņēmis faktu, ka Lisabonas līgumu nekas vairs nevar aizkavēt. Es domāju, ka ir normāli, ka, ja 27 dalībvalstis ir līgumu ratificējušas un apstiprinājušas, mēs tagad varam gaidīt arī viņa parakstu.
Es domāju, ka pārmaiņas viņa attieksmē var skaidrot tikai ar mūsu un jūsu apņēmību virzīt uz priekšu visu procesu, kā to paredz Lisabonas līgums, un mums ir jāturpina to darīt nākamajās dienās un nedēļās. Es ceru, ka dienās, nevis nedēļās. Citiem vārdiem sakot, labākais veids, manuprāt, ir saņemt prezidenta Klaus parakstu, un līguma galīgā ratifikācija, Malmström kundze, vienkārši nozīmēs virzīt uz priekšu visu procesu un tā īstenošanu. Viņš saka, ka vilciens ir braucis tik ātri, ka to nav iespējams apturēt, tāpēc jums ir jāturpina braukt šajā vilcienā.
Šajā ziņā ir pilnīgi nepieciešams, lai Padome paātrinātu jaunās Komisijas iecelšanas procedūru un pēc iespējas drīzāk piedāvātu paketi Padomes priekšsēdētājam un Augstajam pārstāvim. Es atkārtoju, ka šis ir labākais veids, kā parādīt prezidentam Klaus, ka viņam ir taisnība, vilciens ar katru dienu brauc arvien ātrāk un ātrāk, un viņam nav citas izvēles, kā vienīgi parakstīt līgumu. Ja jūs gaidīsit, arī viņš gaidīs. Ja jūs dosities uz priekšu, viņš parakstīs līgumu. Tas ir mans viedoklis.
Mans otrs punkts attiecas uz Ārējās darbības dienestu. Es ceru, ka Padome šajā jautājumā var panākt vienošanos, bet ne jebkādu vienošanos. Mums jāizvairās no dublēšanas. Es baidos, ka mēs pašlaik veidojam divas paralēlas struktūras: viena ir Komisijas un Savienības delegācijas, kā jaunajā līgumā, kurās pašlaik ir vairāk nekā 6000 cilvēku, tostarp vietējais personāls, kas strādā Komisijas un Komisijas priekšsēdētāja labā. Otra struktūra ir jaunais Ārējās darbības dienests ar vairākiem tūkstošiem cilvēku, kuri strādā Augstā pārstāvja labā.
Visa šī procesa beigās ir pilnīgi skaidrs, ka mums ir nepieciešama tikai viena struktūra, kas nodarbojas ar ārlietām, bet nevis šī paralēlā Komisijas delegāciju struktūra, no vienas puses, un ārējo darbību dienesti, no otras puses. Es ceru, ka mēs Padomē esam vienojušies, bet es arī ceru, ka tā būs vienošanās, kurā ir ļoti skaidrs, ka Komisijas struktūrās nevar būt dublēšanās, ar Komisijas delegācijām, no vienas puses, un Ārējās darbības dienestu - no otras puses.
Rebecca Harms
Priekšsēdētāja kungs, Malmström kundze, Barroso kungs, attiecībā par Čehiju es vēlētos vispirms teikt, ka man šķiet, ka Klaus kungs ir ļoti slikts zaudētājs un viņa darbības simbolizē īpaša veida politisko nekaunību. Es vēlētos jūs lūgt ļoti, ļoti steidzami neatbildēt sliktam zaudētājam, kurš acīmredzot neciena pat Čehijas tiesību aktus, jo viņš neciena konstitucionālo vairākumu, kas nobalsoja par līgumu Čehijā, un kurš ignorē Čehijas likumdošanu, pieprasot, lai Pamattiesību harta Čehijā netiktu atzīta par spēkā esošu. Manuprāt, tas būtu viens solis pārāk tālu attiecībā uz šo čehu nemiera cēlēju. Čehijas iedzīvotāji, kuri ir paveikuši tik daudz Eiropas atkalapvienošanās labā, kad vācieši tur glābās bēgot, ir pelnījuši kaut ko labāku. Tas ir viss, ko vēlējos pateikt prezidentam Klaus.
(Aplausi)
Runājot par klimata pārmaiņām, Barroso kungs, jūs reti kad būsit dzirdējis, ka es tik lielā mērā piekristu jums, cik šodien. Es esmu ļoti, ļoti entuziastiska attiecībā uz to, ko jūs vēlreiz šeit sacījāt, cik svarīgi eiropiešiem ir uzņemties nepārprotamas saistības ieguldīt konkrētu summu klimata aizsardzības pasākumiem paredzētajā starptautiskajā fondā jaunattīstības valstīm. Vakar man bija kauns, kad izlasīju, ka Vācijas valsts sekretārs finanšu lietās, kurš piedalījās sarunās Luksemburgā, salīdzināja sarunas ar pokera spēli. Viņš sacīja, ka tad, kad spēlējat pokeru, jūs nevienam nesakāt, kādas kārtis jums ir rokās. Tomēr gatavošanās Kopenhāgenas sanāksmei noteikti nav pokera spēle. Kā vairākkārt ir sacījusi Merkel kundze un citi vadošie Eiropas Savienības politiķi, šis no visiem izaicinājumiem ir pats lielākais. Šis ir svarīgākais izaicinājums to cilvēku kopienai, kas dzīvo kopā uz šīs planētas. Manuprāt, tas būtu jāuztver nopietni.
Sākot no 2020. gada, turpmāk būtu jābūt pieejamiem EUR 100 miljardiem, lai palīdzētu jaunattīstības valstīm izpildīt savas saistības attiecībā uz klimata aizsardzību, kas tām pēc tam ir jāpārņem un jāīsteno savi piemērošanas pasākumi. Tādai valstij kā Vācija, sākot no 2020. gada un turpmāk, tas izmaksātu aptuveni EUR 3 miljardus. Salīdzinājumā ar to, ko mēs pašlaik piedāvājam ekonomiskās atveseļošanās paketēs vai finanšu nozares glābšanai, tas ir sīkums. Man ir kauns, ka neveiksme Kopenhāgenā un šī drausmīgā, mulsinošā pokera spēle tiek pieņemta. Veids, kādā Eiropas Savienība vakar risināja sarunas Luksemburgā, parāda, ka tā nav virzītājspēks. Tā nav uzņēmusies vadošo lomu starptautiskajā klimata aizsardzībā. Tā vietā Eiropas Savienība ir viens no galvenajiem šķēršļiem ceļā uz progresu. Jums ir jāsaprot, ka visa pasaule sekos visām sarunām, kas šodien notiek Luksemburgā un nākamajā nedēļā notiks Briselē.
Es varu tikai aicināt Barroso kungu steidzami vēlreiz nodrošināt, ka Komisija turpina iesākto. Šī starptautiskā fonda finansēšanai ir jābūt pārredzamai. Mēs par to esam runājuši divus gadus - kopš Bali. Malmström kundze, es uzskatu, ka zviedri sarunās rīkojas pareizi. Jums ir jāpaliek konsekventiem un jārespektē balsojums Parlamenta Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejā. Mērķis ir līdz 2020. gadam CO2 emisijas samazināt par 30 %. Ja mēs nolaidīsim savus skatienus, mēs nekad nesasniegsim divpakāpju mērķi.
Manuprāt, nozīmīgākā problēma ir Padomes Zviedrijas prezidentūras uzticamība. Es uzskatu, ka jums visbeidzot ir jāpārliecina valstij piederošais uzņēmums Vattenfall pastāvīgi un neierobežoti neveikt ieguldījumus ogļu nozarē visā Eiropā un, jo īpaši, neveikt ieguldījumus galvenokārt tur, kur nav jāpērk sertifikāti. Šī stratēģija no Vattenfall puses nodara kaitējumu jūsu labajai slavai, gatavojoties sarunām par pasaules klimatu. Es vēlētos arī jūs lūgt nodrošināt, ka tiktu izbeigta tiesvedība, ko Vattenfall ierosināja pret Vācijas Federatīvo Republiku, lai realizētu izmaiņas Vācijas vides tiesību aktos uzņēmuma Vattenfall ar oglēm darbināmo spēkstaciju interesēs. Es uzskatu, ka jūsu citādi nevainojamajā reputācijā diemžēl ir neliels, bet augošs melns traips. Pirms došanās uz Kopenhāgenu, jums ir jānodrošina, ka viss ir kārtībā.
Priekšsēdētājs
Kolēģi, lūdzu, ievērojiet piešķirto laiku. Jūsu runas ir ļoti svarīgas, bet tomēr man ir vēl cits pieprasījums zilās kartītes jautājumam. Es negatavojos reģistrēt katru zilo kartīti, jo mums ir jāturpina diskusija. Pēc dažām minūtēm būs vēl cits pieprasījums; ja tas ir Reglamenta 149. panta 8. punkta pieprasījums, es to reģistrēšu.
Timothy Kirkhope
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, atļaujiet vispirms apsveikt Zviedrijas valdību ar tās prezidentūru kopumā un jo īpaši ar veidu, kādā tā ir mēģinājusi virzīt uz priekšu ļoti svarīgos jautājumus par klimata pārmaiņām un darbu pie ekonomiskās un finanšu krīzes, ar ko mēs saskaramies. Es domāju, ka Reinfeldt kungs un viņa valdība ir pelnījuši mūsu pateicību par veidu, kādā viņi to ir darījuši, bet, kā tas ir bijis daudzās prezidentūrās, viņiem ir arī jānoregulē daudzas iekšējas institucionālas nekārtības - šajā gadījumā saistībā ar Lisabonas līgumu.
Institucionālā teoloģija nav Eiropas iedzīvotāju prioritāte. Mums, protams, ir nepieciešama Lisabonas darbakārtība, nevis Lisabonas līgums.
Lisabonas darbakārtībai ir cēls mērķis: mērķis līdz 2010. gadam izveidot dinamiskāko un konkurētspējīgāko uz zināšanām balstīto ekonomiku pasaulē, kura ir spējīga nodrošināt ilgspējīgu ekonomisko izaugsmi ar vairāk un labākām darbavietām, lielāku sociālo kohēziju un cieņu pret vidi.
Tagad tam būtu reāli jāmaina miljonu cilvēku dzīves un jānodrošina stabils pamats mūsu ekonomikas nākotnei, un tomēr, kā Reinfeldt kungs pats teica, Lisabonas darbakārtība ir izgāzusies.
Kāpēc mēs nekad faktiski negūstam rezultātus, kas būtu nozīmīgi mūsu pilsoņiem? Slavējamie Lākenes deklarācijas mērķi pēc tam netika ieviesti praksē, un tagad Lisabonas darbakārtībai ir raksturīgs tas pats mērķu un sasniegumu trūkums.
Tik tuvu, priekšsēdētāja kungs, bet tik tālu, un atkal iniciatīvām, kas saistītas ar dalībvalstu ekonomikām, ir jābūt skaidri saprotamām parastiem cilvēkiem. Darbavietu radīšana nenozīmē radīt darbavietas bijušajiem premjerministriem, lai kļūtu par Padomes priekšsēdētāju, vai līdzjutēju ceļošanu pa pasauli, lai kļūtu par Augstajiem pārstāvjiem ārlietās.
Šie divi darbi diez vai palīdzēs grūtībās nonākušajiem mazajiem un vidējiem uzņēmumiem visās valstīs. Tie neatvieglos krīzes situāciju, kurā tagad atrodas miljoniem ģimeņu.
Institucionālās pārmaiņas nepalīdz novērst klimata pārmaiņas. Ir jāskatās acīs lielākajiem draudiem mūsu pasaulei un jāatrod praktiski un realizējami risinājumi. Tūkstošiem lappušu teksta, kas pārsvarā ir pārāk sarežģīts mūsu iedzīvotājiem, lai to kādreiz saprastu, tikai patērē kokus, kas mums ir jāaizsargā.
Izdarīsim spiedienu uz pasaules kopienu, lai apvienotos ar mērķi saglabāt planētu nākamajām paaudzēm, nevis uz tiem, kuri pilnībā neatbalsta dažu cilvēku no Eiropas iestādēm entuziasmu.
Neskatoties uz visu šo, es ceru, ka Zviedrijas prezidentūra atlikušajā laikā to spēs paveikt un patiešām augstākā līmeņa sanāksmē koncentrēt visu Eiropas valstu vadītāju uzmanību uz nozīmīgākajām problēmām, kas uztrauc cilvēkus, uz tām problēmām, uz kurām viņi koncentrēja uzmanību prezidentūras sākumā, attiecībā uz ekonomiku, Eiropu un patiešām - klimata pārmaiņām. Vēlu viņiem visu labāko atlikušajā laika posmā un pateicos par līdzšinējo darbu.
Lothar Bisky
Priekšsēdētāja kungs, Malmström kundze, Barroso kungs, pēdējos trijos mēnešos ir bijušas daudzas spekulācijas par personāla nodrošinājuma jautājumiem un Lisabonas līguma iespējamo stāšanos spēkā, ko manis pārstāvētā grupa noraidīja trīs nopietnu iemeslu dēļ.
Vienkāršoti sakot, pirmkārt, mēs vēlamies, lai par prioritāti tiktu noteikta sociāla Eiropa, nevis radikāla tirgus orientācija. Otrkārt, mēs vēlamies atbruņošanos, nevis militārā potenciāla vairošanu, un, treškārt, mēs vēlamies tiešāku demokrātiju, nevis elitāru Eiropu.
Mums galu galā ir jānodarbojas ar specifiskiem satura jautājumiem. Kamēr mēs strīdamies par vārdiem un amatiem, arvien vairāk cilvēku zaudē savus darbus. Bankas, protams, ir izglābtas. Tajā pašā laikā Barroso kungs aicina mūs drīz pārtraukt īstenot ekonomiskās atveseļošanās plānus - vakar tika noteikts termiņš, 2011. gads, - un dalībvalstīs strauji samazināt budžeta deficītus. Tas nozīmē algu un pensiju samazinājumu, sabiedrisko pakalpojumu un sociālā nodrošinājuma garantiju sniegšanu mazākā apjomā, augstāku pievienotās vērtības nodokli un kolektīvo nolīgumu trūkumu. Viens aktuāls piemērs ir Vācijas rūpnieciskā tīrīšanas nozare, kuras darbinieki streikoja trīs dienas.
Šīs ir problēmas, kas ietekmē cilvēkus Eiropā, un šīs ir problēmas, ar kurām ir jānodarbojas Padomei. Tā vietā galvenais rūpju objekts ir pantu pievienošana Lisabonas līgumam, lai pamudinātu Čehijas prezidentu to parakstīt. Ja tas praksē tiešām ir tik vienkārši, kā šķiet, es lūgšu valdību vadītājiem vairāk padomāt par sociālā progresa pantu Lisabonas līgumā. Tas būtu daudz lietderīgāk.
Parlamenta pilnvaru termiņa sākumā tika iesniegti daudzi pozitīvi priekšlikumi attiecībā uz sociālāku ES politiku. Tie neattiecās tikai uz sociālā progresa pantu. Tie attiecās arī uz jaunu ekonomiskās atveseļošanās plānu Eiropai, lai izveidotu un saglabātu darbavietas, kā arī uz ieguldījumu palielināšanu un ilgspējīgu apkārtējās vides attīstību.
Tika aicināts izveidot Eiropas nodarbinātības paktu vairāk un labākām darbavietām, līdzvērtīgai samaksai, lielākām tiesībām darba ņēmējiem un labākiem darba apstākļiem. Notika diskusijas par lielāku solidaritāti starp dalībvalstīm un sociālā nodrošinājuma un pensiju sistēmu ilgtspējīguma nodrošināšanu.
Dalībvalstu vai Komisijas politikā es līdz šim vēl neesmu identificējis nevienu stratēģiju, kas varētu mūs virzīt uz šo mērķu sasniegšanu. Padomei tagad, protams, ir jāapsver amatpersonu izraudzīšana jaunajā Komisijā un iespējamās izmaiņas Lisabonas līgumā. Tomēr uzmanība ir jākoncentrē uz manis minētajām problēmām un to risinājumiem. Manis pārstāvētās grupas balsojums Komisāru kolēģijā būs atkarīgs no tā.
Nigel Farage
EFD grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, Barroso kungs šorīt sacīja, ka visas dalībvalstis esot demokrātiskā veidā ratificējušas šo līgumu. Tā nav patiesība. Lielbritānijas iedzīvotājiem nav bijusi iespēja paust savu viedokli šajā jautājumā, neskatoties uz to, ka tas viņiem tika apsolīts, un, kamēr mums par šo jautājumu netiks sarīkots referendums, es atsakos atzīt šī līguma leģitimitāti.
(Protesti)
Tagad uzmanība ir pievērsta prezidentam Klaus un tam, ko viņš drīkst vai nedrīkst darīt nākamajā nedēļā, un tas ir interesanti. Es zinu, ka jūs visi ienīstat prezidentu Klaus, jo viņš tic valsts demokrātijai.
(Protesti)
Savukārt šeit viņš iestājas par Čehijas valsts interesēm un aizstāv tās. Viņš baidās no Vācijas pretenzijām attiecībā uz Sudetijas īpašumiem, un, paklausoties, ko vācu politiķi saka par šo tematu, es domāju, ka viņam ir pilnīgas tiesības baidīties.
Tāpēc neatkāpieties, prezident Klaus; ja viņi nesniedz jums to, ko vēlaties, neparakstiet līgumu. Ja viņi jums sniedz to, ko vēlaties, līgums ir atkārtoti jāratificē visās 25 dalībvalstīs, kas nozīmē, ka Lielbritānijā tiks rīkots referendums, un es esmu pārliecināts, ka jūs kā demokrāti visi vēlētos redzēt Lielbritānijā referendumu par šo līgumu. Es noteikti to vēlētos.
Un šīs augstākā līmeņa sanāksmes beigās es vēlētos zināt, vai tiešām mums atkal būs jauns Eiropas imperators? Vai tas būs Tony Blair ar savu imperatori Cherie? Labi, es esmu nācis pie secinājuma, ka es vēlos Tony Blair. Lūdzu, ieceliet Tony Blair, cilvēku, kurš atdeva GBP 2 miljardus no t. s. britu atlaides, pretī neko nesaņemot; cilvēku, kurš apsolīja mums referendumu par konstitūciju, bet atsacījās mums to sarīkot.
Ir pilnīgi skaidrs, ka šajā Eiropas Savienībā balva par valsts nodevību ir tiešām augsta. Tāpēc, lūdzu, ieceliet Tony Blair. Tas Lielbritānijas iedzīvotājiem parādīs patiesību, ka Eiropas Savienībā svarīgi nav vēlētie pārstāvji, bet gan cilvēki, kas nodod valsts demokrātiju par labu Eiropas Savienībai, kas iegūst labākos amatus. Lūdzu, lūdzu, ieceliet Tony Blair par pirmo Eiropas prezidentu.
Diane Dodds
Priekšsēdētāja kungs, ir apbēdinoši, bet ne negaidīti, ka Padome un Komisija ir nolēmušas turpināt virzīt Lisabonas līgumu. Es zinu, ka Parlamentā tas, iespējams, nav iecienīts viedoklis, bet tā ir mana patiesi dziļa pārliecība, ka Apvienotajā Karalistē par līgumu ir jārīko referendums. Es nesaprotu, kāpēc ne konservatīvie, ne arī leiboristi nevēlas to rīkot.
Tomēr šorīt es vēlos īpaši pievērst jūsu uzmanību, ministres kundze, finanšu krīzei, kas turpina vajāt Eiropu. Vakarnakt Anglijas bankas pārvaldnieks Mervyn King kungs norādīja, ka AK kredīti bankās bija aptuveni GBP 1 triljons. Tiešām, viņš norādīja, ka nekad agrāk tik mazs skaits cilvēku nav bijuši parādā tik lielu naudas summu tik lielam skaitam cilvēku, neveicot reālas reformas. King kungs turpināja, norādot, ka banku regulēšana nebija pietiekama, bet šīs banku krīzes pamatā bija morāla dilemma, ka finanšu un banku iestādes zināja, ka tās ir pārāk lielas, lai ciestu neveiksmi, un nodokļu maksātājiem, neatkarīgi no tā, vai viņi atrodas Apvienotajā Karalistē vai citos Eiropas reģionos, tām vienmēr ir jāpalīdz, neatkarīgi no krīzes veida. Tā ir ļoti nopietna maksa, ministra kungs, un tās vaininieks ir viens no pašas banku pasaules vadošajiem dalībniekiem. Ir vajadzīga griba risināt šo morālo dilemmu Padomes sanāksmēs, un Parlamentam būs interesanti zināt, kāda ir šī griba un kā tā tiks realizēta.
Cecilia Malmström
Priekšsēdētāja kungs, paldies, ka devāt man iespēju tagad izteikt dažus komentārus, lai gan es, protams, palikšu šeit līdz debašu beigām.
Pirmkārt, es vēlētos uzrunāt Verhofstadt kungu. Nē, es nedomāju, ka būs iespējams arī apturēt vilcienu. Es ceru, ka vilciens ļoti, ļoti drīz pienāks stacijā. Es varu apgalvot gan Verhofstadt kungam, gan arī godājamiem deputātiem, ka Zviedrijas prezidentūra ļoti cieši sadarbojas ar Čehiju, un mēs ceram, ka ļoti drīz varēsim sniegt precīzāku un skaidrāku atbildi uz jautājumu, kas notiks ar līgumu un kad. Līdzīgi jums, mēs ļoti vēlamies visu nokārtot, cik drīz vien iespējams, attiecībā gan uz amatiem, kas jāaizpilda, gan arī komisāru sarakstu, kas jāiesniedz Eiropas Parlamentam uzklausīšanai, ko jūs organizēsit. Augstākā līmeņa sanāksmes laikā mēs pieņemsim visus nepieciešamos lēmumus, kurus ir iespējams pieņemt. Tiklīdz mums būs visas ratifikācijas, tiks sākti visi sagatavošanās pasākumi, lai Lisabonas līgums stātos spēkā.
Es vēlētos arī izteikt savu pateicību tam milzīgajam atbalstam, ko deputāti no visām grupām ir izrādījuši prezidentūras absolūtajai galvenajai prioritātei, proti, vienošanās panākšanai Kopenhāgenā. Tas ir ārkārtīgi svarīgi. Uz Eiropas pleciem gulstas milzīga atbildība atrisināt finansēšanas jautājumu, lai mēs varam parādīt, ka uzņemamies savu atbildības daļu par pasauli un varam sūtīt atbilstošus signālus.
Daul kungs, mums ir ļoti intensīvs kontakts ar citiem dalībniekiem. Tikai dažu nedēļu laikā mums būs augstākā līmeņa sanāksme ar Krieviju un Ķīnu, kā arī ar ASV, un klimata un enerģijas jautājumiem diskusijās ar šīm valstīm, protams, tiks piešķirta prioritāte. Desmit dienu laikā mums būs arī darba grupu tikšanās un Barselonas augstākā līmeņa sanāksme. Turklāt finanšu ministri tiksies Sentendrjūsā, tāpēc par to ir daudz iespēju runāt. Es neesmu apmierināta ar līdzšinējiem rezultātiem, bet es esmu pilnīgi pārliecināta, ka mēs joprojām varēsim panāk vienošanos Kopenhāgenā. To no mums gaida cilvēki visā pasaulē.
Es arī uzskatu, ka būtu ļoti labi, ja ES varētu uzrādīt rezultātus finanšu krīzes risināšanas jomā. Lai gan tagad ir saskatāmas atsevišķas pozitīvas pazīmes, mēs joprojām nedrīkstam aizmirst, ka mums ir nepieciešamas jaunas uzraudzības iestādes, lai mēs būtu labāk apbruņoti un izvairītos no līdzīgām krīzēm nākotnē, un spētu tās savlaicīgi atpazīt. Tāpēc es ceru, ka kontroles sistēmas un makrouzraudzības iestāde tiks izveidotas, cik drīz vien iespējams.
Institucionālie jautājumi ir ļoti svarīgi. Ir svarīgi, lai Eiropas Savienība spētu pieņemt lēmumus un darītu to demokrātiskā un efektīvā veidā. Šajā sakarā Lisabonas līgums ir svarīgs instruments. Tajā pašā laikā Eiropas Savienība nekad neiegūs tās iedzīvotāju uzticību, ja mēs noteiktos jautājumos nesasniegsim rezultātus. Par ekonomiskās krīzes un apkārtējās vides problēmām ir nobažījušies cilvēki visā pasaulē, ne tikai Eiropas Savienībā. Ja mēs varam virzīties uz priekšu un sasniegt rezultātus augstākā līmeņa sanāksmē un vēlāk rudenī, tad es ticu, ka tas radīs ļoti labu pamatu paaugstinātai leģitimitātei un uzticībai Eiropas iestādēm.
José Manuel Barroso
Priekšsēdētāja kungs, es domāju, ka Eiropas Tautas partijas grupas (Kristīgo demokrātu) priekšsēdētājs Joseph Daul kungs un Harms kundze ir uzdevuši dažus ļoti svarīgus jautājumus.
Kā mēs varam nodrošināt veiksmīgu iznākumu Kopenhāgenā, īpaši tad, ja citi partneri necenšas panākt to pašu? Īstenībā šeit ir grūtības, jo dažām attīstītajām valstīm acīmredzami trūkst motivācijas uzņemties konkrētas saistības attiecībā uz emisiju samazināšanu. Jaunattīstības valstu lielākās tautsaimniecības arī nevēlas integrēt savus valsts atvieglojumu plānus ar globālo nolīgumu, un pašlaik nav ticama finanšu plāna.
Tātad, ko mums darīt šajā situācijā?
Pirmkārt, es uzskatu, ka pašlaik Eiropai nebūtu jāierobežo savi mērķi. Tas sniegtu attaisnojumu tam, lai nebūtu jāpieliek nekādas pūles. Tāpēc mūsu uzdevums ir turpināt parādīt centienus un vadību, bet tajā pašā laikā, un šeit es atbildu konkrēti Joseph Daul, sakot, ka mūsu piedāvājums, īpaši mūsu finanšu piedāvājums, ir ar nosacījumu. Mēs esam gatavi palīdzēt valstīm, kas pieliek patiesas pūles, lai samazinātu emisijas. Tāpēc ir svarīgi izteikt finanšu piedāvājumu ar nosacījumu, bet mūsu mērķu ierobežošana būtu kļūda.
Es ticu, ka Kopenhāgenas sanāksmei tomēr ir iespējams veiksmīgs iznākums. Ir arī pozitīvi aspekti. Sarunās atkal ir iesaistījušās Amerikas Savienotās Valstis. Jāatgādina, ka pirms dažiem gadiem Amerikas Savienotās Valstis reāli nepiedalījās sarunu procesā, bet tagad tās ir apsolījušas iesaistīties. Jāatgādina arī, ka Austrālija un Japāna ir paziņojušas par vērienīgiem mērķiem -pagaidām, protams, noteikti vēl neuzņemoties konkrētas saistības, bet politiskā līmenī. Pat Ķīna, Meksika, Brazīlija un Dienvidkoreja ir paziņojušas par vērienīgiem valstu plāniem, bet nav vēl piekritušas integrēt tos globālajā nolīgumā.
Tāpēc uzsvērsim šos pozitīvos aspektus un padarīsim tos dinamiskus, un es ceru, ka Eiropadome šī mēneša beigās neatbalstīs skeptiķus un "Kasandras”, kas jau saka, ka mums ir nepieciešams plāns B ar kaujas piederumiem. Es jau esmu teicis, ka nav plāna B, jo nav planētas B. Mums ir jākoncentrējas un mēs nedrīkstam palaist garām to vēsturisko iespēju, ko piedāvā Kopenhāgenas sanāksme.
Nobeigumā es varu izteikt tikai savu izbrīnu. Es nekad nebūtu gaidījis, ka šī Parlamenta deputāts no Lielbritānijas apšaubīs tādu lielu iestādi, kāda ir Apvienotās Karalistes parlaments. Viens no lielākajiem Lielbritānijas ieguldījumiem civilizācijā bija un ir Apvienotās Karalistes parlaments.
(Aplausi)
Es paskaidrošu. Britu valdība ir vienojusies par līgumu. Britu valdība ir parakstījusi līgumu. Lielbritānijas parlaments - Pārstāvju palāta un Lordu palāta - līgumu ir apstiprinājis. Viņas Majestāte karaliene līgumu ir ratificējusi. AK ratifikācijas instrumenti ir nodoti glabāšanā Romā.
Tādējādi Apvienotā Karaliste Lisabonas līgumu ir ratificējusi, un es ceru, ka visi - īpaši britu deputāti - ciena Lielbritānijas demokrātijas sistēmu.
(Aplausi)
Othmar Karas
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Farage kungs tagad aiziet. Es ceru, ka šajā plenārsēžu zālē nav neviena, kurš arī izjustu nepatiktu pret to, ko viņš norādīja par mums. Nepatika tika izteikta pret Eiropas ideāliem, un egoisms, protekcionisms un nacionālisms ir lielākie Eiropas Savienības Kopienas ienaidnieki.
Turklāt es ceru, ka šajā plenārsēžu zālē nav neviena, kurš iztirgotu parlamentāro demokrātiju pret iedzīvotājiem un kurš saskata sadalošu līniju starp mums un mūsu kā iedzīvotāju pārstāvju darbu, kā norādīja Farage kungs.
Mēs visi redzējām, ka augstākā līmeņa sanāksmes sagatavošanas process bija spraigs, un mēs ceram, ka konstitucionālā tiesa pieņems noteiktu, atceļošu lēmumu. Mēs gaidām, ka Padome izpildīs savu pienākumu pret Eiropu, neļaujot nevienai personai padarīt sevi par ķīlnieci, un pieņems nepieciešamos lēmumus attiecībā uz personāla nodrošinājumu, iestādēm, grafiku, saturu un finansēm.
Tomēr es arī aicinu valdības nemeklēt mazāko kopsaucēju, atlasot un ieceļot komisārus, bet tā vietā atrast labāko risinājumu Kopienai, kurai mēs visi piederam. Izraugoties komisārus, es aicinu valdības nespēlēt pazīstamās senās partiju politiskās spēles, bet tā vietā izraudzīšanas procesa pamatā noteikt vispārīgu atbildību par Eiropu. Es aicinu Komisijas priekšsēdētāju izvirzīt komisāriem un dalībvalstīm augstu prasību kopumu.
Mans otrs punkts attiecas uz finanšu tirgu uzraudzību. Es atzinīgi vērtēju priekšlikumus makrouzraudzībai, bet tie nesniedzas pietiekami tālu. Mums ir nepieciešama arī mikrouzraudzība, un, manuprāt, Komisijas priekšlikums ir mazākais kopsaucējs, t. i., pats minimums. Mums ir jādodas tālāk. Mums ir jāizveido Eiropas finanšu tirgu uzraudzības iestāde, kurai būtu tiesības veikt nepieciešamos pasākumus, līdzīgi Eiropas Centrālajai bankai.
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Jo Leinen
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Václav Klaus prasība pievienot Pamattiesību hartai papildinājumu ir patvaļīga un nevajadzīga. Tomēr ir viegli iebilst, jo harta attiecas tikai uz ES tiesību aktiem un tiks piemērota tikai nākotnē. Tāpēc vajadzības gadījumā Padomei ir jāsagatavo politiska deklarācija. Pēc tam dažu nedēļu laikā ir jānotiek līguma ratifikācijai, ko mēs esam gaidījuši deviņus gadus.
Eiropadomei ir jāveic nepieciešamie sagatavošanās pasākumi, bet nevajadzētu izdarīt nekādus pārsteidzīgus secinājumus. Tas attiecas arī uz Eiropas Ārējās darbības dienestu. Augstais pārstāvis ir atbildīgs par dienesta koncepcijas ierosināšanu, nevis par Padomes birokrātiju. Tāpēc es lūgšu Padomes prezidentūru nodrošināt, ka viena dienesta puse nepaliek bezdarbīga, bet var integrēt sevi kopienas sistēmā, kā sacīja Barroso kungs.
Šis līgums sniedz mums juridisku pamatu kopīgai enerģētikas politikai un kopīgai klimata aizsardzības politikai. Es varu vienīgi paust cerību, ka neziņa zudīs līdz sanāksmei Kopenhāgenā, jo mēs nedrīkstam atstāt šos jautājumus atklātus līdz konferencei. Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja ir izteikusi skaidras prasības, tostarp attiecībā uz finansēšanu. Es ceru, ka nākamajā nedēļā augstākā līmeņa sanāksmē tiks panākta vienošanās par finansēšanas koncepciju. Turklāt mums Eiropas Savienībā ir nepieciešama iekšēja sloga sadale. Vācijai un citām valstīm ir jāpiekāpjas, jo mums ir nepieciešams godīgs darījums gan ES ietvaros, gan arī starp ES un jaunattīstības valstīm visā pasaulē.
Marielle De Sarnez
(FR) Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos uzdot trīs jautājumus.
Pirmkārt, pastāv problēma saistībā ar klimata pārmaiņām. Ikviens var pārliecināties, ka Eiropas Savienībai ir īpašs pienākums Kopenhāgenā vadīt pasaules valstis. Lai to darītu, mums ir jābūt prasīgiem un pretencioziem, ciktāl tas attiecas uz mērķiem, bet mums ir arī jāatzīst savs parāds pret jaunattīstības valstīm. Visām valstīm ir jāpiekrīt veikt atbilstošu finanšu ieguldījumu. Ja mēs nespējam parādīt solidaritāti, tad šo plānu nevarēs realizēt.
Mans otrs jautājums ir saistīts ar migrācijas problēmu. Ir, protams, jāuzlabo Frontex darbība, bet, ja mēs tiešām vēlamies palīdzēt Dienvideiropas valstīm, tad mums ir jāvirzās tiesību uz patvērumu saskaņošanas virzienā, jāpārskata Dublinas Konvencija un - galvenokārt - visbeidzot ir jāsagatavo patiesa imigrācijas politika. Es uzskatu, ka šis ir vienīgais veids, kā atrisināt šo problēmu mierīgā un atbildīgā veidā.
Visbeidzot, trešais jautājums attiecas uz ārpolitiku. Padome gatavojas risināt Ārējās darbības dienesta jautājumu. Jo labāk! Iespējams, mums būs Augstais pārstāvis. Jo labāk! Taču vēl labāk būtu runāt vienā balsī, vismaz par konfliktiem, kas satricina pasauli. Es īpaši domāju par Afganistānu, kur, es vēlos atzīmēt, iesaistīto Eiropas karavīru skaits ir gandrīz vienāds ar ASV karavīru skaitu.
Šī gada 3. novembrī notiks ES-ASV augstākā līmeņa sanāksme, un eiropiešiem ir īpaša atbildība. Viņiem ir jāierosina stratēģija, kurā būtu paredzēti ne tikai militāri līdzekļi. Ja to neizdarīsim mēs, to neizdarīs neviens cits.
Gerald Häfner
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Lisabonas līgums atrodas finiša taisnē, un tagad ir laiks skatīties nākotnē. Mums Eiropa ir jāpadara sociālāka, videi draudzīgāka un demokrātiskāka. Šajās jomās mums ir īpaši daudz kas jāpaveic.
Es vēlētos redzēt Eiropu, kurā iedzīvotāji uzskatītu sevi nevis vienkārši par novērotājiem vai Eiropas Kopienas objektu, bet par tās subjektu. Es vēlētos redzēt Eiropu, kurā cilvēki justu, ka Eiropa ir paredzēta iedzīvotājiem, bet mums ir daudz jāpaveic, lai to sasniegtu.
Es sacīju, ka Lisabonas līgums atrodas finiša taisnē, bet nedrīkst aizmirst, ka to, protams, var viegli zaudēt.
Mani sarūgtina fakts, ka īsi pirms ratifikācijas procesa pabeigšanas mēs dzirdam arvien vairāk skaļu apvainojumu, kas ir vērsti pret Eiropas ideāliem un Eiropas tiesībām. Viens atsevišķas Eiropas valsts prezidents mēģina pieprasīt izpirkšanas maksu par saviem iedzīvotājiem, savu valsti un visu Eiropu. Tagad viņš pēkšņi paskaidro, ka Pamattiesību harta viņa valstī nav piemērojama. Ja tas, ko es uzzināju vakar, ir taisnība, tad viņam pat ir sniegtas šāda veida garantijas. Tas tiešām būtu briesmīgi, un es būtu gandarīts, ja situāciju varētu noskaidrot un tiktu nepārprotami paskaidrots, ka šāda veida garantijas nav sniegtas. Pretējā gadījumā šķiet, ka mēs atgriežamies viduslaikos, kur despotiski valdnieki saviem pakļautajiem piešķīra tikai tās tiesības, kuras viņi vēlējās piešķirt. Tomēr mēs nedzīvojam viduslaikos, mēs dzīvojam Eiropā, un Eiropa ir kopiena, kas balstīta uz likumiem un demokrātiju.
Čehijas parlaments un senāts ir jau nobalsojuši par šo līgumu, neizsakot šāda veida prasības. Šīs institūcijas to, protams, izdarīja nopietna iemesla dēļ, jo tās vēlējās, lai Čehijā s tiktu piemērota Pamattiesību harta. Tā ir šī līguma būtība, un mēs nedrīkstam atļaut bez nopietna iemesla to izņemt no līguma.
Pamattiesības ir neatņemamas visu iedzīvotāju tiesības, kuras neattiecas tikai uz dažiem no tiem. Eiropa ir kopiena, kas balstīta uz likumiem un demokrātiju. Tas nav tirgus. Tas nozīmē, ka mums ir jānovērš šāda veida briesmīgas vienošanās, kas tiek gatavotas saistībā ar Pamattiesību hartu, un mēs negādā gadījumā nedrīkstam atļaut to ierobežot vai apšaubīt. Mēs nedrīkstam pieļaut, ka šādi jautājumi kļūst apspriežami un Eiropa pārvēršas par tirgus laukumu.
Šie notikumi parāda, cik svarīgi mums Eiropā ir stiprināt demokrātiju.
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Oldřich Vlasák
(CS) Priekšsēdētāja kungs, ministra kungs, komisāra kungs, dāmas un kungi, es vēlos atbildēt uz iepriekšējo runu. Ir pilnīgi skaidrs, ka nākamajā Eiropadomes sanāksmē dominēs institucionālie jautājumi un Lisabonas līguma ratifikācijas process. Debatēs par ES tālāko virzienu mums ir, manuprāt, citam pret citu jāizturas ar atbilstošu pazemību un tajā pašā laikā mums ir mierīgi jārespektē dažādu dalībvalstu un to konstitucionālo dalībnieku suverēnie lēmumu pieņemšanas mehānismi.
Tagad es vēlētos atgriezties pie sava temata. Es personīgi uzskatu, ka makroreģionālā stratēģija nav mazāk svarīgs punkts Padomes diskusiju darbakārtībā. Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, iepriekšējā parlamentā jau tika panākta vienošanās, ka Baltijas jūras reģions ir piemērots izmēģinājuma projekta realizēšanai, kura nolūks ir īstenot ES iekšējo makroreģionu stratēģiju, un tāpēc es esmu gandarīts, ka šis īpašais Padomes lēmums visdrīzāk tiks ratificēts.
Tajā pašā laikā es uzskatu, ka tagad ir pienācis laiks sākt domāt par jautājumu, kā atkārtot šo izmēģinājuma stratēģiju. Ja šajā kontekstā mēs palūkojamies Eiropas kartē, ir redzams, ka lielākās atšķirības, gan ekonomiskas, gan sociālas un kulturālas, joprojām pastāv gar robežām starp bijušo sociālistisko valstu bloku un Rietumeiropas kapitālistiskajām valstīm. Šīs atšķirības ir saskatāmas arī šeit, Parlamentā. Divdesmit gadus pēc Berlīnes mūra krišanas mēs joprojām runājam par vecajām un jaunajām dalībvalstīm. Divdesmit gadus pēc Samta revolūcijas mēs joprojām piemērojam izņēmumus personu pārvietošanās brīvībai, piemērojot pārejas periodus darba ņēmēju pārvietošanās brīvībai. Šie ir pilnīgi acīmredzami šķēršļi, kas būtu sistemātiski jānojauc...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Georgios Toussas
(EL) Priekšsēdētāja kungs, Padomes un Komisijas paziņojumi par gaidāmo Eiropas Padomes augstākā līmeņa sanāksmi norāda uz Eiropas Savienības un tās dalībvalstu valdību politikas eskalāciju, kas vērsta pret vienkāršiem cilvēkiem, ar jaunu totālu uzbrukumu strādnieku šķirai. Eiropas Savienības un tās dalībvalstu valdību, neatkarīgi no tā, vai tās ir centriski labēji vai arī centriski kreisi orientētas, galvenais mērķis ir nodrošināt monopoluzņēmumu pastāvīgu rentabilitāti, lielāko kapitālistiskās ekonomiskās krīzes smagumu uzliekot strādnieku šķirai, izmantojot Eiropas Savienību.
Tajā laikā, kad Eiropas Savienība atbalstīja monopolu nezvērus ar simtiem miljardu eiro paketi, un, iespējams, ka tiem tiks piešķirts papildu finansējums, šajā jaunajā fāzē priekšroka būtu dodama ātrākai kapitālistisko pārkārtojumu veicināšanai, kas tika plānoti Lisabonas stratēģijā. Pret darbaspēku vērsto uzbrukumu epicentrā ir astoņu stundu darbadienas un koplīgumu atcelšana, un vispārināta nodarbinātības garantiju un darba tirgus elastdrošības un pagaidu elastīgo un mazapmaksāto darbu piemērošana, nostiprinot vietējo darba līgumu un stažēšanās praksi. Sociālā drošība, veselība, labklājība un izglītības sistēmas tiek ievietotas "Prokrusta gultā”, tiek veiktas radikālas pārmaiņas, kaitējot darba ņēmēju interesēm, turklāt sagatavojot augsni uzņēmējdarbības monopolgrupu iekļūšanai šajās kapitālisma bagātības vairošanas nozarēs. Tajā pašā laikā masveida atlaišanas gadījumi (pagājušajā gadā vairāk nekā piecarpus miljoni), darba devēju terorisms un darba slodzes pieaugums ir radījuši darbavietās apstākļus, kādi pastāvēja viduslaikos. Viens tipisks piemērs ir ieilgusī krimināllieta, kas tika ierosināta pret France Telecom darbiniekiem, kur 25 darbinieki izdarīja pašnāvību nepieņemamu darba apstākļu un verdzības pastiprināšanās dēļ.
William Dartmouth
Priekšsēdētāja kungs, dalībvalstīm liela problēma, kā iepriekš sacīja Bisky kungs, ir krīze darba tirgū. Jaunatnes bezdarba līmenis Francijā ir 24 %, Itālijā 25 % un Spānijā 39 %.
Neskatoties uz to, mēs varam būt pārliecināti, ka attiecībā uz masveida bezdarbu Eiropadomes sanāksmē dominēs milzīga dižošanās. Šī dižošanās ir neatbilstoša un nepatīkama un to izraisa elites pārstāvju uzskats, ka tie ir ieguvuši savu Lisabonas līgumu.
Visas līdzšinējās darbības Eiropas supervalsts izveidošanas virzienā ir veiktas slepeni vai izmantojot manipulācijas, un Lisabonas līguma gadījumā manipulācija ir bijusi tik nekaunīga un tik uzkrītoša, ka šim līgumam trūkst demokrātiskas leģitimitātes. Tam būs sekas. Citāts: "Tagad viņi zvana zvanus; ļoti drīz viņi izgriezīs tiem rokas.”
Csanád Szegedi
(HU) Priekšsēdētāja kungs, Malmström kundze, dāmas un kungi, visas debates par Lisabonas līguma parakstīšanu ir nevajadzīgas, kamēr mēs savā starpā neesam noskaidrojuši, kādas ir mūsu pamatvērtības. Atļaujiet man minēt dažus piemērus attiecībā uz lielāko minoritāti Eiropā, kurai ir atņemtas pilsoniskās tiesības, t. i., ungāru kopienu, kas dzīvo ārpus Karpatu baseina. Vai jums ir zināms, piemēram, ka jautājums par divu miljonu lielās ungāru kopienas teritoriālās pašnoteikšanās tiesībām vienā no Eiropas Savienības dalībvalstīm līdz pat šodienai joprojām vēl nav iekļauts darbakārtībā, lai gan mēs visi zinām, ka teritoriālā autonomija ir Eiropas tiesību institūts?
Vai jums ir zināms, ka tajā pašā valstī - Rumānijā - vairāki desmiti tūkstoši Csango ungāru līdz pat šai dienai nevar lūgt Dievu un mācīties savā dzimtajā valodā? Turklāt mums ir valsts, kas ir jaunāka par mani - Slovākija, - ar savu Slovaku valodas likumu, par kuru mēs pamatoti varam sacīt, ka tas apkauno Eiropu. Lai mērs būtu pilns, atrodas nožēlojami politiķi, kuri izmanto necilvēcīgos Beneša dekrētus par pamatu sarunām. Kādā diktatoriskā, rasistiskā Eiropā mēs dzīvojam, kur Beneša dekrētus var izmantot par pamatu sarunām? Mums pagātnē pietiekami daudz reižu ir bijušas uzspiestas diktatūras, un vienmēr tas ir ticis darīts demokrātijas aizsegā.
Mēs, partiju Jobbik pārstāvošie Eiropas Parlamenta deputāti, vēlamies dzīvot Eiropā, kurā nav Beneša dekrētu, Slovaku valodas likuma un Lisabonas līguma, kurā neviens ungārs netiktu vajāts viņa etniskās izcelsmes un dzimtās valodas dēļ. Turklāt es vēlētos jautāt Swoboda kungam: ja viņš teica, ka Beneša dekrēti nav spēkā, kad cietušie saņēma kompensācijas?
Marian-Jean Marinescu
(RO) Šajā Parlamentā ir atsevišķi runātāji, kuri, neņemot vērā apspriežamo tematu, runā par vienu un to pašu jautājumu, ne vienmēr to darot atbilstošā veidā.
Eiropadomes sanāksmes laikā pirmā prioritāte acīmredzot būs risinājuma atrašana, lai Čehijas var pabeigt Lisabonas līguma ratificēšanas procedūras. Tomēr šim risinājumam ir jābūt godīgam attiecībā pret visām citām dalībvalstīm.
Tajā pašā laikā mēs nedrīkstam aizmirst par pašreizējo ekonomisko krīzi, ar ko mēs joprojām saskaramies, un kurai mums ir arī jāatrod tūlītējs risinājums. Ekonomiskā un finanšu krīze, kopā ar īpašiem finanšu pasākumiem, kas tika pieņemti pagājušajā gadā, satraucošā veidā ir destabilizējuši vairuma Eiropas Savienības dalībvalstu publisko finanšu situāciju. Līdz šim Komisijas redzeslokā ir nonākušas 17 no 27 dalībvalstīm, kurās ir pārmērīgs budžeta deficīts, un prognozes liecina, ka drīzumā tām varēs pieskaitīt vēl trīs citas dalībvalstis.
Neskatoties uz to ekonomisko varenību, dalībvalstis ir pārsniegušas apsolītos rādītājus, jo krīze ir izraisījusi krasu budžeta ieņēmumu samazināšanos, un valsts izdevumu pieaugums pārsniedz plānoto apjomu. Pašreiz pastāv skaidri nosacījumi, lai tuvākajā nākotnē sāktos ekonomiskā atveseļošanās, un tāpēc mēs varam ierosināt diskusijas par finanšu stimulu samazināšanu noteiktās jomās.
Tomēr mums ir atsevišķi jāņem vērā katras dalībvalsts specifiskā situācija, un Eiropas iestādēm ir jāatzīst, ka mēs vēl neesam sasnieguši to punktu, kad varētu pilnībā atsacīties no valsts atbalsta sniegšanas visām ekonomikas nozarēm. Dalībvalstīm ir jāpiekrīt turpināt īstenot atveseļošanās stratēģiju un izmantot atbilstošus līdzekļus tās atbalstīšanai, tostarp strukturālo reformu pastiprināšanu, kas vidējā termiņā var samazināt fiskālo deficītu un, protams, veicināt ekonomisko atveseļošanos.
Ja dalībvalstis pēcatveseļošanās periodu pienācīgi nepārvaldīs, tad var tikt destabilizēts Eiropas Savienības iekšējais tirgus. Tāpēc lēmums par valsts atbalsta sniegšanas turpināšanu ir jāpieņem un atļauja ir jāsniedz, ņemot vērā specifiskos apstākļus katrā dalībvalstī.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Priekšsēdētāja kungs, es piekrītu Marinescu kungam, ka nākamajai Padomei ir jāatrod risinājums divām problēmām. Viena no tām ir Lisabonas līguma ratifikācijas procesa pabeigšana, un otra ir jauni līdzekļi finanšu un ekonomiskās krīzes novēršanai. Pašlaik mēs pārdzīvojam dziļāko krīzi Eiropas ekonomikas vēsturē. Šī krīze cilvēkiem nozīmēs radikālas pārmaiņas attiecībā uz iespējām, ienākumiem, pensijām un darbu, un mums tas ir jāapzinās.
Eiropas Savienībā atveseļošanās sākās ļoti labi. Mums par to būtu jāpateicas Komisijai. Komisija un Eiropas Centrālā banka pat rīkojās tik ātri, ka Amerikas Savienotās Valstis sekoja Eiropas piemēram. Pēc tam procesi diezgan savādā kārtā sāka palēnināties un cilvēki sāka runāt, ka krīze ir beigusies. Tomēr krīze būtībā ir priekšā, jo virs Eiropas Savienības karājas četru asmeņu giljotīna pieaugoša bezdarba, parādos iestigušu valstu ekonomiku, iedzīvotāju novecošanās un milzīgu strukturālu izmaiņu formā, kas notiks mežsaimniecības nozarē, autobūves nozarē utt.
Faktiski vienīgais labums no šīs ekonomiskās krīzes ir tas, ka politika ir spiesta atrisināt problēmas. Attiecībā uz jauno finanšu arhitektūru - Komisija šajā jautājumā ir visai pieticīga. Cerams, ka finanšu krīzes darba grupa, ko Parlaments ir izveidojis, darbosies kā jauna vadības struktūra. Par mērķi ir jāizvirza finanšu tirgu regulēšana. Tomēr nedrīkst pieļaut pārmērīgu regulēšanu, kas kavētu izaugsmi un neveicinātu nodarbinātības pieaugumu.
Silvana Koch-Mehrin
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Malmström kundze, Barroso kungs, Wallström kundze, man šķiet, Malmström kundze, ka jums ir tik daudz tematu par kuriem runāt, ka jums drīzāk būtu nepieciešamas divas nedēļas, nevis divas dienas augstākā līmeņa sanāksmei, kas notiks nākamajā nedēļā. Šie ir temati, kas Eiropas iedzīvotājiem ir patiesi svarīgi, piemēram, ekonomiskā krīze un tās pārvarēšana, jaunu darbavietu radīšanas iespēju izcelšana un, protams, Afganistāna. Šie nav jauni temati. Tomēr jauns ir tas, ka šoreiz visu ir iespējams pārrunāt no tādas perspektīvas, ka ES tiešām spēs funkcionēt efektīvāk un mums būs jauns līgums.
Tās ir saistošas perspektīvas un tāpēc jums tagad ir jārīkojas ātri, lai Eiropas finanšu tirgiem ieviestu kopēju uzraudzības struktūru, ieviestu kopēju ārpolitiku un sagatavotos augstākā līmeņa sanāksmei, kas notiks Kopenhāgenā. Jums ir arī ātri jānoskaidro, kāda būs ES nākotnes vadības struktūra, un jāizbeidz šī pārņemtība pašiem ar sevi. Mums ir jāpārstāj tik ilgi domāt un tā vietā ir vairāk jāziņo par Eiropas Savienības sasniegumiem. Tāpēc es vēlu jums panākumus, veiksmi un visas vajadzīgās pilnvaras.
Oriol Junqueras Vies
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es vēlētos norādīt, ka es nevaru teikt savu runu kataloniešu valodā, jo tā vēl nav oficiālā valoda, lai gan šajā valodā runā vairāk nekā 10 miljoni Eiropas iedzīvotāju. Tāpēc šodien es runāju itāliešu valodā.
Somijas valdība nesen atzina, ka visiem iedzīvotājiem ir tiesības uz platjoslas interneta pieslēgumu kā universālu pakalpojumu. Šis pakalpojums būtībā ir ekonomiskās attīstības, sociālā taisnīguma un teritoriālā līdzsvara elements, jo tas garantē piekļuvi informācijai, tādējādi novēršot digitālo plaisu. Tādā pašā veidā pieejamai platjoslas interneta piekļuvei ir izšķiroši svarīga nozīme saistībā ar Lisabonas līguma mērķu aprakstā formulēto uz zināšanām balstītas ekonomikas veidošanu.
Vai nākamā Eiropadome veiks pasākumus, lai nodrošinātu, ka Eiropas Savienība kopumā parāda pasaulei piemēru arī šajā jomā?
Martin Callanan
Priekšsēdētāja kungs, Eiropadomē tiks apspriesti daudzi svarīgi jautājumi, bet es uzskatu, ka viens no svarīgākajiem jautājumiem ir Lisabonas līguma nākotne.
Daudzi runātāji šajās debatēs bez jebkādas acīmredzamas ironijas ir sacījuši, ka Lisabonas līguma ietekmē ES iestādes kļūs demokrātiskākas un atbildīgākas, aizmirstot, ka tās apzināti pauda uzskatu, ka šī līguma progresā demokrātija un atbildība nav nepieciešama. Starp valdību vadītājiem bija aktīva slepena vienošanās, lai izvairītos no jebkādu referendumu rīkošanas par līgumu un cilvēkiem būtu pietiekami apgrūtinoši pateikt, ka viņi to patiesībā nevēlas.
Agrāk es ar lielu interesi klausījos Barroso kunga komentārus. Ļaujiet man paskaidrot viņam, kāpēc cilvēki Apvienotajā Karalistē par tiem tik ļoti dusmojas. AK vispārējās vēlēšanās 2005. gadā visas trīs galvenās politiskās partijas savos manifestos apņēmās rīkot referendumu par Eiropas Konstitūciju, kā tas pēc tam arī notika. Pēc tam tā tika pārveidota par Lisabonas līgumu, bet būtībā tas bija tas pats dokuments. Pēc tam Pārstāvju palātas balsojumā divas no šīm partijām šos solījumus neturēja un atteica cilvēkiem referendumu, tāpēc tas ir jautājums par pamata uzticību un atbildību politikā. Cilvēki vēlas referendumu, kas viņiem bija apsolīts. Ja tas viņiem nebūtu apsolīts, tad Barroso kunga komentāri būtu pareizi un Apvienotajā Karalistē būtu noticis normāls parlamentārās ratifikācijas process.
Es atbalstīju Barroso kunga atkārtotu ievēlēšanu, bet mums nav vajadzīgas viņa lekcijas par uzticību un atbildību politikā, ja tajā pašā laikā viņš mēģina atbalstīt tos, kas atsaka cilvēkiem referendumu. Tāpēc tas, īsumā, ir iemesls, kāpēc cilvēkiem Apvienotajā Karalistē ir tik stingra nostāja attiecībā uz šo referendumu. Viņi lūkojas pāri jūrai uz Īriju un redz, ka Īrijas tautai par šo dokumentu bija jābalso divreiz, kamēr mums ir liegta iespēja pat balsot vienreiz. Jūs nevarat, no vienas puses, pārliecināt, ka līgums Eiropas Savienību padarīs demokrātiskāku un atbildīgāku, tajā pašā laikā liedzot ES vēlētājiem vispār iespēju paust savu viedokli par šo dokumentu.
Mario Borghezio
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es arī vēlētos minēt dažus punktus, kas, ņemot vērā iespējamo Lisabonas līguma stāšanos spēkā, ir jāattīsta, un, man jāsaka, galvenokārt ņemot vērā ļoti nopietno Vācijas Konstitucionālās tiesas nesenā sprieduma par Lisabonas līgumu ietekmi.
Es vēlētos īpaši pievērst uzmanību demokrātiskās leģitimitātes trūkuma problēmai, ko nosaka divi aspekti: to valstu, kurās ir lielākais iedzīvotāju skaits, neatbilstoša pārstāvniecība Eiropas Parlamentā un arī dažādās Eiropas iestādēs, kā arī nepietiekama cieņa, kas izrādīta valstu parlamentiem attiecībā uz augstākās varas realizēšanu Eiropas Savienības līmenī.
Es vēlētos minēt citu, manuprāt, būtisku Lisabonas līguma trūkumu, kas slēpjas apstāklī, ka reģionālo parlamentu nozīme pamatā tiek ignorēta. Kaut arī valstu parlamentiem tiek izrādīta neliela uzmanība, es vēlētos teikt, ka Lisabonas līgums tāds, kāds tas ir šodien, subsidiaritātes principam dos savā ziņā nāvējošu triecienu.
Vācijas Konstitucionālās tiesas spriedums, tieši tā autoritātes un spēka dēļ, varēja novest un joprojām var novest pie vispusīgām juridiskām un politiskām debatēm šajā Parlamentā, kas īpaši aplūko draudus un riskus, kas var rasties Eiropas Savienības federalizācijas procesā, ko ievieš šis līgums.
Es arī vēlos minēt to tautu tiesības, kurām nav savas valsts, no Padania līdz Bretaņai un no Korsikas līdz Valle d'Aosta. Būtu jāpiemin ļoti daudzas tautas, kurām nav savas valsts, paturot prātā faktu, ka dibinātāji vēlējās izveidot nāciju Eiropu, nevis federālistu Eiropu vai Eiropu, kurā dominē lielāko intereses.
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētāja kungs, es gribētu atzīmēt, ka pēdējā gada laikā Eiropas Savienībā ir būtiski pieaugusi nelegālā imigrācija. Saskaņā ar Komisijas datiem reģistrētais nelegālo imigrantu skaits ir pieaudzis par aptuveni 63 %.
EURODAK datu bāzē 2008. gadā tika ievadīti 62 000 notverto nelegālo imigrantu pirkstu nospiedumi. Mēs pat nespējam iedomāties, cik daudz imigrantu netiek notverti.
Austrijas, manas dzimtenes, ģeogrāfiskā novietojuma dēļ šī valsts ir īpaši populārs galamērķis, tāpēc sekas ir postošas. Piemēram, 58 no 64 nesen notvertajiem kurdiem nozuda izmitināšanas centrā un nekavējoties iesniedza pieteikumu patvēruma saņemšanai, kas ir gara procedūra.
ES pilsoņiem kļūst aizvien grūtāk izturēt slogu, ko rada nemitīgi pieaugošais nelegālo imigrantu skaits - un es gribētu uzsvērt vārdu "nelegālo”. Ja mēs šo problēmu ātri neatrisināsim, mums nevajadzētu būt pārsteigtiem, ka pieaug skepticisms attiecībā uz ES un mūsu iedzīvotājus pārņem pamestības sajūta. Tāpēc es lūdzu Eiropadomi 29. un 30. novembrī izskatīt šo jautājumu.
Elmar Brok
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Wallström kundze, Malmström kundze, dāmas un kungi, Lisabonas līgumam tagad ir jāstājas spēkā, un tas ir ātri jāievieš. Institūciju diskusijas ir ilgušas jau vairāk nekā desmit gadu, ar to pietiek. Beidzot ir pienācis brīdis, kad šie tiesību akti mums ir vajadzīgi, lai mēs spētu palīdzēt Eiropas pilsoņiem. Īpaši šīs ekonomiskās krīzes laikā mums pilsoņu labā jādara kaut kas cīņā pret bezdarbu un līdzīgām problēmām. Tāpēc šīs debates steidzīgi jānoslēdz.
Tāpēc es aicinu prezidentu Klaus kungu nolīdzināt ceļu līgumam, ko ratificējušas visas 27 valstis. Jau divas reizes Čehijas Konstitucionālā tiesa ir lēmusi par labu līgumam, un tā to darīs arī trešo reizi. Ir pilnīgi skaidrs, ka Pamattiesību harta ir piemērojama vienīgi Eiropas tiesību kontekstā. Par zemes noteikumiem ekskluzīvi atbild valsts iestādes. Likumu, kas bija spēkā pirms Kopienas tiesību pieņemšanas, šo tiesību dēļ neatzīs par nederīgu. Šīs garantijas ir spēkā, tāpēc viņam nav jāuztraucas. Vajadzības gadījumā Eiropadomei, izdodot deklarāciju, tas būs jāizskaidro vēlreiz.
Šajā sakarā man ir vēl kāds komentārs. Ieviešot līgumu, paredzams, ka tiks atspoguļoti trīs konstitūcijas projekta un Konstitucionālās konvencijas principi: efektivitāte, pārredzamība un demokrātija. Šeit es īpaši vēlētos pieminēt Ārējās darbības dienestu, jo par to mēs šopēcpusdien vēl runāsim. Lai panāktu efektivitāti, nav jāatsakās no pārredzamības, demokrātijas un īpaši Kopienas principiem. Nepieciešamajām garantijām jābūt spēkā. Varētu teikt, ka daļai Komisijas piemīt sui generis būtība, tomēr šeit var apspriest dažāda veida jautājumus. Tāpēc, Malmström kundze, es aicinu jūs pārtraukt darbu pie jūsu valdības pašreizējiem plāniem un Eiropadomes tikšanās laikā nākamnedēļ neizstrādāt pamatnostādnes Ārējās darbības dienestam, tādējādi ierobežojot sarunu apjomu, bet gan tā vietā kopā ar jauno Augsto pārstāvi pieņemt galīgo lēmumu šajā jautājumā, nodrošinot to, ka mums ir kopējs, taisnīgs sarunu pamats.
William
Brok kungs, jūs minējāt 10 gadu ilgas debates par Lisabonas līgumu. Vai esat padomājis par to, ka visus šo 10 debašu gadus jūs un jūsu kolēģi vienkārši nespējāt pārliecināt pietiekami daudz cilvēku un tāpēc jums un jūsu kolēģiem, lai panāktu līguma ieviešanu, bija jāizmanto tādas klajas manipulācijas, kuras es jau iepriekš pieminēju?
Elmar Brok
(DE) Es gribētu norādīt kolēģim, ka Eiropas cilvēki un lielākā daļa Eiropas valstu vispārēji ir plaši atbalstījuši Nicas līguma, Konstitucionālā līguma un Lisabonas līguma radītās institucionālās izmaiņas. Vienmēr ir bijušas atsevišķas valstis, kas daļēji iekšēju politisku iemeslu dēļ pieņem atšķirīgus lēmumus. Patlaban 27 valstu parlamenti, un parlamenti nebūt nav otršķirīgs demokrātijas paveids, ir pieņēmuši lēmumu jeb tas noticis referendumā kā, piemēram, Īrijā. Tā rezultātā lielākā daļa atbalsta Lisabonas līguma pieņemšanu, tostarp to atbalsta arī lielākā daļa jūsu tautiešu.
Libor Rouček
(CS) Pirms Eiropadomes tikšanās man ir daži komentāri par Lisabonas līguma ratifikāciju manā valstī, Čehijā. Čehi ar abās parlamenta palātās ievēlētu pārstāvju starpniecību ir devuši skaidru "jā” vārdu Lisabonas līgumam. Visas sabiedriskās domas aptaujas liecina, ka iedzīvotāji vēlas, lai prezidents Klaus ātri parakstītu līgumu. Arī čehi vēlas tās pašas cilvēktiesību, pilsonisko tiesību un sociālo tiesību garantijas Eiropā, kas ir citiem eiropiešiem. Tieši tāpēc arī viņi ir pauduši nepārprotamu "jā” Pamattiesību hartai. Kā zināms, prezidents Klaus ilgstoši ir iebildis pret hartu, īpaši pret tās sadaļām, kas attiecas uz sociālajiem jautājumiem. Patlaban, atrunājoties ar tā dēvēto Sudetijas apdraudējumu, viņš, izmantojot laika spiedienu, cenšas risināt sarunas par iespēju Čehijai atteikties no rīcības.
Eiropas Savienībai nav jāpiedalās šādā negodīgā spēlē. Lielākā daļa čehu atbalsta hartu tās kopumā, tostarp sociāla rakstura sadaļas. Skumji, nožēlojami un pazemojoši, ka Čehijas prezidents 65 gadus pēc Otrā pasaules kara beigām šajā spēlē iesaista Sudetijas vāciešus. Gan čehi, gan Sudetijas vācieši kara un deportāciju dēļ ir pieredzējuši pārāk daudz šausmu un ciešanu. Es stingri uzskatu, ka gan čehi, gan Sudetijas vācieši ir guvuši mācību no šīs traģiskās pieredzes un ka gan čehi, gan vācieši, gan Sudetijas vācieši vēlas dzīvot līdzās un kopīgi mierā un sadarbībā veidot jaunu apvienotu Eiropu.
Fiona Hall
Priekšsēdētāja kungs, gan Zviedrijas prezidentūra, gan Komisija norāda uz to, cik nozīmīga ir ES vienošanās par to pasākumu finansēšanu jaunattīstības valstīs, kas saistīti ar klimata pārmaiņām. Es piekrītu. Tomēr Komisijas iesniegtais priekšlikums ir iluzors priekšlikums, kuru jaunattīstības valstis var pamatoti apstrīdēt.
Barroso kungs tikko teica, ka oglekļa tirgus jaunajās industriālajās valstīs patērēs lielāko daļu no EUR 100 miljardu izmaksām gadā, kas aprēķinātas tādu pasākumu īstenošanai, kuri saistīti ar pielāgošanos klimata pārmaiņām un to ietekmes mazināšanu.
Tomēr nav nekādas pārliecības, ka starptautiskais oglekļa tirgus finanšu plūsmā uz jaunattīstības valstīm nodrošinās EUR 38 miljardus gadā. Mēs esam pieredzējuši oglekļa cenas lielo nestabilitāti ES emisiju tirdzniecības sistēmā (ETS) un to, cik ilgs laiks nepieciešams, lai attīstītos pienācīgs oglekļa tirgus.
Tāpat kļūdaini ir pieņemt, ka jaunattīstības un jaunās industriālās valstis labprāt finansēs pašas savus energoefektivitātes pasākumus. Tas ir absurds. Mūsu pašu dalībvalstīs trūkst brīvu finansēšanas mehānismu, kā dēļ tiek kavēta energoefektivitāte, tomēr mēs pieņemam, ka jaunattīstības valstis spēs atrast līdzekļus. Mums vajag papildu finansējumu.
Andreas Mölzer
(DE) Priekšsēdētāja kungs, gaidāmās Padomes sanāksmes sakarā man ir trīs komentāri. Pirmkārt, īru paustais "jā”, manuprāt, ir galvenokārt saistīts ar finanšu krīzi tajā laikā, kad pirms gada bankas tika glābtas, izmantojot nodokļu maksātāju naudu. Tagad baņķieri atkārtoti saņems rekordlielas algas. ES noteikti tiks vērtēta pēc tā, cik lielā mērā tā ir spējīga izbeigt miljardiem eiro nodokļu maksātāju naudas pazušanu šajā melnajā caurumā.
Otrkārt, Lisabonas līguma rezultātā ES galvenos amatus ieņems jaunas personas. Šo personu profesionālā kvalifikācija, bez šaubām, ir otršķirīga, jo lielākā daļa kandidātu ir neveiksmi cietuši politiķi, kas izbalsoti no varas pozīcijām savās dzimtajās valstīs. Kas tagad pārstāvēs ES? Padomes priekšsēdētājs, Augstais pārstāvis vai Komisijas priekšsēdētājs? Esmu pārliecināts, ka valdīs haoss.
Treškārt, priekšsēdētāja kungs, ja Čehijas prezidents Václav Klaus parakstīs Lisabonas līgumu ar nosacījumu, ka līgumā iekļauj zemsvītras piezīmi, kurā paredz, ka Beneša dekrēti paliek spēkā, citiem vārdiem sakot, spēkā paliek dekrēti, kas ir pretrunā ar starptautiskajiem tiesību aktiem un cilvēktiesībām, tad pastāvēs divi pamattiesību veidi: vāciešu, Sudetijas vāciešu un visu pārējo. To nevar pieļaut!
Jacek Saryusz-Wolski
Priekšsēdētāja kungs, tuvojoties Lisabonas līguma ieviešanai, mēs ceram, ka oktobrī, kad tiksies Eiropadome, tiks panākts progress attiecībā uz vienu no galvenajiem jautājumiem - Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD). Eiropas Parlaments ir pastāvīgi aicinājis izveidot patiesu, kopēju Eiropas diplomātiju. EĀDD piemīt potenciāls tam, lai nodrošinātu mūsu ārējo darbību vienotību un konsekvenci, kas ir ļoti nepieciešama, ja Savienība vēlas vienprātīgi darboties un efektīvi pretoties ārējiem izaicinājumiem, tādiem kā, piemēram, energoapgādes drošība.
Lai izmantotu iespēju, ko sniedz EĀDD izveide, mēs ceram, ka Padome ņems vērā Eiropas Parlamenta nostāju, ko tas šonedēļ pieņēma Konstitucionālo jautājumu komitejā, un īpaši turpmāk minēto. Lai garantētu spēcīgu ārpolitiku, mums jaunajam Eiropas diplomātijas vadītājam jānodrošina piemēroti instrumenti, kas viņam vai viņai dos iespēju stiprināt mūsu ārpolitiku. EĀDD darba pamatā vajadzētu būt Kopienas metodei, un tā darbā nepārprotami jāiesaistās Komisijai un Eiropas Parlamentam. Augstā pārstāvja kompetences apjomam jābūt lielam, tajā jāiekļauj tādas ar kopējo ārlietu un drošības politiku saistītas politikas kā paplašināšanās, kaimiņvalstis, tirdzniecība un attīstība.
Lai tiktu īstenota spēcīga, saskaņota ārpolitika, jānodrošina demokrātiskā leģitimitāte, ko var garantēt vienīgi ar Eiropas Parlamenta stingru iesaistīšanos. Tas īstenojams divos līmeņos: Parlamenta ex ante apspriedēs dienesta izveides laikā un Parlamenta ex ante apspriedēs, izvirzot ārpolitikas mērķus. Tiklīdz Augstais pārstāvis ir iecelts un dienests ir izveidots, Eiropas Parlamentam jāpiešķir būtiskas pilnvaras, lai tas var ņemt aktīvu dalību ES ārpolitikas un dienesta rūpīgā pārbaudē.
Ieviešanas fāzē nevajadzētu pieļaut to, ka izbāl Lisabonas līgumā pamatotais ārlietu politiskais nodrošinājums. Jaunā dienesta demokrātiskā leģitimitāte ir atkarīga arī no dienesta sastāva. Jāņem vērā arī Savienības ģeogrāfiskais līdzsvars. Pamatprincips ir visu dalībvalstu taisnīga pārstāvība ES institūcijās, EĀDD nevajadzētu būt izņēmumam.
Pervenche Berès
(FR) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētājas kundze, vairāk kā četrus mēnešus pēc šī Eiropas Parlamenta ievēlēšanas, sadarbojoties ar Komisiju, kas joprojām ir atbildīga par ikdienas jautājumu risināšanu, jūs sasauksiet Eiropadomi brīdī, kad Eiropas Savienībā valda neizlēmība.
Ja mēs nevēlamies Eiropas iedzīvotājus iedzīt pilnīgā izmisumā, tad, manuprāt, šī Eiropadome var paust divus vēstījumus. Pirmais vēstījums ir tāds, ka gadu pēc tam, kad visas Eiropas valstis izrādīja solidaritāti attiecībā pret bankām, jūsu uzdevums būtu uzsākt Eiropas mēroga debates par finanšu darījumu aplikšanu ar nodokli vai par iemaksām, kuras bankām jāieskaita dalībvalstu budžetos, tādējādi parādot solidaritāti.
Malmström kundze, Eiropas Komisijas vārdā Komisijas priekšsēdētājs vakar mums pavēstīja, ka viņš atbalsta uz šo brīdi sagatavoto budžetu un gadu pēc atjaunošanas plāna izstrādes nekas jauns netiks iekļauts. Tomēr pēdējā gada laikā situācija attiecībā uz nodarbinātību un parādiem ir ievērojami pasliktinājusies. Patlaban piedāvātais budžets nespēs finansēt pat otro tā atjaunošanas plāna daļu, ko jūs izstrādājāt pirms gada. Tāpēc Eiropadomei jāuzklausa šāds padoms: nodokļa uzlikšana finanšu darījumiem, banku solidaritāte attiecībā uz dalībvalstu budžetiem un īsts atjaunošanas plāns, kāds tas tika iesniegts pirms gada, kaut arī toreiz to kritizējām kā tādu, kura darbības vēriens nav pietiekams.
Marian Harkin
Priekšsēdētāja kungs, vispirms - es priecājos šeit redzēt savu kādreizējo kolēģi Cecilia Malmström, īpaši ņemot vērā pārliecinošo "jā”, ko īri devuši Lisabonas līgumam, kuru pēc tam parakstījis demokrātiskās vēlēšanās ievēlētais Polijas prezidents. Manuprāt, šie divi papildu apstiprinājumi, es ceru, palīdzēs Zviedrijas prezidentūrai vadīt visu Lisabonas līguma ratifikāciju.
Tomēr lielāko daļu Eiropas iedzīvotāju vairāk uztrauc tas, ko ES dara, lai risinātu pašreizējo ekonomisko krīzi, nevis detaļas attiecībā uz Lisabonas līgumu. Tāpēc es saviem draugiem eiro skeptiķiem atbildu: "Tieciet tam pāri.” Pirms īru "jā” balsojuma, 27 miljoni ES pilsoņi balsoja ar "jā”, 24 miljoni - ar "nē”. Lūk, tāda ir demokrātiskā leģitimitāte.
Tāpēc padomāsim par reālo pasauli. Šajā sakarā es vēlētos runāt par mikrofinansēšanas instrumentu "Progress” (Progress Microfinance Facility), kas personām, kuras ir bez darba, dotu iespēju sākt jaunu dzīvi un pavērtu ceļu uzņēmējdarbībai. Šis instruments nodrošinās EUR 100 miljonus un varētu dot vēl papildu EUR 500 miljonus mikrokredītos. Tomēr es Komisijai un Padomei apgalvoju, ka ar to ne tuvu nepietiek. ES šī ir reāla iespēja reaģēt uz patiesajām tās iedzīvotāju vajadzībām, bet ir vajadzīgi lielāki ieguldījumi.
Wim van de Camp
(NL) Priekšsēdētāja kungs, prieks, ka Eiropas Savienība kādu brīdi izbauda Īrijas referenduma panākumus. Ir sperts nozīmīgs solis Lisabonas līguma virzienā, par ko mums vajadzētu pateikties. Protams, mūs visus satrauc situācija ar Čehiju. Sagaidīsim tiesas lēmumu ar cieņu, tomēr, lūdzu, esiet pacietīgi un prātīgi attiecībā pret Klaus kungu. Ja mēs viņam uzbruksim, mēs varam nepanākt vēlamo rezultātu.
Kopenhāgena un šīs konferences panākumi vieš cerības ne tikai Eiropai, bet arī pasaulei. Ilgtspējība ir tehnoloģiskās attīstības avots. Cīņā pret ekonomisko krīzi var palīdzēt arī nozīmīga tehnoloģiskā attīstība, piemēram, CO2 uzglabāšana.
Tāpēc tagad vēlos runāt par savu pēdējo jautājumu: ekonomisko krīzi. Mēs gribam, lai šī būtu pilsoņu Eiropa. Lielāka uzmanība būtu jāpievērš nodarbinātībai, un šajā sakarā Padomes plāni ir labi. Tomēr daudziem pilsoņiem, kuri par šiem plāniem neko nezina, tie joprojām ir nepieejami. Cits būtisks aspekts ir banku institūciju finanšu uzraudzība, un es ceru, ka nākamnedēļ jūs spēsiet panākt progresu arī šajā jautājumā.
Visbeidzot - patvēruma jautājums. Es viennozīmīgi atbalstu Zviedrijas prezidentūras ieceres, tomēr taustāmi rezultāti, tostarp no Padomes paustajām pārdomām, nav īstenojušies. Pagājušajā nedēļā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas sanāksmē tika pausta sūdzība par to, ka Komisija, Padome un Parlaments joprojām sasniedz pārāk maz taustāmu rezultātu.
Gianluca Susta
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es uzskatu, ka ir pienācis laiks šim Parlamentam pārtraukt nebeidzamās debates par Lisabonas līgumu, kuras dzirdējām vēl šodien.
Es uzskatu, ka mums ir jāciena vēlmes, ko paudis šis Parlaments, spēcīgas Eiropas valstis, 27 valstis un tās 26 valstis, kas dažādos, bet demokrātiskos, veidos ir ratificējušas šo līgumu, un tādā veidā arī jānoraida iebildumi, kas vērsti pret līgumu un tā demokrātisko saturu. Tāpat es uzskatu, ka Padomes sanāksme, kas notiks mēneša beigās, sniegs būtisku iespēju no jauna apstiprināt to, ka ideja par Eiropa ir jāatjauno ārpus Lisabonas un ka ir jāatjauno ekonomika, kā arī iespēja nodrošināt to, ka Eiropa nepadodas klimata pārmaiņu būtiskā jautājuma priekšā. Ņemot vērā šādu aspektu, es uzskatu, ka nepietiek ar to, ko pēdējā laikā esam dzirdējuši no priekšsēdētāja, un to, ko dzirdējām šodien.
Eiropa ārpus Lisabonas nespēj interpretēt jaunā līguma spēcīgo saturu un neatbilst Lisabonas stratēģijas noteikumiem. Tāpēc, ja mēs, 500 miljoni eiropiešu, vēlamies palikt kā pasaules lielākais ekonomiskais spēks, kā spēks, kas gatavojas kļūt par lielāko politisko dalībnieku starptautiskā mērogā, es mudinu Komisiju pilnībā īstenot savas pilnvaras un ierosināt Eiropas tiesību aktu izstrādi galvenajos jautājumos, kas saistīti ar ekonomiku, kā arī ar ekonomikas un darba tirgus atveseļošanu, un es mudinu Padomi garo virsrakstu uzskaitījumu pārvērst faktiskā politikā, kas palīdzētu risināt ekonomiskās grūtības.
Manuprāt, tieši tā mums trūkst. Mums trūkst nozīmīga ekonomikas atveseļošanas plāna, mums trūkst plānu svarīgajās jomās, piemēram, infrastruktūras politikas atjaunošanā, izmantojot eiroobligācijas, un mums trūkst augsta līmeņa Eiropas pieejas. Lūk, ko mēs sagaidām no Eiropadomes šī mēneša beigās.
Johannes Cornelis van Baalen
Priekšsēdētāja kungs, cīņa pret ekonomisko krīzi ir ārkārtīgi nozīmīga, un tā ietver arī palīdzības sniegšanu mazajiem un vidējiem uzņēmumiem. Mums jāapņemas ievērot Stoiber komitejas iegūto rezultātu, un es vēlos izdzirdēt gan no Komisijas, gan arī no Padomes, vai tās ir apņēmušās īstenot šo procesu, es vēlos dzirdēt, ko mēs darīsim, jo birokrātija ir jāsamazina.
Es gribētu apspriest vēl kādu jautājumu, proti, Ankaras protokolu. Turcijas ārlietu ministrs publiskā intervijā Hāgā atzina, ka Turcija neratificēs un neīstenos Ankaras protokolu. Šāds apgalvojums 2009. gada 7. oktobrī tika pausts oficiālā intervijā de Volkskrant. Ko mēs darīsim? Kā jau komisārs Rehn teica Ārlietu komitejā, mēs nevaram vienkārši vēlreiz laipni palūgt. Pēdējais izpildes termiņš ir 1. novembris. Kā mēs rīkosimies?
Gunnar Hökmark
(SV) Priekšsēdētāja kungs, ministres kundze, komisāres kundze, priecājos jūs šeit redzēt. Pirms Eiropadomes sanāksmes, es gribētu pieminēt divas lietas. Pirmā lieta, par ko vēlos runāt, ir saistīta ar klimatu. Manuprāt, ir jāuzsāk sarunas, lai panāktu to, ka labākais šā jautājuma risinājums ir tāds, kurā visi uzņemas kopīgas saistības. Es to pieminu, jo debatēs dažreiz šķiet, ka, mūsuprāt, vajag tikai sniegt formulējumu labākajam risinājumam Eiropā vai kādā konkrētā valstī. Tomēr ar to nepietiek, ja mēs nespējam panākt, ka mums pievienojas Ķīna, Indija un daudzas citas valstis, kas šobrīd nav uzņēmušās kopējas klimata saistības. Tas nozīmē, ka par prioritāti ir jāuzskata pragmatisms un rezultāti. Šāda risinājuma pamatā jābūt arī visu valstu gatavībai uzņemties saistības. Nedrīkst būt tā, ka citu valstu politiku un apņemšanos pamatā ir nepārtraukti ieguldījumi no Eiropas. Tā vietā tie jābalsta uz stabilas ekonomikas, stabilas izaugsmes un jaunām iespējām stabilai attīstībai - ar Eiropas un citu turīgo valstu palīdzību.
Otrā lieta, par kuru vēlējos runāt, ir saistīta ar finanšu tirgiem. Manuprāt, ir jāuzsver tas, ka, lai panāktu finanšu tirgu stabilitāti, vairāk par visu citu nepieciešama tā saucamā stabilā makroekonomika, citiem vārdiem sakot, stabilas valsts finanses. Tas nozīmē, ka debates par to, kā novērst lielus budžeta deficītus, ir daudz svarīgākas, nekā debates par to, kādiem vajadzētu būt individuālajiem finanšu tirgu noteikumiem. Tomēr, lai nodrošinātu stabilus finanšu tirgus, ir jābūt arī stabilai izaugsmei, stabiliem ieguldījumiem un jaunām darba vietām. Tas nozīmē, ka, izdodot tiesību aktus par finanšu tirgiem, šajos tiesību aktos jāparedz labāka uzraudzība, pārrobežu pasākumi un pārredzamība, bet ne tik daudz noteikumi, kuru dēļ ieguldījumi tiek maksāti citās valstīs, kur arī notiek izaugsme. Tas apdraudētu stabilitāti mūsu pašu ekonomikā un finanšu tirgos.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Priekšsēdētāja kungs, sakarā ar pozitīvo iznākumu Īrijas referendumā Lisabonas līguma spēkā stāšanās ir kļuvusi ticamāka un nenovēršamāka kā jebkad. Tās ir labas ziņas, jo tas nozīmē, ka beidzot mums būs rīcības spējīgas institūcijas. Vispirms - tas palīdzēs mums izkļūt no krīzes un risināt tās sociālo aspektu, proti, darba vietu radīšanas jautājumu. Tomēr papildus minētajam darba kārtībā jāiekļauj arī jautājumi par klimata pārmaiņām, enerģētiku un godīgas tirdzniecības noteikumiem.
Augstākā līmeņa sanāksme dod arī iespēju nodrošināt sākotnējo izšķirošo virzītājspēku, kas nepieciešams, lai noteiktu jaunās Komisijas sastāvu, un mēs jau esam dzirdējuši priekšsēdētāja Barroso paustās prognozes par atlases kritērijiem.
Es gribētu uzsvērt divu lietu nozīmīgumu. Pirmkārt, kā Eiropas Parlamenta sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupas biedrs es uzskatu, ka Komisijas sastāvam jābūt līdzsvarotam. S&D grupa ir norādījusi uz to, cik liela nozīme ir Augstā pārstāvja dalībai šajā politiskajā saimē, tomēr nav šaubu, ka ir svarīgi nodrošināt arī dzimumu līdzsvaru.
Taču grupa ir norādījusi arī uz portfeļu sadali un īpaši uz vienu portfeli, kas man kā juristam, kuram rūp brīvība, un kā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas priekšsēdētājam ir svarīgs un ir saistīts ar to, ka Tieslietu un iekšlietu ģenerāldirektorātam izveido apakšnodaļas, no kurām viena risina ar tiesiskumu un pamattiesībām saistītos jautājumus, bet otra - drošības jautājumus.
Manuprāt, šis nav pareizais risinājums. Pareizais risinājums neietver tiesiskuma pakārtošanu drošības nozīmīgumam vai šo abu jomu pretnostatīšanu, bet gan Tieslietu un pamattiesību ģenerāldirektorāta izveidi, otra Iekšlietu ģenerāldirektorāta izveidi un vēl viena ģenerāldirektorāta izveidi, kurā drošību nesaista ar imigrāciju, bet tā vietā šīs divas jomas nošķir, izveidojot vienu Drošības ģenerāldirektorātu un otru - Imigrācijas, patvēruma un bēgļu ģenerāldirektorātu, kurā ietverta pamattiesību joma.
Brian Crowley
Priekšsēdētāja kungs, ja paskatīsieties vairāk nekā 10 gadu senā pagātnē, tad pamanīsiet, ka mūsu debatēs par augstākā līmeņa sanāksmēm šī Parlamenta deputāti, Padomes locekļi un arī komisāri ir izvirzījuši daudzas idejas, daudzus līdzīgus plānus vai priekšlikumus, un, ja iepriekšējais gads man ir kaut ko pierādījis, tad noteikti to, ka Savienība iekustina pasauli, ja tajā valda solidaritāte un tai ir lieli plāni un plašs vēriens. Varbūt nu ir pienācis laiks izstrādāt lielākus plānus un plašāku vērienu attiecībā uz to, kā mums vajadzētu darboties tālāk.
Daudzi ir runājuši par bezdarba postu, kas pēdējo mēnešu laikā ir piemeklējis tik daudz cilvēku, un ir norādījuši, ka ir pienācis laiks rīkoties un atbrīvoties no regulējumu nederīgajām daļām, un tikt vaļā no blokāžu nederīgajām daļām, kas kavē uzņēmumu un uzņēmēju attīstību.
Es gribētu teikt, ka, norādot uz solidaritāti, mēs nerunājam par lielo un mazo pretnostatīšanu; mani māc bažas par to, ka jaunā G20 sanāksme varētu negatīvi ietekmēt mazās un vidējās valstis, kas attīstās šajos jaunajos tirgos.
Visbeidzot, mans komentārs priekšsēdētājam: Zviedrijas prezidentūras laikā Padomes darba kārtībā varētu iekļaut arī jautājumu par autortiesību termiņa pagarinājumu.
Tunne Kelam
Priekšsēdētāja kungs, ņemot vērā to, ka Lisabonas līgums drīzumā stāsies spēkā, šis ir vēsturisks brīdis, kurā, pirmkārt, uzmanība būtu jāpievērš Eiropas kopējai nākotnei un kopējam labumam. Manuprāt, šo brīdi nevajadzētu izmantot tam, lai virzītu valstu intereses, kaitinot citus partnerus.
Globālos izaicinājumus, ko piedzīvo Eiropa, nevar atrisināt, ja trūkst efektīvu kopēju institūciju un kopējas politikas. Tomēr mūsdienu Eiropai vairāk kā jebkad nepieciešama tālredzība, morālās saistības un izpratne par tām kopējām Eiropas vērtībām, kas mūsu dibinātājus senčus mudināja lauzt pagātnes burvju loku un pārkāpt valstu egoismam. Tāpēc, lai nodrošinātu Eiropas attīstību un uzticamību pasaulē, mums obligāti nav vajadzīgi labi darījumu cilvēki, bet gan īsti valstsvīri, spēcīgi demokrātiski vadītāji, kuriem ir vīzija un kuri ir autoritātes, kas var īstenot pārmaiņas arī Eiropā.
Tāpēc mums ir skaidri jāapņemas izveidot kopējas Eiropas institūcijas, un tās praktiski jāievieš. Ir vajadzīga ne tikai kopēja ārlietu un drošības politika, kurā iekļauts ārējais dienests, bet arī kopēja enerģētikas politika. Eiropadome apstiprinās arī Baltijas jūras reģiona stratēģiju. Es vēlreiz pateicos Komisijai un Zviedrijas prezidentūrai par šī jautājuma izskatīšanu. Patlaban Padomes uzdevums ir to nekavējoties ieviest. Es ceru, ka jautājums par Baltijas jūras reģiona stratēģiju tiks pienācīgi izskatīts arī Spānijas un Beļģijas prezidentūru laikā. Es atbalstu ministres Malmström viedokli, ka Baltijas jūras reģiona stratēģiju var uzskatīt par izmēģinājuma projekta modeli attiecībā uz citiem Eiropas makroreģioniem. Tomēr neviena ES stratēģija netiks uztverta nopietni, ja tās īstenošanai trūks pietiekamu resursu. Pašreizējā budžeta pozīcijā nepieciešama nauda un uzticamība.
Edite Estrela
(PT) Man ir divi īsi komentāri. Pirmkārt, par Lisabonas līgumu: pēc tam, kad Īrija balsojumā ir paudusi "jā” un Polijas prezidents ir parakstījis līgumu, paredzams, ka Čehijas Konstitucionālā tiesa pasludinās tās atzinumu un prezidents Klaus darīs to, kas jādara, un parakstīs līgumu. Padome nedrīkst pakļauties Čehijas prezidenta šantāžai. Lisabonas līgums ir būtisks instruments tam, lai Eiropas institūcijas funkcionētu labāk, un papildus minētajam nodrošina arī citas priekšrocības, piemēram, Eiropas Parlamenta pilnvaru un pilsoņu tiesību stiprināšanu. Tāpēc ir jāpanāk pēc iespējas ātrāka Lisabonas līguma īstenošana. Padomei un Komisijai vajadzētu noteikt prezidentam Klaus termiņu, pēc kura viņam jāsāk uzvesties kā demokrātiskas valsts, turklāt Eiropas Savienības dalībvalsts, prezidentam. Mēs ne uz mirkli nedrīkstam pieļaut domu, ka viena vadītāja kaprīzes ir svarīgākas par vairākuma pausto vēlmi.
Otrkārt, es vēlos runāt par Kopenhāgenas konferenci. Dāmas un kungi, pasaulē ir vajadzīga vispārēja vienošanās cīņā pret klimata pārmaiņām; lai apturētu planētas pārkaršanu, gan attīstītajām valstīm, gan jaunattīstības valstīm jāapvieno spēki un jāpieņem drosmīgs lēmums. Kopenhāgena ir mūsu lielā iespēja novērst katastrofu, kā apgalvo zinātnieki. Nevar būt diskusiju par to, ka finanšu krīze ir iemesls tam, lai aizkavētu Kopenhāgenas plānu īstenošanu vai samazinātu to apmēru; šādi mēģinājumi nav jāuztver nopietni. Ja mēs vēlamies glābt planētu, mums jābūt mērķtiecīgiem.
Gay Mitchell
Priekšsēdētāja kungs, vienas paaudzes laikā Eiropas Savienības iedzīvotāju skaits būs apmēram 6 % no visas pasaules iedzīvotāju skaita. Jau tagad šis skaits ir gandrīz sasniegts, tāpēc Eiropadomes prezidentūru nedrīkst turpināt mainīt ik pēc sešiem mēnešiem un pieļaut, ka par jautājumiem, kas saistīti ar ārlietām, Savienības vārdā runā pat pieci dažādi cilvēki. Tomēr jāatzīmē, ka šīs paaudzes laikā par apmēram diviem miljardiem pieaugs arī pasaules iedzīvotāju skaits. Deviņdesmit procenti minētā pieauguma notiks pašreizējās jaunattīstības valstīs, kur katru gadu mirst līdz pat 11 miljoniem bērnu, no kuriem apmēram pieci miljoni mirst tāpēc, ka trūkst medikamentu, kas mums šeit, tā dēvētajos Rietumos, ir pieejami jau vairāk nekā 30 gadu.
Šajā sakarā svarīga ir ne tikai labi organizēta iekšējā Eiropas pārvaldība, bet arī mehānismi, kas mums palīdzētu risināt šāda veida situācijas jaunattīstības valstīs, tāpēc es vēlos ierosināt izveidot spēcīga, neatkarīga, atsevišķa komisāra posteni, kurš atbildētu par palīdzību attīstības jomā un kura rīcībā būtu pilns budžets un pārvedumi, un kurš ar Attīstības komitejas starpniecību būtu atbildīgs šīs plenārsēžu zāles priekšā.
Ir ārkārtīgi būtiski, ka Augstajam pārstāvim vai ārlietu ministram, neatkarīgi no šī posteņa nosaukuma, ir daudz uzdevumu un darba, tomēr ir viens jautājums, kuram pievēršama īpaša mūsu uzmanība. Gan savtīgu, gan pašaizliedzīgu iemeslu vadīts esmu pārliecināts, ka mums ir ne tikai jāsaglabā attīstības komisāra postenis, bet šis portfelis arī jānodod personai, kas ir piemērota attiecīgajam uzdevumam un ir apņēmības pilna garantēt to, ka pret mūsu kaimiņiem, kas atrodas pavisam netālu no Eiropas Savienības, tiek izrādīta cieņa.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Gaidāmajā Padomes sanāksmē svarīgākais jautājums būs Lisabonas līguma ratifikācijas pabeigšana un līguma ieviešana.
Sakarā ar Lisabonas līgumu tiek aizsākts process, kas stiprinās Savienību gan iekšēji, gan pasaules mērogā. Savienības pozīcijas stiprināšana ir cieši saistīta ar labāku sadarbību pašreizējā trešā pīlāra jomā. Savienība būs atvērtāka, efektīvāka un demokrātiskāka. Galvenais izaicinājums un prioritāte ir nostiprināt pamattiesību un brīvību, kā arī integritātes un drošības jautājumu ievērošanu Eiropā. Šos mērķus var sasniegt, nodrošinot pilnīgu atbalstu, efektīvus īstenošanas mehānismus un tādu pašreizējo tiesību aktu un instrumentu pietiekamu ievērošanu, kas ir saistīti ar cilvēktiesību un pilsonisko brīvību aizsardzību.
Stokholmas programmā tiek uzsvērta šo tiesību aizstāvēšana, jo īpaši tiesiskuma un drošības jomās. Priekšroka jādod mehānismiem, kas palīdz pilsoņiem piekļūt tiesām, lai tādējādi viņu tiesības un likumīgās intereses tiktu īstenotas visā Savienībā. Mūsu stratēģija jābalsta arī uz ciešāku policijas sadarbību un tiesību izpildi, kā arī labāku drošību Eiropā. Lai apkarotu dalībvalstīs pieaugošo ekstrēmismu, mazinātu bezatbildīgu politiķu izprovocēto spriedzi, jāizstrādā iekšējās drošības stratēģija, turklāt jāpiedāvā konkrēti risinājumi tādos jutīgos jautājumos kā, piemēram, imigrācija, patvēruma politika vai romu un citu nacionālo minoritāšu problēmas, tādā veidā, lai labējie ekstrēmisti šīs problēmas nevarētu izmantot savā labā.
Ja migrācija būs kārtīgi organizēta, ieguvējas būs visas iesaistītās puses. Eiropai būs vajadzīga elastīga imigrācijas politika, ar kuras starpniecību varēs reaģēt uz sabiedrības un darba tirgus vajadzībām dažādajās ES dalībvalstīs.
Sakarā ar ilgtermiņā ilgtspējīgas uzticamas imigrācijas un patvēruma politikas nodrošināšanu mums tomēr jāpievērš pastiprināta uzmanība nelegālās migrācijas problemātikai, kas vieš nopietnas bažas mūsu pilsoņos.
Mario Mauro
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, esiet drosmīgi, esiet drosmīgi, esiet drosmīgi; tieši to es vēlos ieteikt pirms Padomes sanāksmes un tāpēc atzīmēt, ka vienīgi cenšoties pēc iespējas labāk ievērot Eiropas pilsoņu intereses, var pieņemt lēmumu pārrunās par jauno komisāru, jaunā Eiropas Savienības ārlietu ministra un Eiropadomes priekšsēdētāja kandidatūrām - tātad par cilvēkiem, kuru uzdevums kopā ar priekšsēdētāju Barroso un citiem komisāriem būs tuvākajā nākotnē pārraudzīt Eiropas politiku.
Tāpēc jāizvēlas tādas personas, kas ir nopietni politiķi un cilvēki; personas, kuru politiskos centienus valstiskā un Eiropas līmenī raksturo rūpes par kopējo labumu. Tādam jābūt pamatam, uz kura mēs nākotnē risinām būtiskus jautājumus, piemēram, par klimata pārmaiņām, turpinot, iespējams, izpētīt dažādo ekonomiku un ekonomiskās krīzes vajadzības, izmantojot drosmīgas iniciatīvas, piemēram, par eiroobligācijām; arī to vajadzētu iekļaut nākamās Padomes sanāksmes darba kārtībā.
Nobeigumā es gribētu atsaukties uz Pāvesta Benedikta XVI vārdiem, ko viņš viņdien teica - kurus es labprāt vismaz vienu reizi redzētu arī apstiprinātus nākamajā Eiropadomē, jo šie vārdi laikus atgādina par visu to pilsoņu un politisko pārstāvju atbildību, kuriem jāizpilda lūgums, kuru mēs meklējam vienotībā un kopīgos patiesības meklējumos, kas ir tas būtiskais pamudinājums, kurš nepieciešams, lai mēs sāktu veidot kaut ko svarīgu paši sev un nākamajām paaudzēm.
Progresu un civilizāciju veido vienprātība, Eiropa bija varena tad, kad pauda šīs pamatvērtības, ko tā ieguva no kristīgās ticības, pārvēršot tās nāciju kultūras mantojumā un identitātē. Tāpēc es uzskatu, ka ir skaidrs ceļš, kas mums ejams, lai spētu pārvarēt būtiskās problēmas, kuras saistītas ar Eiropas kā globāla spēka atgūšanu.
Zuzana Roithová
(CS) Priekšsēdētāja kungs, pamatjautājums ir par Lisabonas līgumu. Čehijas Konstitucionālās tiesas prakse ir konsekventa, un es neuzskatu, ka tiesa nākamnedēļ lems, ka līgums ir pretrunā ar Čehijas Konstitūciju. Tomēr es neesmu pārliecināta par to, ka prezidents pārtrauks pretoties. Tomēr Čehijā nepastāv prezidentāla sistēma un valdība var rīkoties pretēji tāda prezidenta nostājai, kas pārkāpj pilnvaras. Ir zināms, ka Václav Klaus gadiem ilgi atteicās tiesneša amatā iecelt kādu juristu tikai tāpēc, ka tiesā bija tam zaudējis; tāpat ir zināms, ka viņš neņem vērā Augstākās administratīvās tiesas lēmumus. Tāpat kā šis jurists, tā arī 500 miljoni Eiropas iedzīvotāju ir kļuvuši par ķīlniekiem mūsu prezidenta kaprīzēm. Radītais kaitējums nav niecīgs. Šajā krīzes laikā tiek aizkavēta jaunās Komisijas iecelšana, Parlamentam trūkst pilnvaru budžeta jautājumu risināšanai, tajā pašā laikā valstu parlamenti nevar izdot dzeltenās vai sarkanās kartes un mēs neizmantojam jaunās pilnvaras, lai cīnītos pret epidēmijām, enerģētikas krīzēm, terorismu un organizēto noziedzību, kā arī neievērojam jaunos civilās aizsardzības un humānās palīdzības principus.
Pastāv iespēja, ka nelaiķa Beneša dekrētu dēļ harta var tikt noraidīta. Tas ir vienkārši absurds, ne tikai laika trūkuma dēļ, bet arī tāpēc, ka tam nav tiesiska pamata. Lisabonas līguma 345. pantā pat skaidri norādīts, ka tas neattiecas uz īpašuma tiesību jautājumiem dalībvalstīs. Harta nerada jaunas tiesiskās iespējas papildus tām, kas jau ir spēkā attiecībā uz īpašumtiesību jautājumiem Čehijā. Turklāt noteikums Nr. 44 par spriedumu atzīšanu neattiecina īpašumtiesību jautājumus uz 50 gadu tālu pagātni. Tomēr čehu plašsaziņas līdzekļos virmo šaubas. Kas īsti notiek Čehijā? Ir skaidrs, ka nākamajās Čehijas prezidenta vēlēšanās cīņa būs grūta un Václav Klaus, izmantojot šo teātri, cenšas radīt tāda spēcīga līdera tēlu, kas viens pats var stāties pretī visai ES un aizsargāt čehu īpašumu pret svešiniekiem. Es novērtēju to, ka ES nekādi neizdara spiedienu uz Čehiju, un es gribētu lūgt pacietību līdz brīdim, kad mūsu prezidenta radītais demokrātijas deficīts tiks atrisināts mājās, krietnu laiku pirms vēlēšanām Apvienotajā Karalistē. Visbeidzot, es gribētu vēlreiz aicināt Padomi atbalstīt Čehiju tās iebildumos pret Kanādas ieviesto vienpusējo vīzu režīmu Čehijas pilsoņiem, un pieņemt lēmumu par kopējām sankcijām.
Georgios Papastamkos
(EL) Priekšsēdētāja kungs, es runāšu galvenokārt par trim problēmām. Pirmkārt, par ekonomisko krīzi. Krīze bez izņēmuma skāra visas ekonomikas sistēmas, gan stiprās, gan ne tik stiprās. Ja, ņemot vērā ekonomisko krīzi, mēs paraugāmies uz EMS desmit gadu pieredzi, top skaidrs, ka ekonomikas politikai jābūt eiropeiskākai. Top skaidrs arī tas, ka jāeiropeizē ekonomiskie riski. Uzticamība ir laba lieta, tomēr kontrole ir vēl labāka.
Otrkārt, par klimata pārmaiņām. Eiropas Savienība pelnīti atrodas pasaules ekoloģiskās diplomātijas avangardā. Es pilnībā piekrītu Komisijas priekšsēdētājam Barroso kungam, ka, gatavojoties Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksmei, nekāda B plāna nav. Ekoloģiskais parāds apgrūtina visus bez izņēmuma. Es atbalstu viedokli par globālas klimata bankas izveidi, kurā atrastos līdzekļi no emisiju fonda, ko izmantotu, lai finansētu jaunattīstības valstu centienus radīt videi draudzīgus attīstības standartus.
Treškārt - par imigrāciju. Kā redzams, lai pieņemtu kopēju imigrācijas politiku, mums jārīkojas ātrāk. Tomēr attiecībā uz imigrāciju vērā jāņem arī ārpolitikas aspekti. Mums pēc iespējas ātrāk jāizveido efektīvas ārpolitikas attiecības ar trešām valstīm, jo valstis, it īpaši Eiropas dienvidos, izjūt lielu spriedzi. Es vēlos nepārprotami pateikt, ka Turcijas nostāja ir provokatīva. Biju gandarīts dzirdēt, ka uz to norādīja Zviedrijas prezidentūra. Eiropas Savienības paustajam vēstījumam Turcijai un citām valstīm jābūt skanīgam, nepārprotamam un efektīvam. Šie pamata noteikumi ir daļa no Kopienas acquis un tie jārespektē ikvienam.
Peter Liese
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Malmström kundze un Barroso kungs ir izsmeļoši ziņojuši par klimata pārmaiņām un gatavošanos sanāksmei Kopenhāgenā. Es piekrītu ikvienam, kurš apgalvo, ka Padomei ir jāizdara vērienīgi secinājumi. Tomēr, apsverot finansēšanas jautājumus un to, kam būtu jārada samazinājums, es ieteiktu nepievērsties tikai tai nozarei, kas kopš 2005. gada ir iekļauta emisiju tirdzniecības sistēmā.
Lai atvieglotu šo nastu, nepieciešamas vairākas nozares. Vairāk nekā 50 % emisiju vēl nav iekļautas emisiju tirdzniecības sistēmā. Lai mēs varētu sasniegt izvirzītos mērķus un garantēt finansējumu, mums jāpanāk, ka atbildību uzņemas vairāk nozaru. Es runāju par gaisa transporta un kuģniecības nozarēm. Līdz šim esmu vīlies Padomes un Komisijas rīcībā. Gatavojoties augstākā līmeņa sanāksmei Pitsburgā, šis temats netika iekļauts Padomes secinājumos.
Ja vēlamies, lai Kopenhāgenas sanāksme dotu panākumus, mums jārīkojas ātrāk. Pirmdien to izdarīja Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja. Es vēlos lūgt Padomi un Komisiju izskatīt šo jautājumu sīkāk.
Tāpat gribu piebilst, ka apzinos pārrunu neoficiālo gaisotni, tomēr Padomei jāapspriež arī jaunās Komisijas sastāvs. Dziļā cieņā es vēlētos izteikt kādu priekšlikumu. Vēsturisku iemeslu dēļ tiesību aktus farmācijas jomā pārrauga Rūpniecības ģenerāldirektorāts un rūpniecības komisārs. Protams, tiesību akti farmācijas jomā ir saistīti ar rūpniecību, tomēr šeit jāņem vērā arī veselības aspekts. Visās dalībvalstīs, Eiropas Parlamentā, pat ASV, šī joma ietilpst veselības aizsardzības politikā. Tāpēc, iespējams, ir pienācis laiks mēģināt veikt izmaiņas šajā jomā. Lūdzu, aiciniet Komisijas priekšsēdētāju izskatīt šo jautājumu.
Vytautas Landsbergis
Priekšsēdētāja kungs, priekšsēdētājs Barroso vakar šeit, sirsnīgi atbildot Farage kungam, minēja, ka Padomes priekšsēdētājam ES jābūt patiesam eiropietim. Esmu pārliecināts, ka tāpat domājat arī jūs un daudzi šeit klātesošie. Vai šajā amatā vajadzētu būt arī patiesam "Gazpromietim” kā, piemēram, Gerhard Schröder, Paavo Lipponen u.c.? Jeb jūs uzskatāt, ka šīs īpašības ir vienādojamas, proti, labs "Gazpromietis”, īpaši tāds, kas balsojis par draudzīgām un uz uzpirkšanu balstītām attiecībām, ir labākais eiropietis? Tādējādi mēs varētu paātrināt pašreizējo ES attīstību, proti, ES varētu kļūt par GS - "Gazprom Savienību” - un novērst situāciju, kad Krievija pilnībā ignorē ES, rīkojoties tikai tā, lai to sadalītu. Ko Jūs domājat par "Gazpromiešiem” prezidentūrā?
Mirosław Piotrowski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, Lisabonas līgums vēl nav ratificēts, tas joprojām ir tikai politiska dokumenta projekts. Tas nozīmē, ka Eiropas Savienībā mums joprojām jāievēro vienprātības princips. Ikvienai valstij ir tiesības izteikt atrunu. Čehijas prezidents Václav Klaus rīkojas atbilstīgi likumā noteiktām tiesību normām. Prezidenta piespiešana patiesībā ietekmē ne tikai viņu personīgi, bet arī daudzos miljonus Eiropas valstu pilsoņu, kas ir izteikuši būtiskas atrunas attiecībā uz šo dokumentu. Gaidāmajā Eiropadomē Eiropas Savienības dalībvalstu vadītājiem, paužot pārstāvēto pilsoņu vēlmes, vajadzētu nopietni padomāt par nodomu lietderību un sekām.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Eiropadomi aicinās pieņemt Baltijas jūras reģiona stratēģiju. Es uzskatu, ka tādējādi Eiropas Savienība ir guvusi labu modeli paredzamajai Donavas upes reģiona stratēģijai.
Donavas upes reģionā ir 10 valstis, no kurām sešas ir Eiropas Savienības dalībvalstis, un reģiona kopējais iedzīvotāju skaits ir 200 miljoni. No tiem 75 miljoni cilvēku dzīvo Donavas upes robežteritorijās. Tāpēc es uzskatu, ka šo modeli ir svarīgi izmantot arī Donavas upes reģiona stratēģijā, kurā turpmākajos gados būs nepieciešams rīcības plāns un rīcības programma.
Tomēr, runājot par Eiropadomes programmu, es tāpat uzskatu, ka Eiropas līmenī ir sevišķi svarīgi pieņemt finanšu instrumentus, kas vajadzīgi "eko-efektīvas” ekonomikas attīstībai. Šajā gadījumā es runāju par ēku energoefektivitāti un jo īpaši par ilgtspējīgu transportu.
Jean-Pierre Audy
(FR) Priekšsēdētāja kungs, ministres kundze, Eiropas Komisijas priekšsēdētāja vietnieces kundze, mans jautājums ir saistīts ar Lisabonas līguma piemērošanu, jo īpaši attiecībā uz īru tautai doto solījumu - nodrošināt vienu komisāra vietu katrai valstij.
2008. gada decembrī tika panākta vienošanās, ka Eiropadome īstenos attiecīgus tiesiskus pasākumus, lai nodrošinātu to, ka katrai dalībvalstij ir viens komisārs. Malmström kundze, kas ir šie tiesiskie pasākumi? Tiek izplatīta informācija, ka saistībā ar Horvātijas Pievienošanās līgumu Lisabonas līgumā tiktu veikti grozījumi jeb varbūt pastāv citi attiecīgi tiesiskie regulējumi? Vai Jūs varētu mūs informēt šajā sakarā? Kā jūs plānojat palielināt Eiropas Parlamenta deputātu skaitu par 18, jo saskaņā ar Lisabonas līgumu nākamajā Eiropas Parlamentā jābūt vēl 18 Parlamenta deputātu vietām?
Ilda Figueiredo
(PT) Priekšsēdētāja kungs, nākamajai Padomei par galveno prioritāti vajadzētu uzskatīt to liberālo politiku izmainīšanu, kuru dēļ ir radušās šīs grūtās ekonomiskās un sociālās krīzes. Ir pienācis brīdis, kad vajadzētu sākt cīņu pret nabadzību, ko piedzīvojuši aptuveni 80 miljoni Eiropas Savienības pilsoņu, tostarp vairāk nekā 30 miljoni darba ņēmēju, kuru mēnešalgas ir tik zemas, ka viņi un viņu ģimenes spēj tikai izdzīvot, bet ne izkļūt no nabadzības. Tagad vajadzētu apņemties risināt grūto bezdarba situāciju, kas turpina pasliktināties un nākamā gada laikā varētu ietekmēt 30 miljonus, ja nekavējoties netiks īstenoti attiecīgi pasākumi.
Tāpēc šīs Padomes galvenais uzdevums ir pārtraukt Lisabonas stratēģijas neoliberālās politikas un Stabilitātes paktu. Tie jāaizstāj ar īstām progresu un sociālo attīstību veicinošām programmām, kas sekmēs augstas kvalitātes sabiedrisko pakalpojumu nodrošināšanu, atbalstīs ražošanu un mikrouzņēmumus, kā arī mazos un vidējos uzņēmumus, novērtējot tos, kuri strādā, un radot vairāk darba vietu, kurās ievēro tiesības, tostarp darba vietas sievietēm un jauniešiem.
Enikő Győri
(HU) Dāmas un kungi, esmu dzirdējusi baumas par to, kā, iespējams, varētu panākt Čehijas prezidenta Klaus piekrišanu, proti, tā vai citādi iekļaut Beneša dekrētus Lisabonas līgumā vēlāk. Trīs iemeslu dēļ es aicinātu izvairīties no šādām tiesiskām manipulācijām un muļķībām. Pirmkārt, es uzskatu, ka tādējādi mēs radītu bīstamu precedentu, jo tādā gadījumā jebkurš konstitucionāls eksperts varētu vēlēties izmainīt līgumu ar atpakaļejošu spēku un, kā redzam, šāda situācija ir bīstama, jo Slovākijas valdība jau iepriekš ir pateikusi, ka, ja V. Klaus varēs tā rīkoties, tad arī tā to gribētu. Tāpēc, manuprāt, šis būtu bīstams precedents.
Otrkārt, nav pareizi minēt īrus kā piemēru. Tas, ko pieprasīja īri, jau sākotnēji bija ierakstīts Lisabonas līgumā, un īri neiebilda pret to, kā līgumā nemaz nav. Tāpēc īru lūgums neradīja juridiskus šķēršļus. Treškārt, no 143 Beneša dekrētiem 13 dekrētos tiek atņemtas tiesības ungāriem un vāciešiem. Es uzskatu, ka Eiropas Savienība nevar ļaut atsaukties uz šādiem dokumentiem.
Rachida Dati
(FR) Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos turpināt jau savā vakardienas runā iesākto jautājumu par gatavošanos Kopenhāgenas sanāksmei, kā arī pēc tam pieminēt vakardienas Ecofin sanāksmi, kas nebija panākumiem bagāta.
Es jums jautāju par mūsu kā rūpnieciski attīstītu valstu, atbildību rīkoties tā, lai jaunattīstības valstis varētu sekot mūsu centieniem cīņā pret klimata pārmaiņām.
Kopenhāgenā mēs nevaram izturēties tā, it kā mums visiem būtu vienādas potenciālās iespējas - tas nozīmētu to, ka mēs visi esam vienā sākuma punktā, lai beigās nekur nenokļūtu. Tāpēc, lai pārliecinātu mūsu attīstības partnerus mums pievienoties, acīmredzami ir jārisina jautājums par atbalstu, kas sniedzams šiem partneriem, nevis jāgaida Kopenhāgenas augstākā līmeņa tikšanās rezultāti.
Ņemot vērā klimata pārmaiņu svarīgo jautājumu, nākamajā Eiropadomē visām 27 valstīm ir pilnībā jāvienojas par to, kāds ir Eiropas Savienības viedoklis jautājumā par atbalstu jaunattīstības valstīm.
Kā jau es minēju, vakar Ecofin Finanšu ministru padome nespēja pieņemt kopēju nostāju šajos jautājumos. Tomēr mēs zinām, ka tā ir galvenā problēma. Eiropas Komisija jau bija izstrādājusi savus priekšlikumus, un es ļoti ceru, ka mēs spēsim uzņemties iniciatīvu un aicināsim partnerus mums pievienoties, lai panāktu vispārēju solidaritāti, kas nepieciešama klimata pārmaiņu problēmas risināšanai.
Charles Goerens
(FR) Priekšsēdētāja kungs, mans jautājums ir par Padomes priekšsēdētāju. Jūs zināt, ka galvenais jautājums attiecībā uz nākamā Eiropadomes priekšsēdētāja kandidatūru ir tas, vai viņš jeb viņa visos apstākļos plāno dot priekšroku Kopienas metodei. Vai, jūsuprāt, šim kritērijam vajadzētu būt priekšnosacījumam pirms kandidātu izvirzīšanas Padomes priekšsēdētāja amatā?
Pēdējā laikā esam piedzīvojuši starpvaldību pašplūsmu. Manuprāt, ir pienācis laiks izbeigt šo periodu un atgriezties pie Eiropas integrācijas procesa sākuma, un palikt uzticamiem Robert Schuman un Jean Monnet atstātajam mantojumam.
Angelika Werthmann
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, runājot par "ekonomikas un finanšu krīzi”, mēs to vienmēr liekam pēdiņās. Kāpēc mēs nerunājam par strukturālo krīzi? Tas viss sākās ar faktisku banku, tostarp investīciju banku, krīzi. Tā ir viena nozare, tomēr tās dēļ cieta visa pasaules ekonomika.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Dāmas un kungi, drīz būs pienākusi Kopenhāgenas konference, tomēr kopš pagājušā gada konferences mēs esam pavirzījušies tikai nelielu solīti uz priekšu. Mūsu sasniegumiem vajadzēja būt daudz lielākiem, mums vajadzēja rīkoties ar lielāku apņēmību. Mēs cīnāmies ne tikai ar finansējumu, bet arī ar atsevišķu valstu emisiju samazināšanas mērķu sasniegšanu.
Šajā ziņā rūpnieciski attīstītajām valstīm vajadzētu uzņemties daudz redzamāku lomu, un mums jāsūta skaidrs vēstījums Amerikas Savienotajām Valstīm. Attiecībā uz Amerikas Savienotajām Valstīm lielākā problēma ir saistīta ar to, ka mēs zinām - līdz decembrim nebūs pieņemti pat vajadzīgie valstu tiesību akti. Manuprāt, mums skaidri jāpauž cerība, ka prezidents Obama pildīs vienu no saviem būtiskākajiem pirmsvēlēšanu solījumiem, proti, ka Amerika uzņemsies proaktīvu lomu cīņā pret klimata pārmaiņām. Tāpat mums nepārprotami jāpauž cerība, ka prezidents Obama izmantos iespēju personīgi ierasties konferencē, tādējādi nodrošinot veiksmīgu tās noslēgumu.
Jaromír Kohlíček
(CS) Padomes priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, dāmas un kungi, Eiropadome neapšaubāmi ir svarīga institūcija, tāpēc tās uzdevums būtu risināt svarīgus jautājumus. Svarīgākais jautājums ir saistīts ar darba nodrošināšanu, tādējādi garantējot cilvēkiem pieklājīgu dzīves līmeni. Esmu pārsteigts dzirdēt šo virkni bezmērķīgo runu, kas atspoguļo zināšanu trūkumu un muļķīgā kārtā jauc kopā dīvainu revanšistu prasību gulašu un ekstrēmas liberālas metodes. Eiropadomei vajadzētu šādas runas nekavējoties noraidīt un vienlaikus dot nepārprotamu signālu tam, ka tās primārais mērķis ir atkal iekustināt ražošanu un atrisināt kritisko situāciju lauksaimniecībā. Ja tā vietā Eiropadome piekritīs veikt samazinājumus sociālajā jomā, atvieglojot banku un bagātnieku dzīvi, tad pozitīvs pamudinājums nav iespējams, īpaši tad, ja pastāv neatlaidīga prasība pēc abstraktā finanšu stabilitātes kritērija. Nobeigumā, visiem tiem, kas referendumā izmisīgi pretojās Lisabonas līguma ratifikācijai, es gribētu teikt - vispirms sakārtojiet savu māju, un, ja saviem pilsoņiem nespējat paskaidrot, kāpēc līgums ir vajadzīgs, tad nemāciet citus.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Priekšsēdētāja kungs, es gribētu nosaukt problēmas, kas mums jārisina tādās jomās kā brīvība, drošība un tiesiskums, proti, īstas kopējas migrācijas un patvēruma politikas izveide; mūsu ārējo robežu efektīva kontrole; efektīva integrācijas un repatriācijas politika; uzticams un drošs Eurojust; Eiropols, kas kalpo Kopienai un ko kontrolē Eiropas Parlaments; progress attiecībā uz civilās un kriminālās tiesvedības jomu saskaņošanu; uz uzticamību un vienlīdzību balstītas efektīvas transatlantiskās attiecības, īpaši ar Amerikas Savienotajām Valstīm; atbilstīgs risinājums SWIFT datu izsniegšanā; efektīva datu aizsardzības politika; labāka eiro aizsardzība pret viltošanu un aktīva Pamattiesību hartas sekmēšana.
Robert Goebbels
(FR) Priekšsēdētāja kungs, mans jautājums ir ļoti vienkāršs. Nesen ir iecelts jaunās Komisijas priekšsēdētājs, bet, kad tad būs pati jaunā Komisija? Šajā grūtajā laikā nav iespējams strādāt ar Komisiju, kuras puse locekļu jau kravā mantas. Eiropā vajadzīgs jauns impulss - mums jau drīz vajag jauno Komisiju.
Seán Kelly
Priekšsēdētāja kungs, viena no mācībām, kas apgūstama sakarā ar neseno referendumu Īrijā, ir tā, cik būtiska ir laba sabiedrisko attiecību kampaņa. Īri 2008. gada jūnijā nobalsoja pret Lisabonas līgumu. Tikai nedaudz vairāk kā pēc gada divas trešdaļas nobalsoja "par”. Vai šajā starpposmā Eiropas Savienība daudz būtiskāk ietekmēja šo cilvēku dzīvi? Nē! Tomēr otrajā kampaņā Eiropas Savienības vēstījums tika uztverts daudz labāk, par ko liecina pozitīvais balsojums.
Īpaši tagad, kad Lisabonas līgums stāsies spēkā, manuprāt, ir svarīgi, ka ar jaunajiem pienākumiem tiek paveikts daudz laba darba. Tomēr Komisijai vajadzētu padomāt arī par kārtīgu sabiedrisko attiecību stratēģiju, lai pilsoņi varētu uzzināt par labi paveikto darbu. Tāpēc es Komisijai vēlos jautāt, kādi ir tās plāni šajā sakarā, lai nākotnē referendumi būtu pozitīvāki nekā iepriekš.
Petru Constantin Luhan
(RO) Priekšsēdētāja kungs, mani sauc Luhan, nevis Luman. Es ļoti atzinīgi vērtēju to, ka politiskās grupas atbalsta ratifikācijas procesa sekmēšanu. Lai nodrošinātu Eiropas Savienības efektīvu darbību, mums ir vajadzīgs Lisabonas līgums un mums vajag, lai tas stātos spēkā pēc iespējas drīzāk.
Patlaban Čehija ir vienīgā dalībvalsts, kas vēl nav ratificējusi līgumu. Kā jau Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) grupa teica, mēs aicinām prezidentu Klaus izrādīt atbildības pilnu attieksmi un ratificēt līgumu līdz Eiropadomes termiņa - oktobra -beigām. Pretējā gadījumā mēs paliksim šajās institucionālajās debatēs un nespēsim pievērsties īstu problēmu risināšanai, kas skar parastos pilsoņus, piemēram, ekonomiskā un finanšu krīze, bezdarbs un sociālā iekļaušana, kā arī nespēsim stiprināt Eiropas Savienības kā īsta pasaules tirgus dalībnieka tēlu.
Manuprāt, mēs tik daudz esam runājuši par šī līguma priekšrocībām, ka nav jēgas atsākt šīs debates. Patlaban mums ir svarīgi tas, lai nākamajā Eiropadomē mēs varētu apstiprināt, ka ratifikācijas process ir pabeigts visās dalībvalstīs, un varētu spert nākamo soli un izveidot Komisijas kolēģiju.
Cecilia Malmström
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, pateicos par jūsu jautājumiem un komentāriem. Mēs bieži runājam par pilsoņu Eiropu, cilvēku Eiropu, bet pēc tam šos jēdzienus pielāgojam saviem politiskajiem mērķiem. Patiesībā jau tas nav slikti, bet, ja mēs pajautātu pilsoņiem: "Ko jūs vēlaties no Eiropas?”, tad visu Eiropas valstu pilsoņi atbildētu: "Mēs vēlamies sadarbību tādā Eiropā, kuras pamatā ir daudz vērtību un kurā tiek risinātas mūsu kopējās problēmas ‬- ekonomiskā krīze, bezdarbs, klimata jautājumi, starptautiskā noziedzība, migrācijas problēmas un tā tālāk”.
Tāpēc mēs šeit esam. Daudzus no šiem jautājumiem apspriedīs desmit dienu samitā. Protams, mēs nespēsim atrisināt visus jautājums, tomēr cerams, ka varēsim spert dažus nozīmīgus soļus pareizajā virzienā un tādējādi radīt izteiktāku "pilsoņu Eiropu”. Mums jāpieņem lēmumi demokrātiski, atklāti un pārredzami.
Mēs varam būt dažādās domās par Lisabonas līgumu. Zviedrijas prezidentūra un Padome, kā arī, manuprāt, lielākā daļa no šajā plenārsēžu zālē klātesošajiem uzskata, ka, īstenojot Lisabonas līgumu, Eiropa kļūs tuvāka pilsoņiem. Lēmumu pieņemšana būs efektīvāka un demokrātiskāka, turklāt Eiropas Savienībai tiks piešķirtas lielākas pilnvaras un nozīmīgums mūsu attiecībās ar pasauli. Tāpēc ir svarīgi panākt, ka līgums tiek ieviests, un es garantēju, ka mēs darīsim visu, kas ir mūsu spēkos, lai nodrošinātu, ka tas notiek pēc iespējas drīzāk.
Joprojām nav risinājuma attiecībā uz Čehijas prezidentu. Esmu dzirdējusi pieņēmumus šajā jautājumā, tomēr risinājuma joprojām nav. Mēs intensīvi diskutējam ar mūsu draugiem Prāgā un ceram, ka ļoti, ļoti drīz spēsim jums sniegt priekšlikumu šī jautājuma risināšanai. Bet, pirms mēs veicam tālākus pasākumus, es vēlos norādīt, ka mums, protams, ir jāsagaida Čehijas Konstitucionālās tiesas lēmums.
Pa to laiku turpināsies gatavošanās koplēmumam ar Parlamentu un Eiropas Ārējās darbības dienesta izveidei, par ko mēs runāsim vēl šajā pēcpusdienā. Es pievērsīšos daudziem viedokļiem, kas jau tika pausti, un citiem jautājumiem saistībā ar Lisabonas līgumu. Mums ir bijusi ļoti konstruktīva sadarbība ar jūsu priekšsēdētāju Buzek kungu un viņa kolēģiem attiecībā uz to, kā Parlaments, Padome un Komisija varētu sadarboties pēc tam, kad jaunie likumi stāsies spēkā.
Tika uzdoti vairāki jautājumi par Afganistānu. Jā, de Sarnez kundze, mēs ceram, ka spēsim panākt progresu sarunās par vienotāku Eiropas viedokli Afganistānas jautājumā, pamatojoties gan uz Eiropas Savienības militāro klātbūtni tur, gan arī uz lielāku atbalstu pilsoniskas sabiedrības un demokrātiskas valsts veidošanas procesiem. Patlaban notiek spraigas pārrunas par to, kā mēs varam atbalstīt 7. novembrī plānotās vēlēšanas. Tas ir ļoti drīz. Ir grūti tik īsā laika posmā uz šīm vēlēšanām nosūtīt novērotājus no Eiropas, tomēr mēs darīsim visu iespējamo, lai to panāktu.
Eiropas Savienības ilgtermiņa mērķis, ko mēs atbalstām, ir izveidot kopēju patvēruma un migrācijas politiku. Līdz gada beigām mēs nepaspēsim to izdarīt, daļēji arī tāpēc, ka vispirms jāpanāk, lai spēkā stājas Lisabonas līgums. Tomēr es jums piekrītu, ka tas ir svarīgi. Pa to laiku mēs strādājam pie Stokholmas programmas, un viens no jautājumiem, kas šajā sakarā tiek pārrunāts, ir saistīts ar migrāciju. Protams, tie ir ļoti sarežģīti jautājumi un attiecas arī uz sadarbību ar trešām valstīm, uz tirdzniecību, palīdzību un iespēju ieviest tādus pamata noteikumus, kas arī Eiropā dod iespēju legālai imigrācijai. Tie attiecas arī uz solidaritātes un uzņemšanas sistēmām. Komisija ziņos par šajos jautājumos panākto progresu. Turpmākus lēmumus pieņemsim decembrī.
Van Baalen kungs, Ankaras protokola jautājums ir svarīgs. Mēs bieži esam aicinājuši mūsu turku draugus ratificēt un ieviest Ankaras protokolu. Šajā augstākā līmeņa sanāksmē šis jautājums netiks apspriests, tomēr vēlāk šoruden mēs apspriedīsim paplašināšanos, un, iespējams, lēmums tiks pieņemts decembrī. Tāpēc es šim jautājumam vēl noteikti pievērsīšos.
Attiecībā uz komisāru skaitu, Eiropadome, protams, ir nolēmusi, ka katrai valstij būs viens komisārs. Saskaņā ar pašreizējo līgumu šo punktu var mainīt 2014. gadā. Tiklīdz līgums būs stājies spēkā, mums būs laiks pārskatīt jebkādas juridiskas korekcijas, kas varētu būt nepieciešamas, lai garantētu to, ka katra valsts var saglabāt komisāra vietu, un mēs to arī darīsim. Mēs apspriežamies ar dažādajām juridiskajām personām, lai noskaidrotu, vai līgumā būs jāveic papildu grozījumi jeb Eiropadome var vienprātīgi pieņemt lēmumu šajā jautājumā.
Tas pats attiecas arī uz 18 Eiropas Parlamenta papildu deputātiem. Tiklīdz līgums būs stājies spēkā, mēs sāksim tam gatavoties. Vairākas valstis ir jau sagatavojušās tam, lai ātri vien uz šejieni atsūtītu attiecīgos Parlamenta deputātus. Audy kungs, dažās valstīs nacionālā balsošanas sistēma ir sarežģītāka. Tāpēc, iespējams, būs vajadzīgs laiks. Es ceru, ka gatavošanās sāksies pēc iespējas drīzāk. Esmu gandarīta, ka Eiropas Parlaments šiem deputātiem līdz brīdim, kad viņi oficiāli kļūs par Parlamenta deputātiem, ir ļāvis ieņemt novērotāju posteni. Kopā ar gaidāmo Spānijas prezidentūru mēs darīsim visu, kas ir mūsu spēkos, lai nodrošinātu to, ka minētais notiek pēc iespējas ātrāk un vienkāršāk.
Visbeidzot, es vēlos pateikties ne tikai par šīm debatēm, bet arī par ārkārtīgi spēcīgo atbalstu, ko Parlaments sniedz prezidentūrai attiecībā uz klimata jautājumiem. Mēs darīsim visu, kas ir mūsu spēkos, lai Eiropadomes sanāksmē varētu pieņemt tādus lēmumus par Eiropas finansējumu, kas balstās uz Eiropas ieguldījumiem un uz mūsu ieguldījumiem jaunattīstības valstīs, tādējādi dodot mums iespēju izsūtīt spēcīgu signālu un rosināt starptautiskās pārrunas, lai Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksmē tās būtu pēc iespējas veiksmīgākas. Mūsu paaudzei vissvarīgākais un būtiskākais uzdevums ir spert pienācīgus un konkrētus soļus cīņā pret globālo sasilšanu un izstrādāt globālus noteikumus. Esmu pateicīga par Eiropas Parlamenta izrādīto atbalstu un apņemšanos šajā sakarā.
Margot Wallström
Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Priekšsēdētāja kungs, pirmkārt, sirsnīgi pateicos par šīm spraigajām un interesantajām debatēm. Šajā Parlamentā un tā debatēs ir jūtama degsme ieviest Lisabonas līgumu. Kā jau jūs sapratīsiet, Komisija, tāpat kā Parlaments, nepacietīgi gaida brīdi, kad jaunais līgums stāsies spēkā.
Mēs visi zinām, ka politiskais apstiprināšanas process patlaban ir noslēdzies visās dalībvalstīs. Protams, katrai dalībvalstij vēl jāpabeidz ratifikācijas process un, to darot, tām jāņem vērā to iekšējā kārtība, tomēr kļūst skaidrs, ka neviena dalībvalsts nedarbojas vakuumā. Tās pieņemtie lēmumi vai kavējumi ietekmē visas pārējās.
Protams, mēs ļoti ceram, ka drīz vien līgums tiks ratificēts arī Čehijā. Es gribētu arī visiem klātesošajiem atgādināt par lojālo sadarbību, kas ir viens no Eiropas Savienības principiem un galvenajām pazīmēm. Manuprāt, ir ārkārtīgi būtiski, ka dalībvalstis spēj uzticēties cita citai sakarā ar saistībām, kuras tās uzņēmušās.
Es gribētu arī paust savu viedokli par to, ka daudzi no klātesošajiem Parlamenta deputātiem ir atšķīruši jeb atdalījuši realitāti ar bezdarbu un ekonomisko krīzi, no vienas puses, un Lisabonas līgumu, no otras puses, tomēr, protams, galvenais mērķis ir nodrošināt to, ka ar Lisabonas līguma starpniecību mēs varam risināt radušos situāciju un pieņemt efektīvākus lēmumus par imigrācijas vai patvēruma politiku, par energoapgādes drošību u. c. Tas arī ir visbūtiskākais, tāpēc līgumu un realitāti vajadzētu saistīt, nevis nošķirt; tomēr, cerams, drīz vien šīs nebeidzamās debates par institucionāliem jautājumiem beigsies un mēs varēsim izmantot jaunos efektīvos instrumentus.
Patlaban Komisija aktīvi strādā pie tā, lai sagatavotos līguma ieviešanai brīdī, kad tas stāsies spēkā. Es zinu, ka šajā pēcpusdienā īpašas debates tiks veltītas jautājumam par Ārējās darbības dienestu. Tāpēc patlaban par šo jautājumu nevajadzētu uzsākt diskusijas. Tikai piebildīšu, ka, manuprāt, šajā jautājumā mēs saskarsimies ar īstiem sarežģījumiem.
Ir grūti apvienot dažādās institūcijas, kas darbojas ārējo sakaru jomā, un kā vispārējo mērķi vajadzētu izvirzīt diplomātiskās sinerģijas sasniegšanu. Ņemot vērā līdzsvaru, kas valda iestāžu starpā, zināmā mērā ir vajadzīga radoša pieeja.
Dienestam pilnībā jābūt šī Parlamenta - Eiropas Parlamenta - pakļautībā. Esmu pārliecināta, ka Ārējās darbības dienesta izveide var būt panākums, ja Padome, Parlaments un Komisija cieši sadarbojas. Jāņem vērā arī tas, ka Augstajam pārstāvim un Komisijas priekšsēdētājam priekšlikumu iesniegšana jāsaskaņo ar Komisiju.
Attiecībā uz kādu citu svarīgu jautājumu, Eiropas pilsoņu iniciatīvu, Komisija ir iecerējusi novembra vidū publicēt Zaļo grāmatu. Esam iecerējuši organizēt vispārēju apspriedi ar pilsoņiem, pilsonisko sabiedrību un visām ieinteresētajām pusēm, lai ļoti drīz pēc Lisabonas līguma spēkā stāšanās izstrādātu likumdošanas iniciatīvas.
Padomes darba kārtības augšgalā būs jautājums par ekonomiskās un finanšu krīzes sekām. Mēs dzirdējām, kas tas debatēs tika bieži pieminēts. Es piekrītu tiem, kuri apgalvoja, ka pašapmierinātībai te vietas nav. Tiesa, politikas, kas reaģē uz krīzi, sāk nest augļus - finanšu tirgi sāk konsolidēties un uzticība sāk atjaunoties - tomēr līdz pilnai atveseļošanai vēl tālu, un bezdarba radītās sekas joprojām ir un būs nopietnas. Politiskie centieni ir jāturpina arī tāpēc, lai atbalstītu aktīvu darba tirgus politiku izveidi.
Protams, Komisija - un ar to es atbildu uz dažiem debašu laikā uzdotajiem jautājumiem - atbalsta tās budžeta priekšlikumu. Mēs ceram, ka Parlaments ar jūsu balsu starpniecību arī apstiprinās mūsu mērķus. Kā jau priekšsēdētājs Barroso vakar jautājumu stundā teica, ar līdz šim izdarīto nepietiek.
Situācija nodarbinātības jomā ir tāda, ka mums visiem ir jādara vairāk gan Eiropas, gan valstu līmenī. Patlaban mūsu lielākās bažas rada bezdarbs, un mēs ceram, ka turpmākajā darbā saistībā ar šo jautājumu varam paļauties uz Eiropas Parlamentu, kā arī ceram, ka tas spēs pasteidzināt Padomi un valstis apstiprināt mūsu priekšlikumu par struktūrfondu administrēšanas atvieglošanu, jo tas noteikti varētu palīdzēt.
Kāds cits apspriestais jautājums bija saistīts ar administratīvo slogu. Šajā ceturtdienā Komisija pieņems ļoti tālejošu paziņojumu par administratīvā sloga samazināšanu. Šajā paziņojumā būs atrunāts, kas ir sasniegts līdz šim un kas vēl jāsasniedz. Tā pamatā ir arī nozīmīgais Stoiber grupas paveiktais darbs. Saskaņā ar šo ziņojumu aina ir diezgan pozitīva, un priekšlikums par to, kā mazināt administratīvo slogu, ir jau pieejams. Diemžēl lielākā daļa šo priekšlikumu jāapstiprina Padomei, tāpēc vēlreiz norādu, ka ceru, ka Eiropas Parlaments palīdzēs ietekmēt dalībvalstis, lai šo jautājumu risināšana patiešām virzītos uz priekšu.
Es gribētu teikt dažus vārdus arī par finanšu tirgus uzraudzības jautājumu, kas pēdējo mēnešu laikā, protams, regulāri ticis iekļauts Komisijas darba kārtībā. ES līmenī jāizstrādā pilnīgi jauna uzraudzības sistēma, un esam gandarīti, ka šajā jautājumā panākts zināms progress. Padome vispārēji ir vienojusies par Komisijas priekšlikumu par makrouzraudzības sistēmiskās risku komitejas izveidi. Mēs ceram, ka šajā jautājumā Parlaments neliegs atbalstu. Lielākas grūtības ir saistītas ar tādu uzraudzības iestāžu izveidi, kas veiks mikrouzraudzību, tāpēc arī šajā sakarā mēs ceram uz Padomes un Parlamenta vēlmi pēc iespējas drīzāk rast mērķtiecīgu un efektīvu risinājumu.
Visbeidzot, ļaujiet man vēl pāris vārdos pieminēt jautājumu, kas arī atrodas Zviedrijas prezidentūras darba kārtības augšgalā, proti, klimata pārmaiņas, jo Kopenhāgenas konference notiks jau pēc dažām nedēļām. Manuprāt, vairāki no jums jau pieminēja to, kas ir galvenais tajā ziņā, vai mūs gaida panākumi vai neveiksme. Es to dēvētu par klimata taisnīgumu, jo tas saistīts ar attiecībām jaunattīstības un attīstīto valstu starpā, kā arī vēlmi sniegt ticamu priekšlikumu tādu pasākumu finansēšanai, kuri saistīti ar pielāgošanos klimata pārmaiņām un to ietekmes mazināšanu, kā arī ar to, kādu piemēru mēs rādām.
Komisija - vienīgā instance, kas to ir izdarījusi -, ir iesniegusi finansēšanas priekšlikumu. Daudzi to kritizējuši, teikdami, ka ar to nepietiek. Esmu pārliecināta, ka ar to nepietiek, tomēr tas ir pirmais solis un, cerams, tas pamudinās arī pārējās instances iesniegt savus priekšlikumus, kurus mēs varētu pārrunāt Kopenhāgenā. Protams, mēs arī turpmāk būsim aktīvi un nemazināsim mūsu centienus, bet tā vietā iedrošināsim visas pārējas puses un partnerus pilnībā piedalīties šajā darbā un sēsties pie viena galda - tostarp pirmo reizi arī Amerikas Savienotās Valstis - lai mēs varētu reaģēt uz visām pilsoņu paustajām bažām.
Es jums apliecinu, ka mūsu mērķis nav mazināt centienus, bet gan pārliecināties, ka mēs strādājam proaktīvi, lai darbs Kopenhāgenā būtu veiksmīgs.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Gerard Batten  
rakstiski. - Ir dzirdami satraucoši minējumi par to, ka Tony Blair varētu iecelt par pirmo Eiropas Savienības prezidentu atbilstīgi Lisabonas līgumam / Eiropas Konstitūcijai. Gandrīz trīsdesmit astoņi tūkstoši cilvēku ir parakstījuši Eiropas mēroga petīciju, iebilstot pret viņa kandidatūru. Nav grūti saprast, kāpēc tā. Kā Lielbritānijas premjerministrs Blair kungs atklājās kā melis un sapņotājs. Par salīdzinoši pieticīgo premjerministra algu viņam noslēpumainā kārtā izdevās kļūt par multimiljonāru. Skandālā, kas saistīts ar parlamenta deputātu izdevumiem un kas patlaban ir skāris Apakšnamu, neizskaidrojami pazuduši ir tikai viena parlamenta deputāta izdevumu ieraksti. Tie ir Blair kunga izdevumu ieraksti. Arī mani pārņem riebums, tāpat kā tos, kas iebilda Blair kunga kandidatūrai. Tomēr, kurš gan varētu būt labāks šīs uz viltus, meliem un korupcijas veidotās Eiropas Savienības prezidenta kandidāts kā Blair kungs? Blair kungs izputināja Lielbritāniju. To pašu viņš varētu izdarīt arī ar Eiropas Savienību. Eiropas Savienība un Tony Blair ir viens otra cienīgi.
Ivo Belet  
Priekšsēdētāja kungs, mēs pieņemam, ka gaidāmās Eiropadomes darba kārtībā būs arī jautājums par ekonomisko krīzi, jo īpaši par situāciju ar Opel. Opel pārņemšana un šajā sakarā apsolītais ievērojamais valsts atbalsts būs patiess pārbaudījums Eiropai; te jārunā ir par ticamību Eiropas Komisijai, kuras uzdevums ir nodrošināt to, ka netiek piešķirts nelikumīgs valsts atbalsts. Nav pieņemams tas, ka stipras, rentablas rūpnīcas tiek slēgtas tikai tāpēc, ka dalībvalsts, kurā tās atrodas, nespēj sniegt tik lielu valsts atbalstu kā kāda cita - lielāka un spēcīgāka - dalībvalsts.
No gadījuma ar Opel mums jāgūst arī mācība: vēl nav par vēlu izstrādāt koordinētu Eiropas stratēģiju autotransporta nozarei. CARS 21 bija un joprojām ir slavējams plāns, tomēr ar to nebūt nepietiek. Eiropai jāizstrādā spēcīgs plāns nākotnei, kas ievērojami paātrina ilgtspējīgas elektriskās automašīnas izveidi. Lai to izdarītu, mums Eiropas automobiļu ražotāji jāaicina pie viena galda, un resursi no Septītās pamatprogrammas jākoncentrē šim uzdevumam. Ir pienācis laiks iznākt laukā no mūsu aizsardzības pozīcijām un visiem darba ņēmējiem lielākajā Eiropas nozarē dot pozitīvu signālu.
Maria Da Graça Carvalho  
Viens no galvenajiem nākamās Eiropadomes mērķiem būs nodrošināt panākumus ANO konferencē par klimata pārmaiņām, kas decembrī notiks Kopenhāgenā.
Lai ES varētu paust vienprātīgu viedokli, būtiski ir Padomes secinājumi par ES nostāju Kopenhāgenas konferencē. Ir svarīgi uzturēt mērķtiecīgu sarunu pozīciju. ES vajadzētu demonstrēt tās vienotību un rādīt vadības piemēru, īpaši palīdzot jaunattīstības valstīm, kurām, lai pielāgotos klimata pārmaiņu radītajai ietekmei un samazinātu emisiju daudzumu, sākot ar 2020. gadu būs nepieciešami apmēram EUR 100 miljardi gadā.
Lai Kopenhāgenā panāktu vienošanos, īpaši svarīgi ir izstrādāt jaunattīstības valstu, jo īpaši vismazāk attīstīto valstu, finansēšanas sistēmas struktūru, kā arī definēt minētā finansējuma avotus un apmērus.
Sakarā ar minēto vienošanos spēkā stāsies protokols, kas, sākot ar 2013. gada 1. janvāri aizstās Kioto protokolu un garantēs efektīvu siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumu, vienlaikus ļaujot Eiropas industrijai palikt konkurētspējīgai pasaules tirgos.
András Gyürk
Mēs ceram, ka ne vēlāk kā līdz pēdējai Eiropadomes sesijai oktobrī, tiks novērsti pēdējie šķēršļi, kas kavē Lisabonas līguma stāšanos spēkā. Šī vienošanās daudzējādā ziņā var mudināt Eiropas Savienību īstenot lēmumu pieņemšanas efektīvāku procesu. Es gribētu uzsvērt vienu piemēru: energoapgādes drošība. Viena liecība par progresu ir tāda, ka, pretēji līdz šim redzētajam, EK līgumā enerģētikas politikai veltīta atsevišķa sadaļa. Pamatojoties uz dažu pēdējo gadu notikumiem, es uzskatu, ka jaunajā sadaļā būs izstrādātas ES enerģētikas politikas pamatnostādnes. Atbalstāmo uzdevumu starpā ir energoefektivitātes attīstība, atbalsts atjaunojamo resursu izmantošanai un tīklu savienojamība. Kā Parlamenta deputāts no jaunas dalībvalsts, es esmu īpaši gandarīts, ka jaunajā sadaļā par enerģētiku minēts arī solidaritātes jēdziens. Tomēr Lisabonas līgumā, vismaz attiecībā uz enerģētikas politiku, nebūt netiek piedāvāts risinājums. Jaunās sadaļas iekļaušana ir vairāk brīdinājums. Eiropai jāsper steidzami soļi, lai samazinātu tās atkarību un sekmētu tās uzskatus par vides jautājumiem.
Lisabonas līgums pats par sevi nesniedz nekādas garantijas, vienīgi iespēju. Tā ir iespēja dalībvalstīm konsolidēt kopējas ES enerģētikas politikas pamatojumu, vienlaikus apzinoties atsevišķās intereses. Alternatīvu piegādes maršrutu izstrādi, tīklu savienojamību vai aizsardzības nodrošināšanu pret ārējiem iepirkumiem nākotnē nevar iedomāties bez piemērotas politiskās noteiktības un dalībvalstu sadarbības.
Iosif Matula  
Visā Eiropā jūtams tas, ka Īrija ir apstiprinājusi Lisabonas līgumu. Šis līgums acīmredzami izstrādāts, lai vienkāršotu lēmumu pieņemšanas procesu pēc ES paplašināšanās uz austrumiem. Ņemot to vērā, mūsu Īrijā esošo partneru sniegtais vēstījums pauž atbalstu solidaritātei Eiropas pilsoņu starpā. Mēs arī apsveram vienu no pēdējām Eiropadomēm organizēt saskaņā ar ES rotējošās prezidentūras sistēmu. Tas ir vēl jo būtiskāk tāpēc, ka patlaban jāizvēlas galveno amatu ieņēmēji, kuri šajos amatos atradīsies turpmākos gadus. Šis jautājums ir radījis spraigas diskusijas, tostarp neskaitāmas politiskās kaislības. Manuprāt, mūsu uzdevums ir novērtēt konkrētus principus, nevis acumirkļa lepnumu. Mums Eiropas Savienībai jāpiedāvā konsekvence, efektivitāte, ilgtermiņa nākotne un līdzsvarota visu reģionu attīstība, lai tā var stāties pretī izaicinājumiem uz pasaules politiskās skatuves neatkarīgi no tā, vai runājam par ekonomisko krīzi, klimata pārmaiņām, mūsu kopējo identitāti utt. Patiesi, Eiropas Savienība iegūs pelnīto varu tikai tad, ja mēs sapratīsimies globālā līmenī un ja mūs varēs identificēt kā organizāciju, kas īsteno vienotas darbības.
(Sēdi uz dažām minūtēm pārtrauca).
