Problem omejene dostopnosti nekaterih cepiv za države v razvoju (razprava) 
Predsednik
Prva točka je vprašanje za ustni odgovor Komisiji, ki ga je postavil gospod Goerens v imenu Skupine zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo o problemu omejene dostopnosti nekaterih cepiv za države v razvoju - B7-0214/2009).
Charles Goerens
Gospod predsednik, v kontekstu tega vprašanja Komisiji bi rad pomagal raziskati načine, s katerimi bi se končala krivica, da 80 % svetovnega prebivalstva nima dostopa do cepiva proti gripi, zlasti do cepiva proti gripi A (H1N1) in cepiva na splošno.
Problem ni nov. Pravzaprav se vprašanje pojavi vsako leto ob nastopu sezone gripe. Na splošno rečeno, se novi virusi sezonske gripe najprej pojavijo v državah v razvoju. Takrat začnejo laboratoriji v industrializiranih državah pripravljati novo cepivo. S proizvodnjo lahko začnejo le, če pred tem dobijo seve iz države (v glavnem države v razvoju), kjer se je nova vrsta gripe prvič pojavila. Ko je cepivo razvito, ga je dovolj le za varovanje prebivalstva v industrializiranih državah. Posledica je, da so prebivalci na jugu nezavarovani pred pandemijami.
Na Komisijo se obračam z vprašanjem, kaj namerava storiti, da bi končala to krivico. Ali je moralno opravičljivo, da je raven zdravstvenega varstva, ki je na voljo prebivalstvu, odvisna od finančnih virov, ki jih ima ta država? Zato bi rad vedel, ali nam Komisija lahko pove, katere vire je sposobna uporabiti, da bi zapolnila to praznino. Kakšno strategijo bi imela Komisija v primeru potrebe in kakšno partnerstvo bi vzpostavila z zadevnimi državami in institucijami sistema Združenih narodov ali z zasebnim sektorjem v prizadevanju, da bi državljanom v državah v razvoju omogočili dostop do cepiva?
Ali sistem SZO za varovanje intelektualne lastnine, ki ga nisem omenil v svoji pisni različici, pomeni oviro za države v razvoju za proizvodnjo cepiva? Če je tako, ali bi bila Evropska unija pripravljena začeti razpravo v SZO z namenom, da se ta ovira odpravi?
Na koncu bi rad še nekaj vprašal. Ali lahko Komisija opiše ukrepe, ki jih je treba sprejeti, da bi izboljšali standard zdravstvene infrastrukture v državah v razvoju, kar je bistveni predpogoj za bolj pošten dostop do cepiva?
Leonard Orban
Rad bi se zahvalil cenjenemu poslancu Charlesu Goerensu za to vprašanje, ki mi daje priložnost, da obravnavam obe vrsti vidikov, tiste, ki se nanašajo neposredno na pandemijo gripe A (H1N1), in širše vidike, ki se nanašajo na prispevek Evropske komisije za izboljšanje zdravstvene infrastrukture v državah v razvoju.
Skupnost je sprejela notranje in zunanje ukrepe proti pandemiji gripe A (H1N1). Dejansko se ukvarjamo s krizo, ki zahteva globalni pristop zaradi učinkovitosti pri varovanju naših državljanov in zaradi dejavnikov, povezanih s solidarnostjo z manj razvitimi državami.
Govorimo o učinkovitosti sistema za hitro obveščanje, pozornem spremljanju razvoja pandemije in dejanskega virusa samega, pa tudi o ocenjevanju učinkovitosti preventivnih in kurativnih ukrepov, sprejetih v državah, kjer se je pandemija prvič pojavila, ki so bistveni elementi za pripravo in prilagoditev naših lastnih odzivov. Vendar pa govorimo tudi o solidarnosti, kajti Evropska unija, kot ključna financerka pomoči za javni razvoj in ključna partnerica velikega števila držav v razvoju, mora podpirati te države pri spopadajo s temi novimi nevarnostmi.
V odzivu na te nevarnosti pa Komisija in Evropska unija kot celota ne začenjata svojih prizadevanj iz nič. EU je lahko na podlagi predhodne ptičje gripe, ki je nastala iz virusa H5N1, skupaj z mednarodnimi organizacijami, kot so Svetovna zdravstvena organizacija, Svetovna banka in druge, uvedla učinkovite postopke za izmenjavo informacij in usklajevanje tehnične pomoči, pa tudi finančne instrumente, kot je skrbniški sklad Svetovne banke. Kot pravi gospa Chan, generalna direktorica Svetovne zdravstvene organizacije, svet še nikoli ni bil tako dobro pripravljen na pandemijo. Komisija je že imela in še vedno ima posebno pomembno vlogo v teh sistemih, ki imajo zdaj tako razširjene sestavne dele, da zajemajo vse oblike nevarnosti gripe.
Nova pandemija gripe je ponovno oživila razpravo o splošnem dostopu držav v razvoju do cepiva, ki je v SZO že potekala pred več kot dvema letoma, in delovno skupino, ki izdeluje pripravke za pandemijo gripe, ustanovljeno na zahtevo Svetovne zdravstvene skupščine po sklepu, sprejetem v Indoneziji, ki ga je omenil gospod Goerens.
Ta teden SZO v Ženevi predstavlja prva priporočila svoje skupine, v kateri je imela Skupnost pomembno vlogo. V skladu z resolucijo Svetovne skupščine morajo biti končna priporočila predstavljena Izvršnemu svetu SZO, ki se bo sestal konec januarja. Takrat mora biti doseženo najboljše možno ravnotežje na eni strani med povečanjem raziskav in hitrim razvojem novih zdravil, ki v glavnem izhajajo iz raziskav zasebnega sektorja, ki jih danes spodbujajo zlasti pravice intelektualne lastnine, in na drugi strani s poštenostjo pri zagotavljanju dostopa do proizvodov, razvitih v teh raziskavah.
Evropska skupnost ima pridržke v zvezi s kakršnim koli omejevanjem izmenjave biološkega materiala, potrebnega za izvajanje ustreznih raziskovalnih dejavnosti. Za hiter razvoj in širjenje rešitev za odzivanje na pandemijo je bistveno dejavno in pregledno mednarodno sodelovanje, ki ga usklajujejo zakonite institucije, kot je SZO in njeno omrežje.
Tudi v posebnem primeru gripe A (H1N1), za katero ni na voljo zalog cepiva, je bila vprašljiva zmogljivost proizvodnje in kdo ima prvo predkupno pravico do te zmogljivosti, ko so se pojavila velikanska naročila iz držav, ki imajo potrebne vire. Zaveza, ki so jo dali nekateri proizvajalci cepiva in pred kratkim nekatere države, da bodo namenili 10 % svoje proizvodnje ali naročil za donacije ali prodajo po znižani ceni državam v razvoju, je spodbuden znak globalne solidarnosti.
Kar zadeva Komisijo, je pri spopadanju s pandemijo bistveno zagotavljanje pomoči tretjim državam in pomoč ne sme biti omejena na dostop do cepiv, kadar so na voljo. Nadvse pomembno je, da se nadaljuje podpora, ki jo dajejo Komisija in države članice v različnih oblikah, namenjenih utrditvi zdravstvenih infrastruktur, skupaj s pomočjo za projekte, sektorsko ali splošno proračunsko podporo za partnerske države in celo podporo za mednarodne organizacije.
Spoštovanje načela, ki državam dovoljuje , da prevzamejo odgovornost za lasten razvoj in se zavežejo zagotavljati učinkovito pomoč, bo treba zajamčiti predvsem tako, da bo pozornost še naprej osredotočena na prednostne bolezni in intervencije. Odziv na pandemijo dejansko temelji predvsem na razpoložljivih zdravstvenih infrastrukturah, ki so bolje opremljene in hitro obravnavajo primere, da bi imele na voljo preventivne vire na pravičen način takrat, ko so le-ti na voljo.
V primeru resne krize bo Evropska komisija sposobna uporabiti svoje humanitarne in nujne intervencijske vire in dokazati tudi prožnost pri uporabi virov, že dodeljenih partnerskim državam, ki so zaprosile za pomoč. Med takšnimi resnimi krizami bodo imele pomembno vlogo nevladne organizacije in glavna institucionalna omrežja. Komisija zato ve, da lahko računa tudi na te agencije, da se bodo učinkovito lotile dela.
Gay Mitchell
v imenu skupine PPE. - Gospod predsednik, z neizogibnim prihodom in ponovitvijo pandemije je prišlo vprašanje cepljenja v ospredje dnevnega reda novic. A za svet v razvoju je to dolgotrajen in vztrajen problem. Današnje vprašanje za ustni odgovor odlično kaže na hinavščino in neenakost zahodnega sveta, ki zahteva od držav v razvoju material za cepivo, da bi zavaroval svoje bogate državljane, hkrati pa si drzne prodajati revnim nazaj prav to isto cepivo.
Poleg tega, da bi moral imeti svet v razvoju podoben dostop do cepiva proti gripi, si moramo prizadevati, da bomo vzpostavili sistem, v katerem bodo imeli najrevnejši ljudje na svetu, ki so skoraj vedno tudi bolj izpostavljeni boleznim, možnost, ki se zdi nam na zahodu samoumevna, da se zavarujejo pred boleznimi, ki jih je mogoče preprečiti. Dober primer nasprotja med nami in našimi sosedi v nerazvitem svetu je tuberkuloza. V Evropi so otroci rutinsko cepljeni s cepivom BCG, ki ima več kot 80-odstotno učinkovitost. To je v Evropi privedlo do stanja, ko tuberkuloza ni več nenehna grožnja kakor nekoč.
V nasprotju s tem pa v nerazvitem svetu 26 % smrti, ki bi jih bilo mogoče preprečiti, povzroči tuberkuloza. Učinek tuberkuloze v teh državah poslabšuje dejstvo, da je to hudo nalezljiva bolezen, ki se prenaša po zraku in se zlahka razširja v utesnjenih območjih, kot so umazana, barakarska mesta, ki so tako razširjena v številnih državah v razvoju. Dodajte k temu še dejstvo, da bo 50 % obolelih z aidsom v podsaharski Afriki, kjer je pogost HIV/AIDS, dobilo še tuberkulozo, pa lahko vidimo, kakšno srečo imamo, da smo v razmeroma nadzorovanem imuniziranem območju in da imamo take programe.
Za bleščečo zgodbo o uspehu moči imunizacije in potrebo po razvoju pomoči na splošno poglejte primer ošpic v Afriki, kjer je smrtnost zaradi te bolezni, ki je leta 2000 znašala 90 %, do leta 2006 padla v glavnem zaradi programov cepljenja.
Gospod predsednik, jasno je, da cepljenje deluje, in jasno je, da imamo odgovornost do ljudi, ki trpijo, ker niso cepljeni. Pozivam ta Parlament, da se še naprej trudimo, da bi zagotovili dostopnost cepljenja za najrevnejše med revnimi.
Dovolite, da pred koncem opozorim še na pravilnost postopka. Prosim, storite kaj z dvigali v tem Parlamentu. Vozil sem se gor in dol v dvigalu, ko so se vrata zataknila in komaj mi je uspelo pravočasno priti na to razpravo. Vsi se pritožujejo nad tem. Nekaj je treba ukreniti.
Predsednik
(ES) Gospod Mitchell, v zvezi z vprašanjem dvigal, ki ste ga pravkar omenili, bi rad razkril nekaj, kar je morda zaupni del razprav predsedstva. Na zadnji seji predsedstva sem kritiziral stanje, ki ste ga pravkar opisali, in, kar je sramotno, to ni problem zgolj v Strasbourgu. Tudi v Bruslju so bili tedni, ko je bilo resnično nemogoče priti skozi različne labirinte v parlamentarnih zgradbah, ker niso delovala dvigala.
Predsedstvo bo posredovalo to zadevo ustreznim službam, da bodo lahko tako ali drugače izboljšale delovanje dvigal.
Michael Cashman
v imenu skupine S&D. - Gospod predsednik, rad bi spravil Parlament proč od dvigal in nazaj k cepivom, ki preprečujejo smrt. Mislim, da je prav to tisto, na kar bi se morali osredotočiti. Seveda podpiram poziv, ki smo ga sližali v zvezi z virusom A (H1N1), vendar bi rad pogledal veliko širše. Dejansko, komisar, obstajajo sistemi, ki delujejo, in cepiva resnično delujejo. Poglejte pnevmokokno bolezen. To je bakterijska okužba, ki povzroča pljučnico, meningitis in sepso, in je razmeroma neznana kljub svojemu smrtonosnemu statusu vodilnega ubijalca otrok, mlajših od pet let, po vsem svetu, ki jo je mogoče preprečiti s cepivom.
Pnevmokokne bakterije so glavni vzrok pljučnice, ki vsako leto vzame življenje dvema milijonoma otrok. To je globalni zdravstveni izziv z rešitvami. Morda vas bo zanimalo, da so se Komisija in mnoge države članice že zavezale, da bodo podpirale imunizacijo v najrevnejših državah na svetu tako, da bodo podprle GAVI, Mednarodno finančno pomoč za imunizacijo, in pnevmokokno napredno tržno zavezo (AMC), ki je niste omenili.
Vendar lahko in tudi moramo storiti več in dati v obstoječih zdravstenih in razvojnih prizadevanjih prednost pnevmokokni bolezni in sodelovati z državami v razvoju, da bodo storile enako. Pnevmokokna AMC ponuja državam neprecenljivo priložnost, da zavarujejo svoje otroke pred to ubijalsko boleznijo, ki jo je mogoče preprečiti. Pa vendar je žalostno dejstvo, da se je za financiranje v okviru AMC, ki bo rešila toliko življenj, prijavilo manj kot 20 od 71 upravičenih držav.
Dovolite, da spomnim Parlament, da je razširjeni dostop do osnovnih cepiv ključni vzvod za doseganje 4. merila razvojnih ciljev tisočletja, to je zmanjšanje smrtnosti otrok za dve tretjini do leta 2015. Poskrbeti moramo, da bomo ta cepiva dali državam, ki jih najbolj potrebujejo. To je preprost korak, ki bo preprosto rešil milijone otroških življenj. Pred tem Parlamentom je pisna izjava o tej zadevi, vključno z združevanjem patentov. Pozivam poslance, da to podpišejo in storijo nekaj, kar je pomembno.
Frédérique Ries
Gospod predsednik, kot vemo, je to teden, ko je v večini naših držav članic uveden prvi val cepljenja proti gripi A, hkrati pa smo prisiljeni priznati skromen napredek, dosežen na tem področju glede dostopa do cepiv v državah v razvoju.
Pravkar je bilo rečeno, da milijoni ljudi, predvsem otrok, v teh državah vsako leto umrejo zaradi cele vrste bolezni, kot je prej omenil zlasti kolega poslanec, gospod Mitchell.
Ne pravim, da je rešitev preprosta, zlasti - ne zgolj, ampak zlasti - ker vprašanje dostopa do cepiva nikakor ni primerljivo z vprašanjem dostopa do zdravil, zaradi najmanj dveh posebnih razlogov: majhnega števila proizvajalcev in nadzora nad zamrzovalno verigo, ki je še vedno zapleten. Obstajajo pa pozitivni elementi, dejstvo, da virus zaenkrat še ni mutiral, in navedbe, da bodo vsako leto na voljo tri milijarde odmerkov. To so očitna dejstva, ki zahtevajo, da se spodbudi uvedba strategije v svetovnem merilu.
V omejenem času, ki mi je na voljo, bom končala, gospod predsednik. Menim torej, da bi morala Evropska unija z vsem srcem podpreti poziv SZO glede pravične razdelitve cepiv, predvsem na področjih z visoko smrtnostjo, in da moramo ustvariti tudi pogoje in spodbuditi razvoj zasebnih in javnih partnerstev za učinkovit boj proti pomanjkanju cepiva na svetu.
Marisa Matias
v imenu skupine GUE/NGL. - (PT) Gospod predsednik, komisar, predvsem bi rada poudarila pomembnost vprašanja, ki ga je postavil gospod Goerens in se nanaša na osnovno pravičnost. Vsi se dobro zavedamo, da so v primeru pandemije gripe A južne države tiste, ki bodo nosile glavno breme tega problema in posledice širjenja virusa, in ne severne. Vsako leto stojimo križem rok, ko tisoči državljanov umirajo zaradi pandemij, ki so bile v severnih državah že izkoreninjene ali pa jih je mogoče zdraviti, in njihov seznam je zelo dolg: malarija, mrzlica dengue, rumena mrzlica, tuberkuloza. Seznam je neskončen, pa vendar kar gledamo in nič ne storimo s tem problemom.
Dejansko uporabljamo južne države za dobaviteljice brezplačnih vzorcev novih sevov virusov, da lahko izboljšamo zdravljenje v severnih državah, vendar ne zagotovimo učinkovitega odziva na te probleme. Zato bi rada dodala še nekaj vprašanj k tistim, ki so bila že postavljena.
Ali res želimo obravnavati ta problem kot problem javnega zdravja ali kot posel? Če ga želimo obravnavati kot problem javnega zdravja, potem moramo zagotoviti enak dostop do zdravljenja v vseh regijah sveta in moramo biti torej učinkovitejši v svojih prizadevanjih. Ob tem bi rada vprašala in upam, da ne gre za to, ali čakamo, da bodo končno nastale odvečne zaloge cepiv v Evropi ali da se bodo stranski učinki izkazali za preveč škodljive, preden bomo pokazali radodarnost in začeli nenadoma pošiljati potrebna cepiva v južne države.
Za konec bi rada še vprašala, ali se Evropska unija, mi Evropejci in Komisija prijetno počutimo ob sistemu in modelu, po katerem se severne države branijo pred pandemijami s preventivo, južne države pa dobijo blažila ali, preprosto rečeno, ostanke.
Predsednik
Zdaj je na vrsti, da dobi besedo, gospod Guerrero Salom in rad bi povedal, da me zelo veseli in sem kar nekoliko ganjen, da bom lahko prvič dal besedo nekomu, ki je že dolga leta moj dobri prijatelj in kolega.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Gospod predsednik, hvala za prijazne besede. V čast mi je delati za institucijo, v kateri ste zdaj podpredsednik.
Za besedo sem se prijavil, da podprem interese, ki jih zbuja to vprašanje, in sicer zagotovitev podpore državam v razvoju za preprečitev in boj proti pandemiji gripe H1N1.
A poleg vprašanja pandemije bi rad poudaril tudi to, da imajo bolezni zdaj večji vpliv na države v razvoju kakor na razvite države. Številne bolezni, ki so bile v razvitih državah izkoreninjene, še vedno zahtevajo življenja več deset milijonov ljudi v državah v razvoju.
Te države morajo zavarovati zdravje svojih prebivalcev in državljanov, vendar nimajo sredstev, da bi to storile. Za boj proti aidsu, tuberkulozi, malariji in drugim nalezljivim boleznim potrebujejo te države cepiva, do katerih zdaj nimajo dostopa in jih ne morejo kupiti.
Rad bi spodbudil Komisijo, kot je opisal komisar, da bi poiskala zavezništva, spodbudila programe, motivirala države donatorke in si prizadevala zagotoviti, da bi države v razvoju dobile dostop do generičnih zdravil po cenah, ki si jih lahko privoščijo njihovi državljani.
Leonard Orban
Poleg tega, kar sem dejal na začetku svojega govora, bi rad poudaril tudi naslednje točke. Evropska komisija stalno zagotavlja finančno pomoč za zadeve v zvezi z zdravjem številnim državam v razvoju v okviru projektov, programov in proračunske pomoči.
Da bi se uskladila z nacionalnimi prednostnimi nalogami, bo Komisija skupaj s svojimi partnericami preučila način, kako lahko uporabi te vire, da bi okrepila metode, ki se uporabljajo za boj proti pandemiji. To, kar sem že posredno povedal, bom še izrecno ponovil. Evropska komisija nima tehničnih in finančnih instrumentov, da bi sama kupila cepiva.
Vendar bomo s tesnim sodelovanjem s Svetovno zdravstveno organizacijo in oblikovanjem zavezništev ter podpisom sporazumov z različnimi zainteresiranimi stranmi skupaj delali pri pripvari odgovorov na zahteve v zvezi s to temo.
Predsednik
S tem je ta točka končana.
