H1N1 gripas apkarošanas pasākumi (īss izklāsts) 
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir Rivasi kundzes ziņojums Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas vārdā par Eiropas Savienībā 2009.-2010. gadā veikto H1N1 gripas apkarošanas pasākumu novērtējumu.
Michèle Rivasi
Priekšsēdētāja kungs, mēs visi atceramies, ka 2009. gadā ziņas par H1N1 gripu bija milzīgs jaunums. Par pirmajiem gadījumiem tika ziņots gandrīz pirms diviem gadiem - 2009. gada 25. martā - un 2009. gada 11. jūnijā Pasaules Veselības organizācija (PVO) izsludināja 6. pakāpes trauksmi.
Līdz ar PVO izziņoto augstākās pakāpes trauksmi Eiropā tika īstenoti daudzi gripas apkarošanas pasākumi, tostarp uzsāktas vakcinācijas kampaņas vairākās dalībvalstīs, kuras bija ne tikai pārāk dārgas, bet arī neatbilstošas zināmajai vīrusa smaguma pakāpei, kas, kā tolaik norādīja PVO, bija mērena.
Attiecībā uz vīrusa smaguma pakāpi līdz 2010. gada aprīlim šī gripas infekcija Eiropā bija izraisījusi aptuveni 2900 nāves gadījumu, citiem vārdiem sakot, tas ir stipri zemāks mirstības rādītājs, salīdzinot ar sezonālo gripu, kas izraisa aptuveni 40 000-220 000 nāves gadījumu gada laikā atkarībā no gripas sezonas smaguma.
Ņemot vērā pēdējo Revīzijas palātas ziņojumu, aptuvenās izmaksas Apvienotajā Karalistē bija tuvu EUR 1,3 miljoniem un pārsniedza EUR 700 miljonus Francijā.
H1N1 gripas apkarošanas pasākumu novērtējums atspoguļo, ka Eiropas Savienība un dalībvalstis reaģēja nesamērīgi. Es un mani kolēģi, kuriem es gribētu pateikties par grozījumu veikšanu, ir mēģinājuši izveidot konstruktīvu ziņojumu, kura mērķis ir atjaunot Eiropas pilsoņu uzticību savu valstu veselības aizsardzības iestādēm.
Ziņojums aptver trīs galvenās tēmas: sadarbība, pārredzamība un neatkarība.
Attiecībā uz sadarbību mēs īpaši gribam izcelt nepieciešamību pēc saskaņotiem, efektīviem, neatkarīgiem un elastīgiem pasākumiem. Turpmākos gripas profilakses plānus cita starpā būtu jāizvērtē, lai nodrošinātu lielāku saskaņotību un efektivitāti un lai tie būtu pietiekami neatkarīgi un elastīgi, lai tos varētu pielāgot īstajā brīdī atbilstīgi jaunākajai pieejamajai informācijai. Šāda veida elastīgi pasākumi būtu paglābuši mūsu valstu maciņus no krietni daudziem nevajadzīgiem tēriņiem. Tajā pašā laikā ir būtiski skaidri definēt tādu galveno dalībnieku funkcijas un pienākumus, kuri ir atbildīgi par veselības risku pārvaldību. Ir jāpārskata pati pandēmijas definīcija, lai tiktu ņemta vērā smaguma pakāpes jēdziens, nevis tikai ģeogrāfiskā izplatība. PVO mūs ir informējusi, ka ir ar to tikusi galā. Viena iespēja ir vienota vakcīnu iepirkšana ar noteikumu, ka ražotāji uzņemas atbildību par produktu kvalitāti, drošumu un iedarbīgumu. Nekādā gadījumā valdības nedrīkstētu būt atbildīgas par tādu vakcīnu blaknēm, kuras tiek uzskatītas par drošām.
Kas attiecas uz neatkarību, pārsteidzīgās reģistrācijas procedūras ir izcēlušas kādu problēmu - pieejamu zinātnisko datu trūkumu. Ir jāveic no farmācijas uzņēmumiem pilnīgi neatkarīgi vakcīnu un pretvīrusu zāļu pētījumi.
Runājot par pārredzamību, saistībā ar zāļu novērtēšanu, kuras tiek lietotas sabiedrības veselības krīzes gadījumos, ir nepieciešama pilnīga pārredzamība ar pilnīgu piekļuvi pieejamajiem klīniskajiem izmēģinājumiem. Visām par zāļu novērtējumu atbildīgo ekspertu interešu deklarācijām ir jābūt publiski pieejamām. Vienu lietu gan es nožēloju: manuprāt, labāk būtu, ka šīs deklarācijas pārbauda aģentūras, kuras pieņem darbā ekspertus, bet šis grozījums netika pieņemts.
Visbeidzot es vēlētos uzsvērt narkolepsijas gadījumus - ir ziņots, ka tie radušies bērniem Somijā un Zviedrijā pēc vakcinēšanās ar GSK H1N1 gripas vakcīnām. Mums jāpievērš uzmanība šiem gadījumiem.
Pirmkārt, tie norāda, ka joprojām ir neizpētītas jomas gan attiecībā uz patieso vakcīnu un to palīgvielu toksiskumu, gan attiecībā uz iespējamajiem riska faktoriem, kas joprojām nav zināmi pat pašiem ražotājiem. Somija ir apturējusi šīs vakcīnas lietošanu līdz tālākas informācijas noskaidrošanai. Bet Eiropas Zāļu aģentūras (EMA) nostāja ir citāda, tā ir nolēmusi pagaidīt vairāk informācijas pirms jebkāda viedokļa izteikšanas par šīs vakcīnas lietošanas ierobežojumu. Es vēlētos, lai Komisija ieņem tādu pašu nostāju kā Somija. Ir pienācis laiks, lai piesardzības princips beidzot tiktu ievērots pacientu interesēs, nevis vienmēr apmierinātu farmācijas uzņēmumu intereses.
Anne Delvaux
(FR) Priekšsēdētāja kungs, vai tiešām esam gatavi cīņai pret pandēmiju Eiropā? Atbilde ir ”jā, bet...”. Kad 2009.-2010. gada laikā notika gripas H1N1 izplatība, mēs redzējām, ka katra dalībvalsts rīkojas pati par sevi, nebija gandrīz nekādas vienotības vai pat solidaritātes.
Kā ēnu referente šajā jautājumā es uzskatu, ka bija nepieciešams minēt šos apsvērumus, bet, vēl svarīgāk, iet tālāk un būt konstruktīviem, un spert praktiskus soļus mūsu pilsoņu vārdā, kuri - tas noteikti jāatzīmē, un es domāju, ka tās ir vienas no sliktākajām sekām, - neapšaubāmi ir zaudējuši kādu daļu uzticības paziņojumiem par sabiedrības veselību.
Rivasi kundzes ziņojumā, par ko mēs balsosim rīt, ņemtas vērā šīs pamata prioritātes. Tās ietver sistemātisku dalībvalstu sadarbības stiprināšanu, efektīvāku koordināciju ar Eiropas veselības iestādēm, Eiropas riska pārvaldības struktūru funkciju definēšanu un dalībvalstīs īstenoto vakcinācijas un paziņošanas stratēģiju izvērtēšanu.
Ziņojums ir labs, un es apsveicu referenti. Tomēr mums jānodrošina, lai ziņojums atrod dzirdīgas ausis. Šī atbildība gulstas uz mūsu dalībvalstu pleciem, kuru jurisdikcijā ir šī joma, un tāpēc tām ir īpaša atbildība attiecībā uz līdzpilsoņiem.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Priekšsēdētāja kungs, kad 2009. gadā izplatījās gripas pandēmija, ES dalībvalstis bija vislabāk sagatavotas. Tajā pašā laikā es pilnībā piekrītu iepriekšējai runātājai - bija pilnīgs koordinācijas trūkums dalībvalstu starpā. Tas pat varēja izraisīt iekšlietu krīzi manā valstī, lai gan iepriekšējā sociālistu valdība, kas bija pie varas tajā laikā, sekmīgi rīkojās, lai apkarotu pandēmiju. Tomēr nav tāda labā vai kreisā spārna H1N1 vīrusa; to vajadzētu apkarot kopīgiem spēkiem. Es pilnībā pievienojos ziņojumā izteiktajam, ka dalībvalstīm vajadzētu koordinēt vakcīnu iegādi, informācijas apmaiņu un radīt labāku pārredzamību. Mums jānodrošina informācijas apmaiņa, ne tikai attiecībā uz epidēmijas ģeogrāfisko apmēru, bet arī attiecībā uz vīrusa smaguma pakāpi un mirstības rādītājiem. Ja mēs to veiksmīgi izdarīsim, nākotnē mēs varēsim spert nopietnus soļus šajā jomā...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Marina Yannakoudakis
Priekšsēdētāja kungs, gandrīz pirms gada grupa Parlamenta deputātu, referents un es sanācām kopā Briselē uz neoficiālu tikšanos ar vienotu mērķi - darīt kaut ko H1N1 sakarā.
Nākamajās tikšanās reizēs es sapratu, ka mums ir vienādi mērķi, bet dažādas pieejas. Patstāvīgais ziņojums deva iespēju Parlamentam uzsākt veiksmīgu darbu, lai sagatavotos epidēmijai. Tomēr baidos, ka šī iespēja netika izmatota.
Šajā ziņojumā apskatīti vairāki ierosinājumi, kuru nozīmīgums ir apšaubāms. Tajā rosināts piešķirt Eiropas Slimību profilakses un kontroles centram (ECDC) tādas funkcijas, kas nav īstenojamas, un tas var izveidot nepareizu izpratni par drošību. Vajadzēja ņemt vērā gūtās atziņas un tālāk rīkoties, pamatojoties uz tām. Ir izveidots daļēji nomelnojošs ziņojums, kurš, baidos, radīs atsvešinātību ieinteresēto pušu starpā. Ir izveidots ziņojums, kura mērķis ir vairāk politisks, nekā praktisks.
João Ferreira
(PT) Priekšsēdētāja kungs, kā viena no atziņām, kas gūta, risinot H1N1 gripas apkarošanas problēmas, ir tāda, ka mums ir jāatzīst dalībvalstu vajadzība pēc tādām valsts veselības aprūpes sistēmām, kuras spētu iejaukties daudzās jomās, papildus vajadzībai pēc paplašināšanas pakalpojumiem sabiedrības veselības jomā. Šīs jomas būtu, piemēram, informācijas izvērtēšana par ieteicamajiem medikamentiem sabiedrības veselības krīzes gadījumos, īpaši pandēmijas situācijās, kā arī no farmācijas industrijas neatkarīgu zinātnisku pētījumu sagatavošana un izvērtēšana, pētot ieteiktās mērķa grupas saistībā ar efektivitāti, drošumu un riska un ieguvuma attiecībām vakcīnās un antivīrusu medikamentos. Svarīgi ir arīdzan pastiprināt riska vadību un sagatavošanos iespējamajiem riska faktoriem un palielināt izpētes un attīstības iespējas šajās jomās, kā arī veicināt sabiedrības veselības profilakses pasākumus. Visbeidzot būtu svarīgi uzlabot sadarbību dažādu valsts dienestu starpā un starp līdzīgiem dienestiem un attiecīgajām iestādēm un organizācijām starptautiskā un reģionālā līmenī.
Jaroslav Paška
(SK) Priekšsēdētāja kungs, 2009. gadā Meksikā bija pirmais gadījums, kad cūku gripa tika konstatēta cilvēkam. Pēc diviem mēnešiem Pasaules Veselības organizācija (PVO) šo gripu jau pasludināja par pandēmiju.
Katastrofālais scenārijs, kuru izvirzīja veselības iestādes, ieskaitot PVO un Eiropas Slimību profilakses un kontroles centru (ECDC), noveda pie situācijas, ka valstis sāka sacensties savā starpā, kura savu pilsoņu aizsardzībai iegūs pēc iespējas vairāk pretgripas vakcīnu iespējami īsākā laikā.
Ievērojot PVO un ECDC ieteikumus, arī Slovākija iepirka vairāk nekā 1 miljonu vakcīnu, kuras tika piegādātas 2010. gada sākumā. Bet, kad Slovākijas Republikas medicīnas jomas galvenā amatpersona aicināja sabiedrību vakcinēties, to neviens neuztvēra nopietni un viņam neticēja. Sabiedrība neticēja nedz viņam, nedz arī mūsu izslavētajai veselības organizācijai ECDC. Līdz tam laikam jau visi zināja, ka H1N1 gripas vīruss nerada tik lielu risku, kā sākumā šķita. Tomēr PVO un ECDC stūrgalvīgi klusē.
Nav situācijas atkārtota novērtējuma, nekādu papildus ieteikumu, pilnīgi nekā...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Anna Záborská
(SK) Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos pateikties Rivasi kundzei par izsmeļošo ziņojumu. Viņa ir atklājusi veselības aprūpes sistēmu vājās vietas ne tikai Eiropas, bet arī globālā līmenī.
Ziņojumā arī uzskaitīta virkne pasākumu, kurus vajadzētu pieņemt, lai nepieļautu 2009.-2010. gada situācijas atkārtošanos. Paziņojums par H1N1 gripas pandēmiju radīja skandālu.
ES dalībvalstis, tai skaitā Slovākija, izšķērdēja simtiem miljonu euro, lai pierādītu, ka aizsargā savus pilsoņus pret neeksistējošiem draudiem. Būtu interesanti atklāt, kurš šajā situācijā ir guvis labumu, nemaz nerunājot par to, kurš uzņemsies atbildību par izvērtušos situāciju.
Manuprāt, šajā ziņojumā pietrūka ierosinājumu, kā veselības aprūpes sistēmā ieviest personīgo atbildību. Neapšaubāmi, izvairīšanās no atbildības nav nekas nāvējošs, tomēr šim paradumam ir tendence izplatīties ātrāk nekā gripai.
Åsa Westlund
(SV) Priekšsēdētāja kungs, domāju, ka visi piekritīsim, ka dažādu ieteikumu pastāvēšana dažādās dalībvalstīs situāciju padarīja ļoti neskaidru. Piemēram, lai risinātu šo jautājumu, pie mums Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejā vienlaikus tajā pašā dienā vizītē bija ieradies gan Zviedrijas ministrs, kurš bija tā brīža Eiropadomes priekšsēdētājs, gan arī Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra direktors, un šiem abiem cilvēkiem bija pilnīgi pretējs viedoklis. Viens no viņiem uzskatīja, ka bērni ir obligāti jāvakcinē, turpretī otrs pauda viedokli, ka bērnu vakcinēšana var būt bīstama.
Šie apgalvojumi šķita ļoti mulsinoši un ļoti pretrunīgi vecākiem, kuri meklēja ticamu informāciju. Ļoti būtiskas atšķirības pastāvēja arī šī jautājuma risināšanā dalībvalstīs no praktiskā viedokļa. Daudzās valstīs bija augsts pieprasījums pēc pretgripas vakcīnām, kā rezultātā veselības centru ārpusē bija vērojamas liels haoss. Veselības centros, kas bija atvērti, trūka vakcīnu, bet veselības centros, kas bija slēgti, bija milzīgi vakcīnu krājumi. Mums daudz lielāka uzmanība jāpievērš tieši īstenošanai.
Zuzana Roithová
(CS) Priekšsēdētāja kungs, atskatoties uz notikušo, mēs redzam, ka izdevumi tūkstošiem miljardu apmērā cīņai pret H1N1 vīrusu bija pārmērīgi, ņemot vērā patieso gripas vīrusa uzliesmojuma bīstamību. Kā ārste uzskatu, ka ir svarīgi atzīmēt, ka Polijā, kur valdība nepakļāvās spiedienam izvērst vakcinācijas programmu valsts līmenī, mirstības rādītāji nebija augstāki kā valstīs ar augstu vakcinācijas pārklājumu. Es pateicos Rivasi kundzei par šī noderīgā ziņojuma sagatavošanu, un ceru, ka dalībvalstis un visas starptautiskās organizācijas gūs mācību no šīs situācijas; īpaši, ka zāļu iegāde jāveic kopīgi. Kas ir vēl svarīgāk, ceru, ka uzlabosies epidemioloģiskās statistikas metožu novērtēšana un atjaunosies iedzīvotāju ticība Eiropas Savienības ieteikumiem.
Edite Estrela
(PT) Priekšsēdētāja kungs, šaubas saistībā ar H1N1pretgripas vakcīnu jau ir iepriekš izskanējušas. Ir tikai dabiski, ka sabiedrība uzdod jautājumus un ir mazliet aizdomīga, jo 2009. gadā visās dalībvalstīs tika izvērsta publicitātes kampaņa, liela apjoma investīcijas tika ieguldītas vakcīnās un Pasaules Veselības organizācija pasludināja to par pandēmiju, un tad pēkšņi situācija pilnībā mainījās. Citiem vārdiem sakot, 2010. gadā H1N1 gripas tēma jau vairs nebija aktuāla. Tāpēc ir tikai dabiski, ka cilvēki uzdod jautājumus par to, vai mēs ceļam paniku bez iemesla, vai arī vispār neuztver to nopietni. Jautājums ir...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Karin Kadenbach
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, varam uzskatīt, ka mums šobrīd ir paveicies, ka epidēmija neizvērtās tādos apmēros, kā mēs baidījāmies, jo pretējā gadījumā tas būtu izraisījis daudzus nāves gadījumus. Katrs nāves gadījums ir gana traģisks.
Es gribētu pateikties visiem, kas piedalās debatēs. Šīs debates ļoti skaidri atklāj situāciju Eiropas Savienībā - valstu pieredze ir ļoti atšķirīga. Mūsu veselības aprūpes sistēmas ir dažādas. Veselības aprūpes sistēmas struktūra un nodrošinājums ir pašas valsts ziņā, bet epidēmijas vai pandēmijas gadījumā mums jāsadarbojas roku rokā Eiropas līmenī. Redzam, ka mums joprojām ir jāgūst daudzas atziņas un jāmēģina atrisināt daudzus nepabeigtus jautājumus dažādās jomās.
Kā jau šodien ne reizi vien minēts, mums jebkurā gadījumā jāatgūst iedzīvotāju uzticība. Rīcība H1N1 situācijā ir parādījusi, ka šajā jomā ir trūkumi. Nākotnē ir vajadzīga labāka koordinācija.
Maria Damanaki
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, es gribētu pateikties referentei Rivasi kundzei par ziņojumu, tas patiešām ir vērtīgs atbalsts mūsu centieniem mācīties no 2009. gada pandēmijas. Es piekrītu jums, ka šai pandēmijai ir jākalpo par mācību un ka mums arī nepieciešams kritiski pārskatīt mūsu reakciju. Lai nodrošinātu Eiropas pilsoņu aizsardzību pret veselības apdraudējumiem, mums ir jāuzlabo mūsu sagatavotība un plānošana, lai tiktu galā ar līdzīgiem pārrobežu veselības apdraudējumiem.
Eiropas Savienībai jau agrāk bija neatkarīgas iespējas un atbilstošas zināšanas par pandēmisko gripu. Tikai izpētes jomā vien Eiropas Komisija kopš 2000. gada ir finansējusi vairāk nekā 50 ar gripu saistītus projektus, kuros ieguldīti EUR 150 miljoni. Mūsu aģentūras, Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs un Eiropas Zāļu aģentūra nodrošināja zinātnisko atbalstu Savienībai un tās dalībvalstīm pandēmijas laikā.
Turklāt Komisijas dienesti aktīvi atbalstīja dalībvalstis veselības apdraudējumu apkarošanā ar ES Veselības drošības komitejas palīdzību. Tomēr jāatzīst, ka līdz ar Parlamenta ziņojumu daudzi mūsu reaģēšanas pasākumu novērtējumi ir atklājuši virkni trūkumu un nopietnu problēmu, kas jāņem vērā.
Tie ietver pandēmisko vakcīnu iepirkšanu, vajadzību labāk koordinēt vakcinācijas stratēģijas, lielākas elastības nepieciešamību mūsu gatavības plānos un nepieciešamību pēc labākas saziņas ar sabiedrību. Komisija ir apņēmības pilna turpināt risināt šos jautājumus ar zinātnisko aģentūru un dalībvalstu atbalstu, tā kā tas ietilpst dalībvalstu kopējā kompetencē.
Tiks piedāvāti divi ierosinājumi šo problēmu risināšanai. Pirmkārt, šī gada beigās Komisija nāks klajā ar veselības drošības iniciatīvu, palielinot mūsu koordinācijas iespējas, un, otrkārt, Komisija uzsāks arī vienota pandēmisko vakcīnu un pretvīrusu zāļu iepirkuma mehānisma izveidi tajās dalībvalstīs, kas būs ieinteresētas iesaistīties. Tas stiprinās solidaritāti ES robežās, garantējot minimālo līmeni vienlīdzīgai piekļuvei vakcīnām. Tas arīdzan palielinās mūsu pirktspēju, lai saņemtu izdevīgākus līguma nosacījumus.
Komisija atzinīgi vērtē referentes atbalstu minētajiem ierosinājumiem. Komisija arī plāno finansēt papildu izpēti, pievēršoties uzvedības aspektiem un komunikācijas stratēģijām, īpaši, lai veiktu uzlabojumus vakcīnu jomā.
Visbeidzot, attiecībā uz pārredzamības un neatkarības aspektiem, mēs uzskatām, ka tie ir ļoti būtiski un ka mums šajā ziņā ir jārīkojas. Komisija un atbildīgās aģentūras strādās kopā, lai uzlabotu mūsu interešu deklarāciju un potenciālo interešu konfliktu procesu.
Mēs uzskatām, ka mums jāturpina apvienot spēki, lai virzītos uz vienotu mērķi, lai pārliecinātos, ka esam labi sagatavoti mūsu iedzīvotāju aizsardzībai pret veselības apdraudējumiem nākotnē.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Balsošana notiks dienas vidū otrdien, 8. martā.
Rakstiskās deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
János Áder
Svarīgākā atziņa, ko varam gūt no plaši zināmā skandāla ap H1N1 gripu ir tas, ka cilvēku uzticēšanās ir iedragāta. Pasaules Veselības organizācija izsludināja nepamatotu trauksmi un ar savām histēriju izraisošajām prognozēm lika dalībvalstīm veikt pasākumus, kas bija nesamērīgi ar zināmo un praksē novēroto H1N1 gripas epidēmijas smaguma pakāpi. Rezultātā ar H1N1 vīrusa celmu jeb gripu saslima un no tās nomira ievērojami mazāks cilvēku skaits nekā parastās sezonālās gripas dēļ, taču dažas valstis iztērēja neaptverami lielus līdzekļus vakcīnu iegādei, kuru cena divas līdz trīs reizes pārsniedza vidējo vakcīnu cenu. Te vietā būtu pieminēt Polijas piemēru - valdība neīstenoja vakcināciju pret H1N1, taču iedzīvotāju mirstības rādītāji bija līdzīgi to valstu mirstības rādītājiem, kas veica vakcināciju. Tas viss notika apstākļos, kad vakcīnu ražotāji, neraugoties uz savu iespaidīgo peļņu, uzdrošinājās atteikties uzņemties atbildību par vakcīnas izraisītajām blaknēm. Tā ir patiesi nožēlojama rīcība, kad cilvēku bailes un atbildība par savu ģimeni un tuviniekiem tiek izmantota nožēlojamos un alkatīgos peļņas gūšanas nolūkos. Tas, ka, izplatot nepamatotus brīdinājumus par pandēmiju, PVO veicināja visus šos notikumus, nozīmē, ka ES ir jārīkojas apņēmīgi. No notikušā ir jāmācās, un ES ir jāiegūst lielāka neatkarība, novērtējot gadījumus, kad pastāv iespējamība H1N1 līdzīgai epidēmijai. Galu galā trauksmei kādu dienu varētu arī rasties pamats.
Sergio Berlato
Dalībvalstis un Eiropas iestādes ir īstenojušas virkni dārgu pasākumu, kas daudzos gadījumos nebija samērīgi ar patieso H1N1 gripas smaguma pakāpi. Saskaņā ar Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra datiem, H1N1 gripa 2009. gadā Eiropā izraisīja aptuveni 2900 nāves gadījumu. Šis skaitlis ir ievērojami mazāks par oficiāli prognozēto nāves gadījumu skaitu parastas sezonālās gripas dēļ un liecina par gripas vīrusa salīdzinoši zemo bīstamību.
Tāpēc es aicinu nopietni pievērsties šim jautājumam, lai Pasaules Veselības organizācija (PVO) varētu pārskatīt šo jautājumu un izstrādāt jaunus kritērijus globālās pandēmijas trauksmes rādītāja noteikšanai, ņemot vērā ne vien slimības ģeogrāfisko izplatību, bet arī virulenci. Turklāt ES veiktā H1N1 krīzes pārvaldības analīze skaidri atklāj vajadzību uzlabot dalībvalstu veselības iestāžu un Eiropas iestāžu sadarbību.
Visbeidzot, tā kā uzskatu, ka, izvērtējot kāda klīniskā pētījuma izdošanos vai izgāšanos, ir būtiski veikt no farmācijas uzņēmumiem neatkarīgus pētījumus par vakcīnām un pretvīrusu medikamentiem, es pilnībā piekrītu ziņojuma sagatavotājas pieprasījumam publiskot visu ekspertu vārdus, ar kuriem konsultējās Eiropas sabiedrības veselības iestādes.
Jolanta Emilia Hibner
Veicot epidemioloģisko risku novērtējumu, ir jāizmanto neatkarīgu, ar farmācijas uzņēmumiem nesaistītu ekspertu zināšanas. Neatkarīgam Eiropas Savienības viedoklim par AH1N1 gripas bīstamību un tās radīto risku izvērtēšanu ir būtiska nozīme. Mēs nedrīkstētu paļauties tikai uz pētījumiem, ko veikuši farmācijas uzņēmumu algoti eksperti.
Vēl viens mīklains aspekts ir paātrinātā kārtība, kādā notika H1N1 pretgripas vakcīnu ieviešana tirgū, neveicot to pienācīgas pārbaudes un novērtējumu. 2009. gadā farmācijas uzņēmumi vīrusa radītos draudus veselībai novērtēja kā ļoti nopietnus, taču izrādījās, ka šis vīruss ir mazāk bīstams par parasto gripu. Jau 2009. gada maijā PVO paziņoja, ka vīruss nav nemaz tik bīstams. Tomēr pretrunīgās informācijas dēļ daudzas valstis padevās spiedienam un iepirka miljoniem dārgu vakcīnu, kas netika izmantotas un šobrīd ir kļuvušas nederīgas. Tāpēc arī pastāv nepieciešamība pēc lielākas ES institūciju pārredzamības slimību apkarošanas jomā, kā arī esošo procedūru pārskatīšanas. Plašāka un ciešāka sadarbība starp valstīm ir būtiski nepieciešama arī tāpēc, lai stiprinātu mūsu nostāju sarunās par vakcīnu iepirkšanu.
Es gribētu pieminēt to, ka mana dzimtene, Polija, jau pašā sākumā rādīja piemēru tam, kā neļauties panikai un pieprasīt vakcīnu drošuma garantiju.
Bogusław Sonik
Darbs pie ziņojuma par 2009.-2010. gadā veikto A/H1N1 gripas apkarošanas pasākumu novērtējumu ilga gandrīz gadu. Eiropas Parlamentā uzsākto debašu rezultātā pēc Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas iniciatīvas tapa ziņojums par cūku gripu, ietverot informāciju, kas uzsver ētiskos un procesuālos pārkāpumus slimības apkarošanas laikā.
Mūs uztrauca veids, kādā farmācijas uzņēmumi publiskoja cūku gripas problēmu, parādot vīrusu kā ļoti bīstamu un virulentu. Izrādījās, ka vīruss ir mazāk bīstams par parasto gripu. Nāves gadījumu skaits bija 2900, taču tiek lēsts, ka sezonālās gripas izraisīto nāves gadījumu skaits gadā sasniedz 40 000.
Ziņojums par H1N1 gripas apkarošanas pasākumu novērtējumu Eiropas Savienībā aicina ES drīzāk veidot savu neatkarīgu viedokli, izstrādājot pašai savu slimības risku smaguma un to radīto draudu veselībai novērtējumu, nekā paļauties uz farmācijas uzņēmumu algotu ekspertu pētījumiem. Tajā pašā laikā kritiku pelna arī aizdomīgā paātrinātā kārtība, kādā tirgū tika ieviestas vakcīnas pret H1N1 vīrusu, neveicot to pietiekamu pārbaudi un novērtējumu.
Es vēlētos uzsvērt nepieciešamību uzlabot ES iestāžu veikto darbību pārredzamību slimību apkarošanas jomā, veikt esošo procedūru pārskatīšanu un grozījumus tajās, lai panāktu lielāku elastību un izvairītos no interešu konflikta starp vērtētājiem un lēmuma pieņēmējiem. Par prioritāti es uzskatu aicinājumu uz valstu sadarbību, lai stiprinātu to nostāju sarunās par zāļu iegādi. Tomēr es gribētu saglabāt brīvprātības principu, veicot vakcīnu iegādi.
Artur Zasada
Es apsveicu Rivasi kundzi ar labi sagatavoto ziņojumu. Piekrītu, ka būtu jāizveido sistēma, kas ļautu precīzi noteikt riska apmēru un vīrusa bīstamību, lai izvairītos no turpmākiem izdevumiem, kas ir nesamērīgi salīdzinājumā ar patieso veselības apdraudējuma pakāpi. Es ļoti priecājos, ka Polijas valdība šajā sakarā neļāvās panikai jeb, precīzāk sakot, efektīvai farmācijas uzņēmumu lobēšanai.
Es uzskatu, ka ekspertiem un pētniekiem, kas izsaka viedokli par zāļu vai vakcīnu iegādes nepieciešamību, ir svarīgi būt pilnībā neatkarīgiem no farmācijas uzņēmumiem. Es atbalstu ziņojuma sagatavotājas piedāvājumu, kas paredz, ka ar farmācijas nozarē iesaistītajiem ekspertiem būtu pieļaujamas vien konsultācijas, taču viņi nedrīkstētu piedalīties lēmumu pieņemšanā. Man ar nožēlu jāatzīmē, ka dažās dalībvalstīs miljoniem vakcīnu joprojām nav izmantotas. Tas ir radījis milzīgus finansiālus zaudējumus, lai gan šos līdzekļus varēja sekmīgi izmantot Eiropas iedzīvotāju veselības aizsardzībai daudz pārdomātākā un efektīvākā veidā.
