Eiropadomes sagatavošana (2008. gada 11.-12. decembris) (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamie punkti ir Padomes un Komisijas paziņojumi par 2008. gada 11. un 12. decembra Eiropadomes sagatavošanu.
Jean-Pierre Jouyet
Padomes priekšsēdētājs. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāja kungs, godājamie deputāti. Pirmkārt, priekšsēdētāja kungs, arī es vēlos jums pievienoties un izteikt savu līdzjūtību, solidaritāti ar upuriem, kas cietuši necilvēcīgajos teroristu uzbrukumos Mumbajā, kā arī Indijas tautai, kas tāpat ir šo traģēdiju upuris.
Vēlos arī teikt, ka, I. Guardans sagaidīšana, viņam ierodoties Roissy lidostā, Eiropas līmenī mums visiem ir mācība, ko gūstam no sadarbības starp dažādiem konsulātiem, un es atkārtošu jūsu teikto, priekšsēdētāja kungs, mums visiem noteikti jāuzlabo Eiropas līmeņa koordinācija šajā jomā. Tas jādara vēl pirms diplomātiskā dienesta dibināšanas.
Visbeidzot, saistībā ar upuri Spānijā Padomes vārdā vēlos izteikt līdzjūtību mūsu spāņu draugiem un Spānijas iestādēm.
Priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāja kungs, godājamie deputāti, nākamā Eiropadomes tikšanās, kas notiks 11. un 12. decembrī, ir ļoti svarīga. Atvainojos, es aizmirsu pieminēt arī Eiropas Komisijas priekšsēdētāja vietnieci M. Wallström. Šīs tikšanās darba kārtība ir ļoti piesātināta. Apspriežamie temati: Lisabonas līguma nākotne, Eiropas reakcija uz starptautisko ekonomikas un finanšu situāciju, cīņa pret klimata pārmaiņām un enerģētikas tiesību aktu kopums.
Attiecībā uz Lisabonas līgumu, mēs sadarbojamies ar Komisiju un mūsu draugiem no Īrijas. Dažu pēdējo dienu laikā Īrijā veikts atbalsta darbs, kurā jūs, priekšsēdētāja kungs, pārstāvējāt Eiropas Parlamentu. Īrijas parlaments jums par to uzdeva jautājumus. Uzskatu, ka šīs grupas darbs liek izdarīt trīs secinājumus.
Pirmkārt, Īrijas parlamenta deputāti uzskata, ka Īrijai pastāv risks zināmā mērā kļūt atstumtai no Eiropas Savienības un ka tā īstermiņā un vidējā termiņā no tā cietīs.
Otrkārt, Īrijas parlamenta deputāti vēl joprojām ļoti vēlas pilnīgu un absolūtu Īrijas dalību Eiropas Savienībā.
Treškārt, Īrijai ir jāsniedz sava atbilde par bažām, kas izteiktas 12. jūnija referendumā, un jāsniedz risinājums tam, kā tā varētu piedalīties Eiropas projektā.
Kā jums jau zināms, Īrijas valdība vēl nav oficiāli ieņēmusi nostāju un norādījusi, vai tā apstiprina šos priekšlikumus, kā arī to, vai un kādā veidā tā vēlas tos īstenot. Esam sazinājušies un līdz nedēļas beigām vēl sazināsimies ar Padomes prezidentūru, premjerministru D. Cohen un prezidentu N. Sarkozy.
Ceru, ka saprotat, ka es nevaru runāt Īrijas iestāžu vārdā. Tomēr, runājot par Padomes prezidentūru, jāteic, ka mēs esam ļoti ieinteresēti palīdzēt mūsu īru draugiem izprast viņu iespējamās prasības attiecībā uz dažādām jomām un aplūkot tiem nepieciešamās juridiskās garantijas, kā arī ievērot un apsvērt to, ka divdesmit piecu valstu parlamenti jau ir ratificējuši šo Līgumu. Ceram, ka 2009. gada sākumā šis Līgums tiks ratificēts arī divdesmit sesto reizi. Attiecībā uz Lisabonas līguma spēkā stāšanās datumu vēlamies sniegt skaidru un pozitīvu vēstījumu. Tieši tādi būs arī mūsu priekšlikumi, kurus apspriedīsim Eiropadomes tikšanās reizē.
Šajā sēžu zālē jau bijušas daudzas debates par ekonomisko un finanšu situāciju. Tā kā Eiropa ir pamatīgi cietusi no ekonomikas lejupslīdes, vēlos vēlreiz atkārtot svarīgākos jautājumus. Atrodoties ārkārtas situācijā, mums jāpierāda, ka esam spējīgi reaģēt uz to. Mums jāpierāda vienotība un tikpat liela spēja pieņemt lēmumus, kāda tā bija pagājušajā oktobrī, kad bija jārod koordinēta reakcija attiecībā uz visas finanšu nozares sabrukumu. Tieši tā prezidentūra 11. un 12. decembrī vadīs Padomes darbu.
Komisijas priekšsēdētājs J. M. Barroso to izskaidros labāk. 26. novembrī Komisija pieņēma priekšlikumus par Eiropas atveseļošanas plānu. Šie priekšlikumi tika izskatīti gan Konkurētspējas padomē, gan arī Ekonomikas un finanšu ministru padomē. Tas veido koordinētu Eiropas reakciju uz ekonomisko krīzi, kas sniedz iespēju izmantot Kopienas instrumentus un ļauj dalībvalstīm, ievērojot zināmus principus un cieši sadarbojoties vienai ar otru, veikt tām vispiemērotākos pasākumus.
Attiecībā uz Padomes prezidentūru vēlos teikt, ka Komisijas priekšlikumi ir solis pareizajā virzienā. Runājot par Eiropas Sociālo fondu, Globalizācijas pielāgošanas fondu un struktūrfondiem, mums Kopienas budžetā jāatrod finansējums, kur vien tas iespējams. Kā Komisija jau ierosināja, mums arī vairāk jāizmanto finansējums no Eiropas Investīciju bankas fondiem, un mēs paļaujamies uz to, ka Parlaments, reaģējot uz šo krīzi, piedalīsies Kopienas iestāžu mobilizācijā.
Jebkādu tādu līdzekļu attīstīšana, kas, ņemot vērā Komisijas un citu iestāžu prognozes, spēs nākamajā gadā atbalstīt ekonomikas aktivitāti, ir galvenokārt dalībvalstu pienākums. Komisija ierosina kopīgus pasākumus Kopienas un dalībvalstu līmenī, kuru izmaksas nepārsniedz 200 miljardus eiro, kas ir 1,5 % no Kopienas IKP. Es apzinos, ka attiecībā uz šiem skaitļiem pastāv zināmas bažas. Mums kā prezidentūrai šķiet, ka Komisijas ierosinātais kopīgais darbs ir nepieciešamais stimuls un risinājums problēmām, ar kurām saskaramies.
Mēs ļoti labi zinām, ka ne visu ir iespējams paveikt Kopienas līmenī un ka Kopienas iestādes nespēj garantēt pilnīgi visu, jo to instrumenti ir ierobežoti, it īpaši attiecībā uz budžetu un tā asignēšanu. Tomēr, iestādēm ir jāgarantē, lai valsts atveseļošanas plāns ir koordinēts un konsekvents, tādējādi radot iespējami veiksmīgāko ekonomikas atveseļošanu, kas sniedz labumu Eiropas Savienībai.
Gluži tāpat kā Komisija, arī mēs uzskatām, ka nepieciešami mērķtiecīgi nozaru un pārejas atbalsta pasākumi. Šie pasākumi ar steigu jāīsteno, un tiem jābūt saskaņā gan ar Eiropas Savienības ilgtermiņa prioritātēm, gan ar Lisabonas stratēģiju. Uzskatām, ka vispirms jāveic darbības attiecībā uz Eiropas rūpniecības pamatu, it īpaši attiecībā uz tādām strukturāli svarīgām rūpniecības nozarēm kā autoražošana, kuru, kā jums jau zināms, nopietni ietekmē ekonomikas lejupslīde. Ar Eiropas Investīciju bankas palīdzību dalībvalstīm jābūt spējīgām sniegt atbalstu saviem ražotājiem, lai atbalstītu pūles attīstīt jaunas tehnoloģijas, it īpaši videi draudzīgāku automobiļu ražošanu.
Kā uzsvēra Konkurētspējas padome, lai atbalstītu mazus un vidējus uzņēmumus, kurus šī krīze ietekmē īpaši nelabvēlīgi un kuriem, ņemot vērā esošo Eiropas finanšu nozares situāciju, draud kredītu ierobežojums, mums jāgūst lielāka rīcības brīvība. Mēs šajā Padomē nākamo sanāksmju laikā, kas notiks 11. un 12. decembrī, esam apņēmušies rast iespējami mērķtiecīgāko kopējo plānu.
Priekšsēdētāja kungs, runājot par klimata un enerģētikas tiesību aktu kopumu, jāteic, ka rīt šajā sēžu zālē būs debates par šiem jautājumiem. Padomes vārdā vēlos vēlreiz pateikties Parlamentam par konstruktīvo attieksmi, ko tas pauda dialogā par enerģētikas un klimata tiesību aktu kopumu. Mūsu mērķis tagad un turpmāk būs līdz šī mēneša beigām panākt vienošanos pirmajā lasījumā. Šis projekts nav domāts, lai Francijas prezidentūra varētu ar sevi lepoties. Šis arī nav jautājums par to, vai prezidentūra iegūs atzinību. Runa nav par to. Es atkārtoju, ņemot vērā 2009. gada darba grafiku, Eiropai ir jābūt gatavai ievērot starptautiskos termiņus, tai jābūt gatavai uzņemties vēlamās iniciatīvas Poznaņā, kur tikko sākusies konference, kā arī novembrī Kopenhāgenā.
Jūsu referenti to ļoti labi apzinās. Lai veiksmīgi noslēgtu šīs sarunas, starp jums un Jean-Louis Borloo bijušas vairākas viedokļu apmaiņas. Prezidentūras mērķis un mūsu vēlmes ir skaidras: Komisijas ierosinātais tiesību aktu kopums kalpo zināmiem mērķiem, un šiem tiesību aktiem jābūt konsekventiem. Šie mērķi un konsekvence ir jāaizsargā. Mēs nedrīkstam novirzīties no sākotnējā pamatojuma, ko ierosinājusi Eiropas Komisija.
Mums jāiekļauj divi elementi. Pirmais elements nozīmē būt pietiekoši elastīgiem pret tām valstīm, kurām, ņemot vērā to ģeogrāfisko izvietojumu un ekonomikas attīstību, jāpieliek pūles, lai samazinātu siltumnīcefekta gāzu emisiju, un te es it īpaši domāju mūsu draugus no Centrāleiropas un Austrumeiropas. Otrs elements, ņemot vērā ekonomisko krīzi, nozīmē rast nepieciešamo elastību attiecībā uz rūpniecības nozarēm, kuras visnopietnāk ietekmē enerģijas patēriņa problēmas. Šajā virzienā mēs strādājam cieši kopā ar Komisiju un dalībvalstīm, un, lai sasniegtu zināmus rezultātus un līdz gada beigām pieņemtu tiesību aktu kopumu, mums visiem jābūt vienotiem.
Tātad, priekšsēdētāja kungs, Barroso kungs, godājamie deputāti, šī Padome ir ļoti nozīmīga. Eiropa atrodas vairāku jomu - iestāžu, ekonomikas un enerģētikas - krustcelēs. Šīs Padomes darbs būs smags. Tai jābūt spējīgai tikt galā ar situāciju Eiropas Savienībā. Tādēļ Padomei, Komisijai un Parlamentam ir jādara pilnīgi viss, kas viņu spēkos, lai veiksmīgi sasniegtu dažādos mērķus. Mēs, protams, zinām, ka šis darbs ir smags.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - (FR). Priekšsēdētāja kungs, Jouyet kungs, godātie deputāti. Pirmkārt, Pöttering kungs, vēlos piekrist jums visā, ko teicāt attiecībā uz traģēdiju Mumbajā, kā arī piebilst, ka piekrītu jūsu viedoklim par to, ka Eiropā nepieciešama solidaritāte. Eiropiešiem jārīkojas kā īstiem pilsoņiem.
Uzskatu, ka mēs visi spēsim gūt mācību no šiem notikumiem, kā arī lielisko Eiropas pilsonības un solidaritātes ideju demonstrēsim realitātē.
Priekšsēdētāja kungs, godātie deputāti, dažu pēdējo mēnešu laikā Eiropas Savienība patiesi saskārusies ar lielām grūtībām: konflikts Gruzijā, nepiedzīvota finanšu krīze un pēkšņa lejupslīde.
Līdz šim Eiropas Savienība šos ārkārtējos notikumus ir pienācīgi novērtējusi, un esmu pilnīgi pārliecināts, ka tā rīkojusies atbildīgi. Paldies mūsu trīs iestādēm par kopēju apņemšanos un ciešu sadarbību. Jāpiemin Francijas prezidentūras enerģija un prasmes - ir skaidri uzsvērta Eiropas dimensijas lietderība un nozīmīgums. Tieši eiropiešiem un visai pasaulei kopumā esam pierādījuši, ka Eiropas Savienība savus uzdevumus pildījusi godprātīgi: Tā nodrošinājusi ātru un koordinētu reakciju, kā arī bijusi gatava roku rokā sadarboties ar saviem partneriem visā pasaulē.
Ļaujiet mums izteikties skaidri un būt atklātiem vienam pret otru: turpmākajās nedēļās vēl joprojām veicams smagākais darbs. Mēs saskaramies ar ļoti daudz izaicinājumiem, it īpaši ar trīs visgrūtākajiem izaicinājumiem, ar kuriem iespējams cīnīties tikai tad, ja visas trīs galvenās Eiropas iestādes - Parlaments, Padome un Komisija - turpinās sadarboties, kopīgu mērķu vārdā veicot katrai savu darbu. Pirmkārt, tām jāveic tūlīt īstenojami un izšķiroši pasākumi, jāveic Eiropas atveseļošana, jāsniedz atbilde uz krīzi ekonomikā. Otrkārt, jādemonstrē, ka Eiropai ir resursi, lai kļūtu par pasaules vadošo ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni, un ka spējam saglabāt savu pasaules līdera pozīciju cīņā pret klimata pārmaiņām. Treškārt, jāizstrādā Lisabonas līguma īstenošanas ceļvedis.
Esmu pārliecināts, ka ir ļoti daudz citu jomu, kuras varētu pieminēt, it īpaši attiecībā uz ārējām attiecībām. Tā vēlos teikt, ka tagad Komisija lepojas ar apstiprināto paziņojumu, kurā izklāstīti ļoti ambiciozi mērķi attiecībā uz Austrumu partnerības politiku, taču, tā kā laiks ir ierobežots, es koncentrēšos uz trīs, manuprāt visgrūtākajiem, izaicinājumiem, ar kuriem Eiropadomei būs jātiek galā decembrī.
Pirmkārt, palūkosimies uz Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānu. Pirms Eiropadomes tikšanās šī gada oktobrī notika debates; šajā laikā problēmas radīja draudīgas sekas, un finanšu krīze jau skāra visu ekonomiku.
Pēc nedēļas mūsu apstiprinātajā ziņojumā Komisija ierosināja ES līmeņa politikas pamatnostādnes turpmākai rīcībai. Mēs apgalvojām, ka uz finanšu krīzi jāreaģē ar pasākumiem ekonomikas līmenī, kā arī to, ka tas jādara koordinēti. Attiecībā uz šīm politikas pamatnostādnēm tika panākta liela vienprātība. Pēdējā Eiropadomes neformālajā tikšanās reizē un pagājušā mēnesī Parlamenta sesijā tās apstiprināja. Politikas pamatnostādnes palīdzēja radīt globālo stratēģiju, kas tika definēta G-20 valstu augstākā līmeņa sanāksmē, kurā politikas pamatnostādnes tika izmantotas kā diskusijas pamats. Visbeidzot, dalībvalstis, definējot pašas savus rīcības virzienus, pieņēma pamatnostādnēs ieteikto pieeju.
Eiropas ekonomikas atveseļošanas plāns ne tikai sniedz sīku tā īstenošanas metožu aprakstu, bet, kā jau es pagājušajā nedēļā minēju, tas arī paaugstinājis koordināciju jaunā un mērķtiecīgā līmenī.
Vēlos izteikt cieņu Parlamentam par atbalstu atveseļošanas plānam, ko tas sniedzis gan parlamentārajā komitejā, gan sesijas plenārsēžu debatēs un it īpaši debatēs ar Priekšsēdētāju konferenci, kurās piedalījos. Vēlos pateikties Eiropas Parlamenta priekšsēdētājam un dažādu politisko grupu priekšsēdētājiem par viņu darbu, kā rezultātā šīs debates ir iespējamas. Šī plāna īstenošanā jārisinās tikpat ilgstošam dialogam, kāds tas bija šī plāna sagatavošanas darbos.
Ierosinājums piešķirt 200 miljardus eiro, lai uzsāktu mūsu ekonomikas atveseļošanas plānu, kurā ir desmit pamatīgas prioritātes, pierāda kopīgas rīcības pakāpi, kas Eiropas līmenī vēl nav piedzīvota. Tā kā bija jānosaka tikpat mērķtiecīgs plāns, cik liela ir atveseļošanas nepieciešamība, izaicinājums, gluži tāpat kā neizdošanās risks, bija milzīgs. Plāns nav pamatots ar mazākā kopsaucēja principu, tajā vērā ņemtas arī dažādu dalībvalstu atšķirīgās budžeta un ekonomikas pozīcijas, kaut arī visas dalībvalstis ir daļa no kopējā tirgus un vairākumam no šīm dalībvalstīm ir kopēja valūta. Tādēļ mums jāatzīstas, ka šis nav viegls uzdevums. No racionālā un, protams, no politiskā viedokļa, 27 valstīm attiecībā uz ekonomikas krīzi ir ļoti grūti rast kopīgu pieeju, jo to vēsturei ir tik dažādi sākumpunkti.
Tādēļ mēs neesam noteikuši vienādi piemērojamu, bet gan koordinētu plānu, kas pamatots ar instrumentiem, kuri mums Eiropā jau ir pieejami - Stabilitātes un izaugsmes pakts, kā arī Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības stratēģija. Esam noteikuši kopējus mērķus, kas ekonomikas atveseļošanas vārdā jāveic koordinēti.
Šis plāns tagad jālieto praksē. Koordinācijas jēdzienam jādominē ne tikai vienošanās laikā, bet arī īstenojot plānu, jo bezdarbības cena ir pārāk augsta. Mēs paši varam to apliecināt - ar katru dienu pieaug darbavietu zudums. Mēs nedrīkstam gaidīt ekonomikas lejupslīdes tālāku pasliktināšanos un ieslīgšanu nopietnā depresijā.
Uzskatu, ka mēs visi redzam, kā mainījusies attieksme, pat tad, ja šī attieksmes maiņa vēl nav īstenojusies konkrētos lēmumos. Visi ļoti labi zina, ka šī nav parasta ekonomikas lejupslīde. Šī ir pavisam cita situācija, kas nav parasta ekonomikas lejupslīde; es atkārtoju, šie ir ārkārtas apstākļi, un ir īstais laiks rīkoties.
Katrai iestādei ir jāpilda tās pienākumi. Komisija tos veikusi, iesniedzot šo plānu, un turpinās veikt savus pienākumus, lai pārliecinātos par plāna īstenošanu. Es paļaujos uz Parlamenta modrību, atgādinot katras iestādes saistības. Šis atveseļošanas plāns piedāvā nepieciešamās pamatnostādnes, lai veiktu mērķtiecīgu un izšķirošu rīcību. Uzskatu, ka iepriekšminētais plāns ir kā iespējams, tā arī mērķtiecīgs, un nav jēgas ierosināt priekšlikumus, kurus nav izredzes apstiprināt. Tomēr, tai pat laikā mums jāpaliek mērķtiecīgiem.
Šis plāns pierāda, ka pamatprincipi, kas izteikti Stabilitātes un izaugsmes paktā un Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības stratēģijā, ir snieguši mums iespēju gūt patiesu Eiropas līmeņa risinājumu.
Šī ir lieliska iespēja, kas Eiropai jāizmanto. Uzskatu, ka šis Eiropai ir liels pārbaudījums. Ne tikai pārbaudījums ekonomiskā risinājuma ziņā, bet arī pārbaudījums Eiropas idejai. Kāda ir mūsu Eiropas ideja? Vai mēs vēlamies, lai Eiropa reaģē uz Eiropas un pasaules mēroga ekonomikas problēmām?
Ja Eiropa rīkosies vienoti, tad tā varēs pierādīt, ka spēj nodrošināt nepieciešamo koordināciju, lai ikviens var izvērst savus spēkus šajā cīņā; piedāvāt nepieciešamo budžeta stimulēšanu, kas pielāgots katra individuālām vajadzībām, tādējādi garantējot reālu iedarbību; nodrošināt vidēja un ilgtermiņa budžeta izdevumu līmeņa dzīvotspēju; nodrošināt gudru īstermiņa instrumentu izmantošanu, lai veicinātu ilgtermiņa konkurētspēju, tādējādi nošaujot divus zaķus ar vienu šāvienu: budžeta stimulēšanai īstermiņā ir jāierobežo krīzes ietekme uz mājsaimniecībām, strādājošajiem un uzņēmumiem, vienlaikus atvieglojot pāreju uz tādu ekonomiku, kas mazāk patērē energoresursus, un atbalstot reformas Eiropas konkurētspējas palielināšanai vidējā un ilgtermiņā. Ir jānodrošina, ka visas mūsu darbības ir saskaņā ar galvenajām solidaritātes un sociālā taisnīguma prasībām, kuras galvenokārt jāievēro attiecībā uz tiem, kurus krīze skārusi visvairāk.
Mēs tādēļ esam noteikuši trīs galvenās prioritātes, trīs tādas stratēģijas stūrakmeņus, kuras galvenā prioritāte ir vismazāk aizsargātās sabiedrības daļas vajadzības.
Šis nav īstais laiks, lai ierobežotu darbības valstu līmenī. Tam ir jābūt absolūti skaidram. Turpmāk teiktais ir vēstījums, ar ko vēlos vērsties pie Eiropadomes, un esmu pārliecināts, ka varu paļauties uz Parlamenta atbalstu. Tikai Eiropas līmeņa risinājums spēs būt pietiekoši vērienīgs, lai ko mainītu un lai ikviens varētu būt ieguvējs.
Parlamenta atbalsts ir būtisks. Tādēļ vēlos jums lūgt, lai izskatiet jaunos priekšlikumus, paātriniet procedūru gaitu un piemērojiet Eiropas budžeta shēmu. Skaidrībai jābūt arī šajā lietā. Manuprāt, tas būtu pilnīgi nesaprotami, ja mēs tagad lūgtu dalībvalstīm veikt papildu spiedienu uz savu budžetu, lūgtu to budžeta atbalstu, ja mēs Eiropas līmenī neesam spējuši izmantot visas Kopienas budžeta apropriācijas, kas bijušas mūsu rīcībā.
Tādēļ Komisija ierosināja, manuprāt, labu priekšlikumu, kurā apgalvoja, ka neiztērētās apropriācijas jāizmanto, lai atbalstītu zināmas programmas un sāktu zināmus Eiropas līmeņa pasākumus, - vai nu starpsavienojumiem, inovācijām, klimatam draudzīgai enerģijai, vai arī ekonomikas atveseļošanas politikai, kurai vidējā termiņā ir daudz potenciāla. Tā ir vēl viena lieta, ko vajadzētu darīt.
Galvenokārt aicinu jūs līdzpilsoņiem paskaidrot, kādā veidā Eiropas Savienība tiem nodrošina aizsardzību nevis veicot pasākumus dalībvalstu vārdā, bet gan gluži pretēji, proti, palielinot dalībvalstu pasākumu efektivitāti, apvienojot mūsu pūles, lai stimulētu pieprasījumu un atjaunotu ticību tam, ka visi mūsu pilsoņi ir ieguvēji.
Otrais punkts Eiropadomes darba kārtībā ir klimata pārmaiņas. Zinu, cik daudz laika un uzmanības Parlaments veltījis klimata pārmaiņu un enerģētikas tiesību aktu kopumam. Esat pierādījuši, ka šis patiešām ir mūsu laiku svarīgākais politikas, ekonomikas un civilizācijas projekts. Šis būs vēsturisks lēmums, un jūsu atbalsts šim mērķim un ieguldījums šī mērķa sasniegšanā pēc kāda lika tiks atzīts par nenovērtējamu.
Ir pagājis gandrīz gads, kopš Komisija izteica savus priekšlikumus. Šajā laikā esam piedzīvojuši lielāko ekonomikas lejupslīdi. Esam uzklausījuši saprotamas bažas, ko spēcīga spiediena iespaidā izteikuši rūpniecības nozaru pārstāvji.
Taču nav zudusi apņemšanās sasniegt turpmāk minētos svarīgos mērķus: līdz 2020. gadam sasniegt 20/20/20 mērķus; nākamajā gadā Kopenhāgenā uzsākt sarunas par globālu nolīgumu; pierādīt savu apņemšanos un to, ka pret šiem jautājumiem attiecamies nopietni.
Protams, ir vēl daudz darāmā pirms Padome un Parlaments panāk galīgo vienošanos. Tam tā jābūt. Šie ir ļoti svarīgi lēmumi, kas ietekmē katru eiropieti. Pret tiem jāizturas nopietni un mums tas jādara pareizi.
Nākamajā nedēļā Eiropadomei būs svarīga nozīme, lai panāktu vienošanos starp 27 valstu un valdību vadītājiem. Taču ar nolīgumu starp 27. dalībvalstīm vien nepietiek. Šis nolīgums ir tikai kā nepieciešams nosacījums tam, lai viss izdotos. Ticiet man, neviens labāk par Komisiju nezin, cik svarīga ir Parlamenta kā viena no likumdevējiem nozīme. Esat atkal un atkal pierādījuši, ka jūsu ieguldījums ir nepieciešams ne tikai Eiropas tiesību aktu demokrātiskai leģitimitātei, bet arī to efektivitātei.
Jūsu darbs ir ļoti svarīgs, lai pārrobežu sadarbībā veidotu vienprātību par būtiskiem tiesību aktu jautājumiem. Jums šī nozīme būs jāsaglabā, arī risinot jautājumus par klimata un enerģētikas tiesību aktu kopumu. Nesenajos trialogos jau ļoti daudz ir sasniegts. Esmu pārliecināts, ka arī turpmāko darbu varam veikt kopā. Uzskatu, ka mēs varam un mums vajag vienoties ar Eiropadomi; atzinīgi vērtēju Padomes Francijas prezidentūras, ar kuru Komisija cieši sadarbojas, smago darbu un pūles. Tādēļ uzreiz pēc tikšanās ar Eiropadomi ierosinu trialogā ar Eiropas Parlamentu apspriest rezultātus, lai nogludinātu atlikušās viedokļu atšķirības un šo politisko nolīgumu transponētu tiesību aktos.
Esmu pārliecināts, ka laicīgi spēsim paveikt darbu un pierādīt, ka ar klimata pārmaiņām, energoapgādes drošību un ekonomikas attīstību saistītie jautājumi jārisina, vienam otru savstarpēji atbalstot. Tas ir labākais vēstījums, ko, ņemot vērā Kopenhāgenas kritērijus, varam sniegt pirms Eiropas vēlēšanām un vēl pirms amatā stājies jaunais Savienoto Valstu prezidents. Lai to panāktu, Eiropas Komisija apņemas nenogurdināmi ar jums sadarboties.
Visbeidzot, neapšaubāmi būs kāds, kas teiks, ka pašreizējā situācijā Lisabonas līguma apspriešana ir neprāts. Viņi kļūdās. Tagad vēl vairāk nekā jebkad agrāk Eiropas Savienība pierāda savu nozīmi pilsoņu ekonomiskās un sociālās labklājības veicināšanā. Piešķirt šim mērķim rīkus, kas palīdzētu darboties efektīvāk, nav neprāts. Tā ir nepieciešamība. Krīze, kuru piedzīvojam, šo nepieciešamību vēl pastiprina.
Uzskatu, ka Eiropas Savienība, atbildot uz negatīvo balsojumu Īrijā, ir pierādījusi savu briedumu. Tā cienīja balsojuma iznākumu un sniedza Īrijas iestādēm laiku aptvert un izanalizēt notiekošo, kā arī laiku, lai izdomātu, kā šajā situācijā rīkoties.
Pirmkārt, Eiropa ir pierādījusi savu apņemšanos turpināt darbu, lai noslēgtu jauno Līgumu. Dalībvalstis ir turpinājušas to ratificēt. Komisija, gluži tāpat kā Parlaments, ir turpinājusi ierosināt šo Līgumu. Lai rastu pareizo pieeju, esam sadarbojušies ar Īriju - nevis vērsušies pret to.
Šim Līgumam pēc iespējas ātrāk jāstājas spēkā. Ir jāciena to 25 valstu parlamentu lēmums, kas ir šo līgumu ratificējuši. Eiropadomes primārajam mērķim jābūt uzticama plāna piedāvājumam, lai arī Īrija varētu ratificēt šo līgumu. Līdz nākamās nedēļas beigām mums nepieciešams ceļvedis, kas palīdzēs mums izkļūt no šī strupceļa.
2008. gads vēstures grāmatās tiks aprakstīts kā laiks, kad Eiropas Savienība saskārās ar visgrūtākajiem pārbaudījumiem. Tai pat laikā uzskatu, ka tas ir laiks, kad ES ir pierādījusi, ka ir pietiekoši apņēmīga, izlēmīga un drošsirdīga, lai stātos pretī šim izaicinājumam. Ļaujiet mums izmantot dažas turpmākās nedēļas, lai arī turpmāk Eiropas Savienība varētu būt spēcīgāka un mērķtiecīgāka.
(Aplausi)
Joseph Daul
PPE-DE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, Jouyet kungs, Komisijas priekšsēdētāj, dāmas un kungi, nākamajā nedēļā Eiropadome galvenokārt izskatīs jautājumu par reakciju uz pašreizējo ekonomikas krīzi. Pirmkārt, vēlos izteikt cieņu darbam, ko paveikusi Eiropas Komisija. Kopš finanšu krīzes sākuma tā ir sniegusi daudz ierosinājumu, lai pārveidotu pasaules finanšu sistēmu. Atveseļošanas plāns, ko ierosināja pagājušajā nedēļā un ko mēs vērtējam atzinīgi, ir papildinājums visiem citiem pasākumiem. Tas ir piemērots rīks, lai reaģētu uz pašreizējām grūtībām.
Mēs, tāpat kā Komisija, uzskatām, ka atveseļošanas plāns jāīsteno pēc iespējas drīzāk. Tāpat mēs piekrītam Komisijai, ka šo atveseļošanas pasākumu koordinācija ir ceļš uz panākumiem. Ekonomika un sociālā kohēzija mūsu valstīs ir būtiska prioritāte. Vēl jo vairāk, lai ilgtermiņā atrisinātu savas problēmas, mums jābūt apņēmīgiem un atbildīgiem. Komisijas priekšlikumi, kuru mērķis ir apvienot visus pieejamos Eiropas un dalībvalstu politiskos spēkus, lai cīnītos pret krīzi, ir pareiza pieeja šai situācijai.
Mūsu galvenais pienākums ir darīt visu, kas mūsu spēkos, lai novērstu recesijas spirāli. Mums jāatjauno patērētāju uzticība, jo tikai tādā veidā iespējams ātri mainīt šo situāciju. Mani ļoti apbēdina tas, ka dažas politiskās grupas nepievienojas šai pieejai un izmanto krīzi, lai gūtu politisku labumu. Mūsu kā centriski labējo mērķis ir nevis deklamēt lozungus, bet gan atjaunot stabilitāti, attīstību un darba vietas. Tas arī viss.
Mūsu mērķis ir arī parādīt eiropiešiem, ka tas, kas jāaizstāv par katru cenu, ir mūsu sociālās tirgus ekonomikas modelis, par kuru pasaulē mūs apskauž un par kuru mums jācīnās, jo tas spēj nodrošināt un garantēt mūsu sociālo kohēziju. Ja es būtu kapitālists, tad visi to zinātu!
Saskaroties ar krīzi, kuras laikā nepieciešami steidzami, reāli un pragmatiski pasākumi, daži labprātāk apvaino opozīciju, lai tādējādi slēptu paši savus grēkus. Mēs ļoti labi zinām, cik nopietna ir šī krīze. Tāpat mēs arī zinām savu pienākumu rīkoties saskaņā ar savām vērtībām un pragmatisko pieeju, tādējādi rodot īsto vidusceļu starp īstermiņa un ilgtermiņa risinājumiem.
Pasākumi, kas nepieciešami saistībā ar pašreizējām problēmām, nedrīkst izkropļot mūsu nākotni. Tādēļ mēs atbalstām Komisijas pieeju, kas ir saskaņā ar Lisabonas stratēģijas izaugsmei un nodarbinātībai pamatnostādnēm. Patiesi, šī stratēģija ir labākais nodrošinājums, lai saglabātu mūsu sociālo modeli; jebkuras citas stratēģijas izmantošana būtu bezatbildīga. Tomēr, tas, ka pieņemti atveseļošanas pasākumi, nenozīmē, ka dalībvalstis var nepildīt saistības attiecībā uz strukturālajām reformām, kas ir būtiskas šo valstu ekonomiku sakārtošanai.
Dāmas un kungi, Eiropadomes tikšanās laikā daudz laika tiks veltīts arī jautājumam par klimata un enerģētikas tiesību aktu kopumu, kuru Francijas prezidentūra pamatoti ir nosaukusi par vienu no savām galvenajām prioritātēm. Vēl joprojām turpinās sarunas par lielāko daļu dokumentu šajā tiesību aktu kopumā, un es aicinu visus, kas iesaistījušies šajās sarunās, darīt visu iespējamo, lai panāktu apmierinošu rezultātu.
Globālā sasilšana ir realitāte, kuru nav mainījusi ne finanšu, ne pašreizējā ekonomikas krīze. Eiropas Savienībai, izrādot pašreizējai situācijai atbilstošu un atbildīgu politisku attieksmi, ir jārāda piemērs saviem partneriem visā pasaulē. ES cīņa pret klimata pārmaiņām jāturpina.
Ļoti pozitīvi ir tas, ka panākts progress attiecībā uz vienu no klimata un enerģētikas tiesību aktu kopuma dokumentiem. Tas pierāda, ka pastāv patiesa vēlme turpināt darbu pie šiem dokumentiem, un es to vērtēju atzinīgi. Izsaku cieņu par Francijas prezidentūras apņēmību, kas nav taupījusi pūles, lai panāktu vienošanos. Tāpat vēlos izteikt savu vēlmi, lai mūsu Īrijas draugi Eiropadomei ierosina ceļvedi, kas ir gan reāls un mērķtiecīgs, gan arī nodrošina darbu grafiku un ļauj izkļūt no pašreizējā strupceļa.
Krīze ir pierādījusi, ka: Eiropai ir jāspēj efektīvāk un demokrātiskāk pieņemt lēmumus. Visbeidzot, vēlos pateikties Komisijai par Austrumu partnerības projektu, ko tā grasās ierosināt Padomei.
Priekšsēdētājs
Ja es tagad teiktu, ka jūs vienmēr esat tik pareizs, man varētu pārmest neobjektivitāti.
Poul Nyrup Rasmussen
PSE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, Eiropā pašlaik ir 17 miljoni bezdarbnieku. Ja vien mēs lietas labā ko nedarīsim, nākamā gada laikā šis skaits būs palielinājies līdz pat 21 miljonam bezdarbnieku, taču 2010. gadā tas būs mērāms jau 25 miljonos.
14. novembrī šī grupa apgalvoja, ka mums jābūt skaidram mērķim. Sociālisti un Sociāldemokrāti nedēļas nogalē apgalvoja tieši to pašu. Mūsu mērķim ir jābūt bezdarba līmeņa paaugstināšanās apturēšanai. Finanšu stimulus noteiks mērķis nodrošināt cilvēkiem darbu. Tiks zaudētas darba vietas, taču mēs radīsim jaunas, lai saglabātu cilvēkiem darbu. Nevis pareizais virziens trūkst Komisijas programmā, bet gan centieni un patiesa koordinācija.
Es zinu, ka tas ir grūti. Lūdzu, neapgalvojiet, ka vienkārša pūliņu apvienošana, ko valdības visu laiku ir veikušas, ir koordinācija. Tas tā nav. Es atbalstu jūsu centienus sasniegt koordināciju, taču ļaujiet mums apvienot Parlamenta, jūsu un Padomes priekšsēdētāja spēkus, lai valdības beidzot saprastu, cik liela ir koordinētu darbību pievienotā vērtība. Mēs visi zinām, ka dalībvalstīs tas atmaksāsies dubultā.
Ir vēl kāda lieta, ko vēlos teikt. Ja jūs apvienojat spēkus, vai jūs un Padomes priekšsēdētājs nevarētu saviem kolēģiem valstu un valdību vadītājiem Padomē uzdot šādu jautājumu: ja vēlamies nodrošināt nodarbinātības līmeni, cik daudz mums nepieciešams? Esmu veicis makroekonomiskus aprēķinus, kas pierāda, ka ne tikai nākamajā gadā, bet arī 2010. un 2011. gadā mums, tāpat kā to darījusi Spānijas valdība, jāiegulda 1 % no IKP. Citādi mēs nesaglabāsim nodarbinātības līmeni.
Kā to panākt? Es ierosinu rīkoties šādi: jums kā Komisijas priekšsēdētājam ir jāizveido prioritāšu saraksts, ko nosaka gan mūsu pārdomātā un videi nekaitīgā izaugsmes stratēģija, gan arī Lisabonas mērķi, kurā visas 27 dalībvalstis jums un Padomei piekrīt. Tad parādiet Vācijai, Francijai, Itālijai un ikvienam no mums, cik liela ir kopīga darba pievienotā vērtība. Tad izveidojiet grafiku, kurā, piemēram, teikts: ja pieņemat lēmumu pirms Ziemassvētkiem, mēs atkal tiksimies februārī, pirms pavasara, lai novērtētu rezultātus. Pavasarī būsim gatavi izveidot otro un rudenī trešo tiesību aktu kopumu, kas ir daļa no ilgtermiņa stratēģijas, lai sasniegtu mūsu mērķus.
Es neapgalvoju, ka tas būs viegli. Saku, ka atbalstu jūsu centienus, taču neredzu, ka tiktu sasniegti mērķi. Apvienosim spēkus un darīsim to.
Graham Watson
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, iepriekšējā reizē, kad mēs tikāmies, mēs cildinājām Padomes ātro reakciju uz finanšu krīzi. Bet šai Eiropadomei, šķiet, ātrumam vairs nav būtiskas nozīmes. Taču tam ir jābūt nozīmei. Problēmas, ar ko saskaras mūsu Savienība, ir reālas. Lejupslīde smacē uzņēmējdarbību, un klimats mainoties kļūst arvien stingāks.
Mums vajag, lai Padome un Komisija atzīst to, ko Mārtiņš Luters sauca par "šī brīža nežēlīgo neatliekamību”. Vakar mūsu finanšu ministri nespēja aptvert glābšanas plāna neatliekamību Stimula impulss no cukura pārvēršas sīrupā. Prezidentūrai ir mums jāpasaka, kuras dalībvalstis bija pret. Mums ir jāpaliek Stabilitātes un izaugsmes paktā, jāsaglabā konkurence un valsts palīdzības noteikumi un jārisina Lisabonas programmas uzdevums, bet mums ir jārīkojas strauji.
Padome, protams, meklēs tiesiski saistošu pamatu, lai samazinātu oglekļa izmešus. Ir panākts progress: kvotu ierobežojumi un tirdzniecība, nevis regulējums un slogs, atvieglojumi maza mēroga izmešu radītājiem, jutīgums pret situācijām atsevišķās valstīs un slīdoša skala oglekļa izsolēm - tas viss ir saprātīgi. Nav vērtējama kā saprātīga tāda rīcība, ja kāda dalībvalsts kaut kādā veidā mēģina iznīcināt ilgtermiņa plānu savtīgu īstermiņa interešu labā. Ja mēs neatrisinām klimata pārmaiņas tagad, rēķins augs. Pagājušās nedēļas vienošanās par automašīnu radīto CO2 parāda, cik viegli ir iet pa vieglākās pretestības ceļu, dot priekšroku savtīgām, nevis globālām interesēm. Vienošanās par klimata pārmaiņām radīs izmaksas, bet tajā ir arī iespējas. Eiropa var atrasties pasaules zaļo jauninājumu vadībā. Drosmīgie tiek apbalvoti, un Eiropai ir jābūt savas pārliecības drosmei.
Pagājušajā nedēļā Īrija publicēja pārdomu pilnu ziņojumu par izvēlēm attiecībā uz Lisabonas līgumu. Tagad Īrijas premjerministram jānāk klajā ar konkrētu plānu un skaidru laika grafiku virzībai uz priekšu, jo Eiropas pilsoņiem ir vajadzīga efektīva Eiropas Savienība. Jūs nekad nevienam neradīsiet pārliecību par mūsu Savienību, ja tā nedarbosies. Un pagājušajā nedēļā mēs redzējām piemēru, kad Savienība nedarbojas. Šī Parlamenta deputāti, kas bija izglābušies no bumbu sprādzieniem Mumbajā pagājušajā nedēļā, tikās ar ES konsulu, kas viņiem pateica, ka viņš palīdzēs vienīgi savas valsts pilsoņiem. Nekas neparāda vēl vairāk neatliekamo vajadzību pēc koordinētas ES konsulārās aizsardzības.
Mūsu Savienībai jāaizsargā visi tās pilsoņi vajadzības brīdī. Komisijas priekšsēdētājs ir teicis: "Mēs nogrimsim vai izpeldēsim kopā”. Protams, daži varbūt labāk gribētu brist pa ūdeni, bet Eiropa to ir iepriekš mēģinājusi, un tas nedarbojas. Mums tagad ir vajadzīga Eiropadomes rīcība.
Rebecca Harms
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, nedēļu pirms Eiropas Parlamenta delegācijas došanās uz Poznaņu ir jāizvērtē, vai tas, ko Komisija tagad pastāvīgi atkārto, patiešām ir tiesa, proti, ka reakcija uz reālās ekonomikas krīzi un krīzi finanšu tirgos ir saistīta ar vērienīgu klimata aizsardzības stratēģiju. Es šajā brīdī vēlreiz uzsveru, ka viss, ko šajā sakarā Komisija līdz šim ir teikusi, nav pierādījies pašreizējās triju pušu sarunās par klimata dokumentu kopumu. Signāls, ko dod vienošanās par automašīnām nedēļas sākumā, ir šāds: Eiropa patiešām ir apsolījusi vērienīgu klimata aizsardzību, lai glābtu pasauli. Eiropa vēlas mainīt visu, bet tikai ne savas automašīnas. Manuprāt, mēs esam devuši ārkārtīgi sliktu signālu.
Turpināsim tirgoties ar izmešiem. Mēs zinām, ka izmešu tirdzniecība ir vissvarīgākais Eiropas klimata aizsardzības politikas instruments, ka izsole ir visas rīcības sākums un gals. Tagad ir jāvienojas par izņēmumu pat enerģētikas nozarei, un enerģiju aktīvi patērējoša nozare ir jāsvītro gandrīz visu nākamo desmitgadi. Es uzskatu, ka tas ir ļoti vājš paziņojums tikai nedēļu pirms došanās uz Poznaņu. Vismaz puse vērienīgo centienu samazināt CO2 būtu jāīsteno jaunattīstības valstīs, nevis pašā Eiropā. Tomēr mēs negribam finansēt pasākumus arī jaunattīstības valstīs.
Barroso kungs, es vēlos nopietni lūgt jūs beidzot formulēt jauno zaļo vienošanos, par kuru arī Dimas kungs vienmēr runā tik daudz. Es vēlos arī teikt jums, ka es uzskatu, ka Eiropas Savienības pilsoņiem būtu daudz pieņemamāk un viņu piekrišana būtu daudz lielāka, ja tiktu izvērtētas pieļautās kļūdas Eiropas Komisijas vecajā ekonomikas stratēģijā, kā arī kļūdas attiecībā uz finanšu tirgiem, ja jūs atzītu savus pirms gada dotos nepareizos vērtējumus.
Varbūt, ka tad cilvēki ticētu jaunajam sākumam, kā arī tad varētu rēķināties ar lielāku atbalstu Lisabonas līgumam. Šajā brīdī, tāpat kā es to darīju pirms divām nedēļām Strasbūrā, es patiešām lūdzu jūs būt godīgiem šajā jautājumā. Vai ir jauna zaļa vienošanās vai arī jūs patiesībā vēlaties turpināt iepriekšējās desmitgades stratēģiju?
Brian Crowley
UEN grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es gribētu pateikties Padomes priekšsēdētājam Jouyet kungam un Komisijas priekšsēdētājam šeit par viņu sniegumu šodien.
Es vēlos ļoti īsi izteikties par ekonomikas atlabšanas plāna jautājumu, jo daudzējādos veidos pilsoņiem un ļaudīm rada bažas visvairāk tieši tas, kā mēs grasāmies reaģēt un atbildēt uz iepriekš nepieredzētajiem globālajiem jautājumiem, kas ir pārsteiguši mūs pēdējos mēnešos. Es atzinīgi vērtēju Komisijas atlabšanas plānu un priekšlikumu. Tas tiešām labi pieskaņojas un atbilst tam, ko dalībvalstis pašlaik jau dara un ko dalībvalstis patiešām ir piekritušas darīt saskaņā ar koordinētu plānu Francijas prezidentūras vadībā.
Tas ir gluži vienreizēji - un savā ziņā arī diezgan ironiski - ka bija jāsākas šai krīzei, lai Lielbritānijas valdība nolemtu piedalīties un mēģināt, kā mēs varam kopā sadarboties un koordinēt rīcību, par spīti ilggadīgajiem centieniem palikt savrup un ieturēt savu atsevišķu kursu.
Tas, ko šis jautājums parāda visvairāk, ir atziņa, ka, jā, mums ir neatkarība, jā, mēs varam rīkoties atsevišķi, bet, kad mēs rīkojamies kolektīvi, kad mēs sanākam kopā un saliekam kopā visu savu 27 dalībvalstu lielās smadzenes, jauninājumus, talantu un enerģiju, tad jūs varat patiešām pārmainīt pasauli ar šo atsevišķo kolektīvo piepūli. Es apsveicu Komisijas priekšsēdētāju Barroso un Padomes priekšsēdētāju par to, ka 2008. gadā viņi ļāva mums kā Eiropas Savienībai nobriest, lai varētu kā pieauguši cilvēki atbildēt uz Eiropas spēju reaģēt uz nopietnām krīzēm un kritiku attiecībā.
Līdz ar to es nonāku pie otra punkta, par kuru mēs spriedīsim Padomē, pie jautājuma par Lisabonas līgumu. Acīmredzot daudziem cilvēkiem ir milzīgas bažas attiecībā uz to, kā mēs gatavojamies atrisināt jautājumus, kas mums ir palikuši sakarā ar nespēju ratificēt Lisabonas līgumu katrā dalībvalstī. Es esmu diezgan pārliecināts, ka Īrijas valdība nāks klajā ar plānu par to, kā visam ir jānotiek. Šis plāns aicinās arī citas dalībvalstis darīt noteiktas lietas. Šī problēma nav jārisina īriem vieniem pašiem. Katrai dalībvalstij - atkal rīkojoties kopīgi - ir jārisina šī problēma.
Es mudinātu visus deputātus apskatīt ziņojumu, ko Īpašā komiteja iesniedza Īrijas valsts parlamentam Oireachtas. Ir zīmīgi, ka vienīgie, kas iebilda pret šo ziņojumu, bija tie paši cilvēki, kas iebilda pret Lisabonas līgumu un visiem citiem līgumiem pirms tā. Tās ir tās pašas neizprotamās personas, kurām patīk slēpties tumsā un apgalvot, ka ir kāds labāks veids, bet nekad neteikt, kāds šis labākais veids ir; tie ir tie paši cilvēki, kuri nekad nav nākuši klajā ar to, kas būtu vislabākais Īrijas interesēs un Eiropas interesēs, bet tikai ar kaut ko, kas dod sīku politisku labumu viņiem pašiem. Īstenība ir tāda, ka kopā mēs varam sasniegt lielākas un labākas lietas, bet arī, ka tas prasa kompromisu, sapratni un iecietību pret atšķirīgajiem viedokļiem, kuri tiks klāstīti.
Mary Lou McDonald
GUE/NGL grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, ES vadītāji nākamnedēļ tiksies Briselē, un, ja premjerministrs Brian Cowan piedāvā, ka Īrijas atbalstu Lisabonas līgumam var nodrošināt, vienojoties par politiskām deklarācijām vai raidot nomierinošus trokšņus par atsevišķiem jautājumiem, viņš nodarbojas ar dziļu maldināšanu. Premjerministrs ir mēģinājis novērst uzmanību no bezgalīgās neapmierinātības ne tikai Īrijā, bet daudz plašāk, kuru cilvēki izjūt pret virzienu, kurā ES dodas. Sabiedriskās domas aptaujas Īrijā un pat pašas valdības pētījums par "nē” balsojumu ir parādījis cilvēku bažas par darba ņēmēju tiesībām, sabiedriskiem pakalpojumiem, militarizāciju un demokrātiju, un šīs bažas izjūt miljoniem strādnieku un viņu ģimeņu visā Savienībā.
Ekonomiskā krīze, kas mums draud, rāda, ka tagad vairāk nekā jebkad ir jāaizstāv sabiedriskie pakalpojumi un darba ņēmēju tiesības pret neierobežotiem un neregulētiem tirgus spēkiem. Valdībām cīnoties ar krīzi, kļūst arvien skaidrāks, ka Lisabonas līgums ir novecojis. Valdības ir no jauna atklājušas nepieciešamību valstij iejaukties sabiedrības interesēs, elastīguma un apdomības nepieciešamību, reaģējot uz savu cilvēku vajadzībām, un šī mācību stunda ir maksājusi dārgi. Viņi ir uzzinājuši, ka tirgus nav karalis. Tas nevar nodrošināt visus risinājumus, un tomēr Lisabona mēģina kronēt šo neizdevušos brīvā tirgus pieeju, kas kopā ar sevi ir atnesusi tādu postu.
Mums ir vajadzīgs jauns virziens, un patiesība ir tā, ka Lisabonas līgums to nenodrošina. Īrijas valdībai nav izdevies iesaistīt debatēs citas valdības; tai nav izdevies panākt vienošanos, kas derētu labāk ne tikai Īrijai, bet visai Savienībai. Īrijas valdībai ir jāmācās no savas tautas, tai ir jāmācās būt vadībā. Un tai jābūt vadībā šajā ceļā Bet visi ES vadītāji ir atbildīgi par pievēršanos, īstu pievēršanos tautas bažām.
Ciniski politiski manevri un tukša retorika nenodrošinās īru atbalstu Lisabonai, neatrisinās Lisabonas līguma nopietnos trūkumus, bet galvenais - neradīs jaunus ceļus, kas vajadzīgi ES. Vadītājiem ir izvēle. Viņi var vadīt, kā liek tautas sirds un gars, vai arī viņi var pieņemt lēmumus, kas aizstāv lobiju pārstāvju un birokrātu intereses. ES vadītājiem es saku šādi: izdariet pareizo izvēli, ieklausieties Īrijā un sadzirdiet tās balsī Francijas un Nīderlandes atbalsi, prasību pēc reformas, pēc atjaunotnes, prasību pēc pārmaiņas!
Hanne Dahl
IND/DEM grupas vārdā. - (DA) Priekšsēdētājas kundze, sāk noskaidroties aina, kā ir panākams pretīgs kompromiss ar Īriju, lai piedabūtu to pieņemt Lisabonas līgumu. Es esmu redzējusi šeit Parlamentā visu, sākot no manipulācijas, līdz tādiem vāji slēptiem draudiem kā "Kurš, jūsuprāt, zaudēs komisāru, ja mums būs jāīsteno tas, kas noteikts Nicas līgumā par to, ka komisāru ir mazāk nekā dalībvalstu?” Es esmu dzirdējusi ievērojamus sabiedriskās domas veidotājus, pat kādu manas valsts laikraksta redaktoru, runājam par Īrijas izmešanu no Savienības. Priekšsēdētāju konferencē tika nolemts lēmumu par Īriju un Lisabonas līgumu, kas tika panākts Konstitucionālo jautājumu komitejā, neiesniegt debatēm un balsošanai plenārsēdē. Tomēr komiteja savā sanāksmē pirmdien secināja, ka tas pats lēmums veidotu pamatu priekšsēdētāju un tātad Parlamenta oficiālajai nostājai. Parlamentam tomēr nevar būt kopējas nostājas šajā jautājumā.
Kad notika balsošana par šo lēmumu, 16 balsis bija par un 6 - pret. Sevišķi ņemot vērā nenotikušās debates Parlamentā, tas ir ļoti mazs pamats kopējas nostājas radīšanai. Ir briesmīgi redzēt, kā šajā Parlamentā tiek aizslaucīta prom demokrātija, tajā pašā Parlamentā, kurā mums tik ļoti patīk kratīt gaisā paceltu pirkstu, moralizējot par valstīm bez demokrātijas, un kurā mēs godājam tos, kas cīnās par demokrātiju, ar balvu, kuru mēs uzdrošināmies nosaukt Saharova vārdā. Ceļš pretī demokrātiskai Eiropai nav pretīgu kompromisu, nožēlojamu solījumu un amorālu draudu ceļš. Ceļš uz priekšu ir taisnīgas un atklātas debates.
Nedaudzajās dalībvalstīs, kurās valdošās aprindas ir uzdrošinājušās uzklausīt tautas domas, atbilde ir bijusi skaidrs noraidījums gan Konstitūcijai, gan līgumam - "nē” balsojums bija Francijā, Nīderlandē un Īrijā. Kas vēl ir vajadzīgs, lai Parlaments pamostos un ieraudzītu, ka mēs esam pilnīgi zaudējuši saikni ar vēlētājiem? Kur ir visi tie kareivīgie dūru vicinātāji, kas piepūšas un biedē īrus un čehus? Vai viņiem nav drosmes tikties ar vēlētājiem un ļaut viņiem izlemt Eiropas redzējumu?
Jim Allister
Priekšsēdētājas kundze, lai gan šīs augstās sanāksmes kopējai uzmanībai būtu jāpievēršas ekonomikas krīzei, kura plosa mūs visus, diemžēl daudz laika tiks veltīts tam, kā pakļaut Īrijas elektorāta demokrātiski pausto gribu.
Necieņa pret mazas valsts likumīgi pausto atzinumu par Lisabonas līgumu ir taustāma. Neviens neiedrošinātos vērst šādu smagsvara Mugabe stila pieeju pret lielu valsti. Bet Īrijas Republikas vēlētāji ir labs kumoss, ko medīt Eiropas elitei, kurai tās vērtīgais Lisabonas projekts ir svarīgāks par nacionālas valsts demokrātiju. Šāda augstprātība, šāda neatlaidīga iebiedēšana, ko vērš pret tiem, kuri traucē iecerei, ir tas, kas ir novedis ES līdz tādai atrautībai no cilvēkiem. Visā šajā neglītajā vēstījumā ir vairāk huligāniskas politikas nekā demokrātijas.
Jean-Pierre Jouyet
Padomes priekšsēdētājs. - (FR) Priekšsēdētājas kundze, Komisijas priekšsēdētāj, grupu priekšsēdētāji, godājamie deputāti, vispirms es pievērsīšos tam, ko Daul kungs teica, un es tāpat kā viņš vēlos izteikt atzinību par darbu, ko ir veikusi Komisija, sevišķi attiecībā uz finanšu arhitektūras stiprināšanu: tagad patiesībā ir četras svarīgas direktīvas, kuras Komisija spēja iesniegt un Ekonomikas un finanšu ministru padome atbalstīt ļoti īsā laika posmā kopš septembra.
Joseph Daul bija pilnīgs pamats izcelt šo darbu un arī pilnīgs pamats izcelt nepieciešamību atjaunot uzticību un nodrošināt, ka mēs ar savu attieksmi izrādām uzticību. Šī uzticība, kā to ir norādījuši vairāki godājami deputāti, tiks atrasta vienotībā un koordinācijā.
Es vēlos pārliecināt Daul kungu, es viņu labi pazīstu, un es zinu, ka viņam daudz tuvākas ir sociālā tirgus ekonomikas vērtības un viņš nekādā ziņā nav neapvaldīts kapitālists. Es vēlos apgalvot, ka ikvienu par to varētu pārliecināt pat visīsākā saskare ar viņu. Tāpēc es vēlos viņam pateikties par to un arī teikt, ka mēs patiešām esam uzsākuši darbu pie institucionālā plāna un ka es esmu sapratis tās bažas, ko viņš ir paudis, un viņa grupas bažas šajā jomā.
Es vēlos arī teikt Rasmussen kungam, ka mērķis attiecībā uz nodarbinātības līmeņiem, protams, ir tuvs Francijas prezidentūrai un bažām, tas, ko viņš teica un ko ir uzsvēruši citi godājami deputāti, tā sakot, ka mēs apzināmies, ka ar lielākas koordinācijas palīdzību mēs divkāršosim vai pat vairāk nekā divkāršosim pievienoto vērtību, ko mēs varam dot, un ka attiecībā uz metodi, citiem vārdiem sakot, īpašu projektu, praktisku mērķu un laika grafika izstrādi mēs esam vienisprātis ar Rasmussen kunga piezīmēm.
Es vēlos arī pārliecināt Graham Watson kungu, kam ir ļoti pragmatisks un pedantisks domāšanas veids; Watson kungs ir pilnīgi pamatoti uzsvēris to, ka mums vēl joprojām ir jārīkojas ātri. Es nedomāju, ka man tas vēlreiz ir jāsaka Padomes priekšsēdētājam, bet es lūgšu viņu rīkoties vēl pat ātrāk. Es patiešām nedomāju, ka viņš ir aizmirsis par nepieciešamību strauji rīkoties. Es vēlos vēlreiz apliecināt Watson kungam, ka steidzamība nav izgaisusi, mēs pilnībā to apzināmies, tāpat mēs, kā jūs to teicāt un kā to teica arī Doyle kundze, kas ir palātā, nedrīkstam ziedot ilgtermiņa prasības - sevišķi attiecībā uz cīņu pret klimata pārmaiņām, kā to ir uzsvērusi Harms kundze, - īstermiņa interešu labā, kā arī mēs nedrīkstam padoties savtībai, ko daži ir izrādījuši tai vietā, lai apliecinātu mūsu solidaritāti konkrēti ar mūsu draugiem Centrālā un Austrumeiropā, sevišķi Polijā, Baltijas valstīs un citās valstīs, un šis jautājums tiks apspriests arī Eiropadomē 11. un 12. decembrī.
Es esmu teicis Harms kundzei, ka mēs nedrīkstam atkāpties no šiem mērķiem. Prezidentūra nekādā veidā negrasās atkāpties no saviem mērķiem. Es teicu, ka dokumentu kopums no Komisijas ir konsekvents, ka tajā ir ietverti vairāki mērķi, kas ir bijuši noteikti attiecīgajā laikā, to nebija darījusi Francijas prezidentūra, un ka šie mērķi būs jāievēro. Pašreizējā krīzē tas ir morāles kategoriskais imperatīvs, mēs nevaram uzsākt starptautiskas sarunas, uzskatot, ka jaunattīstības valstis ir tās, kurām jāuzņemas viss smagums. Arī mums šajā jomā ir solidaritātes pienākums pret jaunattīstības valstīm.
Attiecībā uz vienošanos, kas tika panākta kā daļa trīspusējās sarunās ar Eiropas Parlamentu, par ko es pateicos Parlamentam, es uzskatu, ka tā ir līdzsvarota vienošanās un ļoti precīzs ilgtermiņa mērķis, kas tika noteikts automašīnām, un, otrkārt, tajā ir progresīva un pilnībā stimulējoša sodu sistēma, kas arī ir tikusi izveidota ražotājiem, un treškārt, tajā ir iekļauta zaļo jauninājumu ieviešana.
Attiecībā uz finanšu tirgiem es norādu Harms kundzei uz to, ko es teicu, atbalstot Daul kunga tikko kā uzsvērto. Es atzinīgi vērtēju to, ka Crowley kungs minēja koordinēšanas nepieciešamību. Es saprotu, ko viņš teica attiecībā uz Īrijas valdības uzsāktajām iniciatīvām. Mēs cieši sadarbojamies un ļoti cieši to pārraugām, un jūs varat rēķināties ar to, ka prezidentūra parādīs izpratni un iecietību, kā jūs norādījāt.
Es vēlos teikt McDonald kundzei, ka mēs esam iepazinuši vēlētāju un sociālo fonu Īrijā, ka mēs vienlīdz labi varam saprast Īriju, un ka nekāda ciniska manevrēšana netiek iesaistīta šeit visā vai dialogā, kas mums bija ar Īrijas iestādēm, un ka katra puse mēģina būt konstruktīva, lai tādējādi, kā to uzsvēra priekšsēdētājs Barroso, mēs varētu saglabāt kursu, kursu, kurš, kā to krīze skaidri pierāda, vēl ir pilnīgi nepieciešams gan saistībā ar institūcijām, gan Lisabonas līgumu.
Es vēlos teikt Dahl kundzei, ka mēs rīkosimies saistībā ar Īriju, kurai mums, protams, ir jāizrāda solidaritāte, bet ka katrai pusei ir jāizrāda atbildība un jāpārliecina Allister kungs par to, ka mēs varam uzsākt efektīvu rīcību šajās dažādajās jomās.
Nobeidzot savu runu, attiecībā uz to, ko ir teikuši dažādi runātāji un priekšsēdētājs Barroso, klausoties šajās debatēs, mani satriec visaptverošā vajadzība saglabāt vienotību un pierādīt savu solidaritāti: solidaritāti un koordināciju ekonomikas un finanšu lietās; solidaritāti klimata apdraudējuma priekšā; solidaritāti pret valstīm, kuras izjūt vislielākās grūtības energoapgādes drošības jomā; solidaritāti arī visos aizsardzības jautājumos; solidaritāti arī pret jaunattīstības valstīm un dienvidiem - Savienības virzienu uz Vidusjūru; solidaritāti ar Īriju, bet arī ar atbildību par risinājuma meklēšanu un tādu rīcību, lai Lisabonas līgums tiktu īstenots tik ātri, cik vien iespējams; solidaritāti arī pret austrumiem un austrumu kaimiņvalstīm, sekojot Komisijas Austrumu partnerības iniciatīvai, kura, esmu pārliecināts, tiks apstiprināta nākamajā Eiropadomē. Tas man šķiet svarīgi mūsu atbildē uz problēmām, kuras mēs pašlaik izjūtam.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Priekšsēdētājas kundze, lai koncentrētu uzmanību uz vissvarīgāko punktu attiecībā uz manu paziņojumu - Eiropas ekonomikas atlabšanas plānu - es vēlos izteikt jums pateicību par ļoti plašo atbalstu Komisijas iesniegtajam plānam, proti, Daul kunga, Rasmussen kunga, Watson kunga, Crowley kunga paziņojumiem - liels paldies jums par atbalstu. Es esmu pārliecināts, ka ar Francijas prezidentūras ļoti lielo aktivitāti - un šeit es gribu uzsvērt Jean-Pierre Jouyet darbošanos - es domāju, ka mēs varam sasniegt patiesu progresu.
Rasmussen kungs runāja par mērķi un nobeigumā teica, ka jūsu un mūsu iecere ir vienāda. Es viņam pateicos par šīm piezīmēm. Pirmkārt, es piekrītu, ka galvenajam punktam ir jābūt nodarbinātībai. Tas pilnībā atbilst Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības stratēģijas mērķiem. Es piekrītu, ka tieši ar nodarbinātības mērauklu mēs pēc kāda laika varēsim novērtēt, cik efektīva ir bijusi mūsu atbilde. Šis ir kritisks un grūts laiks, ļoti problemātisks uzdevums. Attiecībā uz koordinēšanu, jūs varat rēķināties ar Komisiju: mēs vēlamies tik daudz koordinācijas, cik vien iespējams, un mums tam ir vairāki instrumenti. Kā mēs jau esam teikuši savā paziņojumā, mēs pieprasīsim jaunu konverģences programmu dalībvalstīm Stabilitātes un izaugsmes pakta pamatnostādnē, un mums ir arī mūsu Eiropas stratēģijas praktiska versija, tas ir, Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības stratēģija. Tādējādi ar Lisabonas ieteikumiem konkrēti katrai valstij - un mēs pie tiem atgriezīsimies tūlīt pēc 18. decembra Eiropadomes - un ar jaunajām stabilitātes un konverģences programmām mēs esam pārliecināti, ka dalībvalstis arī koordinēs veidu, kā to īstenot.
Bet tagad es grasos, kā parasti, runāt ar jums pilnīgi atklāti un vaļsirdīgi. Jūs sakāt, ka jūs to atbalstāt. Lūdzu, atbalstiet arī mūs, dažādās politiskās ģimenes, kā arī jūsu politisko ģimeni, kad notiek saruna ar vairākiem mūsu valdību finanšu ministriem. Tas ir ļoti svarīgi. Ir svarīgi panākt vienošanos ar mūsu valdībām dimensijā, kas aptver visas valstis, visas partijas, ja mēs vēlamies gūt panākumus.
Šis ir galvenais jautājums, jo, kā jūs zināt, no dalībvalstu puses tradicionāli ir liela pretestība pret pašu koordinēšanas ideju. Kad mēs pārskatījām Lisabonas stratēģiju pēc Kok ziņojuma, dažas dalībvalstis pilnībā noraidīja pašu koordinēšanas ideju. Pirms kāda laika, kad krīze tuvojās, daži ļoti svarīgi politiķi noraidīja pašu Eiropas plāna ideju, nemaz nerunājot par koordinēšanu.
Ir pamats teikt, ka jau ir panākta vienprātība par noteikta līmeņa koordināciju atlabšanas plānam. Bet godīgi ir jāatzīst, ka vēl nav pilnīga vienošanās par nepieciešamību, piemēram, mobilizēt neiztērēto naudu no Eiropas Kopienas budžeta. Tas vakar tika apspriests Ekonomikas un finanšu lietu padomē, vēl nesasniedzot vienošanos. Tika panākta ļoti svarīga vienošanās, bet tā bija par mūsu priekšlikumu par Eiropas Investīciju bankas kapitāla palielināšanu. Bija arī citas svarīgas vienošanās.
Nobeidzot es teiktu, ka mēs iestājamies par stiprāku sadarbību, bet jūs zināt, ka pret to parasti ir noteikta pretestība. Politiski svarīgākais ir, lūk, kas: ja tagad, saskaroties ar šo krīzi, mēs nebūsim spējīgi vienoties par augstāku koordinēšanas līmeni, tad jautājums ir - kad spēsim? Tieši tāpēc es savās ievada piezīmēs teicu, ka šis ir pārbaudījums Eiropai. Ne tikai svarīgas, konkrētas ekonomiskas atbildes nozīmē, bet arī pārbaudījums Eiropai, lai redzētu, vai Eiropa patiešām šo bažu līmeni vēlas pārvērst reālā koordinācijā nākotnē. Tāda būs Eiropas Komisijas nostāja, ar kuru es došos uz Eiropadomi.
Viens punkts nobeigumā par viedu zaļo izaugsmi. Jā, to mēs esam iekļāvuši savā priekšlikumā. Es pateicos par jūsu komentāriem. Mēs esam devuši konkrētus priekšlikumus par energoefektivitāti, par ātru zaļo produktu pieņemšanu, par tīru tehnoloģiju attīstīšanu automašīnām un celtniecībai tieši tāpēc, ka mēs gribam izcelt vienu punktu: mēs nepiedāvājam dalībvalstīm tēriņus tikai tērēšanas dēļ.
Tērēšana tērēšanas dēļ nav risinājums. Svarīgais ir tas, ka tie ir viedi tēriņi: tēriņi, kas ir atbilde uz neatliekamām īstermiņa vajadzībām, lai stimulētu pieprasījumu - es domāju, ka nav nepieciešams pierādīt, kādu iemeslu dēļ - bet arī tēriņi, kas ir reāls ieguldījums nākotnē, mūsu zaļajā politikā, mūsu cīņā pret klimata pārmaiņām, energoefektivitātē, savienojumos, jauninājumos. Lūk, tieši to mēs piedāvājam: īstermiņa tēriņus, kas nav pretrunā ar vidējo termiņu un ilgtermiņu. Tas ir priekšlikums, kuram mēs mēģināsim saņemt Eiropadomes apstiprinājumu. Es patiešām domāju, ka mēs tagad esam daudz tuvāk tam, un es esmu cerību pilns, ka mums būs vēsturiski lēmumi nākamajā Eiropadomes sanāksmē.
Timothy Kirkhope
Priekšsēdētājas kundze, man ir prieks uzrunāt šo Parlamentu vēlreiz kā Lielbritānijas Konservatīvo delegācijas nesen ievēlētajam vadītājam. Es apliecinu jums, ka, kandidējot Eiropas vēlēšanās, es stingri aizstāvēšu tāda veida Eiropu, kādu mana partija vēlas redzēt, kā arī būšu patiešām ļoti kritisks pret sociālistisko Eiropu, kuru Rasmussen kungs - kas nupat ir aizgājis - un viņa kolēģi vēlas redzēt savos vēlēšanu manifestos, kas ir iznākuši šonedēļ. Tā, protams, ir ļoti nospiedoša lasāmviela.
Divi no maniem kolēģiem bija Mumbajā kopā ar tirdzniecības delegāciju pagājušajā nedēļā un tika nopietni apdraudēti. Vai es drīkstu lūgt ieprotokolēt ne tikai mūsu nosodījumu šīm zvērībām, bet arī mūsu pateicību īpaši Francijas prezidentūrai par ātro rīcību un aizsardzību, ko tā piešķīra Eiropas Parlamenta deputātiem, kuri bija tajā delegācijā, arī maniem britu kolēģiem.
Padomei ir pilna darba kārtība: ekonomikas un finanšu krīze, Lisabonas līgums, klimata pārmaiņas un KLP nākotne. Es tagad pievērsīšos tikai ekonomikas jautājumiem. Apvienotajā Karalistē valdība ir paziņojusi par visaugstākā līmeņa aizņēmumu mūsu vēsturē. Mūsu finanšu ministrs divkāršos valsts parādu līdz GBP 1 biljonam nākamajos piecos gados. Viņš ir arī paziņojis par GBP 20 miljardu dotācijām, saņemot atpakaļ GBP 40 miljardus augstākos nodokļos. Viņa tā sauktais fiskālais stimuls nodrošinās, ka mūsu lejupslīde - kā Komisija ir pareizi teikusi - būs visgarākā un dziļākā no visām lejupslīdēm ES. Vienīgi valstīs ar veselīgām sabiedriskajām finansēm šāda veida stimulu var nosaukt par atbalstu. AK gadījumā mēs esam apkrauti ar milzīga aizņēmuma nastu pārredzamā nākotnē.
Pagājušajā nedēļā mums bija konkrēti dati par Komisijas svarīgo atveseļošanas plānu, kurš, manuprāt, ietver dažas ļoti pozitīvas lietas, bet es baidos, ka šī iniciatīva viena pati nevarēs atrisināt neatliekamās problēmas. Uzmanība būtu jākoncentrē uz to, lai panāktu, ka bankas atsāk aizdot cita citai un uzņēmējiem, un vienkāršiem cilvēkiem. Bezdarbam strauji palielinoties, mums ir jāstiprina pārliecība, nav jāatstāj mantojumā parādi un augstāki nodokļi, ar ko būs jācīnās mūsu bērniem un bērnu bērniem.
Jo Leinen
(DE) Priekšsēdētājas kundze, atšķirībā no Kirkhope kunga es vēlos teikt, ka vēlēšanu manifests no Madrides ir cerību dokuments un signāls par to, ka ir ceļi, kā izkļūt no krīzes, kurš mums jāatbalsta no visa spēka.
Parlaments atbalsta Francijas prezidentūru, lai nākamās nedēļas samitā beidzot gūtu skaidrību attiecībā uz Lisabonas līguma ratifikāciju. Mēs nevaram doties uz Eiropas vēlēšanām nenoteiktībā par to, vai līgums stāsies vai nestāsies spēkā. Tas būtu nevēlams uzaicinājums visiem Eiropas oponentiem izmantot šīs vēlēšanas kā izdevību cīņas izrādei starp "par” un "pret” attiecībā uz līgumu, kas jau ir ratificēts 25 valstīs. Šī iemesla dēļ Konstitucionālo lietu komiteja ir izveidojusi rezolūciju, kurā mēs tiekam aicināti pielikt visas pūles, lai panāktu ratifikāciju pat pirms vēlēšanām. Mums beidzot ir jāgūst skaidrība samitā. To nedrīkst atlikt līdz nākamajam gadam.
Priekšsēdētāja vietnieces kundze, Īrijā notiks otrs referendums. Mūsu deklarācija, Paziņojums par partnerību, ir pārbaudījums, vai mēs varam informēt cilvēkus. Mēs to nedrīkstam atstāt Eiropas pretiniekiem.
Andrew Duff
Priekšsēdētājas kundze, attiecībā uz līgumu, manuprāt, mēs beidzot panākam noteiktu progresu. Čehijas tiesa un Īrijas parlaments ir visaptveroši un izlēmīgi mazinājuši nacionālistisko un reakcionāro spēku uzbrukumu līgumam. Sinn Féin godātā pārstāvniecība, protams, ir aizgājusi, bet es par šo jautājumu runāju nevis kā interešu grupas pārstāvis vai birokrāts, bet kā demokrāts.
Tagad Čehijas parlamentam un Īrijas valdībai ir jālemj par nākamajiem izšķirošajiem soļiem. Mums ir vajadzīgs skaidrs Taoiseach solījums par otra referenduma organizēšanu īpašā laikā, un mums ir vajadzīgs profesionālāks kampaņas plāns. Parlaments vēršas pie Īrijas tautas patiesās augstsirdības un asā saprāta, lai viņa saskatītu otra "nē” seku nopietnību.
Konrad Szymański
(PL) Priekšsēdētājas kundze, Polija ir daudz darījusi, lai atrastu kompromisu par klimata pārmaiņu dokumentu kopumu. Mēs piedāvājām mainīt bāzes gadu un iekļaut bilancē CO2, ko absorbē meži. Šodien mēs vēlamies ierosināt sistēmu, kuras pamatā ir vislabākās tehnoloģijas kritēriji un kurā no izsoļu sistēmas svītrotas dažas neaizsargātas nozares.
Nākamais gājiens ir jāveic prezidentūrai. Tā kā mēs varējām atrast risinājumu Vācijas autobūves nozarei, kāpēc mēs nevaram atrast risinājumu Centrāleiropas valstīm? Mūsu valsts nevar piekrist acīmredzamam kompromisam, kas vienkārši palēnina Polijas progresu izsoļu sistēmas virzienā.
Mēs nevaram piekrist, ka hipotētiski klimata pārmaiņu mērķi tiek sasniegti uz enerģijas cenu palielināšanas rēķina, pārvietojot spēkstacijas un cementa, metāla un stikla ražošanu ārpus Savienības, tādējādi panākot mērķus uz lēnākas ekonomiskās attīstības un masveida darba zaudēšanas rēķina. Neviens Polijā nevarētu tam piekrist. Ne valdība to varētu, ne arī opozīcija.
Bernard Wojciechowski
Priekšsēdētājas kundze, mūsdienu pasaules ekonomika balstās uz gigantiskas parādu piramīdas: uz valstu, banku, korporāciju un uzņēmumu parādiem. Parādi ir savstarpēji saistīti. Ekonomikas sistēmas strukturālie defekti, kurus mēs esam izjutuši, un izkropļotā tirgus ekonomikas sistēma savos pamatos ir saistīta ar naudas kredītu sistēmu.
Defekti ekonomikas funkcionēšanā ir rezultāts naudas radīšanas sistēmai ar kredītu palīdzību. Maurice Allais salīdzināja to ar vēzi, kas nepielūdzami saēd kapitālisma ekonomiku. Šī sistēma gādā par pirktspējas radīšanu bez reāla seguma. Tāpēc ir jāīsteno banku un finanšu sistēmu nopietnas reformas. Ir jāreformē nodokļu sistēma, kā arī ir jāmaina biržu darbības veids.
Attiecībā uz plānu aizlāpīt finanšu krīzes plaisas ar naudas injekcijām - tādas ir acīmredzot arī manā valstī - manuprāt, par to var aizmirst.
Jana Bobošíková
(CS) Dāmas un kungi, es ceru, ka Savienības dažādo valstu valdību vadītāji nākamnedēļ noraidīs Komisijas priekšlikumu par vienotu atbildi uz ekonomikas krīzi. EUR 200 miljardu nodokļu maksātāju naudas tērēšana centralizēti par zaļiem ieguldījumiem un jauninājumiem nav nekādas zāles ekonomikai 27 dažādās valstīs. Nelīdzēs arī centralizēta nodokļu palielināšana vai samazināšana un budžeta deficīta apjoma regulēšana, un valdību garantijas. Es esmu stingri pārliecināta, ka dalībvalstīm ir jāsadarbojas, bet ka tām ir jānosaka pašām savi konkrēti pasākumi atbilstoši situācijai, kurā tās atrodas, nevis jāpakļaujas diktātam no Briseles.
Dāmas un kungi, Padomei ir arī jāatsakās izdarīt spiedienu uz dalībvalstīm par Lisabonas līguma ratificēšanas pabeigšanu. Tai ir jāatzīst, ka līgums nav miris Īrijas dēļ. Baidos, ka Lisabonas līgums varētu pārvērst šodienas Eiropu par konfliktu, nodevības un šķelšanās vietu Tam iemesls ir tāds, ka ar to lielvaras saņem juridisku vāli, ar kuru sist mazākās valstis, un tas var novest vienīgi pie vardarbības, kara un nabadzības. Lisabonas līgums tādējādi apdraud to, ka Eiropas Savienība var pastāvēt kā brīvības, labklājības un miera pasākums.
Karl von Wogau
(DE) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, grūtības sakarā ar Eiropas pilsoņu evakuēšanu no Mumbajas ir atklājušas vajadzību pēc ciešākas koordinācijas Eiropas Savienības drošības un aizsardzības jautājumos. Pēdējos mēnešos sadarbība ar Padomi ir risinājusies ļoti labi. Sadarbība ar Francijas prezidentūru un Padomi bija ļoti auglīga.
Centrālais notikums neapšaubāmi bija krīze Gruzijā. Padomes prezidentūra šeit rīkojās ātri. Tā sarunās vienojās par pamieru un nodrošināja novērotāju laicīgu ierašanos Gruzijā, un Eiropas Savienība bija notikumu centrā. Tomēr tajā pašā laikā atklājās arī trūkumi. Mēs redzējām, ka mūsu Briseles krīzes vadības instrumenti patiešām bija nonākuši līdz savu iespēju robežai šajā gadījumā. Ir gluži skaidrs, ka mums turpmāk jāuzlabo Eiropas Savienības preventīvās analīzes spējas un krīzes vadības instrumenti.
Kā mēs zinām, Eiropas Savienība pašlaik ir iesaistīta drošības stratēģijas pārskatīšanā līdz šī gada beigām. Šī drošības stratēģija ir pierādījusi savu vērtību. Principi ir jāsaglabā. Ir atsevišķi punkti, kas ir jāgroza un jāpielāgo mūsdienu realitātei. Tomēr svarīgāka par drošības stratēģijas pielāgošanu ir drošības stratēģijas īstenošana. Tāpēc mēs lūdzam sagatavot drošības un aizsardzības Balto grāmatu Eiropas Parlamentā. Varbūt, ka Francijas Baltā grāmata, kas ir izveidota par šo tematu, varētu kalpot kā paraugs, jo mums ir vajadzīgas ļoti izvērstas debates par šīs Baltās grāmatas sagatavošanu - publiskas debates par Eiropas drošības jautājumiem. Jo Eiropas drošība nav jautājums, kas būtu jāizlemj vienīgi aiz slēgtām durvīm - tā attiecas uz visiem pilsoņiem.
Proinsias De Rossa
Priekšsēdētājas kundze, Īrijā valda vispārēja vēlme saglabāt tuvību Eiropas lietām un nodrošināt, lai Eiropa var efektīvi un pārredzami darboties dalībvalstu interesēs. Jo sevišķi un svarīgāk nekā jebkad tas ir pašreizējās finanšu un ekonomikas krīzes apstākļos.
Īrijas pilsoņiem tomēr ir vajadzīgi apliecinājumi, ka "nē” nometnes maldinošie apgalvojumi par Lisabonas līgumu attiecībā uz Komisiju, abortiem, karaklausību, militāro neitralitāti, darba ņēmēju tiesībām un publiskiem pakalpojumiem patiesībā ir nepamatoti.
Lai būtiski palielinātu Lisabonas līguma ratificēšanas iespējamību, valsts vadītājiem ir jāpieņem lēmums par to, ka, tiklīdz Lisabonas līgums tiks pieņemts, tā mehānisms tiks izmantots, lai visas dalībvalstis noteikti atgūtu tiesības bez ierobežojuma nominēt komisāru. Šo tiesību vienkāršs pagarinājums no 2014. līdz 2019. gadam, manuprāt, nebūs pietiekams, lai nodrošinātu ratifikāciju Īrijā.
Turklāt apņemšanās pievienot sociālu klauzulu par darba tiesībām Darba ņēmēju norīkošanas direktīvā, kas būtu līdzīga klauzulai, kura pievienota Pakalpojumu direktīvai, lielā mērā pievērstos to apdraudējumu novēršanai, ko rada spriedumi Laval, Viking un Rüffert lietās, kas arī bija cēlonis bažām Īrijā. Es mudinātu Padomi un Komisiju steidzami risināt šīs lietas nākamajā samitā.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Priekšsēdētājas kundze, pretkrīzes pasākumu dokumentu kopums, ko pieņēmusi Komisija un dažādas dalībvalstis, sagraus Stabilitātes paktu. Man patika ierosinātā pārskatīšana, bet ir svarīgi nodrošināt, lai jaunais pakts nekļūst drīz par vēl vienu fikciju un vēl vienu iemeslu neapšaubāmam sarežģījumam.
Vienlaikus, grozot Stabilitātes paktu, vai mums nevajadzētu pārskatīt eirozonas dalības kritērijus? Dažas valstis balsta savas cerības par valūtas stabilizēšanu uz šo pasākumu, baidoties, ka varētu atkārtoties nesenie spekulatīvie uzbrukumi viņu valūtai. Vēl viens jautājums: situācijā, kad saskaņā ar paktu tiek sankcionēta palīdzība dažādām ražošanas nozarēm, kā lai mēs raugāmies uz Eiropas Savienības bardzību pret Polijas kuģu būvētavu problēmu?
Visbeidzot: vai tiešām tā var būt, ka saistībā ar CO2 izplūdēm izrādīsies neiespējami atrast risinājumu, kas nodrošinātu, ka Polijai nav jāieved lēta elektroenerģija no Ukrainas un Krievijas?
Inese Vaidere
(LV) Godātie kolēģi! Vispirms es vēlētos pateikties Eiropas Komisijai par ekonomikas atveseļošanas plānu un izteikt cerību, ka ar to netiks atbalstīti neveiksmīgi baņķieri, to peļņa, bet gan notiks reāls uzņēmējdarbības atbalsts. Mūsu uzņēmēji varbūt strādā visgrūtākajos apstākļos, jo viņi atrodas milzīgā birokrātijas ielenkumā. Un tagad, tāpat kā mēs veicam kopīgās lauksaimniecības politikas veselības pārbaudi, tieši tāpat mums arī vajadzētu veikt direktīvu un regulu veselības pārbaudi, vai tur nav pārāk daudz birokrātisko šķēršļu mūsu uzņēmējiem, vai dalībvalstīs šo regulu un direktīvu ieviešana nav notikusi pārāk birokrātiski. Vienīgi uzņēmēji ir tie, kas mūs no krīzes var izvest. Tātad - "line by line” šī veselības pārbaude.
Attiecībā par klimata pārmaiņām es patiešām atbalstīju šo tēzi par elastīgumu izmešu politikas jomā, jo, piemēram, mana valsts jau sen ir sasniegusi un pārsniegusi 20 % līmeni atjaunojamo energoavotu pielietojumā. Es nevēlētos, ka manai valstij, kurai ir ļoti vajadzīga ekonomiskā attīstība, tiktu uzlikti vēl papildu šķēršļi.
Irena Belohorská
(SK) Par spīti tam, ka laika nozīmē gada otrā puse nav visideālākā, Francija savā Savienības prezidentūras laikā ir pierādījusi, ka to pamatoti uzskata par Savienības vadošu valsti un dzinējspēku. Es esmu bijusi Eiropas Parlamenta deputāte četrus ar pusi gadus. Es noteikti varu teikt, ka Francijai ir bijusi visaktīvākā pieeja problēmu risināšanai no visām Savienības 27 dalībvalstīm.
Vēsturiskā pārmaiņa, ko radīja harizmātiskā un ļoti aktīvā prezidenta Sarkozy ievēlēšana, ir neapšaubāmi pozitīva. Viņa spējas pierādījās arī viņa tūlītējā atbildē uz Krievijas un Gruzijas problēmu. Arī finanšu krīze izcēlās tajā posmā, uz ko Francija nekavējoties reaģēja, pasludinot sistēmiska risinājuma nepieciešamību un Savienības kontroles un finanšu mehānismu pārskatīšanu, raugoties arī no globālā skatupunkta. Francijas prezidentūras laikā Eiropas Savienība izpelnījās aktīva dalībnieka reputāciju pasaules politikā, kad pēc Francijas prezidenta un priekšsēdētāja Barroso iniciatīvas tika sasaukti G8 un G20 samiti
Es uzskatu, ka nākamā Eiropadomes sanāksme būs sekmīga un ka visas Eiropas iestādes darbosies kopīgi.
Jacek Saryusz-Wolski
Priekšsēdētājas kundze, pēc Padomes lūguma un reaģējot uz Parlamenta cerībām, Komisija ir sagatavojusi un šodien laidusi klajā dokumentu par Austrumu partnerību, kas tiks iesniegts samitam, kā to paziņoja Padomes priekšsēdētājs ministrs Jouyet.
Es vēlos apsveikt un uzslavēt Komisiju par šo dokumentu. Domu par attiecību padziļināšanu ar mūsu austrumu kaimiņiem Parlaments ir izvirzījis un aizstāvējis jau labi sen. Mums ir vajadzīga stingra ES klātbūtne austrumu kaimiņu pusē sinerģijā ar mūsu Vidusjūras kaimiņu pusi. Mūsu durvju sliekšņa stabilitātes vārdā mums jāpiedāvā taustāmas perspektīvas mūsu vistuvākajiem kaimiņiem. Tāpēc mums ir jāatbalsta ideja par pastiprinātas partnerības izveidi, kura pēc būtības aptver piecas jomas: asociācijas nolīgumus, daudzpusējas sadarbības pamatnostādnes, visaptverošu un dziļu brīvas tirdzniecības jomu, vīzu liberalizēšanu, kas vedīs pie bezvīzu ceļošanas, un visbeidzot ne mazāk svarīgi - energoapgādes drošību.
Es sevišķi atzinīgi vērtēju priekšlikumu palielināt ES finansiālo palīdzību, kas paredzēta Eiropas kaimiņattiecību politikai Austrumos. Pirms diviem gadiem mēs Parlamentā nācām klajā ar ideju par parlamentārās dimensijas stiprināšanu Eiropas kaimiņattiecību politikā Austrumos; mūsu priekšlikuma nolūks ir izveidot kopēju parlamentāru asambleju, kurā ietilpst Eiropas Parlamenta deputāti un sešu valstu parlamentu pārstāvji. Šāds forums piedāvātu izcilu platformu mums, iesaistot savus partnerus, bet arī mūsu partneriem savstarpējai sadarbībai.
Mums, Savienībai, ir vajadzīgi draugi mums apkārt, bet arī viņiem ir jābūt draugiem savā starpā. Tāpēc es sevišķi priecājos par domu sasaukt Euronest - asambleju - kura, ja to pārņems Komisija, kalpos kā demokrātiskas un parlamentāras pārbaudes instruments austrumu partnerības projektiem.
Es uzskatu, ka austrumu partnerības projekts ir ne tikai jauns, uzlabots formāts, bet tas arī spēcinās Savienību gan iekšēji, gan ārēji. Paplašinot un uzlabojot politiskas un ekonomiskas attiecības ar mūsu austrumu kaimiņiem, mēs veicināsim ekonomikas dinamiku un politisko un starptautisko ietekmi.
Jan Andersson
(SV) Priekšsēdētājas kundze, vissvarīgākais uzdevums, kas Eiropas politiķiem būs nākamajos gados, ir nodrošināt nodarbinātību un labklājību. Mums ir bijuši daži labi gadi, bet mēs tagad redzam, cik straujā tempā palielinās bezdarbs. Es esmu vienisprātis ar Komisijas viedokli par nepieciešamību koordinēt pūles un sasaistīt īstermiņa saistības un pūles ar ilgtermiņa saistībām. Es arī atbalstu Rasmussen kunga priekšlikumu par skaidriem mērķiem, lai uzturētu nodarbinātību.
Attiecībā uz īstermiņa centieniem ir svarīgi, lai patērētājiem būtu ticība ekonomikai. Par visu vairāk mums jāaizsargā tie, kuri atrodas vissliktākajā situācijā, un viņu patēriņš.
Attiecībā uz ilgtermiņa risinājumiem ir svarīgi ne tikai veicināt ieguldījumus, kuri tik un tā būtu tikuši ieguldīti videi noderīgākā infrastruktūrā un videi draudzīgā celtniecībā, bet arī tādus, kas attīsta darba ņēmēju prasmes, lai tādējādi mums būtu stingrs stāvoklis nākotnē. Mums mūsu instrumenti Eiropas līmenī ir jāapvieno ar koordinētiem centieniem dalībvalstīs. Mēs nedrīkstam darīt tā, kā daži ierosina - proti, darīt pārāk maz - jo mēs tad riskējam ne tikai ar lielākiem budžeta deficītiem, bet arī ar lielāku bezdarbu un zemāku labklājību. Mums jārīkojas ātri un pietiekami spēcīgi.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Priekšsēdētājas kundze, temati, kas tiks apspriesti nākamajā Eiropadomes sanāksmē, ietver klimata pārmaiņu dokumentu kopumu.
Oglekļa dioksīda izmeši un visi jautājumi, kas saistās ar tā saukto globālo sasilšanu, arvien vairāk un vairāk atgādina ideoloģiju. Mums visiem ir dārgs tīrs gaiss un dabiska vide. Tomēr pētījumi ir parādījuši, ka cilvēka ietekme uz klimata pārmaiņām ir nenozīmīga.
Ja ir tiesa, ka cilvēku darbība ir atbildīga tikai par 4 % globālo CO2 izmešu un ka Eiropas Savienības daļa šajā daudzumā ir 15 %, tas nozīmē, ka mēs gribam izdot simtiem miljardu eiro, lai samazinātu globālos CO2 izmešus par mazāk nekā 0,5 %, kamēr tie tiek palielināti tādās valstīs kā Indija un Ķīna.
Ir grūti noticēt, ka Savienības lēmumu pieņēmēji nespēj novērtēt šīs sakarības. Iespējams, ka nav nejaušība, ka dažas valstis, piemēram, tādas kā Francija pārdos savas CO2 izmešu kvotas citiem. Šādas rīcības rezultāts ir paredzams: drīz pārdevēji praktiski pārņems inter alia Polijas spēkstacijas.
Šajā sakarībā mums ir jāpārdefinē solidaritātes nozīme Eiropā.
Avril Doyle
Priekšsēdētājas kundze, nākamajam samitam ir jānodarbojas ar daudziem nopietniem jautājumiem, viens no tiem ir koordinēta ES mēroga atbildes reakcija uz nopietno globālās ekonomikas lejupslīdes problēmu. Tā nāk papildus lielai uzticības krīzei mūsu banku sistēmām to nespējas dēļ uzturēt pieņemamu likviditātes līmeni, kas ir vajadzīgs, lai katru dienu uzturētu tirdzniecisko un rūpniecisko uzņēmējdarbību visās dalībvalstīs. Tādējādi miljoniem dzīvotspējīgu darbavietu un tūkstošiem uzņēmumu draud, tā sakot, bankrots. Jā, mums ir jāmobilizē visas Eiropas iestādes, lai tās reaģē uz krīzi, un - kā to norāda Komisijas atveseļošanas plāns - šī krīze notiek lielu strukturālu pārmaiņu priekšvakarā ceļā uz zema oglekļa līmeņa ekonomiku ar nozīmīgām jaunām ekonomiskām iespējām un patiešām nopietnām uzsācēja priekšrocībām.
Šeit es nonāku pie samita diskusijas par klimata un enerģētikas dokumentu kopumu, par ko mēs rīt ilgi diskutēsim, tāpēc es aprobežošos ar vienu punktu. Ir jāizrāda pilna cieņa Padomes un Parlamenta koplēmuma procesa svarīgumam, ir jāuzsver, ka ikviena politiska vienošanās par neatrisinātiem jautājumiem - jautājumiem, kurus liek kvadrātiekavās - par kuriem spriež un lemj valstu un valdību galvas samitā, kā vienmēr smagi strādājošajai Francijas prezidentūrai būs jāsniedz kā kompromisa grozījumi turpmākajām trīspusējām sarunām un Parlaments var tiem piekrist vai nepiekrist. Mēs izstāsimies no spēles, un, lai gan es pilnībā atbalstu mērķi par vienošanos pirmajā lasījumā, lūdzu, es brīdinu, ka tas nenotiks par katru cenu.
Tagad par Lisabonas līguma punktu. Jā, mums ir bijis laiks apdomāt un izanalizēt 12. jūnija balsojumu, bet nē, ministr Jouyet, mēs neratificēsim - un pat nemēģināsim to darīt - atkal nākamā gada sākumā, vai arī mēs riskējam zaudēt vēlreiz kopā ar savu dziļi nepopulāro valdību. Neaizturiet elpu cerībā, ka mūsu premjerministra rīcības plāns - tas ir, ja jūs tādu saņemsiet - nosauks referenduma datumu. Es šodien te esmu sēdējusi un klausījusies Sinn Féin ciniskās lekcijas par militarizācijas risku, kas uzglūn no Lisabonas līguma sīkajiem burtiem, un Allister kunga faux bažas par Īrijas elektorātu - drīzāk piemērus par intelektuāla negodīguma līmeni, kam Īrijas elektorāts tiek pakļauts. Tomēr ir vēlētāji, par kuriem patiesi ir bažas. Es pateicos Francijas prezidentūrai par tās visa veida palīdzības piedāvājumu ar tiesiskām garantijām un visiem apstiprinājumiem, kādi varētu būt vajadzīgi. Es pateicos visiem deputātiem un jums, priekšsēdētājas kundze, par jūsu sapratni, mums joprojām pārbaudot jūsu pacietību.
Jan Tadeusz Masiel
(PL) Priekšsēdētājas kundze, komisār, es pateicos Francijas prezidentūrai par tās panākumiem un novēlu veiksmi samitā. Savas prezidentūras sākumā Francija nezināja, ka pēkšņi sāksies pasaules finanšu krīze un ka šī krīze kļūs tai vislielākā problēma. Es cienu Francijas atbildi un Eiropas Savienības atbildi krīzei.
Attiecībā uz otru tematu, kas jāapspriež samitā, proti, klimata pārmaiņām, es priecājos, ka Francijas prezidentūra saprot - un es ceru, ka tā ņems vērā - grūtības, kas radīsies dažām valstīm, atsakoties no ogļu izmantošanas elektroenerģijas ražošanai. Tas, ka pasaules klimata konference notiek Poznaņā, parāda Polijas vēlēšanos piedalīties oglekļa izmešu samazināšanas procesā. Tomēr mums patiešām ir vajadzīgs laiks, lai mainītu mūsu enerģētikas vadības sistēmas, un mēs rēķināmies ar visas Eiropas Savienības solidaritāti šajā jautājumā.
Othmar Karas
(DE) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Es gribētu izvēlēties atšķirīgu pieeju. Samits notiks Eiropas Savienības pilsoņu pieaugošas uzticības stadijā. Vairāk nekā divas trešdaļas Austrijas iedzīvotāju - lai gan viņi nav vienīgie - uzskata, ka mēs varam pārvaldīt krīzi tikai ar Eiropas Savienības palīdzību - un tas nozīmē kopā.
Izpratne par kopējās valūtas eiro nozīmi palielinās ne tikai eirozonā, bet galvenokārt ārpus tās. Cilvēki jūt, ka tikai kā Eiropas kontinentam mums kopā ir nozīme un iespēja pasaulē. Energoresursu atkarības mazināšana, saistības klimata pārmaiņu apkarošanā, finanšu krīzes pārvaldīšana, uzticību izraisošas aizsardzības, drošības un ārpolitikas radīšana prasa lielāku Eiropas kopību, izlēmību un rīcībspēju.
Ja mēs izmantosim šīs iespējas piedāvāto priekšrocību, mēs atbildīgi izpildīsim pilsoņu cerības. Atradīsim kopēju rīcības plānu reformas līguma ratificēšanai. Radīsim saskaņotus, efektīvus, profesionālus tiesību aktus, reaģējot uz finanšu krīzi. Meklēsim Eiropas regulatorus, izmantojot Eiropas Centrālās bankas paraugu. Parādīsim, cik atbildīgi darbojas sociāla tirgus ekonomika kā Eiropas regulatīvais pamats klimata aizsardzības jomā.
Mums ir ne tikai krīze vai daudzi būvlaukumi, mums ir arī iespēja. Izmantosim šo priekšrocību, mācīsimies no pagātnes kļūdām. Mēs daudz zinājām un pārāk maz un pārāk vēlu rīkojāmies. Ir pienācis laiks izšķirties par jaunu sākumu kopā ar Eiropas pilsoņiem.
Umberto Pirilli
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, krīze, par kuru mēs spriežam, ir kā cunami: barga un postoša. Līdz šim tā ir likusi sabrukt finanšu tirgiem un satricinājusi reālās ekonomikas pamatus. EUR 200 miljardu kopējais nodrošinājums, par ko galu galā nolēma ES samitos, manā pieticīgajā uztverē šķiet pilnīgi neadekvāts. Šis skaitlis ir mazāks par summām, ko Eiropa ir zaudējusi biržās vienā no tām daudzajām dienām, kad tās tika slēgtas ar dziļu deficītu. Mums ir jābūt pašapzinīgākiem, drosmīgākiem, eiropeiskākiem.
Es ar savas grupas piekrišanu atbalstu - un priekšsēdētājs Barroso jau ir tiešā veidā atļāvis to darīt - ka dalībvalstis balstās uz savām rezervēm, savukārt izmantojot Eiropas obligācijas laišanai tirgos. Tām tomēr būs pienākums ieguldīt to pašu apjomu infrastruktūrās un politikā, kas atbalsta tos, kuri izjūt sociālas grūtības, un ražošanas sistēmā. Šīm obligācijām, kas būs piesaistītas valstu rezervju vērtībai, jārada uzticība un jāpalīdz panākt nepieciešamo likviditātes līmeni - 2-5 % no IKP - lai varētu turpināt politiku, kuras nepieciešamībai mēs visi piekrītam. Tas viss tiek īstenots ārpus Māstrihtas līguma saskaņā ar attiecīgu atveseļošanas plānu.
Vito Bonsignore
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, šī, protams, ir nepieredzēta finanšu krīze, tomēr, manuprāt, to būtu varējuši un to būtu vajadzējis paredzēt un novērst. Ekonomikas krīze, kā to iepriekš raksturoja priekšsēdētājs Barroso, ir bijusi "pēkšņa un negaidīta”. Priekšsēdētāj Barroso, ļaujiet, lūdzu, man jums nepiekrist. Ekonomikas krīze ir bijusi pēkšņa, bet visas pazīmes bija jau redzamas, sākot ar Starptautiskā Valūtas fonda norādījumiem 2007. gada pavasarī. Tagad tomēr Padomes priekšsēdētāja un priekšsēdētāja Barroso lietotā izteiksme ir daudz atbilstošāka un, manuprāt, pilnībā ņem vērā situācijas nopietnību.
Es piekrītu Karas kungam: Eiropas pilsoņi skatās uz mums, un mums ir jārīkojas. Eiropas plāns, ko jūs, komisār, esat izstrādājuši par EUR 200 miljardiem, man jāsaka, ir neatbilstošs. Mums tas ir skaidri jāapzinās. Varbūt, ka tas bija viss, ko jūs varējāt izdarīt, bet tas nav pietiekams. Es uzskatu, ka jautājums, ar kuru jums jānodarbojas, ir par papildu, atsevišķu resursu iegūšanu, aizņemoties šajā ārkārtas laikā tieši no tirgus.
Pieminēsim arī uz mirkli Eiropas Centrālo banku. Šīs institūcijas apspriešana notiek ļoti negribīgi, bet neiedziļināsimies iemeslos, kas aiz tā slēpjas. Manuprāt, Eiropas Centrālajai bankai būtu rīt jāpazemina procentu likme par vienu procenta punktu. Ja tā pazeminās tikai par puspunktu, tas atkal tirgos radīs vilšanos. Tās darbs - kā jūs Komisijā un arī visi citi esat teikuši - ir noturēt cenas stabilas. Bet es iedomājos, ka šo rezultātu var sasniegt arī, neliekot procentu likmju izmaiņām sekot inflācijas indeksam; dažreiz ir vajadzīgs lielāks elastīgums un veicamo darbību nojauta.
Es piekrītu priekšsēdētājam Barroso par izdevumu stingru iegrožošanu. Mums ir jāvirzās šajā virzienā Eiropas iestādēs un dalībvalstīs, arī mums pašiem Eiropas Parlamentā. Varbūt mums ir jābūt gataviem dot lielāku atbalstu drosmei, kuru Komisija pašlaik apliecina.
Elmar Brok
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, es vēlos pateikties Padomes Francijas prezidentūrai par to, ka tā ir nosaukusi un atrisinājusi daudzas problēmas pēdējā laika smagajos mēnešos. Mēs tomēr zinām, ka spēja rīkoties ir lielā mērā atkarīga arī no Lisabonas līguma. Mēs redzam, ka ir ziņojums no abiem Īrijas parlamentiem. Jūs, priekšsēdētāja kungs, esat deklarējis, ka tas ir ļoti atbildīgs, tālredzīgs un inteliģents ziņojums, kurā ietvertas bažas, bet arī veidi, kā mēs, eiropieši, varam risināt šo problēmu kopā.
Es vēlētos uzaicināt Francijas prezidentūru uzņemties darba plāna attīstīšanu, kas dotu iespēju iekļaut un nopietni pievērsties Īrijas nostājām un bažām, kurām nav nekāda sakara ar līgumu, piemēram, jautājumam par komisāriem, bet arī tam, kā atrast izeju no demokrātijas trūkuma, ko viņi paši vēlas novērst, izmantojot labākas attiecības starp Īrijas parlamentu un valdību. Pamatojoties uz to, mums ir iespēja ratificēt līgumu, ja mēs dosimies pa to taku, kuru Īrijas parlaments ir samērā skaidri iezīmējis. Es domāju, ka mums ir jāiet šis ceļš, lai iedrošinātu mūsu Īrijas draugus, un ka, to darot, mums būtu jādomā par laika grafiku, lai neatpaliktu tādēļ, ka Lielbritānijas vēlēšanas varētu izvirzīties priekšplānā. Finanšu krīze skaidri parāda, ka arvien vairāk un vairāk pilsoņu atzīst, ka bez Eiropas nevar iztikt, kā to ir pierādījusi Francijas prezidentūra Gruzijā un finanšu krīzē.
Neena Gill
Priekšsēdētāja kungs, ministrs Jouyet iepriekš minēja Mumbajas teroristu uzbrukumu, kas pierādīja solidaritāti ar Indiju. Es to patiešām augstu vērtēju. Tomēr silti vārdi ir jāpapildina ar rīcību. Ņemot vērā teroristu uzbrukumos visā pasaulē zaudēto dzīvību skaita milzīgo pieaugumu, kur nevainīgi cilvēki no austrumiem, rietumiem, ziemeļiem un dienvidiem arvien biežāk kļūst par mērķiem, es uzskatu, ka tā ir Padomes nolaidība, ka šis jautājums nav iekļauts Padomes sanāksmes darba kārtībā nākamnedēļ. Tas nav mazāk svarīgi par visiem citiem jautājumiem, par kuriem mēs diskutējam. ASV rīkojas, bet Eiropa to nedara.
Kamēr mēs runājam, Condoleezza Rice ir tur, bet kur ir Javier Solana? Spriedze pastiprinās starp divām kodollielvalstīm. Eiropai vajadzētu un tā varētu darīt vairāk sevišķi, skatoties tādus nolīgumus kā tās stratēģiskā partnerība ar Indiju un pienācīgi izmantojot noskaņojumus, kas tur izteikti tā, lai tos var sasniegt un īstenot.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Priekšsēdētāja kungs, samitā ir jāapsver, kādā veidā jāīsteno Lisabonas līgums. Viena atslēga risinājumam būtu tā, ka katrai dalībvalstij būtu savs komisārs. Es ceru, ka tas būs kaut kas tāds, ko nopietni ņems vērā un izpildīs. Francijas prezidentūras laikā Francija visticamāk nevarēs pamatot iebildumus pret šo ideju ar to, ka Komisija būtu pārāk liela, jo mēs zinām, ka Francijas valdībā pašlaik ieiet 37 ministri. Doma, ka Komisija būs pārāk liela, ja katrai dalībvalstij būs komisārs, nekad nav bijusi dzīvotspējīga. Manuprāt, tas tuvinātu dalībvalstis un palielinātu leģitimitāti, un es gribu cerēt, ka cilvēki saskatīs tajā jēgu un mainīs iepriekšējos lēmumus, sevišķi tāpēc, ka tie nepavisam nebija racionāli.
Ewa Tomaszewska
(PL) Priekšsēdētāja kungs, kopš dienas, kad tika parakstīts Kioto protokols, Polija ir samazinājusi oglekļa izplūdi par 33 %. Šajā pašā periodā citas Eiropas Savienības valstis palielināja savus izplūdes līmeņus par spīti tam, ka viņu elektroenerģijas ražošanas nozares nebalstās galvenokārt uz oglēm. Šī iemesla dēļ mēģinājums izplūdes līmeņu mērīšanas sākšanu noteikt ar datumu, kas ir vēlāks nekā datums, kurā tika parakstīts Kioto protokols, parāda, cik netaisni problēma tiek risināta.
Vienlaikus vājināt finanšu krīzes ietekmi, atņemot 80 000 Polijas kuģu būvētavu strādniekiem darbavietas, ir patiešām ārkārtēja ideja. Es tomēr ceru, ka Komisija mainīs savu lēmumu, kas ir tik nesaprātīgs pašreizējos apstākļos.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētāja kungs, atvainojos par to, ka mana balss ne sevišķi labi skan, lai gan tas arī nav svarīgi. Es būtu varējusi sadusmoties par dažām piezīmēm, ko izteica mans kolēģis no Sinn Féin attiecībā uz Lisabonas līgumu.
Ļaujiet man teikt, ka mēs Īrijā ratus jūdzam zirgam priekšā. Mums patiesībā notiek ļoti labas debates par Lisabonas līgumu pēc nobalsošanas. Kaut tas būtu noticis otrādi! Tagad Īrijā ir kaut kāda jēga par to runāt.
Un es varu teikt satriektajiem birokrātiem un lobiju aktīvistiem, ka es esmu nākusi pie secinājuma, ka jūs piederat pie labākajām lietām, kas mums ir. Godīgi sakot, jums būtu jācērt man pretī, jo paradoksālā veidā Sinn Féin būtu jārunā par publiskiem pakalpojumiem, ko sniedz birokrāti, un tomēr jānosoda tie paši birokrāti šajās iestādēs.
Mēs gaidām uz to, ko teiks Īrijas valdība nākamnedēļ. Tā nebauda pārāk lielu publikas uzticību pašlaik, tāpēc šis var nebūt labākais laiks, lai spriestu par vēl vienu balsošanu, ja tai ir jānotiek. Bet es uzskatu, ka Īrijā valda saprāts un ka cilvēki tagad pārdomā par stāvokli, kurā mēs atrodamies, un zina tagad, ka mums ir jābūt Eiropai tuvu, ņemot vērā krīzi, kurā esam.
Richard Corbett
Priekšsēdētāja kungs, situācijā, kad 25 vai 26 valstis ir teikušas "jā” Lisabonas līgumam un tikai viena ir teikusi "nē”, nav nepamatoti vai nedemokrātiski prasīt, vai tā viena negrib pārdomāt, bet ar nosacījumu, ka mēs pārējie gribam pieņemt bažas, kas tika paustas, kad viņi nobalsoja "nē”. Nav jāignorē Īrijas referenduma rezultāts, ir jāreaģē uz Īrijas referenduma rezultātu, jāiedziļinās bažās, kas tika paustas un jāmēģina tās risināt.
Bet tas, protams, prasa, lai Īrija mums stāsta, stāsta citām valstīm, kādas bažas konkrēti tika paustas; lai tā identificē prasības, uz kurām mēs varam atbildēt vai vismaz par tām runāt. Risinājumam, protams, ir jābūt pieņemamam visām 27 valstīm. Labākajā gadījumā tas nozīmē nevis atgriešanos pie sarunām par visu līgumu, bet tā skaidrojumu, tā izskaidrošanu, īstenošanas veida pielāgošanu, lai novērstu bažas. Es, piemēram, esmu pārliecināts, ka to var izdarīt, bet tas prasa, lai pirmo soli sper Īrija. Esmu priecīgs, ka Īrijas parlaments ir uzņēmies iniciatīvu šajā lietā, nevis atstājis to valdībai.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Priekšsēdētāja kungs, Rumānijā nupat ir notikušas parlamenta vēlēšanas, un es varu jums apliecināt, ka valdība, kas tiks izveidota, piekops saprātīgu ekonomisku politiku.
Es vēlos pateikties Francijas prezidentūrai un Eiropas Komisijai par to, ka tās ir rīkojušās ātri un prasmīgi saistībā ar problēmām, ko radīja globālā ekonomikas un finanšu krīze.
Man būtu paticis, ja būtu ticis vairāk pateikts par pasākumiem attiecībā uz tām dalībvalstīm, kuras neietilpst eirozonā, un kā iegūt likviditāti ārkārtas gadījumā.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Atceļot šķēršļus, kas kavē darba ņēmēju brīvu kustību, tiek garantēti pienācīgi, cilvēka cienīgi darba apstākļi visiem Eiropas darba ņēmējiem un nodrošināti efektīvi līdzekļi, lai apkarotu sociālu dempingu un izvairīšanos no nodokļiem.
Es rosinātu pievienot īpašu punktu Eiropadomes darba kārtībā par šķēršļu atcelšanu, kas kavē Rumānijas un Bulgārijas darba ņēmēju brīvu kustību. Man ir sajūta, ka divos gados, kopš abas valstis ir pievienojušās, šis solis ir kļuvis nepieciešams, sevišķi ekonomiskās un finanšu krīzes apstākļos.
Līdzīgā veidā Eiropadomes darba kārtībā ir jāiekļauj arī energoapgādes drošības un enerģijas un klimata pārmaiņu dokumentu kopums. Runa nav par to, ka Eiropai būtu jāražo mazāk, vienkārši ražošanai ir jābūt videi draudzīgākai un efektīvākai. Šī iemesla dēļ dalībvalstīm ir vajadzīgs atbalsts, lai veiktu pamatīgus ieguldījumus, kuru mērķis ir iekārtu modernizēšana rūpniecības nozarēs, kuras ir būtiski saistītas ar enerģētikas nozari, intensificējot produktivitāti un attīstot transporta infrastruktūru.
Jean-Pierre Jouyet
Padomes priekšsēdētājs. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, priekšsēdētāja vietnieces kundze, komisār, godātie deputāti, debates ir skārušas trīs galvenos punktus, pie kuriem es atgriezīšos, bet vispirms es vēlos pateikties von Wogan kungam un Kirkhope kungam, kas pateicās Francijas prezidentūrai par to, ko tā ir darījusi Eiropas pilsoņu labā, kuri bija iekļuvuši Mumbajas traģēdijā.
Mēs ar Eiropas Parlamenta ģenerālsekretariātu esam grūti strādājuši sakarā ar jūsu pārstāvjiem un valdības amatpersonām, kuras tur atradās, bet man ir jāsaka, ka, kā tas ir daudzreiz ticis uzsvērts, mums ir jāturpina darbs pie koordinācijas uzlabošanas konsulātu un vietējo diplomātisko dienestu starpā šāda veida krīzēs, kāda, starp citu, pašlaik norisinās Taizemē. Mums ir izdevies to izdarīt, un mums ir jāturpina to darīt. Es biju Roissy lidostā, kad ieradās lidmašīna no Mumbajas, un es varēju pārliecināties, ka tās pašas vienpadsmit Eiropas tautības bija pārstāvētas čartera reisa lidmašīnā.
Es vēlētos arī atkārtot to, ko teica Gill kundze un von Wogan kungs, ka Eiropai patiešām ir jāpiedalās, tai jādara vairāk attiecībā uz terora riskiem kā tajā pasaules reģionā, tā arī citos reģionos.
Un šajā sakarā jāmin problēma, kurai netika pievērsta uzmanība debatēs, bet kas tiks apspriesta Eiropadomē, par Eiropas Drošības stratēģiju. Mums ir jāpielāgo un jāatjauno šī stratēģija, lai stātos pretī terora draudiem, reaģētu uz kibernoziegumiem, reaģētu uz jaunām apdraudējumiem. Mums ir arī jāuzlabo - un man ir prieks, ka Gill kundze uzdeva šo jautājumu - mūsu sistēmas saistībā ar civilo un militāro operāciju plānošanu un veikšanu Eiropas līmenī. Šie Eiropas drošības un aizsardzības politikas aspekti, kā jūs labi zināt, ir svarīgi, un Francijas prezidentūra vēlas nodrošināt, lai mēs varētu panākt progresu šajā jomā un lai varētu nospraust skaidru virzienu šajā jomā arī pirms gada beigām.
Es tagad atgriežos pie tā, kas tika teikts par institucionālajām problēmām un līgumu. Es dzirdēju un pateicos Doyle kundzei un McGuinness kundzei par to, ko viņas teica savās runās, kas bija ārkārtīgi skaidras un pilnas atbildības izjūtas. Es dzirdēju arī Brok kungu, Corbet kungu, von Wogan kungu, Duff kungu un Jo Leinen šajā jautājumā.
Pirmkārt: es domāju, ka mēs progresējam. Mēs progresējam, nopietni uztverot Īrijas prasības, un es ar šo piezīmi vēršos pie Doyle kundzes un McGuinness kundzes. Mēs tās saprotam, un mēs saprotam arī Īrijas politisko situāciju, kas ir radusies Īrijas parlamentā, un kādas pūles tiek pieliktas šajā grūtajā ceļā. Mēs to varam skaidri redzēt. Tomēr katram ir jāapliecina sava atbildības sajūta. Mēs to apliecināsim, mēs piedāvāsim līdzsvarotu risinājumu, kas ļaus mums virzīties uz priekšu un kopā progresēt, un es saku kopā, virzībā uz Lisabonas līguma īstenošanu, kad būs īstais laiks, bet es pilnībā saprotu mūsu Īrijas draugu laika grafika ierobežojumus. Šie ierobežojumi ir jārespektē - tie ir arī politiski termiņi - un jāņem vērā.
Jo Leinen izcēla šo faktu. Ir vajadzīga lielāka komunikācija, mums ir jāturas ciešāk pie zemes, tieši to mēs darām kopā ar Wallström kundzi, kura ir kompetentāka par mani šajā jomā, bet kura ir pielikusi lielas pūles. Mēs esam panākuši vienošanos par komunikācijas politikas stratēģiju ar jūsu Parlamentu, starp Padomi un Komisiju, un Wallström kundze arī ir izstrādājusi stratēģiju, kuru, kā es redzēju Dublinā, visi vērtēja sevišķi atzinīgi. Ir tiesa, ka tas, kas ir vajadzīgs šajā jomā, ir apliecinājums par vēl vairāk centienu, arī saistībā ar komunikāciju.
Attiecībā uz visu iepriekš teikto, sevišķi to, ko teica mūsu Polijas draugi sakarā ar klimata un enerģētikas dokumentu kopumu, mums acīmredzot ir jāņem vērā īpašā situācija, kā es jau teicu, tajās valstīs, kurās ir problemātiskākas energoapgādes struktūras, lai sasniegtu mērķus. Mums šie mērķi ir jāsaglabā. Es domāju, ka ir pieejami līdzekļi, kas nodrošinās nepieciešamo elastīgumu, lai varētu iekļaut darba kārtībā konkrētas situācijas un lūgumus, ko izteikuši mūsu Polijas draugi. Francijas prezidentūra dara visu, kas ir tās spēkos, lai panāktu nepieciešamos kompromisus, vienlaikus saglabājot mērķus, bet varat būt pārliecināti, ka mēs ņemam vērā Polijas, citu Centrālās un Austrumeiropas valstu un Baltijas valstu konkrētās iezīmes un viņu prasības energoapgādes drošības jomā.
Es vēlos teikt Doyle kundzei, kura arī izcēla šo faktu savā runā, ka koplēmuma pieņemšana, kā viņai ir zināms, patiesībā ir Francijas prezidentūras galvenā rūpe. Padome ar Eiropas Parlamentu ir uzsākusi sarunu procedūru, triju pušu sarunas, kuras iepriekšējā mēnesī ir izvērstas, pateicoties lielam ieguldījumam, un šo trīspusīgo sarunu rezultāti - kā tas ir labi zināms Doyle kundzei - faktiski veido 90 % šajā dokumentu kopumā. Tagad viss, kas mums atliek, ir pēdējā taisne, beidzamie 10 % problēmu, kuras šajās debatēs pieminēja vairāki godājami deputāti.
Teiktais par ekonomikas un finanšu krīzi man šķiet svarīgs, un, kā tas ir apgalvots jau iepriekš, steidzamību vienlīdz izjūt kā Padome, tā arī Komisija. Es vēlētos izteikt pateicību Pirilli kungam par viņa oriģinālajām idejām par rezervju izmantošanu, Bonsignore kungam es vēlos teikt, ka plāns ir atkarīgs arī no tā, kas ir pieejams Kopienas instrumentu līmenī. Plāna veidošana nozīmētu ignorēt Kopienas līmeņa kompetences, pašreizējos instrumentus un pieejamo budžetu, un tāpēc to nevar darīt. Tas ir, runājot par mūsu iespējām.
No otras puses, manuprāt, Eiropas Centrālā banka ir bijusi atsaucīga un ir rīkojusies labi. Patiesībā tiek gaidīts signāls par likmēm. Mēs redzēsim, kāds ir Eiropas Centrālās bankas lēmums. Tas viss ir vērtējams atzinīgi, un es neko vairāk nepiebildīšu.
Karasi kungam bija pilnīgs pamats uzsvērt - un Austrija ir nevainojams piemērs tam - ka mums ir jābūt arī spējīgiem tvert izdevības, kas ir saistītas ar krīzi, ka eiro - un tas ir apstiprinājies, un komisārs Almunia to zina labāk nekā es - ka piederības sajūta Eiropas Savienībai - sevišķi tādā valstī kā jūsējā, kas man ir bijis pārsteigums, - ir pārveidojusies un mainījusies šīs ekonomikas un finanšu krīzes rezultātā, un tas, ka valstīs gan eirozonā, gan ārpus tās eiro ir kļuvis par mērauklu un simbolu, ir ļoti uzmundrinoši.
Es vēlētos teikt Belohorská kundzei, ka viss jūsu teiktais tiks precīzi nodots prezidentam Sarkozy, un es vēlos pateikties viņai par to, ko viņa ir teikusi attiecībā uz Francijas prezidentūru un tās darbībām, un visbeidzot pateikt Wolski kungam, ka viss, kas saistās ar mūsu kaimiņiem, ir svarīgs un Austrumu partnerības priekšlikumu, kas ir teicams priekšlikums, ko radījusi Eiropas Komisija, mēs apspriedīsim Ārlietu ministru padomē pirmdien, "Ārpolitikas” padomē un, protams, Eiropadomē.
Margot Wallström
Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlētos pateikties visiem runātājiem par jūsu ļoti konstruktīvajiem, būtiskajiem un interesantajiem komentāriem. Ir divi specifiski jautājumi, uz kuriem es iesākumā vēlētos atbildēt, un pēc tam, iespējams, es uzmanību pievērsīšu Lisabonas līgumam.
Jouyet kungs jau pieminēja šo faktu - un tā ir atbilde von Wogau kungam -, ka Padome pieņems ziņojumu par Eiropas Drošības stratēģijas pieciem gadiem. Es vēlētos papildināt Jouyet kunga teikto: protams, Lisabonas līgums arī palīdzētu, lielā mērā stiprinot un vienkāršojot institucionālo struktūru šajā jomā. Tā būs iespēja Padomei apsvērt, kā palīdzēt garantēt visu mūsu instrumentu saskaņotību un līdzsvaru starp "stingro” un "vājo” drošību. Tā bija atbilde von Wogau kungam.
Bernard Wojciechowski kungs jautāja par Austrumu partnerību. Mēs varam ziņot no šodienas Komisijas sanāksmes, ka mēs pieņēmām priekšlikumu par Austrumu partnerību, tostarp pasākumu pastiprinātu finansēšanu, kas ietver ekonomikas integrāciju, mobilitātes jautājumus, sociālās un ekonomiskās attīstības politiku, sadarbības platformas, brīvo tirdzniecību un studentu mobilitāti - visi šie aspekti ir šajā Austrumu partnerībā. Es atzinīgi vērtēju to, ka mēs tikko apspriedām un pieņēmām šādu plānu.
Šīs debates ir parādījušas, ka šis ir svarīgs brīdis Eiropas Savienībai. Tas ir atspoguļojis visu ilgtspējas jēdzienu. Ilgtspējīga attīstība nozīmē to, ka mēs nevaram ieslīgt parādos un pēc tam prasīt nākamajām paaudzēm rast risinājumu. Mēs nevaram nodot problēmas attiecībā uz piesārņojumu, atkritumiem un vidi vai klimata pārmaiņām, lai tās mūsu vietā atrisina nākamās paaudzes. Mēs nevaram radīt sociālas problēmas nākamajai paaudzei, lai tās atrisinātu mūsu vietā. Pati ilgtspējīgas attīstības definīcija ir tas, ka mums ir jāmeklē veidi, kā apmierināt mūsu vajadzības tādā veidā, kas neietekmē mūsu nākamās paaudzes un to vēlmi apmierināt savas vajadzības.
Mums ir trīs saistīti galvenie jautājumi, kas jāatrisina nākamajā mēnesī un kas ir skaidri izvirzījušies priekšplānā: Ekonomikas atveseļošanas plāns, kurā apņēmīgai ES rīcībai var būt reāla ietekme uz Eiropas sociālo un ekonomisko labklājību nākamā gada laikā; klimata un enerģētikas pakete, kas nostādīs Eiropu pasaules priekšgalā, lai definētu ticamu, sasniedzamu ceļu uz zemas oglekļa emisijas nākotni; un Lisabonas līgums, attiecībā uz mums ir jānosaka turpmākais ceļš, lai noslēgtu līgumu, lai Eiropas iedzīvotāji var izbaudīt demokrātiskākas un efektīvākas Eiropas Savienības priekšrocības.
Es pilnībā uzticos saviem kolēģiem komisāram Almunia un komisāram Dimas, lai sīkāk apspriestu Atveseļošanas plānu - jo tik daudzi no jums par to ir snieguši komentārus - un klimata/enerģētikas paketi. Es saprotu, ka tas notiks šodien vēlāk un rīt no rīta, tāpēc es pateikšu tikai vēl dažus komentārus par Lisabonas līgumu.
Es uzskatu, ka šie divi jautājumi teicami attēlo to, kāpēc mums ir vajadzīgs Lisabonas līgums. Klimata pārmaiņas un ekonomiskā krīze prasa tādu Eiropas Savienību, kas var pieņemt pareizos lēmumus ātri, efektīvi un demokrātiski. Ja Eiropai ir jāpieņem grūti lēmumi, lai panāktu šādas fundamentālas pārmaiņas, šādam darbam tai ir vajadzīgi pareizie instrumenti.
Šī Parlamenta un Komisijas apņemšanās saistībā ar Lisabonas līgumu vienmēr ir bijusi nepārprotama. Mēs vēlējāmies reālu soli uz priekšu Eiropai, vairāk pilnvaru šim tieši ievēlētajam Parlamentam. Attiecībā uz valstu parlamentiem mēs vēlējāmies lielāku teikšanu pilsoņiem, racionalizētas iestādes un lielāku skaidrību attiecībā uz pienākumu sadali Eiropā. Tā visa aizkavēšanās, protams, rada vilšanos, bet tā nedrīkst novērst mūsu uzmanību no galvenā mērķa panākt to, lai Lisabonas līgums stātos spēkā. Tas nozīmē, ka mēs ceram, ka spēsim sasniegt pilnīgas ratifikācijas mērķi, un tas nozīmē uzvaru referendumā Īrijā.
Pagājušajā mēnesī es pati biju Īrijā un mēģināju izskaidrot, kāpēc es uzskatu, ka mums ir vajadzīgs šis līgums. Es arī sāku saprast, kāpēc Īrijas balsotājiem bija iebildumi. Tas, ko es dzirdēju, ļoti lielā mērā saskanēja ar aptauju rezultātiem, ko bijām redzējuši. Attiecībā uz dažiem jautājumiem, piemēram, nodokļu un aizsardzības jautājumiem, balsotājiem bija bažas, kam Līgumā nebija īsta pamata. Attiecībā uz citiem, piemēram, jautājumu par Īrijas komisāru, viņi pieņēma vissliktāko scenāriju, ko radītu Līguma īstenošana. Daudziem šķita, ka informācija bija nepietiekama vai neskaidra un ka "nē” balsojums tika uzskatīts par drošāko iespēju.
Izcilais ziņojums, ko tagad esam saņēmuši no Īrijas parlamenta īpašas apakškomitejas, sniedz ļoti svarīgu ieguldījumu, lai precizētu šīs bažas un arī izklāstītu to atrisināšanas iespējas. Kad man tika jautāts, es viņiem pastāstīju, ka man ir radies iespaids, ka visā Eiropā ir daudz labas gribas palīdzēt risināt īru bažas. Komisija plāno darīt visu iespējamo, lai strādātu ar Parlamentu un Īrijas iestādēm, lai Īrijā uzlabotu informēšanu par Eiropu. Mēs strādājam pie saprašanās memoranda, lai nodrošinātu, ka mēs varam sāk to darīt nekavējoties attiecībā uz valdību un iedzīvotājiem Īrijā.
Tomēr es arī norādīju, ka sarunās ar dažādām dalībvalstīm man ir radies iespaids, ka nav vēlēšanās atsākt institucionālu jautājuma risināšanu, kas ir aizņēmis septiņus gadus ilgas un kaislīgas sarunas, lai panāktu kompromisu, un ka 25 dalībvalstis, kuras pašlaik ir ratificējušas šo līgumu, daudzas no kurām ir iepriekš ratificējušas Konstitūciju - un divas referendumā, atcerieties - nevēlēsies vēlreiz atsākt šo procesu. Tā kā ir gaidāmas Eiropas Parlamenta vēlēšanas, ir pienācis laiks beigt runāt par iestādēm un sākt runāt par ES politikas jomām, kam ir nozīme pilsoņiem, un par to, kā atrisināt šos lielos izaicinājumus un problēmas.
Nākamajā nedēļā Eiropadomei vajadzētu mums sagatavot skaidru ceļvedi, lai steidzami virzītu šo procesu uz priekšu. Es esmu pārliecināta, ka tas nodrošinās vajadzīgo kopīgo stimulu, lai panāktu līguma pilnīgu ratificēšanu. Mēs mēģināsim to sekmēt vislabākajā veidā, ko varam kā Komisija.
Priekšsēdētāja
Debates ir slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Ilda Figueiredo  
rakstiski. - (PT) Eiropas Savienības vadītāji nepieņem tautas balsojumu vienīgajā referendumā, ko bija iespējams sarīkot - jo to pieprasīja pašas valsts konstitūcija - par Lisabonas līguma projektu, kurā iedzīvotāji atkārtoja NĒ - lēmumu, ko Francijas un Nīderlandes iedzīvotāji jau bija pauduši saistībā ar Eiropas Konstitūciju. Ar attieksmi, kas ir nedemokrātiski un parāda pilsoņu balsojuma pilnīgu ignorēšanu, mēs atkal redzam, kā atgriežas spiediens un šantāža, lai mēģinātu piespiest Īriju organizēt jaunu referendumu vai - pat sliktāk - mainīt savu valsts konstitūciju, lai izvairītos no referenduma un tautas balsojuma. Mēs atkārtoti apstiprinām mūsu visasākos protestus pret šādu nostāju.
Šī politika ir steidzami jāatmet kā nederīga. Mēs vēlamies jaunu virzienu Portugālei un Eiropai, kurā galvenā nozīme ir iedzīvotājiem, kopējai labklājībai un cieņai pret tiem, kuri rada pārticību. Šim jaunajam virzienam ir jānoraida tas, ko prezidents Sarkozy dēvē par kapitālisma pārstrādāšanu, un nedrīkst pieņemt Ekonomikas un monetārās savienības politiku un saistīto Stabilitātes paktu, kā arī Eiropas Centrālās bankas (ECB) fiktīvo autonomiju. Tas nenotiks saskaņā ar tā dēvēto "Eiropas Ekonomikas atveseļošanas plānu”.
Pedro Guerreiro  
rakstiski. - (PT) Gaidāmā Eiropadome būs vēl viens posms nepieņemamā procesā, uzspiežot līguma projektu, ko Eiropas tautas jau noraidījušas trīs reizes.
Tā vietā, lai ievērot Francijas, Holandes un Īrijas iedzīvotāju gribu, Eiropas Savienības iestādes (Eiropas Parlaments, Padome un Komisija) ir parādījušas, ka tās patiesībā ir antidemokrātiskas, uzstājot uz līguma projekta (parlamentāra) ratifikācijas procesa turpināšanu (ko līdz šim nav pabeigušas tikai Vācija, Polija un Čehija), vienlaikus vienmēr "kā no mēra” izvairoties no referendumu rīkošanas (piemēram, tā, kas nesen notika Zviedrijā).
Lielie uzņēmēji Eiropā un to politikas izpildītāji - labējiem un sociāldemokrāti - neņem vērā Īrijas iedzīvotāji neatkarīgi un demokrātiski pausto gribu un vēlas tos "izolēt”, lai varētu labāk izdarīt spiedienu viņiem un tos šantažēt, un uzspiest jauna referenduma rīkošanu, gluži kā tie izdarīja saistībā ar Nicas līgumu.
Nav jāskatās tālāk par Eiropas Parlamenta (tā dēvētās) Konstitucionālo lietu komitejas 2008. gada 17. novembra nepieņemamo rezolūcijas projektu, kurā "atkārtoti apliecina un apstiprina atbalstu Lisabonas līgumam” (itin kā tai būtu pilnvaru to darīt...) un "nepieciešamību panākt šī līguma ratifikāciju Savienības dalībvalstīs [..] pēc iespējas ātrāk”.
ES parāda savu īsto seju!
Tunne Kelam  
rakstiski. - Es vēlētos atgādināt Padomei un arī Komisijai, ka ES pamatā ir tādas pamatvērtības kā demokrātija, tiesiskums un cilvēktiesību ievērošana.
Tāpēc es stingri nosodu gaisotni, kādā tika organizēta nesenā ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksme Nicā. Nav pieņemami, ka darījums kā ierasts sākas ar argumentu, ka nav alternatīvas.
Cilvēktiesību iekļaušana ārpolitikā un tiesiskuma ievērošana ir svarīgākie aspekti jebkādās attiecībās ar trešām valstīm.
Krievija nedrīkst būt izņēmums, īpaši ņemot vērā to, ka tā nav izpildījusi visus nosacījums, kas noteikti nolīgumā pēc agresijas pret Gruziju.
Mani māc bažas, ka ES zaudēs cieņu kā nopietns un neatkarīgs starptautisko attiecību dalībnieks. Turklāt ES vilcināšanās noteikt skaidrus ierobežojums par šādu starptautiskās rīcības normu iepriekš plānotu pārkāpšanu varētu turpmāk veicināt līdzīgu agresiju no Krievijas puses.
Tāpēc es noteikti aicinu Komisiju un Padomi nopietni pārdomāt savu lēmumu turpināt attiecības kā parasti.
Rareş-Lucian Niculescu  
Es vēlētos atsaukties uz Komisijas nesen sagatavoto paziņojumu saistībā ar ES ekonomikas atveseļošanas plānu.
Es vēlētos uzsvērt šī plāna atsevišķu noteikumu nozīmi, īpaši to, kas saistīti ar tādu pasākumu pieņemšanu, kuru mērķis ir uzlabot energoefektivitāti esošos mājokļos un sabiedriskās ēkās.
Komisija paziņoja, ka tā gatavojas ierosināt Struktūrfondu noteikumu grozījumu, kas paredzēts, lai atbalstītu šos pasākumus un paplašinātu šajā jomā pieejamās iespējas.
Es uzskatu ir ļoti svarīgi, lai šis grozījums būtu vērsts uz Eiropas Reģionālās attīstības fonda nodrošināto resursu izmantošanu, lai uzlabotu mājokļus un palielinātu pašreiz nodrošināto 2 % likmi.
