Status for frihandelsområdet Euromed (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling om den mundtlige forespørgsel til Kommissionen om status for frihandelsområdet Euromed 2010 af Vital Moreira for Udvalget om International Handel - B7-0222/2009)
Vital Moreira
Hr. formand, hr. kommissær! Dette spørgsmål blev udarbejdet og foreslået, før vi vidste, at fru Ashton ville stoppe som kommissær for handel. Vi håber ikke desto mindre, at Kommissionen vil kunne besvare vores spørgsmål.
Som tidligere nævnt er fru Ashtons ansvarsområde den aktuelle situation i frihandelsområdet mellem EU og Middelhavsområdet, der oprindelig blev planlagt for 2010.
Faktisk er et af projekterne som følge af Barcelonaprocessen, der blev lanceret i 1955, oprettelsen af et frihandelsområde i Middelhavsområdet i 2010, der skulle etableres på regional basis og omfatte et nord-syd-netværk og et syd-syd-netværk. Målet er imidlertid fortsat meget fjernt, og jeg har følgende spørgsmål:
For det første: Mener Kommissionen, at oprettelsen af et frihandelsområde mellem EU og Middelhavsområdet i 2010 var en realistisk mulighed helt fra starten? Kan Kommissionen komme med en fornuftig begrundelse i sit svar?
For det andet: Er Parlamentet klar over, at den nye køreplan for EU og Middelhavsområdet bliver vedtaget i den nærmeste fremtid, formentlig sideløbende med en ny mekanisme, der skal fremme handel og investeringer i regionen.
Kan Kommissionen oplyse flere detaljer om de praktiske aspekter og følger af en sådan mekanisme?
For det tredje: Kan Kommissionen redegøre for den aktuelle status på Agadir-aftalen, for EU's bidrag til en omformulering af denne aftale og i mere generelle vendinger for syd-syd-dimensionen af Barcelonaprocessen: Middelhavsunionen?
For det fjerde: Kan Kommissionen fortælle os, hvordan den inkorporerede henstillingerne fra bæredygtighedsvurderingen fra universitetet i Manchester med henblik på at overveje social samhørighed og bæredygtig udvikling i forhandlingerne som anbefalet i den pågældende undersøgelse?
For det femte: Kan Kommissionen forklare Europa-Parlamentet, hvad der var til debat i genforhandlingen af associeringsaftalen mellem EU og Syrien, efter at den blev stillet i bero i 2004?
For det sjette: Kan Kommissionen fortælle os om sine forhandlinger med Libyen, om formålet med disse forhandlinger og om den aktuelle status på dem?
For det syvende. Adskillige Middelhavslande har udtrykt interesse i at øge og/eller udvide deres handelsaftaler med EU.
Kan Kommissionen først og fremmest fortælle Parlamentet om denne nye generation af associeringsaftaler?
Kan Kommissionen dernæst oplyse Parlamentet om, hvorvidt Kommissionen i lyset af Europa-Parlamentets nye beføjelser i handelsanliggender som følge af Lissabontraktaten vil tage hensyn til forudgående beslutninger fra Parlamentet i forhandlingerne om disse nye aftaler?
Det er mine spørgsmål. I betragtning af den aktuelle relevans af Barcelonaprocessen og området syd for EU finder vi et svar på disse spørgsmål ekstremt relevant og betimeligt.
Antonio Tajani
Hr. formand, hr. Moreira, mine damer og herrer! Jeg svarer på vegne af kommissær Ashton.
Med hensyn til frihandelsområdet Euromed var dets oprettelse i 2010 et realistisk mål, og i løbet af det næste år vil vi have gjort betydelige fremskridt i denne retning, skønt der fortsat skal gøres meget for fuldt ud at udnytte potentialet ved en økonomisk integration i Euromed-området.
Der er specielt gjort fremskridt i nord-syd-dimensionen. EU har indgået bilaterale associeringsaftaler med alle vores partnere i Middelhavsområdet bortset fra Syrien, og de handler primært om varehandel. Der er imidlertid andre bilaterale forhandlinger undervejs, som yderligere kan fremme handelen med landbrugsprodukter, tjenesteydelser og etableringsfrihed, og som kan skabe en bindende tvistbilæggelsesmekanisme. Nogle af disse forhandlinger er allerede afsluttet, og andre forventes afsluttet inden udgangen af 2010.
Med hensyn til de nye forhandlinger mellem EU og vores Middelhavspartnere samt Europa-Parlamentets rolle kan jeg fortælle Dem, at vi - atter med reference til nord-syd-dimensionen - forventer at nå frem til en aftale på Euro-Middelhavs-handelsministerkonferencen den 9. december om en Euro-Middelhavs-handelsplan efter 2010, der afspejler målet med gradvis at omdanne de nuværende Euromed-associeringsaftaler til omfattende og vidtrækkende frihandelsaftaler.
Der er ikke tale om at forhandle om nye associeringsaftaler, men om at udvide og styrke de eksisterende aftaler for at håndtere emner som f.eks. lettelse af samhandelen, tekniske barrierer samt sundheds- og plantesundhedsanliggender såvel som offentlige indkøb, konkurrence, intellektuelle ejendomsrettigheder, handel og spørgsmål vedrørende bæredygtig udvikling og gennemsigtighed.
Bilaterale forhandlinger vil blive skræddersyet til situationen for hver enkelt partner i det sydlige Middelhav. Marokko kan blive det første Middelhavsland, som vi indleder forhandlinger med næste år. Efter Lissabontraktatens ikrafttræden vil Parlamentet helt klart spille en større rolle i handelsanliggender. Kommissionen er klar til at arbejde tæt sammen med Dem om de fremtidige forhandlinger, som jeg netop har nævnt.
Frihandelsområdet Euromed har også en syd-syd-dimension. Vores Middelhavspartnere skaber et netværk af frihandelsaftaler blandt sig selv, og Agadir-aftalen, der trådte i kraft i 2007, er også åben for andre Middelhavslande. Israel og Tyrkiet har også underskrevet frihandelsaftaler med Middelhavspartnere, mens andre aftaler fortsat er på bordet.
Det er for tidligt til en fuldstændig vurdering af den nuværende Agadir-aftale. Handelen mellem de fire partnere er øget, skønt i mindre grad end man oprindeligt forventede. Det kan der være flere årsager til såsom ikketoldmæssige hindringer, manglende komplementaritet mellem de forskellige markeder, et manglende lokalt marked, der kan tiltrække investorer, og sidst, men ikke mindst det faktum, at virksomhederne ikke er tilstrækkeligt opmærksomme på de muligheder, som disse aftaler giver.
Euromed-handelsplanen på den anden side af 2010 skulle medvirke til at løse dette problem. Den indeholder en række praktiske, kortsigtede forslag, hvoraf det ene er en mekanisme til fremme af handel og investeringer mellem EU og Middelhavsområdet. Oprettelsen af denne mekanisme vil give gratis, opdaterede, omfattende og lettilgængelige oplysninger om handel, investeringsforhold og lovgivning i Euromed-regionen med henblik på at hjælpe virksomheder - specielt SMV'er - med at operere på markederne i EU og Middelhavsområdet.
Med hensyn til bæredygtighed foretog Kommissionen på samme måde som for alle vores frihandelsområder en bæredygtighedsvurdering, der blev færdiggjort i december 2007, og som bliver og vil blive brugt i både nuværende og fremtidige forhandlinger.
Især i handelsspørgsmål satte stabilitetspagten fokus på betydningen af de lange overgangsperioder, der blev fastsat i associeringsaftalerne til eliminering af industrielle toldsatser i de sydlige Middelhavslande samt på behovet for at fastsætte lignende overgangsperioder i de aktuelle forhandlinger om landbrugsprojekter.
Det er også indlysende, at vi skal tage hensyn til udviklingsniveauet for vores partnere i de sydlige Middelhavslande i de igangværende forhandlinger om tjenesteydelser og etableringer.
Endvidere støtter Kommissionen i mange af disse lande skattereformprogrammer, hvilket kan mildne de negative effekter af det fald i afgiftsindtægterne, som er oplyst i bæredygtighedsvurderingen.
Hvad angår den førnævnte aftale med Syrien, iværksatte Kommissionen i 2008 en revision af forslaget til en associeringsaftale for at undersøge, om der var behov for tekniske ændringer eller opdateringer inden dens færdiggørelse. Én forhandlingsrunde var nok, og vi blev enige med Syrien om de ændringer, der var nødvendige for at tage højde for Rumæniens og Bulgariens tiltræden af EU samt for toldændringerne i både Syrien og EU, efter at forhandlingerne blev suspenderet i 2004. Aftalen blev færdiggjort i december 2008, og i sidste måned bekendtgjorde vi, at EU nu er klar til en underskrivelse. Syrien har udskudt en indgåelse af aftalen for at analysere de økonomiske konsekvenser af den.
På den anden side blev der indledt forhandlinger med Libyen i november 2008 i Bruxelles med henblik på at indgå en rammeaftale med særlig fokus på en ambitiøs frihandelsaftale vedrørende varer, tjenester og etableringsfrihed samt på et lovgivningsmæssigt samarbejde. En indgåelse af en sådan aftale med Libyen vil være den sidste brik i puslespillet. Til den tid vil EU have indgået frihandelsaftaler med alle vores naboer i Middelhavsområdet, skønt Libyen ikke er omfattet af den europæiske naboskabspolitik.
Indgåelsen af denne handelsaftale vil give EU's eksportører nye muligheder i Libyen og mere gunstige lovgivningsmæssige rammer i specielt servicesektorerne og på markederne for olie og naturgas. Forhandlingerne med Tripoli befinder sig fortsat i den indledende fase, og vi har derfor brug for mere tid, før vi kan indgå en aftale.
Under denne proces vil Kommissionen lægge særlig vægt på kompetenceopbygning inden for handel og beslægtede emner inden for den libyske forvaltning. I øjeblikket er man også ved at færdiggøre en bæredygtighedsvurdering for Libyen.
Georgios Papastamkos
Hr. formand! Vi støtter et strategisk vigtigt Euromed-partnerskab og konsolideringen af et politisk, økonomisk og kulturelt samarbejde samt fred, sikkerhed og stabilitet i området i almindelighed. Vi opfordrer ministrene til at vedtage en køreplan for gennemførelsen af frihandelsområdet Euromed på den kommende konference. Den bilaterale tilgang skal ledsages af en regional tilgang. Foruden nord-syd-dimensionen finder jeg også den økonomiske regionale syd-syd-integration, som både formanden for Udvalget om International Handel, hr. Moreira, og hr. kommissær Tajani nævnte, særlig vigtig. Jeg vil især understrege behovet for at inkorporere sociale og miljømæssige privilegier og plantesundhedsstandarder, der skal ledsage åbningen af markederne. Vi skal også takle visse alvorlige sager vedrørende importen af landbrugsprodukter til EU. Personligt går jeg ind for at styrke Barcelonaprocessen: Middelhavsunionen og de programmer, der er annonceret inden for dens rammer i strategiske sektorer såsom samarbejdet mellem små og mellemstore virksomheder og udnyttelsen af vedvarende energikilder. Endelig vil jeg gerne lægge særlig vægt på udviklingen af havkorridorer og på sidste sommers forslag fra Grækenland om at oprette et transportobservatorium i Grækenland i den østlige del af Middelhavet.
Kader Arif
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke hr. Moreira for hans indlæg.
Den 9. december mødes Euro-Middelhavs-handelsministrene for at drøfte en genoplivelse af vores økonomiske og handelsmæssige samarbejde. Først vil jeg gerne gøre noget helt klart for alle: Selv om formålet med frihandelsområdet var at gavne alle partnerne fra nord og fra syd, var fastsættelsen af 2010 som introduktionsdato hverken realistisk eller ønskelig, da der fortsat er enorme udviklingsmæssige forskelle mellem den nordlige og sydlige side af Middelhavet.
Nogle mennesker slår fortsat til lyd for, at vi for at skabe fremskridt i Euro-Middelhavs-partnerskabet - der som bekendt udgøres af tre søjler: politik, økonomi samt samfund og kultur - simpelthen skal feje de politiske vanskeligheder til side for at kunne gøre fremskridt på det økonomiske og handelsmæssige område. Som De sikkert har regnet ud, tror jeg ikke på det magiske og skadelige synspunkt, at handel alene kan hjælpe os i retning af harmonisk integration, fred og stabilitet.
Jeg tror så meget mindre på det, fordi fakta taler for sig selv. F.eks. skulle EU og Middelhavet ved at feje de politiske konflikter til side angiveligt genoplive det stillestående Euro-Middelhavs-samarbejde med såkaldte konkrete og synlige projekter. I dag er det Middelhavsunionen, der står i stampe, og de ikkeomtalte politiske stridigheder er vendt tilbage for at hjemsøge den.
Jeg hører til blandt de personer, der føler sig tæt forbundet med Barcelonaprocessens ånd, og som mener, at fremskridt ikke udelukkende måles i handelsstatistikker, der for øvrigt fortsat er for ugunstige for vores partnere fra syden og deres befolkninger. Handel for handelens skyld - nej, jeg tror bestemt ikke på det.
På den anden side kan jeg godt forestille mig handel, der er fokuseret på udvikling, på at mindske kløften mellem rig og fattig og på at sikre delt velstand og regional integration. Forhandlingerne mangler imidlertid fortsat at blive styret i denne retning.
Derfor vil jeg bede om, at vi på det næste møde alle bliver ambitiøse, at vi ikke kun diskuterer tekniske anliggender vedrørende fjernelse af handelshindringer, som om det var selve målet. Det er uacceptabelt, at vi fortsat tænker på denne måde.
Regional integration, specielt i forhold til syd-syd-netværket, løsningerne på den økonomiske krise - der har alvorlige konsekvenser på grund af de dertil knyttede jobtab - menneskelige, sociale og miljømæssige overvejelser og menneskerettighedsspørgsmålet, skal holde diskussionerne oppe og atter blive vores primære fokusområder.
Niccolò Rinaldi
for ALDE-Gruppen. - (IT) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! I betragtning af tidspunktet på dagen håber jeg, De tillader, at jeg lægger ud med et citat fra Tusind og én nat, eftersom vi drøfter den arabiske verden.
I disse fabler kan vi læse følgende: "Nor gain nor honour comes to him who idly stays at home. Oft have I seen a stagnant pool corrupt with standing still: if water run, 'tis sweet, but else grows quickly putrefied".
Dette giver en fornemmelse af den store arabiske traditions arv, som opfordrer os til at vågne op af et vist inerti og genstarte Euro-Middelhavsintegrationsprocessen på bedst mulig vis under hensyntagen til to faktorer.
Den første faktor er tid. I dag er 50 % af befolkningen i det sydlige Middelhavsområde under 18, og om mindre end 30 år får vi et frihandelsområde, som består af næsten en mia. forbrugere og borgere. Vi har således ikke megen tid.
Den anden faktor er arten af de handelsaftaler, vi vil tilbyde disse lande. Som liberale demokrater ønsker vi at se handelsaftaler uden bureaukratiske strukturer og centralisme, og vi ønsker, at de skal fjerne kontrollen med ressourcer og rigdom fra visse oligarkiske strukturer, der for øjeblikket har stor magt i partnerlandene.
Yannick Jadot
Hr. formand! Efter 15 års forhandlinger om handelsaspektet i Barcelonaprocessen betvivler vi på det kraftigste, at indgåelsen af en frihandelsaftale af Euromed-typen er den rigtige løsning på de sociale, politiske og økonomiske problemer i området.
Som det er blevet sagt, påviste konsekvensanalysen frem for alt, at der var nogle potentielt meget alvorlige negative konsekvenser af såvel social som miljømæssig art samt med hensyn til den regionale integration.
I denne forbindelse mener vi, at Kommissionens forslag - køreplan for 2010 og derefter - er for ensidig med hensyn til det bilaterale frihandelsaftaleaspekt til at følge de rigtige linjer.
Vi støtter det beslutningsforslag, der drøftes i dag, ikke mindst fordi det stiller alle disse spørgsmål om de sociale konsekvenser, de miljømæssige konsekvenser og konsekvenserne for den regionale integration, og frem for alt fordi der i punkt 10 opfordres til, at handelsaftalernes formål revideres, navnlig i lyset af disse sociale og miljømæssige spørgsmål, og dernæst fordi vi ved at revidere disse aftaler måske kunne overveje at genindføre handelsaspektet i den overordnede Barcelonaproces.
Willy Meyer
for GUE/NGL-Gruppen. - (ES) Hr. formand! Min gruppe mener, at det er umuligt at adskille den del af Euromed-projektet, der vedrører handel, indvandring og finansiering, fra den politiske del. Vores gruppe er derfor imod, at EU giver Israel og Kongeriget Marokko denne ophøjede status, for de er begge turbulente områder, der er uforenelige med en union for fred baseret på folkeretten.
Vi mener, at EU og Kommissionen bør være langt mere fordringsfulde med hensyn til de værdier, der kan føre os i retning af et projekt for fælles fred og sikkerhed.
F.eks. sultestrejker en saharansk leder for øjeblikket på den spanske ø Lanzarote, fordi Kongeriget Marokko ikke vil lade hende komme ind i de besatte områder. Dette er et vigtigt punkt, som kræver, at de europæiske institutioner indtager en klar holdning over for Kongeriget Marokko.
Jeg mener ikke, at Middelhavsunionen kun handler om handel, men også om at forsvare folkeretten og menneskerettighederne.
William  Dartmouth
Hr. formand! Det Forenede Kongeriges Uafhængighedsparti er imod Euromed-aftalen af følgende årsager: Euromed-aftalen vil give omfattende handelsindrømmelser og støtte til ikkemedlemsstater. Dette vil helt sikkert skulle betales direkte eller indirekte af de britiske skatteydere. Derudover sagde kommissærens repræsentant, da han talte om Euromed for Udvalget om International Handel, som det glæder mig at være medlem af sammen med flere andre her, at - og det er et direkte citat - der ikke er tale om at gennemføre hele EU-lovgivningen. Han fortsatte med at sige, at anvendelsen af EU-lovgivningen vil blive intelligent og selektiv.
I modsætning hertil må vi i Det Forenede Kongerige finde os i, og økonomien lider under, at hele EU-lovgivningen gennemføres, og det på en måde, der er både uintelligent og universel.
Vi har ikke engang lov til selv at bestemme, hvilken slags lyspærer vi vil bruge. Men det handler ikke kun om lyspærer. Efter Lissabon vil vi i Det Forenede Kongerige i større eller mindre grad blive styret af de tre amigoer, nemlig formanden for Kommissionen, den nyudpegede formand for Rådet - som jeg er sikker på er Tintins bedstefar - og endnu værre af den højtstående repræsentant, Cathy Ashton, som da hun var i 30'erne var en af fire lønnede funktionærer i det yderst venstreorienterede CND.
Dette er en alvorlig sag, og det er disse folk, vi må trækkes med, men Euromed-landene vil slet ikke skulle finde sig i de tre amigoer.
Der er også spørgsmålet om menneskerettigheder. Her bliver jeg nødt til at spørge, hvad det er, der sker. Af alle lande er Syrien og Libyen blevet tilbudt handelsindrømmelser og endda støtte, som vi skal betale, men hvor er foranstaltningerne til beskyttelse af menneskerettighederne? Dem er der ikke noget spor af i disse to lande, som begge har en lang og ærlig talt skummel fortid. Som en af dem, der var teenagere i 1960'erne, bliver jeg nødt til at sige, at dem, der har foreslået denne del af beslutningen, må have røget et eller andet, så vi er imod samtlige dele af denne beslutning.
Jörg Leichtfried
- (DE) Hr. formand! Frihandel kan være en god ting, når der ikke bare er tale om frihandel. Aftaler som denne handler om meget mere, og det skal de også gøre. De skal ikke blot handle om at oprette et frihandelsområde, men også om varige virkninger. De skal handle om at skabe udvikling. De skal handle om at skabe sikkerhed. De skal handle om at skabe fremgang for alle. Det er langt vigtigere end at sikre, at der finder en ren liberalisering sted, at markederne åbnes, og at nogle få i sidste ende nyder godt heraf. Hvis vi vil gøre handelen friere, skal formålet med hele denne indsats - både her og i vores nabolande mod syd - være at bekæmpe arbejdsløsheden. Indsatsen skal have til formål at skabe flere muligheder, navnlig for kvinder, unge og befolkningen i landområderne. Hvis det er vores mål, er vi på rette spor. Hvis det er vores mål blot at liberalisere, åbne markederne og lade nogle få nyde godt heraf, er vi inde på et forkert spor.
Czesław Adam Siekierski
- (PL) Hr. formand! Det grundlæggende mål med Middelhavsassocieringsaftalerne er at få EU med i et tættere samarbejde, navnlig på handelsområdet, med Middelhavslandene samt at omstrukturere økonomien i disse lande. På denne måde kan EU hjælpe den arabiske verden med at blive en region med fremgang, hvilket vil bane vejen for et tættere samarbejde og give mulighed for at opnå stabilitet i området.
Vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at fremskynde den proces, der blev indledt i Barcelona, idet vi i særlig grad skal lægge vægt på spørgsmål vedrørende demokrati, opretholdelse af retsstatsprincipperne, menneskets værdighed og den økonomiske og sociale udvikling. Styrkelsen af den interkulturelle dialog vil også spille en afgørende rolle i denne forbindelse.
Efter min mening kan en liberalisering af handelen med landbrugsprodukter i Euro-Middelhavsområdet bidrage til en gunstig handelsudveksling under forudsætning af, at EU primært fokuserer på eksport af korn, kød og mælk og på import af frugt og grønt fra Middelhavslandene. Gennemførelsen af en så exceptionel ambitiøs handlingsplan som Euro-Middelhavspartnerskabet vil kræve en stor indsats og mange kompromiser fra de lande, der deltager i processen.
Seán Kelly
- (EN) Hr. formand! For nogle uger siden deltog jeg i mødet i Delegationen for Forbindelserne med Canada. De drøftede en frihandelsaftale, som EU havde med Canada. Inden dette møde drøftede vi her i Parlamentet en frihandelsaftale med Sydkorea. I aften drøfter vi en frihandelsaftale i Euromed.
Kan Kommissionen oplyse, hvor mange frihandelsaftaler vi er i færd med at forhandle eller vi indtil videre har forhandlet på plads? Hvor er nettofortjenesten for EU's medlemsstater? Og hvor er virksomhedernes og iværksætternes muligheder ud fra et jobskabelsesmæssigt og økonomisk synspunkt?
Endelig er jeg ikke nødvendigvis enig i de punkter, som William (The Earl of) Dartmouth rejste, men jeg vil gerne høre svaret på hans centrale spørgsmål, idet der ses bort fra personerne.
Diane Dodds
- (EN) Hr. formand! Denne forhandling har handlet om liberalisering af handelen, og jeg står frem her i aften som en europæer, der tror på samarbejde mellem nationer, men ikke som en, der tror på det aktuelle projekts føderalisme.
Lissabon vil mindske Det Forenede Kongeriges magt til at kontrollere handelen og til frit at handle med dem, vi ønsker at handle med. Derudover er forringelsen af vores demokrati, både i Det Forenede Kongerige og i EU, åbenlys med sidste uges begivenheder, hvor vi fik udpeget en formand og salvet en højtstående repræsentant for udenrigsanliggender, som aldrig er blevet folkevalgt, men som kommer til at tale for den europæiske befolkning på udenrigsområdet. Jeg er sikker på, at dette ikke er en situation, som Kommissionen kan lade gå upåagtet hen, og det ville være interessant at høre dens kommentarer hertil.
João Ferreira
(PT) Hr. formand! Når vi overvejer at indgå en Euro-Middelhavsfrihandelsaftale, skal vi huske på to ting.
Den første er et generelt punkt, som gælder for landene i det sydlige og østlige Middelhavsområde samt de fleste udviklingslande, som EU ønsker at indgå lignende aftaler med, især de lande, der er bundet af den fælles landbrugspolitik.
Her passer dominikaneren Lacordaires ord perfekt. Han sagde, at mellem den svage og den stærke, mellem den rige og den fattige, mellem herren og slaven er det friheden, der undertrykker, og loven, der sætter fri. Vi kan ganske enkelt ikke se igennem fingre med de åbenlyse og vigtige socioøkonomiske paralleller, der gælder her, ej heller de omfattende forskelle i produktionssystemernes udviklingsstadier i medlemsstaterne nord og syd for Middelhavet.
Handelens liberalisering, navnlig inden for sårbare sektorer som landbrug og fiskeri, har uden tvivl været en forstærkende faktor i den aktuelle økonomiske og sociale krise som følge af det pres, den har lagt på svagere produktionssystemer, beskæftigelsen og de sociale rettigheder, som følge af den tiltagende afhængighed, der er særlig alvorlig på fødevareområdet, og som sætter de enkelte landes frie udvikling og suverænitet over styr.
Som allerede nævnt kan vi stadig huske situationen i Palæstina og det vestlige Sahara, og den må vi ikke glemme i denne forhandling.
Jörg Leichtfried
- (DE) Hr. formand! Jeg tror endda, jeg kan få sagt, hvad jeg har at sige, på under et minut. Også jeg har et spørgsmål til kommissæren. Vi er enige om, at frihandelsaftaler og handelsaftaler ikke bør begrænses til handelen, men også skal have andre mål, som i sidste ende kommer os alle til gode. I hvilket omfang betyder det, at vi såvel som vores partnere kan nyde godt af mere demokrati, flere menneskerettigheder og en mere retfærdig fordeling af rigdomme? Findes der allerede eksempler på det nu, eller kommer det til at tage tid? I så fald hvor lang tid?
Kader Arif
- (FR) Hr. formand! Jeg havde ikke planlagt at svare fru Dodds, men jeg vil bare lige fortælle hende, at hun bør læse Lissabontraktaten, for hvis der er et udvalg, der vil blive styrket med Lissabontraktaten, så er det Udvalget om International Handel. Jeg kan derfor sige, at Europa-Parlamentet til den tid vil få en lille smule mere indflydelse i månederne og årene fremover.
Hr. Moreira stillede kommissæren nogle meget præcise spørgsmål. Jeg hørte hr. Tajani svare: Libyen og Syrien. Der var ikke desto mindre et spørgsmål, der blev gået meget let hen over, og det var hele menneskerettighedsspørgsmålet, som der ikke er blevet givet noget præcist svar på. Jeg så meget gerne, at der blev gjort fremskridt i forhandlingerne med Libyen og Syrien, men der skal på samme tid gives præcise svar på EU's spørgsmål, forespørgsler og anmodninger vedrørende menneskerettighederne.
Mit andet punkt er, at det efter min mening er umuligt at tale om Euro-Middelhavsområdet uden at nævne problemet mellem Israel og Palæstina, når vi i dag ser, at der bliver importeret produkter fra de besatte områder. Jeg vil derfor også gerne vide, hvad Kommissionen mener om dette spørgsmål.
Antonio Tajani
næstformand i Kommissionen. - (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Allerførst vil jeg gerne understrege, at kommissær Ashtons fravær ikke skyldes den stilling, hun kommer til at beklæde fra den 1. december, men andre institutionelle forpligtelser, som har at gøre med hendes nuværende stilling.
Jeg skal så vidt muligt forsøge at besvare Deres spørgsmål. Alle de svar, som jeg ikke er i stand til at give, vil blive fremsendt skriftligt til samtlige Parlamentets medlemmer, idet jeg skal videregive Deres spørgsmål til kommissær Ashton og hendes personale.
Jeg vil gerne understrege, at Kommissionens engagement på menneskerettighedsområdet altid har været i centrum for alle dens handlinger. Også inden for min tjenestegren, nemlig transport, har vi altid gjort vores yderste for i alle vores initiativer i Afrika at prioritere politisk stabilitet og respekt for menneskerettighederne og retsstatsprincipperne. Dette engagement er et led i Kommissionens politiske projekt. Derudover indeholder frihandelsaftalerne altid samarbejdsklausuler.
Jeg kan således forsikre Dem om, at Kommissionen aldrig undervurderer betydningen af menneskerettighedernes overholdelse og af forpligtelsen til at minde de lande, der føres forhandlinger med, om dette. Situationen overvåges løbende. Dette er tilfældet for de lande, der har ansøgt om EU-medlemskab, så der er så meget desto mere grund til at fortsætte overvågningen af de lande, der føres forhandlinger med.
For så vidt angår Syrien, følger associeringsaftalen i store træk mønsteret i de øvrige Euro-Middelhavsaftaler, idet den kræver regelmæssig politisk, økonomisk og social dialog og samarbejde inden for mange sektorer. Den fastsætter den gradvise oprettelse af et frihandelsområde over højst 12 år og indeholder på samme tid mere vidtrækkende og væsentlige bestemmelser inden for en lang række sektorer, herunder handelsrelaterede bestemmelser, som ikke er med i andre Euro-Middelhavsassocieringsaftaler. Her tænker jeg på ophævelsen af den globale told på landbrugsprodukter, bestemmelserne om tekniske handelsbarrierer, sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger, handelslettelser, retten til etablering og tjenesteydelser, offentlige indkøb og endelig tvistbilæggelsesmekanismen på handelsområdet.
For så vidt angår Libyen, har landet efter en periode, hvor forbindelserne med det internationale samfund har været vanskelige, iværksat foranstaltninger med henblik på at normalisere de politiske og økonomiske forbindelser med dets udenlandske partnere.
På en rejse til Libyen som transportkommissær bemærkede jeg også dette ønske om at vende den tendens, der altid tidligere har eksisteret. Jeg skal sige, at Libyen altid er enig i målene med og det generelle indhold i de foreslåede lovtekster om handel med varer og tjenesteydelser og etableringsretten, handelsreglerne, herunder reglerne om offentlige indkøb, og lovgivningssamarbejdet inden for en række områder af Fællesskabets lovgivning. Libyen har endvidere accepteret at overholde andre klausuler, men Kommissionen vil under alle omstændigheder fortsat udvise forsigtighed.
Jeg håber, at jeg har besvaret Deres spørgsmål så grundigt som muligt.
Med hensyn til det nøjagtige antal frihandelsaftaler, som Kommissionen er i færd med at forhandle på plads, vil vi komme med et mere klart og fuldstændigt svar på skrift via kommissær Ashtons personale.
Formanden
Jeg har modtaget fem beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 115, stk. 5.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag den 25. november 2009.
