Iraan (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on nõukogu ja komisjoni avaldused Iraani kohta.
Carl Bildt
nõukogu eesistuja. - Austatud juhataja! Mul on au olla siin esimest korda. Loodan järgmise kuue kuu jooksul viibida siin palju kordi, et käsitleda erinevaid teemasid.
Meie seekordne päevakorras olev teema on Iraan. Enne selle teema olemusse süüvimist lubage mul väljendada oma südamlikku kaastunnet Iraanile seoses täna toimunud traagilise õnnetusega. Tunneme siirast kahetsust kaotatud inimelude pärast ja avaldame kaastunnet kõigile, keda see tragöödia puudutas.
Iraani küsimus on ilmselgelt Rootsi eesistumisaja päevakorras väga tähtsal kohal. Asi puudutab valimiste tulemusi ja - väga leebelt väljendudes - pärast valimisi tõstatatud küsimusi ning senini toimunud poliitilisi arenguid.
Arvan, et olete kõik teadlikud sellest, et Euroopa Liit on võtnud väga tugeva ja põhimõttekindla seisukoha nende sündmuste suhtes. Oleme ikka ja jälle korranud, et valimiste korraldamisega seotud küsimused on need, mida Iraani võimud peavad tõeliselt uurima ja selgitama. Oleme ka väga selgelt väljendanud oma reaktsiooni Teherani tänavatel toimunule. Oleme hukka mõistnud rahumeelsete demonstratsioonide mahasurumise ning nende vastu vägivalla ja jõu kasutamise; mõistame hukka ajakirjanike, meediaväljaannete, kommunikatsioonivahendite ja protestijate mahasurumise. See kõik on vastuolus nii normide ja väärtustega, mida meie esindame, kui ka ilmselgelt väga paljude iraanlaste väljendatud sooviga avatuma ja rohkem reformidele orienteeritud ühiskonna järele.
Olles nii öelnud, jääme oma põhimõttekindla poliitika juurde, soovides luua Iraani rahvaga uusi ja paremaid suhteid. See on rikas rahvas, kellel on palju nii maailma kui ka oma piirkonna arengusse juurde anda, ning loodame, et kunagi - loodetavasti mitte väga kauges tulevikus - avaneb võimalus tõeliselt uuteks suheteks.
Enne kui ma lõpetan, lubage mul mainida üht probleemi, mis on päris palju meie meeli köitnud: Iraani võimud on kinni pidanud mitmeid Euroopa missioonide liikmeid ja mõned Euroopa kodanikud. Oleme sellega seoses pidevalt Iraani võimudega kontaktis olnud. Meie arvates on nende vastu suunatud võimalikud süüdistused alusetud ning võin teile kinnitada, et suhtleme Iraani võimudega edasi igal võimalikul moel, kuni need küsimused on rahuldavalt lahendatud, s.t kõnealused isikud on vabastatud.
Catherine Ashton
komisjoni liige. - Austatud juhataja! See on mul esimene võimalus õnnitleda kõiki auväärseid parlamendiliikmeid nende valimise puhul Euroopa Parlamendi uude koosseisu. Võin komisjoni nimel öelda, et loodame teiega teha väga konstruktiivset koostööd, muu hulgas ka mõnede kõige pakilisemate rahvusvaheliste ülesannete osas, mille hulka kuulub kindlasti ka tänase arutelu teema. Minu kolleeg Benita Ferrero-Waldner on sel nädalal reisil, mistõttu ma pakkusin ennast täna siin tema nimel kõnelema ja mul on väga hea meel, et saan seda teha.
Euroopa Parlament mängib Euroopa Liidu ja Iraani Islamivabariigi vaheliste suhete säilitamisel ja arendamisel väga tähtsat rolli. Euroopa Parlamendi Iraani delegatsiooni ja Majlis'e liikmete vastastikused külaskäigud on üksteisemõistmise suurendamisele aidanud juba märkimisväärselt kaasa. Euroopa Parlament on täitnud oma osa, luues ka mitmeid vahendeid, mis on oluliseks aluseks ELi tegevusele Iraanis, kusjuures meie komisjonis loodame neid järgmistel aastatel hästi ära kasutada.
Tänase arutelu ajendiks olid hiljutised presidendivalimised Iraanis ja neile järgnenud sündmused. Kuigi, nagu eesistuja ütles, Iraani poliitika areng on peamiselt Iraani kodanike asi, on sellel kahtlemata ka laiem tähendus, mistõttu meil oleks õige sealseid arenguid teraselt jälgida.
Euroopa Liit on võtnud Iraanis presidendivalimistele järgnenud olukorra kohta väga selge seisukoha ning säilitanud selles üksmeele. Oleme väljendanud täielikku austust Iraani suveräänsuse vastu, kuid oleme rõhutanud oma sügavat muret valimistejärgse vägivalla pärast, ning me teeksime seda ka siis, kui inimesed kaotaksid elu või kui nende õigused oleksid ohus mis tahes riigis.
Väited Euroopa sekkumise kohta Iraani valimistesse või mis tahes osaluse kohta järgnenud protestides on alusetud. Kuid rahumeelsete demonstratsioonide mahasurumine, meelevaldsed kinnipidamised ja meedia range tsensuur on sellised inimõiguste rikkumised, mida ei saa pidada vaid mingi riigi siseasjaks. Vaatamata praegusele tundlikule olukorrale Iraanis usub komisjon kindlalt dialoogi säilitamisse. Nii oli enne valimisi ja jääb ka nüüd.
Euroopa Liidul ja Iraanil võib olla palju ühiseid ja pakilisi huve, sealhulgas ka võitlus narkokaubanduse vastu ja afgaani pagulaste toetamine. Need huvid nõuavad meie jätkuvat tähelepanu ja koostööd ning loodame, et Iraan jagab seda seisukohta.
Komisjon otsib jätkuvalt võimalusi, kuidas rakendada ühenduse vahendeid konstruktiivseks tegevuseks Iraanis. Saame vastastikust mõistmist parandada, jätkates näiteks koostööd Erasmus Munduse akadeemilise vahetuse programmi kaudu.
Oleme veendunud, et Euroopa Liit peaks hoidma kõik olemasolevad suhtluskanalid Iraaniga avatud. Peame püüdlema koostöö poole Iraaniga kõigil tasanditel. Juhul kui see on võimalik ja mõistlik, oleme valmis koostööd tulevikus jätkama ja laiendama.
Praegu on meil Iraani valitsusega palju erimeelsusi, mõned neist on väga tõsised. Kutsume Iraani valitsust üles meiega ühinema, et püüda leida oma erimeelsustele dialoogi teel lahendusi. Meievahelistest probleemidest on võimalik jagu saada vaid nende üle vastastikuse austuse vaimus arutledes. Euroopa pole iialgi sellistele aruteludele ust sulgenud ja see uks jääb avatuks ka täna.
Lõpetuseks ühinen eesistuja kaastundeavaldustega nende iraanlaste ja armeenlaste perekondadele, keda täna toimunud lennuõnnetuse tragöödia puudutab.
Jacek Saryusz-Wolski
fraktsiooni PPE nimel. - Lugupeetud juhataja! Tahan meenutada selle arutelu tooni, mis toimus ametist lahkuva väliskomisjoni erakorralisel istungil eelmisel kolmapäeval, sest uut komisjoni polnud aega kokku kutsuda.
Kuna kõik teavad fakte liigagi hästi, ei hakka ma neil pikemalt peatuma. Euroopa Liidul on kohustus rõhutada inimõiguste universaalsust, jälgida inimõiguste rikkumisi Iraanis väga pingsalt ning noomida Iraani julmuse ja vägivalla pärast. Eelmisel nädalal kohtusid väliskomisjon ja Iraani suhete delegatsioon Iraani kodanikuühiskonna esindajatega, kusjuures sellised aspektid tunduvad meile äärmiselt olulised.
Toetame täielikult eesistuja, nõukogu ja komisjoni seniseid avaldusi ja võetud seisukohti, kuid palume ka nõukogul tagada, et ELi liikmesriigid ja nende suursaadikud Teheranis järgiksid täiel määral ELi suuniseid inimõiguste kaitsjate ja piinamiste ärahoidmise kohta. Samuti peame edastama komisjonile oma tungiva nõudmise, et kasutataks kõiki olemasolevaid vahendeid. Peaksime toetama ja tugevdama kodanikuühiskonna organisatsioone Iraanis, seda eriti demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi kaudu, ja pingutama selle nimel, et saavutada Iraani kodanikuühiskonnaga uued kokkulepped näiteks niisugustes vaidlusi tekitavates valdkondades nagu võitlus narkokaubanduse vastu, pagulastega seotud küsimused, akadeemiline vahetus ja ajakirjanike külaskäigud Euroopasse. See aitaks kaasa inimestevaheliste kontaktide edendamisele ja selle tulemusel suureneks sõnavabadus kõnealuses riigis. Tuleb küll rõhuda inimõigustele, kuid mitte rakendada isolatsiooni! Tuleb pidada dialoogi, isegi kui see on väga keeruline.
Praegu on meil suhetes Iraaniga väga raske ja pingeline aeg. Ülimalt oluline tuumarelva küsimus on ootel: mis saab edasi? Ühe võimaliku meetmena kaalutakse sanktsioone. Oleme tõesti veendunud, et Euroopa Liit peab leidma viisi, kuidas Iraaniga kõigis neis küsimustes taas dialoogi asuda. Vajadus leida viis ehitada üles värske usaldus ja luua tugev diplomaatiline protsess pole kunagi olnud suurem kui praegu. Peaksime pakkuma nõukogule ja komisjonile nende jõupingutustes täielikku toetust. Meie Euroopa Parlamendis omakorda peame jätkama jõupingutusi, et tugevdada suhetes Iraaniga parlamentaarse diplomaatia aspekti, kasutades selleks tugevnenud sidet Majlis'ega.
Richard Howitt
fraktsiooni S&D nimel. - Austatud juhataja! Mida iganes inimesed arvavad Iraani valimiste tulemuse kohta, pole kahtlust selles, et kümned - sajad - inimesed on saanud haavata, kümned on tapetud valimistest saati riigis toimunud protestiüritustel ning tuhanded inimesed, nagu ilmneb, on poliitiliste vangidena kinni peetud. Euroopa Parlament kogu oma koosseisus peaks seega need inimõiguste rikkumised kõhklemata hukka mõistma, samuti nagu valimiste järel aset leidnud vaba ajakirjanduse takistamise.
Samuti peaksime tunnistama - nagu härra Saryusz-Wolski mainis seoses eelmise nädala väliskomisjoni istungiga -, et üks parimaid viise vabade ja ausate valimiste üle otsustamiseks on kutsuda vaatlejad seda protsessi jälgima, kusjuures Euroopa Liidul on selles head kogemused. Täna siin saalis tuleb märkida, et komisjonil polnud meie nimel usku sellesse, et nad saavad teha iseseisvat, ausat ja objektiivset tööd, mistõttu meil on küllalt põhjust öelda, et me ei usu valimiste tulemusi.
Tunneme südamest kaasa iraanlastele, kes on saanud haavata, keda on kinni peetud või kelle inimõigusi on rikutud. Oleme mõttes nendega, kuid palun siinviibijatel mitte unustada ka seda iraanlast, kes töötas Briti saatkonnas. Ta on kinni peetud ja teda süüdistatakse täiesti õigustamatult protestide õhutamises. Tunneme südamest kaasa ka prantsuse üliõpilasele, kelle Iraani võimud kinni pidasid. Peaksime kiitma oma kolleege eesistujariigist Rootsist, kes on nimetatud riikidele abiks olnud ja taganud Euroopa Liidu kooskõlastatud tegevuse vastusena juhtunule, ning me palume neil sama moodi jätkata.
Lõpetuseks, mul on häbi, et selles eelmisel reedel toimunud arutelus, milles Briti Rahvuspartei esimest korda sõna võttis, kirjeldas Euroopa Parlamendi liige islamit kui vähki, mis tuleks Euroopast keemiaravi abil eemaldada. See ei väljenda brittide vaateid; see pole Euroopa suhtumine islamisse. Peaksime olema sellise suhtumise vastu, samuti nagu oleme ebaõigluse vastu kogu maailmas.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
fraktsiooni ALDE nimel. - (NL) Iraan on suur riik suure ja valdavalt noortest inimestest koosneva elanikkonnaga, pika ja sündmusterohke ajalooga ja muljetavaldava kultuuriga. Lisaks asub Iraan ühes planeedi kõige tundlikumas piirkonnas. Kõigil eespool nimetatud põhjustel ja samuti kaastundest kaasinimeste vastu ärgem olgem Iraanis toimuva suhtes ükskõiksed. Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsioon ei poolda jõu abil riigikorra muutmist. Usume, et kõigil maailma rahvastel, sealhulgas Iraani rahval, peab olema õigus valida oma juhte ning neid asendada, kui nad enam edukad pole.
Iraani praeguse riigikorra all toimunud valimised ei vasta rahvusvaheliste standardite kohaselt vabade ja ausate valimiste nõuetele ning nii oli ka hiljutiste presidendivalimistega. Kuid isegi Iraanis kehtivate rangete piirangute tingimustes keeldusid rahvamassid tunnustamast ametlikke tulemusi ja läksid tänavatele protestima. Iraani rahvast ei veennud äärmiselt piiratud ülevaade tulemustest, mistõttu protestid jätkusid.
Protestid suruti iseäranis vägivaldselt maha ja vastutusele võtmine jätkub siiani. Mõistame sellise teguviisi kindlalt hukka ning kutsume Iraani võime üles seda viivitamatult lõpetama ja vabastama kõik vahi alla võetud. Samuti tuleb otsekohe lõpetada välisajakirjanike, valitsusväliste organisatsioonide töötajate ja Teheranis asuvate välisriikide saatkondade iraanlastest töötajate vahistamine.
Head kolleegid, austatud juhataja, nõukogu eesistuja, komisjon! Riigikord, mis pöördub niimoodi omaenda inimeste, sh noorte vastu, kaotab kogu oma õiguspärasuse mitte ainult oma kodumaal, vaid ka rahvusvaheliselt. Seega on eriti traagiline, et need dramaatilised arengud leiavad aset ajal, mil Ameerika Ühendriikide president on väljendanud soovi asuda Iraaniga dialoogi. Iraan on kaotamas oma ajaloolist võimalust maailma areenil, mida nii tema ajalugu kui ka kultuur väärib.
Daniel Cohn-Bendit
Volinik, nõukogu eesistuja, komisjoni president, kallid kolleegid! Kui üks rahvas tahab vabaks saada, siis väärib ta meie imetlust ja solidaarsust. Nii on Iraani rahva puhul. On tõsi, et sealsed valimised tegelikult lõppesid enne, kui algasid, kuid isegi neil valimistel suutis Iraani rahvas leida selle Achilleuse kanna, et väljendada oma iha vabaduse ja demokraatia järele.
On tõsi, et meie huvides tuleks säilitada dialoog Iraani - terroristliku - võimuga; selle vastu ei vaidle keegi. Samas ei saa me lihtsalt asuda selle kui päevakorrapunkti juurde. See, mis toimus Teheranis, on täiesti kohutav. Piinamine leiab Iraani vanglates aset iga päev, kuid mitte ainult Ühendkuningriigi kodanike puhul. Ka iraani mehi ja naisi piinatakse neis vanglates iga päev.
Seetõttu peab Euroopa häält tõstma. Tean, et on keeruline saavutada tasakaalu Iraani rahva huvide ja kaitse ning meie enda huvide vahel, mis alati ei ole samad. Kuid isegi kui see on keeruline, on tähtis rõhutada, et peame iga päev näitama üles solidaarsust Iraani rahvaga. Kutsun komisjoni ja nõukogu üles analüüsima, mis rolli mängisid Nokia ja Siemens ning milline oli Euroopa relvade osa Iraani rahva allasurumisel. On siiski mõeldamatu, et need olid suured Euroopa ettevõtted, kes võimaldasid Iraani valitsusel suruda maha iraanlaste vabaduse ja iha vabaduse järele.
(Aplaus)
Struan Stevenson
fraktsiooni ECR nimel. - Austatud juhataja! Kas me mõistame, et sel ajal kui meie siin istume ja arutleme hiljutise ülestõusu üle Iraanis, on enam kui 50 üliõpilasliidrit - vahistatud protestijad - toodud välja ja Iraani võimude poolt üles poodud ning üle 200 inimese on tapetud tänavatel, sealhulgas ka Neda, kellest on saanud rahvusvaheline ja väga mõjus Iraani rahva vastase fašistliku riigikorra julmuse sümbol? Ja kas me sel ajal, kui me jätkuvalt naudime oma positsiooni Iraani valitsuse suurima kaubanduspartnerina, mõtleme tõsiselt, et raha on tähtsam kui elu?
Miks me pole valmis rakendama karmimaid sanktsioone? Miks me Euroopa Parlamendina ei heida tarbetuna kõrvale oma Iraani suhete delegatsiooni, millest on viimase viie aasta jooksul saanud vaid Brüsselis asuva Iraani saatkonna hääletoru ja mis on teinud ELi institutsioonidele häbi? Heitkem see kõrvale ning hakakem Iraani võimudega karmilt rääkima. See on ainus keel, millest nad aru saavad.
Helmut Scholz
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (DE) Austatud juhataja, volinik, minister, head kolleegid! Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsioon on sügavalt mures Iraanis jätkuva vägivalla pärast. Ka meie mõistame kõige karmimalt hukka demonstrantide julma väärkohtlemise. Oleme ülimalt mures suure hulga kinnipeetavate saatuse pärast ning nõuame nende kohest vabastamist ja leiame, et ka Euroopa Parlament tervikuna peaks seda tegema.
Samuti oleme kriitilised meedias ja teiste riikide valitsusringkondades avaldatud kommentaaride suhtes, milles kasutatakse Iraani kodanike seaduslikke proteste oma huvides ära. Isegi kõige hiljutisemad arengud Iraanis ei õigusta Iraani tuumarajatiste vastu suunatud sõjalise tegevuse plaane. Minu fraktsioon ei kiida niisuguseid strateegiaid heaks. Seetõttu me tervitame president Obama avaldust, milles ta keeldust andmast Iisraelile rohelist teed Iraani ründamiseks. Ka USA president usub diplomaatiasse. Iraan on suveräänne riik. Üksnes sealsel rahval on õigus otsustada muutuste üle oma ühiskonnas. Suveräänse riigi valitsus peab avalikult tunnistama soovi muutusteks ja suruma läbi poliitilise lahenduse.
Fiorello Provera
Lugupeetud president, õnnitlen teid teie valimise puhul. Valimiste tulemusi vaidlustavate kodanike mahasurumine, meedia tsensuur ja vastaste tagakiusamine kinnitab demokraatia puudumist Iraanis. Sarnaseid olukordi näeme ka muudes riikides, nt Hiinas, kuid Iraani puhul on enam põhjust mures olla.
Esiteks tema ülemvõimu saavutamise püüdluste tõttu, mis väljenduvad tema sekkumises naaberriikidesse, näiteks Basra piirkonda Iraagis, ja Liibanoni Hezbollah'le avaldatava toetuse tõttu. Teiseks tugeva mõju tõttu, mida usuline äärmuslus avaldab selle islamivabariigi poliitilisele võimule. Mõne tunni eest mõisteti üks laulja - iraani laulja - usu laimamise eest viieks aastaks vangi ja kaksteist sunniiti mõisteti surma.
President Ahmadinejad on mitmel puhul teatanud, et Iisraeli riigi hävitamine on tema peamine poliitiline eesmärk. Lisaks tekitab ärevust Iraani soov arendada tuumaprogrammi rahvusvahelise kontrollita.
Pidades silmas asjaolu, et Iraan on üks suurimaid gaasi- ja naftatootjaid, paistab tema tegelikuks eesmärgiks olevat ilmne soov arendada tuumarelvi selleks, et šantažeerida selles piirkonnas asuvaid riike ja kogu rahvusvahelist üldsust. Seega on vaja kogu Euroopa poliitilise kogukonna tohutut jõupingutust, et tekitada õige tasakaal Ayatollah' režiimi vastu olemise ning olemasolevate ja aktiivsete mõõdukate ja reformistlike Iraani rühmituste toetamise vahel.
Seetõttu saaks demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi ressursse kasutada praeguse mahasurumise ohvrite toetamiseks. Mingitki laadi poliitiline sekkumine aga ei saa olla tõhus, kui kõik Euroopa riigid selles ei ühine ja koos ei tegutse.
Krisztina Morvai
Austatud juhataja! Lubage mul 20-aastase rahvusvahelise kogemusega inimõiguste juristina paluda Euroopa Parlamendil õiguspärasuse ja usaldusväärsuse huvides uurida täpsemalt inimõiguste olukorda kolmandas maailmas ja teistes väljaspool ELi asuvates riikides, kuid samas palun heitke põhjalikum pilk ka demokraatia, õigusriigi ja inimõiguste olukorrale ELis ning seda eriti minu kodumaal Ungaris. Tutvustan teid mõnede asjaoludega.
23. oktoobril 2006 toimus 1956. aasta revolutsiooni mälestuseks suur demonstratsioon umbes 100 000 osavõtjaga. Selle organiseeris suurim opositsioonipartei Fidesz, millel on siin Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioonis suur esindatus ja mis sisuliselt võitis sel aastal Ungaris valimised. Osalejate hulgas olid keskklassi perekonnad, vanemad inimesed, lapsed, kusjuures elajalikult käituv Ungari politsei ründas seda rahvahulka julmalt pisargaasi ja kummikuulidega ning rakendas hobustel politseinikke, põhjustades mitmesajale inimesele tõsiseid vigastusi. Samal puhul peeti mitusada inimest ebaseaduslikult kinni ja neid piinati vanglas.
Viimase kolme aasta jooksul kuni tänaseni ehk alates sellest ajast, mil 216 rahumeelset demonstranti peeti ebaseaduslikult kinni ja politsei käitus nendega elajalikult, on iga kord valitsusevastaste protestide puhul - ja seda mitte Iraanis, Hiinas või Hondurases, vaid ELi liikmesriigis Ungaris - toimunud sama asi: massiline politseivägivald, inimeste ebaseaduslik kinnipidamine.
Kas tohin teid paluda ühendada minuga jõud ja aidata mul, poliitilisest kuuluvusest hoolimata, teada saada, mis juhtus ja kes vastutab, püüda ohvrite suhtes õigust jalule seada ning püüda Euroopa Liiduna teha lõpp inimõiguste massilisele rikkumisele ELi sees, et me oleksime usaldusväärsed ja õiguspärased uurima inimõiguste olukorda Iraanis või mis tahes muus riigis väljaspool Euroopa Liitu.
Francisco José Millán Mon
(ES) Austatud juhataja, kallid kolleegid! Olen siin, et rääkida Iraanist, ning esmalt sooviksin samuti väljendada oma kaastunnet täna hommikul toimunud lennuõnnetuse ohvritele.
Head kolleegid! Nõustun paljude mõtetega, mida siin on juba väljendatud valimistejärgse olukorra kohta Iraanis. Need valimised polnud ei vabad ega ka ausad ning võimaldasid president Ahmadinejadil ja tema režiimi kõige radikaalsematel esindajatel võimule jääda, surudes vägivaldselt maha demonstrandid, takistades ajakirjanikke tegemast oma tööd ja püüdes teha eeldatava välise vandenõu riigisisese korratuse eest vastutavaks, kasutades seejuures tõe varjamiseks valeinfot.
Kindel on see, et Iraani režiim on tõsiselt kannatada saanud, seda nii riigis endas kui ka selle välise kuvandi mõttes. Lisaks on viimastel aastakümnetel võimu nautinud oligarhia lõhenenud, mis mõjutab riigikorra stabiilsust. Samal ajal kasvab inimeste jätkuv rahulolematus, seda eriti siis, kui naftahinnad taas ei tõuse ja majanduslik olukord selle tagajärjel ei parane.
Euroopa Liit peab püsima ühtse rindena ja mõistma jätkuvalt hukka Iraanis toime pandud inimestevastase väärkohtlemise. Tuleks nõuda suuremat austust inimõiguste vastu ning peame ka vaatama, kuidas saame aidata kodanikuühiskonda, sealhulgas eelkõige neid ühiskonnagruppe, kes tahavad demokraatlikku pluralismi ja inimõiguste austamist oma riigis. Me ei tohiks valmistada pettumust neile ühiskonnagruppidele, kes vaatavad Lääne, sealhulgas Euroopa Liidu poole.
Ometi ei tohi me Iraaniga seoses unustada ära tema tuumaprogrammist tulenevaid ohte, kuna see avaldab sealsele piirkonnale ja tuumarelva leviku tõkestamisele üldisemalt destabiliseerivat mõju. On tähtis, et Euroopa Liit ja Ameerika Ühendriigid jätkaksid selles küsimuses oma koostööd, ning olen kindel, et see on eesistujariigi Rootsi jaoks prioriteet.
Peame täielikult kaasama Venemaa ja Hiina, kes on ÜRO Julgeolekunõukogu alalised liikmed. Nende toetus on esmatähtis selleks, et leida selle tõsise ohuga seoses läbirääkimiste teel lahendus, mis nõuab rahvusvaheliselt üldsuselt ühtsust ja kindlust. Seega ma tervitan eelmisel nädalal G8 tippkohtumisel vastu võetud sellekohast resolutsiooni.
Kallid kolleegid! Eelmiste nädalate sündmused on avalikult näidanud praeguste Iraani liidrite äärmuslikkust ja radikaalsust, mistõttu on selge, et rahvusvaheline üldsus ei saa lubada neil tuumarelvi omada.
María Paloma Muñiz de Urquiza
(ES) Austatud juhataja, nõukogu eesistuja, komisjoni president! Alustan oma esimest kõnet sel täiskogu istungil tervitades seda, et arutelu olukorra üle Iraanis ei kutsunud esile Iraani silmapaistev meediakajastus, mille omakorda tõrjus välja Hiina, Honduras, G20 tippkohtumine jne.
Kahjuks on hiljutised sunniidi võitlejate hukkamised Iraanis toonud selle riigi ja sealsed inimõiguste rikkumised ajalehtede esikülgedele tagasi. Kuid ma ei arva, et uudistes kajastatav peaks innustama Euroopa Parlamenti valima päevakorda välispoliitika teemasid, vaid pigem peaks seda tegema Euroopa Parlamendi enda vastutustunne ning kaalutletud ja sidus reaktsioon kooskõlas tema suureneva rolliga Euroopa Liidu välispoliitikas, eriti inimõiguste valdkonnas.
Selle rolliga, austatud juhataja, kaasneb kohustus jälgida nende vahendite järjekindlat kasutamist, mis Euroopa Liidul selles valdkonnas olemas on, ning Iraani puhul ei tohiks me hoida dialoogi tuumarelvade üle täiesti lahus inimõigusteteemalise poliitilise dialoogi täielikust puudumisest.
Struktureeritud dialoog inimõiguste teemal on peatatud alates 2004. aastast. Meil puudub koostöö- ja kaubanduskokkulepe, millega siduda demokraatiat käsitlev punkt, me pole suutnud saata valimistele vaatlusmissiooni ning demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi summad on väiksed.
Peame nii Euroopa Parlamendis kui ka kogu Euroopa Liidus tõhusamalt kasutama vahendeid, mis on meile kättesaadavad ja millega oleme end varustanud. Mõned siin Euroopa Parlamendis ja Iraani opositsioonis on nõudnud suhete täielikku katkestamist Iraani režiimiga ja uue valitsuse mittetunnustamist.
Mõistame karmilt hukka poliitilise surveavalduse ja sõnaõiguse lämmatamise Iraanis, kuid me ei arva, et peaksime loobuma olemast inimõiguste ja demokraatia kaitse ning vaesusevastase võitluse jõud. Selleks, austatud juhataja, vajame dialoogi, läbirääkimisi ja diplomaatiat ning peame leidma ühised huvid ja ehitama üles tsivilisatsioonide liidu. Kutsun nõukogu eesistujat üles seda tegema.
Anna Rosbach
(DA) Austatud juhataja, kallid kolleegid! Euroopa Parlament on arutlenud inimõiguste rikkumiste üle Iraanis mitmeid kordi ja teeme seda taas täna. Sõnadest üksi on vähe, et muuta nende diktaatorite kohutavat käitumist. Aeg on astuda tõelisi samme. Vabaduse järele igatsevate ja tänavatele kogunenud vaprate inimeste jõhkrast tapmisest ajendatuna peame võtma mõningase vastutuse selle eest, et see kriminaalne riigikord kukutatud saaks. Sellisel riigikorral ei ole kohta 21. sajandis. Euroopa valitsused peavad tegema Iraani režiimi kohta aruande ÜRO Julgeolekunõukogule ning nõudma, et kuritegude toimepanijad, eelkõige Ali Khamenei ja Mahmoud Ahmadinejad, toodaks rahvusvahelise kohtu ette.
Iraani rahvas tahab vabadust ja me peame toetama nende soovi vabade valimiste järele ÜRO järelevalve all. Euroopa Parlament ei saa säilitada oma Iraani delegatsiooni, mis oma viimasel kohtumisel osutus diktaatorliku režiimi tööriistaks, mille eesmärk oli mõjutada Euroopa Parlamenti. Peame näitama, et me ei tee diktatuuridega koostööd.
Nick Griffin
Lugupeetud juhataja! Eelmisel aastal olin vaatleja 1956. aasta revolutsiooni mälestusüritusel Budapestis. Võin kinnitada, et dr Morvail on õigus kritiseerida neid, kes muretsevad Iraani pärast ja eiravad samal ajal inimõiguste rikkumisi siin Euroopas.
Olen kindel, et ükski Euroopa Konservatiivide ja Reformistide fraktsiooni liige pole nii silmakirjalik, et mõista Iraani hukka valimisteaegse vägivalla pärast, samas kui David Cameron on organisatsiooni Ühiselt Fašismi Vastu (Unite Against Fascism) sponsorite seas - tegu on äärmusvasakpoolseid kurjategijaid koondava organisatsiooniga, mis tavapäraselt kasutab hirmutamist ja vägivalda rahvuslastest dissidentide vastu Suurbritannias. Sama kehtib ka viie praeguse leiboristist, liberaaldemokraadist ja konservatiivist parlamendiliikme kohta, kellel lasub häbi selle eest, et nad toetavad briti maksumaksjate raha kasutamist selleks, et pidada ülal oma väge, mis ajab laiali opositsiooni kogunemisi ning ründab oma vastaseid telliste, viskodade ja sõrghaamritega.
Kuid minu peamine mõte on see: olenemata sellest, kui heasoovlik ja isegi õigustatud siinne Iraani kriitika ka pole, kasutavad võimsad huvigrupid, kes tahavad selle riigi ründamisest kasu saada, seda sõjapropagandana. Nii neokonservatiivid, naftakompaniid, ehitusettevõtted kui ka Saudi Araabia Wahabi mullad tahavad, et Iraani suveräänne riik agressiivse sõjaga hävitataks. Isegi Euroopa liberaalid pole nii naiivsed, et nad taas langeksid massihävitusrelvi puudutavate valede lõksu, mistõttu inimõigusi kavandatakse nüüd uue casus belli'na.
Ärge hüüdke kaasa sõjaõhutajate koorile, kes tahavad kolmandat seadusvastast ja kasu asemel kahju toovat Lääne rünnakut moslemimaailma vastu. Või kui te peate seda tegema, siis ärge jätke seda sõda, mida silmakirjalik retoorika aitab õigustada ja valla päästa, tavalise vapra briti kahuriliha - 18-aastaste Mersey, Thamesi ja Tyne'i äärest pärit poiste - kanda. Selle asemel saatke omaenda pojad, et nad tuleks koju kastides või ilma jalgade, käte ja terve mõistuseta, või tegelge oma asjadega.
Filip Kaczmarek
(PL) Austatud juhataja! Süütute inimeste surm on alati tragöödia. Kuid kui nad surevad, kaitstes niisuguseid väärtusi nagu vabadus ja tõde, siis võime öelda, et nad ei kannatanud asjata - nagu see on hiljutiste ohvrite puhul Iraanis. Olukord on muutunud väga halvaks, kui ühe režiimi esindajad tulistavad demonstrantide pihta, panevad vastased vangi ning piinavad ja tapavad neid. Ainsaks lootuse ja optimismi allikaks on see, et nende sündmuste kaudu võivad poliitikud ja kogu maailma avalikkus saada teadlikuks Iraani riigikorra tõelisest olemusest, mis on võimeline tänapäeva maailma miinimumnõudeid eiravateks tegudeks. Selle režiimi kätel on veri. Peaksime seda meeles pidama ja töötama selles suunas, et muuta olukorda, mida me vastuvõetavaks pidada ei saa. Niisugustes olukordades kerkib alati üles küsimus: mida me saame teha? Saame näiteks toetada juba väljendatud nõudeid ja ettepanekuid.
Esiteks peavad Iraani võimud lõpetama vägivalla kasutamise nende vastu, kelle arvamus võimulolijate omast erineb. Selliste riikide puhul nagu Iraan peaks rahvusvaheline üldsus jälgima ja tagama põhiliste inimõiguste järgimist.
Teiseks tuleks Iraanis korraldada vabad ja ausad valimised, kus oleks võimalik kandideerida kõigil, mitte ainult nendel, kellele on selleks luba antud. Juhuslikult just nendel, kes otsustavad valimistel kandideerimise õiguse üle, pole endal demokraatlikku mandaati. Valimiste ausust peavad kinnitama sõltumatud välisvaatlejad - muidu pole valimistel mõtet.
Kolmandaks peaksime tegema kõik selle nimel, et lahendused oleksid Iraani jaoks rahumeelsed ja poliitilised, mis tähendab, et peaksime toetama neid iraanlasi, kes tahavad põhjapanevaid muutusi oma riigis, s.t et Iraani valitseksid need, kes võidavad ausad valimised, ning Iraan ise ei oleks enam ohuks maailma julgeolekule.
Eksiilis olev Iraani opositsiooni liider proua Rajavi ütles, et Iraanis toimunu on selle riigikorra lõpu algus. Loodan siiralt, et proua Rajavil on õigus.
Mario Mauro
(IT) Austatud juhataja, head kolleegid! Olen tänulik eesistujariigile Rootsile enne meie arutelu esitatud tähelepanekute eest, mis minu meelest olid tasakaalustatud ja panid meid mõistma seda kohustust, mida meil palutakse täita. Tahaksin sellega seoses teha ühe tähelepaneku, mis tuleneb sellest, et nägin, nagu ka paljud teised, televiisorist rahvahulki, kes teatud moel õhutasid viimaste päevade protesti.
Kuigi on tõsi, et Iraan on teokraatia, milles fundamentalism on kujundanud tema kava hoida enda käes võimu, teeseldes, et see on jumala nimel, oleme viimastel päevadel näinud ka inimesi tänavatel karjumas, et jumal on suur. Milline erinevus! Erinevus väljanägemises, tahtes, mida inimesed on väljendanud, ja kindlas otsuses mitte olla vägivaldne paneb meid mõistma, et Iraanis pole vabaduse- ja tõearmastus, armastus oma rahva vastu ning armastus ja lugupidamine kõigi vastu veel surnud.
Kolmkümmend aastat teokraatiat ja süstemaatilist inimeste hävitamist pole suutnud kustutada mälestust, mis on meie kõigi südametes. Sellele võlgneme ustavuse. Sellele - tõearmastusele ja vabadusearmastusele - võlgneme oma tingimusteta pühendumuse ning just see peaks suurendama kõigi vastutust, sest palve Euroopa institutsioonidele olla tugevad, otsusekindlad ja teha oma hääl kuuldavaks ei ole mitte Euroopa Parlamendi soov geopoliitilise silmapaistvuse järele, mis näitab, et seni kuni ta esindab poliitilist projekti, mida me nimetame ühtseks Euroopaks, ei tohi Euroopa institutsioonid hüljata vabaduse- ja tõearmastust, mis on olemas neis, kes seda viimastel päevadel on demonstreerinud.
Tunne Kelam
Austatud juhataja! Iraanis on toimunud otsustava tähtsusega muutus. Meie esmane järeldus peaks seega olema, et Iraan pole praegu ega tulevikus enam samasugune. Seda seetõttu, et miljonid iraanlased keelduvad olemast oma klerikaalsete valitsejate pantvangid. Nad on selle diktatuuri vastu välja astudes näidanud üles imestusväärset julgust.
Seega ei ole asi valimistulemuste tavapärasest enamas võltsimises. Seekord olid jultunult võltsitud valimistulemused väljundiks rahva protestile, mida Iraani-välised eksperdid ei osanud või ei tahtnud oodata.
See meenutab mulle 20 aasta tagust olukorda Ida-Euroopas: kui Lääne valitsused olid valmis pikaajaliseks kohanemiseks ja kooseksisteerimiseks nõukogude totalitaarse süsteemiga, muutusid järsku miljonid kommunistliku režiimi pantvangid aktiivseks - nad astusid selle süsteemi vastu välja ja see jõudis järsku lõpule.
Seetõttu tuleb mõista, et Euroopa suhtumine Iraani ei saa jääda samaks - lihtsalt pigistada silm kinni tavapäraseks saanud võltsitud valimistulemuste ja süstemaatilise represseerimise suhtes. On välja arvestatud, et 30-aastase diktatuuri jooksul on vangistatud üle 5 miljoni inimese ja üle 200 000 on surnuks piinatud, ning hiljuti tapeti üle 200 inimese.
ELi riikide valitsused on olnud liiga kõhklevad nende julmade mõrvade hukkamõistmisel ja võimulolijate sundimisel oma käitumise eest vastutust kandma. Kui tahame tõesti Iraani kodanike õigusi kaitsta, peame olema valmis diktaatoritele tõelist valu valmistama. Mida see tähendab? Peaksime näiteks keelama selle režiimi kõigil liidritel ELis reisimise; peaksime nördimuse märgiks oma suursaadikud Iraanist tagasi kutsuma; ja vabad valimised saavad Iraanis toimuda üksnes ÜRO järelevalve all.
Lena Barbara Kolarska-Bobinska
Austatud juhataja! Kuna olukord Iraanis ägeneb ja demokraatia rikkumine kujutab endast ohtu ka kogu sealse piirkonna stabiilsusele, peame väljendama oma muret ja hukkamõistu - kuid need avaldused ei tohi olla vaid sümboolsed ja tühjad. Mõned Euroopa liidrid räägivad uute sanktsioonide kehtestamisest Iraanile, kuid praegu on vaja tekitada arutelu selle üle, kuidas edendada selles riigis demokraatiat rohujuure tasandil.
Olen poolatar ja meie Ida-Euroopas teame, kui vajalikud on sedalaadi tegevused demokraatia kehtestamiseks. Edendamine tuleks kohandada vastava riigi poliitilise ja majandusliku olukorraga, kuid ELi varasemad kogemused demokraatia edendamisel Põhja-Aafrikas, Lähis-Idas ja Ida-Euroopas tuleb üle vaadata ja hinnata, et näha, mida peaks Iraanis tegema, mida saab Iraanis teha ja mis meetmed on praeguses olukorras selles riigis tõhusad.
Tahan teile ka meelde tuletada, et kui EL tahab olla usaldusväärne, peab ta võtma mõned meetmed Moldovas. Varsti pannakse meid uuesti proovile: 29. juulil toimuvad Moldovas valimised. EL peab tegema kõik, mis võimalik, et tagada vabad ja ausad demokraatlikud valimised selles riigis. Ei piisa, kui rääkida demokraatia toetamisest: meie Euroopa Parlamendis ja Euroopa institutsioonides peame selles suhtes aktiivsemad olema.
Bogusław Sonik
(PL) Lugupeetud juhataja! Kindlasti on vaja jälgida valimiste edenemist Iraanis, kuigi konflikti lahendamine peaks algama Iraani võimude avaldusega, et nad lõpetavad vägivalla kasutamise, vabastavad vangistatud opositsiooniaktivistid, inimõiguste kaitsjad, ajakirjanikud, demonstrandid ja teiste riikide kodanikud, keda praegu süüdistatakse Iraanis valitseva olukorra pärast. Peaksime muidugi säilitama täieliku austuse Iraani suveräänsuse vastu, kuid peame ka meenutama Teheranile tema kohustust järgida kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelist pakti.
Tahaksin ka väljendada muret Iraani tuumaprogrammi pärast. Teheranil on õigus tuumaprogrammile, mida kasutatakse rahumeelsetel eesmärkidel, kuid ta on kohustatud ka taastama rahvusvahelise üldsuse usalduse selle vastu, et Iraani tuumategevus on oma olemuselt üksnes rahumeelne.
Maria Eleni Koppa
(EL) Austatud juhataja! Tahaksin väljendada sügavat kahetsust täna Iraanis Qazvini provintsis aset leidnud traagilise lennuõnnetuse puhul.
Tänane arutelu on hädavajalik 12. juunil toimunud valimistele järgnenud sündmuste tõttu. Kuid ma arvan, et peame hoidma oma arutelu õiges raamistikus. Me ei tohi saata valet sõnumit. Igasugune otsene või kaudne seos nende sündmuste ja tuumaprogrammi küsimuse vahel on eksitav. Peab olema selge, et meie tänane teema on demokraatia ja inimõiguste olukord Iraanis.
Uutest sanktsioonidest rääkimine ei aita mitte mingil juhul lahendada Iraani rahva tõsiseid probleeme. Demokraatiat ei saa sel moel peale sundida. Meie Euroopa Liidus peame suurendama jõupingutusi demokratiseerimise ja põhivabaduste austamise nimel, kuid seejuures peame asetama selle teema olulise poliitilise dialoogi raamistikku ja tugevdama oma kontakte kodanikuühiskonnaga.
Peame ka nõudma valimispettuste kohta käivate kaebuste edasist uurimist ja veel kord rõhutama, et rahumeelse protesti õigus on iga riigi rahva võõrandamatu õigus.
Seega peame vägivalla täna siit tribüünilt täielikult hukka mõistma ning nõudma sõnavabaduse tegelikku austamist nii Iraanis kui ka igas muus maailma riigis.
Michael Gahler
(DE) Austatud juhataja! Minu arvates on hea, et peame seda arutelu uue parlamendikoosseisu ametiaja esimesel nädalal. Kahjuks lükkas meie fraktsiooni juhatus ühe resolutsiooni ettepaneku tagasi. Küsin endalt, kellele me siin õieti tähelepanu pöörame.
Resolutsioon oleks olnud Iraani dissidentidele kasulik, kui me oleks neile käegakatsutavas avalduses kinnitanud, et ametlikult presidendivalimistena kirjeldatu ei vastanud mingilgi määral rahvusvahelistele demokraatia standarditele, sest Kaitsenõukogu lükkas tagasi enamiku kandidaate, ja isegi nende puhul, kellel lubati kandideerida, ei saa öelda, et neile anti võrdsed võimalused. Poliitilisest aspektist võime seega tingimusteta järeldada, et nende valimiste tulemused, nii nagu need teatavaks tehti, ei väljendanud Iraani rahva tahet.
Kasutagem ELina aktiivselt oma demokraatia ja inimõiguste vahendeid, toetagem olemasolevat kodanikuühiskonda või isegi juriste, nagu näiteks Shirin Ebadi, kes seisab seal bahai kinnipeetute eest. Usun, et selline poliitika võib seal olla praegu edukas, seda isegi lühemas perspektiivis.
(Aplaus)
Ulrike Lunacek
(DE) Austatud juhataja, nõukogu eesistuja, head kolleegid! Eelmisel nädalal väliskomisjoni kohtumisel kuulsime - minu kui uue liikme suureks rõõmuks - iraani filmirežissööri härra Makhmalbafi kõnet, milles ta ütles meile väga otsekoheselt, et enne neid valimisi oli Iraanis 20% demokraatiat, kuid pärast valimisi, mis tema arvates oli pettus, pole demokraatiast enam midagi järele jäänud.
Ka mina nõustun selle kirjeldusega - need olid kohe kindlasti petuvalimised, mis jätsid suureulatusliku valimispettusega enamiku Iraani rahvast, kes oli muutusi nõudnud, sellest õigusest ilma. Nõukogu eesistuja, üks asi huvitab mind eriti: augusti keskel toimub nn uuesti valitud härra Ahmadinejadi ametisse pühitsemine. Mille üle praegu nõukogus ja ka liikmesriikides arutletakse? Kas Euroopa Liit ja liikmesriigid on sellel ametisse pühitsemisel ametlikult esindatud? Loodan kindlasti, et ei ole, sest minu arvates ei peaks pärast neid petuvalimisi olema seal ametlikku Euroopa Liidu esindatust, ning kuigi ma toetan edasist dialoogi, ei tohiks keegi Euroopa Liitu sellel ametisse pühitsemisel esindada. Milline on teie seisukoht selles? Kuidas selle asjaga praegu tegeldakse?
Pier Antonio Panzeri
(IT) Austatud juhataja, kallid kolleegid! Välispoliitika teemade üle arutlemisel, näiteks tänase Iraani teema puhul, on alati risk, nagu teame, et võime tegelikult aset leidvatest sündmustest natuke maha jääda. Pole siiski kahtlust, et Euroopa Parlament võib, kui ta seda tahab, mängida olulist rolli, sundides Euroopat ja rahvusvahelist üldsust võtma hetkesündmusi tõsiselt ning rakendama kõiki vajalikke algatusi eesmärgiga tagada demokraatliku süsteemi tegelik juurutamine Iraanis.
Pärast suurt tähelepanu, mida osutas rahvusvaheline üldsus valimistejärgsele ajale Iraanis ja tänavademonstratsioonidele, mida Iraani režiim püüdis vägivallaga maha suruda, tuleb tagada, et riigis valitsevale olukorrale ei laskuks vaikus. Realistlik lähenemine ei tähenda, et Iraani küsimus võetakse päevakorrast maha. Meie ja samuti eesistujariik Rootsi, keda ma tänan täna väljendatud seisukohtade eest, saame hoida seda teemat tähelepanu keskmes, et edendada koos Ameerika Ühendriikide, Venemaa ja teiste riikidega tugevat algatust, mille eesmärk on muuta arenguid Iraanis - alates demokraatlikest õigustest kuni tuumaküsimuseni.
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Lugupeetud juhataja! Paaril viimasel nädalal on meid liigutanud iraanlaste korduvalt üles näidatud kangelaslikkus ja vaprus, kui nad läksid oma türannide kuulipildujate ja kumminuiade vastu paljaste kätega. Asjaolu, et suur hulk naisi juhtis demonstrante, väljendab ilmselgelt iraanlaste kindlat otsust elada tõelises demokraatias.
Nõukogu eesistuja, Euroopa Liidu reaktsioon on olnud liiga nõrk ja arglik. Peame saatma väga tugeva poliitilise signaali, väljendamaks seda, et me mitte mingil juhul ei tunnusta seda talumatut teokraatlikku diktatuuri.
Väga hea lahenduse on välja pakkunud eksiilis olev vastupanuliider Massoud Rajavi: ülemjuht tuleb võimult kõrvaldada ja ajutine ekspertide kogu peab kuulutama välja rahvusvahelise järelevalve all toimuvad vabad valimised. Kõik muu on ajaraiskamine ja pikendab riigi ebasoosingut.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Alustuseks tervitaksin soojalt uut nõukogu eesistujat Bildti. Tean muidugi, et teda on ees ootamas mitu väga kiiret kuud, sest maailma probleemid hakkavad lasuma tema suurtel ja laiadel õlgadel rohkem kui kuskil mujal.
Austatud juhataja! Mis puudutab Iraani, siis mul on esitada järgmised seisukohad. Esiteks, Iraani režiim on ettearvamatu. Teiseks täheldan, et selles režiimis hakkavad ilmnema juuspeened mõrad, eriti selle religioossetes ringkondades. Kolmandaks olen tähele pannud, et see režiim toetab maailmas kõike, mis on halb või millega kaasneb korruptsioon - olgu see siis Lähis-Idas või Pakistanis. Neljandaks juhin tähelepanu sellele, et dialoogist pole tõesti mingit kasu, ning lõpuks märgin, et selle riigi kodanikud tahavad õigustatult vabadust ning neil peab selles olema meie - eurooplaste - toetus.
Tahaksin küsida teilt, härra Bildt, miks pole nõukogu suutnud välja tulla karmima avaldusega ja miks oleme kuulanud vaid paari riiki, kes tahavad alati tegutseda inimõiguste olukorda trotsides?
Enrique Guerrero Salom
(ES) Austatud juhataja! Tahaksin muidugi alustada sellega, et mõista hukka sündmused Iraanis ja inimeste represseerimine Iraani valitsuse poolt, kuid tahan ühineda nendega, kes on toetanud ideed ühendada Euroopa institutsioonide surve dialoogi ja läbirääkimiste jätkamisega.
Ajalugu ja kogemused on meile näidanud, et igasugune suhete katkestamine autoritaarsete režiimidega ei aita mingilgi moel parandada nende riigikordade all kannatavate inimeste elutingimusi ning samas nõrgendab see nende positsiooni, kes kaitsevad demokraatia ja inimõiguste austamist niisugustes riikides.
Seega ma arvan, et peaksime kasutama kõiki Euroopa Liidu olemasolevaid vahendeid, alustades Euroopa Parlamendiga, et avaldada Iraani režiimile survet, kuid samal ajal peaksime ka jätkama läbirääkimiste ja dialoogiga - sellisega, mis avaldab režiimile survet - ja seda ennekõike kõrge esindaja härra Solana kaudu.
Magdi Cristiano Allam
(IT) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Iraan kujutab endast täna suurimat ohtu rahvusvahelisele julgeolekule ja stabiilsusele: ühelt poolt tegutseb ta oma eesmärgi nimel varustada end tuumarelvadega, rikkudes ÜRO resolutsioone, ja teiselt poolt kordab ta oma soovi hävitada füüsiliselt Iisraeli riik.
Loodan, et Euroopa saab Rootsi eesistumisajal saata Iraanile selge sõnumi, milles märgitakse, et vaieldamatuid väärtusi, nagu õigust elule, inimväärikusele ja valikuvabadusele, ei saa eraldada kahepoolsete suhete arendamisest, ning EL saab öelda selgelt välja, et Iisraeli riigi õigus eksisteerida on vaieldamatu ja et Euroopa, mis on elanud oma territooriumil üle holokausti, ei luba teist holokausti Iisraeli riigi ja inimeste vastu.
Philippe Juvin
(FR) Austatud juhataja! Soovin võtta sõna selleks, et kutsuda Euroopa Parlamenti üles selgelt teatama, et pooldame Iraani vastu suunatud finants- ja tehnilisi sanktsioone.
Muidugi on sanktsioonide vastu palju argumente, sest sanktsioonid hakkavad mõjutama Iraani kodanike elu. Siiski poleks Iraani kodanike jaoks halvim mitte sanktsioonide tõttu tekkinud puudus, vaid meie vaikimine, see, kui me ei tegutse. Sanktsioonid, austatud juhataja, näitaksid, et me pole ükskõiksed, ning usun, et see on tähtis.
Austatud juhataja, just sellepärast peab Euroopa Parlament nõudma Iraani-vastaseid finantssanktsioone.
Charles Tannock
Austatud juhataja! Hirmuäratav Iraani teokraatlik diktatuur on juba süüdi paljudes kuritegudes omaenda rahva vastu: alates bahaide poomisest kuni homoseksuaalide poomiseni ja nüüd ilmselt 50 süütu protestija poomises. Seetõttu me vaevalt et imestame selle üle, et valimised võideti üksnes kavalusega massiliste valimispettuste kaudu. Usun, et mainitud mõra selles režiimis ja protestivate noorte julgus - kellele annan au - kukutab lõpuks kogu selle mäda valitsuse.
Härra Howitt pakkus hiljuti ühel teisel istungil välja, et Euroopa Parlament oleks pidanud nendele valimistele saatma ELi vaatlejad, et nad kinnitaks, kas pettus tõesti leidis aset. Ei, me ei tohi kunagi tunnistada seaduslikuks petuvalimisi, kus kandidaatide ringi piiratakse nende usulise puhtuse põhjal ja milles hääli loetakse suletud uste taga.
Carl Bildt
nõukogu eesistuja. - Lugupeetud juhataja! Olen väga tähelepanelikult kuulanud siin väljendatud erinevaid hinnanguid ja seisukohti. See, nagu juba märgitud, on väga oluline arutelu väga olulisel teemal.
Arvan, et võib õiglaselt öelda, et oleme üksmeelsed oma hinnangus juhtunu kohta, mida oleme näinud televiisorist ja, mis veelgi olulisem, millest oleme kuulnud inimestelt, kes teavad asjast rohkem, kui televiisorist näha saab.
Tahaksin vaielda vastu sellele, kes ütles, et me pole ennast piisavalt selgelt väljendanud. Kui võrrelda seda, mida Euroopa Liit on öelnud ja mida iga teine maailma tähtis organisatsioon on öelnud, pole kahtlust, et meie avaldused on olnud kõige selgemad, kõige järjepidevamad ja karmimate sõnadega.
Oleksime tahtnud, et need sõnad avaldaks rohkem mõju, kui nad seda teinud on, kuid tihti nad ka on mõju avaldanud. Kuid kuna sõnad on siiski tähtsad - milles pole kahtlust -, siis arutleme peamiselt selle üle, mis on Iraanis toimunud alates 12. juuni valimistest.
Arvan, et tuleb keskenduda ka sellele, mida nägime televiisorist enne 12. juunit, sest hiljem oli ootamatult tegemist harjumuspärasest mõneti erineva Iraaniga. Selle riigikorra sees oli kindlasti ka mingi osa elujõudu, pluralismi ning ilmne iha muutuste, avatuse ja reformide järele. Kas see esindas iraanlaste enamikku, on väga raske väljastpoolt hinnata, kuid seda, et see oli mõjukas, tunnistas eriti selle mahasurumise jõud, mida nägime pärast 12. juunit. Seega mõistes hukka seda, mida nägime pärast, ei tohiks me unustada seda, mida nägime enne, ja selle pikaajalist tähtsust.
Minu arvates me räägime ja mõtleme üksmeelselt. Härra Saryusz-Wolski, härra Cohn-Bendit ja härra Mauro, üldjoontes olen teiega sama meelt, arvestades seda, mida hindame. Kuid kõige keerulisem pole see, mida me ütleme; kõige keerulisem on see, mida me teeme selle olukorraga silmitsi olles. Mina leian, et peame tegutsema kahes suunas.
Esimene suund on üsna ilmne. Euroopa Liidul peab olema selge väljaütlemine inimõiguste ja demokraatia kaitseks mis tahes olukorras. Ka muud tegurid võivad tulla poliitika kaalutlemisel arvesse, kuid need ei tohi mingil juhul lahjendada meie inimõiguste kaitse järjekindlust. Niisiis peame mõistma hukka tapmised ja surmanuhtluse kasutamise. Peame nõudma kinnipeetute vabastamist. Peame selgelt väljendama oma nõuet, et austataks vabadust ja iga inimese jaoks maailmas kehtivaid õigusi.
Teiseks - arvan, et selles osas võib olla mõningaid lahkarvamusi - peame olema valmis ka tegevusse asuma. Seda öeldes saan aru, et see on palju keerulisem poliitika kui lihtsalt taganeda, mitte midagi teha või püüda isoleeruda: see on lihtne, raske on sekkuda. Härra Kelam vihjas meie mõningasele ajaloolisele kogemusele, mis puudutab tasakaalustamist. Kuid see, et meil on Euroopas teatud hulk ajaloolist kogemust - mida siin on eriti meenutatud -, võimaldab ehk meil teha julgustüki ja mööda seda teed edasi minna.
Me ei tohiks kunagi uskuda, et vaid diplomaatiline dialoog lahendab kõik siin käsitletud küsimused: ei lahenda. Selles võrrandis on ka muud tegurid. Samas ei tohiks me ka unustada, et on mõned küsimused, mida me oleme kohustatud püüdma lahendada diplomaatilise dialoogi kaudu. Ma pean silmas Briti saatkonna töötajaid, prantsuse üliõpilast ja teisi, kelle küsimusega peame nüüd dialoogi teel tegelema.
Mina olen pärit riigist, kus 1% kodanikest on iraani taustaga. Nad liiguvad edasi-tagasi. Meil on hulgaliselt konsulaarprobleeme, millesse on keeruline süveneda. Peame olema valmis tegutsema, et aidata inimesi erinevatel juhtudel, uskumata, et see lahendab otsekohe kõik probleemid.
Meil on tuumatoimik, millele on vihjatud. Võib olla neid, kes usuvad, et on palju lihtsamaid lahendusi. Mina ei arva, et on olemas lahendus, kui me ei asu sellega seoses tõelisse diplomaatilisse dialoogi. Need on muud küsimused, millega peame tegelema.
See on ilmselt nõudlikum ja keerulisem olukorras, kus praegu oleme, selles pole kahtlust, ning ma arvan, et eelmisel nädalal väliskomisjonis toimunud arutelu käigus tõusid esile mõningad keerulised valikud ja otsused, mida peame tegema mitte üksnes lähinädalatel, vaid lähikuudel - kuid mitte väga palju hiljem. Siin me peame tegevusse asuma - teie, meie nõukogus ja meie kui eurooplased -, kaasates sinna peale ameeriklaste, kes esindavad Obama administratsiooni uut ja head lähenemist, vaid ka teised tähtsad rahvusvahelised osalised - ÜRO Julgeolekunõukogu, Venemaa, Hiina ja maailma laiema üldsuse. Vaid siis saame loota, et suudame lahendada mitte ainult kohesed küsimused, vaid ka muud, mida tuleb käsitleda.
Olen tänulik selle arutelu eest. Arvan, et see on toonud esile meie selge üksmeele, kui peame oma väärtusi kaitsma, kuid ka mõned rasked valikud ja tasakaalustavad tegevused, millega peame järgmistel kuudel ja aastatel tegelema. Te teate, mida me tahame saavutada; peame ka püüdma seda saavutada. Kuid ma ei arva, et see on lihtne ülesanne. Võin teile kinnitada, et nõukogu tegeleb kõnealuse toimiku kõigi aspektidega jätkuvalt.
(Aplaus)
Daniel Cohn-Bendit
(FR) Austatud juhataja! Palun vabandage mind, kuid mulle anti just teavet, mida tahaksin nõukogu ja kõigi oma kaasliikmetega jagada.
Natalja Estemirova, kes oli Euroopa Parlamendi Sahharovi auhinna kandidaat, rööviti täna hommikul Groznõis ja tundmatud röövijad hoiavad teda vangis. Kutsun nõukogu, komisjoni ja Euroopa Parlamendi liikmeid üles avaldama protesti, et Moskva teaks, et me mõtleme Natalja Estemirova peale.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Richard Howitt
Austatud juhataja! Õigsuse huvides, kuna mu kolleeg Tannock mind mainis, tahan öelda paar sõna.
Ma ei nõudnud eelmisel nädalal ELi vaatlejate saatmist ja varem selles arutelus ma tõesti ütlesin selgelt, et kui olukord seda õigustab, peaks Euroopa Liit saama saata vaatlusmissiooni Iraani valimistele. Ometi just seetõttu, et komisjonil polnud enesekindlust seda teha, tunneme asjakohast, õigustatud ja objektiivset muret nende valimiste korraldamise pärast.
Mul on kahju, et härra Tannock polnud mainitud arutelu alguses siin saalis kohal, et seda kuulda, ja loodan, et suutsin valearvamused kummutada.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
