Határozatképesség
Elnök
Boldog vagyok, hogy az Alkotmányügyi Bizottság elnöke is jelen van ma, mert egy igen kényes problémát kell megoldanunk ma. Kedves Jo, kérem térjen vissza a székéhez. Tisztelt hölgyeim és uraim, felvázolom a problémát.
A 149. cikk kimondja, hogy megállapíthatjuk, hogy fennáll-e a határozatképesség. Ahogyan önök is tudják a Parlamentben mindig sok képviselő tartózkodik, hogy vitázzanak és elfogadják a napirendi pontokat, ezért ilyen esetekben nincs szükség határozatképességre. A 149. cikk 3. bekezdése azonban kimondja, hogy amennyiben előzetes felkérés van legalább negyven képviselő részéről, abban az esetben lehetőségünk van megállapítani, hogy fennáll-e határozatképesség vagy nem.
Kaptam egy felkérést negyven képviselőtől, akik szeretnék, hogy megállapítsuk, hogy fennáll-e a határozatképesség vagy nem. Ezért természetesen... Posselt úr, kérem engedje meg, hogy megmagyarázzam a tényeket. Úgy gondolom egyértelmű, hogy van egy előzetes felkérés.
A probléma a következő: ezt követően az eljárási szabályzat már homályosabban fogalmaz. Sehol sem szerepel benne, hogy a negyven képviselőnek jelen kell lennie az ülésteremben a határozatképesség megállapításához szükséges kérvény benyújtásához, de nem is zárja ki ezt. A múltban ilyen esetekben, amelyeknek utánanéztünk, az ülésszak elnöke mindig úgy határozott, hogy a 149. cikk 4. bekezdésének való megfelelés érdekében a negyven képviselőnek az ülésteremben kellett tartózkodnia. A szóban forgó bekezdés kimondja, hogy a határozatképesség számlálásakor a negyven képviselőt is számolni kell, ami azt sugallja, hogy nekik is jelen kell lenniük.
Lehetőségem van belátásom szerint cselekedni, de itt van emellett a felkérés megfogalmazása is: kitér a sürgős ügyekről való szavazásra, az összes sürgős ügyre, nem csupán egyre. Ha mérlegeljük, hogy a határozatképességre vonatkozó felkérés elfogadható és nincsen meg a határozatképességhez szükséges szám, abban az esetben elejtjük a sürgős ügyeket, és ahogyan önök is tudják ezeket a szavazásokat nem lehet elhalasztani. Ez azt jelenti, hogy nem szavazunk Kasmírról, a halálbüntetésről vagy akár Bangladesről. Amennyiben nem szavazunk ezekben a kérdésekben, ezeket már nem visszük át a következő ülésszakra. A végeredmény az lesz, hogy a Parlament nem fog döntést hozni ezekben a sürgősnek mondott kérdésekben.
Mielőtt véleményt mondanék, szeretném meghallgatni az Alkotmányos Ügyek Bizottsága elnökének, Leinen úrnak a véleményét. Tisztelt Leinen úr, az ön meglátása szerint tekintsem úgy, hogy negyven képviselőnek kötelező jelen lennie az ülésteremben, ahogyan azt a 149. cikk 4. bekezdése kimondja vagy pedig tekintsem úgy, hogy a 149. cikk 3. bekezdése értelmében elegendő az előzetes felkérés? Érdeklődve várom válaszát.
Jo Leinen
az Alkotmányügyi Bizottság elnöke. - (DE) Elnök úr, most ellenőriztem és valóban igaz, hogy a 149. cikk kimondja, hogy a képviselők kérhetik a határozatképesség fennállásának megállapítását, de csak abban az esetben, ha ezt negyvenen egyszerre teszik meg. Határozatképesség akkor áll fenn, ha az ülésteremben a képviselők egyharmada jelen van. Egy ilyen kérésre reagálva az elnök megállapítja, hogy fennáll-e a határozatképesség vagy nem.
Ezután következik az ön által is említett 4. bekezdés, amely kimondja, hogy "a határozatképesség fennállásának megállapítását kérő képviselőket jelen levőnek kell tekinteni [...] még akkor is, ha a továbbiakban már nem tartózkodnak az ülésteremben.” Jelenleg egy olyan ülésszakon veszünk részt, amelyet felfüggesztés után folytattunk és véleményem szerint azokat a képviselőket, akik jelen voltak reggel és a határozatképesség fennállásának megállapítását kérték jelen levőnek kell tekinteni akkor is, ha nincsenek már jelen a délutáni plenáris ülésen. Én így értelmeztem a 4. bekezdést.
Úgy hallottam, hogy 40 képviselőtől kapott felkérést azzal kapcsolatban, hogy ma délután megállapítsuk a határozatképesség fennállását. Nézzenek körbe: a 785 egyharmada kicsit több mint 200 és jelenleg csupán nagyjából harmincan vagyunk jelen. Próbálkozhatunk bármivel, hacsak nem érkezik még valaki, nagyon kevés az esélye, hogy elérjük a 200-at.
Elnök úr, tárgyalhatunk a dologról, de ha megállapítja, hogy a jelenlevő képviselők száma nem éri el az egy harmadot, abban az esetben nem tudunk szavazni. Ezt mondja ki az eljárási szabályzat.
Bernd Posselt
(DE) Elnök úr, Leinen úr, én ezen időszerű és sürgető viták veteránjának számítok. Régebben még pénteken tartották őket, most, pedig csütörtök délután kerül rájuk sor. A különböző képviselőcsoportok rendszeresen éltek azzal a trükkel, hogy ehhez hasonló kérelemmel álltak elő, ha olyan sürgős téma került napirendre, ami nem tetszett nekik, mint, amilyen például a mostani Kasmír-kérdés.
Ezért kellett módosítani az eljárási szabályzatot, és kellett bevezetni azt a kitételt, amely szerint 40 képviselőnek kell jelen lennie az ülésteremben - lehet, hogy nincs a legérthetőbben megfogalmazva, de valójában ez volt a reform célja - és kérnie a határozatképesség megállapítását. Ez azért került bevezetésre, mert tisztában voltunk a problémával, és azóta egy alkalommal sem fordult elő, hogy meglett volna a határozatképesség megállapításának kérelmezéséhez szükséges képviselőszám, ezért úgy tekintettük, hogy a határozatképesség fennáll.
Véleményem szerint jogi szempontból fontos lenne megállapítani, hogy mi e cikk célja. Biztos vagyok benne, hogy utána lehetne nézni a bizottsági és plenáris ülések jegyzőkönyveiben. A reform célja az volt, hogy összekapcsolja a határozatképesség kérdését egy olyan kötelező képviselőszámmal, amely elég magas ahhoz, hogy megakadályozza, hogy ez az egész kérdés társasjátékká torzuljon, hiszen ez biztosan tönkre tette volna a vitákat. A viták megmentése érdekében vezettük be akkor ezt a 40 fős képviselőszámot.
Ugyanakkor, ha ma is 40 aláírást kérünk, azzal a reform értelmét veszti.
Pierre Pribetich
(FR) Elnök úr, először Leinen úr véleményét kérte ki annak érdekében, hogy megtudja, hogy milyen érzésekkel viseltetünk ezzel a témával kapcsolatban. Amint, azt kollégám is megjegyezte, valóban igaz, hogy ez a manőver kissé dilatóriusnak tűnhet, más szóval negyven kollégánk, számukra nyilván fontos okból kifolyólag, nem tudott jelen lenni ezen az ülésszakon, és különböző intézkedésekkel, illetve eljárásokkal próbálják megakadályozni, hogy ma délutáni sürgős vitára sor kerülhessen. Azt gondolom, hogy ahelyett, hogy minden részletében megpróbálnánk alkalmazni a szabályzatot, inkább az eljárási szabályzat szellemiségére kellene nagyobb figyelmet fordítanunk.
Az eljárási szabályzat szellemisége azt a célt szolgálja, hogy legalább a kérelmet beterjesztők jelen legyenek, hogy ők maguk állapíthassák meg, hogy a határozatképesség nem áll fenn. Máskülönben arra a megállapításra kell jutnom, hogy a kérelem vagy politikai, vagy taktikai manőver, de mindenféleképpen a késleltetést szolgálja. Nem szeretném, ha a törvények szigorú alkalmazása oda vezetne bennünket, hogy a csütörtök délutánra ütemezett sürgős, fontos vitákra nem kerülne sor, mintegy kikerülve őket, hiszen ez nem javítaná a Parlament munkáját.
Sarah Ludford
Elnök úr, úgy gondolom az előttem felszólalók fontos pontokra hívták fel a figyelmet. Azt gondoltam, hogy értem, amit Leinen úr az eljárási szabályzat felolvasásakor mondott - és nyilván kijavít, ha ezt nem jól gondolom - arra vonatkozóan, hogy a képviselőknek legalább az ülés elején itt kellene lenniük, még akkor is, ha utána esetleg el kell menniük. Bármely más értelmezés egész biztosan öncélú volna, mert a jelen nem levők kérhetik, annak megállapítását, hogy a határozatképesség nem áll fenn, viszont ők maguk is hozzájárultak ahhoz, hogy ne legyen meg a határozatképesség! Nem tudom megérteni, hogy miként lehetne az igazságos, hogy azok mondják meg a többieknek, hogy határozatképességük nem áll fenn, akik nincsenek is jelen.
A másik tényező pedig, őszintén szólva, a csütörtök délutáni szokásaink. Mindenki tisztában van vele, hogy sohasem áll fenn a határozatképesség a sürgős kérdésekkel kapcsolatban, és ha most minden átmenet nélkül bevezetjük ezt, akkor olyan probléma adódhat az eljárási szabályzattal, amelyet viszont meg is kellene oldani. Ha a ma délutáni sürgős vitákat megtorpedózzák, akkor tulajdonképpen minden csütörtök délutáni sürgős vitát meg lehet torpedózni.
Alapvetően a következőket gondolom: hogyan lehetne úgy értelmezni az eljárási szabályzatot, hogy 40 távol lévő ember mondhassa meg nekünk, jelen lévőknek, hogy határozatképességünk nem áll fenn, és tegyen arról, hogy ez ne is állhasson fenn?
José Ribeiro e Castro
(PT) Elnök úr, nem először látunk példát ehhez hasonló taktikázásra, szeretném felhívni képviselőtársaim és az elnökség figyelmét a következőkre: a világ minden parlamentje két dologgal rendelkezik, az egyik a szabályok, a másik, pedig a parlamenti szokások, azaz az alkalmazott gyakorlat. Ez a világ minden parlamentjében megtörténik, és ezt a gyakorlatot alakítottuk ki a csütörtöki, régebben pedig a péntek délelőtti vitáinkra nézve. Ezt szerintem mindenki tudja.
Az itt megjelenő taktika nyilvánvalóan tisztességtelen, és meggyőződésem, hogy nem szabad figyelembe venni olyanok kérelmét, akik nincsenek jelen az ülésteremben. Továbbá, szeretném megkérni azon képviselőtársaimat, akik nagyobb szakértelemmel bírnak az eljárási szabályzat módosításainak kidolgozása terén, személy szerint Leinen és Corbett urakra gondolok, hogy dolgozzák ki az eljárási szabályzat azon módosítását, amely tartalmazza az alábbi kikötést: amennyiben egy határozatképességi számlálási kérelem esetében a határozatképesség megállapítását kérő személy nincsen jelen az ülésteremben, amikor a számlálásra sor kerül, akkor az a személy arra a napra ne kapja meg napidíját, illetve azok akik nincsenek jelen az ülésteremben, amikor a számolás nyomán megállapításra kerül, hogy a határozatképesség nem áll fenn, napidíjuknak csak a felét kaphassák meg. Ily módon véget lehetne venni az effajta taktikázásnak egyszer s mindenkorra. Ez a Parlament működésének, és különösen a strasbourgi eljárások lefolytatásának tisztességtelen megtámadása.
Ewa Tomaszewska
(PL) Elnök úr, én nem vagyok jogász, de úgy érzem, hogy a tisztesség az előterjesztőkétől eltérő viselkedést diktál. Ez csak az egyik kérdés. A második, pedig az, hogy ha valaki nincs jelen, akkor semmilyen alapja sincs arra, hogy kétségbe vonja, hogy fennáll, vagy nem áll fenn a határozatképesség. Harmadsorban, pedig ezt a hozzáállás az emberi jogi kérdésekhez, amelyek különösen fontosak a számunkra, a távolmaradásra és az eljárások megszakítására irányuló magatartással együtt kifejezetten elítélendőnek tartom. Úgy gondolom, hogy a törvény szellemisége itt fontosabb, mint szó szerint vett értelmezése.
Esko Seppänen
(FI) Elnök úr, az előttünk álló kérdést a Parlament eljárási szabályzatának megfelelően kell rendezni, és véleményem szerint Leinen úr nincs felhatalmazva az eljárási szabályzat értelmezésére, mert nem az ő tisztje egyedüli értelmezőként értelmezni azt.
Véleményem szerint elnök úr, az ön felelőssége arról dönteni, hogy miként haladjuk tovább ezzel a kérdéssel, ami után az Ön által választott utat a Jogügyi Hivatalnak és az elnököknek is meg kell vizsgálniuk, mert e nélkül nem lesz világosabb ez a kérdés.
Marios Matsakis
Elnök úr, ezzel a kérdéssel kapcsolatban, úgy emlékszem Leinen úr azt mondta, hogy örülnie kellene, hogy a 40 képviselőt az ülés elején számolták össze - vagyis a mai napon. Ez nem történt meg. Összeszámolta az elnök azt a 40 képviselőt, aki a mai napon előterjesztette ezt a kérelmet? Nyilvánvalóan nem. Tehát Leinen úr azon érve, miszerint ez eleget tesz a 4. bekezdés rendelkezéseinek, nyilvánvalóan nem alkalmazható erre a kérdésre.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Elnök úr, kétségtelen, hogy ez egy olyan eljárás, amire jobb lett volna ha nem kerül sor, de mi is racionálisan gondolkodó emberek vagyunk. Mi is látunk, van szemünk, és teljes őszinteséggel azt kell, hogy mondjam, hogy a határozatképesség nem áll fenn. Ezt mindannyian láthatjuk. Nem szabad álltatnunk magunkat. Nem találhatunk ki olyan értelmezéseket, amelyek ellent mondanak az eljárási szabályzatnak. Ugyanakkor viszont ez egy olyan fontos kérdés, hogy nem lehet csak úgy elsiklani felette. Ezért e vitához kapcsolódóan külön kérvényt szeretnék benyújtani arra vonatkozóan, hogy módosítsuk az eljárási szabályzatot, de egyben hagyjunk fel azokkal az értelmezési kísérletekkel, amelyek teljes mértékben ellent mondanak az eljárási szabályzat ideájával. Ha megszegjük a szabályzatot és az alkotmányt, azzal valami olyat teszünk, ami nem szolgálja a demokráciát, és magunk is megsértjük elveit.
Neena Gill
Elnök úr, valójában a határozatképesség kérdése nem kapcsolódik ehhez a vitához. A vitára ettől még sor kerülhet. A határozatképesség kérdése a szavazást érinti. Csodálkozom, hogy most erről beszélünk, amikor ennek csak a szavazás során van jelentősége.
Egyet értek azon kollégáimmal, akik azt mondták, hogy ezek sürgős kérdések rendkívüli fontossággal bírnak. Ugyanakkor, alig csak néhányan vagyunk jelen. A legutóbb, a képviselőház 785 képviselőjéből csupán 58 szavazott. Tényleg nem hiszem, hogy az, hogy ilyen kevesen szavaznak és vesznek részt ezekben a fontos kérdésekben javítana e képviselőház hitelességén. Ezért arra kérem Önöket, hogy hozzanak döntést a következő szavazás alkalmával, mert nem elfogadható, hogy sohasem áll fenn a határozatképesség.
Véleményünk szerint fontosak ezek a sürgős kérdések. Gondoskodnunk kellene arról, hogy a képviselők jelen legyenek. Megpróbáljuk biztosítani, hogy a képviselők legyenek jelen, amikor ezekről a fontos sürgős kérdésekről szavazunk. Nem elfogadható, hogy mindig kitérünk ezek elöl a fontos kérdések elöl, amikor nincsenek jelen elegen a szavazáshoz.
Jo Leinen
(DE) Elnök úr, Onesta úr megkérdezte tőlem, hogy miként értelmeztem a 149. cikk 4. bekezdését. Nem értem, hogy Posselt úr, és mások miért mondják azt, hogy akkor is cselekedjünk, ha ezzel nem tartjuk magunkat az eljárási szabályzathoz. Örömre szolgálnak a képviselők érvei: vagy van eljárási szabályzatunk és be is tartjuk őket, vagy nem tartjuk be őket, de akkor nincs rájuk szükség.
Lehet, hogy én vagyok az Alkotmányügyi Bizottság elnöke, de a korábbi képviselők alkották meg ezt a szabályt és fogadták el abszolút többséggel a plenáris ülésen. A 4. bekezdés meglehetősen egyértelműen fogalmaz. Kimondja, hogy: "a határozatképesség fennállásának megállapítását kérő képviselőket [...] jelen levőnek kell tekinteni még akkor is, ha a továbbiakban már nem tartózkodnak az ülésteremben.” Ez egyértelmű. Tehát, ha a strasbourgi ülésen jelen levő 40 képviselő kéri a határozatképesség megállapítását, akkor számukat hozzá kell adni a jelenlevők számához. Én így értelmeztem ezt a bekezdést.
Ha másképpen szeretnék értelmezni, akkor meg kell változtatniuk a 4. bekezdést, de jelenleg csak így lehet értelmezni. Posselt úr, tehát akárki is értelmezi, mindenki számára ugyanazt kell, hogy jelentse, hiszen nem lehet máshogyan értelmezni ezt a bekezdést.
Ezért elnök úr, most már Önön a sor, hogy döntsön.
Bernd Posselt
(DE) Elnök úr, Leinen úr azzal vádol engem, hogy azt sugalmaztam, hogy ne vegyük figyelembe az eljárási szabályzatot. Én jelen voltam akkor, amikor elfogadtuk, maga pedig nem volt jelen. Ez az egész abban az összefüggésben merült fel, hogy régebben mindig volt 40 képviselő, aki kérte a határozatképesség megállapítását, majd pedig elhagyták az üléstermet. Erről szól ez a szabály és nem másról.
Elnök
Önöket, hozzá teszem rendkívüli figyelemmel hallgatva, én a következők szerint értelmezem ezt a kérdést. A negyven kérelmező által benyújtott kérelem megfogalmazásában semmi sem utal a kasmíri kérdésre, viszont utalnak a ma délutáni összes sürgős kérdésre, köztük a halálbüntetés kérdésre is. Ez egy fontos kérdés. Gill asszonynak igaza van, a vitákat minden további nélkül megtarthatjuk. E kérdés kizárólag a szavazást érinti, de én előre akartam venni ezt a vitát, hogy ebből már ne legyen gond a délután során.
Véleményem szerint a Parlament azért vette a fáradságot a 149. cikk 4. bekezdésének megírására, amelyben az szerepel, hogy a határozatképesség megállapítását kérő képviselőket a 2. bekezdésnek megfelelően meg kell számolni, még akkor is ha nem tartózkodnak az ülésteremben, amint azt Posselt úr is mondta, hogy megakadályozza, hogy a képviselők a számlálás alatt elhagyják az üléstermet, amiből arra lehet következtetni, hogy a számlálás megkezdésekor még az ülésteremben tartózkodtak.
Tekintve, hogy úgy látom, hogy a számlálás megkezdésekor a 40 kérelmező nincsen jelen - kivéve, ha ahogyan Gill asszony mondja, mindannyian jelen lesznek a szavazáskor, amit természetesen ellenőrizni fogunk, és ebben az esetben kérelmet fogunk benyújtani a határozatképesség megállapítására - követni fogom a többi ülés elnökei által létrehozott precedenst, akik, hozzám hasonlóan már találkoztak ezzel a problémával, azzal, hogy kimondom, hogy a határozatképesség megállapítására vonatkozó kérelmet nem lehet érvényesíteni, mert az azt kérő negyven kérelmező nincs jelen.
Ezzel együtt köszönöm Leinen úrnak, hogy felhívta a figyelmünket arra, hogy a 4. bekezdés megfogalmazása összezavaró lehet. Ezért gondolom azt, hogy ez a legjobb alkalom arra, hogy - de ezt én nem dönthetem el, erről csak az illetékes testületek dönthetnek - Jo az általad vezetett bizottság gyorsan tisztázza, hogy a 3. bekezdés vajon azt akarja-e mondani, hogy a képviselőknek jelen kell lenniük a határozatképességi kérelem benyújtásakor, illetve jelen kell-e lenniük a számlálás során, annak kezdetekor. Véleményem szerint az Alkotmányügyi Bizottság értelmezése megoldást fog adni erre a fogós kérdésre.
Ugyanakkor, a mai nap kapcsán, tekintettel a viták fontosságára, és azokra a véleményekre, amelyek elhangzottak itt, amelyek egyértelműen azt támogatják, amit az előbb elmondtam, illetve a korábbi döntésekre is támaszkodva, meg fogjuk tartani a vitákat, és amikor a szavazáshoz érünk, ha nincs itt az a bizonyos negyven kérelmező, nem fogom kérni a határozatképesség megállapítását. Tehát kezdjük meg a vitákat.
