Aastatuhande arengueesmärk nr 5: emade tervislik olukord (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on nõukogu ja komisjoni avaldused aastatuhande viienda arengueesmärgi (emade tervislik olukord) kohta.
Jean-Pierre Jouyet
Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, nagu Euroopa Parlament osutab ka nõukogu suurt tähtsust kõikide aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele kogu maailmas aastaks 2015 ja eriti eesmärgile vähendada emade suremuse määra kolme neljandiku võrra aastatel 1990 kuni 2015.
Euroopa Liit meenutab seoses sellega, et edasine areng selles valdkonnas nõuab naiste ja tüdrukute õiguste austamist ja edendamist, tagades neile juurdepääsu tervishoiuteenustele, eriti seksuaaltervisega seotud teenustele ja HIV ennetusabinõudele. Kolm ELi institutsiooni on väljendanud selgelt ühist soovi parandada emade tervislikku seisundit arenguriikides, seda eriti Euroopa arengukonsensuse allkirjastamisega 20. detsembril 2005, mis seab emade tervise ELi arengupoliitika prioriteetide hulka. Nüüd on meil eesmärgi täitmiseks vajalikud finantsinstrumendid, eriti Euroopa Liidu ja Aafrika vahelise partnerluse raames aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks. Te teate, et tervishoiu küsimustes seisavad meie ees märkimisväärsed väljakutsed. Need on esitatud ÜRO aastaaruandes. Siiani sureb ennetatavate komplikatsioonide tõttu raseduse või sünnituse ajal igal aastal 500 000 naist. Praeguses olukorras, kui me ei tee mingeid edusamme, ei ole võimalik neid surmasid vältida. Sahara-taguses Aafrikas on tõenäosus surra sünnitusel ühel naisel 16st, võrreldes arenenud riikidega, kus see võimalus on üks 3800st. Seepärast, pidades silmas nimetatud väljakutsete mastaapsust ja olukorra täielikku vastuvõetamatust, on nõukogu otsustanud kiirendada ja tugevdada oma tegevust. Juunis võeti vastu tegevuskava, milles teatakse, et EL asub viivitamatult toetama 2005. aastal seatud eesmärgi saavutamist, mis puudutab üldist juurdepääsu reproduktiivtervisele ning samuti selle 2010. aasta teetähiseid 2010, milleks, nagu te teate, on päästa igal aastal veel 4 miljoni lapse elu, millest 2 miljonit Aafrikas, ja võimaldada veel 35 miljoni sünnituse ajal koolitatud tervishoiutöötaja kohalolu, sellest 13 miljonit Aafrikas. Kui me tahame aastaks 2015 vähendada emade suremust kolme neljandiku võrra, siis tähendab see, et aastani 2010 peab igal aastal veel 21 miljoni sünnituse ajal juures olema koolitatud tervishoiutöötaja.
EL toetab eesmärgi saavutamist, et tagada veel 50 miljonile Aafrika naisele tänapäevased rasestumisvastased vahendid aastaks 2010, ja üldisemas plaanis tagada pereplaneerimise kättesaadavus. Nõukogu tegevuskavas märgitakse samuti, et EL annab panuse rahastamise puudujäägi korvamisel nimetatud eesmärkide saavutamiseks aastaks 2010. Ma võin teile öelda, et Maailma Terviseorganisatsiooni hinnangul moodustab praegu rahaliste vahendite puudujääk rohkem kui 13 miljardit eurot.
Kui Euroopa Komisjon arvab - ja volinik ütleb meile, kas see on nii -, et me peame rahaliste vahendite puudujäägi korvamiseks tõstma ELi toetust 8 miljardit eurot aastaks 2010, millest 6 miljardit eurot suunatakse Aafrikase, siis on oluline, et nii partnerriigid kui doonorriigid võtavad osa meie ees seisvate väljakutsete lahendamisest.
Eesistujariik on veendunud, et selles kontekstis jääb aastatuhande arengueesmärkide saavutamise võtmeprioriteediks arenguriikide tervishoiusüsteemide tugevdamine. Kavas on mitmed konkreetsed tegevused, ma loetlen: eesistujariik ja komisjon valmistavad ette ühisdokumenti terviseriskide katmiseks; 29. ja 30. septembril toimub arenguministrite mitteametlik kohtumine, kus arutatakse nõukogu novembri kohtumise järeldusi ja järgmiste eesitujariikide tegevust seoses üldise juurdepääsu tagamisega tervishoiule; ja lõpuks, nõukogu vaatab hoolega läbi komisjoni aruande ELi tegevusprogrammi kohta, mis käsitleb tervishoiutöötajate kriitilist vähesust arenguriikides - ning ma olen selle otsustava ülesandena kirja pannud.
Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, võite olla kindlad, et nõukogu jätkab tegutsemist ja teeb kõik endast oleneva, et Euroopa Liit jätkaks püüdlemist emade tervise parandamisele arenguriikides, eriti Aafrikas.
Benita Ferrero-Waldner
komisjoni liige. - Härra juhataja, õigus tervisele on tänapäeva maailmas tõenäoliselt kõige ebavõrdsemalt tagatud põhiõigus. Neil, kes on kõige suuremas hädas, suurima tervise- ja enneaegse suremise riskiga, on kõige halvem, sageli olematu juurdepääs tervishoiule. Nimetatud asjaolu kujutab erakordset väljakutset Euroopa Liidule ja maailma üldsusele tervikuna.
Euroopa Liit on täielikult pühendunud aastatuhande arengueesmärkide täitmisele, sealhulgas viiendale, emade tervist puudutavale eesmärgile, mis on meie tänase arutelu teema.
Me oleme teadlikud asjaolust, et seksuaal- ja reproduktiivtervise parandamine ja tervishoiu rahastamine üldiselt nõuavad võimalikult sidusat ja mitmesektorilist lähenemisviisi, kaasates ka teised aastatuhande arengueesmärgid. Ilma asjakohaste investeeringuteta süsteemi ei saavutata tulemusi paremat tervist tagavas tervishoius. Tervisepoliitika peab olema tihedalt seotud laiema sotsiaalse ja majandusliku arengu kavandamisega. Riigid vajavad välisdoonoritelt pikaajaliselt prognoositavat abi. Doonorid peavad nägema selget sidet rahastamise ja tulemuste vahel ja hädasti on vaja mehhanisme, mis panevad partnerid vastutama oma tegevuse eest rahvusvaheliste lepingute rikkumisel.
Arenguriikides elavad vaesed - naised, mehed ja lapsed - on silmitsi terve rea omavahel seotud seksuaal- ja reproduktiivtervist puudutavate probleemidega. Nende hulka kuuluvad HIV/AIDS, sugulisel teel edasikanduvad haigused, planeerimatu ja soovimatu rasedus, raseduse ja sünnituse käigus ilmnevad komplikatsioonid, suguelundite sandistamine või lõikamine, sigimatus, seksuaalne väärkohtlemine, ebaturvalised abordid ja emakavähk teiste hulgas. Nende tingimuste koos esinemine põhjustab palju kannatusi ja enneaegseid surmasid. Selle põhjus on juurdepääsu puudumine asjakohastele terviseteenustele, teabe vähesus ning koolitatud tervishoiutöötajate ja reproduktiivtervishoiu tarvikute varude puudus, mida omakorda võimendab vaesus ja naiste madalam positsioon ühiskonnas.
Seetõttu on emade tervise parandamine ja emade suremus olnud Euroopa Komisjoni tervise ja arendustöö võtmeküsimused. Siiski, hoolimata meie pingutustest ja aastatuhande arengueesmärkidest, on ilmselt viienda aastatuhande arengueesmärgi saavutamine ülemaailmselt kõige mahajäänum, eriti, nagu juba öedud, Aafrikas. See on tõsine küsimus, eriti seetõttu, et enamasti surevad naised kodus, kaugel tervishoiuteenustest, ja sageli neid surmasid ei registreeritagi. Seega võib tegelik emade suremus olla palju kõrgem kui pool miljonit aastas, mis on meile teada statistilistest andmetest.
Poliitilisest vaatepunktist on veel teinegi murettekitav küsimus. See on süvenev suundumus, et abordi-teema tundlikkuse tõttu ei seata programmides esiplaanile seksuaal- ja reproduktiivtervise ja õiguste poliitikaid. Nii käitudes unustame naiste ebavõrdse positsiooni mitmes meie partnerriigis, kus naistel puudub sõnaõigus soovitavate laste arvu kohta või neid sunnitakse suguühtesse astuma, mõnikord isegi tõenäoliselt HIV nakkust kandva partneriga. Ärgem unustagem paljusid vägistamise ohvreid, noori tütarlapsi ja naisi, kelle oma sugulased ja kogukond ära põlgavad just nende kannatuste ja vigastuste haripunktis.
Seepärast kavandame kümnendast Euroopa Arengufondist ja komisjoni eelarvest otsetoetust tervishoiule 31 arenguriigis. Paljudes neis riikides on väga kõrge emade suremus ja äärmiselt nõrk tervishoiusüsteem.
Selles osas muutub eelarvetoetusega seotud tervishoiu parandamine emade suremusega tegelemise üheks oluliseks vahendiks. Abi prognoositavamaks muutmiseks rakendab komisjon reas partnerriikides uut rahastamismudelit aastatuhande arengueesmärkide lepingute nime all, millega eelarveabi kavandatakse pikemaks ajavahemikuks ja seotakse kokkulepitud tulemustega, mis annavad panuse aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks. Nimetatud mudel võimaldab valitsustel toetada tervishoiusüsteemi perioodilisi kulutusi, nagu tervishoiutöötajate palgad. Äärmiselt oluline on parandada juurdepääsu esmatasandi arstiabile, kaasa arvatud turvalised sünnitused ja liikumine viienda aastatuhande arengueesmärgi saavutamise suunas.
Sellest hoolimata teame, et praegu emade tervise heaks tehtav on ebapiisav ja olemasoleva olukorra muutmiseks on vaja teha rohkem jõupingutusi. See on põhjus, miks Euroopa Liidu Nõukogu võttis 24. juunil 2008. aastal vastu ELi tegevuskava aastatuhande arengueesmärkide kohta, millega komisjon ja liikmesriigid annavad lubaduse suurendada aastaks 2010 tervishoiule antavat abi mainitule lisaks veel 8 miljardi euro võrra, millest 6 miljardit eurot läheb Aafrikale.
Nimetatud aastatuhande arengueesmärkide tegevuskava viienda eesmärgi osas on aastaks 2010 püstitatud kaks tähtsat sihti: esiteks, veel 21 miljoni sünnituse juures on koolitatud tervishoiutöötaja ja teiseks, veel 50 miljonile naisele Aafrikas võimaldatakse tänapäevaste rasestumisvastaste vahendite kättesaadavus.
Meie, komisjon, ja ka liikmesriigid, peame selle nüüd ühiselt ellu viima. Oleme andnud lubaduse ja oleme pühendunud vaeste riikide naiste olukorra parandamisele sünnitamisel, mis minu arvates on maailma kõige loomulikum asi. Mul on hea meel, et olles täna Louis Micheli asemel välissuhete volinik, võin ma naisena väljendada suurt solidaarsust selles küsimuses.
(Aplaus)
Filip Kaczmarek
Härra juhataja, volinik, viies aastatuhande arengueesmärk on väga oluline eesmärk, mis ei puuduta ainult elukvaliteeti, vaid elu ennast, selle algust ja jätkumist. Viienda aastatuhande arengueesmärgi tähtsus on seda suurem, sest selle edukas elluviimine ei ole rahaliselt eriti kulukas. Praegu maailmas juba elluviidavate programmide ja projektide abil on märkimisväärselt vähendatud suremust sünnitusel ja kulutused selleks ei ole olnud väga suured. Sellest hoolimata on mõnes piirkonnas edasiminek viienda aastatuhande arengueesmärgi saavutamiseks olnud vähene või väga vähene. Veel enam, mõnes piirkonnas, eriti Sahara-taguses Aafrikas, ei ole toimunud paranemist alates aastast 2000. See on äärmiselt murettekitav nähtus, sest ohustab tõsiselt viienda aastatuhande arengueesmärgi ellurakendamist terves maailmas.
Kahjuks näeme siiani paljudes arenenud riikides suundumust probleemi ideologiseerida ja keskenduda ühele tõesti üsna vastuolulisele küsimusele, nimelt õigusele soojätkamiseks. Täna on seda juba mainitud. Siiski on üks emade suremuse peamine põhjus ohtlikes tingimustes tehtud abordid. Kuidas te sellesse ka suhtute, aga on loogiline, et abortide arvu piiramisega kaasneb emade suremuse vähenemine. Seega on kindlasti lihtsam piirata abortide arvu, kui suurendada niinimetatud turvaliste abortide arvu.
Seetõttu on raske nõustuda väitega, et reproduktiivtervis peaks olema arengupoliitika prioriteet. See on tähtis, kuid kindlasti peaks jätkuvalt olema prioriteet võitlus vaesuse vastu (nõustun volinikuga), naiste positsiooni parandamine ja arenenud riikide antud lubaduste pidamine. Prioriteetide valik on väga oluline, sest prioriteetide vale valik võib viia tegevusteni, mis osutuvad ebasoodsaks. Näiteks, tavapäraselt esineb meie resolutsioonides näide kogemuste ja parimate tavade vahetamise kohta, kuid kui eesmärk on asjakohatu, võib kogemuste ja parimate tavade vahetamine anda vähe tulemusi või olla täiesti soovimatu.
Samuti tasub meeles pidada, et teistes riikides ja ühiskondades meie normide ja standardite kehtestamine on moraalselt küsitav. Meilt abi saavad riigid peavad eetikaküsimustes langetama ise otsused selle kohta, mis on hea ja vastuvõetav. Näiteks ei tohiks me öelda, et abort on hea lahendus. See oleks järjekindlusetu ning õigustamatu sekkumine: järjekindlusetu, sest Euroopas me ise soovime suurendada sündimust, samal ajal kui edendame selle piiramist teistes riikides; õigustamatu sekkumine, sest keegi ei ole meid volitanud mõjutama teistes riikides tehtavaid eetikasse puutuvaid küsimusi.
Seepärast peaksime minu arvates keskenduma probleemidele, mis ei ole vastuolulised, eriti kuna on palju asju, mis ei ole vastuolus ning millega me kõik oleme nõustunud: haridus, naiste positsiooni tugevdamine, emaduse kaitsmine, hea toitumine, juurdepääs oskuslikule arstiabile ja sünnitusabile. Need on valdkonnad, millele me saame ühiselt keskenduda, et nii hõlbustada viienda aastatuhande arengueesmärgi saavutamist.
Alain Hutchinson
fraktsiooni PSE nimel. - (FR) Härra juhataja, eesistuja, volinik - kellele soovin täna palju õnne sünnipäevaks - ma ei hakka viitama tekstile, mille kavatsesin meie fraktsiooni nimel teile ette lugeda, sest arvan, et praegu on käsil erakordselt tähtis arutelu.
Märkides, et me ei suuda täita viiendat aastatuhande arengueesmärki, mis on väga oluline, sest puudutab naisi ja nende rasedusaegseid kannatusi, peame hülgama ülimalt silmakirjaliku suhtumise ja Euroopas tehtavad analüüsid, kui me teame, näeme ja oleme tunnistajaks olukorrale Aafrikas, maal, külades, maapiirkondades ja kaugemates piirkondades. Mind ärritas see, mida just ütles kaasliige härra Kaczmarek, ning seetõttu ma ei loe oma dokumenti. Me ei tohi väita, et abort on imeravim kõigi rasedate naiste probleemide lahendamiseks. Absoluutselt mitte. Me peame eraldama vajalikud vahendid, et kindlustada need naised kõigega, mida nad vajavad: haridus, asjakohane pereplaneerimine, rasestumisvastased vahendid ja, vajaduse korral, raseduse vabatahtlik katkestamine korralikes tingimustes, kuid me ei kasuta oma võimalusi maksimaalselt. Äärmiselt raske on parlamendis asju otse välja öelda, sest siin on inimesi, kes, moraalsuse või mõnikord konservatiivsuse nimel, takistavad meil asjakohaste, tõhusate meetmete võtmist kõnealuste riikide naiste heaks.
Beniamino Donnici
Härra juhataja, daamid ja härrad, oleme koos töötanud emade suremust käsitleva resolutsiooni ettepaneku juures, arvestades asjaolu, et viienda eesmärgi "vähendada aastatel 1990 kuni 2015 emade suremust kolme neljandiku võrra” saavutamine on kaugel ja vajab tugevat algatust, rahvusvahelise üldsuse tugevat ja konkreetset algatust, mida õiguste ja väärtuste Euroopa saab ainult tõlgendada ja tagada.
Me tunnustame härra Jouyet ja proua Ferrero antud kinnitusi, kuid peame sujuvalt sõnadelt tegudele üle minema. Lõppude lõpuks, emade suremus koos laste suremusega on inimarengu taseme kõige tähtsam näitaja ja, nagu juba öeldud, on vastuvõetamatu, et tänapäeval ikkagi sureb sünnituse tagajärjel rohkem kui pool miljonit naist igal aastal.
Nagu me kõik teame, elab enamik neist naistest Sahara-taguses Aafrikas, kus sureb üks inimene minutis. Nagu oleme öelnud, samasugune risk arenenud riikides elavatel naistel üks 3700st. Nimetatud numbrid tunduvad veelgi dramaatilisemad, kui vaatame julgustavat keskmise sissetuleku tõusu mõnes Ida-Aasia, Kagu-Aasia, Põhja-Ameerika, Ladina-Ameerika ja Põhja-Aafrika riigis, mis tõestab, et see kohutav olukord on ületatav.
Seepärast arvame, et käesolev resolutsioon on õigeaegne, selgesti sõnastatud ja kõikehõlmav ning määratleb strateegiad tegelemiseks selle lausa globaalse arstiabi puudutava hädaolukorraga, tunnistades asjaolu, et juurdepääs asjakohasele arstiabile on põhiline inimõigus.
Kokkuvõtteks, ma loodan, et väärtuslikku kompromissi fraktsioonide vahel selles meeleheitlikus küsimuses kroonib kõige laiem konsensus parlamendis ja ühisresolutsiooni vastuvõtmine toob kaasa kõigi meie institutsioonide ja rahvaste konkreetse tegevuse, nagu ka asjakohased investeeringud infrastruktuuri ja transporti, meditsiiniseadmetesse, seadmetega töötajate koolitamisesse, haridusse turvalisusesse ja naiste emantsipatsiooni toetavatesse poliitikatesse, et aastaks 2015 oleks võimalik saavutada see tsivilisatsioonile elulise tähtsusega eesmärk.
Ewa Tomaszewska
Härra juhataja, suremus sünnituse tagajärjel on jätkuvalt väga häiriv nähtus ja see ei ole õigustatud meditsiini arengutaseme seisukohast. Demograafilise kokkuvarisemise ajal on rasedate naiste tervisliku seisundi parandamine veelgi tõsisem probleem.
Väärib meenutamist, et abort on naisele tõsine vigastus. Meil ei saa olla dilemma, et kui nõustume oma lapse tapma, siis on tal võimalus ellu jääda. Sünnitusega seotud suremuse 75%line vähendamine 2015. aastaks võrreldes 1990. aastaga nõuab naiste tervisliku seisundi üldist parandamist ning tervishoiule ja ennetavale haridusele suunatud summade suurendamist.
Olukord on kõige halvem lõunaosas ja Sahara-taguses Aafrikas ning samuti Aasias. Igal aastal maksab pool miljonit naist soovi eest saada järglasi oma eluga. HIV ja malaaria nakkusega naiste puhul on lisaks ohule ema tervisele, oht nakatuda ka lastel. Peab rõhutama, et vaesus on siin üks oluline negatiivne tegur ja tuleks eraldada rahalisi vahendeid selle probleemi lahendamiseks. Olukord illustreerib ilmekalt inimestevahelise solidaarsuse väärtust. Naise, tulevase ema, tervise väärtuse tunnustamine prioriteedina ja rahvusvahelise jõudude koondamine rasedate naiste tervishoiu parandamiseks on tõsine väljakutse.
Kathalijne Maria Buitenweg
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (NL) Härra juhataja, olen tänaseks olnud parlamentäär üheksa aastat ja selle aja vältel olen sünnitanud kaks last. Üks neist on praegu kahe-aastane ja teine peaaegu kaheksane. Loomulikult on rasedus alati täis kahtlusi - alati mõtlete, kas laps sünnib täiesti tervena -, kuid võin ausalt öelda, et kummagi raseduse ajal ma ei mõelnud, kas ma ise jään ellu. Milline suur luksus see on!
Numbrid on juba esitatud. Euroopas sureb vähem kui üks naine 3800st rasedusega seotud põhjustel, kuid vastav number on oluliselt kõrgem mõnes Aafrika riigis: üks 16st. Nigeerias on selleks arvuks nimetatud üks 7st. Üks põhjus on ohtlikud abordid. Ma soovin, et see poleks tõsi, kuid see nõuab muutusi, nagu rasestumisvastaste vahenditega varustamine või meestepoolne enesevalitsemine. Veel on põhjuseks arstiabi puudumine või selle hilinemine, liiga palju järjestikuseid rasedusi ja rasedus liiga noores eas.
Suur erinevus Euroopa ja paljude nende teiste riikide vahel näitab, et investeerimine tasub ära. On endastmõistetav, et investeering tervishoidu vähendab emade suremust. Siiski ei toimu selles osas eriti midagi. 1987. aastal suri umbes pool miljonit naist raseduse või sünnituse tõttu ja see arv oli jäänud muutumatuks aastal 2008 - see valmistab äärmist pettumust. Ma ei tee oma küünilisusest saladust. Mina tunnen, et võitlusele AIDSiga pööratakse palju rohkem tähelepanu sellepärast, et ka mehed surevad sellesse. Siiski, mind julgustab volinik Ferrero-Waldneri ja eesistuja jutt ning soovin soojalt tänada volinikku kõne eest.
Enesemääramise ja emade suremuse vahel on selgesti nähtav side. Hiljutise uurimuse kohaselt sooviks umbes 200 miljonit arenguriigi naist vähem rasestuda, kuid pooltel neist puudub juurdepääs rasestumisvastastele vahenditele ja seksuaalselu puudutavale teabele. Tagajärjeks on 52 miljonit soovimatut rasedust aastas ja see peaks panema muretsema. Kofi Annani sõnul on võitlus nälja ja vaesuse vastu algusest peale läbikukkumisele määratud, kui rahvusvahelisel üldsusel ei õnnestu kindlustada naiste õigusi. Meil, Euroopa Liidul, on ainukordne positsioon, et nõuda tungivamalt naiste võrdsete õiguste tagamist kogu maailmas. Me tahame seda, kuid tegelikult hiilime oma õigest vastutusest mööda.
Seepärast soovin, et asjaga tegeleks naiste õiguste Euroopa saadik. Parlamendienamus on seda juba tervitanud ja ma paluksin ka voliniku toetust. Tema oleks kõrgetasemeline diplomaat, kes võib rääkida ELi nimel või olla vahendaja naistevastaste vägivallajuhtumite korral, esitada ettepanekuid ministrite nõukogule ja Euroopa Komisjonile nind kes on aruandekohuslane Euroopa Parlamendi ees. Me vajame edasiviivat jõudu, kedagi, kes tagab naiste õiguste arvestamise, sest see on niivõrd oluline.
Härra juhataja, olen nimetatud ettepaneku juba esitanud eesistujariik Prantsusmaa esindajale, kes pidas seda huvipakkuvaks. Soovin küsida ka eesistujalt, mida ta kavatseb selles osas ette võtta. Mul on siin ettepanek, ka prantsuse ja saksa keeles. Ma edastan selle eesistujale ja loodan siiralt, et naiste õiguste Euroopa saadik astub ametisse, sest meil on tõesti vaja tegelike muutuste elluviimiseks edasiviivat jõudu.
Feleknas Uca
Härra juhataja, volinik, nõukogu eesistuja, olemasoleva statistika kohaselt on viies aastatuhande arengueesmärk üldjoontes paigalseisus ning emade suremus Aafrikas ja Lõuna-Aasias isegi kasvab.
Igal aastal sureb 536 000 naist raseduse või sünnituse tagajärjel. 99% neist surmadest esineb arenguriikides. Aafrikas sureb üks naine 16st raseduse või sünnituse käigus. Tööstusriikides on selleks märksa väiksem tõenäosus. Sagedasemad surma põhjused on verejooks, nakkused ning ebaseaduslikud abordid. Ligikaudu 68 000 naist sureb igal aastal ohtlike abortide tagajärjel ja miljonid naised jäävad eluks ajaks vigaseks või kannatavad muude tervisekahjustuste all. Tegelikult tehakse 97% kõigist ohtlikest abortidest arenguriikides.
Kusagil maailmas sureb igas minutis üks naine raseduse või sünnituse tagajärjel. Meil on moraalne kohustus ja võimalus seda vältida. Arenguriikides, eriti maapiirkondades, vajavad naised hädasti üldist juurdepääsu esmasele tervishoiule, arstiabi ja nõustamist raseduse ja sünnituse käigus.
Samuti kutsun ma üles pereplaneerimisele, sinna kuulub juurdepääs tõhusatele rasestumisvastastele vahenditele ja ohututele abortidele. Aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks aastaks 2015 on võtmetähtsusega ja erakordselt tähtsad eeltingimused reproduktiivtervise parandamine ja mis tahes naistevastase diskrimineerimise keelustamine.
Nils Lundgren
fraktsiooni IND/DEM nimel. - (SV) Härra juhataja, ÜRO avaldus aastatuhande arengueesmärkide kohta väärib tõesti igakülgselt meie, rikaste eurooplaste, toetust. On nii traagiline kui skandaalne, et maailmas elab nii palju inimesi äärmises vaesuses, selle tõttu sureb palju naisi raseduse ja sünnituse tagajärjel, sureb palju vastsündinuid, nii paljudel inimestel puudub juurdepääs turvalistele rasestumisvastastele vahenditele ja nii paljud inimesed on nakatunud HIV/AIDSi ja neil puudub juurdepääs antiretroviiruse ravimitele.
Sellise hirmuäratava olukorra põhjus ei ole vahendite, tehnoloogia või meditsiinise teadmuse nappus. Me teame, kuidas neid küsimusi lahendada. Seda näitab asjaolu, et paljud riigid on need ammu lahendanud. Selleks on vaja, et vaesed maad muudavad oma sotsiaalseid institutsioone, mis tõesti võimaldaks arengut nimetatud valdkondades. Reas vaestes riikides on edu saavutatud, näiteks Egiptuses ja Bangladeshis.
ÜRO liikmesriigid on pärast hoolikat analüüsi ja põhjalikke poliitilisi arutelusid otsustanud nende eesmärkide saavutamiseks tööle asuda. Kuid need on globaalsed küsimused, mida lahendatakse ÜRO tasandil.
Seega, milleks tõstatuvad need küsimused ELis? Globaalseid küsimusi peaks käsitlema globaalsel tasandil ÜROs, mille liikmed on kõik ELi riigid. EL peab tegelema oma liikmesriikide ühiste probleemidega, st piiriüleste probleemidega Euroopa piires. Asi, mida EL saab ja peab tegema vaesuse ja emade suremuse vähendamiseks, on oma põllumajanduspoliitika võimalikult kiire tühistamine.
Irena Belohorská
(SK) Töötasin kolm aastat Aafrikas sünnitusabiandjana, seega on probleemil mulle suur tähendus. Ka tööperioodil Euroopa Nõukogus olin ma emadust käsitleva raporti raportöör, milles tuvastati, et arenguriikides ning samuti Euroopas ei osutata naistele raseduse ajal sageli esmast kaitset.
Nii ÜRO kui ILO on koostanud palju naiste õigusliku kaitse ja tervisega seotud konventsioone ja deklaratsioone, millega ei arvestata ja mida sageli ei ratifitseerita. Kui rääkida esmatasandi abist arenguriikides, siis on kogu tervishoiusüsteem väga nõrk. Vaid 10% Aafrika elanikkonnast on juurdepääs tervishoiuteenustele, seetõttu on ka emade suremus väga kõrge. Aafrikas on puudus kvalifitseeritud meditsiinitöötajatest ja arstidest ja AIDS on siiski emade suremuse põhjus. Maailma avalikkuse protestist hoolimata praktiseeritakse siiani naiste ümberlõikamist.
Aasias põrkub emaduse probleem usulistele ja kastisüsteemist tingitud takistustele. Siin on vaja kõikehõlmavat abi investeerimisel, et edendada tervishoidu ja eriti hoolitsust ema ja lapse eest, kuid me teame, et laste suremus on ka väga kõrge. Suurejooneliste eesmärkide asemel pakume me ettevaatust ja meie poolt antavate ressusside kasutamise seiret.
Kui rahastamine Euroopast peab sihipärane olema, siis peavad sihid olema selged, arusaadavad ja keskendatud väikesele arvule eesmärkidele, kuid need on edukad vaid siis, kui me neid hoolega jälgime.
Colm Burke
Härra juhataja, viienda aastatuhande arengueesmärgi suhtes ehk emade tervise parandamine alates aastast 2000 ei ole saavutatud edasiminekut, eriti Sahara-taguses Aafrikas ning Lõuna-Aasias, ja enne 2000. aastat oli edu praktiliselt olematu.
Septembris 2000 võtsid maailma liidrid vastu ÜRO aastatuhande deklaratsiooni, millega osalised riigid kohustusid aastatuhande arengueesmärkide kaudu vähendama äärmist vaesust aastaks 2015. Emade tervisenäitajad, mis on üks kaheksast aastatuhande arengueesmärgist, on samal tasemel nagu 20 aastat tagasi. Igal astal sureb üle poole miljoni naise raseduse või sünnituse tagajärjel, mis tähendab ühte surma minutis. 99% neist sureb arenguriikides. Osa Aafrika piirkondades on emade suremuse määr üks kuueteistkümne kohta. Arenguriikides viibib koolitatud personal ainult 28 sünnituse juures 100st. Viies aastatuhande arengueesmärk on vähendada emade suremust sünnituse tagajärjel kolme neljandiku võrra ajavahemikus1990-2015.
Kutsun nõukogu ja komisjoni üles ÜRO kõrgetasemelisel kohtumisel aastatuhande arengueesmärkide läbivaatamiseks, mis toimub tänavu septembris New Yorgis, seadma prioriteediks eriti viienda arengueesmärgi saavutamisele suunatud tegevused. Ma sõidan käesoleva kuu lõpus Euroopa Parlamendi väliskomisjoni koosseisus ÜRO peakorterisse New Yorgis ja ma kavatsen seal rõhutada ELi liikmesriikide tähtsust oma lubaduste uuendamisel aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks aastaks 2015.
Praegu oleme aastatuhande arengueesmärkide osas ajaliselt poolel teel ja on väga vaja, et ELi liikmesriigid jätkaksid kohustust saavutada 2015. aastaks arenguabi suuruseks 0,7% rahvamajanduse kogutoodangust. Arvestades, et ELi abinumbrid on langenud 0,41%lt SKPst 2006. aastal 0,38%le 2007. aastal - vähenemine on 1,5 miljonit eurot. Nõuan, et ELi liikmesriigid hoiduksid rahalistest kohustustest taganemisest. Praeguseks kõrvalejäänud riigid peavad suurendama jõupingutusi. Ma kutsun nõukogu eesistujat üles asuma juhtima ja andma eeskuju asjakohase prognoositava rahastamise tagamisel, ja ka kiirendama oma jõupingutusi, et elud saaksid päästetud.
Glenys Kinnock
Härra juhataja, kas tohin sissejuhatuseks tänada volinikku tõesti tugeva ja hulljulge avalduse eest, mida hinnati väga kõrgelt.
Samuti soovin härra Kaczmarekile öelda, et ta peaks olema teadlik sellest, et 19% emasurmadest põhjustab ebaturvaline abort. Kindlasti peab nimetatud küsimusega tõsiselt tegelema ja ei ole vaja teeselda, et saab ka mis tahes muul viisil hakkama.
Kui me keskendume seksuaal- ja reproduktiivtervise õigustele, kuuleme teiselt poolt, et meil on probleeme sõnavaraga, mida resolutsioonis kasutatakse. Ilmselt neile ei meeldi isegi sõna "õigused” kasutamine, neile ei meeldi sõna "teenused” kasutamine. Ma kardan, et need semantilised nüansid ei lähe korda tuhandetele ja tuhandetele leinavatele orbudele arenguriikides, või nendele lastele, kelle emad surid agoonias, sest polnud valuvaigisteid, või emale, kes sureb verekaotuse tõttu, sest ei ole õmbluste tegemiseks niiti, või emale, kes sureb, sest ei leidu kolme senti magneesiumsulfaadi ostmiseks, mis päästaks ta surmast veritsemise läbi. Rääkige neile, kuivõrd mõjukas on sõnakasutus kõnealuses resolutsioonis. Proovige neile öelda, et see kõik maksab liiga palju. Need elud on hinnalised ja ükski naine ei peaks surema elu andes.
Me peame samuti arvesse võtma, et mõne inimese sõnul on see reaalsus, et naistel on madal staatus ja madal väärtus ja seetõttu ei saa me asju muuta. See on täielik totrus. Me peame asju muutma. Me peame tegelema selle teatavat laadi naistevihkamisega, mis toob kaasa kannatusi ja leina.
Me nõuame muutust ka eesistujariigilt. Me nõuame eesistujariigilt tegutsemist, et täita aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks võetud kohustusi. Meile meeldivad Euroopa Liidu eesistujariigi kaunid sõnad, kuid me peame nägema rohkem tegusid.
Viienda aastatuhande arengueesmärgi täitmine tähendab tervishoiusüsteemide rajamist ja tagamist, et pöörame rahalist tähelepanu asjaolule, et 40% naistest kogu maailmas sünnitab ilma asjatundliku abita. Me ootame eesistujariigilt, et ta asuks juhtima. Näiteks Prantsusmaa abi Aafrikale tegelikult vähenes aastatel 2006 ja 2007. Prantsusmaa ei ole täitnud oma lubadusi ja me peame teadma, kas eesistujariik kavatseb vastata üleskutsele tegutseda ja andma teatud lubadusi, mida on vaja enne aastat 2010.
Kas eesistujariik esineb avaldusega, et need eelarvelised eraldised tehakse? Kas see on midagi enamat kui lubadus? Me teame, et on vaja võidelda emade suremusega. Me teame, kui palju see maksma läheb. Kahjuks teame ka seda, milline hind on selle tegemata jätmisel.
Toomas Savi
Härra juhataja, rasestumisvastaste vahendite hukkamõistmine ja seadustatud abortide ärahoidmine on üks õelamaid inimsusevastaseid kuritegusid, sest mõned rasestumisvastased vahendid väldivad ka suguliselt teel levivatesse haigustesse nakatumist nagu HIV. Piisava seksuaalharidusega ühildatult parandavad need ka emade tervist. Seadustatud abort väldib soovimatute laste sünni, kes on määratud kannatama vaesuse, nälja ja haiguste käes. Naiste valikuõiguse eitamisega kaugeneme me aastatuhande arengueesmärkide saavutamisest. Emade tervise parandamiseks arenguriikides peab Euroopa Liit hukka mõistma Ameerika Ühendriikide globaalse piiramise reegli ja samuti mõne kiriku poolt propageeritava rasestumisvastaste vahendite kasutamise keelu.
Carlo Casini
(IT) Härra juhataja, volinik, eesistuja, daamid ja härrad, meie absoluutne kohustus on tegutseda selle nimel, et naised saavad emadust realiseerida optimaalses terviseseisundis. See on selge. Seepärast väärib resolutsiooni ettepanekuga, mida me oleme arutanud sellel teemal, väljendatud lootus meie toetust.
Siiski ei suuda ma varjata ebamugavustunnet, kui kuulen rahvusvahelistes ringkondades kasutatavat kohatut väljendit "reproduktiivtervise teenused”: me tahame soojätkamistervise teenuseid, kuid me ei saa lubada, et see hõlmab valikulist aborti, muutes inimolendite traagilise surve juba päris sünnist saadik sotsiaalteenuseks.
Mis vaated meil seaduslikule abordile ka ei oleks, usun et emade tervist käsitlevas dokumendis ei tohi me unustada, et emadus puudutab kahte inimest, mitte vaid ühte. Sellepärast tervitan asjaolu, et kompromissresolutsioonis leidub viide nii laste õiguste deklaratsioonile kui vastavale konventsioonile, milles kasutatakse sõna "laps” isegi sündimata laste kohta ja nõutakse spetsiaalseid teenuseid nii ema kui lapse jaoks.
Ma pean täiesti õigeks, et emaduse turvalisuse tagamiseks väljatöötatud dokumendid ei kajasta ainult neid instrumente, vaid ka teisi elu toetavaid instrumente. Need on hoolekanne, majanduslik, sotsiaalne ja psühholoogiline toetus ja elu austamise õpetus. Vastupidi, kui see on piiratud ja me rõhutame ainult raseduse vältimist, ka aborti, ei saavuta me soovitud tulemusi.
Euroopas on riike, nagu Prantsusmaa ja Ühendkuningriik, kus raseduse vältimine on kahtlemata laiemalt levinud kui teistes riikides ja siiski, tuginedes ametlikele aruannetele, tõuseb seal abortide arv pidevalt. Soovin paluda, et kaasliikmed mõtleksid korraks minu öeldu üle järele.
Anne Van Lancker
(NL) Härra juhataja, volinik, eesistuja, soovin volinikku väga tugeva avalduse eest soojalt tänada. On tõsi, et emade suremus sünnituse tagajärjel illustreerib kõige murettekitavamat ebavõrdsust põhja ja lõuna naiste vahel. Selge on see, et paljud siin saalis viibivad kaasliikmed ei saa sellest siiani aru. Härra Casini, igal aastal jääb 50 miljonit naist soovimatult rasedaks, sest neil puuduvad rasestumisvastased vahendid; neist 42 miljonit naist teeb läbi tervisele ohtliku abordi, mille tulemusel 80 000 sureb. Need on usaldusväärsed faktid. Suurem osa neist naistest elab Sahara-taguses Aafrikas, seetõttu ei ole läänel mingit põhjust neid naisi õpetada.
Selline olukord on häbistav, kuna emade suremus sünnituse tagajärjel on täiesti ennetatav, kui naised vaid saaksid juurdepääsu tervishoiu, seksuaal- ja soojätkamishügieeniga seotud teenustele. Maailma Terviseorganisatsiooni andmetel läheb põhiliste tervishoiuteenuste võimaldamine ühele inimesele aastas maksma 34 eurot. See oleks saavutatav, kui teistele arenguriikidele antud lubaduste seas kulutaks Euroopa Liit 15% arenguabist tervishoiu, kaasa arvatud seksuaal- ja soojätkamishügieeni valdkonnale. Siiski just siin king pigistab. Viimastel aastatel on liikmesriikide investeeringud tervishoiu valdkonda järjest vähenenud. Pereplaneerimiseks mõeldud eelarved on alates 1994. aastast kahanenud poole võrra. Isegi Euroopa Arengufondis kulutatakse tervishoiule vaevalt 4% võrreldes infrastruktuuri ja eelarvetoetuseks mõeldud 30%ga. Seega on selgelt aeg, et nõukogu sõnad ja komisjoni lubadused muudetaks täpseteks projektideks, näiteks ühendades eelarvetoetuse arengupoliitika aastatuhande viienda eesmärgiga seotud nähtavate tulemuste ja Aafrika naiste elude päästmisega.
Sophia in 't Veld
(NL) Härra juhataja, ma olen otsekohene: mul on väga raske selgelt rääkida pärast seda kui ma kuulsin saalis viibivate meeste kõnesid. Teema puudutab minu hingekeeli eriliselt, juba seetõttu, et olen naine ning teema huvitab nii mind kui teisi saalis viibivaid naisi. Probleem, millest kõneleme, ei ole lõppude lõpuks meditsiiniline ega rahaline (kuigi ma olen tänulik vahendite suurendamise kinnitamise eest); see on sotsiaalne. See on ühiskonna suhtumist naistesse puudutav küsimus, ühiskonna, kus ikka veel peetakse naisi teisejärgulisteks kodanikeks.
Ausalt öeldes leian olevat uskumatu, mida kaks parlamendiliiget ütles, teades, et see nõuab igal aastal poole miljoni naise elu. See muudab usu kasutuks. Pole olemas ühtegi naist, kes tahaks aborti - mitte ühtegi! Kui naisel siiski puuduvad muud võimalused, peab ta saama seda vähemalt ohutult ja legaalselt teha. See on naise õigus. Seoses sellega olen rahul, et Euroopa Nõukogu seda toetab. Kui meil ei õnnestu seda õigust tunnustada, siis valame siin lihtsalt krokodillipisaraid. Seega pöördun kõigi täiskogul viibijate poole palvega hääletada muudatuste poolt, millega mõistetakse hukka Ameerika Ühendriikide "globaalse piiramise reegel” ja Vatikani kondoomikeeld - ma lihtsalt tulen ja ütlen selle välja - kuna mõlemad on miljonite surmade eest otseselt vastutavad ning ma usun, et täiskogu peab need hukka mõistma.
Mairead McGuinness
Härra juhataja, meie arenguriikide emasid käsitlev poliitika on läbi kukkumas. Teame seda tänase arutelu põhjal, sest ei ole toimunud edasiminekut, et vähendada naiste õudust, kes surevad sünnituse ajal või pärast seda. Kui Iirimaal sureb naine sünnituse tagajärjel, siis järgneb sellele lai vastukaja ja meditsiiniline uurimine, kuna olukord on harvaesinev. Olen rahul, et nii tegutsetakse, kuid olukord on siiski väga halb. Et sünnitamise tagajärjel sureb arenguriikides iga kuueteistkümnes naine, on hirmutav statistika ning samal ajal, kui meie arutame probleemi turvalises kohas, elavad Aafrika külades rasedad naised, kes teavad, et nende elu on ohus, et neil ei pruugi olla võimalust sündinud last näha või oma teiste laste eest hoolitseda.
Emade tervishoid on osa üldisest tervishoiust ning see hõlmab juurdepääsu toidule ja oluline on toiduvarude kaitse küsimus. Kuid kas ma võin käsitleda veel ühte probleemi, mida veel ei ole tõstatatud? Tänan volinikku tervishoiutöötajate koolitamise vajaduse tõstatamise eest. Koolitatud töötajaid on suurel hulgal vaja, kuid olgem ausad: arenenud riigid tõmbavad koolitatud töötajad Aafrikast ära, et nad hoolitseksid USA ja ELi haigete eest, ning me peame seda tunnistama. Me saame neile maksta ning nad soovivad tulla ja töötada, kuid me röövime sellega neid maid, kust koolitatud töötajad pärit on. Soovin, et tee seda küsimust oma lõpumärkustes käsitleksite.
Täna arutletava probleemiga on seotud valu, kannatused ja surm. Ma mainisin orvuks jäänud lapsi. Just enne jõule nägime delegatsiooniga Indias olles ELi poolt rahastatud väga kasuliku projekti läbiviimist, milles külade naistele, kuna pole piisavalt koolitatud arste ja õdesid, jagati laste suremuse ennetamise alast koolitust. Seda väga kitsamõõdulist kava on saatnud suur edu, sest see töötab alt üles. Võibolla peaksime samalaadset kava käsitlema ühenduses sünnitamisega seotud surmadega, sest me teame, et vajame kõiki neid hästi koolitatud ja kogenud töötajaid.
Neena Gill
Härra juhataja, olen väga rahul, et parlament aastatuhande viienda arengueesmärgi teemal arutleb, sest samal ajal, kui ma kõnelen, sureb kusagil maailmas sünnituse tagajärjel naine. Nii halb kui see ka ei ole, on edasiminek aastatuhande arengueesmärgi osas olnud tagasihoidlik nagu oleme kuulnud ja see on ainus aastatuhande arengueesmärk, milles ei ole toimunud muutust paremuse poole ning mõnes piirkonnas on olukord isegi halvenenud.
Mõned võivad vastu vaielda, et probleem on saanud nii vähe tähelepanu seetõttu, et see mõjutab naisi ja 99% surmadest leiab aset arenguriikides. See on üks suuremaid sotsiaalse ebavõrdsuse probleeme maailmas ning ma usun, et EL on olnud selle käsitlemisel väga aeglane, kuigi ma tunnustan voliniku isiklikku pühendumust selles küsimuses.
Soovin komisjonilt ja nõukogult küsida, mida nad võtavad ette selleks, et kindlustada vahendite suurendamist ja seda, et eelarverida ei kahaneks. Kui te vaatate rubriiki 4, kus prevaleerivad lühiajalised kriisid ja loodusõnnetused, siis peame kindlustama, et probleemi lahendamist ei seata prioriteediks mitte ainult liidu sees, vaid ka rahvusvaheliselt. Palun komisjoni ja liikmesriike vaadata neid kavasid uue tähelepanelikkusega, kindlustamaks, et neid kaheksat kava ei ründa teenuste halb kvaliteet, korruptsioon ja usaldusväärsuse puudumine, mis on olnud põhjuseks, miks kavad ei ole mõnes riigis edenenud. Me vajame hästi läbi mõeldud kavasid.
Nagu proua McGuinness mainis, nägime Indias projekti, kus väga väikese rahastamisega, mille abil hangiti mobiiltelefonid ja võimaldati kahepäevane koolitus inimesele, kes tunneks ära raseduse ajal ja sünnitusjärgsel perioodil esinevad ohumärgid, ning see koos koolituse, väga algelise isikliku hügieeni ja ainult vajadusega vett keeta tähistas erinevust elu ja surma vahel. Sellel aastal, mille ÜRO on nimetanud aastatuhande arengueesmärkide alase tegevuse aastaks, ei saa me rohkem rahulolevad olla ning peame kindlustama, et kaotame rikka ja vaese maailma vahelt traagilise piiri.
Edite Estrela
(PT) Härra juhataja, volinik, mulle meeldis teid kuulata. Teie diagnoos oli õige ning te esitasite konkreetseid meetmeid. Me vajame tegevuskavasid, rahalist abi ja tulemuste hindamist. Niisiis, rohkem tegevust ja vähem rääkimist! Samuti peame kaotatud aja tasa tegema kuna tuhanded ja tuhanded naised surevad arenguriikides igal aastal põhjusel, et puudub teave seksuaal- ja soojätkamishügieeni kohta ning juurdepääs sellega seotud teenustele. Statistika ei ole pelgalt numbrid, see tähendab ka perekonnatragöödiad, orvuks jäänud lapsi ning inimeste surma, keda oleks saanud päästa. Kas sellele mõtlemine, teadmine, et midagi sellist maailmas toimub, ei hoia meid öösiti üleval?
Seksuaal- ja soojätkamishügieen peab olema prioriteet. On kahetsusväärne, et mõned üritavad seksuaal- ja soojätkamishügieeni ainult abordile taandada. Siiski on oluline, et abort oleks legaalne ja ohutu ning ka erakordne, sest see on ainus viis ebaseadusliku abordiga võitlemiseks. Kõikidel naistel kõikidel kontinentidel on õigus juurdepääsule seksuaal- ja soojätkamishügieeni alasele teabele. Ilma sellega seotud õiguseta ei ole võrdõiguslikkust. Komisjon ja nõukogu peavad rakendama kohaseid meetmeid.
Françoise Castex
(FR) Härra juhataja, volinik, nõukogu eesistuja, daamid ja härrad, viienda aastatuhande arengueesmärgi saavutamise ebaõnnestumine mõjutab meid kõiki, see tähendab ebaõnnestumist minna edasi naiste emantsipeerumisega terves maailmas. Me nõustume, et see tuleks muuta oluliseks poliitiliseks eesmärgiks, sest see lasub samuti raskelt meie südametunnistusel. Siiski peab meil samuti olema julgust öelda, et tuhanded naised on ka teadmatuse, hooletuse ja väärteabe ohvrid. Hooletuse seetõttu, et enamikku 500 000 ema surmajuhtumist saaks vältida ennetuse ja põhilise tervishoiuga. Näiteks sääsevõrkude jagamine rasedatele võib ära hoida tuhandete naiste eluohtikku malaariasse nakatumise. Teadmatuse ohvrid ollakse seetõttu, et liiga tihti ei võimaldata tüdrukutele ja naistele põhihariduse omandamist, mille abil nad võiksid lugeda ja mõista lihtsaid tervishoiu ja hügieeni nõuandeid. Viimaks väärteave: teatud usul ja traditsioonil põhinev konservatiivne idee, mis seab naised talumatu sõltuvuse olukorda, nad peavad varakult abielluma, rasedused on väga järjestikku ning kehtivad naise viljastamisega seotud tabud. Järelikult me tegutseme; areneva rahvastiku parlamentaarsetest esindajatest koosnevates võrgustikes töötatakse koos ÜRO Rahvastikufondi (UNFPA) raames. Me räägime tervishoiu, reproduktsiooni ja naiste õiguse kasuks omada kontrolli viljakuse üle, ning lisaks vajalikule rahalisele toetusele peame me muutma naiste suhtumist ja positsiooni. See on kõikide nende riikide arengu poliitiline võtme-eesmärk.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Volinik, õnnitlen teid arvamuse puhul. On olemas palju probleeme, mille hulka kuulub emade tervis. Ühest küljest kuulub see tervishoiusüsteemi alla, teisest küljest sotsiaalsete süsteemide hulka, olles seotud emaduse tervishoiuga üldiselt. Tervis, mitte ainult emade, vaid ka laste vaimne ja kehaline seisund sõltub viisist, kuidas need kaks süsteemi on sünkroniseeritud. Kolmandaks on emadus kindlalt seotud iga riigi demograafiliste probleemidega ning on üldiselt teada, et see on tõsine probleem.
Osa emade tervishoiuga seotud probleemidest tulenevad rahastamisest. Riikidelt tuleks nõuda piisavate vahendite eraldamist, et vajadusel oleks võimalik abi anda, et alaneks esmasünnitajate ja laste suremuse tase ning saaks rakendada vajalikku profülaktikat, sest iga elu on kingitus, ning naistele peaks maksimaalse hulga tervishoiu- ja sotsiaalteenuste võimaldamiseks varusid eraldama.
Emaduse kaitse sõltub samuti sünnitustubade meditsiinilise personali tasustamisest. See probleem esineb paljudes riikides, kaasa arvatud Euroopa Liidu riikides ning see tuleb lahendada.
DanutBudreikait
(LT) Euroopa Parlament on komisjoni toetusel alustanud arutelusid niinimetatud sinise kaardi üle, et meelitada kolmandate riikide kõrge kvalifikatsiooniga spetsialiste ELi tööturule. Liikmesriike palutakse arenguriikide tundlikest sektoritest, nagu haridus ja tervishoid, kvalifitseeritud töötajaid mitte ära kutsuda, kuigi mõned riigid, kaasa arvatud Ühendkuningriik, ei ole selleks valmis. Rääkige veel ühe käega andmisest ja teisega võtmisest! Kui me meelitame spetsialistid tervishoiusektorist, kus on isegi personalipuudus, ära, siis satub naiste tervishoid ja kõigi ühiskonnaliikmete tervishoid üldiselt ohtu ja veel hullemasse olukorda. Soovin teha ettepaneku, et kindlustaksime selle, et kõik meie vastuvõetud õigusaktid oleksid omavahel kooskõlas ning et meie poliitika käiks kokku meie põhimõtetega.
Proinsias De Rossa
Härra juhataja, sekkun arutellu kõigepealt selleks, et tänada nõukogu juuni tegevuskava eest, kuid eriti selleks, et tervitada volinik Ferrero-Waldneri väga sirgjoonelist avaldust.
On šokeeriv ja skandaalne, et selle aastatuhande arengueesmärgi täitmine on ebaõnnestunud ja selles ei ole toimunud edasiminekut alates 2000. aastast ja viimase 20 aasta jooksul. Miljonid naised on surnud ja kümned miljonid lapsed on tarbetult orvuks jäänud.
Me teame, mis surma põhjustab ja me teame, kuidas seda ennetada. Meil on vahendid ja teadmised, kuid siiski midagi ei toimu. Miks? Miks me ebaõnnestume? Mulle tundub, et me lubame kohusetundlikel vastuolijatel nendes küsimustes edasiminekut takistada. Me peame kohusetundlikud vastuolijad kõrvale lükkama - need, kes pidevalt taandavad probleemi aborditeemale ja kondoomide jagamisele. Ma ei suuda mõista, miks peaks keegi kondoomi nägema mingi kurja vahendina!
Ma soovitan tungivalt otsuste tegijatel neid teha ja järgida, kohusetundlikke vastuolijaid ignoreerida ja oma tegevusega edasi minna.
Zbigniew Zaleski
Härra juhataja, avaldan arvamust teemal, millel on poliitiline, psühholoogile, füüsiline ja moraalne aspekt, ja mis on äärmiselt keerukas. Kui proua Kinnock ütleb, et sellele poolele ei meeldi isegi sõna "teenus”, siis ma väidan vastupidist. Leidub palju "teenuseid”, kui nende seas üks väga vastuoluline, nimelt abort. Ma arvan, et minust paremal asuv pool soovib sisse tuua väga kauni tähenduslikkuse, kasutades mõistet "reproduktiivtervis”. Ma arvan, et te teate parlamendi selle poole enamuse seisukohti, kuid leidub nii palju teisi "teenuseid”, mille heakskiitmist, kasutamist ja võimalikult suurt rahalist toetamist te soovite, ja see, ma loodan, vähendab surmade arvu täna arutusel olevate konkreetsete olukordade puhul. Seega ei ole see süüdistus päris asjakohane, kuigi me teame, et ühe teatud "teenusega” on seotud mõningad moraaliprobleemid.
Catherine Stihler
Härra juhataja, ma leian, et tõsiasi, et igas minutis sureb sünnituse - ühe loomulikuma tegevuse, nagu volinik kirjeldas - tagajärjel üks naine, on šokeeriv ja skandaalne. Sellega on võrdselt häbiväärne tõsiasi, et meil ei õnnestu aastatuhande arengueesmärki täita ning veame alt maailma kõige haavatavamaid naisi ja lapsi.
Soovin paluda nii eesistujariik Prantsusmaad kui komisjoni, et nad esitaksid täiskogule aruande selle kohta, mida kuu lõpul New Yorgis otsustatakse ning et nad muudaks järgnevate nädalate prioriteediks kindlustada muutus mitte ainult liikmesriikide, vaid ka rahvusvahelisel tasandil, et asetada teema poliitilises kavas kõrgemale kohale.
Jean-Pierre Jouyet
nõukogu eesistuja. - (FR) Härra juhataja, daamid ja härrad, ma ei hakka üle kordama, mida volinik nii paljude tunnetega ütles, kuigi ma jagan täiesti tema arvamust seoses meie ees oleva skandaaliga. Sel põhjusel on nõukogu loonud tegevuskava. Selle kava kaasamine on küll liiga hiljaks jäänud, kuid see on ambitsioonikas. Ma ei kavatse seda üle korrata.
Eesistujariik seab siin prioriteediks naiste õiguste edendamise ja kaitse, et olla selles küsimuses väga selge. Eriti sisaldab meie programm ettevalmistust suunisteks, mille abil võidelda naiste vastu suunatud vägivallaga; mida kasutatakse Euroopa Liidus rahvusvahelistes raamides tegevustena ning selle kuu lõpus toimuval Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kõrgetasemelisel Aafrika arenguvajaduste alasel kohtumisel aastatuhande arengueesmärkide raamistikus. Oleme samuti esitanud naiste ja relvastatud konfliktidega seotud algatuse, mille eesmärk on paremini arvesse võtta naiste erilist olukorda piirkondades, kus Euroopa Liit rakendab välise julgeoleku ja kaitsepoliitikat, eesistujana algatasime koos Hollandiga Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni üldassambleel uue naistevastase vägivalla alase resolutsiooni. Kuna ma esitasin siin meie riikliku seisukoha, kuigi esindan praegu nõukogu, siis pean ütlema, et kõik liikmesriigid on teretulnud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni raames resolutsiooniga ühinema. Lõpetuseks ütlen, et detsembris 2008 toimub valitsusväliste organisatsioonide naiste olukorra alane foorum.
Mis puudutab emade tervishoidu ja kõike, mida olete öelnud, siis võin ainult jagada kõnelenute pühendumust ja nördimust, eriti seoses HIV-ga, ja ütelda, et EL finantseerib ülemaailmset AIDSi vastu võitlemise fondi 2007. aastal 91 miljoni euro ulatuses, olles sellel aastal fondi juhtiv doonor.
Mis puudutab proua Kinnocki tehtud kommentaare, kes pühendunud eurooplasena ei saa kindlasti nõukogu eesistujat ja rahvusriiki segi ajada - või muidu ei ole ta see, keda mina arvan teda olevat - siis soovin ma seoses Euroopa Liidu eelarvekohustustega ütelda, et Prantsusmaa antavad summad kasvavad 2008. aastal. Kui täpne olla, siis kasvas aastatel 2006-2008 tervishoiule eraldatud summa 820 miljonilt eurolt 930 miljonile eurole. Ma ei leia, et siin oleks koht meie tavaliste võitluste võitlemiseks.
Jätkates isiklikumas toonis ning olles kuulnud teie arutelu, pean ütlema, et eesistujariik vaatab väga hoolega ettepanekut, mille proua Buitenweg mulle esitas. Eesistujariigi nimel sooviksin väga, et vaesusevastane võitlus käiks kõikjal käsikäes naiste olukorra ja nende õiguste järgimise parandamisega. Mulle meeldiks väga, kui süstemaatilise ohu korral naiste tervisele sekkutaks ning ma soovin, et meil oleks vajalikud vahendid, kõik vajalikud vahendid, millega õiguslikel ja turvalistel tingimustel skandaal lõpetada; seetõttu ei saa me hoolimata oma tõekspidamistest nende vahendite pakkumisest loobuda.
Me peame pingutama, kui soovime lõpetada naiste olukorda, mis on tõepoolest skandaalne, eriti vaeseimates riikides. Seetõttu peame jõudma kokkuleppele, ma kordan, sõltumata oma veendumustest. Omalt poolt on eesistujariik otsustanud eriti Aafrikas tegutseda, kasutades kõiki enda kasutuses olevaid vahendeid.
Benita Ferrero-Waldner
komisjoni liige. - Härra juhataja, me oleme kuulnud väga olulisi avaldusi. Küsimus on tunnetega seotud ja sellele on mitmeid vaatepunkte. Ma arvan, et me peaksime tagasi pöörduma Kairos peetud rahvastiku ja arengu alase rahvusvahelise konverentsi tegevuskava juurde, milles nähtub selgesti austus riiklike õiguslike raamistike vastu. Me ei eita mingil juhul sundaborti, sunnitud steriliseerimist, lastetapmist ning teisi inimõiguste rikkumisi, mis selgelt ei ole selle poliitikaga kooskõlas.
Samal ajal on samuti oluline mõista, et sünnitus ei kulge raskusteta. Nagu proua Buitenweg väljendus, on see luksus meie riikides, kuid teistes riikides mitte. Seetõttu peaks vaba valiku põhimõte juhtima tegevuskava, mille eesmärk on võimaldada juurdepääsu tervele hulgale turvalistele ja usaldusväärsetele pereplaneerimise meetoditele - mis on muidugi prioriteet - ja muidugi ametlikele reproduktiivtervishoiuteenustele.
Eesmärk peaks olema aidata isikuid ja paare, et nad saaksid teha ise oma valikud ja saavutada soojätkamise eesmärgid, andes neile kõik võimalused saada last just siis, kui nad seda soovivad. Seda peame saavutama.
Mingil juhul ei soosita pereplaneerimise vahendina aborti. Valitsused kohustuvad tegelema ebaturvaliste abortidega kaasneva mõjuga tervisele kui üldise tervise probleemiga - sest need toimuvad ning me oleme kuulnud, kui palju naisi selle tagajärjel sureb - ning parandatud pereplaneerimisteenuste abil vähendama abordile kui meetodile toetumist. Kui abort ei ole õigusega vastuolus, peaks see olema ohutu ja osa üldistest reproduktiivtervishoiuteenustest. See on kõige olulisem.
Teisest küljest vastab tõele, et tervishoiusüsteem peaks olema parem, sest see on hetkel nõrk ning me otsime võimalusi süsteemi tugevdada, koolitades rohkem tervishoiupersonali ja rakendades tervisekindlustuse süsteemi, mis on eesistujariik Prantsusmaa algatus.
On tõsi, et viimastel aastatel on palju raha kulunud HIV-viiruse ja AIDSiga võitlemisele, kuid kahjuks nakatub Aafrikas üha rohkem naisi HIV-viirusega: iga neljas 16-24-aastane tüdruk on praegu HIV-positiivne. See on kohutav. Komisjon on sellest teadlik ning julgustab läbi ülemaailmse fondi algatusi, mis oleksid naistele suunatumad ja sootundlikumad.
Lõpetuseks mainiksin migratsiooniprobleemi, mis võib areneda vales suunas. Niinimetatud "ajude äravool” on üks probleemidest, mis tuleb migratsiooni tervikuna käsitledes kontrolli alla saada. Nähtusel on nii positiivseid kui negatiivseid külgi ning tuleb leida tasakaal.
Juhataja
Ma olen saanud kuus resolutsiooni ettepanekut, mis on esitatud vastavalt kodukorra artikli 103 lõikele 2.
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub homme.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Cristian Silviu Buşoi  
kirjalikult. - (RO) EL on võtnud kohustuse saavutada aastatuhande arengueesmärgid, nagu näiteks vähendada emade suremust sünnituse tagajärjel 75% võrra aastaks 2015.
Kuigi ELi riigid on üldiselt õigel teel, võib emade tervishoiu alal täheldada aeglast edasiminekut. Euroopa Komisjoni algatus eraldada tervishoiusüsteemi reformimiseks vahendeid, et parandada rasedusaegsete ja sünnitusjärgsete teenuste kvaliteeti ning teenustele juurdepääsu, toetada reproduktiivmeditsiini alast uurimistööd ja meditsiinilise personali koolitamist, oli viienda eesmärgi saavutamiseks kohane.
Juunis 2008 Tallinnas vastuvõetud tervishoiusüsteemi arendamise harta on samuti oluline edasiminek. On olemas siiski arenenud riike nagu Prantsusmaa, Suurbritannia või Holland, kus suremus on väga väike ja selle vähendamine 75% aastaks 2015 tundub keerulisem, kuna areng on aeglasem kui kõrgema emade suremuse tasemega riikides. Samuti esineb suuri erinevusi selles, mis puudutab ELi riikides toimunud edasiminekut ja isegi riikide eri piirkondades tehtud edasiminekut.
Seetõttu on selleks, et 2015. aastaks püstitatud eesmärki täita, vaja Euroopa tervishoiusüsteemi kiiresti moderniseerida, asetades põhirõhu rasedusaegsete ja sünnitusjärgsete teenuste parandamiseks läbiviidavatele uuringutele ja tõhusama hügieeni alase hariduse ja pereplaneerimise edendamisele.
Monica Maria Iacob-Ridzi  
kirjalikult. - (RO) Euroopa Liit on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni poolt kinnitatud 2015. aastaks saavutatavate eesmärkidega ja rahu, turvalisuse, arengu, juhtimise ja inimõigustega seotud aastatuhande arengueesmärkide kindel toetaja.
Kaheksast eesmärgist tuleks erilist tähelepanu pöörata emade tervishoiu parandamisele, sest üle poole miljoni peamiselt Aafrikas ja Indias elava naise sureb raseduse ajal või sünnituse tagajärjel.
Peamine põhjus, miks suremus maailmas suureneb, on kvalifitseeritud personali puudumine, kes abistaks nii raseduse kui sünnituse ajal. Olukorda peab parandama märkimisväärsete vahendite investeerimisega vähearenenud riikide spetsialiseerunud personali koolitamisse ja meditsiinilistesse seadmetesse.
Rumeenia eesmärgid seoses emade tervishoiu parandamisega on vähendada aastaks 2015 suremuse tase 10 surmani 100 000 sünni kohta ning kindlustada üldine juurdepääs tervishoiuteenustele.
Praegu on Rumeenias negatiivne loomulik iive koos 12%lise suremusega. Sotsiaalabi, teabeprogrammide, ema ja lapse teenuste ja ELi antava lisa rahalise toetuse abil peaks sünnitase liikuma tõusvas suunas ja Rumeenia jääma Euroopa Liidu demograafilise strateegia raamidesse.
