Nobeli rahupreemia laureaadi Liu Xiaobo vabastamiseks võetavad meetmed (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on avaldused Nobeli rahupreemia laureaadi Liu Xiaobo vabastamiseks võetavate meetmete kohta.
Olivier Chastel
Lugupeetud juhataja, austatud parlamendiliikmed! Kui ma seekord õigesti aru sain, siis on mul au rääkida teie ees meie kõrge esindaja Catherine Ashtoni nimel.
EL jälgib jätkuvalt iga päev oma Pekingi delegatsiooni ja kahepoolsete diplomaatiliste esinduste kaudu Nobeli rahupreemia laureaadi Liu Xiaobo, tema naise Liu Xia ning nende sõprade ja advokaatide olukorda. Nende olukord pälvib pidevalt meie tähelepanu. Liu Xiale ja paljudele Hiina inimõiguste aktivistidele 8. oktoobril kehtestatud koduarest paneb meid samavõrd palju muretsema kuivõrd valmistab meile pettumust ning me mõistame selle hukka.
Nagu te teate, ei mallanud Euroopa Liit ära oodata, millal Liu Xiaobo selle maineka auhinna saab, et tuletada Hiina valitsusele meelde tema rahvusvahelisi kohustusi sõnavabaduse austamise suhtes. Kõnealusel juhul on EL olnud alati seisukohal, et "Harta 08" oli rahumeelne manifest, milles nõuti Hiinalt inimõiguste suuremat austamist. Peale selle on liit alates 2008. aasta detsembrist teinud neli avalikku pöördumist, milles nõudnud Liu Xiaobo vabastamist.
Meie seisukoht ei saanukski olla teistsugune, kui Nobeli preemia komitee teatas 8. oktoobril - täiesti sõltumatult, pean ma siinjuures ütlema - oma otsuse. Me õnnitlesime Liu Xiaobot liidu välisasjade kõrge esindaja Catherine Ashtoni ja Euroopa Komisjoni presidendi José Manuel Barroso kaudu ning rõhutasime seda, kui oluliseks peame tema vabastamist. Me peame kahetsusväärseks asjaolu, et Hiina ametivõimud ei ole vastanud rahvusvahelise üldsuse arvukatele üleskutsetele.
Kahetsusväärne on ka see, et EL pidi taas võtma murelikult teadmiseks asjaolu, et viimased kuus nädalat on Liu Xiaobo naine Liu Xia pidanud kannatama hirmutamise ja koduaresti tõttu. Me mõistame jõuliselt hukka nii ähvardused, jälgimise ja riigist lahkumise keelamise kui ka vahistamised, mida on pandud toime paljude Liu Xiaobo pereliikmete ja sõprade suhtes alates Nobeli rahupreemia otsuse teatavaks tegemisest.
Lugupeetud juhataja! Euroopa Liit jätkab korrapäraselt ja otsusekindlalt jõupingutusi, mida ta on teinud juba peaaegu kaks aastat Liu Xiaobo vabastamise nimel, et ta saaks kasutada täielikult oma õigusi ning osaleda oma soovi kohaselt avalikus arutelus, mille ta algatas Hiinas "Hartaga 08". Loodame endiselt, et ta saab tulla 10. detsembril isiklikult võtma vastu Nobeli rahupreemiat. Me kutsume Hiinat üles kaotama tema naise Liu Xiale ja paljudele tema sõpradele kehtestatud liikumisvabaduse ja sõnavabaduse piirangu.
Dacian Cioloş
Lugupeetud juhataja, asutatud minister, head parlamendiliikmed! Komisjon toetab täielikult eesistujariigi Belgia avaldust. EL on öelnud korduvalt, et peab "Hartat 08" õiguspäraseks sõnavabaduse väljenduseks, ja nagu eesistuja just märkis, on EL väljendanud mitmeid kordi tõsist muret Liu Xiaobo vahistamise, kohtumõistmise ja vangistamise üle.
Nii president Barroso kui ka komisjoni asepresident ja kõrge esindaja Catherine Ashton on väljendanud heameelt, et Nobeli rahupreemia anti 8. oktoobril Liu Xiaobole. Komisjon peab aga kahetsusväärseks asjaolu, et Hiina ametivõimud reageerisid sellele nii, et panid tema naise Liu Xia koduaresti ning piirasid paljude tema sõprade liikumisvabadust.
Komisjon kordab oma üleskutset Hiinale vabastada Liu Xiaobo vangist viivitamata ning lõpetada tema naise koduarest ja tema sõprade liikumisvabaduse piiramine. Komisjon avaldab komisjoni asepresidendi ja ELi kõrge esindaja Catherine Ashtoni avalduses lootust, et Liu Xiaobo saab tulla isiklikult Oslosse, et võtta vastu 2010. aasta Nobeli rahupreemia.
Cristian Dan Preda
Lugupeetud juhataja! Kümme kuud tagasi ütlesin ma siin parlamendis, et Liu Xiaobole Hiina valitsuse poolt 11 aasta pikkuse vangistuse määramine oma seisukoha väljendamise eest näitas seda, et Hiina ametivõimud karmistasid oma inimõiguste aktivistide vastast tegevust.
Usun, et Nobeli rahupreemia andmine Liu Xiaobole on praegu asjakohane samm, rõhutamaks, et kuigi Hiina on teinud suuri edusamme majanduses ja mõnikord ka sotsiaalküsimustes, on arengu tõeliseks näitajaks inimõiguste austamine. Riiki võib imetleda tema majanduslike saavutuste eest. Ta ei pälvi aga teiste riikide austust, kui piirab vabadust selle kaitsmise asemel.
Olen seisukohal, et Hiina valitsuse võetud meetmed, millega püütakse hirmutada auhinna üleandmise tseremooniale kutsutud riike, on väga murettekitavad. Sama suurt muret tekitab aga ka asjaolu, et mõned riigid andsid niisugusele surveavaldusele järele.
Meil on tegemist vastuvõetamatu olukorraga, sest riik võtab oma rahvusvahelistes suhetes seisukoha ühe oma kodaniku vastu. Nagu ma ütlesin, pälviks Hiina hoopis teistsuguste riikide austuse, kui lubaks teiste riikide ähvardamise asemel minna Liu Xiaobol Oslosse auhinda vastu võtma.
Hiina ametivõimude hoiak näib aga praegu olevat vankumatum kui Nõukogude ametivõimudel oli, sest Oslosse ei saa minna isegi Liu Xiaobo pereliige ega tema advokaat. Seepärast väljendan heameelt Lech Wałęsa ettepaneku üle esindada sümboolselt Oslos Hiina teisitimõtlejat. Loodan, et Hiina ametivõimud otsustavad siiski viimasel minutil Liu Xiaobo vabastada.
Richard Howitt
fraktsiooni S&D nimel. - Lugupeetud juhataja! Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsioon annab täna õhtul oma täieliku toetuse Euroopa Parlamendi nõudmisele võimaldada Liu Xiaobol Oslosse minna, selle asemel et saada kuulsaks selle poolest, et on esimene laureaat, kes ei saa Nobeli rahupreemia saja aasta pikkuse ajaloo jooksul minna seda vastu võtma ega saata ka oma esindajat seda tegema. Ta vahistati meeleavalduses osalemise eest, tal keelati õpetada, ta saadeti ümberkasvatamise eesmärgil töölaagrisse ning nüüd on ta vangis oma sõnavabaduse kasutamise eest. Hiina ametivõimud nimetavad Liu Xiaobot kurjategijaks, samal ajal kui ülejäänud maailm tunnustab teda tema rahu tagava tegevuse eest.
Käisin Euroopa Parlamendi esindajana Hiinas ja nägin, et seal on inimesi, kes oleksid valmis arutama meiega tööõiguste ja ettevõtte sotsiaalse vastutuse teemat. Fakt on aga see, et kui Euroopa Parlamendi inimõiguste allkomisjoni liikmed taotlesid Hiina viisat, siis neile isegi ei vastatud, ja kui EL palus tungivalt kohtumist, et arutada meie inimõiguste dialoogi üle Hiinaga, pakkusid Hiina ametivõimud sihilikult päeva, mis jääb jõulude ja aastavahetuse vahele. Nüüd näib olevat peaaegu kindel, et selle eesistumisperioodi ajal kohtumist ei toimu.
See on naeruväärne. Kõik, kes soovivad täna õhtul näidata üles solidaarsust Liu Xiaoboga, tema naise Liu Xiaga ja kõikide meelsusvangidega, peaksid tunnistama, et ülejäänud maailm on liiga sageli seadnud oma kaubandushuvid Hiinas ettepoole meie vastastikustest kohustustest inimõiguste suhtes. Seda näitas ka Ühendkuningriigi peaminister David Cameron, kui käis käesoleval kuul mõjuka 48-liikmelise kaubandusdelegatsiooniga Pekingis, kuid ei võtnud kaasa kedagi, kes tegutseks vaesuse vähendamise, keskkonnaseisundi parandamise või tööõiguste nimel või oleks nimetatud valdkondade asjatundja.
Tõde on see, et viis sotsiaalselt vastutustundlikku inimest, kes kuuluvad preemia andmise komiteesse Norras, on teinud vaieldamatult rohkem kui EL, USA või kogu ülejäänud rahvusvaheline üldsus, et avaldada Hiina valitsusele survet muuta oma tegevust. Tuletagem meelde, et Andrei Sahharov, Lech Wałęsa ja Nelson Mandela on kõik Nobeli preemia laureaadid, kes elasid represseeritud riikides, mis lõppkokkuvõttes muutsid oma riigikorda, ning avaldagem täna õhtul lootust, et Liu Xiaobo saab ühineda selle loeteluga mitte lihtsalt praeguses Hiinas, vaid Hiinas, kus kunagi hakatakse inimõigusi täielikult austama.
Edward McMillan-Scott
fraktsiooni ALDE nimel. - Lugupeetud juhataja! See arutelu edendab mõnes mõttes paljude siin viibivate parlamendiliikmete ja ka teiste isikute mitme aasta pikkuseid püüdlusi näidata, milline Hiina tegelikult on. Ühtsustunne, mida on näidanud nõukogu ja komisjon ning diplomaatilised esindajad Oslos seoses tõenäoliselt 10. detsembril toimuva tseremooniaga, on julgustav. Me loodame mõistagi, et Liu Xiaobo on samuti kohal, kuid see on ebatõenäoline.
Viimastel nädalatel oleme näinud, kuidas Hiina valitsus on diplomaatilises mõttes teinud täieliku valearvestuse. See on üks kohutavamaid ja ebaõnnestunumaid episoode diplomaatia ajaloos. Kuid selle keskmes põrkavad kokku vaba maailm ja diktatuur.
Pärast minu viimast visiiti Pekingisse vahistati ja vangistati kõik inimesed, kellega ma rääkisin, ning mõningatel juhtudel neid ka piinati. Kogu Hiinas on 7-8 miljonit vangi ning igal aastal hukatakse vähemalt 5000 inimest. Olen näinud nimekirja, kus on rohkem kui 3400 inimest, kes on viimase kümne aasta jooksul surnud, kuna valitseva korra esindajad piinasid neid nende usuliste tõekspidamiste tõttu.
Kokkuvõttes on tegemist terroristliku riigiga. Soovime kiita Nobeli rahupreemia komiteed julguse eest anda see auhind kõnealusele isikule. Loodan, et Oslos on 10. detsembril, kui tseremoonia siiski toimub, EL esindatud kõige esinduslikumal moel ja seisab oma välispoliitika prioriteetide eest, mis käsitlevad inimõigusi ja demokraatiat. Kõige suurema rahvaarvuga riik maailmas väärib samasuguseid õigusi nagu meil Euroopas kehtivad.
Reinhard Bütikofer
Lugupeetud juhataja! Oleme väga rahul, et Nobeli rahupreemia anti Liu Xiaobole, sest see näitab, et inimõigused, mis on meie poliitilise enesemääratluse keskmes, on universaalsed. Meil oli hea meel näha ka seda, et paljud riigid kogu maailmas ja ka paljud Hiina inimesed jagasid meie rahulolu.
Hiina valitsus reageeris Nobeli rahupreemia määramisele teravalt. Ta reageeris ülemäära teravalt nii riigisiseselt kui ka -väliselt. Pean seda kahetsusväärseks. Minu arvates ei ole hea tunnustada seda tõrjuvat reaktsiooni - kui ma võin nii öelda -, pilgates Hiina praegust seisukohta. Kogu oma austuse juures pean ma ütlema selgelt välja, et ehkki nõustun eelkõnelejatega ja toetan nõuet vabastada Liu Xiaobo, ei ole minu arvates mitte ainult vale, vaid lausa kahjulik nimetada praegust Hiinat terroristlikuks riigiks. Minu arvates ei ole see tõsi ega aita kaasa ka meie ja Hiina vahelistele vajalikele headele suhetele.
Hiina peab nõustuma sellega, et me toetame üldisi inimõigusi, sest teeme seda jätkuvalt. Me ei tohi aga seda ajada segi vastandumise strateegiaga. See ei ole kasulik kellelegi, kõige vähem veel Hiina inimõiguste austajatele.
Ma küll ütlesin juba, kuid teen seda kokkuvõtteks uuesti, et Hiina reageeris ülemäära karmilt Nobeli rahupreemia määramisele. Ta püüab avaldada teistele riikidele diplomaatilist survet, et nad ei läheks auhinna üleandmise tseremooniale Oslosse. See on täiesti lubamatu. Euroopa Parlamendi jaoks on see vastuvõetamatu ning sellepärast on mul hea meel, et president nõustus juba sellega, et Euroopa Parlament on Oslos esindatud.
Marek Henryk Migalski
Lugupeetud juhataja! Olen pärit riigist, kus valitses vaid 20 aastat tagasi kommunistlik diktatuur. Olin kahjuks sunnitud selles süsteemis elama ning tean, milline on niisuguse riigi olukord. Mäletan, kui oluline oli meie jaoks vaba maailma hääl, nagu me seda siis nimetasime. Ma pean silmas häält, mis tuli siit - Lääne-Euroopast - ja USAst. Mäletan, kuidas sellel ajal tekitas see tunde, et sellel, mida me siis tegime - võitlesime vabaduse ja demokraatia eest - oli mõtet.
Olen seisukohal, et praegu oleme kohustatud aitama niisuguseid inimesi nagu Liu Xiaobo. Pealegi viitab ta tahtlikult demokraatia ja nende kogemusele, kes Kesk-Euroopas demokraatia eest võitlesid. Nimi "Harta 08" on teadlik viide "Hartale 77". Arvan, et me võime siinkohal olla eriarvamusel küll majanduslike ja poliitiliste seisukohtade suhtes, kuid inimõiguste küsimuses peaksime olema täielikult üksmeelel. Loodan, et siin parlamendis me seda ka oleme.
Rui Tavares
Lugupeetud juhataja! Peale Aung San Suu Kyi vabastamist on Liu Xiaobo ainus Nobeli preemia laureaat, kes on vangis. Nagu me tänastest nõukogu eesistuja ja parlamendiliikmete sõnavõttudest oleme kuulnud, loodame kõik, et ta saab tulla Nobeli rahupreemiat vastu võtma või et ta vabastatakse võimalikult kiiresti. Sellega austataks teda kui isikut, kes võitleb selle eest, et Hiinas valitsev kord muutuks rahumeelselt, ning kui kirjanduskriitikut, õpetajat ja autorit, kes on alati püüdnud Hiinas saavutada sõnavabadust ja demokraatiat ideede ja mõtete esitamise kaudu. "Harta 08", mille pärast Liu Xiaobo vangistati, on - nagu Olivier Chastel meile juba meelde tuletas - asjalik ja rahumeelne dokument.
Me teame, mida meil nüüd teha tuleb - töötada Liu Xiaobo ja kõikide Hiina poliitvangide vabastamise nimel. Meil tuleb teha tööd Liu Xiaobo koduarestis oleva naise Liu Xia vabastamise nimel ning aidata lõpetada nende perekonna, sõprade ja advokaatide piiramine. Selleks peab Hiina endalt küsima näiteks seda, miks ta nimetas Aung San Suu Kyid pärast tema vabastamist hiljuti oluliseks poliitiliseks tegelaseks, kuid ei tunnista, et paljud inimesed kogu maailmas peavad ka Liu Xiaobot oluliseks poliitiliseks figuuriks. Eeskätt peab aga Hiina mõistma, kui halva mulje ta endast jättis oma terava ülemaailmse diplomaatilise rünnakuga, et takistada kõrgeid rahvusvahelisi diplomaatilisi esindajaid osalemast Oslos Nobeli rahupreemia üleandmise tseremoonial. Ilmselgelt võivad Hiina juhid tahta elada fantaasiamaailmas ning me mõistame, miks nad tahavad elada sellises maailmas, kus pole opositsiooni. Nad ei saa aga sundida meid elama fantaasiamaailma reeglite järgi. Usun, et see on meie põhiküsimus. Meil on väga lihtne siin istungisaalis väljendada nördimust Hiina ametivõimude suhtes ja näidata oma meelepaha nende suhtes, kuid arvan, et kõigepealt tuleks meil vaadata Euroopa ametivõime ja alustada meie liikmesriikide valitsustest. Kui minu kodumaad Portugali külastasid hiljuti Hiina kõrged esindajad, suunas valitsus Amnesty Internationali meeleavalduse sellest kohast, kust külaliste delegatsioon läbi pidi minema, mitusada meetrit kaugemale. Sama juhtus ka Prantsusmaal, kus meeleavaldus viidi Eiffeli torni juurde. Peale selle nägime, et David Cameron käis hiljuti Hiinas ja oli väga huvitatud kaubandussidemete sõlmimisest selle riigiga, kuid ei teinud ühtegi jõulist märkust inimõiguste kohta.
Me teame, et siin ELis kehtivad meil topeltstandardid. Me ütleme möödaminnes mõned sõnad Liu Xiaobo kohta, kuid meie valitsused on huvitatud majandussuhetest. Seepärast tuleb meil kõigepealt siin kord majja lüüa.
Gerard Batten
fraktsiooni EFD nimel. - Lugupeetud juhataja! Meil on raske ette kujutada, kui suurt füüsilist ja moraalset julgust nõudis Liu Xiaobolt Hiina Kommunistliku Partei mõrvarlikule türanniale vastu astumine. Meil on olemas põhivabadused - sõnavabadus ja kogunemisvabadus - ning demokraatia ja seega kohustus võtta Liu Xiaobo ja teiste temasarnaste isikute nimel avalikult sõna. Liu Xiaobo ei taha Hiinale midagi muud kui vaid neidsamu põhivabadusi ja kodanikuõigusi, mida meie peame endastmõistetavaks.
Need väärtused, mille poole ta püüdleb, annavad Hiinale ja kogu maailmale lootust vabaduse, rahu ja demokraatia võidukäigu suhtes ning väga asjakohane on see, et tema jõupingutusi ja ohverdusi tunnustati Nobeli rahupreemiaga. Ta ei taha muud, kui vaid demokraatlikke reforme ja üheparteilise kommunistliku korra lõpetamist Hiinas. See ei tohiks kedagi üllatada, et Hiina Kommunistlik Partei takistab temal ja ta perekonna esindajal auhinda vastu võtmast.
Hiina Kommunistlik Partei koosneb mõrvarlikest kurjategijatest ning selle eesmärk on üksnes enda järjepidevuse tagamine. Hiina on suur ja võimas riik ning meie valitsuste jaoks on eluliselt tähtis säilitada Hiinaga poliitilised, diplomaatilised ja kaubandussuhted. Hiina Kommunistlik Partei hoiatas teiste riikide valitsusi, et nad ei läheks tseremooniale. Meie valitsused peaksid aga saatma sinna oma esindajad ja näitama enda ja meie toetust Liu Xiaobole ja kogu Hiina demokraatlikule liikumisele. Ma esindan paljusid Londonis elavaid pagendatud hiinlasi ning mul on hea meel pakkuda neile seda väikest toetust ja võtta sõna Liu Xiaobo ja nende demokraatlike püüdluste nimel.
Róża Gräfin von Thun Und Hohenstein
(PL) Lugupeetud juhataja! See on tõepoolest väga hea, et komisjon ja Euroopa Parlament otsustasid arutada Liu Xiaobo olukorda Euroopa Parlamendi täiskogu istungil. Kahju, et meid on siin arutelul nii vähe. Lõppude lõpuks peaks rahvusvaheline üldsus, mille ühed tähtsamad liikmed me oleme, olema niisuguses olukorras ühtne ja toetama võitlust inimõiguste austamise eest ühiselt, sest selle arutelu võtmesõna on solidaarsus.
1989. aastal, kui minu kodumaa võitis lõpuks kommunistliku diktatuuri, avaldas Liu Xiaobo Tiananmeni väljakul meelt ja nõudis samasuguseid demokraatlikke vabadusi, mille saavutas mõne aja pärast peaaegu kogu Euroopa. Ta ei ole oma püüdlustest loobunud ning vaatamata sellele, et ta on pidanud aastaid vangis olema, kirjutas ta alla riigi demokratiseerimise taotlusele, mille eest mõisteti ta veel 11 aastaks vangi. Nagu Liu Xiaobo, nii võitles ka meie juht Lech Wałęsa vabaduse ja selle eest, et riik läheks demokraatiale üle verevalamiseta. Meil oli olemas demokraatlike riikide toetus. Ka Lech Wałęsa ei saanud oma Nobeli rahupreemiat ise vastu võtta, kuid siiski väljendas see auhind meie, poolakate jaoks vabaduselootust. See Nobeli preemia sai muutuste tõukejõuks.
Nüüd on õige aeg juhtida rahvusvahelise üldsuse tähelepanu niisugustele inimestele nagu Liu Xiaobo. Me ei tohi unustada, et peale selliste juhtivate tegelaste nagu tema on veel palju teisi, kelle nimel sõna ei võeta, näiteks inimõiguste aktivist Mao Hengfeng, kes on praegu ümberkasvatus- ehk töölaagris just nimelt selles eest, et avaldas meelt Liu Xiaobo vangistamise vastu. Euroopa Liit peaks oma suhetes Hiinaga seadma inimõigused esikohale. See peaks olema keskne teema niisugustel kohtumistel, nagu oli 6. oktoobril toimunud ELi ja Hiina tippkohtumine. Soovin väljendada oma pettumust, et selline oluline küsimus välja jäeti. Peame näitama, et me ei pigista inimõiguste suhtes silma kinni ning selleks avaneb meil võimalus Nobeli rahupreemia üleandmise tseremoonial Oslos, kus - ma loodan - on esindatud kogu maailm ja kõik diplomaatilised esindajad.
Ana Gomes
(PT) Lugupeetud juhataja! Liu Xiaobo on alates Tiananmeni väljakul toime pandud verevalamisest olnud inimõiguste järjepidev ja julge kaitsja. Euroopa Parlament ühineb seega paruness Ashtoni ja komisjoni nõudega vabastada ta kohe, et ta saaks detsembris minna Oslosse Nobeli rahupreemiat vastu võtma, ning nõuab liikumisvabadust tema naisele, pereliikmetele ja sõpradele, kelle liikumist piiratakse eriti karmilt alates Nobeli rahupreemia laureaadi teatavaks tegemist 8. oktoobril.
Hiina ametivõimude ähvardused ja hirmutamiskatsed Oslos toimuva preemia üleandmise tseremoonia takistamiseks on häbiväärsed. Ükski valitsus, kes alistub sellele põlastusväärsele survele, ei ole austust väärt. Hiina on ÜRO Julgeolekunõukogu alaline liige ja ÜRO põhikirja kohaselt on tal erikohustus austada inimõigusi ja nende austamist edendada nii oma riigis kui ka välismaal. Hiina on teinud palju ära miljonite hiinlaste majandus-, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste vallas ning aidanud neid välja vaesusest ja äärmisest viletsusest, kuid ta ei saa siin peatuda. Ta peab austama oma kodanike kodaniku- ja poliitilisi õigusi ning seda austust edendama. Vastasel korral takistab see lõppkokkuvõttes tema enda arengut.
Liu Xiaobo ei ole kurjategija, ta on uhke ja pühendunud kodanik, kes toob Hiinale ja Hiina inimestele au kogu maailmas ja kelle üle hiinlased peaksid ainult uhked olema. Peking peab Liu Xiaobo, tema naise ja sõbrad vabastama. Ta peab vabastama Sahharovi auhinna laureaadi Hu Jia ja ka kõik teised Hiina kodanikud, kes julgevad võidelda demokraatia, vabaduse ja oma peamiste inimõiguste eest. Kui neid ei vabastata, on see kahjulik Hiina mainele. Hiina valitsus on näidanud üles võimetust muuta oma riik austusväärseks ja mõjukaks jõuks rahvusvahelisel areenil.
Me ei lõpeta nõudmast Liu Xiaobo ja kõigi nende, kes võitlevad Hiinas vabaduse eest, vabastamist.
Heidi Hautala
Lugupeetud juhataja! 2010. aasta Nobeli rahupreemia määramine Liu Xiaobole annab tunnistust inimõiguste kaitsmise panusest isiku tasandil praeguses Hiinas. Tema ja kõik teised Hiina inimõiguste kaitsjad tuleb viivitamata vabastada. Kuid on ka muid lahendamata juhtumeid. Mul on pidevalt elavalt meeles Tiibeti filmitegija Dhondup Wangcheni olukord. Tal on B-hepatiit ning ta vajab vanglas viivitamatut arstiabi.
Otsust anda Nobeli rahupreemia Liu Xiaobole tuleb pidada jõuliseks toetusavalduseks sõnavabaduse eest võitlemisele Hiinas. Rahvusvahelisele üldsusele tuletab see aga meelde, et Hiina vajab reformimist. Isegi Hiina valitsusjuht Wen Jiabao hoiatas, et Hiina võib kaotada oma majanduse ümberkorraldamise kaudu saavutatud edu, kui ei järgne poliitilisi muutusi, ning, head kolleegid, Hiina meedia tsenseeris tema ütlust.
Niisuguse reformiga viivitamine toob kaasa suuri inimkahjusid. Peale selle näitab surveavaldus teistele riikidele rahupreemia tseremooniast kõrvalejäämiseks seda, et Hiina ei ole veel küps, et olla rahvusvaheline osaleja. Hiina on suurriik ning ta peaks hakkama käituma selle vastavalt ja vastutustundlikult. Pean alandlikult ütlema, et olen üks nendest 50 inimesest, kes on kutsutud osalema tseremoonial ja esindama Liu Xiaobot.
Roberta Angelilli
(IT) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Nobeli rahupreemia asutaja Alfred Nobel kirjutas oma testamendis, et inimõigused on rahvastevahelise sõpruse eeltingimus ning et niisuguse tähtsusega auhind tuleks anda kellelegi, kes on võidelnud ja ohverdanud end vabaduse, demokraatia ja inimõiguste nimel.
Hiina teisitimõtleja Liu Xiaobo, kellele Nobeli rahupreemia anti, on oma elu jooksul olnud nende väärtuste austamise innukas kaitsja. Oma pikka aega kestnud vägivallatus võitluses on ta alati rõhutanud, kuidas Hiinas neid õigusi vägivaldsete ja repressiivsete meetoditega pidevalt rikutakse. Ta on seda isiklikult kogenud, sest ta mõisteti vangi ilma võimaluseta õiglasele kohtumõistmisele või võimaluseta suhelda välismaailmaga.
Seepärast peame me Euroopa institutsioonidena tegema kõik võimaliku, et saavutada tema vabadus. Kõigepealt õigused ja seejärel majandus- ja kaubandussuhted, muidu võib Euroopa lugeda ka ennast võidetuks.
Ulrike Lunacek
(DE) Lugupeetud juhataja! ELi ja Hiina vahelised suhted ei ole alati olnud lihtsad. Selle põhjuseks on eeskätt asjaolu, et meil on erinev arusaam inimõiguste, vabaduse ja sõnavabaduse tähtsusest. EL on võtnud enda kohustuseks edendada neid väärtusi kogu maailmas ja seega ka toetada inimõiguste kaitsjaid teistes riikides - näiteks Liu Xiaobot Hiinas -, et nad saaksid muuta olukorda oma kodumaal. Seepärast on minu arvates väga oluline, et Euroopa Parlament, aga ka nõukogu ja komisjon seavad endale selgelt eesmärgiks osaleda Nobeli rahupreemia üleandmise tseremoonial. Heidi Hautala osaleb seal üksikisikuna, kuid ma loodan väga, et ELi liikmesriikide valitsused, nõukogu, eesistujariik Belgia ja komisjon on esindatud kõrgeimal tasandil. Vaid nii saame teha selgeks, et meie väited on mõistlikud ja et meie nõue austada kogu maailmas inimõigusi on usaldusväärne.
Olivier Chastel
Lugupeetud juhataja, austatud parlamendiliikmed! Selle tähtsa arutelu lõpetuseks ja vastuseks paljude parlamendiliikmete küsimustele ütlen kahte asja.
Esiteks on 10. detsembril Oslos Liu Xiaobole Nobeli rahupreemia üleandmise tseremoonial esindatud mõistagi kogu EL nagu igal aastal ja vähemasti samal määral nagu eelmisel aastal. Kohal on ka kõik liidu diplomaatilised delegatsioonid. See oli esimene asi, mida soovisin teile täna öelda.
Teiseks on EL pidanud Hiinaga korrapärast dialoogi inimõiguste teemal 15 aastat ning ehkki selles suhtes saaks alati rohkem teha, peame me seda ülesannet väga oluliseks. See näib meie jaoks ajal, mil inimesed Hiinas avameelselt sõna võtavad, asjakohasem kui kunagi varem ning me nõuame, et inimõiguste austamist edendataks. Olles innustatud vastastikusest austusest ja Hiina poliitilise tausta sügavast mõistmisest, toome me kõnelustes Hiina ametiasutustega jätkuvalt esile inimõiguste üldisi probleeme, eriti Nobeli rahupreemia laureaadi Liu Xiaobo juhtumit.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
