Zariadenia starostlivosti o deti - barcelonské ciele (rozprava) 
Predsedajúca
Ďalším bodom programu je stanovisko Komisie ku zariadeniam detskej starostlivosti - barcelonské ciele.
Vladimír Špidla
Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, niekoľko dní po 8. marci, Medzinárodnom dni žien, Komisia víta príležitosť uskutočniť pred Európskym parlamentom vyhlásenie o zariadeniach starostlivosti o deti v predškolskom veku. Tieto zariadenia sú totiž nevyhnutné pre presadzovanie rovnosti žien a mužov, lepšie zosúladenie pracovného a rodinného života, ale tiež pre zabezpečenie kvality života detí. Na zasadnutí Európskej rady v Barcelone v roku 2002 si členské štáty vytýčili ambiciózne ciele, ktoré majú byť splnené do roku 2010. V súlade so záväzkom, ktorý Komisia prijala pred Európskym parlamentom v roku 2007, predložila v októbri 2008 správu o plnení barcelonských cieľov. V nej Komisia pripomenula, prečo je dôležité viac investovať do zariadení starostlivosti o deti.
Komisia predovšetkým pripomenula, že barcelonské ciele sa zameriavajú na odstraňovanie prekážok v prístupe na trh práce, najmä pokiaľ ide o ženy. Viac než 6 miliónov žien v EÚ (vo veku od 25 do 49 rokov) uvádza, že sú pre svoje rodinné povinnosti nútené nepracovať alebo pracovať len na čiastočný úväzok. Európske hospodárstvo tak prichádza o významný produktívny potenciál, a to v dobe, kedy musí čeliť závažným hospodárskym a demografickým problémom, a sociálne postavenie rodín sa tak oslabuje. Rozvoj zariadení starostlivosti o deti v predškolskom veku umožňuje rodičom slobodne sa rozhodnúť, ako si zorganizovať čas a ako lepšie zosúladiť pracovný a rodinný život. Cieľom nie je "nútiť" rodičov, aby zverovali svoje deti týmto zariadeniam. Cieľom je, aby taká možnosť bola poskytnutá rodičom, ktorí si to želajú. Rozvoj služieb starostlivosti o deti prispieva tiež k predchádzaniu chudobe, najmä v rodinách s jedným rodičom, z ktorých je ohrozená chudobou viac ako tretina.
V súvislosti so spomalením demografického vývoja, ktorým Európa prechádza, dostupnosť zariadení starostlivosti o deti podporuje tiež plánované rodičovstvo. Ukazuje sa, že najvyššiu pôrodnosť majú práve tie členské štáty, ktoré zaviedli najvyspelejšie politiky zosúladenia pracovného a rodinného života a ktoré vykazujú najvyššiu mieru zamestnanosti žien. Zariadenia starostlivosti o deti samozrejme tiež prispievajú k rozvoju dieťaťa. Početné štúdie, najmä štúdie uskutočnené organizáciami OECD a UNICEF, preukázali, že tieto služby, za predpokladu, že sú kvalitné a dieťa je im zverené na primeranú dobu, zohrávajú významnú úlohu v osobnom rozvoji dieťaťa. Služby starostlivosti o deti môžu mať tiež pozitívny vplyv na študijné výsledky a budúci pracovný život.
Komisia vo svojej správe konštatuje, že napriek všetkým uvedeným dobrým dôvodom väčšina členských štátov ešte zďaleka nedosiahla ciele, ktoré boli stanovené v roku 2002. Je ešte potrebné vykonať množstvo práce, najmä čo sa týka detí mladších ako tri roky. Okrem toho nie sú niektoré zariadenia prevádzkované počas celého pracovného dňa, čo obmedzuje možnosti rodičov v prístupe na trh práce. Komisia však uznáva, že mnohé členské štáty dosiahli významný pokrok. Záväzky, ktoré členské štáty prijali na európskej úrovni, a výzvy Európskeho parlamentu vyjadrené v mnohých uzneseniach zohrali v tejto súvislosti dôležitú úlohu. Preto je potrebné, aby sa všetky zúčastnené strany, najmä vnútroštátne a miestne orgány, spojili a vytvorili prístupnú, finančne dostupnú a kvalitnú ponuku zariadení starostlivosti o deti v predškolskom veku.
V Pláne na dosiahnutie rovného postavenia žien a mužov sa Európska komisia zaviazala podporovať úsilie, ktoré členské štáty vyvíjajú v tejto oblasti. Povzbudzuje členské štáty, aby plne využívali možnosti, ktoré im ponúkajú štrukturálne fondy. S cieľom pomôcť miestnym subjektom pri zavádzaní opatrení v tejto oblasti Komisia okrem toho v minulom roku schválila informačnú brožúru o možnostiach financovania opatrení na podporu rodín. Komisia bude naďalej podporovať výmenu osvedčených postupov a bude pravidelne sledovať barcelonské ciele v rámci stratégie pre rast a zamestnanosť. Bude sa tiež zaoberať hodnotením rodinných politík, najmä politík zosúladenia pracovného a rodinného života, pričom sa bude opierať predovšetkým o spoluprácu s OECD. V neposlednom rade bude Komisia v rámci stratégie pre rast a zamestnanosť po roku 2010 podporovať zachovávanie európskych cieľov v oblasti služieb starostlivosti o deti.
Niekto možno pochybuje, či je v čase krízy vhodné investovať do služieb starostlivosti o deti. Mnohé štúdie ukázali, že pokiaľ také služby nie sú k dispozícii, doplácajú na to všetci. Je preto dôležité konať už dnes, aby sme zabezpečili prístup k službám starostlivosti o deti a aby sme tak podporili zamestnanosť a presadzovanú rovnosť, sociálne začleňovanie a záujmy detí.
Philip Bushill-Matthews
v mene skupiny PPE-DE. - Ďakujem za vaše stanovisko, pán komisár. Vaše slová ma veľmi povzbudili, ale som veľmi znechutený faktom, že tu bolo prítomných len 12 kolegov, ktorí si ich vypočuli. Tento počet teraz vzrástol na závratných 18 členov Parlamentu, ktorí si vypočujú dôležité stanovisko k dôležitej téme.
Bol som však prekvapený, že nepadla zmienka, ibaže by som ju nezachytil, o pripomienkach predsedníctva Rady spred zhruba mesiaca. Myslím si totiž, že tieto poznámky boli pre diskusiu tiež veľmi užitočné. Veľmi jasne poukázali na to, že kým barcelonské ciele neboli zatiaľ dosiahnuté, v niektorých prípadoch po veľmi dlhej ceste, bolo veľmi zreteľné, že množstvo štátov nemá ani žiadne aktuálne plány na ich dosiahnutie a nepovažujú to za mimoriadny problém. Dôvodom je, a budem citovať z toho, čo povedalo české predsedníctvo Rady: "Nikto by nemal kritizovať rozhodnutie tých krajín, ktoré neuspeli pri plnení barcelonských cieľov a nezamýšľajú zvýšiť úsilie na ich dosiahnutie. Existujú štáty, ktorých občania na základe historickej skúsenosti nemajú záujem o umiestnenie svojich detí do dennej starostlivosti".
Myslím si, že je to pravda. To samozrejme neznamená, že by sme sa nemali snažiť zo všetkých síl podporovať poskytovanie dennej starostlivosti a sprístupniť kvalitnú dennú opateru tým, ktorí ju chcú využiť.
Dúfam pán komisár, že budete súhlasiť, že z pohľadu sprístupňovania trhu práce väčšiemu počtu žien a v kontexte pomoci ľuďom pri dôležitej úlohe starostlivosti o deti naozaj existuje viacero ciest do raja a nie iba jediná cesta, na ktorú by sme sa mali výlučne sústrediť. Poďme, prosím, preskúmať všetky cesty, ale nestrácajme z mysle raj, aby sme mohli naše spoločné ciele skutočne naplniť.
Zita Gurmai, v
mene skupiny PSE. - Vážená pani predsedajúca, finančná kríza sa stala krízou hospodárskou a v súčasnosti v Európe čelíme recesii, ktorá zasahuje aj bežných občanov: ceny sa zvýšili, rastie nezamestnanosť, spomaľujú sa investície, kapitál je neprístupnejší, a tak sa spomaľuje hospodárstvo.
Je to trompe l'oeil, klamlivý údaj, ktorý ukazuje, že muži sú nezamestnanosťou zasiahnutí ako prví a najväčšmi, vzhľadom na ich dominanciu v priemysle, akým je napríklad automobilový priemysel. Ženy však budú postihnuté v druhej vlne prepúšťania a budú trpieť v dlhodobom horizonte. Ženy pracujúce na základe zmlúv na dobu určitú a externých zmlúv často zapĺňajú miesta v odvetviach, kde je vysoká potreba v čase dobrej hospodárskej situácie, ale kde je pracovná pozícia veľmi krehká v čase hospodárskej recesie. Táto pružnosť pôsobí v prospech trhu práce, ale nie v prospech žien, ktoré chcú a potrebujú sociálnu istotu, záruky zamestnania a zosúladenie súkromného a pracovného života. Je ešte znepokojujúcejšie, keď konzervatívne vlády, ako napríklad súčasné české predsedníctvo, hovoria o revízii barcelonských cieľov a návrate k domácej opatere. Barcelonské ciele sú prínosom pre celú spoločnosť a všetky deti, ako to demonštrovali ženy zo skupiny PSE v našej kampani v roku 2007. Pomáhajú im začať život z rovnakej štartovacej čiary a odstrániť biedu.
Ako hovorí Jacques Delors: "v každom dieťati je poklad a my mu musíme dať šancu tento poklad objaviť a rozvinúť". Ak by som mohla dodať: každé dieťa potrebuje rovnakú šancu na rozvoj svojho pokladu. V tomto smere dokážeme tiež zabezpečiť dobre pripravené a kompetentné pracovné sily. Barcelonské ciele tiež pomáhajú dosiahnuť lisabonský cieľ 60 % žien na trhu práce vďaka umožneniu zosúladenia súkromného a pracovného života všetkým pracujúcim ženám.
Je jasné, že vlády nesmú obmedziť verejné služby, a to ani v súčasnej kríze.
Predsedajúca požiadala rečníčku, aby hovorila pomalšie.
Domáca starostlivosť je dôležitá. Každá žena by mala mať na výber medzi domácou a verejnou starostlivosťou o deti, ale je zodpovednosťou každej vlády zabezpečiť túto slobodu výberu poskytnutím kvalitnej, dostupnej a cenovo prístupnej starostlivosti o deti pre všetkých. Som rada, že máme takého angažovaného spojenca pri dodržiavaní barcelonských cieľov.
Karin Resetarits, v
Vážená pani predsedajúca, deti a politika - zriedkavo sú záujmy občanov a politikov také vzdialené. Pre občanov celej Európy sú deti na vrchole priorít. Pre politikov témy, ktoré sa týkajú detí, nič neznamenajú, ako sme sa tu opäť mohli presvedčiť.
Nepoznám jedinú krajinu, v ktorej by existovalo ministerstvo detí, ani v Komisii nie je angažovaný zástupca záujmov našich najmladších občanov. V Parlamente sa otázka detí rozptýlila po všetkých výboroch. Preto by som dnes chcela Komisiu osobitne pochváliť za to, že sa zaoberá zariadeniami detskej starostlivosti a barcelonskými cieľmi. Ďakujem veľmi pekne.
V parlamentnej pracovnej skupine pre kvalitu detstva sme si všimli, že naše deti žijú vo veľmi zložitom svete. Pre tých, ktorí sú deťmi tu a teraz, dnes, je budúcnosť úplne neistá. Dieťa dneška môže vystúpiť až na vrchol sociálneho rebríčka alebo padnúť úplne na dno. Takéto deti môžu ostať vo vlastnej sociálnej sfére alebo si nájsť inú. Môžu pokračovať v podobnej životnej ceste, akou išli ich rodičia, alebo urobiť pravý opak. Môžu sa zosobášiť s niekým opačného pohlavia alebo s niekým rovnakého pohlavia. Pred viac ako 50 rokmi, keď sme odštartovali projekt zjednocovania Európy, bolo všetko úplne iné.
Rozmanitosť, ktorá nás charakterizuje ako Európanov, sa stala rozhodujúcim činiteľom v životoch detí. Myšlienka rozmanitosti si teda musí nájsť svoju cestu do výkladu učiteľov a tých, ktorí sa venujú vzdelávaniu našich detí. Tomuto sa v súčasnosti venuje príliš málo pozornosti. Napokon, európske zariadenia detskej starostlivosti a školy praskajú pod náporom problémov súvisiacich s integráciou. Pokiaľ ide o otázky integrácie, potrebujeme stlačiť tlačidlo reset a začať opäť od začiatku.
Pristúpme k tejto veci znova, oslobodení od všetkých predsudkov, v súlade so sloganom "stop pomocou rozmanitosti". Ďalej by som požiadala všetkých členov Parlamentu po mne, aby nielen prišli a obhajovali rodovú rovnosť, ale aby tiež bojovali za detskú rovnosť, najmä v čase globálnej krízy, pretože inak zaťažíme naše deti nezmerateľnými dlhmi.
Roberta Angelilli, v
Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, mali by sme pamätať na to, že nemôžeme presadzovať práva žien dokumentom, ktorý rieši nezamestnanosť, či rovnosť príležitostí, pokiaľ nemôžeme počítať so zariadeniami detskej starostlivosti, bez ktorých je ich sprostredkovanie nemožné a práva nič neznamenajú.
Teraz, keď čelíme problémom vyvolaným hospodárskou krízou, sú tieto otázky dôležitejšie než kedykoľvek predtým. Viac než šesť miliónov žien v Európskej únii vo veku od 25 do 49 rokov uviedlo, že pre rodinné povinnosti sú nútené ostať bez práce alebo pracovať na čiastočný úväzok. Situácia viac ako jednej tretiny týchto žien pramení z nedostatku zariadení detskej opatery alebo ich prehnanej ceny. Šesť rokov po schválení barcelonských cieľov a v čase približovania sa posledného termínu ich plnenia v roku 2010 zisťujeme, že väčšina členských štátov nesplní tieto ciele, ktoré pritom neboli ani mimoriadne ambiciózne: zabezpečiť prístup do zariadení detskej starostlivosti pre 30 % detí vo veku menej ako tri roky. Musíme preto tvrdo pracovať na dosiahnutí uspokojujúcej úrovne prístupnosti sociálnych služieb pre deti, počnúc službami pre deti do troch rokov.
Z tohto dôvodu mám veľkú radosť, že dnešná Rada ECOFIN schválila pre všetky členské štáty možnosť zrušiť DPH na služby starostlivosti o deti. Verím, že je to významný podnet a prejav zdravého rozumu, ktorý pomôže opäť naštartovať program starostlivosti o deti a program sociálnych služieb pre deti a rodiny v celej Európskej únii.
Hiltrud Breyer, v
Vážená pani predsedajúca, pokusy českého predsedníctva oslabiť ciele EÚ v oblasti starostlivosti o deti považujeme za skutočne nevhodné, a preto ich prirodzene otvorene odmietame. Je tiež veľkým úspechom, že ministri rodiny v štátoch Únie pod tlakom, ktorý vynaložil tento Parlament, nepodporili toto oslabenie cieľov starostlivosti o deti.
Považujem ďalej za veľmi poľutovaniahodné, že české predsedníctvo sa tu dnes zviditeľňuje svojou neprítomnosťou a nie je schopné s nami v Parlamente diskutovať o svojich pokusoch oslabiť barcelonské ciele, pretože tento český ťah je veľmi zreteľným krokom späť v politike EÚ v oblasti rovnosti. Veľmi jasne odmietame zastaraný obraz ženy a rodiny vyjadrený v návrhoch českého predsedníctva.
Pán komisár Špidla, vy ste však povedali, že existujú možnosti finančnej podpory. Všimli ste si, že väčšina členských štátov EÚ neplní ciele, najmä v prípade starostlivosti o deti do troch rokov. Aké opatrenia však prijme Komisia s cieľom priviesť členské štáty k väčšej aktivite? Musím, žiaľ, povedať, že som dnes od vás nepočula žiadnu odpoveď na túto otázku.
Čo ešte urobí Komisia pre povzbudenie členských štátov? Naznačili ste tiež, že existujú možnosti spolufinancovania. Využívajú členské štáty tieto možnosti? Žiadam vás o odpoveď na túto otázku. Ak nie, prečo nie sú využité? Zvýši Komisia finančnú podporu pre rozšírenie starostlivosti o deti?
Eva-Britt Svensson
v mene skupiny GUE/NGL. - (SV) Vážená pani predsedajúca, veľmi som si vážila členské štáty, ktoré prijali úlohy týkajúce sa prístupu detí k detskej starostlivosti v rámci barcelonských cieľov. Cítila som, rovnako ako dnes, že ciele boli stanovené skôr nižšie, ale aspoň sme začali. Prístup k dobrej starostlivosti o deti je základným predpokladom toho, aby ženy mali príležitosť pracovať, a je tiež základným predpokladom pre rovnosť.
Teraz však mám obavy, že tieto ciele nebudú splnené a samozrejme som znepokojená náznakmi zo strany českého predsedníctva, že cieľ starostlivosti o deti bude nahradený domácou starostlivosťou ako plnohodnotnou alternatívou, a že má teda v úmysle tento cieľ odstrániť. Chcela by som tiež poďakovať pánovi komisárovi Špidlovi, ktorý v podstate ujasnil, že Komisia naďalej považuje naplnenie barcelonských cieľov v súvislosti so starostlivosťou o deti za dôležité. Tiež by som chcela poďakovať pani Resetaritsovej za jej návrh týkajúci sa detskej rovnosti. Myslím, že by sme na to spoločne mali myslieť.
Kathy Sinnott, v
mene skupiny IND/DEM. - Vážený pán komisár, mnohí ľudia z môjho volebného obvodu sú bábätká a veľmi malé deti a dnes by som chcela hovoriť v ich mene najmä preto, že je tu veľa výborných rečníkov, ktorí dokážu účinne hovoriť v mene žien na pracoviskách.
Starostlivosť, ktorú dieťa dostáva v najskoršom veku, má na neho vplyv v celom nasledujúcom živote. Mnohí výskumníci v oblasti detského vývoja, ako napríklad Mária Montessoriová, si všimli, že deti v skorom veku potrebujú prítomnosť matky alebo jej náhrady. Mnohí z nich tiež zaznamenali zlomový moment vo vývoji dieťaťa vo veku dvoch rokov a deviatich mesiacov, po ktorom mu obdobia odluky od primárneho opatrovateľa už neškodia.
V uplynulej dekáde potvrdila tieto pozorovania technológia zobrazovania mozgu. Demonštruje, že existuje definitívny posun v mozgu dieťaťa, vďaka ktorému si dokáže zvnútorniť primárneho opatrovateľa, zvyčajne matku, takže mu je dostupná v aktívnej pamäti aj v prípade svojej neprítomnosti. Dieťa v tom období už dokáže pochopiť, že matka alebo zastupujúci primárny opatrovateľ sa vráti, a nie je preč naveky.
Život, pravdaže, nie je vždy taký a matky často pracujú mimo domova. Možno chcú pracovať alebo si to tak zvolili, alebo možno nechcú pracovať, ale potrebujú zarábať, pretože treba splácať hypotéky a položiť jedlo na stôl. Ženy sa stali výborným doplnkom pracovnej sily. Ich zaradenie a rovné zaobchádzanie s nimi je otázkou základných práv. Bábätká však nevedia ani nie sú schopné zvážiť, čo ich mama musí alebo chce robiť. Sú pevne spojené s potrebami, ktoré sú im vlastné. Príroda má veľkú moc.
Keď ideme proti prírode, má to vždy dôsledky. Mať milujúcu a starostlivú matku je pre dieťa ideálom, pre ktorý by sme mali vynaložiť všetko úsilie, ak žena chce byť svojmu dieťaťu v týchto raných rokoch nablízku. To preto, že ak také malé dieťa potrebuje nepretržitú ubezpečujúcu prítomnosť svojej matky, skutočnosť, že ju nebude mať, bude mať naň vplyv napriek všetkým veľmi dôležitým dôvodom jej neprítomnosti. Ako som však povedala, ženy pracujú a my musíme urobiť všetko pre to, aby sme zabezpečili aspoň to, že ak nebude dieťa mladšie ako dva roky a deväť mesiacov opatrovať primárny opatrovateľ, bude to niekto, kto dokáže dieťaťu poskytnúť maximálnu starostlivosť.
Niektoré deti majú šťastie, že im túto starostlivosť poskytnú sekundárni opatrovatelia, ako sú otcovia, starí rodičia, ostatní príbuzní, blízki susedia - ľudia, ktorí sú im naklonení a sú trvácnou súčasťou ich života. To však jednoducho nie je prípad mnohých detí a batoliat, ktoré budú opatrovať v zariadeniach starostlivosti o deti. Je na nás zabezpečiť, aby tieto zariadenia boli čisté, bezpečné, podnetné a predovšetkým poskytujúce starostlivosť, aby neboli len zádržnými strediskami.
Deti sú naša budúcnosť. Základ, ktorý dostávajú, je najvyššou prioritou, ale čas, miesto a opatera, ktorú deti potrebujú na plnohodnotný rast a vývoj, sa stávajú luxusom, ktorý si môže dovoliť čoraz menej ľudí. V dobrom i zlom, budúcnosť Európy tvoríme tým, ako vychovávame svoje deti. Žiadam Komisiu, aby túto záležitosť na okamih vnímala z pohľadu dieťaťa. Ak by ste sa opýtali dieťaťa, či chce mamu alebo centrum dennej starostlivosti, vždy si vyberie mamu. Potrebujeme tomu dieťaťu načúvať tak, ako to robia matky, a pomôcť im nájsť spôsob, ako zosúladiť domov a prácu v prospech oboch.
Irena Belohorská
(SK) Pravdepodobne všetci bez výnimky uznáme, ako je dôležité implementovať všetky barcelonské ciele do každodenného života. Zosúladenie rodinného a pracovného života je podstatné pre uplatnenie princípu rovnosti v zamestnaní. Na druhej strane je prínosom aj pre deti v ich ďalšom zdravom vývoji.
Podpora rozšírenia služieb v oblasti predškolských a mimoškolských zariadení, centier pre rodičov, ako aj fungovanie širokospektrálnych multifunkčných denných komunitných centier zvyšuje dostupnosť, flexibilitu a rovnoprávnosť systému verejných sociálnych služieb pre rodiny tak, aby sa vytvorila ich konkurencieschopnosť a zvyšovala kvalita.
Situácia v oblasti zabezpečenia služieb dennej starostlivosti pre deti na Slovensku je dosť zložitá. Verejné zariadenia dennej starostlivosti pre najmladšie deti do dvoch - troch rokov prakticky zanikli, fungujú len výnimočne a súkromné zariadenia sú pre väčšinu rodičov cenovo nedostupné. Kompetencie v tejto oblasti prešli na mestá a obce, ktoré sa môžu, ale nemusia podieľať na zriaďovaní týchto zariadení.
Situácia s pokrytím detskej populácie vo vyššom veku, teda od troch do šesť rokov, teda tzv. škôlky, tiež nie je o moc priaznivejšia. Podľa odhadovaných štatistík v rámci Európskej únie, menej detí vo veku od troch rokov ako na Slovensku navštevuje už iba v Grécku, Litve, Poľsku a Slovinsku.
Krajiny so sociálnymi a rodinnými politikami, ktoré sú formované v zásade a v zmysle rovnosti žien a mužov, ako sú Fínsko, Švédsko, Francúzsko, majú v posledných rokoch vysoké miery plodnosti, kým krajiny podporujúce tradičné delenie rodičovských rolí čelia nízkej pôrodnosti a zvyšuje sa tam bezdetnosť, napríklad Nemecko, Španielsko, Taliansko.
Mnohé krajiny, ktoré majú vysoký podiel žien na trhu práce, ako sú napríklad severské štáty, majú zároveň aj najvyššie miery pôrodnosti a plodnosti. Na to, aby sa žena mohla uplatniť v zamestnaní, ale súčasne, aby mohla naplniť aj svoju túžbu byť matkou, je potrebná aj podpora zo strany štátu. Veď demografická situácia je výsledkom práve záujmu alebo nezáujmu štátu o budúce pokolenie. Štát podporou rodinnej politiky vytvára nevyhnutnú podmienku pre rodinu. Doterajšia ignorácia týchto hodnôt a podpora spotrebného spôsobu života je pravdepodobne príčina terajšieho súmraku demografie.
Na druhej strane predškolské zariadenia sú mimoriadne dôležité aj pre problematické skupiny obyvateľstva, ako sú deti zo sociálne slabých skupín a rómske deti. Práve u týchto detí v predškolských zariadeniach dochádza k osvojeniu si základných hygienických návykov, ale aj postupné oboznamovanie sa s pravidlami správania. Môžme povedať, že barcelonské ciele by mali byť súčasťou národnej politiky štátu v starostlivosti o občanov.
Edite Estrela
(PT) Takmer sedem rokov po Európskej rade v Barcelone má väčšina členských štátov ďaleko k dosiahnutiu stanovených cieľov. Zariadenia starostlivosti o deti sú však základnou požiadavkou na zosúladenie pracovného, rodinného a súkromného života pre mužov rovnako ako pre ženy. Sú tiež požiadavkou na presadzovanie rovnosti.
Pripomeniem vám, že rodinné povinnosti bránia viac než šiestim miliónom európskych žien stať sa súčasťou trhu práce. Napriek tomu má 15 členských štátov menšiu mieru pokrytia ako je celoeurópsky priemer, čo zďaleka nezodpovedá barcelonským cieľom. Napríklad Česká republika, ktorá aktuálne predsedá Európskej rade, má mieru pokrytia v rámci skupiny detí pod tri roky menšiu ako 10 %. Nie je teda prekvapujúce, že diskusia o revízii barcelonských cieľov bude zaradená v programe českého predsedníctva. Čo je vážnejšie, české predsedníctvo sa bude, citujem: "sústreďovať na otázku rodičovskej starostlivosti o deti a jej vzťah k politike zamestnanosti a bude zdôrazňovať dôležitosť domácej starostlivosti o deti ako plnohodnotnej alternatívy pracovnej kariéry". Koniec citátu.
Pri čítaní je tomu ťažké uveriť. Je to však pravda: české predsedníctvo chce poslať ženy späť do domácností. Chce Európu vrátiť späť o roky rokúce a od európskych žien, aby sa vzdali výsledkov roky trvajúceho boja za rovnosť. Je to naozaj tak, pretože autori tohto návrhu nezamýšľajú poslať domov mužov, aby mohli strážiť deti. Ale ženy majú rovnaké právo na pracovné uplatnenie ako muži.
Rada by som uviedla ako príklad Portugalsko, ktoré odštartovalo ambiciózny program budovania zariadení detskej starostlivosti. Tie pomôžu oživiť hospodárstvo a vytvoriť pracovné miesta, a takisto dosiahnuť barcelonské ciele.
Jan Tadeusz Masiel
(PL) Vážená pani predsedajúca, niekedy mám dojem, že čím je krajina bohatšia, tým menej prostriedkov vynakladá na starostlivosť, výchovu a vzdelávanie detí. Musíme však mať na pamäti, že Európe hrozí demografická kríza. Musíme urobiť všetko pre to, aby sme povzbudili ženy a mužov zakladať si rodiny a mať čo najviac detí.
V mnohých krajinách EÚ je potrebné uchádzať sa o miesto v materskej škôlke ešte pred narodením dieťaťa. Ako potom môžeme hovoriť o uľahčení návratu žien do práce? Navyše existuje veľa žien, ktoré si svoju prvú prácu hľadajú až po narodení detí.
Nech postoj európskych občanov k rodine a deťom definuje našu úroveň kultúry a civilizácie.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Vážená pani predsedajúca, úsilie Európskej komisie pomáhať matkám aktívne sa zúčastňovať na pracovnom trhu podporením uplatnenia všetkého, o čom sa rozhodlo v Barcelone v roku 2002, je pozoruhodné.
Rada by som však pánu komisárovi pripomenula, že sloboda výberu, obzvlášť v čase hospodárskeho tlaku, nie je otázkou historickej tradície, ale otázkou demokracie. Nútiť matky vydať sa touto cestou neprinesie dobré výsledky, práve naopak, výsledky prídu, keď rodičia dospejú k názoru, že je to ideálne riešenie pre ich deti, a ako povedal predchádzajúci rečník, to sa dosiahne podporou a poradnými službami hneď od začiatku vzniku života.
To umožní rodičom nájsť najlepšie riešenie a využívať zariadenia poskytujúce starostlivosť hneď od narodenia a počas prvých troch rokov. Musíme však dohliadať na dodávané služby, pretože kvalita stojí peniaze. V súčasnosti stojí kvalita v mnohých krajinách značné množstvo prostriedkov a zahŕňa súkromné zariadenia. Na druhej strane existujú verejné zariadenia, ktoré sú lacnejšie alebo - vo výnimočných prípadoch - poskytujú služby bezplatne, majú nízke náklady, ale aj nízky štandard. Musíme sa preto zamerať na vzdelávanie zamestnancov pracujúcich v týchto zariadeniach a musíme zvýšiť dôveru rodičov tak, aby v nich participovali. Keď sa mi v Paríži narodilo moje prvé z deviatich detí, bola som presvedčená o dobrom štandarde služieb poskytovaných týmito zariadeniami, na ktoré som sama ako matka nemala.
Musíme preto rešpektovať skúsenosti matiek a považovať ich za prvoradú službu, pokiaľ ide o služby poskytované výlučne deťom. Kým matky poskytujú svoje služby, môžeme ich podporovať opatreniami zameranými na celoživotné vzdelávanie a odbornú prípravu, aby mohli následne vykonávať svoje povolania.
Musíme mať na pamäti aj správu Parlamentu o zariadeniach poskytujúcich starostlivosť o deti študentov, pretože keď hovoríme o práci, práca začína profesionálnou kvalifikáciou. Preto ak nemáme žiadne zariadenia poskytujúce starostlivosť o deti počas štúdia v rámci odbornej kvalifikácie, ako môžu ženy následne participovať na pracovnom trhu?
Gabriela Creţu
(RO) České predsedníctvo malo pravdu: barcelonské ciele boli stanovené pred posledným rozšírením EÚ. Zásadne sa však pomýlilo vo vyhlásení, že konkrétna situácia v nových členských štátoch a ich predchádzajúce skúsenosti budú argumentmi proti týmto cieľom.
Ak nič iné, dôležité sú výhody: pre rodičov a rodovú rovnosť, pre hospodárstvo a úroveň zamestnanosti, pre deti a budúcnosť. Relatívne nízke platy v našich krajinách znamenajú, že obaja rodičia sú nútení pracovať; nie je to možnosť, ale nutnosť. Okrem toho sa zvyšuje počet rodín s jedným rodičom. V niektorých krajinách sa až jedna tretina detí nerodí v tradičnom rodinnom usporiadaní.
Politiky podporujúce pracovnú mobilitu, ktorá sa považuje za koeficient účinnosti, nemôžu naďalej ignorovať skutočnosť, že ľudia majú deti. Mnohé z týchto detí bývajú v biednych podmienkach bez náležitej stravy, zdravotnej starostlivosti a vzdelávania. Niekedy je ich rodinné prostredie násilné. Keď rodičia emigrujú za prácou, deti ostávajú samy. Tieto služby dokážu zlomiť reťaz chudoby a ponúknuť pozitívnejšiu alternatívu socializácie pod vedením špecializovaných pracovníkov. Aby sme však túto úlohu mohli splniť, je potrebné, aby jasle a škôlky:
1. boli k dispozícii, ale predovšetkým, aby boli dostupné bezplatne alebo za prijateľné ceny, a
2. mali dobrú kvalitu. Práve v tejto oblasti je dôležité, aby mali zamestnanci profesionálne vzdelanie.
V boji so súčasnou krízou sa vzdávame takmer nových áut a kupujeme si iné, úplne nové autá, čím plytváme značnými materiálovými zdrojmi. Lepšie by bolo investovať do budovania jaslí a škôlok, a do vytvárania stabilných pracovných pozícií pre pracovníkov tohto sektora. Kvalita využitia ľudských zdrojov je už dlhodobo jedným z faktorov, ktorým sa jednotlivé krajiny líšia.
Navrhujeme, aby Komisia pri hodnotení programov zamestnanosti v každej krajine skutočne zvážila faktor verejných nákladov na starostlivosť o deti. Jacques Delors mal pravdu, keď povedal, že v každom dieťati je poklad, a že úlohou spoločnosti je tento poklad objaviť. Ja by som k tomu ešte dodala: v opačnom prípade si spoločnosť podkopáva celú svoju budúcnosť.
Anna Záborská
(SK) Zosúladenie medzi rodinnou zodpovednosťou matiek a otcov a profesionálnymi ambíciami zamestnancov má veľmi pozitívny a bezprostredný vplyv na celú spoločnosť. Navrhujem, aby bola zrevidovaná definícia práce, aby sa takto zviditeľnili výhody zosúladenia medzi rodinnou zodpovednosťou a profesnými ambíciami.
Rodinná zodpovednosť nemôže byť automaticky pokladaná za škodlivú pre budúcnosť matky len preto, že dočasne odchádza z formálneho trhu práce. Až doteraz národné politiky a politika európska vnímali občana len na základe požiadaviek trhu práce. Odpovede na demografickú krízu naopak vnímajú občana aj v jeho úlohe rodiča, matky a otca vo vzťahu zodpovednosti voči rodine.
Tu sa vynára principiálna otázka, ktorá dáva smer ďalším úvahám. Pýtam sa, aký model spoločnosti chceme presadzovať? Chceme mať rodiny prispôsobené trhu a podnikom, alebo podniky a trh prispôsobený rodinám? Toto vôbec nie je zbytočná otázka. Európska i národné politiky sú v tejto oblasti určované napätím medzi logikou trhu a logikou ľudskej prirodzenosti. Úlohou spoločnosti je preto, aby konala tak, že sa ženy a muži môžu slobodne rozhodnúť medzi dvoma logickými možnosťami, z ktorých každá má svoj dôvod existencie v širšej vízii, ako je vízia práce.
Logika politiky Európskej únie, ktorá sa týka životných cyklov, naberá osobitný význam, pokiaľ ide o špecifické zváženie aktívnych kategórií mužov a žien vo veku 15 až 49 rokov, aby mohli splniť svoju výnimočnú úlohu pri vyrovnávaní demografickej krízy. Na rozdiel od návrhov Európskej komisie, rozhodnutie dať život deťom nemôže byť jednoducho pokladané len za individuálny cieľ pre naplnenie túžby mať deti.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Vážené dámy a páni, starostlivosť o deti by mala byť hlavným zmyslom politiky EÚ. Nie preto, že deti sú budúcnosťou národa, ako často len tak hovoríme, ale preto, že súčasná situácia nás núti premýšľať a pracovať na budúcnosti Európy. Sme svedkami vážnej demografickej krízy, nízkej pôrodnosti, starnúceho obyvateľstva a tiež hospodárskych a sociálnych problémov v spoločnosti. Musíme sa usilovať vytvárať vhodné podmienky na rodenie detí, ich výchovu a vzdelávanie, poskytovanie materiálnej podpory a podpory sociálneho rozvoja detí. Musíme správne rozdeliť práva, povinnosti a zodpovednosti súvisiace so starostlivosťou o deti medzi štát, miestne orgány a rodinu. Musíme tiež podporovať inštitúcie poskytujúce starostlivosť o deti vo verejnom aj súkromnom sektore, snažiť sa vytvárať verejno-súkromné partnerstvá v oblasti poskytovania starostlivosti o deti a získavať prostriedky na ich ďalší rozvoj. Aby sme mohli dosiahnuť barcelonské ciele, musíme prijať konkrétne opatrenia a zvýšiť poskytovanie starostlivosti o deti v jasliach a škôlkach, ktoré sa musia budovať prioritne. Musíme tiež zakladať siete, ktoré ponúkajú komplexné služby, poradenstvo a sociálnu podporu deťom aj rodičom.
Moja krajina, Bulharsko, ponúka vysokú úroveň starostlivosti o deti. Prijatá Národná stratégia pre deti a Národný program ochrany detí nielenže špecifikovali ciele, ale tiež konkrétne opatrenia, ktoré má výkonná moc implementovať v súvislosti s poskytovaním starostlivosti o deti. Detské inštitúcie zmenili svoju podobu, napríklad sa hľadajú riešenia na vrátenie detí do ich rodinného prostredia, boli prijaté princípy opatrovateľských rodín, vytvorené bezpečné domovy a vybudované jasle a škôlky. O tomto všetkom však hovoríme v kontexte finančnej a hospodárskej krízy, kedy môžeme stratiť, čo sme doteraz dosiahli, a nemusí sa nám podariť dosiahnuť, čo sme plánovali. Budeme teda investovať do detí v Európe?
Zuzana Roithová
(CS) Vážený pán komisár, milé dámy, asi vás nepoteším. Barcelonské ciele majú za cieľ zvýšiť zamestnanosť matiek, ale v žiadnom prípade nemajú za cieľ zlepšiť prostredie pre deti a nemajú za cieľ pomôcť týmto deťom v budúcnosti lepšie zvládať a prekonávať životné krízy. Niekto upozornil na to, že napríklad dojčatá a batoľatá do dvoch rokov potrebujú mať vedľa seba každý deň mamu alebo otca, alebo babičku, alebo jednoducho pestúnku a že tieto deti v žiadnom prípade nepotrebujú pre svoj zdravý vývoj zariadenie detskej starostlivosti. Úplne iná situácia je samozrejme u detí v predškolskom veku a tu sú barcelonské ciele úplne na mieste. Aj Česká republika dokáže pre 90 % detí v predškolskom veku zaistiť zariadenia starostlivosti o deti, pretože tieto deti sa vedia spolu hrať a potrebujú byť v kolektíve. Dámy a páni, barcelonské ciele sú však politikou minulého storočia. Moderná rodinná politika 21. storočia musí hľadieť aj na zdravý vývoj detí. My z bývalých komunistických krajín máme bohatú skúsenosť so zariadeniami detskej starostlivosti, pretože matky museli ísť do práce už po štvrtom alebo piatom mesiaci od narodenia dieťaťa. Prosím vás, prečítajte si niečo aj o histórii Európy.
Katrin Saks
(ET) Moja politická strana má vo zvyku zhruba v čase Medzinárodného dňa žien navštevovať škôlky a zoznamovať sa s ľuďmi, ktorí tu pracujú. Tento rok som navštívila desať škôlok a v každej som sa stretla s problémom dlhých čakacích zoznamov. Je jasné, že Estónsko nedokáže dosiahnuť barcelonské ciele, aspoň nie pokiaľ ide o deti do troch rokov, ale naliehavá žiadosť Komisie je veľmi vítaná a pomôže vyriešiť tento problém.
Rada by som však zdôraznila ešte jednu vec: o dennej starostlivosti o deti sa vo všeobecnosti hovorí v kontexte rodovej rovnosti a zamestnanosti žien, ale rada by som zdôraznila, že nejde len o opatrovateľskú službu, ale tiež o vzdelávaciu službu a toto základné vzdelávanie vytvára základ úspechu v škole a neskôr v živote. V tomto kontexte to považujeme za obzvlášť dôležité a rozhodne nie za postoj z minulého storočia, ako sme práve počuli. Je to prístup tohto storočia.
Flaviu Călin Rus
(RO) Podľa správy Európskej komisie o implementácii barcelonských cieľov a rámcovej starostlivosti o deti predškolského veku z októbra 2008 členské štáty nesplnili ciele, ktoré stanovili vedúci predstavitelia Európskej únie.
V tomto prípade odporúčam uskutočniť tieto kroky:
1. zvýšiť účasť národných vlád na probléme,
2. na úrovni národnej vlády vytvoriť skupinu odborníkov, ktorí sa budú zaoberať výlučne týmto problémom,
3. rozvinúť kontrolu EÚ nad vládami členských štátov formou stanovených konkrétnych nástrojov.
Všetky tieto opatrenia by mali pomôcť zaručiť rovnaké príležitosti pre ženy aj mužov, zlepšiť kvalitu života a tiež kompenzovať starnúcu populáciu, pretože zvýšia pôrodnosť.
Catherine Stihler
Vážená pani predsedajúca, je hlbokým sklamaním, že také množstvo krajín nespĺňa barcelonské ciele, a možno keby táto rozprava bola o deviatej hodine ráno a nie večer, videli by sme v tejto snemovni viac svojich kolegov.
Veľa kolegov hovorilo o hospodárskej kríze. Teraz nie je čas zavrhnúť starostlivosť o deti, ale je potrebné zvýšiť kvalitu starostlivosti dostupnej pre všetkých. Ako nikdy predtým potrebujeme investovať do našich detí. Investície do kvalitnej starostlivosti o deti pomôžu rodinám, rovnako ako deťom, a poskytnú rodinám, predovšetkým matkám, možnosť pracovať vďaka tomu, že deti dostanú šancu na vysokokvalitné, starostlivé prostredie podobné tomu, čo majú doma.
Tento víkend som počula rozhovor popredného škótskeho psychiatra a kohosi z charity Barnardo's. Ich stanoviská sa týkali ohrozených detí a šokujúce bolo zistenie, že ak sa nezasiahne a nepomôže týmto ohrozeným deťom, už vo veku troch rokov môže byť poškodenie, ktoré utrpia, nezvratné. Starostlivosť o deti pomáha rodinám a spoločnosti ako celku a môže pomôcť aj ohrozeným deťom. Naliehavo žiadam pána komisára, aby neprestával vyvíjať tlak.
Nicodim Bulzesc
(RO) Krajina, ktorú zastupujem, bola dlho na zozname krajín, ktoré nemajú sociálnu politiku v súvislosti so starostlivosťou o deti v súlade s európskymi normami. Situácia sa postupne zlepšuje aj vďaka prijatiu kvalitatívnych metodológií vyplývajúcich zo špeciálnej odbornej prípravy personálu poskytujúceho starostlivosť. Barcelonské ciele motivujú inštitúcie, ktorých cieľom je chrániť deti, a štandardy v oblasti starostlivosti majú za následok zvýšenie zodpovednosti a zručností. S deťmi sa skutočne zaobchádza ako s ľuďmi.
Vzhľadom na to, že v súčasnosti pôrodnosť klesá, musíme ponúkať rovnaké príležitosti deťom, ktoré sa nachádzajú vo výnimočnej sociálnej situácii. Členské štáty aj Európska komisia musia vynaložiť úsilie na podporu ich vzdelávania a následného začlenenia do spoločnosti. V porovnaní s deťmi, ktoré vyrastali v normálnych rodinách, majú tieto deti komplexy menejcennosti. Programy, ktoré týmto deťom v rámci podpory sociálnych služieb umožňujú stráviť čas v rodinnom prostredí a začleňovať sa do spoločnosti, by im preto mohli dať druhú šancu.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Angažovanosť žien v profesionálnom živote a politike a ich povzbudzovanie, aby prijímali viac zodpovednosti, závisí od dostupnosti zariadení poskytujúcich starostlivosť o deti.
Mali by sme podporovať ženy, aby si plánovali svoju kariéru, ale nemôžeme to urobiť bez efektívneho systému starostlivosti o deti. Každé euro investované do zariadení poskytujúcich starostlivosť o deti predstavuje zisk vo výške šesť až deväť eur do spoločnosti prostredníctvom vytvárania pracovných miest a lepších podmienok na výchovu detí.
Skutočnosť, že v mnohých členských štátoch musíte napríklad zapísať dieťa do detských jaslí ešte pred jeho narodením, alebo že existujú čakacie zoznamy na miesto v škôlke s čakacími lehotami niekoľkých mesiacov znamená, že v Európe neexistuje dostatok zariadení poskytujúcich starostlivosť o deti. Zariadenia poskytujúce starostlivosť o deti nielenže pomáhajú ženám v ich kariére, ale predovšetkým rozvíjajú schopnosti detí ako členov spoločnosti.
Rada by som tiež povedala, že v súčasnej kríze je veľmi dôležité investovať do vzdelania a zdravia, keďže to sú praktické investície do našej budúcnosti.
Ewa Tomaszewska
(PL) Vážená pani predsedajúca, škôlky sú zlo. Možno nutné zlo, ale stále zlo. Nikdy nezabudnem na to, ako som svojho trojmesačného brata nosila do škôlky, pretože moja matka musela skoro nastúpiť do práce. Neustále sa ma pevne držal a nechcel, aby ho zobrali preč. Som presvedčená, že keď sa spýtame samých seba, či je dôležitejšie blaho detí alebo kariéra rodičov, blaho detí vždy zvíťazí.
Škôlky a jasle sú dôležité, ale len tam, kde sú skutočne potrebné. Najdôležitejšie je však citlivo vnímať, dať šancu a pomôcť rodičom, predovšetkým matkám, ktoré chcú ostať doma so svojimi malými deťmi, aby sa o ne mohli starať. Potrebujú finančnú aj poradenskú pomoc. Toto musíme mať na pamäti. Keď hovoríme o starostlivosti o deti, hovoríme o deťoch a ich potrebách, a nie o tom, čo potrebujeme pre naše vlastné pohodlie.
Zbigniew Zaleski
(PL) Vážená pani predsedajúca, ako psychológ a politik by som rád povedal dve veci. Život sa mení pred našimi očami, kariéra žien je novým fenoménom, otcovia sú čoraz zaneprázdnenejší a ženy bojujú za svoje práva. Všetko to znie logicky a moderne, dokonca socialisticky.
V tomto všetkom je však jedna nemenná konštanta, a to individuálne psychologické potreby detí. V tejto oblasti nenastal žiaden pokrok ani revolučná zmena. Ak chceme zaručiť, aby z týchto detí vyrástli zrelí občania, musia obyčajné ženy a obyčajní muži vynaložiť úsilie bez ideológie, samoľúbosti a kvázi moderných metód, musia vynaložiť prirodzenú starostlivosť, čas a pozornosť, aj ak to niekedy znamená, že načas ustúpia do úzadia alebo sa vzdajú vlastných ambícií. Je to pre dobro detí, a teda aj pre šťastie rodičov, a v konečnom dôsledku pre rozvoj normálnej európskej spoločnosti, v ktorej by som rád žil.
José Ribeiro e Castro
(PT) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, požiadal som o slovo, aby som vyjadril svoj nesúhlas s pani Estrelaovou. K tomuto prejavu ma motivovala svojou karikatúrou úmyslov českého predsedníctva. Nikto nechce ženy posielať do domácností. Problém je v tom, že existujú ženy, ktoré chcú alebo by rady ostali doma. Dokonca existujú organizácie, ktoré sa ich snažia brániť! Tieto ženy čelia ignorantstvu, nevšímavosti a diskriminácii, pretože sa rozhodnú venovať rodine, a my ich nepočúvame. Toto je navyše otázka slobody: je to otázka slobody výberu, ktorú sa ľavica snaží vyvolať, a na ktorú pritom zabúda. Ide o to, či rešpektujeme alebo nerešpektujeme rozhodnutie páru o organizácii vlastného života. Ide o to, či sme schopní poskytnúť lepšiu kvalitu života a kvalitnejšiu starostlivosť zo strany otcov a matiek tým, ktorí sa rozhodnú pre takúto cestu. Ide tiež o to, čo potrebuje naša spoločnosť. Nepohneme sa ďalej ani nevyriešime problémy súvisiace s pôrodnosťou a šťastím ľudí, ak budeme mať predsudky. Problémy sa dajú vyriešiť prostredníctvom politiky, ktorá bude odzrkadľovať skutočnosť a prirodzené túžby ľudí. Nepohneme sa dopredu, ak budeme posadnutí štátom a trhom. Pohnime sa dopredu prostredníctvom neskresleného pohľadu na rodinu.
Vladimír Špidla
Vážené dámy a páni, ďakujem vám za rozpravu, ktorá podľa môjho názoru bola mimoriadne dôležitá a hlboká. Je samozrejme jasné, že rodina a detstvo prechádzajú v historickom období sériou zmien. Napríklad stredovek vôbec nerozoznával detstvo ako fázu, deti boli považované za malých dospelých a dá sa konštatovať, že koncepcia detstva sa zásadne vyvinula v dobe osvietenstva, v dobe Jeana Jacqua Rousseaua a jeho románu Emil. Z tohto hľadiska je teda vždy nutné brať do úvahy, že rodina súvisela so spoločnosťou a spoločnosť samozrejme súvisela s rodinou. Barcelonské kritériá nepochybne nie sú politikou minulého storočia, sú politikou, o ktorej sa živo diskutuje a bude sa živo diskutovať aj naďalej. Napriek všetkému súčasná rozprava a neformálne rokovanie ministrov práce a sociálnych vecí vyzneli tak, že barcelonské kritériá sú pre súčasnú dobu relevantné a že je správne ich ďalej sledovať. Chcem tiež zdôrazniť, že obsahom barcelonských kritérií nie je vnútiť komukoľvek jedno jediné riešenie, ale poskytnúť reálnu voľbu, reálnu voľbu rodičom, pretože, dámy a páni, v rozprave to zaznelo tiež veľmi podstatne a myslím, že v tom poslednom príspevku to bolo veľmi zreteľné: skutočne hodnotní a milujúci rodičia majú prirodzene veľkú schopnosť rozoznať, ako sa v danom okamihu, v danej rodinnej fáze, v danej situácii rozhodnúť tak, aby to bolo v prospech ich dieťaťa. A preto si myslím, že je dobré dať priestor voľby aj prostredníctvom barcelonských kritérií.
Pokiaľ ide o to, akým spôsobom Komisia podporuje barcelonské kritériá, je to možné prostredníctvom štrukturálnych fondov. V novej perspektíve je to výslovne možné po prvýkrát. Predtým to bolo technicky možné, ale cesta bola trochu zastrená a komplikovaná, no táto možnosť je otvorená. Komisia tiež samozrejme sleduje vývoj barcelonských kritérií, rovnako tiež môže odovzdávanie dobrej praxe a dobrých prístupov pomôcť uľahčiť riešenia pre jednotlivé členské štáty. Dámy a páni, pevne verím, že barcelonské kritériá nie sú v žiadnom prípade v rozpore so záujmami dieťaťa, a chcel by som zdôrazniť to, čo sme počuli z mnohých úst, že barcelonské kritériá ako také sú z hľadiska kvantitatívneho iste určitým prístupom k veci, ale že v žiadnom prípade netreba zanedbávať kvalitatívnu stránku. Rovnako je samozrejme jasné, že základné rozhodovanie musí vždy zostať na rodičoch, a musím povedať, že ja osobne, koniec koncov aj na základe vlastných jednoduchých rodičovských skúseností, rodičom verím.
Predsedajúca
Rozprava sa skončila.
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Siiri Oviir  
Lisabonský summit Európskej únie v marci 2000 stanovil na ďalších desať rokov strategické ciele, ako sú dosiahnutie trvalo udržateľného hospodárskeho rozvoja, vytvorenie väčšieho množstva lepších pracovných miest a zlepšenie sociálnej súdržnosti.
Na základe takzvaných barcelonských cieľov v súvislosti so zariadeniami poskytujúcimi starostlivosť o deti, ktoré členské štáty prijali v roku 2002, by do roku 2010 členské štáty mali garantovať starostlivosť o minimálne 90 % detí vo veku od 3 rokov do veku nástupu povinnej školskej dochádzky a minimálne 33 % detí do 3 rokov.
Aby sa dosiahli barcelonské ciele, uplatnila sa metóda otvorenej koordinácie, ale každý členský štát mal možnosť vybrať si opatrenia na dosiahnutie cieľov podľa vlastného uváženia. Je jasné, že niektoré členské štáty ani zďaleka nedosahujú tento cieľ a v dôsledku toho je teraz potrebné opätovne preskúmať ciele schválené v roku 2002.
Súčasná recesia dokazuje, že nepokoje na finančnom trhu majú očividne negatívne vedľajšie účinky na reálne hospodárstvo. Negatívne vplyvy na hospodársky rast a zamestnanosť sú skutočne vážne a v súčasnosti ovplyvňujú dosiahnutie lisabonských cieľov členskými štátmi.
Keďže väčšina štátov EÚ momentálne sústreďuje svoju pozornosť a finančné zdroje na boj proti hospodárskej kríze, dôležité je, aby sa v rámci tejto činnosti nezabúdalo na barcelonské ciele, keďže ich dosiahnutie zároveň podporuje dosiahnutie lisabonských cieľov.
Súčasná situácia tiež svedčí o tom, že tieto ciele nedosiahneme v členských štátoch iba stanovením nových dátumov barcelonských cieľov. V tejto oblasti je pre členské štáty ďalšou dôležitou otázkou podpora záložných opatrení zo strany EÚ, ktorá pomôže pri dosahovaní cieľov súvisiacich so zariadeniami poskytujúcimi starostlivosť o deti vo všetkých členských štátoch.
