Spletne igre na srečo in nedavne sodbe Sodišča Evropskih skupnosti (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je razprava o ustnem vprašanju Komisiji o spletnih igrah na srečo in nedavnih sodbah Sodišča Evropskih skupnosti Malcolma Harboura, Andreasa Schwaba, Evelyne Gebhardt, Cristiana Silviuja Buşoia in Heide Rühle, v imenu Odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov - B7-0235/2009).
Malcolm Harbour
predlagatelj. - Gospod predsednik, v čast mi je, da lahko prvič v imenu Odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov pozdravim našega novega komisarja Michela Barnierja, menim da je to začetek sodelovanja v tem Parlamentu, zlasti ker se je gladko premaknil s tega sedeža na sprednjega v dveh dneh. Komisar, veseli smo, da ste tukaj.
Drugič, v imenu odbora mi je prav tako v čast, da imamo priložnost, da s tem vprašanjem zabeležimo našo zaskrbljenost o razvoju spletnih iger na srečo in sektorju iger na srečo na splošno in o nekaterih mnogih negotovostih, ki izhajajo iz celotnega zakonodajnega režima za igre na srečo na notranjem trgu.
Vem, da boste že sedaj imeli poln predal vhodne pošte, komisar, toda upamo, da bo to stvar, ki bo pri vrhu vašega predala, saj je področje, o katerem je moj odbor zelo zaskrbljen zadnjih pet let. Opravili smo številne študije na lastno pobudo in si zastavili vprašanj o tem, avtor našega zadnjega večjega poročila, gospa Schaldemose, bo govorila kasneje, zato imamo okrepljen interes za to vsebino.
Kot vsi veste, se države članice redno srečujejo na ravni Sveta v raznih skupinah za premislek o tem, kako rešiti to vprašanje o porastu spletnih iger na srečo v povezavi z dejavnostmi igralništva v svojih državah. Mislim, da moram najprej pojasniti, da to vprašanje v nobenem primeru ne predpostavlja nove liberalizacije trgov iger na srečo ali novih pobud v tej smeri. Toda kot vsi veste, dejstvo ostaja, da intenzivna in rastoča pupolarnost spletnih iger na srečo prav gotovo pritiska na mnoge nacionalne monopole in obstoječe sheme, ki so lahko državne ali jih država nadzoruje, ki prinašajo velike vsote prihodkov, toda so v domeni držav članic.
Želimo vam povedati, da v povezavi s tem delom, ki se opravlja, so bile številne napotitve na Sodišče Evropskih skupnosti; podrobnosti veste in kolegi bodo o tem govorili kasneje. Skozi te ne bom šel, toda z naše perspektive vidimo, da nedoslednost nekaterih pristopov Sodišča v bistvu ne pomaga, ampak dela situacijo še bolj zapleteno in zamegljeno, kot je bila prej. Vemo tudi, da so vaše službe izdale številne primere kršitev pri spletnih igrah na srečo, ne vseh preko spleta, toda mnoge od njih se tudi navezujejo na vprašanje svobode ponudnikov, da ustanovijo sedež v drugih državah.
Vse te stvari sedaj pomenijo, da je pravi čas, da Komisija združi te informacije, pregleda postopke za ugotavljanje kršitev, pregleda vprašanja, ki jih je postavilo Sodišče v sodbah, in pride na dan najprej z jasno strategijo ali razlago, kam se bomo premaknili naprej in začeli reševati nekatere od teh nedoslednosti.
S stališča varstva potrošnikov morajo regulatorji vedeti, kje so pri obravnavanju spletnih iger na srečo. Jasno je to lahko urejeno in mora biti urejeno - obstaja veliko dobrih primerov, kjer so ponudniki spletnih iger na srečo zavezani temu, da zagotavljajo orodja in kontrolo za reševanje težav zasvojenosti z igrami na srečo in tako dalje - in seveda so tudi vprašanja goljufije in težav, o katerih smo obširno razpravljali v našem odboru. To je vprašanje varstva potrošnikov in tudi vprašanje doslednosti notranjega trga.
Končno mislim, da moramo tudi spoštovati naše državljane in dejstvo, da mnogi od njih želijo dostopati do spletnih iger na srečo. Mislim, da nimamo namena, da bi to poskušali prepovedati - praktično bi bilo nemogoče - toda obstajajo velike nedoslednosti. V nekaterih državah je očitno nezakonito sodelovati v tekmovanju v spletnih igrah na srečo s podjetjem zunaj lastne države. To ne more biti prav.
Še ena nedoslednost, ki jo je poudaril en izmed mojih volivcev, je ta, da če britanski državljan dostopa do britanske državne loterije preko spleta iz Španije in si priigra nagrado, je nezakonito, če bi mu loterija dobitek izplačala v Španiji. Tu so nedoslednosti, ki jih moramo rešiti v dobro državljanov in v dobro potrošnikov
Komisar, to je vsebina tega vprašanja. Slišali boste veliko dobrih prispevkov in zanimivih pogledov mojih kolegov, toda upam, da bo to ena vaših glavnih prednostnih nalog v vaši novi vlogi.
Michel Barnier
član Komisije. - (FR) Gospod predsednik, gospe in gospodje, predstavljate si lahko, kako sem vesel, da sem se vrnil sem le 48 ur po izpraševanju kolegija - za kar se vam zahvaljujem - in nadaljujem svoje delo z vami, gospod Harbour - in to zlasti govorim članom Odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov - na drugačen način, in najverjetneje na drugem kraju, toda v istem duhu.
V odgovor bi v tej fazi predstavil tri točke, preden bom pozorno poslušal, kaj boste povedali. Naj začnem z vašim prvim vprašanjem. Kot pravite, je Komisija začela s postopkom za ugotavljanje kršitev proti številnim državam članicam na področju čezmejnega zagotavljanja storitev športnih stav. Komisija opaža, da so bile v štirih od devet primerov kršitev - to je Danska, Francija, Italija in Madžarska - predlagane spremembe domače zakonodaje v odziv na postopke za ugotavljanje kršitev. Komisija bo nadaljevala delo z vsemi državami članicami, da reši težave, opredeljene v teh postopkih za ugotavljanje kršitev. Na splošno ti postopki ostajajo odprti, toda nova Komisija bo odločila, kako nadaljevati s temi vprašanji.
Druga točka, gospod Harbour, je nedavna sodba Sodišča Evropskih skupnosti v zadevi Portugalske, kjer dolgo vzpostavljen državni monopol izvaja strog nadzor nad igrami na srečo. V skladu z analizo, ki jo je opravila pravna služba Komisije, ta odločitev ne bo bistveno spremenila niti razvoja niti ocene postopkov za ugotavljanje kršitev na tem področju Vsak primer je bil ocenjen v skladu z dokazi, ki jih je predstavila vsaka država članica.
Po nedavnih sodbah Sodišča Komisija opaža, da Sodišče v skladu s sodno prakso vedno zahteva, da morajo biti vse možne omejitve najprej upravičene z veljavnimi premisleki javnega interesa, in drugič, da morajo biti potrebne in sorazmerne. To vključuje potrebo po tem, da so omejitve ustrezne, usklajene in sistematične.
Iz zadeve Santa Casa torej ne izhaja, da je Sodišče dalo državam članicam večjo svobodo pri uvajanju teh omejitev. Sodišče se je zelo natančno sklicevalo na delujoče metode portugalskega monopola, na njegovo dolgo zgodovino in zelo posebne okoliščine te države.
V tretji točki mojega prvega govora bi rad poudaril, gospe in gospodje, da Komisija ni izločila alternativ za postopke ugotavljanja kršitev. Gospod predsednik, gospe in gospodje, začel bi rad konstruktivno razpravo o vprašanju z Evropskim parlamentom, toda tudi z državami članicami in zadevnimi strankami.
Opažam, da z državami članicami o tem vprašanju ni bilo opravljenih posvetovanj, odkar so leta 2006 odločile, da bodo umaknile igre na srečo iz obsega Direktive o storitvah. Zato bom prisluhnil državam članicam in odločil sem se, da bom budno spremljal postopke delovne skupine Sveta. Vem, da je na pobudo gospe Schaldemose Parlament sprejel poročilo 10. marca, čeprav je mnogo članov podprlo nasprotno resolucijo.
Kar mene zadeva, je delo Parlamenta dobra izhodiščna točka za odprtje dejanske razprave o možni evropski rešitvi za to zapleteno vprašanje. Zavezati se moramo, da bomo podrobneje pregledali razloge, zakaj države članice omejujejo storitve iger na srečo. V tem smislu moramo seveda obravnavati socialne vidike, zlasti probleme zasvojenosti, ki so povezani z igranjem iger na srečo, in odločil sem se, da bomo tako storili.
Gospe in gospodje, kolegij je bil ta dva dni komaj kaj v pisarni, in nismo še sprejeli našega delovnega programa. Začenši z današnjim dnem, želim izpeljati to posvetovanje, tako da bom pozorno prisluhnil vsemu, kar imate povedati. Je - tukaj se navezujem na posvetovanje - naloga, v zvezi s katero obstaja seveda več možnosti. Zlasti je ena takih možnosti, o katerih razmišljam, zelena knjiga o tem vprašanju.
Rad bi se vam zahvalil za vaš interes za to pomembno zadevo in za prispevek k delu Komisije.
Andreas Schwab
Gospod predsednik, komisar, najprej bi v imenu Skupine Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) rad dejal, kako sem zadovoljen, da ste vi, gospod komisar, pravkar pojasnili, da ne želite le upoštevati ciljne analizo sodne prakse v zadevi Liga Portuguesa, ampak tudi izpostaviti vprašanje, kako bi lahko delovna skupina Sveta ustrezno odgovorila na povečanje spletnih iger na srečo. V smislu tega ustnega vprašanja se seveda osredotočamo le na spletne igre na srečo. Sam razumem sodbo v zadevi Santa Casa tako, da čeprav je Sodišče Evropskih skupnosti opozorilo države članice, da je trg igranja iger na srečo povsem različen od drugih trgov, se države članice morajo še vedno dogovoriti o pravilih, ki bi bila enaka po vsej Evropski uniji. Do sedaj še ni bilo konstruktivnega poskusa, da bi to naredili v Svetu, čeprav je bil v bistvu Svet trden, da bo to naredil sam. Zato morata Komisija in Parlament delovati skupaj v dobro napredka na tem področju in zastaviti bistvena vprašanja.
Drugič bi rad dodal, da me argumenti držav članic glede zagotavljanja varstva potrošnikov na trgu iger na srečo niso prepričali. Države članice trdijo, da ko gre za spletne igre na srečo (in to velja za zadeve Liga Portuguesa in Santa Casa), lahko uresničijo cilje varstva potrošnikov in se same učinkovito soočijo s spremljajočim kriminalom, brez kakršnega koli vpletanja Evrope. Če obrnete ta argument na glavo, bi bil logični zaključek ta, da smo v situaciji, ko je Evropa veliko manj sposobna najti ustrezne rešitve kot posamezne države članice za nesrečna kazniva dejanja, ki se zgodijo na internetu, in druge stvari, ki se zgodijo na spletu. Menim, da je ta sklep precej nenavaden, in mislim, da ni pravilen. Moje stališče je, da bomo rešitev za spletne igre na srečo lahko našli le, če sprejmemo enotne čezmejne predpise, ki varujejo interese držav članic in temeljijo na njihovih deloma zgodovinskih strukturah, toda kateri, kot je poudaril predsednik odbora, tudi postavljajo interese potrošnikov v središče prizadevanj.
Evelyne Gebhardt
v imenu skupine S&D. - (DE) Gospod predsednik, komisar, hvala za dane informacije, toda če sem iskrena, nisem čisto zadovoljna. Prejšnja Komisija si je zastavila precej jasen cilj liberalizacije trga iger na srečo. Evropski parlament je vedno znova večkrat jasno povedal, da to ni pravi pristop, kjer je bil Evropski parlament tisti, in ne države članice, ki je na primer odstranil igre na srečo iz obsega Direktive o storitvah. Zavzeli smo stališče, da to ni storitev, kot so ostale, za katero moramo zagotoviti, da uvedemo varnostne ukrepe, ki bodo varovali naše državljane pred organiziranim kriminalom, in da v ta namen zahtevamo jasna pravila.
Kljub temu Evropska komisija še naprej vodi države članice pred Sodišče Evropske skupnosti in čas je, da Komisija s tako prakso preneha, saj kar naprej izgublja primere na Sodišču. S tem dejstvom se je preprosto treba soočiti. Za to bi bil vesel, gospod Barnier, če uresničite to, kar ste pravkar dejali, da je na tem področju potreben drugačen pristop, ker ne moremo nadaljevati tako, kot je.
V odziv na vašo točko, gospod Harbour, bi rad nasprotoval temu, kar ste povedali - in sicer da so sodbe Sodišča Evropskih skupnosti zelo dosledne in prav nič kontradiktorne. Sodišče je v svojih sodbah vedno znova navedlo, da imajo države članice pravico uvesti jasna pravila, tako da lahko resnično preverimo, če so državljani zavarovani pred kriminalom, in da države članice niso pod nobeno obvezo, da odprejo ta trg. Tudi niso pod nobeno obvezo, da omogočijo ponudnikom na trgu iz drugih držav članic, da delujejo na njihovem ozemlju, dokler zagotavljajo, da je njihov nadzor strog in učinkovit.
To je tisto, kar želimo videti od Evropske komisije, da to končno dojame in ravna v skladu s tem. Toda to tudi pomeni, da moramo posvetiti posebno pozornost spletnim igram na srečo, ker internet ne vidi nobenih ovir ali meja, in seveda, ker imajo naši državljani dostop do strani iger na srečo. Razmišljati moramo o tem, kako lahko oblikujemo nadzor in pravila na tem področju, tako da bodo naši državljani zavarovani.
Jürgen Creutzmann
Gospod predsednik, komisar, če pozivate k nadaljnjemu razvoju in usklajevanju notranjega trga, potem moramo imeti skupni niz pravil. Obstajajo trije vidiki spletnih iger na srečo, ki bi jih v tej razpravi morali upoštevati. Kako lahko najbolje zavarujemo interese naših državljanov in potrošnikov? Kako lahko najbolje preprečimo goljufijo in kriminalno dejavnost? Kako lahko najbolje zavarujemo naše državljane pred škodo? Resolucija Evropskega parlamenta z dne 10. marca 2009 o neoporečnosti spletnih iger na srečo je nakazala metode in načine kako nadaljevati v zvezi s tem vprašanjem. Tudi sedaj, kot prej, Skupina zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo potrjuje načela glede neoporečnosti spletnih iger na srečo, ki so vsebovana v resoluciji Parlamenta z dne 10. marca 2009.
V skladu s sodbo Sodišča Evropskih skupnosti je vsaka država članica prosta, da v skladu z določenimi pogoji ureja spletne igre na srečo, in resolucija z dne 10. marca to zlasti poudarja. Nacionalni predpisi so bolje prilagojeni boju proti goljufijam dogovarjanja o rezultatih, čeprav to vrsto goljufije ni mogoče povsem izločiti, kot se je pokazalo v nekaterih primerih v Nemčiji. Treba je reči, da so trgi igranja na srečo veliko bolje urejeni na nacionalni ravni, v skladu s tradicijo in kulturo zadevne države. Igralcem se nudi boljša zaščita pred zasvojenostjo, goljufijami, pranjem denarja in dogovarjanjem o rezultatih, če lahko igrajo spletne igre na srečo preko glavnih ponudnikov storitev, ki vedno delujejo čezmejno. Vsega ne moremo regulirati v skladu s konceptom notranjega trga, in zlasti ne preprečiti mladim dostop do igre na srečo ali preprečiti zasvojenosti z igranjem.
Spletne igre na srečo nudijo povečane možnosti za koruptivne prakse, kot so goljufija, dogovarjanje o rezultatih, nezakoniti karteli za stave, saj je mogoče spletne igre na srečo vzpostaviti in razstaviti zelo hitro. Nezakoniti čezmejni ponudniki stav zlasti predstavljajo težavo, saj jih je skoraj nemogoče regulirati ali nadzorovati. Dobički iz iger na srečo bi se morali prvotno uporabiti za koristi družbe, da se med drugim spodbuja ljubiteljski šport. Najbolje je to prepustiti pristojnosti nacionalnih uprav. Stalno financiranje kulture, poklicnega in ljubiteljskega športa daje na primer državam članicam nekaj upravičil za dovoljevanje iger na srečo. Toda predpogoj za to je, da se poudari tveganje zasvojenosti in se proaktivno bori proti njemu.
Ker še celotni vpliv posebnih oblik storitev iger na srečo na potrošnike še ni povsem znan, moramo sprejeti nujne ukrepe, da zapolnimo to vrzel pomanjkanja tega znanja. V tem smislu je bistveno, da države članice resnično izpolnijo svoje naloge. Nadzorovanje trga je prav tako ključno, ko gre za spletne igre na srečo. Če se mi v Evropskem parlamentu lahko strinjamo, da imajo države članice pravico, da v skladu z načelom subsidiarnosti urejajo trge iger na srečo v skladu s svojimi lastnimi tradicijami in kulturami, potem moramo tudi zagotoviti z učinkovito kontrolo in nadzorovanjem trga, da se to v resnici dogaja.
Heide Rühle
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospod predsednik, ob tem, kar sta povedala prejšnja govorca, nimam sama nič kaj dosti dodati. Rada bi le znova poudarila, da naša skupina popolnoma podpira predlog resolucije Parlamenta, in da tudi želimo izraziti dvom glede prejšnjega zatrjevanja, da so sodbe Sodišča Evropskih skupnosti dvoumne. Prav nasprotno, menim, da so sodbe Sodišča Evropskih skupnosti zelo jasne. Prav tako pozdravljamo to, da ste dejali, da želite začeti posvetovanja z državami članicami. Morda bi morala dodati, da bi bilo posvetovanje boljša od postopka za ugotavljanje kršitev. Posvetovanje je pravi način za rešitev te težave, ob upoštevanju nacionalnih posebnosti, in za iskanje rešitev za potrošnika.
Timothy Kirkhope
v imenu skupine ECR. - Gospod predsednik, govorim kot nekdanji minister Združenega kraljestva za nadzor iger na srečo, tako da ko govorimo o Evropi s prosto trgovino in Evropi, ki nasprotuje protekcionizmu, Evropi, ki odpira trge in ruši trgovinske ovire, sem seveda za to. Nekateri naši kolegi, ki tukaj pozivajo za bolj odprto Evropo, so tudi ti isti ljudje, ki podpirajo ohranitev monopolnih struktur za panogo iger na srečo.
Lahko bi dejal - ali bi lahko dejali, da bi moral reči -da so monopoli boljši za nadzor in obravnavo težav iger na srečo, o katerih razpravljamo danes zjutraj. To je zelo zanimivo, ker veliko podatkov prav gotovo ne podpira tega argumenta. Argumenti za protekcionizem in monopole v sektorju iger na srečo so sebični; več kontrole in zato več denarja za nacionalne vlade. To ni odprta Evropa ali pregledna Evropa, ki jo želimo. To je Evropa, ki pravi "stori, kot ti rečem, ne kot počnem jaz". Ni razloga, zakaj zasebni ponudniki iger na srečo, ki delujejo po visokih standardih regulirane zaščite v eni državi članici, ne bi smeli delovati v drugih. Ni razloga, zakaj ne bi strogo urejen, toda odprti trg, zagotavljal enake, če ne še višje ravni varstva državljanov, kot kateri koli strogo nadzorovan državni monopol.
Ko čakamo na to, se sodbe Sodišče Evropskih skupnosti še naprej uveljavljajo. Verjetno so v Luksemburgu že siti tega vprašanja - ali če govorim kot odvetnik, morda pa se ga še sploh niso naveličali - toda od oglušujoče tišine, ki je do sedaj prihajala od Komisije, se mi zdi, da je sedaj treba ukrepati. Stopnja pravne negotovosti se mora končati.
Lahko samo povem, da menim, da je za Parlament pomembno, da naznani svojo ponovno pripravljenost za reševanje vprašanja in pošlje jasno sporočilo Svetu in Komisiji, da se pred tem ne bi smeli skrivati. Z novo Komisijo upamo na nov zagon. Komisar Barnier, v vas imam veliko zaupanje. Upam, da boste sprejeli nasvet, da začnete z delom na strategiji, ki bo zagotavljala, da lahko postanejo spletne igre na srečo zakoniti del notranjega trga s seveda ustreznimi veljavnimi uredbami.
Cornelis de Jong
v imenu skupine GUE/NGL. - (NL) 'Gokken is dokken' (igrati na srečo je izkašljevati denar) je znan pregovor na Nizozemskem. Pomeni, da igralci na srečo ponavadi izgubijo. Poleg tega je igranje na srečo odvisnost. Zlasti za mlade predstavlja pravo nevarnost.
Če ima kdo romantično pojmovanje glede igranja na srečo, potem ga moram razočarati. V bistvu je to posel za milijarde evrov, ki se vse prepogosto povezuje s kaznivimi dejanji. Zato je na Nizozemskem v veljavi zakonodaja za boj proti igram na srečo na lahko dostopnih krajih, ki jih obiskuje veliko število mladih. Toda spletne igre na srečo - pogosto čezmejne narave - so zato toliko bolj dostopne.
V tem zadevnem primeru moramo torej ne le dovoliti državam članicam, da sprejmejo omejevalne ukrepe, ampak jih celo spodbujati k temu, kot pa da bi se zanašali na prosti trg. Po mojem mnenju se ustno vprašanje, ki je sprožilo to razpravo, še vedno bolj trdno zanaša na tržne sile. Zlasti ne verjamem, da je mogoče govoriti o "odgovornem" igranju na srečo na internetu. Po mojem mnenju bi bilo treba spletne igre na srečo čim bolj omejiti.
Sodišče Evropskih skupnosti je priznalo, da morajo imeti države članice obseg za sprejemanje ukrepov, in zato pozivam Komisijo, naj ne zmanjša ravni varovanja z evropskimi zakonodajnimi predlogi, ampak raje spodbudi države članice, da izdajo predpise, ki bodo zagotavljali visoke ravni zaščite. Prav tako pozivam Komisijo, da preneha napotovati države članice na Sodišče, kot je dejala gospa Gebhardt, ampak raje spodbudi dialog o najboljši možni zaščiti.
Jaroslav Paška
Kar zadeva vprašanje spletnih iger na srečo, bi rad omenil dve področji, na katerih vidim več nerešenih težav. Prizadevamo si zagotoviti, da bi bila komunikacija med ljudmi kar se da odprta To tudi pomeni odprt dostop do interneta za otroke in mlade.
V točki 16 resolucije z dne 10. marca 2009 Evropski parlament navaja, da so starši odgovorni zato, da preprečijo mladoletnikom igranje iger na srečo. Gospe in gospodje, vprašam vas, kakšen nesmisel je to? Kdo oblikuje zakonodajni okvir, ki ustvarja pravila za take posle? So to starši ali kdo drug? Mi smo odgovorni za to vrsto poslovanja, mi oblikujemo zakonodajni okvir in zakone, torej so vlade in parlamenti odgovorni, da preprečijo otrokom igranje iger na srečo.
V času, ko prihajajo v naše domove pornografija in igre na srečo v tridimenzionalni obliki, starši nimajo upanja, da bi obvarovali otroke pred temi vplivi, ali jim preprečili, da bi jih zaneslo v take dejavnosti. Zato menim, da je temeljna dolžnost Komisije in Evropskega parlamenta, da oblikujeta pravni okvir in ne podpirata tistih, ki vodijo tak posel z njihovim neukrepanjem. Namesto tega bi morala podpirati tiste, ki so jih izvolili in komur so odgovorni.
Še ena težava, ki bi jo rad omenil, je nadzor pretoka denarja. V raznih državah se denar od igranja na srečo in takih vrst dejavnosti nameni za podporo športu, kulturi in izobraževanju. Če bomo izgubljali denarne tokove iz posameznih držav na Bahame in v davčne oaze, potem bi rad vprašal, če bi se kaj tega denarja lahko vrnilo v podporo športa v raznih državah. Če upravljamo in igramo igre na srečo preko interneta, potem se dobički ustvarjajo drugje in ne v državah, iz katerih so igralci. To vprašanje prav tako ostaja nerešeno in neustrezno nadzorovano in po mojem mnenju obstaja resnična potreba po tem, da se Evropska komisija zbudi in začne delati na okvirnih pravilih za to vrsto dejavnosti. Ustvariti moramo potrebne pogoje, da po eni strani ne ogrozimo zdravja in izobraževanja otrok in da istočasno ne zamudimo finančnih virov, ki gredo v igranje na srečo.
Zuzana Roithová
- (CS) Razvoj spletnih iger na srečo omogoča, da se zaobidejo zakoni držav članic in da se pere denar skoraj brez nadzora. Na notranjem trgu se pod vprašaj postavlja monopolni položaj organizacij za igre na srečo in drug vprašaj za nejasno financiranje poklicnega športa, zlasti na račun povezav z igranjem na srečo. Povečuje tveganje zasvojenosti, zlasti mladih.
Sodišče Evropskih skupnosti je ob upoštevanju javnega interesa priznalo pravico vlad, da prepovejo ali omejijo spletne igre na srečo. Čeprav spletne igre na srečo nimajo meja, se njihova ureditev razlikuje v vsaki državi članici v smislu ravni obdavčitve, dostopnosti, preverjanj in ravni pravne odgovornosti ponudnikov. Poleg tega ni dovolj, da se spremlja kakovost uradnih organizacij iger na srečo in loterij - gibanje denarja se mora prav tako spremljati.
Učinkovite kontrole več niso možne brez dogovora o skupnih pravilih za vseh 27 držav članic. Zato smo lani prosili Komisijo, da predlaga okvirno evropsko uredbo za spletne igre na srečo. Trdno verjamem, da je treba tudi prepovedati oglaševanje spletnih iger na srečo, ki cilja na mlade. Izpostavljanje otrok vplivu oglaševanja spletnih iger na srečo je enako kot izpostavljati jih neomejeni ponudbi alkohola, cigaret, mamil in ostalih snovi, ki zasvajajo.
Češka republika je v smislu ureditve na žalost najdlje za Unijo. Ne le da ne omejuje oglaševanja te vrste, ampak tudi ne prepove kombinacije igralnic in zastavljalnic v bližini šol. Pričakujem, da bo to poročilo dalo Komisiji nov zagon za pogajanje o ukrepih, ki so bistveni za uskladitev predpisov za spletne igre na srečo z upoštevanjem javnega interesa držav EU.
Christel Schaldemose
(DA) Gospod predsednik, dobrodošli v Parlamentu, gospod Barnier, in vso srečo pri vašem delu.
Zelo sem vesela, da tukaj razpravljam z vami o spletnih igrah na srečo, ker ste med zaslišanjem v Parlamentu zlasti poudarili, da mora biti notranji trg na razpolago državljanom in ne obratno. Imamo dobro priložnost, da to prakso dokažemo.
Naj najprej povem, da podpiram pobude, ki ste jih omenili. Bile so nekoliko ohlapne, toda zdi se mi razumno pripraviti zeleno knjigo, opraviti veliko študij, zbrati podatke in ugotoviti dejstva o tem področju na način, ki nam bo zagotovil pregled nad stvarmi, kot so na evropski ravni.
Prav tako bi vas rada spomnila na politična dejstva. Medtem ko je res, da je obstajalo tudi manjšinsko mnenje, ko je bilo moje poročilo marca sprejeto, pa je večina v Parlamentu podprla moje poročilo, pa tudi veliko podpore obstaja v Svetu za pojasnitev - toda istočasno moramo zagotoviti, da so države članice tiste, ki določijo, kako želijo urediti celotno področje igranja na srečo. Kar potrebujemo na področju spletnih iger na srečo, je seveda ugotoviti, kako lahko zaščitimo naše državljane, ugotovimo družbene stroške igranja na srečo itd.
Vsekakor bi bila vesela, če bi bila slišala nekoliko jasnejši odgovor. Pravkar ste zasedli to mesto in ste še vedno novi, toda rada bi bolj jasen ogovor glede tega, ali boste opustili primere v zvezi s kršitvijo pogodbe in vstopili v veliko bolj konstruktiven dialog s Parlamentom in Svetom, tako da bomo lahko določili, kako ravnati s tem. Zato vam predlagam, da prenehate dovoljevati Sodišču Evropskih skupnosti, da odloča o zadevah; naj mi sprejmemo politične odločitve glede tega. Ali je to usmeritev, ki jo boste sprejeli ali ne? O tem bi rada jasen odgovor.
Liam Aylward
(GA) Gospod predsednik, pozdravljam to razpravo o spletnih igrah na srečo, ki je prišla ob pravem času, o težavah, povezanih z igranjem na srečo s strani mladoletnikov in ranljivih potrošnikov. Je v interesu tako javnosti kot potrošnikov, da se pri reševanju tega vprašanja pokaže vodstvo ter jasna in dokončna usmeritev.
Vprašanje igranja na srečo sem sprožil pri Komisiji na začetku novembra lani in odgovor, ki sem ga prejel, je navajal, da Komisija podpira program varnejšega interneta, informacijske centre in telefonske številke za pomoč v državah članicah. Te zagotavljajo informacije za starše o nevarnostih, ki prežijo na otroke na spletu - vključno s spletnimi igrami na srečo.
Takšne kot so, so spletne igre na srečo skrita težava in težava, ki postaja vedno večja.
Pri spletnih igrah na srečo v primerjavi s konvencionalnim igranjem na srečo obstaja očiten problem pomanjkanja fizičnega nadzora. Ni odgovornega ali neposrednega upravljanja, s katerim bi zagotovili, da je igralec na srečo primerne starosti in da deluje zakonito. Varnostne preglede in postopke na straneh spletnih iger na srečo je mogoče obiti; mladoletniki lahko uporabljajo sposojene ali ukradene kreditne kartice in identiteto je mogoče ponarediti. Tradicionalni zaščitni ukrepi konvencionalnega igranja na srečo za mladoletne igralce niso na mestu, ker se za ranljive potrošnike igranje iger na srečo na internetu ponavadi odvija v izoliranem okolju, strokovnjaki na tem področju pa kažejo na povečan problem impulzivnega igranja in možnost nepreverjenega in predrznega igranja.
Pri spletnem igranju na srečo je težje določiti problematičnega igralca, saj je potreben čas, odgovornost in viri, da se ugotovi, kdo je igralec, kdo plača in kdo ima težavo. Za rešitev tega vprašanja so potrebne jasne usmeritve na vseh ravneh, da je mogoče sprejeti dokončne korake za rešitev te težave mladoletnih igralcev na srečo in zagotoviti, da so interesi najbolj ranljivih potrošnikov zaščiteni.
Peter van Dalen
(NL) Gospod predsednik, na Nizozemskem obstaja približno 120 000 zasvojencev z igranjem na srečo, kar predstavlja skoraj 1 % prebivalstva. Zasvojenost z igranjem vodi do resnih socialnih problemov, kot so razdrte družine, denarne težave in kriminal. Zato bi morale države članice vpeti vse svoje sile za boj proti igranju na srečo in s tem povezanim problemom.
Gospod predsednik, osupljivo je, da imajo nekatere države članice popolnoma zakoniti trg iger na srečo. Poleg tega bi želela panoga igranja na srečo dajati vtis, da je trg iger na srečo običajni sektor notranjega trga in tako ni potrebno, da zanj veljajo omejitve. Tega ni mogoče verjeti. Države članice ne bi smele omogočati trgov, ki spodbujajo socialno revščino.
Na žalost se mnogi ne morejo upreti čaru igranja na srečo. Zaradi tega se je nizozemska vlada odločila prevzeti lastništvo nad trgom iger na srečo in dovolila le državni monopol nad igranjem na srečo. Čeprav bi raje, da ne bi videl vzpona igralnic povsod po Evropski uniji, še vedno menim, da je to najmanj slaba rešitev.
Gospod predsednik, Evropski parlament mora pozvati tiste države članice, kjer je igranje na srečo dovoljeno, da preprečijo trg, kjer koli je mogoče.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Gospod predsednik, to vprašanje zahteva novo zakonodajo Skupnosti. Toda ob upoštevanju tega, da je celo Sodišče Evropskih skupnosti določilo meje in pogoje, v skladu s katerimi lahko države članice z njihovo nacionalno zakonodajo določijo, kako se spletno igranje na srečo naj ureja; evropska zakonodaja ni potrebna.
Poleg tega je Sodišče v zadevi Schindler razsodilo, da ima igranje določene moralne, verske in kulturne prizvoke, skriva veliko tveganje za kazniva dejanja ali goljufije in ima lahko škodljive posledice na posameznika in družbo. To je najpomembnejša točka.
Ravno zaradi javnega interesa bi moral ta sektor ostati pod nadzorom držav članic, ki vedo več o njegovih posebnostih in kako ravnati z njimi. Poleg tega to potrjujeta študija, ki jo je pripravil za Komisijo švicarski inštitut primerjalnega prava, in poročilo iz leta 2009, ki ga je napisal gospod Schaldemose in ga je potrdil Parlament.
To poročilo zaključuje, da pristop, ki se izvaja le v okviru notranjega trga, ni primeren za ta zelo občutljiv sektor, in poziva Komisijo, da glede tega nameni posebno pozornost stališčem Sodišča Evropskih skupnosti.
Lara Comi
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, začela bi rada s sodbo Sodišča Evropskih skupnosti, saj možnost držav članic, da prepovejo zasebnim ponudnikom ponujanje storitev spletnih iger na srečo poudarja potrebo bo standardizaciji trga, ki je za potrošnike zelo donosen in prav tako tvegan.
Zato je brez evropskega usklajevanja dejavnosti iger na srečo vsaka država prosta, da izbere svojo raven varovanja. Zato je pogosto nemogoče ugotoviti, kje se uporaba take omejitve začne in konča. Medtem ko je Komisija sprožila več postopkov za ugotavljanje nepravilnosti proti nekaterim državam - kjer bi poudarila, da tudi vključujejo Italijo - ker so kršile načelo prostega pretoka storitev, je Sodišče Evropskih skupnosti, nasprotno, potrdilo portugalsko odločbo o omejitvi.
V tem smislu imajo evropske institucije temeljno nalogo, da popeljejo sektor iger na srečo preko regulatornega postopka, ki je v celoti usklajen med državami članicami na ravni EU. Zato je potrebno preseči posameznikove gospodarske interese in zagotoviti bistveno raven varstva potrošnikov in zlasti otrok, ki so v takih zadevah osrednje žrtve kriminala in goljufij.
António Fernando Correia De Campos
- (PT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, smo v sredi konflikta med dvema politikama, ki sta ljubi Evropski uniji: varstvo potrošnikov in javni red na eni strani in prosti pretok ter zagotavljanje storitev na drugi.
V skladu s sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti glede te zadeve morajo države članice ohraniti svojo avtonomnost in legitimnost pri regulaciji dejavnosti ponudnikov spletnega igranja iger na srečo. To je občutljivo področje, ki vpliva na družbene vrednote glede deviantnega obnašanja v zvezi z igranjem na srečo in tudi na nacionalne tradicije usmerjanja zneskov, ki se prejmejo od tega trga, na financiranje socialnih del.
V zadnjih nekaj letih je sodna praksa iz Luksemburga oblikovala skladno in dosledno usmeritev pravnega razmišljanja, ki bi morala zlasti voditi evropske institucije in Komisijo do tega, da zavzamejo bolj jasno stališče. To vključuje oblikovanje regulatornega okvira, ki upošteva splošne zaskrbljenosti vseh držav članic v smislu preprečevanja čezmejnega organiziranega kriminala, ki uporablja te vrste iger kot način za svoje širjenje, kot tudi v smislu zagotavljanja pravilnega varstva potrošnikov, ki so dovzetni za to vrsto spletnih iger na srečo.
Komisar Barnier, z veseljem pričakujemo novo Komisijo, ki sedaj nastopa mandat, da bo to zadevo obravnavala kot prednostno nalogo na programu.
Oldřich Vlasák
- (CS) Gospe in gospodje, kot vsi vemo, je igranje na srečo po navadi strogo urejeno v večini držav EU. Razmere so se seveda spremenile, odkar je postal internet največje igralniško gnezdo na svetu. Dejstvo je, da je tehnični razvoj igranja na srečo napredoval zelo hitro po vsem svetu in da so bistvene pravne ureditve sposobne zagotavljati učinkovit odziv.
Zadeve, povezane s spletnimi igrami na srečo, se pogosto napotujejo na Sodišče Evropskih skupnosti, kar jasno kaže, da je razlaga in uporaba zakonov Skupnosti dvoumna. Spletno igranje na srečo se poleg tega obravnava kot sivo območje zakona.
Po mojem mnenju moramo spoštovati dejstvo, da je vsaka država izdala dovoljenja za igre na srečo na območju lastne pristojnosti. Istočasno se na splošni ravni strinjamo, da nacionalna zakonodaja ne sme prekoračiti načel EU o poslovanju in zagotavljanju storitev v okviru EU. To paradoksalno pomeni, da za češko zakonodajo na primer ni potrebno, da omogoči češkim podjetjem, da dobijo dovoljenje za ponujanje spletnih iger na srečo, toda Češka republika ne more prepovedati tujim organizacijam za igre na srečo, da ne bi delovale na njenem območju. Tega ne moremo sprejeti, če pozabimo na družbena, zdravstvena in varnostna tveganja, ki so povezana s spletnim igranjem na srečo, ali povezana davčna vprašanja.
Sari Essayah
(FI) Gospod predsednik, kot se dobro spomnite, komisar Barnier, je bil Evropski parlament dosleden pri svoji politiki, ko je nasprotoval vključitvi iger na srečo v Direktivo o storitvah, saj igre na srečo niso storitve kot take: povezane so s tveganjem zasvojenosti in družbenimi stroški.
Neoporečnost športa je prav tako nekaj, za kar Evropski parlament meni, da je vredno obvarovati, zlasti sedaj, ko imamo z Lizbonsko pogodbo pristojnost dotakniti se tega vprašanja. Bolj je igranje na srečo neurejeno, bolj postaja šport sredstvo za kopičenje dobička in bolj postane dovzetno za kazniva dejanja v obliki pranja denarja.
Komisija mora predlagati rešitev, ki upošteva dosledno politiko Parlamenta, da naj ostanejo igre na srečo v pristojnosti držav članic zaradi njihove posebne narave . Vsaj ducat primerov se je znašlo pred Sodiščem Evropske unije, zadnji je primer v zadevi Liga Portuguesa. Kljub vsemu ni prav, da bodo te zadeve napredovale le v obliki sodnih odločb ali kot rezultat postopkov za ugotavljanje kršitev. Glede teh zadev moramo imeti politično odločitev, toda takšno, ki nima za posledico usklajevanja, ker so države članice na vsak način odgovorne za družbene stroške in druge negativne posledice igranja na srečo.
Potrebna je logična in celostna politika o igrah na srečo, saj so spletne igre na srečo le orodje, in samo po sebi ne pomeni, da bo katera koli politika o igrah na srečo čezmejna politika. Povečanje spletnih iger na srečo ni naravna sila, ki se neizprosno približuje. Obstaja veliko proizvodov, ki jih spletne trgovine ne morejo prodati čez mejo, zato bi morale spletne organizacije iger na srečo prav tako spoštovati zakonodajo v različnih državah članicah.
Komisar, spodbudil bi vas rad, da pripravite zeleno knjigo o igrah na srečo. To bi nam prav gotovo priskrbelo sredstva za boj proti storitvam spletnih iger na srečo, ki prihajajo izven Evrope, in težavam, ki jih povzroči igranje na srečo.
Catherine Stihler
Gospod predsednik, zahvalila bi se rada prejšnjim govorcem za prispevke in svoji kolegici Christel Schaldemose za njeno delo na tem področju.
Kot so dejali prejšnji govorci, igranje na srečo ni običajna storitev. Negativne posledice igranja na srečo je težko še bolj poudariti, kot so že dejali mnogi moji kolegi to jutro. Obstajata dve mednarodno priznani lestvici, ki merita problem igranja na srečo. Ena se imenuje diagnostični statistični indeks resnosti in drugi kanadski indeks resnosti problema igranja na srečo. Ta se je uporabljal v Združenem kraljestvu in ocenjuje se, da samo v Združenem kraljestvu - in nizozemski kolega je dejal, da je prizadet 1 % njihovega prebivalstva - obstaja nekje med 236 000 in 284 000 odraslih, ki imajo težave z igrami na srečo.
Kakšna bi bila ta številka po Evropski uniji? Ko pomislite na to, če bo ta zelena knjiga predstavljena, bi rada, da ima Komisija pravilno statistiko - v bistvu študijo o učinkih iger na srečo in spletnih igrah na srečo na državljane EU. Mislim, da bi to bile zelo uporabne informacije za našo razpravo in bi bile zlahka dostopne.
V zvezi s točko o sodbah Sodišča Evropskih skupnosti - če pogledate besede "za preprečevanje iger na srečo preko interneta za goljufive ali kaznive namene" in razširjenost kartelov na skupnem trgu, kot je poudarjeno v poročilu o konkurenci - moramo zagotoviti, da organizacije spletnih iger na srečo ne uporabljajo registracije v drugi državi od tiste, v kateri delujejo, za krinko skrivnega nezakonitega dela.
Veselim se tega, kar bo povedal komisar Barnier. Komisar, v vaši novi vlogi vam želim vso srečo.
Mairead McGuinness
Gospod predsednik, želim čestitati komisarju Barnierju. Komisar, to ni lahka tema za začetek vaše kariere v Komisiji, toda upam si reči, da vaš predhodnik, gospod McCreevy, ne bi imel nič proti, če rečem, da je užival v priložnostnih igrah na srečo. Užival je v dirkah in očitno je bil mož, ki je rad stavil.
Očitno tukaj obstajata dve smeri razmišljanja glede te teme. Toda stališče Parlamenta je precej jasno iz resolucije z dne 10. marca 2009 in mislim, da je vredno citirati tri vrstice iz te resolucije, ki navajajo, da imajo države članice pravico do ureditve in nadzora svojih trgov iger na srečo. Prav tako zelo jasno navaja, da morajo ponudniki spletnih iger na srečo spoštovati zakonodajo države članice, v kateri opravljajo svojo storitev, in da pristop samo z vidika notranjega trga na tem občutljivem področju ni ustrezen.
Težava za nas kot zakonodajalce in za države članice je v tem, da je trg veliko pred nami: razvoj na tem področju je prehitel obstoječo zakonodajo in bo še naprej tako. Če nam je všeč ali ne, ljudje radi igrajo igre na srečo. Sam bi raje kupil čevlje, toda drugi svoj denar drugače porabijo.
Povsem se strinjam s tistimi, ki so jasno govorili o težavah iger na srečo, pa naj bo preko spleta ali drugače. Obsojajo večja družbena vprašanja, ko ljudje, ki so zasvojeni, gredo prek tega, kar bi morali storiti. Toda spomnite se, da tudi države članice spodbujajo loterije, in morda je to zakonita oblika spodbujanja možne zasvojenosti.
Torej o tem vprašanju ni vse jasno, toda še enkrat je težava za Evropski parlament, za EU na splošno, ta, da ni nobene doslednosti v državah članicah in vendar naši državljani dostopajo do storitev izven svoje države in to tudi želijo.
Zelena knjiga bi bila zelo dobrodošla: za vas je velik izziv, da zberete informacije o tem vprašanju. Menim, da je težava v tem, da obstaja velika vrzel v informacijah in znanju in od Komisije je odvisno, ali bo kaj predložila za obravnavo tega vprašanja.
Mitro Repo
(FI) Gospod predsednik, komisar, reče se, da je politika igra, včasih celo igra na srečo, toda igranje na srečo dejansko ni posel ali storitev kot taka. Povezuje se z velikim številom družbenih tegob, ki privabljajo kazniva dejanja.
Zasvojenost z igrami na srečo vseprepogosto in zlahka spravi posameznika v finančne probleme, ki vodijo do resnih težav duševnega zdravja. Če ponovim sporočilo svoje kolegice gospe Stihler, bi rad omenil, da je bilo na Finskem leta 2008 ocenjeno, da ima 40 000 ljudi težave z igranjem na srečo. Če bi bilo sorazmerno enako število na ravni EU, bi to pomenilo 35 milijonov ljudi v Evropi s težavami z igrami na srečo, in to je visoka številka. Zato menim, da morajo države članice v prihodnosti imeti pravico, da same odločajo, kako bodo organizirale igre na srečo z namenom, da zmanjšajo možno psihološko in finančno škodo. Potrebujemo stroga pravila, ureditev trga in spremljanje javnih agencij.
Na koncu bi rad poudaril, kako je za nas pomembno, da razmislimo o zaščiti tistih potrošnikov, ki so še zlasti ranljivi, in o nevarnosti zasvojenosti z igranjem na srečo in kompulzivnem vedenju in si resno prizadevamo, da se bojujemo proti organiziranemu kriminalu, ki poskuša imeti od tega dobiček.
Salvatore Iacolino
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, čestitke, komisar, in dobrodošli.
Vsi vidimo, kako se je trg s spletnimi igrami na srečo v zadnjih nekaj letih razcvetel in ujel ekonomsko in medijsko pozornost. To je fenomen, ki vključuje nove družbene skupine in ga označuje množično potrošništvo. Tehnologija omogoča lažji dostop in vse večje vključevanje števila potrošnikov - pogosto mladih, ki se bolje spoznajo na računalnike in internet.
Sanje o drugačnem življenju z igrami na srečo imajo pogosto katastrofalne posledice in mnogo družin je pahnjenih v negativne razmere, iz katerih pogosto ni izhoda. Poleg tega ne gre podcenjevati resne škode, ki jo povzročita pomanjkanje družbenih stikov in vzajemno povezovanje spletnih igralcev na srečo. Osamljenost in nevidnost igralcev označujeta splošno nesprejemljivo zasvojenost. Igranje na srečo je razvada, za katero se zdi, da se danes še vedno na veliko skriva.
V moji prejšnji vlogi generalnega izvršnega direktorja organa za javno zdravje sem odprl specialistično ambulanto za patološko igranje iger na srečo. Predlagani intervencijski model se je izkazal za uspešnega, ker zdravljenje združuje terapevtski vidik s preventivnim, raziskovalnim in rehabilitacijskim.
Posredovati moramo s sprejetjem skupnega stališča in zagotoviti, da so vse zasvojenosti predmet trdne oblike nadzora. To se še ni zgodilo: Mislim na zlorabo drog, alkohola, cigaret, zasvojenost s hrano in internetom.
Obžalujem, da vprašanje, ki sem ga zastavil sam in drugih 42 članov Parlamenta, še zaradi nasprotovanja levice ni bilo posredovano Parlamentu na plenarnem zasedanju. Zato se sprašujem, koliko interesa ima Komisija zares za tiste, ki imajo dokazane težave z zasvojenostjo ali drugo zasvojenostjo, in kako pomembna je vloga boja proti trgovanju z drogami v programu Komisije.
Sylvana Rapti
(EL) Gospa predsednica, v Evropi se počutimo varne in Evropa že tako dolgo obstaja zato, ker je vedno spoštovala občutljive točke posameznih nacionalnosti. Večna dilema nastane glede vprašanja, ali imajo Evropa ali države članice prvo in zadnjo besedo, in odličen primer tega so spletne igre na srečo. Internet je vznemirljiv kraj, toda skriva nevarnosti, ki jih je težko nadzorovati. Istočasno z načelom konkurenčnosti, ki je steber notranjega trga, ni mogoče spregledati prvotnih vprašanj spoštovanja nacionalnih javnih interesov. Mislim, da je to, kar je potrebno za ravnovesje, jasno določeno v obeh sodbah Sodišča, ki po eni strani razume in zagovarja koncept javnega interesa, kot ga varujejo nacionalne tradicije, in po drugi strani izraža ugovor na nesorazmerne ukrepe, ki na koncu delujejo na račun državljanov.
Glede na posvetovanja, ki sedaj potekajo v Svetu, čakamo, da izvemo, kako bo Komisija delovala za zaščito nacionalne avtonomije ukrepanja in ustvarila učinkovito podlago za sodelovanje, tako da se bo mogoče boriti proti vprašanju navade in vprašanju goljufije. Za konec naj vam še čestitam, komisar, in povem, da verjamem v vse, kar ste dejali v tej dvorani. Dejali ste, da se razlikujete po obliki in ne po vsebini, in to bi rada tudi videla v praksi. Veliko sreče.
Othmar Karas
(DE) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, za začetek, gospod komisar, dobrodošli. Lepo vas je videti tukaj, zlasti ko sedite na tem sedežu. To, s čimer se sedaj dejansko ukvarjamo na tem področju, je med drugim uresničevanje ureditvenega okvira za socialno tržno gospodarstvo.
Smo v stanju napetosti. Po eni strani se moramo podati dalje po tržni poti, saj moramo izvesti načela notranjega trga. Po drugi strani ne moremo zatajiti čuta odgovornosti. Iz tega razloga moramo določiti nekatere omejitve za trg iger na srečo. Sprejeti moramo odgovornost. Ne moremo dovoliti vaskomur, da bi na trgu iger na srečo delal, kar se mu zljubi, nič več kot smemo dovoliti na finančnem trgu, in potem pričakovati od družbe, da bo poravnala račun. Tukaj obravnavamo vprašanja vv zvezi z izobraževanjem, pranjem denarja, kaznivimi dejanji in svobodo igranja na srečo. Na te stvari moramo pogledati skupaj.
Prav tako nimamo jasnih opredelitev. Vsi govorimo o igrah na srečo, toda obstaja več različnih vrst iger na srečo in prav tako različnih opredelitev. Zato pozdravljam najavo zelene knjige, ker nam bo omogočila istočasni pristop k vprašanju opredelitev, težavam in različnosti posameznih nacionalnih navad.
Zgolj pristop notranjega trga nam pri tem ne bo pomagal. Toda ne bi smeli uporabiti enega pristopa in izključiti ostalih. Potrebujemo regulativni okvir na ravni EU, toda ne bomo o tem razpravljali vsako leto. Države članice in različni ponudniki so vsi vpleteni. S skupnim delom ne bi smeli spodkopavati zakonodaje držav članic, ampak zagotoviti pravno gotovost na evropskem trgu.
Pier Antonio Panzeri
(IT) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, zavedamo se razlik, ki obstajajo med različnimi regulativnimi okviri posameznih držav, in prav tako vemo, da različne razlage evropske in nacionalne sodne prakse vodijo k večjemu številu kršitev in sporov v državah članicah.
Pomanjkanje politike Evropske unije ni več znosno ob upoštevanju izzivov, ki jih prinaša čezmejna narava storitev iger na srečo. Poleg tega je hitro širjenje interneta in elektronske trgovine v zadnjih letih vplivalo na povečanje ponudbe spletnih iger na srečo in posledični pojav čezmejnih vprašanj, ki ostajajo nerešena.
Iz tega razloga sem prepričan, da bi morale evropske institucije reševati skupne izzive, kot so varstvo potrošnikov - in še bolj varstvo otrok -, preprečevanje kriminala in goljufij, toda tudi izzive glede boja proti nezakoniti in nepooblaščeni ponudbi storitev, česar nacionalne vlade same ne morejo reševati.
Komisija se mora torej odzvati na zahteve Parlamenta in si prizadevati za nastanek evropskega regulativnega okvira. To mora storiti tako, da pokaže potrebno odločnost. Komisar, vaša dobra volja ni vprašljiva in zato vam govorim, da je posvetovanje dobra zamisel in prav tako zelena knjiga, pod pogojem, da se uporabi za opredelitev pravilnega zakonodajnega okvira in ne bo le sama sebi namen. Stara Komisija je prepogosto pripravila preveč zelenih in belih knjig, ne da bi kasneje bil sprejete kakšne odločitve. Verjamem, da razumete, gospod komisar, da potrebujemo odločitve in ne le besede.
Eija-Riitta Korhola
Gospa predsednica, če pogledamo na stališča, ki so jih do sedaj zavzeli Sodišče Evropskih skupnosti, Svet, Komisija in Parlament glede iger na srečo in stav, bi sklenila sledeče. Praktično vse države članice in Parlament zavračajo načeli države izvora in vzajemnega priznavanja na tem dotičnem in občutljivem področju. Sodišče to sprejema, kot je izrecno ponovno navedlo v svoji sodbi lanskega septembra. Za Komisijo ta sodba pomeni, da izgublja enega ključnih argumentov, ki jih je uporabila v vseh svojih primerih kršitev.
Države članice si lahko same zastavljajo svoje politične cilje o stavah in igrah na srečo in podrobno določijo raven varstva, za katerega menijo, da je ustrezno za njihove državljane. Svet in Parlament sta leta delala z roko v roki. Leta 2006 in 2007 sta se oba strinjala o izključitvi iger na srečo in stav iz Direktive o avdiovizualnih medijskih storitvah.
Lansko poročilo gospe Schaldemose je gradilo na delu, ki ga je Svet opravil pod francoskim predsedstvom in ista usmeritev se je nadaljevala tudi pod švedskim in španskim predsedstvom. V poročilu gospe Schaldemose sem bila odgovorna za EPP in strinjam se z njenim stališčem.
Gospod komisar, rada bi vas vprašala naslednje: ali se strinjate, da bi Komisija morala končno začeti pomagati državam članicam v boju proti vsem nezakonitim - z drugimi besedami nepooblaščenim - ponudbam iger na srečo, ne pa da zapravlja čas za vprašanja, ki že imajo odgovor? Če ne, kako se bo to rešilo?
Bogusław Sonik
(PL) Gospa predsednica, nedvomno je, da se trg s spletnimi igrami na srečo v Evropi razvija zelo dinamično. Več kot 40 % svetovnega trga iger na srečo se osredotoča na Evropo in ustvarja vse večje dobičke. V zadnjih štirih letih so se ti prihodki skoraj podvojili: s 6,5 milijarde EUR na 11 milijard EUR. Ta statistika omogoča, da napovemo, da se bo ta pojav še naprej širil, tako na nadnacionalni kot čezmejni ravni. Razvoj storitev, internetnega trga in sprememb v odnosu potrošnikov zahteva odziv s strani Evropske unije. Pomanjkanje ureditve Skupnosti glede spletnih iger na srečo je le en primer, kjer institucije ne dohitevajo socialnih sprememb in tudi ne reagirajo na potrebe spreminjajočega se skupnega evropskega trga. Dinamični razvoj spletnih iger na srečo, ki temelji na čezmejnih stikih in transakcijah, potrebuje skupne in jasne predpise z namenom, da se zmanjša tveganje, povezano z goljufijami, pranjem denarja, dogovarjanjem o rezultatih in zasvojenostjo. Jasna in pregledna načela morajo biti temelj za delovanje enotnega trga, predvsem pa bi morali zavarovati evropske potrošnike pred temi grožnjami.
Potrošnike bi morali obvestiti o možnih negativnih posledicah spletnih iger na srečo. Mladi, kot smo dejali v marčevski resoluciji, niso dovolj zreli, da bi razlikovali med koncepti, kot so sreča, naključje in verjetnost zmage. Opredeliti moramo tveganje zasvojenosti z igrami na srečo, ki se lahko razvije pri mladih. Zaradi izjemno hitrega razvoja interneta in različnih vrst spletnih dejavnosti Komisija vse bolj več ni na tekočem, in ne samo na tem področju. Ali je eden izmed razlogov za to, da Komisijo v celoti sestavljajo ljudje, ki so odrasli v času, ko je bil ta elektronski svet le predmet futurističnih romanov?
Komisija mora začeti delati na temeljitem poročilu, kjer bo analizirala vse, kar je povezano s problemom iskrenosti pri igrah na srečo in z vsemi s tem povezanimi pravnimi in družbenimi posledicami. Potrebujemo jasno oblikovan evropski kodeks ravnanja, ki zastavlja najvišje standarde in bo razlikoval med tem, kaj je iskreno športno tekmovanje in kaj so umazane igre na srečo.
Elena Oana Antonescu
(RO) Ureditev trga iger na srečo v Evropski uniji je občutljiva tema, pa naj govorimo o konvencionalnem ali o spletnem igranju na srečo. Sektor spletnih iger na srečo se je v zadnjih letih razširil in je sedaj področje, kjer se ustvarjajo veliki dobički. So taki, ki so za prepoved iger na srečo, in drugi, ki menijo, da bi takšna prepoved vodila do porasta teh dejavnosti brez kakršne koli veljavne ureditve.
Tako Evropska unija kot države članice si delijo skupne cilje v prizadevanjih za boljšo ureditev dejavnosti iger na srečo. Želijo zaščititi mladoletnike, najti rešitve za težave z zasvojenostjo, uvesti primerne nadzorne ukrepe glede preglednosti in pravil o oglaševanju, da ne omenjamo preprečevanja zasvojenosti in pretiranega igranja spletnih iger na srečo.
Zaradi pomanjkanja usklajene zakonodaje na tem področju lahko države članice določajo svoje lastne politične cilje in zahtevano raven preprečevanja. Čeprav se zdijo cilji enaki, reševanje vprašanja ureditve tega področja še zdaleč ni lahko. Toda ne moremo zanikati stvarnosti razmer - igre na srečo so pomembna gospodarska dejavnost, ki ni popolnoma v skladu s predpisi notranjega trga. Ker ni omejitev, ki bi jih zagotavljale tehnične ovire, je mogoče dostopati do teh dejavnosti preko meja in ustvarjati dobičke, ki znašajo na milijarde evrov.
Sodbe Sodišča Evropskih skupnosti ne zbližujejo stališč tistih, ki imajo različne poglede na to, katera je prava pot za izvrševanje zakonodaje. Komisija se še naprej sooča s paradoksalno realnostjo med jurisdikcijami držav članic za urejanje tega področja in pritožbami, ki jih vlagajo ponudniki iger na srečo proti omejitvam, ki so uvedene na nacionalni ravni.
Nisem zagovornica spletnih iger na srečo. Rekla bi, da sem bolj proti tej dejavnosti. Menim, da moramo začeti z resničnostjo, da igre obstajajo. Zato moramo pripraviti usklajeno zakonodajo, ki ne bo le urejevala dejavnosti gospodarskih izvajalcev, ampak, kar je pomembneje, zagotavljala ukrepe za podporo potrošnikov. Zagotoviti moramo, da se spletne igre na srečo obravnavajo odgovorno. Zaščititi moramo mladoletnike in tiste, ki so ranljivi. Prav tako moramo preprečiti zasvojenost in se izogniti organiziranemu kriminalu.
Tamás Deutsch
(HU) Najprej topel pozdrav komisarju Barnierju, zaželel bi mu vse najboljše v njegovih prizadevanjih. Gospe in gospodje, prosim, dovolite mi, da povzamem, kar imam povedati, v treh glavnih točkah.
V tem času, ko strokovnjaki govorijo, da našemu svetu vladajo množični mediji in internet, je nemogoče razpravljati o igrah na srečo in zlasti spletnih igrah na srečo, ne da bi upoštevali bistvene družbene, kulturne, zdravstvene in mentalne vplive. Prav tako je jasno, kot je navedeno v sklepu, ki ga je pred letom dni sprejel Parlament, da imajo spletne igre na srečo očitne škodljive učinke na družbo. Dovolj je omeniti učinke, povezane z razvojem zasvojenosti, organiziranega kriminala in pranja denarja. Prav tako ne smemo pozabiti nevarnih učinkov športnih stav, saj je sedaj Evropa prizadeta zaradi škandala dogovarjanja o rezultatih, kar je na žalost povezano s tem vprašanjem.
Drugič, po mojem mnenju razmer ne razumemo pravilno, če menimo, da je ureditev spletnih iger na srečo vprašanje prostega trga. To je v prvi vrsti vprašanje varstva potrošnikov. Po mojem mnenju bi se ureditev morala osredotočiti na vprašanje varstva potrošnikov.
Na koncu naj podam dva predloga. Na evropski ravni se zahteva skupna ureditev, ureditev, ki temelji na varstvu potrošnikov in se osredotoča na preprečevanje razvoja zasvojenosti, povezovanja spletnih iger na srečo z organiziranim kriminalom in škandali dogovarjanja o rezultatih, ki ogrožajo pošteno igro. Navsezadnje obstaja potreba, da Evropska unija sproži ureditev, ki bo segla čez meje Evropske unije, saj so spletne igre na srečo globalno vprašanje in verjamem, da tudi vprašanje, ki ga moramo obravnavati.
Jim Higgins
Gospa predsednica, tako kot mnoga druga področja imajo tudi igre na srečo koristi od napredne tehnologije. Obstajajo dobre in slabe strani. Dobra stran je, da omogoča lažje vplačilo in lažje stave. Igre na srečo so velik prinašalec dohodkov za države članice in zašli smo v obsežno področje. Včasih so bile samo dirke in šport, danes pa imamo veliko število ostalih področij, na primer političnih napovedi. Kot pravimo na Irskem, stavil bi lahko na dve muhi, ki sta plezali navzgor po zidu. Tako imamo velik napredek v smislu področij, ki jih pokrivajo igre na srečo.
Slaba stran je, da imamo goljufije, dogovarjanje o rezultatih, socialni in domač kaos, zasvojenost z igrami na srečo itd. Ocenjeno je, da je samo v Združenem kraljestvu - kot pravijo anonimni kockarji - okrog 600 000 ljudi, ki so zasvojeni z igrami na srečo in so člani anonimnih kockarjev. Enako težavo imamo na Irskem in to je tudi skupni problem po vsej EU.
Mislim, da moramo sodbe Sodišča Evropskih skupnosti razumeti tako, da je v njih navedeno, da lahko vsaka država članica sama določi svoja pravila in predpise. Potrebujemo skupno politiko, ker igre na srečo prečkajo meje. Gredo po vsej Evropski uniji. Mislim, da se moramo vrniti k odličnim priporočilom, ki smo jih pripravili 10. maja 2009, in katera si je vredno še enkrat prebrati. Na primer, člani pozivajo države članice, da tesno sodelujejo pri rešitvi socialnih problemov in problemov javnega reda, ki izvirajo iz čezmejnih spletnih iger na srečo. Drugič, potrošnike moramo zavarovati pred goljufijami in glede tega je treba sprejeti skupno stališče. Tretjič, potrebna je skupna ureditev glede oglaševanja in zagotavljanja spletnih iger na srečo. Nazadnje, v povezavi s sistemi kreditiranja bi morali imeti najvišji znesek kredita in glede starosti bi prav gotovo morale obstajati omejitve.
Gospod Panzeri je prej dejal - in prav ima - da veliko govorimo o resolucijah in priporočilih in vse so zelo pohvalne, toda ob koncu dne jih moramo spremeniti v dejanja. Sicer ostajajo le težnje. Zato govorimo o dejanjih in govorimo o urniku. Iz tega razloga se veselim odgovora Komisije.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Verjetno ne bi nihče oporekal dejstvu, da igre na srečo, tako kot druge oblike zasvojenosti, povzročajo resne socialne probleme, ki ne prizadenejo le igralca na srečo, pač pa tudi celotno družbo. To je zapleten problem.
Hitro širjenje internetnega dostopa v našem globalizacijskem svetu je povzročilo bistven porast novih oblik zasvojenosti, zasvojenost s spletnimi igrami na srečo. 14 let po letu 1996 se je trg iger na srečo dramatično povečal. Tako kot raste trg, tako tudi rastejo splošni prihodki od iger na srečo po svetu. Dokler ne bomo vzpostavili skupnega sistema Evropske unije za ureditev spletnih iger na srečo, do takrat bodo edini ljudje, ki bodo srečni ob teh številkah, zastopniki organizacij iger na srečo.
Sodišče Evropskih skupnosti je navedlo, da lahko storitve iger na srečo izkoristijo prost pretok in da bi morale države članice to urediti same, ob upoštevanju svoji vrednot in tradicij. Litva, na primer, je še vedno ena tistih držav Evropske unije, kjer so spletne igre na srečo prepovedane. Toda prosti pretok storitev zagotavlja priložnost za igre na srečo, za prost dostop do spletnih iger na srečo, in tudi če prepovemo igre na srečo po vsej Evropski uniji, še vedno ne bomo zavarovani pred igrami na srečo, ki so registrirane v drugih delih sveta. Zato je potrebno vzpostaviti skupni sistem Evropske unije za regulacijo spletnih iger na srečo, ob upoštevanju varstva tveganih skupin, s posebno pozornostjo zaščite mladoletnikov, in nadzorom nad transakcijami.
Kar zadeva mladoletnike, ti niso zasvojeni samo z igrami na srečo, ampak tudi z igrami, ki so agresivne in imajo agresivne vsebine in tudi to je velik problem.
Ta položaj je skoraj enak vprašanju izpusta CO2, o katerem smo tako pogosto razpravljali. Internet nima meja, torej če imamo različna pravila in predpise o spletnih igrah na srečo, bo enako kot s problemom podnebnih sprememb; veliko govora in žal malo rezultatov.
Piotr Borys
(PL) Gospa predsednica, Komisiji bi rad zastavil vprašanje v smislu vprašanj, ki jih je zastavil moj kolega, gospod Nitras, ki danes ne more biti prisoten zaradi težav, na katere je naletel na poti v Strasbourg. Najprej bi rad vprašal Komisijo, če bi lahko komentirala nedavne zakonodajne spremembe v državah članicah v smislu združenih sodb Sodišča Evropskih skupnosti. Drugič, ali še Komisija vedno namerava sprejeti zakonske ukrepe za uvedbo skupnega okvira, ki bi lahko uredil transakcije v zvezi s spletnimi igrami na srečo, ob upoštevanju varstva potrošnikov in boja proti zasvojenosti z igrami na srečo in tudi vse večje prisotnosti organiziranega kriminala v sistemu, ki se ne preverja in nadzoruje pravilno?
Ali se v zvezi s tem Komisija strinja, da kljub skupnim uredbam EU, ki so danes v veljavi, države članice kljub prepovedim, na primer, še vedno ne morejo urejevati iger na srečo svojih državljanov? Zdi se, da na tem področju zakonske uredbe niso prilagojene tekoči situaciji in razvijajočemu se trgu internetnih storitev. V zvezi s tem se moje vprašanje glasi: Katere ukrepe namerava sprejeti Evropska komisija na tem področju, da morda določi skupni zakonski okvir, ki bi bil enak za vse države članice?
Toine Manders
(NL) Rad bi čestital komisarju Barnierju za imenovanje za člana Komisije in ga toplo pozdravil tukaj, saj je na programu veliko dela.
Direktiva o storitvah ali Bolkensteinova direktiva, o kateri se je tukaj razpravljalo, je izrecno izključila igre na srečo. Mislim, da je to obžalovanja vredno, ker pomeni, da si nismo upali priznati, da predstavlja problem za potrošnike, in mislim, da so to spodbudile vlade, ki so si zelo želele, da bi to bil še dalje monopol držav članic. Rezultat je zakonodajna mešanica, ki trenutno vodi do velike pravne negotovosti. To je obžalovanja vredno in pri tem gre za pomanjkanje poguma, tudi na naši strani, da bi preučili težave. Imeti problem in ga ne preučiti pomeni biti kot noj, ki tišči glavo v pesek. Toda to so resnične težave, saj so organizacije, ki zagotavljajo storitve iger na srečo, vedno na preži za novimi nišami.
Naša sedanja zakonodaja temelji na fizičnih mejah, toda obdobje virtualnih meja smo že zdavnaj dosegli. Zato moramo po mojem mnenju zagotoviti evropski dostop do spletnih iger na srečo, uvesti bolj jasno zakonodajo, v to vključiti ponudnike in zagotoviti, da bodo potrošniki zavarovani in organizirani kriminal onemogočen. To tudi pomeni, da si moramo upati odpraviti položaj, kjer vlade ohranjajo monopol na podlagi sodbe Sodišča Evropski skupnosti, po kateri so "monopoli dovoljeni, dokler se vodi politika omejevanja"; to nam uhaja izpod nadzora.
Sodišče Evropskih skupnosti to redno navaja in verjamem, da moramo biti pogumni, da sprejmemo neusmiljene zakonske ukrepe, ki odpravljajo take anomalije in zlorabo iger na srečo; ne le v dobro naših državljanov, ampak tudi, da se onemogoči organiziran kriminal. Upam, da se bo to izkazalo za uspešno, komisar Barnier: pred vami je obsežna naloga in želim vam vso srečo.
Morda - in to je moja zadnja pripomba - gospa predsednica - je že nekaj, če razveselite Parlament s tem, da dejansko pobliže pogledate izvajanje Direktive o storitvah; navsezadnje sem glede tega slišal veliko pozitivnih poročil.
Franz Obermayr
(DE) Gospa predsednica, v zadevi C-42/07 je Sodišče Evropskih skupnosti preučilo, ali je Portugalska kršila zakonodajo EU s tem, ko je preprečevala spletne igre na srečo. Portugalska je prepovedala podjetjem zagotavljanje iger na srečo po internetu. Podjetja, ki jih je ta prepoved prizadela, kot so BWin in Liga Portuguesa de Futebol Profissional, so šla na sodišča in se borila za svoj primer vso pot do Sodišča Evropskih skupnosti. Glavni dokaz je bil, da je s tem Portugalska kršila svobodo zagotavljanja storitev in da je bi moralo biti vsakemu podjetniku dovoljeno, da zagotavlja storitve preko meje. Poleg tega lahko vsak državljan EU prosto prejema storitve, kar je pasivna oblika svobode.
V smislu vsebine svoboda zagotavljanja storitev prav tako vključuje prepoved diskriminacije, kar pomeni, da država ne sme postavljati tujih ponudnikov storitev v manj ugoden položaj, kot ga imajo domači ponudniki. Po drugi strani svoboda zagotavljanja storitev prav tako vsebuje prepoved omejitev, kar pomeni, da je vsak ukrep, ki sam po sebi ni diskriminatoren, ampak je namenjen oviranju vstopa tujih podjetij na trg, seveda prepovedan. Zanimivo je, da je Sodišče Evropskih skupnosti to zavrnilo z razlago, da je svobodo zagotavljanja storitev mogoče omejiti, če ogroža javni interes, saj se je potrebno boriti proti goljufijam, jamčiti za varstvo potrošnikov in preprečiti zasvojenost z igrami na srečo.
Zasvojenost z igrami na srečo je sedaj velik problem. Samo v Nemčiji je 200 000 ljudi, ki so uradno opredeljeni kot zasvojeni z igrami na srečo, prav tako pa je vedno več mladih, ki so žrtve te zasvojenosti. Neka študija je razkrila, da ljudje začnejo z igrami na srečo že pri 13. Po eni strani, in ta problem že poznamo, so zasebni ponudniki, ki izpolnjujejo stroge zahteve in imajo vzpostavljene ustrezne postopke za varstvo potrošnikov, kategorično izključeni s trga, po drugi strani pa je monopolom iger na srečo, ki so v lasti države, dovoljeno izogniti se konkurenci Skupnosti, kar jim daje večjo prednost na trgu.
Upam, da se bo ta zelo težek in polariziran položaj upošteval pri oblikovanju novega regulativnega okvira in da bo Komisija vključila ta ključna vprašanja, ki sem jih izpostavil.
Giovanni Collino
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, najprej bi rad zaželel komisarju Barnierju vse dobro pri njegovem delu, saj potrebujemo dobro opravljeno delo.
Igre na srečo imajo po svoji naravi psihološke posledice na posamezne igralce in vplivajo na kulturne in vedenjske vidike posameznih družb. Glede na tveganja, ki jih vključujejo igre na srečo, je nedavna sodba Sodišča Evropskih skupnosti, ki dovoljuje vsaki državi članici, da določi svoja lastna pravila za spletne stave in igre na srečo, razumna.
Sodba v zadevi Liga Portuguesa potrjuje, da je Evropska unija urejena notranje s 27 različnimi predpisi, na podlagi katerih se je vsaka država odločila sprejemati predpise. Položaj je popolnoma v nasprotju z uporabo zakonodaje notranjega trga in sektorjem iger na srečo ter z usklajevanjem na evropski ravni.
Dobava, ki ni strogo regulirana, bi imela negativen vpliv na potrebe in vedenje posameznih državljanov EU, in tukaj se zlasti sklicujem na najbolj ranljive skupine in mlade.
Komisar Barnier, prosimo vas, da sprejmete ukrepe za pripravo regulativnega okvira, ki bo razjasnil odgovornosti ponudnikov in zanje vzpostavil skupna načela in kodeks ravnanja, s ciljem zaščite vseh tistih evropskih državljanov, ki jih preveva strast do spletnih iger na srečo.
Milan Zver
(SL) Spoštovani gospod komisar, želim vam veliko uspeha na novem delovnem področju.
Gemblanje je sodobna oblika odvisnosti. Vsi jo poznamo, neka vrsta eskapizma sodobnega človeka. Vendar spletne igre so dejstvo, s katerim se pač moramo politiki soočati in iskati najboljšo možno rešitev. Po eni strani moramo zaščititi načela, na katerih temelji Evropska unija, kot je prost pretok storitev, in na drugi strani hkrati tudi zaščitimo potrošnike.
Toda kakšen sistem ubrati? Če prepustimo preveliko pristojnost nacionalnim državam članicam, po mojem ne bomo v ničemer odpravili vseh slabosti, ki jih prinašajo spletne igre. Niti pranja denarja niti drugih povezanih kaznivih dejanj.
Predvsem pa ne bomo odpravili monopolov, kjer posvečeni ponudniki storitev dobijo, seveda v okviru nacionalnih držav, to vlogo, da jo lahko odigrajo. Sem proti protekcionizmu na področju iger na srečo in bi želel, da vaša zelena knjiga dejansko reši ta problem v dobro vseh, tako potrošnikov, nacionalnih držav, kakor tudi načel, na katerih temelji Evropska unija.
Ilda Figueiredo
(PT) Gospod predsednik, komisar, tukaj obravnavamo zadevo velikega pomena za zaščito interesov državljanov in zaščito pred tveganji goljufije, ki so skupni igram na srečo, vključno s spletnimi igrami.
Države članice morajo ohranjati avtonomnost in popolno legitimnost sprejemanja zakonodaje na področju nadzora iger na srečo v skladu s tradicijami lastnih držav in zagotavljati raven varstva, ki je ustreznejše za potrošnike in interese državljanov, vključno z naložbami v socialna področja, kot se to dogaja na Portugalskem.
Iz teh razlogov tukaj ne more biti prostora za uporabo pravil o konkurenci in o svobodi zagotavljanja storitev. To niso običajne storitve, to so igre, ki imajo resne posledice na življenja državljanov. Zato upamo, gospod komisar, da boste pri pripravi ukrepov imeli v mislih ta položaj, ob priznavanju popolne legitimnosti državam članicam, da še naprej sprejemajo predpise.
Seán Kelly
(GA) Gospa predsednica, hvala za priložnost, da spregovorim nekaj besed o tem večjem mednarodnem vprašanju.
Igre na srečo - in zlasti spletne igre na srečo - so skrita odvisnost in za razliko od ostalih odvisnosti, kot so zloraba mamil in alkohola, se ta bolezen fizično ne kaže. Drugič, spletne igre na srečo so tudi nova generacija zasvojenosti, ki se zlasti pojavlja med mladimi, ki so veliko bolj računalniško iznajdljivi od svojih staršev in jih zato ni mogoče odkriti in posledično zavarovati.
Zato pozdravljam skorajšnjo objavo zelene knjige, ki mora obravnavati naslednje tri stvari: najprej ugotoviti dejstva, kako razširjene so igre na srečo - za primer, v mojem mestu, kjer živi 10 000 ljudi, sta bili pred nekaj leti le dve stavnici, sedaj pa jih je 18. Drugič, po tem ko bodo dejstva ugotovljena, potrebujemo program izobraževanja za mlade, starše, učitelje, in tretjič, zakonodajo, ki bo veljala za vse države.
GA Pri tem pomembnem delu vam želim veliko sreče, gospod komisar.
Andreas Mölzer
(DE) Gospa predsednica, v razpravi, ali naj bodo spletne igre na srečo izključna domena monopolov ali naj bodo predmet dovoljenj ali naj se prepovejo, menim, da ne bi smeli pozabiti, da je bil porast zasvojenosti z igrami na srečo precejšen. Kot vemo, se krupjeji v igralnicah psihološko usposabljajo, da prepoznajo igralce z zasvojenim vedenjem. Če bi bilo potrebno, jim lahko prepovejo igranje. Zaradi velikega razcveta ponudbe spletnih iger na srečo se je problem zasvojenosti vse bolj preselil na internet. Ogroža odnose med ljudmi, delo in zdravje in igralci se lahko v kratkem času zadolžijo na tisoče evrov.
Zaščita mladih ljudi je še en problem, povezan s tem vprašanjem. Toda prepoved iger na srečo mladim nas ne bo pripeljala nikamor. Neka študija je pokazala, da eden od desetih študentov v Hamburgu v starosti med 14 in 18 leti nezakonito igra za denar na internetu, pa naj bo to v obliki spletnega pokra ali športnih stav. Prav tako ne smemo pozabiti, da ob tragičnih usodah prizadetih in njihovih družin zasvojenost z igranjem vpliva na stroške javne blagajne.
Predsednica
Komisar, dovolite mi, da vas najprej pozdravim, ker nisem otvorila razprave, in vam predajam besedo, da odgovorite na številna vprašanja.
Michel Barnier
član Komisije. - (FR) Gospa predsednica, hvala za vaše pozdravne besede in hvala vsem za dobre želje in vzpodbude. Kot ste razumeli - in tako sem dejal pred tem parlamentom - začenjam to novo nalogo, ki mi jo je zaupal predsednik Barroso, z veliko odločnostjo in vztrajnostjo. Ostal bom celo malo idealističen. Verjamem, da kreativne ideje obstajajo, še zlasti ko gre za evropski projekt.
Vprašanje, ki ga je pravkar zastavil gospod Harbour, in vprašanja gospoda Schwaba, gospe Gebhardt, gospe Rühle in zlasti gospoda de Jonga, se vsa nanašajo na naslednje: ali bo tokrat Evropska komisija pokazala odločnost in pobudo in ali bo to storila z uporabo drugačnih metod, kot je postopek za ugotavljanje kršitev?
Gospe in gospodje, ne delajte napak. Seveda sem na položaju že 48 ur. Zato prosim dajte mojim kolegom in meni čas, da preučimo in vam z vso resnostjo predstavimo stvari. Gre za nov pristop, o katerem želim govoriti z vami, in to delam iz razloga, ki se mi zdi zelo pomemben. Kot je dejalo že več izmed vas - vključno z gospodom Karasom, gospo Gebhardt in gospo Figueiredo pred nekaj trenutki - to ne zadeva storitve, kot so ostale. Iz tega razloga pravilno pričakujete ta nov pristop Komisije, ki bi se začel s posvetovanjem, katerega sem vam pravkar predlagal.
Trenutno države članice lahko izbirajo, kako bodo pristopile k temu vprašanju, dokler delujejo v skladu s Pogodbo. Vse države članice verjamejo, da je treba igre na srečo skrbno regulirati ob upoštevanju tveganja, ki ga te predstavljajo za družbo, tveganja, ki ga poročilo gospe Schaldemose - ki sem ga skrbno in z zanimanjem prebral - opisuje zelo natančno.
Delo Sveta je prineslo s seboj tudi bistveno različna mnenja, tradicije in prakse, ki obstajajo. Kar sem opazil, je, da odkar so države članice leta 2006 izbrale, da bodo izločile igre na srečo iz Direktive o storitvah, se Komisija z njimi ni posvetovala o evropski pobudi. To se bo spremenilo. Moje ekipe in jaz bomo sledili prizadevanjem delovne skupine Sveta. Prav tako vem, da mnoge države članice želijo videti obseg osnutka direktive o pravicah potrošnikov omejen. Potrjujem, da Komisija ne izključuje drugih rešitev poleg postopka za ugotavljanje kršitev.
Da bi našli pravo pot, bom objavil politični dokument. Sam sem uporabil besede zelena knjiga, toda za to moram preveriti vsebino in razpored delovnega programa Komisije in o tem razpravljati s svojimi kolegi. Vsekakor bomo objavili politični dokument, s katerim bomo strukturirali prihodnje razprave o tem vprašanju. To vprašanje, gospe in gospodje, je prav gotovo eno izmed novih in pomembnih vrst evropskega usklajevanja.
Seveda je tukaj še ekonomska razsežnost, toda ponavljam, da po mojem mnenju ni edina. Obstajajo druga resna vprašanja, ki sprožajo prav tako velik izziv kot javni interes. Gospod Creutzmann, gospod Kirkhope, gospod Paška - ne morem imenovati vseh, ki so govorili, toda pazljivo sem si zabeležil, kar so različni koordinatorji skupin dejali v vašem imenu.
Eno izmed teh vprašanj, eno izmed teh izzivov je čezmejni kriminal. Se je mogoče boriti s to vrsto kaznivih dejanj, ne da bi sprejeli evropski pristop? Mislim, da je to nemogoče. Še več, če ne bomo sprejeli evropskega pristopa za spletne igre na srečo, ne bomo napredovali v ustanavljanju notranjega trga za e-trgovino.
Kar zadeva spletne igre na srečo, je najmanj, kar moramo storiti, okrepiti sodelovanje med nacionalnimi organi, ki urejajo igre na srečo v Evropi. To je prav gotovo eno izmed vprašanj, ki jih je preučila delovna skupina Sveta, zato bo tako glede tega vprašanja kot ostalih Komisija sodelovala z državami članicami.
Verjamem, da bom poslušal mnenja držav članic in bom še naprej prisluhnil temu, kar ima povedati Evropski parlament, kot sem storil to jutro, čeprav sem jasno razumel, da so na različnih straneh tega parlamenta različna mnenja, ki niso vedno dosledna, ker se zavedam, kaj je glavna usmeritev Parlamenta. V smislu teh posvetovanj o boljšem evropskem usklajevanju bom prisluhnil Parlamentu in vsem zainteresiranim stranem in združenjem. V vsakem primeru bom to predlagal svojim kolegom komisarjem v prihodnjih dneh.
Govoril sem o izzivih in procesih, gospa predsednica, in z njimi bom zaključil. Seveda je med vprašanji, s katerimi se sooča družba, vprašanje zasvojenosti, ki je izredno pomembno in ki je bilo poudarjeno v vašem poročilu, in vprašanje mladoletnikov. Imeti moramo stroge omejitve, tako da mladoletniki ne bodo mogli igrati iger na srečo; vse države članice delajo na tem vprašanju, toda neorganizirano. Zato na tej točki menim, da se je treba evropsko uskladiti.
Da bi bilo delo dobro opravljeno, je treba stvari pravilno razumeti, zato tudi sprejemam vašo prošnjo Komisiji glede političnega dokumenta, ki bo vseboval številke in zanesljivo statistiko, poleg številk, ki so bile pravkar navedene. Zato si bom prizadeval - to sta gospa Stihler in gospa McGuinness pravkar prosili - da bo dokument Komisije poleg jasnih političnih usmeritev, kar ne pomeni le besed, ampak tudi predlagane odločitve, predvsem vseboval čim natančnejšo diagnozo za vsa ta vprašanja.
Za konec bi se dotaknil, gospa predsednica, teme, ki je prav tako povezana z vprašanjem iger na srečo, to je financiranje športa. To govorim kot nekdo, ki je 10 let svojega življenja posvetil organizaciji športnih dejavnosti. Čez nekaj dni bo otvoritev olimpijskih iger v Vancouvru in imam to čast, da sem v skupnem predsedstvu organizacijskega odbora olimpijskih iger. Zato vem, da organizacija velikih športnih dogodkov stane veliko denarja in da so ponekod finančne mreže povezane z igrami na srečo.
Iz tega razloga želi mnogo držav članic, ki financirajo šport preko iger na srečo, zavarovati nacionalno prakso ali zakonodajo. Komisija trenutno izvaja študijo o financiranju športa, s katero bi bolje razumeli vse te dvome. Naslednji teden se bo odvijala konferenca v Bruslju in politični dokument, ki vam ga bom predstavil, bomo posredovali tudi tem mrežam, ki financirajo dogodke in šport preko iger na srečo.
Gospe in gospodje, pozorno sem vas poslušal in zelo sem vam hvaležen za raznovrstnost in kakovost vaših govorov. Še naprej vas bom poslušal. Skupaj s Parlamentom se bom posvetoval z zainteresiranimi stranmi. Zato se bom na podlagi tega političnega dokumenta, ki bo po dogovoru kolegija verjetno zelena knjiga, dogovoril z vami, najkasneje jeseni, tako da bomo lahko dosegli cilj biti doslednejši in bomo vzpostavili čudovito obliko usklajevanja na evropski ravni.
Predsednica
Komisar, zahvaljujem se vam za ta izčrpen in spodbuden odgovor.
Razprava je zaključena.
Pisne izjave (člen 149)
Sławomir Witold Nitras  
Na začetku bi rad pritegnil vašo pozornost na pomen spletnih iger na srečo v današnjem svetu. V razpravi, ki trenutno poteka, obravnavamo več zadev, ki bi po mojem mnenju morale biti rešene čim prej, najbolje na ravni Skupnosti. V svoji sodbi je Sodišče Evropskih skupnosti navedlo, da je ureditev zakona o igrah na srečo stvar držav članic in da te zaostrujejo predpise na tem področju. Ne le na Poljskem, ampak tudi v drugih državah, je slišati ljudi, ki govorijo, da bi morali bistveno omejiti priložnosti za igre na srečo na internetu. Po mojem mnenju je to korak v pravo smer in njegov namen je voditi do uvedbe jasne in enotne zakonodaje, vključno z načeli za ohranitev varnega interneta. Poleg tega se spletne igre na srečo pogosto igrajo zunaj ozemlja ene države. To vodi do resnih posledic, ne le pravnih, pač pa tudi finančnih. Vprašanje, katera jurisdikcija naj se uporablja in do katere mere naj se uporablja, ostaja neodgovorjeno. Ker je ena izmed bistvenih vlog Evropske unije zagotavljati varnost svojih državljanov, menim, da bi morala uvesti prepise na ravni EU in tudi zagotoviti njihovo učinkovito izvajanje.
(Seja je bila prekinjena ob 11,25 in se je nadaljevala ob 12,00)
