Samarbete mellan Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter och Europarådet (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Adamos Adamou, för utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, om förslaget till rådets beslut om ingående av ett avtal mellan Europeiska gemenskapen och Europarådet om samarbete mellan Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter och Europarådet - C6-0311/2007 -.
Franco Frattini
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Jag vill tacka parlamentet, och i synnerhet föredraganden Adamos Adamou, för ett kontinuerligt och konstruktivt samarbete och för stödet i samband med ingåendet av detta mycket viktiga samarbetsavtal.
Inrättandet av byrån för grundläggande rättigheter var ett stort framsteg för främjandet av och respekten för grundläggande rättigheter i EU. Det är också ett framsteg för det interinstitutionella samarbetet. Min strävan har hela tiden varit att se till att detta väsentliga initiativ får de tre institutionernas fulla stöd. Ett välfungerande samarbete mellan EU och Europarådet är avgörande för att byrån ska bli framgångsrik.
Denna målsättning avspeglas i utkastet till rådsbeslut. Beslutet är ett uttryck för de två organisationernas genuina vilja att arbeta tillsammans, och det gläder mig oerhört att förhandlingarna om avtalet har gått snabbt och förts på ett mycket konstruktivt sätt av båda parter.
Tack vare detta viktiga avtal kommer byrån att kunna utnyttja sin kapacitet på bästa sätt. Ett antal åtgärder har redan vidtagits för att verksamheten ska kunna inledas, och några är fortfarande under utarbetande. Avtalet kommer att bidra till utvecklingen av övergripande ramar för samarbetet. Det kommer att ge båda organen en strukturerad plattform och därmed underlätta och effektivisera ömsesidig dialog och gemensamma insatser.
Dessutom kommer det att göra det enklare för de två organen att undvika dubbelarbete. Avtalet innehåller bestämmelser om regelbundna kontakter och möten mellan tjänstemän vid byrån och Europarådet och ett regelbundet informationsutbyte. Genom utnämning av en oberoende person som ska ta plats i byråns styrelse och i dess direktion främjas informationsutbyte och samarbete.
Slutligen bidrar avtalet till vårt gemensamma mål att främja och skydda de grundläggande rättigheterna i EU.
Adamos Adamou
föredragande. - (EL) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill börja med att tacka för det utmärkta samarbetet hittills mellan Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter och Europarådet, i synnerhet för att man lyckades nå en överenskommelse som båda parter är nöjda med. Jag hoppas att deras fortsatta samarbete kommer att gå lika smidigt.
När redan långdragna diskussioner och samråd med skuggföredragandena hållits om betänkandets sakinnehåll informerades vi av enheten för ingivande av utskotts- och plenarhandlingar att det i enlighet med artiklarna 83.7 och 51.2 i arbetsordningen inte var möjligt att ändra texten i avtalet och att endast ändringsförslag som rör förfarandefrågor skulle kunna antas när det gäller själva betänkandet. Detta ledde till att ett antal ledamöter av utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter röstade för betänkandet under protest. I mitt betänkande ges sålunda endast ett godkännande av att avtalet i fråga ingås mellan Europarådet och EU:s byrå för grundläggande rättigheter.
EU:s system med principer för skydd av de grundläggande rättigheterna har i huvudsak vuxit fram på basis av EG-domstolens rättspraxis och bekräftats genom det uttryckliga erkännandet i EU-fördragen. Det är emellertid särskilt viktigt att se till att detta system för skydd av de mänskliga rättigheterna stärks ytterligare, samtidigt som man tryggar grundprinciper som exempelvis icke-diskriminering, icke-uteslutande, respekt för yttrande- och religionsfrihet, samvetsfrihet samt sociala och ekonomiska rättigheter.
Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter kan hjälpa gemenskapens och dess medlemsstaters institutioner, organ, myndigheter och övriga byråer att värna om dessa principer vid tillämpningen av gemenskapsrätten. Det är viktigt att påpeka att det är Europarådet som har stor erfarenhet på detta område och som genom sitt avancerade arbete har utvecklat ett heltäckande system med normer och rättsliga instrument för att skydda och främja de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen. Det gemensamma målet att skydda de grundläggande rättigheterna, som delas av Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter och Europarådet, måste därför uppnås på ett meningsfullt och övertygande sätt, där dubbelarbete ska undvikas och även varje risk för bräcklighet inom det väletablerade rättsliga och icke-rättsliga system som infördes av Europarådet till skydd för mänskliga rättigheter och enskilda personers rättigheter. Vi måste vara noga med att se till att det rättsliga prejudikatet inte hotas, och inte heller det väsentliga innehållet i skyddet av mänskliga rättigheter, så som det inrättats av Europarådet, en organisation med 47 medlemsstater.
Jag vill även betona att varje form av överlappning av befogenheter och förfaranden måste bekämpas så att det inte uppstår förvirring beträffande de två organens målsättningar och ansvar och för att vi ska kunna få till stånd ett harmoniskt samarbete mellan dessa organ. Detta är något som måste återspeglas i framför allt byråns årliga handlingsprogram samt i ett stärkt samband och ökad komplementaritet mellan de båda institutionerna.
När det gäller utbyte av information mellan Europarådet och byrån för grundläggande rättigheter är det av yttersta vikt att ett sådant utbyte i största möjliga utsträckning sker under iakttagande av absolut sekretess från båda sidor. Byrån för grundläggande rättigheter och Europarådet bör komma överens om mer detaljerade bestämmelser avseende tillämpningen av artikel 15 i avtalet där det anges att byrån kan bevilja medel till Europarådet, så att full insyn kan uppnås och eventuella insinuationer om överdrivet ömsesidigt beroende mellan dessa två institutioner kan undvikas.
Det är också av avgörande vikt att artikel 7 i avtalet tillämpas på ett sätt som gör det möjligt för de två institutionerna att efter ett ömsesidigt godkännande utbyta så mycket information som möjligt, med vederbörlig hänsyn tagen till deras arbetsordningar och gällande sekretessbestämmelser. Denna information får inte användas av andra institutioner än sådana som är direkt involverade i utredningen av ärendet i fråga. Informationen bör inte heller vara tillgänglig för institutioner eller organ i tredjeland, eftersom det inte finns garantier för och kontroll av hur informationen kommer att användas.
Som jag redan nämnt var det ett konstruktivt samarbete mellan kommissionen och Europarådet i samband med att avtalet förhandlades fram, och de två institutionerna förväntas att i samma anda av samarbete, öppenhet och komplementaritet fortsätta arbeta effektivt tillsammans även i framtiden. Det är emellertid av yttersta vikt att Europaparlamentet deltar i denna process i form av regelbundna betänkanden, och att Europarådet uppmanas att yttra sig om alla de undersökningar och utvärderingar som genomförs för att uppnå komplementaritet, förhindra dubbelarbete och skapa insyn i de båda institutionernas verksamhet.
Kinga Gál
för PPE-DE-gruppen. - (EN) Fru talman! Det gläder mig att i dag få tala som PPE-DE-gruppens skuggföredragande för detta betänkande om ingående av ett avtal mellan Europeiska gemenskapen och Europarådet om samarbete mellan Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter och Europarådet.
Debatterna har varit långa och det har ställts många frågor om behovet av en byrå, om Europarådet kan ge sitt godkännande och om huruvida ett verkligt, givande samarbete mellan de två är möjligt.
Hela tiden har både parlamentet och kommissionen tydligt sagt ja, vi behöver byrån, vi anser att det finns en mening med en sådan institution och vi tror på ett gott samarbete mellan Europarådet och byrån.
Jag är därför glad att vi nu när avtalet är på plats kan tala om ett institutionaliserat samarbete. Jag beklagar visserligen att vi egentligen inte kunde förbättra texten genom att ändra vissa delar. Jag skulle ha velat betona vikten av att byrån, när den hanterar konkreta frågor, beaktar all den erfarenhet och kunskap som Europarådets parlamentariska församling, med hjälp av sitt rapporteringssystem, kunnat inhämta från de olika utskotten, t.ex. utskottet för rättsliga frågor och mänskliga rättigheter, som har mycket goda kunskaper och erfarenhet när det gäller dessa frågor.
Ändå är jag glad, eftersom ingåendet av avtalet visar på vikten av att detta organ, byrån, så snart som möjligt inleder sin verksamhet. Byrån invigdes officiellt den 1 mars, men drifts- och förvaltningsstrukturen är ännu inte på plats. Nu måste man fortsätta med förbättringarna för att komma vidare.
Jag har följt detta ärende ända sedan jag tillträdde mitt mandat och har noterat de oerhörda svårigheterna med att fastställa byråns räckvidd, behörighetsområde och beslutsstrukturer på ett sätt som kan godtas av alla berörda parter.
Detta är angeläget för oss alla, eftersom byrån kommer att inhämta och sammanställa uppgifter och utfärda rekommendationer till institutionerna på området. Gränserna för detta ansvarsområde är svåra att fastställa, eftersom det rör sig om ett övergripande område med anknytning till all EU-politik.
Vi kan vara nöjda först när vi skapat en trovärdig och ansvarstagande byrå som getts tillräckliga befogenheter och en tillräcklig budget för att kunna klara sina uppgifter. Avtalet kan bidra till detta.
Vi kommer att se till att överlappning mellan uppgifterna och dubbelarbete undviks. Låt oss hoppas att den högtidliga proklamationen av stadgan om de grundläggande rättigheterna i dag kommer att utgöra ena sidan och byrån den andra sidan av samma mynt: ett första konkret steg mot en framtida EU-politik om mänskliga rättigheter och grundläggande friheter.
Genowefa Grabowska
för PSE-gruppen. - (PL) Fru talman! Det vi diskuterar idag är ett atypiskt förfarande där Europaparlamentet yttrar sig om det lämpliga i ett samarbetsavtal mellan Europeiska unionen och Europarådet. Vi har ingen möjlighet att direkt påverka detta avtal, utan vi gör bara en bedömning av det och avger vårt yttrande.
Europarådet är den äldsta europeiska organisationen för mänskliga rättigheter och främjande av demokratin. Ingen här behöver påminnas om att ett samarbete mellan Europarådet och Europeiska unionen - och dessförinnan Europeiska gemenskaperna - har existerat ända från första början. För en stat som vill gå med i Europeiska unionen kan ett beviljande av medlemskap endast ske under förutsättning att de värden som finns inskrivna i Europarådets stadgar respekteras, dvs. rättssäkerhet, demokrati och framför allt respekt för mänskliga rättigheter.
Det är därför bra att dessa två institutioner, Europeiska gemenskaperna - nu Europeiska unionen - och Europarådet samarbetar, inte bara genom att sitta sida vid sida i Strasbourg, utan även genom gemensamma verksamhetsområden. Det avtal som vi diskuterar idag är vare sig särskilt originellt eller nytt, precis som Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter inte är en helt ny institution.
Som känt har byrån för grundläggande rättigheter ersatt Europeiska centrumet för övervakning av rasism och främlingsfientlighet, som hade sitt säte i Wien och som hade ett liknande samarbetsavtal med Europarådet. Detta avtal, som slöts 1999 och respekterades av båda parter, var i kraft fram till helt nyligen, dvs. ända fram till dess att centrumet ersattes med byrån för grundläggande rättigheter.
Men eftersom det nu faktiskt är fråga om ett nytt EU-organ måste vi granska det nya samarbetsavtalet med Europarådet för att se till att vad som verkar vara två nästan likadana institutioner inte konkurrerar med varandra, utan samarbetar.
Jag måste säga att avtalet förhandlades fram snabbt men väl. Vi har inga större invändningar med avseende på innehållet, och det får vi inte heller ha. Avtalet fastställer ramarna för samarbetet och föreskriver regelbundna kontakter, men det allra viktigaste är att det skapar personliga kopplingar genom att göra det möjligt för Europarådet att kalla in en person utifrån - och en suppleant för denna person - som ska sitta med i byråns styrelse och direktion. Allt detta sammantaget gör att jag är benägen att ge mitt fulla stöd för förslaget och för att avtalet godkänns, ett avtal som kommer att gagna båda institutionerna.
Irena Belohorská
(SK) Mina damer och herrar! Jag tackar för möjligheten att komma med ett inlägg. Detta betänkande rör de potentiella intressekonflikterna mellan Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter och Europarådet. Jag anser dock att denna fråga är sekundär. Det är mellan Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna i Strasbourg och EG-domstolen som de verkliga problemen uppstår.
Båda dessa domstolar har befogenhet att verka på området brott mot mänskliga rättigheter, och det finns ett antal fall där dessa organs domar går stick i stäv med varandra. De flesta av dessa fall har koppling till artiklarna 6 och 8 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och rör tvister om överträdelser av konkurrensreglerna, som t.ex. fallen där National Panasonic, Hoechst AG, Niemetz m.fl. var inblandade.
Stadgan om de grundläggande rättigheterna och konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna utgör när allt kommer omkring två liknande men ändå två skilda dokument. Befogenheterna för byrån för grundläggande rättigheter ligger främst på områdena övervakning och stöd. Det avtal som slutits i enlighet med artikel 300 i EG-fördraget och som klargör de olika befogenheterna bör således välkomnas. Det bör även ses som positivt att Europarådet kommer att ha en representant i styrelsen.
Med tanke på att byrån har begränsade befogenheter anser jag att dess verksamhet snarare kompletterar än konkurrerar med Europarådets verksamhet. I vilket fall som helst kommer vi att bli tvungna att fortsätta diskutera denna fråga mot bakgrund av de ändringar i rättslig status som EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna är föremål för.
Panayiotis Demetriou
(EL) Fru talman, herr kommissionsledamot! Under de senaste månaderna har fyra avgörande åtgärder vidtagits av Europeiska unionen för att främja och skydda mänskliga rättigheter. För det första har en särskild byrå för grundläggande rättigheter inrättats. För det andra har en klausul om att stadgan om de grundläggande rättigheterna är rättsligt bindande och en klausul om Europeiska unionens anslutning till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna av 1950 infogats i reformfördraget. För det tredje har EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna idag högtidligen undertecknats i parlamentet, och har därmed formellt blivit en del av EU:s regelverk. Vi har fått en modern lag om mänskliga rättigheter! För det fjärde signalerar det avtal - som vi idag diskuterar - mellan EU:s byrå för grundläggande rättigheter och Europarådet exakt det som Europeiska unionen står för, dvs. att främja mänskliga rättigheter, och visar att denna fråga är grundläggande för varje modernt samhälle, för varje modern stat.
Vi ser ingen underordning, ingen överlappning, ingen ersättning av Europarådets tryggade roll som internationell väktare av mänskliga rättigheter. Tvärtom har en ny fas inletts, en fas som karaktäriseras av samarbete, inte antagonism. Jag håller därför med min landsman föredraganden i allt han har framfört i denna fråga, och ger mitt fulla stöd för hans betänkande, som jag vill ge honom en eloge för.
Jag är hedersledamot av Europarådets parlamentariska församling, något som jag ser som en hedersbetygelse. Men idag känner jag även stor glädje och stolthet över att de två institutionerna, Europeiska unionen och Europarådet, har inlett ett samarbete på detta område, och jag hoppas att detta århundrade kommer att gå till världshistorien som de mänskliga rättigheternas århundrade.
Sylwester Chruszcz
(PL) Fru talman! Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter i Wien utgör ännu en kostsam institution, som dessutom gör anspråk på att ha rätt att kontrollera och läxa upp medlemsstaterna när det gäller att följa stadgan om grundläggande rättigheter och andra frågor.
Det är svårt att inte se det som att de europeiska skattebetalarnas pengar nu överförs till ännu en projekt för att stärka myndigheterna i Bryssel och framväxten av ”Eurostate”. Europarådet och OSSE är befintliga institutioner som hanterar samma frågor på internationell, inte överstatlig, nivå. Det vi ser nu är en duplicering av redan existerande institutioner som innebär ökad makt åt Europeiska unionen och EU-byråkratin.
Europas länder - däribland även mitt eget hemland Polen - är förpliktade att skydda och främja mänskliga rättigheter genom att bland annat följa Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna. Tillsammans med andra organ som växer fram med imponerande hastighet utgör byrån för grundläggande rättigheter inte bara ett slöseri med pengar, utan ytterligare ett tvivelaktigt, för att inte säga skadligt, initiativ från Bryssel.
Roberta Alma Anastase
(RO) Mina damer och herrar! Denna plenarsession har präglats av ett antal europeiska insatser på området för mänskliga rättigheter, och även av möjligheten att få en utvärdering av dessa för år 2007.
Inrättandet av byrån för grundläggande rättigheter och proklameringen av stadgan om de grundläggande rättigheterna utgör tillsammans med beslutet om att få till stånd ett samarbetsavtal mellan denna byrå och Europarådet en del av Europeiska unionens ansträngningar för att stärka sina insatser och sin roll som värnare av mänskliga rättigheter, såväl internt som externt. Jag skulle vilja lyfta fram två aspekter som jag ser som viktiga i detta sammanhang.
Först och främst ser jag positivt på avsikten att med detta avtal nå en dubbel målsättning, dvs. att dels effektivisera och konsolidera EU:s politik på området för mänskliga rättigheter, dels samordna och förhindra överlappning. Endast på detta sätt kan vi fortsätta att främja respekten för de grundläggande principer som fastställs genom Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och som kompletteras genom stadgan om de grundläggande rättigheterna, och i detta ingår att vi måste konsolidera våra egna styrmedel på detta område.
För det andra ser jag positivt på avsikterna att stärka samarbetet i samband med de projekt som Europarådet lanserar specifikt för att skydda mänskliga rättigheter. Denna typ av samverkan kommer att göra det möjligt för oss att ytterligare bidra till att förbättra situationen med avseende på mänskliga rättigheter, då vi agerar i enskilda fall, såväl internt som externt. Jag vill framhålla att ett sådant samarbete bör främjas särskilt i de länder i Europa som gränsar till Europeiska unionen, så att ett område med demokrati kan skapas längs unionens yttre gränser.
I egenskap av föredragande för det regionala samarbetet i Svartahavsområdet uppmanar jag de europeiska institutionerna att stödja de regionala samarbetsprojekten. Jag ser det initiativ som lanserats av Europarådet i syfte att skapa en euroregion i Svartahavsområdet för att främja demokratin på regional nivå som en bra utgångspunkt för insatser i denna riktning, och jag uppmanar kommissionen att visa sitt fulla stöd för att dessa insatser ska bli framgångsrika.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på torsdag, den 13 december 2007.
