Barcelonaprocessen: En union för Medelhavsområdet (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är betänkandet från Pasqualina Napoletano för utskottet för utrikesfrågor om Barcelonaprocessen: en union för Medelhavsområdet.
Pasqualina Napoletano
Fru talman, fru FerreroWaldner, herr Vondra, mina damer och herrar! Genom detta betänkande avser parlamentet att lämna ett konstruktivt bidrag till möjligheten att stärka Europa-Medelhavspartnerskapet.
I förslagen från toppmötet i Paris den 14 juli förra året lades två mål fram som är värda vårt stöd. Det första av dessa är att ge ekonomiska, regionala och miljörelaterade integrationsprojekt en praktisk utformning och göra dem mer effektiva genom att inrätta ett sekretariat som anförtros denna uppgift med offentliga och privata medel. Det andra målet är att stärka den politiska dialogen under hela processen, genom nya institutioner som ett delat ordförandeskap, toppmötet för stats- och regeringschefer och de regelbundna utrikesministermötena. I detta sammanhang vill jag betona betydelsen av den parlamentariska församlingen för Europa-Medelhavsområdet, som erkändes i Paristexten och sedan i Marseille-dokumentet.
Parlamentet vill bidra till att hitta en lösning på det allvarliga dödläge som har uppstått efter de tragiska händelserna i Gaza. Mycket beror dock på vilken politik som den nya israeliska regering som bildas efter valet kommer att föra. Jag vill dock påpeka att den parlamentariska församlingen för Europa-Medelhavsområdet kommer att sammanträda inom kort och visa vilken roll parlamenten måste spela, också i denna komplicerade situation.
Vi vill betona värdet av institutioner som omfattar både EU och länderna i södra och östra Medelhavsområdet, samtidigt som vi vill påpeka att det är grundläggande att inte reducera hela processen till endast en mellanstatlig strategi. Vi hoppas på ett omfattande deltagande för det civila samhället och arbetsmarknadens parter, inte minst för att den ekonomiska krisen kan förvärra de redan endemiska och förfärliga problemen som arbetslöshet och det allt större migrationstrycket, och göra denna företeelse ännu svårare att hantera. Vi vill att större uppmärksamhet ska ägnas åt de människorättsfrågor som påverkar hur man agerar i alla partnerländer i större eller mindre utsträckning.
Beträffande institutionerna måste vi komma ihåg att genom Lissabonfördragets ikraftträdande kan Europeiska unionen vara förvissad om en sammanhängande och strukturerad representation genom de nya posterna med en rådsordförande och en europeisk utrikesminister. Fram till dess vore det bra att kunna garantera kontinuiteten hos den europeiska närvaron, i alla fall inom det delade ordförandeskapet. Vi vet att det tjeckiska ordförandeskapet har varit lyhört för detta och hoppas att också det svenska ordförandeskapet vill godkänna detta budskap.
Fru talman! Mina damer och herrar! Jag vill tacka alla mina kolleger i parlamentet samt de tjänstemän från de olika politiska grupperna och utskotten som lämnat sina synpunkter. De har alla bidragit till utarbetandet av detta betänkande, som jag tror har ett utbrett stöd.
Alexandr Vondra
rådets ordförande. - (EN) Fru talman! Jag är tacksam för detta tillfälle att få bidra till dagens diskussion om Barcelonaprocessen: en union för Medelhavsområdet. Jag vet att parlamentet följer detta med särskilt intresse. Pasqualina Napoletano bör särskilt berömmas. Därför utgör det förslag till resolution som ni ska rösta om senare ett värdefullt bidrag till vårt gemensamma arbete.
Vid toppmötet i Paris i juli förra året skapades unionen för Medelhavsområdet och ett partnerskap som bygger på den befintliga Barcelonaprocessen inrättades. Det nuvarande roterande ordförandeskapet prioriterar en förstärkning av detta partnerskap. Även om Lissabonfördraget ännu inte trätt i kraft kan jag försäkra er om att i en anda av delat ansvar uppmärksammar vi särskilt utvecklingen av detta initiativ och i synnerhet de regionala projekten. Dessa är viktiga. De ger medborgarna i regionen konkreta signaler om att partnerskapet gynnar deras intresse.
Unionen för Medelhavsområdet är inte den enda samarbetsmekanismen. Den bilaterala dimensionen fortsätter inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken, och kompletteras i vissa fall av föranslutningsramen - och i fallet med Mauretanien av AVS-ramen.
Dessa strategier främjar sammantagna en reform i de enskilda länderna och stärker det regionala samarbetet. Grannskapspolitiken har naturligtvis också en viktig östlig dimension, och vi välkomnar verkligen den parallella utvecklingen av denna politik.
Vid toppmötet i Paris enades man om att föra arbetet vidare på fyra centrala områden: rening av Medelhavet, motorvägar till sjöss och på land, civilt skydd och utvecklingen av alternativa energier som till exempel solenergiplanen för Medelhavsområdet.
Det finns också en särskild betoning på högre utbildning och forskning, samt på stöd för företag genom Medelhavsinitiativet om företagsutveckling. De tekniska aspekterna av de projektförslag som lagts fram på detta område kommer att hanteras av det sekretariat som ska inrättas i Barcelona, vilket beslutades i Marseille förra året.
Utöver dessa specifika projektområden kommer man vid ministerkonferenserna för unionen för Medelhavsområdet att ta upp ett antal globala utmaningar som påverkar oss alla. Dessa omfattar strävan efter fred och säkerhet i regionen, den sociala och geopolitiska inverkan av den ekonomiska krisen, hanteringen av migrationsflöden och kvinnors roll i våra respektive samhällen.
Det finns två särskilda samarbetsområden som jag vet är viktiga för parlamentet och som vi också stöder fullt ut. Det första är interparlamentariskt samarbete genom inrättandet av den parlamentariska församlingen för Europa-Medelhavsområdet och dess utskott. Detta initiativ är centralt för att utveckla en stark parlamentarisk dimension för unionen för Medelhavsområdet. Initiativet kommer, vilket påpekas i er resolution, att tjäna till att stärka unionens demokratiska legitimitet. Det kommer också att bidra till att främja de grundläggande värderingar som ligger till grund för Europeiska unionen. Vi välkomnar verkligen det sätt på vilket ni och er talman har tagit till er detta särskilda initiativ, och ger er vårt fulla stöd.
Det andra område som jag anser borde vara en särskild prioritering för oss är utvecklingen av interkulturella förbindelser. Detta är absolut avgörande om vi ska kunna främja en större förståelse mellan kulturer i Medelhavsområdet. Det civila samhället och de lokala sociala och regional partnerna måste alla vara delaktiga. Anna Lindh-stiftelsen har en särskilt viktig roll att spela på detta område.
Unionen för Medelhavsområdet ger oss möjligheten att utveckla bättre förbindelser bland dess medlemmar. Den senaste tidens händelser har visat att detta inte är någon enkel uppgift, men de har också betonat vikten av att vi fortsätter vårt arbete mot detta mål. Vi är alltför medvetna om de svårigheter som befolkningarna i regionen står inför efter krisen i Gaza. Som ni vet har detta lett till att mötena i unionen för Medelhavsområdet skjutits upp. Men ordförandeskapet anser att regionalt samarbete och dialog är vägen för att nå fred, bygga förtroende och skapa välfärd och vi förväntar oss naturligtvis att arbetet inom unionen för Medelhavsområdet ska återupptas snarast möjligt.
Därför håller man just nu på att utarbeta en demarsch till våra arabiska partner från det tjeckiska EU-ordförandeskapet och det franska medordförandeskapet för unionen för Medelhavsområdet för medlemmarna i unionen för Medelhavsområdet, eventuellt tillsammans med det egyptiska medordförandeskapet. Dess syfte är att vädja om att all verksamhet inom unionen för Medelhavsområdet ska återupptas automatiskt och villkorslöst omedelbart efter Arabförbundets toppmöte i Doha i slutet av mars. Vi har tänkt använda oss av tillfället med givarkonferensen om Gaza, som kommer att hållas i Sharm el-Sheikh i Egypten den 2 mars, som ett tillfälle till vidare eftertanke för de tre utrikesministrarna: Karel Schwarzenberg, Tjeckiens utrikesminister, Bernard Kouchner, Frankrikes utrikesminister, och Egyptens utrikesminister.
Benita Ferrero-Waldner
ledamot av kommissionen. - (FR) Fru talman! Mina damer och herrar! Fru Napoletano, låt mig börja med att gratulera er till ert arbete, eftersom det har gjort det möjligt att utarbeta ett betänkande som verkligen är viktigt på flera nivåer.
Till att börja med för att det är ett verkligt positivt och konstruktivt bidrag från Europaparlamentet till utformningen av en sammanhängande politik för Europa-Medelhavsområdet, vilket är en utmaning som vi är djupt engagerade i.
Sedan måste unionen för Medelhavsområdet kompletteras, vilket ni med rätta påpekar. Den får inte bara vara mellanstatlig, utan måste med rätta kompletteras genom att öppnas upp för deltagande av andra aktörer, till exempel lokala och regionala myndigheter. Det är viktigt att öka det parlamentariska inslaget genom att stärka den parlamentariska församlingens roll och etablera ett varaktigt deltagande för det civila samhället.
Det stämmer att unionen för Medelhavsområdet syftar till att utveckla den gemensamma karaktären, på såväl institutionell som politisk nivå, hos ett regionalt partnerskap som behöver en nystart. Det stämmer dock också att detta endast kan ske med utgångspunkt i Barcelona-regelverket, som måste utvidgas och konsolideras.
Regionalt samarbete med finansiering av kommissionen ingår i detta regelverk. Det finns därför ingen anledning att ifrågasätta detta i dag. Detta regelverk stöder och garanterar tvärtom samstämmigheten hos EU:s åtgärder i regionen, särskilt eftersom dess mål är helt förenliga med ambitionerna för den europeiska grannskapspolitiken, som är den viktigaste ramen för våra bilaterala förbindelser med länderna i regionen.
Detsamma gäller förenligheten med de gemenskapsmetoder som tillämpas för beslutsmekanismerna och för fastställandet av prioriteringarna inom EU, eftersom unionen för Medelhavsområdet är ett initiativ som ingår i EU-ramen.
Herr talman! Det konstituerande toppmötet för unionen för Medelhavsområdet har som ni vet den tredubbla målsättningen att ge förbindelserna mellan EU och Medelhavsområdet ny politisk kraft, förändra de institutionella styrelseformerna för dessa förbindelser till förmån för ett gemensamt ledarskap för detta initiativ och slutligen utforma det multilaterala samarbetet mellan EU och dess Medelhavspartner i fråga om strukturella projekt, vilket kommer att medföra subregional integration och troligen kommer att minska de utvecklingsmässiga olikheterna mellan Medelhavets båda sidor.
Vi måste verkligen minska dessa olikheter genom social ekonomisk utveckling, ökad handel och större investeringar. Vi måste bekämpa den ideologiska radikalism som bristen på utveckling och en känsla av orättvisa lätt ger upphov till, genom dialog och politiska lösningar för konflikter. Vi måste föra en ansvarstagande och samlad migrationspolitik, som ni sa, för att dra nytta av den demografiska stabiliseringen i EU och den demografiska tillväxten i Medelhavsländerna. Detta är några exempel på de utmaningar vi måste möta tillsammans med våra partner inom unionen för Medelhavsområdet.
Vi vet att vi inte kan nå dessa mål utan parlamentariskt stöd, från såväl Europaparlamentet som den parlamentariska församlingen för Europa-Medelhavsområdet. Det är i denna anda vi arbetar, med den fasta övertygelsen att Europeiska kommissionen i alla dessa frågor kommer att kunna lita på ert samarbete, och jag vill tacka er för detta på förhand.
Vi vet dock också naturligtvis att med tanke på den mycket oroande situationen i Medelhavsområdet efter kriget i Gaza, som vi diskuterat i dag, har vi verkligen ett problem: vi kan inte lämna unionen för Medelhavsområdet i ett politiskt vakuum. Det är vad vi alltid har sagt. Det stämmer faktiskt.
Detta har lett till att arbetet för närvarande har avbrutits, vilket jag personligen verkligen beklagar, men vi hoppas naturligtvis att kunna komma igång med arbetet igen någon gång. Det möte som ska hållas i Sharm el-Sheikh, där kommissionen naturligtvis kommer att spela en viktig roll som medsponsor, kommer att bli mycket viktigt. Jag hoppas att flera andra möten kommer att hållas därefter. Många insatser har faktiskt redan gjorts och kommissionen tar detta på stort allvar i sitt arbete.
Dessutom har mycket gjorts i fråga om reglerna för det sekretariat som inrättats och som borde göra det möjligt att inleda Barcelonaprocessen.
Vural Öger
föredragande för yttrandet från utskottet för internationell handel. - (DE) Fru talman, fru Napoletano, mina damer och herrar! Unionen för Medelhavsområdet bör återuppliva Barcelonaprocessen, som inleddes 1995. Vi måste i dag tyvärr acceptera att den aktuella krisen i Mellanöstern har inneburit att projektet inte har förverkligats. Inrättandet av sekretariatet i Barcelona har skjutits upp på obestämd tid, och de utlovade pengarna kan inte avsättas.
Därför har vi inte sett några konkreta resultat hittills, vilket jag verkligen beklagar. Jag frågar mig om vi har varit för inriktade på institutioner, och om det är skälet till det nuvarande dödläget. Har vi underskattat inflytandet av politiska kriser på unionen för Medelhavsområdet?
Hur kan vi garantera en fortsättning för projekten? I den europeiska integrationens historia har vi varit mycket framgångsrika inom ekonomi och handel. Därför har vi i utskottet för internationell handel funderat över hur våra framgångsrika mekanismer kan tillämpas på våra grannar i södra Europa. Ett mål är inrättandet av ett frihandelsområde senast 2010, men också detta har stannat av. Det är just på grund av att politiska konflikter blockerar denna process som vi måste stärka det ekonomiska området.
Internationell handel kan ha en positiv effekt inte bara på ekonomin utan också, och i synnerhet, på den politiska och sociala situationen i regionen. Den regionala ekonomiska integrationen är avgörande i detta hänseende. Våra grannar i söder måste också bedriva ett djupare samarbete med varandra.
Samtidigt bör de länder som redan utvecklat ett nätverk med bilaterala handelsförbindelser övertygas om mervärdet med en multilateral dimension. Att föra ut fördelarna med den ekonomiska integrationen till de lokala medborgarna kommer att spela en viktig roll i detta hänseende. Det vore ett steg mot en stabilisering av situationen i södra Medelhavsområdet. Jag hoppas på detta för allas vår skull, och särskilt för medborgarna i regionen.
Íñigo Méndez de Vigo
Man blir aldrig färdig med en dikt utan överger den bara, säger en Medelhavspoet som föddes i Sète. Jag anser att något liknande hände med Barcelonaprocessen: den avslutades inte, utan övergavs - åtminstone delvis.
Därför anser parlamentet att de insatser som gjordes under det franska ordförandeskapet för att ge Barcelonaprocessen nytt liv är viktiga. Därför har vi också i utskottet för konstitutionella frågor aktivt samarbetat i fråga om betänkandet från Pasqualina Napoletano, vars tålamod och förståelse jag vill tacka för.
Varför har utskottet för konstitutionella frågor ägnat sig åt detta ämne, herr talman? Av flera skäl. För det första för att garantera Barcelonaprocessens kontinuitet med unionen för Medelhavsområdet. För det andra för att undvika mångdubblering av strukturer och införliva denna process inom unionens institutionella ramar. För det tredje, vilket Benita Ferrero-Waldner redan sagt, för att visa att det inte bara är en mellanstatlig process, utan för att också betona den parlamentariska dimensionen.
Därför har vi i utskottet för konstitutionella frågor betonat de frågor som talman Pöttering tog upp redan den 13 juli 2008. Dessa frågor handlar om att den parlamentariska församlingen måste sammanträda en gång om året, vara organiserad i grupper med utgångspunkt i de politiska familjerna och utarbeta rådgivande rapporter.
Vi har också försökt hjälpa rådet med de viktiga beslut som det varit tvunget att fatta. Herr Vondra! Europaparlamentet vill samarbeta med rådet och vi har fastställt vilka kriterier som högkvarteret för denna nya union för Medelhavsområdet måste uppfylla. Som av en slump sammanföll dessa kriterier med en stad i ett land som jag känner mycket väl till, och utskottet för konstitutionella frågor beslutade faktiskt att Barcelona skulle vara ett bra högkvarter. Dessutom erkände ministrarna det kort därefter, vilket återigen visar på viljan att samarbeta med rådet, herr talman.
Jag började med att citera Paul Valéry, så låt mig avsluta genom att citera ytterligare en strof från Paul Valéry: ”Tu n'as que moi pour contenir tes craintes!” (endast jag kan tygla dina rädslor).
För att tygla de rädslor som kan finnas på båda sidor av Medelhavet anser jag att det inte kan finnas något bättre än en framgångsrik union för Medelhavsområdet. Låt oss hoppas på detta, herr talman, och tack återigen till Pasqualina Napoletano för er förståelse och hjälp.
Vito Bonsignore
för PPE-DE-gruppen. - (IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag gratulerar Pasqualina Napoletano till hennes arbete och den balans hon tillfört denna fråga, och jag tackar även Benita FerreroWaldner, som alltid är mycket uppmärksam på vårt arbete, för hennes mycket viktiga arbete världen över.
Vi måste alla visa upp en stor enighet, eftersom de problem och utmaningar som vi måste möta i Medelhavsområdet är särskilt svåra. Vi måste sträva efter en starkare och mer inflytelserik roll för EU, med tanke på att vi strategiskt sett står sida vid sida med USA.
Gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater har gjort stora insatser under årens lopp för att skapa en allt starkare och ännu mer aktiv roll för EU. Finansiering är inte tillräckligt och enbart finansiering är inte längre tillräckligt, utan vad som krävs är avsevärda förnyade politiska åtgärder. En av de många gemensamma utmaningarna är att hantera invandringen till EU. Detta problem kan inte hanteras genom samarbete med politiska motståndare, eller genom populism, utan kräver snarare rigorösa kontroller för att garantera förenligheten med lagstiftningen och konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna.
Unionen för Medelhavsområdet, den parlamentariska församlingen för Europa-Medelhavsområdet och den gemensamma utrikespolitiken för de södra delarna är alla utmärkta och legitima verktyg som kan användas för att skapa en starkare, mer betydelsefull och mer trovärdig roll för EU.
Därför kommer min grupp att rösta emot de ändringsförslag som lagts fram av extremvänstern, eftersom vi anser att de är alldeles för kontroversiella och inte särskilt konstruktiva. Min politiska falang vill ge förnyad drivkraft åt denna värdefulla verksamhet, som kommer att bli mycket viktig inom en nära framtid, och därför stöder vi nylanseringen av den parlamentariska församlingen för Europa-Medelhavsområdet, inte längre som ett rent diskussionsforum, utan som en plats där viktiga gemensamma beslut kan fattas för vår framtid och för framtiden för alla de som lever vid Medelhavet.
Carlos Carnero González
för PSE-gruppen. - (ES) På socialistgruppens vägnar vill jag börja med att gratulera Pasqualina Napoletano till det utmärkta betänkande som hon redogjort för för oss här i eftermiddag, men framför allt, och viktigast av allt, för att hon har varit en Europa-Medelhavsbo från första början. Utan hennes arbete och drivkraft skulle vi till att börja med inte ha kunnat tänka oss ett parlamentariskt forum för Europa-Medelhavsområdet, eller följaktligen en parlamentarisk församling för Europa-Medelhavsområdet, och vi skulle inte heller nu ha kunnat kräva vilken roll företrädarna för medborgarna borde spela när det gäller det som vi försöker skapa.
Jag vill följa min kollega Íñigo Méndez de Vigos exempel, som alltid citerar stora litterära figurer, genom att påminna om en fras från Shakespeares Kung Lear, där det sägs att ”Det värsta är inte; inte så länge man kan säga: 'Detta är det värsta'”. Vi har strävat efter att göra det motsatta eftersom vi, vid en tidpunkt då situationen i Mellanöstern är värre än någonsin, har inrättat ett instrument vars syfte är att regionen i sin helhet ska bidra till den politiska, ekonomiska och sociala utvecklingen, som en grundläggande ram för konfliktlösning. Det är vad unionen för Medelhavsområdet är när allt kommer omkring. Detta är en union för Medelhavsområdet som inte är någon nyhet, utan som kommer ur de djupa rötterna för Barcelonaprocessen och skapar nya institutioner som det permanenta sekretariatet, vilket kommer att placeras i Barcelona. Det är något som vi välkomnar som européer, som Medelhavsbor, som spanjorer och som parlamentariska företrädare som efterlyste det vid den tidpunkten. Det är också ett godkännande av vad den parlamentariska församlingen för Europa-Medelhavsområdet bör vara: ett sätt för parlamentariker och medborgare att uttrycka sig inom unionen.
Den parlamentariska församlingen för Europa-Medelhavsområdet måste få utföra de uppgifter som den förtjänar: rådgivning, övervakning och framläggande av förslag. Unionen för Medelhavsområdet måste bygga på gemensam förvaltning, ha tillräcklig finansiering, vara inriktad på regional integration och möta medborgarnas behov. På det sättet kan vi bygga ett Medelhavsområde med fred, solidaritet och också en allians mellan civilisationer.
Marios Matsakis
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vill också gratulera Pasqualina Napoletano, inte bara till hennes utmärkta betänkande, utan också till hennes värdefulla bidrag till skuggföredragandena. Ämnet för betänkandet är oerhört viktigt eftersom det handlar om utsikten till en union mellan staterna i Europa-Medelhavsområdet som binds samman genom vänskap och samarbete och som är inriktat på det gemensamma målet att nå fred, stabilitet och välfärd för medborgarna.
Detta är ingen enkel uppgift, inte minst för att regionala konflikter som Israel-Palestina-problemet inte är lätta att lösa - eller ens hantera ibland. Hur som helst får vi aldrig ge upp hoppet, och unionen för Medelhavsområdet kan endast vara till hjälp om vi håller detta hopp levande. Och vem vet? Unionen kan kanske bidra till att omvandla förhoppningar till verklighet genom en långsiktig stabilitet och varaktiga lösningar på regionala problem.
Det är viktigt att notera den franska regeringens värdefulla bidrag i debatten till inledandet av det föreslagna projektet, och det är också viktigt att upprepa att bildandet av unionen för Medelhavsområdet inte erbjuds som ett alternativ till Turkiets planerade anslutning till EU. Vi måste se till att det turkiska folket vet och förstår att det inte finns något sådant dolt mål eller trick.
Beträffande de ändringsförslag som lagts fram har ALDE-gruppen slutligen tillsammans med PSE-gruppen enats om fem kompromissändringsförslag för att ytterligare förbättra betänkandet. De fem ytterligare ändringsförslag som ingetts av GUE/NGL-gruppen anses inte vara särskilt användbara och kommer inte att få stöd av min grupp.
Jag vill återigen gratulera föredraganden.
Salvatore Tatarella
för UEN-gruppen. - (IT) Herr talman! Mina damer och herrar! Jag stöder helhjärtat alla initiativ för att utveckla unionen för Medelhavsområdet.
Ur detta perspektiv hoppas jag att den parlamentariska rollen för den parlamentariska församlingen för Europa-Medelhavsområdet ska stärkas, däribland genom att stärka församlingens förbindelser med Medelhavspartnerna och göra det möjligt för församlingen att lägga fram rekommendationer inför utrikesministrarnas möten och delta som observatör vid stats- och regeringschefernas möten, vid ministermöten och vid förberedande möten med höga tjänstemän.
Jag vill betona behovet av att stärka rollen och initiativen för faciliteten för investering och partnerskap för Europa-Medelhavsområdet och att skapa en investeringsbank för Europa-Medelhavsområdet, vilket tillkännagavs för en tid sedan men ännu inte genomförts.
Jag stöder förslaget att inrätta en regional och lokal församling för Europa-Medelhavsområdet i likhet med liknande europeiska institutioner, för att göra regionerna och städerna mer delaktiga, samt en ekonomisk och social kommitté för Europa-Medelhavsområdet för att göra arbetsmarknadens parter och det civila samhället delaktiga.
Jag välkomnar också förslaget att inrätta en energigemenskap för Europa-Medelhavsområdet inom ramen för en politik för att genomföra storskaliga projekt på områdena för förnybar energi och energiinfrastruktur.
Dessutom hoppas jag att unionen kommer att spela en allt mer effektiv roll i fråga om strävan efter fred, konfliktlösning, förstärkning av demokratin, försvaret av religionsfriheten och kampen mot terrorism, narkotikasmuggling, organiserad brottslighet och människosmuggling.
Till sist kan unionen inte undandra sig uppgiften att vidta gemensamma åtgärder med de berörda staterna för att hantera migrationspolitiken och migrationsflödena i Medelhavsområdet. Unionen kan inte längre enbart inrikta sig på säkerhet, rättssäkerhet och på att hålla tillbaka den olagliga invandringen, utan måste också, och framför allt, uppmärksamma aktiv politik, att skapa gemensamma regler och riktad och hållbar sysselsättning.
David Hammerstein
Tack för detta utmärkta betänkande, fru Napoletano. Ett par dagar innan kriget bröt ut i Gaza besökte jag Jordanien som företrädare för parlamentet och för den parlamentariska församlingen för Europa-Medelhavsområdet vid den senaste ministerkonferens som ägde rum innan verksamheten återigen avbröts på grund av våldet i Mellanöstern. Det var en konferens om vatten. Det var en ministerkonferens om en av de centrala frågor man måste samarbeta om i Medelhavsområdet, som kommer att skapa konflikter, som är en fråga om överlevnad och som också är målet för vissa möjliga stora projekt i Medelhavsområdet, om bland annat solenergi, transport av vatten och mycket annat.
Så avgörande är detta. Denna verksamhet har avbrutits och jag hoppas att unionens verksamhet för Medelhavet kommer att återupptas och att vi kommer att få se framsteg i Mellanöstern.
Vi har haft mycket ambitiösa mål för Medelhavsområdet. Resultaten har varit mycket mer blygsamma, särskilt på områdena för mänskliga rättigheter, demokrati och miljö.
Vi måste också främja syd/syd-marknaden och samarbetet mellan länderna i syd, och inte bara vara besatta av en stor fri marknad i Medelhavsområdet, som inte föregås av samarbete mellan länder med djupt rotade konflikter som avlöser varandra.
Samtidigt måste vi hantera energikrisen. Energikrisen och den nuvarande ekonomiska krisen skulle kunna utgöra ett tillfälle att göra framsteg i fråga om mycket viktiga projekt, både för EU och våra grannar i syd, som exempelvis planerna på thermosolar-anläggningar (solenergi med hög temperatur) och uppbyggandet av intelligenta, rena nätverk för att knyta samman Nordafrika, Mellanöstern och Europa i en omfattande och ren plan för att bekämpa klimatförändringarna och den ekonomiska krisen.
Willy Meyer Pleite
för GUE/NGL-gruppen. - (ES) Herr talman! Jag vill börja med att tacka Pasqualina Napoletano för hennes arbete. För det andra vill jag säga att som skuggföredragande har jag bett min grupp att inte rösta för detta betänkande, av två grundläggande skäl.
Det första skälet är att den senaste konflikten, den senaste israeliska attacken på Gaza, är av sådan omfattning att den inte kan få passera ostraffad. Det finns en gräns för allt, det är inte första gången, men denna attack på den palestinska självständigheten är av sådan omfattning att den verkligen förhindrar Annapolis-avtalet från att förverkligas och blockerar möjligheten att skapa en palestinsk stat, vilket är den enda möjligheten att skapa en union för Medelhavsområdet i fred och solidaritet.
Det andra skälet till att jag har rekommenderat att vi inte ska rösta för betänkandet är att de regionala skillnaderna inte beaktas i sammanhanget med frihandelsområdet. Vi anser att det är grundläggande att handelsfrågorna beaktas så att alla behandlas lika, med hänsyn till varje lands regionala skillnader och särskilda egenskaper.
Luca Romagnoli
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag tror att jag, å ena sidan, kommer att rösta för Pasqualina Napoletanos förslag till resolution, eftersom det enligt min åsikt helt klart är strategiskt att fastställa vilka stora projekt som måste utföras och som också kan vara användbara när det gäller att betona behovet av att anta en strategi med ”överenskommelser i program” för att lyckas med detta. Dessa överenskommelser bör dock bygga på subsidiaritetsprincipen, och jag tror att det är mycket viktigt att betona det.
Jag är uppriktigt sagt en aning förbryllad över kravet på att ge hanteringen av den gemensamma migrationspolitiken ny drivkraft, även om jag inser vikten av att medlemsstaterna samarbetar, och inte bara det, utan det är också viktigt att samarbeta med länderna på Medelhavets sydkust, vilket borde ske.
Helt uppriktigt hyser jag också vissa tvivel angående de ekonomiska och handelsmässiga initiativ som är avsedda att bana väg för inrättandet av ett frihandelsområde inom Europa-Medelhavsområdet. Det är inte för att jag är fördomsfull, utan för att jag skulle uppskatta om det kunde klargöras på vilket sätt detta skulle vara ömsesidigt fördelaktigt.
Ioannis Kasoulides
(EN) Herr talman! Till att börja med vill jag gratulera Pasqualina Napoletano till hennes betänkande. För unionen för Medelhavsområdet är det naturligtvis ett betydande steg framåt i arbetet för Europa-Medelhavspartnerskapet. Ett av hindren för detta partnerskap hittills har varit synligheten: partnerländernas befolkningars förmåga att erkänna inverkan av Barcelonaprocessen och vår union för Medelhavsområdet.
Låt mig ge er ett exempel. När jag ombads att utarbeta ett betänkande om rening av Medelhavet var de berörda programmen de följande: ”Mediterranean Hotspot Investment Programme”, vattenstrategin för Medelhavet, EU:s havsstrategi, FN:s miljöprogram UNEP/handlingsprogrammet för Medelhavet (MAP), strategin för hållbar utveckling i Medelhavet, programmet för miljötekniskt bistånd i Medelhavsområdet, vatteninitiativet för Medelhavsområdet och EU och MYIS, som har bedrivits inom ramen för Horisont 2020-programmet. Denna splittring skadar öppenheten.
Det andra hindret är Mellanösternproblemet. Jag välkomnar Javier Solanas ståndpunkt att kvartetten denna gång ska fungera annorlunda än tidigare. Det beror inte på en bristande vilja hos Europeiska unionen, utan på den tidigare amerikanska regeringens politik. Jag hoppas att politiska framsteg kommer att göras denna gång, nu när George Mitchell sänts till området. Vi har gjort mycket angående denna fråga. Jag besökte Libanon alldeles nyligen och såg där att Unifil tillsammans med de europeiska kontingenterna gör det omöjligt för fientligheterna i södra Libanon och Israel att upprepas.
Jamila Madeira
(PT) Jag vill tacka min kollega Pasqualina Napoletano för hennes utmärkta betänkande. Fjorton år efter Barcelona och fem år efter det första mötet i den parlamentariska församlingen för Europa-Medelhavsområdet har vi nu unionen för Medelhavsområdet som har ekonomisk och parlamentarisk makt, där det civila samhället deltar och där regeringscheferna beslutar tillsammans. Alla vill prestera mer och göra bättre ifrån sig på detta territorium där 720 miljoner medborgare utgör en verklig potential till utveckling och fred i världen. Att begränsa oss till enbart de ekonomiska och handelsmässiga dimensionerna är uppenbarligen ett misstag. Att bemöta tillväxtkriserna kräver naturligtvis ett politiskt svar, men att bemöta humanitära kriser, katastrofsituationer och militära kriser, som den som vi bevittnade i slutet av 2008 och i början av 2009, är avgörande.
Politikerna och medborgarna måste reagera på världens problem. Världen har bett dem om svar och ändå dröjer vi, medborgarna och politikerna, månader senare fortfarande med vårt svar, särskilt i ett forum som unionen för Medelhavsområdet. Jag hoppas att dessa kristider åtminstone ska lära oss något och få oss att göra framsteg. Även om vi endast kan lära oss genom våra misstag är det absolut avgörande att vi gör framsteg genom att reagera snabbare.
Miguel Portas
(PT) Kommissionsledamot Ferrero-Waldner sammanfattade nyss den nya unionens mål. Unionen föddes under det franska ordförandeskapet och misstagen har uppriktigt sagt varit många. Det första misstaget var att avlägsna konflikterna i regionen från agendan, i synnerhet den israelisk-palestinska konflikten och den västsahariska konflikten. Det andra misstaget är att man försöker profilera unionen genom ekonomiska och miljörelaterade projekt, utan att ifrågasätta det frihandelssammanhang som den är en del av. Det tredje misstaget är att antyda att Turkiets anslutningsansökan skulle kunna gälla denna union i stället för EU.
Pasqualina Napoletano tar inte itu med det första misstaget i betänkandet, vilket begränsar dess tillämpningsområde. Det kommer inte att skapas någon ekonomisk eller regional integration om man i unionen inte vågar ta itu med pågående konflikter med hjälp av internationell lagstiftning. När det gäller det andra och tredje misstaget innehåller betänkandet däremot tydliga rekommendationer i rätt riktning.
Unionen för Medelhavsområdet kan inte fungera som ett väntrum eller en bakdörr för Turkiet, under förutsättning att landet lever upp till anslutningskriterierna, och unionen kan inte heller vara något tilläggsprogram till den europeiska frihandelsstrategin, utan någon politik för social integration.
Rekommendationerna i betänkandet är viktiga: en union som inkluderar medborgare och företrädare från bland annat Arabförbundet; regionala projekt med en social dimension; och projekt som omfattar områden som är centrala i människors liv, nämligen vatten, jordbruk och utbildning. Betänkandet innehåller även tydliga bestämmelser för programavtal och en investeringsbank för Europa-Medelhavsområdet.
Unionen föddes med misstag, men den existerar åtminstone. Jag stödjer betänkandet eftersom jag anser att unionen kommer att bli vad vi lyckas göra av den. Jag ger den därför mitt stöd.
Luís Queiró
(PT) Många frågor av stor politisk vikt för Europa berör Medelhavsområdet. Vi bör därför stödja unionen för Medelhavsområdet, eftersom den kan stimulera den process som är nödvändig och användbar, men som saknat den framgång och synlighet som fordras. Frågan väckte funderingar om hur vi kan gå vidare med strategin. Barcelonaprocessen har inte gett de resultat som förväntades. Kan det nya partnerskapet bli givande?
Pasqualina Napoletanos betänkande går emot detta synsätt. Vi vill dock inte att unionen ska få samma problem som Barcelonaprocessen. Unionen omfattar uppenbarligen många projekt och många insatsområden, men prioriteringarna kommer inte i rätt ordning. Att vänta till punkt 26 innan man tar upp den interkulturella och mellanfolkliga förståelsen mellan länder, och inte ta upp demokratisering och främjande av de mänskliga rättigheterna förrän i punkt 27 och illegal invandring i punkt 28, efter att ha betonat andra sektorer och andra frågor, ger ett felaktigt intryck av hur partnerskapets prioriteringar ser ut, eller bör se ut.
Det måste finnas en tydlig strategi. Enligt vår åsikt måste strategin erbjuda våra grannar fler fördelar och ökat samarbete, men vi måsta samtidigt kräva bättre resultat vad gäller ekonomi, demokrati och det sociala, samt inrikta oss på väldefinierade och kanske färre sektorer för att förhindra att alla områden får samma prioritet, och att därmed ingenting prioriteras i slutändan. Detta kan enbart uppnås genom rätt stöd och finansiering. Det borde ses som positivt att man uttalar behovet av en investeringsbank för Medelhavsområdet. Det viktiga är att vara ambitiös, vilket innebär att verkligen göra allt vi kan.
Avslutningsvis måste jag nämna Mellanösternkonflikten. Trots att denna process inte är något alternativ till fredsförhandlingar, kan och bör den bidra till ökad förståelse, ömsesidigt beroende och ömsesidig respekt mellan de stridande parterna. Som vi alla vet, är det nödvändigt för att skapa fred i regionen.
Talmannen
Vi har gått igenom listan över talare. Det finns fyra förfrågningar från kammaren om catch the eye-förfarandet.
Christopher Beazley
(EN) Herr talman! Skulle kommissionsledamoten vilja vara snäll att i sitt svar till parlamentet förklara exakt varför den nydöpta ”unionen för Medelhavsområdet” - i stället för ”Medelhavsunionen” - fortfarande är en EU-politik? Jag anser att det är mycket viktigt att hon också beaktar två andra EU-hav: Svarta havet, och dess synergi, och Östersjön, och dess strategi.
Mitt land har ett intresse i Medelhavsområdet. Jag tror att vi har observatörsstatus också. Medlemsstaterna är samväldesmedlemmar och även om jag inte vill irritera mina spanska kolleger så är Gibraltar tekniskt sett fortfarande en del av det brittiska väldet.
Det är mycket viktigt att detta inte bara är ett slags regional avknoppning som resten av EU inte är fullt ut delaktig i - eftersom jag hoppas att unionen ska vara fullständigt delaktig i Östersjön och Svarta havet.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Den ekonomiska och sociala utvecklingen och medborgarnas välstånd i länderna som ingår i unionen för Medelhavsområdet måste vara hållbar. Jag tycker att den nya unionen för Medelhavsområdet även bör ta itu med problemet med klimatförändringar.
Det bor ungefär en miljard människor i Europa-Medelhavsområdet, och regionen står för en tredjedel av världens BNP. Det regionala samarbetet behövs främst för att hantera miljöhot.
På grund av den växande befolkningen och den minskade nederbörden, som orsakats av klimatförändringarna, är dricksvatten ett av de största problemen i området. Partnerskapet för Medelhavsområdet bör ta itu med vattenbrist, vattenförorening, brist på avloppsreningsverk, oljeutsläpp i samband med sjöolyckor, skogsavverkning och jorderosion.
Jag anser att unionen för Medelhavsområdet bör främja bland annat miljöskydd och kampen mot klimatförändringar, både genom anpassning och arbete med de bidragande orsakerna.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Herr talman! Herr Vondra! Fru kommissionsledamot! Jag vill också tacka föredraganden då jag var ganska skeptisk under den första diskussionen om unionen för Medelhavsområdet, och även om det kanske fortfarande är fallet, tycker jag nu att det finns hopp.
Utmaningarna är enorma. Har vi tillräckliga resurser för att ta itu med dem? Vi vet att vi inte har det. Det är fina mål: miljö, energi, kampen mot ökenspridning, invandring. Men vi kan inte knåpa ihop en orealistisk lista som endast skulle skapa besvikelse på andra sidan Medelhavet.
Om kommissionsledamoten tillåter, så skulle jag vilja ta upp ett land som inkluderat trots att det inte gränsar till Medelhavet: det är ett AVS-land som även ingår i unionen för Medelhavsområdet. Mauretanien befinner sig för närvarande i en allvarlig politisk kris. Eftersom Mauretanien är en partner i unionen för Medelhavsområdet och ett AVS-land anser jag att vi i grannskapspolitisk anda bör hjälpa landet ur krisen.
De båda parterna i konflikten ber oss att göra det och det är vårt ansvar att anstränga oss för att hjälpa landet att ta sig ur krisen.
Avril Doyle
(EN) Herr talman! Vatten är en central samarbetsfråga inom hela Medelhavsområdet. Detsamma hoppas jag gäller ett europeiskt supernät eller en högspänd likströmsförbindelse, däribland en länk mellan Spanien och Afrikas nordvästra kust.
Det är av avgörande betydelse att användningen av förnybar energi utökas, däribland vindkraft, vattenkraft, olika soltekniker och andra tekniker. Huruvida man kan förlita sig till förnybar energi vid maximal belastning beror helt och hållet på om vi sprider den tillförda effekten i våra nät från så många källor som möjligt, så att den avgivna effekten alltid kan bemöta efterfrågan. Om vinden inte blåser på Irlands nordvästra kust - och Irland har beskrivits som Europas Saudiarabien i fråga om vindenergi! - kommer vinden att blåsa på Afrikas nordvästra kust, eller så kommer solkraftstationerna i Medelhavsområdet, särskilt i Spanien, att matas in i nätet, eller så kommer de många solcellsinstallationerna i regionen att tillföra effekt.
Detta scenario är en ”win/win”-situation för Medelhavsområdet, för energitryggheten, för energipolitiken och framför allt för en omfattande regional minskning av våra koldioxidutsläpp på grund av vårt nuvarande beroende av fossila bränslen för industrier, transporter, uppvärmning och nedkylning.
Talmannen
Ilda Figueiredo är här nu och kommer att presentera yttrandet från utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män, under catch the eye-förfarandet.
Ilda Figueiredo
I yttrandet från utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män understryks att medlemsstaterna behöver anstränga sig mer för att ratificera konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor, och alla andra människorättsinstrument från FN och ILO. I yttrandet belyser vi även kvinnornas situation och beklagar att den inte ägnats någon särskild hänsyn i kommissionens meddelande, i synnerhet i ”projektdimensionen”, som bör inbegripa främjandet av den geografiska, ekonomiska och sociala sammanhållningen och att man alltid måste beakta lika möjligheter för kvinnor och män samt jämställdhetsperspektivet.
Till sist vill jag lyfta fram oron över fattigdom och social utslagning, som drabbar kvinnor extra hårt. Jag avslutar med att ta upp den svåra situationen i Palestina och Västsahara, där kvinnor och barn är de första offren för krig och exploatering, kort sagt den diskrimineringsprocess som drabbar dessa människor och drabbar kvinnor och barn extra hårt.
Alexandr Vondra
rådets ordförande. - (EN) Herr talman! Till att börja med vill jag tacka er för denna mycket användbara debatt, i vilken en mängd idéer lagts fram. Ni har utarbetat ett mycket intressant dokument.
Var befinner vi oss nu? Vi vet varför vi gör detta: Medelhavsområdet är vår civilisations vagga och därför är det logiskt att vi i Europeiska unionen vill ge det särskild uppmärksamhet. Förra året togs ett franskt initiativ och vi måste hålla denna process i gång och utveckla dess fulla potential.
Så vi vet varför vi gör detta och vad vi vill uppnå. Många av er har betonat hur viktigt det är att Medelhavet blir ett område med fred, stabilitet och säkerhet, där demokratiska principer, mänskliga rättigheter och grundläggande friheter - däribland jämställdhet mellan könen och kvinnors roll i samhället - upprätthålls och respekteras.
Vi vet också hur vi vill nå detta, så vi har unionen för Medelhavsområdet och ett brett spektrum med verksamhet. Ni är mycket väl medvetna om de viktigaste områdena, betoningen på förnybar energi, solkraftsprogrammet och vattenförvaltningsprogrammet. Jag besökte Portugal för bara en vecka sedan och detta land kan tjäna som exempel på hur man utvecklar ett hållbart, dynamiskt program för en förnybar energikälla, vilket är mycket viktigt för Medelhavsområdet.
Vi måste bara agera. När vi träffades förra året, i både Paris och Marseille, kunde vi inte ha förutsett den situation som skulle uppstå i Gaza, men ordförandeskapet, tillsammans med kommissionen, gör tillräckligt för att kunna påbörja genomförandet av alla överenskommelser som vi ingick förra året. Så jag tror att vi rimligen kan förvänta oss att vi, efter slutet av mars, såsom jag informerade er om, kommer att gå vidare med ordförandeskapets senaste verksamhet.
Vårt verksamhetsprogram för 2009 är mycket omfattande: ungefär nio sektorsvisa ministerkonferenser har planerats. Det finns resurser, som såvitt jag vet uppgår till över 1 miljard euro. Så jag tror att vi är redo. Vissa faktorer som är förknippade med situationen i Gaza har orsakat förseningar, men jag tror att vi kan övervinna dem.
Tack för en mycket givande debatt. Vi är naturligtvis redo att bistå er ytterligare.
Benita Ferrero-Waldner
Herr talman! Mina damer och herrar! Det finns givetvis mycket kvar att säga, men jag vill börja med en fråga: på vilket sätt är gemenskapen inblandad i detta?
För det första, är gemenskapsdimensionen viktig i denna fråga, eftersom unionen för Medelhavet är ett projekt som baseras på Barcelonaprocessen och som har fått ärva Barcelonaprocessens regelverk. Regelverket finns alltså där. Vi har lagt ner mycket arbete på det.
För det andra, ingår unionen för Medelhavet i ramen för grannskapspolitiken. Grannskapspolitiken motsvarar den bilaterala politiken och Barcelonaprocessen, medan unionen för Medelhavet utgör den multilaterala delen. Jag kan också nämna att Svarta havet och Östersjön ingår i samma ram, trots att de ligger i norr. Så oroa er inte. Allt finns med, som tur är. Det är vad det franska ordförandeskapet ville, det vill säga att dela ordförandeskapet med Medelhavsländerna och arbeta tillsammans.
I kommissionen har vi även hand om gemenskapens alla framtida projekt, eftersom det är nödvändigt och vi kontrolleras av parlamentet. Endast projekt som kan komma att finansieras med privata medel hanteras annorlunda.
Sekretariatet, som kommer att ligga i Barcelona, ska driva på projekten. Det är så vi tänker oss att det ska gå till, och sen kommer vi att försöka använda privata medel till projekten, eftersom resten kommer att kontrolleras av kommissionen. I början kommer beslut att fattas av de 27 medlemsstaterna, som vanligt, och sen kommer det delade ordförandeskapet åter att kunna samarbeta med de 43 staterna i söder och norr.
Fru Isler Béguin, Mauretanien deltar endast i multilaterala förbindelser, nämligen unionen för Medelhavsområdet, och är inte inblandat i grannskapspolitiken. Det är den enda skillnaden.
Jag kanske ska tillägga att vi i kommissionen trots det tillfälliga avbrottet arbetar i konstruktiv anda för att genomföra fyra av de sex projekt som angetts som prioriteringar: civilskydd, rening av Medelhavet, motorvägar till sjöss och även en solenergiplan. Inom ramen för dessa projekt arbetar vi mycket med förnybar energi, särskilt solenergi, eftersom den och vindenergi och andra energikällor är väldigt viktiga.
Unionen för Medelhavet tilldelas ett ekonomiskt stöd motsvarande 60 miljoner euro i budgeten för 2008-2009, främst via regionala program. Dessutom har 50 miljoner euro redan avsatts till fonden för grannskapsinvesteringar för stöd till investeringsprojekt i regionen.
Vi ville också stödja främjandet av utbytesprogram mellan universiteten, och därför har jag bland annat beslutat att utvidga Erasmus Mundus-programmet till att innefatta länderna i södra Medlehavsområdet så att de kan få extra universitetsanslag.
Fru Isler Béguin, vi är automatiskt involverade i kvinnofrågan enligt Barcelonaprocessens regelverk. Jag minns att jag närvarade vid den första kvinnokonferensen för Medelhavsområdet, som ägde rum 2007 i Istanbul. Vi fortsätter givetvis att arbeta med frågan.
Vi har dock forfarande å ena sedan den bilaterala aspekten, som rör relationerna med varje enskilt land, och å andra sidan, den multilaterala aspekten, som för närvarande är en av de viktigaste angelägenheterna för unionen för Medelhavsområdet.
Jag vill säga ett par ord om sekretariatet: vi planerar att sätta ihop en förberedande kommitté som ska ansvara för att bland annat utarbeta sekretariatets stadgar. Kommissionen har redan gjort stora framsteg i det förberedande arbetet. Stadgarna kommer att ge sekretariatet en rättslig status, och sen kommer de att behöva ett formellt godkännande av de högre tjänstemännen i unionen för Medelhavsområdet.
Till sist vill jag än en gång påpeka hur viktigt det är att den parlamentariska församlingen för Europa-Medelhavsområdet deltar som observatör vid alla möten som hålls i unionen för Medelhavsområdet, och att vi stödjer att den rollen stärks. När Rodi Kratsa åkte till Marseille gav vi henne stort stöd i frågan.
Jag har nog tagit upp de viktigaste punkterna. Det finns såklart massor att tillägga.
Pasqualina Napoletano
Herr talman! Kommissionsledamot Ferrero-Waldner! Herr Vondra! Mina damer och herrar! Jag tycker att debatten har varit väldigt givande och gett klarhet i vissa aspekter av vårt ganska komplicerade system av instrument för bilaterala och multilaterala partnerskap med länderna i söder.
Jag ansluter mig till kommissionsledamot Ferrero-Waldners påpekande att Barcelonaprocessens regelverk fortsätter att gälla, och att just därför skulle vi i parlamentet kanske ha föredragit den första definitionen, nämligen: Barcelonaprocessen: en union för Medelhavsområdet. Då hade det kanske framgått tydligare att vi förstärker ett system som redan har en etablerad grund.
Jag hoppas även, och detta säger jag öppet eftersom jag inte kommer att utarbeta betänkanden längre, att EU:s institutionella ram kan utvecklas. Varför? När vi får en europeisk utrikesminister som delvis kommer att representera kommissionen och rådet, hoppas jag att ministern inte bara blir utrikesminister nummer 28 i ordningen, utan att medlemsstaterna kommer att känna sig representerade av personen, åtminstone i Europa. Då kommer det kanske inte finnas något behov av att ansluta fler stater till EU, men om vi får en högre företrädare som utrikesminister kommer vi kanske att kunna befästa EU:s roll. Vi har arbetat för det, och vi stödjer helhjärtat både att de regionala programmen fortsätter, och, som kommissionsledamoten vet, att parlamentet prioriterar programmen, som enligt många har gett bättre resultat.
Tack allihopa för debatten.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum torsdagen den 19 februari 2009.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Ett nära partnerskap mellan EU och länderna i Medelhavsområdet bör framför allt grundas på respekt för de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen. Förslaget ”Barcelonaprocessen: en union för Medelhavsområdet”, som antogs i Paris den 13 juli 2008, bidrar till fred och välstånd och kan bli ett viktigt steg mot både ekonomisk och territoriell integration, och miljö- och klimatsamarbete.
Det är synd att det sedan Barcelonaprocessen inleddes inte gjorts några betydande framsteg i vissa partnerländer när det gäller anslutningen till och respekt för några av de gemensamma värden och principer som lyftes fram i Barcelonaförklaringen 1995, och som dessa länder själva anslutit sig till (detta gäller framför allt de värden och principer som avser demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen).
Det är oroande hur utbredd fattigdomen och den social utslagningen är i länderna i Medelhavsområdet, och det är kvinnor och barn som drabbas extra hårt. Det är väldigt viktigt att medlemsstaterna och de parter som ingår i Barcelonaprocessen insisterar på att införa jämställdhetsperspektiv i alla konkreta politiska riktlinjer och praktiska åtgärder för att främja lika möjligheter för män och kvinnor. Alla stater som deltar i ”Barcelonaprocessen: en union för Medelhavsområdet” borde ratificera såväl konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor som alla andra människorättsinstrument från FN och ILO, så fort som möjligt.
Tunne Kelam  
skriftlig. - (EN) Jag välkomnar det arbete som utförts för att vidareutveckla EU:s förbindelser i Euromed-regionen. Men jag vill också betona att EU inte får försumma sina andra två hav - Östersjön och Svarta havet. Östersjöstrategin kommer att vara en av prioriteringarna under det svenska ordförandeskapet. Också Svartahavssynergin har en strategisk betydelse. EU måste vara försiktig och hitta en gemensam anda för att utveckla alla dessa regioner på ett balanserat sätt. EU är en integrerad gemenskap och den långsiktiga utvecklingen av alla dess regioner har lika stor betydelse.
Det finns ett tydligt behov av ett nära partnerskap med icke-EU-länderna i Medelhavsområdet som bygger på respekt för de mänskliga rättigheterna och rättssäkerhet. Tyvärr har flera länder fortfarande allvarliga problem på detta område. Jag uppmanar EU:s medlemsstater att ta itu med dessa frågor på största allvar.
Att göra Arabförbundet delaktigt kan vara ett viktigt tillfälle att föra samman alla stater för att gemensamt hitta lösningar på konflikterna i regionen. Jag uppmanar EU:s medlemsstater att inta en balanserad hållning och en roll som förhandlare snarare än att välja sida i olika konfliktsituationer. Det är bara om vi är balanserade som vi kan bidra till att skapa en långsiktig fred i Mellanöstern.
