Biudžeto peržiūra (diskusijos)
Pirmininkė
Kitas punktas - diskusijos dėl Komisijos pareiškimo dėl biudžeto peržiūros.
Janusz Lewandowski
Komisijos narys. - Ponia pirmininke, šiandien Europos Komisija priėmkomunikatą dėl biudžeto peržiūros, kuris čia nedelsiant perduodamas Parlamentui, žmonių išrinktiems atstovams.
Iš pradžių buvo planuota ją atlikti 2008-2009 m., bet dėl įvairių nenumatytų įvykių - pavėluoto Lisabonos sutarties priėmimo, vėlavusio Komisijos paskyrimo ir po to naujos ES strategijos "Europa 2020" priėmimo - tai vyksta dabar, 2010 m. spalio mėn.
Į biudžeto peržiūrą turėtų būti žiūrima kaip į neatsiejamą mūsų apmąstymų apie tai, kaip paversti Europą konkurencingesne, dinamiškesne, įtraukesne ir tvaresne, dalį. Deja, ji negali būti atskirta nuo politinių tikslų. Tai politika, išreikšta skaičiais, ir istoriškai su diskusijomis dėl biudžeto visada buvo siejamos konkrečios politinės aplinkybės. Praeityje tokios aplinkybės buvo susijusios su bedrąja rinka, bendra valiuta ir plėtra.
Šį kartą galėtume pageidauti geresnių politinių tikslų, nes atsirado aiškių naujų pareigų, kylančių iš Lisabonos sutarties. Taip pat aišku, kad turime rasti bendrą Europos atsaką į bendrus iššūkius klimato kaitos, energetikos, saugumo ir migracijos srityse.
Antra vertus, girdime daug euroskeptikų nuomonių apie Europą, įskaitant euroskeptikų nuomones apie Europą po krizės. Tvyro tikra įtampa - ar net priešiškumas - ir mes turime pašalinti šią įtampą. Mums reikalingas bendras sutarimas; mums reikalingas bendras sprendimas dėl naujos finansų perspektyvos.
Turime remtis patirtimi, ir tai irgi yra biudžeto peržiūros dalis. Patirtis moko mus, kad turime iš naujo atkurti pusiausvyrą tarp numatomumo ir lankstumo. Nuo įvedimo 1988 m. finansinprograma užtikrino Europai biudžetinę drausmę ir numatomumą, suteikdama mūsų regionams, ūkininkams ir mokslininkams pakankamai laiko pasirengti ir realizuoti savo projektus.
Tai realus laimėjimas. Deja, dėl šio numatomumo labai sumažėjo lankstumas, ir praeitis mums parodė, kokį pavojų mums gali kelti netikėti pokyčiai. Galime didžiuotis tam tikrais veiksmais - dosnia ir greita reakcija į Pakistano potvynius ir problemas Haityje - bet apskritai esame lėti. Prireikvienerių metų lėšoms pagalbos maistu priemonei sutelkti. Esame lėčiausi pačioje ES ir greičiau reaguojame į išorės iššūkius.
Vadinasi, mums reikia daugiau lankstumo. Mums reikia turėti daugiau laisvės perkelti lėšas ir nepanaudotas maržas, pavėlinti arba paankstinti išlaidas. Atliekant biudžeto peržiūrą siūlome fiksuotas maržas, kurios būtų didesnės finansinės perspektyvos pabaigoje, taip pat sudaryti į veiklos rezultatus orientuotus rezervus.
Dar vienas veiksnys, į kurį reikia atsižvelgti, yra, žinoma, ekonomikos krizė, ir sumaniai naudojant naująsias biudžeto funkcijas galima būtų parengti nedidelius antikrizinius paketus, skirtus sektoriams arba vietovėms. Paketai galėtų būti naudojami kaip užstatas paskoloms gauti, nepažeidžiant mokėjimų balanso. Taip pat jie galėtų būti panaudoti kaip Stabilumo ir augimo pakto stiprinimo priemonė.
Norėčiau paminėti dar vieną biudžeto peržiūros veiksnį, būtent tai, kad diskusijas dėl prioritetų visada nustelbia grynojo subalansuotumo klausimas, t. y. su sąžininga grąža susijęs požiūris į biudžetą, kuris atsiranda dėl Europos biudžeto pajamų sudėtingumo. Tačiau rasti išeitį iš šio užburto rato būtų galima, jeigu skatintume atvirą, be tabu mąstymą ir galėtume analizuoti ne tik ES biudžeto išlaidas, bet ir pajamas.
Kaip Pirmininkas J. M. Barroso pareišksavo kalboje dėl padėties Europos Sąjungoje, tai diskusija ne apie tai, kiek išleisti pinigų - daugiau ar mažiau; tai diskusija apie tai, kaip juos protingiau panaudoti. Per biudžeto peržiūrą pateikiama daug pasiūlymų, kaip kurti Europos pridedamąją vertę, kaip iš naujo apibrėžti Europos biudžeto teisėtumą.
Tai turi būti padaryta. Kaupiame išteklius Europos lygmeniu, leisdami valstybėms narėms sumažinti savo išlaidas, išvengti dubliavimo ir gauti geresnę jų investicijų grąžą.
Pavyzdžiu galėtų būti mokslinių tyrimų ir infrastruktūros sritis. Galima imtis nuoseklių ir koordinuotų veiksmų atsakant į bendrus iššūkius, ypač jeigu patiriamos tarpvalstybinės pasekmės, o tai įprasta energetikos, saugumo, migracijos ir klimato kaitos srityse.
Taip gali būti daroma rodant solidarumą gamtinių ar žmogaus sukeltų nelaimių atvejais; taip pat tai gali ir turi būti daroma skatinant priemones, kurios leistų mums energingiau veikti pasaulinėje arenoje ir padidinti Europos kaip didžiausios paramos teikėjos (teikiančios 55 proc. visos paramos) matomumą.
To nepakanka. Mums reikia - ir tai taip pat yra biudžeto peržiūros dalis - riboti administracines išlaidas. Taip pat reikalingas gerokai profesionalesnis didelių projektų valdymas ir - tai atskira biudžeto peržiūros priedo dalis - naujoviška finansinpriemonė, kuri viršytų 1 proc. Europos biudžeto.
Nuosavi ištekliai galų gale viską nulemia (galbūt atimu laiką, skirtą apibendrinimams). Pradėjus diskutuoti šiuo klausimu, taip lengva kritikuoti dabartinę sistemą, kaip neteisingą, painią ir prieštaraujančią Sutartims, bet lengva išprovokuoti ir nepagrįstus kaltinimus.
Reikia pasakyti, kad Lisabonos sutartimi aiškiausiai reikalaujama, kad sprendimai dėl nuosavų išteklių būtų priimti vienbalsiai, o po to ratifikuoti visų valstybių narių. Nacionaliniam suverenumui mokesčių srityje joks pavojus nekyla.
Tačiau verta pasvarstyti, ar reikalinga pradiniam planui artimesnsistema, kuri užtikrintų didesnę Europos Sąjungos autonomiją ir suteiktų galimybę valstybėms narėms konsoliduoti savo viešuosius finansus progresyviai mažinant savo tiesioginius įnašus. Pirmiausia galėtume panaikinti dirbtinius PVM atskaitymus. Pateikiame šešias galimas priemones, kurios paminėtos pranešime ir įvertintos skaičiais priede; bet, žinoma, nieko nėra idealaus. Tai nepakeistų nacionalinio įnašo, o tik jį papildytų.
Diskusijos dėl biudžeto peržiūros yra kvietimas rengtis svarbiam Europos Sąjungos biudžetiniam laikotarpiui ir jį pradėti. Tikiuosi bendradarbiavimo su Europos Parlamentu. Mūsų visų pareiga parodyti, kad Europos Sąjunga geba atsakyti į iššūkius ir kad biudžetas - kai protingai nustatomi tikslai - galėtų būti priemonė, kuri padėtų atkurti pasitikėjimą mūsų Europos projektu.
Ačiū už dėmesį.
Joseph Daul
PPE frakcijos vardu. - (FR). Ponia pirmininke, ponai ir ponios, 2011 m. biudžetas yra pirmasis biudžetas, dėl kurio Parlamentas turėjo derėtis ir balsuoti naudodamasis naujomis galiomis, kurios jam suteiktos Lisabonos sutartimi. Tai pirmasis biudžetas, kai mes, užuot raginę didinti bendrą išlaidų apimtį, kaip siūlKomisija, teikiame pirmenybę realistiniam ir politiniam požiūriui.
Šis požiūris buvo realistinis dėl to, kad mūsų valstybės narės buvo raginamos dėti beprecedentes pastangas stabilizuoti ir apkarpyti savo viešuosius finansus. Europos liaudies partija (krikščionys demokratai) buvo pirmieji, paraginę tai padaryti. Viešųjų išlaidų sumažinimas iš esmės yra būtina sąlyga norint, kad mūsų ekonomikos taptų konkurencingesnės ir palankiomis sąlygomis konkuruotų tarptautiniu lygmeniu. Štai kodėl mums nekyla mintis prašyti dvidešimt septynių valstybių narių šių metų biudžete numatyti išlaidas, kurios neatitinka mūsų piliečių siekių nacionaliniu lygmeniu.
Vis dėlto mūsų požiūris yra ir politinis, nes manome, kad 2011 m. biudžetas negali būti atsietas nuo bendro ateities finansų konteksto ir ypač nuo to kito 2014-2020 m. ciklo perspektyvos.
Ponios ir ponai, jeigu ir egzistuoja tikslas, kurio turi siekti mūsų Parlamentas šios kadencijos metu, tai tas tikslas yra užtikrinti, kad Europos politika būtų finansuojama proporcingai tam, kas pastatyta ant kortos. Užuot kėlus klausimą dėl didesnių lėšų, verčiau užtikrinti, kad Europos Sąjungos iškelti uždaviniai galėtų būti pasiekti skiriant atitinkamą finansavimą. Mūsų valstybės narės galėtų netgi sutaupyti, sumažinti savo įnašus į Bendrijos biudžetą, jeigu jos pasirengtų Europos finansų sistemos, kuri dabar yra pasenusi, pakeitimams ir naudotųsi nuosavais ištekliais. Išleisti eurą Europos lygmeniu yra pelningiau ir našiau, negu tą patį eurą išleisti nacionaliniu lygmeniu, nes Europos eurui nereikia dengti deficito.
Šiuo metu nacionaliniu lygmeniu euro vertkai kuriose šalyse kritusi perpus ar net daugiau. Be to, nacionaliniu lygmeniu kiekvienas dar "nesutaupytas" euras grįžta per sanglaudos, kaimo plėtros ir inovacijų skatinimo fondus. Prašau Tarybos rimtai apsvarstyti šį naują požiūrį į Europos finansus. Dėkoju Komisijos nariui J. Lewandowskiui už tai, kad jau pradėjo dėl to tartis su mūsų finansų ministrais.
Europiečiai turi teisę žinoti, kiek išleidžia jų vietos, regionų, visos valstybės ar Europos viešosios institucijos. Valstybės narės turi būti pasirengusios priimti šį iššūkį. Pone Tarybos pirmininke, ponai ministrai, jūsų rankose visos galimybės pradėti šias diskusijas ir derybas, kad valstybės narės galėtų žengti pirmyn, kad Briuselio skirstomi eurai galėtų būti gražinti valstybių narių piliečiams ir būtų gerokai veiksmingiau panaudoti, taip pat ir kuriant darbo vietas Europos lygmeniu. Labai prašau pasinaudoti šia galimybe. Turite įteikti mums Kalėdų dovaną ir pasakyti mums, kad, vadovaujant jums, kaip Tarybai pirmininkaujančiai valstybei narei, prasideda rimta diskusija ir rimtos derybos dėl Europos nuosavų lėšų ir nuosavų išteklių. Užtikrinu jus, kad, jeigu sugebėsime tai įgyvendinti, to neužmiršime ilgus metus.
Stéphane Le Foll
S&D frakcijos vardu. - (FR) Ponia pirmininke, pone M. Watheletai, pone Komisijos nary, norėčiau pakalbėti negrįždama prie diskusijų, kurios vyko iki šiol.
Diskutavome dėl 2011 m. biudžeto sudėtingomis mums gerai žinomomis aplinkybėmis, t. y. esant giliai krizei, dėl kurios neigiamo poveikio visoje Europoje nacionaliniu lygmeniu išaugo viešojo sektoriaus deficitas; dėl to galimos dvi hipotezės. Arba dėl šių viešojo sektoriaus deficitų nacionaliniu lygmeniu reikės riboti Europos deficitą, arba šie deficitai nacionaliniu lygmeniu turi pastūmėti įvykių eigą nauja kryptimi ir padėti atsigauti Europos lygmeniu. Taigi kilęs toks klausimas.
Prašau jūsų, pone Komisijos nary, pamėginti, pirmiausia diskusijos dėl biudžeto peržiūros metu, kai pradėsime kalbėti apie biudžeto perspektyvas po 2013 m., neįklimpti į šį krizės kontekstą, nebent ketinate man ir visiems Europos piliečiams pasakyti, kad krizEuropoje tikrai truks dar ilgai.
Iš tiesų visa mūsų problema susijusi su krizės suvaldymu, mūsų deficitų ir skolos sumažinimu bei pasirengimu išeiti iš krizės. Štai čia ir kyla biudžeto klausimas. Mums pavyks įveikti krizę, jeigu - kaip ką tik pasakJoseph Daul - Europos biudžetas, būdamas tikrai europinis, galės užtikrinti mums išteklius, kurie padėtų atkurti tai, ko šiandien mums nepakanka, t. y. ekonomikos augimą, darbo vietų kūrimą, inovacijas, mokslinius tyrimus. Būtent tai pastatyta ant kortos ir turėtume svarstyti biudžetą atsižvelgdami į tai, o ne daryti tai, ką pernelyg dažnai esame linkę daryti, t. y. nuolat įkyriai dejuoti dėl krizės ir deficito problemų, ir Taryba šioje srityje išties yra nepralenkiama.
Pastebėjau, kad Dovilyje Vokietijos kanclerir Prancūzijos prezidentas, nepasitarę su ponu H. Van Rompuy, netgi paskelbė, jog galvojama pakeisti Sutartis, siekiant bausti tas valstybes nares, kurios ateityje nesilaikys biudžetinės drausmės.
Tokia padėtis šiandien Taryboje, o Parlamentas prašo, ypač Komisijos, tik vieno dalyko - stengtis toliau įgyvendinti Europos projektą, ir tai galima daryti vykdant biudžetą.
Taigi buvo paminėta keletas klausimų, dėl kurių vieningai sutariama. Reikia didesnio lankstumo. Be abejo, mes kartu privalome stengtis rasti galimybę parengti lankstesnį biudžetą, nes tai būtina; ant kortos pastatytas Europos gebėjimas reaguoti. Žinoma, tai ir prioritetų nustatymo bei veiksmingo Europos biudžeto sudarymo klausimas. Tikriausiai visi pritariame, kad tai neišvengiama. Vis turime vieni su kitais susitarti, kad būtina parengti tvarkaraštį ir kartu nustatyti mūsų tikslus. Pone Komisijos nary, tai neturi likti tuščiais žodžiais, pažadais ir rašytiniais tekstais, kurie be galo įdomūs ir kuriems beveik 100 proc. pritariu.
Dabar turime grįžti prie praktinių dalykų ir ypač esminio klausimo, kurį vis minėjome, t. y. nuosavų išteklių. Ką gi turėtume daryti siekdami užtikrinti nuosavus išteklius ateities Europai, tiksliau, visiems Europos piliečiams, kad vėl grįžtume į ekonomikos augimo kelią ir netgi tiesesnį kelią, kuriuo turi pasukti rytdienos Europa?
Laukiame jūsų plataus užmojo pasiūlymų, pone Komisijos nary.
Guy Verhofstadt
ALDE frakcijos vardu. - (FR) Ponia pirmininke, norėčiau tik pasakyti, kad manau, jog Komisija parenggerą dokumentą, išskyrus tai, kad jis vėluoja 15 mėnesių.
Kitu atveju tai, kad laikotarpio vidurio peržiūra būtų reikėję atlikti prieš 15 mėnesių, būtų smulkmena ir dėl to jos daugiau nereikėtų minėti. Iš tiesų kaskart, kai vyksta derybos, mums pristatoma laikotarpio vidurio peržiūra, kuri pradedama nustatytam laikotarpiui baigiantis. Tai nepriimtina ir neturi kartotis.
Antra, šio teksto esminis klausimas susijęs su nuosavais ištekliais. Kodėl? Todėl, kad tai yra Europos Sąjungos pagrindas. ES įkūrėjai kūrEuropą, pagrįstą nuosavais ištekliais, t. y. muitų tarifais, importuojamų žemės ūkio produktų mokesčiais ir PVM. Tai ir viskas. Nacionaliniai įnašai atsirado dėl permokų gražinimo britams. Tokia realybė. Dėl to turime grįžti prie nuosavų išteklių kaip finansinio pagrindo. Turime tai daryti dabar, nes tai vienintelis būdas Europai žengti pirmyn. Tai turime daryti ir dėl demokratijos.
Demokratijoje būtinas vienintelis dalykas: kad žmonės mokėtų savo individualius mokesčius tiesiogiai Europai ir taip per šiuos išteklius galėtų prisidėti prie Europos Sąjungos veikimo ir jį kontroliuoti.
Mano antroji pastaba, ponia pirmininke, iš esmės susijusi su dalykais, apie kuriuos čia kalbama: kad turime sumažinti ES biudžetą ir įnašus Europos lygmeniu, kad būtų pagerinti viešieji finansai; tai - niekų kalbos. Tikrovtokia, kad biudžetų deficitai - biudžetų deficitai Europoje - dabar pasiek868 mlrd. EUR, arba 7 proc. Europos Sąjungos BVP. Jeigu ir toliau laikytumėmės idėjos pažaboti išlaidas Europos lygmeniu ir visiškai įšaldyti Europos biudžetą, tie 868 mlrd. EUR sumažėtų iki 860 mlrd. EUR. Tokia iš esmės yra tikrovė. Iš tikrųjų reikėtų veikti priešingai: perkelti kompetencijos sritis nuo nacionalinio į Europos lygmenį, kad sumažėtų valstybių narių išlaidos.
Gynyba, moksliniai tyrimai, diplomatija, infrastruktūra - tai tos sritys, kuriose Europa gali veikti geriau ir kurios gali padėti sumažinti deficitą. Taigi jūs, pone Tarybos pirmininke, su savo kolegomis dabat turite laikytis tokio požiūrio: nuosavų išteklių klausimu turi būti siekiama pažangos, priešingu atveju negausite pritarimo 2011 m. biudžetui.
Bas Eickhout
Verts/ALE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, dėkoju ponui Komisijos nariui už biudžeto peržiūrą, kuri pagaliau pradėta. Šioje biudžeto peržiūroje lemiamas dalykas yra tai, kad ketiname kritiškai išnagrinėti, ar ES ištekliais pasiekta tai, kas ketinta. Daug pinigų tenka žemės ūkiui ir sanglaudos fondams; ar šiomis sumomis pasiekiame tikslus, kuriuos užsibrėžėme? Turiu pasakyti, kad biudžeto peržiūroje keliama per mažai tokių klausimų.
Pažvelkime į ateitį. Labai pritariu jūsų nuostatai, pone Komisijos nary, kai jūs sakote, kad turime galvoti apie 2020 m. strategijoje numatytus tikslus, t. y. inovacijų diegimą, kovą su klimato kaita, skurdo išnaikinimą, darbo vietų kūrimą. Šiems tikslams turėtų būti skiriamas didžiausias dėmesys ir šiais tikslais turėtų būti remiamasi ir atliekant biudžeto peržiūrą. Tai reiškia, kad tam tikru mastu bus paliesta ir mūsų žemės ūkio bei sanglaudos politika, ir šiose srityse tikimės iš Komisijos keletos tinkamų ir plataus užmojo reformų, kad būtų užtikrinta, jog žemės ūkio ir sanglaudos politika tikrai prisidės prie skurdo naikinimo, išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio sumažinimo, inovacijų diegimo ir darbo vietų kūrimo. Pasakysiu dar kartą: tai labai svarbu.
Dabar pakalbėsiu apie tam tikras itin svarbias idėjas, kurias keliate, pvz., naujas idėjas dėl privačių investuotojų. Turiu pasakyti, kad klausimas dėl privačių investuotojų kilo ir anksčiau, bet atsižvelgdami į ITER ir "Galileo" projektų patirtį žinome, kad tokių investuotojų nėra, todėl turime užtikrinti, kad, jei jie nerodo susidomėjimo, nesiremsime prielaida, kad jų atsiras.
Kalbant apie Europos investicijų banką, taip, mėginkite jį įtraukti, bet labai svarbi EIB demokratinatskaitomybė. Kaip kitaip galėtume būti tikri, kad jo investicijos taip pat duoda naudos?
Baigiant, dėl nuosavų išteklių. Vėl minimas finansinių sandorių mokestis, bet iš ECOFIN tarybos šią savaitę žinome, kad Komisija nepalaiko finansinių sandorių mokesčio, jo nėra net J. M. Barroso sąraše, parengtame G20 viršūnių susitikimui. Vis dėlto šiame dokumente sakoma, kad galbūt tokios rūšies pajamomis verta pasinaudoti. Kokia tikroji Komisijos pozicija dėl finansinių sandorių mokesčio, nes Komisijos nuomonšiuo klausimu nenuosekli ir miglota?
Marta Andreasen
EFD frakcijos vardu. - Pone pirmininke, pristatydama daugiametės finansinės programos laikotarpio vidurio peržiūrą, Europos Komisija skelbia blogą žinią, kuri, manau, sukels nerimą visiems europiečiams, bet ypač britams. Matomos kuklios pastangos apriboti bendros žemės ūkio politikos išlaidas, bet į akis krinta daug radikalesnis bandymas panaikinti permokų grąžinimą Didžiajai Britanijai. Dar blogiau, aiškiai ketinama sukurti naujus nuosavus išteklius. Dabar Europos Sąjunga kaip vagilnori tiesiog apiplėšti Didžiosios Britanijos mokesčių mokėtojus. Ar tai būtų anglies dvideginio mokestis, ar bankų, ar koks kitas mokestis, neabejotinai mokesčių mokėtojai kentės labiau.
Žmonės, matydami, kaip ES savinasi jų pinigus, vis labiau piktinsis dėl švaistymo ir skaidrumo trūkumo ES. Naikinant permokų grąžinimą ir įvedant naują Europos mokestį - vadinkime jį tikruoju vardu - nereikės keisti Sutarties. Vis dėlto Vokietijos kanclerei ir Prancūzijos prezidentui pasiekus susitarimą įvesti politines sankcijas siekiant užtikrinti finansų stabilumą tokių pakeitimų reikės.
Jeigu ES nori daugiau galios, ji turi gauti valdomųjų pritarimą. Jeigu ES politikai nori naujos Sutarties, pirmiausia jie turi surengti žmonėms referendumą. Dabar "geležinis Deividas" turi progą įvykdyti savo sulaužytą pažadą surengti ES referendumą. Patikėsiu, kai pamatysiu.
Salvador Garriga Polledo
(ES) Pone pirmininke, būtų buvę įdomu, jei, užuot išėjęs iš posėdžio, ponas G. Verhofstadt būtų perskaitęs ir Europos Komisijos dokumentus. Viename iš jų aiškinama, būtent, kad ši biudžeto peržiūra buvo atidėta, nes buvo susitarta su Parlamentu ją atlikti, kai įsigalios Lisabonos sutartis. Garbės žodis!
Norėčiau padėkoti Komisijos nariui už pateiktą mums komunikatą, kuriame protingai svarstoma, kaip finansinės perspektyvos veikiki šiol ir kaip turėtų veikti ateityje.
Taip pat norėčiau padėkoti už tai, kad buvo išryškintos šių finansinių perspektyvų silpnosios vietos, ypač skandalingas dabartinės finansinės programos nepritaikymas reaguoti į netikėtai atsiradusius poreikius.
Taip pat norėčiau jums priminti, kad iki šiol vienintelis atsakas susidūrus su netikėtais poreikiais būdavo perkelti žemės ūkiui skirtas lėšas kitiems dalykams finansuoti. Tai negali ilgiau tęstis.
Visgi, pone Komisijos nary, nors ir suprantu sunkią jūsų dabartinę padėtį pristatant peržiūrą, kuri jokiu būdu negali būti painiojama su persvarstymu, ir nors pripažįstu, kad jūs tikrai puikiai atlikote savo darbą, negaliu atsispirti pagundai garsiai perskaityti memorandumą, pridedamą prie pateikto pareiškimo:
. "Europos Sąjungos biudžeto peržiūra: Dažnai užduodami klausimai". "Kas yra komunikatas dėl biudžeto peržiūros?" "Kas į jį neįtraukta?" "Kodėl atliekama biudžeto peržiūra?"
. (ES) Trys labai paprasti klausimai, siekiant paaiškinti tai, kas nepaaiškinama: būtent, kad šiame komunikate, deja nepateikiami skaičiai.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Pone pirmininke, aš dar prisiminu, kaip mes visada su šiokiu tokiu gailesčiu žvelgėme į Sovietų Sąjungos daugiamečius planus, bet, jei neklystu, jie buvo sudaromi tik penkeriems metams, o mes dabar rengiame labai nelanksčius daugiamečius biudžetus septyneriems metams. Mano nuomone, viena iš pagrindinių problemų šiuo metu - ir tai patvirtino komisaro J. Lewandowskio žodžiai šia tema - yra ta, kad mes per daug dėmesio skiriame lankstumui. Šiaip ar taip, tai naudinga tik interesų grupėms, iš to nauda tik visuomenės viršūnėlėms.
Žinoma, mes balsuojame vienbalsiai, ir tai pagrindinproblema. Dabartinis ES biudžetas tarnauja tik interesų grupėms: interesų grupėms žemės ūkyje, žuvininkystėje, sanglaudos srityje, taip pat "senajai" pramonei, jeigu galima ją taip pavadinti. Interesų grupės kelia pavojų dinamiškai ekonomikai, kurios norime Europoje.
Žiūriu į Europą, ir ypač biudžetą, kaip į labai didelį tanklaivį, pakrautą žaliavinės naftos. Sunku pakeisti jo kursą, bet dabar turime galimybę ištraukti jį iš vandens ir pastatyti remontui. Pasinaudokime šia galimybe ir pasvarstykime, ar negalime šį didelį tanklaivį paversti keletu gerokai mažesnių greitaeigių katerių.
Baigiant, kalbant apie nuosavus išteklius, jie svarbūs ne tik dėl to, kad Europa turėtų savo nuosavus išteklius, bet ir dėl to, kad jie leistų mums įveikti neigiamą valstybių narių įnašų poveikį. Valstybės narės suinteresuotos tik vienu dalyku - išpešti kuo daugiau pinigų iš Europos biudžeto, ir tam užkirstų kelią nuosavų išteklių sistema.
László Surján
(HU) Komisijos narys tik ką pasakė, kad biudžetas - tai politika, išreikšta skaičiais. Mums visiems gerai žinomas šis posakis, bet, brangus Komisijos nary, kur skaičiai šiame dokumente? Jų visiškai nėra. Taigi dabar nežinau, apie ką pagaliau kalbama. Apie laikotarpio vidurio peržiūrą? Apie tai jau šnekėjo prieš mane kalbėjusieji. Na, dabar jau trečiasis ketvirtis, ir nežinau, kada pabaigsime šią peržiūrą. Vis dėlto norėčiau užduoti klausimą. Jis skiriamas ir Tarybai. Galbūt jis pasieks ją per vertėją. Norėčiau pasakyti, kad turime užbaigti šią peržiūrą, ar kaip kitaip norėtume ją pavadinti, šiais metais. 2011 m. nebus jokios prasmės gaišti laiką darant darbą, kurį norėjome padaryti 2008 m. arba kurį turėjome padaryti 2008 m.
Manau, turėtume tęsti darbą dėl kitos finansinės programos, kurį tam tikru mastu jau pradėjome. Rimtai dirbama Parlamente, manau, ir kitose susijusiose institucijose. Šis darbas turėtų apimti drąsias reformas. Čia buvo iškeltas nuosavų išteklių klausimas. Susidariusi tikrai negalima padėtis, kai esame vienintelis pasaulyje biudžetą rengiantis ir už jį prieš rinkėjus neatsakantis Parlamentas, nes ne mes paimame šias lėšas iš piliečių, bet tarpininkai, nacionalinės vyriausybės.
Ar turime nerimauti dėl valstybių narių suvereniteto, kurį pats Europos Parlamentas atima iš piliečių, primesdamas joms savo išlaidas, bendras Europos išlaidas? Žinau, tai sunkus klausimas. Suvereniteto problema labai svarbi. Ir dar viena labai svarbi problema, pone pirmininke, būtent: tai, ką mes išleidžiame, turėtų atitikti subsidiarumo kriterijus, ir mes nenorėtume perduoti Europai jokių klausimų, kuriuos turi spręsti pačios valstybės narės. Ačiū jums už dėmesį.
Reimer Böge
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, viena vertus, pripažįstu Komisijos pastangas šiuo komunikatu sustiprinti šią diskusiją dėl biudžeto peržiūros; antra vertus, noriu atvirai prisipažinti, kad peržiūros pasiūlymus, pagrįstus bendru 2006 m. pareiškimu, ir tuo metu, ir šiandien įsivaizdavome kitaip. Jeigu prisiminsime to pareiškimo turinį, jame sakoma, kad iki 2014 m. nebus atliekama jokia peržiūra. Tačiau - kaip jau sakiau anksčiau - tai reiškia, kad esminių Lisabonos sutarties politikos elementų, bent tų, kuriuose kalbama apie biudžetą, įgyvendinimas bus atidėtas iki 2014 m. Taigi kyla klausimas, ar galime sau leisti tai daryti, ypač atsižvelgiant į globalizacijos kontekstą, kai kyla abejonių dėl Europos Sąjungos gebėjimo veikti politiniu, taip pat ir ekonominiu lygmeniu, ir ar galime už tai prisiimti atsakomybę. Man susidaro įspūdis, kad tuometinės Komisijos ir pono R. Prodi pasiūlymai buvo pernelyg plataus užmojo, o dabartinės Komisijos - pernelyg atsargūs.
Žinoma, kai žengsime kitą žingsnį, prieš reikalaudami daugiau pinigų, svarbu pirmiausia sutelkti dėmesį į geresnę teisėkūrą, siekiant skatinti ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą, taip pat į programų supaprastinimą, veiksmingumą ir jų įgyvendinimo sąnaudų mažinimą. Tai, beje, taikytina ir mokslinių tyrimų sričiai, kurioje susidardeficitai, o Audito Rūmai rodo tik geltonas ir raudonas korteles. Reikia ir naujų finansinių priemonių, taip pat diskusijų apie tai, ką darysime su dideliais inovacijų, pramonės ir mokslinių tyrimų projektais, tokiais kaip ITER ar "Galilleo", arba energetikos projektais. Pritarsime jiems, ar ne? Jeigu pasakytume "taip", ar jie būtų tinkamai, tik kitokiu būdu nei anksčiau, finansuojami iš Europos biudžeto per bendrąsias daugiametes finansines programas iki juos užbaigiant?
Turint mintyje kartais klaidinančias kalbas valstybių narių lygmeniu, leiskite man dar kai ką pasakyti dėl nuosavų išteklių. Visiškai teisėta ir atitinka Sutartį - faktiškai Sutartis to reikalauja - rūpintis nuosavais ištekliais, nes Sutartyje pasakyta, kad, neatsižvelgiant į kitas pajamas, visų pirma savo išlaidas turime dengti iš nuosavų išteklių. Mes visi turėtume dalyvauti šioje diskusijoje.
Jean-Luc Dehaene
(NI) Pone pirmininke, daugiametės finansinės programos laikotarpio vidurio peržiūra, kurią šiandien mums pristato Komisija, yra ir nuvilianti, ir teikianti vilčių. Dokumentas nuvilia dėl to, kad nenumatoma galima šios daugiametės programos peržiūra 2010-2012 m. Vis dėlto pasirodė, kad 2011 m. biudžetas yra netinkamas. Iš tiesų finansinėje programoje neatsižvelgiama nei į naujas užduotis pagal Lisabonos sutartį, nei į strategijos "Europa 2020" tikslus. Tai tikrai nepriimtina. Reikia bent numatyti didesnio lankstumo galimybę. Laimei, ir Komisija tam pritaria. Didesnis lankstumas turėtų būti taikomas ne vėliau kaip nuo 2012 m. Kita vertus, dokumentas teikia vilčių, nes Komisija pagaliau pradeda diskusijas dėl nuosavų išteklių. Artimiausiais metais dėl to gali kilti karštų diskusijų; sunkių, bet neišvengiamų.
Sutartyje sakoma, kad ES biudžetas turi būti finansuojamas iš nuosavų išteklių. Šiuo metu 80 proc. ES biudžeto sudaro pervedimai iš nacionalinių biudžetų. Tai ne Europos nuosavi ištekliai, bet dalis nacionalinių biudžetų išlaidų. Tai didina nacionalinių biudžetų deficitus, kuriuos siekiama sumažinti Europos stabilumo ir augimo paktu, taigi valstybės narės stengiasi tuos pervedimus sumažinti. Kartu jos tikisi daugiau iš Europos, kaip matyti iš Lisabonos sutarties ir strategijos "Europa 2020".
Turime įveikti šį prieštaravimą. Tai gali būti padaryta tik pereinant prie tikrų nuosavų išteklių. Tada būtų įmanoma taip pat sumažinti valstybių narių įnašus ir padidinti ES išteklius. Kaip galimus nuosavų išteklių šaltinius Komisija nurodo naujus mokesčius, tiesiogiai susijusius su Europos lygmens politikos sritimis. Kaip pavyzdį paminėsiu klimato kaitos politiką ir finansų sektoriaus reguliavimą. Tikėkimės, kad ir Europos Taryba, ir Europos Vadovų Taryba supras, kad reikia nedelsiant pradėti naują diskusiją dėl nuosavų išteklių, susijusią su finansinės perspektyvos po 2014 m. parengimu.
Sidonia Elżbieta Jędrzejewska
(PL) Pone pirmininke, pone Komisijos nary, labai džiaugiuosi, kad pagaliau turime šį dokumentą. Malonu, kad jis parengtas ir dabar mums pateiktas. Žinoma, visada atsiras reiškiančių nepasitenkinimą, kad tai buvo galima padaryti anksčiau ir pan. Manau, kad visų pirma turėtume šiuo metu pagirti vieną šio dokumento savybę - tai, kad jame iškeliami klausimai, kurie anksčiau buvo tabu. Dabar jokių klausimų, susijusių su biudžetu, neturėtume laikyti tabu ir turėtume kalbėti apie viską, taip pat apie nuosavus išteklius.Tai tikrai pagirtina.
Taip pat norėčiau perspėti dėl tam tikro pavojaus, susijusio su diskusija dėl nuosavų išteklių. Kaip žinome, tai labai sunki diskusija, tokia, kuri gali lengvai užkirsti kelią visiems kitiems pokalbiams apie tai, koks turėtų būti Europos Sąjungos biudžetas ir ko mus išmokdabartinfinansinprograma. Neturime leistis įvaromi į akligatvį. Turime išplėsti mūsų diskusijos apimtį ir neįklimpti ties vienu - nuosavų išteklių - klausimu, nes tada, tiesą sakant, būtų neįmanoma rasti sprendimą.
Norėčiau pabrėžti, kad Europos Sąjungos pajamos turi būti stabilios ir numatomos. Turime visada prisiminti didįjį Europos Sąjungos biudžeto pasiekimą - tai, kad jis iš esmės yra subalansuotas. Tai biudžetas, kuris mūsų neklampina į skolas. Ši vertybturi ir toliau būti pagrindinis principas. Be to, norėčiau pabrėžti, kad nuosavi ištekliai užtikrintų Europos Sąjungos pajamų stabilumą ir numatomumą, be to, neįklampintų mūsų į skolas. Manau, reikia apie tai pagalvoti ir prisiminti, kad dabartinės Europos Sąjungos pajamos, pagrįstos atskirų valstybių narių bendruoju nacionaliniu produktu, nėra tokia bloga sistema, kad turėtume jos atsisakyti.
Mano nuomone, naujoji sistema turėtų būti senosios ir naujosios derinys. Turėtume daugiausia mąstyti apie reformą, bet ir neatmesti a priori geros tradicijos. Kitaip tariant, tęstinumas ir permainos vieni kitiems netrukdo. Turėtume pradėti nuo to, kas sėkmingai veikia, ir šito neatsisakyti, kad neįklimptume į diskusiją tik apie nuosavus išteklius ir kad iš esmės galvotume apie tai, kaip parengti naują finansinę programą.
Seán Kelly
Pone pirmininke, biudžetų peržiūra visada reikalinga. Tai pasakytina apie šeimas, Europos Sąjungą ir pasakytina netgi apie Feidžiną iš "Oliverio Tvisto". Kai jo smulkus vagiliavimo verslas ėmstrigti, jis pasakė: "Manau, turime viską permąstyti iš naujo".
Malonu, kad ir mes čia viską permąstome iš naujo. Ypač galime daug nuveikti, kad tai, dėl ko stengiamės, taptų priimtiniau valstybėms narėms ir piliečiams.
Pirma, tikslas sumažinti biurokratiją 25 proc. - tikėkimės, ir daugiau - yra labai patrauklus ir paperkantis. Antra, turime nustoti mušti į savo vartus. Deja, pritariu kai kuriems euroskeptikams, kurie sakė, kad didinti reprezentacinių išlaidų biudžetą buvo neprotinga. Tai buvo vanduo ant euroskeptikų malūno ir, manau, nuvyleuroentuziastus. Trečia - ir tikrai svarbu - labai pageidautina kelti klausimą dėl nuosavų išteklių sistemos sukūrimo. Manau, kad mūsų pirmininkas ponas J. Daul labai protingai nurodė, kad euras, išleistas Europos lygmeniu, sukuria didesnę vertę negu euras, išleistas valstybnarės lygmeniu. Manau, turėtume žengti tuo keliu ir ypač skatinti rizikos nebijančius kapitalistus investuoti į euro projektų obligacijas įvairiems mums reikalingiems projektams finansuoti.
Esame užsibrėžę tikslą skirti 3 proc. BVP R&D. Tai gyvybiškai svarbu Europai, jei norime būti konkurencingi ir kurti mums reikalingas darbo vietas. Taip pat turime išlaikyti stipriai finansuojamą BŽŪP - pirmąjį ramstį, kad kaimo vietovių nepaliktų žmonės, ir antrąjį ramstį, kad būtų užtikrintas viešųjų paslaugų teikimas. Lygiai taip pat negalimi kompromisai dėl atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir išmetamo CO2 kiekio tikslų ir, žinoma, dėl sanglaudos politikos, kuri buvo tikrai sėkminga. Jeigu galėsime visa tai pasiekti, mūsų BVP ilgainiui padidės 4 proc. ir iki 2020 m. atsiras 5,6 mln. naujų darbo vietų.
Markus Pieper
Pone pirmininke, mes Regionų plėtros komitete su biudžeto peržiūra irgi siejome dideles viltis. Šiaip ar taip, Europos struktūrinir sanglaudos politika yra sėkmės pavyzdys, ypač pastaraisiais metais. Sanglaudos fondas ženkliai prisidėjo įveikiant krizę, ypač skurdžiausiuose regionuose. Horizontalus požiūris siekiant konkurencingumo ir užimtumo tikslų duoda džiuginančių rezultatų. Dar niekada ES lėšos nebuvo panaudotos veiksmingiau, dar niekada nebuvome įtraukę daugiau smulkiųjų ir vidutinių įmonių į tarptautinius tinklus ir dar niekada regionai nebuvo geriau pasirengę pasinaudoti europinėmis programomis. ES lėšų panaudojimas ir įsisavinimas siunčia labai aiškų ir drąsinantį signalą. Esant tokiai pažangai, net ir pažeidimai panaudojant struktūrines lėšas gali būti gerokai sumažinti.
Deja, apie šiuos pažeidimus mums praneša Audito Rūmai, mokslininkai ir regionai, bet ne Komisija arba valstybės narės. Šios laikosi neįprastai santūriai. Iki šiol nebuvo atlikta tikra biudžeto, susijusio su struktūriniais fondais, laikotarpio vidurio peržiūra. Labai dėl to apgailestauju, nes atlikus biudžeto peržiūrą būtų pateikta gerų argumentų tęsti struktūrinę politiką. Žinoma, reikia pakoreguoti turinį atsižvelgiant į 2020 m. tikslus. Daugelyje sričių lėšos turi būti naudojamos efektyviau. Visgi tikslų struktūra ir bendradarbiavimas su valstybėmis narėmis bei regionais pasiteisino su kaupu. Čia mes praleidome progą tai įrodyti atlikdami tikrą biudžeto peržiūrą.
Vis dėlto, ponios ir ponai, Parlamentas turi gerą atmintį. Kai kalbėsime apie būsimą finansinę perspektyvą, girsimės regioninės politikos laimėjimais. Kai kalbėsime apie politikos patikimumą, ginsime ilgus struktūrinių fondų planavimo laikotarpius. Kai kalbėsime apie būsimas biudžeto peržiūras, raginsime, kad jos būtų privalomos, nes reguliarios biudžeto peržiūros prisideda prie skaidrumo. Ateityje turime į tai žiūrėti rimčiau.
José Manuel Fernandes
. Pone pirmininke, Komisija, ponios ir ponai, puikiai žinome, kokie iššūkiai mūsų laukia, tarp jų: globalizacija, kova su klimato kaita, gyventojų senėjimo ir energetinio saugumo problemos. Viskas vyksta kartu su krize, nesant ženklų, kad ji greitai baigsis. Mes norime išlaikyti stiprią socialinę valstybę, kuri stiprintų mūsų konkurencingumą. Tuo tikslu parengėme strategiją "Europa 2020". Vis dėlto šiai strategijai įgyvendinti reikia pinigų. Turėtume numatyti sumas, reikalingas kiekvienai iš politikos sričių, kad ši strategija būtų veiksmingai įgyvendinama ir kad žinotume bendrą sumą, kurios tam reikia.
Be abejo, pritariu metodui "iš apačios į viršų", pagrįstam sumavimu. Po to, kai žinosime, ko mums reikia, turėsime tiksliai numatyti, kiek lėšų turime turėti. Maždaug 80 proc. Bendrijos biudžeto ganama iš nacionalinių biudžetų, todėl turime sumažinti šią priklausomybę, kaip reikalauja Sutartys. Vis dėlto ši strategija, t. y. "Europa 2020", turėtų būti pradėta įgyvendinti dabar, todėl norėčiau paklausti, kodėl daugiametfinansų programa nesvarstoma pakartotinai, kad atitiktų šią strategiją, kuriai mes jau pritarėme?
Jutta Haug
(DE) Pone pirmininke, pone Komisijos nary, iš pat pradžių pasakysiu, kad mums pateiktas geras dokumentas, t. y. subalansuotas, kaip ponas J. Lewandowski nekartą ir žadėjo: patobulintas daugybe pasiūlymų ir idėjų, susijusių su tuo, kaip mes galime ir turėtume tęsti darbus. Deja, ne to mes, kaip Biudžetų komiteto specialistai, tikėjomės. Atvirai kalbant, manėme, kad bus pateikta dabartinės finansų sandaros analizė, o užkietėję optimistai tikrai tikėjo, kad, gal būt, bus šiek tiek pakoreguota, likusiam laikotarpiui, dabartinfinansinperspektyva. Deja, tai, ką dabar turim prieš save, vien tik žvilgsnis į ateitį. Beveik kiekviename skirsnyje paminėta, ką turėtume daryti, kad pagerintume su biudžetu susijusią padėtį ateityje, ar tai būtų mūsų prioritetai, ar strategijos "Europa 2020" planinių užduočių įgyvendinimas, ar geresnis bendradarbiavimas su kaimynais, ar tobulesnEuropos infrastruktūra, ar būsima mūsų žemės ūkio ir sanglaudos politika. Šiame dokumente net pateikiama idėjų dėl mūsų biudžeto būsimos struktūros ir kito finansinio laikotarpio trukmės.
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Elie Hoarau
(FR) Pone pirmininke, 2009 m. gruodžio mėn. ES sudarbananų sutartis su Lotynų Amerikos šalimis, gerokai sumažindama tarifus.
Vykdydama šiuos susitarimus, ES nustatAKR šalims kompensavimo priemones, kurių vertė, jeigu neklystu, siekia 190 mln. EUR. Po 2009 m. sudarytos naujos sutartys su Centrinės Amerikos šalimis ir dar sumažinti tarifai šioms šalims.
Papildomomis priemonėmis, numatytomis koreguojant biudžetą, neatsižvelgiama į šiuos naujus susitarimus. Vis dėlto AKR šalys sudarsavo priemonių sąmatą, viršijančią 190 mln. EUR. Mano nuomone, iš dalies pakeistame sprendime turėtų būti atsižvelgta į AKR šalių prašymą.
Kadangi esu išrinktas apygardoje, kur auginami bananai, kreipsiu ypatingą dėmesį į šį nutarimą dėl biudžeto pataisų.
Mairead McGuinness
Pone pirmininke, manau, per anksti apibendrinti, ar šis dokumentas geras, ar blogas; ir vis dėlto jis geras vien dėl to, kad jį turime, nes praėjo daug laiko, kol buvo parengtas.
Noriu padaryti kelias pastabas ypač dėl tos jo dalies, kur kalbama apie žemės ūkį, nes esu paskirtas kitų metų biudžeto pranešėju. Man kyla abejonių dėl posakių toje dalyje, kur kalbama apie žemės ūkio politiką. Pvz., ką reiškia "dar radikalesnreforma"; toliau cituoju dokumentą: "siūlytų verčiau pereiti nuo ekonominio ir socialinio BŽŪP aspekto, pajamų ir rinkos priemonių rėmimo prie prioritetinių aplinkosaugos ir klimato kaitos tikslų".
Taip pat daroma užuomina, kad dabar dėl tiesioginių išmokų ūkininkams mes skatiname išlaikytinių kultūrą. Iš tikrųjų mes turime realybės kultūrą, nes ūkininkai nepakankamai gauna iš rinkos, kad turėtų pakankamai pajamų. Ūkininkavimas duoda pajamų mažiau negu vidurkis, todėl tai ir reikia spręsti, kai rinksimės bendros žemės ūkio politikos pertvarkos kryptį. Vis dėlto šį dokumentą vertinu palankiai.
Ivailo Kalfin   -
(BG) Aš taip pat noriu padėkoti Komisijai už šio dokumento pristatymą. Manau, kad ateityje jis taps karštų diskusijų objektu. Keliama nemažai ginčytinų klausimų, dėl kurių čia, Parlamente, kils gyvų diskusijų. Norėčiau pakalbėti trimis klausimais.
Pirma. Ar visos Europos Sąjungos politikos sritys gali sutilpti po bendros strategijos "Europa 2020" skėčiu? Žinoma, kad daug svarbių Europos Sąjungos politikos sričių kildinamos iš šios strategijos. Vis dėlto aš nemanau, kad, pavyzdžiui, žemės ūkio politiką tinkamiausia įtraukti į tvaraus augimo skyrių, o sanglaudos politiką - į integracinio augimo skyrių. Manau, kad ir žemės ūkio politika, ir sanglaudos politika daug svarbesnės ir bus sunkoka suderinti jas vien su tikslais, numatytais strategijoje "Europa 2020".
Antra. Norėčiau ilgiau pakalbėti apie principus, kuriais remiamasi. Vienas iš jų, neabejotinai labai svarbus solidarumo principas, dėl kurio visi sutaria. Visgi į lėšas, taip pat ir į Sanglaudos fondą reikia pažvelgti ne tik kaip į solidarumo formą, bet ir kaip į didesnio suartėjimo priemonę. Be abejo, šis fondas daro nepaprastai svarbų, ne tik moralės požiūriu, poveikį ekonomikai ir tiesiogiai siejasi su ekonominiais rezultatais.
Paskutinis klausimas dėl nuosavų išteklių. Šiuo atveju turimos omenyje Europos Sąjungos teikiamos paskolos, Europos biudžetas kaip paskolų garantas ir didelių projektų finansavimas. Manau, kad gali būti sunku kalbėti apie lėšų skolinimą, kai nėra aiškumo dėl mūsų pačių nuosavų išteklių (taip pat ir gautų bendradarbiaujant su tokiomis finansinėmis institucijomis kaip Europos investicijų bankas) arba dėl nepanaudotų Europos biudžeto lėšų pakartotinio naudojimo, užuot jas grąžinus valstybėms narėms.
Damien Abad
(FR) Pone pirmininke, keli žodžiai dėl šio Komisijos komunikato. Apgailestauju dėl to, kad šiame komunikate beveik nėra informacijos apie išlaidas. O juk žinote, kad Biudžeto komitetas reikalauja, kad būtų ne tik daroma biudžeto peržiūra, bet kad būtų atlikta ir rimta laikotarpio vidurio peržiūra; ir ne dėl juoko, o tam, kad būtų analizuojama biudžeto išlaidų struktūra ir daromos išvados dėl tam tikrų išlaidų aspektų.
Jūs, kaip ir aš, žinote, kad būtina sutelkti dėmesį į tam tikrus sanglaudos politikos išlaidų aspektus, taip pat sutelkti dėmesį į didelius pramonės projektus, pvz., ITER ir kius, susijusius su programa GALILEO, be to, apsaugoti išteklius, skirtus žemės ūkio politikai įgyvendinti.
Antra vertus, supratau, kad Komisija domisi ir yra šiek tiek drąsesnpajamų srityje. Be abejo, dabar negalime kalbėti apie Europos Sąjungos biudžetą, nesurengę diskusijos dėl nuosavų išteklių ir Bendrijos lygmens lėšų, arba nenurodydami tam tikroms sritims skirtų išlaidų. Manau, kad tai pats svarbiausias ir pagrindinis su Europos Sąjungos ateitimi susijęs dalykas. Dėl to aš tikiuosi, kad kartu mes rasime būdų, kaip geriau finansuoti prioritetus, susijusius su jaunąja karta, švietimu ar kitomis sritimis, kurias ką tik minėjau, nes mes kartu turime nustatyti, kurios finansuojamos sritys sukuria pridėtinę vertę, kad nepasikartotų tai, kas dabar, mūsų nelaimei, vyksta Europos išorės veiksmų tarnybos atveju.
Eider Gardiazábal Rubial
(ES) Pone pirmininke, tiesa ta, kad, kaip daugelis kolegų Parlamento narių jau sakė, mes nekantriai laukėme Komisijos komunikato. Ponia J. Haug visai teisingai pastebėjo, kad dauguma iš mūsų buvome optimistai, kai laukėme žinių, ir buvome tikrai įsitikinę, kad komunikate bus pateikti dabartinės finansinės programos peržiūros rezultatai.
Šiuo atžvilgiu, turiu pasakyti, jūsų pristatomas dokumentas mane smarkiai nuvylė. Mes leidome jums palaukti ir nepristatyti šio dokumento, kol neįsigalios Lisabonos sutartis ir strategija "Europa 2020", nes tikėjomės ko nors konkretesnio. Deja, šis aptakus dokumentas galėjo lygiai taip pat būti pateiktas 2007 arba 2008 m., taigi nesuprantu, kam mums reikėjo laukti.
Bet kuriuo atveju, visada svarbu rasti ir pabrėžti ką nors teigiamo, todėl manau, kad visi pritarsite teiginiui, kad pagaliau gali būti surengta diskusija dėl nuosavų išteklių. Jau pamatėte, kad Parlamentas to pageidauja, todėl tikiuosi, kad ir Taryba, kuri klausosi šios diskusijos, prisidės prie mūsų. Tada mes jau tikrai galėsime iškelti tai kaip teigiamą elementą.
Isabelle Durant
(FR) Pone pirmininke, nepaisant to, ar tai pustuštės, ar puspilnės stiklinės atvejis, šiame dokumente visgi yra vertingų įžvalgų, todėl man svarbiausia, ką mes su juo darysime, ką Parlamentas darys su šiuo dokumentu. Manau, kad jame yra įdomių dalykų, kaip jau šiandien sakėme ir kaip kiti sakdar prieš mane.
Akivaizdu, kad nuosavų išteklių problema - pats svarbiausias dalykas, kurį reikia apsvarstyti. Taip pat pritariu tam, kad šias įžvalgas reikėtų panaudoti, pvz., strategijos "Europa 2020" priemonėms skatinti, nors aš atkakliai tvirtinu, kad kalbame ne vien apie "2020 dokumentą". Matyt, dar reikia jį tobulinti, dar turime problemų dėl žemės ūkio politikos ir dėl transporto tinklų, turime rūpesčių ir dar dėl dviejų dokumentų.
Visų pirma, turiu omenyje ekonomikos valdymo darbo grupės, pirmininkaujamos H. Van Rompuy, pranešimą, kuriame keliami su biudžeto koordinavimu susiję klausimai. Galiausiai, mes, atsižvelgdami į jūsų pasiūlymus, turėsime dirbti visomis progomis, kurios tik mums pasitaikys, šiuo atžvilgiu turiu omenyje dar vieną pranešimą: garsųjį pono M. Monti pranešimą - "Nauja strategijai bendrajai rinkai"; jame pateikiama kita biudžetinės politikos pusė, kitais žodžiais, visa, kas susiję su bendradarbiavimu fiskalinės politikos srityje.
Nemanau, kad galime atskirti šias diskusijas dėl Komisijos pasiūlymų nuo diskusijų visais kitais klausimais, keliamais kitose Europos institucijose, nes, galų gale, tai tik skirtingos tų pačių diskusijų fazės.
Jan Olbrycht
(PL) Mes prieš akis turime labai įdomų dokumentą, todėl reikėtų pasakyti, kad gana ilgą laiką mes tikėjomės dokumento, kuriame nebus jokių skaičių. Šiuo atžvilgiu Komisija tęsėjo žodį. Mes gavome dokumentą, kuriame yra programos elementų ir tam tikrų deklaracijų. Kaip Europos Parlamentas, be abejo, turėtume įsiklausyti, ką Komisija sako dabar.
Pvz., šiandien mums, Parlamento nariams, labai svarbu padiskutuoti tema dėl strategijos "Europa 2020", apie kurią šiandien jau kalbėta, ryšį su ES politikos kryptimis. Jeigu šiame savo dokumente Komisija numato galimybę sudaryti biudžetą pagal strategiją "Europa 2020", iš esmės ši deklaracija reiškia, kad egzistuoja galimybį strategiją "Europa 2020" įtraukti daugumą ES politikos krypčių. Mes tai skaitome tekste; parašyta tiesiai šviesiai. Biudžeto struktūros pertvarkymas iš esmės reiškia ES politikos krypčių reorganizaciją. Pareiškimas, kad sanglaudos politika bus pagrindinis strategijos "Europa 2020" variklis, taip pat yra vienas iš pareiškimų, kuris mums patinka, todėl mes, be abejo, mėginsime išreikšti šiuos pareiškimus ir deklaracijas konkrečių sprendimų kalba.
Kyriakos Mavronikolas
(EL) Pone pirmininke, norėčiau pasakyti, kad tai įdomus dokumentas. Jis atspindi Komisijos interesus ir Europos Parlamentui patartina pasinaudoti šiuo dokumentu. Norėčiau pasakyti, kad du dėmesio verti klausimai yra naudojimasis nuosavais ištekliais ir bendros žemės ūkio politikos problema.
Giovanni La Via
(IT) Pone pirmininke, norėčiau padėkoti Komisijai už tai, kad dokumentas jau parengtas. Šį kartą mes kalbame apie tai, kas yra surašyta ant popieriaus, o ne, kaip tai jau keletą kartų atsitiko anksčiau, tik apie pareiškimus žodžiu, kurie dar nebuvo paversti apčiuopiamu dokumentu.
Net ir šiuo atveju (tai visada atsitinka, kai daromas pradinis dokumento įvertinimas) jame randama ir teigiamų, ir neigiamų pusių. Iš dalies matau puspilnę stiklinę, nes jame kalbama apie nuosavus išteklius, t. y. tema, kurią šis Parlamentas, kaip buvo tikimasi, jau turėjo apsvarstyti anksčiau, kad galėtų sumažinti valstybių narių įnašus ir sudaryti palankesnes sąlygas didelėms investicijoms, kurių reikia Europai.
Dėl naujos daugiametės finansinės programos. Dokumente kalbama apie 5+5 metų terminą, bet aš baiminuosi, kad įpusėjus terminui bus dar viena peržiūra, ir, jeigu kita peržiūra bus panaši į pastarąją, kurios turėjome taip ilgai laukti, šis pasiūlymas nėra geras. Kad ir kaip būtų, dokumente taip pat kalbama apie sąsajas su strategija "Europa 2020" ir tam aš pritariu, nes tai vienas iš šio Parlamento pasirinktų prioritetų.
Antra vertus, aš matau pustuštę stiklinę, nes skirsnyje dėl bendros žemės ūkio politikos daug užuominų apie visuotinai reikalingas paslaugas ir prekes, kurias žemės ūkis turi gaminti žmonėms, bet labai nedaug užuominų apie pirminę žemės ūkio produkciją ir šio sektoriaus konkurencingumą.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Ponios ir ponai, biudžeto peržiūra kėldidelį nerimą, bet Komisijos narys jį pristattaip išmintingai, kad mes nusiraminome ir likome patenkinti. Tai nereiškia, kad Komisijos narys nepristatdaugybės problemų, kurias dabar jau mums reikia svarstyti. Pvz., klausimą, kaip subalansuoti išlaidas ir pajamas? Ar turėtume sumažinti pirmąsias ir padidinti antrąsias? Gal turėtume ieškoti atsakymo į klausimą, kaip padidinti ES lėšų efektyvumą ir kaip jas protingiau eikvoti.
Mums reikia pereiti nuo tradicinės infrastruktūros finansavimo prie mokslo tyrimų infrastruktūros finansavimo. Visgi, šiuo atveju turi būti išlaikyta tam tikra pusiausvyra, turint omenyje skirtingus skirtingų valstybių narių išsivystymo lygius. Mums žinoma, kad kiekvienas euras, investuotas iš ES biudžeto, duoda didesnį pelną negu euras iš nacionalinio biudžeto. Vis dėlto prisiminkime, kad kiekvienas euras, įneštas į ES biudžetą, taip pat duoda nemažą naudą ir grįžta kaip pelnas tam, kas jį įmokėjo, o ne tik tam, kas gauna tą eurą iš ES biudžeto. Svarbu pažymėti, kad ir šalys grynosios mokėtojos taip pat gauna nemažą naudą iš tų lėšų, kurias jos įmokėjo į ES biudžetą.
Janusz Lewandowski
Komisijos narys. - Pone pirmininke, ačiū jums už pastabas. Tai ne tik laiko ir vietos sutapimai; per diskusijas nustatytas aiškus ryšys tarp biudžeto peržiūros ir kasmetinio 2011 m. biudžeto (net ir su bananų augintojų rėmimo priemonėmis). Visa tai pavėluota, smarkiai pavėluota. Atvirai kalbant, mes esame 2007-2013 m. finansinės perspektyvos laikotarpio viduryje: treji metai jau prabėgo, o dar treji liko.
Ačiū jums už paskatinimus, ačiū už tai, kad turite ambicijų dėl kito žingsnio, t. y. būsimos finansinės perspektyvos parengimo ir pristatymo. Ačiū, kad skatinami kilnių siekių diskutavote dėl abiejų biudžeto pusių, įskaitant ir klausimą dėl nuosavų išteklių (ponai J. Daul, S. Le Foll, G. Verhofstadt, R. Boge, J. Dehaene, D. Abad, P. Fernades, I. Kalfin, panelI. Durant ir ponas G. La Via). Ačiū už raginimus siekti lankstumo (ponas S. Garriga) ir supaprastinimo (ponas J. Daul).
Ponas B. Eickhout uždavklausimą, kas laukia finansinių sandorių mokesčio arba veiklos mokesčio. Priede yra subtili užuomina, kad verčiau neapmokestinti pervedimo operacijų, nes nuo tokio mokesčio lengva išsisukti, geriau apmokestinti korporacijas, t. y. su sandoriais susijusią veiklą. Mums nereikia tarpžemyninių susitarimų, kad būtų užkirstas kelias mokesčių vengimui.
Ponai S. Garriga ir L. Surjan nusiminę, kad nėra skaičių. Priede pateikiama kiekybinių rodiklių, taip pat yra poveikio sanglaudos politikai įvertinimas. Tai esminis klausimas, kurio tikėjausi, turint omenyje mano supratimą apie Parlamento poziciją. Tai nėra 2011-2013 m. rodiklių peržiūra, kaip tvirtino R. Boge, E. Gardiazabal Rubial ir J. Haug ir J. Dehaene ir D. Abad.
Mes negalime paprasčiausiai įvesti tam tikrus pakeitimus. Mums reikia teisinio pagrindo. Galime kasmet prisiderinti prie Lisabonos arba prie strategijos "Europa 2020". Techniškai ir ekonomiškai tai įmanoma, tai ir yra uždavinys, kuris mūsų laukia 2011, 2012 ir 2013 metais, bet mes šio uždavinio negalime atlikti vienu kirčiu (be teisinio pagrindo) vien tik parašę skaičius ir į biudžetą įtraukę naujų reikalavimų.
Dar nežinome, kas bus iš susitarimo dėl ITER ir kitų didelės apimties programų, kurios iki 2013 m. turėtų atsieiti daug daugiau. Jūs esate nusivylę, bet toks mano atsakymas.
Žemės ūkio klausimu rasta subalansuota pozicija. Ponia M. McGuinness, jūs gi žinote, kad egzistuoja daug radikalesnių nuomonių, ką reikėtų daryti su išlaidomis žemės ūkiui. Ir politikoje radikalai stiprūs. Čia esame tam, kad rastume subalansuotą poziciją, nes, ieškant išeities, visada reikalingas kompromisas, o galutiniam susitarimui turi pritarti visos 27 šalys.
Dar kartą ačiū už pastabas ir komentarus.
Pirmininkas
Pone J. Lewandowski, jūs esate apsigimęs parlamentaras; visada ginate biudžetą mūsų pusėje. Mes tikimės, kad čia įgytos patirties jūs nenaudosite prieš Parlamentą, nes būtų geriau, kad naudotumėte ją siekdamas bendro sutarimo su Parlamentu. Taigi mes jumis pasitikime.
