Parlamendi seisukoht nõukogu muudetud 2011. aasta uue eelarveprojekti kohta (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on Sidonia Elżbieta Jędrzejewska ja Helga Trüpeli eelarvekomisjoni nimel esitatud raport, mis käsitleb nõukogu muudetud Euroopa Liidu 2011. aasta üldeelarve projekti, kõik jaod (17635/2010 - C7-0411/2010 -.
Sidonia Elżbieta Jędrzejewska
Lugupeetud juhataja! Pärast pikki kuid läbirääkimisi, arutelusid ja pinget õnnestub meil lõppude lõpuks - loodetavasti homme - võtta siin parlamendi täiskogu istungjärgul vastu Euroopa Liidu 2011. aasta eelarve. Soovin alustada rõõmsamate nootidega ja käsitlen 2011. aasta eelarve saavutusi, mis on minu arvates kõige huvitavamad ja tulemuslikumad, ning neid, mis on Euroopa kodanike jaoks iseäranis olulised.
Eelkõige on mul väga hea meel selle üle, et meil õnnestus jõuda kokkuleppele õigel ajal, et keerulised läbirääkimised liikmesriikide ja Euroopa Komisjoniga lõppesid enne 2010. aasta lõppu ja et meil õnnestus vältida olukorda, kus me oleksime pidanud koostama ajutise eelarve 2011. aasta kohta. Sealjuures pidid kõik osalised mõistagi tegema teataval määral järeleandmisi. Soovin juhtida teie tähelepanu mitmele väärtuslikule ja huvitavale asjaolule seoses konkreetsete üksikasjadega, mille suhtes me kokkuleppe saavutasime.
Eelkõige seonduvad need meie ühise seisukohaga ja sellega, et parlamendi 2010. aasta oktoobri ettepanek, mis käsitleb Euroopa Parlamendi eelarvekohustuste prioriteete, võeti vastu ühehäälselt. Nõukogu ja komisjon nõustusid kõikide meie ettepanekutega, mis käsitlevad suuremate summade eraldamist eelarveridadele, mis on elutähtsad noorte, hariduse, liikuvuse ja innovatsiooni valdkonna, teadusprogrammide ning keskseid rahvusvahelisi küsimusi puudutavate programmide jaoks. Ma olen sellega rahul. Märkida tuleb veel, et parlament tegutses oktoobris toimunud lugemisel väga realistlikult ja vaoshoitult. Mul on hea meel, et nõukogu ja liikmesriigid võtsid selle vaoshoituse teadmiseks ja tunnustasid meie väljapakutud prioriteete, millele me oleme selgelt viidanud alates märtsikuust.
Üldkokkuvõttes olen rahul, et nõukogu mõistis ja hindas noorte, liikuvuse ja hariduse kolmnurga tähtsust. Loodan, et komisjon teeb kõik, mis võimalik, et neid suuremaid summasid kasutataks 2011. aastal asjakohaselt.
Olen rahul, et me suutsime omaenda hirme suurel määral mõista. Meie rahulolu üksteise mõistmise üle varjutasid aga mitmest küljest hulk tähtsaid elemente. 2011. aasta läbirääkimiste käigus mõistsime eeskätt seda, kui raske on rakendada Lissaboni lepingut, kui palju tundmatuid küsimusi meil veel ees seisab ja kui palju me peame üheskoos pingutama, et töötada välja käepärased ja otstarbekad lahendused, mis tulenevad uutest raamistikest, mille alusel me töötame. See protsess ei ole veel kaugeltki lõppenud.
Samuti sai valusalt selgeks, et liikmesriigid näitavad järjest vähem üles solidaarsust, kui nad peavad tulema toime kriisiga ning kui riigieelarvet tuleb kärpida, siis just euroopalik solidaarsus on see väärtus, mis esimesena kaob. Pean kahetsusväärseks, et liikmesriigid on ühtäkki muutunud väga lühinägelikuks ning et nad soovivad säästa just Euroopa lõimumise arvelt. Tegemist on valusa teemaga. Peame selle küsimuse juurde tagasi tulema, sest see ei ole kaugeltki lõppenud.
Soovin küsida minister Wathelet'lt kaks väga olulist küsimust, mis on mulle endist viisi segaseks jäänud. Soovin teada, kas nõukogu kavatseb võtta vastu ühisdeklaratsiooni mitmeaastase finantsraamistiku kohta - me oleme ühisdeklaratsiooni projekti näinud, kuid ma ei tea, millises seisus see praegu on. Euroopa Komisjon esitas Euroopa Parlamendi ootuste kohaselt terve hulga üheleheküljelisi avaldusi, milles selgitatakse lissabonistamise, Euroopa lisaväärtuse ja omavahenditega seonduvat. Soovin küsida minister Wathelet'lt, kes täna siin nõukogu esindab, kas nõukogu võiks selgitada oma seisukohta nendes küsimustes.
Soovin veel kord tänada kolleege Euroopa Parlamendist nende kaastöö eest ja kõiki inimesi Euroopa Komisjonist ja nõukogust nende tulemusliku käsitlusviisi eest ning olen tänulik, kui saan vastused nendele küsimustele.
Helga Trüpel
Lugupeetud juhataja, asutatud nõukogu eesistuja, austatud volinik, head kolleegid! Euroopa Parlamendi eelarve raportöörina võin öelda, et eelarve see osa on kahtlemata poliitiline edusamm. Nõukogu nõustus Euroopa Parlamendi oktoobrikuus toimunud hääletusel põhineva seisukohaga peaaegu täielikult. Soovisin, et me käsitleks seda eelarvet väga vastutustundlikult ja Lissaboni lepingule kohase edasipüüdlikkusega. Samal ajal oli meil vaja toimida siiski vaoshoitult, sest ehkki me mõistame loomulikult meie praegust rasket olukorda, oleme siiski pühendunud eurooplased. Just nimelt huvide vastuolu tekkis meil nii parlamendi kui ka üldeelarve puhul. Eri institutsioonid, teisisõnu siinne parlament, aga ka väikesed institutsioonid, nagu Euroopa andmekaitseinspektor, Euroopa ombudsman ja kontrollikoda, said ametikohad, mida neil hädasti vaja oli - mitte küll kõiki neid, mis nad alguses küsisid, vaid tõepoolest nii palju, kui neil hädasti vaja on. Euroopa Parlamendi eelarvet - minu arvates on see oluline - kärbiti vaid 25 miljoni euro võrra, võrreldes sellega, kui palju juhatus alguses taotles. Teisiti öeldes on see järjekordne selge märk enesepiiramise ja vaoshoituse, kuid mitte enesesalgamise kohta.
Minu jaoks oli veel tähtis kasutada rohkem vahendeid selleks, et muuta meie hooned energiatõhusaks. Siin Strasbourgis peaks olema ka rohkem jalgrattaid, et me ei sõltuks nii palju autodest, ning peale selle peaks olema võimalik anda institutsioonide töötajatele Brüsseli ühistranspordipilet. Seega on ka siin tegemist keskkonnavastutusega. Eelarves on asjakohaselt ja kooskõlas kohtuotsusega nähtud ette palkade kohandamine, mida rahastatakse eelarve teiste osade vahendeid ümber jaotades. See tähendab, et Euroopa Parlament ja nõukogu saavutasid hea kompromissi ja tegid head koostööd.
Nüüd, kui te lubate, annan ma aga Roheliste / Euroopa Vabaliidu fraktsiooni eelarve koordinaatorina poliitilise hinnangu üldeelarvele. Maksed suurenesid üsna vähe - 2,91% ning ajal, mil liikmesriigid peavad kokku hoidma, kujutab see endast üleminekueelarvet. Parlament soovis aga jõuda nõukoguga selgele kokkuleppele selle kohta, kuidas saaks Lissaboni lepingut tegelikkuses ellu viia. Olen endiselt seisukohal, et see on asjakohane palve. Nõukogu ja Euroopa Parlament võtsid Lissaboni lepingu mõistagi koos vastu ega ole lõppude lõpuks selles küsimuses üksteise vastased. Soovin veel kord rõhutada, et parlament ei lähe Lissaboni lepingus sätestatust kaugemale. Me nõuame vaid, et seda järgitaks. Me nõuame aga ka seda, et nõukogu ei peidaks ennast Lissaboni lepingu tulemuste taha. Minu arvates on selleks oht olemas ning seda peaks iga endast lugupidav parlament arvustama.
Meie, rohelised, ei ole meie saavutustega rahul. On tehtud mõningaid nõrku avaldusi, kuid see ei ole see, mida me alguses tahtsime. Olen seisukohal, et kui me võtame vastu kaugeleulatuva strateegia, mis tugineb tõeliselt tugevale alusele, siis meil tuleb seda ka järgida, mitte enne õiget aega sellest loobuda. Meil rohelistel on hea meel, et meil ei ole praegu vahendeid ITERi katsetermotuumareaktori jaoks, sest me ei pea seda praegu tõeliseks prioriteediks, ning keskkonna seisukohast lähtudes usume, et peaksime kulutama rohkem taastuvenergiale ja keskkonnaalastele ümberkorraldustele, mitte projektidele, mille tulemuslikkus on ebaselge. Mis puudutab aga järgmist aastat, siis me näeme, et läbirääkimised kahtlemata jätkuvad. Loodan väga, et tänu nõukogu ja parlamendi Euroopa-meelsele koostööle saavutame rohkem edusamme.
Melchior Wathelet
Lugupeetud juhataja, austatud parlamendiliikmed! Me oleme jõudnud 2011. aasta eelarve vastuvõtmise lõpusirgele. See ei olnud lihtne. Meil oli mõningaid tagasilööke, kuid loodan, et me saavutame lõpuks oma eelarvemenetluse eesmärgi ja, nagu raportöör teile mõni minut tagasi ütles, saame eelarve veel enne aasta lõppu heaks kiita.
Ma usun, et just nimelt see aitaski meil praeguse olukorrani jõuda ning meil on tõestus, et kui kõik eelarve osalised ütlesid, et soovivad kokkuleppele jõuda, siis nad ei valetanud. Võib-olla peaksime aga ütlema ka seda, et täitsime uue ülesande ja võtsime kasutusele uue menetluskorra ning usun, et - nagu raportöör just ütles - kõik pidid tegema järeleandmisi ja mööndusi.
Euroopa Parlament muutis märkimisväärselt nõukogu kulukohustuste assigneeringuid käsitlevat projekti. Tal õnnestus lisada mitmesuguseid projekte ja ettevalmistavaid meetmeid, ta algatas arutelusid ja seadis kahtluse alla paljude meetmete rahastamise ning täitis tõepoolest täielikult oma eelarvepädeva institutsiooni osa. Ta nõustus ka nõukogu üsna rangete piirangutega, eriti maksete assigneeringute kohta.
Me tegime aga ka ühisavalduse, millele raportöör viitas ja mida nõukogu ilmselgelt toetas, kuna tegemist on ühisavaldusega. Tõenäoliselt teate ka seda, et me saime nõukogu praeguse eesistujariigi Belgia peaministrilt kirja, mis oli suunatud Euroopa Parlamendi presidendile ja milles oli öeldud, et järgmise nelja kuuekuulise eesistumisperioodi eesistujariigid kinnitavad, et soovivad järgida tulevaste finantsperspektiivide väljatöötamise korda kooskõlas aluslepingu sätetega. Mõnes mõttes on see esimene samm, millega hakatakse täitma tulevaste finantsperspektiivide väljatöötamist käsitlevat ühisavaldust, mille me vastu võtsime.
Teisalt esitas Euroopa Parlament ka mitmesuguseid nõudmisi, mis käsitlevad tema enda eesmärke seoses omavahendite kasutamise korraga, ning peale selle oli teil võimalus tutvuda Euroopa Komisjoni avaldusega, mis näitas, et oma algatusõiguse abil liigub ta selles valdkonnas edasi ning rakendab sellega nii uut eelarvemenetlust kui ka tulevast finantsperspektiivi.
Mis puudutab 2011. aasta eelarvet, siis see on tõsi, et tegemist on range eelarvega, mille maksete assigneeringud kasvasid 2,9%. Sellest hoolimata suutsime teha nii, et Euroopa välisteenistus hakkab tööle. Samuti õnnestus meil selle range 2,9% suurenemise raames rahastada kolme uut finantsjärelevalve asutust. Paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtuga saime võtta arvesse poliitilisi prioriteete, mida parlament soovis rakendada, tagades uutele ettevalmistavatele meetmetele ning noorte ja liikuvusega seotud projektidele 105 miljonit eurot. Lugupeetud Helga Trüpel! Nagu te näete, kasutame parlamendi prioriteetidest rääkides samu sõnu, mida te pidevalt korranud olete - nii kolmepoolsetes kõnelustes kui ka oma viimases sõnavõtus.
See uus kord, mis tugineb Lissaboni lepingu sätetele, oli uus kogemus meie kõigi ning - tunnistan alandlikult - eelkõige minu jaoks. See on muidugi tõsi, et sellest tulenevalt saime korraldada palju kohtumisi ja arutelusid - mõnikord üsna tuliseid -, kuid võime täna veel kord öelda, et me jõudsime kokkuleppele.
Võin öelda, et mul on endiselt tunne, et tehtud on liiga vähe, ning kahjuks jäi mul suhu veidi mõru maitse ka võimaluse pärast kasutada paindlikkuse puhul ühehäälsuse põhimõtte asemel kvalifitseeritud häälteenamuse põhimõtet. Arvan, et meie jõupingutused aitasid meil tõepoolest kokkuleppele lähemale jõuda ning kardan, et sellist võimalust enam ei teki. Minu arvates on häbiväärne, et me ei kasutanud seda võimalust ära ei paindlikkuse enda ega ITERi projekti rahastamise juures.
Seega ei pruugi see protseduur olla lihtne, kuid mõlema poole hea tahte korral saavutame eesmärgi. Siinjuures soovin tänada kõiki neid, kes on aidanud tõepoolest teha nii, et loodetavasti homme saame kinnitada seda kokkulepet, millele aitasid kaasa president Buzek, kes oli tõepoolest hingega asja juures, aga ka esimees Lamassoure, raportöörid, Sidonia Elżbieta Jędrzejewska ja Helga Trüpel ning ilmselgelt volinik Lewandowski, kes hoolimata erimeelsustest tuli iga kord tagasi uute ettepanekutega nii, et eelarvemenetlus jõudis viimaks lõpule.
Siin on tõestus, et me suudame kokkuleppele jõuda ning et uus Lissaboni lepingu kohane menetlus võib olla edukas. Tagasilöökidest ja raskustest hoolimata õnnestus meil saavutada üksmeel ning meil on olemas eelarve, mis on tunduvalt rohkem kui pelgalt eelarve: see annab kodanikele konkreetsed tulemused liikuvuse, noorte, välisteenistuse, finantseerimisasutuste ja ka struktuurifondide vallas, mida saab kasutada nende Euroopa piirkondade puhul, mis neid tõepoolest vajavad.
Tänu sellele eelarvele saame tõepoolest rakendada meetmeid nii, et need oleksid kodanike teenistuses. Just sellest peamegi juhinduma ning see aitas meil tagada, et kokkuleppe saavutamiseks tegid kõik vajalikke järeleandmisi.
Janusz Lewandowski
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Ma väljendan komisjoni nimel heameelt, et Euroopa Parlament on valmis hääletama 2011. aasta eelarve üle, ehkki kõik esialgse ettepaneku osad - mitmeaastase finantsraamistiku määrus, uus institutsioonidevaheline kokkulepe ja ka ITERi projekti rahastamine - ei ole lõpule viidud.
Hääletamisega näitavad kaks eelarvepädevat institutsiooni üles vastutustunnet, hoidmaks ära eelarvekriisi ajal, mil ELis esineb väga raskeid probleeme ja mitu liikmesriiki peab tulema toime rahaliselt ebastabiilsuse olukorraga.
Pean rõhutama seda, kui oluline on see, et Euroopa Parlament hääletaks samamoodi, nagu hääletas nõukogu, et hoida ära edasine lepitusmenetlus. Nõukogu astus samme, et arvestada parlamendi soove ettevalmistava tegevuse, katseprojektide, reservide ja eelarvet selgitavate märkuste kohta. Usun, et see - vajadus hääletada sama moodi ja viivitusi vältides - paneb proovile meie tahte tagada eelarve ning tagada Euroopa kodanikele vahendid, millega rakendada projekte ja programme, mis võiksid kaasa aidata ja peaksid kaasa aitama töökohtade loomisele.
Kulukohustuste puhul hääletatakse 141,8 miljardi euro suuruse summa üle, mis moodustab 1,13% kogurahvatulust, ning minu arvates on võetud arvesse parlamendi prioriteete seoses rubriikide 1a ja 3b alla kuuluvate noorte, väikese ja keskmise suurusega ettevõtete ning teadusuuringute valdkonnaga ja rubriigi 4 alla kuuluva Palestiinaga.
Nende eesmärkide saavutamiseks on meil vaja võtta kasutusele 105 miljoni euro suurune paindlikkusinstrument. Maksete summa on kokku 126,5 miljardit eurot, s.o 1,01% kogurahvatulust. Niimoodi näidatakse üles mõistvat suhtumist eelarvepiirangutesse, millega liikmesriigid praegu peavad toime tulema.
Makseid tehakse tingimusel - see on komisjoni jaoks väga oluline -, et need lepitakse kokku ühisavalduses, mis esitatakse selleks, et tegutseda vajaduse korral kiiresti ja tagada nii täiendavad maksete assigneeringud ümberpaigutuste või paranduseelarve kaudu, et vältida maksete assigneeringute puudujääke.
Reservide puhul, mille üle samuti tõenäoliselt hääletatakse, pean rõhutama komisjoni seisukohta ning seda, et me püüame mõistagi reageerida parlamendi seatud tingimustele võimalikult kiiresti.
Eelarve vastuvõtmine on väga oluline, et me saaksime jätkata arutelusid teistes valdkondades, ilma et sealjuures teeks meie olukorda raskemaks töötamine ajutiste kaheteistkümnendike alusel. See on tõesti väga tähtis.
Nüüd jääb veel ITERi projekti küsimus. ITERi projekti rahastamisega on seotud ühtse ELi kui üleilmse teadus- ja tehnikaprojektide partneri rahvusvaheline usaldusväärsus. Kui me ei jõua kokkuleppele - ja meil on selleks viimane võimalus - kaotame 2010. aasta varudest 570 miljonit eurot ning seega ei jää meil manööverdamisruumi ka 2011. aasta varudes. Seega arvan, et ITERi üle hääletamine ja selles kokkuleppele jõudmine on kasulik meile kõigile.
Peale selle tuleb veel käsitleda kohandamist - Lissaboni lepingu ülevõtmist mitmeaastase finantsraamistiku ja uue institutsioonidevahelise kokkuleppe kujul. Pean kiitma eelarveraportööri Reimer Böget ja minister Wathelet'd selle eest, et nad püüdsid saavutada kokkulepet selles küsimuses, tegutsedes sealjuures teataval määral paindlikult. See on õige. Ma kuulen parlamendi aruteludest, et parlamendiliikmete arvates on see piiratum kui praegune süsteem, kuid tegemist on kompromissiga, mis tegelikkuses tagab samasuguse paindlikkuse kui seni kehtinud süsteem. Seega näib see olevat praegu, mil liikmesriigid peavad eelarvet konsolideerima, vastuvõetav.
Me peame suunama oma jõupingutused Lissaboni lepingu ülevõtmisele mitmeaastase finantsraamistiku ja uue institutsioonidevahelise kokkuleppe vastuvõtmise kaudu, sest kui nendes valdkondades tekib väljapääsmatu olukord ja tekivad viivitused, puudub meie tulevastel püüdlustel kindel õiguslik alus.
Selle menetlusega pandi Lissaboni leping tegelikkuses proovile. See ei täitnud küll oma algset eesmärki, sest alguses pidi ta hõlbustama kompromisside saavutamist ja otsuste langetamist, kuid loodan, et me õpime oma kogemustest ning rutates ette parlamendi hääletusest, lisan, et me alustasime juba ettevalmistusi 2012. aasta eelarve koostamiseks. See on meie optimismi märk. Tänan kõiki neid, kes aitasid kaasa 2011. aasta eelarve kompromisside saavutamisele - Alain Lassoure'i, president Buzekit, minister Wathelet'd ja raportööre.
László Surján
Lugupeetud juhataja! Me proovime praegu Lissaboni lepingu mõju meie peal. Me ise ja ka üldisemalt öeldes Euroopa meedia on sageli öelnud, et tänu Lissaboni lepingule on Euroopa Parlamendi volitused kõvasti laienenud. See on tõsi, et kaks eelarvepädevat institutsiooni on peaaegu sama tugevad, kuid seda tugevust ei saa tegelikult kasutada, sest leping on sundinud meid kokkuleppele jõudma. Parlamendi volitused oleksid laiemad ainult siis, kui nõukogu hääletaks ennast tulevikus maha, kuid niisugune juhtum on täiesti kujuteldamatu. Me peame kõik tunnistama asjaolu, et kui me tegutseksime kaheteistkümnendike alusel, liiguksime vaevaliselt ühest kuust teise ega toimiks ELi huvides ning seega peab Euroopa Rahvapartei vajalikuks - mõistagi teiste fraktsioonide nõusolekul -, et EL saaks homme endale kehtiva eelarve.
See eelarve tugineb Euroopa Komisjoni suvel esitatud eelarvele, mis on Euroopa Parlamendi arvates hästi põhjendatud ja mõistlik. Nõukogu oli enam-vähem samal arvamusel, sest ta ei muutnud seda palju. Ta vähendas maksete taset suure kriisi ettekäändel vaid veidi. See on kummaline kriis, kui selle saab ilmselgelt lahendada nelja miljardi euroga, kui arvestada ELi liikmesriikide tulusid. Ausalt öeldes võib niisugust kärbete tegemist pidada mõnevõrra populistlikuks. Mulle meeldis lõpliku kokkuleppe puhul, kui parlament selle nelja miljardi suuruse kärpe vastu võttis, asjaolu, et me ei vähendanud arve valimatult, vaid jätsime alles sisulised valdkonnad, mida Euroopa Parlament peab prioriteetseteks ja mille suhtes ta on eriti tundlik.
Mina pean isiklikult väga oluliseks seda, et märkimisväärselt - peaaegu 15% võrra - suurendati ühtekuuluvuspoliitika toetusteks saadaolevaid vahendeid. Tähtis on ka see, et me saavutame mõningaid edusamme. Lugupeetud juhataja! Ma mõistan teie märguannet ja lõpetan kohe, kuid pean siiski veel ütlema, et parlament tegi läbirääkimiste lõpus suure vea ning et erakonna poliitikas juurdunud huvid tegid kõikide meie eesmärkide saavutamise väga raskeks.
Martin Schulz
Lugupeetud juhataja! Kõigepealt tahaksin peatuda sellel, mida ütles kolleeg Surján. Meil on tegemist uue korraga, kus kaks eelarvepädevat seadusandjat - nõukogu ja Euroopa Parlament - tegutsevad ühel ja samal tasandil. Soovin pöörduda kõigi eelarvekomisjoni kolleegide poole, kes on kurtnud, et see arutelu on politiseerunud. Soovin öelda, et uue korra seaduspära tõttu peame eelarvet käsitlevatest tehnilistest küsimustest minema kaugemale ja arutama tõelist eelarvepoliitikat. See eelarvepoliitika on teinud selgeks, et teistes institutsioonides ja ka Euroopa Ülemkogus tahetakse kasutada eelarvepoliitikat selleks, et saavutada teistsugust ELi. Seepärast alustan ma nõukogu eesistujast - teist, härra Wathelet.
Minu arvates on Euroopa Parlament eesistujariigile Belgiale tänu võlgu, sest ta aitas saavutada midagi, mida ma kolm nädalat tagasi võimalikuks ei pidanud. Ühendkuningriigi ja Hollandi valitsus - me peame nimetama neid siin nimepidi - ei olnud nõukogus valmis nõustuma kompromissiga, mis käsitleb parlamendi osalemist finantsperspektiivis. Kompromiss, millele me soovisime nõukoguga jõuda, lükati tagasi. Seda püüti saavutada kuni viimase minutini, kuid need kaks valitsust keeldusid. Leiti väga arukas lahendus - võib-olla Belgia lahendus -, nimelt tehti nii, et järgmise kahe aasta eesistujariikide - Ungari, Poola, Taani ja Küprose - valitsused tegid ühisavalduse selle kohta, et nad kaasavad Euroopa Parlamendi kõnealuste eesmärkide väljatöötamisse. Oletan, et seda tehakse nii nagu varemgi, teisiti öeldes kehtiva institutsioonidevahelise kokkuleppe alusel. Niisiis teatas neli Euroopa Ülemkogusse kuuluvat valitsust, et nad ei ole Hollandi ja Ühendkuningriigi valitsusega sama meelt. See on suur edusamm, sest näitas, et nõukogu ei ole ühesuguste vaadetega tervik, mis võib kirjutada ette ühtseid eesmärke, vaid et osalejate arvamused on kahtlemata erinevad. Näiteks Ungari ja Poola kardavad, et kui Euroopa välisteenistust ning ITERi ja Galileo projekti rahastatakse edasi samamoodi nagu praegu, kuid samal ajal on põllumajanduskulud 2013. aastani külmutatud, tuleb teataval ajal kuskil kärpeid teha. Vähendada tuleb ka ühtekuuluvuspoliitikat. Seega on meil nõukogus liitlased, nimelt need riigid, mis ei soovi neid kärpeid, ning nende hulka kuuluvad eeskätt kaks järgmist eesistujariiki Poola ja Ungari. Selles on parlament teinud suuri edusamme.
Ma ei jaga kolleeg Trüpeli arvamust, mille kohaselt me oleme pidanud järeleandmisi tegema - vastupidi! Mis puudutab teist keskset poliitilist nõuet, nimelt paindlikkust, siis kokkulepet ei saavutatud. See küsimus lükati edasi. Lugupeetud nõukogu eesistuja! Te ütlesite, et nüüd on ühehäälsuse nõue, kuigi oleks võinud olla kvalifitseeritud häälteenamuse nõue. Ma ütlen siis teistpidi - need, kes soovivad ITERi projekti, peavad sellisel juhul tagama nõukogus üksmeele paindlikkust puudutava koostöö suhtes, vastasel korral ei saa nad ITERi projekti.
Meie läbirääkimised olid rasked ja äärmiselt vastuolulised. Lõppkokkuvõttes ei olnud küsimus kunagi arvudes, vaid poliitilises tahtes.
Minu kolmas punkt on see, et komisjon asetas ennast nendes keerulistes aruteludes nõukogu ja parlamendi vahele. Nõukogus ei ole ühtegi valitsust, mis oleks valmis arutama omavahendite küsimust. Meie tahame aga seda arutada. Komisjon võttis oma seisukoha. Selles küsimuses asus ta Euroopas Parlamendi poolele. Seega on ühenduse institutsioonid üksmeelel. Ma loodan, et kevadel esitab komisjoni president ja esitate teie, volinik Lewandowski, asjaomase ettepaneku ELi omavahendite korraldamise kohta. Liikmesriigid - 27 valitsust - peavad seega võtma selle suhtes seisukoha.
Olen veidi üllatunud, et olen ainus fraktsiooni esimees, kes täna siin sõna võtab. Sellega seoses soovin pöörduda ka kolleegide poole. Meie ja eelarveekspertide vahel oli üsna tuline vaidlus. Usun, et lõppkokkuvõttes läks see menetlus heas suunas. Soovin tänada eelarveraportööre Sidonia Elżbieta Jędrzejewskat ja Helga Trüpelit. Kuna tegelesin eelarvega poliitilisel tasandil innukamalt kui varem, sain teada, kui raske see töö on. Soovin teid teie töö eest kiita. Lõpetuseks soovin vabandada kõigi nende eelarvekomisjoni liikmete ees, kes tundsid mõnikord, et ma provotseerin neid. Pean siiski ütlema, et see provotseerimine oli vajalik.
Anne E. Jensen
Lugupeetud juhataja! Ka mina soovin kõigepealt tänada kolleege Jędrzejewskat ja Trüpelit nende tubli ja kvaliteetse eelarvetöö eest ja avaldan kiitust eriti kolleeg Jędrzejewskale, sest tema ülesanne oli uues menetluses erakordselt keeruline. Soovin tänada eesistujariiki Belgiat, kes täitis oma osa suurepäraselt, ning meie esimeest Alain Lamassoure'i, sest ta tegi nende läbirääkimiste ajal väga head tööd. Mõistagi püüdis ka komisjon teha tõhusat kaastööd, eriti siinse viimase etapi ajal.
Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni seisukohalt on niisugune 2011. aasta eelarve hea tulemus. Me tagasime vajalikud assigneeringud teadusuuringute, energia ja hariduse valdkonna jaoks ning välisasjade valdkonnas leidsime raha Palestiina ja banaane tootvate riikide jaoks, ilma et oleksime pidanud vähendama teisi programme. Eelarvemenetlus näitas, et mitmeaastane finantsraamistik on väga range ja jäik. Me ei ole lahendanud ikka veel ITERi katsetermotuumareaktori järgmiste aastate rahastamise küsimust. Sellest rääkis ka mitu eelkõnelejat. Fraktsioon ALDE soovib, et sellele leitaks lahendus. Kui me soovime jätkata ELi energiapoliitikas seatud eesmärke, kuid ei suuda jõuda kokkuleppele, mis tagab suurema paindlikkuse, on meil ka järgmistel aastatel ees keerulised eelarveläbirääkimised. Loodan, et see juhtub varsti ning sellega seoses soovin tänada Reimer Böget tema väsimatute püüdluste eest head lahendust leida.
Isabelle Durant
Lugupeetud juhataja, austatud nõukogu eesistuja, austatud volinik! Ehkki me olime 2011. aasta eelarve arvude suhtes üldiselt üksmeelel, sekkus neli suurt fraktsiooni menetlusse häälekalt ja jõuliselt ning palus eesistujariigil Belgial arutada nõukoguga lisaks 2011. aasta arvudele - mille suhtes oldi üksmeelel - ka seda, kuidas saavutada järgmiseks etapiks tõeline poliitiline kokkulepe. See kokkulepe peaks võimaldama teha koostööd nii omavahel - olgu ta siis koosolekute või mõnes muus vormis - kui ka liikmesriikide parlamentide ja valitsustega tulevase finantsraamistiku ja omavahendite küsimuses. Kõik nõustusid sellega.
Me palusime seda praegu - vaid kuu aega tagasi - sellepärast, et arvasime, et peame tagama Euroopa rahanduse tulevased vahendid ning aitama liikmesriikidel päästa nende eelarvet, sest kõik liikmesriigid on raskustes, ja sellepärast et EL vajab omavahendeid. Kõik nõustusid ning ma ütleksin, et see oli öeldud üsna jõulisel viisil.
Kuhu me oleme aga jõudnud sellega praegu, üks kuu hiljem? Me oleme tagasi alguses. 2011. aasta eelarve võetakse kohe vastu. Sellest on jäetud välja paindlikkus ja ITERi projekt. Nagu te teate, ei valmista ITERi projekt mulle muret, kuid täna püüdis eesistujariik Belgia - ma tunnistan, et ta on teinud väga suuri jõupingutusi - seda küsimust paremas valguses näidata, tehes ettepaneku, et me peaksime olema rahul nõukogu avaldusega ja komisjoni asjatundlikkusega - ehkki ma loodan, et komisjon on alati parlamendi poolel, sest just see on ta õige kohta - ja peaminister Leterme'i kirjaga, milles soovitatakse meil tegelikult järgida aluslepinguid. Hea on see, et selles ei anta meile vastupidist soovitust, sest see oleks hämmastav.
Seega tuleb teil tunnistada, et tegemist on väga kergemeelse ettepanekuga ning te peate mõistma, et me oleme veidi ärritunud. Ma ei usu, et eesistujariigi Belgia esindaja usub isegi kõike, mida ta ütles, kuigi kui see menetlus oleks kestnud veidi kauem, siis, härra Wathelet, me oleksime võib-olla jõudnud tuleviku seisukohast paremale ja tugevamale kokkuleppele, mis annaks meile rohkem võimalusi tagada tuleviku seisukohalt paremad garantiid.
Teil on tunne, et tehtud on liiga vähe, ning mina arvan samamoodi. Siiski tegutseme asjakohaselt ja kiidame resolutsiooni koos tema puudustega heaks. Mõningate küsimuste suhtes oleme oma võimalusest ilma jäänud, kuid võite kindel olla, et oleme järgmisel kohtumisel kohal, sest perspektiive käsitlev arutelu ei ole veel läbi.
Derk Jan Eppink
fraktsiooni ECR nimel. Lugupeetud juhataja! Ma püüan teha lühemalt kui eelkõneleja. Meie fraktsioon teeb ettepaneku võtta eelarve vastu nii, nagu see nõukoguga kokku lepiti. Selles on vahendeid veidi suurendatud ning see kujutab endast mõistlikku kompromissi. Pidage meeles, et ELi liikmesriigid ja kodanikud peavad oma eelarvet vähendama. Kahjuks algas eelarvearutelu valest otsast. Euroopa Parlament nõudis 6% suurendamist, mis oli naeruväärne ning näitas, et ta on ajast maha jäänud. Siin arutelul kütsid kirgi ka need tuisupead, kes soovisid läbi suruda juurdepääsu omavahenditele, teisisõnu, kes soovisid kehtestada ELi makse. Me oleme olnud alati selle vastu. Lissaboni leping on selles ühemõtteline. Parlamendil on õigus anda nõu, aga mitte kaasotsustada.
Nagu me ennustasime, kaotas parlament selle lahingu. Nüüd liigub ta niisuguse olukorra poole, mida Euroopa konservatiivid on kogu aeg toetanud - eelarve poole, mis moodustaks 1% SKPst. Siinsed tuisupead, eriti rohelised, peavad maha rahunema. Kujutage ette, kui ELil ei oleks järgmisel aastal eelarvet ning samal ajal on kadumas kontroll euro üle. Kas niisugust kujutluspilti soovite pakkuda finantsturgudele? Nad ei oleks selle üle õnnelikud.
Soovin avaldada kiitust Ühendkuningriigi ja Hollandi valitsusele nende põhimõttelise seisukoha eest. Tänan eesistujariiki Belgiat ausa vahendaja rolli eest ning komisjoni asjatundliku ja mõistuspärase tegutsemise eest.
Miguel Portas
Lugupeetud juhataja! 2011. aasta eelarve vastuvõtmisega jõuab lõpule meie tormiline läbirääkimiste protsess. Kõigepealt mõni sõna eelarve kohta. See on valitsustele kehtestatud kohustuste suurendamise tulemus ning koosneb riikide ülejääkidest. Valitsuste esitatud ettepanek, mille üle me homme hääletame, on tunduvalt väiksem kui summad, mille suhtes lepiti kokku 2007.-2013. aastaks ettenähtud finantsperspektiivi läbirääkimistes.
Meie fraktsioon vaidlustas selle seisukoha, sest me ei nõustu eelarvete jätkuvusega erandlikul ajal ning me ei nõustu eelarvega, mis ei suuda lahendada meie riikide kokkuhoiupoliitika tagajärjel tekkinud sotsiaalset kriisi. Ainuüksi sellest piisaks, et me selle eelarve poolt ei hääletaks. Alarahastamisel on aga veel üks tagajärg: see eeldab järjepidevaid parandusi kogu 2011. aasta vältel ning valitsused tunnistavad seda, kui allkirjastavad protokolli, milles on öeldud täpselt sedasama.
Nüüd aga tulevikust. Enamik neist, kes selle eelarve poolt hääletavad, loodavad, et see eelarve ei kordu vähemasti 2012. ja 2013. aasta puhul, kuid miski ei ole vähem kindel. Hoolimata meie kriitikast toetas meie fraktsiooni parlamendi seisukohta kogu menetluse jooksul, et vältida tõelist riski. Lõplikud kohustused on aga väikesed. Võin teile kinnitada, et 2012. aastal on meil samasugune arutelu, nagu oli sellel aastal, ainult et uuendatud kujul ja ulatuslikum, sest väike rühm valitsusi eesotsas Ühendkuningriigiga usub, et senine ELi eelarve on olnud ülemäärane. Nemad soovivad, et see oleks väiksem, mitte suurem. Needsamad valitsused tahavad vähendada ka paindlikkust. Need on valitsused, kellele meeldivad sanktsioonid ja kes põlgavad solidaarsust ning kes soovivad kehtestada väga karme kokkuhoiumeetmeid, mitte saavutada sotsiaalseid edusamme. Just sellepärast hävitab niisugune EL - EL, mis on eurovõlakirjade ja finantstehingute maksu kehtestamise vastu - iseenda. Niisuguse ELiga ei saa me rahul olla ja seega ei saa me selle eelarve poolt hääletada.
Marta Andreasen
fraktsiooni EFD nimel. - Lugupeetud juhataja! Ma teen lühidalt, et teha tasa aeg, mis kolleeg Portasel üle läks. Paljud parlamendiliikmed siin saalis kiidavad ennast selle eest, et neil õnnestus saavutada ELi 2011. aasta eelarve 2,9% kasv. Teised kurdavad, et sellest ei piisa. Mina aga taunin asjaolu, et Euroopa Parlament eirab kriisi, mis eurooplasi praegu vaevab, ning püüab rahuldada vaid oma vajadusi. Pean kahetsusväärseks, et peaminister Cameron kiidab niisuguse vahendite suurenemise heaks ning teeb samal ajal Ühendkuningriigi eelarves suuri kärpeid, mis on hakanud põhjustama kodanikerahutusi.
See raha ei paranda kõnealuste liikmesriikide majanduse olukorda ega loo töökohti neile, kes on sellest ilma jäänud, aga kui see raha jääks Suurbritanniasse, saaks vältida vajadust suurendada näiteks õppemaksu. Mõistagi ei hääleta me selle suurendatud eelarve poolt.
Lucas Hartong
(NL) Lugupeetud juhataja! Täna hommikul sain ma eelarvekomisjoni sekretariaadilt e-kirjaga kutse kokteilipeole. Sellega tahetakse tähistada asjaolu, et Euroopa Parlament suutis saavutada 2011. aastaks suurema eelarve.
Kui eelarve oleks sõltunud Euroopa Parlamendist ja komisjonist, oleks meie kodanike rahakotist võetud palju rohkem raha. Euroopa maksud - see on tõepoolest põhjus kokteilipeoks! Liikmesriigid kaotavad õiguse eelarvele veto panna - jälle põhjus pidutsemiseks! Lugupeetud juhataja! Mina nimetan seda kodanike õiguste jalge alla trampimiseks. Õnneks on siiski ka põhjust pidutsemiseks. Eelarve suurendamisele seati tänu liikmesriikide survele piir.
Kahjuks tähendab see seda, et eelarvet ei vähendata, mida oleks soovinud Hollandi Vabaduspartei, kuid samas ei suurendatud seda ka nii palju, kui siinne parlament soovis. Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni, Euroopa Parlamendi sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni ning Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni meelehärmiks ei kehtestata Euroopa makse ning liikmesriikidele jääb vetoõigus. Seega, kui ma täna klaasi tõstan, siis teen seda niisuguste julgete ja vankumatute liikmesriikide auks nagu Holland, mis keeldus nõustumast parlamendi nõudmistega. Elagu liikmesriigid! Elagu kodanikud!
Salvador Garriga Polledo
(ES) Lugupeetud juhataja! Sidonia Elżbieta Jedrzejewska, Helga Trüpel, Alain Lamassoure, Janusz Lewandowski ja Reimer Böge on inimesed, tänu kellele koostati 2011. aasta eelarve, mis on minu arvates lõppkokkuvõttes vaoshoitud ja realistlik.
Eelarvekomisjon oli koostanud juba projekti, mis oli kulukohustuste assigneeringute seisukohast täielikult kooskõlas finantspiirangutega ning jättis lahtiseks maksete assigneeringute osa, sest nagu Euroopa Komisjon ütles, oli ja on endiselt kartusi järgmise aasta struktuurifondide maksete assigneeringute muudatuste pärast.
Kahjuks algasid pärast oktoobris toimunud täiskogu hääletust poliitilised läbirääkimised nõukoguga ning alates selles ajast hakkasid asjad minema allamäge: 12 kiri, maksete assigneeringute suurenemine 2,9%, mille kehtestas nõukogu ja surve avaldamine parlamendile ja tema liikmetele. Viimane ebaõnnestumine on asjaolu, et jäeti ära eelarvekomisjoni kohtumine, mis pidi toimuma eile ja millega taheti püüda saavutada kokkulepe paindlikkuse ja ITERi katsetermotuumareaktori tulevase rahastamise kohta.
Kas me peaksime tegema sellest mingisuguse järelduse? Arvan, et jah. Sellest peaks tegema järelduse nii nõukogu, järgnevad eesistujariigid, Euroopa Komisjon kui ka meie.
Ma esitan teile selle: jätke läbirääkimised ELi eelarve üle teisteks aastateks ja asjatundjatele, kelleks on need, kes täna on sõna võtnud.
Soovin kasutada võimalust ja öelda kolleeg Schulzile tere tulemast eelarvekomisjoni ja talle meelde tuletada, et komisjoni kohtumine toimub jaanuaris. Loodan, et siis on teil olemas idee, kuidas rahastada ITERi projekti, kui me oleme jäänud ilma 571 miljonist eurost 2010. aasta eelarves.
Göran Färm
(SV) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Mul on hea meel, et nõukogu ja parlament suutsid praegusel raskel ajal 2011. aasta eelarves kokkuleppe saavutada. Eelarve on hea kompromiss, sest ehkki me suutsime seda suurendada vaid veidi, leidsime siiski mõistlikud vahendid meie esmatähtsate valdkondade jaoks. Soovin tänada raportööre Sidonia Elżbieta Jędrzejewskat ja Helga Trüpelit ning eesistujariiki Belgiat, kes tegi väga tublit kaastööd.
Mulle valmistab muret pikaajaline plaan, sest pikaajalises plaanis on täiesti mõistetamatu see, kui liikmesriigid annavad ELile uusi ülesandeid, kuid ei suuda nende rahastamises kokkuleppele jõuda. See on 2012. ja 2013. aastal suur probleem, sest kuna me valmistame ette tulevast finantsraamistikku, on juba praegu selge, et väike rühm rikkamaid netomaksete tegijaid, kellest mõnel on euroskeptiline valitsus, soovib ELi eelarvet iga hinna eest vähendada, olenemata sellest, millised on selle tagajärjed. See on mõistetamatu seisukoht, eriti kuna nad püüavad innukalt mõningate valdkondade, näiteks IT-projektide vahendeid suurendada, ega suuda samas öelda ka seda, mille arvelt tuleks kokku hoida. Kas peaksime vähendama põllumajandustoetusi? Kas peaksime ohjeldama struktuurifonde? Osa inimesi soovib seda, kuid enamik mitte.
Probleemid, millega me tuleviku seisukohalt vastamisi seisame, on tegelikult nõukogu sisemised poliitilised probleemid, sest liikmesriikide seisukohad on ELi ja tema tulevase eelarve suhtes väga erinevad. Kõige enam vastuolulisi arvamusi tekitab tulevaste paindlikkusinstrumentide küsimus. Meie, sotsiaaldemokraatide jaoks on siin kaks probleemi.
Esiteks, me oleme seisukohal, et peaksime üldiselt pooldama institutsioonidevahelist kokkulepet, mis meil on olnud 1999. aastast ja mis on toiminud väga hästi. Ükski parlament ei nõustuks sõnaõiguse vähendamisega, eriti kui selleks puudub asjaomane praktiline alus. Nõukogu ei ole suutnud esitada ühtegi praktilist põhjust paindlikkuse vähendamiseks. Lissaboni leping ei välista uut kokkulepet, mille sisu võib olla samasugune nagu praegusel. Tegu on pigem liikmesriikide poliitilise tahtega.
Teiseks, kui eelarveperioodi lõpus varud vähenevad ning samal ajal antakse uusi ülesandeid, suureneb ka vajadus paindlikkuse järele. Sellele juhtis komisjon tähelepanu oma praegusele raamistikule antud hinnangus. Hoolimata sellest, et kõik väited räägivad suurema paindlikkuse poolt ning seda paindlikkust peaks olema lihtsam kohaldada, on nõukogu võtnud vastupidise seisukoha. See on vastuvõetamatu. Me teame, et on liikmesriike, kes näevad praegust paindlikkuse vähendamise vaidlust ettevalmistusena suureks lahinguks, mille tagajärjel kärbitakse järsult ELi eelarvet. Kui nõukogu seisukoht on ka edaspidi selline, siis ma kardan, et meil on ees püsivamat laadi eelarvekriis, sest me ei nõustu sellega.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Lucas Hartong
(NL) Te ütlesite, et paljud liikmesriigid on 2011. aasta eelarve suurendamise vastu ning sellest tulenevalt saab vähem kiireloomulisi projekte ette võtta. Kas te ei ole mõelnud, et võib-olla need liikmesriigid arvavad, et neid Euroopa projekte ei ole vaja?
Göran Färm
Lugupeetud juhataja! Kahtlemata ma mõistan seda, kuid netomakseid maksvate ja neid saavate liikmesriikide vahel on vahe. Me peame seda mõistma. Me võiksime muidugi öelda, et Ühendkuningriigi, Hollandi ja isegi minu enda kodumaa Rootsi jaoks oleks ELi eelarve vähendamine kasulik.
Kuid vaadake neid liikmesriike, kes vaevlevad praegu probleemide käes. Vaadake Kreekat, Portugali ja Iirimaad. Nemad kaotaksid, kui ELi eelarvet vähendataks, sest ELi vahendid moodustavad tegelikult nende majanduses suure osa - vähemasti struktuurifondide, aga ka eelarve teiste osade kaudu - ning seega ma ei usu, et see oleks õiglane tegutsemisviis.
Carl Haglund
(SV) Lugupeetud juhataja! Vähemasti on meil nüüd korralik arutelu nõukogu esindaja osavõtul. See arutelu järgmise aasta eelarve üle on seisnenud kaua aega selles, kes mida on teinud ja miks. Paljude inimeste silmis on see olnud institutsioonidevaheline vaidlus, mis on veidi häbiväärne, kuid samas me võime sellest tuleviku jaoks midagi õppida.
Kuu aega tagasi olin ma väga kriitiline selle suhtes, kuidas vaatate teie nõukogus tulevikku ning samuti nende prioriteetide rahastamisvõimaluse suhtes, mille te ise esitasite - siinjuures viitan ma eeskätt ELi 2020. aasta strateegiale -, teisiti öeldes olin ma kriitiline selle suhtes, kuidas me peaksime rahastama neid kaugeleulatuvaid eesmärke, mille me endale Euroopas seadnud oleme. Minu hoiak ei ole muutunud ning seepärast arvan, et oleks huvitav vaadata eelarvet just nimelt selle vaatenurga alt.
Me leppisime kokku, et suurendame eelarvet 2,9%, mis on minu arvates väga mõistlik lahendus. Kui nõukogu oleks saanud oma tahtmise, oleks teadusuuringute assigneeringuid vähendatud ligikaudu poole miljardi euro võrra, võrreldes summaga, mille komisjon alguses välja pakkus. Seda silmas pidades ei ole ma seni veel täielikult aru saanud, mida nõukogu mõtles. Parlament parandas selle oma versioonis ära ning see on hea. See tähendab, et paljudel juhtudel oli meie suund parem ning isegi kui meie ja nõukogu väljapakutud arvud klapivad, on meie sisu palju parem kui nõukogu 2,9%. Arvan, et siinjuures tasub märkida, et isegi kui arvud jäävad samaks, on eelarves tehtud märkimisväärseid muudatusi.
Göran Färmi paindlikkuse teema jätkuks tuleb nõukogul kaaluda, kuidas see kavatseb konkreetselt leida raha tulevasteks investeeringuteks, milles me kokku leppisime, sest kui nõukogu jätkab samasuguse suhtumisega, nagu tal praegu on, siis lähiaastatel ei ole seda raha kuskilt võtta.
Martin Callanan
Lugupeetud juhataja! Olen ilmselgelt rahul, et parlament mõistis lõpuks seda, mis paljudele meist oli kogu aeg endastmõistetav, ning nõustus eelarve suurendamisega 2,9% võrra, ehkki pean ütlema, et paljude jaoks siin ei ole see piisav. Paljud meist oleks soovinud, et eelarve külmutataks - või kõige julgemates unistustes, et seda vähendataks -, sest mida vähem kulutab EL raha, seda vähem sekkub ta tavakodanike ellu.
See on ilmselgelt hea tulemus David Cameroni ja Mark Rutte jaoks, kuid samal ajal võitsid sellest ka kitsikuses vaevlevad Euroopa maksumaksjad, kes peavad ELi institutsioonide arved kinni maksma. Olukorras, kus paljud liikmesriigid peavad säästma ja kärpima, oli siinse parlamendi püüe suurendada ELi kulusid 6% võrra ausalt öeldes hullumeelsus. Olen rahul, et siin jagus vähemasti niigi palju tervet mõistust.
Neile, kes usuvad Euroopa projekti ja lõimumisse - mina ei ole just üks neist - ütlen, et te tekitasite sellega, et nõudsite ELi kulude suurendamist ajal, mil kõik avaliku sektori asutused peavad valulisi kärpeid tegema, oma üllatele eesmärkidele rohkem kahju, kui keegi teine oleks suutnud teha. Te kahjustasite oma eesmärke tohutult.
Bastiaan Belder
(NL) Eelarvemenetluse viimases etapis esitasid nõukogu ja komisjon poliitilise avalduse, milles käsitleti eeskätt Euroopa Parlamendi kaasamist ELi pikaajalise rahastamise protsessi. Mul on selle kohta kaks küsimust.
Esiteks: milline on nõukogu ja komisjoni arvates selle koostöö konkreetne vorm? Kas Euroopa Parlament täidab selles kaasotsustaja osa? Ma kahtlen selles väga.
Minu teine küsimus puudutab ELi maksu. 2011. aasta juunis tahab Euroopa Komisjon esitada ettepaneku, mis käsitleb ELi rahastamist perioodil 2014-2020. Ma soovin teada, kas see hõlmab ka ELi maksu? Kui jah, siis see tähendab seda, et võimalike maksude loetelu, mille Euroopa Komisjon oktoobris avaldas, on veelgi pikem. Kui tegemist on finantssektorit puudutava maksuga, peaks sellest saadav tulu minema minu arvates kindlasti liikmesriikidele, sest lõppkokkuvõttes pidid nemad pangad päästma.
Lugupeetud juhataja! Viimaseks soovin öelda, et toetan täielikult Hollandi ja Briti valitsuse seisukohta selles vaidluses.
Angelika Werthmann
(DE) Lugupeetud juhataja! Kõigepealt soovin tänada kolleege Jędrzejewskat ja Trüpelit, kes tegutsesid eelarvemenetluses vastutustundlikult ja keskendusid sealjuures selgelt esmatähtsatele valdkondadele.
Mis puudutab 2011. aasta eelarvet, siis ELi eelarve puhul tuleb alati meeles pidada, et umbes 95% rahast teenib kodanike huve. Parim näide selle kohta on Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fond. ELi halduskulud moodustavad vähem kui 6%, seega on see osakaal väiksem kui nii mõneski liikmesriigis. Palju aastaid oli ELi eelarve enam-vähem 1% SKPst. Sellest rahastati ELi laienemist, kui 15 liikmesriigist sai 27, ilma mingisuguste lisavahenditeta eelarves. Lissaboni lepinguga lisandus meile uusi ülesandeid.
Eelarve suurendamine on alati raske. Arvestades aga uusi projekte ja Lissaboni lepingust tulenevaid uusi ülesandeid, on 2011. aasta eelarve ka investeering ELi tulevikku ja tema institutsioonide toimimisse.
Alain Lamassoure
(FR) Lugupeetud juhataja! Arvestades erandlikke piiranguid, millega me sellel aastal arvestama peame, on kokkulepe, mis saavutati 2011. aasta eelarve projekti suhtes, parim võimalik kompromiss. Selle eest peame tänama ja kiitma oma kahte raportööri, Euroopa Komisjoni ja suurepärast eesistujariiki Belgiat, kellele soovin erilist tänu avaldada.
Minister Wathelet on veidi kurb, sest tal on tunne, et tehtud on liiga vähe. Ta peaks aga vaatama asjaolu, et parlament andis 570 miljonit eurot liikmesriikidele, mitte ITERi projektile, kui tänuavaldust eesistujariigile Belgiale.
Alates läbirääkimiste algusest on parlament näidanud pidevalt, et on teadlik oma kohustustest. Nüüd aasta lõpus, kui liidu ühtekuuluvus taas kord kahtluse alla seatakse, soovitab eelarvekomisjon tungivalt lõpetada 2011. aasta eelarvet käsitlev ebakindel olukord.
Põhiprobleemid aga jäävad alles. Mõningate riikide eelarvega võrreldes ei ähvarda ELi eelarvet pankrot. Õiguslikust seisukohast on tegemist tasakaalustatud eelarvega, kuid poliitiliselt on see läbikukkumise äärel. Euroopa teeb suuri sõnu oma eesmärkide rahastamise suhtes. Kuid liiga suurte sõnade tegemine ning eesmärkide näitamine suurejoonelise ja illusoorsena on sama hukatuslik kui liiga suure hulga raha ringlusse andmine.
ELil ei ole enam vahendeid, et rahastada vastuvõetud otsuseid ega uusi ülesandeid, mis anti Lissaboni lepinguga. EL ei ole suutnud kehtestada ka meetmeid, mis võimaldaksid teha nii, et kui ühendusel ei ole vajalikke vahendeid, siis rahastatakse tähtsaid ühiseid eesmärke, näiteks ELi 2020. aasta strateegia eesmärke liikmesriikide eelarvest.
Sellepärast peabki Euroopa Parlament nii tähtsaks kokkulepet, mis saavutati komisjoni ja tulevaste eesistujariikidega ja mille abil tahetakse leida võimalus, kuidas rahastada tulevasi meetmeid ühenduse eelarvest uute vahendite abil, mis ei avaldaks nii suurt survet liikmesriikide eelarvele, aga ka liikmesriikide eelarvest, mis on 20 korda suurem kui imepisike ELi eelarve. 2010. aastal sõnastas liit uuesti oma rahalise solidaarsuse mõiste. 2011. aastal peame määratlema uuesti eelarvelise solidaarsuse mõiste.
Hynek Fajmon
(CS) Lugupeetud juhataja! Soovin täna öelda taas selgelt välja, et EL vajab järgmiseks aastaks asjakohast eelarvet. Puudub põhjus, miks meil peaks olema ajutine eelarve. Samamoodi ei ole põhjust, miks peaks Euroopa Parlamendi heakskiidu andmine eelarvele sõltuma mis tahes täiendavatest nõudmistest. Kõikides ELi riikides on praegu majanduslikult raske aeg ning kindlustunnet asjakohase eelarve vormis vajatakse nii liikmesriikides kui ka ELis. Majapidamised, ettevõtted ja kohalikud ametiasutused vajavad samuti seda kindlustunnet.
Võin seega öelda siin oma kolleegide nimel Tšehhi Kodanike Demokraatlikust Parteist ja Euroopa Konservatiivide ja Reformistide fraktsioonist, et me toetame homsel hääletusel komisjoni, nõukogu ja Euroopa Parlamendi vahelist kompromissi.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Lugupeetud juhataja! Homne hääletus võib lõpetada esimese aastaeelarve heakskiitmise menetluse, mis on toimunud Lissaboni lepingu kohaselt. Läbirääkimised on olnud ilmselgelt keerulised. Parlament esitas sisulise tähtsusega poliitilisi ettepanekuid, kuid nõukogu keeldus neid arutamast. Parlament säilitas alguses väga üksmeelselt ja kindlalt oma seisukoha. Nõukogus oli erimeelsusi, kuid tal oli ühehäälsuse eelis ning ta takistas kokkuleppele jõudmist. Me püüame praegu summades üksmeelt saavutada. Nõukogu ja komisjon on nõustunud oma avalduste kaudu enamikuga Euroopa Parlamendi taotlustest. Kui meil oleks olnud institutsioonidevaheline kokkulepe, oleks olukord olnud palju parem, sest see oleks taganud suurema kindlustunde tuleviku suhtes. Parlament ei ole aga enam kahjuks nii ühtne kui läbirääkimiste alguses. Seetõttu puuduvad vahendid ITERi projekti rahastamiseks.
Usun, et meil tuleb kindlasti tagada ELile eelarve, mida ta kriisi ajal vajab. Meil on enne tulevaste finantsvõimaluste heakskiitmist aega, et jõuda kokkuleppele praegu veel lahendamata küsimustes. Nõukogu peab mõistma, et olukord, kus peamised ELi poliitikavaldkonnad kinnitatakse kaasotsustamise teel, kuid nende elluviimiseks vajalike vahendite üle otsustab vaid üks eelarvet puudutava koostöö osaline, ei ole liidule kasulik. Parlament peab osalema ühel ja samal tasandil nii poliitilise kui ka finantskülje üle otsustamisel.
Peter van Dalen
(NL) Lugupeetud juhataja! Paljud parlamendiliikmed on võtnud siin oma sõnavõttudes eelarve kohta silmakirjaliku hoiaku. Martin Schulz ei näe just kuigi palju vaeva, et oma ärritust nõukogu suhtes varjata. Guy Verhofstadti sõnavara näib piirduvat vaid kahe fraasiga - eurovõlakirjad ja ELi maksud. Joseph Daul andis koguni mõista, et Holland võib üldse EList lahkuda. Need on karmid sõnad, kuid toetavad vaid ühe poole argumenti.
Kui ma aga tegin ettepaneku arutada parlamendi enda eelarvet, tegid need inimesed ja nende fraktsioonid näo, et ei kuulnud mind. Mind ignoreeriti ka siis, kui ma pakkusin välja, et kõik parlamendiliikmed peaksid tegutsema läbipaistvalt igal kuul makstavate kuluhüvitiste puhul. Samuti ei pälvinud toetust minu ettepanek käsitleda parlamendi luksusautode parki. Minu ettepanek vähendada parlamendi toretsevaid infobüroosid näis põhjustavat paljudele parlamendiliikmetele peavalu.
Vastuhääle andmine oleks seega igati asjakohane, kuid meie fraktsioon ja minu kodumaa suutsid ära hoida olukorra halvenemise veelgi ning seepärast jäin ma erapooletuks. Eelarve 2,9% suurendamise poolt hääletamine oleks praegu täiesti sobimatu.
José Manuel Fernandes
(PT) Lugupeetud juhataja, austatud volinik, head kolleegid! Selle eelarve vastuvõtmisega näitab Euroopa Parlament üles suurt vastutust. Arvestades majandus-, finants- ja sotsiaalkriisi, mis väga visalt järele annab, oleks ELi ja tema kodanike jaoks väga halb, kui tal ei oleks 2011. aastal eelarvet. Keegi ei suudaks mõista olukorda, kus ELi institutsioonid püüavad saada liikmesriikidelt üldist nõusolekut oma eelarvele, kuid ei saavuta nendes isegi minimaalset üksmeelt.
Arvan, et ehkki 2011. aasta eelarve ei ole halb, võiks ta olla veel parem. Nõukogu ühehäälsuse nõue teatavates küsimustes tegi läbirääkimised keerulisemaks. See näitab ka, et nõukogul on edaspidi väga keeruline saavutada kokkulepet järgmises mitmeaastases finantsraamistikus ja uutes omavahendites, mis - nagu me teame - nõuab nõukogult ühehäälset otsust.
Siinjuures soovin rõhutada, kui suurepärast tööd tegid raportöör Sidonia Elżbieta Jędrzejewska ja Helga Trüpel ning kui suuri jõupingutusi tegid eesistujariik Belgia ja komisjon. Meie seatud prioriteedid on selles eelarves olemas. Ma soovin ära märkida eeskätt noorte, hariduse ja innovatsiooni ning teadusuuringute valdkonna suurema toetuse. Samuti soovin tuua esile ettevalmistava meetme "Sinu esimene EURESi töökoht”, mis edendab noorte liikuvust ELis tööhõive valdkonnas. Ma töötasin ise selle ettepanekuga ning loodan, et pärast õigusliku aluse saamist luuakse selle ettevalmistava meetme alusel märkimisväärsete eelarvevahenditega programm. Edusamm oli ka komisjoniga saavutatud kokkulepe esitada hiljemalt 2011. aasta septembri lõpuks ajakohastatud arvud ühtekuuluvuspoliitika ja maaelu arengu kohta ning suurendada vajaduse korral neile eraldatavaid vahendeid.
Mairead McGuinness
Lugupeetud juhataja! Soovin tänada eeskätt meie raportööri Sidonia Jędrzejewskat, et ta parlamenti nendel läbirääkimistel nii hästi esindas. Nii tema kui ka nõukogu tööd tuleb tunnustada.
Ma räägin põllumajandusraportöörina ning soovin, et sõna "põllumajandus” kajaks siin saalis, sest meil on mure nii arvude kui ka menetluse pärast. Minu seisukohast vajab see uus menetluskord veel viimistlemist. Me peaksime tegema oma tööd paremini. Ma ütlen seda nii endale kui ka nõukogule ja komisjonile ning arvan, et peaksime uurima oma varasemaid tööviise ning need läbi vaatama.
Me oleme põllumajanduses saavutanud mõningaid edusamme. Need on väga väikesed, kuid ma muretsen pigem tuleviku pärast. Ma soovin, et komisjon räägiks suurest, 800 miljoni USA dollari suurusest ülejääkide kärpest, mida näib, et maaelu arengu fondi vahenditest tehakse. Ma loodan, et seda ei võeta vastu.
Olen mures 2013. aasta järgse perioodi eelarve pärast ja sellepärast, et põllumajandus võib saada sektoriks, kust riisutakse vahendeid teiste valdkondade jaoks, kui ei suudeta leppida kokku piisavates vahendites kõikide ELi valdkondade jaoks.
Zigmantas Balčytis
(LT) Euroopa Parlament kasutas esimest korda pärast Lissaboni lepingu jõustumist talle antud õigusi osaleda täielikult ELi eelarve koostamises. Esimene ebaõnnestunud katse saavutada kokkulepet ja lisada eelarvesse Euroopa Parlamendi õiguspärased nõudmised näitab, et institutsioonidevahelised erimeelsused on alles. Tegelikult neid ei tohiks olla, sest see takistab tõhusat institutsioonidevahelist koostööd. Kõikide ELi institutsioonide eesmärk peaks olema tagada, et kokkulepped, mis on kogu ELi ja tema kodanike jaoks eriti olulised, sõlmitakse võimalikult sujuvalt. Tulevikus tuleb seega põhjalikult muuta institutsioonide tegevuspõhimõtteid ning Euroopa Parlamendi kaasamist läbirääkimiste kõikidesse etappidesse, eriti aga eelarve vastuvõtmisse, tuleb pidada esindusdemokraatia põhimõtte rakendamise jaoks eriti tähtsaks.
Riikka Manner
(FI) Lugupeetud juhataja! Soovin tänada kõigepealt raportööri raske töö eest selle kompromissi saavutamisel. Need läbirääkimised nõudsid iseäranis suuri jõupingutusi, kui arvestada Lissaboni lepingu jõustumist ja liikmesriikide kehtestatud ranget eelarvet. Sellepärast soovin tänada kõiki meie läbirääkijaid.
See on esimene kord, kui ELi eelarve otsustatakse ühe lugemisega ja kui üldse midagi, siis see menetlus on toonud esile vajaduse parema dialoogi järele kahe eelarvepädeva asutuse vahel. Parlament on nõudnud seda juba pikka aega. Iga-aastase ja mitmeaastase eelarveraamistiku kokkuleppimiseks on vaja jätkata läbirääkimisi ja ühtlustatud käsitlusviisi, et institutsioonid läbirääkimiste laua taga üksteist mõistaksid.
Praegu võime aga tõenäoliselt rahul olla sellega, et 2011. aasta eelarve on paigas. Praeguses majanduslikult raskes olukorras peab ebakindlust olema nii vähe kui võimalik.
François Alfonsi
(FR) Lugupeetud juhataja! Et 2011. aasta eelarve on sündinud meie eelarvekomisjoni, nõukogu ja komisjoni vaheliste arvukate lepitusmenetluste käigus, ei vasta see Lissaboni lepingus sätestatud uuele institutsioonidevahelise tasakaalustatuse nõudele.
Nõukogu, õigemini paljude riikide valitsuse esindajad, ei järginud seda nõuet. Vastuvõetamatu on see, et parlamendi palvet arutada ELi tulevaste omavahendite küsimust ei rahuldatud.
Meie parlamendil on eelarveküsimustes nüüd kaasotsustamisõigus. Meil tuleb tagada selle õiguse austamine ning mõista üht: tõeliselt tasakaalustatud lepitusmenetlus ei saa tõenäoliselt võimalikuks enne, kui seda kaasotsustamisõigust kasutatakse vastuhääletuse vormis.
Teataval ajahetkel tuleb Euroopa Parlamendil kehtestada otsustavalt oma institutsioonilist positsiooni. Omavahendite küsimus tuleb tulevastel kuudel uuesti päevakorda. Kui me tahame saavutada edusamme, peame suutma näha oma kohustusi täies ulatuses.
Diane Dodds
Lugupeetud juhataja! Ma ei saa anda poolthäält parlamendi eelarve vahendite suurendamisele, sest usun, et paljud inimesed Ühendkuningriigis vaatavad siin toimuvat hämmeldunult. Kogu Euroopas peavad liikmesriigid võtma kokkuhoiumeetmeid ja kärpima eelarvet. Niisugune on praegune olukord, millega meie inimesed vastamisi peavad seisma.
Euro on kriisis ning soovin siinsele parlamendile öelda, et ehkki minu valijad ei kasuta eurot, on meil siiski ühine maapiir Iiri Vabariigiga. Iirimaa on meie jaoks suur eksporditurg ning seega kahjustab see kriis ka meie inimesi. Jättes kriisi kõrvale, siis me tegime ettepaneku suurendada vahendeid 2,9%, vähendades parlamendi küsitud 6%, kuid seda eelarve põhjal, mida kontrollikoda ei ole palju aastaid vastu võtnud.
Kõige murettekitavam on komisjoni lubadus esitada hiljemalt 2011. aasta juunis ettepanek ELi maksu kehtestamise kohta. Kas keegi imestab veel selle üle, et euroskeptitsism levib?
Michel Dantin
(FR) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Ma soovin samuti tänada ja kiita neid, kellel õnnestus need väga keerulised läbirääkimised lõpule viia.
Me valmistume selleks, et kinnitada homme eelarve, mis on ELi liikuvuse ja noorte valdkonna jaoks suur edusamm. Eelkõige näitab see eelarve parlamendi otsustavust mitte katkestada kriisi ajal ulatuslikke ELi investeeringuid.
Soovin aga jagada teiega ka oma muret ja rahulolematust mõningate fraktsioonidega, eriti sotsiaaldemokraatidega. Nende esindajad olid otsustavatel hetkedel valitsuste teenistuses ning nad otsustasid täna seada ohtu ITERi projekti, mis on ELi ainus pikaajaline teadusuuringute projekt, milles me täidame keskset osa.
Nagu te teate, võttis EL eelmise aasta juunis endale kohustuse eraldada sellele meie julgeoleku jaoks tähtsale projektile veel 1,3 miljardit eurot. Seetõttu seab meie hääletus kahtluse alla ELi usaldusväärsuse rahvusvahelisel areenil. Niisugune suhtumise tõttu jäime me ilma 600 miljonist eurost 2010. aastal kasutamata jäänud vahenditest, mille oleks saanud eraldada ITERile. See on naeruväärne!
Edit Herczog
Lugupeetud juhataja! Euroopa Parlamendi liikmena tunnen ma kohustust tagada meile eelarve. Sotsiaaldemokraadina on mul väga kahju, et me ei kehtesta finantstehingute maksu. Tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni raportöörina soovin rõhutada, et me toetame ITERi projekti, kuid me ei vaja puudulikku lahendust üheks aastaks, vaid me vajame kestlikku finantslahendust järgmiseks kaheks kümnendiks. Ungarlasena olen ma väga rahul, et loodetavasti ei tule Ungaril eesistujariigina tegeleda eelarvega, vaid leida läbirääkimiste käigus lahendus vaid ITERi projektile ja paindlikkuse küsimusele.
Janusz Lewandowski
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Ma teen lühidalt, sest kasutasin juba ära mulle ettenähtud aja. Vastuseks Bastiaan Belderile, kes on vist juba lahkunud, ütlen, et komisjoni ettepanek institutsioonidevaheliseks koostööks tugines otseselt Lissaboni lepingu artiklite 312, 324 ja eriti 311 elluviimisele, et tagada konkreetne menetluskord omavahendite otsuse küsimuses, nii et see oleks täielikus kooskõlas liikmesriikide eelarvesõltumatusega.
Mis puudutab omavahendeid, siis see toimus ilmselgelt ja konkreetselt komisjonile 2005. aasta detsembris antud volituste järgi, mille parlament heaks kiitis ja mille alusel ei ole tal õigus käsitleda mitte üksnes kulude, vaid ka tulude poolt, sealhulgas Briti tagasimakset. Me oleme piisavalt delikaatsed ega aruta seda Briti tagasimakse küsimust meie eelarve läbivaatamise juures ning lõppkokkuvõttes otsustasime edaspidi kulusid mitte suurendada, vaid muuta liikmesriikide otsemaksete ja omavahendite proportsiooni kooskõlas aluslepingust tuleneva ja ELi asutajate arusaamaga.
Lõpetuseks üks üldisem märkus - loodetavasti saab homse hääletusega meie Lissaboni lepingust tulenev proovilepanek seoses eelarvega läbi ning me peame tegema sellest oma järeldused. Sellega edastatakse ELi kodanikele hea sõnum, et meil on ilma igasuguste puudujääkide või võlgadeta eelarve, ja näidatakse, et meid ei tohiks süüdistada mõningate liikmesriikide ebaõnnestunud poliitika pärast. Seepärast peaksime nüüd, kui eelarve on paigas, jätkama oma arutelu institutsioonidevahelise koostöö vormide üle tunduvalt paremates oludes.
Melchior Wathelet
Lugupeetud juhataja! Nagu volinikul, nii ei ole ka minul sellele arutelule palju lisada.
Olles kuulnud, kuidas mõni parlamendiliige soovib eelarvet mitte heaks kiita, selleks et parlamenti kaasotsustamisõigust kehtestada, arvan, et kõikidele ELi institutsioonidele oleks ilmselgelt kasulikum ja nad parandaksid sellega ka oma seisundit, kui nad edendaksid ELi kompromisside abil, mitte ei loobiks üksteisele kaikaid kodaratesse ega pidurdaks ELi projekti.
Arvan, et tegemist on loogika küsimusega. Täna soovin ma tõepoolest tänada kõiki neid, kes otsustasid ELi edendada ja edasi viia. Kas nõukogu saavutas kõik, mida soovis? Ei. Kas parlament saavutas kõik, mida soovis? Loomulikult mitte. Kas me liigume edasi? Jah. Kaasotsustamismenetlus tõepoolest toimis. Kõik pidid minema kompromissile. Kõik pidid tegema järeleandmisi.
Kas teha on veel palju? Muidugi. Just selles seisnebki paindlikkuse ja ITERi arutelu. Pean kahetsusväärseks asjaolu, et me ei saavutanud kokkulepet ning keegi ütles, et esitatud ettepanek oli tagasiminek. Ei. Ma kordan: meil toimub see iga arutelu ajal ning praegu kehtib ühehäälsuse nõue. Kui eesmärk on saavutada kvalifitseeritud häälteenamus, siis ma usun, et eesistujariigi Belgia ettepanekut tuleks hakata arutama. Usun, et see on oluline 2012. ja 2013. aasta eelarve koostamisel. Arvan, et seda mehhanismi tuleb tõepoolest edendada, sest see on kooskõlas varem kasutatud tavadega ning tagab vähemasti olukorra, kus 2012. ja 2013. aasta eelarvet ei saa enam ühehäälsuse nõudega takistada. Arvan, et te peaksite tõepoolest sellest võimalusest kinni haarama.
Mis puudutab ITERi projekti, siis see, kuidas me kasutasime seda paindlikkusinstrumenti ITERi puhul 2010. aastal, näitab, et me vajame seda mehhanismi ning peame kasutama võimalusi, mis meil praegu on.
Soovin tänada siiralt kõiki neid sõnavõtjaid - ma ei hakka neid kõiki nimetama -, kes tunnustasid tööd, mida me koos edusammude saavutamise nimel tegime. Soovin tänada kõiki neid, kes eelistasid edenemise loogikat takistamise loogikale. Usun, et peaksime tõepoolest niisugust tegutsemisviisi propageerima.
Luupeetud esimees Lamassoure! Te rääkisite eelarvelisest solidaarsusest. Nõukogu liikmed olid peaaegu täiesti solidaarsed, sest kõik nõustusid vahendite suurendamisega 2,9% võrra. Me oleme nõukogus läinud kvalifitseeritud häälteenamuselt üle täieliku ühehäälsuse nõudele. Nali naljaks, aga arvan, et kõik avaldused, mis on tehtud 2011. aasta eelarve kohta - sest jah, eelarve on oma olemuselt ka poliitiline, nagu Euroopa Parlament näitas oma poliitiliste prioriteetide lisamisega eelarvesse - kas siis omavahendite, Euroopa lisaväärtuse või lissabonistamise küsimuses -, nagu näidati komisjoni avalduses või selles ühisavalduses, mis on oluline ja millele reageeris praeguse ELi eesistujariigi Belgia peaminister oma kirjaga, arvan, et kõik need avaldused näitavad, et asjad liiguvad õiges suunas. Me ei edene kindlasti nii kiiresti, kui kõik sooviksid, kuid samas siiski piisavalt kiiresti, et saaksime öelda, et niisugune tegutsemine toimib ning et parem on järgida edenemise kui takistamise loogikat.
Sidonia Elżbieta Jędrzejewska
Lugupeetud juhataja! Eelkõnelejate sõnavõttudest võib järeldada, et me oleme kõik rahul sellega, et ELi 2011. aasta eelarvet saab hakata järgmise aasta 1. jaanuarist tõhusalt ja tarbetute viivitusteta rakendama. Kõik need sõnavõtud näitasid aga ka seda, et midagi on siiski puudu. Puudu on diskussioon ja mõistmine. Mulle sai juba selgeks, et Lissaboni leping avab meile uue, seni tundmatu maa ja et seoses uue, ELi 2013. aasta järgse mitmeaastase finantsraamistikuga ootavad meid ees keerulised kõnelused.
Need kõnelused seonduvad põhiküsimusega: nimelt kuidas ületada järjest suurem lõhe, mis valitseb ELilt oodatavate ülesannete ja järjest väiksema valmisoleku vahel uusi ülesandeid rahastada. Nii liikmesriigid kui ka teised asjaosalised, sealhulgas Euroopa Parlament, ootavad ELilt järjest enam, sest ta peab tegelema järjest arvukamate valdkondadega ning ta asub ka ise tegutsema uutes valdkondades ja võtab endale uusi ülesandeid. Meil tuleb koos arutada, kuidas vähendada seda suurt lõhet. Me ei saa niisuguseid mõttevahetusi vältida, seda enam, et meil on praegu finants- ja majanduskriis ning seega ei ole rahastamise valdkonnas ruumi tabuteemadele. Me peaksime rääkima avameelselt kõikidest probleemidest: ELi omavahenditest, sellest, mida EL peaks tegema ning mida ta võib-olla ei peaks püüdma teha, sellest, mis on meie jaoks tõesti kõige olulisem, ning kui suurel määral neid eesmärke tuleks rahastada.
Kokkuvõtteks arvan, et see, mis toimus 2011. aasta eelarve vastuvõtmise ajal, on nii mõttevahetuse alus kui ka algus ning kindlasti ei ole ta selle lõpp. Tänan teid teie valmisoleku eest probleeme arutada ning loodan, et järgmisel aastal on see valmisolek veelgi suurem.
Helga Trüpel
Lugupeetud juhataja! Mul on hea meel, et viimane sõna jääb tänases arutelus mulle. Kõigepealt soovin öelda, et võtan rõõmuga kolleeg Schulzi vabanduse vastu. Ta ütles, et käitus mõnikord halvasti. Alati on hea, kui ta märkab, et teeb mõnikord liiga palju lärmi. Tema väite selle kohta, et varem tegelesime ainult eelarve tehniliste küsimustega ning mõistsime nüüd, et tegemist on eelarvepoliitikaga, soovin ma kindlalt ümber lükata. Olen töötanud eelarvekomisjonis nüüd juba kuus aastat ning ka enne seda oli tegemist alati eelarvepoliitika, mitte vaid tehniliste üksikasjadega. Martin Schulz ütles, et õppis viimaste nädalate jooksul palju. Mul on hea meel seda kuulda. Sellisel juhul ta ilmselt nüüd ka mõistab seda.
Nüüd käsitlen ma ELi-vastaseid tähelepanekuid, mida siin parlamendis kuulda oli. Soovin veel kord selgelt toonitada, et kui me tahame arutada ELile uute omavahendite leidmise küsimust - mis on kirjas ka Lissaboni lepingus - siis neid omavahendeid on võimalik saada ainult lisamaksu kehtestamisega ELi kodanikele, kuid sellisel juhul vähendatakse sama summa võrra makseid SKPst. Teisiti öeldes ei pandaks sellega kodanikele lisakoormust ning samal ajal looks see meie omavahenditele läbipaistvama süsteemi. Selle küsimuse üle tuleb mõtteid vahetada. Ma lükkan tagasi igasugused katsed jätta muljet, et sellega kehtestatakse üksnes lisakoormus. Tegelikult on eesmärk leida hoopis arukas rahastamissüsteem. Nõukogu ja parlament peaksid olema valmis seda tegema.
Kuna siin on esitatud mõtteid nii, justkui võtaks EL Euroopa maksumaksjalt kogu aeg midagi ära, soovin teise märkusena välja tuua selle, et meil on haridusprogrammid Euroopa kodanike jaoks, on uus infrastruktuur, uued keeled ja toetused piimatootjatele. Teisisõnu - me teenime siin Euroopa kodanike hästi mõistetud huve ning seda tuleb öelda välja kõlavalt ja selgelt.
Milline on ELi roll tulevastel aastatel? Meil tuleb rahvusvahelisel areenil võistelda niisuguste edukate riikidega nagu Hiina, India, Brasiilia. Kui me tahame olla Euroopa Liiduna tugevad ning soovime uusi tooteid, mis on loodetavasti ka kestlikud, uusi tootmisviise, mis oleksid keskkonnasäästlikud, energiapõlvkonda, mis tugineks tõeliselt taastuvatele energiaallikatele, mis seati kunagi Cancúnis eesmärgiks, siis selleks me vajame asjakohaseid vahendeid ning Euroopa eelarvet, mis kajastaks meie ühishuve. Loodan, et järgmistel aastatel liigume just selles suunas.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub homme kell 12.30.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Elisabeth Köstinger
Mul on hea meel, et me oleme jõudnud lõpuks 2011. aasta eelarves kokkuleppele. Sellega tagatakse rahaline kindlustunne kaitsetule põllumajandussektorile. ELi põllumajanduspoliitika vajab stabiilset eelarveraamistikku, eriti raskel ajal. Kaheteistkümneosaline eelarve oleks põhjustanud rahalisi raskusi paljudele liikmesriikidele, kes on põllumajandustoetused põllumajandusettevõtetele juba välja maksnud. Põllumajandussektor sõltub suurel määral ELi toetustest. Põllumajandusega tegelevad pered vajavad kindlustunnet, et kavandada oma ettevõtte edasist käekäiku. Kogu ELis moodustavad otsetoetused põllumajandusettevõtete sissetulekust 40% ning tagavad väikeste tootjahindade, suurenevate tootmiskulude ja kõikuvate turgude taustal rahalise kindlustunde. Maaelu arengu programmi meetmed annavad maapiirkondadele otsest kasu ja stimuleerivad piirkondlikku majandust. Austria põllumajandusettevõtted saavad kasu nii 1. kui ka 2. samba meetmetest. Austria põllumajandussektori iga-aastases eelarves moodustavad ELi vahendid 58%. ELi põllumajandusettevõtjad peavad täitma paljusid vastutusrikkaid ülesandeid, mille arv kasvab järjest enam. Nad peavad tootma kvaliteetset toitu ja pidama kinni loomade heaolu rangetest standarditest ning aitama samal ajal võidelda kliimamuutuste vastu, kaitsma keskkonda ja säilitama bioloogilist mitmekesisust. Et neid tähtsaid teenuseid osutada, peab põllumajandustootjatel olema kindel sissetulek, mis põhineks mõistlikul ja stabiilsel ELi rahanduspoliitikal. Mis puudutab läbirääkimisi 2014.-2020. aasta finantsraamistiku üle, siis põllumajanduse kõiki osi tuleb eelarvest rahastada samaväärsel tasemel.
Georgios Stavrakakis
ELi 2011. aasta eelarve vastuvõtmise esimese etapi ummikseis, mille tekitas väikese rühma liikmesriikide kompromissitu seisukoht, oleks peaaegu põhjustanud kaheteistkümnendike fiasko ning toonud kaasa selle süsteemi rasked tagajärjed. See süsteem avaldab halba mõju majanduslikult nõrkade liikmesriikide eelarvele ning võib põhjustada ELi vahenditest tehtavate maksete suurt hilinemist. Niisuguse fiasko ärahoidmiseks näitas parlament üles vajalikku vastutustunnet ning on valmis võtma eelarve vastu hoolimata sellest, et see ei rahulda kõiki tema nõudmisi ega ole niisugune, nagu ELi avalikkus oleks võinud oodata, kui me soovime lahendada majanduskriisi. Kuid probleem, kuidas käsitleda eelarvevajadusi lähitulevikus, 2012. ja 2013. aastal, jääb püsima ning ma kutsun seda väikest rühma liikmesriike üles näitama piisavalt vastutustunnet ning tegema parlamendiga koostööd, et leida lahendus, mis tagaks ELile vajaliku paindlikkuse, vastaks tema vajadustele ja hoiaks ära uue eelarvekriisi.
