2009. évi költségvetés tervezete: III. szakasz - A 2009. évi költségvetés tervezete (I, II, IV, V, VI, VII, VIII, IX. szakasz) (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont az alábbi jelentésekről szóló közös vita:
a Költségvetési Bizottság nevében Jutta Haug jelentése, az Európai Unió 2009-es pénzügyi évre vonatkozó általános költségvetési tervezetéről (C6-0309/2008 - és az Európai Unió 2009-es pénzügyi évre vonatkozó általános költségvetési tervezetéhez fűzött 1/2009. számú módosító indítványról III. szakasz - Bizottság (SEC(2008)2435));
a Költségvetési Bizottság nevében Janusz Lewandowski jelentése, az Európai Unió 2009-es pénzügyi évre vonatkozó általános költségvetésének tervezetéről
I. szakasz, Európai Parlament II. szakasz, Tanács IV. szakasz, Bíróság
V. szakasz, Számvevőszék VI. szakasz, Európai Gazdasági és Szociális Bizottság
VII. szakasz, Régiók Bizottsága VIII. szakasz, Európai Ombudsman IX. szakasz, Európai Adatvédelmi Biztos (C6-0310/2008 -.
Jutta Haug
előadó. - (DE) Elnök asszony, tanácsi soros elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! A 2009-es évre szóló költségvetés első olvasatra vonatkozó előkészületei szinte teljesen lezárultak. Ezért a mai vitát azzal szeretném kezdeni, hogy megköszönöm a Költségvetési Bizottság tagjainak és a többi szakbizottság tagjainak, akikkel szoros együttműködésben dolgoztam, azt az együttműködést és azt a sok időt, amit erre a munkára áldoztak.
Mint ahogy azt a 2009-es évre szóló költségvetési eljárás legelején is elmondtam, és most ismét örömmel elmondom, egy költségvetési előadó csak annyira lehet jó, mint amekkora a vele együttdolgozó kollégák száma, ezért nagyon hálás vagyok Önöknek.
Köszönetet kell mondanom a Költségvetési Bizottság titkársága csapatának is: a titkárság munkatársainak kiváló munkája nélkül mi képviselők, a lehető legjobb akarattal sem érnénk semmit, ezért hát köszönöm! Igen, egyetértek, helyénvaló lenne megtapsolni őket!
(Taps)
Szeretnék köszönetet mondani a személyes munkatársamnak és a képviselőcsoportokban dolgozó munkatársaknak is: sok fej és sok kéz kell a jó munkához.
A költségvetésünk első olvasatra való előkészítését, amely során 1400 módosítást kellett elolvasnunk, megértenünk és értékelnünk, jelentős mértékben befolyásolta a pénzügyi válság. Annak ellenére, hogy a 130 milliárd euro körüli költségvetésünk nevetségesen alacsonynak tűnik ahhoz a több száz és száz milliárdhoz képest, amit a tagállamok, közösen vagy egyedül eljárva, védőhálóként szétosztottak a bankok és a reálgazdaság között, az első olvasatra való előkészítő megbeszéléseinkhez jelentős mértékben hozzájárultak az érintett képviselőcsoportok pontosan ezzel a témával kapcsolatban tett észrevételei. Ezáltal már lényegében sejtettük, hogy hogyan fog a Tanács a költségvetési igényeinkre reagálni.
Melyek is tehát a követeléseink? Először is itt vannak a kifizetések. Már júliusban rámutattunk arra, hogy nem tudjuk jóváhagyni azt a 15%-os rést a kötelezettségvállalási előirányzatok és a kifizetési előirányzatok között, amit a Bizottság a költségvetés-tervezetben javasolt, és amit a Tanács még tovább növelt. Véleményünk szerint, ez nem felel meg a költségvetés teljessége és átláthatósága elvének. Sőt, ha összehasonlítjuk, a jelenlegi pénzügyi terv harmadik évében kimutatott rést az előző pénzügyi terv harmadik évének résével, ami mindössze 3% volt, egyszerűen nem látjuk, hogy egy ilyen hatalmas rés mivel indokolható. Ezért tehát növeltük a kifizetéseket: nem tudtuk a rést teljesen betömni, de sikerült a felére csökkenteni, most tehát egy 8%-os rés tátong itt.
A kifizetések növelésére nem közfelkiáltással vagy véletlenszerűen került sor, hanem azokban a költségvetési sorokban, amelyek a Parlament olyan prioritásainak finanszírozását segítik elő, mint: az éghajlatváltozás elleni küzdelem, a szociális dimenzió a munkahelyteremtést szolgáló növekedés vonatkozásában, a globalizáció formálása, a kis- és középvállalkozások támogatása, és egyes sorok, amelyek a polgárok biztonságát erősítik. Összességében, megnöveltük a kifizetéseket a bruttó nemzeti jövedelem 0,89%-áról - ami a Tanács által javasolt szint volt - kerekítve, a bruttó nemzeti jövedelem 0,96%-ára.
Másodszor, úgy döntöttünk, hogy teljes mértékben kihasználjuk azokat a lehetőségeket, melyeket a pénzügyi terv nyújtott számunkra. Az 1a. és a 3b. alfejezetek értelmében az összes pénzt szét akarjuk osztani az általunk fontosnak tartott költségvetési sorok között, és nem akarunk tartalékkeretet hagyni. Nem akarjuk, hogy az 1a. alfejezet címe: "versenyképesség a növekedés és foglalkoztatás szolgálatában” pusztán egy retorikai elnevezés legyen, azt akarjuk, hogy egyedi intézkedéseket tartalmazzon. Nem akarjuk, hogy a 3b. alfejezet címe, "európai polgárság” csak üres frázis legyen - élettel akarjuk megtölteni, végül is ez az alfejezet hozza össze azokat a szakpolitikákat, amelyek helyi szinten közvetlenül érintik a polgárokat, és amelyeket az Európai Unió különösen jól láthatóvá tud tenni.
Harmadszor, az általunk nyújtott kísérleti projektek csomagjával és az előkészítő intézkedésekkel, melyekkel minden képviselőcsoport egyetértett, és amiket a Bizottság már értékelt is, lendületet adtunk az új politikai elemeknek, új közösségi fellépéseknek és egy esetleges új jogszabálynak.
Negyedszer pedig, követtük politikai értékítéletünket. Senki sem várhat el jó igazgatási munkát, akár a Bizottságtól, akár a decentralizált ügynökségektől, ha a személyzet számára nem biztosítanak megfelelő nagyságú költségvetést, ezért nem tudjuk elfogadni a Tanács csökkentéseit. Visszaállítottuk az előzetes költségvetési tervezet megközelítését, és ennek fejében a Bizottságtól nemcsak köszönetet várunk, hanem azt, hogy a Tanáccsal folytatott viták során, a mi oldalunkon álljon.
Ötödször, szeretnék rátérni a legnagyobb problémára, nevezetesen a 4. fejezetre, aminek nagyszabású elnevezése: "az EU, mint globális partner”. Amikor létrehozták ezt a fejezetet még a pénzügyi tervről folytatott tárgyalások során, már akkor is reménytelenül alulfinanszírozott volt. Ezért minden egyes évben a költségvetési tárgyalások során ugyanazt hangsúlyoztuk: hogyan fogunk egyszerre finanszírozni mindent, ami finanszírozásra szorul, és közben elég mozgásteret hagyni magunk számára ahhoz, hogy képesek legyünk reagálni a pénzügyi év során felmerülő előre nem látható eseményekre?
Itt és most elmondhatom, hogy nem volt és még most sincs kielégítő megoldás. Mivel a Koszovóban, Afganisztánban, Palesztinában és most Grúziában nyújtott támogatásunkhoz hosszú távú programokra lenne igazán szükségünk, nem pedig arra, hogy állandóan egyik napról a másik napra éljünk.
Nincs ebben semmi új, de idén a Bizottság egy új kihívást állított elénk: az élelmiszerárak globális emelkedésével összefüggésben, júliusban javaslatot tett a kevésbé fejlett országoknak nyújtandó úgynevezett élelmiszersegély-eszközre, amire 2008-ra és 2009-re 1 milliárd eurós költségvetést állapított meg.
Ha a Bizottság gondosan járt volna el, akkor rögtön a szükséges forrásoknak a 2. fejezetből a 4. fejezetbe történő átcsoportosítását javasolta volna. Ezt azonban nem tette meg, nemcsak azért, mert nem járt el gondosan, hanem azért sem, mert félt. Félt attól, hogy nem kapja meg a Tanács jóváhagyását, most pedig itt van a nyakunkon a gond. Arról kell a Tanácsot meggyőznünk, hogy ne csak prédikáljon arról, hogy segíteni kell a legszegényebbeken, de velünk együttműködésben, segítsen megtalálni a forrásokat - igen, és hogy honnét? - hogy közvetlen élelmiszersegélyt tudjunk nyújtani, és vetőmagot és műtrágyát tudjunk vásárolni.
Meglehetősen egyértelmű volt a Költségvetési Bizottság számára, hogy nem tudjuk megtalálni a 4. fejezet költségvetési soraiban a szükséges pénzeszközöket, ezért létrehoztuk az úgynevezett "csillagozott módosítást”, amelyben 250 millió euro van élelmiszersegélyre, valamint 40 millió Koszovó, 80 millió Palesztina és 20 millió Afganisztán számára. Ezzel a csillagozott módosítással, ami egyértelművé teszi, hogy több pénzt akarunk elkölteni amint amennyi a pénzügyi terv alapján rendelkezésünkre áll, szeretnénk felhívni a Tanács figyelmét.
Reménykedjünk abban, hogy ezt a megjegyzésünket a Tanács felszólításnak vagy követelésnek tekinti majd, és haladéktalanul megkezdi velünk a tárgyalásokat. Nincs több elvesztegetni való időnk - nem hagyhatunk mindent az utolsó pillanatra. Tanácsi soros elnök úr, Önön a sor.
(Taps)
Janusz Lewandowski
Elnök asszony, Grybauskaitbiztos asszony, aki ért lengyelül, de akit valószínűleg kevésbé érdekel az, hogy én milyen mértékben járultam hozzá a költségvetési eljáráshoz.
Egy olyan eljárás végéhez közeledünk, amit "kísérleti” eljárásnak neveztünk. Ez egy jó alkalom arra, hogy kihangsúlyozzuk az Elnökséggel kialakított jó együttműködést, az egyre erősödő bizalmat, ami kialakult a Költségvetési Bizottság és az Elnökség között, ami többek között Rømero főtitkár úr erőfeszítéseinek köszönhető. Azonban "senki sem tökéletes”, ezért továbbra is vannak különbözőségek, ami a 2009-re megállított tartalékokban jelentkezik. A 2009-es évre szóló költségvetésnek számos különleges kihívásnak kell megfelelnie. Ez egy választási év lesz, amely kapcsán különleges igények merülnek fel a nyilvános hírközlés területén, ami finanszírozásra szorul. Ez egy olyan év lesz, amikor az európai parlamenti képviselők új státuszt kapnak, aminek szintén lesznek anyagi következményei. Szeretném továbbá kiemelni a foglalkoztatás és a bérezés új alapelvét, ami átlátható lesz és megfelel majd az asszisztensek korábban jelzett igényeinek és ami a nyugdíj alap korábbi formájának a végét fogja jelenti. 2008 második félévében át kellett alakítanunk a költségvetést annak az igen valószínű forgatókönyvnek megfelelően, hogy működésünk alapját továbbra is a régi szerződések fogják jelenteni és valószínűleg a Lisszaboni Szerződés, amely megváltoztatná az Európai Parlament hatáskörét, nem fog hatályba lépni.
Sikerült a költségvetést az általunk önkényesen meghatározott küszöbérték alatt tartani, azaz az Európai Unió intézményeinek esetében az igazgatási költség a 20%-os küszöbérték alatt marad. El kell fogadnunk ezeket a szinteket, mind az igazgatás, mind pedig a politikai képviselőcsoportok esetében, mivel ezek a jogalkotási tevékenység jobb működéséhez kötődnek, amely megkönnyíti az európai parlamenti képviselők életét, javulást eredményez az új komitológiai eljárásban, amit 2009-re is biztosítani kell.
Pontosan e célból szeretnénk tartalékot képezni, azért hogy fokozatosan megszüntessünk bizonyos aránytalanságokat, amelyek e hosszú időszak alatt alakultak ki a parlamenti igazgatás különböző szekcióiban, és hogy elsősorban azon területek számára tudjunk forrásokat biztosítani, amelyek közvetlen kapcsolatban állnak a parlamenti bizottságok munkájával. Megemlítettünk más olyan kezdeményezéseket is, amelyek elősegítik a Parlament működését, főleg a parlamenti könyvtárban különösen ilyen az egységes dokumentációs- és információs gyűjtemény. Megjegyezzük, hogy sajnos az új látogatói központ nem lesz nyitva a választások ideje alatt. Eredetileg azt mondták, hogy nyitva lesz, de végül mégsem. Arra számíthatunk, hogy 2009 vége felé fogják beindítani, ez szintén jelentkezik a személyzeti tartalékainkban.
A költségvetés betartása ismert filozófia a Parlament és a többi intézmény számára is, és különösen a választás évében nem engedhető meg, hogy az adófizetők fejében az a kép alakuljon ki, miszerint az európai intézményeknek túlságosan nagyra törő a költségigénye van. Ez vonatkozik a többi intézményre is, ahol mérlegeltük mindezt és a Tanács által hozott határozatokat is, és hozzáadtuk ezeket az intézmények igényeiről készült saját értékelésünkhöz. Két vállalást szeretnék kiemelni: a Bíróság számára 39 új álláshely jön létre az új hivatali eljárással összefüggésben és a Számvevőszék számára is 3 új álláshelyet biztosítunk, ami növelni fogja a szervezet lehetőségeit, de azt is lehetővé teszi, hogy az új központját előreütemezéssel finanszírozzuk.
Ez előrevetíti a holnapi szavazás gyors és zökkenőmentes kimenetét, ami a politikai képviselőcsoportok koordinátoraival, a bizottság véleményének előadójával, és Raimer Böge úrral, a bizottsági munka vezetőjével folytatott kiváló együttműködésnek köszönhető. Szeretnék külön köszönetet mondani azoknak, akik segítségemre voltak, nevezetesen Richard Westernek és Marrianna Parinak.
Dalia Grybauskaitė
a Bizottság tagja. - Elnök asszony! Nagyon jó látni, hogy a Parlament milyen gyorsan és hatékonyan véglegesítette az első olvasatot és készen áll a holnapi szavazásra. Ezt az óriási munkát, a Költségvetési Bizottság, annak vezetői és koordinátorai és természetesen a politikai képviselőcsoportok végezték. Ennek az elvégzendő munkának jelentős része alkotja a jövőbeni tárgyalások alapját. A következő két hónapban meg is kezdjük a komoly együttműködést a költségvetési hatóság és a Bizottság két ága között.
A Bizottság általánosságban nagyra értékeli és osztja azokat a politikai prioritásokat, amelyek esetében az Európai Parlament költségvetési megerősítést és visszaállításokat javasol. A kifizetésekkel kapcsolatban az Európai Parlament az előirányzatok szintjét a felső határon szándékozik jóváhagyni. Ez azonban nem elég meggyőző számunkra, mivel úgy gondoljuk, hogy az előzetes költségvetési tervezet sokkal jobban megfelel, elsősorban a tagállamok tényleges felvevőképességének. Ezen a héten fogom megküldeni a költségvetés végrehajtására vonatkozó tájékoztatást, és akkor látni fogják, hogy számításaink nagyon komolyan megalapozottak.
A Bizottság jelentős mértékben egyetért azzal az új folyamattal, amit a Parlament a kísérleti projektekkel és az előkészítő lépésekkel kapcsolatban javasolt. Megragadom az alkalmat, hogy elmondjam, milyen nagyra értékelem az intézményeink közötti kiváló együttműködést, ami a Haug főeladó asszony által támogatott új és sikeres együttműködési megközelítésnek köszönhető. Eddigi tárgyalásaink történelme során ez lesz az első alkalom, hogy már nyár előtt megkaptuk és sikerült megállapodnunk ezen kísérleti projektek széles körét illetően.
Számos olyan kérdésre szeretném felhívni a figyelmet, ami még az első olvasatban is, komoly aggodalomra ad a okot a Bizottság számára.
Az első és legfontosabb az 5. fejezettel kapcsolatos. Értékeljük, hogy a Parlament visszaállította a személyzet fizetésére szánt Bizottság által kért összegeket. Ugyanakkor ezzel egy időben 37 millió euro került a tartalékba, aminek felszabadítását bizonyos feltételekhez kötötte.
Ezen felül további 16 millió euro összegű kiegészítő tartalékot helyezett két konkrét szakpolitikai terület, nevezetesen a közlekedés és a környezetvédelem, számára tartalékba. Természetesen a Bizottság nagyon nehezen tud majd erre választ adni, különösen az utóbbira, mivel a Bizottságban összesen egy munkáltató van- maga a Bizottság - és például, nem állíthatjuk le a kifizetéseket egy vagy két Főigazgatóságnál, miközben másoknak továbbra is fizetünk.
Ezek a tartalékok - összesen körülbelül 50 millió euro összegben - lehetetlenné teszik a bővítés kapcsán biztosított 250 álláshely betöltését és jövő év januárjától nyugdíjba vonuló személyzet helyébe nem tudunk új embereket felvenni. Természetesen tudjuk, hogy szükség lesz tárgyalási és meggyőző képességünkre, amikor az első olvasat után a lehető legrövidebb időn belül leülünk az Önök embereivel. Megpróbálunk minden szükséges magyarázatot megadni, és teljesíteni a tartalékokkal kapcsolatban megállapított összes feltételt.
Ami az operatív programok igazgatási támogatását illeti, idén a Parlament a Tanácsot követve, megerősítette a csökkentéseket. Tudom, hogy további technikai jellegű magyarázatokra lesz szükség, amit majd az ezen sorokkal kapcsolatos tárgyalások útján próbálunk megoldani.
Egy másik probléma szerintünk az, hogy a Parlament nem állította vissza a közbeszerzések odaítélési eljárására vonatkozó hirdetmény közzétételére kért előirányzatokat. Úgy gondoljuk, hogy ez, különösen a jelenlegi körülmények között megnehezíti a Bizottság számára, a közbeszerzési eljárásról szóló irányelvből adódó kötelezettségeinek teljesítését. Jelenleg is megoldjuk és továbbra is megpróbáljuk megoldani az állami támogatások kérdését és azokat a problémákat, amelyek a tagállamokban ebben a változó gazdasági helyzetben jelentkeznek, és emiatt a Bizottság jogi kifogás miatt akár bíróság elé is kerülhet.
Összefoglalva, a Bizottság részletesen elemezni fogja a Parlament által elfogadott összes módosítást, és november elején megküldjük véleményünket a "végrehajthatósági levélben” - mint ahogy ezt megtesszük minden évben - amiben minden szükséges részletet megmagyarázunk. A novemberi egyeztető ülés és a második olvasat előtt megpróbálunk a lehetőségekhez képest mindent megoldani, amit az első olvasatban még problémásnak találunk.
Mint mindig, a Bizottság most is megpróbál becsületes közvetítőként fellépni a két költségvetési hatóság között, különös tekintettel a 4. fejezetben és az 5. fejezetben jelentkező problémákra és a költségvetésben szereplő kifizetési előirányzatok felső határának kérdésére. Megpróbálunk segítni azáltal, hogy kedvező feltételek kialakításával törekedünk és arra, hogy egész Európának egy jó költségvetése legyen ezekben a mindannyiunk számára nehéz időkben.
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Elnök asszony, Grybauskaitasszony, hölgyeim és uraim! Először is szeretnék Woerth úr távollétéért elnézést kérni, akinek jó ok miatt kellett Párizsban maradnia, mivel ott is költségvetési időszak van és most kell a Parlament felé benyújtani az első államháztartási törvénytervezet keretében a pénzügyi tervezetet. Tisztában vagyok azzal, Böge úrral is beszéltem erről, hogy milyen fontos ez a parlamenti vita, és hogy mennyire fontos ez a francia elnökség számára. Ezért szeretnék köszöntet mondani az asszisztenseimnek, valamint a Tanács és Woerth úr asszisztenseinek, akik segítettek felkészülni erre a fontos vitára.
Ez idáig munkánk nagyon pozitív együttműködési légkörben zajlott, és biztosíthatom Önöket arról, hogy a Tanács kész folytatni ezt a magas színvonalú párbeszédet annak érdekében, hogy egy kiegyensúlyozott és mindenki számára kielégítő 2009-es költségvetésben sikerüljön megállapodnunk. Figyelemmel hallgattam Haug asszony és Lewandowski úr szavait, ami kifejezetten kommunikáció orientált volt. Ezzel összefüggésben sikerült ma reggel politikai megállapodásra jutnunk a Parlamenttel és a Bizottsággal folytatott kommunikációs stratégiájának tervével kapcsolatban, és örömmel veszem tudomásul, hogy eltekintve a véleménykülönbségektől, a célunk közös, nevezetesen: biztosítani akarjuk az Európai Unió politikai prioritásainak finanszírozását, legyen szó versenyképességről, kohézióról vagy növekedésről.
Természetes, mint ahogy arra Ön és Grybauskaitasszony is rámutatott, hogy a jelenlegi nemzetközi körülmények között biztosítanunk kell Európa számára mindazon forrásokat, amelyek biztosítják, hogy a nemzetközi színtéren betölthesse az őt megillető szerepet. Mindezt azonban a 2007-2013-as időszakra megállapított pénzügyi kerettel összhangban kell elérni.
Ezért szeretnék három különösen fontos kérdésről röviden szólni: az első a kifizetési előirányzatokkal és azok összegével, a második a költségvetési fegyelem és a pénzgazdálkodás hatékonyságának és eredményességének szabályaival; a harmadik pedig, az élelmezésfinanszírozási-eszközzel kapcsolatos.
Ami a kifizetési előirányzatokat illeti, nem titkolom el Önök előtt azt a tényt, hogy a Tanács komolyan aggódik a kifizetési előirányzatok magas szintje miatt, amiről úgy tűnik, a Parlament első olvasatban kíván szavazni, mivel ez a szándék jóval túlmutat az előzetes költségvetés-tervezetében megfogalmazott eredeti bizottsági javaslaton. A kifizetési előirányzatokat a tényleges igényekhez kell igazítani és különösen fontos, hogy levonjuk a korábbi költségvetési teljesítések tanulságait annak érdekében, hogy képesek legyünk annak meghatározására, milyen mértékben vagyunk ténylegesen képesek végrehajtani az ágazati szakpolitikákat.
A pénzügyi terv megalkotása óta azt látjuk, amit én egy jó ideje más nézőpontból figyeltem, hogy a közösségi költségvetés sosem volt teljes mértében kihasználva, és ez már 1988 óta így van. A 2008-as költségvetés-módosítás is azt fogja megmutatni, hogy idén ismét jelentősen túlbecsültük a kifizetési előirányzatok igényét, különösen igaz ez, az olyan fontos szakpolitika esetében mint a kohéziós politika, és pillanatnyilag semmi sem bizonyítja, hogy 2009-ben más lenne a helyzet.
Ahogy azt Grybauskaitasszony is említette, és az ő irányításával, az elmúlt évek során javulás tapasztalható, továbbra is komoly bizonytalanságok vannak a 2009-es pénzügyi évvel kapcsolatban. Október 1-én, a kohéziós politika 433 programja közül összesen két esetében került sor időközi kifizetésre és gondolom ezt értékelni fogják a jelenlegi gazdasági és pénzügyi körökben - nem hasonlíthatjuk az európai költségvetést olyan dolgokhoz, amelyek nem összehasonlíthatóak azokkal a lépésekkel amiket a pénzügyi rendszer megmentésével összefüggésben teszünk a megtakarítók érdekében, és az európai polgárok védelme érdekében - mindenekelőtt, a az európai adófizetők érdekeit kell megvédenünk és el kell kerülnünk hogy bármilyen olyan kifizetési előirányzat kerüljön a költségvetésbe, amit nem tudunk felhasználni.
A második kérdés a költségvetési fegyelem szabályainak való megfeleléssel és a pénzgazdálkodás hatékonyságával és eredményességével kapcsolatos. A Tanács gondoskodni fog a 2006. május 17-i intézményközi megállapodás teljes körű betartásáról. A kiadások oldalán tiszteletben kell tartani az ezen megállapodásban meghatározott korlátokat és az egyes fejezetek felső határa alatt megfelelő mértékű tartalékkeretet kell fenntartani. Ezek a felső határok, mint ahogy Önök is tudják, nem elérendő célokat jelentenek. Ezeknek a módszeres magasan tartása véleményünk szerint elfogadhatatlan, mivel ezzel veszélyeztetnénk azt, hogy a 2009-es költségvetési év során felmerülő előre nem látható helyzeteket kezelni tudjuk.
Ezzel összefüggésben, szeretném röviden érinteni a 4. fejezetet, amely kapcsán egy módosításról fog a Parlament szavazni, ami jóval túllépi a pénzügyi terv felső határát. Tisztában vagyunk a 4. fejezettel kapcsolatban kialakult valódi feszültségekkel. Átfogó választ kell találnunk a nemzetközi szintéren jelentkező különböző uniós prioritásokra, és finomítanunk kell a beavatkozás, elsősorban a közös kül- és biztonságpolitika szerint, amellett hogy jól tudjuk, ezen a területen nagyon gyorsan változhatnak a körülmények. Ezért itt is megfelelő nagyságú tartalékkeretet kell hagynunk annak érdekében, hogy kezelni tudjuk a területen bekövetkező változásokat, valamint a KKBP szerint végrehajtott beavatkozásokkal összefüggő fejleményeket.
A harmadik kérdés az élelmezésfinanszírozási-eszköz finanszírozásával kapcsolatos. Az elkövetkező hetek során biztos, hogy ez fontos része lesz a Tanácson belül folytatott megbeszéléseknek. Az Európai Tanács idei júniusi ülése egy erős politikai lendületet adott azzal, hogy üdvözölte a Bizottság javaslatbenyújtási szándékát, a Tanács felhatalmazása azonban teljesen egyértelmű: olyan finanszírozási megoldást kell találnunk, amely megfelel a jelenlegi pénzügyi tervnek. Tudom, hogy a Parlament is egyet ért ezzel a véleménnyel, de mindemellett a Tanács erőfeszítéseket tesz annak érdekében, hogy megtalálja az összes megfelelő finanszírozási lehetőséget, amely révén valódi tartalmat tudunk adni a politikai kívánságoknak, beleértve az állam- és kormányfők és az Európai Bizottság által megfogalmazott kívánságokat is.
Azt akarom mondani - nehogy fordítási hibaként szerepeljen amit mondtam - tudom, hogy a Parlament ezzel nem ért egyet. Hibáztam, természetesen ez egy nyelvbotlás volt. Ugyanakkor szeretném azt is megemlíteni, hogy az élelmezésfinanszírozási-eszköz fontos kérdésében voltak olyan pontok is, ahol a Parlament és a Tanács azonos véleményen volt, különösen azzal kapcsolatban, hogy mindkettőnknek fenntartásai voltak a Bizottság azon javaslatával szemben, hogy ezt az eszközt teljes egészében a 2. fejezet felső értéke alatti tartalékkeretekből finanszírozzuk.
Egyértelmű, - és a Tanács is tudatában van ennek - hogy a rendelkezésre álló források optimális kombinációját kell megcéloznunk ahhoz, hogy a Tanácson belül, a novemberi egyeztető ülésen megállapodásra tudjunk jutni a Bizottság által javasolt teljes összeggel kapcsolatban. Meggyőződésem, hogy a három intézmény mindent meg fog tenni annak érdekében, hogy a novemberi egyeztető ülés során egy átfogó megállapodás születhessen a 2009-es költségvetésről és az imént említett új kezdeményezések finanszírozásáról. Ez a megállapodás, a lehető legjobb kompromisszumot kell, hogy jelentse az Unió, a polgárai és intézményei számára.
Szeretnék néhány szót szólni a saját forrásokra vonatkozó határozatok végrehajtásáról szóló rendeletről, amelyről a Parlament ezen az ülésen fog határozni. Szeretném személyesen és a Tanács nevében is megköszönni Alain Lamassoure úr jelentését és a Parlament szorgalmát és azt, hogy ilyen gyorsan sikerült a kérdést megtárgyalni. A magunk részéről mi nem fogunk elzárkózni a Bizottság javaslata elől. A saját forrásokról szóló határozat ratifikációja jó ütemben halad a tagállamokban, és remélem, hogy képesek leszünk célkitűzéseit teljes mértékben megvalósítani és 2009. január 1-ig teljes körűen hatályba léptetni. Ezt kívántam Önöknek elmondani.
Ana Maria Gomes
a Külügyi Bizottság véleményének előadója. - Elnök asszony! A 4. fejezet krónikus alulfinanszírozottsága állandó politikai vita tárgya. Lehetetlenné teszi számunkra, hogy teljesítsük külföldi kötelezettségvállalásainkat olyan válságterületeken, mint Koszovó, Palesztina, Afganisztán és Grúzia. Képtelenek vagyunk egy szilárd alapokon nyugvó, hosszú távú kül- és biztonságpolitikát kialakítani egészen addig , amíg a Bizottság és a Tanács a külkapcsolatok alulfinanszírozásának költségvetési stratégiáját alkalmazza, és amíg csak ad hoc válaszokat ad a mostani válsághelyzetekre, amelyekre figyelmet kell fordítani és forrásokat kell fordítani, mint például napjainkban Grúzia esetében. Az új prioritások elhomályosítják a régieket.
Ahhoz, hogy az EU globális szereplővé váljon, több pénzre van szükség a 4. fejezetben. A jelenlegi pénzügyi keretből, nem lehet kielégíteni a különböző költségvetési sorok igényét. Ezért a Külügyi Bizottság határozottan támogatja a Költségvetési Bizottság azon stratégiáját, hogy az előzetes költségvetési tervezetet minden költségvetési soron állítsa vissza, amely megnövelné a Koszovónak szánt költségvetési sort 40 millió euróval, a Palesztinának szánt sort pedig 139 millió euróval.
Támogatjuk a csillagozott módosítást is. Más szóval, a Tanácsnak és a Parlamentnek lehetővé kell tennie a rugalmassági eszközök és minden más, az intézményközi megállapodás értelmében rendelkezésre álló eszközök felhasználását annak érdekében, hogy 250 millió eurós összeget különítsen el az élelmezésfinanszírozási-eszközök, 40 millió eurót Koszovó, 80 millió eurót Palesztina és 20 millió eurót Afganisztán számára.
.
Maria Martens
a Fejlesztési Bizottság véleményének előadója. - (NL) A Fejlesztési Bizottság tagjaként a bizottságom nevében beszélek és három megjegyzést szeretnék tenni, az első az élelmiszerválsággal, a második a fejlesztési politika értékelésével, a harmadik pedig a 4. fejezet forráshiányával - a már megtárgyalt külföldi kiadásokkal kapcsolatos.
Az élelmiszerválsággal kezdeném, ami természetesen óriási problémát jelent, mivel több millió embert fenyeget éhhalál és nagyon nagy szükség van egy közös európai fellépésre. Azonban teljesen más megközelítésre van szükségünk, mint amit a Bizottság eredetileg javasolt. Tiszteletben kell tartani a költségvetési megállapodásokat, ugyanakkor a Tanács és az Európai Parlament hatáskörét sem hagyhatjuk figyelmen kívül. Ezért örülök annak, hogy a Bizottság hajlandó felülvizsgálni eredeti javaslatát - hogy fel nem használt mezőgazdasági alapokat használjon fel erre.
Az érintett országok számára, meg kell valósítanunk az élelmiszerellátás biztonságát. Mondani sem kell, hogy az élelmiszersegélyre olyan embereknek van szükségük, akik közvetlen életveszélyben vannak, de végső soron gondolni kell a hosszú távra is, ezért az élelmiszertermelésnek újra szerepelnie kell az EU fejlesztési programjában, egy olyan területként, amelyet prioritásként kell kezelnünk.
Ezzel összefüggésben beszélnünk kell az élelmiszertermelés biztonságának tematikus programjáról szóló újraértékeléséről és meg kell vizsgálnunk, hogy hogyan biztosíthatjuk a kistermelők számára a kulcsfontosságú termelési tényezőkhöz való könnyebb hozzáférést. Ezért örülünk annak, hogy elfogadásra került a mikrohitelek kísérleti projektjéről szóló javaslat, mert a kistermelők számára ez valószínűleg megkönnyíti majd az élelmiszertermelés finanszírozását.
Másodszor, javítani kell a fejlesztési politika értékelésének rendszerén. Az értékelés túlságosan nagy figyelmet szentel a pénzek felhasználására és túlságosan keveset az eredményekre. Ha azt akarjuk, hogy a nyilvánosság továbbra is támogassa a fejlesztési együttműködést, akkor nagyobb betekintést kell biztosítanunk a munkánk eredményébe.
Harmadszor pedig, itt van a külföldi kiadások forráshiányának kérdése, a 4. fejezet, amiről már korábban beszéltünk. Ez nemcsak a fejlesztési együttműködésre szánt, de Koszovónak, a Közel-Keletnek és egyéb célra szánt forrásokat is érinti. Nagy céljaink vannak. Ez így helyes. Ezért van arra szükség, hogy strukturálisan növeljük ezt a tételt.
Helmuth Markov
a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság véleményének előadója. - (DE) Elnök asszony, biztos asszony, soros tanácsi elnök úr! Két kérdést szeretnék felvetni Haug asszony jelentésével kapcsolatban.
Az első felvetésem azzal kapcsolatos, hogy a Parlament kezdeményezésére egy külön költségvetési sor került be a "kereskedelemmel összefüggő támogatásokról szóló kereskedelempolitika” fejezetbe, - más szóval a "kereskedelmet célzó támogatások”-ba - ami éves szinten 1 milliárd euro összeget tesz ki. Sajnos a Bizottság még nem tájékoztatott minket részletesen arról, hogy hogyan fogják teljesíteni ezeket a támogatási kötelezettségeket, és hogy vajon kivitelezhetőek-e. Örvendetes tény, hogy a Költségvetési Bizottság átvette a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság által javasolt módosítást, amely visszavonja a kereskedelmet célzó támogatások összegének 50%-os csökkentéséről szóló tanácsi javaslatot.
A második felvetésem a fejlődő országok javára végzett gyógyszerészeti technológiatranszferrel és a kapacitásfejlesztéssel összefüggő támogatásokat érinti. Az elmúlt évben a Parlament konkrét lépéseket tett a legszegényebb országok megsegítésére a gyógyszerellátás biztosításával, melynek egyértelmű részét képezi a megfelelő pénzügyi támogatás is. Sajnos világos, hogy sem a Bizottság sem a Tanács nem osztja ezt a nézetet, és ha jól tudom, sajnálatos módon a Költségvetési Bizottság sem nyújtott be módosítást ezzel kapcsolatban.
Lewandowski úr jelentésével kapcsolatban a bizottságom egy fontos szempontot vetett fel, ami az Európai Parlament nemzetközi kereskedelmi kapcsolatok területén végzett munkáját érinti: a Parlament a genfi székhelyű Interparlamentáris Unióval együttműködik a WTO tanácskozásain. Mivel Parlamentünk az éves ülések egyik szervezője és mivel biztos, hogy jövőre a dohai fordulóval kapcsolatban fontos miniszteri értekezletek lesznek, érdemes lenne több forrást biztosítani erre annak érdekében, hogy a részvételhez meglegyenek a megfelelő infrastrukturális lehetőségeink. Ezen túlmenően, az AKCS-országok képviselőinek a sorsát is a szívünkön viseljük, és fizetjük a parlamenti értekezlettel összefüggő utazási és ellátási költségüket. Mindkét tényező alkalmas és alkalmasnak is kell lennie arra, hogy fokozza az átláthatóságot és javítsa a parlamentek, a kormányok és a civil társadalmak közötti párbeszédet és végeredményben nagyobb tisztességességet és törvényességet kell a tárgyalások és döntéshozatalok során eredményeznie a WTO-n belül folytatott tárgyalások során is.
Pervenche Berès
a Gazdasági és Monetáris Bizottság véleményének előadója. - (FR) Elnök asszony, Grybauskaitasszony, Jouyet úr! A Gazdasági és Monetáris Bizottság nevében szeretném kifejezni elégedettségemet, sajnálatomat és reményemet.
Az elégedettségem abból a tényből fakad, hogy a Költségvetési Bizottság hajlandó volt elfogadni azt a javaslatunkat, miszerint a felügyelőknek független attól, hogy banki, biztosítási vagy védelmi területről van-e szó, több pénzre van szükségük ahhoz, hogy jobban tudjanak együttműködni. Ez nyilvánvaló, és még azok is egyetértenek azzal, hogy erre feltétlenül szükség van, akik nem tagjai a Gazdasági és Monetáris Bizottságnak.
A sajnálatom azzal magyarázható, hogy annak ellenére, hogy a jelenlegi válságban, ahol az euro az egyetlen támaszunk, az alappillérünk, a Bizottság mégis drasztikusan csökkentette a nagyszerű valutánkkal kapcsolatos kommunikációs tevékenységek pénzügyi forrását.
Abban reménykedem, hogy holnap a plenáris ülés elismeri majd, hogy az eurocsoport forrásait, függetlenül attól, hogy mostantól kezdve milyen szinten tartja összejöveteleit, növelni kell. Ez nem lehet egy súlytalan, tartalom nélküli struktúra. Mára már valósággá vált. Ezért remélem, hogy holnap a Parlament az eurocsoport javára, a források növelésének elve mellett fog szavazni.
Karin Jöns
a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság véleményének előadója. - (DE) Elnök asszony! Először is köszönetet szeretnék mondani a Költségvetési Bizottság tagjainak, hogy ilyen jelentős mértékben osztják a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság költségvetéssel kapcsolatos megközelítését.
Mindazonáltal, még egyszer szeretnék szólni az általunk javasolt szociális párbeszédre szánt megfelelő finanszírozás növelése érdekében. Nem beszélhetünk folyamatosan arról, hogy a szociális párbeszéd jelenti az európai szociális modellünk alappillérét, miközben a másik oldalon pontosan ezen a területen csökkentjük a finanszírozást.
Itt szeretném felkérni a Tanácsot is arra, hogy dolgozzon velünk annak érdekében, hogy megoldást találjunk a degresszivitási záradék problémájára. Ennek különösen drámai hatása van a szakszervezeti intézetek munkájára és hosszútávon egyszerűen tarthatatlan a finanszírozás folyamatos csökkentése.
Tekintettel a Bizottság két kísérleti projektjére, engedjék meg, hogy elmondjak egy dolgot. Széleskörű egyetértés volt a kiküldetésben dolgozó munkavállalókat érintő kísérleti projekt kérdésében és biztos vagyok abban, hogy ennek a projektnek az eredménye komoly ismereteket jelent majd a munkavállalók kiküldetéséről szóló irányelvvel kapcsolatos jövőbeni politikai döntéseinknél. Ezért komoly figyelmet fogunk annak biztosítására fordítani, hogy a Bizottság figyelemmel legyen azokra a tényezőkre, amelyeket fontosnak tartunk ebben a projektben, azaz a bérdömping és a szociális dömping megakadályozására.
A második projekt az idős emberekkel szembeni erőszakra vonatkozik. Ez a projekt egy tabuként kezelt témát érint, amely különösen fontos.
Péter Olajos
Köszönöm szépen, Elnök Asszony! Mint a 2009-es EU költségvetés véleményadója a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság részéről, szeretném kifejezni elégedettségemet az előttünk fekvő anyaggal kapcsolatban. Az egyik legfontosabb változás, hogy jövőre 10%-kel több forrás áll majd rendelkezésre környezetvédelmi célokra, mint 2008-ban. A környezetvédelem céljaira így 14 milliárd eurót tudunk majd fordítani.
Külön üdvözlöm, hogy a jövő évi prioritások egyike az éghajlatváltozás. Európának meg kell őriznie vezető szerepét az éghajlatváltozás ellen folytatott nemzetközi küzdelemben, mint azt tegnap Sarkozy elnök úr is kihangsúlyozta. Szeretném kiemelni azt a tényt is, miszerint a LIFE+ költségvetés 9%-kal emelkedik meg. Nagyszerű lehetőségnek tartom az úgynevezett kísérleti, azaz pilot projektek indítását, amelyből idén három környezetvédelmi és közegészségügyi témájú javaslatunkat is támogatja az Európai Bizottság, 7,5 millió euro értékben. Soha még ennyi, éghajlatváltozással, illetve annak hatásaival foglalkozó projekt nem indult egy éves kereten belül.
Az ügynökségek tekintetében a Bizottság által javasolt számokat alapvetően jónak tartom, örülök, hogy a támogatás mértéke mind a humán, mind pedig az eszközök területén növekedett, két ponton mégis módosítást javaslunk. Az egyik az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ esetében, itt 10% tartalékkeret felszabadítását javasoljuk, hiszen az ügynökség csak így tudja ellátni a feladatait. A másik esetben, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnál pont ellentétes irányú a kezdeményezés, azaz 10%-os tartalékkeret képzést javaslunk, amíg az ügynökség nem tesz tanúbizonyságot a megfelelő működésről. Ezeket a javaslataimat a Parlament Környezetvédelmi és Költségvetési Bizottsága is támogatta. És kérem a képviselőtársakat, hogy a plenáris ülésen is így, azaz támogatólag szavazzanak. Végül szeretném megköszönni Jutta Haugnak, a raportőrnek és Surján Lászlónak az Európai Néppárt árnyék-jelentéstevőjének az értékes segítséget, melyet a munkámhoz nyújtottak. Köszönöm szépen.
Gabriela Creţu
a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság véleményének előadója. - (RO) A költségvetés nem egy szakpolitikai kérdés, nem egy technikai probléma, hanem egy rendkívül mélyreható politikai probléma. A költségvetésen keresztül meghatározzuk, hogy milyen erőforrásokra van szükség a célok megvalósításához. A vállalt kötelezettségeinkkel egyfajta őszinteség is párosul. A belső piacra vonatkozó rendelkezések megfelelőnek tűnnek.
Szeretnénk köszönetet mondani Haug asszonynak azért a hatalmas erőfeszítésért, amit az egymástól teljesen eltérő, általánosabb politikai célokból benyújtott kérések koordinálása érdekében tett. Ugyanakkor léteznek még problémák az erőfeszítések ellenére is. Megmutatkoznak a pénzügyi piacok korlátai. Láthatóvá válnak a hiányosságok, amelyek a hétköznapi emberek számára nehezen érthető szabályok mögött vannak elrejtve. Még mindig egyfajta törékenységről árulkodnak.
A javasolt módosítást, amely erőforrásokat kíván elkülöníteni annak érdekében, hogy a fogyasztók tájékozottabbak legyenek pénzügyi kérdésekben, a Költségvetési Bizottság többsége elutasította. Ennek az az oka, hogy ne legyenek megtakarítások. A kértnél azonban nagyobb összeget hagytak jóvá egy olyan nem meghatározott célra, amely a fogyasztóvédelemmel függ össze. Arra kérjük a bizottságot, hogy vizsgálja meg, hogy a vonatkozó fejezetre jóváhagyott összeg felhasználható-e pénzügyi oktató programokra. Egyes emberek teljes tájékozatlansága megteremti a piaci spekuláció előmozdításának és mások gazdaggá tételének lehetőségét. Ez az idő most nem alkalmas arra, hogy megszűnjön a védelem. Kívánatosabb, ha a jól tájékozott fogyasztók saját maguk védik meg önmagukat.
Miloš Koterec
Először is szeretném megköszönni Jutte Haug asszonynak és a koordinátoroknak, hogy ilyen rendkívüli érzékenységgel közelítették meg az Európai Unió polgárainak igényét és hogy elfogadták a Regionális Fejlesztési Bizottság ajánlásait, amelynek én is tagja vagyok. A kohéziós politika továbbra is az EU középtávú költségvetési politikája kell, hogy legyen.
Amikor én, mint a Regionális Fejlesztési Bizottság előadója készítettem az európai parlamenti jelentésről szóló bizottsági véleményt az előbb említett költségvetéssel kapcsolatban, akkor egy olyan problémának a megoldásához is hozzá kívántam járulni, amit a tagállamok az egységes európai megközelítés hiányában, saját fejlesztési programjaikon keresztül próbáltak megoldani. Ez a probléma, a roma közösségek Európai Unión belüli integrációjával kapcsolatos. Azzal, hogy kísérleti projektre teszek javaslatot, amely segíthet ennek a problémának európai szintű megoldásában, az a célom, hogy erősítsük az európai tudatosságot abból a szempontból, hogy a problémával a regionális fejlesztés szempontjából is foglalkozni lehet.
A probléma különösen az új tagállamokban tapasztalható, ahol a kis roma közösségekből álló enklávék komoly fejlesztési és szociális problémát jelentenek. A projektnek tartalmaznia kell az európai intézmények által biztosított megfelelő források fejlesztését, melyek nélkül ennek a problémának a megoldása továbbra is a tagállamokra marad, aminek következtében több millió roma nemzetiségű európai állampolgár válhat az eltérő gazdasági és társadalmi fejlődés és a nagyon alacsony szintű integráció áldozatául.
Kyösti Virrankoski
a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság véleményének előadója. - (FI) Elnök asszony! A bizottság előzetes költségvetés-tervezetének 2. fejezete, amit a Tanács ismét csökkentett, nem tükrözte a Parlament prioritásait. Ebben, a közvetlenül mezőgazdasági támogatásokra és a marketing költségekre szánt, túlságosan óvatosan tervezett 2.027 millió eurós összeg, nem éri el a többéves pénzügyi keret össztartalékának felső határát. A Mezőgazdasági Bizottság javasolta, hogy a Költségvetési Bizottság vizsgálja felül a kiadások tervezett összegét, ami meg is történt.
Új elemet jelent a költségvetésben az iskolai gyümölcs és zöldségosztás és a tejipar szerkezetátalakítási alapjának létrehozása. Az előzőre a bizottság 181 millió eurót, az utóbbira pedig 600 millió eurót különített el.
Mivel egy jelentős nagyságú, összességében 9 milliárd euro értékű fennálló kötelezettségvállalás, vagy más néven RAL van a vidékfejlesztési programokban, és mivel a Bizottság javaslatai 30%-os eltérést mutattak a kötelezettségvállalások és kifizetések szintje között, a bizottság 898 millió euróval megnövelte a kifizetéseket.
A bizottság azonnali élelmiszersegély biztosítását javasolja, amely finanszírozását, annak jellegétől függően a 4. fejezetből kell biztosítani. Ez azt jelenti, hogy intézményközi megbeszélésekre lesz szükség.
Emanuel Jardim Fernandes
Először is gratulálni szeretnék az előadónak, Haug asszonynak azért az erőfeszítésért, amit a Parlament állásfoglalásának előkészítése érdekében tett. Az évek során a halászathoz rendelt összes előirányzatok nagyságát negatív fejleményként kell értékelni, hiszen már az előző költségvetések is csupán a szükséges minimumot tartalmazták a megfelelő forrásokkal rendelkező közösségi halászati- és tengerpolitika következetes megvalósításához.
A halászati ipar számára az olajárak folyamatos emelkedéséből származó növekvő külső gazdasági nyomás és a halászati termékek árának stagnálása illetve csökkenése, jelentős veszteségeket eredményez az ágazatban és komoly szociális problémákat okoz általában a halászoknak.
Bár a bizottság javaslatot tesz a halászati ágazat a jelenlegi makrogazdasági helyzettel összhangban megvalósuló szerkezeti átalakítására, konkrét lépésekre van szükség az ágazat túlélésének biztosításához. A költségvetési tervezet és a Parlament jelenlegi álláspontja jelentős csökkentésekről rendelkezik, különösen a halállomány ellenőrzése, a nemzetközi együttműködés, a halászati kutatással foglalkozó dolgozók és az adatgyűjtés területén.
Másrészről azonban üdvözlöm azt a tényt, hogy a Parlament jelenlegi álláspontja tartalmazza az általam előterjesztett kísérleti projektet, amely a halászati piaci árakat megfigyelő intézettel kapcsolatos, és továbbra is támogatja az európai tengerpolitikát és minden ezzel kapcsolatos projektet a kutatásra szánt előirányzatok növelésén keresztül.
Helga Trüpel
a Kulturális és Oktatási Bizottság véleményének előadója. - (DE) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Még 2004-ben, egy nagy kulturális értekezleten Berlinben, Barroso elnök úr kijelentette azt, hogy az európai kulturális politika arról szól, hogy lelket adjon Európának. A kulturális költségvetés azonban azt mutatja számunkra, hogy ezek a nagy kihívások csak csekély sikerrel jártak. Való igaz, hogy most sikerült beindítanunk egy olyan kísérleti projektet, amely több pénzt biztosít a művészek mobilitásának támogatásához, és növelni akarjuk az életen át tartó tanulásra és diákcserékre szánt kiadások összegét is, de ahhoz a tényhez képest, hogy arra akarjuk ösztönözni az európai polgárokat, hogy minél jobban megismerjék Európát, túl kevés pénzt költünk erre a területre. Ahogy azt Barroso úr már megállapította, az európai emberek ugyan nincsenek kifejezetten elragadtatva az egységes piactól, de többet akarnak megtudni Európa kulturális kincseiről.
Éppen most adtuk át az Európai Parlament filmdíját. Több pénzt kell költenünk a filmgyártásra, mert az európai polgárok számára érthetőbbé kell tennünk Európa történelmének és jövőjének európai megközelítését és európai vízióját.
Monica Frassoni
a Jogi Bizottság véleményének előadója. - (IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Az olyan igazságszolgáltatás, amely lassú, szinte alig hozzáférhető és nem egyértelmű mindenki számára, az reménytelen. Úgy gondoljuk, hogy növelni kell a Bizottság, az Európai Parlament és a Bíróság alkalmazottainak számát és erősíteni kell őket a jogi irányítás, a közösségi jog alkalmazásának figyelemmel kísérése, valamint általában a jobb szabályozás területén, pontosan azért, mert a jelenlegi eljárások túlságosan hosszadalmasak és átláthatatlanok.
Úgy érezzük, hogy a Bizottság még mindig nem érti elég pontosan, hogy beruházásokra van ahhoz szükség, hogy megfelelő munkatársak legyenek ezekben az ágazatokban, és teljesen helytelennek tartom azt, hogy a Bizottság nem részletezi, hogy hányan foglalkoznak kifejezetten a jogsértési eljárásokkal és továbbra is azt állítja, hogy minden zökkenőmentesen zajlik.
Ami az Európai Parlamentet illeti, szeretnék rámutatni arra a problémára, amelyet a jogalkotási szempontból nem megfelelő minőségű szövegei jelentenek, és arra, hogy a jogász-nyelvészek munkájába is jobban és többet kell beruházni. Ugyanez vonatkozik a belső átszervezés egész kérdésére, különös tekintettel az európai jog alkalmazásának figyelemmel kísérésére. Végezetül felszólítjuk a Bizottságot, hogy készítsen számunkra egy számokkal alátámasztott jelentést arról, többek között gazdasági szempontból is, hogy milyen intézkedésekkel kívánja zöldebbé és fenntarthatóbbá tenni intézményeinket.
Bárbara Dührkop Dührkop
Elnök asszony! Először is szeretném megköszönni a Költségvetési Bizottságnak, hogy támogatta módosításainkat.
Az idő rövidsége miatt csak két pontot fogok röviden érinteni. Az első a Frontex-költségvetés hagyományos módosítása. Mint ahogy Önök előtt is ismeretes, mivel a Bizottság részéről semmilyen kezdeményezés sem történt és mivel a Tanácson belül sincs meg a következetesség, ezért a Frontex cselekvési körét a Parlamentnek kellett meghatároznia a költségvetési eljáráson keresztül.
Idén, megállapodtunk abban, hogy 10 millió euróval fogjuk növelni a költségvetését és megpróbáljuk biztosítani, hogy missziói továbbra is állandóak maradjanak. Ennek érdekében, nemcsak költségvetési előirányzatokra van szükség, de a Tanács soros elnökének és a tagállamoknak is teljesíteniük kell az ezzel kapcsolatos feladatukat.
A második pont a romák beilleszkedését szolgáló kísérleti előirányzat jóváhagyásával kapcsolatos. A Bizottság által e hónapban rendezett európai értekezlet nem a végét, sokkal inkább a kezdetét kell, hogy jelentse a romák európai társadalomba való beilleszkedésére vonatkozó koherens politikának.
Costas Botopoulos
az Alkotmányügyi Bizottság véleményének előadója. - (FR) Elnök asszony! Részben, mint az Alkotmányügyi Bizottság véleményének előadója, de részben, mint a Költségvetési Bizottság szocialista tagja kívánok szólni. Többek között ezért van két perc felszólalási időm egy helyett.
az Alkotmányügyi Bizottság véleményének előadója. - (EL) Elnök asszony! Ami az Alkotmányügyi Bizottságot illeti, sajnos azt tapasztaltuk, hogy egy olyan évben, amikor az Alkotmányos Szerződésről népszavazást tartottak Írországban, amely megmutatta - az eredmény mellett - hogy a politikusoknak kommunikálniuk kell az európai polgárokkal, és az írek elmondják, hogy a "nem” szavazat legfőbb oka pontosan a kommunikáció hiánya volt. Nyilvánvaló tehát, hogy a közelgő választások előtt több kommunikációra van szükségünk.
A javaslataink többségét elfogadták. Azonban helytelen, hogy két alapvető, új politikai intézménynek, nevezetesen az európai politikai pártoknak és az európai politikai intézményeknek megerősítésére tett javaslatok nem kerültek elfogadásra. Talán majd legközelebb.
Néhány politikai megjegyzést kívánok tenni a mostani költségvetéssel kapcsolatban, amiről idén szavazunk, és azért mondom, hogy politikai, mert végső soron a költségvetésnek az a politikai feladata, hogy azon keresztül lehetővé váljon számunkra, hogy Európai Unióként tölthessük be szerepünket. Ahogy Almunia biztos tegnap elmondta, és franciául idézem, mert franciául beszélt: "Il faut commencer à imaginer le budget de l'Europe”. Alig van még elképzelésünk a költségvetésről, pedig hozzá kell látnunk.
Nos, mit is látunk idén? Egy olyan költségvetést látunk, amiben alacsony a kifizetések szintje, hatalmas a rés a kötelezettségvállalások és a kifizetések között, és amiben az Európai Unió tényleges politikai prioritásaira adott válasz nem kielégítő. Igen, vannak problémák és igen, ahogy azt Jouyet miniszter úr is elmondta, tartalékkeretet kell hagynunk, hogy reagálni tudjunk a válságokra. Ugyanakkor fontosak az Európai Unió aktuális politikai lehetőségei is. Például nem hiszem, hogy egy választási évben ilyen kevés pénzt kellene elkülöníteni a kommunikációra és egy olyan évben, amelyet világméretű válság jellemez, ilyen kevés pénzt kellene elkülöníteni a külpolitika számára.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Tekintettel azokra a nagyratörő célkitűzésekre, amilyeneket az Európai Unió kitűzött maga elé, meglepő a már amúgy is alacsony 2009-es költségvetés további csökkentése. Ezek a csökkentések még nagyobb egyensúlytalansághoz fognak vezetni a vállalkozások szintje és kifizetésük között, ami ellentmond az kiegyensúlyozott költségvetés elvének.
Az az összeg, amit a Tanács a kifizetési előirányzatokra jóváhagyott - ami mindössze a GDP 0,89%-a - nem felel meg az Európai Unió nagy számú politikai prioritásának és kötelezettségvállalásának. Ennek az lesz a következménye, hogy a polgárok javát szolgáló fontos kísérleti projektek közül csak néhány fog a gyakorlatban is megvalósulni.
Mint a Nőjogi és Esélyegyenlőségi Bizottság költségvetéssel kapcsolatos véleményének előadója, aggódom amiatt, hogy a költségvetés elégtelen mértékben járul hozzá a jelenlegi programok, mint például a PROGRESS vagy a Daphne programok igényeihez. Az Európai Bizottságnak jelentős lépéseket kell tennie annak érdekében, hogy költségvetése tervezése során érvényesüljön az egyenlőség elve, amit a tagállamoknak is hatékonyan támogatniuk kell a strukturális alapok és az Európai Szociális Alap felhasználásakor.
Mairead McGuinness
a Petíciós Bizottság véleményének előadója. - Elnök asszony! Szeretném én is megköszönni az előadók szorgalmas és hatékony munkáját, nagyon nehéz feladatuk volt konkrétan az ombudsman hivatalának kérdéséről, amiről beszélni szeretnék, ahol a költségvetést közel 6%-kal fogják megemelni. Meglátásunk szerint ez megfelelő, főleg annak tudatában, hogy ennek a felére talán nem is lesz szükség, ha a 2009-es választások után nem kerül sor tényleges változásokra a hivatalban. Azt is el kell ismernünk, hogy az ombudsmani hivatalon belül lépések történtek az állomány és az erőforrások hatékonyabb átszervezésére.
Ha már nálam van a szó, a Mezőgazdasági Bizottság tagjaként el szeretném mondani, hogy az élelmiszersegély kérdése - mondom ezt az itt összegyűlt nyilvánosságnak is - egy olyan dolog, ami igazán mélyen érinti az embereket. Úgy gondolom, hogy a nyilvánosság szívesen nyújtana nagylelkű segítséget az élelmiszersegély kérdésében. Meg tudom érteni, hogy a szabályoknak vannak költségvetési korlátai is, és ez így helyes. Talán ez elmond valamit arról a háttérmunkánkról, amit kijelentéseinket megelőzően végzünk azért, hogy jól csináljuk ezt, és hogy eljuttassuk a nyilvánossághoz azt a helyes üzenetet, hogy támogatjuk a fejlődő világot, az éhezőket és a rászorulókat.
Ugyanakkor érdemes arra is rámutatni, hogy a múltban a fejlesztési támogatások főleg a mezőgazdaságra és az élelmiszertermelésre irányultak, ahogy ezt már más felszólalók is megemlítették, és tragikus módon az utóbbi években nem fordítottunk kellő figyelmet a fejlődő világ élelmiszertermelésére. Lehet, hogy most itt, az Európai Unióban sem ismerjük fel ennek jelentőségét. Ha valamit sikerült ennek az élelmiszerválságnak elérnie, akkor az az, hogy felhívta a figyelmünket arra, hogy az élelmiszertermelés sérülékeny és támogatásunkra szorul a fejlődő világban.
Végezetül ezzel a bizonyos kérdéssel kapcsolatban Esther De Lange képviselőtársammal együtt egy kísérleti projektet támogatunk, amelynek az a célja, hogy kapcsolatot teremtsünk a fiatal európai és a fejlődő világbeli gazdálkodók között. Úgy gondolom, hogy jó eredmények születhetnek ebből, mivel nekik segítségre van szükségük, nekünk pedig meg kell értenünk az ő helyzetüket.
László Surján
Tisztelt Elnök Asszony! Kedves képviselőtársaim! Legelőször, frakcióm nevében megköszönöm a jelentéstevő munkáját és az együttműködést. A költségvetés közös munka, az eredmény több frakció igényeinek is megfelel. A Néppárt üzenete: Legyen biztonságosabb az Unió polgárainak élete! A biztonság sok mindent jelent, nemcsak a schengeni határok védelmét, az illegális bevándorlás megakadályozását, a terrorizmus elleni küzdelmet, hanem kiemelten a munkahelyek megtartását, a kis- és közepes vállalkozások fokozott támogatása révén, a kutatást, a fejlesztést, de az élelmiszer-biztonságot és élelmiszerellátást is. A biztonság érdekében több, egymástól független energiaforrásra van szükségünk. Minderre több pénz kell, mint amit a Tanács tervezett.
A bankok biztonságos működése érdekében néhány nap alatt előkerült 2000 milliárd euró. Helyes. De tudni kell, az Unió ezt a pénzt húsz év alatt költi el. A Parlament kevesebb, mint 10 milliárd euró többletet tervez a jövő évi programokra, amelyek mind a reálgazdaságot szolgálják. És még így is másfél milliárddal alatta marad annak, amit a hétéves keretköltségvetésben elterveztünk. Nem méltánytalan tehát, ha ebben a mostani helyzetben a költségvetési megszorítások helyett 10 milliárddal többet akarunk növekedésre, munkahelyteremtésre, polgáraink biztonságára fordítani. A krízis nemcsak pénzügyi, hanem gazdasági kérdés is. Legyen a Tanács társunk az erőteljesebb gazdaságfejlesztésben! A tagállamok pedig szüntessék meg azokat az akadályokat, amelyekkel - például túlzott önrészesedés előírásával - mesterségesen nehezítik az európai fejlesztési támogatások felhasználását. Az Uniónak segítenie kell a világméretű krízis miatt bajba került polgárainak! Bizonyítsuk be, hogy ez az Unió nemcsak az Európából kiinduló háborúkat tudja megakadályozni, hanem úrrá tud lenni az Európát elérő pénzügyi-gazdasági krízisen is! Köszönöm megtisztelő figyelmüket.
Catherine Guy-Quint
Elnök úr, biztos úr, tanácsi soros elnök úr! Először is köszönetet szeretnék mondani minden előadónak, különösen Haug asszonynak és Lewandowski úrnak, valamint az egész költségvetési csapatnak és az adminisztrátoroknak a 2009-es évre vonatkozó hagyományos pénzügyi munkálatokban való részvételükért. Ez a harmadik pénzügyi terv, és ez megmutatja, hogy az éves költségvetési eljárás mennyire természetellenes és talán szürreális gyakorlattá vált a jelenlegi európai helyzetben. Ez valójában a számlákkal való bűvészkedést jelenti, ami lehetetlenné teszi, hogy egy általános, közösségi szintű megoldást találjunk a társadalmi problémáinkra.
A Bizottság nagyon szerény tervezetét követően a Tanács azt tette, amit általában tenni szokott, és elküldött számunkra egy korlátozott javaslatot, ami alapján lehetetlen az év során tett ígéreteinek teljesítése. Igaza van Jouyet úr, 1988 óta az európai költségvetés kihasználatlan. Mint ahogy a sportban is, a rendszeres edzés jobb teljesítményhez vezet, és mint egy atléta, az EU költségvetése azáltal, hogy egyre kisebb lesz, egyre kevésbé hatékony és egyre nagyobb mértékben lesz kihasználatlan. Ez egy ördögi kör, ami politikai katasztrófához vezet.
Be kell látni, nem lehet pénzt úgy elkölteni, hogy ne számolnánk az ilyen kiadással, de ha megnézzük ezeket az állandó ígéreteket, akkor a kötelezettségvállalási előirányzatok és nem a kifizetési előirányzatok vannak nyilvántartva. Ez pedig a költségvetési csalás kezdete! Ezért tehát tudnunk kell, hogy az Európai Unió meg akarja-e valósítani céljait, és hogy a tagállamok hajlandóak-e hozzájárulni a közös szakpolitikákhoz.
A Parlament, az előtte álló lehetetlen feladat megoldása során, az előadónk munkáján keresztül, a hatáskörének megfelelően jár el. A költségvetési keret nagyon szoros, és az a tény, hogy a Bizottság részéről semmilyen kezdeményezés sem történt, arra késztette a Parlamentet, hogy új PP-ket és AP-ket hozzon létre, amelyek megalapozhatják a jövőbeni innovációkat. Ugyanakkor rendkívül fontos, hogy akkor, amikor Európa elhatározza, hogy 1.700 milliárd euro összegű tőkeinjekciót juttat az euróövezet bankszektorának megsegítésére, akkor 2009-re, sikerüljön 250 millió eurót találnunk az élelmezésfinanszírozási-eszközökre. A Parlament nagyon elkötelezett az élelmiszersegélyre szánt alaphoz kapcsolódó kérdésben.
Így tehát november 21-én a Tanács térfelén lesz a labda. A Parlament tiszteletben tartotta az engedélyezett eljárások minden formáját: a pénzügyi terv iránti tiszteletet, azt a kérést, hogy az 530 millió eurós keret felső határa alatt nagyobb legyen a rugalmasság és képződjön egy sürgősségi segélytartalék, mint ahogy az a pénzügyi tervben is szerepel. Mi a jogosultságainknak megfelelően járunk el, ezért elvárjuk a Tanácstól, hogy a miénkhez hasonló felelősségteljes politikai hozzáállást tanúsítson. Ennek kulcsjelentősége van, amikor arról van szó, hogy Európa munkájának hitelességét kell minden egyes polgár szemében biztosítani.
Jouyet úr, kéréssel fordulok Önhöz: a politika az előrelátásról szól; a Parlament állásfoglalása lehetővé teszi, hogy előrelássunk, miközben betartjuk azokat a szabályokat, melyeknek mindhárom intézmény hajlandó volt alávetni magát. Bizonyítsa be, hogy eleget tesz kötelezettségeinek!
Anne E. Jensen
Elnök úr! Szeretnék köszönetet mondani Haug asszonynak azért a kiváló munkáért, amellyel sikerült egybefognia a költségvetési eljárás különböző szempontjait. A Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoportja támogatja a Költségvetési Bizottság szavazásának eredményét. Az ALDE képviselőcsoport számára a 2009-es költségvetés fontos prioritásait az energia- és az éghajlat-politika, valamint a kutatás és innováció jelentette. Egyetértünk Haug asszonnyal abban, hogy az éghajlat és energiapolitika fontossága nem tükröződik kellőképpen a költségvetésben és várjuk, hogy a Bizottság tavasszal, egy egyértelmű javaslatot tegyen arra vonatkozóan, hogy ez a terület hogyan kaphatna EU-szinten költségvetési támogatást. Ami Oroszország Grúzia elleni invázióját illeti, az ALDE képviselőcsoport számára fontos volt, hogy Grúzia számára újjáépítési segélyt biztosítsunk és támogassuk a Nabucco földgázvezeték fejlesztését, amivel Európa gázellátásának biztosítása kikerülne az orosz ellenőrzés alól. Örülünk annak, hogy a többség támogatta ezeket a prioritásokat.
A mostani költségvetési tervezet számos tanácsi megtakarítást megszüntet és reálisabb értékelést ad a következő évek kifizetési kötelezettségeiről. A költségvetés többéves megállapodásában három fejezet esetében is el fogjuk érni a felső határt, nevezetesen a kutatásról, oktatásról és közlekedésről szóló 1a. és a jogi, politikával foglalkozó 3b. fejezetnél valamint a külpolitikára vonatkozó 4. fejezet esetében pedig, jóval túl is lépjük a felső határt. A külpolitikai költségvetés felső határa továbbra is jelentősen korlátozott és minden évben harcolnunk kell az új prioritások finanszírozásáért. Furcsa látni, hogy az államfők olyan számlákat nyújtanak be az EU-költségvetéshez, amit saját pénzügyminisztereik sem fogadnak el. A Bizottság javasolta, hogy a fejlődő országoknak szánt élelmezésfinanszírozási-eszközöket az EU export-visszatérítéseinek megtakarításaiból finanszírozzuk. A pénz természetesen a magas élelmiszerárak következtében gyűlt össze, ami viszont éhezéshez vezet a szegény országokban. Az elképzelés helyes, de a költségvetés szempontjából másképp kell eljárjunk annak érdekében, hogy betartsuk az intézmények között létrejött megállapodásokat. Ezért azt javasoljuk, hogy a Palesztinának, Koszovónak és Afganisztánnak szánt élelmezésfinanszírozási-eszközöket és az újabb előirányzatokat a tartalékok, például a rugalmassági tartalék felhasználásával biztosítsuk. Nem tisztességes dolog úgy hozzájutni ehhez a pénzhez, hogy a szegény országoknak szánt fontos programok finanszírozását csökkentjük.
Az ALDE képviselőcsoport benyújtott egy javaslatot, miszerint a strukturális alapok programjainak alapjából 12%-ot helyezzünk tartalékba. Ennek a javaslatnak az volt a háttere, hogy nyomást akartunk gyakorolni a Bizottságra, hogy tegyen többet annak érdekében, hogy ne ismétlődjenek meg azok a hibák, amelyek a 2006-os költségvetés mentesítéséről folytatott vita során a 12% körül kialakultak. Az volt az elképzelésünk, hogy ezt a tartalékot a 2006-os mentesítés nyomon követésének eszközeként használjuk fel, de ehhez nem kaptunk elég támogatást. Ezt tudomásul kell tehát vennünk, de remélem, hogy a Bizottság lépni fog ebben a kérdésben.
A Parlament és a többi intézmény költségvetésének elkészítésével nagyon érdekes feladatot kapott Lewandowski úr. Úgy gondolom, hogy sikerült egy jó kompromisszumot tető alá hoznia, melyben a Parlament költségvetése az igazgatási költségek 20%-a alatt marad.
Helga Trüpel
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, tanácsi soros elnök úr, biztos asszony, hölgyem és uraim! Az Európai Unió 2009-es költségvetése csak aprócska sikereket mutathat fel, mivel a pénzügyi terv kényszerzubbonyában kell a munkánkat végeznünk. A Zöldek/az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja a szavazás során világossá tette, hogy a pénzügyi tervnek semmi köze sincs az előttünk álló új kihívásokhoz és feladatokhoz.
Pont most hallottuk a felszólalóktól, hogy az európai költségvetésben a külpolitika alulfinanszírozott. Ugyanakkor tekintettel a globális éghajlatváltozás jelentette kihívásokra is, a mi európai költségvetésünk még csak lehetőséget sem biztosít ahhoz számunkra, hogy ezekre megfelelően reagáljunk.
Szeretném Önöket emlékeztetni Sarkozy elnök úr tegnapi nagyszerű beszédére, melyben rámutatott arra, hogy a gazdasági válsággal és az éghajlatváltozás katasztrófájával összefüggésben milyen sok mindennek meg kell változnia az Európai Unióban. A 2009-es költségvetés mindezt csak nagyon csekély mértékben tükrözi, és ez a mi közös problémánk: európai költségvetésünk egyszerűen nem felel meg korunk kihívásainak. A mezőgazdasági politikában is itt az ideje, hogy az energiatermelést összekössük a környezetvédelmi célkitűzésekkel és - ahogy azt Barroso úr tegnap mondta - többet kell tennünk a kutatásért és fejlesztésért és mindenekelőtt az oktatáspolitikáért. Végül is ezek alkotják Európa vagyonát. Meg kell szabadulnunk a reaktív költségvetéstől és egy proaktív költségvetés és egy új politikai koncepció irányába kell elmozdulnunk.
Végezetül, többet kell tennünk az éhinség leküzdéséért. Afrikában, Afrika szubszaharai régiójában megint nő az éhínség és ez elfogadhatatlan. Többet kell tennünk a tisztességes kereskedelem előmozdítása érdekében is, hogy a fejlődő és feltörekvő országok végre jó esélyhez jussanak.
Most rátérek a politikai eredményekre. Ahogy azt Sarkozy úr tegnap, elmondta a kapitalizmust zöld formában kell újraindítanunk; egy Zöld Deal-re van szükségünk. Csak ebben az esetben leszünk képesek újra működőképessé tenni az európai költségvetést is.
Wiesław Stefan Kuc
Elnök úr, biztos asszony! A 2009-es évre szóló költségvetési tervezet, a korábbi költségvetési tervezetekhez hasonlóan, nemcsak hogy nem felel meg a mi elvárásainknak, de ami még ennél is fontosabb, a szavazóink elvárásának sem felel meg. A legnagyobb hibáját az jelenti, hogy nagyon kevés kifizetési előirányzatot tartalmaz. Ha teljesíteni akarjuk az elvárásokat, akkor ezeket legalább a kétszeresére kellene emelni.
Az Európa Tanács korlátozta a pénzügyi forrásokat és számos tétel csökkentését tette szükségessé - ezek a csökkentések elsősorban a III. szakaszt érintik, amibe beletartozik a mezőgazdaság és vidékfejlesztés is - de érintik az európai ügynökségeket és a többi szakaszt is. Nagyon valószínű, hogy az Európai Parlament egyetlen bizottsága vagy politikai képviselőcsoportja sem lesz elégedett ezzel a költségvetéssel.
Annak ellenére, hogy rögzítették a 2009-es év politikai prioritásait, egyetlen prioritást sem lehetett olyan szinten tartani, ami alapján egyértelmű lenne, hogy kedvező pénzügyi elbánásban részesül. Hivatalosan a költségvetés megtartja a többéves pénzügyi keretben megállapított mutatókat, de mi mind, ennél magasabb mutatókra számítottunk. Ezzel magyarázható, hogy a költségvetési tervezet azt javasolja, hogy térjünk vissza az eredeti tervezethez, és tekintsük semmisnek az Európai Tanács csökkentéseit. A javasolt tervezet szavazásánál arra számítunk, hogy sikerül keresztülvinni a csökkentett költségvetési kiadások megnövelését. Talán sikerülhet.
Esko Seppänen
Elnök úr, biztos asszony! Jogosan elmondható, hogy a jövő évi költségvetés, költségvetési fegyelemről tesz tanúbizonyságot. A javasolt alacsony nemzeti jövedelem, közrendet fog teremteni az EU-ban.
A 4. fejezetben szereplő külföldi fellépésekkel kapcsolatos kiadások egyetlen költségvetési feltétel alapján sem kielégítők. Mindannyian tudjuk, hogy ez a pénz nem elég mindarra, amit a Tanács fontosnak tart, mivel ezen alapok felhasználásával kapcsolatban, a Parlamentnek is megvannak a maga indokolt preferenciái.
Képviselőcsoportunkban, nem szívesen támogatjuk a külföldi kiadások önmagában való növelését. Nem támogatjuk Grúzia újrafelfegyverkezését, miután Grúzia támadást intézett Dél-Oszétia polgári lakossága és az orosz békefenntartó erők ellen, valamint későbbi siralmas vereségét követően. Nem támogatjuk a Tanács közös kül- és biztonságpolitikával kapcsolatos prioritásait. Nem értünk azzal egyet, hogy a közös kül- és biztonságpolitikát az európai biztonság- és védelempolitika irányába kívánják fejleszteni, mintha a Lisszaboni Szerződés nem is került volna elutasításra. Elégedjenek meg a tagállamok ezzel kapcsolatban az Athena finanszírozási mechanizmussal.
Nem támogatjuk Irak, Afganisztán és Grúzia nemzetközi szervezeteken keresztül történő támogatását, ha nincs lehetőség arra, hogy ellenőrizhessük az uniós pénzek felhasználását. Nyilvánvalóan az elnyomott nemzetek anyagi támogatása mellett vagyunk, mint például a palesztinok esetében, de ezzel együtt azt mondjuk hogy a Tanács prioritási területeit, a Parlament által fontosnak vélt célok finanszírozására szánt tartalékokból finanszírozzák.
Bár csoportunk úgy gondolja, hogy nem vagyunk túl magabiztosak az Unió külföldi fellépéseivel kapcsolatban, ennek ellenére szeretnénk, ha a tények elismerésre kerülnének. Ez az új feladat most a Tanácsra hárul.
Nils Lundgren
Elnök úr! Bizonyos értelemben, ez egy jól kidolgozott költségvetési tervezet. A felkészült és alapos előadók jelenlegi keretek között végzett munkáját minden elismerés megilleti. Ettől függetlenül azonban ez mind teljesen hibás - mert tulajdonképpen mit is kellene az EU-nak valójában tennie? Ezen keretek között a pénznek legalább kétharmada a strukturális alapokra és a mezőgazdaságra megy, beleértve a pocsékolást és a korrupciót is. Amire az EU-nak azonban inkább költenie kellene, azok például az olyan széles körű kutatások, mint a magfúziós projekt Barcelonában, vagy a közös infrastruktúra kiépítését célzó projektek, mint amilyen a Galileo, vagy a szén-dioxid elkülönítése és tárolása, és még sorolhatnám tovább, ezek jelentéktelen helyet kapnak a költségvetésben.
Itt van egy Globalizációs Alap, amely most 2,4 millió eurót ad Portugáliának és 10 millió eurót Spanyolországnak. Mindkét esetben, az országok bruttó nemzeti terméke ezrelékének csak egy töredékéről van szó. Semmi sem indokolja, hogy más országoktól kapjanak pénzt. Itt van egy Szolidaritási Alap, amelyből 13 millió euro összeget kap Franciaország a Martiniquen és Gaudeloupén tomboló Dean hurrikán okozta károkra. Ez megint csak egy töredékét teszi ki Franciaország bruttó nemzeti terméke ezrelékének. Az egésznek semmi értelme. Olyan gazdag országokról van szó, amelyek önmaguk is képesek megoldani ezeket a problémákat anélkül, hogy a többi tagállamtól morzsákat kapna.
Miért is történik mindez? Úgy gondolom, hogy itt PR-pénzekről van szó, amit az EU reklámozására kívánnak felhasználni. Erre nincs semmilyen más kézzelfogható magyarázat. Legközelebb az alapokat biztosan hóeltakarításra fogjuk felhasználni. Megismétlem: teljes rossz úton járunk. Egy olyan költségvetést vitatunk most meg, amely technikailag jól kivitelezett, de politikailag egy őrültség.
Sergej Kozlík
(SK) Tavaly ilyenkor hasonlóképpen meglepődtünk azon, hogy az EU 2008-as évre szóló költségvetésében milyen alacsony a kiadások szintje. Ez a GDP-nek egy töredékét, összesen 0,95%-ot tett ki. Akkor ezt, az évről-évre történő csökkenést mutató spirált, egy hulló falevélhez hasonlítottam. Azt gondoltuk, hogy már nem mehet lejjebb. Tévedtünk.
A 2009-es kiadások a GDP 0,89%-át teszik ki. Ez most már nem is egy spirál: ez már egy szabadesés. Kit érdekel az, hogy a kiadások szintje távolról sem áll összhangban az Európai Unió politikai prioritásaival és kötelezettségvállalásaival? Kit érdekel, hogy egyre nő a rés a kötelezettségvállalások és a kifizetések között? A jelenleg fennálló kifizetetlen kötelezettségvállalások 139 milliárd eurót tesznek ki, ami több mint az Unió éves költségvetése.
Az Európai Tanács politikájában uralkodó zűrzavar mindenki számára világossá vált. A legtöbb tagállam kormánya ebben az évben, nem lesz képes teljes egészében lehívni az uniós alapokat. Az előzőekben említett rés következtében, tovább csökkennek a kiadások a jövő évi költségvetésben. Egyre szélesebb a rés a 2007-2013-as időszakra szóló pénzügyi keret és a tényleges költségvetés között, ez pedig sem a polgárok, sem pedig a régiók érdekeit nem szolgálja, mivel nem jutnak hozzá a szükséges forrásokhoz, főként nem a strukturális és kohéziós alapokból.
Ez, az Európai Parlament gyengesége miatt is van. Saját országunkban sem találunk olyan hatékony módszert, amellyel nyomást lehetne gyakorolni a kormányokra, a minisztériumokra, és a közigazgatás különböző testületeire annak érdekében, hogy ezek a területek megfelelő szintű finanszírozásban részesüljenek. Támogatom, hogy növeljük az uniós költségvetés kiadásait, ahogy azt Haug asszony kiváló jelentésében is javasolja. Ugyanakkor azonban felmerül bennem, hogy vajon nem szélmalomharcot folytatunk-e.
Salvador Garriga Polledo
(ES) Elnök úr, tanácsi elnök úr, biztos asszony, előadók, hölgyeim és uraim! Mi a végső célja, a raison d'être egy európai uniós költségvetésnek egy olyan évben, melyre egy valóságos és totális pénzügyi válság a jellemző?
Az első célt annak biztosítása jelenti, hogy ez a költségvetés ne csak egy újabb terhet jelentsen a nemzeti kasszák számára. Más szóval, ez nem jelenthet felesleges kiadást, csak olyasmire lehet fordítani, amit a tagállamok nem tudnak, vagy nem oldhatnak meg.
A második célt annak biztosítása jelenti, hogy a költségvetés hozzáadott értéket biztosítson. Azokat a programokat, amelyek finanszírozását jóváhagyjuk, a politikai hatóságnak- a Tanácsnak és a Parlamentnek - megfelelő mértékben kell támogatnia és végrehajtó hatóságnak pedig, ami a Bizottság, technikai támogatást kell nyújtania.
A Bizottság szerepe még sohasem volt olyan fontos, mint ebben a mély válság sújtotta évben. A felelőssége most nagyobb mint valaha, mert az európai adófizetők minden egyes befektetett eurójából minden csepp hasznot ki kell préselnünk.
Harmadszor, egy olyan időszakban, amikor a liberálisból szociáldemokrata lesz és a szociáldemokrata liberálissá kezd válni, az EU költségvetésének hatékonynak és anticiklikusnak kell lennie.
Egy spanyol közgazdász, Rafael Flores vezette tanulmány bebizonyította, hogy a közberuházásokra és a foglalkoztatottságra azoknak a közkiadásoknak van a legnagyobb hatása, amelyeket a közlekedési infrastruktúrára és a kommunikációkra fordítanak. Ami az országomnak jó, annak Európa javát is szolgálnia kell.
Az EU strukturális és a kohéziós alapjai jelentik azokat a kulcsfontosságú közösségi alkotóelemeket, melyek lehetővé teszik az európai infrastruktúra, következésképpen a foglalkoztatottság fellendítését. Éppen ezen okból támogatja képviselőcsoportom, több egyéb szempont mellett, a transzeurópai hálózatok nagyobb pénzügyi támogatását, amiről a Tanács felelőtlenül megfeledkezett, az energiahálózat nagyobb finanszírozását és több pénz megítélését a konvergencia fejezete alatt szereplő kifizetési előirányzatok számára.
Thijs Berman
(NL) Elnök úr! A többi intézmény költségvetése képes ésszerű egyensúlyt teremteni a még nagyobb létszámú személyzet iránti hatalmas igény, a szinte krónikus igény és a kiadások szigorításának szükségessége között.
Az Európai Parlament, mint az óvatos költségvetési hatóság, a megállapított keretek között marad (az intézmények költségvetésének egyötöde), de ugyanakkor a tudásba oly módon fektet be, hogy megemeli a képviselőcsoportok alkalmazottainak számát és megnöveli a könyvtár kapacitását. Ez azért szükséges, mert az előttünk álló kérdések változatlanul összetettek, és a globalizációval és a világméretű kérdésekkel függnek össze. A képviselői és asszisztensi szabályzat bevezetéséhez szükséges alapok megvannak, és ez a társadalmi igazságosságnak egy olyan kérdése, amely már régóta esedékes.
Több munkatárs tud majd az Európai Parlament és a nemzeti parlamentek között kapcsolattartással foglalkozni, ami létfontosságú, igaz itt csak kis számokról van szó. Ez a nemzeti parlamentekkel folytatott tapasztalatcserékről szól, amin javítani kell. A nagyvárosainkban sokszor semmit sem tudnak a brüsszeli programokról és a szubszidiaritás kérdéseiről, miközben az európai polgárok, egyre gyakrabban tesznek fel bíráló kérdéseket azzal kapcsolatban, hogy mit kell nemzeti és mit kell európai szinten szabályozni.
A többi intézménnyel kapcsolatban engedjék meg, hogy azt mondjam, a polgárok betekintésének biztosítása mindenekfelett való. Ezért is fontos megemelni az ombudsmannal együttdolgozók számát, csak hogy egy szempontot említsek. Az Európai Uniónak minden polgára felé nyitottnak kell lennie, különösen azon polgárok felé, akiknek panasza van.
Nathalie Griesbeck
(FR) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Először is szeretnék köszönetet mondani a Költségvetési Bizottságból két képviselőtársunknak - Lewandowski úrnak és természetesen Haug asszonynak - akik nagyon odaadóan és hatékonyan irányították munkánkat.
A rendelkezésemre álló időben először is röviden el szeretném mondani, hogy általánosságban elégedett vagyok számos iránymutatással, melyeket sikerült megőrizni egy olyan költségvetés keretei között, ami nagyon korlátozott, sőt szoros, mint ahogy azt néhány képviselőtársunk is elmondta. Megtartották a növekedéssel, a foglalkoztatottsággal és az éghajlatváltozással kapcsolatos alapvető iránymutatásokat, sőt ezen prioritások kifizetésének teljes szintje is megemelkedett.
Továbblépve, másodszor, különösen örülök egy még konkrétabb tényezőnek, annak a ténynek, hogy a Költségvetési Bizottság javaslatával sikerült olyan költségvetési sorokat létrehoznunk, amelyek a kutatást és innovációt és minden olyan területet érintenek, amitől érthetőbbé válnak a strukturális alapok, ezáltal pedig gyakorlati válaszokat biztosítanak polgáraink számára.
Egy ilyen súlyos mértékű és sajnos hosszan tartó válsággal terhelt időszakban szeretném kiemelni Európa összehangolt fellépésének fontosságát. Ennek szükségessége, nemcsak hogy most a leginkább nyilvánvaló, de kulcsfontosságú is akkor, amikor az európai gazdaság fellendítése céljából hatalmas infrastrukturális projektek beruházásaihoz nyújtunk támogatást.
Gérard Onesta
(FR) Elnök úr! Egyértelmű, hogy a Lisszaboni Szerződés nem fog jövőre hatályba lépni, de ennek ellenére szükségünk lesz szabályozásra. Lehet, hogy nem lesz új szerződés, de új igények azért vannak. Léteznek olyan feladatok, amelyek nem tartanak lépést az intézményi tempóval. Elég, ha csak megnézzük az új pénzügyi és környezeti válsággal kapcsolatos híreket. A folyamatábránkban erőforrásokra lesz szükségünk.
A 2009-es év egy kicsit különleges, mivel egy érzékeny, európai polgárnak nevezett fajjal van találkozónk, nevezetesen a választókkal. Ezért nem szabad fukarkodnunk a kommunikációra és az együttműködésre szánt forrásokkal. Ebben a témában is találnunk kell megfelelő forrásokat a webtelevíziónk, a választási kampány, a látogatói központ és a polgárok fóruma számára, és még sorolhatnám.
Ami az épületeket illeti, szinte az összes épület a tulajdonunkban van. Itt most a három legfontosabb épületünkre utalok. A luxemburgi építkezési területen, ami még nem a miénk, az elkövetkező hetekben fogjuk elkezdeni a munkákat. Ez egy hatalmas, nagyratörő építési terület, ahol a világ egyik legnagyobb olyan épülete kerül felépítésre, amely teljesen önálló energiaellátással fog rendelkezni. Büszkék lehetünk erre, büszkék lehetünk a tulajdonainkra, de mint ahogy ez a terem is igazolhatja, a tulajdon karbantartásra szorul! Tehát tulajdonosként, nekünk most meg kell találnunk a magas színvonalú tulajdon biztosításához szükséges forrásokat.
Ami a környezetvédelmi politikát illeti, 2008-ban az egyike voltunk azon intézményeknek, amelyek elsőként kapták meg az EMAS-tanúsítványt - erre nagyon büszkék lehetünk. Már két napja megvan a szén-dioxid-kibocsátással foglalkozó tanulmányunk eredménye. A tisztelt Ház 200.000 tonna CO2 -t fogyaszt minden egyes évben. Ha 12 éven belül el akarjuk érni és meg akarjuk valósítani a 30% alatti célkitűzést, akkor ehhez forrásokra lesz szükségünk.
Befejezésképpen méltatni szeretném barátomnak, Lewandowski úr munkáját és nagyon nagy szerencsének tartom, hogy ő volt a vezetőnk ebben az új, általunk bevezetett egyeztetési módszerrel elvégzett munkában.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Elnök úr, biztos asszony! A vitával kapcsolatban négy dologra szeretném felhívni a figyelmet. Először is annak ellenére, hogy a költségvetésben az előirányzatokra szánt 124 milliárd eurós kiadás, az Európai Unió történelmében az eddigi legmagasabb szintet jelenti, a 27 tagállam bruttó nemzeti termékéhez viszonyítva viszont ez az eddigi legalacsonyabb szint. Egyébként ez az a szint, amit az Európai Parlament Költségvetési Bizottsága javasolt, mivel az Európai Bizottság még ennél is alacsonyabb támogatási szintet javasolt, és a Tanács még tovább nyirbálta ezt a már amúgy is szerény költségvetést.
A 2007-2013-as időszakra szóló pénzügyi tervben a kifizetési előirányzatok felső határa a bruttó nemzeti termék 0,97%-a volt, más szóval jelentős eltérés mutatkozik a három évvel ezelőtti finanszírozási elképzelések, és az Unió mai finanszírozási céljai között. Negyedszer, sem nagyobb Európát, sem pedig mélyebb integrációt nem lehet ilyen kevés pénzből megvalósítani, és az Európai Unió sem lehet megbízható, globális partner, ha fennáll annak veszélye, hogy saját kötelezettségvállalásait sem tudja ezen a területen teljesíteni.
Pedro Guerreiro
(PT) A 2009-es közösségi költségvetésről folytatott vitát az Európai Tanács e hónapban meg nem hozott határozataival kellene jellemezni. Azokról a költségvetési intézkedésekről kellett volna feltétlenül beszélni, amelyek a kisméretű, családi mezőgazdasági, halászati, a textil- és ruhaipari, a hajóépítő ipari vállalkozások, a mikrovállalkozások és a kis- és középvállalkozások hatékony támogatásához szükségesek. Ezen túlmenően, további intézkedésekre is sürgősen szükség van a tagállamok, különösen a kohéziós országok termelő ágazatainak védelme, valamint a munkavállalóknak tisztességes fizetést és jogokat biztosító foglalkoztatottság érdekében.
Amiről mindenképpen beszélni kellett volna, az a közösségi költségvetési politikával való szakítás szükségessége. Ez a politika egy olyan gazdaságpolitikát erősít meg, amely az egyik kiváltó oka az Európai Unióban régóta tartó szerkezeti válságnak és amely a termelő ágazat leértékelődésének, a munkanélküliségnek, a bizonytalan munkának, a növekvő társadalmi egyenlőtlenségeknek és a tagállamok közötti mély különbségeknek a gyökere.
Ashley Mote
Elnök úr! Látom, hogy még mindig több millió eurós nagyságú közpénzeket különítenek el társadalmi kapcsolatokra és arra, hogy az EU társadalmi támogatottságot szerezzen magának a tagjelölt országokban, a tagállamokban és másutt. Még mindig vannak olyan útjaink és hídjaink, amelyek nem vezetnek sehova, Karíniában kicseréljük a járdát egy török kaszinó előtt, és 400 millió eurót adunk a koszovói villamosenergia-ellátás kiépítésére, ahol egyszerűen eltűnnek az utólagos nyugták.
A közpénzek elköltésének ezen politikai indíttatású felhasználásai komolyan megkérdőjelezhetőek. Nem csoda, hogy a hazámhoz hasonló nettó befizető országok adófizetői egyre jobban tiltakoznak az ellen, hogy olyan országok részesüljenek az uniós alapokból, ahol alacsonyabbak az adóterhek - néha sokkal alacsonyabbak - és amely hatékonyan képes pótolni a hiányzó helyi adóbevételeket.
Ezen szabálytalanságok jellegének ismeretében, a közelmúltban írásban fordultam a Számvevőszékhez, hogy tisztázza azokból a közalapokból történő kifizetések jogosságát, melyeket a nemzetközi pénzügyi számviteli előírások alá sorolnak.
Esther de Lange
(NL) Elnök úr, az egyik előnye annak, hogy az utolsók között szólalunk fel az, hogy nem kell elmondani egy sor dolgot, amit már előttünk elmondtak. Ezért rögtön rátérek arra a két témára, amit különösen fontosnak tartok. Most hogy Európában egyre több a túlsúlyos gyermek, nekünk mint társadalomnak, több pénzt kell arra fordítanunk, hogy megtanítsuk az egészséges táplálkozási szokásokat.
Az a javaslatunk, hogy a költségvetésből több pénzt fordítsunk az iskolatejre, kiválóan illeszkedik ebbe a célkitűzésbe. Azzal a további 13 millió eurós összeggel, amit szeretnénk félretenni, növelni szeretnénk az iskolák számát, és szélesíteni kívánjuk az egészséges élelmiszertermékek kínálatának körét. Sajnálatos, hogy a Bizottság, véleményem szerint, nagyon lassan reagál az iskolagyümölcs-programhoz hasonló kezdeményezésekre.
Az Európai Parlament már 2008-ban is szeretett volna pénzt kapni erre a programra. Már 2009 lesz, mire a gyermekek az iskolákban ingyen juthatnak gyümölcshöz, és mindössze csekély 1,3 millió eurót különítettünk el hálózatépítésre és tájékoztatásra. Ezt sajnálatosnak tartom. A nyári szünet után az iskolagyümölcs nem az égből fog az iskolákra hullani. Rengeteg terepmunkát kell végezni a programmal kapcsolatban, és ehhez a következő évben is szükségünk lesz pénzre. Ezért egyértelműen előnyös lenne egy kicsivel több dinamizmus.
Másodszor, szeretném felhívni a figyelmet az élelmiszertermelési lánc hozamának javasolt vizsgálatára. Tisztában van biztos úr például azzal, hogy ennek az almának a gazdasági hozama az Ön élelmiszer-áruházában 22%, míg ugyanez a szám 23% a forgalmazási kereskedelemben, miközben ennek az almának az elsődleges termelője, a gazdálkodó számára, akinek az erőfeszítései nélkül most nem lenne itt ez az alma, a hozam az elmúlt évek során negatív volt, azaz -4%-os volt?
Az általunk javasolt tanulmánnyal azt kívánjuk elérni, hogy figyelemmel kísérjük a gazdálkodók helyzetét. Végül is, ha azt akarjuk, hogy megmaradjon Európában az élelmiszertermelés, akkor figyelemmel kell kísérnünk az elsődleges termelők helyzetét és a láncon belül megvalósuló hatalmi koncentrációkat, mint például az élelmiszer-áruházakat. Remélem biztos asszony, hogy a Versenypolitikánál dolgozó többi kollégájával együtt el akar mélyülni ebben a témában.
Göran Färm
(SV) Elnök úr! Az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság költségvetési előadójaként, szeretném megköszönni Haug asszonynak, hogy olyan nagy figyelemmel volt a mi prioritásainkra, ami őszintén érezhető a költségvetésben. A svéd euroszkeptikus képviselőtársamnak, Lungren úrnak, aki az imént beszélt és aki őrültségnek nevezte a költségvetést, csak azt szeretném mondani, hogy az nem javít a helyzeten, hogy ő maga a költségvetés néhány legjobb részének a teljes megszüntetését javasolja, mint ami például a tengerbiztonsági hatósággal vagy a Cselekvő Ifjúság programmal kapcsolatos.
Természetesen azonban problémák is vannak az EU-költségvetéssel. A napjainkban tapasztalt hármas válság megmutatja, hogy pontosan mi is forog kockán. Az éghajlat-, az élelmiszer-, és a pénzügyi válságról beszélek. Az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság legalább 5%-os növelést javasol minden éghajlat és energiával kapcsolatos működési előirányzatnál, de ez még mindig csak egy csepp a tengerben. Szocialistaként, látom, hogy szükség van az élelmiszersegélyekre, de a finanszírozásról szóló vita megmutatja a költségvetési rendszer hiányosságait. Megmutatja, hogy milyen nehéz a prioritások rangsorolásának jelentős megváltoztatása. Sarkozy elnök úr tegnap rámutatott arra, hogy a válság következtében közösségi fellépésre van szükség az európai kereskedelem és ipar területén, de a költségvetésben nincsenek ilyen erőforrások. Az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság rámutat a kis- és középvállalkozások nagyobb finanszírozásának szükségességére, de ez is csak egy csepp a tengerben.
Ehelyett arra kényszerülünk, hogy egymás után hozzuk létre az átmeneti eszközöket. Itt van a rugalmassági eszköz, a Globalizációs Alap, a Szolidaritási Alap és az élelmiszer-eszköz, és nemsokára lesz egy külön mechanizmusunk is, ami a kibocsátási jogok jövőbeni árveréseken való értékesítéséből származó jövedelmekkel fog foglalkozni. Úgy gondolom, hogy itt az ideje annak, hogy elvégezzük a hosszú távú költségvetés nagyratörőbb és előretekintőbb felülvizsgálatát. Most, hogy egy középtávú felülvizsgálatot kell elvégeznünk, lehetőségünk van annak biztosítására, hogy alkalmasabbá váljon az egyre bonyolultabbá váló valóság kezelésére, amiben élünk és amiben radikális intézkedésekre van szükség. (vita)
Seán Ó Neachtain
Elnök úr! Ennek a költségvetésnek a legfontosabb elemét az jelenti, hogy hogyan támogatja és segíti Európa gazdaságának egészét, hogyan tudja fejleszteni és megerősíteni a gazdaságot - amire most pedig igazán nagy szükség van. Ezért üdvözlöm azt a támogatást, amit a költségvetés a kutatási programok és az új technológiák fejlesztésére biztosít, mert ilyen technológiák fejlesztése nélkül nem remélhetünk versenyképességet a gazdaságunkban.
Szeretném látni, hogy ugyanilyen támogatások legyenek elérhetőek Európa-szerte minden régió számára, nemcsak a városiasabb területeken, hanem a vidéki közösségekben is. Szeretném továbbá, ha az elkövetkező években a KAP állapotfelmérés is komoly támogatásban részesülne annak érdekében, hogy biztosítani tudjuk az egészséges helyi élelmiszerellátást és ne legyünk kiszolgáltatva a távoli vidékekről importált élelmiszereknek.
Margaritis Schinas
(EL) Elnök úr, egy választási évben egy költségvetésnek két jellegzetes tulajdonsággal kell rendelkeznie: először is a forrásoknak az Európai Unió célkitűzéseit kell tükröznie, másodszor pedig az átlagpolgár elvárásainak megfelelő válaszokat és politikai üzeneteket kell hordoznia, különösen a jelenlegi nehéz gazdasági helyzetben.
Ha az előttünk lévő költségvetési tervezetet ezen követelmények alapján értékeljük, akkor az összeg, ami a közösségi GDP kifizetések 0,96%-ának felel meg, alapvetően megfelelő, de csak abban az esetben, ha a Tanács a második olvasat során nem nyirbálja tovább ezt az összeget. Bízom abban, hogy a miniszter úr különösen figyelni fog erre a szempontra.
Jobb a helyzet a politikai üzenetek és a politikai célkitűzések tekintetében, ahol sikerült felölelnünk a társadalom alapvető prioritásait. Anélkül, hogy belemennék a részletekbe, szeretnék egy különösen fontos kérdést érinteni, ami hazámat és az Európai Unió déli részén fekvő országokat is érinti, nevezetesen az illegális bevándorlás kérdését.
Jelenleg több ezer iraki, kurd, afgán és grúz gyülekezik Törökországban, akik tömegesen akarnak az Európai Unióba bejutni. Görögország és más dél-európai ország szűkös források mellett, óriási erőfeszítéseket tett az illegális bevándorlás megfékezésére. Csak 2007-ben, 110.000 illegális bevándorló volt Görögországban és ez év szeptemberéig ez a szám elérte a 80.000-et.
Ezért örülök annak, hogy most először a közösségi költségvetésben egy külön pontban foglalkozik azzal a szolidaritással, melyet az Európai Unió vállal déli tagállamaival, bízom abban, hogy ez egy jó kiindulópont lesz és remélem, hogy ez a jövőben is folytatódni fog.
Brigitte Douay
(FR) Elnök úr! Azon a napon, amikor az Európai Parlament, a Bizottság és a Tanács aláírta a "partnerség az Európáról szóló kommunikációért” nyilatkozatot, amellyel kifejezték az európai polgárok Európai Unióval kapcsolatos tájékoztatásának megerősítésére és összehangolására irányuló közös akaratukat, mi a 2009-es évi költségvetést és az "intézményi kommunikáció” költségvetését vitatjuk meg.
Ebben a választási évben, amikor egyre nagyobb az Unióval szembeni szkepticizmus, kulcsfontossága van annak, hogy felhívjuk a polgárok figyelmét az európai kérdésekre. Reméljük, hogy ténylegesen nagyon magas lesz a választásokon való részvételi arány. Ahhoz hogy ez bekövetkezzen, nagyon fontos minden olyan kezdeményezés, amellyel elmagyarázhatjuk Európát és azokat a hozzáadott értékeket, amit az a mindennapi életben és a jövőre való felkészítésben jelent. Ennek egy részét képezi a hamarosan megnyíló brüsszeli látogató központ, de attól tartok, hogy a bizottságban elfogadott módosítások némelyike késleltetni fogja a nagyon várt megnyitását.
A képviselőcsoportom nevében szeretném kiemelni, hogy mennyire fontosnak tartjuk azt, hogy jelentős összegeket fordítsunk a polgárok és elsősorban a helyi média részére szánt kommunikációs kezdeményezésekre. Minden olyan politikára ösztönözni kell a Parlamentet és a Bizottságot, amely képes a polgárok körében növelni az európai projektek támogatottságát.
Michael Gahler
(DE) Elnök úr! A 4. fejezetet kívánom érinteni, amely az EU külső fellépéseivel foglalkozik. A jelenlegi vagy a korábbi konfliktus sújtotta övezetekben, mint amilyen Grúzia, Koszovó, Palesztina, Afganisztán vagy Pakisztán, az emberek számára javulást, békés és emberhez méltó javulást szeretnénk megvalósítani.
Mivel a pénzügyi terveink nem biztosítottak elég pénzügyi eszközöket, 2009-ben ismét többletforrásokat kell szereznünk a tagállamoktól a megnövekedett munkához. Különösen nem kerülhet sor a kötelezettségvállalások és a kifizetések megnyirbálására a közvetlen szomszédságunkban: fontos, hogy a tagjelölt országok, a kelet-európai szomszédaink és a földközi-tengeri partnereink az EU-t olyan megbízható partnernek tekintsék, amire számíthatnak.
Ha megnézzük a 2008-as költségvetés végrehajtását - például csak Palesztina esetében - és a módosító indítványok számát, már előre látom, hogy hasonló lesz a helyzet 2009-ben is. Ezért az egyezető üléssel kapcsolatban, egy kéréssel fordulok a Tanács elnökségéhez. November 21-én, javaslatainkkal összhangban, közösen fogjuk igénybe venni a rugalmassági eszközöket, ami azt jelenti, hogy jövőre már nem tudunk majd olyan könnyen rendelkezésre állni, hogyha módosításokat kell hozni. Mint ahogy Önök is tudják, hamarosan választások lesznek, és nem tudjuk, hogy a választások után ki fog előttünk ülni.
Különösen nagy hangsúlyt helyeztünk a külügyek területére, amit kedvező lépésnek tartok. További forrásokat különítettünk el abból a célból, hogy az európai híreket perzsa nyelven is közvetíteni tudjuk, ami Irán és Afganisztán nyelve. Fontosnak tartom, hogy ezeken a területeken is terjesszük politikai nézeteinket, amely lehetővé teszi az emberek számára, hogy megismerjék Európa álláspontját.
Egy másik témával kapcsolatban pedig arra kérem a Bizottságot, hogy változtasson politikáján. Mint ahogy Önök is tudják a politikai alapítványoknak van egy hálózata, ami öt politikai pártot érint és sajnos azt tapasztaljuk, hogy ezeket a pártok valójában kizárják a politikánk végrehajtásából és a demokrácia támogatásából.
Vicente Miguel Garcés Ramón
(ES) Elnök úr, előttünk van a 2009-es évre szóló általános költségvetési tervezet, ami az Európai Unió társadalmi és környezeti dimenzióját, a béke és haladás területeként kívánja megerősíteni.
Szimbolikus értéke miatt különösen két parlamenti javaslatot kell megvilágítanom, melyeket a vitafolyamat során építettünk be. Az első az európai űrkutatásra szánt pénzügyi eszközökkel kapcsolatos, amit a környezet globális ellenőrzésére, a polgárok biztonságára és Csillagászat Nemzetközi Évére kívánunk fordítani.
A második a szociálisturizmussal kapcsolatos kísérleti projekt, amivel a szabadidő új lehetőségei iránt jelentkező igényeket kívánjuk kielégíteni. Sajnáljuk, hogy a költségvetési tervezet nem tartalmaz külön pénzügyi alapot a Karib térség és Ázsia hurrikán és tájfun sújtotta országok helyreállítására és újjáépítésére.
Nem akarjuk, hogy a bolygónkat behálózó jelenlegi gazdasági és pénzügyi válság, hátrányosan befolyásolja az EU költségvetését.
Vladimír Maňka
(SK) Én vagyok a szocialista képviselőcsoportban a felelős az "egyéb intézmények” fejezet alá tartozó pénzügyi kérdésekért. Ebből kiindulva kijelenthetem, hogy a költségvetés elkészítésének folyamata és a pénzügyi források hatékony felhasználásának biztosítása jó irányba halad. Azonban itt is vannak fenntartásaim, például az állóeszközökre vonatkozó politikával kapcsolatban Csak abban az esetben tudunk nagyobb pénzügyi megtakarítást elérni, ha a hosszabb távú szemlélettel tervezési intézkedések is párosulnak.
Egy további fenntartást az épületek energiafogyasztásáról készült tanulmányok felhasználása jelenti. Az Európai Parlament szén-dioxid-kibocsátásáról készült legújabb tanulmányok éves szinten 114.000 tonnával egyenértékű szén-dioxidot említenek. Egy sor intézkedést kell meghoznunk annak érdekében, hogy a kibocsátás 2020-ra 30%-kal csökkenjen. Maguknak az épületeknek a fűtése és árammal való ellátása, valamint az emberek munkába és hazaszállítása, valamint a három fő intézmény közötti közlekedés jelentik a szennyezés fő forrását.
Várom, hogy az Európai Parlament főtitkára még az év vége előtt a tanulmányok alapján nyújtson be egy cselekvési tervet, amely alapján a lehető legrövidebb időn belül megtehetjük azokat a lépéseket, melyek pénzügyi megtakarításokhoz és tisztább környezethez vezetnek.
Ville Itälä
(FI) Elnök úr! Először is gratulálni szeretnék mindkét előadónak ehhez a kiváló munkához és érdekes, hogy ebben a parlamenti ciklusban sikerült egyetértésre jutnunk, akár talán még politikai téren is, és sokkal nagyobb mértékben mint a korábbi években annak ellenére, hogy közelednek a választások.
Egy témát szeretnék felvetni, nevezetesen azt, hogy a Költségvetési Bizottság most bemutatta a balti stratégiával kapcsolatos saját költségvetési sorát. Ez rendkívül fontos. A Bizottság már készíti a jövő évre vonatkozó saját balti stratégiáját, de egy stratégiának csak akkor lesz jelentősége, ha finanszírozás is társul hozzá, és a finanszírozást így kell megszervezni.
Itt a kérdést elsősorban a környezetvédelem jelenti. A Balti-tenger szinte holt tenger. Ilyen értelemben az európai tájnak csak egy szégyenfoltja. Még sok munka vár ránk. Ez, az Oroszországgal fenntartott kapcsolatainkról, az energiapolitikáról, a hajózásról és a gazdaságról szól: ezek mind nagyon fontos kérdések és ezt a költségvetési sort annak biztosítására tudjuk felhasználni, hogy ezek a kérdések a helyükre kerüljenek.
Reimer Böge
(DE) Elnök úr! Először is szeretnék köszönetet mondani a két előadónak: Lewandowski úrnak, aki nagyon nagy körültekintéssel és hozzáértéssel dolgozott a parlamenti költségvetés elkészítésén; és Haug asszonynak, aki nagy elkötelezettséggel dolgozott annak érdekében, hogy a Bizottság költségvetéséhez egy hatékony stratégiát ismertessen velünk. Az a széles körű megállapodás, melyet reményeim szerint a holnapi szavazáson sikerül majd tető alá hoznunk, egy nagyon világos politikai üzenet lesz, különösen a november 21-i egyeztető ülés számára.
Teljesen egyértelmű, hogy különösen a mostani gazdasági helyzetben, a növekedést, a munkahelyteremtést, a transzeurópai hálózatokat, az egész életen át tartó tanulást, az éghajlatváltozás elleni küzdelmet, az európai közlekedési hálózatokat és a külső határaink védelmét úgy kell alakítani, mint ahogy azt megfogalmaztuk. A külpolitikában is, a következetes szomszédságpolitika és az Európai Unió globális fejlődése, válságkezelése és integrációs elvének kérdése fontosabb, mint eddig bármikor. Ezért van tehát biztos asszony, a kifizetésekkel kapcsolatos kérdés. A folyamat végén a kifizetések szintjét a kategóriáktól függően, nagyon különbözőképpen fogják értékelni. Említette a tartalékok kérdését, és ennek alapján tudomásul veszem azt, hogy ettől eltekintve, semmilyen ellenvetése sincs a Parlament prioritásaival és célkitűzéseivel kapcsolatban. Ez pedig egy kedvező jel a tárgyalásokra nézve.
Örülünk annak, hogy ma jelen van a francia elnökség, Jouyet úr, mert többször is előfordult, hogy az elnökség, nem volt jelen az októberi költségvetési vitán. Ez bizonyítéka annak a jó együttműködésnek, amit megkezdtünk. Igaz az elején úgy kellett beszélnie, mint egy pénzügyminiszternek: minden túlságosan drága, minden túlságosan magas. Mi itt jelenleg, beleértve azt is amiről szavazunk, jóval a többéves pénzügy terv felső korlátja alatt működünk.
Habár a sorok között, de világossá vált, hogy hajlandó tárgyalni, ahogy Ön mondta: az élelmiszersegély-eszközökről, és szeretném kihangsúlyozni, hogy nemcsak itt, de más külpolitikai prioritások esetében is - a KKBP, Koszovó, Palesztina, Afganisztán és Grúzia kérdésében - tárgyalásokra van szükség és arra, hogy megtaláljuk az eszközök optimális kombinációját. Mi készen állunk erre, felhasználva minden lehetőséget, ami az intézményközi megállapodás és a költségvetési alapelv értelmében rendelkezésünkre áll. És ezzel összefüggésben, örömmel várjuk a konstruktív tárgyalásokat.
Jan Olbrycht
(PL) Elnök úr, biztos asszony! 2009 egy nagyon különleges év lesz, mivel a kohéziós politikával összefüggő befektetések megfelelő végrehajtásával lesz kapcsolatos. Ez az év lesz sorban a harmadik, ami az n+3 alapelvre épül. Ez tehát egy olyan időszak lesz, amikor a reményeinket nem a megállapodások aláírásához fűzzük, hanem nagyon is konkrét vállalkozások teljes megvalósításához, ezért ami a kohéziós politikát illeti, minden olyan próbálkozás, amely a finanszírozást kívánja csökkenteni nagyon veszélyes lehet.
Szeretném felhívni a figyelmet arra, hogy az Európai Parlamentben vannak olyan hangok, melyek összekötik az Európai Számvevőszék ellenőrzésének eredményeit a költségvetési tervezéssel és ennek eredményeként azok a közel tucat százaléknyi nem minősített kiadással kapcsolatos jól ismert megjegyzések, most a költségvetési vitát veszik célba. Remélem, hogy sem a Ház, sem a biztos asszony nem ért egyet semmilyen ilyen jellegű, a tartalékokra vonatkozó képzettársítással vagy feltételezéssel.
Jean-Pierre Jouyet
Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Már túlságosan hosszan beszéltem, de valóban nagyon érdekfeszítő volt ez a vita. El szeretném mondani, hogy egyetértünk az Önök előadói által és Böge úr által felvázolt prioritásokkal, és ténylegesen szándékunkban áll szoros együttműködést folytatni.
Sajnálom, hogy sajnos nem pénzügyminiszterként beszélek Böge úr, de ebben az elnökségben ez már csak így van, és csak biztosítani tudom arról a tisztelt Házat, hogy még ennek az eljárásnak a keretében megállapodásra kívánunk jutni.
Biztosítani kívánom Önöket arról is, hogy a Tanács az említett korlátok között, tanúbizonyságot fogja adni annak a konstruktív hozzáállásnak, amely megvalósítására valójában törekszünk az említett prioritások keretei között - és itt a Bizottsághoz és a Házhoz szólok. Megfigyeltem, hogy különleges hangsúlyt kaptak a külpolitikával, a kommunikációval, a pénzügyi szabályozással és az euróval kapcsolatos kérdések. Tudomásul vettem a különböző szempontokat, éppúgy, mint az intézményükkel kapcsolatban felmerült igényeket és a vita végén két tényezőt kell külön kiemelnünk.
Az első, az európai költségvetés jövőjét érintő megbeszélésekkel kapcsolatos. Hallottam Guy-Quint asszonyt és másokat is, de a felvetett észrevételek jelentős részét a pénzügyi keret felülvizsgálati záradéka keretében kell megtárgyalni. Ezzel összefüggésben kell a Bizottságnak, az Európai Parlamentnek és a tagállamoknak kialakítania álláspontját és megterveznie a jövőre vonatkozó többéves pénzügyi keretet. Böge úrral már beszéltünk erről. A jelenlegi körülmények miatt, mi mint az elnökség, egyéb szintén sürgős témákra is koncentráltunk.
A második, a 2009-es költségvetési eljárásban megoldandó kérdéssel függ össze. Ezzel kapcsolatban egy reális és kiegyensúlyozott költségvetést kell kidolgoznunk és megoldást kell találnunk az élelmezésfinanszírozási-eszköz finanszírozására - és ezt jegyzőkönyvbe mondom - mivel ez továbbra is közös célunk marad. Ez ma, minden közösségi intézmény számára fontos politikai prioritást jelent, és reméljük, hogy ebben a témában is biztosítani tudjuk majd a különböző források optimális kombinációját.
Jutta Haug
előadó. - (DE) Elnök úr! Hálás vagyok mindazoknak, akik részt vettek ebben a vitában. Önnek pedig biztos asszony, azt szeretném mondani, hogy tudom, mint ahogy mindannyian tudjuk, hogy a Bizottság sohasem kifejezetten boldog, ha a Parlament tartalékokat képez. Ezt megértjük, mert érzik a szorítást, de idén az volt a célunk, - és ezt meglátjuk a holnapi szavazás során - hogy meghatározzuk a tartalékok feloldásának feltételeit, melyeket Önök képesek lesznek önállóan teljesíteni.
Ezek a körülmények nem egy olyan szürreális feltételezésre épülnek, ahol a szükséges pénz majd másoktól függően vagy a rájuk gyakorolt nyomás hatására fog befolyni - a Parlament nagyon reálisan kezelte ezt a helyzetet. Az esetek túlnyomó többségében viszonylag gyorsan, a második olvasatra fel tudjuk majd szabadítani ezeket a tartalékokat, mivel addigra teljesíteni fogják az általunk előírt feltételeket - erről határozottan meg vagyok győződve.
Jouyet úr, tisztában vagyok azzal, hogy nem tud itt és most konkrét ígéretet tenni számunkra, de úgy gondolom, hogy komolyan gondolta azt, amit az együttműködés légkörének megértésével és megváltoztatásának szándékával kapcsolatban mondott. Engedje meg, hogy egy megjegyzést tegyek azon kérésével kapcsolatban, hogy legyünk tekintettel arra a pénzpolitikai kontextusra, amelyben működünk: úgy gondolom, hogy ez a kontextus a kelleténél egy számjeggyel nagyobb. A mi költségvetésünk alig valamivel 130 milliárd euro alatt van; összességében a mozgásterünk mindössze pár száz millió. Vitatkozhatunk itt erről, de ennek semmi köze sincs ahhoz a szélesebb körű kontextushoz, amire Ön utalt.
Még egyszer, nagyon hálás vagyok minden képviselőtársamnak. Úgy hiszem, hogy képesek leszünk a jól előkészített vitát holnap viszonylag gyorsan elfogadtatni.
Janusz Lewandowski
Elnök úr, szeretném a többlet időt arra használni, hogy felszólaljak a különböző politikai képviselőcsoport azon képviselőinek a védelmében, akik a költségvetések 4. fejezetével kapcsolatos kritikus helyzettel összefüggésben szólaltak fel, amely az Európai Unió nemzetközi törekvéseinek finanszírozásával foglalkozik. Jól emlékszem a pénzügyi terv vitájának a végére, és a Parlament ezzel kapcsolatos véleménye egyértelmű - ennek a résznek a pénzügyi támogatása nem kielégítő. Ez évről évre megismétlődik, és minden alkalommal új tényezők hátráltatják a költségvetési tárgyalásokat. Ugyanez a helyzet idén is, amikor hatalmas kötelezettségvállalásaink vannak az élelmiszersegéllyel, Koszovóval, Afganisztánnal és Palesztinával kapcsolatban, amiket oly gyakran felhoztak ebben a Házban, valamint Grúziával kapcsolatban, ahol nemcsak az ország politikai irányvonalának, de az alternatív energiaellátás biztosításának a kérdése is felvetődött. A választ, egy intézményközi megállapodás felülvizsgálatáról szóló megállapodás jelenti, nem pedig a pénzügyi szabályok toldozása-foldozása minden évben, amikor szorult helyzetbe kerülünk. Köszönetet szeretnék mondani mindenkinek, aki hozzászólt a Parlament és a többi intézmény költségvetésének kérdéséhez.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra holnap október 23-án, csütörtökön kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Louis Grech  
írásban. - Az a kérdés, hogy az EU vajon rendelkezik-e elég forrással és képes-e elég alapot létrehozni ahhoz, hogy megfelelően tudja végrehajtani a mérsékléssel, a stabilizációval, és kibocsátásokhoz való alkalmazkodással kapcsolatos intézkedéseket.
Általában véve, az EU költségvetése a jelenlegi formájában nem képes hatékonyan és hatásosan kezelni az éghajlatváltozással összefüggő kérdéseket. Néhány kezdeményezéstől és programtól eltekintve az EU költségvetése az éghajlat-változási kérdések kezeléséhez nem rendelkezik világos és egységes stratégiával.
Ebből a szempontból tehát vitatom, hogy egy konkrét "éghajlatváltozási alapnak” vagy egy költségvetési sornak a létrehozásával jelentősen javulna az EU azon képessége, hogy költségvetési és pénzügyi szempontból hatékonyan lenne képes kezelni az éghajlatváltozással összefüggő kérdéseket.
A finanszírozás fő forrását az európai kibocsátáskereskedelmi rendszernek megfelelően lebonyolított kibocsátási egységek árveréséből kell biztosítani. Becslések szerint, a rendszer éves szinten több milliárd eurós jövedelem létrehozására lehet képes. A rendszerrel és annak koordinálásával az EU foglalkozik, biztosítva ezzel a regionális önkényességet.
A határokon átnyúló szennyezést a leghatékonyabban a nemzetek feletti szinten lehet kezelni, különösen amikor a források és támogatások elosztására kerül sor, mivel ezt az igények és a legnagyobb hatékonyság alapján kell megtenni nem pedig úgy, hogy előzetesen szétosztjuk az országok és térségek között.
