Vloga Evropske unije na Bližnjem vzhodu (razprava) 
Predsednik:
Naslednja točka sta izjavi visokega predstavnika za skupno zunanjo in varnostno politiko ter Komisije o vlogi Evropske unije na Bližnjem vzhodu. Z veseljem pozdravljam med nami visokega predstavnika gospoda Solano in ga prosim za nagovor.
Javier Solana
visoki predstavnik za skupno zunanjo in varnostno politiko. - Gospod predsednik, to je moj prvi nastop v Parlamentu v letu 2009. V veliko veselje mi je biti med vami in upam, da se bo dobro sodelovanje, ki smo ga imeli v preteklosti, nadaljevalo tudi letos.
Vojna v Gazi se je končala pred mesecem dni, 18. januarja, in menim, da se nam vsem zdi, kot da se je končala šele včeraj. Povzročila je ogromno trpljenja in uničenja in vsem nam je pustila v ustih grenak okus. Humanitarne razmere so še danes zelo žalostne. Nujno moramo poiskati rešitve, kako zagotoviti pomoč in omiliti trpljenje ljudi.
Ob tem pa moramo tudi storiti vse, kar je v naši moči, da se bo končal spor med Izraelci in Palestinci ter med Izraelci in arabskim svetom. V resnici so parametri rešitve dobro znani, in to že nekaj časa. Zdaj je pomembna politična volja Izraelcev in Palestincev, Arabcev in v širši mednarodni skupnosti za udejanjenje rešitve.
Evropa si danes želi miru na Bližnjem vzhodu enako močno kot kdajkoli. Naša zavezanost ustanovitvi obstojne in neodvisne palestinske države, ki bo mirno sobivala z Izraelom, je popolna. Ta zaveza je v osrčju naše bližnjevzhodne politike. Vsa naša dejanja uravnava ta strateški cilj. Trdno podpiramo vse, ki želijo najti mirne rešitve za številne težave in izzive na območju Bližnjega vzhoda.
Parlamentu je znano, kako težavno in brezizhodno je videti stanje. Vse prepogosto to območje preplavljajo nasilje, vedno hujši ekstremizem in revščina. Po drugi strani pa so danes razmere za sodelovanje Evropejcev in Američanov pri iskanju mirne rešitve za Bližnji vzhod verjetno ugodnejše kot kdajkoli. Pravkar sem se vrnil iz Washingtona, kjer sem imel koristne in plodne razgovore s predstavniki Obamove administracije. Po mojem se lahko zanesem, da so trdne zaveze, ki jih izražajo, resnične. Voljni in pripravljeni smo sodelovati z njimi pri oblikovanju uspešne rešitve tega spora.
Menim, da je imenovanje senatorja Mitchella za odposlanca ZDA vlilo ljudem na Bližnjem vzhodu in njihovim prijateljem novo upanje. Dobro ga poznamo. Z njim smo že sodelovali. Imel sem čast sodelovati z njim leta 2001 pri sestavljanju znanega poročila, pa tudi pred kratkim sodelovati z njim na tem območju.
Močno upam, da bodo te spremembe prinesle nov pristop, pri katerem bodo bolj upoštevana stališča udeležencev glede urejanja lastnih zadev. Vemo, da morajo rešitve in predlogi izvirati iz same regije. Ob tem pa ostaja bistvenega pomena tudi tesnejše sodelovanje mednarodne skupnosti.
Zato je tako pomembna Arabska pobuda za mir. Ta pobuda je skupna ponudba arabskega sveta glede rešitve spora med njim in Izraelom. To je njihov odgovor na težave, ki ovirajo njihov napredek in vključitev v svet. To pobudo upoštevamo in jo je treba upoštevati.
Pred kratkim so bile v Izraelu pomembne volitve. Seveda morajo o sestavi nove vlade odločati izraelsko ljudstvo in njegovi voditelji. Mi pa seveda upamo, da bosta novi ministrski predsednik in vlada trdna sogovornika v mirovnih pogajanjih.
Ni treba posebej omenjati, da enako velja za Palestince. Tudi oni morajo urediti zadeve v lastni hiši, med drugim tudi s spravo. Vsem je znano, da močno spodbujamo spravo med palestinskimi strujami pod predsednikom Abasom in podpiramo prizadevanja Egipta in Arabske lige v to smer. Sprava bo odprla vrata miru, stabilnosti in razvoju.
Kot sem že povedal, mi je znana resna zaskrbljenost Parlamenta zaradi krize v Gazi in to zaskrbljenost delimo vsi. Dovolite mi, da ob tej priložnosti orišem nekaj pomembnih mednarodnih prizadevanj in dejavnosti za prekinitev nasilja in olajšanje trpljenja civilnega prebivalstva.
Vloga Egipta pri reševanju krize v Gazi in reševanju zapletov med samimi Palestinci je ves čas ključna. Upajmo, da bodo njihova prizadevanja kmalu privedla do trajne prekinitve ognja, odprtja prehodov za blago in ljudi ter nekakšnega sporazuma med samimi Palestinci. Brez tega bo Gazo težko - če ne celo nemogoče - obnoviti.
Upamo, da bomo kmalu lahko pozdravili sporočilo o prekinitvi ognja. Predvčerajšnjim so bili opravljena koristna srečanja in upajmo, da se bodo nadaljevala danes in tudi v prihodnje, da bo prekinitev ognja razglašena čim prej. Kot že veste, bo Egipt 2. marca gostil tudi pomembno konferenco o obnovi in pričakujemo, da bo mednarodna skupnost na konferenci sprejela ustrezne zaveze. Tudi Evropska unija opravlja svojo vlogo. Takoj smo izrazili svojo pripravljenost konkretno prispevati k trajni prekinitvi ognja. Izrazili smo tudi svojo pripravljenost odposlati svoje nadzornike na mejni prehod Rafa v skladu s sporazumom, ki smo ga podpisali leta 2005. Pripravljeni smo delovati na mejnem prehodu Rafa in na vseh drugih mejnih prehodih, kjer bo naša pomoč potrebna oziroma bodo zanjo zaprosili.
Več evropskih držav je tudi izrazilo svojo pripravljenost pomagati zlasti pri preprečevanju nezakonitega trgovanja, zlasti tihotapljenja orožja v Gazo. Dejavnosti Evropskega parlamenta v zvezi s krizo so pomembne in so del celovitega odziva Evropske unije na krizo.
Kar se tiče Združenih narodov, lahko pohvalimo Agencijo ZN za pomoč in zaposlovanje palestinskih beguncev na Bližnjem vzhodu za njeno opravljeno delo in vztrajnost ter poudarimo, da bo Evropska unija še naprej podpirala vse njene napore.
Jasno pa je, da sporov na Bližnjem vzhodu ne more reševati nobena država ali organizacija sama. Že sama narava težav terja večstransko reševanje. V naslednjih mesecih bo imela ključno vlogo pri tem četverica. Nova administracija ZDA je v sodelovanju z nami potrdila svojo namero, da bo v celoti izkoristila možnosti, ki jih nudi četverica.
Strašni dogodki v Gazi zahtevajo od nas tudi strateški in dolgoročni premislek o vprašanju Gaze. Območje Gaze je del ozemlja Palestine, ki je bil okupiran leta 1967, in bo nekoč nedvomno del palestinske države. Gaza mora pridobiti gospodarsko in politično obstojnost. Gaza mora postati del politične rešitve.
Neposredna prednostna naloga je zagotoviti trajno prekinitev ognja, ki jo bodo v celoti spoštovale vse strani, in omogočiti neovirano dostavo humanitarne pomoči. Mejni prehodi se morajo urejeno in predvidljivo odpreti za humanitarno pomoč, trgovsko blago in ljudi.
Kot že veste, so diplomatske posledice konflikta v Gazi na širšem območju zelo resne: prekinjena so posredna pogajanja med Sirijo in Izraelom, Mavretanija in Katar sta prekinila odnose z Izraelom, zagrožen je bil umik Arabske mirovne pobude.
Kot veste, so se delitve med Arabci poglobile. Brez enotnosti med Arabci bo zelo težko doseči napredek v Gazi in pri bližnjevzhodnem mirovnem procesu. Za mir na Bližnjem vzhodu je potrebna enotnost vsega arabskega sveta. Za obnovitev enotnosti med Arabci in zlasti njihovo podporo Arabske mirovne pobude bo ključnega pomena bližnji vrh Arabske lige.
V naslednjih mesecih bomo tudi priča volitvam v Iranu in Libanonu. Iranci bodo 12. junija volili novega predsednika. Že večkrat smo izrazili naše globoko spoštovanje Irana in našo željo izoblikovati povsem drugačne odnose s to državo. To je nedvomno v interesu vseh, izvedljivo pa je le, če si bomo zaupali oziroma če bomo obnovili medsebojno zaupanje.
Naj sklenem z ugotovitvijo, da bo leto 2009 kritičnega pomena za Bližnji vzhod. Morda stojimo na prelomnici. Lahko se odločimo nadaljevati z dosedanjo politiko in dosedanjimi pristopi, vedoč, da bodo rezultati enaki kot doslej - stanje, kakršno poznamo danes. Lahko pa poskušamo z novo energijo in novo odločnostjo prilagoditi svojo politiko in pristope za dosego želenih ciljev.
Delovati moramo tako na področju obvladovanja kriz kot na področju reševanja sporov - o tem ni nobenega dvoma. Napočil pa je čas, ko se moramo odločno usmeriti na reševanje konflikta. Le tako bo mogoče končati ta neskončni krog smrti in uničevanja.
(Aplavz)
Predsednik:
Visoki predstavnik, najlepša hvala. Gospe in gospodje, rad bi vas opozoril na to, da bom kot predsednik Evrosredozemske parlamentarne skupščine prihodnjo nedeljo vodil delegacijo na obisk Gaze, Ramale, Sderota in Jeruzalema, ki bo trajal dva dni in pol. Med drugim bomo imeli v Jeruzalemu razgovore s predsednikom Peresom in ministrskim predsednikom Olmertom, v Ramali pa s predsednikom Mahmudom Abasom in ministrskim predsednikom Fajadom. V Gazi bomo sodelovali pri pripravah obiska Združenih narodov, ki bo sledil.
Benita Ferrero-Waldner
članica Komisije. - Gospod predsednik, na Bližnjem vzhodu trenutno vlada prehodno stanje. Izrael bo verjetno kmalu imel novo vlado. ZDA že imajo novo administracijo, ki trenutno opredeljuje svoje prednostne zunanje politične naloge. Tudi na okupiranem palestinskem ozemlju lahko kmalu pride do sprememb. Tako lahko spremembe odprejo nove priložnosti za naše sodelovanje.
Ni pa mogoče zanikati, da je najnovejši konflikt povzročil veliko trpljenja in uničenja. Zaradi njega je bližnjevzhodni mirovni proces - to moramo priznati - trenutno zelo ranljiv. To je Parlamentu še predobro znano, pri čemer imam v mislih polemike in razprave v preteklosti.
Stanje, kakršno vlada v začetku leta 2009, vsekakor ni zadovoljivo. Če pa naj nekega dne med Izraelci in Palestinci zavlada mir, je edina možna pot naprej narediti vse za obnovitev njihovih pogovorov. Humanitarna tragedija v Gazi zelo vpliva na celotno regijo. Ravno sinoči sem se vrnila z obiska v Siriji in Libanonu in bom o tem še poročala, zlasti pa naj poudarim, da moramo vsem izraelskim voditeljem dati jasno na znanje, da EU pričakuje njihovo trajno zavezanost mirovnemu procesu in rešitvi z dvema državama.
Moramo pa tudi okrepiti naše sporočilo Palestincem, da je močna palestinska oblast, ki dejansko obvladuje celotno okupirano palestinsko ozemlje, nujna tako za ponovno združitev Zahodnega brega in Gaze kot za obnovitev mirovnega procesa. Zato Evropska unija podpira prizadevanja Egipta, Turčije in ostalih v tej smeri.
Z novo administracijo ZDA se moramo dogovoriti o skupni poti naprej. O tem sem se nazadnje prejšnji teden telefonsko pogovarjala z državno sekretarko Clintonovo. Strinjala se je, da je treba doseči trajno prekinitev ognja in obnoviti mirovni proces, ki je edina možna rešitev. Prav tako sva se strinjali, da se mora četverica o teh zadevah temeljito posvetovati še pred koncem meseca. Veseli me, da smatra ameriška administracija četverico za zelo pomembno institucijo za pot k miru.
In nazadnje, okrepiti moramo sodelovanje z državami Arabske lige. Soglasje glede miru slabi, ne le v Izraelu in na okupiranem palestinskem ozemlju, pač pa tudi v Arabski ligi, kjer se pojavljajo zaskrbljujoče delitve.
To je bila tudi tema mojega omenjenega obiska Sirije in Libanona, kjer sem se srečala s sirskim predsednikom Asadom, libanonskim predsednikom Sleimanom in drugimi ključnimi partnerji. Nedavni konflikt je zelo slabo vplival na pogajanja ne le s Palestinci, pač pa tudi s Sirci. Zato smo opravili široko izmenjavo pogledov na mirovni proces. Ponovno sem izrazila zelo močno podporo Evropske unije arabski mirovni pobudi in pozvala partnerje k njihovi nadaljnji zavezanosti tej pobudi, saj predstavlja soliden okvir za mirovna pogajanja v regiji.
Poudarila sem tudi pomen prelomne odločitve Sirije in Libanona o vzpostavitvi diplomatskih odnosov in državi pozvala k zaključku vseh korakov tega procesa. V obeh državah smo obravnavali tudi praktične vidike in možnosti podpore Evropske unije reformnim procesom. V Libanonu sem ponovno izrazila našo načelno pripravljenost zagotoviti misijo Skupnosti za spremljanje volitev; sprejela pa sem tudi že odločitev, naj se tja takoj napoti raziskovalna misija.
Evropska unija kot celota je v zadnjih tednih izredno dejavna na politični in praktični fronti. Na politični fronti smo od mojega zadnjega poročila Parlamentu januarja letos vključeni v intenzivne diplomatske dejavnosti. Intenzivno pozivamo k prekinitvi ognja in sodelujemo z Egiptom ter drugimi pri vzpostavljanju pogojev za trajni mir.
Januarski sklepi Sveta kažejo, da EU razvija "delovni načrt" za trajno prekinitev ognja. Ta dokument opredeljuje šest področij dejavnosti, med katera spadajo humanitarna pomoč, preprečevanje tihotapljenja v Gazo, ponovno odprtje mejnih prehodov v Gazo, obnova, sprava med palestinskimi strujami in obnovitev mirovnega procesa.
V teku je veliko občutljivih dejavnosti. Zgolj v ilustracijo intenzivnosti dejavnosti, v katerih smo vsi vključeni: osebno sem se na primer udeležila delovne večerje pariških sopredsednikov dne 15. januarja, vrhunskih srečanj v Šarm el Šejku in Jeruzalemu dne 18. januarja in ministrskih srečanj med EU in Izraelom dne 21. januarja ter med EU in skupino, ki so jo sestavljali Egipt, palestinske oblasti, Jordanija in Turčija, dne 25. januarja. Poleg tega je bil komisar Louis Michel, ki je odgovoren za humanitarno pomoč, 24. in 25. januarja na obisku v Gazi.
Smo v rednih stikih s kolegi iz četverice. Imeli smo pomemben sestanek trojke v Moskvi. Imela sem že omenjeni telefonski razgovor s Clintonovo, Javier Solana je obiskal Washington in dosegli smo dogovor, da je treba mirovni proces obnoviti. Nadaljujemo svojo načrtovano dejavnost spremljanja in nudimo pomoč pri izgradnji države, med drugim tudi na občutljivih področjih vzpostavitve pravne države ter upravljanja mej.
Akcijska strategija EU za Bližnji vzhod predvideva tudi podporo EU pri določenih vprašanjih končnega statusa, na primer za Jeruzalem, begunce in varnostno ureditev.
V praksi pa je za EU zdaj prednostna naloga dostava humanitarne pomoči ljudem v Gazi. Komisija je že praktično čez noč mobilizirala 10 milijonov EUR, dodatnih 32 milijonov pa smo rezervirali za naslednje obdobje.
Na začetku marca egiptovska vlada organizira mednarodno konferenco v Šarm el Šejku za podporo palestinskemu gospodarstvu pri obnovi Gaze. Komisija se bo tega dogodka udeležila kot eden od sopodpornikov. Veseli me, da sem imela priložnost razpravljati o obljubah, ki jih namerava dati Komisija, s predsednikoma Odbora za zunanje zadeve in Odbora za proračun tu v Parlamentu dne 2. februarja. Še enkrat hvala za vašo podporo.
Trenutno težava ni le v financiranju, pač pa tudi dostopu, zlasti do Gaze. Že nekaj časa zelo jasno opozarjamo, javno in v zaupnih pogovorih, da je zaprtje prehodov do Gaze nesprejemljivo. Mislim, da se mi bo Parlament danes pridružil pri ponovnem pozivu k popolnem odprtju mejnih prehodov.
(Aplavz)
Ko se bo dostopnost izboljšala - v kar ne dvomim -, bo morda treba ponovno pretehtati naša finančna predvidevanja. Takrat bomo morda morali skupaj opraviti ponovno razpravo o tej zadevi. Upam, da lahko takrat spet računam na vašo podporo.
Spoštovane poslanke in poslanci, lahko se zanesete, da bo Komisija - in tudi jaz osebno - naredila vse, kar je v njeni oziroma moji moči za čim hitrejšo vrnitev miru v ta nesrečni del sveta. Vsekakor pa bomo pri tem še naprej tesno sodelovali s Parlamentom.
(Aplavz)
Joseph Daul
v imenu skupine PPE-DE. - (FR) Gospod predsednik, gospod Vondra, gospod Solana, komisarka Ferrero-Waldner, gospe in gospodje, stanje v Gazi je vsak dan še malo slabše. Prebivalstvo hudo trpi. Primanjkuje vsega.
Blokada, ki velja v Gazi, pomeni, da mora vsaka pošiljka humanitarne pomoči premagati vrsto ovir. Tudi ko doseže cilj, je ni dovolj za pokritje potreb na terenu. Bolnišnice ne morejo več ustrezno delovati. Ni več mogoča oskrba prebivalstva. Danes se v Gazi dogaja humanitarna katastrofa velikega obsega.
Evropska unija ima že zdaj eno od glavnih vlog v regiji. Finančna pomoč, ki jo je že zagotovila in jo še zagotavlja Palestincem, je znatna. Evropska unija je vložila precej truda v to, da bi preprečila humanitarno katastrofo, ki smo ji priče danes. Ne glede na ovire še naprej zagotavljamo humanitarno pomoč prebivalstvu območja Gaze. Ravno danes je Evropska unija dodelila 41 milijonov EUR Agenciji Združenih narodov za palestinske begunce. Zato nam ta trenutek ni treba biti tiho.
Po mojem mnenju mora biti evropsko sporočilo jasno. Ne moremo dopuščati, da bi bila humanitarna pomoč talec v tem konfliktu. Nujno je, da lahko humanitarna pomoč potuje prosto, brez ovir, in da se kontrolne točke odprejo.
Nadalje moramo izreči opozorilo Hamasu. Incidenti v preteklem mesecu, ko je Hamas zasegal in ni vračal humanitarne pomoči, ki jo je na tem področju delila Agencija ZN, so škandalozni in nesprejemljivi in se ne smejo več ponoviti. Vsi udeleženci morajo računati na fazo obnove in se morajo aktivno pripraviti nanjo z oceno škode na terenu in z oblikovanjem načrtov za finančno, gospodarsko in socialno obnovo območja Gaze. Ta obnova je nujna za stabilnost v regiji. To je tudi cilj konference donatorjev v Šarm el Šejku 2. marca.
Moramo pa jasno povedati naslednje: Ni mogoča nikakršna - samo še ena v vrsti - obnova, dokler ne bo razglašeno trajno premirje. Premirje in prenehanje vojaških operacij tudi s strani Izraela sta nujen predpogoj za ponovno vzpostavitev miru v regiji. Prav tako mora - in to govorim skrajno resno - Hamas popolnoma in dokončno prenehati izstreljevati rakete iz Gaze na Izrael.
Na vsak način je tudi treba preprečiti dobavo orožja in streliva skozi predore, ki povezujejo Gazo z Egiptom. Nujna sta obnovitev dialoga med vsemi segmenti palestinske družbe in ponoven zagon tekočega procesa pogajanj. Egipt, ki zaradi svoje mejne lege z Gazo nosi posebno odgovornost, mora igrati aktivno vlogo v tem pogajalskem procesu. To posebno vlogo Egipta moramo upoštevati pri vseh naših prihodnjih diplomatskih prizadevanjih.
Edina možnost za iskanje rešitve konflikta so odprte diplomatske poti. Pozivam vse udeležence, vključno s četverico, Arabsko ligo in diplomati držav članic k trdnemu in odločnemu nadaljnjemu sodelovanju v pogajanjih.
Martin Schulz
v imenu skupine PSE. - (DE) Hvala, gospod predsednik, gospe in gospodje, naša razprava ima lahko le eno sporočilo: ni mogoča nasilna rešitev težav na Bližnjem vzhodu. Ni vojaške rešitve. Terorizem ne bo prinesel rešitve.
Lahko se zgodi, da ena od strani doseže kratkoročno vojaško prednost. Teroristična dejanja lahko povzročijo precejšen kaos. Izkušnje pa kažejo, da vsako nasilno dejanje povzroči še več nasilja in dvigne krog nasilja na novo, hujšo raven. Nujen je torej dialog, ki pa ga je na Bližnjem vzhodu izredno težko vzpostaviti, zlasti v časih negotovosti in, do določene mere, časovne neusklajenosti volje in pripravljenosti.
Upanje pa prihaja tudi iz Združenih držav. Predsednik Obama, Hillary Clinton in njuna ekipa ponujajo model soglasja in dialoga, kar je popolna novost v primerjavi s prejšnjo administracijo, ki se ji je na srečo iztekel mandat. Torej v Washingtonu je upanje. Kaj pa v Jeruzalemu? Kar je imel povedati Benjamin Netanjahu v času predvolilne kampanje, je vsekakor grožnja mirovnemu procesu, po drugi strani pa tudi Avigor Liebermann vsekakor predstavlja grožnjo mirovnemu procesu na Bližnjem vzhodu. Ta časovna neusklajenost pomeni tveganje.
Kaj se dogaja v Libanonu? Kakšen bo v prihodnje vpliv Hezbolaha? Koliko se je pripravljen vključiti v konstruktiven dialog, pred volitvami v Libanonu in po njih? Kako je z zahodno usmerjeno večino? Ali bi bila ta večina pripravljena ob volilni zmagi integrirati Hezbolah? Ali se je Hezbolah pripravljen integrirati? To je bistveno odvisno od tega, kdo bo vladal v Teheranu. Izid volitev v Iranu je osrednjega pomena. To velja tudi za odnos Hamasa.
Vprašanje, ali bomo imeli opravka z radikalnim predsednikom, ki bo zanikal Izraelu pravico do obstoja - kar počne sedanji vršilec dolžnosti -, ali pa z vlado, ki bo pripravljena na pogovore in bo pripravljenost segala od Teherana do Bejruta in do Rafe, je bistvenega pomena za stabilizacijo celotne regije. Smo za enotno vlado Palestincev. Brez enotne vlade Palestincev si ni mogoče predstavljati mirovnega procesa. Zdaj je torej na Hamasu, da pokaže svojo pripravljenost in sposobnost vključitve v tako vlado.
Osnovni predpogoj za tak izid pa so pogovori s Hamasom, podpora tistim Palestincem, ki so pripravljeni pogovarjati se s Hamasom, namesto da jih oblasti v Jeruzalemu, ki poznajo le politiko nadaljnjega naseljevanja, potiskajo v stalno defenzivo. Mimogrede, če je res, da so sedaj ponovno odobrili gradnjo novih naselij na 163 hektarih, to pomeni element destabilizacije in to moramo dati našim prijateljem v Izraelu jasno vedeti.
Na Bližnjem vzhodu so vse zadeve prepletene. Ni mogoče preprosto izbrati posamičnega elementa in verjeti, da je mogoče vojaško rešiti posamičen problem. Zato je osnova vsega pripravljenost na pogovor. Načrt Arabske lige, mirovni načrt Savdske Arabije, predvideva konec nasilja ob hkratnem priznanju pravice do obstoja Izraelu. To je drzen in ambiciozen načrt, o katerem je treba razpravljati. Dejstvo, da v Arabski ligi, v arabskem taboru, obstajajo ljudje, pripravljeni na tako razpravo, že samo po sebi pomeni napredek. To je treba podpreti. Bombardiranje ni prava oblika podpore, naj pa dodam, da tudi ni prava oblika podpore dosedanjim naporom Evropske unije dopuščati, da se vsi naši dosedanji dosežki porušijo zaradi kakršnih koli že vojaških razlogov. Zato je lahko naše sporočilo le, da je predpogoj za karkoli dialog.
Visoki predstavnik gospod Solana, rekli ste, da ste danes prvič letos med nami. To je mogoče tudi vaš zadnji obisk pred junijskimi volitvami v Parlament. Dialog je zelo verjetno sine qua non uspeha, in naj povem v imenu svoje skupine, da ste vi poosebljenje dialoga. Vaše delo zasluži več kot le spoštovanje. Zasluži občudovanje, med drugim zaradi vašega stalnega prizadevanja za dialog. Za to vam izražamo našo najglobljo zahvalo.
(Aplavz)
Predsednik
Najlepša hvala, gospod Schulz. Seveda upamo - in o tem se lahko vsi strinjamo -, da bo gospod Solana še večkrat prišel med nas pred iztekom tega parlamentarnega mandata.
Graham Watson
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, žalostno je, da moramo spet razpravljati o tem, kaj lahko Unija stori za olajšanje gorja na Bližnjem vzhodu.
Če pogledamo pravkaršnji konflikt v Gazi, veljajo vse stare in znane fraze: krivda na obeh straneh, provokacije Hamasa, nesorazmeren odgovor Izraela. Ampak ob tem začaranem krogu nasilja smo te oguljene fraze uporabili že tolikokrat, da so izgubile ves naboj, ki so ga nekoč imele. Tako ne moremo več naprej. Seveda je naša moralna obveza sodelovati pri obnovi Gaze. Seveda je smiselno zahtevati zavarovanja od Izraela. Slabo je, če mečejo v zrak letališče, šole in kanalizacijske sisteme, še slabše pa je, če take objekte obnavljamo z evropskim denarjem, pri tem pa vemo, da bodo verjetno spet uničeni.
Ali je mogoče, ali je verodostojno predstavljati si, da nam lahko Izrael jamči, da do tega ne bo prišlo? Pomoč za obnovo in humanitarna pomoč iz Evropske unije ne bosta preprečili prihodnjih konfliktov. Potrebujemo nov pozitiven pristop, po možnosti skupaj z Združenimi državami, če pa to ni mogoče, pa pač brez njih.
Nasilje v preteklem mesecu in izid volitev v tem mesecu sta spremenila pogoje razprave. Hamas je politično močnejši, vojaško je nedotaknjen, nasprotuje priznanju Izraela, v Izraelu lahko pričakujemo prihod koalicije z doslej najostrejšimi stališči, ki bo v celoti nasprotovala samostojni palestinski državi. Med tem se prepad med Zahodnim bregom in Gazo vztrajno poglablja in preti trajna ločitev teh območij.
Svet in Komisija še nista jasno napovedala, kako se bosta odzvala na ta tok dogodkov, videti je celo, da želi češko predsedstvo zadevo umakniti z dnevnega reda, vendar si nadaljnjega čakanja ne moremo privoščiti. Glede na buren tok dogodkov in glede na to, da se niti Hamas niti Izrael nista pripravljena pogovarjati med seboj, moramo oblikovati uresničljive pogoje, o katerih se lahko pogovarjamo z obema stranema. Izolacija vodi le v obup.
Prišel je čas za diplomacijo, prefinjeno, a odločno. V katerem forumu? V okviru četverice, gospod Solana? No, morda, ampak najprej si priznajmo, da so se neuspehi politike, razočaranja in postopen vzpon ekstremizma v zadnjih sedmih letih dogajali v mandatu četverice. Odposlanec četverice, Tony Blair, ni bil nikoli v Gazi. Če bi šel tja, bi lahko obiskal industrijsko cono, enega od svojih priljubljenih projektov za nova delovna mesta, ki pa je bila prejšnji mesec zravnana z zemljo.
(Aplavz)
Četverica se je zdaj odprla za nove pristope in če naši partnerji v njem takega koraka ne morejo napraviti, moramo možnosti zanj raziskati mi.
In nazadnje, na prihodnost se lahko pripravimo le, če si odkrito priznamo, kaj se je zgodilo v preteklosti. Sprožiti bi morali odprto in pošteno mednarodno raziskavo domnevnih zločinov med konfliktom v Gazi. Agencija ZN za pomoč in zaposlovanje palestinskih beguncev in naš parlamentarni odbor poročata o zaskrbljujočih dokazih vojnih zločinov in njune obtožbe so resne. Če Izrael obtožujemo po krivici, je treba njegovo ime oprati, če je zločine v resnici zagrešil, pa mora sprejeti odgovornost zanje. Naš cilj mora biti oblikovanje sporazuma o mirni in uspešni prihodnosti obeh nasprotnih si strani, po katerem bodo lahko sedanji sovražniki spet postali partnerji. Neuspeh našega dosedanjega pristopa pa je zapisan s prelito krvjo. Gospod Solana, izkrčiti moramo novo pot k miru in Evropska unija mora pri tem prevzeti vodstvo, če bo potrebno.
(Aplavz)
Brian Crowley
v imenu skupine UEN. - (GA) Gospod predsednik, visoki predstavnik in komisarka Ferrero-Waldner, toplo pozdravljam današnji dogovor o zagotovitvi humanitarne pomoči območju Gaze. To je korak Evropskega parlamenta v pravi smeri.
Trenutna humanitarna situacija v Gazi je huda in odgovornost Evropske unije je pomoč.
Veliko besed je bilo že izrečenih o nujnosti miru, dialoga, razumevanja, zmernosti - če naj uporabimo to besedo - pri odzivih in protiodzivih ob različnih dogodkih. Ko govorimo o Bližnjem vzhodu, pa močno izstopajo tri dejstva.
Prvič, ne gre za pogajanja enakih. Na eni strani je moč, na drugi pa sta šibkost in razdeljenost. Drugič, zunanji vplivi in medijsko pokrivanje niso porazdeljeni enakomerno. Ena stran uživa naklonjenost in zaščito mednarodnih medijev in držav, drugo stran pa počez označujejo z izrazi, kakršna sta "terorizem" in "reakcionarnost".
Tretjič, in to je najpomembneje, ob vseh političnih sporih, zemljepisnih sporih in zgodovinskih sporih že ves čas trpijo eni in isti ljudje: ženske, otroci, nedolžni civilisti, ljudje, ki nimajo nikakršne zveze s političnimi skupinami, političnimi organizacijami ali paravojaškimi ali terorističnimi organizacijami. Ti ljudje so nedolžne žrtve, ujete v navzkrižnem ognju bombardiranja in - grenko se smejem temu izrazu - "ciljnega inteligentnega bombardiranja". "Inteligentnih" ali "varnih" bomb preprosto ni. Ko bomba prileti, eksplodira - in ubije ljudi.
Imamo obilo dokazov, da niso ubijale nedolžnih ljudi le Hamasove rakete, izstreljene na Izrael, pač pa so, v stoternem merilu, na tisoče ljudi v Gazi in na okupiranih ozemljih pobile in ranile izraelske bombe in granate Irec John King, ki dela za Agencijo ZN za pomoč in zaposlovanje palestinskih beguncev v Gazi, nam je predložil dokaze, da so po tem, ko so obvestili izraelske oblasti, da njihove bombe padajo v bližino skladišča ZN za gorivo in živila v Gazi, v katerega so se zatekli otroci, katerih šola je bila zbombardirana, začele bombe padati še bližje, po drugem telefonskem klicu pa so bombe zadele prostor za gorivo.
Lahko je šlo za malomarnost, napačno informiranje ali namerno obstreljevanje, vsekakor pa gre za dejanje - po mnenju nekaterih morda ne ravno za vojni zločin - napada na mirovne in humanitarne institucije. Tudi v času vojne veljajo pravila bojevanja in nekaterih stvari se enostavno ne sme početi.
Seveda moramo palestinskemu ljudstvu zagotoviti pomoč za obnovo. Seveda moramo zagotoviti in vztrajati, da bo prišlo do mirovnih pogajanj in da bo mir uspešno vzpostavljen, ampak za to so potrebni tudi pogumni koraki v sami Evropi. Tako kot Martin Schulz čestitam Javierju Solani za prehojeno samotno pot nagovarjanja ljudi, s katerimi se ni hotel pogovarjati nihče drug, odpiranja vrat za dialog, saj je navsezadnje edina pot za vzpostavitev miru med sovražniki dialog, in mir edina možnost za vzpostavitev temeljev za trdno rešitev z dvema državama, ki bo jamčila mir, enakopravnost, varnost in pravičnost na Bližnjem vzhodu.
Jill Evans
v imenu skupine Verts/ALE. - Gospod predsednik, bila sem članica delegacije Evropskega parlamenta, ki je prejšnji teden šla v Gazo in si ogledala uničenje, in današnja resolucija Parlamenta je osredotočena na humanitarno akcijo, ki je nujno potrebna.
Gre za resnično humanitarno krizo in kakšen bo naš nujni odziv nanjo? Devetdeset odstotkov ljudi v Gazi je odvisnih od pomoči ZN. To nima nikakršne povezave s pogajanji. Zagotoviti moramo, da bo pomoč prišla do njih, za to pa je treba odpraviti obleganje in odpreti prehode. Kako naj se gosto naseljeno območje 1,5 milijona prebivalcev, ki je utrpelo 22 dni bombardiranja in več kot 1 000 smrtnih žrtev, sploh začne vračati v normalnejše stanje, če je dovoljena dostava samo 15 kategorij sredstev humanitarne pomoči: živil, nekaterih zdravil in vzmetnic? Domov in poslovnih stavb ne moremo ponovno zgraditi brez cementa in stekla, katerih dostava je prepovedana. Ne moremo učiti otrok v šolah, ki nimajo papirja, ker je ta prepovedan. Ne moremo prehraniti ljudi, če ni dovoljena zadostna dobava živil. Ne gre za to, da pomoči ne bi bilo, ampak ne more se prebiti skozi blokado. Pritisniti moramo na izraelsko vlado, da bo odpravila blokado in odprla prehode.
Pri ocenjevanju škode v Gazi se je treba osredotočiti na namerno uničevanje infrastrukture in gospodarstva. Videli smo šole, tovarne, domove in bolnišnico, ki so bili namerno napadeni. Spet smo bili priče izraelskemu uničevanju projektov, ki jih je financirala Evropska unija, in namesto da bi glede tega ukrepali, se pogovarjamo o okrepitvi trgovinskih odnosov, ob tem pa se pri obstoječih sporazumih kršijo človekove pravice.
Gospod Solana je rekel, da nas lahko nadaljevanje iste politike spet pripelje na isto mesto. Strinjam se. Leta 2006 Evropska unija ni priznala palestinske vlade narodne enotnosti, v kateri so bili tudi člani Hamasa, zdaj pa smo pripravljeni priznati novo izraelsko vlado, v kateri bodo lahko tudi člani, ki zavračajo rešitev z dvema državama oziroma ki ne podpirajo palestinske države.
Zdaj je ključnega pomena pripravljenost EU za sodelovanje in priznanje prehodne palestinske narodne vlade na podlagi sporazuma, ki naj bi ga sprejeli na pogovorih v Kairu v naslednjih nekaj tednih, in naše namere moramo jasno sporočiti mednarodni skupnosti. Podpirati moramo proces sprave v Palestini kot korak k dolgoročni rešitvi, to pa pomeni, da ne smemo ponavljati napak iz preteklosti.
(Aplavz)
Francis Wurtz
v imenu skupine GUE/NGL. - (FR) Gospod predsednik, gospod Solana, komisarka, ko sem pred mesecem dni poslušal otroke v Gazi med ruševinami svojega doma govoriti o tem, kako so trepetali med padanjem bomb, ali njihove starše opisovati pekel tistih 22 dni in noči, ki bodo za vedno zaznamovale njihova življenja in spomin prihodnjih generacij, nisem bil nič ponosen na Evropo.
Pomislil sem na nekatere voditelje držav članic, na vse tiste, ki bodo pred zgodovino odgovorni za pomanjkanje političnega poguma, za zamujene priložnosti in za pomanjkanje vizije. Vprašal sem se: Do kakšnih skrajnosti morajo izraelski voditelji prignati svojo nehumanost do Palestincev in zaničevanje prava ter najosnovnejših vrednot, da si bodo glavni evropski politični voditelji upali dvigniti prst in končno reči "Zdaj je pa dovolj"?
Tisti, ki se proglašajo za prijatelje Izraela, da lahko upravičujejo nedotakljivost in neskončno uvidevnost do njegovega sedanjega vladajočega razreda, naj se zamislijo nad besedami velikega izraelskega pisatelja Davida Grossmana, ki naj jih citiram tukaj: "V valu skrajnega nacionalizma, ki zdaj preplavlja naš narod, ne bi škodovalo upoštevati, da je v končni analizi najnovejša operacija v Gazi zgolj ena od postaj na poti, ki ji dajejo pečat ogenj, nasilje in sovraštvo. Poti, ki jo enkrat zaznamuje zmaga, drugič poraz, vendar neizogibno vodi v propad".
Ali naj se vprašajo enako kot slavni izraelski zgodovinar Shlomo Sand: "Sejali smo obup. Dokazali smo, da nimamo moralnih zadržkov. Ali pa smo okrepili sile miru med Palestinci?" In nadaljuje: "Izrael tira Palestince v obup."
Jaser Arafat in palestinske oblasti so 20 let priznavale državo Izrael, v zameno pa niso dobili ničesar. Gospe in gospodje, Izrael je leta 2002 zavrnil ponudbo Arabske lige. Vsi govorimo o Arabski ligi in o mirovnem projektu Arabske lige. Ta pa obstaja že sedem let. Kaj je storila Evropa, da bi izkoristila to priložnost?
Zato se vračam k Shlomu Sandu: "Izrael je leta 2002 zavrnil ponudbo Arabske lige, po kateri bi priznali Izrael z mejami pred letom 1976." Izraelski zgodovinar zaključuje: "Izrael bo sklenil mir le, če bodo njegovi politiki pod doslednim pritiskom".
To odpira vprašanje, gospod Solana, saj niste ničesar rekli na temo mednarodnega prava. Kakšen pritisk je pripravljena Unija izvajati na Izrael glede Gaze in Zahodnega brega, vključno z Jeruzalemom, da bi opomnila njegove sedanje in prihodnje voditelje, da je članstvo v mednarodni skupnosti nekaj celovitega, da ima svojo ceno, da pri tem ni prostora za vojaško okupacijo, vojne zločine ali politiko, ki vsak dan bolj vodi v razkol med Evropo in arabsko-muslimanskim svetom?
Kot Evropejec želim, da ne bi edino upanje na spremembo politike do Bližnjega vzhoda prihajalo zgolj od človeka v Beli hiši. Še vedno gojim upanje na preobrat v Evropi.
(Aplavz)
Kathy Sinnott
(IND/DEM). - Gospod predsednik, danes razpravljamo o resoluciji o humanitarni pomoči. Pred svojim prispevkom k razpravi bi rada poudarila, da ne govorim v imenu skupine IND/DEM, saj ta nima stališča o tej zadevi. Govorim kot članica Parlamenta v svojem imenu in imenu svojih ljudi.
Že samo preživetje velike večine ljudi v Gazi je odvisno od humanitarne pomoči - v obliki živil, vode, zavetja, oblačil, in zlasti zdravil. To je ljudstvo, ki že zelo dolgo trpi obleganje. Vsi prehodi so zaprti že 18 mesecev, zdaj, ko je Gaza doživela to strahovito agresijo, pa so ljudje še bolj obupani. Ker obleganje še ni odpravljeno in so prehodi še vedno zaprti, je ljudem zelo težko dostavljati nujne potrebščine.
V uvodni izjavi E te resolucije sem opazila, da smo Evropejci precej ponosni na svoj trud na področju humanitarne pomoči. Gospa komisarka, govorili ste o svojih političnih prizadevanjih, ampak ali si pohvalo zaslužimo? Letni obseg trgovine med Izraelom in EU znaša 27 milijard EUR. Če bi zares želeli kaj ukreniti glede Gaze, bi izkoristili moč, ki nam jo nudi ta trgovina, z uvedbo gospodarskih sankcij. Da tega nismo storili niti na vrhuncu bombardiranja v januarju, je znak, da imamo raje stanje, kakršno je, in nemoteno poslovanje, naš prispevek k humanitarni pomoči pa nam služi le za pomiritev vesti. Ne le da nismo voljni tvegati motenj pri ugodnem trgovanju in poslovanju za končanje krivice v Gazi, pač pa zaenkrat nismo pripravljeni niti razdreti ali celo vsaj začasno prekiniti sporazuma med EU in Izraelom.
Močno ljubim judovski narod. Na univerzi sem izkoristila priložnost in se vpisala na več ciklusov predavanj o njihovi zgodovini in literaturi, ki jih je imel rabin. Prijateljstvo pa ne pomeni slepote, pač pa odkritost. Če sodimo po demonstracijah v večjih izraelskih mestih, v resnici veliko Izraelcev nasprotuje dejanjem svoje vlade.
Če se vrnemo na nujnost humanitarne pomoči: obnova fizične infrastrukture je pomembna, razumljivo pa je oklevanje agencij pri tem, saj je videti, da v Izraelu prihaja na oblast še bolj grozeč režim. Obnova človeške infrastrukture pa ne more čakati. Moramo doseči dostavo potrebščin. Zlasti bi rada poudarila, da je zaradi januarske uporabe brutalnega orožja veliko ljudi invalidov ali hudo opečenih. Sama vem, kako hudo je, če zdrav otrok postane invalid.
Moramo zagotoviti nujno oskrbo - zdravstveno in izobraževalno - tisočem ljudi, zlasti otrok, ki so po novem letu postali invalidi za vse življenje. Medtem ko jim bomo pomagali, moramo tudi dokumentirati njihove zgodbe, da bomo lahko začeli zbirati dokaze o namernih napadih in morebitnih vojnih zločinih.
Jean-Marie Le Pen
(FR) Gospod predsednik, gospe in gospodje, vloge mediatorja med Izraelom in Palestino nikakor ne more prevzeti Evropa, še manj pa njen visoki predstavnik za zunanjo politiko Javier Solana, nekdanji generalni sekretar Nata. Kvečjemu nas lahko pozovejo k financiranju obnove Gaze, kar se dogaja danes v zvezi s Kosovom, Libanonom in Afganistanom.
ZDA in Izrael bombardirajo, Evropa pa financira obnovo. Taka je delitev nalog med zavezniki. Škodo pa bi morali plačati tisti, ki jo napravijo. Egipt ima osrednjo vlogo pri mirovnih pogovorih o podaljšanju premirja s Hamasom. Ta izziv pa je velikanski, saj nova izraelska vlada pod pritiskom zunanjega človeka, gospoda Liebermanna, skrajnega desničarskega vodje, ki pa tam velja za demokratično sprejemljivega, tvega, da se bo njena naloga na teh pogajanjih skrajno zapletla. Dejansko gospod Netanjahu, ki velja za prihodnjega ministrskega predsednika, že od nekdaj nasprotuje premirju s Hamasom.
Nadaljnja težava je v tem, da je palestinska oblast Mahmuda Abasa na Zahodnem bregu postala neke vrste mednarodni protektorat, katerega legitimnost med ljudstvom je zelo oslabljena.
Končni dejavnik, ki ga moramo upoštevati, pa je, da je zaradi izraelske kolonizacije, ki poteka nepretrgoma že od leta 1967, oblikovanje palestinske države na Zahodnem bregu zelo zapleteno. Danes je žoga na izraelski polovici igrišča, ampak ali bodo jastrebi na obeh straneh sprejeli posredovanje višje sile, ki ga sicer obe strani zahtevata, ne da bi imeli podlago za to?
Dovolite mi, da dodam svojo misel o vrnitvi Francije v združeno vojaško strukturo Nata, o kateri bomo razpravljali ob Vatanenovem poročilu. Ta vrnitev bo za Francijo pomenila prevzem velikih obveznosti. V Nato se vračamo, čeprav se je hladna vojna končala že leta 1990. Videti je, da je gospod Sarkozy pozabil na padec berlinskega zidu in vrnitev Rusije v svobodni svet. Ali je res treba krepiti klasično blokovsko razmišljanje v času, ko smo priče večpolarnosti in rasti moči novih držav, tudi njihove vojaške moči?
Nadalje bo članstvo v združeni vojaški strukturi Francijo obvezovalo k okrepitvi svojega kontingenta v Afganistanu, kljub temu, da ima tam že danes 3 300 ljudi. Kako bo financirala to operacijo ob tem, ko zmanjšuje svoj vojaški proračun na raven pod 2 % BDP in ukinja več kot 30 polkov?
Paradoksalno nameravamo zvišati naše finančne prispevke za ponovno vključitev v Nato, istočasno pa zmanjšujemo raven svoje vojaške prisotnosti v Afriki. Evropska obramba, ljubljenka predsednika Sarkozyja, bo torej eden od stebrov Atlantskega zavezništva. O tem se lahko prepričamo že z branjem Lizbonske pogodbe in njenih dodatnih protokolov.
Naj gre za zunanjo politiko ali skupno varnost, Evropa je v slepi ulici, ki vodi le v izenačenje z ZDA in njihovimi zavezniki. Tako logiko umikanja zavračamo v imenu nacionalne suverenosti in neodvisnosti, ki temeljita zlasti na naših neodvisnih zmogljivostih jedrskega odvračanja.
Predsednik
Tudi drugi člani Parlamenta so rahlo presegli svoje dodeljene čase in vsi morajo biti deležni enake obravnave.
Javier Solana
visoki predstavnik za skupno zunanjo in varnostno politiko. - (ES) Gospod predsednik, v kratkem času, ki mi je na voljo, ne bom mogel odgovoriti vsem govornikom v razpravi. Dovolite mi, da izrazim najiskrenejšo zahvalo za to, kar ste povedali o meni osebno in mojem delu. Želim vam zagotoviti, da bom nadaljeval svoje delo enako - in po možnosti še bolj - odločno, saj je stanje vsak dan težavnejše.
Menim, da je mogoče med vsemi, ki ste govorili pred menoj, doseči soglasje o petih zadevah.
Prvič, humanitarne zadeve: ni dvoma, da je najnujnejše in najpomembnejše humanitarno vprašanje. Nasilje v preteklih dneh je hudo zaostrilo potrebe po olajšanju trpljenja prebivalstva, zlasti prebivalstva Gaze. Zato bomo storili vse v svoji moči, da bomo olajšali stiske vsakdanjega življenja v Gazi. Tako bo delovala Komisija, nikakršnega dvoma pa ni, da bodo tako delovale tudi države članice Sveta, pa tudi vsa mednarodna skupnost.
Drugič, za to je nujno odprtje mejnih prehodov med Gazo in Izraelom ter med Gazo in Egiptom. Še več, prehode je treba odpreti hitro, brez odlašanja. Mi bomo vso pomoč dostavljali, kjer koli bo potrebna, kar se tiče posebej prehoda Rafa, bomo pripravljeni na dostavo, kakor hitro bo mogoče. Tam so že pripravljeni opazovalci Evropske unije, tako da bomo lahko pomoč začeli dostavljati, kakor hitro bo meja pri Rafi odprta.
Tretje vprašanje - in to zelo pomembno - zadeva palestinsko enotnost. Spoštovani poslanci, verjamem, da je vsem jasno, da trenutno ni možna nikakršna rešitev, ne da bi Palestinci vsaj začeli proces medsebojne sprave. Zato Evropska unija, kakor je navedeno v resoluciji z zadnjega sestanka Sveta za splošne zadeve, podpira in bo še naprej podpirala napore predsednika Abasa in predsednika Mubaraka v smeri sprave med Palestinci.
Številni govorniki so omenili možne obveznosti, ki bi jih lahko sprejeli, če bo prišlo do nove palestinske vlade na podlagi splošnega soglasja. Po mojem mnenju, spoštovani poslanci - in to je moje osebno mnenje -, bi Evropska unija morala podpreti palestinsko vlado, oblikovano s splošnim sporazumom, katere cilj bo rešitev z dvema državama, katere cilj bo graditev dveh držav z miroljubnimi sredstvi, ki bo imela program obnove Gaze in ki bo skušala zagnati proces volitev v letu 2009.
Četrtič, vprašanje Izraela: po volitvah bosta odprti dve pomembni vprašanji. Prvič, vlada, ki bo nastala na podlagi volitev ali na podlagi večine volilnih glasov, mora, kar se tiče nas, nadaljevati mirovni proces. Zato bomo ne glede na to, kakšna vlada bo nastala na podlagi volitev, nadaljevali svoje delo in napravili vse, da se vlada vzpostavi, da deluje in prispeva k mirovnemu procesu ter da napravi vse v svojih močeh, da bi se mirovni proces kolikor mogoče že tudi zaključil v letu 2009.
Petič, po našem mnenju je vprašanje naselij temeljno vprašanje. Mislim, da se moramo ob najnovejših podatkih o stanju naseljevanja v letu 2008, ki jih je objavila izraelska vlada, vsi počutiti soodgovorne.
Naj vam povem, da sem leta 2001 s senatorjem Mitchellom sodeloval pri pripravi znanega poročila, ki nosi njegovo ime. Bil sem eden od štirih ljudi, ki smo sodelovali pri tem programu. Prosim vas, spoštovani poslanci, da si to poročilo, objavljeno leta 2001, ponovno preberete, saj so v njem navedene stvari, ki na žalost veljajo še danes, npr. v zvezi z naselji. Če v Evropski uniji nismo zmožni poskusiti spremeniti načina vzpostavljanja naselij, je malo možnosti, da bo kakršna koli mirovna pobuda uživala verodostojnost. Zato moramo vprašanje obravnavati resno. Resno se moramo pogovarjati z našimi prijatelji v Izraelu in zagotoviti radikalno spremembo obravnave vprašanja naselij.
In na koncu, gospod predsednik in spoštovani poslanci: Arabska liga. Enotnost med arabskimi državami je bistvenega pomena. Da bo mirovna pobuda, ki jo je podpisala Arabska liga, veljala še naprej, je nujno naše sodelovanje z vsemi državami Arabske lige. Ta mirovni proces se mora nujno zaključiti s spravo med Palestinci in Izraelci, pa tudi med Arabci in Izraelom. Zato v celoti podpiramo tiste, ki se trudijo to mirovno pobudo spremeniti v resničnost.
Opažamo globoka razhajanja v Arabski ligi. Naredili bomo vse, kar je mogoče narediti po diplomatski poti, da se ta razhajanja ne bi še poglabljala, pač pa bi se proces soglasja in sodelovanja v veliki arabski družini krepil.
Gospod predsednik, spoštovani poslanci, kot sem že rekel, bo leto 2009 izredno pomembno. Še naprej bomo morali obvladovati krizo, dostavljati humanitarno pomoč, narediti vse v naših močeh za ohranitev premirja in narediti vse v svojih močeh za začetek pogajanj med Izraelom in Gazo ter med Egiptom in Gazo. Če pa, spoštovani poslanci, svojega razmišljanja ne bomo preusmerili z obvladovanja krize na reševanje konflikta, bomo v prihodnje spet pristali tam, kamor smo se na žalost vrnili v začetku leta 2009.
Gospod predsednik, upam, da bo, če bomo vsi delovali skupaj, leto 2009 leto, ko bomo lahko končno rešili ta ogromni konflikt, ki nas na žalost teži že vse predolgo.
Benita Ferrero-Waldner
članica Komisije. - Gospod predsednik, želim samo ponoviti, da smo že lani jasno povedali, da neuspeh ne pride v poštev. Vsi smo upali v uspeh procesa v Annapolisu in v uspeh mirovnega procesa. Na žalost je vojaški vdor v Gazo po raketiranju Izraela iz Gaze spremenil enačbo. Zdaj vsi vemo, da je za vrnitev k mirovnim sporazumom nujno potrebno izpolniti niz elementov. Vsekakor pa je jasno nekaj: vojaška rešitev ni nikakršna rešitev. O tem se strinjam z vami vsemi. Zato bomo morali ne glede na ceno vsi delati na vzpostavitvi miru.
Udeležencev je veliko: v Evropski uniji, v mednarodni skupnosti - pa naj bo v ZDA, Združenih narodih ali Rusiji - pa tudi mnogo prijateljev in sodelavcev med Arabci. Upam, da bodo po vzpostavitvi nove izraelske vlade vsi udeleženci voljni stopiti skupaj v prizadevanjih za mir. Naši razumski cilji so jasni, moramo pa še videti, ali nas bodo čustva vodila po pravi poti. Zanesite se, da si bomo prizadevali za to.
(Aplavz)
Predsednik
V skladu s členom 103(2) Poslovnika je bil vložen predlog resolucije, s katero se zaključi razprava.
Razprava se je zaključila.
Glasovanje bo potekalo danes.
Pisne izjave (člen 142)
Bairbre de Brún  
Humanitarna situacija v Gazi je nesprejemljiva. Oseminosemdeset odstotkov prebivalcev potrebuje pomoč v hrani, manjka osnovnih medicinskih potrebščin v bolnišnicah, tisoče ton pomoči pa ni mogoče dostaviti v Gazo, ker ni dovoljen prehod zadostnega števila tovornjakov.
Ljudje po vsem svetu so bili zgroženi ob šibkem mednarodnem odzivu na to, da je bilo v nedavnem izraelskem napadu na Gazo ubitih več kot 1 000 ljudi - od tega več kot 300 otrok.
Proaktivna dolgoročna strategija Evrope in nove vlade ZDA mora vključevati pravico Palestincev do trajne države - na podlagi mej, ki so veljale pred letom 1967. Ustaviti mora dejavnosti naseljevanja okupiranih ozemelj in odpraviti ločevalni zid.
Zagotoviti je treba varnost Izraela in svobodno državo za Palestince, končati pa se mora stanje, v katerem Izraelci izrabljajo varnost kot izgovor za uničevanje življenj nedolžnih Palestincev. Začeti se mora pravi proces pogajanj.
EU mora prekiniti sporazum o pridruževanju z Izraelom, dokler Izrael ne bo spoštoval mednarodnega prava in humanitarnega prava.
Pedro Guerreiro  
Kakšna naj bo (oziroma naj ne bo) "vloga Evropske unije na Bližnjem vzhodu"? Katera načela naj jo usmerjajo?
Zahtevati mora ustavitev agresije in nehumane blokade palestinskega ljudstva na območju Gaze in zagotoviti dostavo nujne humanitarne pomoči.
Obsoditi mora surovo agresijo, zločine in kršitve najbolj osnovnih človekovih pravic ter teroristična dejanja Izraelcev nad palestinskim ljudstvom, ki jih ne more nič opravičiti.
Nedvoumno mora obsoditi dejstvo, da v Palestini obstajajo kolonizatorji in kolonizirani, agresorji in žrtve, zatiralci in zatirani, izkoriščevalci in izkoriščani.
Začasno mora prekiniti sporazum o pridruževanju in kakršno koli krepitev dvostranskih stikov z Izraelom, med njimi tudi tistih, ki jih je priporočil Svet za zunanje zadeve 8. in 9. decembra.
Od Izraela mora zahtevati spoštovanje mednarodnega prava in resolucij ZN, konec okupacije, naseljevanja, varnostnega zidu, umorov, zapiranja in množičnega poniževanja palestinskega ljudstva.
Zahtevati mora in boriti se mora za spoštovanje neodtujljive pravice palestinskega ljudstva do neodvisne in suverene države, z mejami iz leta 1967 in Vzhodnim Jeruzalemom kot prestolnico.
V bistvu mora opustiti svoje sodelovanje pri nekaznovanju izraelskega kolonializma.
Alexandru Nazare  
v pisni obliki. - (RO) Nedavne volitve v Izraelu in nova administracija ZDA odpirajo priložnost za nov začetek mirovnega procesa na Bližnjem vzhodu. Menim, da mora EU poslati jasno sporočilo podpore novemu kabinetu v Tel Avivu, ob tem pa jasno izraziti svoja pričakovanja od izraelskih partnerjev glede ukrepov, ki bodo omogočili trajni mir, med drugimi ukinitve naselij na Zahodnem bregu in močne podpore rešitve z dvema državama, ter sodelovanju pri preprečevanju vojaških ekscesov ter hudih humanitarnih pretresov, ki jih povzročajo.
Pristop EU na Bližnjem vzhodu mora temeljiti na nekaj trdnih načelih. Prvo načelo je tesno sodelovanje z ZDA, brez katerih ni mogoče doseči dolgoročne rešitve v regiji. Drugo načelo je, da mora biti naš pristop usmerjen, kolikor mogoče, v zmanjševanje ali odpravo nasilja na obeh straneh, v obsodbo palestinskega ekstremizma in pretiranih protiukrepov Izraela ter v podporo zmernega ravnanja na obeh straneh, ki lahko pripomore k mirovnemu procesu.
Želim izraziti svojo podporo resoluciji Evropskega parlamenta, ki bo danes predmet glasovanja in ki potrjuje zavezanost EU procesu obnove Gaze ter zagotavlja osnove za razprave v marcu v Kairu v okviru konference donatorjev.
Daciana Octavia Sârbu  
v pisni obliki. - (RO) Demokracija, mir in spoštovanje človekovih pravic so temeljne vrednote Evropske unije, katere vloga in obveznost je te vrednote spodbujati znotraj EU in v odnosih z drugimi državami.
Razmere za prebivalstvo v Gazi so tragične in jih je treba nujno izboljšati. Očitno kršenje človekovih pravic in svoboščin v tej regiji je razlog za zaskrbljenost Evropske unije, z vidika njenih odnosov z Izraelom in z vidika varnosti ter stabilnosti na Bližnjem vzhodu.
Evropska unija mora sprejeti nujne ukrepe za zagotovitev humanitarne pomoči prebivalstvu Gaze, ob tem pa mora razmisliti tudi o srednjeročnih in dolgoročnih ukrepih za krepitev miru, varnosti in stabilnosti na tem območju.
V tem smislu mora EU okrepiti svoja diplomatska prizadevanja za rešitev sporov in spodbuditev dialoga ter sprave na tem območju. Hkrati pa mora brez oklevanja uvesti ostre sankcije proti vsem protidemokratičnim stališčem ali kršenju človekovih pravic in svoboščin.
Czesław Adam Siekierski  
v pisni obliki. - (PL) Če želimo doseči sporazum EU-Bližnji vzhod, morajo biti zdaj naše prednostne naloge prizadevanje za ponovno vzpostavitev stabilnosti in pomoč pri izvajanju mirovnega programa na območju Gaze.
Evropska unija mora tudi storiti vse v svoji moči za prekinitev spopadov, v katerih izgubljajo življenja nedolžni državljani. Nadalje se morajo naša prizadevanja usmeriti na zagotavljanje pomoči ljudem, na zagotovitev osnovnih potrebščin za njihovo preživetje. Prebivalstvo Gaze ima na voljo le 60 % potrebnih živil za dnevne potrebe, kar pomeni, da je še bolj izpostavljeno nevarnostim bolezni in težkim razmeram. Pomanjkanje pitne vode ni nič manj nevarno od pomanjkanja živil. Mislim, da mi ni treba omenjati pomanjkanja zdravstvene nege ali uničenja šol in javnih ustanov, kar znatno ovira vzpostavitev reda in vrnitev v normalno stanje.
Pomniti moramo, da se bo šele po rešitvi številnih osnovnih problemov vsakdanjega življenja mogoče osredotočiti na gospodarski razvoj Bližnjega vzhoda in na tesnejše trgovinsko sodelovanje s to regijo. Evropska unija ima priložnost pomagati arabskemu svetu in vsem državam na Bližnjem vzhodu postati območje napredka, kar pa bo vzpostavilo okvir za tesnejše sodelovanje med Bližnjim vzhodom in EU.
