Úmluva o boji proti dezertifikaci (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o
otázce k ústnímu zodpovězení Radou o cílech konference stran Úmluvy o boji proti dezertifikaci, která se uskuteční v Madridu 3.-14. září 2007, kterou předložil Miroslav Ouzký jménem Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin - B6-0140/2007), a
otázce k ústnímu zodpovězení Komisí o cílech konference stran Úmluvy o boji proti dezertifikaci, která se uskuteční v Madridu 3.-14. září 2007, kterou předložil Miroslav Ouzký jménem Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin - B6-0312/2007).
Miroslav Ouzký  
autor. - (CS) Pane předsedo, na začátek bych se chtěl omluvit hlavně našim tlumočníkům, protože jsem si nepřipravil žádný písemný projev, a proto jsem jim dopředu žádný projev nemohl dát k dispozici. Slibuji ale, že se budu snažit hovořit velmi pomalu a také velmi stručně. Věc je totiž jasná.
Dovolte mi na začátek, abych jako předseda Výboru pro životní prostředí přivítal fakt, že portugalské předsednictví si problém dezertifikace a problém nedostatku vody vytklo jako jeden z hlavních cílů svého programu a svého předsednictví. Proto jsem také samozřejmě uvítal organizaci nadcházející konference, která zde byla na začátku zmíněna.
Víte, že tento Parlament i celá Evropská unie si vzali klimatické změny jako jednu z hlavních výzev na nadcházející období a víme, že nedostatek vody a postupující dezertifikace s těmito klimatickými změnami přímo souvisí. Je totiž jejich reálným dopadem.
Já patřím osobně k těm lidem, kteří myslí, že bychom se možná měli více připravit na nadcházející dopady klimatických změn, než-li se snažit je zoufale zastavit, protože naše snažení pravděpodobně nebude úspěšné. Ale dnes je jisté, že se Evropa, hlavně její jižní části, budou potýkat s nedostatkem vody a se ztrátami v oblasti kvality půdy.
Z debat o klimatologii je mi jasné, že se vytváří jakýsi začarovaný kruh, že vodní ztráty v atmosféře způsobují další dezertifikaci a ta způsobuje následně další ohřev klimatu, takže přetětí tohoto začarovaného kruhu bude velmi obtížné. Chtěl bych se zeptat Komise i Rady jménem svého výboru: Jaké konkrétní kroky hodlá Komise i Rada v této oblasti přijmout a zda-li je dnes jasné, co je možno učinit na úrovni národních vlád a co je možno učinit na úrovni celé Evropy?
Manuel Lobo Antunes
úřadující předseda Rady. - (PT) Pane předsedající, dámy a pánové, pane Ouzký, v první řadě bych se vám chtěl poděkovat za to, že jste upozornili na program portugalského předsednictví v oblasti životního prostředí, obzvláště na záležitosti související se suchem a rozšiřováním pouště. Jde vlastně o jednu z priorit portugalského předsednictví a chtěl bych teď upozornit na výsledky dosažené v této oblasti a zveřejněné na neformálním zasedání Rady ministrů životního prostředí, které se konalo nedávno v Portugalsku.
Nebudu tu číst všechny body ze závěrů předsednictví týkající se této záležitosti. Považuji je však za velmi zajímavé a důležité, a proto bych vás na tyto závěry chtěl upozornit, zvláště pokud jde o boj proti suchu a vztah mezi suchem a životním prostředím a opatření, která bychom mohli a měli přijmout s cílem řešit tento narůstající problém.
Chtěl bych se také zmínit o něco podrobněji o konferenci stran Úmluvy o boji proti dezertifikaci, která je také důležitým bodem na tomto zasedání. Tato konference, jak víte, se koná nyní od 3. do 14. září v Madridu.
Rada 23. července schválila závěry, ve kterých se stanoví priority Evropské unie, priority, které EU musí prosazovat na této konferenci stran Úmluvy, která je osmou konferencí, jež se koná od podepsání Úmluvy. Víte, že Rada na této osmé konferenci stran Úmluvy podporuje přijetí Desetiletého strategického plánu a rámce na podporu realizace Úmluvy OSN, který připravila Mezikonferenční mezivládní pracovní skupina, a nemohu se dočkat jeho realizace.
Uvědomujeme si, že občanská společnost v této souvislosti bude sehrávat důležitou úlohu, zvláště na místní úrovni, a schvalujeme to. Proto musíme podpořit větší účast všech subjektů občanské společnosti na realizaci nebo na procesu Úmluvy o boji proti dezertifikaci.
Jistě také víte, že na konferenci stran Úmluvy se má zdůraznit vztah chudoby a dezertifikace s cílem určit, jakým způsobem by mohla Úmluva přispět k boji proti chudobě v úzké spolupráci s jinými příslušnými světovými a regionálními subjekty. Rada se domnívá, že je důležité dospět k dohodě o zlepšení systému monitorování Úmluvy založené na normách pro zachování, hospodaření a udržitelné využití suchých oblastí. Takovýto systém umožní kvantifikovat minulý a současný pokrok.
Výbor pro vědu a technologii sehraje důležitou úlohu v zlepšování vědomostní základny Úmluvy a umožňování přijímání opatření a rozhodnutí na pevnějším základě. Rada Evropské unie se domnívá, že problémy dezertifikace, změny klimatu a biologické rozmanitosti se vzájemně doplňují a musí se k nim přistupovat koordinovaným způsobem s přiměřenými politikami s cílem rozvinout a zefektivnit synergie. Rada se také domnívá, že dalšími zásadně důležitými faktory jsou dostupnost přiměřených finančních zdrojů, účinného řízení a financování iniciativ pro boj proti dezertifikace, stejně jako aktivní a efektivní sekretariát Úmluvy.
Sucho, podobně jako dezertifikace, je také vážným důvodem k obavám. Rada je pevně přesvědčená, že tyto hrozby - sucho a dezertifikace - se dají efektivně řešit jedině prostřednictvím mezinárodní spolupráce. Evropská unie proto plní své cíle v této oblasti ve spolupráci s třetími zeměmi. Chtěl bych vám v této souvislosti připomenout, že na svém výročním zasedání, které se konalo 25. května, přijala Rada ministrů AKT-ES společné prohlášení o boji proti suchu a dezertifikaci.
V tomto společném prohlášení zemí AKT a Evropské unie se uznává význam Úmluvy o boji proti dezertifikaci pro odstraňování chudoby a plnění rozvojových cílů tisíciletí stanovených Organizací spojených národů.
V prohlášení se podporuje, aby konference stran Úmluvy přijala Desetiletý strategický plán, a naléhá se na spolupráci všech stran s cílem zefektivnit Úmluvu OSN. Proto se domníváme, že je velmi důležité stanovit omezené množství priorit, pokud jde o realizaci, vybraných na základě vědeckých údajů a využívat ukazatele na kvantifikování dosaženého pokroku.
Podle našeho názoru větší účast občanské společnosti na druhé straně a zlepšená komunikace a širší dialog mezi všemi subjekty významně přispějí k účinnosti Úmluvy o boji proti dezertifikaci.
Joaquín Almunia
Komise. - Pane předsedající, dámy a pánové, Evropské společenství připisuje velký význam úloze Úmluvy o boji proti dezertifikaci v rámci snižování chudoby od okamžiku podpisu v roce 1994. Úmluva byla navržena jako základní nástroj pro pomoc při plnění cílů trvale udržitelného využívání půdy s cílem bojovat proti hladu a chudobě.
Komise stále považuje tuto Úmluvu za klíčovou součást boje proti chudobě a dezertifikaci. Úmluva je stále jedinečným fórem s potřebnou pravomocí a zkušenostmi týkajících se výměny zkušeností a určování nových přístupů k řešení znehodnocení půdy a dosáhli jsme díky ní již velmi mnoho, ale jak všichni víme, je toho potřeba udělat ještě velmi mnoho.
V současnosti se činnost Úmluvy zaměřuje na klíčové otázky realizace opatření, jakými jsou integrace a koherence v strategických rámcích pro spolupráci. Dotčené země, stejně jako země poskytující pomoc, musí zabezpečit, aby se Úmluva rozvíjela v úzkém propojení s ostatními klíčovými rozvojovými iniciativami, a zvláště musí zabezpečit, že příslušné země jsou odpovědné za proces a samy ho řídí.
Pokud jde o cíle Evropské unie, které hodlá prosazovat na konferenci v Madridu, v první řadě Komisi obzvláště těší, že členy delegací Společenství na konferenci jsou čtyři poslanci Evropského parlamentu. Úmluva vstupuje do druhého desetiletí své činnosti a je nutné přizpůsobit ji s cílem reagovat na nové výzvy, vyžívat výhody nových možností. Znamená to prozkoumání opatření, která se prostřednictvím Úmluvy přijímají s cílem maximalizovat účinnost a efektivitu naší činnosti v oblasti boje proti degradaci půdy a chudobě.
Vzhledem k uvedenému je hlavním cílem EU, který hodlá prosazovat na konferenci v Madridu, přijetí desetiletého strategického plánu na zlepšení uplatňování Úmluvy, který vypracovala pracovní skupina v souladu se závěry poslední konference stran Úmluvy, která se konala v roce 2005. Evropská unie ve velké míře podporuje tento plán, který představuje společnou obnovenou vizi stran týkající se strategického směřování, které se má stanovit na následujících deset let. Pokud bude, jak doufáme, tato společná vize přijata, bude nutné, abychom vytvořili účinný rámec uplatňování s cílem maximalizovat efektivitu činnosti sekretariátu Úmluvy a jejích dalších institucí.
A na závěr tento balík reforem bude podporovat realistický rozpočet, který je přijatelný pro všechny strany a ve kterém se stanoví výdajové položky, jež jsou v souladu s plánovanými opatřeními a které splňují velmi přísné normy transparentnosti a přehlednosti. Jak řekl pan úřadující předseda Rady, v červenci Rada pro všeobecné záležitosti a vnější vztahy ve svých závěrech přijala celkový přístup, o kterém jsem se zmínil.
Cristina Gutiérrez-Cortines
jménem skupiny PPE-DE. - (ES) Pane předsedající, jsem hrdá na to, že jsme v tomto Parlamentu byli schopni vypracovat usnesení, které bude předloženo na nejbližší konferenci Úmluvy, jež se koná v Madridu a kterou organizuje OSN. Podobně jsem hrdá i na to, že, jak jsem byla právě informována, nám španělský parlament udělil povolení, což je úplně výjimečná situace, za kterou bych chtěla poděkovat panu Marínovi, předsedovi španělského národního shromáždění. Dostali jsme slovo a budeme se prezentovat také na plenárním zasedání španělského parlamentu.
Jsem však dost skeptická, pokud jde o téma dezertifikace. Vlastní dokumenty Evropské komise dokazují, že pomoc, která byla v uplynulých letech poskytnuta, a politika, která se uskutečňuje, nepřinášejí požadované výsledky. Proč? Protože politika zaměřená na boj proti dezertifikaci vyžaduje integrované systémy, přičemž je nevyhnutelné, aby se spojila všechna hlediska, ale bohužel úřady vyvíjejí činnost odděleně. Zemědělství nespolupracuje se životním prostředím, politika vodohospodářství funguje odděleně a ve skutečnosti, jsou problémy dezertifikace, například velké plochy země opuštěné a ležící ladem, v případě Středozemí neobvyklé.
Stejná evropská zemědělská politika způsobuje, že půda na jihu a v Evropě je ponechána ladem a SPP bude mít výrazný vliv na dezertifikaci. Nemluvě o změně klimatu, oblasti, ve které se například neřeší problém nedostatku vody a tání ledovců, které se již objevují a budou mít absolutní vliv na stav půdy.
Chtěla bych proto jednotlivé země upozornit, že namísto pozorování by měly přijmout zvláštní politiku a realizovat programy, protože jde skutečně o otázku integrovaných projektů, ve kterých státy musí řešit integrovanou politiku a aktivní politiku. Domnívám se, že o dezertifikaci víme všechno, a přesto děláme jen velmi málo.
Toto je poselství, které zprostředkováváme - Evropa přispěje k realizaci této společné politiky.
María Sornosa Martínez
jménem skupiny PSE. - (ES) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, podle Programu Organizace spojených národů pro životní prostředí ohrožuje dezertifikace čtvrtinu plochy země, stejně tak i 250 milionů lidí a živobytí více než miliardy obyvatel ve stovce zemí kvůli snížené zemědělské a živočišné produktivitě.
Chudoba, politická nestabilita, odlesňování, nadměrné spásání a nesprávné postupy jsou faktory, které snižují produktivitu půdy. Proto doufám, že v Madridu po více než třinácti letech, kdy vznikla Úmluva o boji proti dezertifikaci, bude mezinárodní společenství diskutovat o reformě samotné Úmluvy s cílem začlenit do ní opatření, která zefektivňují boj proti tomuto fenoménu, konkrétně návrh desetiletého strategického plánu, o němž se diskutuje.
Eroze půdy, nekontrolovaný rozvoj měst, ztráta úrodné půdy, požáry, odlesňování a nadměrné využívání vodních zdrojů jsou některými z důvodů, které vysvětlují znehodnocení velkého množství vyprahlé, polovyprahlé nebo suché půdy, a tyto příčiny nezadržitelně způsobují rostoucí dezertifikaci na planetě, kterou se musíme pokusit zastavit všemi dostupnými prostředky.
Stejně musíme mít na paměti, jak také připomněli poslanci, kteří do této rozpravy přispěli, že dezertifikace přispívá ke změně klimatu, neboť způsobuje degradaci půdy a ztrátu vegetace, které jsou spojené se zvýšením emisí, a proto by bylo velmi užitečné podpořit politiku zalesňování s cílem obnovit a změnit podmínky ve vyprahlých oblastech.
Pokud jde o samotnou Evropskou unii, domnívám se, že je nevyhnutelné, aby prioritně byla založena Evropská observatoř pro sledování sucha, dezertifikace, povodní a jiných jevů, opatření, o kterém jsme v tomto Parlamentu několikrát diskutovali. Tato instituce by byla centrem znalostí, zmírňování následků a monitorování katastrofálních účinků sucha, zvláště v jižní Evropě. Bohužel v jihovýchodním Španělsku si velmi dobře uvědomujeme rozsah tohoto problému, proto navrhuji, aby tato observatoř sídlila v Tematickém centru pro využívání půdy Evropské agentury pro životní prostředí v Barceloně, jak navrhovala ministryně pro životní prostředí Cristina Narbonová, nebo ve Středozemním centru pro environmentální studia nebo v Centru pro výzkum dezertifikace, jež obě sídlí ve Valencii a zaměřují svou multidisciplinární činnost na oblasti spojené s dezertifikací a mají široké mezinárodní zkušenosti.
Domnívám se, že existuje naléhavá potřeba většího zapojení institucí Společenství do problematiky dezertifikace, aby Evropská unie mohla sehrávat vedoucí úlohu v této oblasti, podobně jak to dělá v oblasti boje proti změně klimatu.
Na závěr bych dodala, že boj proti tomuto problému je velkou výzvou nejen z hlediska životního prostředí, ale také z hlediska občanských a lidských práv. Mnoho lidí utíká ze svých zemí kvůli hladu a chudobě, jež jsou ve velké míře způsobené dezertifikací.
Satu Hassi
jménem skupiny Verts/ALE. - (FI) Pane předsedající, dámy a pánové, chtěla bych poděkovat panu Ouzkému a ostatním za vynikající návrh usnesení.
Podle Organizace spojených národů dnes dezertifikace přímo ovlivňuje 100 až 200 milionů lidí. Představuje potenciální ohrožení pro více než miliardu a pravděpodobně až dvě miliardy lidí. Nejde jen o problém rozšiřování Sahary a podobné jevy. K dezertifikaci, ztrátě úrodných vrstev půdy a vegetace, dochází na celém světě, od španělského pobřeží až po čínské roviny. Rozšiřováním pouště je ohrožena téměř třetina zemské plochy planety. Až 40 % orné půdy je v současnosti ve velmi špatném stavu. Tato situace kulminuje ve Střední Asii, kde jsou neúrodné tři čtvrtiny půdy.
Změna klimatu dezertifikaci zhoršuje, i když dosud ji ovlivňovala především činnost vyvíjená na místě samém, například těžba dřeva a nevhodné zemědělské postupy, zavlažování či metody chovu dobytka. Zatímco změna klimatu zhoršuje dezertifikaci, dezertifikace zhoršuje změnu klimatu, neboť méně vázaného uhlíku v půdě v konečném důsledku vede k uvolňování uhlíku do atmosféry. Pokud nebudeme jednat rozumně, konzistentně a rychle, můžeme se ocitnout v začarovaném kruhu.
Boj proti dezertifikaci souvisí s prevencí hladu a jejím prostřednictvím i s prevencí konfliktů. Minulý rok v červnu OSN upozornila, že během následujících deseti let může rozšiřování pouští přispět k vysídlení 50 milionů lidí, zvláště v subsaharské Africe a Střední Asii. Znamenalo by to větší množství osob snažících se o nelegální vstup do Evropy.
O krizi v Dárfúru se mluví jako o prvním konfliktu způsobeném změnou klimatu. Nedostatek vody je jen jedním z aspektů krize. Všeobecně se uznává, že dlouhotrvající nedostatek vody a pokles v produktivitě půdy pomohly rozpoutat konflikt.
Jak se uvádí v usnesení, jsou potřebné investice do trvale udržitelného využívání půdy. Opatření k prevenci dezertifikace budou finančně mnohem méně náročná než její důsledky. Odstrašujícím příkladem v malém měřítku jsou Velikonoční ostrovy. Kdysi na nich existovala vzkvétající kultura, avšak poté, co byly vykáceny lesy, půda zplaněla a ostrovy se změnily v suché louky a kdysi prosperující kultura velmi rychle zanikla. Pokud se zachováme rozumně, konzistentně a odhodlaně, můžeme zachránit celé lidstvo od stejného osudu.
Roberto Musacchio
jménem skupiny GUE/NGL. - (IT) Pane předsedající, dámy a pánové, tato osmá konference o dezertifikaci je nesmírně významnou příležitostí, v rámci řádného fóra, kterým je OSN, avšak vyžaduje také zvláštní reakce na dramatickou situaci.
Změna klimatu je zrychlující se proces, který probíhá a zasahuje velmi zranitelné oblasti, jakou je například Afrika, ovšem nešetří ani náš kontinent. Naší budoucností, ale i naší přítomností jsou hlad a choroby, migrace biblických rozměrů a požáry.
Proto musíme udělat velká a srozumitelná rozhodnutí. Prvním je přirozeně realizace Kjótského protokolu a konečně i podpis dohody nahrazující Kjótský protokol, která je vícestrannou dohodou, jež poskytuje referenční rámec pro odlišnou budoucnost. Jsou zapotřebí také další rozhodnutí, abychom se dokázali přizpůsobit s cílem ochraňovat svůj život. Jde o skutečnou tragédii, jejíž jméno je voda. Právo na přístup k vodě se již teď odpírá a pravděpodobně bude ještě odepřeno milionům lidí.
Z tohoto důvodu bychom měli protestovat proti procesům privatizace tohoto zdroje, který je pro život nezbytný. Přístup k vodě by měl být zaručen a voda by se měla stát skutečným společným aktivem patřícím lidstvu, a to i prostřednictvím slavnostní deklarace OSN, která následně umožní zavést veřejnou politiku zaměřenou na zabezpečení takového práva.
Právě tak je pro boj proti dezertifikaci důležité usměrnit finanční politiku týkající se klimatu. Například by se měly podpořit všechny osvědčené postupy umožňující pohlcování CO2 v zemědělství a lesním hospodářství. Mělo by to také vést k přezkoumání rozhodnutí, například v rámci společné zemědělské politiky, která podporují oddělení výrobních činností, jež s sebou přinášejí rizika dezertifikace a požárů. Rozhodnutí, jakým je intenzivní produkce biomasy k účelům výroby energie, by také měla být přehodnocena.
V Evropě je také potřebné mít zvlášť silnou politiku týkající se půdy, stejně jako vody a ovzduší. Z tohoto důvodu si nesmíme klást překážky, jak to v tomto Parlamentu dělá frakce Evropské lidové strany, namísto toho bychom měli uvítat rámcovou směrnici o ochraně půdy, kterou předložila Komise. Stanoví se v ní, že půda by měla být integrální součástí politiky týkající se klimatu. Nedostatek politiky také způsobuje dezertifikaci. Musíme proti němu bojovat správnou politikou.
Johannes Blokland
jménem skupiny IND/DEM. - (NL) Pane předsedající, v rámci Evropské unie existují oblasti, které trpí dlouhými obdobími sucha a jejich zničujícími dopady každý nebo téměř každý rok. Je proto správné, že se tento fenomén zohledňuje v tvorbě politiky. Ve skutečnosti existují dva důvody dezertifikace, z nichž jeden je přirozený a druhý způsobený člověkem. Sucho je přirozenou příčinou, která vede k nízké kvalitě půdy, zvláště ve spojení s důvody způsobenými člověkem, tím je špatné hospodaření se zemědělskou půdou, lesy a vodou. Riziko dezertifikace se potom rychle zvyšuje, zvláště v evropských středozemských regionech. V současnosti, když mnozí klimatologové předpovídají zvýšení teploty se zvýšeným rizikem extrémního sucha, je vhodné přijmout preventivní opatření na omezení vlivu sucha, včetně dezertifikace.
Podle mého názoru se politika musí zaměřovat na přirozené stejně jako na člověkem způsobené příčiny dezertifikace. Pokud jde o přirozené příčiny, je důležité využívat dostupné zdroje vody co nejúčinnějším způsobem. Tam, kde je to možné, se musí voda uchovávat a je nutné zabránit vysychání půdy. Jedním ze způsobů, jakým je to možné dosáhnout, je řádné zabezpečení lesního hospodářství. Stejně důležité je také uvážlivé vodohospodářství.
V tomto případě se také mohou uplatnit existující právní předpisy o vodě. Má vlast, Nizozemsko, má národní koordinační centrum, které začne fungovat, když se objeví hrozba sucha, a provádí opatření na regionální úrovni. Rámce mohou být stanovovány na evropské úrovni nebo na úrovni OSN, avšak jejich realizace se musí primárně vykonávat na vnitrostátní a regionální úrovni.
Dobrovolná partnerství mezi problémovými oblastmi, jejichž cílem je vyměňovat si zkušenosti s řešeními problémů, se mi zdají jako další účinná možnost. Mohou mít formu vědomostní platformy s politickým, stejně tak i vědeckým vstupem. Takovéto iniciativy také existují v souvislosti s realizací směrnice o hodnocení a řízení povodňových rizik a zdá se, že mají pozitivní vliv.
Roberta Alma Anastase
(RO) Pane předsedající, dámy a pánové, globální oteplování je ohrožením, jehož dlouhodobé následky jsou zničující. Během tohoto léta jsme byli svědky účinků vlny veder v Řecku a jiných evropských zemích, povodní ve Velké Británii a extrémního sucha v Rumunsku.
Vlivy globálního oteplování jsou čím dál citelnější v Rumunsku v Dobrudži, v jižní nížině nebo západní písčině. Pokud jde o globální oteplování, do roku 2015 bude Rumunsko spolu se Španělskem, Řeckem a Itálií mezi zeměmi nejvíce postiženými změnou klimatu. Téměř čtvrtina rumunského území se v následujících dvaceti letech stane vyprahlou zemí a množství rostlinných druhů vyhyne.
Účinky dezertifikace jsou již dnes viditelné. Situace Rumunska není v Evropské unii ojedinělá, a proto musíme jednat společně na základě zásady solidarity, ze které vychází evropský projekt.
Hodnocení po deseti letech od nabytí platnosti Úmluvy o boji proti dezertifikaci naznačuje vzrůstající trendy v oblasti dezertifikace, přičemž chybí reakce ostatních států. Jestliže nebudou přijata žádná opatření k odstranění negativních faktorů, dezertifikace nikdy neustane, případně vzniknou nezměrné náklady na environmentální sanaci.
Vážení kolegové, prevence dezertifikace je jednodušší než její odstraňování. Efektivní pěstování plodin, zvýšená pozornost věnovaná zavlažovacím systémům a vypracování strategií k zabezpečení pracovních míst pro obyvatele v suchých nezemědělských oblastech by mohly představovat řešení prevence dezertifikace.
S cílem zabezpečit efektivitu úsilí vynakládaného na boj proti dezertifikaci potřebujeme integrované systémy rozvoje na vnitrostátní, regionální a mezinárodní úrovni. Kromě toho musí být realizace Úmluvy úzce propojena s úsilím zaměřeným na omezování změny klimatu.
Vzhledem k uvedenému bych chtěla Komisi položit otázku. Oznámí Komise na konferenci v Madridu změnu nebo úpravu strategie a přijme nové závazky jménem EU, pokud jde o Úmluvu, s ohledem na země, které k Unii přistoupili při jejím posledním rozšíření?
Edite Estrela
(PT) V zelené knize o změně klimatu se upozorňuje na přírodní jev, který změna klimatu zhoršuje.
Očekává se, že změna klimatu povede k omezení srážek, k vyšším teplotám a zvýšenému výskytu vln veder a k období sucha, vedoucím k zvýšené dezertifikaci. Na rozdíl od jiných přírodních katastrof sucha nemají vliv na infrastrukturu, ale na výrobu a životní prostředí, stejně tak i na životy místních obyvatel.
Jedním z vážných následků sucha je problém s dodávkami pitné vody pro obyvatelstvo. Studie dokazují, že sucha a povodně mají na svědomí více lidských životů než přírodní katastrofy. Kromě toho osm milionů lidí ročně zemře na choroby související s pitím nebezpečné vody, například na úplavici, choleru a tyfus.
V rozvojových zemích způsobuje nedostatek pitné vody 80 % nemocí a úmrtí. Více než 4 500 dětí denně umírá na choroby způsobené nedostatkem vody. Nebyla náhoda, že neformální setkání ministrů životního prostředí, které se před několika dny konalo v Lisabonu, bylo věnováno problémům nedostatku vody a problémům sucha, které je, kromě jiného, jedním z nejvážnějších zájmů a priorit Programu portugalského předsednictví pro životní prostředí, jak již vyhlásil předseda vlády. Doufáme, že konference stran Úmluvy přijme vhodné rozhodnutí zaměřené na boj proti suchu a dezertifikaci a že evropské instituce také do tohoto boje přispějí.
Na závěr bych chtěla shrnout návrhy, které jsem předložila ve zprávě o přírodních katastrofách, konkrétně ty, které přijal Evropský parlament. Jsou jimi: vytvoření evropské observatoře pro sucho a dezertifikaci s cílem shromažďovat informace a zabezpečit efektivnější reakci; vykonávaní opatření k prevenci v oblasti řízení rizika sucha, včetně strategií zaměřených na minimalizaci výsledných vlivů a začleněných do strategií vodohospodářského managementu povodí.
Kyriacos Triantaphyllidis
(EL) Pane předsedající, je ironií osudu, že vedeme tuto rozpravu po létě plném tragických událostí v jižní Evropě. Tyto katastrofy budou bohužel sehrávat velkou úlohu ve změně rázu země a vytváření environmentálních problémů budoucnosti.
Dezertifikace není novým problémem. Projevuje se již desítky let. V minulosti bylo postupné znehodnocování úrodné půdy komplexním procesem. Stojí za ním různé příčiny a procesy, které se liší v závislosti na klimatických rozdílech.
Například dezertifikace může zintenzivnit existující klimatický trend k většímu suchu nebo se tento proces může spustit z důvodu změny místního klimatu. Je důležité zdůraznit, že blízkost pouště nemá na dezertifikaci žádný vliv. Naneštěstí se veřejnost o oblasti, ve které probíhá dezertifikace, dozvídá, až když tento proces výrazně pokročí.
Obvykle je k dispozici velmi málo informací, na základě kterých by bylo možné určit předcházející stav ekosystému nebo míru degradace. Proto musíme být mimořádně obezřetní v rozhodnutích týkajících se budoucnosti spálené půdy v jižné Evropě. V blízké budoucnosti existuje nebezpečí změny klimatu, která by mohla způsobit rozšíření pouště v postižených regionech.
Vědci se také snaží zjistit, zda je dezertifikace permanentním faktorem v procesu globální změny, a hledají způsob a vhodný čas k zastavení dezertifikace nebo zvrácení tohoto procesu. Také toto bude jedním z témat rozprav na Mezinárodní konferenci OSN.
Efektivnější využívaní existujících zdrojů vody a kontrola salinizace jsou účinnými nástroji v oblastech, kde je suchá půda. Také existují způsoby využívání zdrojů povrchové vody, jakou je například dešťová voda.
Vedle vědy můžeme za užitečný nástroj boje proti dezertifikaci považovat politiku. Jestliže chceme zastavit a zvrátit degradaci suché a polovyprahlé půdy, musíme pochopit, jakým způsobem a proč míra změny klimatu, růst populace a výroba potravin ovlivňují tato prostředí.
Nejúčinnějším zásahem může být jen obezřetné využívání nejlepších informací. Jako závěr této rozpravy se konferenci OSN předkládá usnesení o cílech Evropské unie.
Dovolte mi zdůraznit dva body, které považuji za velmi důležité. V první řadě je nejvyšší čas, aby EU začala "klopit", chce-li se stále nazývat "Evropskou unií". Musí vyčlenit právně závazné financování opatření zaměřených na boj proti dezertifikace. V druhé řadě by EU neměla vytloukat klín klínem. Nemůže se prezentovat jako ochránce životního prostředí, který nedokázal prosadit povinné všeobecné nařízení zakazující dovoz nelegálně vytěženého dřeva do EU, dřeva, které nebylo vytěženo udržitelným způsobem.
Dezertifikace se skutečně netýká jen Evropské unie, ale celé planety. Pokud se tedy EU hodlá prosadit, musí přijmout vhodné kroky a neúčastnit se konference v Madridu jen jako pozorovatel.
Manuel Lobo Antunes
úřadující předseda Rady. - (PT) Zdá se mi, že jsem v této rozpravě cítil jistý smutek, trochu zděšení a možná také trochu skepse ze strany některých poslanců, když se vyjadřovali k otázce, co můžeme od nynějška dělat s cílem bojovat proti suchu a dezertifikaci s přihlédnutím k tomu, co jsme v této oblasti dodnes vykonali.
Navzdory tomu se domnívám, že podmiňující faktory a kontext se ve výrazné míře od roku 1994 změnily, zvláště v nedávném období. Domnívám se, že zvyšující se povědomí vlád, politiků obecně, občanské společnosti a veřejnosti o záležitostech souvisejících se změnou klimatu, environmentálních výzvách, kterým čelíme, a zvláště o boji proti dezertifikaci, změně klimatu a nedostatku vody nám pomůže sebevědomě, optimisticky a s novým elánem vyrazit do boje proti vážným environmentálním problémům, kterým musíme stále více a více čelit.
Máme také důvody pro jistou sebejistotu a optimismus, když vidíme, jak Rada Evropské unie přijímá významné závazky, dokonce bych řekl velmi významné závazky, a přebírá vedoucí úlohu na mezinárodní úrovni v ohlašování opatření zaměřených na boj proti změně klimatu a navrhování, aby se staly normami, cíli, které by se mělo snažit dosáhnout celé mezinárodní společenství.
Portugalsko v rámci svého předsednictví Evropské unie bude přirozeně sehrávat důležitou úlohu v této oblasti, neboť povedeme Evropskou unii na konferenci na Bali, na které se budou, jak jistě víte, připravovat rozhodnutí, která bychom měli přijmout v této oblasti v rámci dohody nahrazující od roku 2012 Kjótský protokol.
Domníváme se, že madridská konference stran Úmluvy o boji proti dezertifikaci by mohla ve skutečnosti poskytnout příležitost pro obnovení a aktualizaci závazků přijatých v roce 1994. Doufáme v to. Stanovili jsme tři nebo čtyři priority, o kterých se domníváme, že by jich bylo užitečné dosáhnout.
V první řadě je naším názorem, že strany Úmluvy by měly zlepšit svou vnitřní koordinaci, pokud jde o boj proti dezertifikace, prostřednictvím přijetí integrovanějšího přístupu k této otázce obecně. Jak uvedla vážená paní poslankyně, ministři různých odvětví často přijímají domácí opatření, aniž by se předem dohodli na cílech, které se mají plnit, a tedy přijímání rozhodnutí je nesystematické a částečné. Proto by na vnitrostátní úrovni měla být koordinace mezi různými odděleními, která jsou zodpovědná za tuto oblast, efektivnější a účinnější.
V tomto Parlamentu bylo řečeno, a řekl jsem to také já ve svém prvním příspěvku, že pro občanskou společnost je velmi důležité, aby se cítila ve větší míře začleněná do realizace opatření, která jsou potřebná pro boj proti dezertifikaci. Mnohé z problémů jsou specifické, vázané na konkrétní místo, přičemž mají výrazný vliv na místní obyvatelstvo, a v tomto boji je velmi důležité, aby existoval smysl pro zodpovědnost za realizaci či zohlednění politiky potřebné pro boj proti dezertifikaci.
Podobně musíme posílit institucionální mechanismy pro realizaci Úmluvy. Dále se domníváme, že na regionální a mezinárodní úrovni je důležité zintenzivnit takovouto spolupráci, stejně jako spolupráci v boji proti dezertifikaci. Strany Úmluvy mají často tendenci vnímat vlastní problémy z výlučně vnitrostátního hlediska. Toto je jedna z oblastí, ve které se nám kvůli samotné povaze řešených problémů zdá, že regionální a mezinárodní spolupráce je obzvláště vhodná.
Na závěr bych se chtěl vyjádřit k otázce rozpočtu, která tu byla zmíněna. Otázce vyčleněných rozpočtových prostředků. Jde o důležitou otázku. Přirozeně musíme také vyčlenit dostatečné finanční prostředky na to, abychom umožnili těmto mechanismům splnit své potřeby.
Bylo zmíněno zřízení evropské observatoře pro sucho. Ve skutečnosti byla observatoř jedním z diskutovaných bodů na neformálním zasedání ministrů životního prostředí v Portugalsku a z jejich rozpravy je možné usoudit, že zřízení evropské observatoře pro sucho považují za důležité opatření k obrácení pozornosti k problémům souvisejícím se suchem, stejně jako k vybudování modelu, který vyžadují opatření, jež se musí nebo by se mohla realizovat s cílem bojovat proti suchu. Jde proto, jak jsem řekl, o opatření, které ministři životního prostředí přijali se zájmem a nadšením.
Doufejme tedy, že výsledky madridské konference splní naše očekávání.
Předsedající
Dámy a pánové, byla to velmi zajímavá rozprava, do které přispělo pět žen a tři muži, což bych rád zdůraznil. Domnívám se, že je to velmi důležité a že to dokazuje, že naše poslankyně tato základní otázka mimořádně oslovila .
Před ukončením rozpravy bych chtěl oznámit, že mi bylo předloženo sedm návrhů usnesení podle čl.108 odst. 5 Jednacího řádu.
Rozprava je ukončena.
Hlasování se uskuteční zítra ve 12:00.
(Zasedání bylo přerušeno v 17:15 až do hodiny otázek a pokračovalo v 17:30)

