100. výročí Mezinárodního dne žen
Předseda
Mimořádně mě těší, že mohu našemu Parlamentu předsedat spolu s kolegyněmi poslankyněmi. Šest z nich jsou místopředsedkyně Parlamentu, dvě jsou kvestorky a vedle mě sedí místopředsedkyně Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví. Je to pro mě velká čest a pocta.
Znovu zahajuji zasedání. Dalším bodem je rozprava o 100. výročí Mezinárodního dne žen. Začneme krátkým filmem, který shrnuje historii tohoto významného dne. Zahajte prosím projekci.
(Projekce filmu)
Vážení hosté, dámy a pánové, film v délce dvou minut nemůže ukázat vše, co se stalo za posledních 100 let. Za tuto dobu jsme skutečně změnili Evropu a jako Evropané můžeme být hrdi, když porovnáme Evropu s mnoha místy světa, současně však víme, že naše cesta ještě není u konce. Stále je jen málo žen v politice a zde v Evropském parlamentu tvoří kolegyně poslankyně pouhých 35 % všech poslanců. Toto číslo je možná o něco vyšší než ve vnitrostátních parlamentech, stále však není dostačující. Naštěstí počet v hlavních rozhodovacích orgánech našeho Parlamentu značně přesahuje 40 % a to nás velmi těší. Je tomu tak i v případě předsedkyň výborů.
Přesto složení Evropského parlamentu za tři roky, po příštích volbách, v zásadě závisí na vnitrostátních parlamentech a na způsobu, jakým jsou zástupci do Evropského parlamentu jmenováni. Právě naše vnitrostátní parlamenty musí zajistit, aby počet žen v Evropském parlamentu narůstal. Dnes je k tomu vyzýváme a žádáme naše protějšky ve vnitrostátních parlamentech, aby zajistili, že budou nalezena vhodná právní řešení a budou přijata vhodná rozhodnutí, aby byl usnadněn nárůst počtu žen v Evropském parlamentu.
Můžeme jít příkladem, i pokud jde o zaměstnanost žen. Ze zaměstnanců v Evropském parlamentu tvoří ženy 59 % a současně více než 50 % těchto žen zastává zásadní místa. Mám v této oblasti velké zkušenosti a mohu s hrdostí říci, že když jsem odpovídal za vládu ve své zemi, bylo na nejvyšších pozicích na ministerstvech zhruba 50 žen, které pracovaly jako ředitelky nejdůležitějších státních úřadů. Tento rekord dosud nebyl překonán, ani předtím, ani po dvanácti či kolika letech poté.
Jako předseda Evropského parlamentu jsem také požadoval, aby bylo více žen v Evropské komisi a na vysokých pozicích v Evropské unii. Může nás těšit, že vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku je žena.
Také situace v evropských podnicích se změnila, což je velmi prospěšné nejen pro ženy, ale především pro způsob, jakým tyto podniky fungují. Měli bychom také zajistit, aby ženy a muži zaměstnaní na stejných pracovních místech se stejnou kvalifikací dostávali stejnou mzdu. V tomto ohledu ještě musíme hodně udělat.
Jsme si velmi dobře vědomi toho, že i ženy jsou schopné bojovat za demokracii a lidská práva. Chtěl bych vyjádřit úctu všem našim kolegyním poslankyním v Evropském parlamentu a při této příležitosti věnovat zamyšlení i ženám v Severní Africe a na Středním východě, které ve svém boji za demokracii prokazují skutečnou odvahu. Vzpomeňme také minulé laureáty Sacharovovy ceny, k nimž patří skvělé ženy, jako je Aun Schan Su Ťij, Leyla Zanaová a Ženy v bílém. Proto bych chtěl ještě jednou zopakovat, že nesouhlasíme s tím, aby byly ženy zbavovány své důstojnosti ve jménu jakéhokoli právního systému, náboženství nebo kultury. Nebudeme souhlasit s tím, aby ženy měly méně práv než muži, v Evropě nebo kdekoli jinde na světě. Budeme protestovat, bude-li se ženami zacházeno nespravedlivě.
Dámy a pánové, dne 3. listopadu 1793, před 218 lety, byla v Evropě sťata Olympia de Gouges, protože sepsala deklaraci práv žen a občanek. To byl jediný důvod. O sto let později, v roce 1906, získaly ženy hlasovací právo. První zemí, kde k tomu došlo, bylo Finsko. Připomeňme si to. V následujícím století jsme učinili obrovský pokrok při dosahování rovnosti žen a mužů. Chtěl bych zdůraznit něco, co je velmi důležité pro mě osobně, a to, že 8. březen je svátkem žen. To je pravda. Tento svátek však slouží především k tomu, aby nám připomněl, že bychom na nejdůležitější problém dnešní Evropy, jmenovitě na rovnost práv pro ženy a muže, neměli zapomínat ani po zbylých 364 dnů v roce. Zásady, které chceme posílit 8. března, by měly platit i dalších 364 dnů roku. To je hlavní úkol, před nímž stojíme. Nestačí si jen připomenout 8. březen; musíme na tuto věc myslet i v dalších dnech roku. Velice vám děkuji.
Enikő Győri
Pane předsedo, když byl vyhlášen Mezinárodní den žen, byla rovnost zcela novou a revoluční myšlenkou. Od té doby se rovnost žen a mužů stala jednou ze základních zásad moderní společnosti. Její zdroj spočívá v nezcizitelné lidské důstojnosti, které se muži a ženy těší stejnou měrou. Stejně jako u všech úspěchů však nestačí to jen prohlašovat. Lidská důstojnost včetně charakteristické důstojnosti žen, byla porušována různým způsobem v různých dobách a na různých místech. Naše pozornost a reakce tomu musí odpovídat.
Je výmluvné, že tato připomínka se koná po rozpravě o zprávě o podobě ženské chudoby v Evropské unii. Chudoba a Evropská unie. Před nějakým časem by se to zdálo být nepravděpodobným spojením. Hospodářská krize zvláště tvrdě zasáhla méně chráněné skupiny. Nadměrné zastoupení žen v této kategorii samo o sobě znamená určité úkoly, nemluvě o typických osudech postihujících množství žen, které dávají chudobě ženskou tvář mimo Evropu, v celosvětovém měřítku. Slovy sv. Františka z Assisi: paní Chudoba. Ženy s malými dětmi, prchající před válkou či hladomorem, rozvrácené rodiny bez otců žijící ve slumech, ženy a mladé dívky nucené k prostituci, a to dokonce i v Evropské unii.
K prioritám maďarského předsednictví patří řada témat, jejichž úspěšné prosazování by mohlo mít dopad na zvýšenou zaměstnanost žen. Jedním z nich je především strategie Evropa 2020, která má své vlastní cíle politiky zaměstnanosti pro vymanění se z hospodářské krize a snížení chudoby. Zaměstnanost žen posiluje ženskou důstojnost. Pomáhá ženám se rozhodovat a utvářet svůj život svobodně.
Stěžejní iniciativa pod názvem Evropská platforma pro boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení zdůrazňuje, že kroky přijímané s cílem snížit chudobu musí přihlížet i k rozdílům mezi situací žen a mužů.
Maďarské předsednictví považuje rozhodnutí, které včera přijala Rada ve složení pro zaměstnanost, sociální věci, zdraví a ochranu spotřebitele o obnovení Paktu pro rovnost mezi ženami a muži do roku 2020, za důležitý úspěch. Vedle opatření hospodářské politiky nesmíme zapomínat ani na zvláštní úlohu žen ve společnosti. Musíme dát ženám možnost sladit jejich kariéru a rodinný život a možnost volby. Proto pracujeme na přezkumu směrnice o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň; příslušná zpráva o dosaženém pokroku bude připravena na červnové zasedání Rady ve složení pro zaměstnanost, sociální věci, zdraví a ochranu spotřebitele.
Priority maďarského předsednictví zahrnují povědomí o úloze rodin v kontextu reakce na sociální, hospodářské a demografické problémy. Za tím účelem budeme pořádat demografický týden za účasti nevládních organizací a s neformálním zasedáním ministrů pro záležitosti rodiny. Cílem bude projednat prostředky, které mají být použity ke zvýšení porodnosti. Při tom všem mají samozřejmě ženy a jejich volby výjimečnou úlohu.
Zvláštní pozornost musí být věnována situaci žen, které patří ke znevýhodněným skupinám, v evropském rámci pro strategie členských států zaměřené na Romy, který dle našeho očekávání schválí Evropská rada v červnu a k němuž velmi cenným způsobem přispěla paní Járókaová a další v Evropském parlamentu. Očekáváme také, že budeme v Radě deklarovat svůj úmysl zdůraznit úlohu romských žen při udržování pospolitosti jejich rodin, což by byl i dobrý základ, kterého by bylo možné využít při hledání odpovědí na problémy romského obyvatelstva.
A nakonec mi, dámy a pánové, dovolte stručně odbočit. Historická zkušenost ukázala, že nemůže existovat silná občanská společnost bez aktivní sociální účasti žen. Jak zmínil i pan Buzek, mezi protestujícími, kteří požadovali svobodu na náměstí Tahrír v Káhiře, byly i ženy. I ony se chtějí podílet na formování probíhajících změn. Evropská unie musí jejich úsilí podpořit: štědře, bez ideologických stereotypů, otevřeně a s pochopením.
José Manuel Barroso
Pane předsedo, paní Győriová, vážení poslanci, dnes si připomínáme hlasy žen, které dne 19. března 1911 zazněly z Německa, Rakouska, Dánska a Švýcarska, aby se spojily a šly ještě dál při obhajobě práv žen na všeobecné volební právo a lepší pracovní podmínky.
Dnes vzdáváme hold století bojů a úspěchů, které byly ku prospěchu nás všech. Kde by byly naše demokracie, a zvláště pak demokracie evropská, zastoupená zde v Evropském parlamentu, bez plné účasti žen na veřejném životě? Kde by byly naše společnosti a naše ekonomiky bez nadání žen?
Mnoha způsoby jsou evropské ženy vzorem pro zbytek světa. Místo, které evropské ženy zastávají v našich společnostech, je zdrojem inspirace pro ženy na celém světě. V této souvislosti bych chtěl zmínit odvážný boj žen v Severní Africe, které bok po boku s muži činí vše, co je v jejich silách, aby čelily diktaturám a budovaly demokracie. Aktivní úloha, kterou nyní evropské ženy mají v hospodářském a politickém životě Evropské unie, je výsledkem jejich odhodlaného úsilí. Vítáme evropskou integraci, mezi jejíž hlavní zásady patří rovnost mezi muži a ženami, zásada, která je plně uznána v Lisabonské smlouvě. Postupem let nám důležité právní předpisy v oblasti rovného zacházení a začleňování otázek rovnosti žen a mužů do evropských politik umožnily postoupit k rovnoprávnější společnosti a trhu práce.
Mělo by nás však pohoršovat to, co je nadále zklamáním, co je nepřijatelné nebo dokonce nesnesitelné. Mám na mysli průměrnou míru zaměstnanosti žen, která činí 62,5 % oproti 80 % u mužů, zvyšování akademických úspěchů žen, které kontrastuje s jejich kariérními vyhlídkami: to je stále znepokojivé a je třeba to změnit. Ženy jsou nadměrně zastoupeny na hůře placených a méně jistých pracovních místech a málo zastoupeny na odpovědných pozicích. Rozdíl mezi odměnou, kterou pobírají ženy a muži, činí 18 %, což u 22 % žen starších 65 let vede k riziku toho, že se dostanou pod práh chudoby, protože nemají přiměřený důchod: to je nepřijatelné a je třeba to změnit. Podle odhadů bylo 20 až 25 % žen v Evropské unii nejméně jednou v životě vystaveno fyzickému násilí. To je nepřijatelné a je třeba to změnit.
Dnes musíme obnovit svůj závazek nadále společně pracovat na tom, aby se rovnost žen a mužů skutečně stala realitou. Všichni můžeme získat, ať z hlediska sociální a hospodářské soudržnosti, udržitelného růstu či konkurenceschopnosti.
V září 2010 Komise přijala strategii, která stanovovala pět prioritních oblastí pro období 2010-2015: rovnost na trhu práce, rovná ekonomická nezávislost pro muže a ženy, stejná odměna mzda, rovnost ve vyšších funkcích a prosazování rovnosti mimo EU.
Komise bude nadále stát po boku žen ze všech koutů světa, které bojují svou každodenní bitvu za přístup ke vzdělávání a právo na práci, těch, které bojují za demokratizaci a uplatňování svobod a politických a občanských práv. Komise učiní vše, co je v jejích silách, aby zajistila uskutečnění těchto cílů. Nesmíme však zapomínat na to, že právní předpisy - jakkoli dobře prováděné - nejdou odpovědí na všechno. Musí se změnit i chování a postoje.
Vážení poslanci a poslankyně, dnes si připomínáme boj žen za rovnost. V dnešní Evropě můžeme slyšet, že EU by nebyla možná bez evropských žen, všech evropských žen! Zajišťují klíčový přínos pro náš projekt na základě hodnot, k nimž patří i hodnoty rovnosti žen a mužů.
Eva-Britt Svensson
Pane předsedo, "člověk se ženou nerodí, ženou se stává". Tento citát ukazuje, že naše vnímání podstaty toho, čím ženy a muži jsou, formuje základ všech našich životních voleb - voleb závisejících na našem pohlaví, nikoli na našich zájmech, dovednostech, úsilí atd. Genderové stereotypy řadí muže a ženy do různých škatulek a ani za sto let boje za rovnost se nepodařilo těmito genderovými stereotypy otřást.
Odmítáme však čekat dalších sto let, protože jsou to právě tyto genderové stereotypy, tyto normy, které mimo jiné vedou k tomu, že 97 % velkých společností řídí muži, že ženy trpí mzdovou diskriminací a mají nejistá zaměstnání - pokud vůbec mají práci - a že to vlastně jsou ženy, kdo vykonává neplacenou práci v domácnosti. Na ženách spočívá hlavní odpovědnost za děti. Ženy jsou vystaveny násilí včetně násilí v blízkém vztahu a v podobě sexuálního násilí, a ženy jsou prodávány jako zboží v obchodu se sexem. Vidíme feminizaci chudoby. To má svůj původ v různých normách, na nichž se společnost spočívá.
Během sta let bojů bylo dosaženo velkého pokroku. Srovnám-li příležitosti, které z hlediska různých životních voleb mám já a které měla moje matka a moje babička, je vidět jasný pokrok, stále však zbývá hodně práce. Proto bude boj pokračovat každý den v roce, nikoli jen 8. března.
(Potlesk)
Lívia Járóka
Pane předsedo, dámy a pánové, dnes slavíme stý Mezinárodní den žen a připomínáme si demonstraci pracujících žen, které protestovaly za rovné mzdy v New Yorku v polovině 19. století. Cíl, který si stanovily před více než 150 lety v roce 1857 - zajistit stejnou odměnu za stejnou práci -, má svou platnost i dnes. V Evropské unii ženy vydělávají o 15 % méně než muži; v mé domovské zemi, v Maďarsku, tato hodnota činí 16,5 %, a ačkoli více než polovinu obyvatel světa tvoří ženy, dostávají pouze 10 % celosvětových příjmů.
Vedle odstranění rozdílů mezi muži a ženami ve mzdách stálé zbývá vyřešit otázku odpovídajícího posílení úlohy žen v rodině a prosazování zásady rovného zacházení. Nesmíme dovolit, aby děti v Evropě představovaly riziko chudoby a aby role ženy či matky znamenala nevýhodu. Ať se podíváme na iniciativy zahájené v rámci OSN nebo Evropské unie, na většině míst dosud nebyla zavedena skutečná rovnost mezi muži a ženami. Klademe malý důraz na situaci žen žijících blízko hranice chudoby, na otázku vícenásobné diskriminace a na boj proti domácímu násilí a násilí páchanému na ženách.
Britta Thomsen
Pane předsedo, dámy a pánové, dnes je tomu 100 let ode dne, kdy jsme poprvé oslavili Mezinárodní den žen. Před sto lety se mimo jiné bojovalo o hlasovací právo žen - o něco, co dnes považujeme za samozřejmé. Zbývá však ještě ujít dlouhou cestu k dosažení plné rovnosti a já bych chtěla zdůraznit význam zastoupení žen v rozhodovacích procesech na všech úrovních. Ženy se musí podílet na politice, ale musí se účastnit i světa podnikání. Musíme mít ženy i v bankách.
Nesmíme vylučovat polovinu obyvatelstva z účasti na přijímání důležitých hospodářských rozhodnutí. To není demokracie. Musíme využít celou svou základnu nadání. Jednoduše řečeno, jde i o naši konkurenceschopnost. Proto vítám iniciativu komisařky Redingové nazvanou Závazek Evropy - ženy ve vedoucích pozicích. Je velmi dobré, že EU bude znovu stát v čele, pokud jde o rovnost, ale potřebujeme závazné právní předpisy, mají-li být kvóty pro členky řídících orgánů něčím jiným než jen symbolickou politikou, a já doufám, že k tomu budete mít odvahu. Děkuji vám.
Silvana Koch-Mehrin
Pane předsedo, dámy a pánové, rovnost všech lidských bytostí je zakotvena v prvních dvou článcích Všeobecné deklarace lidských práv Organizace spojených národů. Ta říká: "Všichni lidé rodí se svobodní a sobě rovní v důstojnosti i právech. Jsou nadáni rozumem a svědomím a mají spolu jednat v duchu bratrství." Jak nádherná věta. Ale ani sto let po prvním Mezinárodním dni žen jsme toho ještě nedosáhli: stále neexistují žádné známky skutečné rovnosti mužů a žen.
Jistě, dosáhli jsme v Evropě mnohého. Dnes naší prvořadou starostí již není právní svoboda žen. Této svobody jsme do velké míry dosáhli. Chtěla bych vyjádřit svůj vděk feministům i feministkám za jejich práci v minulosti. Dnes je naším hlavním tématem svoboda jednání, aby muži vzali za svou otázku slučitelnosti pracovního a rodinného života a to, že ženy na vrcholných místech v podnikání či politice by se měly stát běžným jevem.
Je fantastické sledovat, jak my, ženy v Evropě, vnímáme osvobozenecká hnutí v Severní Africe. Zdá se nám, že hrají průkopnickou úlohu. Je mimořádně důležité, abychom neztratily ze zřetele svůj cíl: svobodu žít svůj život podle svých plánů. Tehdy se rovnost stane něčím pro nás samozřejmým a Mezinárodní den žen se změní ze dne, kdy si něco připomínáme, na den oslav svobody.
Rebecca Harms
Pane předsedo, dámy a pánové, naše nynější situace neznamená skutečný svátek, ale měla by nás povzbudit, abychom se znovu zavázali k provádění skutečné rovnosti. Toto 100. výročí by pro nás, ženy, mělo být příležitostí pohlédnout zpět a rekapitulovat.
Pro mě jsou výsledky následující: rovnost musí být zakotvena v ústavách a deklaracích lidských práv jako hlavní zásada. Potřebujeme však i právní a správní předpisy, aby se tyto zásady staly skutečností. Jsem přesvědčena, že to také vyžaduje používání kvót.
Podíváme-li se na evropské orgány, zjistíme, že ani na vrcholu podnikatelského světa není situace lepší. Ve vrcholných řídících pozicích nejsou téměř žádné ženy. Máme-li toho dosáhnout, paní Redingová, pane Barroso, potřebujeme skutečně přísné předpisy o kvótách. Přivítala bych vaše skutečně upřímné hodnocení nedostatku rovnosti pro ženy v evropských orgánech, protože pak byste si uvědomili důležitost těchto kvót.
(Potlesk)
Jsem přesvědčena, že je ostudné, že při přijímání manažerských rozhodnutí a plánování strategických politik není u stolu stále pro ženy žádné místo, jakkoli mohou být kvalifikované. Kvóta je nástroj, s jehož pomocí by toho bylo možné dosáhnout.
Paní Redingová, při dnešní příležitosti 100. Mezinárodního dne žen vás vyzýváme: vezměte si za skutečný závazek udělat vše, co je ve vašich silách, pro prosazení reálné kvóty pro ženy v řídicích pozicích - jak tomu nyní je v Norsku, Španělsku a Francii. Nechápu, proč se touto otázkou nezabýval pan Barroso ve svém projevu.
Marina Yannakoudakis
jménem skupiny ECR. - Pane předsedo, v minulém týdnu ve Spojeném království přednesl lord Davies vládě zprávu o tom, jak zvýšit účast žen v řídicích orgánech. Jeho zpráva obsahovala dobrovolné cíle pro podniky. Všichni musíme souhlasit s tím, že ve vedoucích funkcích potřebujeme více žen. To, na co nemohu přistoupit, je tvrzení, že k tomu potřebujeme kvóty. Jak moc je to povýšené? Téměř tolik jako dávat ženám v této místnosti při příchodu růži. Svou růži jsem dala muži.
Abych byla pozitivní, Spojené království činí skutečný pokrok při odstraňování mzdových rozdílů mezi ženami a muži. Poslední údaje ukazují, že rozdíl v odměnách mužů a žen v zaměstnání na plný úvazek se snížil na 10 %, což je nejnižší hodnota od počátku evidence tohoto údaje.
A konečně musím u příležitosti Mezinárodního dne žen vyjádřit úctu mateřství. Skutečná rovnost znamená mít právo volby a nebýt za taková rozhodnutí souzen. Ať jde o ředitelku ve vedení podniku, chiruržku v nemocnici, pečovatelku na částečný úvazek, automechaničku nebo ženu v domácnosti a matku, má žena právo na svou vlastní volbu.
(Potlesk)
Ilda Figueiredo
Pane předsedo, vítáme boj žen za svobodu, sociální pokrok a mír v době, kdy si již 100 let připomínáme Mezinárodní den žen. Během těchto 100 let vedly ženy velký boj a dosáhly mnohého, ale stále to nestačilo k odstranění existujících rozdílů, diskriminace, která přetrvává v přístupu k pracovním místům s právy, mzdové nerovnosti, která se odráží v důchodech, problémů s kariérním postupem a profesními úspěchy a překážek v přístupu na vedoucí pozice a místa s rozhodovací pravomocí v rámci hospodářské, sociální a politické činnosti; tento stav má tendenci se v dobách hospodářské a sociální krize ještě zhoršovat.
Ačkoli mateřství je sociální funkce nepostradatelná pro rozvoj společnosti, trvá diskriminace žen za to, že jsou matkami a pracují, což je v 21. století skandální. Chceme zde znovu potvrdit solidaritu naší skupiny s bojem žen. Nadále budeme požadovat ukončení nerovnosti a diskriminace, ukončení veškerého násilí na ženách a ukončení genderových stereotypů. To vyžaduje nejen skoncování s neoliberálními politikami, ale i vážnou snahu o alternativní politiky, které jádrem rozhodování a politiky EU učiní otázku lidských práv a rovnosti žen a mužů.
Mara Bizzotto
Pane předsedo, dámy a pánové, bylo dosaženo mnoha cílů, ale některé bitvy dosud ani nezačaly. Dnes je naléhavou otázkou problém žen jiných kultur žijících v Evropě a na celém světě v podmínkách, kdy musí bojovat za byť jen minimální míru důstojnosti a lidskosti.
Nemůžeme tento svátek slavit, aniž bychom zmínili problém žen v arabsko-muslimském světě, jinak budeme nadále ignorovat problém, který je dnes jejich, ale brzy se stane i naším. Nemůžeme přehlížet čísla o krizi, jež se v Evropě, v našich městech a ve školách, kde vyrůstají naše děti, každým rokem zvětšuje.
Po dlouhou dobu se zvyšuje počet případů násilí všech druhů, kterým trpí muslimské ženy ve svých vlastních rodinách. Proto již nějakou dobu žádám, a žádám o to znovu i dnes, aby Evropa zavedla cílené politiky proti šíření islámského radikalismu, proti manželstvím z donucení, právům cti, mrzačení ženských pohlavních orgánů a domácímu násilí.
My, Evropané a Evropanky, musíme bojovat za ty ženy, které žijí v Evropě a mimo ni, nemají žádný hlas a jsou utlačovány stvůrou islámského fundamentalismu.
Nicole Sinclaire
Pane předsedo, i já bych chtěla vyjádřit úctu všem ženám na celém světě a všem ženám za posledních více než 100 let, které bojovaly za rovnost. V roce 1893 Nový Zéland udělil ženám hlasovací právo. Mohu-li ocenit svou zemi, v roce 1970 jistá labouristická politička, Barbara Castleová, prosadila první zákon o stejné odměně v západním světě. Samozřejmě to bylo Spojené království, kde byla první předsedkyně vlády v Evropě.
Myslím si však, že Evropský parlament ztratil kontakt s realitou. Jsem proti diskriminaci jakéhokoli druhu, i té pozitivní, protože nevyhnutelně vytváří oběti. Ženy nepotřebují, aby je chránily kvóty, namísto toho potřebují, aby byly odstraněny překážky jejich pokroku. Členské státy by udělaly lépe, kdyby se soustředily na problémy, jako je potřeba lepší péče o děti.
Nedávno bylo vydáno rozhodnutí Soudního dvora o automobilovém pojištění, které bojkotuje tradiční, vyzkoušené a osvědčené metody posuzování rizik. I přes postoj EU k pozitivní diskriminaci ve prospěch žen je tento případ jasným příkladem politicky korektního euronesmyslu s bláznivým rozhodnutím, které ve skutečnosti činí ženám život těžší a nákladnější. Zdravý rozum je Evropské unii cizí.
Předseda
Rozprava je ukončena.
