Střednědobá finanční pomoc platebním bilancím členských států a sociální podmíněnost (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o otázce k ústnímu zodpovězení, kterou Komisi položili Tatjana Ždanoková a Jean Lambert jménem skupiny Verts/ALE, Alejandro Cercas jménem skupiny S&D a Marian Harkinová a Elizabeth Lynneová jménem skupiny ALDE, o střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států a sociální podmíněnosti - B7-0215/2009).
Tatjana Ždanoka
autorka. - Pane předsedající, pocházím z Lotyšska - země, která byla vážně zasažena finanční krizí. Lotyšsku hrozilo, že bez finanční pomoci zvenčí bude muset vyhlásit státní bankrot. Tuto pomoc jsme obdrželi od EU a MMF. Podmínkou pro její získání však bylo, aby lotyšská vláda omeila rozpočtové výdaje. Vláda tedy snížila o 10 % důchody a o 70 % důchody pracujících důchodců, snížila o 10 % rodičovské příspěvky a mateřské příspěvky pracujících rodičů a snížila rovněž nezdanitelné minimum pro daň z příjmu fyzických osob.
Jak si můžete všimnout, jednalo se tedy o rovný přístup. Snížení činilo 10 % bez ohledu na to, zda je výše důchodu 100 nebo 1000 EUR. Komise tato omezení, která byla provedena tak skandálním způsobem, uvítala a podepsala s Lotyšskem memorandum o porozumění. Bylo od samého počátku jasné, že takové plošné škrty zasáhnou nejzranitelnější vrstvy společnosti. Zapomněla snad Komise na to, že je Evropský rok boje proti chudobě?
Situace Lotyšska není v Unii ojedinělá. Půjčky od Společenství obdržely i Maďarsko a Rumunsko. I další země mohou být jednoho dne nuceny o takové půjčky zažádat. Musíme proto předejít tomu, aby se taková antisociální opatření stala modelem.
Pane komisaři, můžete sice namítat, že vy pouze poskytujete peníze a za sociální politiku jsou odpovědné vlády členských států, ale i orgány Evropské unie jsou ze zákona vázány sociálními právy. To znamená, že veškeré kroky těchto orgánů je třeba vnímat z hlediska sociálních práv. Jinak slova o vysoké úrovni sociální ochrany, která je úkolem EU, budou napříště vyvolávat jen ironický úsměv.
Elizabeth Lynne
autorka. - Pane předsedající, nejde o působení na členské státy v tom smyslu, na co přesně by své peníze měly nebo neměly vynakládat. Každá země má vlastní bezprostřední priority jako prostředek řešení svých finančních problémů.
Pokud ale členské státy dostávají pomoc v rámci tohoto poskytování pomoci od Evropské unie, měly by být vedeny k tomu, aby ji použily způsobem, který respektuje zásady Unie - jinak řečeno aby neignorovaly nutnost sociální ochrany a sociálního začlenění.
Občany po celé Evropské unii zasáhla tato finanční krize velmi silně, a je proto správné, že tento fond existuje. Miliony lidí přišly o práci. Mnoho těch, kdo se v těchto členských státech stali nezaměstnanými, jsou lidé nejzranitelnější a s nejmenší nadějí na rychlé nalezení zaměstnání. Proto je důležité, aby nebyly v těchto členských státech opomíjeny sociální záchranné sítě.
Ptali jsme se v naší otázce k ústnímu zodpovězení především na to, zda mají členské státy povinnost zahrnout do svých zpráv, které předkládají Komisi, i zhodnocení sociálního dopadu. Byla bych ráda, kdybyste nás informovali, zda tomu tak je.
Je důležité, abychom členským státům, které dostávají evropské finanční prostředky prostřednictvím střednědobé finanční pomoci, dali správný signál. Osobně si myslím, že musíme jasně říci, že před jakýmkoliv dalším schválením pomoci by Komise měla vzít v úvahu způsob, jakým se pomohlo nejzranitelnějším skupinám.
Vím, že jakmile jsou členské státy ve finančních obtížích, je často nesnadné i nadále realizovat své sociální závazky - a proto tato otázka k ústnímu zodpovězení. Je tedy důležité si připomenout, že tato finanční krize má i svůj lidský rozměr, a rovněž to, že je tento rozměr často představován těmi, kteří byli již před krizí vyloučeni na samý okraj společnosti.
Alejandro Cercas
autor. - (ES) Pane předsedající, pane komisaři, dříve než jsem tuto otázku položil, pečlivě jsem si přečetl předešlé otázky a stanoviska, která k těmto otázkám zaujal Parlament. Je jasným faktem, nikoliv názorem, že Parlament dne 24. dubna tohoto roku přijal legislativní usnesení, jehož cílem bylo pozměnit nařízení (ES) č. 332/2002, jímž se, podle článku 100 smlouvy, řídí tyto finanční nástroje.
Pane komisaři, v uvedeném usnesení Parlament tuto pomoc s cílem řešit specifické problémy veřejných financí těch členských států, které jsou finanční krizí nejvíce postiženy, podpořil, projevil svou plnou solidaritu především se státy, které nedávno přistoupily k EU, a zároveň, pane komisaři, Parlament jasně řekl, že pomoc by měla být podmíněná, a stanovil čtyři kritéria, která jsou cíli Společenství.
Jsou to tato kritéria: zaprvé musí existovat určitá kvalita veřejných výdajů, aby peníze nebyly promarněny; zadruhé musí být dodržovány systémy sociálního zabezpečení a udržitelného růstu; zatřetí nesmí tyto státy upustit od politiky plné zaměstnanosti a důstojné kvality; a začvrté je nutné bojovat proti změně klimatu. Je logické, že jestliže jsou to cíle dobré pro nás, měly by být dodržovány i v těchto zemích.
Uběhlo několik měsíců a my jsme obdrželi několik zpráv od nevládních organizací, odborů a občanů o jedné ze čtyř zemí, které v rámci pomoci veřejným financím obdržely významné částky: 6,5 miliardy, 3,1 miliardy, 2,2 miliardy a 5 miliard EUR. Dozvídáme se od nich údaje podobné těm, které před okamžikem citovala má kolegyně: škrty o 40 % v oblasti vzdělávání, škrty o 10 % v důchodovém systému, snížení nemocenské na polovinu atd.
Pane komisaři, v této situaci si Parlament přeje, aby naše mlčení alespoň nebylo interpretováno - jak se to děje - jako kdybychom to byli my, kdo tato opatření zavádí; alespoň bychom neměli být považováni za spoluviníky v této interpretaci, podle níž Evropa útočí na skupiny společnosti, které jsou nejvíce v nouzi. Pane komisaři, měli bychom se pokud možno vyhnout situacím, kdy za přizpůsobení zaplatí ti nejslabší.
Joaquín Almunia
Pane předsedající, dámy a pánové, problémy Lotyšska, Maďarska a Rumunska - tří zemí Evropské unie, které v současnosti čerpají půjčky v rámci pomoci platebním bilancím - nejsou problémy, jež by způsobil tento Parlament nebo Evropská komise či Evropská unie. Jsou to problémy, které vznikly v důsledku hospodářské krize, zhoršilo je však špatné řízení a nevhodné politiky politických lídrů v těchto zemích. Říkám to proto, že země ve stejném regionu Evropské unie, jako je Lotyšsko, ve stejném regionu Evropské unie, jako je Maďarsko, a ve stejném regionu Evropské unie, jako je Rumunsko, tyto problémy nemají a krizi zvládají lépe, s podporou z evropských rozpočtů prostřednictvím strukturálních fondů a Fondu soudržnosti, s ochranou vyplývající z jejich členství v Evropské unii a s vyhlídkou na členství v eurozóně, avšak bez nutnosti žádat o pomoc platebním bilancím.
Proč musely tyto tři země o pomoc požádat? Proč jsme jim museli půjčit peníze? Není to důsledkem pochybení Komise ani Parlamentu ani Evropské unie jako celku: je to důsledkem špatného řízení těchto zemí.
Jak jim pomáháme? Půjčujeme jim peníze. A nikdo nepůjčuje bez podmínek; nemáme svolení tohoto Parlamentu ani Rady poskytovat půjčky bez podmínek. Půjčujeme za určitých podmínek a klademe na tyto země některé požadavky, které jsou náročné, neboť jejich situace jsou mimořádně obtížné, říkáme jim však: nedělejte škrty, abyste dokázali spolufinancovat srukturální fond a Fond soudržnosti, nepřijímejte opatření, která jsou krokem zpět, nedělejte škrty, které poškodí ty nejslabší. Někdy dosáhneme úspěchu a někdy bohužel ne, neboť to není v našich rukou, ale v jejich.
Vaše obavy proto sdílím, a nejenže je s vámi sdílím, také je jménem vás všech předávám těmto vládám současně s tím, že jim jménem Evropské unie půjčujeme peníze: 3,1 miliardy EUR Lotyšsku a obrovské částky rovněž Rumunsku a Maďarsku.
Pamatujte však: nikdo nepůjčuje bez podmínek, a já nejsem oprávněn tak činit vaším jménem, jménem členských států. Nemůžeme, v dobrém ani špatném smyslu, přijímat rozhodnutí, která jsou odpovědností vlád a parlamentů těchto zemí.
Děláme však to, že vládám a parlamentům těchto zemí připomínáme v prvé řadě jejich odpovědnost za vyvedení jejich země z krize, kterou ostatní státy tolik netrpí; a za druhé, že některá opatření přijmout nelze, a my nejsme připraveni půjčovat peníze na to, aby byla přijata opatření, která jdou nad rámec toho, co je nezbytné pro přizpůsobení veřejných financí a vytvoření podmínek, aby tyto země byly schopné řešit své budoucí problémy bez nutnosti žádat Evropskou unii o půjčky.
Jean-Paul Gauzès
jménem skupiny PPE. - (FR) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, myslím, že pan komisař právě přímo odpověděl na položenou otázku.
Evropská unie neposkytuje finanční prostředky bez podmínek. Tyto podmínky byly zmíněny: kvalita veřejných výdajů, cíle udržitelného rozvoje, politika zaměstnanosti, změna klimatu a samozřejmě i nutnost co nejrychleji napravovat chyby předchozí správy, aby země, jimž pomáháme, mohly dosáhnout požadované úrovně.
Avšak v krizi, jako je ta, jíž právě procházíme, nesmí podmínky překročit únosnou míru. Musíme důvěřovat vládám členských států, které jsou příjemci evropské pomoci, že provedou nezbytná opatření a vyhnou se, jak řekl komisař, opatřením, která by mohla být krokem zpět nebo mít dokonce opačný účinek.
Sociální výdaje jsou samozřejmě důležité - je třeba je zachovat - avšak na druhé straně musíme rovněž důvěřovat členským státům v tom, že budou přijímat opatření, která jsou nezbytná k nápravě stavu, a nebudou se přitom muset utápět v podrobných kontrolách, které by stejně nepřinesly žádný užitek.
Hodnocení toho, jak členské státy využily evropskou pomoc, bude načase v okamžiku, kdy bude poskytována jakákoli další pomoc. A tehdy bychom měli mít možnost vyvodit závěry z opatření, jež byla nevhodná, a to zejména v sociální oblasti.
Pervenche Berès
jménem skupiny S&D. - (FR) Pane předsedající, pane komisaři, správně připomínáte, že jsme dne 24. dubna - jak uvedl můj kolega pan Cercas - schválili zvýšení pomoci platebním bilancím, a to za těchto dvou podmínek: zaprvé že pomoc bude doprovázena podmínkami, zejména v případě pomoci v sociální oblasti; a zadruhé, že vše bude transparentní, aby tato sněmovna měla jistotu ohledně dodržování podmínek, za nichž byly dohody s dotčenýni státy uzavřeny. Myslím si proto, že rozprava, kterou tu dnes vedeme, je oprávněná, užitečná a demokratická, a že jako taková povede k účinným opatřením.
Jsme v kritické situaci, co se týče Evropské unie, a můžeme jasně vidět, že krize narušuje samotné základy solidarity mezi členskými státy, a zejména solidarity vůči konkrétním členským státům. Situaci jen zhoršují zprávy z Rumunska, kde jsme ve velmi komplikovaném postavení kvůli politické nejistotě způsobené především důsledky této krize.
Nechci však, abychom opakovali chyby z minulosti, především chyby MMF, který před zhruba deseti lety používal postupy, jež situaci jednoznačně zhoršovaly. Kromě toho naprosto nesouhlasím s kolegou panem Gauzèsem, který doporučuje neprovádět podrobné kontroly a s prověřováním kvality vynakládání pomoci vyčkává na další žádost. Ne! Podmínky je možné stanovovat jen v okamžiku přislíbení pomoci, a mám pocit, že Evropa, na to, aby nyní zavírala oči, zaplatila již příliš vysokou daň, když v řadě oblastí pomoci podmíněnost nekontrolovala.
Nemůžeme dnes dovolit, aby politiky přizpůsobení museli zaplatit ti nejzranitelnější v Evropské unii. Nemyslím si, že by tu někdo obviňoval Komisi z nevhodného řízení politiky vůči Lotyšsku. Pane komisaři, nikdo v tomto Parlamentu vám nedal najevo, že bychom tak chtěli činit.
Nemůžeme však dovolit, aby ti nejzranitelnější platili za rozpočtové závazky Evropské unie a za naši solidaritu s Lotyšskem, protože si nemyslíme, že je nejlepší obnovovat solidaritu a rovnováhu lotyšského hospodářství tímto způsobem.
Marian Harkin
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedající, sociální ochrana a proces sociálního začlenění ze strany EU jsou klíčové, aby byl dosažen strategický cíl Evropské unie udržitelného rozvoje, více pracovních míst a lepších pracovních míst a větší sociální soudržnosti.
V době hospodářské krize hrozí ve zvýšené míře chudoba a sociální vyloučení mnoha občanům, zejména však těm, kteří jsou na okraji společnosti, jsou nezaměstnaní a těm, kteří jsou závislí na různých záchranných sítích společnosti, jež v jednotlivých členských státech fungují.
Komise se v této otázce ptáme, zda usiluje o zahrnutí sociální ochrany a procesu začlenění do poskytování střednědobé finanční pomoci platební bilanci členských států podle nařízení Rady (ES) č. 332/2002.
Vždy mne znepokojí, je-li příjemcům pomoci uloženo příliš mnoho podmínek a byrokracie - a to se vztahuje na všechny úrovně, od členských států až po malé a střední podniky a jednotlivce. Pokud by však takové podmínky měly pomoci k realizaci hlavní zásady EU, jakou sociální začlenění bezesporu je, pak je to opravdu důležité. Nemůžeme usilovat o sociální začlenění a produkovat stohy dokumentů, v nichž bude popsáno, jak toho dosáhnout, pokud zároveň nedokážeme zajistit, aby byl tento proces začleněn do našich iniciativ.
Pan komisař říká, že jsme tyto půjčky zatížili přísnými podmínkami, nejsem si však zcela jistá, jaké to podmínky jsou a zda skutečně obsahují sociální podmíněnost.
Bez ohledu na podmínky, za jakých jsou finanční prostředky EU vypláceny, nemůžeme jednoduše mávnout rukou a doufat, že to dobře dopadne. Byli jsme požádáni, abychom členským státům důvěřovali. Důvěřovat členským státům je dobré, jenže důvěru je vždy třeba si zasloužit, a jsou-li zde obavy, musíme se jimi dle mého názoru zabývat.
Patrick Le Hyaric
Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, většina ekonomů nyní říká, že krize je z velké části způsobena přesunem bohatství vytvořeného prací do kapitálu, do zisků. Navíc obecně panuje shoda na tom, že v zemích, které si zachovaly své systémy sociálního zabezpečení a své veřejné služby, byl dopad krize na občany poměrně menší.
Problém, který tu dnes řešíme, je však povaha podmínek, jimiž jste zatížili poskytování evropské pomoci či pomoci Mezinárodního měnového fondu. Tuto pomoc již nemůžeme dále podmiňovat uplatňováním plánů strukturálních změn snižujících sociální výdaje, výdaje na odbornou přípravu a privatizujících veřejné sektory, včetně sociálních služeb obecného zájmu. Právě to v současné době přestalo být účinné, a je třeba to uznat. A všechny změny tímto směrem jen zhorší krizi, nezaměstnanost a chudobu.
Podle mého názoru tedy musíme změnit kritéria této podmíněnosti a rozhodnout, že evropské veřejné finanční prostředky lze podmiňovat, lze je kombinovat s novým systémem přivlastňování a budou poskytovány v souladu s novými kritérii dosahujícími a podporujícími nové rozdělení bohatství tak, aby došlo k navýšení platů, důchodů a minimálních sociálních požadavků a k zachování vysoké míry sociální ochrany, záruky pracovních míst pro všechny. Sociální pokrok jde ruku v ruce s hospodářskou účinností, a nikoli naopak.
Arturs Krišjânis Kariňš
(LV) Pane předsedající, pane komisaři, Evropská komise prokázala jasné a vstřícné pochopení pro ty členské státy, které se v důsledku krize ocitly ve finančních obtížích. Stabilní silné systémy sociální podpory nelze udržet, pokud nebudou členské státy mít silná hospodářství. Mí kolegové navrhují omezit podmínky pro nabídku finanční podpory, podle mne je to však v zásadě nežádoucí. Namísto toho bychom se měli vážně zabývat možností rozšiřování podmínek, za kterých lze finanční pomoc obdržet, a umožnit tak její využití nejen na podporu státních rozpočtů a finančních systémů, ale i pro rozvoj hospodářství.
Investice do hospodářství jsou nezbytné, abychom zajistili dlouhodobě stabilní systém sociální podpory. Použití zdrojů finanční pomoci tímto způsobem by bylo tím nejlepším způsobem, jak členským státům, které se dostaly do finančních obtíží, co nejrychleji poskytnout pomoc. Cesta států ven z krize a jejich další stabilizace jsou úzce spjaty s politikou Evropské unie vůči k těmto státům. Pouze harmonizovaná a účinná opatření v celoevropském měřítku přinesou výsledky. Finanční pomoc není a nemůže být jediným způsobem, jak se členské státy mohou navzájem podporovat. Je třeba nalézt komplexní řešení, které podpoří hospodářský rozvoj všech členských států Evropské unie.
Kinga Göncz
(HU) Země, o nichž v souvislosti s tímto tématem hovoříme, jsou nové členské státy Evropské unie, které se musí v důsledku změny režimu postarat o ty, kteří utrpěli změnou režimu, musí zvýšit svou konkurenceschopnost na otevřeném trhu po hospodářské restrukturalizaci a vytvořit a budovat hospodářství s vyváženou strukturou. Lidé v těchto zemích mají nejmenší rezervy. To znamená, že je pro ně obtížné splácet půjčky na bydlení vzhledem k vysoké míře zadlužení založeného na měně. Nezaměstnanost se zvyšuje v důsledku jednostranně se vyvíjejících hospodářských problémům a sociální výdaje klesají.
Setkáváme se s nestabilitou, zejména politickou, která vzniká v důsledku společenského napětí. V řadě zemí dochází k nárůstu podpory extremistických názorů a ke slovu se dostává populismus. Myslím si, že musíme při hodnocení situace zohlednit všechny tyto faktory a na základě toho rozhodnout, jaká další opatření je třeba přijmout v souvislosti s evropskou solidaritou a jaká jsou na ní založena.
Jürgen Klute
(DE) Pane předsedající, téma, o němž dnes hovoříme, již bylo na pořadu jednání Evropského parlamentu mnohokrát. Je obecně známo, že se Komise při poskytování pomoci řídí podmínkami Mezinárodního měnového fondu. To bylo již několikrát řečeno.
Evropský parlament se v souvislosti s tím opakovaně obracel na Komisi. V listopadu 2008 Evropský parlament Komisi vyzval, aby předložila analýzu dopadů chování bank, které v té době převedly svůj majetek ze členských států, které přistoupily k EU teprve nedávno. Dne 24. dubna tohoto roku Evropský parlament tuto svou žádost opakoval. Požádal rovněž o to, aby byl přibrán k urychlení prohlášení o záměru mezi Komisí a členskými státy, které jsou příjemci pomoci, v nichž se podrobně stanoví podmínky poskytnutí pomoci. Pokud vím, na tyto požadavky nebyla dodnes poskytnuta odpověď.
Můj první dotaz tedy zní: je správné, že tyto otázky nebyly dosud zodpovězeny? Moje druhá otázka pak je: proč nebyly tyto otázky dosud zodpovězeny? A moje třetí otázka pak zní: kdy můžeme na tyto otázky očekávat odpověď?
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Jsem zástupce Rumunska, země, která obdržela od Evropské komise pomoc pro svou platební bilanci, a rád bych Evropské komisi poděkoval za rychlou reakci při poskytování této pomoci, bez níž by hospodářské a sociální problémy Rumunska byly mnohem horší.
Země, které obdržely finanční pomoc, mají dozajista řadu sociálních problémů a můžeme diskutovat o tom, jaký druh sociální podmíněnosti by mohl být součástí smluv o finanční pomoci. Pokud představíme problém tímto způsobem, musíme mít na paměti, že zde existují systémy pojištění a sociálního zabezpečení, které přispěly v těchto zemích k nerovnováze vyžadující finanční pomoc platební bilanci. Proto hovoříme-li o sociální podmíněnosti, musíme rovněž hovořit o reformách, které je nutné v těchto sociálních odvětvích provést, především co se týče důchodového systému, abychom mohli dosáhnout střednědobé a dlouhodobé finanční udržitelnosti, která pomůže k radikálnímu řešení problémů těchto zemí.
Proinsias De Rossa
Pane předsedající, Mezinárodní organizace práce nedávno - v červnu při představení globálního paktu o pracovních místech - uvedla, že svět by měl po krizi vypadat jinak.
Obávám se, že se to nyní neděje. Na konci krize bychom měli mít udržitelnější hospodářství s důstojnými pracovními místy, kvalitními veřejnými službami a přiměřenou globalizací a postupovat směrem k realizaci rozvojových cílů tisíciletí. K tomu však nesměřujeme. Naopak směřujeme k omezování výdajů bankami a finančníky v Evropě i po celém světě, kteří jednoduše usilují o zachování svých výsad.
V době, kdy Komise sankcioniuje napumpování miliard eur do rezerv irských bank, naše irská vláda plánuje v tom samém okamžiku zničit místní rozvoj, zničit regionální rozvojové programy, které jsou podporovány Evropskou unií. Chystají se zničit náš vzdělávací systém.
Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek dnes představila zprávu nazvanou Restrukturalizace v době recese. Dovolte mi z ní citovat dva řádky: "Ideálně by bylo vhodné zajistit, aby opatření k řešení bezprostředních problémů způsobených recesí byla v souladu s dlouhodobými cíli." Komise by samozřejmě měla trvat na tom, aby se o to všechny členské státy alespoň snažily.
Czesław Adam Siekierski
(PL) V době hospodářské krize, kdy všichni pociťujeme její bolestivé dopady, se řada zemí rozhodla požádat různé finanční instituce o pomoc. Je však třeba si položit otázku, jaká část z těchto nezanedbatelných částek se dostala těm, kdo byli krizí nejvíce postiženi, a těm, kteří v této obtížné situaci pomoc nejvíce potřebují.
Tisíce lidí v Evropě ztrácí ze dne na den zdroj obživy pro sebe i svou rodinu. Zohlednily vlády členských států při žádosti o finanční pomoc nějakým způsobem tento sociální aspekt? Podíváme-li se na zhoršující se podmínky, v nichž musí mnoho lidí žít, a zvyšující se nezaměstnanost v řadě evropských zemí, lze o tom pochybovat. Proto bych rád apeloval na to, abychom nebyli nevšímaví k potřebám obyčejných lidí, kteří jsou, jako obvykle, nejvíce postiženi negativními dopady chyb vlády.
Ilda Figueiredo
(PT) V krizových situacích nabývá na důležitosti uplatnění zásady hospodářské a sociální soudržnosti. Vyžaduje to nejen výrazné navýšení rozpočtu Společenství, ale i spravedlivé sdílení rizik, a rovněž další politiky, které upřednostňují ochranu a sociální začlenění, vytváření pracovních míst s právy pro všechny a přístup ke všeobecným kvalitním veřejným službám, aby tak byla všem občanům zaručena základní práva.
Finanční prostředky Společenství a veškerá obdobná navrhovaná hospodářská a finanční opatření by proto měla být spojena s hodnocením sociálního dopadu, aby nedocházelo k prohlubování nerovnosti a chudoby. Pane komisaři, věříme, že po této rozpravě vzniknou iniciativy Evropské komise, které budou mít tento cíl.
Seán Kelly
Pane předsedající, je zajímavé - a svým způsobem poněkud deprimující - poslouchat diskusi a dnešní rozpravu zde, zejména když Evropská unie jedná v dobré víře a snaží se pomoci zemím v tíživé situaci.
Naše země, Irsko, pomoci do jisté míry rovněž využila, a příkladem toho jsou zejména připravované fondy na přizpůsobení se globalizaci. Zároveň se podivujeme, jak je možné, že tyto země získají peníze za podmínek, které jsou označovány za přísné, a přitom je špatně spravují. Člověk by si myslel, že součástí těchto přísných podmínek je zajistit, aby nedocházelo k nesprávnému úřednímu postupu, a jestliže k němu dojde, tak aby následovala náprava.
Může Komise zajistit, aby bylo možné tyto finanční prostředky omezit nebo odejmout či aby bylo možné udělit pokuty a jiné sankce? Je totiž nepřijatelné, aby bylo něco poskytnuto s důvěrou, která není opětována, jak řekla moje kolegyně Harkinová.
Druhá a poslední poznámka - nikdy se nedostaneme do situace, o níž hovořil Proinsias De Rossa, tedy že by společnost po krizi měla být lepší než nyní.
Joaquín Almunia
Pane předsedající, na úvod bych rád řekl, že plně souhlasím s podmínkami, které Evropský parlament schválil; Komise postupuje takto: když půjčuje peníze například třem členským státům, které využily pomoci platebním bilancím, využije Komise peněz půjčených na trhu a půjčuje je za zcela totožných podmínek - tyto podmínky jsou přitom pro tyto země mnohem výhodnější, než kdyby si chtěly půjčit přímo na trhu - a stanovuje jim některé podmínky, aby zajistila, že nám peníze vrátí, zohledňujeme však čtyři podmínky, které jste uvedli a které Parlament schválil. Plně s nimi souhlasíme.
Při využití pomoci platebním bilancím však nemůžeme klást na stejnou úroveň - a mně se z toho, co jsem slyšel, zdá, že jste se o to v některých projevech snažili - využití rozpočtových zdrojů (strukturální fondy, Fond soudržnosti, programy jiného typu, pomoc) s půjčkami na vyřešení finančních problémů některé země.
Problém Lotyšska, srovnatelný s problémem Maďarska a Rumunska, je v tom, že bylo nutné přistoupit k této pomoci platebním bilancím, protože se tyto země nemohly se žádostí o půjčku na financování svých finančních požadavků obrátit na trhy. To je ten problém. Nehovoříme zde o programu na specifickou činnost či o některých specifických programech, hovoříme o konkrétních zemích, které mají finanční obtíže. Zčásti je to samozřejmě důsledek krize, ale kvůli špatnému hospodaření v minulosti je situace mnohem horší než v jiných zemích, které mají objektivně srovnatelné podmínky.
Neobviňujte prosím Komisi, ani Evropský parlament, ani Radu ministrů ze špatného hospodaření vlád některých členských států. To není naše odpovědnost - naší odpovědností je pokusit se finanční problém vyřešit. Tento finanční problém je zčásti problémem platební bilance související se zadlužeností soukromého sektoru, který musí refinancovat půjčky či splácet dluhy a není schopen vlastního financování, aby mohl tyto transakce uskutečňovat, a zčásti je to někdy potřeba veřejného sektoru.
Pokud se jedná o potřebu veřejného sektoru financovat veřejný dluh, je zde větší prostor pro vymezení zvláštních podmínek, a my tak činíme, to mi věřte. Předevčírem jsem se zde v Bruselu snažil přesvědčit zástupce lotyšské vlády, aby opatření, která mají být zahrnuta do rozpočtu na rok 2010, byla více progresivní. Nežádejte však prosím Komisi, aby zemi nutila k přijetí daňové reformy, kterou daná země přijmout nechce, ať už z jakýchkoli důvodů, a vy to víte stejně jako já. Takovou pravomoc nemáme.
Jakou jinou možnost tedy jako zástupci evropských občanů máme? Dopustit, aby tu zemi postihl státní bankrot? Rezignovat na její vnější závazky, bez ohledu na to, zda se jedná o veřejné či soukromé dluhy? Kvůli těmto finančním problémům donutit zemi, aby devalvovala svou měnu o 25 nebo 30 %, a tím ochudila rodiny, podniky i veřejný sektor, mají-li dluhy v zahraniční měně? Jsem si jist, že to nechcete, a ani já to nechci. To jsou tedy okolnosti, za kterých pracujeme.
Souhlasím se všemi vašimi příspěvky: pana De Rossy, pana Cercase, paní Berèsové, vás všech, samozřejmě s nimi souhlasím. Situace v zemích, jako je Lotyšsko či Rumunsko, je však v této chvíli mnohem složitější. Zkuste si prosím představit, že máte jednat jménem vás všech a rozhodnout, zda poskytnout půjčku zemi, která si nemůže půjčit na trhu jako většina členských států nebo nejprůmyslovější země. Taková je situace. To se snažíme vyřešit a zároveň splnit čtyři vámi stanovené podmínky, s nimiž souhlasím.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (Článek 149)
José Manuel Fernandes  
Světová finanční krize má silný celosvětový dopad na pohyb lidí po celém světě. V souvislosti s tím je potřeba větší politické a sociální integrace a také silnější a jednotnější Evropa. Evropská unie musí v rámci svého území zaručit ochranu všech základních práv, jinak nemůže kázat o politice, kterou sama neuplatňuje. Jsem proto zastáncem nového pojetí solidarity v Evropské unii, které zaručuje každému evropskému občanu minimální sociální práva. Jsou například potřeba minimální standardy v oblasti zdravotnictví, vzdělávání a státních důchodů a příspěvků, které by měly být zaručeny na evropské úrovni. Domnívám se, že je velmi důležité tyto minimální standardy stanovit, neboť podporují jednotnost pracovních podmínek, která má regulační účinek na pohyb podniků a pracovní síly. Je jasné, že finanční pomoc EU na jedné straně nemůže být podmíněna politikami, které jsou ve výlučné pravomoci členských států, ani na straně druhé nemůže tytéž politiky podřizovat podmínkám. To však neznamená, že není nutná lepší politická a sociální koordinace. Naopak, tato integrace je nezbytně důležitá.
Silvia-Adriana Ţicău  
písemně. - (RO) Kvůli fiinanční krizi musely některé členské státy požádat o pomoc EU (nařízení Rady č. 332/2002(1) ze dne 18. února 2002) a mezinárodní společenství (Mezinárodní měnový fond). Tato pomoc musí být zaměřená tak, aby bylo zajištěno, že budou existovat vhodné podmínky pro poskytování sociální ochrany a začlenění, ale i pro provedení rámce směřujícího k hospodářskému rozvoji a vytváření nových pracovních míst. V období od března 2008 do května 2009 dosahovala nezaměstnanost v EU-27 8,9 %, přičemž počet nezaměstnaných se za tu dobu zvýšil z 5,4 na 21,5 milionu osob. Ztráta zaměstnání je pro evropské občany největší obavou. Evropská unie a její členské státu musí být schopny zachovat stávající pracovní místa a vytvářet nová. Toho lze dosáhnout pomocí účinných investic do zemědělství, vzdělávání a zdravotnictví, stejně jako do dopravní a energetické infrastruktury. Každý Evropan, který přišel o místo, znamená evropskou rodinu s nižším příjmem, a v důsledku toho s poklesem životní úrovně. Každé nové pracovní místo znamená jednu rodinu s důstojným bydlením a kvalitním vzděláním pro mladou generaci. Úspěch evropského modelu se měří kvalitou života 500 milionů evropských občanů.
