Respektování vnitrostátních mechanismů stanovování mezd a důchodů (rozprava) 
Předsedající
Prvním bodem je stanovisko Komise o respektování vnitrostátních mechanismů stanovování mezd a důchodů.
Johannes Hahn
člen Komise. - Pane předsedající, rád bych váženým poslancům poděkoval za tuto příležitost rozptýlit některá obecně rozšířená nedorozumění ohledně irského programu.
Otázka, kterou položila skupina S&D a která vedla k tomuto stanovisku, se týká obavy vážených poslanců, že některé podmínky hospodářské politiky tak, jak je stanoví Memorandum o porozumění o poskytnutí finanční pomoci Irsku, jsou v právním rozporu s čl. 153 odst. 5 Smlouvy. Tento odstavec vylučuje přijetí opatření v oblasti odměňování podle článku 153, tedy v oblasti sociální politiky. Program finanční pomoci Irsku ale není programem sociální politiky a není přijat podle článku 153. Jedná se o program finanční pomoci, jenž byl ustanoven společně s irskou vládou, aby obnovil vnitrostátní i zahraniční důvěru a odstranil škodlivou zpětnou vazbu mezi fiskální a finanční krizí. Proto je založen na čl. 122 odst. 2 Smlouvy o ES, který finanční pomoc Unie umožňuje, pokud je členský stát vážně ohrožen závažnými problémy v důsledku mimořádných událostí, jež nemůže ovlivnit.
Úlohou tohoto memoranda je konkretizovat podmínky hospodářské politiky, které slouží jako měřítko pro hodnocení výkonnosti irské politiky v průběhu programu finanční pomoci. Členský stát má za tyto podmínky hospodářské politiky a jejich realizaci plnou zodpovědnost. Tyto podmínky jsou závazky členského státu, které provádí stát sám. Nejedná se o opatření EU v příslušných oblastech. Samozřejmě mnoho z podmínek, jako je například snížení minimální mzdy, bylo již zahrnuto do národního plánu obnovy irské vlády, jenž byl zveřejněn dne 24. listopadu 2010, tedy před zahájením programu.
Cílem podmínek týkajících se politiky trhu práce je vytvořit pracovní místa a vyhnout se dlouhodobé nezaměstnanosti mezi nejvíce ohroženými skupinami v Irsku. Snížení minimální mzdy je součástí tohoto širšího souboru opatření a je třeba, aby k ní došlo spolu s aktivizační politikou a s úsilím o modernizaci systému sociálních dávek. Při hodnocení snížení jedné z nejvyšších minimálních mezd v Evropské unii - jedná se například o druhou nejvyšší v eurozóně - byť v ekonomice došlo k významné úpravě mezd, kdy u minimální mzdy, stejně jako u mezd v Irsku obecně, došlo k poklesu o 3 % v reálném vyjádření v roce 2008, pak následoval růst o 0,3 % v roce 2009, je třeba poznamenat, že většina změn na trhu práce se odehrála ve formě ztráty pracovních míst. Ve skutečnosti snížení minimální mzdy jen obnovilo status quo před 1. lednem 2007, tedy před krizí.
Další podmínkou, která byla v otázce uvedená, je nezávislé přezkoumání odvětvových kolektivních smluv. Motivací přezkumu je diskuse o spravedlivosti a účinnosti pracovních podmínek pro zaměstnance i zaměstnavatele ve všech sektorech. Chtěl bych poukázat na skutečnost, že Irsko má dlouholetou tradici trojstranných konzultací o hospodářské a sociální politice a následné pakty mezi vládou a sociálními partnery jsou od 80. let obecně uznávány za hlavní faktory úspěchu irského hospodářství.
Přezkum je pro sociální partnery příležitostí, aby vyjádřili své názory a pomáhali tvořit politiku, a jeho vyhlášení bylo jako takové uvítáno. Jsem zcela přesvědčen, že přezkum bude irskou vládou proveden způsobem, který uznává význam sociálního dialogu, zahrnuje všechny sociální partnery a je v souladu s právem Společenství.
A konečně, podmínky v memorandu o porozumění s ohledem na strukturální reformy nejsou jen o trhu práce. Obsahují také důležitá opatření k otevření produktových trhů, jako jsou příliš regulovaná odvětví a profese. Tyto reformy by mohly mít zásadní vliv na zákaznické ceny a produktivitu, které podpoří kupní sílu domácností.
Gay Mitchell
jménem skupiny PPE. - Pane předsedající, také bych rád panu komisaři poděkoval. Včera byla v Irsku zvolena nová vláda obnovy. V tomto Parlamentu jsou součástí skupin PPE a S&D strana Fine Gael a Strana práce. Jednou z otázek, která je vysoko na pořadu jednání nového programu vlády, bude projednání prvků programu pomoci Irska ze strany EU/MMF.
V současné době se mnoho Irů obává, že podmínky, které byly stanoveny tehdejší vládou v programu pomoci EU/MMF, jsou příliš přísné a kladou obrovské břemeno na běžné občany, kteří museli nést hlavní břemeno za chyby bank - jak irských, tak evropských - a vlády. Měli bychom si uvědomit, že nová vláda odsouhlasila zvrátit snížení minimální mzdy. Víme však, že k zotavení nemůže dojít bezbolestně. Irsko se dostalo do podobné situace v 80. letech. Mnoho z obtížných podmínek, které jsou stanoveny v programu EU/MMF, jsou nezbytné, chceme-li obnovit zdravé veřejné finance. Musíme prořezat strom, aby bylo možné růst.
Vítám, že Komise podpořila snížení úrokových sazeb, jak uvedl komisař Rehn. Mělo by k tomu dojít co nejdříve, a vyzývám Komisi, aby se na to skutečně co nejdříve zaměřila. Komisař zdůraznil, že jsou všechna opatření zvažována z hlediska jejich dlouhodobého vlivu na růst, konkurenceschopnost a udržitelnost veřejných financí. To přijímám; nemůžeme najednou nést celé břemeno, jak jsme o to byli původně požádáni. Irové v této záležitosti svou odpovědnost přijali, vlastně na sebe převzali i odpovědnost druhých, protože jsme jinou možnost nedostali. To, co udělali, je nejen pro Irsko, ale i pro Evropu a zejména pak pro eurozónu. Nepotřebujeme stéblo, abychom zlomili velbloudu vaz. Dejte prosím Irům nástroje; práci odvedeme sami, ale prosím, neočekávejte, že budou Irové nést břemeno, které neunesou. Žádám tedy pana komisaře, aby měl v nadcházejících dnech a týdnech tyto připomínky na paměti.
Stephen Hughes
jménem skupiny S&D. - Pane předsedající, toto memorandum požaduje snížení minimální mzdy v Irsku o 1 euro na hodinu, a jak jsme slyšeli, i přezkum systému kolektivních smluv upravujících odměňování, které chrání nízkopříjmové skupiny.
Nevěřím, že lze takovéto vměšování ospravedlnit. Smlouva vyžaduje, aby Komise sociální dialog podporovala, nikoliv podkopávala. Článek 152 vyžaduje respektování autonomie sociálních partnerů, nikoliv vměšování, a článek 153 z dané sféry EU výslovně vylučuje. Komise si v tomto ohledu nemůže hierarchii článků vybírat.
Memorandum dále trvá na škrtech v sociálním zabezpečení, na zmenšení klíčových veřejných služeb a na snižování zaměstnanosti ve veřejném sektoru a penzí ve veřejném sektoru. Jak mohou být tyto požadavky ospravedlněny ve vztahu ke Smlouvě, která vyžaduje, aby Unie usilovala o odstranění nerovností, o podporu vysoké úrovně zaměstnanosti, o záruky přiměřené sociální ochrany, o boj proti sociálnímu vyloučení? Jedinou upřímnou odpovědí je, že se tyto věci v důsledku roční analýzy růstu staly obecným pravidlem. Lidé odmítnou obraz Evropy, která je založena pouze na odříkání. Nebudou tolerovat dalekosáhlé dopady na sociální politiku s nižšími mzdami, menší ochranou zaměstnanosti, slabými sociálními standardy, omezenou veřejnou službou a zavedením vyššího věku pro odchod do důchodu. Pokud chceme, aby se i nadále rozšiřovaly řady těch, kdo jsou proti Evropě, pak ať v tom Komise pokračuje. Pokud ne, přestaňte prosím ihned s tímto nesmyslem.
Marian Harkin
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedající, Komise nám říká, že bylo memorandum o porozumění vypracováno na základě čl. 122 odst. 2. Chtěla bych se zeptat pana komisaře, co se stane, když je jeden článek Smlouvy v přímém rozporu s ostatními články ve Smlouvě; podobně jako se zeptal Stephen Hughes, jak o hierarchii rozhodujeme? Je v rozporu s článkem 153.
Je také v rozporu s článkem 9, sociální doložkou, kterou jsem v této sněmovně mnohokrát citovala, když jsem hovořila o irském úsporném balíčku, kde se říká, že při vymezování a provádění všech svých politik a činností má Unie brát v úvahu požadavky spojené s podporou vysoké míry zaměstnanosti a boj proti sociálnímu vyloučení, atd. A co článek 28 v Listině základních práv, podle kterého mají pracovníci právo vyjednávat a uzavírat kolektivní smlouvy a v případě střetu zájmů přijímat kolektivní opatření na obranu svých zájmů, včetně stávky? Mnoho irských pracovníků si uvědomí, že jsou právě v takové situaci. Jak si poradíme s rozporem mezi jednotlivými články Smlouvy?
Další otázka na vás, pane komisaři: tvrdíte, že memorandum o porozumění bylo plně v odpovědnosti irské vlády a že se Komise podřídila nebo že souhlasila?
Konečně, předpokládejme, že máte pravomoc toto vše učinit - a říkáte nám, že máte; proč tedy nebylo vyvinuto úsilí o snížení nebo odstranění bankovních bonusů? Proč nebylo vyvinuto úsilí o to, aby ti na vrcholu platové stupnice zaplatili svůj podíl? Proč bylo sebráno 1 euro z minimální mzdy? Naprosto souhlasím s tím, co řekl Stephen Hughes: podněcuje to protievropské nálady. Občané vidí, co se děje. Vidí, jak Komise v celém procesu funguje a co vidí je, že ti, kdo jsou na minimální mzdě, ti, kteří fungují v rámci kolektivních smluv, jsou úspornými plány nejvíce zasaženi.
A konečně hlavní otázka, pane komisaři: kdo rozhoduje? Je to Soudní dvůr? Kdo rozhoduje, když jsou články Smlouvy v rozporu nebo když Komise jedná takovým způsobem, že tento rozpor mezi články způsobuje?
Marije Cornelissen
jménem skupiny Verts/ALE. - Pane předsedající, chápu naléhání Komise při řešení ekonomické krize a vysoké úrovně dluhů, které ohrožují stabilitu eura. Chápu, že zemím, které mají využívat Evropský mechanismus finanční stability, jsou kladeny podmínky. Zdá se mi ale, že je Komise velmi selektivní v opatřeních a v podmínkách, které v této krizi považuje za přípustné.
Na jedné straně se zdá, že téměř jakékoliv opatření je legální, když jde o fiskální konsolidaci prostřednictvím snižování výdajů. Jakmile Irsko využilo záchranného balíčku, minimální mzdy a úrovně důchodů byly první proměnné, které mají být upraveny, a to navzdory skutečnosti, že tyto záležitosti nejsou výslovně v kompetencích EU. Na druhou stranu se Komise skrývá za nedostatek pravomocí EU a ponechává mimořádně nízké zdanění irských právnických osob, zatímco by jeho zvýšení mohlo v Irsku také významně zlepšit veřejné příjmy. Snižování výdajů nakonec není jediným způsobem, jak dosáhnout vyrovnaného rozpočtu.
Chápu, že tato krize vyžaduje mimořádná opatření, ale proč Komise tolik spěchá s úpravou minimálních mezd, která se dotýká těch, kdo vydělávají nejméně, zatímco musíme čekat na opatření, která přimějí platit bankovní a finanční sektor? Mám silný pocit, že si Komise vykládá pravomoci EU velmi jednostranně a odvažuji si říci i pravicově. Tento neomalený přístup podněcuje euroskepticismus. Zdá se, že EU působí pevně v oblasti zaměstnanosti a sociální politiky jen v dobách krize, a to tak, že zavádí škrty do sociálních výdajů a mezd.
EU může opět získat důvěru, pouze pokud Komise ukáže stejnou rozhodnost při určování řádných minimálních sociálních standardů a sociálních záruk za obrovské škrty, které na lidi dopadly. Ano, chceme řádnou správu ekonomických záležitostí, ale chceme, aby tato správa vyvažovala jak fiskální udržitelnost, tak sociální jistoty. Pokud ne, ti zranitelní zaplatí za nepořádek, za který nenesou odpovědnost.
Thomas Händel
Pane předsedající, dámy a pánové, záchranné balíčky byly zamýšleny na ochranu členských států EU před insolvencí. Udolávají ale občany tvrdými úspornými programy a umožňují pachatelům vyjít bez trestu. Navíc nyní Komise zasahuje do národní mzdové politiky.
Pane Hahne, je docela absurdní a vhání mi slzy do očí, když slyším oficiální důvody jako ty vaše, že se vůbec nemá jednat o socio-politické opatření. Takové stanovisko je naprosto nepřijatelné. Mzdová politika vůbec není záležitostí EU. Tato politika ze strany Komise je zcela v rozporu s myšlenkou Evropské unie. EU nikdy neměla být o konkurenci v oblasti mezd a sociálního dumpingu. Politika Komise hovoří o nepružnosti mezd, která má být zmenšena. Uvádí, že mzdy by měly odrážet tržní podmínky. Je to jako když slepec popisuje slona. Lidé, kteří píší takové věci, systémům kolektivních smluv naprosto nerozumí. Zasahují do svobodného kolektivního vyjednávání a snižují tolik diskutovanou autonomii sociálních partnerů a sociálního dialogu až do absurdity.
Rád bych, aby bylo zřejmé, že tento Parlament je vyzván, aby zajistil, že bude zachována autonomní politika kolektivních smluv, chráněn sociální dialog a že se zabrání dalšímu rušení sociálního zabezpečení. Potřebujeme opatření, která zabrání kontraproduktivní úsporné politice, nikoliv represivní opatření.
Derek Roland Clark
jménem skupiny EFD . - Pane předsedající, toto již sahá za hranice Irska. Jen před měsícem jsem sněmovně připomněl, že důchody jsou výhradně v pravomoci členských států, a opět používáme stejný jazyk koordinace a mechanismů určování penzí. Důchody mají téměř vždy vazbu na příjmy, znamená to tedy, že jsme svědky pokusu o sladění mezd? Doufám, že ne, protože Smlouvy také říkají, že jsou mzdy výlučně v pravomoci členských států.
Je jednoduché říci, že "rovný" musí znamenat stejnou mzdu, ale měli by všichni pracovníci, kteří vykonávají tutéž práci, dostávat v celé EU stejnou mzdu? Jako příklad si představte "klima": vytopení domu poblíž polárního kruhu vyžaduje daleko více peněz, než vytopení domu v zemích Středomoří. Přidejte zimní oblečení, odklízení sněhu a všechno ostatní, a je zřejmé, že pokud by byli všichni pracovníci odměňování stejně, znamenalo by to, že jedněm zbude více peněz než druhým. Samozřejmě mzdy nemohou být stejné. Záměr Komise při vypracování plánu podpořit členské státy, aby zavedly evropskou politiku minimálních mezd a stanovily mechanismy odchodu do důchodu, jdou proti Smlouvám. Nejsem překvapen: toto je Evropa v praxi.
Politika harmonizovaných mezd a důchodů není jen sen, je nezákonná. Tak, jak Smlouvy vyžadují, ponechte to v pravomoci zvolených vlád, jako je ta moje ve Westminsteru nebo v Irsku.
Hans-Peter Martin
(DE) Pane předsedající, Irsko je pro nás tragickým historickým ponaučením. Zpočátku byla tato země oslavována jako "ukázková" a vzor pro nové členy EU, i když v té době byly umožněny a podporovány velmi špatné podmínky, které vyústily v obrovskou bublinu v odvětví nemovitostí, již je nyní nutné řešit, bankovnímu sektoru bylo dovoleno, aby se stal zákonem sám o sobě, a nevěnovala se žádná pozornost prevenci konkurenčního dumpingu v oblasti zdanění.
Pane komisaři, jste stejné národnosti jako já. Víme například, kolik rakouských spisovatelů najednou zjistilo, že jsou Irové, protože tam nemuseli platit téměř žádné daně. Co údajně krajně proevropské síly tehdy udělaly? Vůbec nic! Řekly, že "tato země je nádherným příkladem".
To vše se nyní zcela zhroutilo. Ukázalo se, že bublina je přesně tím, co po celou dobu mnoho lidí tvrdilo. Opět tu máme situaci - a nejsem sám, kdo si to myslí - kdy je protievropské cítění rozdmýcháváno tím, že opět umožňujeme provádění špatných politik, v tomto případě vnucením masivního balíku Irsku. Pane komisaři, říkáte, že se členský stát k tomuto sám zavázal. Víme však z našich zkušeností z programů Světové banky a Mezinárodního měnového fondu - a to, čeho jsme v současnosti svědky v Irsku, se příliš neliší - že tyto země nakonec nemají na výběr.
Pokud bychom měli udělat krok zpět a říci "je škoda, že Irsko Lisabonskou smlouvu napodruhé neodmítlo", pak bychom se mohli dostat ke zcela jinému způsobu myšlení. Viděli bychom, že tento evropský pojem, s nímž máme co do činění, je něčím, co lze přirovnat k vozidlu, jehož předek se skládá z Porsche, zatímco zadní část je z jízdního kola. Tyto dvě věci nejdou dohromady. Musí být mnohem silnější.
Chceme-li zabránit rozpadu Evropy, potřebujeme něco jako Ústavu pro Evropu. Potřebujeme jasná kritéria, která skutečně platí pro všechny. Potřebujeme hospodářskou správu. Tento fragmentární přístup - dopředu, dozadu, do stran - nebude fungovat a nakonec, pane komisaři, je pravděpodobnější, že skončí katastrofou spíše než tím, o co já a drtivá většina této sněmovny usilujeme, tedy mírumilovnou, funkční a sjednocenou Evropou.
Philippe Boulland
(FR) Pane předsedající, připomínám, že v průběhu krize a splasknutí hypotéční a úvěrové bubliny irský stát musel zasáhnout a bankám pomoci. Schodek irských veřejných financí, akumulované saldo centrální a místní správy, a zejména správy sociálního zabezpečení, byl v roce 2010 odhadnut na 32 % hrubého domácího produktu (HDP). Pokud si irská vláda, která má na trhu potíže s vlastním refinancováním, přeje, aby měla přístup k půjčkám z Evropského mechanismu finanční stability a Evropského fondu pro finanční stabilitu, bude muset splňovat požadavky zaměřené na sociální a daňové změny, i když tyto oblasti spadají do oblasti subsidiarity. Podle našeho názoru neexistuje žádný rozpor. Jako lékař bych řekl, že v případě horečky není důvod šmahem předepisovat antipyretika, aniž se budu snažit léčit příčinu. Pokud jde o přidělování finančních prostředků, tento stát by si měl dát své finance do pořádku, aby napravil svůj nadměrný schodek a předchozí chyby.
Tento úsporný plán by měl během příštích čtyř let zvýšit HDP o 10 %. Stejně jako u fyzických osob, jimž banka poskytne osobní půjčku za podmínky, že splní podmínky solventnosti, aniž by zasahovaly do jejich soukromých životů a řízení, může Evropská unie půjčit Irsku na základě konsolidované solventnosti. Bez zasahování do jejich soukromí bude banka jednotlivce podporovat například při jednání o zvýšení platu nebo v tom, aby si půjčili jinde. V tomto případě při respektování principu subsidiarity se Evropská unie na základě memoranda o porozumění vypracovaného s Mezinárodním měnovým fondem (MMF) domnívá, že solventnost vyžaduje snížení zákonné minimální mzdy a úpravu důchodů, ovšem v mixu s fiskálním opatřením. Je na Irsku, aby zvolilo, zda chce tato opatření provést. Evropské unii neponechává dveře otevřené dokořán tak, aby mohla zasahovat do oblastí, které spadají do subsidiarity, tedy aby měla například možnost zavést evropskou minimální mzdu, což by bylo nebezpečné, ale zajišťuje ochranu stability v eurozóně prostřednictvím procesu vzájemných záruk. Je samozřejmě nutné Irsku pomoci, stejně jako jiným zemím, které mají potíže, což chrání i nás, ale ne za každou cenu, obzvláště když vidíme stát, jenž není schopen splatit své půjčky, čímž oslabuje své občany a občany v celé Evropské unii.
Předsedající
Rád bych vás všechny upozornil, že pokud jsou vaše projevy v příliš rychlém tempu, tlumočníci mají potíže s vámi udržet krok. Vzhledem k tomu, že jsem zodpovědný za záležitosti týkající se mnohojazyčnosti, chtěl bych zdůraznit, že v současnosti kancelář Evropského parlamentu zkoumá nový systém.
V této chvíli tlumočníci předsedajícímu naznačují, že nejsou schopni tempo stíhat, ale pak je na předsedajícím obtížný úkol vás přerušit. Systém, který nyní zkoumáme, by znamenal, že každý z vás by měl na sedadle světlo, které by vás upozornilo, že tlumočníci nejsou schopni vaši řeč sledovat, pak by vás předsedající nemusel přerušovat a vy byste na tuto skutečnost byli upozorněni přímo.
Proinsias De Rossa
Pane předsedající, memorandum o porozumění ve vztahu k problematice trhu práce je velmi jasně založeno na zjednodušující ekonomické teorii, že nižší platy "pročistí trh", jinými slovy, ukončí nezaměstnanost. To je totální a naprostý nesmysl. Není to podpořeno ani praxí. Rád bych Komisi upozornil na přezkum konkurenceschopnosti nákladů práce v Irsku, který realizoval Forfás koncem loňského roku, jenž říká, že firmy většinou dávají přednost propouštění před snižováním platů, protože to morálku poškozuje méně. Pokud se chcete podívat na to, proč jsme v Irsku měli více propouštění než snižování mezd, zde je ten důvod.
Chtěl bych apelovat na Komisi, aby se v souladu s evropským právem přestala vměšovat do otázek trhu práce v Irsku. Jak říkáte, máme v Irsku dlouhou tradici sociálního partnerství. Je důvodem toho, že nedošlo v ulicích Irska k násilí: je to proto, že sociální partneři a vláda si spolu sedli a učinili opatření k uzpůsobení trhu práce a nastavení podmínek, které zajistí, že můžeme mít nějakou naději na zotavení ze současné krize.
Tato tradice zajistila v Irsku pokrok, ale programu se obecně nedaří naplňovat to, k čemu byl určen, a tím je pomoci irské ekonomice růst. Ta ale neroste. Ve skutečnosti klesá a program tedy musí být znovu projednán. Navrhoval bych zejména, aby otázky týkající se trhu práce byly odstraněny. Jak již bylo uvedeno, irská vláda, jíž je má strana členem, již prohlásila, že zvrátí snížení minimální mzdy dohodnuté v tomto programu.
Můžete být kvůli tomu nespokojeni, ale stane se to. Můžete si být také jisti, že váš pokus zasahovat do zákona o registrovaném zaměstnání, který je v platnosti přes 50 let, nebude úspěšný, protože současná vláda je rozhodnuta, že sociální partnerství bude hrát svou tradiční úlohu při zajištění sociálního smíru a pokroku.
Ilda Figueiredo
(PT) Pane předsedající, tendence v EU zvyšovat tlak na členské státy nabírá pod záminkou krize na rychlosti, s výhledem na znehodnocení mezd a vzrůstající využívání těch, kteří pracují, s cílem zajistit stále větší zisky a příjmy pro ekonomické a finanční skupiny, odhaluje tak všechnu asociální krutost kapitalismu.
Pokud by iracionální kritéria Paktu stability, spolu s návrhy na takzvanou správu hospodářských záležitostí a takzvaný pakt o konkurenceschopnosti, nebyla přijata, zejména pokus zabránit růstu mezd spolu s inflací a zvýšit věk odchodu do důchodu, měli bychom zde dokonce ještě vážnější útoky na pracovní a sociální práva.
Co se již v této oblasti v některých zemích jako je Portugalsko, Řecko nebo Irsko děje, a co je nanejvýš vážné, je snižování platů a zmražení důchodů, a to i těch nejnižších důchodů a důchodů pod hranicí chudoby. V případě Portugalska bylo snížení minimální mzdy plánováno již na začátek tohoto roku. Domnívali se, že 500 EUR na měsíc je příliš mnoho, a bylo rozhodnuto, že se tato částka sníží o 15 EUR, a to navzdory skutečnosti, že přes 13 % portugalských pracujících žen dostává jen tuto částku, ve srovnání s 6 % pracujících mužů. Jedná se o jasný příklad institucionalizované diskriminace a dopad takzvaných úsporných opatření, které Komise společně s Radou a vládami našich zemí provádí, s následným zhoršením sociální nerovnosti, diskriminace, znehodnocením práce a nárůstem chudoby, zatímco pokračuje shovívavost vůči finančním spekulacím a daňovým rájům. Proto vyjadřujeme naši solidaritu s mladými pracovníky a učiteli, kteří budou protestovat během nadcházejících víkendů, včetně této soboty 12. března, a na velké národní demonstraci Všeobecné konfederace portugalských pracovníků (CGTP) v Lisabonu dne 19. března. Bude to pokračováním boje proti těmto asociálním politikám.
(Řečník souhlasil s položením otázky zvednutím modré karty podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu)
Hans-Peter Martin
Pane předsedající, ve světle toho, co nám říkáte, mohl byste nám prosím zde ve Sněmovně sdělit, jak se postoje k Evropské unii v Portugalsku změnily? Kleslo procento lidí, kteří jsou pro členství v Evropské unii? Jak se obecně názory na EU změnily? Portugalsko vykazuje s Irskem mnoho paralel - nejprve zde bylo v 70. letech s vyhlídkou na přistoupení velké nadšení, pak odpovídající financování. Také vidíte v Portugalsku podobné bubliny týkající se nemovitostí, jaké byly zaznamenány v Irsku?
Ilda Figueiredo
(PT) Pane předsedající, otázka je zajímavá v tomto ohledu: je zřejmé, že v Portugalsku tyto politiky EU rovněž podněcují značný odpor a příští víkend se tedy mladí lidé a učitelé vydají do ulic, aby proti této politice demonstrovali. Dne 19. března uspořádá Všeobecná konfederace portugalských pracujících velkou demonstraci, která se má uskutečnit v Lisabonu právě proti těmto asociálním politikám. Samozřejmě se to odráží v chování portugalského lidu, protože země již vstoupila do recese a životní podmínky se pro pracovníky a lid zhoršují, zhoršuje se nerovnost a chudoba je na vzestupu. Evropská unie, Komise a Rado...
(Předsedající řečnici přerušil)
Marita Ulvskog
(SV) Pane předsedající, stanovením požadavků na nižší mzdy podkopala Komise právo na vyjednávání se sociálními partnery a přímo i nepřímo ovlivnila tvorbu mezd, která je výslovně vyloučena z působnosti Komise. Nejedná se o nic menšího, než čelní útok na vliv sociálních partnerů a je v rozporu s Listinou základních práv, která zahrnuje právo uzavírat kolektivní smlouvy.
Nejedná se o ojedinělý případ omezení Irska, ale neustále se opakuje. Tím, že hovoří o "nákladech na jednotku pracovní síly" místo o mzdě, se Komise pokouší obejít limity stanovené Smlouvou. Evropská komise jednoduše překreslila mapu. Vypracovala nové mapy a nový soubor pravidel, v němž jsou členským státům a sociálním partnerům jejich role odebrány a v rozporu se všemi předpisy se ocitají v situaci, kdy je jim diktováno. To je to, o čem je spor a ten právě teprve začal.
Tím, že takto jedná, se EU vzdaluje demokratickému základu a legitimitě, které jsou v jiném kontextu obvykle klíčovými slovy, když diskutujeme o budoucnosti EU. Dozvídáme se, že máme nějaké potížisty - a to i v tomto parlamentu - kteří již v těchto rozbouřených vodách začínají lovit. O tom to ale jistě není.
Cornelis de Jong
(NL) Pane předsedající, jen velmi málo lidí v Nizozemsku má nějakou představu o tom, že zde v Bruselu diskutujeme o jejich mzdách a důchodech. V současné době jsme svědky toho, co se děje v Irsku, ale zároveň zde slyším různé návrhy předkládané Evropské radě na zrušení indexace mezd a na maximalizaci růstu mezd, na růst mzdové produktivity atd.
Naneštěstí se zdá, že se neustále setkáváme s ohlušujícím mlčením, když jde o dohody o evropských standardech pro minimální mzdu, stejně tak jsem neslyšel žádné návrhy, které by si kladly za cíl zajistit, aby pracovníci mohli získat práci, která je zaplatí nebo že mohou získat práci na plný úvazek namísto úkolových smluv či smluv pohotovostním režimu. Mám obavy o dopad současných diskusí na obyčejné lidi, ale obávám se i o obraz Evropské unie. Opravdu se zdá, jako bychom věnovali pozornost pouze zájmům finančních institucí, spekulantů či velkých společností. Pane komisaři, chystá se Komise podniknout kroky, které by tento obraz změnily a má v úmyslu zajistit, aby byla vnímána jako instituce, která zastupuje i zájmy obyčejných lidí?
Sylvana Rapti
(EL) Pane předsedající, pane komisaři, dáváte nám předpis, který říká dvě věci: zaprvé, že bychom měli zrušit kolektivní smlouvy, a za druhé, že bychom měli ještě více snížit minimální mzdy.
Jedná se o předpis, který je důsledně předepisován každému pacientovi. Jedním z pacientů je Řecko. Nedávno jste řecko navštívil, a to v průběhu události, kterou pořádala socialistická strana. Viděl jste a cítil převažující situaci a má otázka na vás zní: měl jste pocit, že předpis pro Řecko fungoval? Byla jsem tam, jsem ze socialistické strany, která v současnosti zemi vládne a která dělá, co může, aby ji dostala z velmi obtížné situace způsobené pravicovými vládami a která musela v otázce kolektivních smluv ustoupit a říkám vám, že jsme výsledky ještě neviděli. Říkáte, že toto všechno děláte pro evropské občany, pro spotřebitele, ale pokud spotřebitelé dostávají nižší mzdu, nebudou mít co utrácet, a proto k posílení růstu nepřispějí. Víte lépe než já, že je to začarovaný kruh, protože trváte na tom, že nám poskytnete předpis, který dělá jen to, že ničí důstojnost pracovníků, lékařský předpis, který má za následek nedostatek důstojných a udržitelných pracovních míst. Žádám vás, abyste vedle ekonomických ukazatelů zahrnul i sociální ukazatele.
Jutta Steinruck
(DE) Pane předsedající, pane komisaři, někdy mám pocit, že byste si na Komisi sami měli všechna tato řešení vyzkoušet tak, abyste poznali, jaký dopad na Evropu vlastně máte. Z vaší řeči jsem nabyla dojmu, že Komise skutečně sedí ve věži ze slonoviny. Lidé v Evropě - pracovníci, lidé s nízkými příjmy a důchodci - skutečně dostali účet, a vy vykládáte legislativu a pravomoci tak, jak vám vyhovuje.
Dne 19. října loňského roku jsem obdržela odpověď na dotaz, který jsem položila Komisi, v níž bylo výslovně potvrzeno, že minimální mzdy a mzdy obecně jsou v pravomoci členských států. Odpověď toto uvádí velmi důrazně. Prosím přečtěte si ji. Není přijatelné, abyste mi dávali takové odpovědi, když je to výhodné pro zaměstnavatele a pak jednoduše změnili směr, když si myslíte, že je něco výhodné pro druhou stranu. To způsobí, že budou lidé v Evropě velmi nešťastní. Má kolegyně toto již zmínila. Jdete na spolurozhodování. Oslabujete odbory. To není cesta ven z krize a jste si toho plně vědomi. Ti, kteří krizi způsobili, musí být i těmi, kteří za ni zaplatí.
(Potlesk)
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Pane předsedající, když se země potýkají s okolnostmi hospodářské krize, mají při plnění závazků, které učinily, finanční potíže. Není pochyb o tom, že jejich schopnost překonat krizi se liší a je třeba najít způsob, jak vyrovnat rozpočty a snížit rozpočtový deficit. Pane komisaři, musíme ale tohle opravdu dělat na úkor těch, kteří jsou na tom nejhůře? Je morálně správné, aby Evropská komise vyvíjela tlak na vlády na snížení minimální mzdy, důchodů či jiných sociálních dávek? Pane komisaři, řekl jste nám svůj názor na memorandum o porozumění s Irskem. Ráda bych vám ale připomněla, že jste podepsal podobné memorandum s Lotyšskem, v němž jste tlačil na lotyšskou vládu, aby snížila důchody, které jsou již tak nízké. Důchody v Lotyšsku byly sníženy, ale lotyšský ústavní soud uvedl, že základní zákon země to nedovoluje a důchody byly uvedeny na původní úroveň. Když tedy přijímáte taková rozhodnutí a podepisujete taková memoranda, je nezbytné důkladně posoudit jak právní, tak sociální následky.
Evelyn Regner
(DE) Pane předsedající, pane komisaři Hahne, návrhy, které nyní leží na stole, jsou, jako kdybychom nandali velký batoh na záda všech těch, pro něž je situace i tak obtížná a řekli jim, že s tím batohem na zádech musí běžet rychleji. Jak by to asi šlo? Návrhy na decentralizovaná vyjednávání o mzdách jsou nespravedlivé, bez fantazie a jedná se o taktiku odvracející pozornost, protože je velmi těžké zdaňovat pohledávky a finanční spekulace a hlavám států a vlád se nedaří rozjet skutečnou makroekonomickou koordinaci. V tomto směru jsme již tento týden v Parlamentu naším hlasováním o dani z finančních transakcí nastavili velmi odlišné měřítko.
Chtěla bych vám všem připomenout zásady sociálního tržního hospodářství tak, jak jsou stanoveny v Lisabonské smlouvě. Mé pojetí sociálně-tržního hospodářství je poněkud odlišné - nezahrnovalo by decentralizované vyjednávání o mzdách, vlastně právě naopak. Systémy decentralizovaného vyjednávání o mzdách jsou v rozporu se mzdovou politikou založenou na solidaritě a místo toho, aby vedly k tomu, že bude propast mezi bohatými a chudými stále menší, budou - naopak - mít za následek její zvětšení. Jinými slovy, měli bychom udělat pravý opak.
Proto bych chtěla výslovně zopakovat to, co řekla moje kolegyně, paní Steinrucková - jednou zopakovat to nestačí: musíme přijmout další opatření k řešení příčin krize; musíme přimět ty, kdo krizi způsobili, aby za ni zaplatili ve větším rozsahu; a na ně se zaměřit při řešení těchto problémů, včetně prostřednictvím legislativních opatření.
Elena Băsescu
(RO) Pane předsedající, s ohledem na vyrovnání nákladů na jednotku pracovní síly a úroveň produktivity si myslím, že bychom se měli zaměřit na rámcové podmínky a méně na ukazatele. Není zřejmé, že tohoto vyrovnání můžeme dosáhnout. Produktivita závisí především na faktorech, jako je kumulovaný základní kapitál, což je velmi odlišné. Jasné rozdíly lze pozorovat mezi Rumunskem a Německem. Je tomu tak díky průběžnému rozdílu v kvalitě hospodářské politiky. Takové rozdíly nelze urovnat přes noc. Má země se snažila o reformu důchodů a sociálních dávek. Ráda bych proto navrhla, aby se zahrnula některá ustanovení tohoto druhu do paktu pro konkurenceschopnost. Podporuji potřebu korelace mezi důchodovým věkem a demografickým vývojem. Je třeba vzít v úvahu dopad, jaký má koherentní politika realistických důchodů na veřejné finance.
George Sabin Cutaş
(RO) Pane předsedající, velmi dobře rozumím zásadě subsidiarity, ale jsem přesvědčen o tom, že důchody přestaly být národní starostí, protože jsou v současnosti předmětem diskuse na evropské úrovni. Diskutujeme o penzijních systémech, které jsou neudržitelné v důsledku společných výzev, jako je finanční krize stejně jako stárnoucí obyvatelstvo a snižující se porodnost. Jak jsou občané nuceni přispívat do soukromých penzijních systémů, hrozí, že se princip mezigenerační solidarity stane zastaralým. Co se ale stane těm, kteří již nemají dost času na to, aby si do takových penzí přispívali? Evropští občané také závisí na veřejných důchodech. V Rumunsku je hrubá minimální mzda přibližně 160 EUR. To je důvod, proč se domnívám, že investice do soukromé penze nebo úspor jsou jen čistou fantazií. Myslím si, že se Evropská komise musí více zapojit do navržení úrovně minimální evropské mzdy a minimálního důchodu. Prvním krokem by mohlo být provedení srovnávací analýzy důchodového systému.
Marisa Matias
(PT) Pane předsedající, pane komisaři, jsme zde, abychom hovořili o mzdách a návrzích o věku odchodu do důchodu. Tyto návrhy jsou , mírně řečeno, vyloženě nespravedlivé. Jsou nespravedlivé proto, že trvají na cestách, o nichž jsme se již nejméně jednou přesvědčili, že končí nezdarem. To, co se děje v Irsku, Řecku, Portugalsku, Španělsku, Itálii a kdoví v kolika dalších zemích, protože seznam je nekonečný, se liší případ od případu, ale určité věci mají společné. Jedna z věcí, které máme společné, je bezprecedentní přenos hodnoty práce do finančního kapitálu. To nemůžeme připustit. To další, co máme společné, je to, že jsou to pracovníci, lidé ve starobním důchodu a penzisté, kdo za tuto krizi platí spolu s generací pracovníků v nestálých zaměstnáních, kteří nemají ve společnosti, v níž žijí, žádné záruky. Ráda bych proto zakončila tím, že řeknu, pane předsedající a pane komisaři, že nemůžeme i nadále odsuzovat lidi k chudobě. Upřímně doufám ...
(Předsedající řečnici přerušil)
Liisa Jaakonsaari
(FI) Pane předsedající, rostoucím evropským trendem je v současné době pravicový populismus, jehož hlavní složkou je opozice vůči EU. Odkud se tyto protievropské nálady berou? Vyvěrají ze skutečnosti, že sociální Evropu zastiňuje "tržní Evropa" V současnosti všechny návrhy Komise útočí buď na mzdový systém, nebo na penzijní systém. Existuje pocit, že by mzdová flexibilita nějak mohla pomoci. Nepomůže: naopak bude mít za následek deflaci.
Je velmi důležité, aby byly všechny právní předpisy vázány stálou sociální doložkou, aby myšlenka sociální Evropy opět vstoupila do popředí. Je důležité si uvědomit, že věk odchodu do důchodu se zvýší, pokud se zlepšení pracovní život, ale nemůže být zvýšen prostřednictvím právních předpisů stanovených shora.
Alfreds Rubiks
(LV) Pane předsedající, naneštěstí Irsko není jedinou zemí a ani Řecko není jedinou zemí. Lotyšsko bylo možná první zemí, která podstoupila všechny tyto útrapy, jež byly způsobeny činností bank. Minimální mzda byla v Lotyšsku snížena a je nižší než životní minimum. Důchody byly sníženy spolu s minimální nezdanitelnou částkou. Lidé protestují. Během tohoto období Lotyšsko ztratilo pětinu svých obyvatel; pětina emigrovala a pracuje v zahraničí. Mezinárodní měnový fond, který údajně Lotyšsko zachraňuje, stanovil drakonické podmínky. Povolil, aby byly peníze použity na záchranu bank, trochu peněz zůstalo na další potenciální záchranu bank, ale nedovolil ...
(Předsedající řečníka přerušil)
Frédéric Daerden
(FR) Pane předsedající, pane komisaři, rád bych vyjádřil svou podporu panu De Rosseovi. Doporučení Irsku, které učinil Mezinárodní měnový fond (MMF), bohužel odráží trend, jenž převládá mezi našimi tvůrci politik na nejvyšší úrovni, a sice, aby evropští pracovníci zaplatili za krizi, kterou nevytvořili.
Dalším příkladem je analýza ročního růstu Komise, která doporučuje zvýšení zákonného věku odchodu do důchodu, jenž spojuje s průměrnou délkou života. Parlament na toto téma nedávno vyjádřil svůj nesouhlas ve zprávě k Zelené knize o důchodech. Dalším příkladem je návrh paktu pro konkurenceschopnost, který volá po zrušení inflační indexace mezd, což se týká i mé vlastní země, Belgie.
Tváří v tvář této situaci vítám zapojení odborů, například včera v Maďarsku nebo v Bruselu dne 29. září. Je na čase, aby naši komisaři věnovali pozornost poselství evropských pracovníků, pokud nechtějí, aby se prohlubovala propast mezi nimi a občany, kteří stále méně v evropský projekt věří.
Johannes Hahn
člen Komise. - Pane předsedající, především bych rád všem poděkoval za jejich příspěvky. Mohu vám slíbit, že každý z nich důkladně zvážíme. Dovolte mi nejprve říci pár slov o důležitosti a významu sociálního dialogu.
Jsme si plně vědomi důležitosti sociálního dialogu a konstruktivních pracovních vztahů. Neustále komunikujeme se sociálními partnery, a to jak na úrovni EU, tak v jednotlivých zemích. Například na začátku listopadu se komisař Rehn osobně setkal s představiteli irských odborů, stejně jako úředníci Komise, ECB a MMF když na konci listopadu vyjednávali o programu. Zapojí se i do další mise v dubnu a při následných příležitostech. Mimochodem, na rozdíl od některých tvrzení, Komise Irsko nenutila, aby snížilo minimální mzdu nebo sociální výdaje. Tato opatření předložila již bývalá irská vláda ve svém národním plánu obnovy spolu s dalšími fiskálními a strukturálními opatřeními zaměřenými na ekonomickou stabilitu, růst a tvorbu pracovních míst.
Právním základem podmínek hospodářské politiky je čl. 3 odst. 5 nařízení Rady (EU) č. 407/2010 o zřízení Evropského mechanismu finanční stabilizace a čl. 2 odst. 2 prováděcího rozhodnutí Rady 2011/77/EU o poskytnutí finanční pomoci Unie Irsku. Opět, obě jsou založeny na článku 122 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie. Pouhá skutečnost, že specifické podmínky hospodářské politiky memoranda o porozumění se dotýkají různých otázek spojených se sociální politikou, nezpochybňuje právní základ zákona. Zdá se, že neexistuje žádný rozpor s článkem 152 nebo s článkem 153 odst. 5. Článek 152 je obecným ustanovením, které nevylučuje možnou potřebu konkrétních opatření se sociálními důsledky. Navíc toto ustanovení nezakládá subjektivní práva sociálních partnerů. Článek 153 odst. 5 představuje omezení pokud jde o obsah opatření, která mohou být přijata na základě článku 153, tj. sociální politiky. Vzhledem k tomu, že memorandum není přijato na základě článku 153, toto omezení neplatí.
Ustanovení hlavy 10, sociální politika, nelze ignorovat. Musí být brány v úvahu, ale to neznamená, že by v důsledku článku 153 odst. 5, nemohla být přijata žádná opatření, která mají vliv na odměňování, na základě článku 122. Opatření přijatá na základě článku 122 záležitosti pro Irsko neupravují. Zajišťují podmínky spojené s poskytováním pomoci Unie. To je výslovně povoleno podle čl. 122 odst. 2. Z tohoto důvodu neexistuje žádný právní problém, pokud jde o zásady svěření pravomocí.
Na obecnější úrovni, otázka podmínek hospodářské politiky není o pravomoci EU v oblasti sociální politiky nebo mezd. Podmínky obsažené v programu pokrývají široké spektrum oblastí politiky a u většiny z nich náleží pravomoci členským státům. Podmínky hospodářské politiky programu představují závazky členských států odsouhlasených s EU a MMF o opatřeních, která členské státy provedou výměnou za financování z EU/MMF.
Ještě poslední poznámka, Komise plně uznává, že jakákoliv finanční pomoc má samozřejmě i sociální důsledky. Nicméně hlavním cílem specifických podmínek hospodářské politiky souvisejícím s tímto programem je, aby se zabránilo mnohem závažnějším sociálním dopadům tím, že bude země vrácena zpět na cestu udržitelného růstu a vytváření pracovních míst.
Proinsias De Rossa
Pane předsedající, budu muset požádat o vaši pomoc, abyste mi pomohl určit, kdy komisař zde v tomto Parlamentu povstane a na jedné straně říká, že Irsko není nuceno ke snižování minimální mzdy nebo ke snižování sociální ochrany a pak dále říká, že je dohoda podmínkou; že se jedná o podmínky pro získání podpory - nejedná se v tomto případě o základní rozpor a zavádějící ....
(Předsedající řečníka přerušil)
Předsedající
Promiňte mi, pane De Rosso, víte, že k vám chovám velký respekt a náklonnost, ale nemůžeme znovu rozpravu otevírat. Váš názor na tuto záležitost by měl být respektován, stejně jako názor komisaře a každý z nás musí řešit nějaké rozpory, které mohou nastat.
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 149)
Silvia-Adriana Ţicău
Podle údajů Eurostatu se v lednu 2011 minimální měsíční příjem pohyboval mezi 123 EUR v Bulharsku, 157 EUR v Rumunsku a 1 758 EUR v Lucemburku. Ve 20 z 27 členských států je minimální příjem stanoven zákonem nebo vnitrostátní meziresortní dohodou. V 11 členských státech se minimální příjem pohybuje mezi 100 EUR a 400 EUR měsíčně, v 5 členských státech se pohybuje mezi 550 EUR a 950 EUR měsíčně a v 6 členských státech je to více než 1 100 EUR měsíčně.
Rozvoj a upevňování vnitřního trhu poskytuje podnikům přístup k více než 500 milionům evropských spotřebitelů. Zachování rozdílu v minimální výši příjmů mezi členskými státy představuje ale bariéru, která zabraňuje evropským společnostem v přístupu k evropským spotřebitelům a evropským spotřebitelům zabraňuje v přístupu k vysoce kvalitním produktům a službám. Považuji sociální dialog za obzvláště důležitý z hlediska zajištění sociální spravedlnosti a slušné životní úrovně pro všechny evropské občany.
Vyzýváme Komisi a členské státy, aby na vnitřním trhu práce zajistily stejné mzdy za stejnou práci, zrušení bariér bránících volnému pohybu pracovníků a posouzení možnosti poskytnutí minimální mzdy v souladu se zákonem nebo na základě kolektivního vyjednávání, což zajistí evropským občanům slušnou životní úroveň.
