Požadavky na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je zpráva, kterou vypracoval pana Csibi jménem Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie (přepracované znění) - C6-0277/2008 -.
Magor Imre Csibi
zpravodaj. - Pane předsedající, chtěl bych poděkovat stínovým zpravodajům za jejich spolupráci v úsilí o dosažení kompromisní dohody s Radou o přepracovaném znění směrnice o ekodesignu.
Byl to náročný proces, hlavně kvůli velmi restriktivní povaze přepracovaného znění. Legislativní návrh, v němž může Parlament sotva něco změnit, není vhodným rámcem pro spolurozhodování. My už nejsme institucí, která se omezuje na udělování souhlasu, a to není způsob, jakým si přeje Parlament v budoucnu pracovat na přepracovaném znění.
Jsem však potěšen, že navzdory těmto problémům se nám podařilo dosáhnout kompromisu, který potvrzuje základní zásady návrhu Komise, jako je rozšíření působnosti na výrobky spojené se spotřebou energie, a který také přináší větší upřesnění a větší důraz na všechny příslušné environmentální parametry.
Kompromis tedy zdokonaluje definici "výrobků spojených se spotřebou energie" objasněním, na které výrobky by se mohla vztahovat prováděcí opatření, jako jsou například izolační materiály do oken nebo určité zařízení využívající vodu, např. sprchy nebo vodovodní kohoutky. A trvám na tom, že tyto příklady neznamenají, že tyto výrobky budou automaticky zahrnuty.
Předně budou podrobeny zvláštnímu posouzení dopadu a prováděcí opatření budou připravována jen pro ty výrobky, které mají významný dopad na životní prostředí, významný potenciál ke zlepšení a na které se nevztahují jiné právní předpisy, jež mohou dosáhnout stejných cílů rychleji a s menšími náklady.
Kompromis dále stanoví posouzení metodiky používané při přípravě prováděcích opatření, aby byla lépe vyřešena otázka účinnosti zdrojů a přístup zohledňující celý životní cyklus. V době ubývajících přírodních zdrojů se musíme zaměřovat nejen na energetickou účinnost, ale také na optimalizaci využívání zdrojů jako celku. Navíc se musíme snažit snížit dopad našich výrobků na životní prostředí nejen ve fázi jejich využívání, ale v průběhu celého životního cyklu, od výběru suroviny až po výrobu, balení, používání až do konce jejich životnosti.
I když se teď směrnice rozšiřuje jen na výrobky spojené se spotřebou energie, měli bychom být do budoucna připraveni na další rozšíření na všechny výrobky. Výbor pro životní prostředí i Výbor pro průmysl požadovaly jasný závazek , že působnost směrnice bude rozšířena po jejím přezkumu v roce 2012 i na jiné výrobky než na ty, které jsou spojené se spotřebou energie.
V odpovědi na to se Komise zavázala, že v případě potřeby zavede stávající metodiku s ohledem na další rozšíření působnosti na všechny výrobky. O rozšíření působnosti na všechny výrobky po přezkumu směrnice v roce 2012 jsme však nedokázali získat žádný pevný závazek. Byl bych rád, kdyby Komise projevila pevnější přístup s ohledem na budoucnost , zvláště proto, že dnes máme k dispozici všechny nástroje, což také byla podle provedeného posouzení dopadu ta nejlepší možnost. V tomto smyslu jsme podle mého přesvědčení promeškali příležitost udělat pro životní prostředí více s menším byrokratickým zatížením.
Je tu také přezkum v roce 2012. Jistě nebudeme nic namítat proti faktu, že potřebujeme změnit své způsoby spotřeby a výroby a začít užívat čistší výrobky. Změna je potřebná, avšak změna je rovněž možná bez nadměrného zatížení podniků a domácností.
Budováním nízkouhlíkového hospodářství, které bude účinně využívat zdroje, můžeme dát nový podnět pro konkurenceschopnost. Směrnice o ekodesignu znamená pro průmysl velkou příležitost k rozvoji více konkurenčních podniků, založených na zelených technologiích. Vytváří rovné podmínky v celé Evropě, snižuje byrokracii a výrobní náklady. Poskytuje průmyslu také pružnost, protože samoregulační opatření mohou být uznávána jako alternativy regulativních prováděcích opatření.
V neposlední řadě tu máme postup, podle kterého jsou příslušné zúčastněné strany konzultovány a zapojovány do definování a přezkumu prováděcích opatření a posuzování samoregulačních opatření. Na základě konzultací se zúčastněnými stranami jsem si uvědomil, že podniky, které myslí na budoucnost, nečekají až na předpisy, aby byly považovány za vyhovující, a přijímají aktivní opatření. Některé tak činí z nezištného zájmu, avšak většina proto, že ekologické uvědomění je prostě dobré pro obchod.
Potřebujeme nicméně poskytnout průmyslu správné signály. Přestože mou představu o rozšíření požadavků na ekodesign na všechny výrobky nesdílejí všichni mojí kolegové, jsem pevně přesvědčen, že pouze přechodem na čistší výrobky dokážeme zastavit ničení životního prostředí.
Více než 80 % všech dopadů výrobků na životní prostředí určeno během fáze designu výrobku. Lepší design výrobků by zabránil plýtvání a přinesl spotřebitelům účinnější, spolehlivější a trvanlivější výrobky.
Rozšíření požadavků na ekodesign na výrobky spojené se spotřebou energie, jako jsou například okna nebo vodovodní kohoutky, znamená první krok směrem k ambicióznějšímu přístupu a udržitelné výrobkové politice na úrovni EU.
Někdy mohou i malé kroky vést k významným výsledkům. Doufám, že schválíte tuto kompromisní dohodu jako cestu kupředu a že budete pokračovat v tlaku na optimalizaci plného potenciálu ke zlepšení životního prostředí a podporovat design výrobků šetrnějších k životnímu prostředí.
Günter Verheugen
místopředseda Evropské komise. - (DE) Pane předsedající, vážení poslanci, chtěl bych začít poděkováním zpravodaji, panu Csibimu, za jeho vynikající práci na tomto návrhu a říci, jak jsem potěšen, že díky jeho práci bylo možné dosáhnout dohody v prvním čtení.
Obsah návrhu je - čistě z právního hlediska - omezený. Návrh v podstatě spočívá v rozšíření působnosti stávající směrnice o ekodesignu mimo oblast energetických spotřebičů, na které se v současnosti vztahuje, tak, aby se vztahovala na všechny výrobky spojené se spotřebou energie. Z politického hlediska je však tato změna nanejvýš významná. Představuje důležitý krok na cestě k třetí průmyslové revoluci v Evropě, k přeměně našich evropských národních hospodářství na národní hospodářství s nízkými emisemi CO2.
Představuji si, jak budou evropské výrobky vypadat v budoucnu. Evropské výrobky budoucnosti, označené "Made in Europe", budou vůbec těmi nejvíce inovačními, nejbezpečnějšími a také nejvíce účinnými z hlediska energie a zdrojů. Jsem přesvědčen, že vedoucí role Evropy v energetické účinnosti a šetrném využívání zdrojů prospěje nejen životnímu prostředí, ale také naší zaměstnanosti. Výrobky a postupy šetrné k životnímu prostředí zažívají v současnosti, i v době krize, prudký hospodářský růst a tento vývoj bude pokračovat.
Podle mého názoru je tato směrnice dobrým příkladem integrované výrobkové politiky. Ta už prokázala svou hodnotu a my zaznamenáváme dobré výsledky v oblasti energetických spotřebičů. Směrnice stanoví rámec pro určování požadavků na ekodesign, které berou v úvahu skutečný dopad výrobků na životní prostředí za celý jejich životní cyklus. Jak už pan Csibi řekl, směrnice otevírá cestu k dobrovolné iniciativě průmyslu. Omezuje oficiální určování požadavků na ty výrobky, u nichž by bylo možné hospodárným způsobem realizovat potenciál významných úspor.
V současnosti platná směrnice už výrazně přispívá k dosažení evropských cílů na poli omezování, prostřednictvím zákazu žárovek, kotlů a dalších energeticky neúčinných spotřebních výrobků. Rozšíření působnosti směrnice na všechny výrobky spojené se spotřebou energie přináší obrovský potenciál dalšího snížení spotřeby energie a tudíž i emisí CO2.
Když to shrneme, každý výrobek, který je důležitý z hlediska spotřeby energie, teď patří do působnosti směrnice. Ta se proto vztahuje také na ty výrobky, jejichž využíváním se přímo nespotřebovává energie, které však ovlivňují spotřebu energie nepřímo. Takže teď mohou být například stanovovány požadavky na výrobky, které používají vodu, či na okna. Uveďme jeden příklad: pouhým zvýšením počtu oken s dvojím zasklením by mohlo dojít do roku 2020 k úspoře energie o dalších 30 %. To se rovná úsporám 55 000 gigawatthodin, které představují snížení emisí CO2 o 27 megatun nebo výkon dvou až tří jaderných elektráren. To dokládá obrovský dopad, kterou mohou na první pohled zbytečné změny přinést.
Komise hodlá pokračovat ve své průběžné práci na přibližně 25 prováděcích opatřeních v rámci směrnice o ekodesignu, vyhlášených v jejím pracovním plánu na období 2009-2011. Navíc po konzultacích s konzultačním fórem pro ekodesign podle článku 16 směrnice stanoví, které výrobky mají být zahrnuty do druhého pracovního plánu k 21. říjnu 2011.
Do roku 2012 Komise rovněž prozkoumá podle článku 21, zda by bylo vhodné rozšířit působnost směrnice na výrobky, které nejsou spojené se spotřebou energie, ale které mají vliv na zachování zdrojů.
Jak bylo dohodnuto při jednáních, která vedla k dohodě v prvním čtení, vydává Komise prohlášení. Parlament o tomto prohlášení ví. Po tomto zasedání bude předán předsednictvu.
Díky rychlému přijetí návrhu v prvním čtení může teď Komise provádět udržitelnou průmyslovou politiku a dát se rovnou do práce na přípravě dalších konkrétních kroků k úsporám energie a snížení emisí CO2.
Dovolte mi, aby svůj příspěvek uzavřel poznámkou, že úzká spolupráce mezi Parlamentem, Radou a Komisí jednání urychluje. S velkým potěšením vám mohu oznámit, že se Komise cítí být schopna podpořit všechny pozměňovací návrhy, které podal zpravodaj pan Csibi. Děkuji vám.
Anders Wijkman
jménem skupiny PPE-DE. - Pane předsedající, chtěl bych poděkovat zpravodaji panu Csibimu.
Výsledkem našeho společného úsilí, které jsme vynaložili na přezkum směrnice o ekodesignu, je podle mého názoru do značné míry promarněná příležitost. Rozšířit působnost z energetických spotřebičů na výrobky spojené se spotřebou energie je přirozeně dobrá věc. Proč však zůstat jen u toho? Problémy, kterým čelíme při využívání zdrojů, překračují hranice energetiky. Pan komisař by to měl vědět.
Problémem je celkový tlak vyvíjený na ekosystémy a přírodní zdroje. Svědčí o tom četné vědecké zprávy a v nemalé míře naše vlastní tematická strategie pro oblast přírodních zdrojů. Podle odhadů jsou dvě třetiny významných ekosystémů na světě využívány nadměrně, a my tak vyčerpáváme přírodní zdroje. Tento problém se zhoršuje s nárůstem hospodářství a obyvatel. Skutečností je, že současný koncept a model růstu je neudržitelný. Kdo, když ne Evropská unie, by mohl pomoci tento model přeměnit na udržitelnější?
Směrnice o ekodesignu nabízí podle mého názoru cestu vpřed. Stejně jako v případě energetické účinnosti bychom mohli zavést standardy a normy, jak si vybírat materiály a jak navrhovat výrobky, abychom usnadnili jejich recyklaci a opětovné využití, a zvýšili tak účinnost zdrojů. Co nejdříve se budeme muset zabývat řešením účinnosti zdrojů. Viděl jsem dřívější návrhy Komise, které zahrnovaly problematiku účinnosti zdrojů, a je pro mne záhadou, proč se na těchto návrzích dále nepracovalo.
Řekněte mi, kde jinde máme v právních předpisech EU opatření, která podporují účinnost zdrojů? Potřebujeme politické rámce, které podporují účinnost zdrojů všeobecně, které vybízejí společnosti, aby zkoušely nové obchodní modely - jakým je funkční myšlení - nabízející spíše služby než výrobky, u nichž jsou příjmy získávány kvalitou služeb, nejen cestou zvýšeného objemu prodejů.
Jak jsem řekl, to vše se mohlo ve směrnici vyřešit. Předpokládám, že za pár let budeme všichni litovat, že jsme dnes nebyli aktivnější. Jak jsem už řekl, je to promarněná příležitost.
Dorette Corbey
jménem skupiny PSE. - (NL) Pane předsedající, chtěla bych začít poděkováním panu zpravodaji. Obdivuji a oceňuji jeho oddanost a angažovanost a vysoce také hodnotím jeho rychlost. Domnívám se, že to mohlo proběhnout o něco rychleji, a je nešťastné, že byl ve své práci zdržen.
Evropa teď zápolí s hospodářskou krizí, avšak my všichni už po mnoho let ve skutečnosti zápasíme s nedostatkem inovací. Na jiných kontinentech je často více inovací než v Evropské unii. Spojené státy proto, že investují daleko více peněz - z veřejného ale také ze soukromého sektoru - do výzkumu a vývoje. Japonsko je vysoce inovační, zčásti díky svému programu "top runner". Naše směrnice o ekodesignu je zaměřena na inovace. To je dobré pro životní prostředí i pro hospodářství. Značka Made in Europe by měla opravdu symbolizovat většinu výrobků šetrných k životnímu prostředí.
Inovace musí probíhat v několika směrech: nižší spotřeba energie, menší znečišťování výrobou a spotřebou, daleko lepší využívání přírodních zdrojů a zaměření se na opětovné využití nebo recyklaci výrobků po skončení jejich životnosti. Netýká se to jen výrobků spojených se spotřebou energie, a plně souhlasím se zpravodajem, že ve skutečnosti by se to mělo týkat všech výrobků.
Jinak řečeno, zdroje jsou důležité. Jestliže do dvaceti let bude na této planetě téměř devět miliard obyvatel, a pokud budou všichni chtít přiměřenou míru prosperity, pak bude nezbytné nakládat s přírodními zdroji dobře a úsporně. Máme inspirativní projekty, jako je Michaelem Braungartem předložený koncept od kolébky do kolébky, založený na radikální myšlence umožnit kompletní opětovné využívání materiálů.
Důležitou otázkou dneška je: opravdu směrnice o ekodesignu funguje? Nejznámějším příkladem výsledků směrnice o ekodesignu je zákaz tradičních žárovek, což představuje nepopulární avšak velmi pozitivní rozhodnutí. Bohužel stále se projevuje určité nedorozumění o energetické účinnosti LED žárovek, které se ukazují být o něco méně výhodné, než uvádějí výrobci.
Jiným nežádoucím příkladem provádění směrnice o ekodesignu je označování energetické spotřeby. Teď máme značky AA, A+, A20, A40 a brzy ponesou všechny výrobky určitý typ označení třídy A. Prozatím je zcela nejasné, co to znamená, a to opravdu není dobrým příkladem ekodesignu.
Vážení poslanci, toto přepracování nemůže bohužel vyřešit všechno. Stojí nám v cestě naše vlastní postupy a dohody a jde vskutku o promarněnou příležitost. Doufejme, že hodnocení poskytne příležitost ke zlepšení. Je důležité, aby směrnice o ekodesignu byla brzy důkladně vyhodnocena. Přinese opravdu inovace, o které usilujeme? Umístí Evropskou unii a evropské výrobce na vrchol trhu? Uspoří energii? Sníží plýtvání přírodními zdroji a jejich využívání? A co je nejdůležitější, může být její působnost rozšířena na výrobky, které nejsou spojené se spotřebou energie, a na veškeré výrobky?
Holger Krahmer
jménem skupiny ALDE. - (DE) Pane předsedají, pane komisaři Verheugene, dámy a pánové, chtěl bych pronést několik varovných slov k tomuto kompromisu, kterého bylo dosaženo velmi rychle - opravdu překvapivě rychle.
Udělali jsme tak rychlý skok dopředu, že bychom mohli tuto směrnici přijmout prakticky bez rozpravy dnes večer. To musí být jedním z důvodů, proč se tak málo poslanců chystá promluvit. Chtěl bych upozornit na to, že působnost této směrnice rozšiřujeme v době, kdy sotva máme nějaké zkušenosti, jak proběhlo provádění stávající směrnice. Chtěl bych také všem připomenout, že jsme o působnosti diskutovali v Parlamentu a že ji tato sněmovna chtěla rozšířit, aby se vztahovala na všechny výrobky. Soudím, že by to vedlo špatným směrem. Není totiž přijatelné ani rozumné vystavit každý výrobek vyrobený v EU povinnosti posoudit podle environmentálních požadavků a je politováníhodné - přinejmenším z mého pohledu - že je to zahrnuto do znění jako možnost pro rok 2012.
Chtěl bych upozornit, že si musíme dát pozor, aby se Evropská komise nestala úřadem pro plánování výrobků. Politici a úředníci neznají lépe, a to ani po zkušenostech s finanční a hospodářskou krizí, jak by měly být výrobky vyráběny, v čemž jsou patrně lepší inženýři. Závěrem bych chtěl všem připomenout, že narůstající složitost těchto výrobkových předpisů zasahuje malé a střední podniky. Tyto podniky mohou stěží mnohé z těchto požadavků splnit už teď a to, co dnes uděláme, je ještě více zatíží, přitom jsme podle mého mínění tyto praktické důsledky dostatečně nezvážili.
Satu Hassi
jménem skupiny Verts/ALE. - (FI) Pane předsedající, dámy a pánové, upřímně děkuji zpravodaji, panu Csibimu, za jeho vynikající práci.
Směrnice o ekodesignu nepatří k těm záležitostem, které by dokázaly vzrušovat média a širokou veřejnost, nicméně opravdu se týká něčeho, co je velmi důležité, i když i já sdílím názor pana Wijkmana, že její působnost by měla být rozšířena, aby postihovala účinnost zdrojů obecně.
Podle všech průzkumů, které analyzovaly náklady na ochranu klimatu, právě úsporou energie snížíme emise nejrychleji a levněji. Pokud zavedeme pro zařízení a výrobky požadavky na energetickou účinnost, dosáhneme tím významných úspor energie bez potřeby vystavit veřejnost spoustě dalších obtíží.
Odhaduje se, že v EU jsou budovy příčinou 36 % emisí skleníkových plynů. Podle zpráv, které jsme všichni viděli, je zlepšení energetické účinnosti budov jedním z nejhospodárnějších způsobů ochrany klimatu. Nyní máme rozšířit působnost směrnice o ekodesignu a nastolit energetické požadavky například pro okna, stěny a izolační prvky v budovách. To je jen správné a považuji za vynikající, že jsme nedovolili lobbistům chemického průmyslu toto zcela nezbytné rozhodnutí zablokovat. Tato směrnice nám hodně pomůže při dosažení cíle v podobě 20% úspor energie.
Jiným důležitým prostředkem, který máme k dispozici, je označování energetické spotřeby zařízení. Bylo by opravdu hloupé, kdyby se Komise snažila skoncovat se stupnicí A až G, která fungovala tak dobře, spotřebitelé se s ní obeznámili a stala se modelem jinde ve světě. Jsem ráda, že Výbor pro průmysl, výzkum a energetiku přijal tento týden pevné stanovisko ve prospěch zachování stupnice A až G a aktualizace jejích kritérií podle technologického vývoje. Doufám, že Komise bude nakonec věnovat pozornost velmi důraznému a jasnému názoru tohoto parlamentu.
Günter Verheugen
místopředseda Evropské komise. - (DE) Vážení poslanci, polemika probíhající při této rozpravě se netýká energetické účinnosti. Domnívám se, že všichni se shodli na tom, že návrh Komise povede k velkému kroku na cestě ke zvyšování energetické účinnosti, úsporám energie a snížení emisí skleníkových plynů. Právě o tom návrh je. Jde o návrh, který se týká naší politiky v oblasti klimatu a energie. Proto jsem poněkud udiven rozsáhlou kritikou, kterou jsem právě vyslechl. Myslím, že tím, co jsem zde dnes řekl, jsem velmi jasně ukázal, že integrovaná výrobková politika, kterou Komise uskutečňuje, považuje energetickou účinnost a zachování zdrojů za neoddělitelně propojené. V tomto ohledu hraje zachování zdrojů naprosto zásadní roli v návrhu, který projednáváme, opravdu je to tak. Zdá se, že tato skutečnost byla přehlédnuta.
Snad bych mohl poukázat na to, že pokud jde o prováděcí opatření, příloha 1 směrnice už pokrývá všechny environmentálně důležité vlastnosti výrobku po celou jeho životnost - takže zahrnuje účinnost zdrojů, nikoli jen energetickou účinnost - a že Komise bere tyto okolnosti v úvahu, když s pomocí specificky vyvinuté metodiky určuje, které parametry ekodesignu mají být regulovány prostřednictvím prováděcích opatření pro ekodesign spotřebičů. Z pohledu konkrétních prováděcích opatření je otázka účinnosti zdrojů absolutně klíčová.
Dovolte mi ale, abych řekl něco zcela obecného o politice v této oblasti. Myslím, že tuto novou výrobkovou politiku, která bude mít obrovský dopad na chování spotřebitelů, na průmyslovou výrobu v celém rozsahu a na celé naše hospodářství, nelze završit najednou, ale že je třeba ji provádět postupně. Navíc vždy je rozumné stanovit zákonná pravidla, až když máme alespoň minimální zkušenosti, a právě těch v této chvíli nemáme dost, co se týče účinnosti zdrojů z pohledu standardních spotřebních výrobků. My jsme nicméně určili velmi jasně směr, kterým se pohybujeme a já jsem si zcela jist, že až se příště sejdeme k projednávání této směrnice, nebudeme se už zaměřovat na energetickou účinnost, ale na zachování zdrojů.
Byl bych vám všem velmi vděčný, kdybychom za současné situace mohli udělat to, co lze nyní rozumně dosáhnout, a společně si uvědomili, co je opravdu důležitým a trvalým přínosem pro minimalizaci spotřeby energie, a tudíž pro dosažení našeho cíle, tj. učinit z Evropy světového vůdce v energetické účinnosti a snižování emisí CO2.
místopředseda Evropské komise.
Prohlášení Komise
Zpráva poslance Csibiho
Komise prohlašuje, že bude-li návrh na rozšíření působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie přijat, nebude to mít na provádění pracovního programu v jeho současné podobě vliv.
Komise při stanovování pracovního programu a navrhování nových prováděcích opatření v rámci přepracované směrnice rovněž řádně zohlední zkušenosti, které byly v souvislosti se směrnicí dosud získány. V souladu s čl. 15 odst. 2 písm. c) směrnice a v souladu se zásadami lepší právní úpravy bude Komise usilovat zejména o zajištění toho, aby právní předpisy EU o výrobcích zůstaly i nadále obecně konsistentní.
Při posuzování toho, zda je vhodné rozšířit podle článku 21 působnost směrnice na výrobky, které spojeny se spotřebou energie nejsou, Komise zváží, zda je třeba upravit metody pro určování významných ekologických parametrů a pro práci s nimi.
Magor Imre Csibi
zpravodaj. - Pane předsedající, kompromis není nikdy snadný a dnešní rozprava nám ukázala, že máme různé názory, avšak nikdy také není snadné najít zlatou střední cestu mezi progresívností Evropského parlamentu a realismem generálních ředitelství a Rady.
Chtěl bych ale upřímně poděkovat naším kolegům z generálních ředitelství za jejich pružnost. Poděkovat bych chtěl rovněž komisaři Verheugenovi za jeho podporu a laskavá slova a stínovým zpravodajům, kteří mi při tomto legislativním procesu pomáhali.
Podle mého názoru jsme u tohoto návrhu uspěli při hledání zlaté střední cesty a nalezení způsobu jeho projednání, který nadměrně nezatíží evropský průmysl a pomůže nám také dosáhnout vyšší úrovně energetické účinnosti a účinnosti zdrojů evropského průmyslu.
Chtěl bych ale rovněž zčásti reagovat na to, co řekl kolega pan Krahmer, a vyjádřit svou naději, že provedení tohoto návrhu proběhne stejně rychle jako naše legislativní práce.
Přál bych si, aby provedení proběhlo rychle. Chtěl bych vidět rychle výsledky, které především poslouží zájmům evropských občanů a potom také zájmům evropského průmyslu.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat zítra ve 12 hodin.
Písemná prohlášení (článek 142)
Rovana Plumb  
Současná finanční krize jen posiluje povinnost EU dostát svým závazkům v oblasti energetiky a životního prostředí. Musí se přijmout mnoho opatření (například o ekodesignu), aby se způsob, jakým v Evropě spotřebováváme a vyrábíme výrobky, stal udržitelnější, bez dalších nákladů pro podniky a občany.
Ekodesign se týká prvního stadia životního cyklu výrobku. Cílem nového pojetí je zabránit dopadu, který mají výrobky a výrobní procesy na životní prostředí. Přibližně 80 % dopadů výrobku na životní prostředí a příslušných nákladů během jeho životnosti je možné vyčíslit ve fázi jeho designu. Nahromadění a šíření znalostí nabytých výrobci při práci na ekodesignu je jedním ze zásadních přínosů reformy směrnice o ekodesignu.
Informování spotřebitelů o energetické účinnosti a účinnosti zdrojů by se mělo stát v rozhodování výrobců klíčovým prvkem. Zlepšení energetické účinnosti je tím nejrychlejším a nejlevnějším způsobem, jak snížit emise skleníkových plynů. Za účelem větší transparentnosti pro spotřebitele, průmysl a příslušné orgány a usnadnění rychlého sběru dat pro spotřebitele a malé a střední podniky musí být k dispozici dostupná databáze.
Podporuji požadavek, který předložila Komise na vytvoření veřejné databáze údajů o ekodesignu, dostupné online.
