
(1) 
Barón Crespo (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, sain juuri kuulla istuntoyksikön laatimasta tiedonannosta, jossa parlamentin jäsenille ilmoitetaan – asiasta ilmoitettiin näköjään viime yönä – että koska nimenhuutoäänestyksiä, erillisiä äänestyksiä ja kohta kohdalta -äänestyksiä koskevia pyyntöjä on ollut niin paljon, Boogerd-Quaakin sananvapautta ja tiedonvälityksen vapautta koskevasta mietinnöstä ei voida äänestää tänään.
Arvoisa puhemies, muistanette, että keskustelimme eilen illalla klo 22.30 puhelimessa ja että kerroin olevani huolissani kaikista niistä tapahtumista, jotka liittyvät tähän tapaukseen. Minun on todellakin sanottava nyt, että tämä päätös, jonka tekijää en tiedä – ja meidän kuuluu tietää, kuka päätöksen teki ja kannatatteko te tätä päätöstä – on ristiriidassa kaikkien parlamentissa noudatettavien käytäntöjen kanssa. Minun ryhmääni ei ole kuultu, muiden ryhmien tilanteesta en tiedä. Pyytäisin siis, että klo 12.00 alkavan äänestyksen alussa äänestämme siitä, voidaanko tämä mietintö merkitä uudelleen tämän päivän äänestyksiin.
Puhemies.
   Samalla kun keskustelin kanssanne eilen illalla, parlamentin täysistunnossa keskusteltiin Boogerd-Quaakin mietinnöstä. Minulle asiasta ilmoitettiin eilen illalla, kuten teillekin, joten ketään ei ole jätetty tiedotuksen ulkopuolelle.
Minulle ilmoitettiin eilen illalla, että koska äänestettäviä asioita sekä kohta kohdalta -äänestyksiä ja nimenhuutoäänestyksiä koskevia pyyntöjä on ollut niin paljon, istuntoyksikkö ei yksinkertaisesti pysty valmistelemaan tarvittavia asiakirjoja mietintöä koskevaa äänestystä varten viime yönä päättyneen istunnon ja tänään klo 12.00 alkavan äänestyksen välisenä aikana. Tässä ei ole kysymys minun poliittisista mieltymyksistäni. Minulla on tässä 51-sivuinen luettelo äänestystä koskevista yksityiskohdista. Menettelyssä ei ole kysymys tietyn poliittisen mieltymyksen julki tuomisesta. Olen valmistautunut ottamaan vastaan menettelyä koskevia esityksiä tänään klo 12.00, mutta minulle ilmoitettiin, että yksiköiden on mahdotonta valmistella äänestystä klo 12.00 mennessä.
Minulle on esitetty muita menettelyyn liittyviä kysymyksiä. Käsittelen niitä puolen päivän aikaan ja teen niitä koskevat päätökset. Olen kuitenkin itse sitä mieltä, että useista pyynnöistä huolimatta parlamentin on käsiteltävä tätä asiaa ja äänestettävä siitä. Miten ja milloin, onkin sitten monimutkaisempi kysymys. Selvitän asiaa yksiöiden kanssa nyt aamupäivällä ja katson, mitä voimme tehdä. 
Watson (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, mietinnön aiheena ei ole Silvio Berlusconi. Sen aiheena on tiedotusvälineiden keskittyminen kaikissa Euroopan unionin maissa, ja kansalaiset ovat tästä syystäkin huolissaan. Mietintö on laadittu parlamentin tavanomaisten menettelyjen mukaisesti, ja koska joillekin kysymys on vaalien kannalta arkaluonteinen, esittelijä on tarjoutunut poistamaan Silvio Berlusconin nimen mietinnöstä. Tietyt kollegat pyrkivät kuitenkin viivyttämään, jarruttamaan ja keskeyttämään menettelyjämme väistelläkseen kirkasta valokeilaa, joka paljastaa epämiellyttävät totuudet.
Ryhmäni kehottaa PPE-DE-ryhmää peruuttamaan vahingolliset tarkistuksensa. Ellei se tee niin, olemme valmiit äänestämään kaikista 350 tarkistuksesta. Pyydämme teitä antamaan parlamentille mahdollisuuden päättää, jatkammeko asian käsittelyä, ja olisimme hyvin tyytyväisiä, jos voisitte varmistaa, että voimme äänestää tästä mietinnöstä. 
Puhemies.
   Minua on näköjään siunattu monilla ystävillä parlamentin poliittisten ryhmien keskuudessa! Haluan kiittää kaikkia ystäviäni niistä neuvoista, joita he ovat minulle pyytämättäni suoltaneet viimeisten 24 tunnin aikana! Vakuutan teille, että aion toimia asianmukaisesti. Meidän on käsiteltävä tätä kysymystä tänään klo 12.00. 
Poettering (PPE-DE ).
   – En ollut aikonut esittää puheenvuoroa, mutta minun on vastattava siihen, mitä Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puheenjohtaja Watson juuri totesi. Hän kehottaa ryhmääni peruuttamaan tarkistuksemme. Saanen huomauttaa jäsen Watsonille, että tarkistuksia on yhteensä 338, ja minun ryhmäni on jättänyt niistä 157. Tämä tarkoittaa sitä, että muut ryhmät ovat jättäneet 181 tarkistusta. On epäreilua vihjata, että meidän ryhmämme olisi yksin vastuussa kaikista tarkistuksista. Monet jäsenet ovat tyytymättömiä tähän mietintöön, ja sen vuoksi muut ryhmät ovat jättäneet 181 tarkistusta.
Arvoisa puhemies, kehottaisin teitä varmistamaan, että puhujat eivät viittaa ainoastaan meidän ryhmämme tarkistuksiin. 
Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
   – Hyvä jäsen Poettering, te voitte olla niin sivistynyt kuin haluatte – ryhmätoverinne ovat yksin vastuussa häpeällisestä käytöksestään valiokunnassa, eivät muiden ryhmien jäsenet. Jos olisitte ollut paikalla ja kuullut heidän selontekonsa, olisitte voinut todistaa tämän itse. Se on ensimmäinen huomautukseni. Arvoisa puhemies, toiseksi jäsen Watson esitti suoran kysymyksen, johon haluamme vastauksen. Haluamme äänestää tänään klo 12.00 siitä, milloin äänestämme mietinnöstä. Ryhmämme on valmis äänestämään mietinnöstä klo 14.00, klo 15.00, klo 17.00 tai vaikka keskiyöllä, milloin tahansa. Se, mitä täällä tapahtuu, on kerta kaikkiaan hävytöntä! Kahden ryhmän välinen salainen sopimus, jolla pyritään välttämään tärkeää mietintöä koskeva äänestys, on jo sinänsä pöyristyttävää, ja parlamentin pitäisi reagoida tähän pöyristyttävään asiaintilaan äänestämällä tänään iltapäivällä tai tänä yönä, milloin vain, osoittaakseen, että tällaiset metkut eivät voi estää meitä äänestämästä tästä tärkeästä mietinnöstä. Haluamme äänestää klo 12.00 niin, että mietintöä koskeva äänestys toimitetaan tänään. 
Puhemies.
   Päätän äänestysasiasta puolen päivän aikaan. Kiitokset neuvoistanne. Istunnon puhemiehenä toimiessani en aio ryhtyä kenenkään pyrkimysten välikappaleeksi tässä salissa.
Haluan käydä kaikki tarkistukset järjestelmällisesti läpi nähdäkseni, voidaanko niitä vähentää. Tarvitsen nyt aamupäivällä siihen aikaa. Kun palaan, ilmoitan teille mahdollisista vaihtoehdoista niin avoimin mielin kuin mahdollista. Sitä ennen en kuitenkaan suostu kenenkään kehotuksesta ilmoittamaan ennenaikaisesti, milloin äänestys toimitetaan. 
Ludford (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. En voisi kuvitellakaan kehottavani teitä ilmoittamaan asiasta nyt, mutta tarjoan kuitenkin neuvoani. Huomaatte, että kun nämä kaksi ryhmää pyysivät valiokunnassa erillistä äänestystä, jotta tarkistukset säilyisivät täysistunnon esityslistalla, ne eivät tosiaan vastustaneet yhtäkään tarkistusta. Vaikka työjärjestyksen mukaan mikä tahansa ryhmä voi pyytää erillistä äänestystä mistä tahansa tarkistuksesta, olisi pyrittävä selvittämään, mitkä ovat ne tarkistukset, joista ryhmä todella haluaa äänestettävän erikseen. En usko, että kummassakaan ryhmässä äänestetään yhtäkään tarkistusta vastaan. Kuten muut ovat todenneet, on olemassa vahva salainen sopimus, jonka mukaan yksi ryhmä pyytää kohta kohdalta -äänestystä kaikista toisen ryhmän tarkistuksista ja tämä ryhmä puolestaan pyytää kohta kohdalta -äänestystä kaikista kollegojensa tarkistuksista. Näin yritetään heikentää demokratiaa ja viivyttää asian käsittelyä täysin naurettavalla tavalla.
Arvoisa puhemies, teillä on oma vastuualueenne, mutta teidän ja yksikkönne valtaa voidaan yrittää heikentää. 
Puhemies.
   Kiitos, että olette huolissanne minun ja yksiköitteni puolesta. Sanon tämän nyt erittäin selvästi. Parlamentti keskusteli eilen tästä aiheesta keskiyöhön asti. Olen ollut tänään parlamenttirakennuksessa klo 7.00:stä lähtien ja yrittänyt valmistella tämänpäiväistä äänestystä. Voitte olla vakuuttuneita siitä, että asia saa jakamattoman huomioni, mutta klo 7.00:n jälkeen en ole vielä pystynyt ratkaisemaan joitakin minulle esittämistänne kysymyksistä. Klo 12.00:een mennessä se voi olla mahdollista tai sitten ei. Silloin ilmoitan, olenko päässyt asiassa eteenpäin. 
Duthu (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, minulla on erittäin kiireinen ja varsin epätavallinen kysymys. Olen kutsunut Ahmed Zakajevin – joka on, kuten tiedätte, Mashadovin hallituksen varapääministeri – kokoukseen, joka pidetään täällä tänä iltana ja huomisaamuna. Tiedätte myös sen, että Ahmed Zakajev asuu Lontoossa, ja olen pyytänyt Ranskan ulkoministeriä jouduttamaan hänen viisuminsa käsittelyä.
Zakajevilta on evätty viisumi sillä perusteella, että hänestä on esitetty luovutuspyyntö. Tiedätte, että Tanskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset ovat jo hylänneet luovutuspyynnön ja että Zakajev saattoi äskettäin vierailla Saksan liittopäivillä. Tämän vuoksi pyydän teitä keskustelemaan ulkoministerimme Michel Barnierin kanssa, jotta Zakajev ja hänen poikansa, joka toimii hänen tulkkinaan, voisivat osallistua tänä iltana tai huomisaamuna pidettävään kokoukseen tai parhaassa tapauksessa kumpaankin.
Puhemies.
   Pyydän teitä toimittamaan avustajilleni tarvittavat tiedot, jotta voimme ryhtyä asian vaatimiin toimiin. 
Kaufmann (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, haluan esittää edellistä aihetta koskevan puheenvuoron. En halua kommentoida valiokunnassa käytyä keskustelua tai siellä sattuneita tapahtumia enkä sitä, mitä täällä ilmeisesti tapahtui viime yönä. Ryhmäni puolesta haluan ilmoittaa tukevani teitä pyrkimyksissänne ja todeta vain, että haluamme, että asiasta äänestetään. Aihe on mielestämme liian tärkeä esityslistalta poistettavaksi, tapahtuipa se miten tahansa. 
Korakas (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin kommentoida hieman erästä toista asiaa. Kiitoksia puheenvuorosta.
Kun istunto avataan maanantaisin, keskustelemme yleensä puolen tunnin ajan ajankohtaisista kysymyksistä, joita parlamentin jäsenet haluavat ottaa esiin. Tänä maanantaina tämä puolituntinen siirrettiin menettelyyn liittyvistä syistä maanantain istunnon loppuun eli keskiyöhön ja mahdollisesti vielä myöhemmäksi. Tämä keskustelu ja tämä mahdollisuus annetaan parlamentin jäsenille sitä varten, että he voivat esittää – kuten totesin – ajankohtaisia kysymyksiä, jotka eivät kuitenkaan enää klo 1.00 aamulla ole ajankohtaisia. Haluan esittää vastalauseen, sillä olin pyytänyt puheenvuoroa hyvin vakavasta aiheesta. Ette antanut minulle tilaisuutta puhua, ettekä antanut käydä aiheesta keskustelua. Pyydän, ettei tällainen menettely enää toistu. 
Puhemies.
   Olen hyvin tietoinen, että parlamentin jäsenet käyttävät viisaasti uutta mahdollisuutta esittää puheenvuoroja istunnon alussa. Kuten tämän viikon istuntojakson alussa täällä ollessanne ja pyytäessänne puheenvuoroa näitte, minulla oli ongelma. Kävimme keskustelua toisesta tärkeästä aiheesta, joten klo 18.00 – – siis istunnon aikana – emme olleet vielä aloittaneet keskusteluja, vaikka olimme jatkaneet istuntoa jo klo 23.00:een asti.
Esitän anteeksipyyntöni niille, jotka halusivat esittää puheenvuoron ja joiden oli esitettävä se myöhemmin samana päivänä tai kirjallisena, mutta tämä oli poikkeustapaus. Toivottavasti en joudu toimimaan niin uudelleen. 
McKenna (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, äänestimme parlamentissa muutama viikko sitten eläinten suojelua kuljetuksen aikana koskevasta Maatin mietinnöstä. Puheenjohtajavaltio Irlanti on ehdottanut kysymystä koskevaa kompromissia, ja parlamentin on ymmärrettävä, että tätä kompromissia ei voida mitenkään hyväksyä, jos parlamentin äänestyksen tulos otetaan huomioon. En ollut tyytyväinen Maatin mietinnön lopputulokseen. eläinten hyvinvoinnista huolissaan olevat ihmiset katsoivat, ettei siinä menty riittävän pitkälle. Irlannin kompromississa olisi vähintäänkin pitänyt ottaa huomioon parlamentin tahto erityisesti monissa ratkaisevissa kysymyksissä, joita ovat esimerkiksi eläimiä kuljettavien ajoneuvojen lämpötila ja se, ettei eläimiä ole pakko purkaa väliaikaisesti satamissa.
Kaikista tärkein ja ratkaisevin kysymys on se, että parlamentti äänesti hyvin selvästi teuraaksi vietävien eläinten kuljetusmatkojen enimmäisrajoituksen puolesta. Tämä todetaan myös julkilausumassa, jonka allekirjoitti yli 400 parlamentin jäsentä. Puheenjohtajavaltio Irlannin ehdottamassa kompromississa parlamentin tahto sivuutetaan täysin. Monet hyvin huolissaan olevat eläintensuojeluryhmät ovat ottaneet minuun yhteyttä. Ne ovat sitä mieltä, että jos Irlannin kompromissi menee läpi, otetaan eläinten suojelussa askel taaksepäin. Irlannin kompromississa pitäisi vähintään ottaa huomioon teuraaksi vietävien eläinten kuljetusmatkojen enimmäisrajoitus. 
Rovsing (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kannatan täydestä sydämestäni tällaista kuljetusmatkan rajoitusta. Mielestäni kahdeksan tuntia on oltava ehdoton enimmäisraja. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Kyproksen mahdollisesta yhdistymisestä ennen sen liittymistä Euroopan unioniin.
Keskustelun aluksi haluaisin lainata YK:n pääsihteerin Kofi Annanin sanoja, joita hän käytti puhuessaan turvallisuusneuvostolle viime viikon lopulla. Hän totesi, että suunnitelma on moniulotteinen ja tarkan tasapuolinen. Kaikkien neuvottelutulosten tavoin se on kompromissi. Sen sijaan suunnitelman sisällön esittely kansalle ei ole kaikilta osin ollut yhtä tarkasti tasapuolista.
Minun on todettava, että seurattuani keskustelua hyvin tiiviisti, olen tältä osin hyvin samaa mieltä YK:n pääsihteerin huolenaiheista.
Minulla on myös henkilökohtainen huolenaihe: meidän olisi pantava merkille, että erityisesti parhaan katseluajan lähetyksiä manipuloidaan Kyproksen radiossa ja televisiossa selvästi ja että komission jäsenen Verheugenin – josta tulee muutaman viikon kuluttua kyproslaisten kollegojemme eurooppalainen maanmies, – kaltaisilta ulkomaalaisilta on tarkoituksella estetty pääsy tiedotusvälineisiin. Tämä on epätervettä käytöstä, joka ei sovi sellaiselle valtiolle, joka muutoin pyrkii täyttämään Kööpenhaminan kriteerit ja jolta niiden täyttämistä myös odotetaan.
Pitäisin erittäin myönteisenä sitä, että tällaiset huomautukset esitettäisiin kyseiseen ohjelma-aikaan vaihtoehtoista näkemystä edustavana kohtuullisena ehdotuksena siitäkin huolimatta, että radio- ja televisiolähetysten tasapuolisuudessa on toivomisen varaa. 
Roche,
   . Arvoisa puhemies, olen varma, että kaikki parlamentin jäsenet ja puhemies ovat tietoisia tämän keskustelun tärkeydestä.
Olen hyvin kiitollinen saadessani tilaisuuden osallistua tähän keskusteluun neuvoston ja puheenjohtajavaltion puolesta. Tämänaamuinen keskustelumme käydään vain kolme vuorokautta ennen Kyproksen saaren kansalaisille todella tärkeää päivää. He äänestävät 24. huhtikuuta erillisissä mutta samanaikaisissa kansanäänestyksissä Kyproksen ongelman kokonaisvaltaista ratkaisua koskevasta tekstistä, jonka Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri Kofi Annan esitteli äskettäin sovittujen neuvottelujen yhteydessä.
Euroopan unioni on erittäin kiitollinen pääsihteerille ja erityisesti hänen erityisneuvonantajalleen Alvaro de Sotolle siitä, että he ovat pyrkineet väsymättä löytämään ratkaisun. He ovat työskennelleet tiiviisti osapuolten kanssa ja tehneet yhteistyötä Kreikan ja Turkin hallitusten kanssa. He ovat luoneet ainutlaatuisen ja historiallisen mahdollisuuden löytää Kyproksen ongelmaan kokonaisvaltainen ratkaisu.
Jos Kyproksen kansa äänestää kummassakin lauantaina järjestettävässä kansanäänestyksessä "kyllä", yhdistynyt Kypros liittyy 1. toukokuuta Euroopan unioniin yhdeksän muun jäsenvaltion kanssa. Euroopan unioni kannattaa vahvasti nimenomaan yhdistyneen Kyproksen liittymistä – korostan, että unioni kannattaa sitä vahvasti. Haluan muistuttaa siitä sitoumuksesta, joka on annettu monissa peräkkäisissä Eurooppa-neuvostoissa ja jonka mukaan unioni on valmis mukauttamaan ratkaisun ehdot niihin periaatteisiin, jotka ovat Euroopan unionin perustana.
Euroopan unioni sai alkunsa ihmiskunnan historian hirvittävimmästä sodasta, joka lähestulkoon tuhosi mantereemme. Unioni syntyi syvästä halusta rohkaista Euroopan kansakuntia työskentelemään yhdessä kaikkien kansojen hyväksi ja ratkaista niiden väliset kiistat rauhanomaisesti sen sijaan, että ne turvautuisivat konfliktiin. Euroopan unionin jäsenyys on antanut Euroopan kansakunnille ja keskenään erimielisille yhteisöille mahdollisuuden luoda siltoja niiden välillä olevien syvien ja katkerien kuilujen yli. Olen vakuuttunut, että ajan mittaan näin tulee käymään Euroopan unionissa myös yhdistyneelle Kyprokselle.
Kun kymmenen uutta jäsenvaltiota liittyy unioniin enää vain yhdeksän päivän päästä, päätetään virallisesti ne traagiset erimielisyydet, jotka ovat vaivanneet Euroopan mannerta sodan jälkeen. Nyt on mahdollisuus päättää vielä yksi Eurooppaa vaivannut erimielisyys. Pääsihteeri Annanin esittelemää ratkaisusuunnitelmaa koskeva päätös on nyt viime kädessä Kyproksen kansan käsissä. Valinta ja päätös ovat heidän. He voivat olla vakuuttuneita Euroopan unionin solidaarisuudesta heidän pohtiessaan yksin ja yhdessä tätä päätöstä, jolla on perustavia vaikutuksia heidän tulevaisuuteensa ja tietenkin myös heidän lastensa ja lastenlastensa tulevaisuuteen.
Kun Kyproksen kansalaiset toteuttavat demokraattisia oikeuksiaan, he ovat täysin tietoisia päätöksen luonteesta ja niistä mahdollisuuksista, joita Kyprokselle, sen naapureille ja tietenkin koko muulle Euroopalle tarjotaan. He ovat varmasti kuulleet – kuten mekin – pääsihteeri Annanin toteavan, että tämä suunnitelma on ainoa käytettävissä oleva ja ainoa nähtävissä oleva keino Kyproksen yhdistämiseksi.
Euroopan unioni ja laaja kansainvälinen yhteisö ovat valmiita tukemaan ratkaisun täytäntöönpanoa sekä poliittisesti että taloudellisesti. Kansainvälisen yhteisön sitoumus ja toivomus tehtiin selväksi avunantajien korkean tason konferenssissa, joka pidettiin viime viikolla Brysselissä komission jäsenen Verheugenin johdolla. Osallistuin tähän konferenssiin, ja puhujat ilmaisivat toinen toisensa jälkeen olevansa valmiita rahoittamaan ratkaisun täytäntöönpanoa ja myös toivovansa ja haluavansa tehdä niin.
Monia huomattavia ja varmoja sitoumuksia on jo tehty. Jos suunnitelma hyväksytään, Euroopan komissio on jo varannut merkittäviä summia Kyproksen talouden kehittämiseen ja Kyproksen kansan tukemiseen. Irlannin ohella monet jäsenvaltiot ovat todenneet, että ne aikovat ilmoittaa täysilukuisessa avunantajien konferenssissa, joka toivon mukaan pidetään elokuussa, myöntävänsä erityistukea ratkaisun täytäntöönpanoon.
YK:n turvallisuusneuvoston puheenjohtaja suhtautuu myönteisesti viime viikolla pidetyn kansainvälisen konferenssin tuloksiin 16. huhtikuuta antamassaan tärkeässä lausunnossa. Ottaen huomioon sen, että nyt kyproslaiset tekevät itse tulevaisuuttaan koskevan historiallisen päätöksen, turvallisuusneuvoston jäsenet antoivat sitoumuksen, että mikäli suunnitelma hyväksytään, ne ovat valmiita ryhtymään suunnitelman mukaisiin jatkotoimiin. Näihin toimiin sisältyy esimerkiksi sellaisen uuden YK:n operaation käynnistäminen, jolla tuetaan kaikkien osapuolten osallistumista suunnitelman ripeään ja kokonaisvaltaiseen täytäntöönpanoon. Turvallisuusneuvoston jäsenet ovat sitoutuneet myös auttamaan sen varmistamisessa, että osapuolet täyttävät kaikki ratkaisun mukaiset sitoumuksensa.
Yhdistyneet Kansakunnat on ollut tiiviisti mukana Kyproksen tapahtumissa viimeisten 40 vuoden ajan. YK:n rauhanturvajoukot aloittivat toimintansa Kyproksessa vuonna 1964, ja tämä on yksi pisimmistä vielä käynnissä olevista rauhanturvaoperaatioista YK:n historiassa. Jäsenvaltiot, kotimaani mukaan luettuna, ovat olleet ylpeitä voidessaan lähettää sotilas-, poliisi- ja siviilihenkilöstöä turvaamaan kaikkien kyproslaisten etuja.
Euroopan unioni on kestänyt Kyproksen rinnalla loppuun asti. Nyt 24. huhtikuuta Kyproksen kansa tekee demokraattisen valinnan – ja se on heidän oma valintansa – heille esitetyistä ratkaisuehdotuksista. Heillä on ainutkertainen ja historiallinen tilaisuus. Valinta on heidän, ja vain heidän.
Toivotamme Kyproksen kansalle onnea näiden valintojen tekemisessä. Tämä on vaikeaa aikaa. Ymmärrämme sen. Ymmärrämme heidän historiaansa. Ymmärrämme, miten paljon voimakkaita tunteita tähän liittyy, mutta päätös on yksinomaan heidän. Kunnioitamme heidän päätöstään, olipa se sitten mikä tahansa, ja toivomme, että päätös on sellainen, jonka avulla yhdistynyt Kypros voi liittyvä unioniin 1. toukokuuta.
Verheugen,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan yhdistymisen taustalla oleva tärkeä periaate on yhteinen halu työskennellä yhdessä ja toteuttaa sellaisia politiikkoja, joilla voidaan taata Euroopan kansakuntien rauhanomainen rinnakkaiselo. Sen vuoksi olemme yhdistyneet ja sen vuoksi olemme kokoontuneet tänne tänä aamuna. Se, mitä odotamme kaikilta jäsenvaltioiltamme ja mitä odotamme ennen kaikkea niiltä valtioilta, joiden unioniin liittymiseen on enää tuskin kymmentä päivää, on, että ne hyväksyvät täysin sen periaatteen, että Euroopan yhdistyminen on rauhanhanke. Tätä odotan myös Kyproksen tasavallan hallitukselta.
Kypros on ainoa vielä kahtia jakautunut maa Euroopassa. Kypros on viimeinen maa Euroopassa, jonka pääkaupungin halkaisee piikkilangan ja miinakentän muodostama "kuoleman kaistale". Konfliktin alkamisen jälkeen emme ole koskaan aikaisemmin olleet niin lähellä ratkaisua kuin nyt. Olemme muutaman sentin päässä maalista, ja silti minun on todettava, että en ole kovin toiveikas sen suhteen, että pystymme etenemään nämä viimeiset sentit. Selitän teille, miksi.
Nyt syntynyt tilanne on seuraavanlainen. Kaikkien suureksi yllätykseksi presidentti Papadopoulosin johtama Kyproksen hallitus on todennut, että se hylkää Yhdistyneiden Kansakuntien rauhansuunnitelman kokonaisuudessaan, ja kehottaa Kyproksen kreikkalaisyhteisöä äänestämään sitä vastaan.
Pidän tätä erittäin masentavana tilanteena kahdesta syystä. Ensinnäkin kun muutimme Kyprosta koskevaa strategiaamme vuonna 1999 ja lupasimme Kyproksen hallituksen kiireellisestä pyynnöstä kyproksenkreikkalaiselle hallitukselle, ettei Kyproksen konfliktin ratkaisua pidetä ennakkovaatimuksena saaren liittymiselle Euroopan unioniin, tämä perustui selkeään yhteisymmärrykseen siitä, että me tekisimme kaikkemme helpottaaksemme Kyproksen liittymistä ja että samalla Kyproksen tasavallan hallitus tekisi kaikkensa löytääkseen ratkaisun ja että ratkaisu ei kaatuisi missään tapauksessa kyproksenkreikkalaisten vastustukseen. Olen keskustellut tästä kymmeniä kertoja entisen presidentin Glafkos Cleridesin ja presidentti Papadopoulosin kanssa. Asiasta ei voi olla epäselvyyttä. Olimme tehneet selkeän sopimuksen: me järjestäisimme Kyproksen liittymisen ja he varmistaisivat, ettei mikään ratkaisu kaadu kyproksenkreikkalaisten vuoksi. Kyproksenturkkilaisten puolesta emme voineet puhua.
Kehotan presidentti Papadopoulosia nyt täyttämään oman osuutensa kyseisestä sopimuksesta.
Toinen huomautus, jonka haluan tehdä, on tämä: Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin johdolla käynnistetty neuvotteluprosessi keskeytyi pitkäksi aikaa kyproksenturkkilaisten selkeän vastustuksen vuoksi. Pitkälti Euroopan unionin ansiosta neuvottelut voitiin aloittaa uudelleen, ja Kyproksen tasavalta vahvisti prosessin kaikissa vaiheissa, että se kannatti Annanin suunnitelman runkoa, ja totesi, että se halusi muuttaa siinä joitakin pieniä kohtia, mutta kuitenkin suunnitelman sallimissa rajoissa – juuri näitä sanoja käytettiin: suunnitelman sallimissa rajoissa.
Presidentti Papadopoulosin Sveitsissä käytyjen keskustelujen jälkeen antamat lausunnot merkitsevät sitä, että suunnitelman pääperiaatteet hylätään täysin. Sen perusteella, mitä Presidentti Papadopoulos totesi, voin vain päätellä, että Kyproksen tasavallan hallitus hylkää nyt Kyproksen ongelmaan ehdotetun liittovaltioratkaisun, joka perustuu kyproksenkreikkalaisten ja kyproksenturkkilaisten rinnakkaiseloon ja tasavertaisuuteen ja jota Yhdistyneet Kansakunnat ja koko kansainvälinen yhteisö kannattavat.
Saanen esittää varsin epädiplomaattisen huomautuksen. Arvoisat kollegat, tunnen, että Kyproksen tasavallan hallitus on pettänyt minut henkilökohtaisesti. Kuukausien ajan – kuukausien ajan – olen tehnyt kaikkien muiden tavoin kaikkeni, hyvässä uskossa ja luottaen kyproksenkreikkalaisen hallituksen antamiin lupauksiin, että tämä laatisi sellaiset ehdot, että kyproksenkreikkalaiset voivat hyväksyä suunnitelman. Valitettavasti tässä ei ole onnistuttu. Kuitenkin vähintä, mitä nyt voidaan odottaa maalta, joka haluaa liittyvä Euroopan unioniin alle kymmenen päivän päästä, on se, että sen on vähintäänkin varmistettava oikeudenmukainen ja tasapuolinen tiedonlevitys suunnitelman tavoitteista ja sen sisällöstä. Koskaan aiemmin Euroopan komission historiassa komission jäsentä ei ole kielletty antamasta lausuntoja keskeisestä Eurooppaa koskevasta kysymyksestä tietyssä jäsenvaltiossa sillä perusteella, että tämä olisi sekaantumista valtion sisäisiin asioihin. Kehotan presidentti Papadopoulosia varmistamaan, että tiedonvälityksen vapauden ja mielipiteenvapauden kaltaiset perusvapaudet taataan ehdottomasti hänen valtiossaan ja että tästä päivästä lähtien kaikilla niillä, jotka pystyvät selittämään yksityiskohtaisesti tämän suunnitelman sisältöä sellaisena kuin Yhdistyneet Kansakunnat on sen tarkoittanut, on vapaa pääsy Kyproksen tiedotusvälineisiin. Olen edelleen itse valmis tekemään niin.
Lopuksi esitän vielä yhden huomautuksen. Ratkaisua ei ole tarkoitettu kauppaa edistäväksi liiketoimeksi. Pidän erittäin valitettavana sitä, että kyproksenkreikkalaisten viime päivinä esittämissä monissa lausunnoissa on mainittu tuskin lainkaan sanoja "rauha", "sovittelu", "keskinäinen yhteisymmärrys" ja "erilaiset yhteisöt ja uskonnot elävät yhdessä". Painopiste on ollut lähes yksinomaan kauppaan liittyvissä näkökohdissa. Haluan tehdä tämän selväksi: tavoitteemme on tarjota tässä osassa maailmaa sellainen malli, jolla osoitetaan, että Euroopan yhdentymisen käsite on riittävän vahva, jotta sen avulla voidaan paitsi välttää konflikteja myös ratkaista olemassa olevia konflikteja. Näin annettaisiin hyvin voimakas signaali erityisesti tällä alueella, jolla eri kulttuureja ja uskontoja edustavien yhteisöjen rinnakkaiselo on luonut yhden syvimmistä ja vaikeimmista yleisistä kriiseistä, joita olemme pitkään aikaan kohdanneet. Sen vuoksi kysymyksen merkitys ulottuu paljon Kyprosta laajemmalle alueelle.
Komissio on täyttänyt lupauksensa. Esitimme suunnitelman mukaisesti neuvostolle asiakirjan, jossa YK:n suunnitelman ehdot mukautetaan yhteisön säännöstöön. Huolellisen tarkastelun tuloksena varmistuimme siitä, että uusi Kyproksen tasavalta, Kyproksen yhdistynyt tasavalta, voi puhua yhtenäisenä kansana ja täyttää kansainväliset sitoumuksensa sekä siitä, että se ei toimi jarruna kansainvälisillä foorumeilla ja että sille luodaan riittävän lujatekoiset rakenteet kansainvälisten sääntöjen täytäntöön panemiseksi. Olemme todenneet, että perussopimusten valvojana aiomme seurata tilannetta tarkasti ja varmistaa siten, että ehdot täytetään. Olemme myös luvanneet avustaa sopimuksesta aiheutuvien kustannusten rahoittamisessa, ja antamamme lupaukset ovat hyvin kauaskantoisia.
Haluan tehdä yhden asian erittäin selväksi kyproksenkreikkalaisille: sellaista suunnitelmaa ei tule koskaan olemaan, johon kumpikin osapuoli voisi olla täysin tyytyväinen. Sellaista on mahdotonta saada aikaan. Voimme ainoastaan yrittää päästä mahdollisimman lähelle sellaista suunnitelmaa, ja tämän parempaa suunnitelmaa ei tule olemaan. Niille, jotka väittävät nyt, että silloin saarelle jäisi liian paljon turkkilaisia sotilaita, haluan sanoa tämän: jos suunnitelma hylätään, Kyprokselle jää 30 000 turkkilaista sotilasta.
Toinen valituksen aihe on, että liian paljon turkkilaisia siirtolaisia jää saarelle. Sanon teille tämän: jos suunnitelma hylätään, avataan Kyproksen ovet 100 000 uudelle turkkilaiselle siirtolaiselle.
Tämä suunnitelma tarjoaa ratkaisun, josta on etua sekä kreikkalaiselle että turkkilaiselle yhteisölle. Se on ratkaisu, josta on etua Euroopan unionille. Kehotan vielä kerran Kyproksen kansalaisia tekemään lauantaina sellaisen päätöksen, jonka avulla maa voi tulla Euroopan unionin jäseneksi sellaisella pääsylipulla, joka todistaa, että kyseessä on maa, joka puolustaa rauhaa ja ymmärrystä Euroopassa ja koko maailmassa.
Puhemies.
   Arvoisa komission jäsen, kiitos suorasanaisista huomautuksistanne. 
Brok (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja arvoisa komission jäsen Verheugen, ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta on laatinut puheenjohtajakokouksen pyynnöstä jäsen Poosin työhön perustuvan kertomuksen, jonka tarkoituksena on varmistaa myös meidän osaltamme, että takeita noudatetaan ja että Annanin suunnitelma voidaan todella panna täytäntöön ilman suurempaa haittaa kansalaisille.
Meidän on ymmärrettävä, että tällaisissa asioissa ihmiset esittävät kysymyksiä ja että tällaisella ratkaisulla ei voida säännellä kaikkia osa-alueita niin, että kaikki voisivat olla siihen täysin tyytyväisiä. Tämä koskee muun muassa kysymyksiä, jotka liittyvät omaisuuteen, kotiuttamiseen tai joukkojen sijoittamista koskeviin kompromisseihin. On tehtävä selväksi, että kaikki voivat toteuttaa oikeuksiaan, joihin sisältyy myös oikeus valittaa Luxemburgin ja Strasbourgin tuomioistuimiin. Meidän on kuitenkin tehtävä selväksi myös se, että myönteiset vastaukset näihin kysymyksiin ja saaren yhdistyminen parantaisivat yleisesti demarkaatiolinjan kummallakin puolella asuvien ihmisten elinoloja, ja sen vuoksi mikään yksittäinen kysymys ei saisi olla esteenä mahdollisuudelle päästä kokonaisvaltaiseen ratkaisuun.
Mielestäni – ja tämä on Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän kanta, joka minulla on kunnia esittää – asiassa oli löydettävä kompromissi, ja kun otetaan huomioon nykyolot, esitetty kompromissi on kohtuullinen. Euroopan yhteisönä meidän on kuitenkin varmistettava, että ihmiset luottavat tähän suunnitelmaan, ja meidän on pyrittävä aktiivisesti varmistamaan, että luottamusta löytyy myös meidän keskuudessamme. Tämän vuoksi pidän tärkeänä, että Poosin päätöslauselmaesityksen 13 ja 14 kohdassa kaikkia asianosaisia kansainvälisiä instituutioita kehotetaan selvästi antamaan takeet siitä, että Annanin suunnitelma todella pannaan täytäntöön ja että Euroopan parlamentti seuraa pysyvien elintensä välityksellä täytäntöönpanoa varmistaakseen, että takeita noudatetaan ja että näin etenkin kansalaiset hyötyvät yhdistymisestä.
Minut valittiin parlamentin jäseneksi silloin, kun kotimaani oli vielä jakautunut kahtia. Tilanne ei ole täysin samanlainen. Kypros ei ole kahteen osaan jakautunut kansa, vaan samassa maassa elää kaksi kansaa. Ero on siinä. Kaikesta huolimatta meidän on mielestäni myönnettävä, että vaikka tällainen yhdistyminen saattaakin muodostaa ongelmia, yleisesti ottaen kummankin puolen saamat edut ovat paljon suurempia kuin haitat. Tämän vuoksi sanomme, että Kyproksen kansalaisilla on oikeus päättää asiasta itsenäisesti ja suvereenisti. On tunnustettava myös, että Euroopan kaltaisessa yhteisössä meidän on tuettava toinen toistamme varmistaaksemme, että voimme elää yhteisössämme yhdessä ja toisiimme luottaen, ja tämä merkitsee sitä, että lupaukset on pidettävä. Tämän perusteella pyydämme Kyproksen kansaa kannattamaan suunnitelmaa. Enempää emme voi tehdä. Viime viikolla pidetyssä ensimmäisessä avunantajien konferenssissa sovimme merkittävistä summista ja osoitimme olevamme halukkaita tukemaan tätä prosessia asianmukaisin toimin.
Toivon, että tämän perusteella ja komission jäsenen Verheugenin – joka on omistautunut vahvasti tälle asialle jo vuosien ajan – kuvailemassa hengessä lauantaina voidaan päästä vielä myönteiseen tulokseen. 
Poos (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kansakuntien historiassa on hetkiä, jolloin kansalaisten on tehtävä tärkeä päätös. Se on vähän kuin jos he olisivat kahlanneet keskelle virtaa. He voivat joko jatkaa kohti kaukana olevaa joen penkkaa tai kääntyä takaisin. Heidän edessään on yhdistymiseen, sovitteluun ja sisäiseen rauhaan johtava tie, jota kulkemalla luovutaan menneestä. Tämä on se tie, jota Euroopan parlamentti on aina suosinut. Panemme kaiken toivomme ja luottamuksemme Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin neuvottelu- ja sovittelutaitoihin. Emme aio hylätä häntä nyt, kun loppu jo häämöttää.
Sen jälkeen, kun neuvottelut käynnistettiin uudelleen, myös Euroopan parlamentti on esittänyt tiettyjä perusehtoja: mahdollisuus ilmaista kantansa yhteisellä äänellä, yhtenäinen oikeudellinen asema eikä pysyviä poikkeuksia perustamissopimuksen määräyksistä. Komissio on vakuuttanut meille tänään, että nämä ehdot on täytetty Annanin suunnitelman lopullisessa versiossa. Näin ollen ei ole aihetta epäillä, etteikö suunnitelma olisi perustamissopimuksen mukainen.
Toinen Kyproksen äänestäjille mahdollinen vaihtoehto on hylätä se, minkä de Soto on sanonut olevan 30 vuotta kestäneen poliittisen ratkaisun etsinnän huippukohta. Se merkitsee kääntymistä takaisin.
Jos suunnitelma hylätään, saari pysyy jakautuneena määrättömän ajan. On itse asiassa harhaa uskoa, että lopullisesta asiakirjasta voidaan aloittaa uudet neuvottelut kolmen kuukauden tai kolmen vuoden kuluttua. Kenen kanssa? Kenen johdolla? Millaisella kansainvälisellä tuella? On harhakuvitelmaa toivoa, että jos suunnitelma hylätään, esimerkiksi pakolaisten kotiuttamista, omaisuutta ja Turkin joukkoja koskevat vaikeat ongelmat voitaisiin ratkaista. Asia on päinvastoin. Nykytilanne jähmettyy paikalleen. Yksikään pakolainen kummaltakaan puolelta ei pääse kotikyläänsä, eikä yksikään turkkilainen sotilas lähde miehitetyltä alueelta.
Päätöslauselmaesityksemme antaa selkeän viestin. Toivomme, että kyproksenkreikkalaiset ja kyproksenturkkilaiset äänestäjät ovat riittävän rohkeita etenemään juuri nyt. Ennen kuin liitytte Euroopan unioniin, kehotamme teitä: unohtakaa kansallismielisyys,
Euroopan unioni auttaa teitä voittamaan kaikki mahdolliset ongelmat, joita syntyy Kyproksen yhdistynyttä tasavaltaa rakennettaessa.
Watson (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, lauantaina Kypros äänestää Annanin suunnitelmasta ja tulevaisuudestaan. Kypros on historiallisessa tienhaarassa. Me Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän jäsenet olemme jatkuvasti kehottaneet osapuolia kannattamaan suunnitelmaa ja teemme niin myös nyt.
Annanin suunnitelma tarjoaa Kyprokselle mahdollisuuden sovitteluun ja uudistukseen. Se on ovi parempaan tulevaisuuteen tällä saarella, joka on joutunut kokemaan liian kauan liian paljon. Suunnitelmassa kummallekin osapuolelle tehdään merkittäviä myönnytyksiä. Kummankin puolen hyväntahtoisuuden avulla se voisi olla ensimmäinen askel kohti yhdistymistä vuosia kestäneen jakautuneisuuden jälkeen. Ryhmäni kiittää komission jäsentä Verheugenia hänen tässä asiassa osoittamastaan johtajuudesta. Pahoittelemme sitä, ettei useampi EU-johtaja ole ilmaissut vahvemmin samanlaista sitoutumista. Euroopan unioni ottaa yhdistymisprosessista valtavan taloudellisen vastuun, ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuin tarjoaa oikeudellisen kehyksen sen loppuun saattamiselle. Tämä on Kyproksen viimeinen ja paras mahdollisuus liittyä yhdistyneenä Euroopan unioniin 1. toukokuuta.
Kunnioitamme niitä kummankin osapuolen johtajia, jotka ovat tukeneet Annanin prosessia ja suositelleet sitä muille kyproslaisille. Kielteinen äänestystulos olisi ollut yksinkertainen valinta: vastaus, joka sopii yhteen paheksunnan ja poliittisen laskelmoinnin kanssa. Myönteiseen vastaukseen tarvittiin rohkeutta.
Erityisesti kreikkalaisella puolella monet kyproslaiset kysyvät, onko meidän tehtävämme ylipäänsä käydä asiasta minkäänlaista keskustelua. Huolestuneisuuteemme ja tyrmistykseemme he reagoivat olankohautuksella ja toteavat päättävänsä itse omista asioistaan. He voivat ja he myös aikovat äänestää kuten haluavat, ja heillä on oikeus äänestää suunnitelmaa vastaan. Se olisi mielestäni kuitenkin nurkkakuntainen valinta, vääristä syistä tehty väärä valinta. Lisäksi, jos itsemääräämisoikeuden tavoitteena on vapaus jatkaa kaunan hautomista ja vapaus pitää nykyisiä saavutettuja etuja huomispäivän sovittelua tärkeämpänä, prosessia vastustavat kyproslaiset voivat aivan vapaasti tehdä niin. Kehottaisin heitä vain pohtimaan asiaa. Entä jos länsisaksalaiset olisivat valinneet tällaisen itsemääräämisoikeuden vuonna 1990?
Euroopan monivivahteinen historia on jättänyt jälkeensä syviä arpia ja maksamattomia velkoja, joita ei voida koskaan korvata kuin osittain. Vain historiaa ymmärtämätön voi luulla, että voimme jotenkin korjata sen, mitä Kyproksessa on tapahtunut. Se on yhtä mahdotonta kuin yrittää korjata Kosovon ja Serbian tai Israelin ja Palestiinan välisiä suhteita. Kypros tarvitsee : jonkinlaisen keinon elää siten, että katseet suunnataan mieluummin tulevaisuuteen kuin menneisyyteen.
Annanin sopimus on . Sen menettäminen lauantaina voi viivästyttää Kyproksen yhdistymistä kokonaisella sukupolvella. Euroopan unionin on kohdattava uusi käytännön todellisuus: mahdollisuus rauhanomaiseen maa-alueen luovuttamiseen menetetään, Turkin armeija jatkaa vartiointia militarisoidulla rajalla ja YK:n rauhanturvajoukot partioivat Euroopan unionin alueella.
Englantilainen kirjailija Lawrence Durrell, joka eli monta vuotta Kyproksessa, merkitsi muistiin kyproksenkreikkalaisen sananlaskun, jonka mukaan vanhoissa tuhkissa ei ole enää tulta. Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän jäsenet toivovat tässä toivottamassa tapauksessa, että sunnuntaina kyproslaiset eivät pöyhisi surullisen historian vanhoja ja jo jäähtyneitä tuhkia.
Modrow (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, matkustin saarelle viime viikolla neuvotteluja varten. EU:n liittymisprosessi on herättänyt toiveita konfliktin ratkaisemisesta, mutta etenkin kyproksenkreikkalaisten keskuudessa monet odotukset ovat edelleen täyttymättä. Kyproksen kaupungeissa ja kylissä asuville kansalaisille on tiedotettu tuskin lainkaan siitä, että New Yorkissa ja Sveitsissä on käyty asiaa koskevia neuvotteluja. Kunnioitan suuresti pääsihteeri Kofi Annanin ponnisteluja, mutta on hankalaa välittää 9 000-sivuisen sopimustekstin sisältö saaren kummallekin yhteisölle muutaman viikon kuluessa, ja tässä on epäonnistuttu sen vuoksi, että pelissä on erilaisia poliittisia tavoitteita. Suunnitelmasta on tehty erilaisia tulkintoja jopa Kyproksen tasavallan koalitiohallituksen keskuudessa, kuten presidentin ja hallituskumppaneiden esittämistä lausunnoista käy ilmi. Arvoisa komission jäsen, näitä erilaisia tulkintoja ei voida jättää huomiotta.
Näistä syistä on vaadittu voimakkaasti kansanäänestyksen siirtämistä myöhemmäksi, jotta tiedottamiseen ja mielipiteiden muodostamiseen jäisi enemmän aikaa. Hallitseva puolue AKEL, joka on myös ryhmämme jäsen, ei vastusta Annanin suunnitelmaa, mutta nykytilanteessa se on syvästi huolissaan siitä, että kansanäänestys voi epäonnistua, kuten täälläkin on jo tuotu esille. Nyt tarvitaan jälleen selkeitä signaaleja EU:lta ja YK:lta. Emme saa vähätellä tilanteen vakavuutta. Maa on joutunut kokemaan sodan. Pohjois-Kypros on ollut Turkin miehittämänä 30 vuoden ajan. Tämän huolestuneisuuden vuoksi on lähetettävä selkeämpiä rauhan ja turvallisuuden signaaleja, ja näiden huolenaiheiden vuoksi on tehtävä selväksi, ettei kumpikaan osapuoli saa yksipuolisia etuja. Jopa siihen 100 prosenttiin, jonka aivan oikeutetusti kyseenalaistatte, liittyy ongelma, nimittäin se, että näitä huolenaiheita ylipäänsä on olemassa. Politiikassa ei ole kysymys lopullisista ratkaisuista eikä ikuisista totuuksista – sen on Saksan yhdistymisprosessi meille opettanut. Kysymys on jatkuvasti kehittyvästä prosessista, jota voidaan jossakin määrin suunnitella etukäteen, mutta jossa tarvitaan ennakoivaa ja hyvin maltillista lähestymistapaa kaikissa vaiheissa. Tässä kriittisessä tilanteessa EU:n ja YK:n velvollisuutena on olla konfliktin ratkaisemisessa luotettavana kumppanina paitsi Kyproksen tasavallalle myös kummallekin yhteisölle. Jos onnistumme parantamaan tämän haavan, siitä ei hyödy ainoastaan Kypros vaan koko Eurooppa. 
Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olemme todellakin tilanteessa, joka on paitsi vaikea myös hyvin surullinen. Olemme vakuuttaneet tässä salissa vuosien ajan, että emme voi antaa turkkilaisten kansallismielisyyden estää Kyproksen liittymistä Euroopan unioniin. Olemme aina olleet hyvin järkähtämättömiä kannassamme. Tämä on kuitenkin johtanut meidät ansaan, josta vihreät varoittivat jo vuosia sitten. Kysyimme, mitä takeita on siitä, että Kyproksen kreikkalaisen puolen taattu unioniin liittyminen ei tapahtuisi maan pohjoisosan kustannuksella, jos turkkilaisella puolella tapahtuisi radikaali muutos. Emme ole koskaan käyneet parlamentissa tätä keskustelua, ja nyt maksamme siitä kalliin hinnan.
Tilanne on peruuttamaton, ja kun kyproksenkreikkalaiset äänestävät kansanäänestyksessä, he eivät päätä omasta tulevaisuudestaan. He päättävät maan pohjoisosassa asuvan kyproksenturkkilaisen yhteisön tulevaisuudesta. Kyproksenkreikkalaiset ovat jo päättäneet liittyä Euroopan unioniin. Ja sitten te puhutte suunnitelmasta. Jäsen Modrow, miettikääpä tätä hetkinen: tilanne on sama kuin jos sudeettisaksalaiset sanoisivat: "Emme anna Tšekin tasavallan liittyä Euroopan unioniin ennen kuin se on maksanut meille saatavamme". Parlamentti teki selväksi, ettei tällaista voida hyväksyä. Pyydän, että välitätte vasemmistolaisena tämän viestin myös kyproksenkreikkalaisille. Tämä on historiallinen suunnitelma. Kaikkialla ja kaikissa tilanteissa toteamme aina, että YK:n pitäisi tehdä sitä ja YK:n pitäisi tehdä tätä. Nyt YK on tehnyt päätöksen. Suunnitelma on tietenkin vain suunnitelma; se ei edusta kyproksenkreikkalaisten tai kyproksenturkkilaisten kantaa. Tällä YK:n suunnitelmalla pyritään poistamaan viimeinen piikkilangalla vahvistettu raja EU:n alueelta. Mikä on vastauksemme? Sivistyneistö – sillä kyseessä ovat kreikkalaiset – ovat palanneet valtaan. He sanovat: "Kyllä, suunnitelma on oikeansuuntainen, mutta se voisi olla parempi". Kyllä, maailma voisi olla parempi paikka, myönnän sen. Maailma voisi olla paljon parempi paikka, mutta vaikka vihreät saavuttaisivat ehdottoman enemmistön Euroopassa…
…se ei tekisi maailmasta parempaa paikkaa! Katsokaahan, otitte jälleen varaslähdön, mutta tiedän, mistä puhun. Olen vakuuttunut, että meidän on lähetettävä seuraava viesti: jos eteläinen Kypros äänestää suunnitelmaa vastaan ja pohjoinen Kypros sen puolesta, Euroopan unionin olisi luotava poliittiset suhteet Pohjois-Kyprokseen. Ensimmäiseksi meidän on pyrittävä saamaan kannatusta saaren pohjoisosaa koskevan kauppasaarron purkamiselle. Etelä ei saisi pitää pohjoisosassa asuvia kansalaisia panttivankeinaan. Sen hyväksyminen ei olisi poliittisesti korrektia. Sitten näemme, mitä tapahtuu. Yksi asia on kuitenkin varma: "mahdollista" YK:n suunnitelmaa ei ole olemassa, tämä on ainoa suunnitelma. Ei ole olemassa "mahdollista" tulevaisuutta: tämä on ainoa tulevaisuus.
Monet teistä ovat uskonnollisia. Minä uskon ihmeisiin. Uskon sellaiseen ihmeeseen, että saaren eteläosassa asuvat kansalaiset osoittautuvat todellakin viisaammiksi kuin heidän omatoimiset johtajansa, myös Kyproksen vihreässä puolueessa.
Dillen (NI ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, se, että Eurooppa aikoi Helsingissä tarjota Turkille mahdollisuutta liittyä unioniin esittämättä sille ehdotonta ennakkovaatimusta, jonka mukaan valtion on purettava välittömästi ja ilman ehtoja Kyproksen pohjoisosan laiton miehitys, on merkki Eurooppa-neuvoston lähes rikollisesta välinpitämättömyydestä.
Eurooppa on Kyproksessa jäädyttämässä henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevaa pyhää periaatetta, joka on ollut unionin kulmakivenä jo vuosikymmenten ajan. Näin ollen voin vain kannattaa kyproksenkreikkalaisia ja heidän presidenttiään, joiden tinkimätön kanta on, että he hylkäävät YK:n pääsihteerin laimean kompromissin ja äänestävät kolmen päivän päästä "ei" saaren yhdistymistä koskevassa kansanäänestyksessä. Koska Turkin miehitys jatkuisi, tässä ei kuitenkaan olisi kysymys yhdistymisestä. Raja pysyisi miehitettynä, 100 000 Turkin kansalaista saisi jäädä Kyprokseen, myös Turkin armeija jäisi saarelle, eivätkä kyproslaiset voisi nauttia samoista oikeuksista kuin muut EU:n kansalaiset, sillä heidän oikeuttaan omaisuuteen ja liiketoiminnan harjoittamiseen rajoitettaisiin.
Lyhyesti sanottuna Annanin suunnitelmalla jatketaan turkkilaisten miehitystä ja tehdään se lailliseksi. Tämän vuoksi haluaisin hyödyntää tämän tilaisuuden ja luvata, että tuen täydestä sydämestäni kyproksenkreikkalaisia, ja toistaa, että meidän mielestämme islamilaisen Turkin ei pitäisi koskaan liittyä Euroopan unioniin.
Oostlander (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, komission jäsenen Verheugenin harvinaisen synkkä lausunto tuntuu meistä entistäkin järkyttävämmältä sen vuoksi, että olemme juuri löytämässä ratkaisun Annanin suunnitelman avulla. Aiemmin ajattelimme, että vain Rauf Denktash voisi käyttää iskulausetta "tämä ratkaisu ei ole ratkaisu". Nyt kuitenkin huomaamme, että myös Kyproksen kreikkalaisen tasavallan presidentti käyttää sitä. Tätä ei tietenkään voida hyväksyä.
Sain aina presidentti Papadopoulosin henkilökohtaisista haastatteluista ja muista merkeistä sen ikävän vaikutelman, että meitä petettiin, että Kyproksen tasavallalla ei ollut todellista tahtoa tehdä parhaansa löytääkseen ratkaisun Kyproksen ongelmaan. Silti olettamus, että tasavalta tekisi kaikkensa löytääkseen ratkaisun ja että se ei epäonnistuisi tässä tehtävässä, oli perustana maan liittymiselle Euroopan unioniin. Ilmeisesti oletetaan, että Euroopan unionin jäseneksi voidaan päästä myös keinottelemalla. Sitä ei voida hyväksyä.
Saimme juuri kuulla myös sen, että Kööpenhaminan poliittisiin kriteereihin kuuluvia asioita – näitä ovat erityisesti lehdistönvapaus ja tiedotusvälineisiin pääsy – evätään paitsi komission jäseneltä Verheugenilta ja ulkomaalaisilta myös kansallisilta oppositiopuolueilta. Kun tällaista tapahtuu muissa maissa, pahastumme ja ilmoitamme katkaisevamme neuvottelusuhteet, kuten teimme esimerkiksi Romanian tapauksessa.
Nyt unioniin on siis liittymässä sellainen uusi jäsenvaltio, joka on päässyt tähän tilanteeseen keinottelemalla. Mielestäni tällaista ei voida missään tapauksessa hyväksyä, sillä se osoittaa kunnioituksen puutetta Euroopan unionia kohtaan. Olemme kokeneet saman aiemmin Slovakian tapauksessa. Slovakia ilmoitti, että sekaannumme valtion sisäisiin asioihin. Euroopan unionin jäsenyys kuitenkin merkitsee sitä, että puutumme aktiivisesti toistemme sisäisiin asioihin. Tämä koskee erityisesti Kööpenhaminan poliittisia kriteerejä ja etenkin sellaisia asioita, jotka liittyvät haluun tehdä yhteistyötä Euroopan unionin kanssa hyvässä uskossa ja sellaisten ratkaisujen saavuttamiseksi, joista on todella suurta etua sekä pohjois- että eteläosassa asuville kansalaisille. 
Rothe (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Kypros liittyy Euroopan unioniin 1. toukokuuta. Olemme aina toivoneet, että liittymisprosessi jouduttaisi Kyproksen jaon päättymistä. Kolmen päivän päästä kyproslaisten on itse päätettävä, haluavatko he elää yhdistyneessä valtiossa lähes 30 vuotta kestäneen jaon jälkeen ja haluavatko he lähes 30 vuoden jälkeen liittyä Euroopan unioniin yhdistyneenä valtiona. Sen jälkeen, kun vihreä linja avattiin kyproslaisille 23. huhtikuuta viime vuonna, olemme nähneet selvästi, että kumpaankin yhteisöön kuuluvat kyproslaiset haluavat elää ja pystyvät elämään rauhanomaisesti yhdessä. Annanin suunnitelma, josta kumpikin yhteisö äänestää 24. huhtikuuta, on kompromissi kummankin osapuolen toiveista ja oikeutetuista vaatimuksista. Suunnitelma ei ehkä ole täysin tasapainoinen, siinä saattaa olla keskushallinnon toimivaltaan liittyviä puutteita, ja yksittäisten toimenpiteiden täytäntöönpanoa koskevat takeet eivät ehkä ole riittävän selviä. Ovatko nämä epävarmuustekijät todella riittävä syy hylätä suunnitelma? Ovatko selkeät heikkoudet riittäviä syitä hylätä ne mahdollisuudet, joita ehdotus tarjoaa? Työskenneltyäni 20 vuoden ajan Kyproksen ongelman ratkaisun löytämiseksi sekä maan unioniin liittymisen ja sen yhdistymisen hyväksi voin kokemuksella todeta, että mahdollisuudet ovat selvästi suurempia kuin riskit.
Me emme tee päätöstä 24. huhtikuuta. Vaikka toivommekin myönteistä tulosta, hyväksymme Kyproksen kansan demokraattisen päätöksen. Euroopan parlamentti voi kuitenkin varmuudella todeta, että nyt on vuosi 2004, ei vuosi 1964 tai 1974. Yhdistyneestä Kyproksesta tulee Euroopan unionin jäsen, ja jäsenvaltiona se saa muitakin etuja kuin jäsenyyden antaman täydellisen suojan. Se tulee myös huomaamaan, että koska Annanin suunnitelmaan onnistunut täytäntöönpano on koko Euroopan unionin vastuulla, mahdollisuus rauhanomaiseen rinnakkaiseloon voidaan taata.
Nyt Euroopan parlamentti sitoutuu valvomaan koko täytäntöönpanoprosessia valiokuntiensa välityksellä. Huomamme, että erityisesti menneisyyteen tuijottavilla kyproksenkreikkalaisilla on monenlaisia pelkoja. Katseiden kääntäminen tulevaisuuteen on kuitenkin parempi vaihtoehto. Vuonna 2004 Turkki on maa, jolla on eurooppalaiset tulevaisuudennäkymät. Se ei ole enää sama maa kuin vuonna 1974. Kyproksenturkkilaiset osoittivat joulukuussa, että he ovat hyvin pitkälti luopuneet Rauf Denktashin perinnöstä. Uusia mahdollisuuksia tuskin tulee näköpiiriin kovin pian. Ainoa vaihtoehto suunnitelmalle on saaren pysyminen jakautuneena. Suunnitelma tarjoaa mahdollisuuden, eikä sitä saisi menettää väärän tai puutteellisen tiedon vuoksi.
Euroopan parlamentin jäseninä lähetämme tänään viestin pian Euroopan unioniin liittyville uusille maanmiehillemme. Euroopan komission jäsenen, Euroopan parlamentin tai yksittäisten parlamentin jäsenten esittämät lausunnot eivät ole puuttumista Kyproksen sisäpoliittisiin asioihin tai ulkoista painostusta. Ne ovat hyvää tarkoittavia neuvoja. Ne ovat tietoja, joita levitetään sen perheen keskuudessa, jossa meidän on suunniteltava Euroopan tulevaisuutta 1. toukokuuta alkaen. Toivon, että liittymispäivänä 1. toukokuuta voimme juhlia aidosti Kyproksen yhdistymistä – kaikkien kyproslaisten liittymistä lähes 450 miljoonaan Euroopan unionin kansalaiseen. 
Davies (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, komission jäsen totesi, että hän tuntee Kyproksen hallituksen pettäneen hänet. Hän oli liian kohtelias. Hänen luottamuksensa on petetty, ja samoin on tehty esittelijällemme Poosille.
Kansainvälisen oikeuden mukaan koko Kyproksen saari liittyy Euroopan unioniin 1. tammikuuta riippumatta kansanäänestyksen tuloksesta, ja kyproksenturkkilaisista tulee EU:n kansalaisia. Jos kyproksenkreikkalaiset kuitenkin hylkäävät Annanin suunnitelman, kyproksenturkkilaisista tulee EU:n jäseniä, joita ei tunnusteta jäseniksi, joilla ei ole edustajia unionissa ja jotka pysyvät köyhinä EU:n soveltamien talouspakotteiden seurauksena. Kyproksenturkkilaiset ovat puun ja kuoren välissä: toisaalta heitä uhkaavat Turkista tulleet siirtolaiset ja toisaalta kyproksenkreikkalaisten taloudellinen mahti. Heitä on johdettu huonosti jo vuosien ajan. Nyt suuntaus on kuitenkin muuttunut, ja jos he äänestävät lauantain kansanäänestyksessä "kyllä", he ovat tehneet kaiken sen, jota me ja YK olemme heiltä pyytäneet. Sellaisessa tilanteessa talouspakotteiden jatkamista ei voitaisi missään tapauksessa hyväksyä. Emme voi vainota omia kansalaisiamme. Puheenjohtajavaltion ja komission on ryhdyttävä YK:n kanssa toimiin ja kevennettävä kyproksenturkkilaisten taakkaa edistämällä liikennettä ja kauppaa, ja tähän on ryhdyttävä viipymättä. 
Papayannakis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, haluan sanoa jotain, joka poikkeaa tähän asti kuulemastamme.
Mielestäni asioista on annettu väärä kuva. Poliittisten voimien enemmistö sekä Kreikassa että Kyproksessa katsoo, että Annanin suunnitelma voi auttaa ratkaisemaan Kyproksen ongelman, etenkin, kun otetaan huomioon Kyproksen mahdollisuus liittyä Euroopan unioniin yhdistyneenä. Tämä on asioiden todellinen tila. Nyt asioista annetaan väärä kuva. Kysymys on siitä, miten yksi osa kansalaisista suhtautuu asiaan ja miten se sen kokee. Tähän liittyy ongelma, vaikea menneisyydestä kumpuava ongelma, joka liittyy siihen, voidaanko tämä suunnitelma toteuttaa varmasti ajoissa, kaikilta osin ja luotettavasti kaikkine yksityiskohtineen, jotka ovat erityisen monimutkaisia ja hankalia. Meillä on paljon kokemusta rikotuista sopimuksista.
Näin ollen sen sijaan, että odottaisimme jonkinlaista ihmettä, kuten ystäväni Cohn-Bendit ehdottaa, meidän kannattaa tehdä se, mitä voimme. Luopukaamme liioitteluista, toistemme solvaamisesta ja kritisoinnista. Voimme vaatia YK:ta ja Euroopan unionia antamaan nyt todelliset ja luotettavat takeet siitä, että koko Annanin suunnitelma toteutetaan nykyisessä muodossaan loppuun asti ja että vuoden, kahdeksan kuukauden tai kahden vuoden kuluttua ei turvauduta minkäänlaisiin temppuihin tai kieroiluihin. Vaatikaamme tätä. Se on ainoa asia, jonka voimme tehdä nyt ennen kansanäänestystä. Muusta otamme selvää myöhemmin. 
Maes (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kaksi kansaa ja kulttuuria samassa maassa muodostavat yleensä arkaluonteisen tilanteen. Siinä tarvitaan järkeä, mutta myös tunteet tulevat peliin. Annanin suunnitelma on hyvä suunnitelma, mutta se on järkeen perustuva ratkaisu. Kyproslaiset eivät kuitenkaan tee päätöstä ainoastaan päällään vaan myös sydämellään.
Kolmekymmentä vuotta miehityksen alaisena on pitkä aika. Kuulin, kun erästä kyproksenturkkilaista tyttöä haastateltiin radiossa. Hän sanoi nuorena luulleensa, että toisella puolella asui vain miehiä. Pyydämme kyproslaisia hyväksymään Annanin suunnitelman, sillä luotamme siihen, että suunnitelma tuo heille rauhan, sovinnon ja uusia mahdollisuuksia. Luottaako kansa kuitenkaan riittävästi esimerkiksi niihin maihin, joiden tehtävänä on varmistaa suunnitelman täytäntöönpano? Eikö Turkilla, Kreikalla ja Yhdistyneellä kuningaskunnalla ole kuitenkin ollut omia tavoitteita koko Kyproksen historian ajan? Onko näiden 30 vuoden aikana pyritty riittävästi rakentamaan ihmisten keskinäistä luottamusta?
Kehotamme kyproslaisia äänestämään suunnitelman puolesta, mutta älkäämme unohtako, että kuten tiettyjen Balkanin valtioiden liittymisen yhteydessä huomasimme, on tärkeää voittaa kansan luottamus. Kuulin juuri komission jäsenen Verheugenin toteavan, että meidän tehtävämme on järjestää Kyproksen liittyminen Euroopan unioniin mutta Kreikan on luotava mahdollisuudet maan yhdistymiselle. Tämä on mielestäni järkyttävää: mihin Kyproksen kansa unohdetaan?
No, Kyproksen kansa sanoo vielä sanottavansa. Kehotamme sitä sanomaan "kyllä", mutta ellei se ole vielä riittävän luottavainen tehdäkseen niin, meidän on vahvistettava sen luottamusta ja varmistettava, että yhdistymisprosessi onnistuu ja että se, mikä ei ole mahdollista nyt, on mahdollista myöhemmin. 
Trakatellis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kuten myös Kreikan presidentti Karamanlis on todennut ja kuten ystäväni Brok totesi vain hetki sitten, sanalla sanoen meidän kantamme on, että myönteisellä äänestystuloksella on paljon enemmän myönteisiä kuin kielteisiä vaikutuksia, etenkin, kun Kyproksen yhdistymistä koskevaa myönteistä äänestystulosta tarkastellaan Euroopan näkökulmasta, toisin sanoen sen kannalta, että Kyproksesta tulee Euroopan unionin jäsen.
Voidaan siis kysyä, kuinka voimme vaikuttaa myönteisen äänestystuloksen saavuttamiseen, mitä voimme tehdä, jotta kansanäänestyksen tulos olisi myönteinen. Jos aiomme tehdä niin, meidän on kuitenkin ymmärrettävä, miksi kielteinen vastaus on saanut ja saa edelleen kyproslaisten keskuudessa niin paljon kannatusta. Mainitsen teille muutaman esimerkin. Miksi tuhannet pakolaiset äänestäisivät "kyllä", jos kerran heidän tulevaisuutensa näyttää epävarmalta, jos kaikki heistä eivät pääse palaamaan koteihinsa ja jos kaikkien omaisuutta ei palauteta, samalla kun heiltä evätään perustava ihmisoikeus Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen antamaan oikeudelliseen suojaan? Vastaavasti, jos Euroopan unionin jäsenvaltio Kypros jää sellaisten kolmansien maiden takeiden varaan, joista yksi ei ole edes unionin jäsen, rikotaan Euroopan unionin periaatteita ja heikennetään Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan kehitystä. Tämän lisäksi Kreikan ja Turkin joukkojen jatkuva läsnäolo saarella on ristiriidassa suunnitelmassa vahvistetun demilitarisoinnin periaatteen kanssa. Voisin luetella monia muitakin syitä, joiden vuoksi kyproksenkreikkalaiset eivät halua äänestää suunnitelman puolesta.
Jos siis haluamme lisätä suunnitelman kannatusta äänestyksessä, meidän on tunnustettava ja otettava huomioon osa näistä syistä siinä asiakirjassa, josta äänestämme, vaikka ne ovatkin vain toivomuksia. Samalla meidän on osoitettava, että eurooppalaiseen todellisuuteen sisältyy myös Euroopan parlamentti, jossa ihmisoikeudet ovat olleet, ovat nyt ja ovat myös tulevaisuudessa hyvin keskeisessä asemassa. Tämän vuoksi yritämme välittää kyseisellä asiakirjalla sitä ajatusta, että kuten jäsen Papayannakis totesi, suunnitelman täytäntöönpanoon liittyvät turvallisuusnäkökohdat taataan ja että kallistamme korvamme ihmisoikeuskysymyksille. Ainoastaan tällä tavoin voimme vakuuttaa kyproslaiset myönteisen äänestystuloksen merkityksestä, eli painottamalla vastedes eurooppalaista näkökulmaa. Sen vuoksi kehotan varmistamaan, että äänestämme tiettyjen tarkistusten puolesta, joilla parannetaan tekstiä ja osoitetaan, että Euroopan parlamentti kannattaa myönteistä äänestystulosta.
Katiforis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan pahoitella sitä, että komission jäsen Verheugen on poistunut paikalta. Hänellä oli ilmeisesti muita kiireellisiä asioita hoidettavana. Kannatan kaikkea, mitä komission jäsen Verheugen totesi, ja olen hänen tapaansa pettynyt tähän tilanteeseen, sillä hän oli todellakin yksi prosessin keskeisistä henkilöistä ja teki kovasti töitä valmistellakseen asiat siihen vaiheeseen, että voimme aloittaa tärkeän sovittelun kyproksenkreikkalaisten ja kyproksenturkkilaisten välillä.
Kun olin nuori, kärsin siitä, että kotimaassani rajoitettiin lehdistön vapautta, ja tunnen tuskaa ja häpeää siitä, että nyt vapautta tavoittelevat kreikkalaiset kieltävät komission jäseneltä Verheugenilta oikeuden puhua heille ja suostutella heitä tekemään niin kuin hän näkee oikeaksi. Hän sentään taisteli niin kovasti sen puolesta, että asioissa päästäisiin tyydyttävään tilanteeseen.
Haluamme myönteisen äänestystuloksen. Kreikassa kaikki poliitikot ovat sanoneet haluavansa myönteisen äänestystuloksen, ja Papandreou näyttää heille tietä. Haluamme, että täällä jo mainittuja takeita pidetään tärkeinä, mutta kaikkein tärkeimmät takeet liittyvät kuitenkin yleisen tilanteen muuttamiseen. Kyproslaiset jakautuivat nyt jo puretun siirtomaajärjestelmän ja kylmän sodan seurauksena. Kumpaakaan näistä ei ole enää olemassa. Euroopan unioni on kumonnut ne ja kutsuu nyt kyproslaisia joukkoonsa, jotta he voisivat elää eri tavalla kuin ennen. Se ei kutsu heitä sen vuoksi, että he pysyisivät jakautuneina. Suurimmat takeet ovat kyproslaisissa itsessään, ja heidän on itse annettava ne.
Lopuksi muistutan kyproslaisia maanmiehiäni tärkeän kreikkalaisen poliitikon Eleftherios Venizelosin sanoista, joiden mukaan jokainen kansakunta sinetöi itse oman kohtalonsa, ja aina kun se tekee jotain oma-aloitteisesti, sen vihollisella on yksi tehtävä vähemmän hoidettavana.
Ludford (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, ymmärrän, miksi komission jäsen tuntee tulleensa petetyksi vuonna 1999 tehdyssä sopimuksessa, jonka mukaan Kyproksen kreikkalainen hallitus helpottaisi ratkaisuun pääsemistä, jos se voisi liittyä unioniin ehdoitta.
Olin itse vuonna 1999 sitä mieltä, että liittyminen ei olisi mahdollista ilman Kyproksen yhdistymistä. Meidän olisi pitänyt jättää tuolloin kumpikin puoli vaille vastausta ja pitää painetta tällä tavoin yllä. Minua kritisoitiin tästä näkemyksestä ja syytettiin puolueellisuudesta. Ilmeisesti kommunikointi kyproksenturkkilaisten kanssa – heidän vakuuttamisensa siitä, että Eurooppa on ystävällinen ja vastaanottavainen – on tuottanut tulosta. Myös komissio on ryhtynyt tällaisiin toimiin vahvasti uskonnollisen vastustuksen osalta.
EU:n toimielimet ovat ehkä pettäneet kyproksenkreikkalaiset siinä, että ne eivät ole onnistuneet kyseenalaistamaan riittävän uskottavasti kyproksenkreikkalaisten omaa versiota historiasta tai kannustamaan heitä ymmärtämään, että nyt tarvitaan kompromissia – eikä paluuta vuotta 1974 edeltäneeseen tilanteeseen. Myös parlamentti on tästä osittain vastuussa. Jäsen Poos kehottaa kyproslaisia luopumaan kansallismielisyydestä unionin ovella. Pidän tätä kehotusta myönteisenä. Toivon vain, että sitä olisi toistettu jatkuvasti kummallekin yhteisölle viimeisten viiden vuoden aikana.
Jos pohjoisessa todellakin äänestetään ratkaisua vastaan ja etelässä sen puolesta, tilanne ei voi jatkua ennallaan ja se on arvioitava uudelleen. On keksittävä keinoja, joilla kyproksenturkkilaisten poliittinen ja taloudellinen eristyneisyys voidaan lopettaa. On esimerkiksi luovuttava vaatimuksesta, että voidakseen päästä virkamieheksi EU:n toimielimiin, kyproslaisten on puhuttava äidinkielenään kreikkaa. Euroopan parlamentin on perustettava suhteista Pohjois-Kyprokseen vastaava valtuuskunta.
Nyt menen jo asioiden edelle. Toivon edelleen, että kyproksenkreikkalaiset ja kyproksenturkkilaiset äänestävät lauantaina "kyllä". Maailmanpankki ennustaa talouskasvun olevan huimat 5 prosenttia vuodessa, jos he tekevät niin. 
Alyssandrakis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan ilmoittaa Kreikan kommunistipuolueen tukevan täysin Kyproksen alistumatonta kansaa, joka – toisin kuin Euroopan unioni – ei heitä turkkilaisten valloitusta ja miehitystä koskevia YK:n päätöslauselmia paperikoriin.
Seuratessani keskustelua muistin tunnetun runoilijan sanat: kuinka usein viholliseni saapuivatkaan ystäviksi pukeutuneina. Muutamat kyproslaiset todellakin luottivat Euroopan unioniin. He uskoivat, että paljon mainostetun yhteisön säännöstön avulla ongelmaan löydettäisiin ratkaisu. Yhteisön säännöstö osoittautuikin pettymykseksi, arvottomaksi rihkamaksi, ja nyt entiset ystävät painostavat, pakottavat ja uhkailevat heitä – myös te, arvoisa puhemies, sekä komission jäsen Verheugen, joka osoittaa halveksuntaansa olemalla poissa.
On mahdoton hyväksyä sitä, että komission jäsen Verheugen syyttää Kyproksen presidenttiä hänen pettämisestään. Presidentti Papadopoulos ja kyproksenkreikkalainen johto eivät koskaan luvanneet hyväksyä YK:n pääsihteerin kyhäämää hirviömäistä asiakirjaa. Mitä komission jäsen pelkää? Niitä velvoitteitako, joita aiheutuu siitä, että yksi Euroopan unionin jäsenvaltio on ehdokasmaan miehittämä? Ketä Annanin suunnitelma hyödyttää, kyproksenkreikkalaisia vai kyproksenturkkilaisia vai yleisempiä imperialistisia tavoitteita? Millainen on sellainen valtio, joka toimii kahden sellaisen käytännössä itsenäisen valtion suojelijana, jotka voivat jopa lähettää edustajia Eurooppa-neuvostoihin ja diplomaattisiin tehtäviin, kahden sellaisen valtion suojelijana, joiden on tehtävä erityissopimuksia keskinäisten suhteittensa hoitamiseksi, samalla kun ne ovat takaajien ja ulkomaisten tuomioistuinten armoilla? Kuinka turvalliseksi kyproslaiset tuntevat olonsa ilman omaa armeijaa, kun maassa on Turkin, Kreikan, Yhdistyneen kuningaskunnan ja mahdollisesti myös Naton joukkoja? Miten suhtaudutte siihen, että miehittäjähallinnon ja Turkin väliset sotilaalliset sopimukset muutetaan yhteisön primaarioikeudeksi? Miten suhtaudutte siihen, että Kypros velvoitetaan kannattamaan Turkin jäsenyyttä kaikissa olosuhteissa?
Antakaa kyproksenkreikkalaisten ja -turkkilaisten vihdoin ja viimein arvioida tilannetta ja tehdä päätös omien etujensa mukaisesti. Kunnioittakaa heidän historiaansa, kunnioittakaa heidän arvoaan, unohtakaa jo hallitsijamainen ylimielisyys ja kopeus!
Tannock (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, sen laajan kyproslaisen yhteisön ystävänä, jota edustan Lontoossa, olen aina kannattanut Kyproksen rauhanomaista yhdistymistä. En ole kuitenkaan koskaan aliarvioinut niitä käytäntöön liittyviä ja poliittisia ongelmia, joita on syntynyt yli 30 vuotta kestäneen miehityksen aikana. Tänä aikana Turkki on siirtänyt saaren pohjoisosaan 120 000 Turkin mantereella asunutta kansalaista, joilla ei ole saaren yhteistä historiallista taustaa ja jotka eivät yleensä puhu englantia tai kreikkaa, joita puhuttiin aiemmin kummassakin yhteisössä.
Annan III -suunnitelmassa on päästy pitkälle erimielisyyksien sovittelussa oikeudenmukaisen -periaatteen pohjalta. Olen kuitenkin saanut satoja sähköpostiviestejä kyproksenkreikkalaisilta valitsijamiehiltäni, jotka ovat huolissaan siitä, ettei tämä suunnitelma anna mitään takeita siitä, että Turkki vetää joukkonsa pois ja palauttaa hallussaan olleet maa-alueet ja omaisuudet. On kiinnostavaa, että jopa kyproksenkreikkalaiset – ne onnekkaat, joille on luvattu, että he pääsevät palaamaan koteihinsa – vastustavat suunnitelmaa. He vastustavat myös sitä, että Turkista tulleille siirtolaisille myönnettäisiin Kyproksen kansalaisuus, sillä se vaikuttaisi miehittäjäosapuolen palkitsemiselta ja rikkoisi Geneven yleissopimuksia, joissa miehittäjävaltaa kielletään asuttamasta ulkopuolista väestöä miehitetylle alueelle.
Kyproksen presidentti Tassos Papadopoulos on hylännyt ehdotukset ja kehottanut kyproksenkreikkalaista yhteisöä äänestämään suunnitelmaa vastaan. Mielestäni on parasta, että ulkopuoliset, parlamentin jäsenet mukaan luettuina, eivät pyri millään tavoin vaikuttamaan kansanäänestysprosessiin, sillä sitä voitaisiin pitää Kyproksen suvereniteettiin puuttumisena.
Lisäksi, jos kumpikaan yhteisö ei anna varauksetonta suostumustaan ja jos järjestelyt pettävät tulevaisuudessa, siitä syytetään niitä tahoja, jotka painostivat kyproslaisia äänestämään "kyllä".
Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on valmis luovuttamaan tukikohta-alueestaan sellaisia osia, joita se ei tarvitse, jos siitä on apua. Monien kollegojeni tavoin toivotan kansanäänestykselle onnea ja tuen 24. huhtikuuta pidettävän äänestyksen tulosta, olipa se sitten mikä tahansa. 
Souladakis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kolmen päivän kuluttua Kyproksessa pidetään kansanäänestys siitä, hyväksytäänkö Annanin suunnitelma vai ei. Kansanäänestyksessä "kyllä" ja "ei" eivät ole saman kolikon eri puolia, vaan ne ovat eri kolikoiden eri puolia. Seuraava päivä ei ole samanlainen kuin edellinen. Tämänpäiväinen keskustelu vahvistaa, että Euroopan unionilla on tärkeä tehtävä koko tässä pitkässä Kyproksen kysymystä koskevassa toivonrakennusprosessissa ja että komission jäsenen Verheugenin, jäsen Poosin ja koko Euroopan unionin rooli on ollut erittäin myönteinen. Nyt on tullut aika, jolloin kaikkien poliittisten johtajien niin Kyproksessa – sekä kyproksenkreikkalaisessa että kyproksenturkkilaisessa osassa – Kreikassa, Turkissa kuin koko Euroopan unionissa on otettava vastuu.
PASOK-puolue, jota edustan, ja sen puheenjohtaja Georgos Papandreou, ovat nyt ja ovat aina olleet keskeisiä toimijoita niissä Kyproksen tapahtumissa, jotka liittyvät ongelman ratkaisuun ja Kyproksen liittymiseen Euroopan unioniin. On totuuden hetki. Meidän kaikkien on vastattava historian haasteisiin katsomalla ongelmaa suoraan silmiin ja toimimalla vastuullisesti ja myönteisesti. Myönteinen äänestystulos – johon liittyy huolenaiheita mutta jota kuitenkin toteutetaan uudessa ympäristössä, Euroopan unionissa – avaa ikkunat tulevaisuuteen ja toivoon. Kielteinen tulos edellyttää vastausta. Joka tapauksessa vastauksen antavat Kyproksen kansalaiset. Euroopan parlamentti ja Euroopan unioni antavat tukensa ja kykynsä turvatakuiksi siitä, että Annanin suunnitelma pannaan kaikilta osin täytäntöön. Meidän on pyydettävä YK:ta tekemään samoin.
Tämänpäiväinen päätöslauselmamme edustaa juuri tätä näkemystä. Olen kreikkalainen Euroopan parlamentin jäsen, joka sai ensikosketuksensa politiikkaan ja poliittiseen tietoisuuteen Englannin siirtomaavallasta pois pyrkivien kyproslaisten mielenosoituksissa ja taisteluissa ja niitä seuranneissa Kyproksen traagisissa tapahtumissa. Näin ollen olen sitä mieltä, että suunnitelman hyväksyminen johtaa historialliseen tasapainoon sekä mahdollisuuteen saada aikaan myönteinen ja historiallinen sovinto, jossa kaikki voivat luottaa sellaiseen myönteiseen tulevaisuuteen, jossa vaurautta ja turvallisuutta riittää kaikille; kyproksenkreikkalaisille, kyproksenturkkilaisille ja koko alueelle.
Haluan päättää puheenvuoroni vanhaan kreikkalaiseen sananlaskuun: aika ei jää odottamaan ketään. 
Marinos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, sanoisin mielelläni myös arvoisa komission jäsen, mutta Verheugen poistui joukostamme jo varhaisessa vaiheessa, ja pidän sitä valitettavana. Lähes kaikki Kreikan suuret poliittiset puolueet ja tärkeimmät Kyproksen puolueet ovat ilmaisseet kannattavansa Annanin suunnitelmaa. Ne kuitenkin ymmärtävät niiden kyproslaisten huolen, jotka eivät ole tässä asiassa puolueiden kanssa samaa mieltä.
Kyproksessa kehittynyt kielteinen suhtautuminen johtuu mielestäni tiukan aikataulun aiheuttamasta valtavasta paineesta, sillä kansalaisille ei ole voitu tiedottaa asiasta rauhassa ja asioita jäsennellen. Kuinka heille olisi voitukaan tiedottaa kahden viikon aikana viimeisimmästä Annanin suunnitelmasta? Se ei ollut mahdollista. Sen sijaan voimakkaat tunteet ja väärät tiedot ovat päässeet vallalle, ja tämä pahentaa pelkoja ja epäilyksiä. Jos kansanäänestystä lykättäisiin, kuten ehdotettiin, ihmisille voitaisiin tiedottaa suunnitelmasta rauhallisemmin ja perusteellisemmin ja samalla voitaisiin antaa selkeät ja vakuuttavat takeet siitä, että suunnitelman ja sopimuksen koko tekstiä noudatettaisiin ja että jotkut takaajista eivät taas rikkoisi sitä. Ongelman ydin on nimittäin takaajissa. Juuri ne aiheuttivat suurimman osan Kyproksen katastrofeista. Myös turvallisuusneuvoston, Euroopan unionin ja Euroopan parlamentin on annettava nämä takeet. Uskon, että parlamentin päätöslauselma, jonka tekstiä PPE-DE-ryhmän, sosiaalidemokraattisen puolueen ja jäsen Papayannakisin ehdottamat tarkistukset parantavat, vahvistaa kyproslaisten pyrkimystä ja halua äänestää suunnitelman puolesta. Euroopan parlamentti ei saa antaa sellaista vaikutelmaa, että se turvautuu painostukseen. Kiristäminen pakotteilla uhkaamalla, jota on kuultu valitettavasti myös virallisilta tahoilta, on vahvistanut kielteistä asennetta tietämättömän ja kauhuissaan olevan kansan keskuudessa.
Tästä syystä on paitsi annettava turvatakuut myös jätettävä avoimeksi mahdollisuus järjestää toinen kansanäänestys kolmen päivän päästä pidettävän ensimmäisen äänestyksen jälkeen, jonka tuloksesta näyttäisi tulevan kielteinen. Perusteellisempi tiedottaminen ja vahvemmat turvatakuut voisivat muuttaa ilmapiiriä, ja tällä tavoin parin kuukauden päästä voitaisiin päästä myönteiseen äänestystulokseen, josta on paljon toivoa. En ymmärrä, miksi Kyprokselle ei annettaisi mahdollisuutta järjestää toista kansanäänestystä, jos ensimmäisen tulos on kielteinen, kuten kävi teidänkin kotimaassanne, arvoisa puhemies, jos se mahdollisuus annetaan kerran muille Euroopan unionin jäsenvaltioille. Pyydän teitä äänestämään tarkistusteni puolesta, sillä ne tekevät Euroopan parlamentin päätöslauselmasta kannustavan, rohkaisevan ja ystävällisen kyproksenkreikkalaisia ja kyproksenturkkilaisia kohtaan, ja olen varma, että ne myös rohkaisevat heitä suhtautumaan Annanin suunnitelmaan myönteisemmin.
Puhemies.
   Pidimme Nizzan sopimusta niin hyvänä, että siitä kannatti äänestää kaksi kertaa! 
Tsatsos (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, Annanin sopimukseen liittyy epäilemättä käytännön ongelmia. Siinä ei aseteta kumpaakin osapuolta samalle lähtöviivalle ja siinä määrätään tuskallisen pitkistä siirtymäajoista yhteisön säännöstön saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä. Kannatamme kuitenkin varauksetta Poosin esitystä ja sen sisältämiä rakentavia ehdotuksia, sillä ensinnäkin päätöslauselman perusteella laiton turkkilaisten miehitys saaren pohjoisosassa puretaan, uusien siirtolaisten pääsy alueelle kielletään, tietyt kreikkalaisten maa-alueet palautetaan ja monet pakolaiset voivat palata kotiseudulleen. Kuten tänään on jo moneen kertaan painotettu, myönteinen kanta edellyttää vahvoja takeita siitä, että Annanin suunnitelmaa noudatetaan kaikilta osin. Toiseksi myönteinen kanta edellyttää, että ilmoitamme etukäteen tukevamme äänestyksen tulosta, oli se mikä tahansa, kuten neuvoston puheenjohtaja tänään viisaasti täällä korosti. 
Dimitrakopoulos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, ensiksi haluan onnitella jäsen Poosia hänen työstään, jäsen Mechtild Rothea hänen ponnistuksistaan kaikkien näiden vuosien aikana parlamentaarisen sekavaliokunnan puheenjohtajana, jäsen Oostlanderia, jäsen Brokia, joka ei ole läsnä, ja tietysti komission jäsentä Verheugenia, jonka valitettavasti oli jo poistuttava.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, on totta, että käymme parhaillaan yleistä poliittista keskustelua pikemminkin lauantaina pidettävän kansanäänestyksen valmisteluissa vallitsevasta ilmapiiristä kuin suunnitelman sisällöstä, sillä keskustelu Annanin suunnitelman sisällöstä – vaikka suunnitelmalla onkin selvästi enemmän etuja kuin haittoja – voisi muuttua pikkutarkaksi väittelyksi, joka kestäisi tuntikausia.
Kollegojeni, komission jäsenen ja neuvoston puheenjohtajan esittämät kannat sekä kaikki täällä esitetyt Kyproksessa tällä hetkellä vallitsevaa ilmapiiriä koskevat pettymyksen ilmaisut saavat minut ajattelemaan, että äänestyksen myönteisestä tai kielteisestä tuloksesta täälläkin käydyn tiiviin keskustelun lisäksi meidän olisi käytävä analyyttista keskustelua Kyproksen parlamentin puhemiehen Dimitris Christofiasin ehdotuksesta siirtää kansanäänestystä tuonnemmaksi. Nimittäin sen lisäksi, että äänestystä siirretään, olisi ensinnäkin selvennettävä suunnitelman sellaisia kohtia, jotka aiheuttavat ongelmia, esimerkiksi turvallisuuteen liittyviä kysymyksiä – pyytäisin komission jäsentä Pattenia välittämään komission jäsenelle Verheugenille kysymyksen, joka koskee lakia ja ihmisten mahdollisuutta viedä asioita tuomioistuinten käsiteltäväksi. Toiseksi turvallisuusneuvoston on laadittava haluamamme päätöslauselma, joka sisältää takeita. Mielestäni näiden kahden painopisteen avulla ilmapiiriä voidaan muuttaa.
Lopuksi haluan todeta, että Euroopan parlamentin on tietenkin ilmaistava mielipiteensä ja että tämä mielipide ilmaistaan jäsen Poosin esittämässä päätöslauselmassa ja tietenkin kaikissa siihen ehdotetuissa tarkistuksissa.
Roche,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää arvoisia parlamentin jäseniä heidän puheenvuoroistaan.
Arvoisa puhemies, olemme kumpikin kotoisin jakautuneelta saarelta ja ymmärrämme jollakin tavoin sen, miten kiihkeitä tunteita tällainen keskustelu herättää Kyproksen saarella. Ymmärrämme myös sen, että eri sukupolvien aikana kansan historiaan syvään juurtunutta konfliktia ei ole helppo ratkaista. Käytännönläheisinä poliitikkoina ymmärrämme kuitenkin myös sen, että aina silloin tällöin – ehkä kerran yhden sukupolven aikana tai jopa harvemmin – tarjoutuu mahdollisuus todella muuttaa tätä tilannetta. Kofi Annanin laatima sopimus tarjoaa tällaisen mahdollisuuden. Kuten aiemmin totesin, päätös on Kyproksen kansan – sekä saaren pohjois- että eteläosassa elävän – käsissä. Päätös on yksinomaan heidän, ja me kunnioitamme sitä.
Voin vain lyhyesti toistaa sen, mitä neuvoston puheenjohtaja, Ahern, totesi eilen illalla. Ensinnäkin totean, että meidän on harkittava tarkasti, mitä sanomme, sillä voimme kaikki ymmärtää, kuinka paljon tuskaa ja huolta tähän ongelmaan liittyy, ja meidän on oltava hyvin tarkkoja siitä, etteivät mitkään sanat tai teot seuraavan 72 tunnin aikana pahenna tilannetta entisestään.
Eilen illalla puheenjohtaja Ahern tiivisti Eurooppa-neuvoston kannan seuraavasti: "Nämä ovat ratkaisevia päiviä Kyprokselle ja sen kansalle. Lauantaina saaren – sekä pohjois- että eteläosan – kansalaiset äänestävät kansanäänestyksessä Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin esittämästä ratkaisusuunnitelmasta. Pääsihteeri ja hänen ahkera avustajaryhmänsä ovat työskennelleet yhdessä osapuolten kanssa kärsivällisesti ja päättäväisesti ja luoneet siten ainutlaatuisen ja historiallisen mahdollisuuden ratkaista Kyproksen ongelma. Eilen julkistetussa Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostolle esittämässään raportissa Kofi Annan toteaa selvästi, että suunnitelma on ainoa käytettävissä oleva ja ainoa nähtävissä oleva keino yhdistää Kypros. Päätös on nyt Kyproksen kansan käsissä, ja vain he voivat päättää asiasta käyttäen vapaasti demokraattisia oikeuksiaan. Kyproksen kansa tietää Eurooppa-neuvoston puoltavan vahvasti sitä, että Kypros liittyisi 1. toukokuuta unioniin yhdistyneenä. Euroopan unioni on valmis mukauttamaan ratkaisun ehdot niihin periaatteisiin, jotka ovat unionin perustana. Eurooppa-neuvoston puheenjohtajana olen käynyt viime kuukausien aikana Kyprosta koskevia keskusteluja poliittisten johtajien kanssa kaikkialla Euroopassa." Arvoisa puhemies, tämä on tärkeä seikka: "On vain oikein todeta erittäin laajan enemmistön olevan sitä mieltä, että ehdotetusta ratkaisusta olisi etua sekä kummallekin Kyproksen yhteisölle että Euroopan unionille".
Tämä on Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan sekä Euroopan unionin jäsenvaltioiden demokraattisesti valittujen johtajien laajan enemmistön näkemys.
Totesin aluksi, että meidän on harkittava sanojamme tarkasti. Emme halua aiheuttaa ongelmia emmekä halua, että meidän katsotaan puuttuvan päätöksiin, jotka ovat viime kädessä Kyproksen kansalle kuuluvia päätöksiä. Toivotamme Kyproksen kansalle onnea niiden tuntien ajaksi, jotka ovat vielä jäljellä ennen kuin se tekee päätöksen, ja toivomme, että tämä päätös on sellainen, josta on eniten hyötyä koko Kyproksen kansalle – niin saaren pohjois- kuin eteläosassa.
Patten,
   . Haluaisin sanoa pari sanaa tästä aiheesta, joka ei ole varsinaisesti minun alaani. Ensinnäkin haluan pyytää anteeksi komission jäsenen Verheugenin puolesta sitä, että hänen oli poistuttava ennen keskustelun päättymistä. Hänellä oli toinen hyvin tärkeä tapaaminen, ja tämän keskustelun olisi aikataulun mukaan pitänyt päättyä jo paljon aikaisemmin. Ymmärrän kuitenkin, miksi keskustelu on venynyt niin pitkäksi: se herättää todella voimakkaita tunteita koko parlamentissa.
Meiltä kysyttiin, mitä tapahtuisi, jos saaren kreikkalainen puoli äänestäisi suunnitelmaa vastaan ja turkkilainen yhteisö sen puolesta. Korostan, että komissio on jo ilmoittanut aikovansa pian esittää ehdotuksia turkkilaisen yhteisön tukemiseksi, mikäli kävisi näin onnettomasti. Toivomme silti, ettei näin tapahdu. Emme tietenkään voi sallia sitä, että turkkilaista yhteisöä rangaistaan taloudellisesti ja sosiaalisesti muiden tekemien päätösten vuoksi. Näin ollen meidän olisi yritettävä löytää ratkaisu turkkilaisten taloudellista eristyneisyyttä koskevaan ongelmaan mahdollisimman tehokkaasti ja nopeasti.
Haluan puhua lyhyesti vuonna 1999 järjestetystä Helsingin Eurooppa-neuvostosta – se oli ensimmäinen Eurooppa-neuvosto, johon osallistuin. Muistaakseni olimme koko ajan tietoisia siitä, että kannattamaamme politiikkaan liittyi riski. Se ei tullut yllätyksenä. Olimme sitä mieltä, että oli tärkeää yrittää pitää Kyproksen konflikti erillään Keski- ja Itä-Euroopan maiden liittymisestä Euroopan unioniin. Teimme mielestäni tuolloin oikean päätöksen, ja mielestäni se oli oikea menettelytapa. Tätä taustaa vasten ja tiettyjen komission jäsenen Verheugenin esille tuomien seikkojen perusteella ymmärtänette, ettei komission jäsen ole ainoa, joka tuntee vahvasti, että meidät on petetty raskaasti viime päivien ja viikkojen aikana. Tämä tunne on voimakas komissiossa ja myös laajasti sen ulkopuolella. Toivon edelleenkin, ettei meitä petettäisi. En voi kuitenkaan välttää tunnetta, että meitä on huijattu. 
Puhemies.
   Olen vastaanottanut yhden työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen(2).
Keskustelu on päättynyt.
Souchet (NI ),
   – Parlamentin tärkeimpänä tavoitteena Kyproksen kansanäänestysten yhteydessä pitäisi olla se, että se soveltaa itseensä niitä periaatteita, joita se toitottaa koko maailmalle: ihmisoikeuksien noudattamista ja demokratian kunnioittamista.
Ensinnäkin Annanin suunnitelma herättää voimakasta vastustusta. Kuinka Euroopan parlamentti voisi kannattaa sellaista ehdotettua ratkaisua, jossa pakolaisilta evätään oikeus saada takaisin heiltä viety omaisuus, jossa ihmisten vapaata liikkuvuutta ja sijoittautumisvapautta rajoitetaan pysyvästi, jossa miehittäjäjoukkojen läsnäoloa jatketaan ja jossa ei tarjota minkäänlaista mahdollisuutta viedä ihmisoikeusloukkauksia koskevia tapauksia Strasbourgin tuomioistuimen käsiteltäväksi?
Toiseksi parlamentin ei pidä mennä mukaan siihen pöyristyttävään kyproksenkreikkalaisten painostukseen, jota sekä Yhdysvallat että Euroopan komissio harjoittaa – ja erityisesti komission jäsen Verheugen, joka on yksi Turkin Euroopan unioniin liittymisen innokkaimmista puolestapuhujista. Demokraattinen oikeus tarkoittaa sitä, että kansan päätöstä on kunnioitettava ja etenkin silloin, kun se osoitetaan kaikkein kiistattomimmalla tavalla eli kansanäänestyksessä. 

Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Lähi-idän tilanteesta. 
Roche,
     Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja antoi uuteen Hamas-johtajaan Abdel Aziz al-Rantissiin kohdistuneen murhaiskun jälkeen 18. huhtikuuta julkilausuman, jossa hän ilmaisee syvän huolestuneisuutensa käynnissä olevasta ja loputtomalta vaikuttavasta väkivallasta ja kostonkierteestä, jonka osapuolina ovat palestiinalaisryhmät sekä Israelin viranomaiset ja puolustusvoimat. Julkilausumassa tuomittiin sekä Hamas-johtajan murha että samana päivänä Gazan alueen vieressä sijaitsevalla Erezin rajanylityspaikalla tapahtunut Erezin itsemurhapommitus. Lisäksi julkilausumassa todetaan, että sellaiset väkivaltaisuudet on lopetettava heti ja että sellainen väkivalta on ilman muuta tuloksetonta, riippumatta siitä, onko tavoitteena palestiinalaisten vapauttaminen miehityksestä vai kestävän rauhan ja turvallisuuden saavuttaminen Israelin kansalle.
Neuvoston puheenjohtaja muistutti jälleen kerran Israelin hallitusta siitä, että laittomat teloitukset ovat vastoin kansainvälistä oikeutta, ja huomautti, että kansainvälisen oikeuden noudattaminen edellyttää, että demokraattisesti valittujen hallitusten ja terroristiryhmien välinen ero tehdään heti selväksi.
Neuvoston puheenjohtaja antoi tällä välin kollegojensa nimissä Lähi-idän tämänhetkistä tilannetta koskevan tärkeän julkilausuman Tullamoressa 17. huhtikuuta pidetyn ulkoministerien epävirallisen kokouksen päätteeksi. EU:n ulkoministerit vahvistivat uudelleen tiettyjä EU:n politiikan perusperiaatteita Lähi-idän konfliktin ratkaisemiseksi, muun muassa EU:n sitoutumisen osapuolten kesken sovittavaan kahden valtion neuvotteluratkaisuun. Tämän ratkaisun ansiosta voitaisiin perustaa elinkelpoinen, täysivaltainen ja itsenäinen Palestiinan valtio, jolla on yhteiset rajat ja joka elää rinnakkain rauhassa sellaisen Israelin kanssa, jolla on tunnustetut ja turvalliset rajat.
Ministerit vakuuttivat jälleen, että etenemissuunnitelma oli ainoa keino saavuttaa sellainen tulos. EU pyrkii määrätietoisesti toimimaan etenemissuunnitelman mukaisesti ja kehottaa molempia osapuolia täyttämään etenemissuunnitelman mukaiset velvoitteensa. Euroopan unionin vakiintuneen kannan mukaisesti unioni ei tunnusta minkäänlaisia muita muutoksia vuotta 1967 edeltäneisiin rajoihin kuin ne, joista osapuolet sopivat keskenään. Maaliskuun 25.–26. kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti edellä mainitun kannan.
Unioni on korostanut, etteivät mitkään lopullisen ratkaisun mahdollisesta muodosta ilmoitetut näkökannat voi tehdä tyhjiksi kyseistä ratkaisua koskevia neuvotteluja. Ministerit huomauttivat, että pakolaiskysymys ja paluuoikeuden toteutustapa ovat myös lopullista asemaa koskevia kysymyksiä. Etenemissuunnitelman mukaan lopullisen ja laajan pysyvää asemaa koskevan sopimuksen, joka päättää Israelin ja palestiinalaisten välisen konfliktin, on sisällettävä sovittu, oikeudenmukainen, vilpitön ja realistinen ratkaisu tähän kysymykseen.
Unioni on pannut tältä osin merkille presidentti Bushin vakuutuksen Yhdysvaltojen sitoutumisesta etenemissuunnitelmaan ja neuvotteluratkaisuun. Unioni korostaa myös presidentti Bushin kannattamaa periaatetta, jonka mukaan lopullista asemaa koskevat kysymykset edellyttävät neuvotteluja ja osapuolten välistä sopimusta eikä niitä saa vaarantaa.
Ministerit yhtyivät myös Yhdysvaltojen presidentin näkemykseen siitä, että varmat ja tunnustetut rajat on saatava aikaan osapuolten välisten neuvottelujen avulla YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 242 ja YK:n päätöslauselman 338 mukaisesti. Näiden ja muiden asiaa koskevien turvallisuusneuvoston päätöslauselmien on oltava konfliktin oikeudenmukaisen ja kestävän ratkaisun perustana. Konfliktia ei toisin sanoen ratkaista yksipuolisella toiminnalla.
Israelin vetäytyminen Gazan alueelta olisi myönteinen asia. Eurooppa-neuvosto on todennut, että vetäytyminen olisi merkittävä askel kohti etenemissuunnitelman täytäntöönpanoa, edellyttäen, että se toteutetaan tiettyjen edellytysten mukaisesti. Kvartettiryhmän johtaman kansainvälisen yhteisön olisi tartuttava tähän tilaisuuteen. Ehdotettu vetäytyminen olisi järjestettävä asianmukaisesti kansainvälisen yhteisön kanssa takaamalla järjestys Gazassa, mikä loisi edellytykset turvallisuudelle ja alueella niin pikaisesti tarvittavalle kunnostamiselle ja uudelleenrakentamiselle. Unioni kehottaa kaikkia osapuolia toteuttamaan pikaisesti kyseistä päämäärää koskevia valmisteluja.
Euroopan unioni on valmis tukemaan palestiinalaishallintoa tältä pohjalta lain ja järjestyksen palauttamiseksi, jatkamaan unionin nykyistä tukea palestiinalaishallinnolle ja selvittämään Gazan uudesta tilanteesta mahdollisesti seuraavia tarpeita.
Ministerit korostivat myös tarvetta välttää poliittinen tyhjiö ja siihen liittyvät vaarat tämänhetkisen tilanteen ja mahdollisen vetäytymisen välisenä aikana. He muistuttivat monista toimenpiteistä, jotka on toteutettava aivan lähitulevaisuudessa politiikan, turvallisuuden ja humanitaarisen toiminnan aloilla tilanteen edelleen heikentymisen estämiseksi ja kehityksen uudelleenkäynnistämiseksi.
Väkivallan ja terrorismin päättyminen samoin kuin aselepo ja kaikkien osapuolten ja ryhmien osallistuminen siihen on hyvin tärkeää. Kummankin osapuolen on jatkettava rauhanprosessia koskevia neuvotteluja enemmittä viivyttelyittä. Me kaikki tiedämme aikaisempien kokemusten ja menneisyyden perusteella, että vaikeat ja monisäikeiset kysymykset ratkaistaan aina neuvottelemalla ja ettei muita tapoja ole.
Oikeudenmukaisen, kestävän ja kokonaisvaltaisen rauhan on vastattava sekä israelilaisten että palestiinalaisten oikeutettuihin odotuksiin, ja myös Libanon ja Syyria on otettava huomioon. Alueen kaikkien valtioiden on pyrittävä kaikin keinoin edistämään rauhaa ja torjumaan terrorismia. Euroopan unioni odottaa kvartettiryhmän tulevaa kokousta periaatteiden osalta. Kvartettiryhmän on omaksuttava aktiivinen rooli pyrittäessä saavuttamaan alueen kokonaisvaltaisen rauhan tavoite ja kannustettava osapuolia etenemään tarmokkaasti edellä esitettyjen periaatteiden mukaisesti.
Ministerit keskustelevat edelleen Lähi-idän prosessista maanantaina pidettävissä neuvoston kokouksissa. Ne harkitsevat, millaisen kannan Euroopan unioni ottaa New Yorkissa 4. toukokuuta pidettävässä kvartettiryhmän kokouksessa.
Toivon, että olen onnistunut antamaan jäsenille selkeän yleiskäsityksen siitä, kuinka aktiivisesti Lähi-idän hyvin vaikea tilanne pyritään ratkaisemaan tällä puheenjohtajuuskaudella. Kuuntelemme yhtä lailla hyvin tarkkaavaisesti parlamentin tämänhetkisiä näkemyksiä tästä tärkeästä aiheesta. 

Patten,
     Arvoisa puhemies, en halua enkä aio toistaa puheenjohtajavaltion juuri esittämiä toteamuksia neuvoston viimeaikaisista Lähi-itää koskevista keskusteluista tai siitä, kuinka se reagoi presidentti Bushin Washingtonissa viime viikolla pääministeri Sharonin tapaamisen jälkeen esittämään lausuntoon. Lausunto hämmästytti monia ihmisiä, mikä saattaa olla ymmärrettävääkin. Ei voida myöskään peitellä sitä, että lausunto näyttää aiheuttaneen merkittävää huolestuneisuutta arabimaailmassa. Jotkut väittivät jälkeenpäin, ettei näin olisi pitänyt käydä. Heidän mukaansa lausunto tarjoaa keinon etenemissuunnitelman täytäntöönpanolle sen sijaan, että se tekisi sen tyhjäksi. Heidän mukaansa meidän pitäisi kiinnittää huomiomme myönteisiin seikkoihin, kuten siihen tervetulleeseen lupaukseen, jonka mukaan Israel vetäytyy Gazasta, eikä kielteisiin asioihin.
Olkoon näin. En pyri arvailemaan muiden epäilemättä hyvää tarkoittavia tulkintoja tai heikentämään pyrkimyksiä löytää mahdollisimman hyvä ratkaisu nykyiseen poikkeuksellisen vaikeaan tilanteeseen. Joidenkin mielestä lasi on aina puoliksi täysi, kun taas toisten mielestä se on puoliksi tyhjä. Joidenkin mielestä on ehkä jopa haastavaa uskoa, että lasi on puoliksi täysi, vaikka he eivät näkisi siinä juuri lainkaan nestettä. Oma näkemykseni on, että kuten kauneus, myös totuus on katsojan silmässä. En viivy tässä aiheessa sen pidempään. Esitän ainoastaan viisi näkökohtaa, joita meidän on tarkasteltava, mikäli haluamme saada nykyisestä kaameasta tilanteesta jotakin myönteistä aikaan.
Ensiksikin, kuten yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto sekä Eurooppa-neuvosto ovat toistaneet useita kertoja, lopullinen ratkaisu edellyttää sellaisia Israelin ja palestiinalaisten välisiä neuvotteluja, joiden pohjalta voidaan luoda kaksi esimerkiksi etenemissuunnitelmassa tarkoitetun kaltaista elinkelpoista täysivaltaista itsenäistä valtiota, jotka elävät rinta rinnan ja turvallisesti. Rajojen määrittely perustuu vuoden 1967 rajoihin, joita saatetaan muuttaa sopimuksella.
Tämä on ollut EU:n pääsuuntaviiva jo Venetsiassa vuonna 1980 sekä Berliinissä vuonna 1999, Sevillassa vuonna 2002 ja myös viime kuussa annetuissa Eurooppa-neuvoston viimeisimmissä päätelmissä. Ei ole hämmästyttävää, että olemme samaa mieltä Yhdysvaltojen johdonmukaisesti jo 37 vuoden ajan esittämän kannan kanssa. Sen mukaan vuoden 1967 rajoja rikkovat siirtokunnat ovat laittomia ja muodostavat esteen rauhalle. Me kaikki tiedämme, millaisilla aineksilla lopullinen ratkaisu voidaan saada aikaan. Nämä tekijät esitetään Mitchellin raportissa ja sen jälkeen laadituissa asiakirjoissa, muun muassa Arabiliiton vuoden 2002 rauhanaloitteessa. Ne esitetään myös kansainvälisen yhteisön hyväksymässä etenemissuunnitelmassa.
Ratkaisuun ei päästä odottamalla jotakin taivaallista oivallusta. Ratkaisun edellytyksenä on, että molemmat osapuolet – israelilaiset ja palestiinalaiset – käyttävät poliittista tahtoa. Mielestäni on hyvin surullista, etteivät näiden kansojen poliittiset johtajat näköjään hyväksy Geneven aloitteen neuvotelleiden kansalaisyhteiskunnan edustajien rohkeita ehdotuksia.
Toiseksi pahoittelemme väkivaltaa, joka hidastaa sovittelua ja kaikkia rauhan mahdollisuuksia. Olemme aina pahoitelleet varauksetta ja tuominneet täysin viattomia ihmishenkiä vaativat itsemurhapommitukset sekä niin monien ihmisten mielen sumentavan mustan propagandan. Suhtaudumme myös hyvin kriittisesti kovaotteisiin sotilaallisiin kostotoimiin, joilla tuhotaan ihmishenkiä, koteja ja toimeentulon edellytyksiä – kostotoimiin, jotka lietsovat äärisuuntauksia eivätkä lisää turvallisuutta. Mielestämme murhaiskut ovat väärin ja laittomia, eivätkä ne edistä niitä päämääriä, joihin niillä pyritään.
Yksi eniten ihailemistani palestiinalaisista poliitikoista, joka on osoittautunut arvostelukykyiseksi ja järkeväksi, viittasi äskettäin kummankin osapuolen korviasärkevään sotarummutukseen ja siihen katkeraan tosiseikkaan, että kumpikin yhteisö näyttää lukkiutuneen tilanteeseen, jossa kaikki, millä tuntuu olevan merkitystä, aiheuttaa kärsimystä toiselle osapuolelle. Tarjolla on paljon tuskaa, mutta ei suurtakaan lupausta rauhasta.
Kolmanneksi riippumatta siitä kritiikistä, jota EU:n lähestymistapa riitaan herättää, todettakoon, että olemme tukeneet toimielimiä, jotka saattavat muodostaa vielä joskus uudistetun Palestiinan hallituksen perustan. Olemme tukeneet niitä kuluneiden viikkojen, kuukausien ja vuosien verenvuodatuksen ja toivottomuuden ajan. Tämä on ollut Eurooppa-neuvoston toimintatapa, jonka parlamentti on hyväksynyt. Meitä on onniteltu muun muassa siitä, mitä olemme saaneet aikaan Maailmanpankin avulla. Sain aivan äskettäin Palestiinan talousministeriltä Salam Fayadilta kirjeen, jossa todettiin, että palestiinalaishallinto on nyt täyttänyt Euroopan unionin avulla kaikki Palestiinan lainsäädäntöneuvostolle puolitoista vuotta sitten tekemänsä uudistusta koskevat sitoumukset. Vastuu teoista kannetaan hyvin ja talousarviomenettelyt ovat avoimia. Palestiinan turvallisuuspalvelun henkilöstölle, jonka palkat maksetaan nykyään tilisiirtoina, ei suoriteta enää käteismaksuja.
Meitä on kannustettu yksityisesti tekemään enemmän – antamaan enemmän apua. Meitä on arvosteltu julkisesti siitä, että ylipäätään toimimme. Jotkut ovat väittäneet, ettei voisi olla vakavampaa syytettä kuin se, että pyrkimys edistää uudistusta ja ylläpitää jonkinlaista elämää Palestiinassa on ylläpitänyt terrorismia. Parlamentti on suorittanut oman tutkimuksensa näistä kysymyksistä, ja Euroopan petostentorjuntavirasto OLAF on tutkinut näitä väitteitä.
Minulla ei ole enempää sanottavaa aiheesta lukuun ottamatta sitä, että haluan osoittaa kunnioitusta virkamiehilleni, jotka ovat pyrkineet toteuttamaan vaikeaa politiikkaa rehellisesti, avoimesti ja lahjomattomasti. Tarkastellessani muutaman viime vuoden tapahtumia voin havaita aivan liian vähän muita sellaisia toimia, joiden avulla olisi saavutettu yhtä paljon.
Siirtyäkseni tarkastelemaan tulevaisuutta jotkut toteavat – ehkä hieman liukkaasti – että luvatun vetäytymisen jälkeen rakennamme Gazan uudelleen ja yritämme luoda perustan uudelle Palestiinalle. Heillä on oletettavasti mielessään aidosti elinkelpoinen Palestiina, joka ei ole vain joukko eristettyjä bantustaneja, jotka on erotettu muusta maailmasta panssarivaunujen, siirtokuntien ja muurien avulla.
Olemme varmasti valmistautuneet jatkamaan humanitaarista apuamme ja tukemaan sellaisten alueiden infrastruktuurin uudelleenrakentamista, joilta Israelin puolustusjoukot vetäytyvät. Minun on kuitenkin todettava, että meidän olisi tällä kerralla pyrittävä saamaan Israelin puolustusjoukoilta takeet siitä, etteivät he tuhoa jälleen sitä minkä me rakennamme. Heidän olisi otettava huomioon 25.–26. maaliskuuta kokoontuneen Eurooppa-neuvoston esittämät viisi näkökohtaa, erityisesti vetäytymisen juurruttaminen etenemissuunnitelman mukaisesti ja taloudellisen elämän helpottaminen niillä alueilla, joilta Israelin puolustusjoukot poistuvat.
Maailmanpankki huomautti, että suurimpia esteitä talouden elpymiselle ovat hankala pääsy ja se, etteivät henkilöt ja tavarat voi liikkua riittävän vapaasti. Yhteys ulkopuoliseen maailmaan on ratkaisevan tärkeää Palestiinan talouden elvyttämiseksi. Meidän olisi pyrittävä myös takaamaan, että humanitaarista apua voidaan tarjota samoin edellytyksin kuin muualla. Tällä hetkellä avun tarjoaminen on kalliimpaa kuin useimmissa muissa kohteissa turvallisuusjoukkojen käytöksen ja toiminnan vuoksi.
Löytääksemme uudelleen keinot etenemissuunnitelman täytäntöön panemiseksi meidän on keskusteltava Israelin hallituksen kanssa vetäytymisen ehdoista hyvin huolellisesti ja selvitettävä, kuinka vetäytymisjärjestelyt voidaan toteuttaa etenemissuunnitelman tavoitteiden mukaisesti. Tavoitteenamme on oltava, että israelilaiset tunnustavat jälleen palestiinalaishallinnon kumppanikseen rauhanprosessissa. Tavoitteena olisi oltava, että Gaza ja osia Länsirannasta luovutetaan palestiinalaishallinnolle, ei Hamasille, ja sen takaaminen, että luovutus tapahtuu rauhallisesti eikä johda kaaoksen ja väkivallan lisääntymiseen.
Lopuksi todettakoon, että Palestiinassa, Israelissa ja arabimaailmassa on – luojan kiitos – edelleen myös joitakin maltillisempaa suuntausta edustavia ihmisiä. Esitän tämän kysymyksen niin hiljaa ja diplomaattisesti kuin voin: kuinka paljon tuemme nykyään maltillisia henkilöitä? Jollemme voi olla rohkeasti maltillisia, kuinka voisimme odottaa sitä heiltä?
Ei ole liioittelua todeta, että alueen näkymät ovat nykyään huolestuttavammat kuin viime aikoina. Mielestäni tilanne antaa paljon enemmän aihetta huoleen kuin esimerkiksi viime vuoden alussa, jolloin meille ilmoitettiin, että Lähi-idän rauha edellyttää Bagdadin sotilaallista vapauttamista ja demokratian aikaansaamista Irakissa. Irakista saattaa tulla joskus vakaa ja demokraattinen. Siitä saattaa tulla joskus alueen muiden maiden johtotähti. Kuinka voisimme toivoa mitään muuta? Riippumatta siitä, mitä mieltä olemme menneisyydestä, minkä muun puolesta tekisimme työtä? Mikäli haluamme edes jonkinlaiset mahdollisuudet saavuttaa kyseinen lopputulos ja kannustaa nykyaikaistamista ja demokratiaa koko alueella, meidän on kuitenkin vältettävä sellaisia sanoja ja tekoja, jotka vieraannuttavat suuren osan islamilaisesta maailmasta ja uhkaavat aiheuttaa kulttuurien yhteentörmäyksen, jota kaikkien tervejärkisten miesten ja naisten olisi pyrittävä välttämään kaikin käytettävissä olevin keinoin.
Viisivuotista uraani komission jäsenenä varjostaa syvästi se, että maailmamme näyttää nykyään paljon vaarallisemmalta kuin vuonna 1999. Meidän on pyrittävä aina työskentelemään paremman maailman puolesta, emmekä saa antaa periksi sulkeutuneelle epätoivolle. Meidän on selvitettävä muun muassa, mitä voimme pelastaa siitä, mitä Lähi-idän rauhanprosessista on jäljellä. Näkymät eivät ole kovin kannustavat, mutta mitä vaihtoehtoja meillä on?
Laschet (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen Patten, hyvät kollegat, mielestäni komission jäsenen puheen aloitus osoitti, että viimeaikaiset tapahtumat vaativat hieman tulkintaa. Pidämmekö etenemissuunnitelman mukaista toimintatapaa kuolleena ja haudattuna pääministeri Sharonin ja presidentti Bushin välisen tapaamisen jälkeen, vai pitäisikö meidän nähdä uusia mahdollisuuksia, joita voidaan hyödyntää lähipäivinä, -viikkoina ja -kuukausina? Myönnettäköön, että Irlannin puheenjohtajuuskauden ensireaktio on osoitus lähinnä ensin mainitusta näkökannasta, kun taas monien ulkoministerien lausunnoista välittyy lähinnä jälkimmäinen näkökanta.
Kannatan itse ulkoministerien, muun muassa Saksan ulkoministerin, näkökantaa. Saksan ulkoministeri totesi, että aloite vauhdittaa prosessia, mitä meidän olisi nyt hyödynnettävä. Huolimatta kaikesta siitä skeptisismistä, jota saatamme tuntea sen Gazasta vetäytymistä koskevan ehdotuksen osalta, jonka kaksi Geneven aloitteen puolestapuhujaa esittivät meille eilen ja jälleen tänään, Euroopan unionin olisi käytettävä vaikutusvaltaansa konfliktin osapuoliin, erityisesti Israeliin. Euroopan unionin olisi tehtävä selväksi, että tämän vetäytymisen on oltava ensimmäinen vaihe prosessissa, jonka lopputuloksena on vetäytyminen kaikilta miehitetyiltä alueilta. Siltä osin vetäytyminen on oikea teko. Sen vuoksi Israelin oikeistopuoluetta edustavan pääministerin, joka saatetaan pian asettaa vastuuseen siirtokuntalaisten karkottamisesta voimakeinoin Gazassa sijaitsevista kodeistaan, on selitettävä kantaansa laajemmasta näkökulmasta.
Tämä saattaa hyvinkin tarjota uuden tilaisuuden rauhalle. Se edellyttää kuitenkin, että vetäytyminen Gazasta onnistuu todella ja että rauhanomainen luovuttaminen palestiinalaishallinnolle toteutuu, kuten komission jäsen hetki sitten vaati jälleen kerran. Lisäksi se edellyttää, että monet niistä kodeista, joita käytetään tällä hetkellä, tarjotaan sen jälkeen Gazan asukkaille ja ettei infrastruktuuria hajoteta vaan se luovutetaan palestiinalaishallinnolle. Mikäli asennoidumme pitämään koko asiaa järjettömänä ja tuomittuna epäonnistumaan, emme voi vaikuttaa prosessiin mitenkään. Mikäli pidämme tätä myönteisenä mahdollisuutena ja työskentelemme sen hyväksi, etenemissuunnitelma voidaan kuitenkin uskoakseni herättää henkiin.
Luettuamme Yhdysvaltojen presidentin Israelin pääministerille osoittaman kirjeen huolellisesti voimme todeta, että myös israelilaisten odotetaan hoitavan osuutensa. Presidentti viittaa YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmaan 242. Presidentti toteaa myös, että ratkaisu voidaan saavuttaa viime kädessä ainoastaan neuvottelemalla. Meidän olisi korostettava näitä kohtia hänen kirjeessään esittäessämme kantoja konfliktin ratkaisemiseksi.
Esitän myös toisen huomautuksen. Mielestäni voimme ratkaista tämän konfliktin, joka ei rajoitu ainoastaan Gazaan, pitkällä aikavälillä ainoastaan perustamalla kaksi elinkelpoista ja itsenäistä valtiota.
Komission jäsen viittasi myös EU:n rahastojen käyttöä koskevaan Euroopan parlamentin työhön. Olemme antaneet kaksi aihetta koskevaa mietintöä, enemmistön mielipiteeseen ja vähemmistön mielipiteeseen perustuvan mietinnön, mutta tuloksista oltiin 80-prosenttisesti yksimielisiä. Parlamentti on samaa mieltä siitä, ettei syytettä, jonka mukaan Euroopan unioni on rahoittanut terrorismia, voida osoittaa todeksi ja ettei kyseistä näkemystä voida puolustaa. Siitä, oliko päätös tarjota suoraa rahoitustukea oikea vai väärä, voimme olla montaa mieltä. Päätöksen tekivät kuitenkin ulkoministerit, eikä komission jäsen. Komissio on tehnyt kaikkensa edistääkseen palestiinalaishallinnon uudistusta. Se on pyrkinyt valvomaan EU:n rahastojen käyttöä, ja voimme vakuuttaa nyt, että tilanne on todellakin parantunut palestiinalaishallinnon osalta verrattuna kolmen vuoden takaiseen tilanteeseen. Kiitämme komissiota ja komission jäsentä Pattenia heidän työstään tämän kysymyksen parissa huolimatta päätöksen oikeellisuuden osalta esiintyvistä eriävistä poliittisista näkemyksistä. 
Menéndez del Valle (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin Eurooppa-neuvoston tuloksista äskettäin antaman päätöslauselman 51 kohdassa todetaan, että ilman kummankin osapuolen voimakasta painostusta etenemissuunnitelma jää tehottomaksi. Mielestäni etenemissuunnitelma on tietenkin edelleen tehoton, ja ihmettelen, kuinka Israeliin kohdistettavan painostuksen on käynyt.
Lisäksi parlamentti kehottaa Yhdysvaltojen hallintoa kantamaan vastuun tämänhetkisestä kriisistä. Mielestäni kyseinen hallitus on sekä epäonnistunut vastuun kantamisessa että antanut myöten Israelin hallitukselle. Powellin viime torstaina esittämät kommentit ovat mielestäni sekoitus järjetöntä toiveajattelua ja kyynisyyttä siltä osin kuin hän totesi, että Bushin ja Sharonin välinen tapaaminen on tuottanut myönteisiä tuloksia Palestiinan ja sen valtiopyrkimysten kannalta. Tästä on osoituksena se, että Israelin hallituksen salkuton ministeri Gideon Ezra totesi perjantaina, että Powellin kommentit, joiden tarkoituksena oli pehmentää Bushin Israel-myönteistä sävyä, eivät ilmennä Bushin omaa mielipidettä.
Parlamentin päätöslauselmassa kumpaakin osapuolta kehotetaan lisäksi pyrkimään vakavasti jatkamaan todellisia neuvotteluja. Mielestäni palestiinalaishallinto on odottanut kuukausia kyseisten neuvottelujen jatkamista, mutta on selvää, ettei Israel halua neuvotella palestiinalaishallinnon kanssa, ja se on tällä hetkellä valmis vetäytymään yksipuolisesti Gazasta etenemissuunnitelman ulkopuolella ja Bushin täydellä tuella.
Mielestäni on käynyt selvästi ilmi, ettei Israelin ole tarkoitus vetäytyä ensin Gazasta ja sitten Länsirannalta, vaan kyse on pelkästään Gazasta.
Näiden kaikkien tapahtumien jälkeen meidän olisi muistettava päätöslauselmastamme vielä kaksi kohtaa. Toinen niistä on 48 kohta, joka sisällytettiin päätöslauselmaan sheikki Yassinin murhan jälkeen ja jossa neuvostoa ja komissiota kehotetaan harkitsemaan Israelin kanssa tehdyn assosiaatiosopimuksen 2 artiklan noudattamista kaikilta osin, mikäli laittomia teloituksia jatketaan. Laittomat teloitukset jatkuvat, mistä viimeisin osoitus on Abdel Aziz Rantisin surma. Tämän vuoksi parlamentin on mielestäni toistettava pyyntönsä neuvostolle ja komissiolle.
Lisäksi parlamentti kehottaa kohdassa 49 neuvostoa pyytämään YK:n turvallisuusneuvoston jäsenvaltioita esittämään välittömästi ehdotuksen kansainvälisten rauhanturvajoukon sijoittamiseksi vuoden 1967 rajoille sekä israelilaisten että palestiinalaisten suojelemiseksi terrori-iskuilta, sotilashyökkäyksiltä ja muilta sotatoimilta. Meidän on toistettava myös tämä pyyntö. 
Ludford (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, presidentti Bushin hyväksyttyä Sharonin ennakkokäsityksen lopullista asemaa koskevista neuvotteluista – sulkemalla itseltään pois mahdollisuuden toimia puolueettomana rauhanvälittäjänä – voidaan helposti menettää usko turvallisen Israelin ja elinkelpoisen Palestiinan valtion rinnakkaiseloon, mutta se on kuitenkin ainoa todellinen etenemissuunnitelman avulla saavutettavissa oleva ratkaisu. Se, että Israel säilyttää osan tärkeimmistä Länsirannan siirtokunnista ja että palestiinalaiset hyväksyvät, että pakolaisten on palattava Palestiinan valtioon – mistä minä henkilökohtaisesti olen samaa mieltä – saattaisi hyvinkin olla osa mahdollista neuvotteluratkaisua. Kvartetin on kuitenkin kumottava EU:n johdolla Sharonin väite, jonka mukaan hänen suunnitelmansa on ratkaiseva isku palestiinalaisten valtiotoiveille.
Olen ehdottoman sitoutunut siihen näkemykseen, että Israel on juutalaisten kotimaa ja valtio, jossa Israelin arabeilla on täydet ja yhtäläiset oikeudet, ja että Israelilla on oikeus elää rauhassa ja turvallisesti tunnustettujen rajojen sisällä. Miehityksen osalta tuntemani tyrmistys ei koske yksinomaan tavallisten palestiinalaisten kurjuutta vaan myös sitä, kuinka siirtokuntia rakentavan miehittäjän rooli vahingoittaa Israelin yhtenäisyyttä ja sen sitoutuneisuutta oikeusvaltioperiaatteeseen. Tuomitsen kaiken Israeliin kohdistuvan terrorin, eivätkä itsemurhapommittajat ole mielestäni pelkästään osoitus palestiinalaisten keskuudessa vallitsevasta epätoivosta, niin todellista kuin epätoivo onkin. Islaminuskon käänteisenä puolena on myös nuorten ihmisten hyväksikäyttö ja ikävä marttyyriuteen perustuva ajattelutapa.
Muuri tai aita saattaisi olla perusteltavissa, jos se olisi nk. vihreällä linjalla – mutta se ei ole. Bushin ja Sharonin hyökkäyspolitiikka ei takaa Israelin turvallisuutta. Hamas on vaarallinen ja taipumaton järjestö, jonka päämääränä on Israelin tuhoaminen, mutta sen johtajien viimeaikaiset laittomat teloitukset ainoastaan lisäävät katkeruutta ja terroristijoukkoihin liittyvien määrää entisestään.
Olen syvästi huolissani antisemitismin yleistymisestä Euroopassa, ja mielestäni on hyvin tärkeää torjua sitä samoin kuin muunlaisia rasistisia ja uskonnollisia ennakkoluuloja. Euroopan juutalaisyhteisöihin kohdistuvaa uhkaa koskevan EU:n seurantakeskuksen tutkimuksen viivästyminen lisäsi luonnollisestikin ennakkoluuloja koskevia epäilyjä. Meidän on ryhdyttävä uusin voimin paljastamaan ja poistamaan antisemitismiä ja tehtävä rajanveto Israelin hallituksen harjoittaman politiikan perustellun kritiikin ja juutalaisten mustamaalaamisen välille.
Ymmärrän sen järkytyksen, jota israelilaiset ovat varmasti tunteneet sen viime vuonna järjestetyn äänestyksen vuoksi, jossa todettiin, että 59 prosenttia eurooppalaisista katsoi Israelin olevan uhka maailmanrauhalle. Varmaankin monet vastaajat tulkitsivat kysymyksen tarkoittavan Israelin ja Palestiinan välistä konfliktia; tapa, jolla kysymys muotoiltiin, ei todellakaan ollut omiaan edistämään asioita. Tulos oli kuitenkin herätyshuuto. EU:n ja Israelin välistä vuoropuhelua on voimistettava. Tämän vuoksi vastustan henkilökohtaisesti kaikkia Euroopan parlamentissa esitettyjä pyyntöjä boikotoida Israelia, eikä yliopistojen välisten yhteyksien katkaisemista koskevista vaatimuksista ole mitään hyötyä. Olen vastustanut myös toimenpiteitä, joilla pyritään lopettamaan palestiinalaishallinnolle myönnettävä rahoitus. Pidän myönteisenä sitä, että juuri palestiinalaiset itse vaativat lahjonnan poistamista, mutta Israel tarvitsee neuvottelukumppanin, ja ilman EU:n tukea Saharan eteläpuolisen Afrikan palestiinalaiset olisivat vieläkin köyhempiä.
Lopuksi todettakoon, että on Israelin ja sen oikeusperinteiden vastaista vainota Mordechai Vanunua kostonhimoisesti hänen vapauttamisensa jälkeen. Hän on kärsinyt tuomionsa, ja hänen pitäisi olla nyt vapaana. 
Gahrton (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, Mordechai Vanunu vapautetaan tänään. Hän on yksi aikamme sankareista, mies, joka vahvisti, että Israelilla on merkittävät ydinasevarastot, joilla koko Lähi-itä voitaisiin muuttaa ydinaseiden tuhoamaksi erämaaksi. Tämän hänen rauhan nimissä tekemänsä paljastuksen johdosta Israelin valtio kidnappasi hänet ja tuomitsi hänet 18 vuoden vankeuteen.
Ympäröivä maailma unohti hänet laajasti. Israel voi rauhassa pitää ydinaseensa, kun taas arabi- ja muslimivaltiot, jotka yrittävät suojella itseään Israelin ydinaseiden uhkalta, pommitetaan pirstaleiksi ja tuhotaan. Miksi maailmanyhteisö ei reagoi Israelin ydinaseisiin? Miksi Dimonan ei käy samoin kuin Ossirakin?
Maailmanyhteisön epätasapuolinen suhtautumistapa pitää osaltaan yllä Lähi-idässä vallitsevaa epätoivoa, tunnetta, jonka alueen kaksi merkittävintä rauhanaktivistia, Abraham Burg ja Yassir Rabo, vahvistivat eilen täällä parlamentissa. Egyptin presidentti Mubarak esitti -lehdessä, että Yhdysvaltojen viha arabimaailmassa ei ole koskaan ollut yhtä voimakas kuin nykyään. Yhdysvallat tukee Israelia 100-prosenttisesti. Tämän vuoksi Yhdysvallat ei voi yksinään saada rauhaa aikaan. Tasapainoa on parannettava, ja EU voi saada tämän aikaan tukemalla palestiinalaisia yhtä voimakkaasti kuin Yhdysvallat tukee Israelia.
EU voisi muuttaa puheensa teoiksi ja toteuttaa parlamentin kehotuksen jäädyttää Israelin kanssa tehty assosiaatiosopimus. EU voisi lähettää joukkoja suojelemaan Palestiinan alueita. EU voisi vaatia, että Israel purkaa ydinasevarastonsa. EU voisi esittää Vanunulle kutsun ja myöntää hänelle turvapaikan hänen valitsemastaan EU-maasta.
EU voisi tehdä vielä paljon enemmän. Tapasin joitakin vuosia sitten Shimon Perezin. Hän ehdotti, että sekä Israelille että Palestiinalle olisi tarjottava EU-jäsenyyttä, edellyttäen, että ne ovat onnistuneet vakiinnuttamaan rauhan. EU koetaan selvästikin joskus houkuttelevammaksi rajojensa ulkopuolella kuin sen omissa jäsenvaltioissa. Hyödyntäkäämme tätä seikkaa. Tarjotkaamme EU:n jäsenyyttä Palestiinalle ja Israelille palkintona pysyvän rauhan saavuttamisesta. 
Dhaene (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Israelin-suhteista vastaavan valtuuskunnan varapuheenjohtajana olen häpeissäni pääministeri Sharonin yksipuolisesta politiikasta, sillä hän lietsoo tulta Lähi-idän jo muutenkin vaikeassa tilanteessa. Itse asiassa hän lietsoo tulta kaikkialla maailmassa, koska tässä ei ole kyse yksittäisestä konfliktista, vaan päinvastoin. Hamas-johtajien laittomat teloitukset vaikuttavat bumerangin tavoin, ja tilalle tulee aina uusia johtajia. Sharon pystyy tekemään tämän ainoastaan presidentti Bushilta saamansa varauksettoman tuen ansiosta. Washingtonissa sovitut asiat ovat loukkaus sen kvartettiin kuuluville kumppaneille, erityisesti EU:lle. Tietääkseni Euroopan unionia ei ole kuultu kertaakaan. Meidän, Euroopan parlamentin, on pyydettävä, että Javier Solana toimii päättäväisesti ollessaan tekemisissä kvartetin kanssa.
Mikäli USA haluaa nyt tukea Irakia, sen on vuorostaan tuettava kansainvälisiä joukkoja Gazan alueella Israelin vetäydyttyä ja sen jälkeen Länsirannalla. Solana voisi ottaa myös Geneven sopimuksen käsiteltäväksi. Täsmennettäköön, että Colin Powell on hyväksynyt sopimuksen ja tukee sitä. Avraham Burg, joka oli täällä parlamentissa eilen, totesi kerran, että etenemissuunnitelma oli laadittava Genevessä. Mielestäni voimme antaa merkin köyhtyneelle Palestiinan kansalle pyytämällä lisäämään sille annettavaa humanitaarista apua. 
De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, minulla on muutama sekunti aikaa puhua, ja haluaisin korostaa, että Euroopan unionin on tuotava Lähi-itää koskeva kantansa esiin voimakkaammin. Sen on osoitettava Israelille, palestiinalaisille ja Yhdysvalloille, että pyrimme vakavissamme löytämään ratkaisun.
Jotta tämä olisi mahdollista, kansainvälisen yhteisön on toimittava kvartetin välityksellä tasapuolisena rauhanvälittäjänä. On todella pahoiteltavaa, että Yhdysvaltojen hallitus on päättänyt hylätä etenemissuunnitelman pelkästään vaaleihin liittyvistä syistä. Meidän on pyrittävä elvyttämään se sikäli kuin pystymme, ja toivotan puheenjohtajavaltiolle onnea pyrkimyksissä saavuttaa tämä tavoite lähiviikkoina.
Meillä on kuitenkin käytettävissämme eräs sellainen ase, jota olemme johdonmukaisesti kieltäytyneet käyttämästä ja jolla emme ole edes uhanneet, toisin sanoen Israelin kanssa tehdyn assosiaatiosopimuksen jäädyttäminen. Mitä muita aseita meillä on painostaaksemme Israelia suhtautumaan vakavasti vastuuseensa kyseisellä alueella? Mielestäni ei ole olemassa mitään muuta keinoa, jolla voisimme saattaa israelilaiset neuvottelemaan vakavasti. Yhdysvaltojen hallituksen viimeviikkoinen päätös myötäillä Sharonin hallitusta ei ole päättänyt sen harjoittamaa salamurhapolitiikkaa. Se ei ole saanut Israelia lopettamaan harjoittamaansa rotuerottelupolitiikkaa, jonka mukaisesti ihmiset eristetään toisistaan muurin avulla. Lisäksi Israel lujittaa edelleen siirtokuntiaan Länsirannalla. Kaikki tämä johtaa tuskan ja kurjuuden jatkumiseen Lähi-idässä. 
Roche,
    Kiitän kaikkia jäseniä osallistumisesta tähän hyvin tärkeään keskusteluun.
Kuuntelin komission jäsenen Pattenin väsynyttä äänensävyä hänen puhuessaan. Meitä kaikkia rasittaa se, että joudumme palaamaan samaan kysymykseen yhä uudelleen. Minusta on ikävää todeta, että niiden kolmen lyhyen viikon jälkeen, jotka ovat kuluneet sen jälkeen, kun viimeksi keskustelimme tästä aiheesta, tilanne on pahentunut sen sijaan, että se olisi parantunut. Olemme kaikki masentuneita alueen loputtomasta ja kamalasta tapahtumasarjasta.
Tämä keskustelu antaa meille kuitenkin tilaisuuden muistuttaa edelleen kaikkia Lähi-idän toimijoita ja osapuolia – ottaakseni esiin De Rossan loppupuheenvuorossaan esittämän näkökohdan – siitä, että ihmisten on toimittava tasapuolisesti ja noudatettava kansainvälisen oikeuden mukaisesti hyväksyttäviä rajoja. Meidän on myös käytettävä hyväksemme tilaisuus muistuttaa muille osapuolille, ettei täydellistä ja puolueetonta kahden valtion ratkaisua koskeville neuvotteluille ole mitään vaihtoehtoa ja että tämä ratkaisu johtaa todennäköisesti elinkelpoiseen ja täysivaltaiseen itsenäiseen Palestiinan valtioon, jolla on yhteiset rajat Israelin kanssa, ja että etenemissuunnitelma on ainoa käytettävissä oleva keino tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
Mikäli kuulin oikein, Laschet otti esiin kaksi näkökohtaa. Ensiksikin hän on ilmeisesti sitä mieltä, että puheenjohtajavaltion näkemykset etenemissuunnitelmasta ovat jotenkin elottomia. Tämä on ehdottomasti väärä näkemys. Puheenjohtajavaltion näkemys ei ole sellainen. Olemme todenneet kerta toisensa jälkeen, että etenemissuunnitelma on ainoa elinkelpoinen ratkaisu päästäksemme nykyisestä suosta. Laschet vaikutti lisäksi olevan sitä mieltä, ettemme näe Israelin Gazasta vetäytymistä koskeviin suunnitelmiin sisältyvää kehitysmahdollisuutta. Tällaista ei voida väittää puheenjohtajavaltion kannasta eikä Tullamoressa esittämästäni kannasta.
En hyväksy näkemystä, jonka mukaan Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat erimielisiä aiheesta. EU:ssa vallitsee tältä osin ehdoton yksimielisyys, kuten ministerineuvosto on tehnyt asian selväksi. Merkittävä, keskeinen ja lopullinen lausunto, jonka 25 ministeriä hyväksyivät yksimielisesti viime viikolla, osoittaa kannan hyvin selvästi.
Herää kysymys, onko etenemissuunnitelma kuollut. Etenemissuunnitelma on edelleen ainoa kehys; se on ainoa käytettävissä oleva vaihtoehto. Mitään muuta keinoa ei ole käytettävissä. Tämä seikka on osoitettava selvästi. Luotan siihen, että sen lisäksi, että etenemissuunnitelma on yhtä pätevä ja keskeisen tärkeä nyt kuin silloin, kun se otettiin käyttöön ensimmäisen kerran, sen merkityksellisyyttä, tärkeyttä ja keskeistä asemaa on korostettava edelleen, erityisesti kvartetin kokoontuessa. Kvartetti kokoontuu luultavasti 4. toukokuuta New Yorkissa.
Kysymys Gazan alueella sijaitsevien Israelin siirtokuntien purkamisesta otettiin esiin. Ulkoministerit ja yleisten asioiden ministerit täsmensivät, että tältä osin voidaan mainita viisi seikkaa. Ensiksikin vetäytymisen Gazasta on tapahduttava etenemissuunnitelman mukaisesti. Toiseksi sen on katsottava edistävän kahden valtion ratkaisua. Kolmanneksi se ei saa sisältää siirtokuntatoiminnan siirtämistä Länsirannalle. Neljänneksi luovuttaminen palestiinalaishallinnolle on hoidettava järjestyneesti ja neuvottelujen pohjalta. Viidenneksi Israelin on helpotettava Gazan humanitaarista jälleenrakentamista, jonka osalta Euroopan unioni on tehnyt mittavia sijoituksia.
Antisemitismikysymys otettiin esiin. Alueen tämänhetkisten vaikeuksien ei saa antaa koskaan luoda pohjaa antisemitismille, jotta se ei yleistyisi uudelleen Euroopassa. Yhdyn Ludfordin näkemykseen tämän näkökohdan osalta. Hänen näkökantansa hyväksyttiin. Euroopan unioni esitti viime syksynä aivan uudenlaisen aloitteen YK:n yleiskokouksessa ehdottaessaan erillistä päätöslauselmaa, jossa tuomitaan kaikki antisemitismin ilmenemismuodot. EU aikoo käsitellä täysipainoisesti ja asianmukaisesti tätä kauhistuttavaa ilmiötä ja tuomita sen ETYJ:n konferenssissa Berliinissä 28.–29. huhtikuuta.
De Rossa on esittänyt tästä aiheesta monia sellaisia näkemyksiä, joihin yhdyn täysin sydämin. Euroopan unionin on oltava tasapuolinen toimija. De Rossa on ehdottomasti johdonmukainen ja oikeassa tässä asiassa. Hän on oikeassa myös siinä, että kaikkien toimijoiden on muodostettava tasapainoinen näkemys. En ole kuitenkaan varma siitä, että hän oli oikeassa ehdottaessaan, että assosiaatiosopimuksen jäädyttäminen on asianmukainen väline. Jäädyttäminen ei ole tällä hetkellä asialistalla. Tällainen toimenpide edellyttäisi unionin yksimielisyyttä. Niiden, jotka vaativat jäädyttämistä, olisi tarkasteltava siitä seuraavia epätoivottavia vaikutuksia.
Sopimuksen 2 artiklassa lujitetaan niitä velvollisuuksia, joita allekirjoittajilla on muutenkin ihmisoikeuksien noudattamisen osalta. Meidän olisi ehkä korostettava kyseistä vastuuta. Assosiaationeuvoston kokoukset Israelin kanssa tarjoavat Euroopan unionille tilaisuuden korostaa Israelin viranomaisille huolenaiheitamme ja De Rossan niin monta kertaa esiin tuomia huolenaiheita. On parempaa, että sitä varten on jokin kanava.
Olisi väärin käydä keskustelua mainitsematta Israelia vastaan tehtyjä itsemurhapommituksia ja terrori-iskuja. Israelin näkökanta on aivan liian usein, ettemme välitä heidän huolenaiheistaan. Näin ei ole. Itsemurha- ja terrori-iskut siviilikohteita vastaan ovat tuomittavia. Ne ovat inhottava asia. Me kaikki tuomitsemme ne. Itsemurhapommitukset eivät edistä mitään laillisia tarkoitusperiä, ja niistä on pelkkää vahinkoa palestiinalaisten eduille. Lisäksi ne aiheuttavat kuvaamattomia ruumiinvammoja, vahinkoa ja kärsimystä israelilaisille, jotka ovat kärsineet aivan liian paljon menneisyydessä.
Meidän on oltava tasapuolisia. Mielestäni Eurooppa on tasapuolinen tässä asiassa. Yhdyn komission jäsenen Pattenin näkemykseen siitä, että jos Eurooppa jälleen kerran rakentaa uudelleen Palestiinan kansan tukemiseksi käyttöön otetun infrastruktuurin, vähin mitä voimme odottaa on, että Israelin viranomaisten on tuettava, kunnioitettava ja suojeltava sitä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat transatlanttisista suhteista. 
Roche,
   neuvosto.  Arvoisa puhemies, myös transatlanttiset suhteet kuuluvat Irlannin puheenjohtajamaan ohjelmaan, ja haluamme jälleen korostaa kyseisen suhteen voimaa, syvyyttä ja merkitystä, mikä ei tule yllätyksenä kenellekään.
Poliittisesti ja taloudellisesti Euroopan unioni ja Yhdysvallat eivät ole koskaan olleet nykyistä riippuvaisempia toisistaan. Ystävät ovat hyvin harvoin samaa mieltä kaikesta, ja kypsän ystävyyden merkki on, että jopa merkittävistä kysymyksistä voidaan olla eri mieltä. Tärkeää on, että kaikki ilmenevät erimielisyydet hoidetaan tavalla, joka ei vahingoita suhdetta yleisesti.
Me kaikki tiedämme, että Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen suhde on käynyt läpi vaikean ajanjakson, erityisesti Irakin-politiikan vuoksi. On ollut jännitteitä ja erimielisyyksiä sekä maanosien välillä että Euroopassa. On hyvä, että muistutamme itsellemme toisinaan, ettei kukaan ole täysin erehtymätön.
Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin lähestymistapa Lähi-idän asioiden selvittämiseksi ovat poikenneet toisistaan. Olemme kuitenkin valmiit jatkamaan työskentelyä etenemissuunnitelman pohjalta muun muassa Lähi-idän kvartetin avulla. Kielteistä kuvaa transatlanttisista suhteista on esitetty liian kauan tietyissä piireissä ja tiedotusvälineissä. Tiedotusvälineiden kova laki vaikuttaa usein olevan, että erimielisyys on huomionarvoisempaa kuin yksimielisyys. Eripurasta on kai tavallaan helpompi saada aikaan hyviä uutisia – tai uutisaineistoa.
Tämän vuoksi on tärkeää, että me valitut edustajat tiedotamme kansalaisillemme, että transatlanttiset suhteet ovat yleisesti ottaen erittäin hedelmällisiä ja että ne ovat edelleen myönteisiä. Muistelkaamme pääministeri (Taoiseach) Ahernin tammikuussa Euroopan parlamentissa esittämiä sanoja. Hänen mukaansa "maailma on parempi ja turvallisempi, jos Euroopan unioni ja Yhdysvallat tekevät yhteistyötä ja käyttävät huomattavan energiansa ja voimavaransa yhteisiin arvoihin perustuvien yhteisten päämäärien saavuttamiseksi".
Irlannin puheenjohtajuuskauden keskeisenä aiheena on käytännön yhteistyö yhdysvaltalaisten kumppaniemme kanssa, ja lähestymistapamme olisi perustuttava pikemminkin pragmatismiin kuin ideologiaan. Yritämme tehdä tiivistä yhteistyötä monilla ulkopolitiikan aloilla. Tällaisia aloja ovat muun muassa terrorismin torjunta, aseiden leviämisen estäminen, Afganistan, Lähi-itä ja Länsi-Balkan – mainitakseni ainoastaan muutamia niistä asioista, joiden osalta meillä on yhteisiä etuja, ja mainitakseni vain muutamia niistä aloista, joilla teemme tiivistä yhteistyötä. Emme ole yksimielisiä kaikilla noilla aloilla, mutta ainakin toimimme samansuuntaisesti.
Erityisesti taloutta ja kauppaa koskevissa kysymyksissä on tärkeää asettaa EU:n ja Yhdysvaltojen väliset mahdolliset erimielisyydet oikeaan mittasuhteeseen. Irlanti pyrkii puheenjohtajuuskaudellaan asettamaan keskeiselle sijalle Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välisen positiivisen taloudellisen toimintaohjelman, samalla kun se pyrkii tehokkaasti ratkaisemaan niitä harvalukuisia toistaiseksi ratkaisemattomia kiistoja, joiden osuus kaikesta kaupankäynnistämme on alle 3 prosenttia.
Haluan käyttää hyväkseni tämän tilaisuuden ja käsitellä erästä tiettyä ja välitöntä huolta aiheuttavaa aihetta, joka liittyy EU:n ja Yhdysvaltojen välisiin suhteisiin. Seurasin hyvin tiiviisti Euroopan parlamentissa käytyä keskustelua matkustajatietojen siirtämistä koskevasta EU:n ja Yhdysvaltojen välisestä kansainvälisestä sopimuksesta. Olen tietoinen esiin otetuista huolenaiheista, jotka koskevat muun muassa tarvetta suojella kansalaisten oikeutta yksityisyyteen ja korvauksiin erehdysten yhteydessä. Ymmärrän täysin, miksi jäsenet korostavat sen seikan tärkeyttä, että on jokin keino käsitellä PNR-alan virheitä.
Olen tietoinen myös tarpeesta käsitellä Yhdysvalloissa esiintyviä terroristiuhkaa koskevia huolenaiheita, jotka ovat hyvin todellisia. Olin viime vuonna tähän aikaan New Yorkissa ja kävin ensimmäistä kertaa World Trade Centerin kauhunnäyttämöllä. Olen käynyt New Yorkissa neljä kertaa syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen. Olen aina välttänyt menemästä sinne, koska seurasin tapahtumia televisiosta kaikkien muiden tavoin, enkä halunnut nähdä tuskaa. Ymmärrän tämän vuoksi, miksi Yhdysvallat ja tietyt ihmisryhmät Yhdysvalloissa pitävät tarpeellisena omaksua hyvin tiukan linjan ja asenteen suhtautumisessaan terrorismiin ja miksi he ovat huolissaan tästä kysymyksestä.
Täsmennän mitä tarkoitan. Mielestäni komissio on työskennellyt kauan ja uutterasti taatakseen, ettei sopimusluonnos uhkaa tasapainoa ihmisten yksityisyyden suojelemista koskevien perusteltujen huolenaiheiden ja Atlantin ylittävien matkustajien turvallisuuden lisäämisen tarpeen välillä. Myönnän ja hyväksyn sen, etteivät kaikki parlamentin jäsenet ole sitä mieltä, että kyseinen tasapaino olisi todella uhattuna. Huomautan heille kuitenkin, että komissiota on kiitettävä sen tekemästä työstä. Watson mainitsi myös erään toisen sopimuksen, josta hän totesi, että se saattaa olla huonoista vaihtoehdoista vähiten huono, mutta se on käytettävissä oleva ratkaisu. Hän tarkoitti Kyprosta. Tämä kuvaus saattaa sopia myös sopimukseen, josta Euroopan parlamentti äänestää pian.
Katson, että komissio toimi niin hyvin kuin sen voitiin odottaa toimivan ja että tarjolla oleva sopimus on paras jonka voimme saada aikaan. Se on varmasti paljon parempi kuin sopimus, jonka voimme saada, jos asennoidumme Yhdysvaltojen viranomaisiin tämän kysymyksen osalta staattisesti ja etäisesti lähitunteina. He tekevät joka tapauksessa sellaiset päätökset, joita he pitävät turvallisuutensa kannalta välttämättöminä.
Jos Floridassa lomailevan eurooppalaisen on jonotettava 18–19 tuntia kuumuudessa odottaessaan lähtöselvitystä, hän tuskin kiittää ketään meistä, jos teemme puutteellisiin tietoihin perustuvan päätöksen. En tarkoita, etten kunnioittaisi jäsenten näkemyksiä – tietenkin kunnioitan. Olen kuunnellut ja lukenut paljon niitä mielipiteitä, jota täällä on vaihdettu viimeisten 48 tunnin aikana. Olen keskustellut aiheesta ja huolenaiheistani jäsenten kanssa. Ymmärrän täysin enkä väheksy kyseisiä huolenaiheita. Ihmiset haluavat tietenkin suojella kansalaisvapauksia, mutta haluamme myös ottaa huomioon sen tosiseikan, että jos teemme väärän päätöksen, hyvin harvat ihmiset Euroopassa kiittävät meitä tulevan kuukauden aikana. Kunnioitan Euroopan parlamentin päätöstä mikä se sitten onkin.
Komission laatima sopimus on välttämätön. Tässä tilanteessa se on hyvä sopimus. Status quo on kestämätön. Se, ettei sopimusluonnosta tueta, aikaansaa epävarmuutta erityisesti ilmailualalla. Siitä on haittaa matkustajien eduille ja tarpeille.
Juuri tämä on tärkeä kohta. Ymmärrän, että se, että vaadimme takeita, ja epäilemättä se, että siirrettävien tietojen osalta olisi tehtävä lopullinen ratkaisu, herättää huolestuneisuutta, mutta meidän on tehtävä poliittisia käytännön päätöksiä. Olemme poliitikkoja poliittisessa elimessä, ja meidän on tehtävä päätöksiä. Tasapainoinen sopimus ja tilaisuus työskennellä ja ottaa käyttöön hyvä ja tasapainoinen sopimus mahdollisimman pian ovat asioita, joiden puolesta meidän kaikkien olisi työskenneltävä.
Irlannin ulkoministeri Brian Cowen johti Euroopan unionin troikkaa EU:n ja Yhdysvaltojen välisessä menestyksekkäässä ministeritason kokouksessa Washingtonissa 1. maaliskuuta. Troikka tapasi Yhdysvaltojen ulkoministerin Colin Powellin ja kansallisen turvallisuusneuvonantajan Condoleeza Ricen. Heidän keskustelunsa olivat laaja-alaisia ja vilpittömiä ja kattoivat joukon kumpaakin osapuolta koskettavia kansainvälisiä kysymyksiä. Kaikki ministeri Cowenin tuntevat tietävät, että itse asiassa hän keskustelee aina vilpittömästi, tarmokkaasti ja osuvasti.
Irlannin pääministeri (Taoiseach) odottaa samassa kumppanuuden hengessä voivansa toivottaa presidentti Bushin tervetulleeksi Irlantiin Yhdysvaltojen ja EU:n väliseen huippukokoukseen kesäkuussa. Tiedän, että kyseinen huippukokous tuo suhteelle lisäarvoa. Se on huippukokous, jota on arvosteltu siellä täällä, mutta Yhdysvallat ja Eurooppa ovat joka tapauksessa olemassa, ja olisi äärimmäisen tyhmänrohkeaa olla jatkamatta keskustelua ja keskustelematta suhteestamme.
Toinen transatlanttisten suhteiden tärkeä pilari on tietenkin Euroopan unionin läheinen ja hedelmällinen suhde Kanadaan. Puhuessamme transatlanttisista suhteista unohdamme aivan liian usein nämä tosiseikat. Muun muassa yhteinen historiamme ja yhteiset arvomme, poliittinen pluralismi ja demokratia sekä oikeusvaltioperiaate samoin kuin ihmisoikeudet osoittavat, että YK ja multilateralismi ovat meille hyvin tärkeitä. Euroopalla ja Kanadalla on paljon yhteistä, ja Euroopan ja Kanadan väliset suhteet ovat läheiset. Se on hedelmällinen suhde, joka edellyttää ajoittaista tunnustusta kummaltakin osapuolelta.
EU:n ja Kanadan välisessä hyvin onnistuneessa huippukokouksessa, joka pidettiin Ottawassa 18. maaliskuuta, käynnistettiin kaksi uutta merkittävää aloitetta – EU:n ja Kanadan välinen kumppanuusohjelma ja kehys uudelle kauppaa ja sijoituksia edistävälle kahdenväliselle sopimukselle.
Ottawan huippukokouksessa annettiin myös neuvoston puheenjohtajalle ja pääministeri Martinille tilaisuus johtaa EU:n ja Kanadan valtuuskuntiaan laaja-alaisissa keskusteluissa, jotka koskivat tärkeimpiä kansainvälisiä kysymyksiä, muun muassa keinoja edistää toimivaa maailmanlaajuista ohjausjärjestelmää elvyttämällä kansainvälisiä instituutioita. Sanoisin omasta kokemuksestani työskenneltyäni hyvin lyhyen ajan CEDA:ssa Kanadassa, että kanadalaisilla on meille tältä osin hyvin paljon annettavaa, mutta he toimivat hiljaa ja huomiota herättämättä, ja heidän osuutensa jätetään aivan liian usein huomioon ottamatta.
Lopuksi totean, että olen hyvin tietoinen siitä, että transatlanttinen vuoropuhelumme muotoutuu muustakin kuin virallisista ja hallitustason tapahtumista. Tämän vuoksi olimme hyvin iloisia kaksi viikkoa sitten voidessamme isännöidä Irlannissa Euroopan parlamentin ja Yhdysvaltojen kongressin välistä 58. kokousta, jonka puheenjohtajina toimivat jäsen Nicholson ja Henry Hyde. Minulle oli hyvin suuri ilo isännöidä yhtä näistä kokouksista, ja se oli hyvin merkittävä vuorovaikutustapahtuma. Kiitän Euroopan parlamentin jäseniä tästä erityisestä aloitteesta.
On hyvin tärkeää, että Euroopan parlamentti jatkaa vilkasta vuoropuhelua kongressin kanssa, koska kokemusteni mukaan kongressin käsitykset Euroopasta ovat aivan liian usein hyvin hataralla pohjalla. Sellainen kahdenkeskinen suhde, jonka Euroopan parlamentti on luonut kongressin kollegoihinsa, on hyvin tervetullut. Kuten totesin, osallistuin tapahtumien kulkuun läheltä. Keskustelut olivat tervehenkisiä, myönteisiä ja hedelmällisiä. Minulla oli tilaisuus tavata asianomaiset Euroopan parlamentin jäsenet. Keskustelut olivat poikkeuksellisen laaja-alaisia, ja koska kokous pidettiin Irlannissa, asiat tapahtuivat suurelta osin omassa vaalipiirissäni. Kaikilla oli lisäksi mukavaa, ja siitä on aina etua. Puheenjohtajavaltio on täysin tietoinen siitä, kuinka läheisesti parlamentti osallistuu transatlanttisten suhteiden edistämiseen. Kiitämme tästä hyvästä työstä.
Ymmärrän, että osa esittämistäni toteamuksista voi olla vaikeaa kuultavaa joillekin Euroopan parlamentin jäsenille, mutta ne on esitetty luottaen siihen, että ystävät voivat olla joskus eri mieltä jopa tärkeistä kysymyksistä.

Patten,
    Arvoisa puhemies, myös minä kiitän ensin puheenjohtajavaltiota irlantilaisesta vieraanvaraisuudesta. Vietettyäni viikonlopun kahdessa konferenssissa Irlannissa voin lämpimästi allekirjoittaa sen, mitä ministeri sanoi, ja yhdyn täysin myös hänen muihin erityisesti suhteita Kanadaan koskeviin huomautuksiinsa.
Ongelmattomat suhteet ovat hyvin usein osoitus siitä, ettei suhteista keskustella riittävästi tai riittävän innokkaasti. Esitimme viime vuonna eräässä komission asiakirjassa kuitenkin joitakin järkeviä ehdotuksia EU:n ja Kanadan kauppa- ja sijoitussuhteiden lujittamiseksi. Kanadalaiset ystävämme ottivat nämä järkevät ehdotukset hyvin vastaan. Riippumatta siitä, onko kyse Lähi-idästä vai maailman muista kriisialueista, olemme aina yhteisymmärryksessä kanadalaisten ystäviemme kanssa, jotka mielestäni hyväksyvät hyvin suuressa määrin käsityksemme tehokkaasta multilateralismista. Tämän vuoksi olin iloinen siitä, että ministeri viittasi tähän tärkeään suhteeseen.
Olen tietenkin kiitollinen tilaisuudesta kiittää vielä kerran ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokuntaa sen sitoutumisesta – josta tämä päätöslauselma on osoituksena – transatlanttisten suhteiden kehittämiseen ja lujittamiseen. On osoitus Euroopan parlamentin kypsyydestä ja terveestä järjestä, että 18 kuukauden melskeistä huolimatta se on säilyttänyt myönteisen ja objektiivisen lähestymistavan. Ei ole epäilystä siitä, että tämä suhde on edelleen Euroopan unionin ulkosuhteiden kulmakivi. Olemme usein puhuneet tässä istuntosalissa sekä asiaan vaikuttavista tekijöistä, joita ovat valtavat elintarvikkeiden, palvelujen ja investointien virrat ja niihin liittyvät miljoonat työpaikat, että siitä, kuinka välttämätön tämä kumppanuus on demokratian edistämiseksi, alueellisen epävakauden voittamiseksi ja maailmanlaajuisista haasteista selviytymiseksi.
On syytä palauttaa mieliin joitakin taloudellisen yhteistyön alan merkittävistä saavutuksista. Vastavuoroista tunnustamista koskevat sopimukset ovat poistaneet teknisiä esteitä muun muassa televiestinnän ja laivavarusteiden aloilla. Olemme tehneet kahdenvälisiä sopimuksia tullimenettelyistä ja eläinlääkinnällisistä vastaavuuksista. Edistymme keskusteluissa, jotka koskevat rahamarkkinoiden sääntelystä käytävää vuoropuhelua ja esteiden poistamista toimijoiltamme tällä entistä yhtenäisemmällä alalla. Olemme edistyneet hyvin neuvotteluissa, jotka koskevat Galileoa ja GPS:ää koskevaa yhteistyösopimusta, ja olemme saamassa aikaan avointa ilmailualuetta koskevan sopimuksen.
Kaikesta tästä menestyksestä huolimatta meillä on vielä paljon tehtävää lainsäädännön lähentämisen jatkamiseksi. Transatlanttinen talouskumppanuus ja positiivinen taloudellinen toimintaohjelma eivät ole kumpikaan kehittyneet niin laajasti kuin olisimme halunneet esteiden poistamiseksi. Harkitsemme tämän vuoksi EU:n ja Yhdysvaltojen taloussuhteiden yhteistä tarkastelua, jonka tulokset esitetään EU:n ja Yhdysvaltojen välisessä huippukokouksessa vuonna 2005 talouden integraation jatkumista haittaavien esteiden määrittämiseksi ja esteiden poistamiseksi käytettävien keinojen tarkastelemiseksi.
Olemme puhuneet suhteen tärkeydestä myös siltä osin kuin se ei liity transatlanttiseen yhteisöön. Suhteessamme viime vuonna ilmenneiden jännitteiden jälkeen kaikille on käynyt selväksi, että meillä on yhteisiä haasteita, jotka voitamme paljon tehokkaammin yhteisvoimin kuin kilpailemalla keskenämme. Tämä edellyttää tietenkin, että meillä on Euroopan unionissa poliittista tahtoa yhdistää kantamme ja että meillä on myös valmiudet toimia.
Transatlanttisen yhteistyön kieli saattaa vaikuttaa usein kuluneelta ja kliseiseltä. Se ei ole syy, jonka vuoksi tärkeät tosiseikat pitäisi jättää sanomatta tai hukuttaa niiden henkilöiden erimielisten huomautusten alle, jotka haluavat syystä tai toisesta jakaa Euroopan ja Yhdysvallat. Suhtaudun tässä hengessä myönteisesti päätöslauselmassa esitettyihin prioriteetteihin, joista monet ovat tuttuja ja yhdenmukaisia niiden tavoitteiden kanssa, joiden hyväksi työskentelemme ennen sitä EU:n ja Yhdysvaltojen välistä huippukokousta, johon ministeri viittasi.
Tarkastelen hyvin lyhyesti kolmea päätöslauselmassa tarkasteltua kysymystä. Ensimmäinen niistä on HIV/AIDS. Euroopan unioni ja Yhdysvallat pitivät molemmat myönteisenä WTO:n viime vuoden päätöstä TRIPS-sopimuksesta ja kansanterveydestä. Meidän on nyt viipymättä saatettava tämä päätös osaksi lainsäädäntöä yritysmaailman aktiivisella tuella. Meidän on taattava, että maailmanlaajuisen terveysrahaston (Global Health Fund) käytettävissä on pitkäaikaisia ja luotettavia rahoituslähteitä. Puuttuaksemme Afrikan kulkutaudin perussyihin odotamme, että Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen sijoittajat ryhtyvät yhdessä edistämään terveydenhuollon parantamista Afrikan kohteissa, ja meidän on selvästikin tehtävä enemmän torjuaksemme köyhyyttä siellä.
Toiseksi puhun lyhyesti Kiinasta ja Venäjästä. Venäjän läheisyys Eurooppaan ja Kiinan taloudellisen kehityksen nopeus ja laaja-alaisuus osoittavat, että meidän on oltava edelleen tiiviissä yhteydessä molempiin. Poliittisen sitoutumisen jatkaminen ja joukko rahoitusvälineitä osoittavat, että olemme päättäneet kannustaa Venäjän kehittymistä vakaaksi ja vauraaksi demokratiaksi. Kannustamme edelleen Kiinaa omaksumaan aikaisempaa merkittävämmän roolin kansainvälisissä asioissa samanaikaisesti kuin sen taloudelliset valmiudet ja intressit laajentuvat. Toivon, että voimme kannustaa yhdysvaltalaisia ystäviämme pitämään Kiinan vakautta ja taloudellista kehitystä asiana, joka on hyväksi meille kaikille, eikä uhkana.
Keskustelimme Lähi-idästä aikaisemmin, enkä aio puhua pidempään niistä väitteistä, joita tarkastelimme hieman surullisina noin tunti sitten. Totean ainoastaan, että meidän on kannustettava nykyaikaistamista koko alueella kahdessa UNDP:n kertomuksessa nyt esitettyjen suuntaviivojen mukaisesti. Meidän on tuettava arabien aloitteita ja arabien mahdollisuutta päästä osallisiksi nykyaikaistamisesta ja demokratisaatiosta, ja meidän on kehitettävä jo laadittuja suunnitelmia – esimerkiksi Euromed-kumppanuuden avulla – sen sijaan, että pitäisimme tarpeellisena ottaa käyttöön uusia institutionaalisia järjestelyjä.
Haluaisin erityisesti korostaa sitä, kuinka tärkeänä komission jäsen Lamy ja minä pidämme Euroopan unionin ja Persianlahden maiden yhteistyöneuvoston välisen vapaakauppasopimuksen tekemistä onnistuneesti ja mahdollisimman pikaisesti.
Toistan, että yleisesti ottaen voimme saavuttaa useimmat niistä asioista, jotka haluamme saada aikaan maailmassa, jos voimme työskennellä Yhdysvaltojen kanssa. On myös totta – vaikkakin ehkä harvemmin myönnettyä – että Yhdysvallat saavuttaa todennäköisemmin haluamansa tavoitteet, jos se pystyy työskentelemään kanssamme.
Olemme yhtä mieltä siitä, että Euroopan unionilla ja Yhdysvalloilla on paljon tehtävää sekä kahdenvälisissä toimissamme että maailmanlaajuisen yhteistyön osalta. Sitä, missä määrin tämä vaatii uusien rakenteiden tai työskentelymenetelmien käyttöönottoa, on vaikeampi arvioida. Huomattakoon kuitenkin, että siitä lähtien kun uusi transatlanttinen toimintaohjelma otettiin käyttöön vuonna 1995, suhteen mekanismit ovat toimineet hyvin. Kokemamme ylä- ja alamäet ovat johtuneet todellisista poliittisista erimielisyyksistä, eivätkä uuden transatlanttisen toimintaohjelman instituutioista. Ne eivät ole johtuneet epäonnistuneesta menettelystä tai järjestelmästä.
Havaitessamme muutostarpeita olemme olleet hyvin käytännöllisiä. Olemme muun muassa aikeissa aloittaa tehostetun turvallisuutta koskevan vuoropuhelun Yhdysvaltojen kanssa. Vuoropuhelu vähentää todennäköisesti sekaannusten ja erimielisyyksien mahdollisuutta monissa liikennettä ja suojaavia turvatoimia koskevissa asioissa. Ymmärrän, mitä puheenjohtaja totesi erittäin ymmärtäväisissä huomautuksissaan lentomatkustajatietoja (PNR) koskevasta kysymyksestä. En ole kuitenkaan täysin varma, millaista vuoropuhelua Yhdysvallat odottaa meidän käyvän tästä aiheesta, jonka ratkaisemiseen olemme käyttäneet paljon energiaa, jos pilaamme nyt mahdollisuudet tehdä sopimus tai jätämme sopimuksen hautumaan siirtämällä sen epämääräiseen tulevaisuuteen. Toivommeko edes, että meihin suhtaudutaan vakavasti tällä alalla?
Nyt kun vaalit lähestyvät täällä ja Yhdysvalloissa, kun uusi komissio nimitetään syksyllä ja kun perustuslakisopimus on näköpiirissä, väitän, ettei tämä ole välttämättä oikea ajankohta todella radikaaliin muutokseen. Hyväksyn kuitenkin täysin, että aivan kuten meidän on tarkasteltava transatlanttisen talouden toimintaa, meidän olisi tarkasteltava myös uuden transatlanttisen toimintaohjelman toimintaa. Olen käynnistämässä sitä varten riippumattoman tutkimuksen uudesta transatlanttisesta toimintaohjelmasta. Tutkimusta on puolestaan tarkoitus käyttää EU:n ja Yhdysvaltojen politiikasta vuonna 2005 tehtävän tarkastelun perustana. Pidän tätä oikeana ajoituksena. Kunnioitan myös asiasta toisin ajattelevia, mutta toivon, että myönnämme kaikki pyrkivämme samoihin tavoitteisiin. 
Suominen (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja, komission jäsen Patten, ryhmäni PPE-DE lähtee siitä, että ennen kaikkea EU:n ja Yhdysvaltain, mutta laajemminkin, kuten täällä on toistettu, Euroopan ja Pohjois-Amerikan hyvät ja tiiviit suhteet ovat eräs keskeinen tekijä globaalisen rauhantilan ja taloudellisen kasvun säilyttämisessä. Näiden kahden maailman suurimman taloudellisen ja sotilaallisen tekijän joutuminen pysyviin ristiriitoihin – niin epätodennäköistä kuin se onkin – olisi maailmanlaajuisesti kohtalokasta. Siksi ryhmämme pyrkii kaikissa ilmenevissä poliittisissa tai taloudellisissa erimielisyyksissä katsomaan eteenpäin ja hakemaan ratkaisuja, ei osoittamaan syyllisiä.
Meitä toki huolestuttavat monet seikat. Yhdysvaltain johdon osoittama unilateralismi, josta eräänä osana on Irakin sota ja sen jälkeinen tilanne, sekä presidentti Bushin hallinnon mielestämme viime aikoina vain Israelin intressit huomioiva politiikka, eivät saa hyväksymistämme. Korjausta näihin asioihin ei kuitenkaan synny siten, että sanomme irti Israelin ja EU:n puitesopimuksen tai vain syytämme Yhdysvaltoja. Meidän tulee pyrkiä löytämään paluu diplomatiaan, jossa maailmanpolitiikan multilateraalisuus ja YK:n käyttäminen sen arvovaltaa lisäten muodostuu kriisien ratkaisun lähtökohdaksi. Hyviä merkkejä tästä on jo nähtävissä Yhdysvaltain suhtautumisessa Irakin tulevaan hallintoon YK:n valvonnassa. Huonoja merkkejä on sen sijaan vielä lähes yksinomaan nähtävissä Israel-Palestiina-konfliktissa, siksi EU:n aktiivisuutta tarvitaan yhä enemmän.
Olemme eri mieltä myös monista kauppapolitiikkaan ja immateriaalioikeuden alaan liittyvistä kysymyksistä. Esimerkiksi Yhdysvaltain yksipuolinen tapa soveltaa polkumyynnin käsitettä ei ole sopusoinnussa hyvien kauppatapojen vaan protektionismin kanssa.
Komission jäsen Pascal Lamyn ammattitaitoisella johdolla EU on pyrkinyt poistamaan esteitä WTO:n Dohan-kierroksen vauhdittamisen edestä. Yhdysvallat on toisaalta näissä neuvotteluissa hyvä kumppani, toisaalta se on myös omine maatalouden ja teollisuuden kiertotukineen itse eräs este. Tällä en tarkoita, että syyt ovat aina muualla, ei meissä. Myös meidän on tässä suhteessa avattava markkinoitamme nykyistä enemmän. Jälleen kerran, ongelmat ratkaistaan dialogilla, ei eskaloituvalla kauppasodalla.
Haluan vielä korostaa, että arvopohja – kuten täällä on usein jo sanottu – jolta molemmat maanosat rakentavat – otan mukaan myös Kanadan – tulevaisuuttaan, demokratia, yksilönvapaudet ja -oikeudet, ihmisoikeudet, lakiin perustuva yhteiskunta, markkinatalous yrittämisen vapauksineen, ovat niin laaja pohja luonnollisten, pysyvien ja hyvien suhteiden kehittämiseen välillämme, että ilmenevät ristiriitaiset etunäkökohdat ovat varmasti sovitettavissa. Ryhmämme puhujat tulevat jälkeeni puuttumaan varmasti moniin yksityiskohtiin transatlanttisissa suhteissa. 
Wiersma (PSE ).
    Arvoisa puhemies, monia kauniita sanoja on lausuttu jälleen kerran Euroopan ja Yhdysvaltojen välisestä suhteesta. Tosiseikat eivät ole kuitenkaan edelleenkään hälventäneet epäilyjäni. Euroopan ja Yhdysvaltojen väliset suhteet ovat olleet paremmat. Yhdysvaltojen hallitus kiinnittää usein vain vähän huomiota transatlanttisiin kumppaneihinsa. Yhdysvaltojen politiikalle on ominaista yksipuolisuus ja jatkuvasti muuttuvat koalitiot. Irak on osoittautunut eripuraisuutta aiheuttavaksi kysymykseksi, ja vaikuttaa siltä, ettei Yhdysvallat suhtaudu YK:hon kovinkaan vakavasti. Keskustelimme Lähi-idästä aikaisemmin tänä aamuna. Presidentti Bushin tuki pääministeri Sharonille ja Sharonin yksipuolinen politiikka on otettu täällä vastaan huonosti, mikä onkin perusteltua. Yhdysvallat ei selvästikään pidä EU:ta vakavasti otettavana kumppanina tämän kysymyksen osalta.
Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välinen jakautuminen ei ole kenenkään tavoite. Meillä on paljon yhteistä, ja voisimme toimia toistemme hyväksi maailmassa. Asiat saattavat myös muuttua parempaan Yhdysvaltojen hallituksen muuttuessa, mutta mielestäni suuntaus on syvemmällä. Keskustelemme tänään transatlanttista vuoropuhelua koskevasta toimintaohjelmasta. Tätä vuoropuhelua tarvitaan nykyään enemmän kuin koskaan, mutta vuoropuhelun on oltava avointa sen sijaan että toinen osapuoli puhuu paljon ja kuuntelee vain harvoin. On todellakin erittäin tärkeää, ettemme peittele erimielisyyksiämme Yhdysvaltojen kanssa.
Kansainvälisen turvallisuuden alalla voidaan erottaa joukko prioriteetteja, joihin kuuluu Irak ja se, mitä voimme oppia Irak-kysymyksestä. Ensimmäinen opittava asia on tietenkin, ettei mitään vastaavaa saa tapahtua enää koskaan, ja toinen asia on, että meidän on palautettava YK:lle sen täysi rooli, johon kuuluu poliittinen johtajuus maan mahdollisimman pikaisessa jälleenrakentamisessa. Lisäksi meidän on tehtävä yhteistyötä Lähi-idän konfliktia koskevan päätöslauselman alalla ja pidettävä kiinni etenemissuunnitelmasta. Jollei presidentti Bush omaksu paljon nykyistä kriittisempää asennetta pääministeri Sharonin toimintatapoihin, joista ovat esimerkkeinä turva-aita, Gazan alue ja Hamas-johtajien murhat, on epätodennäköistä, että Yhdysvaltojen yhteistyö EU:n kanssa on hedelmällistä. Haluamme myös tehokkaan lähestymistavan kansainväliseen terrorismiin, mutta emme pelkästään Yhdysvaltojen ehdoilla. Haluamme, että etusijalle asetetaan monenvälinen lähestymistapa kansainvälisiin ongelmiin. Haluamme ennakoivaa sitoutumista, kuten Javier Solana nimittää asiaa, ennakoivien sotilastoimien sijaan. Haluamme, että YK:ta ja erityisesti kansainvälistä oikeusjärjestystä lujitetaan. Meidän on tämän vuoksi oltava edelleen sitoutuneita kansainvälisen rikostuomioistuimen työhön ja Euroopan unionin sille ajan mittaan myöntämään tukeen.
Lisäksi haluamme, että aseriisuntaa koskeviin aloitteisiin suhtaudutaan vakavasti. Meidän on aloitettava kaikkia näitä kysymyksiä koskeva vuoropuhelu Yhdysvaltojen kanssa, mutta meidän on lisäksi pysyttävä edelleen uskollisina omalle vahvuudellemme. Meidän on oltava käytännöllisiä, mutta pyrittävä samalla saavuttamaan omat päämäärämme. Yhdysvaltojen korostaessa sotilaallista ylivaltaansa Euroopan unionin rooliksi sopisi siviilimahti. 
Andreasen (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, toivon, etten häiritse liian monia käynnissä olevista yksityisistä keskusteluista. Haluan kuitenkin todeta, että transatlanttista yhteistyötä on lujitettava ja laajennettava Yhdysvaltojen, EU:n ja koko maailman hyväksi. Maailman suurimman sotilaallisen ja taloudellisen vallan on osoitettava yhteistyön avulla koko maailmalle, kuinka turvallisuus, rauha, demokratia, oikeus ja vauraus saavutetaan.
Tätä yhteistyötä koetellaan parhaillaan terrorismin torjunnassa. Aina silloin tällöin on todistettava, että Yhdysvaltojen ja EU:n välillä on enemmän yhdistäviä kuin erottavia tekijöitä. Tämän vuoksi tämän aiheen on oltava tärkeällä sijalla EU:n ja Yhdysvaltojen välisen huippukokouksen asialistalla, sillä kokouksessa on tarkoitus laatia kaukonäköinen yhteinen kehys ja toimintasuunnitelma terrorismin torjuntaa varten. YK:lla on oltava tärkeä rooli tässä tehtävässä. Korostettakoon myös, että terrorismia voidaan torjua kunnioittamalla ihmisoikeuksia ja kansainvälistä oikeutta. Haluan tässä yhteydessä jälleen kerran kohdistaa huomioon Guantánamo Bayn laivastotukikohdassa pidettyihin vankeihin, joilla on oikeus puolueettomaan oikeudenkäyntiin. Vaikka neuvosto ei kuuntelekaan, vetoan siihen jälleen, että se sisällyttäisi tämän kysymyksen huippukokouksen asialistalle.
Meidän on lujitettava ja laajennettava yhteistyötämme, mutta Yhdysvaltojen ystävänä meidän on myös voitava tuoda esiin näkemyksemme, jotka poikkeavat Yhdysvaltojen hallituksen näkemyksistä. Meidän on toimittava näin juuri nyt matkustajaluettelotietoja koskevassa kysymyksessä, josta puheenjohtajavaltio on keskustellut ja joka on myös osa terrorismin torjuntaa. Meidän on lisäksi pidettävä lujasti kiinni näkemyksestämme, jonka mukaan perusoikeuksia on noudatettava tässä kysymyksessä. Komissio siirtää ilmeisesti parhaillaan jotain Yhdysvaltojen lainsäädännön osaa EU:lle – kiertäen Euroopan parlamentin, kansalliset parlamentit ja luultavasti myös Yhdysvaltojen kongressin.
Siltä osin kuin kyseessä on asennoituminen Lähi-idän tilanteeseen, meidän on myös vastustettava presidentti Bushin viimeisimpiä lausuntoja. Muutokset vuotta 1967 edeltävän tilanteen mukaisiin rajoihin voidaan tunnustaa ainoastaan, jos ne ovat kahden osapuolen välisten neuvottelujen tulos. Sharon ja Presidentti Bush eivät voi päättää näitä asioita keskenään. Meidän on sen sijaan vaadittava, että nykyistä etenemissuunnitelmaa, jolle kvartetti on antanut tukensa, noudatetaan. Jälleen eilen kuulimme ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa Lähi-itää koskevasta Geneven rauhanaloitteesta. Se on hyvin kiitettävä aloite, josta olisi keskusteltava.
Tuleva EU:n ja Yhdysvaltojen välinen huippukokous on ensimmäinen EU:n laajentumisen jälkeen. Eurooppa esiintyy aikaisempaa voimakkaampana ja yhtenäisempänä. EU:n asema kansainvälisellä poliittisella näyttämöllä on lujittunut, ja meidän on hyödynnettävä tätä tilannetta parantaaksemme välttämätöntä ja toivottavaa yhteistyötämme Yhdysvaltojen kanssa. Toivon, etten ole keskeyttänyt liian monia keskustelujanne. 
Puhemies.
   Pyydän kollegaltamme anteeksi äänestystä edeltävää meteliä.

Blak (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, mikäli sellaisia tilanteita, jossa Andreasen joutui puhumaan, esiintyy tulevaisuudessa, pyydän teitä puuttumaan asiaan. On häpeällistä, että jäsenet käyvät täysin huolettomina kovaäänisiä yksityisiä keskusteluja samanaikaisesti kun joku muu pitää puhetta. Mielestäni nämä jäsenet käyttäytyvät loukkaavasti, ajattelemattomasti ja typerästi, kun he eivät osoita minkäänlaista kunnioitusta puheenpitäjiä kohtaan. Tämän vuoksi pyydän teitä puuttumaan asiaan ja poistamaan istuntosalista ne jäsenet, jotka eivät ole ymmärtäneet asiaa. 
Puhemies.
   Hyvät kollegat, esitin keskiviikkona 31. maaliskuuta parlamentille julkilausuman joukosta sanomalehtiartikkeleita ja televisiossa esitettyjä tietoja, jotka koskevat Euroopan parlamentin jäsenistä esitettyjä syytöksiä. Syytösten on kerrottu perustuvan jäsenemme Hans-Peter Martinin antamiin haastatteluihin ja hänen esittämiinsä kommentteihin. Ilmoitin tuolloin parlamentille, että kun syytöksiä esitetään, asianomaiset yksiköt tutkivat ne perusteellisesti ja asianmukaisesti, ja tarvittavat toimet toteutetaan. Lisäksi kehotin Martinia ilmoittamaan minulle tiedossaan mahdollisesti olevista rikkomuksista, varojen väärinkäytöstä tai sääntöjenvastaisuuksista, jotta niitä voitaisiin tutkia asianmukaisesti. Hänen velvollisuutensa parlamentin jäsenenä oli ilmoittaa niistä minulle.
Vasta myöhään maanantai-iltana hän lähetti minulle kirjeen, jossa arvostellaan yksityiskohtaisesti sitä palkkiojärjestelmää, jota sovellamme jäseniin. Hän esittää kaksi erityistä syytöstä, jotka koskevat erään poliittisen ryhmän kokoontumisia työpaikkojen ulkopuolella, ja hän luettelee myös 7 000 tapausta, joissa jäsenet ovat vaatineet palkkioita olosuhteissa, jotka ovat hänen mukaansa epäasianmukaisia, esimerkiksi jäsenten allekirjoitettua läsnäololistan eivätkä parlamentin kokousten osallistujaluetteloja.
Erityiskohtien osalta olen pyytänyt asianomaista poliittista ryhmää toimittamaan minulle lisätietoja kahdesta mainitusta kokouksesta. Läsnäololistaa koskevan yleisemmän seikan osalta minulle on selvää, että Martin arvostelee järjestelmää ja erityissääntöä. Ei ole kuitenkaan minkäänlaista todistetta siitä, että jäsenet olisivat rikkoneet Euroopan parlamentin sääntöjä.
Laajemmin tarkastellen hän ei myönnä sitä merkittävää edistystä, joka on tapahtunut uudistaessamme parlamentin sääntöjä ja säännöksiä avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden lisäämiseksi sekä vastataksemme asianmukaisesti kaikkiin niihin seikkoihin, jotka tilintarkastustuomioistuin on saattanut tietoomme vuotuisissa kertomuksissaan ja erityiskertomuksissaan ja joissa on tuotu esiin säännöissämme mahdollisesti esiintyvät puutteet.
Puhemiehistö ja kvestorit ovat päättäneet matkakorvauksia, sihteerilisiä ja muita lisiä koskevista erityisuudistuksista Hänschin, Gil-Robles Gil-Delgadon ja Fontainen puheenjohtajuuskausilla sekä myös minun toimikauteni aikana.
Toimikauteni alkaessa pyrin saamaan aikaan kokonaisuudistuksen, joka perustuu kahteen pääkohtaan. Niitä ovat ensiksikin Euroopan parlamentin jäsenten oikeudenmukainen kohtelu, jonka perustana on yhdenvertaisuus, ja toiseksi avoimuus tosiasiallisten kulujen perusteella maksettavien korvausten osalta. Olimme parlamentissa toiveikkaita tämän vuoden alkuun asti, koska olimme tehneet tarvittavat kompromissit, jotka neuvosto saattoi hyväksyä tähän pakettiin. Aivan viime hetkellä jäsenvaltioiden vähemmistö esti tämän uudistuksen. Puhemiehistö ja muut Euroopan parlamentin elimet ehtivät kuitenkin tutkia lisäuudistuksia vähän aikaa. Olisi ollut hyödyllisempää ja mielestäni myös hedelmällisempää, jos Martin olisi osallistunut itsekin näihin uudistuspyrkimyksiin valiokunnassa ja täysistunnossa...
... sen sijaan, että hän johtaa kampanjaa, jonka pääasiallisena tarkoituksena vaikuttaa olevan pyrkimys saattaa instituutio huonoon valoon, asettaa kyseenalaiseksi Euroopan parlamentin jäsenten kunnia ja saada aikaan mahdollisimman paljon henkilöihin, heidän uraansa ja heidän perheisiinsä kohdistuvaa tuhoa – ilman minkäänlaisia todisteita.
Nykyaikana on hyvin helppoa mustata julkisuuden henkilöiden maine. On erittäin vaikeaa oikaista panetteluun perustuvia tai osittaisia tietoja sen jälkeen kun sellaisia on esitetty tiedotusvälineissä.
Euroopan parlamentin sääntöjen uudistus edistyy. Historiallisesti olemme edelleen suhteellisen uusi parlamentti ja kehitymme jatkuvasti. Toukokuusta alkaen meidän on löydettävä järjestelmiä, jotka ovat oikeudenmukaisia 25 jäsenvaltion valituille edustajille.
Eräs sääntelemätön ala koskee jäsenten käytöstä. Oma näkemykseni on, ettei jäsenten kuvaamista ja heidän keskustelujensa nauhoittamista salaa voida hyväksyä missään olosuhteissa, eikä varsinkaan, jos sen tekee heidän kollegansa.
Nämä menetelmät tuovat mieleen erään toisen ajan ja toisen paikan.
Puhuessamme vaatimuksista, joiden mukaan Euroopan parlamentissa on käyttäydyttävä, tapa, jolla kohtelemme toisiamme, on tärkeä näkökohta näiden vaatimusten osalta. Euroopan parlamentti on aina puolustanut ilmiantajien oikeuksia, mutta oletamme myös, että ilmiantajat noudattavat käytettävissä olevia ja asianmukaisia menettelyjä. Tältä osin minusta vaikuttaa siltä, ettei Euroopan parlamentin tavanomaisia menettelyjä, jotka on sivuutettu henkilökohtaisen huomion maksimoimista koskevan naurettavan eduntavoittelun vuoksi, ole pyritty lainkaan noudattamaan.
Vastaan Martinille yksityiskohtaisesti. Hänen esiin tuomiaan erityistapauksia tarkastellaan yhteistyössä asianomaisten jäsenten ja henkilöiden kanssa. Toistan kuitenkin, että sen pohjalta, mitä hän lähetti minulle, hänen väitteidensä tueksi ei ole minkäänlaisia todisteita väärinkäytöksistä tai sääntöjen rikkomisesta. Paheksun sitä paitsi voimakkaasti arvostetun kollegamme käyttämiä menetelmiä.
Martin, Hans-Peter (NI ).
    Arvoisa puhemies, kiitän teitä tilaisuudesta saada puhua tänään. Minut on mainittu niin usein täysistunnossa viime viikkoina, mutta tämä on ensimmäinen kerta, kun minulla on tilaisuus puhua kollegoilleni täällä parlamentissa.
Arvoisa puhemies, olette oikeassa siinä, että esitettyänne kirjallisen pyynnön toimitin tiedoksenne asiakirja-aineistoa. Teidän mukaanne se ei sisällä minkäänlaisia todisteita siitä, että jäsenet olisivat rikkoneet Euroopan parlamentin sääntöjä. Olen täsmentänyt kaikissa antamissani lausunnoissa – ja tämä on hyvin tärkeä seikka – että minulla on todisteita yli 7 200 tapauksesta, joissa kollegani ovat vaatineet päivärahaa väärin perustein. Teidän on yhdessä muiden kanssa arvioitava, onko sitä pidettävä sääntöjen rikkomisena.
Arvoisa puhemies, teille osoittamassani kirjeessä esitin kuitenkin hyvin yksityiskohtaisesti joukon tapauksia, joista yksi oli mainitsemanne Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän kokous Berliinissä 10. toukokuuta 2001, ja pyysin teitä osoittamaan tai täsmentämään, mitä sääntöjä tällaisissa tapauksessa sovelletaan. Muistan teidät henkilökohtaisista keskusteluistamme jotka kävimme ennen kuin otitte vastaan nykyisen toimenne. Myös tuolloin tuin ja äänestin teitä, koska pidin teitä hyvin uudistusmielisenä. Keskustellessamme tuolloin tuitte minua monissa kysymyksissä ja myönsitte, että olin oikeassa monissa tapauksissa, muun muassa parlamentin uudistusta koskevassa kampanjassa, johon osallistuitte ja jota koskevan kysymyksen otitte usein esiin.
Olen ehdottomasti eri mieltä kanssanne siitä, ettei väitteideni tueksi ole mitään todisteita, ja kumoan myös väitteen, jonka mukaan olen käynnistämässä kampanjaa.
Toivon, että yleisö kuulee tämän vastaukseni. Pyydän teitä ottamaan vastaukseni huomioon myöntämällä minulle myönnetyn puheajan lisäksi muutaman ylimääräisen sekunnin. Kumoan väitteen, jonka mukaan olen käynnistämässä kampanjaa. Tämä on EU:n aloite avoimuuden lisäämiseksi, ja on ristiriitaista väittää, ettei minulla ei ole mitään todisteita, samalla kun menetelmiä arvostellaan. Lakimiehet, kollegat, kansalaiset ja äänestäjät ovat sanoneet minulle, että minun on esitettävä yksityiskohtaisia todisteita. Filmiaineisto tehtiin tämän vuoksi, eikä toimintatapani poikkea mitenkään EU:n huippukokouksen puheenjohtajan toimista Tanskassa vuonna 2002. Hän käytti samaa lähestymistapaa paljastaakseen EU:n huippukokouksen sisäisen työskentelyn. Se radioitiin ja siitä keskusteltiin. Mielestäni uudistajia ja arvostelijoita ei saisi vaientaa. Jatkamme työtämme. 
Puhemies.
   Tiedän, että monet kollegat haluaisivat puhua aiheesta, mutta meillä ei ole aikaa käydä keskustelua.
Hyvä Martin, pidätte edelleen kiinni väitteistänne, jotka koskevat häikäilemättömiä vaatimuksia korvausten saamiseksi. Häikäilemätöntä käytöstä koskevissa todisteissanne mainitsitte minut. Torjun syytöksen ja sen yhteyden persoonaani.
Niiden, jotka pyrkivät edistämään avoimuutta, olisi lakattava hiiviskelemästä käytävissä ja nauhoittamasta ja filmaamasta salaa kollegojaan.
Barón Crespo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, totean ensin, että sosialistiryhmä tukee juuri esittämäänne lausuntoa ja kiittää teitä siitä.
Viittaan tämänaamuiseen tämän istunnon alussa klo 9.00 yhdessä muiden ryhmien puheenjohtajien kanssa esittämääni työjärjestyspuheenvuoroon, joka koski sananvapautta ja tiedonvälityksen vapautta koskevan Boogerd-Quaakin mietinnön uudelleensisällyttämistä tämänpäiväiseen äänestykseen. Otin tämän kysymyksen esiin tänä aamuna ja jätän puheenjohtajavaltion päätettäväksi, milloin sitä voidaan käsitellä perusteellisesti. 
Puhemies.
   Hyvä Barón Crespo, tarkastelemme asiaa myöhemmin. 
Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana äänestykset.
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan tänäkin vuonna esittää vastalauseen sen johdosta, ettei parlamentissa ole otettu käsiteltäväksi valtuuskuntani esittämää vuoden 2005 istuntokalenteria koskevaa tarkistusta, jolla pyritään lopettamaan tämä typerä näytelmä, jossa matkustamme kuukausittain Strasbourgiin ja joka tulee kalliiksi Euroopan unionin veronmaksajille. Arvoisa puhemies, teidän olisi mielestäni saatettava asia Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Strasbourg on kaunis ja historiallinen kaupunki, mutta meidän kauempana asuvien on erittäin hankalaa matkustaa tänne.
Kollegojen on syytä tietää, että jos he äänestävät tarkistuksen 2 puolesta, he kannattavat perjantain istunnon lisäämistä Strasbourgin ensi vuoden istuntokalenteriin. 

 Haluan muistuttaa kollegoille, että tiedotin maanantai-iltapäivänä parlamentille oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puheenjohtajan Garganin minulle lähettämän kirjeen sisällöstä. Kirje koskee Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välistä sopimusta lentoyhtiöiden henkilötietojen käsittelemisestä. Maanantaina komission jäsen Bolkestein esitti parlamentille joitakin alustavia huomautuksia asiasta. Eilisessä täysistunnossa keskusteltiin Boogerd-Quaakin mietinnöstä, ja komission jäsen Patten puhui kyseisessä keskustelussa.
Emme äänestä nyt Boogerd-Quaakin mietinnöstä, jossa käsitellään lentomatkustajien tietoja. Kyseinen äänestys toimitetaan äänestysjärjestyksen suunnitelman mukaisesti. Tiedustelen nyt parlamentilta, olisiko tuomioistuimelle esitettävä lausuntopyyntö. Monet parlamentin jäsenet kuulivat komission jäsentä Bolkesteinia maanantaina mutta eivät kuulleet komission kantaa varsinaisessa keskustelussa. En halua avata nyt keskustelua, mutta komission jäsen Patten haluaa kenties sanoa muutaman sanan yksityiskohdista. 
Patten,
   .  Arvoisa puhemies, en ole koskaan tieten tahtoen kieltäytynyt tilaisuudesta puhua näin suurelle ihmismäärälle – täällä on nyt hieman enemmän ihmisiä kuin mitä normaalisti saan houkuteltua paikalle!
Arvoisa puhemies, kuten totesitte, puhuin erään parlamentin ryhmän puheenjohtajan mielestä kohtuuttoman pitkään tästä asiasta keskellä yötä, kun me harvat paikalla olleet olisimme olleet mieluummin siellä, missä kaikki muut varmasti olivat: omassa sängyssään. Olisin ehkä voinut muotoilla äskeisen lauseen paremmin.
Voin ehkä vastata esittämällä erittäin lyhyesti kolme huomiota. Pidän mielessä, että minua arvosteltiin jokin aika sitten sillä perusteella, että hyvä puoleni on se, että sanon, mitä ajattelen, mutta huono puoleni on se, mitä ajattelen. Sanon nyt kuitenkin hyvin lyhyesti, mitä ajattelen.
Ensinnäkin, kuten ministeri totesi aiemmin Yhdysvaltoja koskevassa keskustelussa, jos olisimme kokeneet saman, mikä New Yorkissa koettiin syyskuussa 2001, olisimme halunneet, että hallituksemme olisivat kaikin mahdollisin keinoin pyrkineet turvaamaan vapautemme ja suojelemaan meitä hirmuteoilta.
Toiseksi, en väitä, että tämä vilpittömässä mielessä neuvottelemamme sopimus on täydellinen – emme valitettavasti tavoittele täydellisyyttä – mutta tämä on mielestäni erittäin järkevä ehdotus, jossa esitetään nähdäkseni monia parlamentin vaatimia asioita, jotka olemme onnistuneet varmistamaan. En käsittele nyt niitä kaikkia.
Kolmanneksi, meidän on oltava selvillä siitä, mitä tapahtuu, jos joudumme lykkäämään sopimusta kuukausilla tai jos emme tee sitä lainkaan: tästä seuraa seuraavien kuukausien aikana täydellinen sekasorto, lentoyhtiöt ajautuvat taloudelliseen kaaokseen, ihmiset odottavat jonoissa ilman mitään sellaista turvaa, jonka olemme onnistuneet varmistamaan. En usko, että kyseiset henkilöt tai lentoyhtiöt laulavat Te Deumia kiittääkseen niitä, jotka kannattivat päätöksen lykkäämistä kuukausiksi.
Minulla ei ollut tarkoitus puuttua asiaan tässä yhteydessä, mutta toivon, että kaikki miettivät erittäin vakavissaan sopimuksen lykkäämisen tai hylkäämisen seurauksia ja sitä, miten tilanne vaikuttaa uskottavuuteemme neuvotellessamme Yhdysvaltojen kanssa turvallisuutta koskevista asioista. 
Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, nautin komission jäsenen Pattenin puheen kuuntelemisesta, mutta tämä nimenomainen puhe oli liikaa. Arvoisa komission jäsen, tämä asia voi olla teille selvä, mutta se on selvä myös meille. Haluamme tuomioistuimen lausunnon, koska olemme valmiita torjumaan terrorismia, mutta emme ole valmiita torjumaan ihmisten oikeuksia luottamuksellisuuteen. Se on osa eurooppalaista identiteettiämme. Emme aio luopua eurooppalaisesta identiteetistämme yhdysvaltalaisten tapojen hyväksi. Tämä on ääni sellaisen Euroopan puolesta, joka suhtautuu vapauteen ja oikeudenmukaisuuteen eri tavalla – oikealla tavalla.
Watson (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on keskustellut useaan otteeseen komission ehdottamista Yhdysvaltojen kanssa tehtävistä sopimuksista. Parlamentti on ilmaissut olevansa valmis sopimaan Yhdysvaltojen kanssa lentomatkustajia koskevien tietojen vaihdosta asianmukaisella kansainvälisellä sopimuksella, jonka kongressi ja Euroopan parlamentti hyväksyvät, jotta voidaan varmistaa oikea tasapaino tietosuojan ja terrorismin tehokkaan torjunnan välillä.
Komissiolla on asiasta suuria erimielisyyksiä, eikä se voi vaatia vastaavuutta, koska se ei tiedä oloista, joissa yhdysvaltalaiset voivat toimittaa tietoja kolmansille maille. Pyydämme tuomioistuimelta lausuntoa siitä, onko sopimus sopusoinnussa omien lakiemme ja perustamissopimustemme kanssa. Kehotan parlamenttia pohtimaan asiaa huolellisesti ja saattamaan sen tuomioistuimen käsiteltäväksi.
Terrón i Cusí (PSE ).
    Arvoisa puhemies, se, mitä äsken tapahtui, ei ole mielestäni järkevää. Minusta ei ole järkevää, että puhujat voivat ilmaista kaikkien parlamentin jäsenten edessä komission jäsenen Pattenin näkemyksen vastaisen mielipiteen asian saattamisesta tuomioistuimen käsiteltäväksi, kun olemme keskustelleet siitä parlamentissa jo kuukausia. Meillä ei ollut sellaista tilaisuutta kuin komission jäsenellä Pattenilla oli eilen: meillä ei ollut tilaisuutta puhua suurelle yleisölle. Meillä oli mahdollisuutemme kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa sekä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa tehdyn perusteellisen työn yhteydessä.
Asian saattamista tuomioistuimen käsiteltäväksi kannatettiin edellisessä täysistunnossa, ja sitä kannatettiin myös oikeudellisten asioiden valiokunnassa. Meidän olisi pitänyt jo viedä asia tuomioistuimeen. Lopettakaamme nyt tällainen käyttäytyminen. Se ei ole hyväksyttävää. Siirtykäämme vihdoin äänestykseen, koska siten voidaan varmistaa, ettei kellään ole enää mahdollisuutta muuttaa tähänastista parlamentin enemmistön kantaa. Hyväksymme sen, mutta tehkää se nyt, kiitos.
Lehne (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, sopimuksella parannetaan eurooppalaisten matkustajien oikeudellista asemaa, ja haluan tehdä täysin selväksi, että sysäämme aivan varmasti vastuun niille, jotka ovat aiheuttaneet kaaoksen – komission jäsen Patten kertoi, mitä tapahtuu. Sanomme selvästi Euroopan kansalaisille, kuka on heikentänyt heidän oikeuksiaan tällä alalla. Kiitos.
Cappato (NI ).
   – Arvoisa puhemies, haluan vain todeta, että tämänhetkinen tilanne on laiton ja ettei uudistusehdotus ole uskottava, jos sen tekevät ne, jotka eivät ole toistaiseksi pystyneet panemaan täytäntöön nykyistäkään käytäntöä. Yhdysvalloilla on oikeus pyytää kaikki haluamansa tiedot ennen lentoja. Tämä on kuitenkin toteutettava sääntöjemme mukaisella menettelyllä.
Yhdysvallat voisivat halutessaan ottaa jopa viisumipakon uudelleen käyttöön. Se voisi aivan hyvin tehdä niin, mutta se ei voi käyttää kaupallisiin tarkoituksiin kerättyjä tietoja turvallisuustarkoituksiin. Tämä ei tarkoita, että Yhdysvallat on paha. Sitä ei voisi tehdä yksikään jäsenvaltio eikä minkään Euroopan valtion hallitus. Siksi emme voi mielestämme hyväksyä tilannetta, jossa Euroopan unionin ulkopuolinen valtio voi tehdä sellaista, mitä jäsenvaltiot eivät.
Boogerd-Quaak (ELDR ),
   .  Arvoisa puhemies, kyse ei ole siitä, olisiko sopimus tehtävä vai ei, sillä parlamentti on koko ajan kannattanut sopimuksen tekemistä. Haluammekin, että teemme sellaisen sopimuksen, jonka parlamentti hyväksyy, kuten komission jäsen Bolkestein lupasi meille viime syyskuussa.
Pyydämme tuomioistuinta hoitamaan asian ja varmistamaan, että voimme käyttää oikeuksiamme, jotta voimme estää jotkin sopimuksen osat – esimerkiksi evätä Yhdysvaltojen oikeuden siirtää tietoja kolmansiin maihin – jos katsomme, etteivät niihin sisältyvät asiat ole tällä hetkellä mahdollisia. Toivon siksi, että parlamentti noudattaa jatkossakin jo hahmoteltua linjaa.
Puhemies.
   Tässä kohtaa aion käyttää oikeuttani äänestää ja äänestän politiikan ensisijaisuuden puolesta.
Teen velvollisuuteni ja siirrän tänään asian tuomioistuimen käsiteltäväksi. 
Watson (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, emme olisi halunneet saattaa asiaa tuomioistuimen käsiteltäväksi. Komissio lupasi kuulla EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti parlamenttia, jolla on hyväksyntävalta. Komissio ei täyttänyt lupaustaan, minkä vuoksi meidän oli käytettävä erittäin tylyä keinoa pyrkiessämme ylläpitämään demokratiaa Euroopan unionissa.
Puhemies.
   Haluan toivottaa parlamentin puolesta tervetulleeksi Ruandan parlamentin valtuuskunnan, joka on saapunut viralliselle lehterille. Valtuuskuntaa johtaa Ruandan parlamentin puhemies, joka osallistui kymmenen vuoden takaisten kauhutekojen vuoksi täällä eilen järjestettyyn juhlatilaisuuteen. Olette lämpimästi tervetulleita Euroopan parlamenttiin.
Puhemies.
   Siirryn nyt sananvapautta koskevaan Boogerd-Quaakin mietintöön, jota minua pyydettiin käsittelemään aiemmin tänään. Käsittelen muutamaa kohtaa, joista minulle on huomautettu.
Käsiteltäväksi on jätetty 338 tarkistusta. Pyysin kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokuntaa käsittelemään tarkistuksia työjärjestyksen 130 a artiklan mukaisesti. Olen saanut mietinnön takaisin valiokunnasta. Kaikki käsiteltäväksi jätetyt tarkistukset saivat valiokunnan jäsenten yhden kymmenesosan kannatuksen, joten työjärjestyksen mukaan tarkistukset otetaan käsiteltäväksi.
Sain jäsen Podestàlta kirjeen, jossa hän pyysi, ettei mietintöä otettaisi käsiteltäväksi. Vastasin jäsen Podestàlle ja lähetin hänelle kopion kansalaisvapausvaliokunnalle lähettämistämme kirjeistä. Katsoin, että työjärjestyksen mukaan tiettyjä tekstin osia voitaisiin tarkistaa ja niistä voitaisiin mahdollisesti julkaista oikaisu mutta että mietintö voidaan ottaa kokonaisuudessaan käsiteltäväksi.
Ennen eilistä keskustelua jäsen Ribeiro e Castro esitti UEN-ryhmän puolesta, että asian käsiteltäväksi ottamisen hylkäämiseen sovellettaisiin työjärjestyksen 143 artiklaa. Tuolloin puhetta johtanut varapuhemies hylkäsi tämän esityksen, koska siitä ei ollut ilmoitettu 24 tuntia etukäteen ja koska minä puhemiehenä olin jo päättänyt, että mietintö voidaan ottaa käsiteltäväksi.
Sain tämän jälkeen jäsen Poetteringiltä kirjeen, jossa hän pyysi tarkastelemaan uudelleen päätöstä olla palauttamatta mietintöä valiokuntakäsittelyyn. Kirjeessään jäsen Poettering pyysi minua tarkastelemaan vielä valiokuntakäsittelyyn palauttamisen mahdollisuutta käyttämällä puhemiehistön etuoikeuksia ja valtuuksia. Pidän kiinni päätöksestäni, ja minulla on tukenani kansalaisvapausvaliokunnan puheenjohtajan Hernández Mollarin huomautukset, joissa hän totesi, että poliittiset ryhmät yhtyvät arviooni koko mietinnön käsiteltäväksi ottamisesta. Aion siksi pitää kiinni näkemyksestäni, jonka mukaan mietintö voidaan todellakin ottaa käsiteltäväksi kokonaisuudessaan, vaikka muutamat korjaukset lienevätkin tarpeen.
Olen valmis toimittamaan äänestyksen asian palauttamisesta valiokuntakäsittelyyn ennen mietinnöstä toimitettavan äänestyksen alkua. Tällainen menettely on työjärjestyksen mukainen. Kyse ei ole mistään henkilökohtaisesta etuoikeudesta. Parlamentti voi tehdä näin milloin tahansa, ja meidän on kunnioitettava tätä tosiasiaa.
Miksi emme siis äänestä saman tien? Aloitamme näin melko murheellisen tarinan. Äänestysten valmistelusta vastaavalle yksikölle toimitettiin eilen sananvapautta ja tiedonvälityksen vapautta koskevan Boogerd-Quaakin mietinnön yhteydessä 51 sivua pyyntöjä, jotka koskevat nimenhuutoäänestyksiä, kohta kohdalta -äänestyksiä ja erillisiä äänestyksiä. Tämä tarkoittaa, että asiasta olisi toimitettava yhteensä 1 200 kertaäänestystä 338 tarkistuksen lisäksi, jolloin äänestys kestäisi mahdollisesti neljä tuntia tai vieläkin kauemmin.
Toiseksi, tässä tilanteessa yksikön oli fyysisesti mahdotonta valmistella äänestys yhdessä yössä tämänpäiväistä äänestystä varten. Tämän vuoksi puhetta johtanut varapuhemies ilmoitti eilen illalla käydyn keskustelun päätteeksi, että mietinnöstä äänestetään torstaina. Olen tutkinut asiaa – en vain siksi, että se otettiin tänään esiin, vaan myös sen monimutkaisuuden takia – parlamentin työjärjestyksessä puhemiehelle annettujen toimivaltuuksien perusteella. Olen kiinnittänyt huomiota erityisesti 19 artiklan 1 kohdan tulkintaan, jossa puhemiehelle annetaan "mahdollisuus toimittaa äänestys eri järjestyksessä kuin äänestyksen kohteena olevassa asiakirjassa on esitetty", sekä myös 130 artiklaan, jossa käsitellään tarkistuksia koskevaa äänestysjärjestystä.
Tunnustan täysin myös ryhmien oikeudet esittää pyyntöjä parlamentin työjärjestyksen nojalla. Tältä pohjalta ehdotan teille seuraavaa järjestelyä. Ehdotan ensinnäkin, että äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. Toiseksi hyväksyn, että tarkistuksista toimitetaan tavanomainen äänestys mutta ei kohta kohdalta -äänestystä eikä nimenhuutoäänestystä. Hyväksyn myös kaikki kohta kohdalta -äänestyksiä koskevat pyynnöt päätöslauselmaesityksen alkuperäisen tekstin osalta sekä yhden nimenhuutoäänestyksen kustakin kohdasta ryhmien toimittamien tietojen mukaisesti. Tällöinkin jouduttaisiin valitettavasti toimittamaan yhteensä 600 äänestystä, ja äänestys voisi kestää kaksi tuntia. Tämä kuitenkin tarkoittaisi, että ehdotukseni poistaisi 1 000 tarkistuksista toimitettavaa kohta kohdalta -äänestystä.
Tehdessäni teille tämän ehdotuksen yritän ottaa tasapuolisesti huomioon parlamentin eri ryhmien oikeudet ja jäsenten pyrkimykset hoitaa parlamentin asiat jotakuinkin asianmukaisesti. Olen valmis esittämään teille ehdotukseni työjärjestyksen 19 artiklan mukaisesti. Jos parlamentti hylkää ehdotuksen, aion 130 artiklan 3 kohdan nojalla äänestyttää vain mietinnön alkuperäisestä tekstistä kohta kohdalta.
Tämä on ehdotukseni. Olen valmis kuulemaan yhtä puhujaa kustakin ryhmästä, toimittamaan äänestyksen ja tekemään sitten päätöksen. 
Barón Crespo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, minun on ensinnäkin todettava, että minä ehdotin mietinnölle tätä sisältöä, ja puheenjohtajakokouksen enemmistö kannatti sitä. Mietinnössä käsitellään sananvapautta ja tiedonvälityksen vapautta Euroopan unionissa – etenkin Italiassa mutta myös koko Euroopan unionissa – ja Boogerd-Quaakin erinomainen mietintö koskee useimpia Euroopan unionin valtioita, myös kotimaatani. Se onkin mielestäni mainio mietintö, joka on kunniaksi parlamentille.
Haluan kuitenkin ensin esittää poliittista arvostelua, koska mielestäni on erittäin myönteistä, että käymme nyt tämän lainsäädäntökauden viimeisellä täysistuntojaksolla perusteellisen poliittisen keskustelun, ja tämä liittyy Boogerd-Quaakin mietinnön yhteydessä esiin tulleeseen jarrutteluun. Olette maininnut monia seikkoja, joita on tapahtunut mietinnöstä käytyjen neuvottelujen aikana. Voin hieman täydentää tietoja: valiokunnassa on esimerkiksi kadonnut asiakirjoja, mikä on täysin käsittämätöntä. Olemme varsinaisella esteradalla. Koska itse mainitsitte varapuhemies Podestàn teille kirjoittaman kirjeen, totean, että tiedän varapuhemies Podestàn kirjoittaneen tunnetussa italialaisessa -sanomalehdessä tänään julkaistun artikkelin, jossa hän esittää joukon vakavia syytteitä Euroopan parlamentin toiminnasta. Hän toteaa – lainaan hänen artikkeliaan italiaksi: [Euroopan parlamentin työjärjestystä on pidetty pilkkana antamalla parlamentin keskustelun jatkua loputtomiin]. Lisäksi siinä todetaan, että [keskustavasemmiston hallitsemassa kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa…] En tiennytkään, että meillä on niin hallitseva asema parlamentissa, enkä tiedä, onko jäsen Poettering asiasta samaa mieltä.
Varapuhemies Podestà viittaa lisäksi teille kirjoittamaansa kirjeeseen ja toteaa, että vastauksessaan puhemies Cox [joutui myöntämään, että olin suurelta osin oikeassa].
Haluan lisäksi tehdä selväksi, että me niin kutsuttuun keskustavasemmistolaiseen koalitioon kuuluvat olemme nähdäkseni noudattaneet tarkasti työjärjestystä. Meillä oli Jobin kärsivällisyys kohdatessamme järjestelmällistä taktikointia, estämistä ja jarruttelua. Arvoisa puhemies, lopuksi totean, että jos kuitenkin tarkastelemme asiaa politiikan kannalta, myönnän, että parlamentissa on kaksi ryhmää, jotka syyllistyvät jarrutteluun, koska nimenomaan nämä ryhmät ovat jättäneet käsiteltäväksi kaikki tarkistukset neljää lukuun ottamatta, ja ymmärrän, miksi ne ovat valmiita puolustamaan pääministeri Berlusconia, joka on nykyään Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän johtaja. Hyväksyn senkin, mutta niiden olisi todettava tämä selvästi, sillä...
...sillä muistutan teitä vanhasta roomalaisen oikeuden periaatteesta, jonka mukaan – ja juuri tämä teki Roomasta mahtavan – lakeja ei voida säätää vain yhden henkilön hyväksi. Meidän on säädettävä lakeja kaikkia kansalaisia varten, ja juuri siitä tässä on kyse. Arvoisa puhemies, lopetan puheenvuoroni siksi...
...arvoisa puhemies, lopetan puheenvuoroni toteamalla, että niin kutsutulla keskustavasemmistolla on neljä tarkistusta. Teillä on 350. Hyväksymme sen, että niistä äänestetään kokonaisuutena, ja jollei niin tehdä, hyväksymme puhemiehen ehdotuksen kohta kohdalta -äänestämisestä.
Poettering (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Suhtaudun kollega Barón Crespoon erittäin myötämielisesti, mutta hänen päätelmänsä jäivät minulle epäselviksi. Esititte kysymyksen ja kollegamme antoi selvityksen, mutta hän ei esittänyt minkäänlaisia päätelmiä. Pyysinkin puheenvuoroa todetakseni, että kannatan mielelläni huomista äänestystä koskevaa ehdotustanne. Olemme vaikeassa tilanteessa, sillä käsiteltäväksi on jätetty 338 tarkistusta, ja niiden määrä vain kasvaa menettelyä koskevien asioiden vuoksi.
Hyvät kollegat, tätä asiaa on mielestäni tärkeää korostaa – ja sanon tämän aivan rauhallisesti ja asiallisesti. Puhuimme tästä jo tänä aamuna istunnon alkaessa klo 9.00. Erään ryhmän puheenjohtaja totesi, että tarkistukset on jättänyt Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä. Haluaisin huomauttaa, että tarkistuksia on 383 eivätkä kaikki niistä ole meidän ryhmämme jättämiä. Olemme jättäneet 157 tarkistusta, mikä tarkoittaa, että 181 tarkistusta on peräisin muilta. Pyydän ottamaan tämän seikan huomioon.
En puutu nyt mietinnön laatuun, koska en halua pahentaa tilannetta, vaan pyydän kaikkia tekemään yhteistyötä, jotta saamme jonkinlaisen ratkaisun tähän hankalaan asiaan. Arvoisa puhemies, tiedämme teidän olevan oikeudenmukainen ja puolueeton puhemies, ja jos ehdotatte, että äänestämme mietinnöstä ehdottamaanne menettelyä noudattaen huomenna klo 12.00, kannatamme ehdotustanne. 
Watson (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, en puutu nyt mietinnön sisältöön, koska me kaikki tiedämme, mistä siinä on kyse. Ryhmäni osallistuu mielihyvin huomenna 600 äänestykseen, mutta kannatamme ehdottomasti ehdotustanne, jonka mukaan äänestämme vain alkuperäisestä tekstistä kohta kohdalta. Äänestyksestä on ilmeisesti tulossa pitkä, sillä molempien siipien kollegat ovat sanoneet sanottavansa, minkä vuoksi ehdotankin, että noudatamme ehdotustanne ja äänestämme alkuperäisestä tekstistä kohta kohdalta.
Frassoni (Verts/ALE ).
   – Hyvä jäsen Poettering, on totta, että äänestyksestä tulee hankala, mutta vetoan teihin, Euroopan parlamentin suurimman ryhmän puheenjohtajaan, sekä Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puheenjohtajaan, koska tämän kokoiset ryhmät eivät tietenkään tavallisesti käytä jarruttelutaktiikkaa. Olette sitä paitsi sanoneet, ettette halua käyttää sellaista.
Aivan ensiksi haluankin pyytää näitä ryhmiä käymään tarkistuksensa läpi ja pohtimaan, voidaanko jotkin niistä peruuttaa. Kun käsiteltäväksi on jätetty yli sata tarkistusta, jotkin niistä on varmasti tärkeitä ja jotkin vähemmän tärkeitä. Olkaa hyvä ja tehkää näin ja helpottakaa siten työtämme äänestyksessä. Olisimme kaikki kiitollisia tästä. Se osoittaisi mielestäni poliittista hienotunteisuutta, jota teidän ryhmienne kaltaisilta merkittäviltä ryhmiltä edellytetään.
Arvoisa puhemies, hyväksymme toisen ehdotuksenne eli sen, että äänestämme ensin alkuperäisestä tekstistä. 
Puhemies.
   Ehdotuksia on vain yksi, mutta se voi toteutua kahdella tavalla sen mukaan, miten parlamentti äänestää. 
Di Lello Finuoli (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, haluan vain todeta, että ryhmäni hyväksyy ehdotuksenne siitä, että äänestämme alkuperäisestä mietinnöstä kohta kohdalta. Mietintö on tarpeeksi hyvä, lähtökohtaisesti lähes täydellinen. Tarkistukset on jätetty täysistunnon käsiteltäväksi.
Haluan vain selvittää parlamentille – kaikille, jotka eivät ole kenties kiinnittäneet asiaan huomiota – että Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä on todellakin jättänyt 200 tarkistusta ja muut ryhmät ovat jättäneet toiset 200 tarkistusta, mutta yhteensä 350 tarkistusta on lähtöisin - ja -puolueiden edustajilta. Näin ollen on ilmeistä, että ne kaikki ovat lähtöisin pääministeri Berlusconin ystäviltä. Arvoisa puhemies, hyväksymme siksi ehdotuksenne ja aiomme äänestää sen mukaisesti. 
Muscardini (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, katson, että ehdotuksenne voidaan ilman muuta ottaa huomioon, ja jos voisitte myöntää lykkäyksen työhömme, jotta sitä voitaisiin arvioida, pystyisimme esittämään teille objektiivisemman näkemyksen. Mielestäni voisimme esimerkiksi yhtyä jäsen Frassonin kehotukseen tarkastella uudelleen joitakin tarkistuksia ja miettiä, voidaanko niitä niputtaa yhteen tai voidaanko jotkut niistä peruuttaa. Kannatan tietenkin huomista äänestystä, jos se on miellyttävämpi vaihtoehto kaikille, mutta arvoisa puhemies, vastustan jyrkästi sitä mahdollisuutta, että perumme kaikki tarkistukset ja kaikki salaista äänestystä koskevat pyynnöt, koska on mahdoton ajatus, että kaikki salaiset äänestykset voitaisiin noin vain poistaa. Muistutan, että monet muita ryhmiä edustavat jäsenet ovat esittäneet 30 tai 40 salaista äänestystä koskevaa pyyntöä asiakirjoista, joihin he tuntevat erityistä mielenkiintoa, eikä siitä ole syntynyt parlamentissa minkäänlaista hälinää.
Joidenkin jäsenten toteamuksista puheen ollen muistutan jäsen Barón Crespolle – joka arvosteli varapuhemies Podestàn artikkelia – että tämä mystinen keskustavasemmistolainen koalitio, kuten hän asian ilmaisi, on julkaissut jo pamfletin, jossa pidetään varmana, että parlamentti hyväksyy tämän mietinnön, ja jossa esitetään useita huomautuksia, vaikka mietinnöstä ei ole vielä edes äänestetty. Ilkeiden huomautusten tai valheiden julkaiseminen ei todellakaan kieli poliittisen ryhmän hyväntahtoisuudesta.
Toiselle jäsenelle, joka puhui "pääministeri Berlusconin ystävistä", voin vakuuttaa Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puolesta, että tarkistuksemme on jätetty koko ryhmän nimissä. Koko ryhmä toimii yksissä tuumin, eikä kellään meistä ole henkilökohtaisia ystäviä tai vihamiehiä. Euroopan parlamentin jäseninä vaadimme kuitenkin oikeutta hoitaa edustajantoimeamme täysimääräisesti. Toimimme työjärjestyksen sallimissa rajoissa emmekä vain kuuntele toimettomina jatkuvaa provosointia, jota tapahtuu jopa valiokuntien sisällä.
Boogerd-Quaak (ELDR ),
   .  Arvoisa puhemies, kiitän teitä viisaudestanne. Kuultuani koko keskustelun olen samaa mieltä siitä, että on erinomainen ajatus äänestää alkuperäisestä mietinnöstäni. Siinä on niin paljon sisältöä, että se voidaan hyvin käydä läpi parlamentissa. Tämä kenties hieman lievittää tuskaa. Alkuperäisestä mietinnöstä äänestäminen on siksi mielestäni erinomainen ajatus. 
Hernández Mollar (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, puhun johtamani valiokunnan puolesta. Jäsen Barón Crespo esitti toteamuksen – syytöksen, joka on mielestäni erityisen vakava. Hän totesi, että valiokunnassani on kadonnut asiakirjoja. Haluan sanoa puhemiehistölle, että jos tämä syytös on väärä, se on äärimmäisen vakava, koska se loukkaa tällöin vakavasti johtamani valiokunnan mainetta ja kunniaa.
Arvoisa puhemies, haluaisin toiseksi selvityksen siitä, miten jäsen Barón Crespo on saanut nämä tiedot, sillä kuulin vasta tänään, että tällaista on tapahtunut, ja sekin vahingoittaisi suuresti valiokuntani yksikköjen mainetta.
Arvoisa puhemies, tämä asia on mielestäni selvitettävä välittömästi, ja pyydän joka tapauksessa puhemiehistön tukea.
Puhemies.
   Olemme nyt kuulleet ryhmien puhujia. Haluaisin nyt tietää kantanne.
Teille tarjotussa ehdotuksessa pyritään noudattamaan työjärjestystä sekä ottamaan huomioon tietoomme tuodut eri painotukset ja kannat. Selvyyden vuoksi toistan, että äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. Hyväksyn tavallisen äänestyksen kaikista tarkistuksista mutta en kohta kohdalta -äänestyksiä enkä nimenhuutoäänestyksiä. Sallin myös kaikki päätöslauselmaesityksen alkuperäisiä kohtia koskevat kohta kohdalta -äänestystä koskevat pyynnöt, mutta hyväksyn kunkin kohdan osalta vain yhden nimenhuutoäänestyksen ryhmien toimittamien tietojen mukaisesti. Tällöin mietinnöstä toimitettaisiin yhteensä 600 äänestystä ja äänestys kestäisi kauan. Tämä tarkoittaisi kuitenkin myös, että tarkistuksista toimitettavia kohta kohdalta -äänestyksiä olisi noin 1 000 vähemmän.
Näin pyritään mielestäni ottamaan järkevästi ja tasapuolisesti huomioon ryhmien oikeudet ja parlamentin vaatimukset hoitaa toimielimen asiat kunnolla. Tein teille tämän ehdotuksen noudattaen työjärjestyksen 19 artiklassa tarkoitettua menettelyä. Jos parlamentti hylkää tämän ehdotuksen, päätän työjärjestyksen 130 artiklan 3 kohdan nojalla äänestyttää ensin mietinnön alkuperäisestä tekstistä kohta kohdalta.
Äänestys toimitetaan näin ollen huomenna, ja työjärjestyksen 130 artiklan 3 kohdan mukaisesti äänestämme alkuperäisestä tekstistä kohta kohdalta emmekä muusta. 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan vain pyytää teitä tutkimaan mahdollisuutta aloittaa huomiset äänestykset aikaisemmin, koska mielestäni on epäreilua, etteivät muut äänestykset etene sen vuoksi. Meidän on joko aloitettava istunto ja siten myös äänestykset aiemmin tai meidän on siirrettävä osa aamun esityslistasta iltapäivään. Äänestykset on joka tapauksessa aloitettava aiemmin, toisin sanoen klo 11.00. 
Puhemies.
   Tekemänne päätöksen vuoksi huomisten äänestysten ei pitäisi kestää kovin kauan. 
Hernández Mollar (PPE-DE ),
   . – Olen yllättynyt. Pyysin selityksiä parlamentissa esitettyihin syytöksiin, mutta en ole saanut yhtään vastausta.
Pyydän, että joku vastaa kysymykseeni. 
Barón Crespo (PSE ).
    Kun pidetään mielessä, etten ole ainoa, joka on esittänyt syytöksiä, sillä myös varapuhemies Podestà on esittänyt useita kirjallisia syytöksiä Italian lehdistössä...
...otan mielelläni vastaan jäsen Hernández Mollarin haasteen. Esitän kuitenkin virallisen pyynnön, että laadimme paketin, joka sisältää sekä minun toteamukseni että varapuhemies Podestàn kirjalliset toteamukset...
Arvoisa puhemies, pyydän siellä jossakin villinä kuljeksivaa villisikaa rauhoittumaan.
Olen valmis toimittamaan parlamentin puhemiehistölle selvitykset kaikista näistä asioista – niin varapuhemies Podestàn esittämistä syytöksistä kuin myös omista syytöksistäni. 
Puhemies.
   Pyydän kaikkia rauhoittumaan. Tiedän, että äänestysten lähestyessä äänestyskuume nousee ja lämpötila kohoaa. Olkaa hyvä ja rauhoittukaa. Teitä kaikkia kuunnellaan oikeudenmukaisesti.
Jäsen Barón Crespo, totesitte, että asiakirjojen katoamiseen liittyi jokin ongelma. En tunne asian yksityiskohtia. Asianomaisen valiokunnan puheenjohtaja sanoi pitävänsä tällaista väitettä loukkauksena valiokuntaa ja sen sihteeristöä kohtaan. Hyvä jäsen Barón Crespo, pyydän, että yritätte todistaa väitteenne tämän istuntojakson aikana tai muussa tapauksessa perutte sen.
En voi sitä ennen ottaa kantaa asiaan, koska en tiedä, mitä näyttöä siitä on olemassa.
Hernández Mollar (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, en ole sanonut mitään haasteesta enkä paketeista vaan jäsen Barón Crespon esittämästä vakavasta syytöksestä, joka pilaa Euroopan parlamentin maineen. Arvoisa puhemies, jos tämä on totta – ja pyydän nyt, että asia selvitetään välittömästi – valiokunnassa toimitetut äänestykset ovat joka tapauksessa mitättömiä emmekä voi siksi äänestää tästä mietinnöstä huomenna.
Podestà (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, aivan ensimmäiseksi kysyn teiltä, onko oikein, että parlamentin jäsenet istuvat istuntosalin penkeillä nauraen ja elehtien. Pyydän kaikkia suhtautumaan kunnioittavasti parlamenttiin. Hyvät kollegat, olen mielestäni aina kunnioittanut toisten näkemyksiä, minkä vuoksi pyydän teitä tekemään samoin.
Jäsen Barón Cresposta puheen ollen olin ensinnäkin pyytänyt saavani puhua jo aiemmin, hyvä kollega, mutta minulle ei annettu puheenvuoroa. Voin vain todeta, että allekirjoitan täysin kirjoittamani väitteet, koska tarvitsee itse asiassa vain katsoa tarkasti lukuja, niin näkee, mikä on tilanne. Puhemies Coxin vastauskirjeestä taas totean, että minunkin piti kirjoittaa vielä hänelle tuodakseni esiin hänen kirjeeseensä sisältyneet kohdat, joissa hän myönsi, että mietinnössä oli huomattavia epäkohtia ja puutteita. Kunnioitan siksi puhemiehen päätöstä, mutta toivon hartaasti, ettette piiloudu sellaisen ongelman taakse, jota ei ole olemassa ja joka ei missään tapauksessa ole teidän ongelmanne, vain siksi, ettette halua vastata jäsen Hernández Mollarin erityispyyntöön.
Arvoisa puhemies, otan esiin vielä yhden asian: totean jälleen kerran hyväksyväni parlamentin äänestyksen – äänestyksen, joka teidän, arvoisa puhemies, oli toimitettava tänään parlamentissa. Työjärjestyksen mukaan ei ole kuitenkaan parlamentin asia päättää, milloin ja miten jokin tietty äänestys on toimitettava, vaan se kuuluu teidän välittömään vastuualueeseenne. Mitä minuun taas tulee, tiedustelitte kantaamme ja päätitte sitten itse. Parlamentti ei voi päättää tällaisista asioista. Teidän kaikkien olisi syytä lukea työjärjestys ja tutkia sitä.
Jäsen Barón Crespo, työjärjestys ei ole sellainen asia, josta voidaan valita parhaat palat. Antakaa siksi henkilön, jolla on puheenvuoro, joka on demokraattisesti valittu ja joka edustaa täällä kansalaisia…
Arvoisa puhemies, joukossamme on luullakseni aina joku, joka on löytänyt demokratian liian myöhään ja joka ei kenties sen vuoksi tunne demokratian sääntöjä eikä sen perimmäistä merkitystä.
Ribeiro e Castro (UEN ).
    Arvoisa puhemies, huomisesta äänestysmenettelystä on nyt päätetty, mutta minulle on epäselvää, voidaanko valiokuntakäsittelyyn palauttamisen puolesta äänestää työjärjestyksen 144 artiklan mukaisesti. Tämä on väistämätön, normaali reaktio mietinnössä esiintyviin vakaviin sääntöjenvastaisuuksiin. Mielestäni mietinnössä kumotaan jäsenvaltioiden perustuslaillisten elinten toimivaltuuksia. Nimenomaan tämä synnyttää oikeudenmukaisen, legitiimin ja väistämättömän reaktion useimpien parlamentin jäsenten vilpillisyyteen – he vetoavat perustamissopimuksiin voidakseen rikkoa niitä sekä perusoikeuskirjaan rikkoakseen sen sääntöjä. Parlamentin on siksi mielestäni arvioitava uudelleen tätä asiaa ja äänestettävä valiokuntakäsittelyyn palauttamisen puolesta, jotta sääntöjenvastaisuudet voidaan poistaa mietinnöstä. Arvoisa puhemies, pyydän siksi, että tämä ehdotus otetaan huomenna huomioon ja että siitä keskustellaan ja äänestetään. 
Puhemies.
   Totean lopuksi jäsen Ribeiro e Castrolle, että työjärjestyksen mukaan teillä on oikeus esittää valiokuntakäsittelyyn palauttamista. Valtaosa jäsenistä tekisi niin. Ellei asiaa päätetä palauttaa valiokuntakäsittelyyn, äänestämme aiemmin esitetyn menettelyn mukaisesti. Varapuhemies Podestà oli oikeassa todetessaan, että minä teen päätöksen, mutta sitä varten on nyt tiedusteltu teidän viisaita näkemyksiänne.
Olen pahoillani, että asian käsittely pitkittyi. Nyt olette ansainneet lounaanne! Varapuhemies Podestà toimittaa loput äänestykset. 


Jarzembowski (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, pyydän vain ilmoittamaan neuvostolle osoitettavassa kirjeessä, että yhteisen kannan saksankielisessä toisinnossa on virhe. Neuvoston kanssa käymissämme neuvotteluissa onnistuimme korvaamaan käsitteen "Hochgeschwindigkeitsseewege" ["nopeat meritiet"] käsitteellä "Meeresautobahn" ["merten moottoritiet"], koska haluamme tukea myös hitaita laivoja emmekä vain nopeita laivoja. Pyydän siksi mainitsemaan neuvostolle osoitettavassa tiedotteessa, että saksankielisessä toisinnossa on kielellinen virhe "merten moottoritiet" -käsitteen kohdalla. Tämä on uskoakseni parlamentin yhteinen näkemys. 
Puhemies.
   – Jäsen Jarzembowski, olen pannut asian merkille. Asiasta on joka tapauksessa jo ilmoitettu siitä vastaaville yksiköille.
Boogerd-Quaak (ELDR ),
   .  Arvoisa puhemies, koska sopimus saatetaan tuomioistuimen käsiteltäväksi, minusta olisi parempi olla nyt äänestämättä mietinnöstä ja odottaa tuomioistuimen lausuntoa. Toivon, että komissio ja neuvosto ovat samaa mieltä. Ehdotankin, että äänestämisen sijaan mietintö palautetaan valiokuntakäsittelyyn odottamaan tuomioistuimen lausuntoa. 
Puhemies.
   Pyydän asianomaisen valiokunnan puheenjohtajaa esittämään kantansa. 
Hernández Mollar (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, mielestäni ei ole mitään syytä eikä perustetta olla äänestämättä mietinnöstä ja päätöslauselmaesityksestä. Se, miten tänä aamuna äänestettiin, on täysin sopusoinnussa päätöslauselman sisällön kanssa, sillä päätöslauselmassa vaaditaan sopimuksen lykkäämistä. Meidän on siksi ilmoitettava kantamme asiasta.
Meidän on mielestäni äänestettävä sekä ehdotuksesta että päätöslauselmaesityksestä, ja pyydän, että näin tehdään. 
Watson (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, pitäisikö parlamentin todellakin äänestää asiasta, jos esittelijä pyytää oman mietintönsä palauttamista valiokuntakäsittelyyn ja asiasta syntyy kiistaa? 
Puhemies.
   Jos kyseessä on valiokuntakäsittelyyn palauttamista koskeva virallinen pyyntö, yksi jäsen puhukoon sen puolesta ja yksi sitä vastaan, minkä jälkeen parlamentti päättää asiasta. 
Watson (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, olemme päättäneet saattaa asian tuomioistuimen käsiteltäväksi. Olemme epäkohteliaita tuomioistuinta kohtaan, jos äänestämme nyt mietinnöstä, jossa sopimus hylätään. Jos parlamentti äänestäisi hyväksyäkseen sopimuksen, ratkaisisimme etukäteen tuomioistuimen tuomion. Minusta on aivan luonnollista, että annamme mietinnön odottaa valiokunnassa ennen kuin äänestämme siitä, koska odotamme tuomioistuimen tuomiota.
Hernández Mollar (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, toistan, mitä sanoin äsken: ei ole lainkaan ristiriitaista, että äänestimme tänä aamuna tuomioistuimen ennakkoratkaisusta ja että ilmoitamme kantamme lainsäädäntöehdotuksesta ja päätöslauselmasta. Toistan vielä: päätöslauselmassa kehotetaan lykkäämään sopimusta. Parlamentillahan on tämä legitiimi oikeus, joka riistettäisiin poliittisilta ryhmiltä, jos meitä estettäisiin äänestämästä ehdotuksesta ja päätöslauselmasta.
Arvoisa puhemies, pyydän siksi vielä kerran, ettei mietintöä palauteta valiokuntakäsittelyyn vaan että siitä äänestetään suunnitelmien mukaisesti äsken mainitsemistani syistä, jotka ovat mielestäni pakottavia. 

Bourlanges (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen suorastaan hämmästynyt, että van Hultenin mietinnön 24 kohta otetaan käsiteltäväksi. Vaadin, ettei sitä oteta käsiteltäväksi. Kyseisessä kohdassa todetaan: "on esittelijän mielestä välttämätöntä". Euroopan parlamentti ei voi sanoa, mitä esittelijä ajattelee tai ei ajattele, mutta parlamentti voi tietenkin sanoa, onko se samaa mieltä esittelijän kanssa vai ei. Tästä ei ole kuitenkaan nyt kyse. Pyydän, ettei 24 kohtaa oteta käsiteltäväksi.
Van Hulten (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, tässä on tapahtunut väärinkäsitys. Jäsen Bourlanges viittaa perusteluihin eikä päätöslauselman kohtaan, ja kuten tiedätte, perusteluja ei sisällytetä täysistunnossa hyväksyttyyn lopulliseen tekstiin. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Bourlanges, esittelijä van Hultenin vastaus nähdäkseni selvittää asian.
Blak (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, koska tarkistus 44 hyväksyttiin, haluaisin Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta peruuttaa tarkistukset 29 ja 32. Ne eivät ole enää merkityksellisiä. 
Kuhne (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, se on oikein, ja olen siitä hänelle kiitollinen. Kuulin tulkkauksessa vain "ja", "29 ja 32". Nähdäkseni myös tarkistukset 30 ja 31 ovat turhia, koska niissä käsitellään aivan samaa aihealuetta. Tulkkauksessa saattoi tapahtua virhe. Uskon, että olemme jäsen Blakin kanssa samaa mieltä siitä, että hänen ryhmänsä toimet ovat nyt todellakin tarpeettomia. 

Ferber (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, elleivät silmäni valehtele, kollegamme Hans-Peter Martin ei osallistunut äänestykseen. Tämä on minusta erittäin valitettavaa, koska olemme juuri toteuttaneet laajan uudistuksen, ja toivon, että hän myös tukee meitä näissä asioissa. Tällaisiin äänestyksiin kuuluu nimittäin osallistua, ja olisin ollut iloinen, jos hän olisi jättänyt joitakin tarkistuksia, jotta voisimme äänestää hänen uudistusohjelmastaan. 
Martin, Hans-Peter (NI ).
   – Arvoisa puhemies, haluan vain vastata äsken esitettyihin huomautuksiin. Olen täällä, mutta minun oli poistuttava lyhyeksi aikaa, koska puhemiehen nimissä julkaistiin lausunto, jossa minusta esitettiin totuuden vastaisia väitteitä. Olen nähnyt myös kollega Ferberin usein poistuvan vastaavassa tilanteessa. Olen aina osallistunut tähän uudistusprosessiin, ja nyt esiin tullut valitettava reaktio osoittaa, miten voimakkaasti eristäydytte ja miten välinpitämättömästi suhtaudutte parlamentin sisäiseen arvosteluun – myös tarkistuksiini valiokunnissa. Olen pahoillani eurooppalaisten äänestäjien ja veronmaksajien puolesta. 
Van Hulten (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, emme voittaneet Strasbourgin vastaista äänestystä, ja myönnän hävinneemme toistaiseksi tässä asiassa. Toinen asiani on, että ylivoimainen enemmistö äänesti sen puolesta, että pyydämme puhemiehistön viime vuonna hyväksymien kulukorvausjärjestelmän uudistusten mahdollisimman pikaista käyttöönottoa. Pyytäisittekö puhemiestä ilmoittamaan parlamentille mahdollisimman pian, milloin hän aikoo pyytää puhemiehistöä ottamaan käyttöön kyseiset säännöt?

Balfe (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, voisitteko vihjaista parlamentille, aiotteko keskeyttää äänestykset lounastauon vuoksi? Äänestyksiä on paljon, ja pari virallista valtuuskuntaa, joista toinen on Australian parlamentin valtuuskunta, odottaa kollega Sturdya lounaalle. Kello on sitä paitsi jo kymmenen yli kaksi!
Puhemies.
   Annan parlamentin päättää asiasta.
Poos (PSE ).
    Arvoisa puhemies, äänesti parlamentti mitä tahansa seuraavista aiheista toimitettavien äänestysten lykkäämisestä, pyydän teitä joka tapauksessa äänestyttämään Kyprosta koskevasta päätöslauselmasta, koska on tärkeää, että Euroopan parlamentin näkemyksistä tiedotetaan hyvissä ajoin ennen lauantaina järjestettävää kansanäänestystä.

Wijkman (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, suhtaudun ymmärtäväisesti ja myönteisesti tarkistuksen taustalla olevaan ajatukseen siitä, että markkinoilla tarvitaan kannustimia, jotta voidaan edistää ympäristöystävällisten tuotteiden ostoa. Sanamuoto on kuitenkin liian spesifinen. Ehdotan, että kohta muutetaan seuraavasti: "vaatii komissiolta, että se ympäristöystävällisten tuotteiden, esimerkiksi ympäristömerkkituotteiden ja kierrätettyjen tuotteiden kulutuksen edistämiseksi kannustaa jäsenvaltioita harkitsemaan erilaisia kannustimia kuten näiden tuotteiden ja korjauspalvelujen veroprosentin alentaminen". Tarkistuksen alunperin jättäneet kollegat ymmärtääkseni hyväksyvät tämän muutoksen. 

Wijkman (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, kannatan tarkistuksen ensimmäistä osaa mutta en toista osaa. Jos parlamentti kannattaa tarkistuksen ensimmäistä osaa, ehdotan, että se olisi katsottava lisäykseksi. 

Jarzembowski (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme työskennelleet puoli vuotta Sterckxin mietinnön parissa, ja asiasta vastaavan väliaikaisen valiokunnan puheenjohtajana pyydän, että äänestämme vielä kyseisestä mietinnöstä, sillä se on muuten vaarassa raueta. Pyydän teitä kunnioittamaan kollegojen puoli vuotta tekemää työtä ja äänestämään Sterckxin mietinnöstä.

Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olemme pyytäneet toimivaltaisia yksikköjä tekemään kielellisen korjauksen, koska tarkistus 2 on jätetty englanniksi ja joissakin muissa versioissa esiintyy sana "huomattava", jota ei ole englanninkielisessä toisinnossa, joka on oikea. Pyydän korjaamaan tämän kohdan. 
Puhemies.
   – Hyvä jäsen Varela Suanzes-Carpegna, tarkistamme kaikki kieliversiot.
Berthu (NI ),
    Jälleen kerran Euroopan parlamentti on äänestänyt sellaisen seuraavaa vuotta koskevan työaikataulun puolesta, jossa ei ole Strasbourgin perjantai-istuntoja. Äänestin tietenkin sitä vastaan.
Odotamme – olemme odottaneet turhaan jo vuosia – että Ranskan hallitus kääntyy nyt yhteisöjen tuomioistuimen puoleen ja vaatii perustamissopimuksen noudattamista.
Haluan palauttaa mieliinne, mitä olen sanonut tuhat kertaa aiemmissa äänestysselityksissäni: perustelut ovat hyviä. Euroopan parlamentti ei ole ensinnäkään riippumaton toimielin, minkä vuoksi sen on noudatettava perustamissopimusta, kuten tuomioistuin on todennut. Tuomioistuin on lisäksi todennut, että Euroopan yhteisöjen toimielinten kotipaikan sijainnista tehdyssä pöytäkirjassa, jonka mukaan Euroopan parlamentissa pidetään "kuukausittain pidettävät kaksitoista täysistuntoa" ("les douze périodes de sessions plénières mensuelles"), määräinen muoto tarkoittaa, että istunnot pidetään päätöksen tekohetkellä voimassa olleen käytännön mukaisesti. Tuolloin kuukausittaiset täysistunnot olivat viisipäiväisiä; myös perjantaisin oli istunto.
Meidän on näin ollen saatettava asia tuomioistuimen käsiteltäväksi, varsinkin kun Euroopan parlamentin työtaakka on nykyään aivan liian suuri. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  On ehdottoman tärkeää, että yhteisön lainsäädäntöä yksinkertaistetaan ja selkeytetään, jotta tavalliset kansalaiset voivat lukea sitä aiempaa vaivattomammin ja jotta kaikkien on helpompi ymmärtää sitä. Tällaisia tavoitteita on vaikeaa saavuttaa, jos samasta asiasta on voimassa monia säännöksiä, joita on usein muutettu oleellisesti.
Kannatan tietenkin nyt esillä olevaa komission ehdotusta, jonka tavoitteena on kodifioida eräisiin maanteiden tavarakuljetuksiin sovellettavista yhteisistä säännöistä 23. heinäkuuta 1962 annettu ensimmäinen neuvoston direktiivi sekä muut muutetut säädökset siten, että niiden sisältö säilyy täysin ennallaan ja että niihin liitetään vain kodifiointiprosessin edellyttämät muodolliset tarkistukset.
Tämä on sopusoinnussa 1. huhtikuuta 1987 tehdyn komission päätöksen kanssa, jossa komissio kehottaa yksikköjään kodifioimaan kaikki säädökset, joihin on tehty kymmenen tarkistusta, jotta voidaan varmistaa yhteisön päätösten selkeys ja ymmärrettävyys. Näin noudatetaan myös joulukuussa 1992 kokoontuneen Edinburghin Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmiä, joissa vahvistettiin kodifioinnin tärkeys.
Äänestin mietinnön puolesta, koska siinä suositellaan ehdotuksen hyväksymistä. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  On ehdottoman tärkeää, että yhteisön lainsäädäntöä yksinkertaistetaan ja selkeytetään, jotta tavalliset kansalaiset voivat lukea sitä aiempaa vaivattomammin ja jotta kaikkien on helpompi ymmärtää sitä. Tällaisia tavoitteita on vaikeaa saavuttaa, jos samasta asiasta on voimassa monia säännöksiä, joita on usein muutettu oleellisesti.
Kannatan tietenkin nyt esillä olevaa komission ehdotusta, jonka tavoitteena on kodifioida suojelua ja parantamista edellyttävien makeiden vesien laadusta kalojen elämän turvaamiseksi 18. heinäkuuta 1978 annettu neuvoston direktiivi 78/659/EEC.
Tämä on sopusoinnussa 1. huhtikuuta 1987 tehdyn komission päätöksen kanssa, jossa komissio kehottaa yksikköjään kodifioimaan kaikki säädökset, joihin on tehty kymmenen tarkistusta, jotta voidaan varmistaa yhteisön päätösten selkeys ja ymmärrettävyys. Näin noudatetaan myös joulukuussa 1992 kokoontuneen Edinburghin Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmiä, joissa vahvistettiin kodifioinnin tärkeys.
Äänestin mietinnön puolesta, koska siinä suositellaan ehdotuksen hyväksymistä. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Berenguer Fusterin mietinnössä kehotetaan hyväksymään ehdotus neuvoston päätökseksi Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntöluonnoksesta.
Kyseinen asiakirja on selkeä, ja se on osa toimia, joilla pyritään välttämään sopimuspuolten välisen moottoriajoneuvojen kaupan tekniset esteet.
Tässä nimenomaisessa tapauksessa toivotaan sellaisen säännön käyttöönottoa, joka koskee tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien sisärakenteissa käytettävien materiaalien palo-ominaisuuksien yhdenmukaisia teknisiä vaatimuksia.
Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) ajoneuvoja koskevien sääntöjen yhdenmukaistamista käsittelevän maailmanfoorumin tulevassa kokouksessa komission edustajalla on mahdollisuus äänestää tästä asiasta Euroopan yhteisön puolesta.
On pidettävä mielessä, että Euroopan unionista tuli vuonna 1997 Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen sopimuspuoli. Asiaa koskeva neuvoston päätös tuli voimaan 24. maaliskuuta 1998.
On myös syytä panna merkille, että tällä sääntöluonnoksella tietenkin varmistetaan turvallisuuden ja ympäristön suojelun korkea taso.
Äänestin mietinnön puolesta, koska kannatan varauksettomasti siinä esitettyä kantaa. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Berenguer Fusterin mietinnössä kehotetaan hyväksymään ehdotus neuvoston päätökseksi Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntöluonnoksesta.
Kyseinen asiakirja on selkeä, ja se on osa toimia, joilla pyritään välttämään sopimuspuolten välisen moottoriajoneuvojen kaupan tekniset esteet.
Tässä nimenomaisessa tapauksessa toivotaan, että otettaisiin käyttöön sääntö yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä ajoneuvojen luvattoman käytön estojärjestelmien osalta.
Äänestin mietinnön sekä muiden pakettien puolesta, koska kannatan varauksettomasti mietinnössä esitettyä kantaa. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Berenguer Fusterin mietinnössä kehotetaan hyväksymään ehdotus neuvoston päätökseksi Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntöluonnoksesta.
Kyseinen asiakirja on selkeä, ja se on osa toimia, joilla pyritään välttämään sopimuspuolten välisen moottoriajoneuvojen kaupan tekniset esteet.
Tässä nimenomaisessa tapauksessa toivotaan, että otetaan käyttöön sääntö, joka koskee renkaiden tyyppihyväksynnän yhdenmukaisia vaatimuksia vierintämelun osalta.
Äänestin mietinnön sekä muiden pakettien puolesta, koska kannatan varauksettomasti mietinnössä esitettyä kantaa. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Käsiteltävänämme olevassa ehdotuksessa pyritään muuttamaan kolmen sellaisen asetuksen soveltamisalaa, joissa säädetään yhteisen maatalouspolitiikan soveltamista koskevista erityistoimista yhteisön syrjäisimmillä alueilla. Näillä toimilla pyritään parantamaan maataloustuotteiden tuotannon ja kaupan pitämisen edellytyksiä kyseisillä alueilla sekä estämään näiden alueiden maantieteellisen sijainnin ja erityispiirteiden vaikutukset.
Kyseisillä tuotteilla käytävän kaupan vääristymien estämiseksi asetuksissa kielletään muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta kyseisten tuotteiden jälleenlähettäminen ja jälleenvienti syrjäisimmiltä alueilta.
Tämä kielto ja poikkeuksiin sovellettavat tiukat ehdot ovat vaikuttaneet kielteisesti joidenkin toimijoiden taloudellisen toiminnan kehitykseen. Ehdotuksessa esitetään, että kyseisten tuotteiden lähettäminen tai vienti olisi sallittava taloudellisen hyödyn palauttamisen jälkeen.
Toinen toimi koskee Azoreita ja Madeiraa. Erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvien tuotteiden jälleenlähettämistä ja jälleenvientiä koskevaa kieltoa ei tällä hetkellä sovelleta Azorien ja Madeiran väliseen kauppaan, eikä jalostettujen ja jalostamattomien tuotteiden välillä tehdä eroa.
Madeiralta peräisin olevaa erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvaa sokeria on voitu keinottelutarkoituksissa myydä Azoreilla, missä markkinat ovat vaikeuksissa. Tämän vuoksi ehdotetaan, että Azorien ja Madeiran välinen erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvien tuotteiden kauppa rajoitetaan jalostettuihin tuotteisiin.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Queiró (UEN ),
   .  Euroopan audiovisuaalisen observatorion tärkeyden ja sen tekemän ansiokkaan työn vuoksi kannatan esittelijän suositusta hyväksyä komission ehdotus siitä, että yhteisön osallistumista observatorion toimintaan jatketaan kahdella vuodella ja että talousarvioksi vahvistetaan nykyisen talousarvion enimmäismäärä. Ehdotukseen on esitetty vain kaksi tarkistusta. On ehdotettu, että Euroopan audiovisuaalisen observatorion valmiuksia vahvistetaan mahdollisuuksien mukaan ja että se kerää ja tarjoaa asiantuntemusta sekä systemaattista tietoa vero- ja työlainsäädännöstä, tekijänoikeuksista ja kuluttajansuojalainsäädännöstä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Kuten hyvin tiedetään, Euroopan audiovisuaalisen observatorion perustana on Euroopan neuvoston hyväksymä laajennettu osittainen sopimus. Tällä hetkellä observatorion toimintaan osallistuu 35 valtiota, joiden joukkoon kuuluvat kaikki nykyiset ja tulevat jäsenvaltiot. Observatorion tarkoituksena on kehittää audiovisuaaliselle teollisuudelle suunnattua tiedottamista sekä selkiyttää markkinoista vallitsevaa kuvaa ja lisätä avoimuutta.
Nyt esillä olevan ehdotuksen tavoitteena on jatkaa yhteisön osallistumista observatorion toimintaan kahdella vuodella eli joulukuuhun 2006 sekä vahvistaa vuotuiseksi talousarvioksi vuoden 2004 tasoa vastaava määrä eli 235 000 euroa. Kannatan näitä ehdotuksia.
Kannatan myös esittelijän ehdotuksia siitä, että Euroopan audiovisuaalisen observatorion valmiuksia vahvistetaan mahdollisuuksien mukaan ja että se kerää ja tarjoaa asiantuntemusta sekä systemaattista tietoa vero- ja työlainsäädännöstä, tekijänoikeuksista ja kuluttajansuojalainsäädännöstä.
Lopuksi haluan korostaa, että on tärkeää laatia vertailuarviointikertomuksia, jotka koskevat EU:n näkövammaisille ja osittain näkövammaisille sekä kuulovammaisille ja osittain kuulovammaisille tarjottavia palveluja. On asianmukaista ja sopivaa, että observatorio vastaa näiden tietojen keräämisestä ja julkistamisesta.
Kaikkien edellä mainittujen seikkojen vuoksi äänestin mietinnön puolesta. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Tupakoinnin torjunnassa on edistytty huomattavasti viime vuosina.
Tupakointi on todellakin huomattava kansanterveysriski. Siksi on tärkeää, että Euroopan unioni ja jäsenvaltiot ehdottavat toimia kansanterveyden suojelemiseksi.
Eräs hyvin perusteltu esimerkki on vaatimus siitä, että jokaiseen savukepakkaukseen on painettava varoitusteksti, joka on kooltaan vähintään 30 prosenttia pakkauksen alasta.
Yleisesti on kuitenkin myönnetty, että toimia on lisättävä, ja tämä puitesopimus on laadittu juuri tätä tavoitetta silmällä pitäen.
En hyväksy kiihkoilua enkä esiin tulleita naurettavia liioittelutapauksia, mutta olen samaa mieltä siitä, että ihmisiä on suojeltava tupakansavulta tietyissä paikoissa. Siksi suhtaudun myönteisesti toimiin, joilla pyritään kieltämään tupakan myynti alaikäisille ja lisäämään jäsenvaltioiden yhteistyötä ja mainontaa koskevia suosituksia – etenkin, jos ne eivät ole sitovia.
Vaikka mietintöä pidettiin asian käsittelyyn osallistuneiden valiokuntien lausunnoissa myönteisenä ja vaikka Maailman terveysjärjestön tupakonnin torjuntaa koskevan puitesopimuksen hyväksymisellä ei olisi vakavia taloudellisia vaikutuksia eikä se vaikuttaisi voimassa oleviin säädöksiin, minulla on asiasta edelleen parlamentin käsittelyssä esiin tuotuja epäilyksiä, jotka koskevat etenkin toissijaisuusperiaatteen noudattamista. Siksi äänestin tyhjää. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Direktiivillä 2001/113/EY yhdenmukaistetaan elintarvikkeina käytettävien hedelmähillojen, hyytelöiden ja marmeladien merkinnät. Kukin tuote ja sen sisältö on määritelty erikseen.
Koska eräillä Itävallan alueilla ilmaisulla "Marmelade" on ollut periteisesti laajempi merkitys kuin direktiivissä, ehdotuksen tarkoituksena on muuttaa direktiivin saksankielistä toisintoa sisällyttämällä siihen tämä korjaus ja poistamalla myös muut mahdolliset semanttiset epäselvyydet.
Ehdotuksella poistetaan erityinen epäkohta, mutta siihen liittyy mielestäni myös kaksi laajempaa merkityksellistä seikkaa, joiden olisi oltava Euroopan unionin ensisijaisia tavoitteita, nimittäin perinteiden ja tapojen kunnioittaminen sekä monikielisyys. Ilman näitä tavoitteita Euroopasta tulee mielestäni ahdasmielinen eikä se pysty estämään väistämätöntä liikettä kohti keskustaa, joka on etääntynyt paikallisista realiteeteista.
Selkeyden vuoksi äänestin mietinnön puolesta. 

De Rossa (PSE ),
   .  Haluan ilmaista kannattavani mietintöä ja erityisesti vastuuvapauden myöntämistä Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiölle varainhoitovuodesta 2002 (C5-0631/2003 – 2003/2241(DEC)).
Kyseinen säätiö on Euroopan unionin kolmikantaelin, joka on perustettu vuonna 1975 edistämään parempien elin- ja työolojen suunnittelua ja luomista. Se sijaitsee Dublinissa, ja olen ylpeä voidessani kehua erinomaisia tutkimus- ja kehityshankkeita, joita se toteuttaa voidakseen tarjota tietoja ja analyyseja elin- ja työoloja koskevan EU:n politiikan suunnittelua varten.
Säätiö on edistänyt merkittävästi niiden parlamentin jäsenten työtä, jotka ovat erityisen kiinnostuneita saavuttamaan nykyistä useampia ja laadukkaampia työpaikkoja koskevat Lissabonin tavoitteet. Se on tukenut työmarkkinaosapuolten rakentavaa osallistumista sellaisten oikeudenmukaisten työtapojen kehittämiseen, joissa tunnustetaan työntekijöiden todellinen arvo keskeisenä sidosryhmänä. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Tällä mietinnöllä parlamentti myöntää komissiolle vastuuvapauden Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) varainhoidosta 23. heinäkuuta 2002 päättyneenä varainhoitovuonna. Meillä ei ole tähän asiaan mitään vastaväitteitä.
EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen EHTY:n oikeudellinen järjestelmä ja menettelyt katosivat saman tien ja sen neuvoa-antava komitea hajotettiin. Vuonna 2002 EHTY kuitenkin rahoitti toimintatalousarviostaan edelleen työntekijöiden uudelleensijoittamista 35 miljoonalla eurolla ja tutkimusta 72 miljoonalla eurolla sekä hiiliteollisuuden sosiaalitoimia koskevaa Rechar-ohjelmaa 21 miljoonalla eurolla.
Kun otetaan huomioon hiili- ja teräsalan kriisi sekä viime vuosikymmeninä tapahtuneen rakennemuutoksen sosiaaliset ja taloudelliset kustannukset, EHTY:n purkaminen – huolimatta siihen mahdollisesti kohdistetusta arvostelusta – on jättänyt aukon, joka on täytettävä myös yhteisön tasolla ja jota uusi hiili- ja terästutkimusrahasto ei täytä. On otettava huomioon näiden alojen tutkimusinvestointien merkitys, ja samalla on ehdottomasti pohdittava näitä aloja tukevia mahdollisia yhteisön laajuisia toimia, muun muassa joidenkin EHTY:n vanhaan perustamissopimukseen sisältyneiden sosiaalitoimien säilyttämistä tietyn ajanjakson ajan. 
Queiró (UEN ),
   .  Huomionarvoinen seikka mietinnössä on se, että Euroopan hiili- ja teräsyhteisö (EHTY) on 15 viime vuoden aikana maksanut yrityksille ja laitoksille noin 800 miljoonaa euroa tukea yksinomaan teräsalan soveltavaan tutkimukseen saamatta yleensä kuitenkaan sopimuksiin perustuvaa osuuttaan tutkimuksen tuloksena mahdollisesti saatujen patenttien tuotosta. Komission on siksi vaadittava laillista oikeuttaan saada osuutensa tutkimuksen rahoituksesta saaduista tuloista patenttien kirjaamisjärjestelmän ja muiden tarkoituksenmukaisten toimenpiteiden avulla.
Myönteistä on mielestäni myös se, että uusien jäsenvaltioiden kanssa käydyt neuvottelut niiden edellytyksistä osallistua uuteen hiili- ja terästutkimusrahastoon on saatettu myönteiseen päätökseen siten, että kunkin uuden jäsenvaltion mineraalivaroihin perustuva maksuosuus porrastetaan kyseisen valtion taloudellisen tilanteen mukaisesti.
Hyväksymme esittelijän kannan, minkä vuoksi äänestimme mietinnön puolesta. Haluamme myös yhtyä esittelijän jälleen kerran esittämiin kiitoksiin kaikille niille, jotka olivat perustamassa ja kehittämässä Euroopan hiili- ja teräsyhteisöä ja jotka edistivät siten merkittävästi Euroopan yhdentymistä. 

Dehousse (PSE ).
    Arvoisa puhemies, käsiteltäväksi oli jätetty harkitsemisen arvoisia tarkistuksia, mutta jokainen tarkistus olisi johtanut sovittelumenettelyyn, mikä olisi epäilemättä merkinnyt sitä, että asiaa olisi mahdollisesti jouduttu arvioimaan uudelleen perin pohjin ja että hanke olisi viivästynyt, mikä olisi ollut yhtä vakavaa. En voinut siksi kannattaa yhtäkään tarkistusta, lukuun ottamatta ehdotettua Italian ja Sisilian välistä yhteyttä, jolle annoin tukeni. 
Musumeci (UEN ).
    Arvoisa puhemies, Sisiliaa edustavana parlamentin jäsenenä haluan ilmaista tyytyväisyyteni ja arvostukseni sekä kiittää kollegoja, jotka äänestivät kanssani tarkistuksen puolesta tänä aamuna. Tämä osoitti, että terve järki lopulta voitti Eurooppa-neuvoston näkemykset.
On päivänselvää, että parlamentin ylivoimainen enemmistö saattoi menettelyn tänään päätökseen toisessa käsittelyssä hyväksymällä yhteisen kannan. Meidän harmiksemme Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä yritti Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston sekä joidenkin italialaisten vasemmistodemokraattien avustuksella tietenkin jälleen kumota Berliinin ja Palermon välisellä Euroopan laajuisella reitillä sijaitsevaa Messinan siltaa koskevan suunnitelman tarkistuksella, joka sai onneksi vain noin 50 ääntä.
Jos tarkistus olisi hyväksytty, menettelyn lopussa mainitun erittäin vakavan kielteisen vaikutuksen lisäksi Italian hallitus – joka on jo aloittanut prosessin sillan rakennustöiden aloittamiseksi – ei olisi saanut perustamissopimuksessa määrättyä 10 prosentin osarahoitusta unionin varoista. Tällaisella äänestystuloksella olisi ollut todennäköisesti tämän tuen menetystä suurempi poliittinen merkitys.
Messinan salmen yli rakennettavaa siltaa vastustavien vastakkainen näkemys vaikutti kuitenkin heti alusta alkaen – jos saan sanoa – harhaanjohtavalta, ja se oli etenkin Sisilian ja Etelä-Italian legitiimien intressien vastainen. Emme voi toimia niin, että toivomme ensin näiden Etelä-Euroopan alueiden kehitystä mutta eväämme sitten niiltä oikeuden välttämättömään infrastruktuuriin.
Sillan rakentaminen ei tietenkään ratkaise kaikkia Sisilian sosioekonomisen tilanteen huonontumiseen liittyviä ongelmia, mutta se mahdollistaa lopulta Euroopan laajuisten maantie- ja rautatieverkkojen toteutumisen sekä parantaa Sisilian kilpailukykyä vapaakauppa-alueella, jonka on tarkoitus toteutua vuonna 2010. 
Marques (PPE-DE ),
   .  Haluan onnitella esittelijä Bradbournia erinomaisesta mietinnöstä, joka koskee muutettua ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi tehdyn päätöksen N:o 1692/96/EY muuttamisesta. Mietintö on mielestäni myönteinen, ja kannatan etenkin strategiaa, jolla pyritään tehostamaan Euroopan laajuista liikenneverkkoa, joka on sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan keskeisiä edellytyksiä.
Kannatan voimakkaasti esittelijän vaatimusta siitä, että parlamentin on saatava osallistua Euroopan laajuiseen liikenneverkkoon kuuluvien hankkeiden kehitykseen ja seurantaan.
Yhdyn myös pyyntöön siitä, että komission tarkistetun ehdotuksen 3 artiklan 2 kohdassa on nimenomaisesti mainittava alueelliset lentoasemat, koska niillä on todella tärkeä asema Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämisessä. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .  Ensimmäisessä käsittelyssä, 10. maaliskuuta käydyssä keskustelussa, totesin vastustavani tätä suunnitelmaa. Nyt toisessa käsittelyssä ei äänestetä kokonaisuudesta vaan vahvistetaan kohtuuttoman pitkä luettelo moottoriteitä, lentoasemia, siltoja ja tunneleita, jotka määrätään EU:n investointivelvoitteiksi. Tämä merkitsee pitkäaikaista yhteisrahoitusvaatimusta ja mahdollistaa luultavasti myös ympäristövaikutusten arvioimista koskevan velvoitteen laiminlyömisen. Lisäksi tämä paketti paljastaa, että Itä-Euroopan hyvä rautatieverkko halutaan jättää edelleen huomiotta rakentamalla sinne paljon moottoriteitä. Kiistän Italian Berlusconin hallituksen levittämän ajatuksen siitä, että verotulot olisi käytettävä pääasiassa infrastruktuuriin ja muihin suuriin julkisiin rakennusurakoihin julkisten palvelujen, ympäristönsuojelun ja sosiaaliturvan sijaan. Tästä ei voida käydä tänään enää syvällistä keskustelua ajan puutteen vuoksi. Ryhmäni pyrkii romuttamaan Messinan salmen yli rakennettavaa siltaa koskevat suunnitelmat, koska silta olisi käyttökelvoton maanjäristysten ja tuulenpuuskien vuoksi ja lisäksi turha siihen liitetyn rautatieverkon puutteiden vuoksi. Sillan rakentaminen palvelee sitä paitsi pääasiassa mafian tarkoitusperiä. Lisäksi kannatan kaikkia Vihreiden ryhmän esittämiä tarkistuksia. Kaikkien näiden tarkistusten hylkäämisestä koituisi Euroopalle suuria rasitteita, ja se olisi vuosia kestävä tarpeeton ympäristöön kohdistuva hyökkäys. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
   .  Parlamentin edellisen istuntojakson aikana rautatiealan liikkuvan kaluston valmistukseen erikoistuneen Bombardier-konsernin työntekijöiden edustajat esittivät Euroopan parlamentin jäsenille asiansa yksityiskohdat ja huolensa siitä, että tunnustettu laatu, kokemus ja tekninen valmius tällaisten laitteiden valmistuksessa katoaa kuuden EU:ssa sijaitsevan yksikön sulkemisuhan vuoksi. Pidämme komissiota ja jäsenvaltioita syyllisinä tämän oleellisen alan häviämiseen ja tuhansien työntekijöiden työttömyyteen. Pelkästään Portugalissa on menetetty tämän tilanteen vuoksi 550 suoraa työpaikkaa ja lisäksi lähes 1 000 työpaikkaa alihankkijayrityksissä.
Jos Euroopan laajuisen liikenneverkon kehityksen ensisijaisena tavoitteena on nimenomaan siirtää maantieliikenne rautateille, uusien laitteiden ja liikkuvan kaluston määrää on lisättävä. Tämä vie pohjan seikalta, jolla Bombardier-konserni perustelee ilmoittamansa toimet – nimittäin tilausten puutteelta. Vaikka jotkin keskustelun kohteena olevan ehdotuksen osatekijät ovat arveluttavia, meidän on kannatettava siihen sisältyvää sitoutumista rautatieliikenteen kaltaisiin vaihtoehtoisiin liikennemuotoihin, jotka vahingoittavat vähemmän ympäristöä. Tämä ei ole mikään erillinen yksittäistapaus, ja meidän on toteutettava erityistoimia tämän Euroopan keskeisen teollisuudenalan suojelemiseksi. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Toisin kuin rahastot, jotka ovat yleensä suuria ja ratkaisevan tärkeitä, ympäristöalan rahoitusväline (LIFE) on rahoituslähde, joka on tarkoitettu erityisesti luonnonsuojelu- ja ympäristönsuojelutoimiin. Tällaisilla toimilla pyritään edistämään käytäntöjen levittämistä, kehittämään innovaatiota sekä havainnollistamaan, miten omaksutut taidot ja saadut kokemukset voidaan saavuttaa myös muualla. Lisäksi toimilla helpotetaan yhteisön ympäristöpolitiikan ja -lainsäädännön täytäntöönpanoa. Tämä väline edistää yhteisön "lintudirektiivin" (79/409/ETY) ja "luontotyyppidirektiivin" (92/43/EEC) täytäntöönpanoa sekä erityisesti eurooppalaisen Natura 2000 -verkoston perustamista. Kyseisen verkoston tavoitteena on EU:n merkittävimpien eläin- ja kasvilajien sekä luontotyyppien hoito perustamalla esimerkiksi erityisiä suojelualueita.
LIFE III -ohjelma päättyy 31. joulukuuta 2004. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on jatkaa nykyistä välinettä jatkuvuuden varmistamiseksi siihen asti, kunnes kehitetään uusi lähestymistapa vuoden 2006 jälkeisiä uusia rahoitusnäkymiä silmällä pitäen.
Äänestin luonnollisesti mietinnön puolesta.
Toivon kuitenkin, että 8 artiklan mukaisessa ryhmässä (luontotyyppidirektiivi) esitetyt päätelmät otetaan huomioon – etenkin toteamukset siitä, että Natura 2000 -verkoston nykyinen rahoitus luonnon LIFE-tukivälineellä (47 prosenttia LIFE-ohjelman kokonaisvaroista) ei selvästikään ole riittävä, että hakumenettely on liian byrokraattinen ja että LIFE-luonto-ohjelmaa on tehostettava oleellisesti, ja...
Thyssen (PPE-DE ),
   .  Tänä iltapäivänä Euroopan parlamentti hyväksyi laajalla enemmistöllä LIFE-ohjelman jatkamisen kahdella vuodella. Ohjelman jatkaminen takaa tämän menettelytavan jatkuvuuden siihen asti, kunnes kehitetään uusi lähestymistapa uusia rahoitusnäkymiä silmällä pitäen.
Kun LIFE-ohjelman jatkamisesta keskusteltiin ensimmäisen kerran, tilintarkastustuomioistuin ilmoitti ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnalle, että tarkastus oli tehty kahdeksassa jäsenvaltiossa. Tarkastusten yhteydessä oli luultavasti käynyt ilmi, että yksityisten toimijoiden ostaessa yhteisön tuella luonnonsuojelualueita ei ole riittäviä takeita siitä, että näitä alueita hoidetaan hyvin myös tukikauden päättymisen jälkeen. Tilintarkastustuomioistuin ei pystynyt kuitenkaan antamaan meille mitään konkreettisia esimerkkejä.
Tilintarkastustuomioistuin ei näin ollen voinut luottaa siihen, että parlamentti kannattaa sen ehdotusta, jonka mukaan yksityisiltä toimijoilta evätään vastedes mahdollisuus saada yhteisön tukea luonnonsuojelualueiden ostoa varten, ja minusta on oikein hyvä, ettei se voinut luottaa tukeemme. Tilintarkastustuomioistuimella on tietenkin oikeus tehdä meille ehdotuksia. Emme voi missään tapauksessa suvaita väärinkäyttöä, mutta se ei tarkoita, että moitteettomasti käyttäytyviä yksityisiä toimijoita pitäisi rangaista.
Emme voi emmekä saa laiminlyödä Euroopan unionin tuhansia vapaaehtoisia, jotka omistautuvat epäitsekkäästi luonnonsuojelualueiden hoidolle. Meidän on päinvastoin kannustettava eikä lannistettava heitä. Olen erityisen iloinen voituani osaltani varmistaa, että moitteettomasti toimivat ympäristöjärjestöt voivat jatkossakin saada yhteisön tukea luonnonsuojelualueiden ostoa varten. 

Banotti (PPE-DE ),
   .  Äänestin vastahakoisesti mietinnön puolesta. Se ei ole täydellinen, ja jo se todistaa, että tällaisia tietoja on epähuomiossa luovutettu kolmansille osapuolille.
Tunnustan täysin kaikkien valtioiden oikeuden suojella ja ylläpitää turvallisuuttaan. Tässä on tapahtunut kulttuurien yhteentörmäys, ja oman edun tavoittelu on vienyt voiton. 
De Rossa (PSE ),
   .  Äänestin jälleen sen puolesta, ettei Yhdysvaltojen viranomaisille saada siirtää liikaa matkustajien henkilötietoja, elleivät nämä turvaa riittävästi eurooppalaisten matkustajien kansalaisoikeuksia.
Olen täysin samaa mieltä siitä, että terrorismin varalta on pysyttävä mahdollisimman valppaana, mutta terroristit voittavat, jos uhraamme kansalaisoikeudet ja ihmisoikeudet vetoamalla turvallisuuden varmistamiseen.
Olen erittäin pettynyt siihen, että Irlanti äänesti sopimusluonnoksen puolesta ja näytti siten vihreää valoa laittomalle hyökkäykselle irlantilaisten matkustajien yksityisyyttä kohtaan.
Komission on kerta kaikkiaan varmistettava, että sen sopimusluonnoksen sanamuotoa muutetaan siten, että Euroopan kansalaisten tietosuojaa koskevia oikeuksia suojellaan. Irlantilaisilla ja eurooppalaisilla matkustajilla on oikeus saada varmuus siitä, ettei heidän peruskansalaisoikeuksiaan uhrata terrorismin vastaisessa taistelussa. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Edellisten kantojen mukaisesti parlamentti ei ole hyväksynyt sitä, että Yhdysvaltojen kanssa tehdään sopimus lentomatkustajien tietojen siirtämisestä niin kutsutun terrorismin vastaisen taistelun yhteydessä. Parlamentti on hyväksynyt tähän mennessä vain sen, että asia siirretään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavaksi.
Komission ehdotus ja sen jälkeinen ehdotus neuvoston päätökseksi mahdollisti "Yhdysvaltojen lainvalvontaviranomaisten pääsy[n] yhteisön alueella sijaitseviin PNR-tietokantoihin", mikä "merkitsee Yhdysvaltojen vallankäyttöä" EU-valtioissa.
Tässä sopimuksessa julistettaisiin, "että Yhdysvaltojen tämän alan lainsäädäntöä voidaan soveltaa Euroopan unionissa ja Euroopan kansalaisiin", ja siinä siirrettäisiin "yhteisön tasolle (...) jäsenvaltioiden harkintavalta hyväksyä alunperin kaupallista tarkoitusta varten kerättyjen tietojen käyttö turvallisuustarkoituksiin ja luoda lentoyhtiöille (...) oikeudellinen velvoite antaa pääsy tällaisiin tietoihin".
Kansalaisten oikeuksien, vapauksien ja takuiden turvaamisen osalta totean, että "sopimusluonnoksessa ei määritellä näiden oikeuksien soveltamisalaa ja rajoja vaan viitataan vain yksipuoliseen komission päätökseen, jossa itsessään viitataan Yhdysvaltojen viranomaisten eräisiin yksipuolisiin sitoumuksiin, joissa lopulta viitataan nykyisiin ja tuleviin Yhdysvaltojen säädöksiin". 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Tämä kysymys liittyy Boogerd-Quaakin mietintöön (A5-0271/2004) sopimuksen tekemisestä EU:n ja Yhdysvaltojen välillä lentoyhtiöiden matkustajarekisteritietojen (PNR-tietojen) käsittelemisestä ja siirtämisestä Yhdysvaltojen sisäisen turvallisuuden ministeriön alaiselle tulli- ja rajavalvontalaitokselle. Mietinnöstä on vielä äänestettävä, kun otetaan huomioon, että tämän asian siirtäminen tuomioistuimeen hyväksyttiin.
Tämäntapaisten sopimusten tekemiselle on nykyään riittävät perusteet lisääntyvän terrorismin uhan vuoksi. Tämän olisi oltava perustoimenpide valtioiden välisessä yhteistyössä, ja sopimuksen estäminen tarkoittaa, ettei EU reagoi vieläkään määrätietoisesti terrorismin uhkaan. Olen esittelijän kanssa eri mieltä ja katson, että tämän sopimuksen allekirjoittaminen on sopusoinnussa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen kanssa eikä ole tietosuojaa koskevan yhteisön lainsäädännön vastaista. Kannatan varauksettomasti komission jäsenen Pattenin esittämiä perusteluja.
Tällaisten toimien estämisen sijaan parlamentin olisi vaadittava, että EU:n alueelle lentävät lentoyhtiöt täyttävät nämä velvoitteet, ja varmistettava näin meidän kaikkien turvallisuus.
Vastustin tuomioistuimen lausunnon pyytämistä, koska en missään nimessä – en poliittisessa enkä teknisessä mielessä – hyväksy, että neuvostoa pyydetään olemaan tekemättä tätä sopimusta Yhdysvaltojen kanssa. Se on mielestäni vain halpamaista viivytystaktiikkaa ja uusi este sopimukselle, joka on välttämätön turvallisuutemme ja vapautemme kannalta. 

Coelho (PPE-DE ),
   .  On oleellista, että Euroopan unioni toteuttaa johdonmukaisia toimia tehostaakseen rajavalvontaa rajoittamatta kuitenkaan jäsenvaltioiden toimivaltaa.
Suhtaudun myönteisesti käsiteltävänä olevaan asetusehdotukseen, jolla varmistetaan, että velvollisuus leimata järjestelmällisesti kolmansien maiden kansalaisten matkustusasiakirjat EU:n ulkorajojen ylittämisen yhteydessä pannaan yhdenmukaisesti täytäntöön jäsenvaltioissa. Tällä toimella täytetään vaatimus, jonka mukaan on voitava tarkistaa päivämäärä, jolloin kolmannen maan kansalainen ylitti EU:n ulkorajan, ja sen avulla voidaan varmistaa, kuinka kauan kolmannen maan kansalainen on ollut EU:n alueella ja onko kyseinen henkilö siellä laittomasti vai ei.
Ulkorajojen valvontaa koskevan yhteisen käsikirjan muuttaminen on erittäin monimutkainen tehtävä, johon kuluu siksi huomattavan paljon aikaa. Ehdotuksen tarkoituksena on poistaa tällä hetkellä jäsenvaltioiden käytännöissä olevat erot ja kaikki käsikirjan sääntöjä koskevat epäselvyydet, jotka mahdollisesti tulevat esiin käsikirjaa muutettaessa.
Näin edistetään ulkorajojen valvonnan tiukentamista ja jäsenvaltioiden keskinäistä luottamusta rajavalvonnan alalla. Koska rajat ovat yhteisiä, yhden valtion löyhä valvonta vaikuttaa väistämättä kaikkiin muihin jäsenvaltioihin. 
Queiró (UEN ),
   .  Schengenin säännöstössä määrätään, että kun on kyse lyhytaikaisesta oleskelusta, kolmansien maiden kansalaisilla, jotka saapuvat laillisesti jäsenvaltioiden alueelle ja jotka täyttävät saapumiselle asetetut välttämättömät ehdot, on oikeus oleskella Schengenin alueella enintään kolme kuukautta saapumispäivästä lukien. Näin ollen on tarpeen tarkistaa päivämäärä, jolloin kolmannen maan kansalainen ylitti EU:n ulkorajan, jotta voidaan laskea koko oleskeluaika ja varmistaa, että kyseinen henkilö oleskelee alueella laillisesti.
Ulkorajojen valvontaa koskevassa yhteisessä käsikirjassa määrätään, että matkustusasiakirjat on leimattava ja että maarajoilla suoritettavia tarkastuksia voidaan lieventää erityisoloissa esimerkiksi suurten liikennemäärien vuoksi. Tämän määräyksen epäselvyyden vuoksi eri jäsenvaltioissa on otettu käyttöön erilaisia menettelyjä. Tällaista ei saisi tapahtua.
Näistä syistä ja myös laajentumista ajatellen hyväksyimme esittelijän Angelillin kannan, jonka mukaan tämän on oltava ensimmäinen askel yhdenmukaistettaessa vihdoin menettelyjä, joita sovelletaan esimerkiksi kolmansien maiden kansalaisten matkustusasiakirjojen leimaamiseen "Schengenin alueelta" poistumisen yhteydessä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Schengenin säännöstössä määrätään, että kun kyse on lyhytaikaisesta oleskelusta, kolmansien maiden kansalaisilla, jotka saapuvat laillisesti jäsenvaltioiden alueelle ja jotka täyttävät saapumiselle asetetut välttämättömät ehdot, on oikeus oleskella Schengenin alueella enintään kolme kuukautta saapumispäivästä lukien. Tämän alan määräysten epäselvyyden vuoksi eri jäsenvaltioissa on otettu käyttöön erilaisia menettelyjä. Kolmansien maiden kansalaiset ovat monesti tulleet "Schengenin alueelle" laillisesti, mutta heidän matkustusasiakirjoissaan ei ole maahantuloleimaa, minkä vuoksi on vaikea tehdä tarkistuksia, joita todellakin tarvitaan kansainvälisen terrorismin aiheuttamien haasteiden vuoksi. Niinpä viimeksi kokoontunut Italian johtama oikeus- ja sisäasioiden neuvosto käsitteli päätelmissään ehdotusten tekemistä siitä, että EU:n laajentumista silmällä pitäen kolmansien maiden kansalaisten matkustusasiakirjat on leimattava järjestelmällisesti. Nyt esillä olevalla ehdotuksella edistetään kyseisen tavoitteen saavuttamista.
Ulkorajojen valvontaa koskevassa yhteisessä käsikirjassa määrätään, että matkustusasiakirjat on leimattava ja että maarajoilla suoritettavia tarkastuksia voidaan lieventää erityisoloissa esimerkiksi suurten liikennemäärien vuoksi.
Kiitän laadukkaasta työstä, jota olemme tottuneet odottamaan...

Coelho (PPE-DE ),
   .  Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EHNVS) on tehnyt erinomaista työtä ja lisännyt tietoutta huumausaineista ja niiden väärinkäytöstä tarjoamalla vertailukelpoisia tietoja sekä ennen kaikkea valvomalla ja tunnistamalla markkinoilla olevia vaarallisia aineita ja ehdottamalla tällaisten aineiden kieltämistä.
On järkevää, että Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskusta koskeva asetus laaditaan uudelleen selkeyteen ja avoimuuteen liittyvistä syistä etenkin siksi, että siinä voidaan ottaa huomioon EU:n laajentuminen ja jotta sen soveltamisalaa voidaan laajentaa sekä laillisten että laittomien huumausaineiden sekakäyttöön.
En voi kuitenkaan hyväksyä sitä, että EHNVS:lle pyritään antamaan arviointitehtäviä. Tarkoituksena on, ettei seurantakeskus vain kerää tietoja vaan myös arvioi kansallisia politiikkoja ja strategioita sekä huumausaineiden kulutustrendejä. Tällöin virastolle myönnettäisiin valtuuksia, jotka kuuluvat nyt jäsenvaltioille.
Seurantakeskukselle olisi annettava tehtäväksi huolehtia kokonaisvaltaisesta tiedotuksesta, toisin sanoen huumausaineiden ja niiden väärinkäytön kaikkia näkökohtia koskevien tietojen keräämisestä, analysoinnista ja levittämisestä, mikä osaltaan auttaa yhteisöä ja sen jäsenvaltioita muodostamaan kokonaiskuvan huumausaineista ja niiden väärinkäytöstä. Tämä tiedotustehtävä ei rajoita toimivallan jakamista yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välillä huumausaineiden tarjontaa ja kysyntää koskevan lainsäädännön osalta. 
Lang (NI ),
    Ette tavalliseen tapaanne taaskaan kuunnelleet, ja me olimme tavalliseen tapaamme oikeassa. Kun Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus perustettiin vuonna 1995, Front nationalin jäsenet totesivat Euroopan parlamentissa, että koko seurantakeskus on turha ja että he uskovat hankkeen epäonnistuvan. Lähes kymmenen vuotta myöhemmin tulokset ovat todellakin surkeita: hallintoneuvoston sekä tietojen keruu- ja analysointiverkoston toiminnassa ja tietojen levityksessä on ollut ongelmia, eikä eri huumepolitiikkoja ole arvioitu. Vuosikertomuksia ja tilastoja kyllä kootaan, mutta ongelmat ovat pahentuneet.
Ranskassa 16-vuotiaat nuoret polttavat nykyään eniten kannabista Euroopassa. Siitä on tullut todellinen epidemia, sillä huumeita käytetään nykyään kaikissa sosiaaliluokissa ja ikäryhmissä.
Esittelijä ehdottaakin seurantakeskuksen toimintojen ja tehtävien tarkistamista. Ongelmaa ei kuitenkaan ratkaista lisäämällä Théodulen komiteoita eikä laatimalla yhteisön lähestymistapa huumeiden vastaisiin politiikkoihin. On vihdoinkin ymmärrettävä, että huumausaineiden käyttö kasvaa eksponentiaalisesti, jos käyttö suvaitaan, ja että nuorten tulevaisuus voidaan pelastaa vain nollatoleranssiin perustuvilla kansallisilla politiikoilla. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Huumausaineiden ja niiden väärinkäytön vastainen taistelu on aina ollut Euroopan unionin painopisteenä ja vaikuttanut etenkin viimeksi kuluneena vuosikymmenenä sen muihinkin politiikan aloihin.
Siksi neuvosto pyrkii asetusehdotuksessaan viemään tämän taistelun uudelle tasolle.
On kuitenkin tullut selväksi, että lukuisat esitetyt tarkistukset, jotka on siroteltu ympäri mietintöä, ovat haitaksi tämän tavoitteen saavuttamiselle.
Olen tosin yhtäältä samaa mieltä siitä, että seurantakeskuksen toimivaltuuksien laajentaminen vaikuttaa myönteiseltä asialta, mutta en voi toisaalta hyväksyä tarkistuksia, joilla pyritään varmistamaan, että kaksi Euroopan parlamentin jäsentä edustaa parlamenttia hallintoneuvostossa, ja lisäämään arviointivälineiden määrää.
Mietinnössä ehdotetut toimet, etenkin parlamentin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan ehdotukset, eivät ole mielestäni paras mahdollinen lähestymistapa.
En voinut äänestää mietinnön puolesta.
Ehdotan sen sijaan, että Euroopan unioni, Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus sekä myös jäsenvaltiot – yhteistyössä tai yksittäin – yhdistävät voimansa toteuttaakseen hyödyttömien toimien sijaan toimia, joilla on selvä ehkäisevä vaikutus. Tarvitsemme toimia, joilla torjutaan tehokkaasti huumausaineiden kauppaa ja väärinkäyttöä. 

Berthu (NI ),
    Kieltäydyin kannattamasta vastuuvapauden myöntämistä komission talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2002, koska jotkin asiat, esimerkiksi Eurostat, ovat jatkuvasti epäselviä. Tammikuussa Euroopan parlamentti katui, että se oli myöntänyt vastuuvapauden talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2001, vaikka sillä ei ollut käytössään kaikkia oleellisia tietoja. En halunnut langeta samaan ansaan varainhoitovuoden 2002 osalta.
Vastuuvapauspäätöstä myötäilevässä päätöslauselmassa on lisäksi monia arveluttavia kohtia. Päätöslauselman 4 kohdassa esimerkiksi todetaan, että jäsenvaltiot ovat alisteisessa asemassa yhteisön määrärahojen hallinnoinnissa. Tämä ei pidä paikkaansa, sikäli kuin ne pitelevät kukkaron nyörejä ja jäsenvaltioiden veronmaksajat ovat todellisia maksajia. Jäsenvaltioiden olisi mielestäni päinvastoin vaadittava, että ne voivat itse tehostaa valvontaa.
Annan toisen esimerkin: 115 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa Euroopan parlamentti haluaa perustaa eurooppalaisen veron ja toteaa, että on ennen kaikkea pyrittävä "takaamaan yhtäältä Euroopan unionin taloudellinen riippumattomuus kansallisista maksuosuuksista". Enää tätä selvemmin ei voida myöntää, että eurooppalaisen veron avulla Euroopan unioni voisi välttää jäsenvaltioiden suorittaman valvonnan ja rahoittaa menonsa miten haluaa. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Varainhoitovuotta 2002 koskevan vastuuvapauden myöntämisprosessissa on tuotu esiin Eurostatin tapaus ja meneillään oleva komission uudistus. Suhtaudumme erittäin varauksellisesti molempiin asioihin.
Kun otetaan huomioon viimeaikaiset skandaalit ja tapaukset, jotka johtivat komission hajoamiseen vuonna 1999, ilmoitetut hallinnolliset uudistukset vaikuttavat lähes täysin kosmeettisilta. Niin kutsuttua hallintokulttuuria on vielä muutettava, kuten Eurostatin tapaus osoittaa. On toteutettava toimia, joilla voidaan varmistaa, ettei oleellisia tietoja salata. On edistyttävä yksiköiden pitämisessä toimielimen sisäisinä ja etenkin varainhoitoasetuksen uudistamisessa siten, että komissio on velvollinen järjestelmällisesti pyytämään täydellistä omistussuhteiden selvitystä yritykseltä, joka osallistuu komission tarjouskilpailuun. Varainhoitoasetusta on uudistettava myös varainhoidon osalta.
Eurostatin tapauksen myötä korostuu myös tarve tarkistaa komission vastuuketju sekä eri avaintoimijoiden ja komission jäsenten väliset suhteet. Lisäksi vahvistuu, että "oli erehdys keskittää talousarvion laatimiseen ja tilinpitoon sekä petostentorjuntaan liittyvä toimivalta yhden komission jäsenen käsiin".
Haluan myös ilmaista alakohtaisen tyytymättömyyteni 115 kohtaan, jossa ehdotetaan, että tuleva eurooppalainen vero korvaisi jäsenvaltioiden yhteisön talousarvioon suorittamat yhteisön kansalliset maksuosuudet, sekä 182 kohtaan, jossa kannatetaan rakennerahastoja koskevaa n+2-sääntöä. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Kuudennen, seitsemännen ja kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston (EKR) saavuttamien hienojen tulosten olisi rohkaistava meitä säilyttämään tämä ratkaisevan tärkeä näkökohta Euroopan unionin toiminnassa: todellinen solidaarisuus kaikkein epäsuotuisimmassa asemassa olevia maailman alueita kohtaan tukemalla makrotaloudellisia tai alakohtaisia uudistuksia.
Kannatan ehdotusta siitä, että tukea anovat AKT-valtiot (Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtiot) sitoutuvat käynnistämään monivuotisen ohjelman ylimmän tilintarkastuslaitoksen toiminnan aloittamiseksi ja/tai vahvistamiseksi. EKR:n uskottavuus ja tehokkuus riippuvat pitkälti näiden rahastojen avoimuudesta ja niiden asianmukaisen käytön todistamisesta sekä alku- että loppuvaiheessa. Näin mahdollistetaan myös aiempaa luotettavampi vertailu EU:n omien rahoitusnäkymien kanssa.
Yhdyn lisäksi talousarvion valvontavaliokunnan arvioon, jossa korostetaan, että budjetoinnin poliittisen merkityksen lisäksi EKR:ien ottaminen Euroopan unionin yleiseen talousarvioon voisi merkittävästi helpottaa talousarvion hallinnointia muun muassa siten, että olemassa olevien menettelyjen yhtenäistämiseen liittyvät mahdollisuudet voitaisiin hyödyntää tehokkaammin, talousarvion toteuttaminen olisi joustavampaa, yhteisön tukijärjestelmistä voitaisiin tehdä avoimempia ja EKR:ien välillä toteutettavien toimenpiteisiin liittyvät ongelmat voitaisiin välttää paremmin.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Dehousse (PSE ).
    Arvoisa puhemies, vaikka Belgian Vallonian ja Brysselin alueiden asukkaat ovat valinneet minut parlamenttiin, kannatin tapani mukaan Euroopan parlamentin toimintojen säilyttämistä Strasbourgissa. Tämä johtuu siitä, että olen vakuuttunut, että Euroopan parlamentin toiminnalla Strasbourgissa on merkittävä symbolinen arvo huolimatta ajan kulumisesta sekä nykyisestä tai tulevasta laajentumisesta.
On liian helppoa uskoa, että vanhat haavat ovat parantuneet, koska niistä ei enää puhuta. Historian perusteella meidän olisi päinvastoin oltava varuillaan, koska menneisyys voi palata, joskus yhtäkkiä, kun sitä vähiten odotetaan. Tästä syystä kaikki eurooppalaiset, etenkin nuoret, tarvitsevat eurooppalaisen demokratian jatkuvaa läsnäoloa Alsacen pääkaupungissa. 
Berthu (NI ),
    Kannatin van Hultenin mietintöä, joka koskee vastuuvapauden myöntämistä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2002, koska siinä annetaan selkeitä suuntaviivoja erityisesti sen tyyppisten jäsenille maksettavien korvausten avoimuudesta, joita olemme aina puolustaneet.
Sivumennen sanoen on pantava merkille Euroopan parlamentin strategian tappio. Tässä strategiassa korvausjärjestelmän uudistus on jo vuosien ajan liitetty siihen, että neuvosto hyväksyy Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevat äärimmäisen federalistiset säännöt. Tulevien vaalien vuoksi neuvosto on kuitenkin estänyt asemaa koskevien sääntöjen uudistamisen, ja Euroopan parlamentin on ollut pakko hyväksyä se, että korvausjärjestelmän uudistus voidaan toteuttaa erikseen.
Alkuperäisessä mietinnössä oli lisäksi erittäin valitettavia kohtia, joissa kyseenalaistettiin Strasbourg Euroopan parlamentin virallisena kotipaikkana. Tällaiset kohdat äänestettiin onneksi kumoon. Strasbourg on nimittäin Ranskan ja Saksan välisen sovinnon symboli, ja pian siitä on tarkoitus tulla koko Euroopan sovinnon symboli. Olisi sitä paitsi luonnotonta keskittää kaikki toimielimet Brysseliin, joka esiintyisi silloin liian helposti Euroopan federatiivisena alueena. 
Flesch (ELDR ),
    En ole yllättynyt, että kollegamme van Hulten on varainhoitovuotta 2002 koskevan vastuuvapauden myöntämisen yhteydessä käyttänyt tilaisuutta hyväkseen puolustaakseen Brysselin nimittämistä Euroopan parlamentin ainoaksi toimipaikaksi. On häpeäksi hänen älykkyydelleen, että hän sortuu tekopyhyyteen ja esittää totuuden vastaisia väitteitä kantansa tueksi.
Van Hultenin päätöslauselmaesityksen 69 kohdassa on virhe. Siitä saa sen käsityksen, että 185 miljoonan euron ja 203 miljoonan euron suuruiset summat ovat ylimääräisiä kuluja, jotka johtuvat kolmesta eri toimipaikasta, vaikka nämä luvut ovat itse asiassa kokonaiskustannukset. Yhdestä ainoastakin toimipaikasta aiheutuu luonnollisesti kustannuksia.
70 kohta johtuu hämmennyksestä, ja siinä esitetään valheellisia toteamuksia. Annan ranskalaisten kollegojemme vastata Strasbourgiin kohdistuviin hyökkäyksiin. Vastustan kiivaasti vihjailuja siitä, että Luxemburgiin olisi hankala matkustaa ja että Luxemburgin toimitiloissa olisi terveys- tai turvaongelmia. Tällaisia vihjailuja esitetään vilpillisessä mielessä.
Näiden seikkojen vuoksi kannatin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän esittämiä tarkistuksia 16–20, joissa ehdotettiin 69–73 kohdan poistamista. 
Goebbels ja Poos (PSE ),
    Vastuuvapauden myöntämisen kannattaminen mutta kuitenkin van Hultenin mietintöä vastaan äänestäminen vaatii selitystä.
Päätöslauselmaa on mahdotonta hyväksyä edes muutosten jälkeen: esittelijä ei ole käsitellyt vain varainhoitovuoden 2002 yleisen talousarvion toteuttamista, vaan hän on tehnyt mietinnöstä melkoisen sillisalaatin lisäämällä siihen omia ajatuksiaan.
Myös hajanaiset pohdinnat jäsenten asemaa koskevista säännöistä sekä parlamentin toimipaikkoja koskeva ehdotus ovat täysin asiaankuulumattomia.
Tämä viimeksi mainittu ehdotus on vastoin perustamissopimuksen 284 artiklaa, ja se on lisäksi kovin ahdasmielinen näkemys hajauttamisen taloudellisista kustannuksista. On totta, että hajauttaminen tulee kalliiksi, mutta myös kaikkien Euroopan unionin toimielinten keskittämisestä Brysseliin koituu taloudellisia kustannuksia, ja sillä olisi etenkin oma poliittinen hintansa. Puhtaasti taloudellisesta tai jopa kalvinistisesta näkökulmasta katsottuna poliittiset seikat ovat merkityksettömiä. Äänestäjät eivät kuitenkaan ajattele niin. 
Lulling (PPE-DE ),
    En ole osallistunut Euroopan parlamentin uudistuskampanjaan, jossa parlamentista pyritään tekemään aiempaa tehokkaampi, avoimempi ja vastuullisempi. Sosialistijäsen van Hultenin aloittaman kampanjan tarkoituksena on poistaa Strasbourgin asema parlamentin kotipaikkana ja Luxemburgin käyttö työskentelypaikkana.
Euroopan parlamentin jäseniä ja Euroopan parlamentin vaalien ehdokkaita pyydetään teennäisesti työskentelemään "tehokkuuden lisäämiseksi vaatimalla, että parlamentin tulisi lopettaa työskentely kolmella eri paikkakunnalla ja siirtyä kokonaan Brysseliin".
Äänestin lopulta mietinnön puolesta, kun ryhmäni esittämät tarkistukset oli hyväksytty. Muussa tapauksessa en olisi voinut äänestää sen puolesta, koska esittelijä van Hulten käytti mietintöään väärin esittääkseen siinä Euroopan parlamentin kotipaikkaa koskevan kannan, vaikka asia ei kuulu toimivaltaamme.
Strasbourgissa ja Luxemburgissa työskentelevillä virkamiehillä teetetty kysely on osoittanut, että 95 prosenttia heistä vastustaa Brysseliin muuttamista. Esittelijä van Hulten ei ota lainkaan huomioon vaikeuksia, joita tästä hankkeesta aiheutuisi asianosaisille perheille puhumattakaan tämän muuton sekä rahallisista että tuottavuuteen liittyvistä kustannuksista.
En anna pelotella itseäni taktikoinnilla ja kiristyksellä, jotka perustuvat muka Euroopan parlamentin uskottavuuden säilyttämiseen. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .  Allekirjoitin eilen Euroopan parlamentin vaalikauden 2004–2009 ehdokkaiden vetoomuksen kahdessa eri kaupungissa kokoontumisesta aiheutuvien kalliiden kustannusten ja rahan tuhlauksen lopettamiseksi. Tänään on mahdollisuus testata, kuinka paljon tämä saa kannatusta vaalikauden 1999–2004 parlamentissa, jonka toimikausi on päättymässä. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän ehdotuksen perusteella 31 jäsenen enemmistö vastusti kaikkien istuntojen siirtämistä Brysseliin. Tämän hylkäävän päätöksen kustannukset ovat 185 miljoonaa euroa vuodessa, ja kustannukset nousevat 203 miljoonaan laajentumisen jälkeen. Ehdotuksesta ainoastaan todellisten matkakulujen korvaamisesta ei äänestetty, koska ensin hyväksyttiin paljon epämääräisempi ehdotus matkakuluja koskevasta tutkimuksesta. Ryhmäni teki kaksi ehdotusta rajoittaakseen määräaikaa, jonka kuluessa läsnäolorekisteri voidaan allekirjoittaa. Määräajan rajoittaminen vahvistettuihin istuntoaikoihin hylättiin äänin 99 puolesta ja 355 vastaan, ja äänin 151 puolesta ja 320 vastaan hylättiin mahdollisuus allekirjoittaa rekisteri päivinä, jolloin ei pidetä istuntoa. Ainoastaan taannoin käyttöön otetusta lisätaksikulujen mahdollisuudesta luovuttiin äänin 351 puolesta ja 146 vastaan. Tämä on toistaiseksi erittäin huono tulos pyrittäessä vähentämään Euroopan parlamentin tarpeettomia kuluja. Etenkin tässä tilanteessa on hyvä, ettei neuvosto hyväksynyt taannoista palkannousua. 
Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR ),
     Van Hultenin mietintö on tärkeä. Olemme kuitenkin pahoillamme, ettei vaatimusta parlamentin toimintojen lopettamisesta Strasbourgissa hyväksytty.
Kaikki Euroopan parlamentin toiminnot olisi mielestämme siirrettävä Brysseliin. Äänestimme siksi tyhjää äänestyksen lopussa. 
Queiró (UEN ),
   .  Syy, minkä vuoksi äänestin tätä mietintöä vastaan, ilmenee nimenhuutoäänestyksissä, jotka toimitettiin jäsenten asemaa koskevista säännöistä ja Strasbourgin säilyttämisestä parlamentin kotipaikkana.
Ensin mainitusta asiasta totean, että vaikka yhdyn moniin esitettyihin tarkistuksiin, ne ovat nähdäkseni mielekkäitä vain, jos ne sisällytetään Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskeviin tuleviin sääntöihin, kuten esittelijä jossain määrin myöntääkin perusteluissaan. Ei ole mitään takeita siitä, että kyseiset säännöt tulevat voimaan, mitä toivon – ja olen ilmaissut selkeästi tämän toiveen aiemmissa äänestyksissä. Neuvosto itse asiassa jopa torjui asian taannoin.
Parlamentin kotipaikan säilyttämisestä Strasbourgissa totean ymmärtäväni hyvin, että kaikki nykyiseen käytäntöön tehtävät muutokset edellyttävät vastaavaa muutosta perustamissopimuksiin. Minulla ei ole kuitenkaan mitään syytä olla ilmaisematta kantaani asiasta, joka ei liity mitenkään siihen, että Ranskaa tai ranskan kieltä arvostettaisiin aiempaa vähemmän. Kantani on, että vastustan periaatteesta näitä valitettavia kaksinkertaisia kustannuksia, kun käytännöstä ei ole mitään konkreettista hyötyä: se ei paranna parlamentin työskentelyn laatua eikä parlamentin jäsenten ja henkilökunnan työoloja. 
Raschhofer (NI ),
   .  Haluan antaa Itävallan vapauspuoluetta (FPÖ) edustavien jäsenten puolesta selvityksen äänestyskäyttäytymistämme van Hultenin mietinnöstä toimitetussa äänestyksessä. Äänestimme tarkistuksen 40 puolesta, koska kannatamme uutta puhemiehistön päätöstä, jossa ei jätetä takaportteja ylimääräisiin kilometri- ja ylityökorvauksiin. Kannatamme siis sitä, että 8. toukokuuta 2003 tehtyyn puhemiehistön päätökseen tehdään sellainen muutos, että vain todellisuudessa aiheutuneet kustannukset korvataan. Äänestimme Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmän jättämää tarkistusta 1 vastaan, koska sitä voidaan mielestämme tulkita niin, että 28. toukokuuta 2003 tehty kustannuspäätös kertakorvauksineen säilyy voimassa.
Äänestimme kuitenkin lopullisessa äänestyksessä mietintöä vastaan, koska esimerkiksi Euroopan parlamentin yhtä kokoontumispaikkaa koskeva vaatimus tai kulukorvausten poistaminen Strasbourgin perjantaipäivän osalta eivät toteutuneet. Pohdittuani kaikkia perusteluja korostan, että kannatimme varauksettomasti päätöstä siitä, että ainoastaan todellisuudessa aiheutuneet matkakulut korvataan, mutta olen samalla pahoillani, ettei monia muita tarkistuksia hyväksytty. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
   .  Kannatan mietintöä ja totean – kuten voinee odottaakin – ettei parlamentin jäsenten asemaa koskevista säännöistä ole päästy yksimielisyyteen. Olen seurannut tätä asiaa erityisen kiinnostuneena sekä Euroopan parlamentin jäsenenä että toimiessani kvestorina vuosina 1994–1999.
Tämä on mielestäni poliittinen kysymys, ja totean yksiselitteisesti, että parlamentin jäsenille maksettavat kulut ja korvaukset on määritettävä sen jäsenvaltion taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen perusteella, josta heidät on valittu, koska tultuaan valituksi he edustavat Euroopan parlamentissa omaa kansaansa – se on joka tapauksessa ainakin yksi syy heidän täällä oloonsa. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
     Äänestin sellaisten tarkistusten puolesta, joissa kannatetaan seuraavia asioita: 1) Euroopan parlamentti päättää itse kotipaikastaan (hyväksyttiin äänin 275 puolesta, 223 vastaan ja 16 tyhjää). 2) Euroopan parlamentilla on yksi ainoa työskentelypaikka nykyisten kolmen työskentelypaikan – Brysselin, Strasbourgin ja Luxemburgin – sijasta (hyväksyttiin äänin 271 puolesta, 223 vastaan, 21 tyhjää), koska parlamentin työskentelyn hajauttamisesta aiheutuvat vuosittaiset lisäkustannukset ovat 185 miljoonaa euroa (noin 1 750 miljoonaa Ruotsin kruunua) ja laajentumisen jälkeen 203 miljoonaa euroa (noin 1 850 miljoonaa Ruotsin kruunua). 3) Kulukorvausjärjestelmää tarkistetaan (hyväksyttiin äänin 380 puolesta ja 119 vastaan). 4) Kulujen korvaaminen perustuu periaatteeseen, jonka mukaan korvataan vain todelliset kustannukset (otettu osittain huomioon tarkistuksessa 40, joka hyväksyttiin äänin 336 puolesta, 138 vastaan, 28 tyhjää). 5) Taksikuluja ei korvata erikseen, vaan ne sisällytetään yleiseen kulukorvaukseen (hyväksyttiin äänin 351 puolesta, 146 vastaan ja 18 tyhjää). 
Santos (PSE ),
   .  Äänestin van Hultenin mietintöä vastaan, koska esittelijä käytti parlamentin tilinpäätöksen arvioinnin yhteydessä tarjoutunutta tilaisuutta hyväkseen ja esitti omia poliittisia mielipiteitään parlamentin jäsenten korvausjärjestelmästä ja parlamentin toimipaikkojen sijainnista, vaikka ne eivät liity käsiteltävään asiaan.
Näitä asioita, jotka aiheuttavat voimakasta eripuraa parlamentissa, ei siksi pidä tarkastella erillään muista asioista (kuten nyt tehdään), etenkään lainsäädäntökauden lopussa kaikesta päätellen erityisen henkilökohtaisen kiinnostuksen ja tiedotusvälineiden epäasiallisen painostuksen vuoksi. Tiedotusvälineiden ainoana tavoitteena on heikentää tulevien vaalien legitiimiyttä.
Esittelijä ei tällä kertaa onnistunut ajamaan Euroopan asiaa, eikä Euroopan parlamentin pidä siksi hyväksyä hänen mietintöään. 

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Karlsson, Sandberg-Fries ja Theorin (PSE ),
     Emme halua, että komissio esittää ehdotuksen, jolla pyritään muuttamaan kansallisia osakejärjestelmiä. Päätimme vastustaa sanamuotoa, jonka mukaan komission on toteutettava "yksi osake, yksi ääni" -periaate, koska se ei ole toissijaisuusperiaatteen mukaista. Tällaisella ehdotuksella olisi kauaskantoisia vaikutuksia omistussuhteisiin monessa jäsenvaltiossa.
Erilaisia kansallisia yhtiöoikeusjärjestelmiä on kunnioitettava. Emme voi myöskään kannattaa sanamuotoa, jolla pyritään helpottamaan työntekijöiden liikkuvuutta, koska siinä ei oteta huomioon ammattiliittoihin liittyviä näkökohtia eikä yrityksiä velvoiteta hyväksymään sosiaalista vastuuta. On hyvä, että liikkuvuus on lisääntynyt Euroopan työmarkkinoilla, mutta emme voi hyväksyä joustavuutta työntekijöiden kustannuksella. 
Andreasen, Busk, Jensen, Riis-Jørgensen ja Sørensen (ELDR ),
     Jos "yksi osake, yksi ääni" -periaatetta sovelletaan kaikkeen lainsäädäntöön, lainsäädännöllä voi olla taannehtiva vaikutus. Tällöin nykyiset omistajasuhteet muuttuvat, mikä johtaa pakkolunastukseen.
Katsomme sen sijaan, että markkinoiden on itse määriteltävä omistusmuodot, jotka se haluaa palkita. Näiden seikkojen vuoksi emme voineet kannattaa "yksi osake, yksi ääni" -periaatteen käyttöönottoa lainsäädännössä ja sen hyväksymistä yleiseksi periaatteeksi. 
Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
     Äänestimme tänään mietintöä vastaan seuraavin perustein.
Vasta hiljattain tehtiin sopimus julkisista ostotarjouksista (jotka koskevat yritysostoja). EU:n toimielinten on pidettävä kiinni näissä neuvotteluissa sovituista asioista. Mietinnössä ehdotetaan poikkeuksia sopimuksesta. Tällaisen menettelyn vuoksi jatkossa voi olla aiempaa vaikeampaa tehdä sopimuksia, jos toimielimet eivät noudata niitä. Mielestämme äänioikeuksien painotukseen ja erilaisiin suojakeinoihin liittyviä kohtia ei siksi olisi pitänyt sisällyttää mietintöön.
Kun yhdenmukaistamistoimien soveltamisalaan kuuluvia yhtiöoikeuden osia muutetaan yhteisön lainsäädännöllä, on noudatettava toissijaisuusperiaatetta ja vältettävä mahdollisuuksien mukaan keskusjohtoista omistajaohjausta. Sopimusvapautta ei saada koskaan loukata nyt ehdotetulla tavalla.
Kannatamme erityisesti avoimuuden lisäämistä koskevaa elinkeinoelämän aloitetta sekä hallinnon ja tilinpäätöksen valvontaa ja toivomme, että nämä periaatteet vaikuttavat tämän alan kehitykseen Euroopassa. 
Beysen (NI ),
   .  Äänestin tänään tyhjää äänestyksessä, joka toimitettiin hyvän kauppatavan vastaisia kaupallisia käytäntöjä koskevasta direktiivistä. Tämä ei johdu siitä, että vastustaisin periaatteessa tämäntapaista lainsäädäntöä, vaan siitä, että tämä on ties kuinka mones sisämarkkinoita koskeva sopuratkaisu. Neljän vuoden kuluttua Lissabonin huippukokouksesta totean, että edistystä on tapahtunut hyvin vähän. Parlamentti puhuu joka päivä Lissabonin strategian puolesta, mutta nyt kun sillä on tilaisuus edistää sisämarkkinoiden toteutumista vastavuoroisen tunnustamisen ja mahdollisimman laajan yhdenmukaistamisen avulla, se ei ole halukas tekemään sitä. Tunteet kuohahtavat aina kuluttajista puhuessamme. Tarkistuksissa kyllä suojellaan kuluttajia, mikä on sinänsä hyvä asia, mutta toisaalta niissä ei oteta huomioon siitä kauppiaille aiheutuvia kustannuksia. Nykyisessä lainsäädäntöluonnoksessa ei ole mielestäni vielä saavutettu oikeaa tasapainoa. 
De Rossa (PSE ),
   .  Kannatan mielelläni tätä mietintöä, jolla parannetaan merkittävästi komission ehdotusta kuluttajien yhdenmukaisesta suojelusta hyvän kauppatavan vastaisilta kaupallisilta käytännöiltä.
Kannatan omistajaohjausta koskevia komission ehdotuksia, mutta sen tärkeimmissä poliittisissa tavoitteissa olisi viitattava myös kestävän kehityksen, ekologisen oikeudenmukaisuuden ja hyvän kauppatavan mukaisen kaupan edistämiseen. Niissä olisi lisäksi painotettava enemmän muiden sidosryhmien, kuten työntekijöiden, kuluttajien ja yhteisöjen edustajien, osallistumisen merkitystä.
Työntekijöille tiedottamiseen ja heidän kuulemiseensa liittyvien asianmukaisten rakenteiden ja käytäntöjen on oltava osa eurooppalaista omistajaohjausta ja yhtiöoikeutta, ja kaikkiin eurooppalaisiin yhtiöoikeudellisiin direktiiveihin pitäisi sisältyä velvoite työntekijöille tiedottamisesta ja heidän kuulemisestaan, kun tehdään yritysten ja työpaikkojen säilymiseen vaikuttavia tärkeitä päätöksiä.
Siksi kaikkien etunäkökohtien on oltava edustettuina komission ehdottamassa omistajaohjausta käsittelevässä eurooppalaisessa foorumissa, ja myös ammattiliittojen ja kansalaisyhteiskunnan on oltava siinä mukana. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Ympäri maailmaa levinneiden suurten rahoitusalan skandaalien, kuten Enronin ja Parmalatin tapausten, sekä niiden systemaattisen luonteen vuoksi komissio pyrkii osoittamaan, että se on tehnyt työtä asian parissa parantaakseen yritysten, toisin sanoen niiden omistajaohjauksen (joka näyttää olevan niiden hallintotapa), ja niiden sosiaalisen vastuun tunnetta.
Tätä voidaan sanoa tapaukseksi, jossa tallin ovi suljetaan, kun hevonen on rynnännyt ulos, mutta kun mietinnöstä poistetaan yritysten aiejulistukset ja vetoomukset hyvään luonteeseen, se on pelkkää propagandaa, koska tavoitteet ovat aivan erilaisia. Mietinnön tavoitteena on palauttaa kuluttajien luottamus etenkin rahoitusmarkkinoihin, lisätä säännösten joustavuutta Euroopan unionin yritysten rajatylittävien rakenneuudistustoimien helpottamiseksi, parantaa yritysten kilpailukykyä sekä tehostaa osakkeenomistajien ja velkojien suojelua.
Meistä on siksi valitettavaa, että komissio on keskittynyt osakkeenomistajien ja johtajien – omistajuuden ja valvonnan – suhteisiin eikä ole painottanut enempää työntekijöiden tehokasta suojelua ja sekä työntekijöiden että heitä edustavien järjestöjen osallistumista prosessiin, jossa päätetään heidän yritystensä kohtalosta. Totuus on se, että työntekijöillä on vähemmän oikeuksia kuin velkojilla, eikä heillä pidä olla vain vähimmäisoikeutta saada tietoa ja tulla kuulluksi vaan myös oikeus aktiiviseen osallistumiseen ja veto-oikeus, kun tehdään yritysten ja työpaikkojen säilymiseen vaikuttavia tärkeitä päätöksiä. 
Queiró (UEN ),
   .  Äänestin mietinnön puolesta siitä jo mainitusta syystä, että yhtiöoikeuteen ja omistajaohjaukseen liittyviä eurooppalaisia säännöksiä on uudistettava. Vaakalaudalla ovat nyt tärkeimmät poliittiset tavoitteet (esimerkiksi osakkeenomistajien oikeuksien lisääminen, kolmansien osapuolten suojeleminen sekä yritysten tehokkuuden ja kilpailukyvyn lisääminen), joiden on oltava kaikkien tällä alalla tarvittavien Euroopan laajuisten toimien perustana. Tällaisia toimia ovat esimerkiksi toimintasuunnitelma, jossa välttämättöminä pidettävät lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin toimet asetetaan tärkeysjärjestykseen. Kyseistä toimintasuunnitelmaa laadittaessa on kuitenkin kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, että on noudatettava tiettyjä vaatimuksia, etenkin toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita, ja että toimintasuunnitelman soveltamisessa on oltava tiettyä joustovaraa. Toimintasuunnitelma on myös tärkeä osatekijä toteutettaessa avoimia ja terveitä pääomamarkkinoita laajentuneessa Euroopassa, kun otetaan huomioon etenkin viimeaikaiset tapahtumat Japanissa ja sittemmin Yhdysvalloissa ja Euroopassa – tarkemmin sanoen Parmalatin tapaus. Tällaisilla markkinoilla tarvitaan uusia moitteetonta varainhoitoa koskevia hyödyllisiä toimia, jotta jatkossa voidaan estää vastaavanlaiset skandaalit sekä niiden taloudelliset ja sosiaaliset seuraukset. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Kannatin mietintöä, jossa komissio puoltaa yhtiöoikeutta ja omistajaohjausta koskevan Euroopan lainsäädännön uudistamista ehdottamalla toimia, joilla pyritään lisäämään yritysten kilpailukykyä, joka on ratkaisevassa asemassa talouden kasvun ja työpaikkojen luomisen kannalta, tehostamaan osakkeenomistajien ja velkojien suojelua sekä vahvistamaan yritysten toiminnan avoimuutta.
Vaikka kannatan mietintöä ja vaikka esittelijä on sosiaalidemokraatti, äänestin kuitenkin sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän myöhemmin jättämiä tarkistuksia vastaan.
En voinut hyväksyä myöskään alkuperäisen tekstin 21 kohtaa, jossa komissiota vaaditaan hyväksymään "yksi osake, yksi ääni" -periaate sillä epäjohdonmukaisella perusteella, että se varmistaa kaikkien osakkaiden tasa-arvoisen kohtelun.
Toisin kuin edellä mainitussa kohdassa väitetään, osakkaiden tasa-arvoisella kohtelulla ei ole mitään tekemistä "yksi osake, yksi ääni" -periaatteen kanssa.
Tämän asian käsitteleminen on sosiaalijärjestöjen tehtävä, mutta totean, että säännöt, joissa osakkeenomistajien sosiaalinen osallistuminen yhdistetään äänioikeuteen, ovat suhteellisuusperiaatteen mukaisia sääntöjä, joissa tasa-arvoa kunnioitetaan täysimääräisesti. 

Berthu (NI ).
    Arvoisa puhemies, komission tukema ja Euroopan parlamentin juuri hyväksymä Kyproksen yhdistämistä koskeva suunnitelmaluonnos ei yksinkertaisesti voi sopia meille.
Sopimuksen varmistamiseksi Turkille myönnettiin erioikeuksia, joita on vaikea sulattaa. Vaikka Turkki miehittää laittomasti saaren pohjoisosaa ja vaikka kaikki kansainväliset tahot ovat arvostelleet sitä – tämä on mainittava, ennen kuin se unohdetaan täysin – sille myönnettiin oikeus jatkaa armeijan valvomaa hallintoa, pitää Pohjois-Kyproksella 100 000 siirtolaista ja pysyttää voimassa kaikenlaisia rajoituksia, jotka koskevat vapaata liikkuvuutta saaren osien välillä, puhumattakaan uskonnonvapautta koskevista rajoituksista.
Näissä oloissa suunnitelmalla näyttää olevan vain yksi tavoite: siinä pyritään jopa kaikkein pahimpien myönnytysten hinnalla ja Kyproksen kreikkalaisten vahingoksi lakaisemaan maton alle ongelma, joka uhkasi estää Turkin liittymisen Euroopan unioniin. Ne, jotka äänestivät tänään tätä suunnitelmaa tukevan päätöslauselman puolesta, kannattivat siis Turkin tuloa saarelle. 
Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   . – Aikana, jona YK:n turvallisuusneuvosto kieltäytyy ilmaisemasta kantaansa, ΕU ja Euroopan parlamentti antavat täyden tukensa Annanin suunnitelmalle, jossa Kyproksen kansa ja poliittiset tahot alistetaan pakkovaltaan.
Hyväksytty päätöslauselma on erittäin vakava loukkaus Kyproksen kansalaisia kohtaan, sillä heitä pyydetään "toimimaan täysin vastuullisina, johdonmukaisina ja sitoutuneina asemaansa EU:n kansalaisina". Siinä ylistetään Annanin suunnitelmaa, jota pidetään loistavana esimerkkinä käsiteltäessä muita yhtä vaikeita kansainvälisiä kysymyksiä, ja väitetään, että tässä suunnitelmassa luodaan toimiva liittovaltiomuotoinen hallitustenvälinen järjestelmä. Päätöslauselmassa ei tietenkään mainita sanaakaan Turkin hyökkäyksestä ja miehityksestä, brittiläisistä tukikohdista eikä takaajavaltioista. Siinä ei esitetä noloja viittauksia Turkin joukkojen läsnäoloon EU:n alueella.
Yhtä vastenmielisiä kuin päätöslauselman sisältö olivat lukuisten Kyproksen "ystävien", kuten puhemies Pat Coxin, komission jäsenten Verheugenin ja Pattenin sekä kreikkalaisten parlamentin jäsenten, asenteet. Puhemies moitti Kyproksen tiedotusvälineitä poissulkemisesta ja puhui samaan aikaan kaikessa rauhassa erään kyproslaisen sanomalehden haastattelussa Kyproksen johtajien rohkeuden ja mielikuvituksen puutteesta. Komission jäsenet puhuivat sopimattomaan ja erittäin halventavaan ja loukkaavaan sävyyn alamaistensa hallitsijoina.
Kreikan kommunistinen puolue tukee Kyproksen kansalaisia, niin Kyproksen kreikkalaisia kuin turkkilaisiakin, ja tuomitsee jyrkästi kaikenlaisen painostuksen, uhkailun tai pakottamisen. 
Chountis (GUE/NGL ),
   . – Komission jäsenen Verheugenin asenne aiheutti hämmästystä ja raivoa sekä kirvoitti tänään täysistunnossa kuullun loputtoman luettelon vaaroista ja paineista. Komission jäsen ylitti toimivaltuutensa, jotka perustuvat hänen institutionaaliseen asemaansa ja demokraattisten oikeuksien kunnioittamiseen, jota komission oletetaan valvovan. Tällaisia asenteita ei pidä hyväksyä, kun kaikkien Kreikan puolueiden yhteinen kanta on, että kyproslaisten on annettava tehdä päätöksensä ilman painostusta ja että heidän on saatava arvioida kaikessa rauhassa niitä mahdollisuuksia ja vaaroja, joita kansanäänestyksen eri tuloksiin kätkeytyy.
Huolimatta ehdotetun ratkaisun toimivuudesta ja käyttökelpoisuudesta tarvitaan turvatakuita ja takuita järjestelyjen toimeenpanosta. Tällaisesta parlamentin kannasta olisi hyötyä hahmoteltaessa poliittisia edellytyksiä, joilla tarkoitan sitä, että Kyproksen kreikkalaisten ja turkkilaisten ylivoimainen enemmistö kannattaa ratkaisua, jotta saaren yhdistäminen voi edistyä ja jotta saaren kahden yhteisön välille saadaan sovinto kaksoisyhteisössä, kahdesta alueesta koostuvassa liittovaltiossa.
Painostuksen sijaan päätöslauselmassa olisi pitänyt selvästi painottaa, että kunnioitamme kyproslaisten päätöstä – oli se mikä tahansa – ja hyväksyä GUE/NGL-ryhmän ja jäsen Papayannakisin jättämät myönteiset tarkistukset, jotka koskevat selkeiden toimien ja takuiden varmistamista. Koska nämä myönteiset tarkistukset hylättiin, en voinut hyväksyä tällaista tekstiä, joten äänestin tyhjää lopullisessa äänestyksessä. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Vahvistamme jälleen jatkuvan solidaarisuutemme Kyproksen kansalaisia kohtaan heidän taistelussaan Turkin sotilaallista miehitystä vastaan ja heidän kamppailussaan maansa jälleenyhdistämisen puolesta.
Mielestämme on periaatekysymys ja ratkaiseva edellytys varmistaa, että Kyproksen kansalaisten itsenäistä päätöstä heidän nykyoloistaan ja tulevaisuudestaan kunnioitetaan ilman minkäänlaista sopimatonta väliintuloa, kiristystä tai painostusta erityisesti Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin 31. maaliskuuta esittämällä suunnitelmalla, joka on 24. huhtikuuta järjestettävän kansanäänestyksen aiheena. Tästä syystä torjumme päättäväisesti kaikki aikeet tai pyrkimykset neuvotella uudelleen sopimus Kyproksen tasavallan liittymisestä Euroopan unioniin, harkita Turkin liittymistä Euroopan unioniin, vaikkei niin kutsuttuja Kööpenhaminan kriteerejä ole missään nimessä täytetty, tai legitimoida Turkin miehitys osassa Kyprosta.
Äänestimme näin ollen päätöslauselmaa vastaan, sillä ryhmämme esittämiä tarkistuksia ei edes otettu huomioon. 
Korakas (GUE/NGL ),
   . – Annanin suunnitelma on täysin YK:n päätöslauselmien vastainen. Siinä mitätöidään maahantunkeutumisen ja miehityksen muodostama rikos sekä vapautetaan valloittanut takaajavaltio syytteestä kiittäen ja ylistäen. Suunnitelman mukainen valtio on poikkeuksellinen koko kansainvälisen oikeusjärjestelmän historiassa, eikä se ole elinkykyinen. Tosiasiassa valtioita on kaksi, ja niillä on oma taloutensa, kauppansa, teollisuutensa, maatalouspolitiikkansa ja työllisyyspolitiikkansa.
Suunnitelmassa ei oteta huomioon valtavia ongelmia, jotka koskevat pakolaisten paluuta, omaisuuden korvaamista ja siirtolaisten maassa oloa. Ongelmat aiheuttavat jatkuvia jännitteitä saaren kahden yhteisön välille ja mahdollistavat uudet – myös aseelliset – väliintulot.
Kyproksen kansalaisiin kohdistetaan sietämätöntä painostusta ja kaikenlaista pakottamista. Komission jäsenen Verheugenin ja muiden tänään esittämät toteamukset sekä pelottelut "maailmanlopusta", jos kyproslaiset eivät hyväksy Annanin suunnitelmaa, ovat mielestämme sopimattomia.
Tuomitsemme etenkin komission jäsenen Verheugenin kyproslaisille esittämän halpamaisen ja kurjan varoituksen siitä, että miehitysjoukkojen ja siirtolaisten määrä kaksinkertaistuu, ellei heidän äänestystuloksensa ole myönteinen. Kaiken lisäksi hänelle taputettiin! Tämä on häpeällistä! Tämä on rauhaa edistävä EU, kuten komission jäsen Verheugen tänään väitti. Emme hyväksy sitä, että Yhdysvallat ja EU muistuttavat jatkuvasti kyproslaisille, että tämä on ainoa tilaisuus. Kenelle oikeastaan?
Kreikan kommunistinen puolue ilmaisee jälleen tukevansa varauksettomasti Kyproksen kansalaisia. Ainoa hyväksyttävä ratkaisu on soveltaa olemassa olevia YK:n päätöslauselmia ja huippukokouksissa tehtyjä sopimuksia yhdistetystä, itsenäisestä Kyproksesta, jossa ei ole ulkomaisia tukikohtia eikä joukkoja, federatiivisesta kaksoisyhteisöstä, kaksoisvyöhykkeestä, Kyproksen kreikkalaisten ja Kyproksen turkkilaisten yhteisestä kotimaasta ilman ulkomaisia takaajia tai suojelijoita. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .  Jo 40 vuoden ajan Kyproksen kreikkalaiset ovat vaatineet saarensa jälleenyhdentämistä. Pohjoisosassa asuvat Kyprokset turkkilaiset eivät ole hyväksyneet sitä, koska he ovat pelänneet joutuvansa epäedullisessa asemassa olevaksi vähemmistöksi omassa maassaan. Nykyään valtaosa turkinkielisistä kyproslaisista luultavasti kannattaa YK:n pääsihteerin suunnitelmaan perustuvaa jälleenyhdistämistä ja sovintoa. Kyseisessä suunnitelmassa ehdotetaan Belgiassa sovellettavaa valtiomallia, kahden yksikielisen osavaltion liittovaltiota. Nyt näyttää siltä, että valtaosa kreikankielisestä väestöstä äänestää 24. huhtikuuta suunnitelmaa vastaan, koska se haluaa itselleen lisää oikeuksia ja turkinkieliselle vähemmistölle vähemmän oikeuksia. Se haluaa saattaa väkisin voimaan yksipuolisen ehdon siitä, että Kyproksesta tulee yhtenäinen kreikankielinen valtio, jossa yksittäisillä turkkilaisilla on oikeus asua. Tällä menolla nämä kaksi kansakuntaa eivät pääse koskaan sopimukseen ja rajalla oleva piikkilanka erottaa ne ikuisesti toisistaan. Useimpien parlamentin ryhmien tavoin komission jäsen Verheugen tuntee tulleensa petkutetuksi – ja syystäkin. Varoitin tästä jo 5. syyskuuta 2001, jolloin keskustelimme Poosin mietinnöstä, jossa käsiteltiin Kyproksen liittymistä EU:hun. Hyväksymällä ensin vain kreikankielisen osan liittymisen EU:hun turkkilaiset voitaisiin pakottaa valitsemaan joko köyhyys EU:n ulkopuolella tai alisteinen asema EU:hun kuuluvassa Kyproksessa. Epäonnistuneen kansanäänestyksen jälkeen meidän on keksittävä toinen keino hyväksyä Kyproksen turkinkielinen osa EU:hun, jos se haluaa sitä. 
Patakis (GUE/NGL ),
   .–Heti Helsingin Eurooppa-neuvoston kokouksen jälkeen Kreikan kommunistipuolue totesi, että Kyproksen liittämistä EU:hun käytettiin keinona Kyproksen jakamiseksi lopullisesti. Mainitsen tämän korostaakseni, että tapahtumien kulku oli ennalta määrätty siitä hetkestä lähtien, kun Kyproksen kysymyksestä tuli EU:n kannalta tarkoituksenmukainen ja EU:ta, ei niinkään kyproslaisia itseään hyödyttävä.
Miten vuonna 1974 tapahtuneen Turkin maahanhyökkäyksen ja miehityksen tulokset voitaisiinkaan muuttaa, kun EU ei ole koskaan tarkastellut Kyproksen ongelmaa sellaisenaan eikä ole koskaan pitänyt Kyproksen miehittäjien vetäytymistä edellytyksenä Turkin liittymiselle EU:hun? Miten voitaisiinkaan päästä oikeudenmukaiseen ratkaisuun EU:n ja Yhdysvaltojen avulla, kun imperialistiset vallat toistavat nykyään päivittäin vuoden 1974 tapahtumia Jugoslaviassa, Afganistanissa, Irakissa ja Palestiinassa? Miten YK:n pääsihteeri voisi ilmaista olevansa jotain muuta mieltä kuin kansainvälisten valtojen yhteenliittymä, jolla tarkoitetaan uutta imperialistista järjestystä?
Ei siis olekaan mikään ihme, että Annanin suunnitelmalla tallataan jalkoihin YK:n aiemmat päätöslauselmat ja kaksoisyhteisöä koskevat sopimukset sekä luodaan erikoislaatuinen ja kansainvälisen oikeuden historiassa ainutlaatuinen, niin kutsuttu valtioliitto valtiossa, joka on ositettu ulkomaisiin protektoraatteihin.
Kreikan kommunistinen puolue ilmaisee olevansa täysin solidaarinen koko Kyproksen kansan kanssa. Pyydämme teitä tekemään samoin ja lopettamaan tämän räikeän pakkovallan. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
    Äänestin päätöslauselmaa vastaan (se hyväksyttiin äänin 422 puolesta, 30 vastaan, 47 tyhjää) ennen Kyproksella 24. huhtikuuta järjestettäviä kansanäänestyksiä, koska päätöslauselmalla Euroopan parlamentti tukisi saaren pohjoispuolen turkkilaismiehitystä.
Päätöslauselmassa tuetaan selvästi Kofi Annanin suunnitelmaa. Tähän asti Euroopan parlamentti on aina johdonmukaisesti viitannut Kyprosta koskeviin YK:n päätöslauselmiin, joissa vaaditaan miehityksen lopettamista ja valtion jakotilan päättämistä.
Miehitysjoukkojen määrää ollaan vähentämässä, mutta niiden on tarkoitus jäädä maahan ennalta määrittelemättömäksi ajaksi. Turkilla on edelleen oikeus toimia yksipuolisesti ja sen harjoittama miehitys jatkuu, vaikkakin sitä ollaan vähentämässä 37 prosentista 28,5 prosenttiin saaresta.
Osa kyproksenkreikkalaisista pakolaisista saa luvan palata miehitettyihin koteihinsa. Toisille taas tarjotaan taloudellista korvausta osakkeina, jotka voidaan lunastaa 20 tai 25 vuoden kuluttua. Lunastusarvoa ei tiedetä.
Kypros ei saa osallistua EU:n turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan eikä tukea sitä omalla alueellaan ilman Turkin hallituksen suostumusta. Käytännössä Kyproksesta ei tule EU:n täysvaltainen jäsenvaltio.
Turkin kansalaiset saavat saman oikeuden käydä ja oleskella Kyproksella kuin Kreikankin kansalaiset. Kypros ei voi osallistua Schengenin yhteistyöhön, sillä muuten kaikilla turkkilaisilla olisi vapaa pääsy Schengen-alueelle.
Kyproksen presidenttejä pyydetään vaatimaan Euroopan ihmisoikeustuomioistuinta kumoamaan kaikki tuomiot, joilla kyproksenkreikkalaisille pakolaisille on annettu oikeus saada takaisin saaren pohjoisosassa sijaitseva omaisuutensa. 
Souchet (NI ),
    Äänestimme Annanin suunnitelmaa puolustavaa päätöslauselmaa vastaan. Suunnitelma on räikeän puolueellinen ja epäoikeudenmukainen, eikä se voi olla Kyproksen-kysymyksen sovittelun vakaa ja kestävä perusta. Päätöslauselmassa näkyy, miten komissio on painostanut ja kiristänyt kyproksenkreikkalaisia. Tästä saimme tänään kuulla toisenkin esimerkin, kun komission jäsen Verheugen puhui täysistunnossa. Painostusta harjoitetaan kahdella tavalla: niitä, jotka uskaltavat äänestää muiden pakottamaa suunnitelmaa vastaan, syytetään törkeällä tavalla, ja toisaalta suunnatonta taloudellista apua luvataan, jos äänestystulos on toivotunlainen.
Tosiasiassa komissiolla on vain yksi tavoite: Turkin vapauttaminen vastuusta peittämällä se seikka, että Turkki on valloittanut Pohjois-Kyproksen, jota se edelleen miehittää. Ketä kiinnostaa, että tämä tarkoittaa kyproksenkreikkalaisten oikeuksia polkevaa sopimusta! Tärkeintähän on, että Turkki, jonka islamilainen hallitus tietenkin kannattaa Annanin suunnitelmaa, vaikuttaa kunnioitettavalta ehdokkaalta, joka ansaitsee liittyä Euroopan unioniin. Euroopan parlamentin päätöslauselmaa tukeneet kannattavat siis myös selvästi Turkin liittymistä Euroopan unioniin. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Mietinnöllä on tarkoitus jouduttaa yhtenäisen euromääräisen maksualueen perustamista ennen vuotta 2010 eli osaltaan edistää sisämarkkinoiden loppuunsaattamista. Kilpailun nimissä etusija annetaan taloudellisten toimijoiden eduille kuluttajansuojan kustannuksella.
On mielenkiintoista huomata, että esittelijän suurimpana huolena on maksualan tehokkuus, joka hänen mielestään "ei ole tyydyttävä". Mitään ei kuitenkaan sanota kuluttajille lankeavista maksuista, maksupalveluiden tarjoajien velottamien maksujen ja välityspalkkioiden kasvusta esimerkiksi rahansiirroissa. Maksut ovat nousseet etenkin pankkialalla euron liikkeellelaskun jälkeen, mikä rankaisee kuluttajia kovalla kädellä. Aiheesta ei ole tehty mitään vakavasti otettavaa tutkimusta. Sitä koskevaa lainsäädäntöä ei myöskään ole.
Esittelijä hylkää kuitenkin heti kättelyssä ajatuksen siitä, että maksupalvelun tarjoaja voisi joutua vastuuseen myyjän ja asiakkaan välisissä riidoissa. Hän vastustaa myös tilin lopettamisesta perittävien maksujen ylärajan säätämistä ja ajatusta siitä, että asiakkaan vastuuta luvattomista maksutapahtumista rajoitettaisiin. Hän katsoo myös, että toimijoille asetettava velvollisuus antaa asiakkaille tietoja on liioiteltu. Siksi äänestimme mietintöä vastaan.
Suhtaudumme varauksella myös valtion sisäisiä maksuja koskevan tulevan oikeudellisen kehyksen soveltamisalaan, sillä kuluttajien ei selvästikään pitäisi joutua tyytymään nykyistä huonompiin ehtoihin. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Sisämarkkinoita on laajennettava ja ne on saatettava loppuun, mikä edellyttää tehokkaampia maksupalveluita. Vuoden 2002 alussa tapahtunut euroseteleiden ja -kolikoiden käyttöönotto on tehnyt käteisellä maksamisesta tehokkaampaa. Uusien pankkialan järjestelmien, kuten TARGET-järjestelmän, käyttöönotolla on niinikään tehostettu suurten summien rajatylittäviä siirtoja. Kuluttajille on ollut tästä ilmeistä hyötyä, kun maksutapahtumien turvallisuuteen ja järjestelmän tehokkuuteen ja nopeuteen on otettu yhtenäinen lähestymistapa.
Puutteet alalla, joka koskee pienten summien rajatylittäviä siirtoja, johtuvat selvästi puutteista Euroopan oikeudellisessa kehyksessä, jonka esittämistä komissio ehdottaa. Kehyksen rakennetta – lakivälineiden muotoa ja määrää – ei kuitenkaan vielä tiedetä. Olen periaatteessa tyytyväinen komission aikeeseen, vaikka yhdynkin joihinkin esittelijän havaintoihin, kuten varoitukseen siitä, että sääntelyaloitteet tulisi rajata suuriin linjoihin ja muutamaan valittuun alaan. Näin taloudelliset toimijat saisivat liikkumavaraa itsesäätelyä varten. 

De Rossa (PSE ),
   . Voin ilokseni antaa tukeni tälle mietinnölle ja yhdennettyä tuotepolitiikkaa koskevalle tiedonannolle, jossa kannatetaan kestävää kehitystä vähentämällä luonnonvarojen käyttöä ja jätteiden negatiivisia vaikutuksia sekä tuotteiden ympäristövaikutuksia koko niiden elinkaaren ajan.
Komissio korostaa kovasti "yhteistyötä markkinoiden kanssa". Tällaisella lähestymistavalla on selkeitä etuja, mutta se onnistuu vain ympäristössä, jossa "vihreitä tuotteita" suositaan hinnoittelussa muihin tuotteisiin verrattuna. Saastuttaja maksaa -periaatteen soveltaminen olisi tärkeä askel tähän suuntaan.
Toivon, että komissio vastaa tähän mietintöön ja ryhtyy kiireesti toimenpiteisiin voidakseen esitellä yhdennettyä tuotepolitiikkaa koskevan puitedirektiivin, joka perustuu selkeästi määriteltyihin periaatteisiin ja tavoitteisiin ja johon on otettu mukaan tästä mietinnöstä ilmenevät erityisvaatimukset. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Komission tiedonanto on seurausta asianosaisten osapuolten kuulemisesta sen jälkeen, kun yhdennettyä tuotepolitiikkaa koskeva vihreä kirja hyväksyttiin helmikuussa 2001. Tiedonannossa määritellään toimet, joihin komissio aikoo ryhtyä edistääkseen yhdennettyä tuotepolitiikkaa Euroopassa tavoitteenaan rajoittaa tuotteiden ympäristövaikutuksia koko niiden elinkaaren ajan.
Komission yhdennettyä tuotepolitiikkaa koskevaan lähestymistapaan kuuluu kestävän kehityksen edistäminen. Komissio haluaa ottaa käytännössä mukaan kaikki asianosaiset osapuolet, kuten hankkeissa työskentelevät henkilöt, teollisuuden eri alat, vähittäiskauppiaat ja kuluttajat, luoda asianmukaiset taloudelliset ja oikeudelliset puitteet (yritysten tekemien hankintojen kehittäminen ympäristöystävällisemmiksi, ympäristömerkintöjen edistäminen) ja edistää tutkimusta edistäminen (tiettyjä tuotteita koskevien pilottihankkeiden suunnittelu).
Kuten olen monesti aiemminkin todennut, Euroopan teollisuuden ja tuottajien on saatava lisää tietoa aidosti kestävän taloudellisen kasvun ja kestävien tuotantojärjestelmien merkityksestä. Tähän liittyy kierrätys, jätteenkäsittely, vesistöjen suojelu ja niin edelleen. Näin voidaan vastata Euroopan kansalaisten lisääntyvään tietoisuuteen. Aiheen merkitys kasvaa unionin politiikassa, ja tämä tiedonanto on askel siihen suuntaan. Siksi äänestin sen puolesta. 

Pex (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kuten jo totesin eilisessä keskustelussa, äänestin Sterckxin mietinnön puolesta, sillä mietintö on varsin hyvä. Sillä välitetään kuitenkin eurooppalaisille perusteetonta turvallisuuden tunnetta. Kuulin eilen, ettei Euroopan meriturvallisuusviraston toimintasuunnitelmaa voida taloudellisista syistä panna täytäntöön. Tämä tarkoittaa sitä, että niin laadulliset kuin määrällisetkin valmiudet Euroopan rannikkoseutujen asukkaiden turvallisuuden takaamiseksi ovat riittämättömät.
Tämä tarkoittaa, että tekemämme työn lopputulos on pettymys etenkin kun tiedämme, etteivät jäsenvaltiot suostu ottamaan käyttöön rikosoikeudellisia pakotteita. Tästä johtuen nyt tekemiltämme ehdotuksilta putoaa pohja pois. Tämä on valitettavaa, mutta äänestin silti mietinnön puolesta. Olen kuitenkin sitä mieltä, että vastuualueet on määriteltävä selkeästi, joten kommenttini on kirjattava parlamentin pöytäkirjaan. 
Andersen, Bonde and Sandbæk (EDD ),
    JuniBevægelsen-liike on päättänyt tänään äänestää meriturvallisuutta parantavan mietinnön puolesta, sillä kannatamme tietenkin kaikkia järkeviä ympäristökysymyksiin ja öljyn aiheuttaman pilaantumisen torjuntaan liittyviä kommentteja.
On kuitenkin korostettava, ettei JuniBevægelsen-liike voi tukea Euroopan rannikkovartiopalveluun liittyviä ajatuksia. Jäsenvaltioiden tulisi itse määrätä omien vesistöjensä ja rannikkojensa valvonnasta. EU:lla ei ole mitään syytä puuttua asiaan.
Lisäksi JuniBevægelsen-liike päätti olla äänestämättä tarkistuksen 5 puolesta tai sitä vastaan, koska emme voi kannattaa yhtenäistämisen lisäämistä. Monien alusten miehistön kokema häikäilemätön hyväksikäyttö on kuitenkin mielestämme saatava loppumaan. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Olemme tyytyväisiä siihen, että kaksi tekemäämme tärkeää ehdotusta, jotka jätimme uudelleen täysistunnon käsiteltäviksi, on hyväksytty.
- Ensimmäisessä ehdotuksessa myönnetään, että meriturvallisuuden varmistamiseksi miehistön jäsenten on oltava päteviä, heillä on oltava kohtuulliset työajat ja työolot sekä kohtuullinen palkka ja että hyvin monilla aluksilla tapahtuvan hyväksikäytön on loputtava. Siksi komissiota pyydetään hyväksymään lainsäädäntötoimia tämän ammatin yhtenäistämiseksi ja sen arvostuksen lisäämiseksi Euroopassa ja edistämään tätä ajatusta IMO:ssa.
- Toisessa ehdotuksessa EU:ta pyydetään toimimaan mukavuuslippulaivojen kieltämiseksi EU:n aluevesillä.
Siksi äänestimme mietinnön puolesta. 
Hedkvist Petersen and Theorin (PSE ),
    Äänestysselityksemme koskee seuraavia kohtia:
Kohta 13: Olemme tyytyväisiä Euroopan yhteistyön lisäämiseen kansallisten rannikkovartiointipalveluiden kanssa, kun kyseessä on yhteinen toiminta, suunnittelu ja ammattitaidon lisääminen. Mielestämme ei siis tarvitse kehittää uutta, rinnakkaista järjestöä, eurooppalaista rannikkovartiointipalvelua.
Kohta 17: Suhtaudumme epäilyksellä siihen, että Eurooppa rahoittaisi suojapaikkoja. Mielestämme niiden valtioiden, jotka ovat vastuullisesti hoitaneet tehtävänsä ja perustaneet suojapaikkoja rannikolleen, ei pitäisi joutua perustamaan suojapaikkoja muiden valtioiden piittaamattomuuden takia. 
Korakas (GUE/NGL ),
   . – Väliaikaisen valiokunnan mietinnöllä yritetään jälleen kerran salailla työllisyydenvastaista politiikkaa merenkulussa ja heikentää ruohonjuuritason ja työväenliikkeen reaktioita merellä tapahtuviin rikoksiin, joissa monet kymmenet merenkulkijat vuosittain menettävät henkensä ja joiden ympäristövaikutukset ovat murheelliset. 
Mietinnössä esitetty väite, jonka mukaan 80 prosenttia onnettomuuksista johtuisi inhimillisistä virheistä, on virheellinen, epätieteellinen ja epäilyttävä. Sillä nimittäin yritetään peitellä varustamoiden ja hallituksen viranomaisten vastuuta jättämällä kertomatta, että merenkulun koulutus on huonontunut, ja vähättelemällä vanhentuneista aluksista, puutteellisista tarkastuksista, puutteellisesta miehistön rakenteesta ja miehistön työtaakan lisääntymisestä koituvia seurauksia.
Onnettomuudet liittyvät suoraan vastuuttomuuteen, joka vallitsee yhä etenkin EU:n jäsenvaltioiden rinnakkaisrekistereissä ja mukavuuslippulaivoilla. Alusrekistereitä käytetään todistetusti lakirikkomusten peittelyyn ja varustamoiden ikuiseen vastuunpakoiluun, kun myönnetään todistuksia, jotka monestikaan eivät anna oikeaa kuvaa aluksen todellisesta kunnosta.
Komission ja Euroopan parlamentin ehdotuksilla peitellään vastuuta ja edistetään suurten merenkulku- ja satamamonopolien käyttäytymistä. Samalla edistetään terrorismin torjunnan varjolla toimia, joilla loukataan merenkulkijoiden perustavaa laatua olevia demokraattisia oikeuksia.
Pyydämme, että -säiliöaluksen kapteeni vapautetaan välittömästi ja palautetaan Kreikkaan. 
Krivine (GUE/NGL ),
   . – Tammikuussa 2004 kahdeksantoista ihmistä kuoli -rahtialuksen haaksirikossa Norjan rannikolla. Tapauksesta vaiettiin yleisesti. Meriliikenteessä vallitsevat edelleen "merirosvojen" lait, eikä Euroopan unioni tee asialle mitään! Erika-lakipakettien hyväksymisestä on kulunut kolme vuotta, mutta seitsemän jäsenvaltioita (Italia, Kreikka, Suomi, Belgia, Luxemburg, Itävalta ja Alankomaat) ei edelleenkään ole saattanut yhteisön päätöksiä osaksi kansallista lainsäädäntöään.
Meriliikenteen mukavuuslippujärjestelmä on nyt todellakin saatava loppumaan. Meidän on päästävä eroon mukavuuslippulaivoista, ihan aluksi EU:ssa. Meidän on voitava taata miehistölle hyvä koulutus ja palkka. Meille on annettava keinot valvoa lainsäädännön noudattamista joko lisäämällä tarkastajien määrää tai perustamalla eurooppalainen rannikkovartiosto. Meidän on myös korostettava -säiliöaluksen onnettomuudesta vastuussa olevia, etenkin Aznarin hallituksen vastuuta asiassa.
Kyproksen ja Maltan liittymisen myötä EU:sta tulee tärkein merimahti maailmassa. Se pystyy jatkossa muuttamaan IMO:n sääntöjä alalla, johon vaikuttaa kapitalistinen maailmanlaajuistuminen. Jollei sääntöjä muuteta, olemme jatkossakin voimattomia pysäyttämään ihmisiin, yhteiskuntaan ja ympäristöön kohdistuvan tuhon. Sterckxin mietintö on tässä suhteessa täysin riittämätön. 
Marques (PPE-DE ),
   .  Onnittelen esittelijä Sterckxiä meriturvallisuutta koskevasta mietinnöstä, jota kannatan täysin.
Yhdyn meriturvallisuuden parantamista käsittelevän väliaikaisen valiokunnan ja esittelijän itsensä ilmaisemaan huoleen meriturvallisuudesta. He muistuttavat kaikkia asianosaisia tahoja siitä, että meriturvallisuus on edelleenkin kysymys, johon on osoitettava todellista ja kestävää poliittista huomiota. Tämä määrittää jatkossa Euroopan vesillä purjehtivien alusten ja maailman vesillä purjehtivien eurooppalaisten alusten laadun ja turvallisuuden sekä rannikkojen ja Euroopan kansalaisten suojelun.
Kannatan vakaasti toimia, joihin tässä asiassa on ryhdytty. Kannatan erityisesti öljyä Euroopan aluevesiltä kuljettavien yksirunkoisten säiliöalusten kieltämistä ja Euroopan meriturvallisuusviraston toimivallan lisäämistä.
Lopuksi totean seikan, johon olen viitannut monessa yhteydessä vaalikauteni aikana: kaikki ovat vastuussa turvallisuudesta ja kaikkien panosta tarvitaan! 
Meijer (GUE/NGL ),
   . Äänestäjät ovat nyt äänestäneet -säiliöaluksen onnettomuudesta ja öljyn aiheuttamasta Espanjan, Ranskan ja Portugalin rannikkojen pilaantumisesta vastuussa olleen Espanjan hallituksen ulos. Aluksen kapteeni siirsi saamiensa ohjeiden mukaisesti aluksen pois rannikolta, jotta se uppoaisi avomerellä ja öljyn aiheuttama pilaantuminen vältettäisiin eräässä espanjalaisessa satamassa. Tästä johtuen onnettomuudesta tuli vain vakavampi. Aluksella olleista 77 000 raakaöljytonnista 43 000 on kerätty talteen ja arviolta 14 000 on edelleen aluksella. Tämä tarkoittaa, että 20 000 tonnia on yhä meressä ja että Galician rannikko on pitkäksi aikaa pilaantunut. Mietinnössä arvostellaan aivan perustellusti Alankomaita ja Belgiaa siitä, etteivät ne ole pitäneet kiireellisenä asiana satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta ja luokituslaitoksista annettujen direktiivien saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Mietinnössä ehdotetaan hätäsatamien perustamista, pakollista vakuutusta, jotta vahingot ja kulut voidaan saattaa myös varustamoiden maksettavaksi, lähettimien käyttöä kadonneiden säiliöiden etsinnässä ja nykyisten ympäristö- ja turvallisuussääntöjen tiukempaa noudattamista. Näitä ehdotuksia kannatan täysin. On kuitenkin valitettavaa, ettei ilmeisesti suunnitteilla olevaa eurooppalaista rannikkovartiointipalvelua suunnitella pelkästään ympäristön ja turvallisuuden suojelua ja kalastusta koskevien sääntöjen noudattamista varten. Rannikkovartiointipalvelu liittyy myös suoraan maahanmuuttajien ja mahdollisten terroristien vainoamiseen ja eurooppalaisen supervaltion rakentamiseen. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Syyskuussa 2003 tehdyn, ja onnettomuuksia käsittelevän Euroopan parlamentin mietinnön jälkeen perustettiin väliaikainen valiokunta, jonka tarkoituksena oli erityisesti tarkastella meriturvallisuuteen liittyviä kysymyksiä.
Valiokunta on pitänyt useita kuulemistilaisuuksia, joihin on osallistunut eurooppalaisia asiantuntijoita ja johtajia, joiden avulla valiokunta sai syvällisempää tietoa asiasta. Valiokunnan työ lähenee loppuaan, ja nyt täysistunnossa hyväksytään päätöslauselma, jossa luodaan katsaus noin kuusi kuukautta kestäneeseen työrupeamaan.
Jotkut lausunnoista olivat keskenään ristiriitaisia, joten väliaikainen valiokunta ei valitettavasti ole voinut täysin selvittää -säiliöaluksen onnettomuuteen johtaneita syitä ja olosuhteita. Tästä mainitaankin Sterckxin mietinnössä.
Yhdyn esittelijän huoliin etenkin, kun hän esittelee keinoja meriturvallisuuden parantamiseksi ja korostaa joitakin omasta mielestänikin tärkeitä kohtia. Näitä ovat esimerkiksi EU:n yhteistyö merionnettomuuksien koettelemien valtioiden kanssa, mustan listan julkaiseminen aluksista, joiden pääsy yhteisön satamiin on evätty, ja järjestelmä vaarallisia aineita merellä kuljettavien alusten paljastamiseksi.
Väliaikaisen valiokunnan tehtävänä on ollut tähän saakka pitää yllä toimielinten, jäsenvaltioiden ja alan järjestöjen mielenkiintoa. Nyt niiden vastuulle jää kuitenkin näiden huolten huomioon ottaminen ja mielessä pitäminen etenkin…
Souchet (NI ),
   Emme mitenkään voineet äänestää Sterckxin mietinnön puolesta. Siinä tuomittiin Ranskan ja Espanjan yhdessä hyväksymät Malagan toimenpiteet, joista koitui todella paljon hyötyä Euroopan meriturvallisuudelle. Toimien puutteena oli Euroopan parlamentin mielestä kuitenkin se, että ne olivat jäsenvaltioiden välisen yhteistyön eivätkä ylikansallisen menettelyn tulosta. Minua hämmästyttää myös sen, että parlamentin ranskalaiset jäsenet lähtivät mukaan tuomitsemaan järjestelmällisesti Jacques Chiracin ja José Maria Aznarin tekemän aloitteen, jolla parannetaan merkittävästi rannikkoseutujemme, rannikkoväestömme ja kalastajiemme turvallisuutta.
Päädyimme äänestämään tyhjää Sterckxin mietinnöstä, koska siihen oli hyväksytty monia hyviä, mietintöä parantavia tarkistuksia. Tarkistukset liittyivät etenkin mukavuuslippulaivojen kieltämiseen Euroopan vesillä ja täyden korvauksen tarjoamiseen kaikille öljylauttojen aiheuttamista pilaantumisvahingoista kärsineille tahoille täydellisen rakenneuudistuksen läpikäyneen IMO:n puitteissa. 
Puhemies.
   Äänestykset ovat päättyneet.


Puhemies.
   Hyvät kollegat, saan kunnian toivottaa tänä iltapäivänä Euroopan parlamentin puolesta tervetulleiksi kaksi Genevessä tehdyn Lähi-idän rauhanaloitteen korkea-arvoista edustajaa: Knessetin entisen puhemiehen Avraham Burgin ja palestiinalaishallinnon entisen tiedotusministerin Yasser Abed Rabbon.
Toivon, että heidän eiliset ja tämänaamuiset tapaamisensa ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan, suhteista Israeliin ja suhteista Palestiinan lakiasäätävään neuvostoon vastaavien valtuuskuntien ja poliittisten ryhmien edustajien kanssa ovat olleet antoisia. Jäsenet ovat olleet hyvin kiinnostuneita näistä tapaamisista, mikä kertoo siitä, että Euroopan parlamentti on innokkaasti tukemassa Geneven aloitetta.
Olette lämpimästi tervetulleita. Toivon, että ymmärrätte, että parlamentissa on tänä iltapäivänä vain hyvin vähän osanottajia, koska äänestykset päättyivät vasta kahdeksan minuuttia sitten. Uskoakseni kaikki ovat parhaillaan lounaalla.
Kiitos kun tulitte. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelun jatkaminen transatlanttisia suhteita käsittelevistä neuvoston ja komission julkilausumista. 
Boudjenah (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, esitän kiitokset vaikka harmittelenkin sitä, ettei Patten ilmeisesti ole vielä ehtinyt takaisin istuntoon. Olen muiden jäsenten lailla ollut monessa tilanteessa hyvin huolissani Yhdysvaltojen unilateralismista. Tästä on nähty paljon esimerkkejä yhteisen turvallisuuden, ihmisoikeuksien, kehityksen ja ympäristönsuojelun alalla. Minkälainen transatlanttisia suhteita koskeva ehdotus pitäisi tehdä vain muutama viikko ennen Dublinin huippukokousta? Eikö unioni voisi parhaiten palvella kumppanuutta suhtautumalla kriittisesti yhdysvaltalaisten näkemyksiin useilla aloilla ja erityisesti tekemällä erisuuntaisia aloitteita?
Tarkoitan ensinnäkin Lähi-idän huolestuttavaa tilannetta. Komission puheenjohtaja Prodi on kutsunut Hamasin johtajan murhaa laittomaksi ja vastuuttomaksi teoksi. Kuulin ja panin tarkasti merkille myös neuvoston edustajan kommentit tämän aamun keskustelussa. Presidentti Bush näytti kuitenkin vain muutama päivä sitten vihreää valoa miehityspolitiikan jatkamiselle ja Palestiinan alueen jaon säilyttämiselle. Milloin Euroopan unioni päättää rohkeasti ryhtyä välttämättömiin toimiin, jotka sillä on valmiudet toteuttaa? Milloin se purkaa EU:n ja Israelin välisen sopimuksen, vaatii kansainvälisten turvajoukkojen lähettämistä ja kutsuu koolle kansainvälisen konferenssin, johon osallistuvat erityisesti Geneven sopimuksen kannattajat?
Bushin hallinnon sokeus aiheuttaa Irakissa jokapäiväisiä inhimillisiä tragedioita. Euroopan unionin tulisi puuttua myös tähän paljon aktiivisemmin, jotta todellinen vallanvaihto YK:n suojeluksessa voisi tapahtua mahdollisimman pian. Kriittistä asennetta tarvitaan myös yhdysvaltalaisten yleisen Lähi-idän suunnitelman suhteen. Siinä on tarkoituksena syöttää ulkopuolelta käsin "demokratiapaketti", jonka avulla taataan ennen kaikkea presidentti Bushin määrittelemät Yhdysvaltain taloudelliset ja strategiset edut. Terrorismin vastaisella sodalla ei myöskään voida perustella syrjivän turvallisuuskäsitteen käyttöönottoa. Olen huolissani myös neuvoston ja komission tämänpäiväisistä julkilausumista, joissa otetaan uudelleen esiin parlamentin kielteinen kanta lentomatkustajien henkilötietojen antamiseen.
Terrorismiin on reagoitava paitsi toteuttamalla ilmeisen välttämättömiä oikeusvaltion periaatetta noudattavia turvatoimenpiteitä myös ottamalla huomioon sen syyt. Eurooppa voisi edistää asiaa hyödyllisesti ryhtymällä IMF:n tai WTO:n puitteissa toimiin epätasa-arvon vähentämiseksi kaikkialla maailmassa. 
Lagendijk (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopalla ja Yhdysvalloilla on luonnollisesti paljon yhteistä, ja niiden välisen vuoropuhelun tarve on ilmeinen, sillä kumpikaan niistä ei voi yksin ratkaista maailmanlaajuisia ongelmia. Väärinkäsitysten välttämiseksi on kuitenkin todettava, että se olisi kahden sellaisen kumppanin välistä vuoropuhelua, joilla on täysin erilaiset näkemykset monista ratkaisevan tärkeistä asioista, joista mainitsen tässä muutaman.
Euroopan unionin turvallisuusstrategian ydin on konfliktinehkäisy ja ennaltaehkäisevä toiminta. Bushin strategiassa keskeisellä sijalla ovat aseelliset ennaltaehkäisevät hyökkäykset. EU:n tavoitteena on vahvistaa Yhdistyneitä Kansakuntia. Yhdysvaltojen tavoitteena on YK:n välityksellä valmiiksi laadittumonenvälisyys, jos se on mahdollista ja jos se sopii Washingtonille, muutoin se laaditaan ilman YK:ta. EU haluaa lopettaa joukkotuhoaseiden leviämisen. Virallisesti se on myös Yhdysvaltojen kanta, mutta samanaikaisesti se suojelee sille ystävällismielisiä hallintoja, kuten Israelia Palestiinassa, ja jatkaa itse pienoisydinaseiksi kutsuttujen aseiden kehittelyä. Euroopan unioni tukee kansainvälistä rikostuomioistuinta vahvistaakseen kansainvälistä oikeutta. Yhdysvallat tekee kaikkensa vaikeuttaakseen rikostuomioistuimen toimintaa mahdollisimman paljon.
Euroopan unioni on kansalaissuurvalta, tai pikemminkin voisi olla, jos se keskittyisi enemmän niihin asioihin, joiden parantamisessa se on tai voisi olla hyvä. Niitä ovat konfliktinehkäisy, monenvälisen organisaation vahvistaminen, kauppa – reilu kauppa, jos minun ryhmäni saisi päättää – ja sotilaallinen toiminta YK:n lipun alla vain silloin, kun se osoittautuu väistämättömäksi.
Yhdysvallat oppi Irakissa kantapään kautta, että se ei voi ratkaista diktatuurin ja terrorismin ongelmia ilman Yhdistyneiden Kansakuntien ja Euroopan apua. Ei saa kuitenkaan erehtyä: tämä pätee yhtä lailla Euroopan unioniin. Tästä syystä Euroopan olisi paras noudattaa politiikkaa, jonka mukaisesti se yhdistää voimansa Yhdysvaltojen kanssa aina kun se on mahdollista, mutta ei myöskään kavahda yhteistyöstä kieltäytymisen mahdollisuutta silloin, kun se osoittautuu tarpeelliseksi. Ei siksi, että idealistiset poliitikkomme ajattelevat niin, vaan siksi, että kansalaisemme haluavat Euroopan puhuvan yhteen ääneen ja toimivan tarvittaessa vakuuttavasti Yhdysvaltojen pitämiseksi aisoissa. 
Belder (EDD ).
    Arvoisa puhemies, Irakin ahdinko on pahempi kuin koskaan. Niin minulle kerrottiin jälleen puhelinkeskustelussa, jonka kävin kotonani maanantai-iltana Bagdadista soittaneen henkilön kanssa. Irakilainen tiedonlähteeni osallistuu suoraan – peräti opetusministeriössä – kotimaansa, moninaisia kertoja tuhotun Mesopotamian eli Irakin jälleenrakentamiseen. Hän arvosteli hyvin ankarasti Yhdistyneitä Kansakuntia ja Euroopan unionia. Jos transatlanttiset kumppanit eivät lopulta yhdistä sotilaallisia ja taloudellisia voimiaan tehokkaasti Irakin paremman tulevaisuuden hyväksi, se voi hyvinkin kostautua jossain vaiheessa. Mitä tämä Bagdadista esitetty kiireellinen vetoomus merkitsee käytännössä?
Se merkitsee, että Naton on palautettava järjestys Mesopotamiaan mieluiten YK:n valtuutuksella, ja että on laadittava avokätinen Marshallin suunnitelma radikaalisten ryhmittymien vaikutusvallan neutraloimiseksi. Kannatan henkilökohtaisesti lämpimästi tätä vetoomusta neuvoston ja komission edessä. Se on ainoa tapa, jolla Euroopan unioni voi todistaa olevansa luotettava kumppani Yhdysvalloille. Se on ainoa tapa, jolla unionin toimielimet voivat osoittaa, että ne haluavat kantaa poliittisen vastuun maailmasta, joka näyttää valmistautuvan perimmäisen pahan iskuun. Pahan voimina ovat terroristit, joiden silmissä ihmiselämällä ei ole arvoa, riippumatta siitä, menetetäänkö irakilaisten maanmiesten ja kanssauskovien henkiä vai espanjalaisten henkiä. Raamatun mukaan eripurainen talo ei kestä. Se pätee sitäkin suuremmalla syyllä Euroopan unioniin itseensä. 
Beysen (NI ).
    Arvoisa puhemies, transatlanttiset suhteet ovat Irakin sodan jälkeen huonontuneet. Tämä on aiheuttanut paljon jännitteitä nykyiseen Euroopan unioniin. Näyttää siltä, että jännite säilyy ainakin aluksi laajentumisen jälkeen. Se on surullinen tosiasia, sillä olen vakuuttunut, että Eurooppa on erehtynyt vihollisestaan. Keskustelussahan ei viime kädessä ole kyse siitä, miten Eurooppa voi olla vastapainona Yhdysvalloille, vaan siitä, miten voimme parhaiten torjua kansainvälistä terrorismia. Mielestäni terrorismi voidaan todella torjua ainoastaan transatlanttisen yhteisvastuullisuuden ja yhteisen toiminnan keinoin. Siksi Euroopan poliittisilla johtajilla on tärkeä rooli. Parlamentin tulisi korostaa painokkaammin sitä, kuinka paljon Eurooppa menettää jatkuvan jännitteen vuoksi ja kuinka paljon se hyötyy nykyisestä yhteistyöstä Yhdysvaltojen kanssa. Lausun tämän viestini myötä Euroopan parlamentille jäähyväiseni. 
Elles (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää puheenjohtajavaltio Irlantia sen osoittamasta vieraanvaraisuudesta. Tilaisuus oli mieleenpainuva; tosin en tiennyt, että olimme puheenjohtaja Rochen vaalipiirissä. Saimme luonnollisesti erittäin hyvän vastaanoton, ja vieraanvaraisuus oli suurenmoista. Suuret kiitokset teille, arvoisa puheenjohtaja Roche.
Teidän ja komission jäsenen Pattenin kommenttien hengestä voi aistia, että huolimatta transatlanttisia suhteita viimeisten kuukausien aikana jäytäneistä suurista vaikeuksista tässä EU:n ja Yhdysvaltain välisessä huippukokouksessa voidaan saada paljon aikaan, jos olemme siihen riittävän rohkeita. Esitetyt huomiot antavat minulle uskoa siihen, että voimme saavuttaa todellista edistystä.
Ensimmäinen asia, jonka haluan tuoda esille, koskee teidän, arvoisa komission jäsen, mainitsemaa yhteistä tutkimusta taloudellisista näkökohdista. Kannatan sitä lämpimästi, koska voidessamme tarkastella jäljellä olevia kaupan esteitä voimme myös tavoitella esteettömiä transatlanttisia markkinoita. Ehkä rohkenette sanoa, että tähän olisi päästävä kymmenen vuoden kuluessa. Se herättäisi kunnolla kummatkin yhteisöt toimimaan jäljellä olevien esteiden poistamiseksi.
Toinen asiani on luullakseni yhtä tärkeä ja koskee sitä, että meidän tulisi tarkastella transatlanttisia suhteita laajemmassa kehyksessä. Kuten totesitte, arvoisa komission jäsen, asialistalla on niin paljon aiheita: ympäristö, ulkopolitiikka, teollisuus- ja sosiaalipolitiikka ja, kuten olemme huomanneet, myös matkustajarekisteritiedot. Niiden huomioon ottamiseksi on nyt luotava uusi kehys, ja erityisesti parlamentaarinen vuoropuhelu on otettava laajemmin käyttöön näissä suhteissa.
Olenkin tyytyväinen siihen, että haluatte toteuttaa riippumattoman arvioinnin. Toivon, että myös yhdysvaltalaiset ystävämme jakavat tämän toiveen, jotta pystyisimme ensi vuonna järjestettävässä uusien hallitusten välisessä EU:n ja Yhdysvaltain huippukokouksessa valmistamaan tietä laajemmalle sopimukselle, mahdollisesti kumppanuussopimukselle, jonka EU ja Yhdysvallat voisivat tehdä ehkä vuoteen 2007 mennessä.
Suuret kiitokset kommenteistanne. Toivotan teille hyvää jatkoa arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ja toivon, että kun tulette Dubliniin, olemme saaneet valmiiksi julkilausuman, jossa määritellään tulevaisuus sellaisille suhteille, jotka sekä eurooppalaiset että yhdysvaltalaiset voivat tunnustaa omikseen. 
Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen Patten, jos tarkastelemme viimeksi käytyä keskustelua ja vertaamme sitä tämän päivän tilanteeseen, voimme valitettavasti vain todeta, että Yhdysvaltojen ja Euroopan välinen juopa ei ole ainakaan pienentynyt. Odotimme ja toivoimme kaikki, että asiat kääntyisivät parempaan suuntaan ajan mittaan. Mietinnössämme, julistuksessamme ja päätöslauselmaesityksessämme on kolme keskeistä poliittista teemaa: Yhdistyneiden Kansakuntien vahvistaminen, Lähi-idän tilanne ja terrorismin torjuminen. Kaikkien kolmen aiheen suhteen on suuria eroja, kun niitä tarkastellaan realistisesti eikä vain optimistisesti.
Yhdysvallat ei nähdäkseni ole muuttanut piiruakaan painopisteitään Yhdistyneiden Kansakuntien vahvistamista koskevassa politiikassaan. Jos haluamme todella saada Yhdistyneet Kansakunnat nyt puuttumaan aktiivisemmin Irakin tilanteeseen, meidän on oltava hyvin tarkkana, jotta kyseessä on todellinen YK eikä sellainen YK, joka toimii maassa vain miehitysvaltojen jatkeena. Jälkimmäisessä tapauksessa YK imaistaan samaan väkivallan ja koston kierteeseen, jossa yhdysvaltalaiset ovat olleet.
Tosiasiassa kyseisellä alueella ei ole mitään jäljellä äänekkäästi toitotetusta uutta Lähi-itää koskevasta aloitteesta. Toivon, että voisimme yhdessä yhdysvaltalaisten kanssa puuttua suoraan perimmäisiin syihin ja suunnitella Lähi-itää varten kattavan strategian, jossa ei varmastikaan voida keskittyä yksin Israeliin ja Palestiinaan.
Olen lisäksi sitä mieltä, että terrorismin torjumisen alallakin on vielä suuria eroja. Kuuntelin tänään komission jäsentä Pattenia – mielenkiinnolla, kuten aina – ja yhdyn moniin hänen näkemyksiinsä. Hän on väärässä äänestyspäätökseni suhteen, mutta oikeassa monen muun asian suhteen. Meidän on oltava hyvin varovaisia tässä asiassa. Voi olla, että meidän täytyy kulkea laillisesti toteutettavissa olevan toiminnan äärirajoilla voidaksemme luoda todellisen terrorismin vastaisen puolustuksen, mutta tärkeintä on, että torjumme sen syitä. Tähän Eurooppa ja Amerikan yhdysvallat suhtautuvat edelleen varsin eri tavalla. 
Jonckheer (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, kuunnellessani tänä aamuna komission jäsentä Pattenia parin merkille sen, että hän totesi pitävänsä kansainvälistä tilannetta nyt huonompana kuin viisi vuotta sitten, jolloin hän aloitti toimikautensa komission jäsenenä. Olen samaa mieltä. Päätöslauselmassa olisi ehkä korostettava enemmän sitä, että yksi tämän vaarallisuuden osatekijöistä on unilateralismi ja ennen kaikkea Yhdysvaltojen uusi unilateralismia koskeva oppi. Mielestäni tämä puoli puuttuu päätöslauselmaesityksestä lähes kokonaan. Kannatammekin tästä syystä useimpia esitettyjä tarkistuksia.
Mainitsen kolme erittäin konkreettista esimerkkiä EU:hun asetetuista odotuksista. Kuulimme todellakin eilen ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa Burgia ja Abed-Rabboa. He pyysivät täysin yksiselitteisesti, että Euroopan unioni ja ulkoministerit tukisivat Geneven aloitetta paljon aktiivisemmin kuin tähän asti. He pyysivät myös, että Euroopan unioni tukisi aktiivisesti Palestiinassa toimivia riippumattomia järjestöjä, jotka ovat kansainvälisen valvonnan alaisuudessa. Nämä asiat olisi todettava selvästi päätöslauselmaesityksessämme.
Haluaisin pyytää Euroopan unionia myös ottamaan paremmin huomioon kansainväliset tutkimukset. Joitakin tutkimuksia on mainittu. Kansainvälisen työjärjestön puitteissa julkaistiin viime kesänä raportti, jossa esitettiin käytännön ehdotuksia hyvästä taloushallinnosta ja globalisaatioon liittyvistä säännöistä.
Jos emme käsitä sitä parlamentissa usein toistettua ja myös komission jäsenen Pattenin moneen otteeseen toteamaa tosiasiaa, että köyhyyden torjuminen on yksi terrorismin vastaisen taistelun tärkeimmistä osatekijöistä, ja jos emme noudata kansainvälisissä raporteissa esitettyjä suosituksia, joiden laatimiseen olemme itsekin osallistuneet, menetämme viimeisetkin uskottavuuden rippeet. Tämänkaltainen viesti on vietävä myös Bushin hallinnolle. 
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Yhdysvallat, jossa asuu vain kolme prosenttia maailman väestöstä, pystyy tuottamaan noin 30 prosenttia maailman tavaroista ja palveluista. Kiina, jossa asuu kuusi kertaa enemmän ihmisiä ja jonka pinta-ala on paljon laajempi, tuottaa vain kolme prosenttia. Venäjä on tällä hetkellä Sveitsin jäljessä bruttokansantuotetta koskevissa tilastoissa. Haluan sanoa tällä sen, että Yhdysvallat on kiistatta ennennäkemättömässä poliittisessa ja sotilaallisessa johtoasemassa.
On kuitenkin oikeudenmukaista myös todeta, että Yhdysvallat on saavuttanut asemansa omin ansioin. Mielestäni meidän on myönnettävä, että jos Eurooppa haluaa hyödyntää koko potentiaalinsa, meidän on toimittava Yhdysvaltojen lojaalina yhteistyökumppanina. Lojaali yhteistyö ei merkitse sitä, että Euroopan olisi annettava avoimet valtuudet, vaan Euroopalla on omat kantansa kuolemantuomioon, kansainväliseen rikostuomioistuimeen, Kioton pöytäkirjaan, ylikansalliseen oikeuteen ja kauppapolitiikkaan.
Meidän on myös pidettävä mielessä, että Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen väliset suhteet perustuvat yhteisille arvoille ja yhteiselle historialle, ja mielestäni on tärkeää, että emme unohda transatlanttisen yhteyden näkymistä Euroopan unionin geenistössä ja yhteisen vapauden vaalimisessa.
Lisäksi olen sitä mieltä, että emme saa unohtaa erittäin hallitsevaa keskinäistä riippuvuutta talouden ja kaupan alalla. Neljä viidesosaa Euroopassa tällä hetkellä tehtävistä uusista investoinneista on peräisin Yhdysvalloista, emmekä saa unohtaa, että unionin nykyiset 15 jäsenvaltiota investoivat enemmän presidentti Bushin kotiosavaltioon Teksasiin kuin Japani kaikkiin Yhdysvaltain 50 osavaltioon yhteensä.
Arvoisa puhemies, haluankin kertoa yhtyväni komission jäsenen Pattenin myönteiseen lausumaan, jota käytän usein puheissani. Sen mukaan pystymme saavuttamaan paljon helpommin kaiken, minkä haluamme eurooppalaisina saavuttaa, jos teemme yhteistyötä Yhdysvaltojen kanssa. Olen varma myös siitä, että Yhdysvallat voi saavuttaa päämääränsä, jos se tekee yhteistyötä meidän kanssamme. 
Lucas (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluan tuoda esiin kaksi asiaa minuutin pituisessa puheenvuorossani. Ensimmäinen niistä on ehdotus luoda transatlanttisen poliittisen verkoston eli monikansallisten yhtiöiden, uusliberaalien aivoriihien ja tämän parlamentin poliitikkojen suunnittelemat transatlanttiset markkinat. Asiasta ei ole koskaan käyty asianmukaista julkista keskustelua, vaikka kyseessä on suurin koskaan toteutettu sääntelyn purkamishanke. Emme usko, että se on tavallisten ihmisten etujen mukainen.
Toiseksi haluan kehottaa neuvostoa käsittelemään yhdysvaltalaisten kollegojen kanssa Irakin kysymystä ja erityisesti hiljattain tapahtunutta Fallujan verilöylyä – enkä käytä verilöyly-sanaa nyt kevyesti. Kuvat Yhdysvaltain armeijan toimista Fallujan kapinan tukahduttamiseksi ovat järkyttäneet koko maailmaa. Yli 600 irakilaista on saanut surmansa tai loukkaantunut kahden viime viikon aikana Yhdysvaltain pommituksissa ja maaoperaatioissa, mutta EU:n jäsenvaltiot eivät silti ole tuominneet Yhdysvaltain armeijan toimia. Ehkä ne uskovat Yhdysvaltain merivoimien komentajan vakuutukseen, jonka mukaan hänen miehistönsä on koulutettu käyttämään tulivoimaa täsmällisesti. Yli 350 Fallujan uhreista oli kuitenkin naisia ja lapsia. Kun otetaan huomioon Yhdysvaltain armeijan perusteeton ja suhteeton voimankäyttö ja kuolonuhrien suuri määrä piirityksen yhteydessä, kehotan neuvostoa ottamaan transatlanttisessa vuoropuhelussa esiin huolensa ihmisoikeuksien toteutumisesta ja vaatimaan riippumatonta tutkintakomiteaa tutkimaan Yhdysvaltain armeijan toimia Fallujan alueella. 
Collins (UEN ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää ministeri Rochea ja komission jäsentä Pattenia erinomaisista puheenvuoroista, jotka he pitivät täällä tänään. Parlamentin jäsenten olisi opiskeltava tarkasti heidän puheensa, sillä se olisi heille suureksi hyödyksi.
Yhdysvaltain hallitus alkaa varmasti nyt tajuta, ettei unilateralismi yksinkertaisesti ole ratkaisu käsiteltäessä kansainvälisen yhteisön kohtaamia vakavia ongelmia. Nyt on selvempää kuin koskaan, että Yhdysvaltain hallituksella oli suunnitelma Irakin vapauttamiseksi Saddam Husseinin julmasta diktatuurista, mutta sillä ei ollut eikä ole vieläkään strategiaa Irakista poistumiseksi.
Tämä on vastassamme olevan poliittisen ongelman ydin. Monenväliset järjestelmät onnistuvat paremmin ja edellyttävät vahvempaa oikeutusta, koska valtioiden välisissä suhteissa on noudatettava oikeusvaltion periaatetta. Todellinen monenvälisyys merkitsee sitoutumista työskentelemään toisten kanssa konfliktin taustalla olevien perimmäisten syiden ratkaisemiseksi, edistämään ihmisoikeuksien kunnioittamista ja luomaan mekanismi, jonka avulla riidat voidaan ratkaista rauhanomaisesti. Lainsäädäntöön perustuva kansainvälinen järjestys ja vahvat kansainväliset järjestöt, kuten Yhdistyneet Kansakunnat, ovat erityisen merkittäviä ratkaistaessa kansainvälisiä ongelmia.
Monenvälinen yhteistyö on meidän kaikkien etujemme mukaista ja palvelee erityisesti pienempiä valtioita, joilla ei ole sotilaallista voimaa ja joiden täytyy niin ollen luottaa vahvan lainsäädäntöön perustuvan järjestelmän tukeen. Me olemme panneet toivomme monenväliseen aseidenriisuntaohjelmaan ja aseiden leviämisen estämistä koskeviin sopimuksiin.
Irakin sota on varmasti kiristänyt monien Euroopan unionin jäsenvaltioiden välejä ja suhteita Yhdysvaltain hallitukseen. Tärkein kysymys on nyt se, miten voimme parhaiten korjata Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen väliset suhteet. Meidän olisi muistettava, että Euroopan ja Yhdysvaltain välisten suhteiden ollessa kyseessä yhdistäviä tekijöitä on paljon enemmän kuin erottavia tekijöitä, vaikka se ei merkitsekään sitä, ettei meilläkin olisi erimielisyyksiä esimerkiksi Kioton pöytäkirjan ja useiden kauppakysymysten suhteen. Pystymme kuitenkin tehokkaammin edistämään oikeusvaltion periaatteen ja demokratian toteutumista, kun Euroopan unioni ja Yhdysvaltain hallitus työskentelevät yhdessä sen sijaan, että ne vetävät köyttä eri suuntiin. 
Morillon (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välinen huippukokous, joka on tarkoitus pitää Dublinissa kahden kuukauden kuluttua, riittää perusteeksi tämän päivän keskustelulle, joka käydään kerrankin riittävän ajoissa ennen itse tapahtumaa. Tämän tulisi olla käytäntönä mahdollisimman usein tässä parlamentissa.
Olen tyytyväinen siihen, että ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan puheenjohtajan Brokin laatimassa päätöslauselmaesityksessä käsitellään tässä yhteydessä laajasti turvallisuus- ja puolustusasioita, joilla voitaisiin tarvittaessa perustella Irakin kriisin yhteydessä äärimmilleen kiristyneiden transatlanttisten yhteyksien tiivistämistä.
Seuraavassa täysistunnossamme todistamme tänään hyväksytyn laajentumisen toteutumista, ja sen aattona on hyvä toistaa se, mitä totesimme jo huhtikuussa Euroopan puolustuspolitiikkaa käsitelleen oma-aloitteisen mietinnön yhteydessä. Perussopimusten mukaiset kumppanimme ovat pitäneet mietinnön johtopäätöksiä esillä, ja toivon, että niiden seurauksena tehdään myönteisiä päätöksiä hallitustenvälisen konferenssin päätettyä neuvottelunsa.
Mitä silloin sanoimme, arvoisat neuvoston puheenjohtaja ja komission jäsen Patten? Sanoimme, että olisi hyvä yksinkertaisesti toistaa, että Nato on nykypäivänä edelleen transatlanttisen vakauden ja turvallisuuden tärkein tae ja että siksi olisi järkevää vahvistaa sekä Naton että Euroopan unionin valmiuksia.
Hyvät kollegat, meidän on pidettävä mielessä, että me eurooppalaiset olemme osaksi vastuussa unilateralismista, josta niin voimakkaasti syytämme Yhdysvaltoja. Tähän on se yksinkertainen syy, että olemme kieltäytyneet vuosien ajan jakamasta Yhdysvaltain kanssa yhteisten arvojemme puolustamisen tehtävää. Olen tästä syystä tyytyväinen tämän asian suhteen tehtyyn sitoumukseen, jonka parlamentti ja valmistelukunta ovat hiljattain vahvistaneet. 
Van Orden (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, useat meistä varsinkin istuntosalin tällä puolen toivovat Yhdysvaltain-suhteiden lujittamista. Näinä vaarallisina aikoina on elintärkeää, että demokratiat lähentyvät toisiaan ja että eroavaisuudet minimoidaan. Käsiteltävänämme olevassa päätöslauselmassa käytetty myönteinen ja rakentava kieli on antanut minulle uskoa, ja olen erityisen tyytyväinen siihen, että ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta hyväksyi tarkistukseni, jossa vaadittiin transatlanttisten yhtenäismarkkinoiden luomista vuoteen 2015 mennessä. Nyt on ryhdyttävä töihin toiveen toteuttamiseksi.
Onkin sääli, että muuten hyvä päätöslauselma on pilattu Yhdysvaltojen piikittelyllä ja huomautuksilla, jotka eivät juuri liity transatlanttisiin suhteisiin, vaan pakkomielteiseen pyrkimykseen kohti jonkinlaista eurooppalaista valtiota.
Integraation kannattajat näkevät transatlanttisessa kumppanuudessa selvästikin vain kaksi osapuolta, Yhdysvallat ja EU:n. Heidän tavoitteenaan on, että EU edustaa Euroopan maita myös Natossa ja YK:ssa. Vastustamaani Euroopan perustuslakiluonnokseen sisältyy vaatimus, jonka mukaan uusi EU:n ulkoministeri esittelee tietyissä olosuhteissa EU:n kannan YK:n turvallisuusneuvostolle.
Yhdistyneen kuningaskunnan edustajana en voi hyväksyä sitä, että Euroopan unioni edustaisi maatani käsiteltäessä puolustus- ja turvallisuusasioita Yhdysvaltojen kanssa. Nato on yli viidenkymmenen vuoden ajan tarjonnut foorumin, jossa Euroopan ja Pohjois-Amerikan kansat ovat voineet keskustella aikakautemme tärkeistä turvallisuuskysymyksistä ja sopia tarvittavista toimista. Ongelmia alkaa ilmaantua, kun muut instituutiot tulevat kuvaan. Johdamme kansalaisiamme ja liittolaisiamme harhaan, jos väitämme, että EU:n itsenäisen sotilaallisen valmiuden kehittelyllä on jotain tekemistä Naton vahvistamisen kanssa tai että se perustuu haluun työskennellä läheisessä yhteistyössä Yhdysvaltojen kanssa.
En ole havainnut kovin monen EU:n jäsenvaltion olevan valmis osoittamaan enempää sotilaallisia resursseja demokratioiden puolustamiseen, eikä poliittista tahtoa meihin kohdistuvien turvallisuusuhkien päättäväiseen torjumiseen ole riittävästi. Emme toivo EU:n sekaantuvan nykyisessä muodossaan puolustuspolitiikkaan. Kannatamme pikaisia toimia transatlanttisten yhtenäismarkkinoiden luomiseksi. 
Roche,
   .  Arvoisa puhemies, haluan jälleen kiittää jäseniä heidän puheenvuoroistaan, joihin kaikkiin en pysty vastaamaan. Parlamentti on hyvin tietoinen siitä, miten tärkeä transatlanttinen kumppanuus on. Olisin melkein allekirjoittanut Van Ordenin lausunnon hänen vaatiessaan, että piikittelyn on loputtava, mutta en valitettavasti jaa hänen näkemystään uudesta perustuslakisopimuksesta. Siitä aiheesta keskustellaan toisella kertaa. Hän on oikeassa sen suhteen, että on liian helppoa alentua transatlanttisen kumppanuuden ja erityisesti yhdysvaltalaisten piikittelyyn.
Tiedämme Euroopan ja Pohjois-Amerikan yhteisestä historiasta, miten historiaa on muokattu ja miten se on muokannut yhteisiä arvojamme – siitä puhui jäsen Collins. Puheenaiheiksi nousevat kuitenkin aivan liian usein Yhdysvaltojen ja Euroopan väliset . Nyt on korkea aika tuoda esiin kumppanuuden myönteiset puolet ja katsoa, mitä voimme saavuttaa yhdessä, sen sijaan että jatkuvasti keskitymme niihin asioihin, joista emme ole yhtä mieltä. Meidän tulisi pohtia, miten yhteiset ajatuksemme voidaan muuttaa yhteiseksi todellisuudeksi. Se on haaste, johon Euroopan ja Yhdysvaltojen poliittisten johtajien on vastattava. Kuten kaikissa läheisissä yhteistyösuhteissa, emme ole aina kaikista asioista samaa mieltä. Jopa onnellisimmassakin avioliitossa on ajoittain erimielisyyksiä. Meidän on kuitenkin tehtävä työtä vuoropuhelun ylläpitämiseksi ja yhteistyön tekemiseksi yhteisen edun mukaisilla aloilla.
Jäsen Suominen oli oikeassa todetessaan, että sormella osoittelu ei ole sopivaa eikä hedelmällistä. Yhdyn varauksetta tähän näkemykseen. Puhuessaan eduista, joita todellinen monenvälinen toiminta tarjoaa Euroopan kannalta, jäsen Collins ei kokenut joidenkin muiden tapaan tarvetta panetella Yhdysvaltain näkökulmaa. Hän vain esitti sen tosiasian, että näkökulmia on kaksi, ja ehdotti, että tekisimme työtä lähentymisen puolesta eripuran kylvämisen sijaan.
Työskentelemme todellisuudessa menestyksekkäästi yhdysvaltalaisten kumppaneidemme kanssa monenlaisten ulkopoliittisten, kauppapoliittisten ja taloudellisten asioiden parissa yhteistyön hengessä. Erimielisyyksiä tietysti on, ja niitä tulee jatkossakin. Sitä tosiasiaa, että niin suuri osa kumppanuuden puitteissa tehdystä työstä on myönteistä, eivät tämänhetkiset erimielisyydet saa saattaa varjoon.
Jäsen Belder mainitsi Marshallin suunnitelman. Sen esille tuominen on mielenkiintoista ja ajankohtaista, koska meidän on hyvä muistuttaa itsellemme, että jos emme olisi saaneet hyötyä Yhdysvaltojen valtavasta avokätisyydestä ja Marshallin suunnitelmasta, emme tiedä, missä tilanteessa Eurooppa ja tämä unioni nyt olisi.
Kesäkuussa pidettävä EU:n ja Yhdysvaltain huippukokous on hyvin merkittävä. Se on erittäin tärkeä kumppanuuden kannalta, ja on tärkeää, että keskustelemme eroistamme ja määrittelemme tarkemmin yhteistyöalat. Puheenjohtajavaltio Irlanti tekee lujasti työtä huippukokouksen onnistumisen varmistamiseksi. Se ei merkitse sitä, että olisimme alistuneita tai ettemme suostuisi silloin tällöin olemaan asioista eri mieltä – tietenkin teemme niin. Puheenjohtajavaltio tekee kuitenkin kaikkensa ohjatakseen kumppanuuden takaisin myönteisille ja hedelmällisille raiteille.
Muutamat jäsenet ottivat erään asian esille, joten haluan vielä todeta, että se, mitä me Euroopassa sanomme, paisuu uusiin mittasuhteisiin Yhdysvalloissa ja se, mitä me sanomme täällä, tulkitaan hyvin usein väärin siellä. Olen usein Yhdysvalloissa ollessani järkyttynyt siitä, miten usein Euroopan sanomisia käsitetään väärin ja joskus vääristellään. Olen toisaalta vakuuttunut siitä, että yhdysvaltalaiset vieraat, jotka kuuntelevat keskustelujamme, ovat varmasti joskus ymmällään siitä, miten Yhdysvaltojen sanomisia tulkitaan, käsitetään väärin ja vääristellään täällä Euroopassa. Meillä on poliitikkoina velvollisuus kertoa kansalaisillemme kumppanuuden myönteisistä puolista, vaikka suhteissa ajoittain onkin häiriöitä. Suhteet ovat aiemmin olleet uskomattoman hyvät, ja uskon, että ne ovat sitä jatkossakin.
Yksi puhuja totesi, että keskustelu oli aiheellinen ja että nyt oli oikea aika käydä se. Olen samaa mieltä.
Kiitän jäseniä heidän moninaisista kommenteistaan. Vaikka kaikkia annettuja neuvoja ei voidakaan noudattaa samaan aikaan, haluan sanoa, että puheenjohtajavaltio on kuunnellut hyvin tarkasti, mitä parlamentilla on tässä asiassa sanottavanaan. 
Brok (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, olisin erittäin kiitollinen, jos antaisitte minun vielä sanoa yhden asian transatlanttisista suhteista. Haluan kehottaa parlamenttia äänestämään päätöslauselman puolesta, sillä meidän on lujitettava transatlanttisia suhteita siten, että ne eivät enää perustu vain Natoon ja turvallisuuspolitiikkaan, vaan ulottuvat laajemmalle ja syvemmälle. Tämä kävi ilmi myös äskeisestä keskustelusta. Neuvoston puheenjohtaja ja uskoakseni myös komissio kannattavat sitä. Transatlanttisten markkinoiden ajatus on varmasti hyvin tärkeä asia, joten olisikin järkevää, että EU:n ja Yhdysvaltain välisessä huippukokouksessa perustettaisiin asiantuntijaryhmä tekemään tulevien kuukausien aikana tutkimuksia, joita hankkeen aktiivisempi eteenpäin vieminen edellyttää. Idean merkitys ei ole pelkästään taloudellinen, vaan se vaikuttaa suoraan myös transatlanttisen suhteiden syventämiseen.
Samassa yhteydessä on kuitenkin todettava, että valiokuntani – toisin kuin asiasta vastaava valiokunta – on tällä hetkellä sitä mieltä, että meidän olisi hyväksyttävä lentoliikennettä koskevien komission neuvottelujen tulokset, jotta asiat eivät enää tässä vaiheessa mutkistuisi edestakaisin matkustavien ihmisten kannalta, ja että meidän olisi tässä asiassa pyrittävä käytännönläheiseen lähestymistapaan suhteiden lujittamiseksi myös terrorismin aikakautena. 
Puhemies.
   Olen vastaanottanut yhden työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen(1).
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista aiheista:
neuvoston ja komission julkilausumat Pakistanin tilanteesta
ja
Elmar Brokin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0275/2004) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja Pakistanin islamilaisen tasavallan välisen yhteistyösopimuksen allekirjoittamisesta. 
Roche,
   .  Arvoisa puhemies, mieleeni tulee tapaus, jossa vanhempaa irlantilaista poliitikkoa kommentoitiin hyvin epämairittelevasti, koska hän oli koko ajan pitämässä puheenvuoroja. En kerro tapauksesta tämän enempää, mutta minulta voi myöhemmin tulla kysymään yksityiskohtia!
Haluan kiittää parlamenttia tästä mahdollisuudesta käsitellä Pakistanin tilannetta. Tiedän, että kyseessä on asia, josta ihmisillä on vastakkaisia ja hyvin erilaisia mielipiteitä. Neuvosto pitää erittäin tärkeänä sitä, että Euroopan unioni lujittaa edelleen suhteitaan Pakistaniin. Myös Pakistan itse on samaa mieltä.
Euroopan unionin ja Pakistanin välisen kumppanuuden vahvistaminen ei ole tärkeää vain kahdenvälisellä tasolla, vaan se on tärkeää myös, jos otetaan huomioon Pakistanin alueellinen rooli Etelä-Aasiassa. Panin siksi tyytyväisenä merkille, että parlamentin ulkoasiainvaliokunta – huomaan Brokin olevan täällä kertomassa sen näkemyksistä – hyväksyi viime viikolla kolmannen sukupolven sopimuksen tekemisen Pakistanin kanssa ja että sen seurauksena parlamentti käsittelee nyt asiaa koskevaa päätöslauselmaa, josta äänestetään myöhemmin.
Parlamentti on tietoinen siitä, että neuvoston mielestä sopimus on tärkeä osatekijä luotaessa tiiviimpiä suhteita Pakistaniin. Pakistan voi kumppanuuden puitteissa osoittaa sitoutuneensa kunnioittamaan, suojelemaan ja edistämään ihmisoikeuksia ja demokraattisia periaatteita sellaisina kuin ne on määritelty ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa ja kuin ne sisältyvät sopimuksen 1 artiklaan.
Tiedämme kaikki, että Pakistanissa on monia vakavia ihmisoikeuksiin ja demokraattisiin periaatteisiin liittyviä huolenaiheita. Niitä onkin mainittu päätöslauselmassa ja tuotu esiin valiokunnan laatimassa työssä. Ymmärrän hyvin, että valiokunta tarvitsi aikaa punnitakseen huolellisesti asian hyviä ja huonoja puolia, ja haluaisin kiittää valiokunnan jäseniä ja erityisesti puheenjohtaja Brokia sekä esittelijä Cushnahania heidän tekemästään työstä. Voin vakuuttaa parlamentille, että neuvosto tuntee valiokunnan julki tuomat huolenaiheet ja suhtautuu niihin hyvin vakavasti.
Irlannin ulkoministeri ja ministerineuvoston puheenjohtaja Brian Cowen kertoi helmikuun lopussa näistä huolenaiheista presidentti Musharrafille ja Pakistanin ulkoministerille EU:n ministeritroikan Islamabadin-vierailun yhteydessä. Esiin otettiin myös tri Khania koskevat todistusaineiston tukemat paljastukset ja ydinaseteknologian levittämisen ongelma. EU:n ministeritroikka kertoi olevansa erittäin huolestunut näistä paljastuksista. Pakistan puolestaan vakuutti Euroopan unionille, että kaikkia paljastuksia tutkitaan edelleen. Puheenjohtajavaltio toivoo, että tutkinta on perinpohjaista ja uskottavaa. Euroopan unioni seuraa tilannetta.
Muutkin poliittiset kysymykset ovat erittäin huolestuttavia. Tilanne parlamentissa, jossa valiokuntajärjestelmää ei ole vielä täysin otettu käyttöön, on kaukana ihanteellisesta. Lisäksi demokratian palauttamista ajavan puolueen puheenjohtaja Hashmi tuomittiin 13. huhtikuuta yhteensä 23 vuodeksi vankeuteen teosta, jota Pakistanin viranomaiset kutsuvat armeijan yllyttämiseksi kapinaan. Euroopan unioni on kertonut ja kertoo jatkossakin Pakistanin viranomaisille huolestuneisuutensa näistä aiheista ja seuraamuksista, joita niillä voi olla tulevien EU:n ja Pakistanin välisten suhteiden kannalta.
Ongelmallinen on myös uskonnollisten vähemmistöjen ja toimittajien asema, sillä he ovat joutuneet mielipiteenvapauden riiston, mielivaltaisten pidätysten ja pahemmankin kohtelun uhreiksi. Olemme huolissamme kaikista näistä tapauksista. Vaakaa painaa myönteiselle puolelle kuitenkin se, että kolmannen sukupolven sopimus vahvistaisi foorumia, jolla Euroopan unioni voi ilmaista Pakistanin korkeimman tason viranomaisille, kuinka tärkeinä se pitää Pakistanin-suhteita, ja kuinka tärkeä osa suhteita ovat ihmisoikeuksiin, demokratisointiin, aseiden leviämisen estämiseen ja muihin keskeisiin kysymyksiin liittyvät huolenaiheet.
Mainitsen myös sen, että kolmannen sukupolven sopimuksen tekeminen raivaa tietä komission ja Pakistanin välillä jo aloitettujen takaisinottoa koskevaan sopimukseen liittyvien teknisten neuvottelujen pikaiselle päättämiselle. On tärkeää huomata, että muitakin myönteisiä edistysaskeleita on otettu. Islamabadissa vieraillut EU:n ministeritroikka ilmaisi tyytyväisyytensä hyvin merkittävään sopimukseen, jonka Pakistan ja Intia olivat juuri tehneet naapurusten välisestä kattavasta vuoropuhelusta. Se koskee myös Jammun ja Kashmirin kysymystä. On alueen, Euroopan unionin ja laajemman kansainvälisen yhteisön etujen mukaista, että tällaista myönteistä kehitystä tuetaan ja siihen kannustetaan.
Presidentti Musharrafin sitoutuminen terrorismin vastaiseen taisteluun on myös otettava tyytyväisenä vastaan. Siinä korostuu Pakistanin ratkaiseva alueellinen asema, jolla on yhteytensä Afganistanin tilanteeseen ja sen orastavaan demokratiaprosessiin.
Haluan myös tuoda esiin jälleen myönteisessä mielessä huomattavan edistyksen, jota on saavutettu -asian suhteen viime tapaamisemme jälkeen. Pakistanin viranomaiset vastasivat eurooppalaisten toistuneisiin vastalauseisiin erittäin myönteisin toimin, joiden ansiosta kaikki kahdeksan ihmistä on vapautettu ja he ovat nyt palanneet koteihinsa. Olen varma, että parlamentin jäsenet ovat tyytyväisiä tähän, kuten on myös puheenjohtajavaltio. Olen myös varma siitä, että he kokevat siitä myös jonkinlaista tyydytystä, sillä parlamentin asian suhteen osoittama valppaus ja tarkkaavaisuus on myös ollut avuksi.
Yhteenvetona todettakoon, että vaikka Pakistaniin liittyy edelleen huolenaiheita, neuvosto katsoo, että Euroopan unionin on mieluummin ryhdyttävä keskustelemaan niistä Pakistanin kanssa kuin eristettävä se. Neuvosto jatkaa työtään näiden myös parlamenttia huolettavien ongelmien ratkaisemiseksi Pakistanin, alueen ja unionin etujen mukaisesti ja ennen kaikkea rauhan säilyttämiseksi kansainvälisessä yhteisössä. 
Patten,
   .  Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan kokouksessa 14. huhtikuuta pidetyn äänestyksen tulokseen, jonka mukaan se suosittaa Pakistanin kanssa tehtävän kolmannen sukupolven sopimuksen hyväksymistä. Tiedän hyvin, että näin äänesti vain melko pieni enemmistö ja että monille valiokunnan jäsenille kyse oli tarkkaan pohditusta päätöksestä. Kunnioitan suuresti periaatteellista kantaa, jonka esittelijä toi esiin Euroopan parlamentissa käytyjen keskustelujen aikana. Olen oppinut pitämään arvoisaa ystävääni Aasian demokratian ystävänä ja ihmisoikeuksien ystävänä, ja hän on tehnyt erinomaista työtä Euroopan unionin päävaalitarkkailijana Pakistanissa ja Sri Lankassa.
Vaikka ymmärrän monia esittelijän näkemyksiä, en voi yhtyä hänen suositukseensa jättää sopimus odottamaan. Tämä johtuu siitä, että mielestäni meidän tulisi pitää sopimusta mahdollisuutena luoda myönteiset suhteet Pakistaniin, joka on tärkeä kumppani herkällä alueella. Toivon siksi, että ulkoasiainvaliokunnan suositus, jonka mukaan sopimus voidaan tehdä, hyväksytään, kun asiasta äänestetään täysistunnossa.
Ehkä voisin tiivistäen kertoa, miksi Euroopan komissio kannattaa edelleen tämän kolmannen sukupolven sopimuksen voimaantuloa. Ennen kaikkea se tarjoaa 1 artiklansa ansiosta mahdollisuuden käydä Pakistanin kanssa perusteellisempaa keskustelua tärkeistä ihmisoikeus- ja demokratiakysymyksistä. Toiseksi sopimus antaa meille paremman perustan haasteisiin vastaamiseksi monilla keskeisillä aloilla, kuten peruskoulutuksen, kaupan ja institutionaalisten yhteyksien aloilla. Viimeinen vaan ei vähäisin etu on sopimuksen tarjoama mahdollisuus aloittaa Pakistanin kanssa toiminta uusilla aloilla, kuten alueellisen yhteistyön, rahanpesun ja energian aloilla.
Viimeaikainen kehitys ja erityisesti rohkaisevat pyrkimykset sovintoon Intian kanssa sekä Pakistanin kansallisen politiikan tapahtumat ovat vahvistaneet myönteistä kantaamme tämän sopimuksen tekemiseen. Aloitteiden tuloksena Pakistanin kansainväliset suhteet ovat parantuneet selvästi. Nyt on esimerkiksi merkkejä siitä, että Pakistan voidaan jonkin ajan kuluttua ottaa takaisin kansainyhteisön täysjäseneksi.
Olen myös iloinen siitä, että miehistö ja myös kapteeni on nyt vapautettu ja he ovat palanneet Kreikkaan ja Filippiineille. Tiedän, että monet parlamentin jäsenistä ovat olleet omakohtaisesti erittäin kiinnostuneita tapauksesta. Otin itse sen esiin useaan otteeseen tavatessani ministeri Kasurin viimeksi Berliinissä 31. maaliskuuta. Lisäksi puhuin siitä monessa muussa yhteydessä. Miesten vapauttaminen on todellakin erittäin tervetullut edistysaskel. Voimme vihdoin vetää viivan tämän erittäin valitettavan tapauksen yli ja jättää ratkaisematta olevat asiat asianomistajien ja vakuutusyhtiöiden selvitettäväksi.
En kuitenkaan voi missään nimessä allekirjoittaa väitettä, että demokratia toteutuisi täydellisesti Pakistanissa. Sopimusta koskeneissa keskusteluissa on käsitelty monia suhteisiimme liittyviä huolenaiheita, mikä on ollut erittäin hyödyllistä. Ne on tuotu selvästi esiin myös parlamentin käsiteltävänä nyt olevassa päätöslauselmaesityksessä, jossa käsitellään ihmisoikeuksien ja demokratian tilaa Pakistanissa. Tässä suhteessa komissio suhtautuu myönteisesti kaikkiin ohjeisiin, joita parlamentti mahdollisesti haluaa antaa etenkin demokratisointiin ja ihmisoikeuksiin liittyvien tärkeiden aiheiden osalta.
Olen luonnollisesti kuullut raporteista, joiden mukaan kenraali Musharraf on vielä kahden vaiheilla sen suhteen, luopuuko hän armeijan univormusta vuoden loppuun mennessä. Siinä mielessä on myönteistä, että tiedotusministeri on hänen puolestaan vakuuttanut presidentin pitäytyvän alkuperäisessä lupauksessaan. Muunlainen tulos tuskin ainakaan lisäisi luottamusta Pakistanin perustuslailliseen prosessiin. Pakistanin on päästävä eroon ajatuksesta, jonka mukaan todellinen valta on vaaleilla valitun parlamentin ja kansalaishallinnon sijaan presidentillä. Minua on kuitenkin aina Pakistanin-vierailuillani rohkaissut kansalaisyhteiskunnan sinnikkyys, ja olen edelleen vakuuttunut siitä, että se on vahvuus, jonka varaan maa voi rakentaa tulevaa kehitystä. Yhdyn siihen, mitä ministeri Roche sanoi demokratian palauttamista ajavan puolueen puheenjohtajan Javed Hashmin viimeaikaisesta tuomiosta. Voin vakuuttaa parlamentille, että jatkamme hänen tapauksensa seuraamista hyvin tarkasti ja käsittelemme sitä aktiivisesti Pakistanin hallituksen kanssa käytävässä vuoropuhelussa.
Pakistanin yleisessä ihmisoikeustilanteessa on tapahtunut joitakin edistysaskeleita, kuten nuoriso-oikeusjärjestelmää koskevan säännön voimaan saattaminen, mutta useita vakavia ongelmia on edelleen. Niitä ovat jumalanpilkkalainsäädäntö, naisiin kohdistuva väkivalta, kuolemantuomioiden täytäntöönpano ja lapsityövoiman käyttö. Pakistan on demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen kohdemaa, ja komissio pyrkii aktiivisesti ratkaisemaan joitakin näistä asioista.
Tästä yhteenvedosta ilmenee, että Pakistanissa on monenlaisia ongelmia ja haasteita, mutta nähtävissä on myös hyviä puolia ja myönteistä edistystä. Uskon kokonaisvaltaisen arvioinnin perusteella edelleen, että tiiviimpi vuoropuhelu ja yhteistyö kolmannen sukupolven sopimuksen tarjoamissa rakenteellisissa puitteissa edistää parhaalla mahdollisella tavalla Euroopan unionin mahdollisuuksia auttaa Pakistania ratkaisemaan vaikeita kysymyksiä, jotka liittyvät esimerkiksi ihmisoikeuksiin, aseiden leviämisen estämiseen ja terrorismin torjuntaan.
Todettakoon lopuksi, että myönnän kyllä niiden kollegoiden mielipiteiden pätevyyden, jotka haluaisivat pitää sopimuksen vielä jäissä. Olen itse sitä mieltä, että meidän tulee kaikki näkökohdat huomioon ottaen ajaa sopimusta eteenpäin, ja toivon, että niin tehdessämme pystymme edelleen seuraamaan aktiivisesti ihmisoikeus- ja demokratiatilanteen kehittymistä tässä meille kaikille tärkeässä maassa. 
Brok (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen Patten, yhdyn siihen, mitä edellisissä puheenvuoroissa on sanottu, sillä tässä on kyse sellaisesta tapauksesta, jossa on tehtävä kompromissi hyvien ja huonojen puolien välillä. Tapauksesta voidaan käyttää puolitäyden tai puolityhjän lasin vertauskuvaa, ja siksi sen osalta saatetaan perustellusti päätyä erilaisiin lopputuloksiin, vaikka toisen näkemyksessä ei olisikaan mitään moitittavaa. Nähdäkseni ne asiat, joita Cushnahan on kertonut parlamentille kuukausien ajan ja jotka hänen päätöslauselmassaan on tuotu esiin, ovat juuri niitä kohtia, joita on käsiteltävä kriittiseen sävyyn vuoropuhelussa Pakistanin kanssa. On täysin selvää, ettei Pakistanissa ole näyttöä demokratian ja oikeusvaltion toteutumisesta ja ihmisoikeuksien tai naisten oikeuksien kunnioittamisesta siinä merkityksessä, jota Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeusyleissopimuksen −joka on kuitenkin yleismaailmallinen −perusteella voitaisiin odottaa.
Tästä syystä on varmasti oikein ja tarpeellista, että tätä kolmannen sukupolven sopimusta käytetään myös siihen tarkoitukseen, että neuvosto, komissio ja parlamentti voivat työskennellä yhdessä maan tulevan edistyksen seuraamiseksi. Toinen mahdollisuus on se, että komissio raportoi säännöllisesti ulkoasioiden, ihmisoikeuksien, yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnalle ja parlamentille edistymisestä näiden perustavanlaatuisten ihmisten yhteiseloon liittyvien asioiden suhteen. Se on asianmukainen tapa viedä eteenpäin tätä prosessia, jonka käynnistymisestä myös Pakistanin presidentti on ilmoittanut.
Toisaalta meidän on myönnettävä, että vaikka edistys ei ehkä ole ollut riittävää, sitä on tapahtunut. Erityisesti meidän on pidettävä mielessä, että kyse on yhdestä läntisen sivilisaation suurimmista konflikteista, ja Pakistan on osoittanut olevansa päättäväisesti terrorismin torjujien puolella. Lisäksi on muistettava, että jos haluamme tehdä yhteistyötä yhteenottojen sijaan, Pakistanin rooli Irakiin ja Afganistaniin liittyvässä konfliktissa on äärimmäisen tärkeä.
Tiedämme hyvin, että tässä omassa unionissamme on usein tehty virheitä ja tuettu ajattelemattomia näkemyksiä. Tiedämme, että sekä Yhdysvallat että Pakistan ovat suhtautuneet Talebaniin tavalla, jota nyt voitaisiin pitää harkitsemattomana, mutta meidän on siinäkin tapauksessa ymmärrettävä, että edistys olisi ollut mahdotonta syyskuun 11. päivän jälkeen ilman apua naapureilta, kuten Afganistanilta, ja muilta mailta, joista Pakistan on yksi. Pidän tästä syystä ratifiointia välttämättömänä: meidän on annettava neuvostolle mahdollisuus tehdä päätös ja komissiolle tilaisuus hyödyntää käytössään olevia välineitä asianmukaisesti, pitäen kuitenkin aina Cushnahanin päätöslauselmassa ilmaistuja kantoja lähtökohtanamme, jotta alalla voi tapahtua todellista kehitystä ja edistystä.
Komission jäsen Patten totesi puheensa lopuksi, että hän kannattaa kaikki näkökohdat huomioon ottaen sopimuksen tekemistä. Mielestäni näitä "kaikkia näkökohtia" on tarkasteltava uudelleen tulevien kuukausien ja vuosien aikana, jotta päätöslauselma, jonka – toivottavasti −kohta hyväksymme etenemisen mahdollistamiseksi, olisi perusteltu jatkossakin. Kehotan jälleen neuvostoa ja komissiota yhteistyöhön parlamentin kanssa tässä yhteisessä hankkeessa, mallihankkeessa, jonka tarkoituksena on parantaa suhteita ja samanaikaisesti edistää ihmisoikeuksien voittoa. 
Ludford (ELDR ),
   .  Arvoisa puhemies, valiokuntani mielipide oli se, että yhteistyösopimus olisi hyväksyttävä edellyttäen, että ihmisoikeuslauseketta noudatetaan. Se edellyttää, että todella seuraamme oikeuksien, kuten puheen- ja uskonnonvapauden, kunnioittamista, ja puutumme asiaan, jos niitä loukataan. EU ei aina ole käyttänyt näitä mahdollisuuksia täysimääräisesti, ja parlamentin tulisi kannustaa jatkossa siihen voimakkaammin.
Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunta on hyvin tietoinen Pakistanin demokratia- ja ihmisoikeustilanteen puutteellisuudesta. Paheksumme naisiin kohdistuvaa syrjintää ja väkivaltaa, kuolemantuomioiden täytäntöönpanon jatkumista ja vähemmistöjen, erityisesti uskonnollisten ja kansallisten vähemmistöjen, vainoamista. Armeijan asema on täysin epäasianmukainen ja tiedustelupalveluilla on aivan liikaa valtaa. Tilanne kuitenkin todennäköisemmin paranee, jos käymme sopimuksen mahdollistamaa vuoropuhelua, jonka avulla voimme tukea edistystä ja uudenaikaistamista ajavia voimia.
Euroopan pakistanilaisyhteisöt, jotka ovat erityisen suuria Yhdistyneessä kuningaskunnassa, voivat olla hyvin merkittävässä asemassa ihmisoikeusviestin välittäjinä. Käsitykseni on, että he toivovat tätä sopimusta. He ovat oikeassa. 
Sandbæk (EDD ),
   .  Toivon, että voisin jakaa neuvoston ja komission optimistisen ajatuksen, jonka mukaan Pakistan on alkanut osoittaa merkkejä sitoutumisesta demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen. Mielestäni on todennäköisempää, että Pakistan tukeutuu sopimuksen 1 artiklaan, jossa todetaan, että ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja demokraattiset periaatteet ovat Pakistanin kansallisen politiikan perusta ja olennainen osa sopimusta. Toisin sanoen olemme antaneet Pakistanin nykyiselle käytökselle oikeutuksen.
Kehitysyhteistyövaliokunta on tästä syystä pyytänyt komissiota arvioimaan ihmisoikeustilannetta vuoden kuluttua. Haluan kysyä komission jäseneltä Pattenilta, onko komissio valmis tekemään niin ja kantamaan vastuun, jos tilanne ei vuoden päästä ole parantunut. 
Cushnahan (PPE-DE ).
    Päättäessään luopua ihmisoikeus- ja demokratialausekkeesta Pakistanin kanssa tehtävässä kolmannen sukupolven sopimuksessa neuvosto ja komissio valitettavasti pettävät ne tahot Pakistanissa – erityisesti kansalaisyhteiskunnan keskuudessa – jotka asettavat joka päivä henkilökohtaisen turvallisuutensa vaaraan puolustaakseen näitä periaatteita. Petoksen motivaationa on perusteettomia geopoliittisia syitä ja "kolmekymmentä hopearahaa", joilla tarkoitan joidenkin jäsenvaltioiden niin suuresti arvostamia kauppaetuja.
Kuuntelin tänään ministeri Rochen, komission jäsenen Pattenin ja jäsen Ludfordin puheenvuoroja, joissa väitettiin, että ihmisoikeuksia käsittelevää vuoropuhelua lisätään. Kysykää Kiinassa, Pohjois-Koreassa ja Uzbekistanissa vainotuilta ja vangituilta henkilöiltä, onko heitä auttanut ihmisoikeuksia koskevan vuoropuhelun lisääntyminen, kuten pitäisi olettaa. Muistutan teitä, että parlamentti painostettiin Uzbekistanin tapauksessa vuonna 1999 ratifioimaan vastaava sopimus, ja ihmisoikeustilanne on sen jälkeen vain heikentynyt entisestään.
Todellinen syy siihen, miksi meitä pyydetään hyväksymään sopimus, on Yhdysvaltojen ja Yhdistyneen kuningaskunnan painostus, joka johtuu Irakin tämänhetkisestä sekavasta tilanteesta. Tilanne on seuraus sodasta, jota ei koskaan olisi pitänyt käydä ilman YK:n hyväksyntää. Onko joku sitä mieltä, että Irakin tilanne helpottuu, jos luovutaan Pakistanin kansan demokraattisista oikeuksista ja ihmisoikeuksista? Päinvastoin ruokimme yksinapaisessa valtajärjestelmässä hallitsevan presidentin ja nöyristelevän Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerin ylimielisyyttä ja siedämme heidän virheitään, joita toistetaan tällä hetkellä Lähi-idässä todennäköisesti tuhoisin seurauksin!
Minun on kysyttävä Euroopan parlamentin kollegoiltani, olemmeko me neuvoston ja komission sätkynukkeja vai olemmeko Euroopan kansan demokraattinen ääni, joka puolustaa vapautta ja ihmisoikeuksia ja antaa toivoa maailman sorretuille kansoille. Jos ratifioimme sopimuksen, luovumme tästä roolistamme ja taivumme neuvottelemaan poliittisesta oikeutuksesta lähestulkoon sotilashallinnossa, joka jatkaa demokratian periaatteen ja ihmisoikeuksien loukkaamista ja sallii ydinasesalaisuuksien myymisen roistovaltioille.
Kysyn tämän parlamentin jäseniltä, mikä on kantanne tähän asiaan. 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen Patten, arvostan erittäin suuresti Cushnahanin vakaumusta, ja omassa ryhmässäni on monta jäsentä, jotka ovat asiasta hänen kanssaan samaa mieltä. Myös minä ymmärrän heitä hyvin, mutta olen kuitenkin sitä mieltä, että me, jotka edustamme ehkä toisenlaista ajattelutapaa, emme ole neuvoston tai komission emmekä Yhdysvaltojen tai Yhdistyneen kuningaskunnan talutusnuorassa tai ohjauksessa. On pikemminkin harvinaista, jos voimme todeta heidän kaikkien jakavan saman näkemyksen.
Kyse on juuri siitä, mistä komission jäsen ja neuvoston puheenjohtaja ovat puhuneet: ei mustan ja valkoisen välisestä valinnasta, vaan harmaan eri sävyjen välisestä valinnasta. Tosiasia on se, että Pakistan on – ja sen pitäisi olla – tärkeä kumppani koko alueen kehityksen kannalta. Nähdäkseni Pakistanin suhtautumisessa Afganistaniin ja Talebanin tilanteeseen sekä Kashmirin, ihmisoikeuksien ja demokratian suhteen on tapahtunut jonkinlaista edistystä viimeisten kuukausien aikana. Yhdyn silti ilman muuta jäsen Cushnahanin ja kaikkien niiden näkemykseen, joiden mukaan se ei ole läheskään riittävää, ja että paljon on vielä tehtävä Pakistanin saamiseksi ulos eristäytyneisyydestään ja kehittymään kohti demokratiaa ja ihmisoikeuksien kunnioittamista. Olen samaa mieltä myös kaikkien niiden kanssa, jotka sanovat, että tällaisen sopimuksen on oltava perusta intensiivisemmän vuoropuhelun käynnistämiselle Pakistanin – ja muiden sen kaltaisten maiden – kanssa, jotta niitä kannustettaisiin ottamaan lisää edistysaskeleita.
Voin todeta jäsen Cushnahanille, että en ollenkaan ymmärrä, miksi emme voisi mahdollisesti silloin tällöin vaatia vetäytymistä tällaisista sopimuksista, jos annettuja lupauksia ei pidetä. Tästä on keskusteltu viimeksi jopa Israelin kanssa. Olenkin siksi kaikkia hyviä ja huonoja puolia arvioituani täysin sitä mieltä, että perusteet sopimuksen suosittelemiselle Brokin niin hyvin kuvaileman ja teidän itsennekin allekirjoittaman päätöslauselman keinoin ovat olemassa, vaikkakin olen kanssanne samaa mieltä siitä, että huonoja puolia on paljon. Puhuisin ensimmäisenä ryhmäni puolesta ja vaatisin vetäytymistä sopimuksesta, jos alkanut kehitys ei jatku ja jos työtä ei saada valmiiksi.
Uskonkin tämän perusteella, että keskustelussa esitetyt perustelut pitävät paikkansa, ja ryhmäni suosittelee sopimuksen hyväksymistä. Kunnioitan silti kaikkia niitä, jotka ovat valinneet eri linjan ja joiden omatunto vaatii äänestämään eri tavalla. Ihmisoikeustilanne on mahdollisimman epätyydyttävä, ja sitä on parannettava radikaalisti. 

Gahrton (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä on pääpiirteittäin samaa mieltä kuin jäsen Cushnahan. Tietysti tässä on pyritty tekemään kompromissi, kuten Brok sanoi. Pakistanissa tapahtuu myös myönteisiä asioita, joita ovat erityisesti rauhanneuvottelut Intian kanssa. Ne ovat äärimmäisen tärkeät, ja meidän olisi tuettava niitä varauksetta. Eikö ole hieman outoa, että aina kun etsimme kompromissia niin kuin nyt, kauppapoliittiset näkökohdat painavat lähes aina enemmän kuin äärimmäisen selkeät ihmisoikeusperiaatteet, jotka olemme kirjanneet sopimuksiimme? Mitä hyödyttää kirjata ihmisoikeuslausekkeita muiden maiden kanssa tehtäviin sopimuksiin, jos aina teemme sellaisia kompromisseja, joissa emme lopulta välitä ihmisoikeuslausekkeista, vaan annamme enemmän painoa muille, lähinnä taloudellisille tekijöille?
Vaarannamme näin omien ylevien periaatteidemme noudattamisen. Me Vihreät/ALE-ryhmässä pidämme tämän kompromissin vuoksi selvänä, että sopimukselle on tällä haavaa sanottava ei. Toivomme, että Pakistan ymmärtää tämän viestin ja ryhtyy toimiin, joiden ansiosta voimme lähiaikoina antaa myönteisen vastauksen kielteisen sijaan. Olisin kyllä halunnut vastata myönteisesti, mutta se on valitettavasti mahdotonta, jos haluamme pitää kiinni ihmisoikeusperiaatteistamme. 
Ford (PSE ).
    Arvoisa puhemies, sain kunnian kuulua Pakistaniin matkustaneeseen valtuuskuntaan, joka vieraili joulukuussa Kashmirin valvontarajan pakistanilaisella puolella. Saimme valtuuskunnan matkan aikana tilaisuuden tavata presidentti Musharrafin, ja olin erittäin vaikuttunut hänen sitoutumisestaan noudattaa Intian kanssa solmittavaan rauhaan ja sovintoon tähtäävää ohjelmaa. Näyttää ensi kertaa siltä, että molemmat osapuolet ovat valmiita harkitsemaan aiemmin täysin mahdotonta vaihtoehtoa ja etsimään ratkaisua. Tämä johtuu taloudellisista vaikutuksista, joita pitkään jatkuneella, maailmaa viimeiset 50 vuotta rasittaneella konfliktilla on ollut kummankin maan talouselämään.
Pakistanissa on silti edelleen valtavia ongelmia ihmisoikeuksien, demokratian ja ydinaseiden leviämisen suhteen. Kollegat ovat kertoneet meille kristittyjen ja Ahmadi-uskontoa harjoittavien vähemmistöjen kohtelusta, naisten asemasta, erittäin vääristetystä vaalituloksesta, jonka syntymistä jäsen Cushnahan oli valvomassa, ja opposition jäsenten, kuten Javed Hashmin, vankilaan panemisesta. Olenkin kollegoideni kanssa yhtä mieltä näistä huolenaiheista.
Viime vuonna jäsen Tannock ja minä lisäsimme Pohjois-Koreaa käsittelevään päätöslauselmaamme kohdan, jossa todettiin, että Pakistan oli toimittanut Pohjois-Korealle rikastettuun uraaniin perustuvaa teknologia-ohjelmaa koskevat suunnitelmat ydinaseiden valmistamista varten. Pakistanin hallitus hyökkäsi tuolloin suoraan meitä vastaan, ja kun otin asian esille ulkoministeri Kasurin kanssa joulukuun tapaamisessa, minulle kerrottiin, että pohjoiskorealaiset eivät tarvinneet apua – heillä oli jo kyllin edistyksellistä ydinaseteknologiaa pienoismalleineen. Tarvitsivatpa he apua tai eivät, nyt on selvää, että sitä annettiin.
Nyt herää uusia kysymyksiä Baluchistanissa 30. toukokuuta 1998 tehdystä ydinkokeesta, joka näyttää siltä, että se olisi voinut olla Pakistanin ja Pohjois-Korean yhteinen plutonium-asekoe. Kun kysyin asiaa luonani tällä viikolla vierailleelta Pakistanin suurlähettiläältä, hän sanoi, että he tekivät yhteistyötä Yhdysvaltojen kanssa. Se ei vielä riitä: me Euroopan unionissa haluamme yhteistyötä ja haluamme pysyä myös mukana. Huolimatta tästä kannatan kolmannen sukupolven yhteistyösopimusta. Seuraamme tarkasti Pakistanin ihmisoikeustilanteen kehittymistä. 
Schröder, Jürgen (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen Patten, vaikka pidänkin jäsen Cushnahanin esiin tuomia asioita luonnollisesti erittäin perusteltuina, kyse ei nyt ole siitä, koemmeko olevamme sätkynukkeja – mitä en usko – eikä siitä, että asettaisimme etusijalle kaupalliset näkökohdat, kuten jäsen Gahrton sanoi. Panoksena on nyt jotain ihan muuta. Kyse on siitä, mistä komission jäsen Patten puhui tänä aamuna liittyen Lähi-itään: kyse on sivilisaatioiden välisen yhteentörmäyksen välttämisestä. Kyse on siitä, miten me eurooppalaiset suoriudumme aikakautemme ja maailmamme tärkeimmästä tehtävästä edistämällä kulttuurien välistä vuoropuhelua. Olivatpa tässä keskustelussa esitetyt varaukset millaisia tahansa, Pakistanilla on ehdottomasti myönteinen rooli siinä.
Keskeinen kysymys kuuluu: kuka on meidän kumppanimme? Pohjois-Korea ei ole, mutta Pakistan on kumppani kansainvälisen terrorismin vastaisessa taistelussa, ja siihen osallistuvat liittolaisvaltiot ovat toki monilukuisempia kuin Irakissa läsnä olevat liittolaiset, jotka ovat siellä torjumassa terrorismia ja vastustamassa hallintojärjestelmää. Kansainvälisen terrorismin vastaiseen rintamaan kuuluvat Saksa, Ranska, Venäjä ja muut. Myös Pakistan kuuluu siihen. Katson tästä syystä, että kolmannen sukupolven sopimuksen tekeminen on erittäin tärkeää. 
Guy-Quint (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, demokratioilla on aseita, mutta kun ne luopuvat niiden käyttämisestä, ne menettävät sielunsa. Olisi otettava opiksi tavasta, jolla ne ovat käsitelleet naisten asemaa Afganistanissa.
Käsittelemme tänään Euroopan unionin ja Pakistanin välistä sopimusta, jolla ei ole suoria taloudellisia vaikutuksia, sillä Euroopan yhteisö allekirjoitti helmikuussa 5 miljoonan euron arvoisen teknistä yhteistyötä koskevan sopimuksen Pakistanin kanssa. Nyt ehdotetun sopimuksen tärkein ulottuvuus onkin poliittinen. Tiedämme kaikki Pakistanin geostrategisen aseman Afganistanin ja Intian rajanaapurina. Olemme kaikki tietoisia maan osallistumisesta yhdysvaltalaisten syyskuun 11. päivän 2001 tapahtumien jälkeen alkuun panemaan terrorismin vastaiseen liittoumaan. Nämä seikat eivät kuitenkaan voi oikeuttaa tukeamme maalle, jonka nykyinen hallinto on päässyt valtaan sotilasvallankaappauksen turvin ja jonka viimeiset vaalit pidettiin olosuhteissa, joita tarkkailijamme pitivät tuomittavina ja jotka johtivat presidentti Musharrafin tukijoiden ja sellaisten islaminuskoisten fundamentalististen uskonnollisten puolueiden välisen koalition perustamiseen, jotka eivät pelkää tuoda julki tukeaan bin Ladenille.
Presidentti Musharraf on juuri hyväksynyt muutoksen, jolla lisätään armeijan valtaa. Opposition johtaja Benazir Bhutto on edelleen maanpaossa, ja hänen aviomiehensä on istunut vankilassa viisi vuotta. Emme aliarvioi lieventymisen merkkejä, joita on ilmaantunut Yhdysvaltain painostuksesta Kashmirin-suhteissa, mutta mielestämme mitään konkreettista ei vielä ole saavutettu. Me eurooppalaiset demokraatit emme voi yhtä aikaa surkutella burmalaisen Aung San Suu Kyin kohtaloa ja allekirjoittaa tällaista sopimusta ilman pienintäkään itsetutkistelua. Pyydän teitä kaikista näistä syistä Ranskan sosialistivaltuuskunnan puolesta palauttamaan sopimuksen takaisin valiokuntaan. 
Howitt (PSE ).
    Arvoisa puhemies, parlamentti on kolmen vuoden ajan estänyt assosiaatiosopimuksen tekemisen Pakistanin kanssa kannustaakseen maata palauttamaan demokratian ja kunnioittamaan ihmisoikeuksia. Jos haluamme jatkaa kannustusta ja antaa arvoa saavutetulle edistykselle, nyt on aika antaa tukemme ratifioinnille.
En kiellä sitä, etteikö vakavia huolenaiheita olisi edelleen mielipiteenvapauden, uskontoon perustuvan syrjinnän ja naisten kohtelun aloilla. Tämä parlamentti ei voi eikä saa antaa oikeutusta minkäänlaisille ihmisoikeusloukkauksille terrorismin torjunnan nimissä. Kunnioitan erityisesti jäsen Cushnahanin vilpittömyyttä, vaikkakin pahoittelen sitä, että hän hyökkäsi henkilökohtaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeriä vastaan tänään iltapäivällä.
Olen kuitenkin päätynyt erilaiseen lopputulokseen, jossa otetaan huomioon, että 17. muutos perustuslakiin merkitsee paluuta demokratiaan, että presidentti Musharraf kannattaa Hudood-määräyksiä koskevaa lakia ja niin kutsuttujen kunniamurhien vastaisia toimia, että Hashmi tuomittiin riippumattomassa tuomioistuimessa, että hän aikoo valittaa tuomiosta ja että hänen puolueensa johtajan korkeimpaan oikeuteen tekemä valitus maanpakotuomiosta johti hiljattain myönteiseen tulokseen. Meidän on myönnettävä, että ydinaseiden leviäminen on tuotu julkisuuteen ja pysäytetty, että kreikkalaiset merimiehet ovat palanneet kotimaihinsa ja että presidentti on jälleen vakuuttanut luopuvansa armeijan päällikkyydestä.
Toivon, että ihmisoikeuslausekkeelle annetaan keskeisempi osa assosiaatiosopimuksissamme, mutta haluan, että näin tehdään myös Venäjän, Kazakstanin, Uzbekistanin, Marokon, Tunisian, Algerian ja Israelin kanssa tällä hetkellä voimassa olevien sopimusten osalta.
Ei-ääni Pakistanille saattaisi johtaa siihen, että parlamenttia syytetään kaksinaismoraalista. Pakistanilla on rohkeutta ja näkemystä jatkaa Intian kanssa neuvotteluja, joiden ansiosta niemimaa pääsee eroon sodan uhasta, ja ainoa oikea ja sopiva vastaus, jonka Eurooppa voi antaa, on myönteinen ja kannustava viesti. 
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen pitkään suhtautunut kriittisesti Pakistanin islamilaiseen tasavaltaan. Syynä ovat olleet sen tekemät ihmisoikeusloukkaukset ja erityisesti kristittyjen ja Ahmadi-muslimivähemmistöjen jatkuva sorto, kaksinaamainen ja penseä yhteistyö muslimiterroristien vastaisessa taistelussa, mikä on johtanut Afganistanin epävakauteen Taleban-joukkojen uudelleenjärjestäytymisen tukemisen vuoksi. Syynä on myös ollut jatkuva Jihadien soluttautuminen valvontarajan läpi Intian puoleiseen Kashmiriin ja – kuten Ford sanoi – ennen kaikkea ydinaseteknologian vieminen Pakistanista roistovaltioihin, kuten Pohjois-Koreaan ja aiempiin terrorismin tukijavaltioihin Iraniin ja Libyaan, mikä on uhka maailman turvallisuudelle.
Kannatan siitä huolimatta kauppasopimusta, sillä minun on myönnettävä, että Pakistan on ottanut viime aikoina joitakin rohkaisevia edistysaskeleita ihmisoikeuksien ja myös naisten oikeuksien alalla, ja ne ansaitsevat tulla tunnustetuiksi ja palkituiksi. Olen Pakistanin historiallisen jättinaapurin ja vihollisen Intian ystävänä myös iloinen rauhanomaisesta lähentymisestä, josta kertovat useat luottamuksen palauttamiseen pyrkivät toimenpiteet, joista näkyvin ja viimeisin oli onnistunut krikettiturnaus.
Vielä kolme vuotta sitten valtiot horjuivat ydinsodan partaalla. Intiassa on nyt parhaillaan käynnissä parlamenttivaalit, jotka ovat merkki demokratiasta ja vauraudesta. Sen kasvuaste on tällä hetkellä Kiinaa korkeampi, eikä se halua nähdä Pakistanin talouselämän kituvan.
Waziristaniin hiljattain tehty sotaretki kertoo Islamabadin aikomuksesta jatkaa al-Qaidan tukikohtien vastaista taistelua heimoalueilla, jotka ovat perinteisesti olleet presidentti Musharrafin hallitukselta suljettuja alueita. Musharraf on nyt painostanut heimojohtajia ottamaan muslimitaistelijat kiinni.
Ehkäpä ihmisoikeuslausekkeita ei pitäisi olla kauppasopimuksissa, sillä ne sotkevat asiaa, vaan niiden pitäisi olla ehtona tuen saamiselle. Sitä paitsi lopettaako EU kaupankäynnin Venäjän, Kiinan, Uzbekistanin tai Iranin kanssa −mainitakseni joitakin maita, joissa esiintyy ihmisoikeusongelmia? Tämä on tietysti aivan eri keskustelun aihe, mutta sitä odoteltaessa meidän on kannatettava tätä sopimusta. 
Roche,
   .  Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäseniä heidän kommenteistaan. Vakaa ja demokraattinen Pakistan vaikuttaisi myönteisesti alueeseen ja erityisesti naapurivaltio Afganistaniin. Ehdotetulla sopimuksella on etunsa. Ymmärrän hyvin jäsen Cushnahanin intohimoisen asenteen tässä keskustelussa, mutta en ymmärrä hänen sanavalintojaan. Ei ole hyvä strategia kutsua kanssanne eri mieltä olevia loikkareiksi tai sätkynukeiksi. Ehkäpä hän haluaa harkita uudelleen sanojaan, kun saa siihen seuraavan tilaisuuden. Ihmisellä voi olla samanaikaisesti periaatteellisia kantoja ja käytännön näkemystä; ne eivät sulje toisiaan pois.
Tästä huolimatta minäkin kiitän jäsen Cushnahania hänen työstään ja onnittelen myös puheenjohtaja Brokia hänen ja hänen valiokuntansa tekemästä työstä. Sopimuksen tekeminen auttaisi Euroopan unionia käymään Pakistanin kanssa aktiivisemmin keskustelua juuri niistä asioista, joita jäsen Cushnahan sivuaa ja joihin haluamme muutoksen. Ehkä viimeinen puhuja on oikeassa todetessaan, että ihmisoikeuskysymykset ja demokratiaan liittyvät kysymykset olisi jätettävä kokonaan kauppasopimusten ulkopuolelle, ehkä ei.
Useat muut puhujat esittivät näkemyksiä, joihin voin varmasti yhtyä. Jäsen Ford totesi yksiselitteisesti, että huolenaiheita on ja että hän ymmärtää hyvin huolenaiheiden luonteen, mutta sanoi sitten, että ongelman hyvin tuntevana jäsenenä hänkin voi kuitenkin tukea kantaa, jonka ulkoasiainvaliokunta on valinnut, eli kolmannen sukupolven sopimukseen liittyvää kantaa, josta täällä äänestetään.
Myös jäsen Schröder näytti puheenvuorossaan toteen kolmannen sukupolven sopimukselle antamansa tuen johdonmukaisuuden, kuten teki myös jäsen Howitt, joka kannatti samaa näkemystä ja toi jälleen esiin, millaisia vaaroja sisältyy ajattelutapaan, jonka mukaan kaikki asiat ovat joko mustia tai valkoisia.
Arvostan suuresti puheenjohtaja Brokin kommentteja. Toivon vain, että neuvosto ja komissio pitävät mielessään kompromissiajatuksen, jos kolmannen sukupolven sopimus ratifioidaan. Mielestäni jäsen Elmar Brok on oikeassa tämän asian suhteen: kyseessä on kompromissi. Se tarjoaa meille perustan pakistanilaisten kanssa käytävää keskustelua varten. Puheenjohtajavaltio ei unohda sitä, että Pakistaniin liittyy edelleen monia vakavia kielteisiä asioita, ja pyrimme kyllä varmistamaan, että unioni jatkaa Pakistanin viranomaisten painostamista Irlannin puheenjohtajakauden aikana. En myöskään epäile, etteikö tämä olisi myös seuraavien puheenjohtajavaltioiden kanta.
Arvoisa puhemies, kiitän teitä ja parlamenttia vielä kerran. 
Patten,
   .  Arvoisa puhemies, olemme saaneet keskustelun aikana kuulla joitakin erittäin hyviä ja intohimoisia puheita, jotka kertovat siitä, miten hyvin arvoisat jäsenet ovat perehtyneet asioihin ja punninneet perusteluja, joita jäsen Cushnahan, jäsen Howitt ja muut ovat esittäneet.
Haluan sanoa Cushnahanille, joka piti palavan puheen osoituksena intohimoisesta sitoutumisestaan demokratiaan, että olin hieman yllättynyt siitä, että minua kutsuttiin Washingtonin ja Lontoon sätkynukeksi. Tämä parantaa katu-uskottavuuttani tiettyjen parlamentin ryhmien keskuudessa, mutta kaikki ne, jotka olivat tässä istuntosalissa tänä aamuna, saattavat kuitenkin pitää sitä hieman kummallisena nöyrän palvelijanne kuvauksena. Kaikki on sallittua rakkaudessa ja sodassa, ja tunnustan, että arvoisan jäsenen puhe kuvasti, kuten totesin, hänen intohimoista suhtautumistaan aiheeseen.
Minulle esitettiin yksi suora kysymys ja – ihailtavaa, sillä aina niin ei ole – kysymyksen esittänyt henkilö on jäänyt kuuntelemaan vastausta. En ole valmis – joskin ymmärrän asian tärkeyden – suostumaan siihen, että tähän sopimukseen sovelletaan menettelyjä, joita ei sovelleta muihin sopimuksiin, mutta huomautan, että sopimukseen sisältyy irtisanomislauseke, johon molemmat osapuolet voivat vedota, jos sopimuksen keskeistä osaa rikotaan. Tällainen keskeinen osa on ihmisoikeuksia ja demokraattisia periaatteita käsittelevä sopimuksen 1 artikla. Komissio on täysin tietoinen siitä, että tämä edellyttää jatkuvaa seurantaa, jota itse asiassa jo harjoitetaankin. Islamabadissa on ihmisoikeuksia käsittelevä EU:n työryhmä, joka laatii raportteja säännöllisin väliajoin. Parlamentti voi ilman muuta keskustella näistä raporteista aina halutessaan. Ihmisoikeuksia koskevaa säännöllistä vuoropuhelua lisätään, kun sopimus tulee voimaan. Jos jompikumpi osapuolista vetoaa irtisanomislausekkeeseen, sovelletaan sopimuksen mukaista kuulemismenettelyä, joskin toivon vilpittömästi, ettei siihen tule tarvetta.
Kiitän vielä parlamenttia tästä mielenkiintoisesta ja intohimoisesta keskustelusta. Esille tuodut ongelmat ovat erittäin tärkeitä. Kun kuitenkin otetaan kaikki näkökohdat huomioon, kuten olen useaan otteeseen todennut – enkä vähiten arvoisan jäsenen johtamassa valiokunnassa – nyt parlamentilla on oikea hetki äänestää tämän kolmannen sukupolven sopimuksen puolesta, joka unionin on määrä tehdä alueellisesti ja maailmanlaajuisesti todella tärkeän ja myös omien geostrategisten etujemme kannalta todella tärkeän maan kanssa. 
Puhemies.
   Kiitos, komission jäsen Patten.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana De Keyserin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0270/2004) ihmisoikeuksista maailmassa vuonna 2003 ja Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikasta. 
De Keyser (PSE ),
    Arvoisa puhemies, mietinnössäni tarkastellaan neljää aihepiiriä, joista esitän lyhyen yhteenvedon. Ensimmäinen aihepiiri koskee kuluvalla lainsäädäntökaudella toteutettujen ihmisoikeustoimien tuloksia. Yleiskuva on sekava. Mietinnössä suhtaudutaan tietenkin myönteisesti neuvoston kanssa harjoitettavaan yhteistyöhön ja korostetaan parlamentin voimakasta myötävaikutusta syrjinnän eri muotojen ja kuolemanrangaistuksen torjuntaan ja naisten oikeuksien sekä uskonnon- ja omantunnonvapauden edistämiseen. Parlamentti pahoittelee kuitenkin sitä, että liian monet asiaa koskevista päätöslauselmista ovat jääneet toteuttamatta ja että joissakin maissa ihmisoikeusvuoropuhelulla ei ole minkäänlaista sisältöä tai vaikutusta.
Eräs esimerkki tästä on Saharov-palkinnon saajan Leyla Zanan tapaus. Turkkilaiset tuomioistuimet ovat tänään tuominneet hänet epäoikeudenmukaisella päätöksellä. Tulevaisuudessa on ehkä välttämätöntä luoda asianmukainen ihmisoikeuksien valvontajärjestelmä yhdessä kyseisen maan kanssa. On luotava kumppanuus, jossa kunnioitetaan maan kulttuuria mutta jolla on erityiset tavoitteet ja määräajat. Tällainen kumppanuus saatettiin hiljattain alulle Bangladeshin kanssa ja tällaista kumppanuutta kehitetään tulevaisuudessa mahdollisesti myös Marokon ja Vietnamin kanssa.
Toinen tarkastelemani aihepiiri koskee terrorismia. Mietinnössä tuomitaan yksiselitteisesti kaikenlainen terrorismi. Siinä korostetaan tarvetta organisoida tämän kirouksen torjuntaa. Siinä todetaan kuitenkin myös, että terrorismin vastaisessa torjunnassa on noudatettava kansainvälistä humanitaarista oikeutta. Mietinnössä viitataan kyseistä oikeutta koskeviin loukkauksiin, jotka voivat jopa ruokkia terrorismia entisestään niiden aiheuttaman epäoikeudenmukaisuuden tunteen ja epätoivon takia.
Kolmas käsittelemäni aihepiiri koskee lisääntymisterveyttä. Tämä terveydenala tunnetaan huonosti. Viime vuosisadalla puhuttiin häpeällisistä taudeista ja anatomiassa käytettiin termiä "nerf honteux", häpeällinen hermosto, kuvaamaan sukupuolielinten hermostoa. Nykypäivänä tätä hermostoa ei enää pidetä häpeällisenä, vaan 2000-luvulla häpeällistä on se, miten miehiltä ja naisilta eri puolilla maailmaa riistetään edelleen oikeus sukupuolikasvatukseen, tiedonsaantiin ja tehokkaisiin ehkäisykeinoihin, jotta he voisivat itse suunnitella ja päättää, montako lasta he saavat, ja jotta voidaan torjua sukupuoliteitse leviävät taudit ja aids.
Kun otetaan huomioon aidsin järkyttävä leviäminen Afrikassa, Aasiassa, Itä-Euroopassa ja, kuten tiedätte, muutamissa ehdokasvaltioissa aivan unionin rajoilla, on selvää, että kiireiset toimet ovat välttämättömiä. Kaikki ne, jotka ovat minun tavoin seuranneet läheltä puutteellista lisääntymisterveydenhuoltoa pakolaisille ja kotiseudultaan siirtymään joutuneille henkilöille tarkoitetuilla leireillä – ja nyt on muistettava, että eri puolilla maailmaa on nyt 37 miljoonaa kotiseudultaan siirtymään joutunutta henkilöä, joista 65 prosenttia on naisia ja nuoria tyttöjä, ja että nämä naiset ja tytöt joutuvat usein raiskatuiksi, he saavat aids-tartunnan ja heidän on pakko myydä itseään saadakseen ruokaa, ja että monet heistä kuolevat vaarallisissa oloissa tehdyn abortin takia – ymmärtävät – ja vetoan tässä yhteydessä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän edustajaan, jäsen Gahleriin – että ehkäisy on ensisijaisen tärkeä henkiinjäämisen väline.
Vaikka puolustankin lisääntymisterveyttä, en taistele hengellisiä johtajia vastaan, joilla on mielestäni täysi oikeus johtaa uskontokuntaansa. Vastustan tiettyjä vääristyneitä politiikkoja, kuten presidentti Bushin politiikkaa, joilla tapetaan tuhansia ihmisiä leikkaamalla tuntuvasti lisääntymisterveysohjelmalle, johon sisältyy myös kondomien käyttö ehkäisyvälineenä, kohdennettavia varoja. Puolustan itse asiassa oikeutta elämään ja ihmisarvoon.
Neljäs käsittelemäni aihepiiri liittyy vammaisten oikeuksiin. Myös vammaiset yrittävät elää täysipainoista elämää, ja kuten tiedämme, unionin jäsenvaltiot lyövät edelleen laimin heidän oikeuksiaan. Mitä siinä tapauksessa onkaan sanottava siitä, miten vammaisia kohdellaan unionin rajojen ulkopuolella, miten he syrjäytyvät ja miten heidät toisinaan suljetaan laitoksiin epäinhimillisiin oloihin?
Jäsen Gahlerin edustama PPE-DE-ryhmä on syyttänyt minua siitä, että olen mennyt liian pitkälle ja olen puuttunut liiaksi yksityiskohtiin. Vammaisia on 10 prosenttia maailman väestöstä ja heidän osuutensa on kasvamassa hälyttävästi kehitysmaiden puutteellisten olosuhteiden ja aseellisten selkkausten kasautuvien vaikutusten takia. Jäsen Gahler, onko tämä teistä yksityiskohta? Entä kohdat 71, 72, 73, 77, 78, 79 ja 80, joiden poistamista PPE-DE-ryhmä on toivonut, ovatko nekin vain yksityiskohtia? Ovatko oikeus koulutukseen, liikkumisvapaus, julkisten tilojen saavutettavuus ja yksinkertaisesti oikeus perheen perustamiseen pelkkiä yksityiskohtia? Onko konfliktien aiheuttamista henkisistä ongelmista kärsivien lasten hoito-ohjelmille annettava tuki vain yksityiskohta? Onko 78 kohdan poistaminen yhdellä kynänvedolla vain yksityiskohta? Vammaiset ja heitä puolustavat ihmiset ymmärtävät epäilemättä näiden yksityiskohtien merkityksen.
Mietintöä leimaa vakaumus eikä sen tarkoituksena ole provosoida. Uskon, että se antaa laajan kuvan ihmisoikeuksista eri puolilla maailmaa. Se herättää kuitenkin toivoa sekavassa maailmassa. Haluan lopuksi vielä kiittää kaikkia ryhmiä, PPE-DE-ryhmää lukuun ottamatta, jotka ovat rohkaisseet minua esittämään tämän vision. 
Patten,
   .  Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää neuvoston puheenjohtajaa siitä, että saan käyttää puheenvuoron ennen puheenjohtajavaltiota, ja pyydän anteeksi arvoisalta jäseneltä ja parlamentilta sitä, että minun on poistuttava paikalta ja jätettävä komission tehtävät kollegani, komission jäsenen Redingin, osaaviin käsiin. Minun on matkustettava Moskovaan presidentti Putinin sekä Lavrovin ja muiden kanssa järjestettävään tapaamiseen. Toivon, ettei parlamentti pahastu tästä.
Haluan ensimmäiseksi kiittää De Keyseria hänen mietinnöstään, joka on mielestäni jälleen kerran todiste siitä, miten Euroopan parlamentin ihmisoikeustoimet antavat kriittisen sysäyksen unionin politiikalle. Tavanomaiseen tapaansa komissio vastaa kirjallisesti kaikkiin mietinnössä sille osoitettuihin suosituksiin. Haluaisin omalta osaltani tarkastella muutamia tärkeitä, tarkistettuja kysymyksiä.
Ihmisoikeudet ja terrorismi pysyvät valitettavasti vielä jonkin aikaa kansainvälisen asialistan ykkösaiheena. Minun kantani terrorismin torjuntaan on selvä, ja olen tuonut sen monesti julki. Ilmaisin kantani pariin otteeseen eilen illalla ja toistamiseen tänä aamuna. Toistan kantani vielä kerran. Terrorismin torjunnan on perustuttava ihmisoikeuksien kunnioittamiseen eikä päinvastoin. Olen myös syvästi vakuuttunut siitä, että tämä yksin ei riitä. Ihmisoikeuksien vaalimisen olisi oltava olennainen osa terrorismin vastaista torjuntaa. Komissio jatkaa toimiaan ihmisoikeuksien edistämiseksi ja suojelemiseksi yhteistyössä kumppaneidemme kanssa kaikin käytettävissämme olevin keinoin: poliittisen vuoropuhelun, kehitysyhteistyön ja kolmansissa maissa kansalaisyhteiskunnan kanssa toteutettavien toimien avulla.
Tässä ihailtavassa mietinnössä tarkastellaan kahta ihmisoikeuskysymystä, jotka ovat saaneet muita vähemmän huomiota: oikeutta terveyteen – tässä tapauksessa lisääntymisterveyteen – ja sitä kaikkialle tunkevaa syrjintää, jota vammaiset kohtaavat ponnisteluistaan huolimatta kaikkialla maailmassa ja jota konfliktit tai köyhyys lisäävät edelleen.
Kaikkien ihmisten ja etenkin naisten mahdollisuus saavuttaa lisääntymisterveys kuuluu olennaisesti heidän lisääntymisoikeuksiinsa. Esittelijä on aivan oikeassa tuodessaan esiin ne kipeät seuraukset, joita lisääntymisoikeuden epäämisellä on, ja todetessaan, ettei lisääntymisoikeus koske vain naisia. On kuitenkin tärkeää panna merkille, että lisääntymisterveyden yhteiskunnalliset seuraukset koskettavat vakavimmin tyttöjä. Esimerkiksi monissa osin Afrikkaa nuoret naiset tulevat miehiä helpommin leimatuiksi sukupuoliteitse tarttuvien tautien sekä HIV- tai aids-tartuntojen takia, ja he joutuvat myös todennäköisemmin kärsimään suhteettomasti vaarallisten aborttien ja hedelmättömyyden kaltaisista ongelmista.
Vuodesta 1994 alkaen komissiolla on ollut tärkeä rooli kehitysmaiden lisääntymisterveyteen liittyvien tarpeiden täyttämisessä Kairossa kymmenen vuotta sitten järjestetyssä YK:n kansainvälisessä väestö- ja kehityskonferenssissa sovittujen tavoitteiden mukaisesti. Vuosina 1994–2001 myönsimme yli 655 miljoonaa euroa ulkoista tukea, joka kohdennettiin nimenomaisesti perhesuunnitteluun, lisääntymisterveyteen, turvalliseen äitiyteen, HIV:n/aidsin torjuntaan sekä väestöpolitiikkaan ja -suunnitteluun.
Lisäksi viime vuoden heinäkuussa neuvosto antoi asetuksen avusta lisääntymis- ja seksuaaliterveyteen ja lisääntymistä ja seksuaalisuutta koskeviin oikeuksiin liittyville politiikoille ja toimille kehitysmaissa. Asetuksen mukaan yhteisön rahoitustukea annetaan maaseudun ja kaupunkien köyhimmälle ja vaikeimmassa asemassa olevalle väestönosalle suunnattaviin toimiin, joiden tavoitteena on torjua naisten, nuorten ja lasten lisääntymis- ja seksuaaliterveydelle haitallisia käytäntöjä, kuten tyttöjen ja naisten sukupuolielinten silpomista, seksuaalista väkivaltaa, lapsiavioliittoja ja liian varhaisessa iässä solmittavia avioliittoja.
Euroopan unioni on osoittanut olevansa sitoutunut edistämään vammaisten ihmisoikeuksia. Tästä ovat osoituksena EY:n perustamissopimuksen 13 artiklan nojalla annettu yhteisön lainsäädäntö, jonka tavoitteena on torjua syrjintää työllisyyden alalla, aloitteet, jotka on toteutettu osana viimevuotiseen vammaisten teemavuoteen liittyviä jatkotoimia, sekä unionin aktiivinen osallistuminen tätä alaa koskevaan uuteen YK:n yleissopimukseen.
Lisäksi komissio on tehnyt muutamia aloitteita osana laajempia toimiamme, joilla ihmisoikeudet pyritään valtavirtaistamaan kehitysyhteistyömme kaikkiin näkökohtiin. Tähän liittyy myös kehittämistä ja vammaisuutta koskevan poliittisen ohjauksen antaminen omille valtuuskunnillemme. Tehtävää riittää kuitenkin vielä. Mielestämme tämä kysymys voidaan parhaiten ratkaista kouluttamalla henkilöstöämme, helpottamalla vammaisjärjestöjen ja poliittisten päättäjien vuoropuhelua, parantamalla tietoisuutta vammaisuuteen liittyvistä kysymyksistä vuoropuhelussamme kehitysmaiden kanssa ja ottamalla vammaisjärjestöt mukaan maiden väliseen vuoropuheluun.
Lopuksi todettakoon, että tässä erinomaisessa mietinnössä korostetaan useissa maissa turhia vammautumisia aiheuttavien, erittäin tuhoisien jalkaväkimiinojen käytön aiheuttamaa tuskaa. Komissio on sitoutunut edistämään määrätietoista politiikkaa poistaakseen jalkaväkimiinojen aiheuttaman uhan ja lisäämään toimiaan vähentääkseen miinoista kärsivien maiden humanitaarisia, sosiaalisia ja taloudellisia kustannuksia.
Vuosien 2002–2004 miinanraivausstrategiassa EU:n tavoitteet nivoutuvat yhteen kansainvälisen yhteisön Ottawan sopimuksessa asettamien tavoitteiden kanssa. Yhteisön talousarviosta annetaan tukea 33 maalle ja alueelle miinanraivaustoimia ja valmiuksien lisäämistä varten, ja vuonna 2002 Euroopan unioni myönsi tukea yhteensä 145 miljoonaa euroa.
Minulla on ollut kunnia seurata tämän alan toimiamme, jotka ovat ulottuneet Sri Lankasta aina Balkanin maihin. Se, että arvoisa jäsen on kiinnittänyt parlamentin ja kaikkien Euroopan kansalaisten huomion tähän asiaan, kuten myös muihin mietinnössä esitettyihin näkökohtiin, on erityisen tärkeää ja merkityksellistä. Olemme äärimmäisen kiitollisia tästä mietinnöstä. Olen pahoillani, mutta minun on nyt kiirehdittävä Moskovaan Napoleoniakin ripeämmin, ja olen kiitollinen puhemiehelle siitä, että se sallii minun kiiruhtaa eteenpäin.
Puhemies.
   Kiitoksia, arvoisa komission jäsen Patten. Toivotamme teille hyvää matkaa Moskovaan. 
Roche,
   .  Arvoisa puhemies, minäkin olen tyytyväinen voidessani osallistua parlamentin ihmisoikeuskeskusteluun. Tämä on tärkeä keskustelu. Kuten totesin aiemmin, tämä aihe huolestuttaa ja koskettaa minua erityisesti.
On hyvin tärkeää tehostaa parlamentin ja neuvoston välistä ihmisoikeusvuoropuhelua. Puheenjohtajavaltio Irlannille ihmisoikeudet ovat tärkeä painopiste. On ehdottoman tärkeää, että seuraamme tiiviisti tätä kysymystä. Haluan kiittää jäsen De Keyseria hänen hyvin arvokkaasta mietinnöstään ihmisoikeuksista maailmassa vuonna 2003 ja Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikasta. Mietintö on osa tärkeää keskustelua. Voimme olla eri mieltä muutamista sen näkökohdista, mutta totuus on, että se on erinomainen mietintö.
Kansainvälisiä toimiamme olisi arvioitava jatkuvasti sen mukaan, miten suojelemme ja edistämme ihmisoikeuksia. Perusperiaatteemme on, että ihmisoikeudet ovat yleismaailmallisia, jakamattomia, toisistaan riippuvaisia ja toisiinsa liittyviä. Kuten komission jäsen Patten juuri totesi, ne ovat hyvin läheisessä yhteydessä tässä rauhattomassa maailmassa ilmeneviin ongelmiin.
Minun ei tarvinne korostaa yhtäältä rauhan, turvallisuuden ja vakauden ja toisaalta ihmisoikeuksien, perusvapauksien ja demokratian kunnioittamisen läheistä yhteyttä.
Parlamentissa nyt käytävä keskustelu on oikea-aikainen myös siitä syystä, että se käydään samaan aikaan Genevessä parhaillaan koolla olevan YK:n ihmisoikeustoimikunnan kuudennen istunnon kanssa. Haluaisin sanoa muutaman sanan suhteestamme ihmisoikeustoimikuntaan. Parlamentin vuosittaisessa mietinnössä viitataan aivan oikein siihen, että Euroopan parlamentin päätöslauselmissa esitetyt ensisijaiset tavoitteet ja EU:n toimet ihmisoikeustoimikunnan istunnoissa ovat erittäin yhdenmukaisia. Tämä on eräs konkreettinen esimerkki siitä, miten neuvosto ja Euroopan parlamentti voivat tehdä entistä tiiviimpää yhteistyötä lisätäkseen avoimuutta ja läpinäkyvyyttä ja edistääkseen Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikkaa. Tämä on myös yksi 10. joulukuuta 2002 annetussa yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston päätöslauselmassa ihmisoikeuksista ja demokratisoitumisesta kolmansissa maissa esitetyistä suosituksista.
Euroopan unionilla on ollut myönteinen rooli ihmisoikeustoimikunnan tämänvuotisessa istunnossa Genevessä. Tähän mennessä unioni on antanut maakohtaiset päätöslauselmat Valko-Venäjän, Turkmenistanin ja Pohjois-Korean ihmisoikeustilanteesta. Päätöslauselma Israelin siirtokunnista miehitetyillä arabialueilla hyväksyttiin myös ihmisoikeustoimikunnassa.
Myös Euroopan unionin esittämät temaattiset päätöslauselmat on hyväksytty. Esimerkiksi unionin päätöslauselma kaikenlaisen uskonnollisen suvaitsemattomuuden poistamisesta on hyväksytty yhteisymmärryksessä. Lasten oikeuksia koskeva päätöslauselma hyväksyttiin yksimielisesti Yhdysvaltain esittämän äänestyspyynnön jälkeen. Odotan, että ihmisoikeustoimikunta hyväksyy myös Euroopan unionin päätöslauselman kuolemanrangaistuksesta myöhemmin tällä viikolla. Tähän kaikkeen on suhtauduttava myönteisesti.
Muutamat tärkeät Yhdistyneiden Kansakuntien ja EU:n aloitteet ovat kuitenkin rauenneet. Tämä johtuu suurelta osin YK:n ihmisoikeustoimikunnan kokoonpanosta. Se on myös osoitus muutamien alueellisten ryhmittymien haluttomuudesta tuomita millään tavoin jäseniään. Mielestäni tämä on aina ollut eräs YK:n järjestelmän keskeisistä epäkohdista. EU:n Tšetšeniaa koskeva aloite hylättiin ja Zimbabwea koskeva päätöslauselmamme torjuttiin esityksellä pidättyä toimenpiteistä. On syytä panna merkille, että viime vuoteen verrattuna Tšetšeniaa koskeva päätöslauselmaluonnos hylättiin tänä vuonna selvästi suuremmalla äänierolla. Meidän on analysoitava tätä tulosta ja selvitettävä, miksi näin tapahtui. Meidän on myös tarkasteltava ihmisoikeustoimikunnassa esitettäviä kriittisiä maakohtaisia päätöslauselmia. Mikä tärkeintä, meidän on päätettävä, onko ensisijainen tavoitteemme esittää unionin julistuksia, jotta koko maailma tietää kantamme, vai varmistaa, että valtaosa ihmisoikeustoimikunnan jäsenistä tosiasiassa hyväksyy laatimamme tekstit. Vähemmän diplomaattisesti ilmaistuna totean, että Euroopan unionin on ehkä aika oppia "painimaan viekkaammin" ihmisoikeustoimikunnan kanssa käytävissä neuvotteluissa. Toimiaksemme tehokkaasti – sen sijaan että esitämme vain päätelmiä – meidän on laadittava strategia.
Haluan tarkastella kolmea painopistealuetta, jotka mainitaan mietinnössä.
Jäsen De Keyser keskittyy mietinnössään kolmeen pääaiheeseen: ensinnäkin terrorismin torjunnan kehityssuuntiin kansainvälisellä tasolla, toiseksi kansainvälisen tilanteen vaikutukseen lisääntymisterveyteen ja kolmanneksi vammaisten oikeuksiin erityisesti konfliktitilanteissa, erittäin köyhissä maissa ja kehitysmaissa.
Vammaisuudesta totean, että olin yllättynyt lukiessani mietinnöstä, että kolme neljästä vammaisesta elää kehitysmaissa. Kehitysmaiden suuren vammaisten ryhmän tilannetta pahentaa entisestään köyhyys ja, kuten komission jäsen Patten totesi, konfliktit. On järkyttävää, että suuri osa silpomisista ja vammautumisista johtuu niin kutsutuissa kehittyneissä sivistysvaltioissa valmistettujen ja kehitysmaihin vietyjen maamiinojen käytöstä.
Aiomme jatkaa toimiamme vammaisten oikeuksien tunnustamiseksi Irlannin puheenjohtajakaudella sekä yhteisön että YK:n tasolla, jotta saamme laadittua YK:n yleissopimuksen vammaisten ihmisoikeuksista.
Lisääntymisterveyden osalta vuosittaisessa mietinnössä korostetaan, että HIV/aids on lisääntynyt huolestuttavasti Itä-Euroopassa ja Keski-Aasiassa, ja painotetaan köyhyyden ja lisääntymisterveyteen liittyvien kysymysten välistä suhdetta. Puheenjohtajavaltio Irlanti on tunnustanut aidsin torjumisen merkityksen, eikä yhdelläkään valtiolla ole valmiuksia ratkaista tätä kysymystä yksin. Helmikuussa puheenjohtajavaltio järjesti Dublinissa ison konferenssin HIV-/aids-epidemiasta kyseisillä alueilla. Konferenssin nimi oli "Breaking the barriers: the fight against HIV/AIDS in Europe and Central Asia".
Totean lisääntymisterveydestä yleisesti, että Euroopan unioni ponnistelee väsymättömästi sen varmistamiseksi, että tärkeissä YK:n konferensseissa hyväksytyissä perusasiakirjoissa vahvistetut oikeudet lisääntymisterveydenhuollon palveluihin toteutuvat.
Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot noudattavat Kairon kansainvälisessä konferenssissa vahvistettua lisääntymisterveystavoitetta koskevaa sitoumustaan, jonka mukaan kaikille ihmisille on asianmukaisessa iässä taattava perusterveydenhuollon välityksellä lisääntymisterveyspalvelujen saatavuus mahdollisimman nopeasti ja viimeistään vuonna 2005. Neuvoston heinäkuussa 2003 antama asetus avusta lisääntymisterveyteen liittyville politiikoille ja toimille kuvastaa tätä sitoumusta.
Terrorismista totean, että jäsen De Keyser on aivan oikeassa korostaessaan vaarallisia tunnereaktioita, kuten pelkoa, vihaa ja kostonhalua, jotka voivat johtaa vaatimuksiin rankaisutoimista tämän ilmiön torjunnassa. Tämä on usein käsitelty aihe, joka on tullut toistuvasti esille monissa parlamentin keskusteluissa. Olemme kaikki halukkaita torjumaan yhdessä terrorismia, mutta meidän on myös varmistettava, että terrorismin torjunnassa noudatetaan tasapainoisesti ihmisoikeuksia, demokratian periaatteita ja oikeusvaltioperiaatetta.
Vuoden 2001 syyskuun jälkeen terrorismin torjunnasta on tullut yleismaailmallinen prioriteetti. Samalla terrorismin torjunta on tuonut uusia haasteita ihmisoikeuksien edistämisen ja suojelun alalla. Terroritekoja ei voida koskaan perustella millään syyllä tai ideologialla, vaan ne on tuomittava ehdoitta. Terrorismi, jolle on ominaista pahaa-aavistamattomien ihmisten mielivaltainen tappaminen, kieltää räikeästi kaikkein tärkeimmän ihmisoikeuden, oikeuden elämään.
Kaikkien valtioiden velvollisuutena on suojella kansalaisiaan terrori-iskuilta ja torjua terrorismin kaikkia muotoja. Jotta terrorismin torjunta saisi mahdollisimman laajaa tukea ja toimisi tehokkaasti pitkällä aikavälillä, sen yhteydessä on noudatettava täysimääräisesti ihmisoikeuksia ja perusoikeuksia. Ihmisoikeuksien edistämisen pitäisi todellakin olla olennainen osa kaikkia terrorismin torjuntatoimia.
Meidän on pohdittava myös terrorismin syitä. Halua ymmärtää terrorismin syitä ei pidä kuitenkaan ymmärtää siten, että suhtautuisimme terrorismiin tai terroristeihin mitenkään pehmeästi. Päinvastoin se on ensisijaisen tärkeä vaihe terrorismin torjumisessa.
Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja Ahern totesi parlamentissa viime kuussa, että hyvä lääkäri kertoisi, että taudin hoidossa on välttämätöntä tarkastella ensimmäiseksi sen syitä ja oireita. Terrorismiin vastataan aivan liian usein yksistään tarkastelemalla oireita eikä itse tautia. Jäsen De Keyser panee oikeutetusti merkille terrorismin torjunnasta myös sen, ettei tätä tavoitetta pidä käyttää tekosyynä lehdistön oikeuksien rajoittamiselle tai etenkään hyökkäyksille yksilöitä ja yksittäisiä lehtimiehiä vastaan.
Euroopan unioni on aina arvostanut suuresti kaikkien ihmisoikeuksien puolustajien, myös tiedotusvälineiden, työtä. Ihmisoikeuksien puolustajat ovat tehostaneet toimiaan ihmisoikeusrikkomusten uhrien suojan parantamiseksi. Edistyksen hinta on kuitenkin ollut usein kova ja ihmiset ovat saaneet maksaa siitä kalliisti. Ihmisoikeuksien puolustajat ovat joutuneet yhä useammin hyökkäysten kohteeksi, ja heidän oikeuksiaan on rikottu liian monissa maissa.
Euroopan unioni on aina kiinnittänyt suurta huomiota ihmisoikeuksien puolustajien suojeluun, mutta tähän asti se on tapahtunut valtaosin tapauskohtaisesti. Puheenjohtajavaltio Irlannin tarkoituksena on laatia erityiset poliittiset suuntaviivat lujittaakseen Euroopan unionin ihmisoikeuksien puolustajille antamaa tukea. Nämä suuntaviivat esitetään pian ministerineuvostolle.
Haluaisin onnitella vielä kerran esittelijää hänen mietinnöstään. Puheenjohtajavaltio ilmaisee neuvoston puolesta olevansa tyytyväinen parlamentin kanssa tehtävään yhteistyöhön yhteisten tavoitteidemme, demokratian ja ihmisoikeuksien, edistämiseksi. Euroopan unionin perustana on ihmisoikeuksien kunnioittaminen, ja tämä koskee sekä unionin sisäpolitiikkaa että unionin ulkopolitiikkaa. 
Gahler (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, ihmisoikeuksien suojelu on ollut perinteisesti eräs Euroopan parlamentin keskeisistä tehtävistä, ja ihmisoikeuksien suojelusta on itse asiassa päästy poliittiseen yhteisymmärrykseen. Sovellettavat standardit on vahvistettu ihmisoikeuksien suojelua koskevissa kansainvälisissä sopimuksissa. Parlamentin onkin arvosteltava niitä tahoja, jotka loukkaavat kyseisiä standardeja tai sallivat niiden loukkaamisen.
Toisin kuin kaikki edelliset kuluvan vaalikauden vuosittaiset mietinnöt tämänvuotinen mietintö ei syntynyt lupaavissa merkeissä. Arvostelemme etenkin sitä, että esittelijä on kuormittanut tätä vuosittaista mietintöä ihmisoikeuksista suhteettomasti ideologisilla näkemyksillä ja asettanut omat keppihevosensa, etten sanoisi pakkomielteensä, keskeiseen asemaan mietinnössä. Tästä syystä mietinnöstä puuttuu ensinnäkin yleinen ja kiistaton osa, joka on sisällytetty tekstiin vasta 70 tarkistuksen jälkeen. Jotta asia tulee ehdottoman selväksi, haluan toistaa vielä, että tällaisessa mietinnössä on käsiteltävä suuria kysymyksiä. Tällaiset kysymykset liittyvät esimerkiksi demokratiaa, vapaita vaaleja, mielipiteenvapautta, lehdistönvapautta, uskonnon- ja omantunnon vapautta, naisten oikeudellisen ja käytännön syrjinnän poistamista, fyysisen koskemattomuuden suojaa ja muita asioita koskeviin vaatimuksiimme. On tuotava ilmi, mistä arvostelemme neuvostoa, etenkin kun se antaa vain tyhjiä lupauksia ihmisoikeuksista neuvotellessaan suurten maiden kanssa.
On sanomattakin selvää, että tällaisessa mietinnössä on täysin perusteltua ja asianmukaista viitata esimerkiksi vammaisten oikeuksiin. Heidän oikeuksiaan yhdenvertaisina kansalaisina on tietenkin lujitettava, ja alentava kohtelu julkisissa palveluissa on tuomittava. Oikeus elämään sisältää myös oikeuden käyttää terveydenhuoltopalveluja yksittäisten valtioiden toimintamahdollisuuksien rajoissa, mutta ette saa pukea yksityiskohtaisia sosiaali- ja terveyspoliittisia vaatimuksia – riippumatta siitä, miten suositeltavia ne ovat – ihmisoikeuksien luettelon muotoon ja tallentaa niitä tähän mietintöön. Taattuja ihmisoikeuksia voidaan nimittäin vaatia oikeusteitse, ja ne, jotka eivät pysty takaamaan näitä oikeuksia, rikkovat ihmisoikeuksia. Yhdessäkään perustuslaissa taikka kansainvälisessä yleissopimuksessa – Euroopassa tai muualla – ei vahvisteta, että mietinnössä esittämänne yksityiskohtaiset vaatimukset kuuluisivat oikeusteitse täytäntöön pantaviin ihmisoikeuksiin. Jos näin olisi, Rabatin tai Lagosin kaupunginjohtajat rikkoisivat ihmisoikeuksia, sillä he eivät täytä vaatimustanne, jonka mukaan kaupungin linja-autoissa on oltava vammaisten käyttöön soveltuvat ovet. Tällainen laiminlyönti voi hyvinkin tehdä heistä huonon kaupunginjohtajan, mutta he eivät kuitenkaan riko ihmisoikeuksia. Tämä osoittaa, miten väärä lähestymistapanne on. Ilmaisten kondomien jakaminen ei myöskään kuulu ihmisoikeuksiin, vaikka tämä tavoite meidän on tietenkin saavutettava. Etelä-Afrikan presidentillä Thabo Mbekillä voi hyvinkin olla väärä käsitys siitä, miten aidsia torjutaan, mutta se ei tee hänestä ihmisoikeusrikkojaa.
Parlamentilla on tarkasteltavanaan jäsen Mantovanin erinomainen mietintö vammaisten tilanteesta, ja kaikkia nyt esittämiänne asioita on tarkoituksenmukaista käsitellä kyseisessä mietinnössä. Te voisitte ainoastaan esittää siihen tarkistuksia, eikä mietintö olisi teidän nimissänne. Sanon teille, että jäsen Mantovanin mietinnössä kaikki on esitetty paljon paremmin, ja siksi aiomme äänestää hänen mietintönsä puolesta emmekä teidän.
Toisesta keppihevosestanne, lisääntymisterveydestä, totean, että se kuuluu kehitysyhteistyövaliokunnalle tai Junkerin mietintöön kehityksestä 10 vuotta Kairossa pidetyn konferenssin jälkeen – se on jo itse asiassa sisällytetty mietintöön – eikä sitä pidä esittää tässä muodossa osana taattujen, oikeusteitse täytäntöön pantavien ihmisoikeuksien luetteloa. Kenen käsiteltäväksi aiotte siinä tapauksessa viedä asian? Tässä kysymyksessä olemme usein melko lähellä toisiamme, sillä myös minä vastustan Mexico City -politiikkaa. Olen myös ensimmäisenä vaatimassa, että katolisten lähetysasemien olisi pikemminkin jaettava kondomeja kuin tuomittava ne. Jos te kuitenkin vaaditte, että EU:n olisi korvattava USA:n varojen menetykset, luulenpa, että muut katsovat paremmaksi säästää varojaan, sillä tällöinhän EU ottaisi vastuun, eikö vain? Parlamentissa on vallinnut yhteisymmärrys ihmisoikeuksista jo useiden vuosien ajan, mutta mielestäni teidän mietinnöllänne ei suinkaan edistetä yhteisymmärryksen säilymistä. 
Howitt (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Isossa-Britanniassa eräs mies tukehdutti hengiltä 40-vuotiaan veljensä, jolla oli Huntingtonin tauti. Hän tunnusti syyllisyytensä törkeään kuolemantuottamukseen ja tuomari vapautti hänet. Belgiassa hoitajat ja terveydenhuollon työntekijät pahoinpitelivät ja hakkasivat eräässä hoitolaitoksessa asuvia vammaisia ja henkilökunta varasti ja tuhlasi heidän rahojaan. Alankomaissa kolme hoitajaa hakkasi, potki ja nimitteli erään hoitokodin viittä dementiasta kärsivää vanhusta. Espanjassa eräät vanhemmat pitivät teljettynä 44-vuotiasta vammaista tytärtään pari metriä syvässä kellarissa nelivuotiaasta alkaen. Sosiaalityöntekijät olivat tietoisia tapauksesta 25 vuoden ajan. Bulgariassa henkisesti jälkeenjääneiden laitoksessa lapset sidottiin sänkyihinsä talvella, öisin lämmitys katkaistiin varojen säästämiseksi ja heidän annettiin paleltua. Viisitoista lasta – neljäsosa asukkaista – kuoli. Venetsiassa Italiassa eräs henkisistä ongelmista kärsinyt mies kuoli savumyrkytykseen, kun hänen äitinsä lukitsi hänet kotiinsa tapansa mukaan lähtiessään itse ulos ja jättäessään poikansa yksin. Tulen sytyttyä mies ei päässyt ulos lukitusta ovesta. Saksassa eräs 55-vuotias, oppimisvaikeuksista ja heikentyneestä näkökyvystä kärsinyt mies joutui työmatkallaan kahden skinheadin hyökkäyksen kohteeksi. Nämä hakkasivat ja potkivat hänet kuoliaaksi. Nämä nuoret kertoivat poliisille, "ettei hän ollut elämän arvoinen".
Kuten jäsen Gahler juuri totesi, parlamentin PPE-DE-ryhmä äänesti valiokunnassa jäsen De Keyserin ihailtavaa mietintöä vastaan ja muutamat uhkasivat vastustaa sitä täysistunnossa, sillä heidän mielestään tällaiset vammaisten pahoinpitelyt eivät loukkaa ihmisoikeuksia. Se on heille häpeäksi! 
Van den Bos (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, saavutammeko koskaan sellaista sivilisaation tasoa, jolloin voimme sanoa, että laajat ihmisoikeusloukkaukset kuuluvat menneisyyteen? Tällaisten loukkausten ensisijainen syy on usein vallan säilyttäminen tai etenkin vallan anastaminen hintaan mihin hyvänsä. Samasta syystä myöskään alkukantaista vihan kylvämistä pelkästään uskonnollisista tai etnisistä syistä ei suinkaan ole onnistuttu kitkemään; päinvastoin yhä useampia ihmisiä tapetaan mielivaltaisesti. Tällä viikolla pidämme muistotilaisuuden Ruandan verilöylyn johdosta. Koko kansainvälinen yhteisö painaa päänsä häpeästä oman passiivisuutensa takia.
Olemmeko tosissamme? Olemmeko todellakin tehneet oikeat päätelmät? Merkitsevätkö ihmisoikeudet todellakin Euroopalle käytännössä yhtä paljon kuin juhlalliset julistukset antavat ymmärtää? Olemmeko todellakin valmiita asettamaan ihmisoikeudet taloudellisten ja strategisten etujen edelle? Näin ei valitettavasti ole. Laaja väkivalta, kidutus, rakenteelliset epäkohdat, kuten naisiin kohdistuvat loukkaukset ja kastijärjestelmä ovat edelleen yleisiä nykypäivänä.
Onneksi jäsen De Keyserin mietinnössä kannatetaan viimevuotisessa mietinnössäni esitettyjä vetoomuksia siitä, että kumppanimaiden kanssa käytävästä ihmisoikeusvuoropuhelusta olisi tehtävä entistä sitovampaa ja sen rakennetta olisi tehostettava. On pohdittava, miten laaja vaikutus sillä on ollut käytännössä. Mietintöni jälkeen parlamentin ja neuvoston välinen yhteistyö on parantunut merkittävästi useilla eri tasoilla. Odotan, että puheenjohtajavaltio Alankomaat parantaa edelleen suhteita parlamenttiin näissä kysymyksissä. Pyrimme omalta osaltamme varmistamaan, että ihmisoikeuksia koskeva mietintö julkaistaan joka vuosi tiettynä ajankohtana, jotta siihen voidaan sisällyttää arvio neuvoston kertomuksesta ja YK:n ihmisoikeustoimikunnan esittämistä ratkaisuista. Lisäksi parlamentin olisi seurattava entistä järjestelmällisemmin raportoituja ihmisoikeusrikkomuksia. Jäsen De Keyserin mietinnön lähtökohdat olivat epäonniset. Tästä huolimatta ryhmäni kannattaa sen sisältöä, myös vammaisten oikeuksia ja lisääntymisterveyttä koskevia kohtia. Mietinnössähän vastustetaan sellaista alkeellista oikeustajua, jonka mukaan ihmisen on kuoltava hoidon puutteen takia. Kristillisdemokraattisten ystäviemme pitäisi olla asiasta samaa mieltä, vaikka kyse olisikin oikeuksista, joita ei voi vaatia oikeusteitse.
Lopuksi haluaisin korostaa jälleen kerran poliittisia tarkoitusperiä ja radikalismia palvelevan uskonnon väärinkäytön yleistymistä. Kun otetaan huomioon Madridia vakavasti koskettanut uhka ja todellisuus, haluan toistaa viimevuotisen vetoomukseni siitä, että Euroopan unionin on kartoitettava ongelman kaikki ulottuvuudet ja laadittava toimintasuunnitelma tällaisten uskonnollisten äärisuuntien torjumiseksi. Mielestäni on myös korkea aika, että EuroMed-säätiö, josta päätettiin Valenciassa vuonna 2002, voi lopultakin aloittaa toimintansa.
Euroopan unioni ylpeilee sillä, että se on arvoyhteisö. Siksi ihmisoikeuspolitiikastamme olisi tehtävä entistä sitovampaa; siihen olisi sisällytettävä myös velvollisuus toimia sellaisen sivilisaation saavuttamiseksi, jossa laajat ihmisoikeusrikkomukset kuuluvat menneisyyteen. 
Boudjenah (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, on valitettavaa, että joudumme taas tunnustamaan ihmisoikeuksia koskevassa vuosittaisessa mietinnössä, että maailman ihmisoikeustilanne on pahenemassa. Viidakon laki, sortotoimet ja sotilaallinen väliintulo ovat syrjäyttämässä kansainvälisen oikeuden periaatteet ja arvot. Terrorismin vastaisella taistelulla pyhitetään eri puolilla maailmaa tehtävät laajat hyökkäykset yksilöllisiä ja kollektiivisia vapauksia vastaan.
Tämä luettelo on pitkä, ja sinä mainitaan myös Turkki, joka on jälleen kerran juuri tuominnut epäoikeudenmukaisesti Leyla Zanan ja hänen kannattajansa kurdiväestön puolesta puhumisesta; Tunisia, jossa demokratian puolestapuhujia vainotaan ja sorretaan yhä enemmän, samalla kun Euroopan unioni suhtautuu asiaan välinpitämättömästi; Marokko, jossa miehitetyn Länsi-Saharan asukkaiden oikeuksia loukataan yhä useammin; Irak, jossa Yhdysvaltain miehitysjoukot aiheuttavat todellisia inhimillisiä tragedioita: ne ostavat maan luonnonvaroja alhaiseen hintaan ja katsovat oikeudekseen käyttäytyä hallitsijan tavoin; Palestiina, jossa Israelin parlamentin Knessetin entisen puhemiehen Avraham Burgin mukaan tilanne on niin räjähdysaltis, että "moraalinen velvollisuutemme on vastustaa sitä äänekkäästi".
Tässä yhteydessä voidaan mainita myös ihmisoikeuksien puolustajien tuomittava ahdistelu eri puolilla maailmaa. Kansainvälisen ihmisoikeusliiton (FIDH) ihmisoikeuksien puolustajien suojelun seurantakeskuksen vuonna 2003 laatiman kertomuksen mukaan nykyinen ilmapiiri, jossa painotetaan ensisijaisesti turvallisuutta ja yksilön vapauksia rajoittavien mielivaltaisten toimenpiteiden täytäntöönpanoa, väheksyy ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen periaatteita. Siksi on käynyt entistä vaikeammaksi tuomita rajoittavien lakien käyttöönotto, puolustaa oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, taistella kuolemanrangaistusta vastaan ja tuomita kidutus. Joissakin maissa lehtimiehet, juristit, poliittiset vastustajat ja ammattiliittojen edustajat ovat joutuneet hyökkäysten kohteeksi ja tulleet ammutuiksi. Yhteisen tulevaisuutemme takia nyt on entistäkin tärkeämpää tukea ja kannustaa näitä demokratian, oikeuden ja rauhan puolustajia.
Lopuksi totean, että paremman maailman rakentaminen edellyttää myös, että kunnioitamme perusoikeuksia ja turvaamme ne. Tällaisia ovat itsemääräämisoikeus, oikeus omavaraiseen ravintoon, oikeus terveyteen ja oikeus elää arvokkaasti eikä kurjuudessa. Tältä osin kannatan esittelijän esitystä ja etenkin lisääntymisterveyttä koskevia toimia. 
Wuori (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, muuttuneen substanssin osalta kannatamme sen hyväksymistä, joistakin yksityiskohtia koskevista ymmärrettävistä painotusrajoista huolimatta. Mutta samalla haluan yleisemmin kiinnittää huomiota menettelytapaan, joka on tällä kertaa ollut skandaalimainen. Ihmisoikeudet eivät saa joutua lyhytnäköisen, usein mediavetoisen päivänpolitiikan panttivangeiksi. Täten niiden toteuttaminen sekä edellyttää poliittisia valintoja että vaikuttaa poliittisesti. Niillä on itseisarvo.
Ihmisoikeustyö vaatii kokonaisnäkemystä sekä niiden omasta logiikasta lähtevää järjestelmällistä, pitkäjänteistä ja johdonmukaista, niin temaattista kuin maantieteellistäkin ongelmien priorisointia. Pidämme tervetulleina mietintöön sisältyvää katsausta tämän päivän ihmisoikeustyöhön. Samalla meidän on kuitenkin katsottava tulevaisuuteen. Ellemme vastaisuudessa kykene koordinoimaan paremmin EU:n sisäistä ja ulkoista ihmisoikeusseurantaa ja panemaan niitä samalle viivalle, ellemme pysty jäntevämpään jälkikäteisseurantaan sekä jättämään sivuun asiaankuulumattomia poliittisia motiiveja ja salattuja agendoja, jätämme surkean perinnön seuraavalle parlamentille. Vasta jos saamme oman talomme näin järjestykseen, voimme uskottavasti vaatia jäsenvaltioita ja neuvostoa irrottautumaan kauppapoliittisista ja muista kapeista hyötynäkökohdista ja luomaan johdonmukaista ja pitävää politiikkaa. Tässäkin mielessä ihmisoikeudet alkavat kotoa, ja siitä ennen kaikkea on nyt kysymys. 
Ribeiro e Castro (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, yhdyn juuri kuulemaamme puheenvuoroon. Myös me olisimme halunneet, että mietinnössä keskitytään YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa vahvistettuihin ihmisoikeuksien keskeisiin periaatteisiin. Meidän olisi noudatettava tällaista lähestymistapaa sen sijaan, että käytämme näitä mietintöjä muihin tarkoitusperiin. Mielestäni mietintö on parlamentin valiokunnassa hylättyä alkuperäistä versiota parempi, mutta haluan siitä huolimatta esittää omasta ja ryhmäni puolesta joitakin huomautuksia.
Ensinnäkin muutama sana Saharov-palkinnosta ja palkinnon kolmesta voittajasta, joita vainotaan edelleen. Päätöslauselma ei ole tasapainossa, sillä perusteluissa viitataan kolmeen tapaukseen: Turkkiin, Burmaan ja Kuubaan. Lopullisen päätöslauselman 23 kohdassa jätetään kuitenkin mainitsematta Osvaldo Payán tapaus Kuubassa. Tämä asia on korjattava, sillä muutoin meitä voidaan syyttää muistinmenetyksestä ja puolueellisuudesta.
Toiseksi totean terrorismista, ettemme ole vieläkään saavuttaneet asianmukaista tasapainoa. Haluan ennen kaikkea todeta suhtautuvani varauksellisesti siihen, miten lisääntymisterveyttä koskeva kysymys on sisällytetty tähän esitykseen, ja etenkin abortin ja lisääntymisterveyden välille luotuun yhteyteen – olen asiasta täysin eri mieltä.
Viittaan tässä yhteydessä muutamiin mietinnössä esitettyihin lukuihin. Sen perusteluissa väitetään, että jokaisen minuutin aikana tehdään 100 aborttia ja vaarallisiin abortteihin kuolee vuosittain 70 000 naista. Laskelmieni mukaan tämä tarkoittaa sitä, että vuosittain kuolee 52 560 ja karkausvuosina 52 700 lasta näiden 70 000 naisen lisäksi. Ne ovat epäilemättä huolestuttavia lukuja, mutta näkökantamme niihin on täysin erilainen: mielestämme ne vahvistavat oikeutta elämään. 
Sandbæk (EDD ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää Veronique De Keyseria siitä, että hän on ensimmäisen kerran koko Euroopan parlamentin historiassa sisällyttänyt naisten lisääntymisoikeudet mietintöönsä.
Kansainvälisessä väestö- ja kehityskonferenssissa (ICPD) kansainvälinen yhteisö sitoi lisääntymisoikeudet tiiviisti yhteen ihmisoikeuksien kanssa hyvin tärkeästä syystä. Ihmisoikeussopimuksia tulkittaessa miesten ja naisten välisiä biologisia eroja ei oteta huomioon, millä on merkittäviä seurauksia, etenkin aids-pandemialle, sillä 60 prosenttia tartunnan saaneista on naisia. Vain 11 prosenttia Sambian kaltaisissa maissa asuvista naisista katsoo oikeudekseen pyytää aviomiestään käyttämään kondomia. Jopa puolet kehitysmaiden nuorista naisista ja tytöistä kertoo, että heidät on pakotettu ensimmäiseen sukupuoliyhteyteen. He eivät voi valita pidättymistä. He voivat olla uskollisia, mutta heidän aviomiehensä ovat uskottomia eivätkä nämä käytä kondomia.
Naimisissa olevilla naisilla on itse asiassa useammin HIV-tartunta kuin naimattomilla naisilla. Näiden naisten on ehdottomasti saatava tietää, että heillä on oikeus lisääntymis- ja seksuaaliterveyteen. Olen järkyttynyt siitä, miten muutamat parlamentin kollegat haluavat riistää naisilta nämä oikeudet yrittäessään poistaa ihmisoikeuksia koskevasta mietinnöstä luvun, jossa säädetään niistä nimenomaisesti.
Parlamentin on osoitettava, että se tukee selvästi näitä naisia; voimme tehdä niin äänestämällä jäsen De Keyserin tarkistusten ja mietinnön puolesta. 
Claeys (NI ).
    Arvoisa puhemies, minulla on epämiellyttävä tunne siitä, että esittelijä pitää terrorismin torjuntaa yhtä suurena ongelmana kuin itse terrorismia. Tämä näkemys esitettiin toistuvasti valiokunnassa mietinnöstä käydyn keskustelun aikana. Näkemys torjuttiin päättäväisesti, mutta mietinnön lopullinen versio antaa kuitenkin edelleen tällaisen vaikutelman.
Vaikka terrorismi tuomitaankin muodollisesti, mietinnön useissa kohdissa korostetaan terroristien tai terroriteoista syytettyjen oikeuksia. Samoin Israelin ja Palestiinan välisestä konfliktista puuttuu järkevä tasapaino: esimerkiksi palestiinalaisten terrori-iskut ja turva-aidan rakentaminen niputetaan yhteen. Meidän Euroopan parlamentin jäsenten olisi pohdittava vakavasti, ovatko tällaiset mietinnöt hyödyllisiä. Lisäksi kyseessä on mietintö ihmisoikeuksista maailmassa, mikä tarkoittaa Euroopan unionin ulkopuolista maailmaa, vaikka meidän olisi ehkä syytä tarkastella tiiviimmin lähiympäristömme tilannetta.
Juuri tänään Belgian tuomioistuin antaa tuomion tärkeintä flaamilaista -oppositiopuoluettakoskevassa kanteessa, jonka on nostanut eräs hallintoelin, jossa kaikki perinteiset puolueet ovat edustettuina, myös se, jonka jäsen esittelijä on. Todistamme parhaillaan sitä, miten Belgiassa välineellistetään rasismin torjunta, josta nyt ainakin pitäisi olla kysymys, mielipiteenilmaisun vapauden rajoittamiseksi. Vaalit järjestään vain muutaman viikon kuluttua, ja demokraattiselta oppositiopuolueelta yritetään ryövätä sen rahoitus ja tuomioistuimelta jopa haetaan päätöstä sen kieltämiseksi käytännössä. Ymmärtänette, että suhtaudun varauksellisesti tällaisia menettelytapoja suvaitsevaan henkilöön, joka vieläpä toimii tämänpäiväisen ihmisoikeuksia maailmassa käsittelevän mietinnön esittelijänä. 
Van Orden (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen ihmisoikeuksien harras puolustaja, mutta vaarana on, että olemme siirtymässä yhä voimakkaammin oikeuksiin perustuvaan kulttuuriin ja että lähes jokainen inhimillinen toive ja sosiaali- ja terveyspoliittinen tarve määritetään perusihmisoikeudeksi. Tämä lähestymistapa on hyödytön monesta näkökulmasta, varsinkin niiden näkökulmasta, jotka kärsivät todellisista ihmisoikeusloukkauksista ja joiden avunpyynnöt hukkuvat kaikkien muiden kilpailevien vaatimusten taustalle.
Mielessäni on eräs toinenkin huolenaihe: nyt kun kansainvälinen terrorismi on yksi suurimmista pelonaiheistamme, terroristit, terroristijärjestöt ja poliittiset kiihkoilijat käyttävät ihmisoikeuksia omiin tarkoitusperiinsä poliittisena aseena ja välineenä, jolla heikennetään heitä vastaan toimivien turvallisuusjoukkojen tehokkuutta.
Tarkasteltavana oleva mietintö sisältää kaikki nämä virheet. Ensimmäiseen luonnokseen on tehty huomattavia parannuksia, mutta mietinnössä ei edelleenkään painoteta riittävästi ihmisoikeuksiin liittyviä todellisia huolenaiheita eri puolilla maailmaa. Samalla kun mietinnössä mainitaan ohimennen vasemmiston nykyiset painopisteet – Yhdysvallat ja Israel – siinä jätetään huomiotta eri maanosien korruptoituneet hallitukset, jotka pitävät kansaa kurjuudessa, eikä mietinnössä juurikaan anneta tukea terrorismin uhreille tai terrorismin vastaiseen torjuntaan osallistuville.
Israelin ja Palestiinan välisestä kysymyksestä mietinnön 46 kohdassa päätellään, että Israelin rajojen ulkopuolista siirtokuntatoimintaa voitaisiin jotenkin verrata Israelissa syyttömiin siviileihin kohdistuneisiin summittaisiin terrori-iskuihin. Tällaiset vertaukset ovat vastenmielisiä ja vain täysin vastuuton poliitikko esittää tällaisia väitteitä, etenkin kun terrorismin uhka koskettaa kaikkia kansojamme. Guantánamo Bayn osalta mietinnössä annetaan ylettömästi lohtua Camp Deltassa pidettäville vangeille mutta jätetään huomiotta ne vaikeudet, joita demokraattiset valtiomme kohtaavat taistellessaan fanaatikkoja vastaan, jotka määrätietoisesti uhkaavat ja tappavat viattomia siviilejämme.
Haluan, että EU ja muut kansainvälisen yhteisön jäsenet vaativat ankaria toimia, jotta saadaan aikaan aito muutos niissä maissa, jotka ovat todellisia ihmisoikeusrikkojia, kuten Zimbabwe. Keskittykäämme todellisiin ihmisoikeusongelmiin poliittisten mielijohteiden asemesta. 
Theorin (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tämä on hyvin tärkeä mietintö, joka oli vähällä raueta oikeiston salakähmäisen puoluepelin takia. Keskityn mietinnön kahteen osaan: Israeliin ja Palestiinaan liittyviin kohtiin sekä naisten oikeuteen päättää omasta elämästään.
Ensimmäiseksi haluan todeta Pakistania koskevasta keskustelusta, että myös tässä kysymyksessä painopiste on oltava ihmisoikeuksissa eikä taloudellisissa näkökohdissa. EU ei saa olla osallisena sellaisen hallituksen legitimoinnissa, joka on anastanut vallan sotilaallisten joukkojen avulla ja joka laiminlyö ihmisoikeuksia.
Eilen meille ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan jäsenille kerrottiin Geneven aloitteesta, ja saimme kuulla niin Israelin kuin Palestiinankin edustajia, jotka vahvistivat sen, mitä esimerkiksi mietinnön 46 ja 47 kohdassa todetaan ja mitä vastaan oikeistopuolue nyt haluaa äänestää. Silmien sulkeminen todellisuudelta ei ole koskaan auttanut todella ratkaisemaan ongelmia.
Toiseksi haluan sanoa muutaman sanan lisääntymisterveydestä. Naisten oikeudet ovat ihmisoikeuksia. Naisilla on tietenkin oltava oikeus tehdä omaa kehoaan koskevia päätöksiä ja siten oikeus lisääntymisterveyteen. Ehdotukset 28–40 ovat tärkeitä lisäyksiä, joita on kannatettava. Jokaisen minuutin aikana kuolee yksi nainen synnytykseen liittyvien komplikaatioiden takia. Jokaisen minuutin aikana tehdään 100 aborttia, joissa puolessa abortin tekijällä ei lääketieteellistä koulutusta. Joka vuosi 70 000 naista kuolee vaarallisiin abortteihin.
Kehitysmaissa lisääntymisterveyteen liittyvät ongelmat ovat yleisin kuolinsyy ja vammautumisen syy. Jos nyt kieltäydymme tukemasta ehkäisyneuvontaa antavia järjestöjä ja torjumasta määrätietoisesti tilannetta, jonka takia sadat tuhannet naiset joutuvat turvautumaan vaaralliseen aborttiin ja kuolemaan ennenaikaisesti ja jonka takia sadat tuhannet naiset saavat vuosittain HIV-tartunnan, syyllistymme törkeään ihmisoikeusloukkaukseen ja vaarannamme vakavasti naisten lisääntymisterveyden. 
Malmström (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, ympäröivän maailman silmissä EU:n ihmisoikeustyöllä on hyvin suuri merkitys. Roistovaltiot, jotka tuomitsemme mietinnöissämme, ovat lähettäneet paikalle suurlähettiläänsä poistaakseen tekstistä viittaukset heidän omaan maahansa hintaan mihin hyvänsä. Toisinaan Euroopan parlamentin päätöslauselmalla annetaan kuitenkin toivoa ja uutta rohkeutta vangituille, kidutetuille, sorretuille tai ihmisoikeustaistelijoille eri puolilla maailmaa.
Vastuuntuntoiset kansalaiset odottavat, että EU omaksuu aktiivisen roolin paremman maailman rakentamisessa. He joutuvat toisinaan pettymään, kun suljemme silmämme vakavilta rikoksilta ja asetamme kauppapolitiikan tai strategiset edut tällaisten törkeiden loukkausten edelle. Siksi emme saa ikinä vältellä ihmisoikeuksien esiin tuomista suhteissamme Kiinan, Iranin, Kuuban, Syyrian ja Zimbabwen kaltaisiin maihin.
Lähes viisi vuotta sitten laadin itse vuotuisen mietinnön ihmisoikeuksista ja kiinnitin siinä huomiota naisiin kohdistuvaan väkivaltaan. Mielestäni on loogista jatkaa tätä tietä kuluvan toimikauden viimeisessä mietinnössä. Se, että väittelemme vielä vuonna 2004 siitä, kuuluvatko seksuaalinen väkivalta, sukupuolielinten silpominen, seksikauppa, nuorten tyttöjen raiskaukset ja puutteellinen aids-lääkitys ihmisoikeuksia koskevaan mietintöön, osoittaa, että myös parlamentilla on kuljettavanaan hyvin pitkä tie.
En ole samaa mieltä jäsen De Keyserin kanssa kaikista hänen mietintönsä yksityiskohdista, mutta on tärkeää ja oikein korostaa näitä kysymyksiä. On hyvin outoa, että oikeisto vastustaa sitä, että näitä kysymyksiä tarkastellaan ihmisoikeuksia koskevassa mietinnössä. 
Krivine (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, Berliinin muurin sortumisen jälkeen monet ihmiset kuvittelivat, että kylmän sodan loputtua maailmaan on lopultakin saatu rauha. Tilanne on kuitenkin täysin päinvastainen. Maailmassa ei ole koskaan aiemmin ollut näin paljon väkivaltaa.
Tässä pelon ja kuulustelujen ilmapiirissä presidentti Bushin hallinto käynnisti terrorismin vastaisen ristiretkensä, jonka yksinomaisena tarkoituksena oli itse asiassa varmistaa hänen imperiuminsa taloudellinen – ja siten sotilaallinen – ylemmyys liberaalissa globaalitaloudessa. On otettu käyttöön uusi käsite, jolla on hyvin traagiset seuraukset, nimittäin ennalta ehkäisevän sodan käsite. Entisen asiamiehensä Bin Ladenin yksityistä terrorismia vastaan käydyn taistelun nimissä Bush laillistaa nyt valtion harjoittaman terrorismin, jonka ensimmäisiä uhreja ovat Palestiinan ja Irakin kansat ja jonka ensimmäisiä rikoskumppaneita ovat Sharon, Blair ja Aznar. Terrorismin vastaista taistelua käytetään yhä uudelleen tekosyynä uusien sortotoimien käyttöönotolle eri puolilla maailmaa, mikä kyseenalaistaa perusvapaudet.
Mitä yhteisiä arvoja meillä voisi olla tämän hallituksen kanssa, joka pitää Guantánamo Bayssä elävien kuolleiden vankileiriä? Sen sijaan että näillä toimilla heikennettäisiin yksityistä terrorismia, niillä pyritään kriminalisoimaan kaikki tätä uutta järjestystä vastustavat tahot, kuten ammattiliitot, yhteistoiminnalliset liikkeet tai globalisaatiota vastustavat liikkeet. Euroopan unioni on valitettavasti osallistunut tällaiseen toimintaan ottamalla käyttöön erään terrorismin määritelmän, jolla on kohtalokkaita seurauksia vapaudelle, ja hyväksymällä eurooppalaisen pidätysmääräyksen ja monia muita lakeja, joilla torjutaan maahanmuuttajia, puhumattakaan niistä eurooppalaisista hallituksista, jotka julkeavat edelleen kieltää abortin.
Sodan ja väkivallan torjuntakampanjaa ei voida käydä yksistään harrashenkisten toiveiden pohjalta, kuten parlamentilla ollut on tapana. Meidän on taisteltava pahan ydintä vastaan, yksinomaan voiton tavoitteluun perustuvaa yhteiskuntajärjestelmää vastaan, joka muuttaa kansat hyödykkeiksi. Meidän on taisteltava sellaista hallitusta vastaan, joka tuhoaa ympäristön ja riistää miljardeilta ihmisiltä työn, terveyden, koulutuksen, asunnon tai jopa perusedellytyksen hankkia ravintoa.
Kapitalismiin perustuva globalisaatio luo globaalista väkivaltaa. Tästä huolimatta voimme ryhtyä käytännön toimiin esimerkiksi sääntelemällä laittomien maahanmuuttajien tilannetta, kieltämällä joukkokarkotusten toteuttaminen tilauslentoja käyttämällä, vaatimalla, että neuvosto jäädyttää Israelin kanssa tehdyt assosiaatiosopimukset, muuttamalla vaurauden jakautumisen rakennetta etenkin säätämällä pääoman liikkuvuutta koskevasta Tobinin verosta tai peruuttamalla kolmannen maailman velat.
Boumediene-Thiery (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, parlamentti tarkastelee tänään ihmisoikeustilannetta ja kolmansia maita koskevaa Euroopan ihmisoikeuspolitiikkaa suhteessa kolmansiin maihin. Olen päättänyt omistaa puheeni Syyrialle.
Tiedätte varmaankin, että Syyriassa ihmisoikeuksien ja demokraattisten vapauksien puolustajat kärsivät jatkuvasta painostuksesta ja vainoamisesta. Monissa kansalaisjärjestöjen laatimissa raporteissa tuomitaan räikeät ihmisoikeusloukkaukset: ihmisiä vangitaan mielipiteiden takia, poliittiset toisinajattelijat joutuvat maanpakoon, ihmisiä kuulustellaan toistuvasti, puhujia keskeytetään, ihmisiä pidätetään, kidutetaan ja toisinaan ihmisiä katoaa. Armeijan turvallisuusjoukot pidättivät 13. huhtikuuta Syyrian demokraattisia vapauksia ja ihmisoikeuksia puolustavan komitean puheenjohtajan Aktham Naissén. Häntä pidetään vangittuna salaisessa paikassa. Hänen oikeutensa hoitoon on evätty, vaikka hänen terveydentilansa on hyvin huolestuttava. Näyttää jopa siltä, että hänet tuodaan pian valtion turvallisuustuomioistuimen eteen. Onko ihmisoikeuksien puolustaminen uhka yleiselle järjestykselle tai terroriteko? Armeijan turvallisuusjoukot pidättivät Ahmad Khazenin ja Hassan Watfan 15. ja 16. maaliskuuta 2004 ja tuomitsivat heidät vankilaan, koska he olivat osallistuneet parlamentissa järjestettyyn keskusteluun, vaatineet demokraattisia uudistuksia ja hätätilan poistamista. Tähän mennessä Syyrian kansalaisyhteiskunta ei ole vieläkään saanut minkäänlaista reaktiota Euroopan komissiolta. Komission Damaskoksen valtuuskunta on jo kuitenkin todistanut useita näistä väkivallan teoista. Kyse ei ole valtion sisäisiin asioihin puuttumisesta vaan pikemminkin yleismaailmallisten arvojen puolustamisesta, josta me olemme vastuussa.
Sallinette minun muistuttaa siitä, että neuvottelemme parhaillaan assosiaatiosopimuksesta Syyrian kanssa. Tällaiset sopimukset perustuvat oikeusvaltioperiaatteeseen, ja tällaisten sopimusten 2 artiklassa säädetään selvästi, että molempien osapuolten on sitouduttava kunnioittamaan ihmisoikeuksia. Syyriassa on vallinnut hätätila 41 vuoden ajan, joten maan sotatuomioistuimet ovat voineet soveltaa poikkeustilalakia. Tämä on vastoin oikeusvaltioperiaatetta ja kansainvälisessä oikeudessa taattuja perusvapauksia sekä Barcelonan julistusta. Täsmälleen kuukausi sitten 22. maaliskuuta perustimme Ateenassa Euro-Välimeri-alueen parlamentaarisen edustajakokouksen, jossa Syyria on jäsenenä. Tällainen kumppanuus voidaan muodostaa vain tiettyjen edellytysten, kuten ihmisoikeuksien ja demokraattisten vapauksien kunnioittamisen, täyttyessä.
Siksi haluaisin kehottaa teitä ottamaan asian kiireisesti esille Syyrian viranomaisten kanssa ja pyytämään heitä turvaamaan juuri mainitsemieni henkilöiden koskemattomuus, määräämään, että heidät vapautetaan välittömästi ilman ehtoja, lopettamaan jatkuvan painostuksen ja vainoamisen, kunnioittamaan kansainvälistä oikeutta sekä noudattamaan ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen ehtoja ja Syyrian ratifioimia kansainvälisiä asiakirjoja. Demokraattisilla valtioillamme on omat painostuskeinonsa. Ellemme käytä niitä sen varmistamiseksi, että yleismaailmallisia arvoja kunnioitetaan, menetämme sielumme. Arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, monet meistä odottavat teiltä vastausta, sillä emme voi hyväksyä hölläkätisyyttä, jos ihmisoikeuksia loukataan. 
Dell'Alba (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin onnitella lämpimästi esittelijäämme hänen meille esittelemänsä mietinnön sisällöstä ja myös siitä, mitä mietintö ei sisällä mutta jonka puolesta toivottavasti äänestämme huomenna, jotta palautamme tekstiin sen, mikä tekee niin ainutlaatuisen ja erityisen siitä jäsen De Keyserin näkemyksestä, jonka hän on yrittänyt sisällyttää mietintöön ihmisoikeuksista maailmassa.
Muiden jäsenten tavoin myös me Italian radikaaliryhmän jäsenet painotamme voimakkaasti lisääntymisterveyteen liittyviä kysymyksiä, sen koko ulottuvuutta. Yhteiskuntamme on otettava tämä uusi ulottuvuus yhä voimakkaammin huomioon pohtiessaan ihmisoikeuksia, kuten oikeutta terveyteen, joka nykyään kattaa uudet teknologiat, geneettisen tutkimuksen ja kaikki ihmiskunnan saatavana olevat nykyiset mahdollisuudet, jotka monissa yhteiskunnissamme ovat edelleen ongelmana ja kompastuskivenä. Siksi äänestämme huomenna kaikkien näiden tavoitteiden mukaisten tarkistusten puolesta siinä toivossa, että parannamme jäsen De Keyserin mietintöä.
Tämän sanottuani haluaisin seuraavaksi esittää jäsenille, esittelijällemme ja eri ryhmien koordinaattoreille tämän keskustelun yhteydessä erään vetoomuksen, ja toivon, että viestini myös kuullaan. Valiokunnassa toimitetun äänestyksen jälkeen Vietnamissa tapahtui järkyttävä verilöyly, sillä Vietnamin alkuperäisväestöön kuuluva vuoristoheimo joutui kammottavan väkivallan kohteeksi. Nämä alkuperäisväestöön, Vietnamin vanhimpaan väestöön, kuuluvat ihmiset kärsivät Hanoin hallinnon harjoittamasta sorrosta. Sortotoimet tulivat julki muutama päivä sitten, kun poliisiviranomaiset raa'asti hajottivat mielenosoittajien joukon samaan tapaan kuin eräässä toisessa maassa, kuten juuri kuulimme. Kymmeniä ihmisiä sai epäilemättä surmansa, ja lukuisia muita on pidätetty ja vangittu. Emme ole kuulleet heistä mitään.
Tiedän, että puheaikani on loppunut, mutta koska mietinnössä käsitellään alkuperäisväestöjä, haluaisin muiden jäsenten suostumuksella esittää huomenna suullisen tarkistuksen, jolla mietintöön lisätään lyhyt viittaus Vietnamin vuoristoheimoon. Tällä tavoin Hanoin viranomaisia muistutettaisiin siitä, että Euroopan parlamentti on ottanut heidän ongelmansa sydämenasiakseen. Jäsen Patten on ryhtynyt useisiin toimenpiteisiin asian johdosta, ja myös muutamat Euroopan valtiot ovat puuttuneet tilanteeseen. Uskon, että meille olisi kunniaksi, jos huomenna äänestyksen yhteydessä mainitsemme Vietnamin vuoristoheimoon kohdistetut sortotoimet. 
Stockton (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, () Tavassa käsitellä ihmisoikeuksia ja terrorismia on kuitenkin havaittavissa huolestuttava suuntaus. Vaikka yhdynkin joihinkin kollegani Van Ordenin esittämiin näkemyksiin, olen myös huolestunut eräästä toisesta näkökulmasta. Keskushallinto, niin kansallinen kuin kansainvälinenkin, voi nopeasti käyttää toimivaltaa ja perustaa mekanismeja, jotka auttaa niitä terrorismin torjunnassa, mutta samalla epäilemättä heikennetään kansalaisten taattuja oikeuksia ja vapauksia. Siksi onkin erittäin ironista, että terrorismin vastaiset politiikat, joita me kaikki tuemme, rajoittavat ehkä vapauksiamme yhtä voimakkaasti kuin itse terroristit.
Arvoisa puhemies, ellei kesäkuun vaaleissa tapahdu ihmettä tai elleivät kollegani uhraudu ja irtisano itseään joukolla, tämä on viimeinen mahdollisuuteni puhua ansioituneelle ja kunnioitettavalle parlamentille.
Arvoisa puhemies, teidän suostumuksellanne haluaisin merkittävän pöytäkirjaan vilpittömät kiitokseni parlamentin jäsenille, Strasbourgin ja Brysselin henkilökunnalle ja ennen kaikkea kaikille brittiläisten konservatiivien ryhmän kollegoilleni siitä anteliaisuudesta, ystävällisyydestä, avusta, sympatiasta ja usein kaivatusta tuesta, jota olen saanut kaikilta viiden viime vuoden aikana.
Valehtelisin, jos sanoisin olevani tyytyväinen sijaani puolueeni vaaliluettelossa Ison-Britannian lounaisessa vaalipiirissä, mutta en valehtele sanoessani, että olen nauttinut näistä viidestä vuodesta ehkäpä enemmän kuin osaan ilmaista. Arvoisa puhemies, siksi sanon kiitos ja hyvästi.
Puhemies.
   Hyvä jäsen, olin lähellä liittyä suosionosoituksiin, mutta se ei ole sallittua. Monet kiitokset näistä henkilökohtaisista hyvästeistä parlamentille; ehkä te palaatte sittenkin. 
Fava (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olin laatinut puheen, jonka päätin kuitenkin jättää esittämättä kuultuani joidenkin oikeistolaisten jäsenten huomautukset. Katson, että niin kauan kuin parlamentissa omaksutaan kriittinen asenne – ikään kuin olisimme saattamassa Galileoa oikeuteen – joka kerta kun käsittelemme naisten oikeuksia, ja niin kauan kun käytämme sanaa "pakkomielle" puhuessamme oikeuksista, keskusteluistamme ei ole muuta hyötyä kuin se, että pikakirjoittajilla riittää töitä.
Olisimme odottaneet tietyiltä oikeistosiiven jäseniltä suurempaa tahdonvoimaa ja antaumusta esimerkiksi Guantánamo Bayn vankien asemaa koskevan oikeudellisen tyhjiön tuomitsemisessa, sillä se on vastoin kaikkia kansainvälisen oikeuden sääntöjä. Odotimme suurempaa tahdonvoimaa ja antaumusta sen valitettavan seikan tuomitsemisessa, että terrorismin torjuntaa käytetään mielivaltaisesti toisinajattelijoiden hiljentämiseksi.
Arvoisa puhemies, katsomme, että meidän olisi pyrittävä puolustamaan oikeuksia ja takaamaan ne ennen kaikkea jokapäiväisessä elämässä, jotta vältetään se, että oikeutetuista oikeuksista tulee vain harvojen oikeuksia. Pidämme tällaista vaikenemista asiasta pakkomielteenä. 
Nordmann (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni jäsen De Keyserin mietintö on hyvin epätasapainoinen. Muutamat luvut ovat mielenkiintoisia ja ne avaavat uusia tulevaisuudennäkymiä, etenkin lisääntymisterveyttä ja vammaisten oikeuksia koskevat luvut. Mielestäni jäsen De Keyser on kuitenkin käsitellyt jokseenkin surkeasti niitä keskeisiä kysymyksiä, joille hän on halunnut antaa jossain mielessä etusijan.
Puhun nyt ihmisoikeuksien ja terrorismin torjunnan välisestä suhteesta ja eritoten siitä haasteesta, jonka terrorismin torjunta asettaa demokratialle. 1900-luvulla demokratioita uhkasi sota. Voisimmeko käydä sotaa ja pysyä silti demokratioina? Oli välttämätöntä löytää ratkaisut, joilla luodaan tasapaino ihannetilanteen ja todellisuuden rajoitteiden välillä.
Nyt meidän on osoitettava uudelleen luovat kykymme, kun pyrimme tasapainoon tarkasteltavissa kysymyksissä. Emme voi asettaa terroristien oikeuksia ja terrorismin uhrien oikeuksia samaan asemaan. Emme saa antaa terrorismin vastaisen taistelun jäädä terrorismin torjujia vastaan käytävän taistelun varjoon. De Keyserin laatimasta mietinnöstä saa kuitenkin tällaisen vastenmielisen vaikutelman, etenkin Lähi-idän osalta, sillä mietinnössä pyritään asettamaan kaikki tasa-arvoiselle pohjalle. Sen sijaan meidän olisi keksittävä, miten terrorismia voidaan torjua legitiimin demokraattisen puolustuksen avulla. Tämä on keskeinen kysymys, ja valitettavasti esittelijä on epäonnistunut sen tarkastelemisessa, mistä olen pahoillani. 
Deva (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä jäsen Van Orden erinomaiseen puheenvuoroon ja jäsen Stocktonin juuri pitämässään jäähyväispuheessa esittämään hyvin mielenkiintoiseen näkemykseen.
Viime viikon kokouksessaan YK:n ihmisoikeustoimikunta ei suostunut arvostelemaan julkisesti Venäjää eikä Kiinaa maissa tapahtuneista ihmisoikeusloukkauksista. Se torjui Tšetšeniaa, Kiinaa ja Zimbabwea koskevat päätöslauselmat mutta hyväksyi Pohjois-Koreaa, Kuubaa, Valko-Venäjää ja Turkmenistania koskevat toimenpiteet. Tämä todistaa, miten vaikutusvaltaiset valtiot voivat edelleen jäädä tuomitsematta murhasta, kiduttamisesta ja arvostelijoiden vaientamisesta. Vain muutama päivä sen jälkeen saimme kuulla uutiset, joiden mukaan Tšetšeniasta oli löydetty kuolleena yhdeksän miestä, jotka oli teloitettu ilman oikeudenkäyntiä. Kiduttaminen ja mielivaltainen vangitseminen on edelleen yleistä Tšetšeniassa, vaikka Venäjän hallitus väittääkin tilanteen olevan normalisoitumassa.
Yhdysvallat on tukenut Kiinaa koskevaa lempeästi muotoiltua päätöslauselmaa, jossa Kiinan hallitusta kannustetaan edistymään merkittävästi järjestelmällisissä uudistuksissa, jotta varmistetaan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittaminen. Kiina voitti kuitenkin YK:ssa menettelytapa-aloitteen ja esitti toimenpiteistä pidättymistä estääkseen päätöslauselmasta toimitettavan äänestyksen. Kymmenen viime vuoden aikana noin 8 900 kiinalaista kristittyä on pidätetty ja vangittu, ja vain valtion valvoma uskonnollinen toiminta on sallittua. Kiina on nimennyt yhä useammat harmittomat uskonnolliset ryhmät vaarallisiksi kulteiksi.
Zimbabwessa ihmisoikeuksia loukataan jatkuvasti, mutta YK ei ole ryhtynyt minkäänlaisiin toimiin. Ei yksinkertaisesti käy päinsä, että ihmisoikeuksia huonosti kunnioittavat maat esittävät toimista pidättymistä estääkseen keskustelun oman maansa ihmisoikeustilanteesta. YK:n ihmisoikeustoimikunnan tarkoituksena on tuoda julki eri maiden ihmisoikeustilanne, etenkin räikeät ihmisoikeusloukkaukset. On aika lopettaa menettelyjen väärinkäyttö loukkausten pitämiseksi poissa keskusteluista. Jos YK aikoo jatkossakin olla sätkynukkena, meidän olisi lopetettava sen ihmisoikeustoimien rahoittaminen. 
Cashman (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen tähän erittäin kattavaan mietintöön. On surullista, että meidän on ylipäätään laadittava tällainen mietintö. Kunpa asuisimme maailmassa, jossa meidän ei tarvitsisi aina korottaa ääntämme ja tuomita eri puolilla maailmaa tapahtuvia ihmisoikeusloukkauksia.
Haluan mainita tässä yhteydessä Zanzibarin, jossa homoseksuaaleista on tehty rikollisia ja heitä on pidätetty, ja vaikka EU:lla on käytettävissään väline, jonka avulla se voi toimia – Cotonoun sopimus – sillä ei näytä olevan siihen poliittista tahtoa. Se on myös jättänyt huomiotta pyynnöt ryhtyä toimenpiteisiin, kun EU:n tekemissä assosiaatiosopimuksissa vahvistettuja ihmisoikeuslausekkeita on laiminlyöty.
Haluaisin mainita myös Egyptin, jossa homoseksuaaleja pidätetään, väijytään ja vangitaan jatkuvasti. Kiitän puheenjohtajavaltio Irlantia sen toimista YK:ssa ja sen tuesta Brasilian esitykselle ihmisoikeuksista ja seksuaalisesta suuntautumisesta. On valitettavaa, että myös tämä esitys torjuttiin etenkin Egyptin ja Pakistanin sekä Vatikaanin ja islamilaisten maiden konferenssin painostuksesta.
Puhumme nyt ihmisistä, yksilön vapauden, toiveiden ja elämän tuhoamisesta. Yhteiskunnan arvokkuuden perustana on näiden yksilöiden arvokkuuden kunnioittaminen.
Lopuksi mietinnössä esitetään voimakas viesti siitä, että muun maailman tapahtumat ovat parlamentille ja jäsenvaltioille aivan yhtä tärkeitä kuin Euroopan tapahtumat. Muihin kohdistuvilla ihmisoikeusloukkauksilla loukataan meidän kaikkien ihmisoikeuksia. 

Paasilinna (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän erinomaisesta mietinnöstä. Vapaa, riippumaton ja monipuolinen joukkotiedotus on perusoikeus. Vielä tärkeämpää se on tietoyhteiskunnassa, jossa informaatio on tärkein tuotannon tekijä. Kiinaa on hyvä muistuttaa, mutta ongelmia meillä on ihan keskuudessamme.
Informaatio on suurteollisuutta, joka ohjaa hallituksia, kansoja; sen avulla täytetään ihmisten tajuntaa, että tärkeämpiä asioita ei sinne mahtuisi. Meille on kaikille tuttua suurten mediaomistajien raju poliittinen vaikuttaminen. Italiaanhan on saatu suorastaan ikiliikkuja: valtava taloudellinen valta on ostanut mediavallan, joka puolestaan legitimoi poliittisen vallan. Tässä onkin uusi vaara. Suuret yhtiöt Ranskassakin ostavat suojellakseen itseään mediaa, ja silloin ne ovat kritiikin ulkopuolella. Miksi me emme tähän puutu, kun me puutumme ihmisoikeusloukkauksiin? Tässä loukataan tiedonsaannin oikeutta, joka on perusoikeus ihmisten tietoyhteiskunnassa. 
Roche,
   .  Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää jäseniä jälleen kerran heidän puheenvuoroistaan.
Totean yhteenvetona, että keskustelussa on korostettu, miten arvokasta on parantaa parlamentin ja neuvoston välistä vuoropuhelua ihmisoikeuksista. Se osoittaa myös jälleen kerran, miten laaja tämä aihe on, ja että ihmisoikeuksia ja ihmisoikeuksien puolustajia koskevien toimien painopisteiden on oltava hyvin moninaisia. Puheenvuorot kattoivat valtavan laajan aihepiirin, ja on ilmeistä, että tämä ala koskettaa parlamentin jäseniä ja että heillä on myös valtavasti alan asiantuntemusta. Toivon, että parlamenttia arvostelleet lukevat tämänpäiväisen istuntoselostuksen ja tekevät kerrankin sen johtopäätöksen, että parlamentti on heidän tukensa arvoinen. Tiedän, että puheenjohtajavaltio ja neuvosto hyötyvät suuresti täällä käydystä mielipiteiden vaihdosta.
Ihmisoikeustoimikunnan työ jatkuu parhaillaan Genevessä. Mainitsin aiemmin päätöslauselmat, jotka olemme antaneet ihmisoikeustilanteista Valko-Venäjällä, Turkmenistanissa, Pohjois-Koreassa ja Israelin siirtokunnissa miehitetyillä arabialueilla. Muita päätöslauselmia koskevat työt jatkuvat, mutta voimme olla ylpeitä Euroopan unionin roolista ihmisoikeustoimikunnassa ja ihmisoikeustoimikunnan tähänastisista toimista. Minulla on kerrottavana hyviä uutisia parlamentille, mutta paljastan ne vasta puheenvuoroni lopussa.
On ilmeistä, että parlamentin jäsenet ovat hyvin huolissaan ihmisoikeusnäkökulmasta terrorismin vastaisen taistelun edetessä. Jäsen De Keyserin mietintö ilmentää näitä huolenaiheita, ja haluan vakuuttaa parlamentille, että myös neuvosto on pannut ne merkille. Haluan myös kiittää jäsen Crowleya, joka totesi hiljattain Yhdysvaltain kongressin kanssa järjestetyssä parlamenttien välisessä kokouksessa, että meidän on noudatettava terrorismin torjuntatoimissamme niitä sääntöjä, joita terroristit uhmaavat. Tämä parlamentin jäsenen esittämä näkemys on hyvin arvokas, ja myös neuvosto yhtyy tähän näkemykseen – toisin sanoen ihmisoikeuksien kunnioittamisen on oltava terrorismin torjuntaa koskevan lähestymistavan perustana ja sen on oltava terrorismin torjunnan liittolaistemme lähestymistavan perustana. Ihmisoikeudet ovat jakamattomia. Ihmisoikeuksia ei voida unohtaa hetkeksi tarpeen vaatiessa. Muistaakseni presidentti Chirac totesi, että näin paljastamme terrorismin juuret ja analysoimme niitä, jotta voimme katkaista ne. Meidän on oltava tietoisia kaikista tässä mietinnössä mainituista kysymyksistä.
Jäsen Stocktonin jäähyväispuhe liikutti minua kovin. Toivotan hänelle kaikkea hyvää. Tänään ja eilen monet puhujat ovat todellakin maininneet, että tämä istuntojakso on heidän viimeisensä. Toivotan heille kaikille hyvää jatkoa. Poliitikkona minusta on aina surullista nähdä parlamentin jäsenten jättävän tehtävänsä.
Jäsen Deva esitti hyvin mielenkiintoisen huomion niistä vakavista ongelmista, jotka liittyvät YK:n ihmisoikeustoimikunnan hallitustenväliseen luonteeseen. Ne meistä, jotka ovat YK:n puolustajia – eli valtaosa parlamentin jäsenistä ja etenkin minä itse – voivat perustellusti ylistää YK:ta sen tehtävästä, mutta meidän olisi pohdittava myös jäsen Devan esittämää näkökohtaa.
Jäsen Dell'Alba otti esiin montagnardeja, Vietnamin vuoristoheimoa, koskevan kysymyksen. Haluan vakuuttaa hänelle ja parlamentille, että neuvosto seuraa aktiivisesti näiden ihmisten tilannetta, ja se on jatkossakin osa unionin ja Vietnamin hallituksen välistä vuoropuhelua. Unionin Hanoin edustajat ovat saaneet tätä asiaa koskevat ohjeet.
Haluan päättää puheenvuoroni myönteiseen huomautukseen. Sain hyviä uutisia edellisen puheenvuoroni aikana, ja olen hyvin tyytyväinen voidessani jakaa nämä hyvät uutiset parlamentin kanssa. Aiemmin tänään YK:n ihmisoikeustoimikunta hyväksyi Euroopan unionin päätöslauselman kuolemanrangaistuksesta äänin 28 puolesta, 20 vastaan ja 5 tyhjää.
Haluan korostaa parlamentille, että näin suurta äänieroa ei ole ennen saavutettu tämän yhteisöaloitteen historiassa. Tämä ääniero on osoitus siitä, että unionilla on käytössään tehokas politiikka kuolemanrangaistuksen vastustamiseksi kaikissa olosuhteissa. Se on myös merkki voimistuneesta pyrkimyksestä poistaa kuolemanrangaistus kansainvälisesti. Se tukee myös aiemmin esittämääni näkemystä siitä, että jos unioni haluaa pitää puolensa sille merkityksellisissä kysymyksissä, meidän olisi ehkä opittava painimaan nerokkaammin ja toimittava hieman strategisemmin. Tämä on kuitenkin hyvä uutinen, ja olen tyytyväinen voidessani jakaa sen parlamentin kanssa.
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Fernández Martínin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0279/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi demokratian ja oikeusvaltion kehittämisen ja lujittamisen sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen yleistavoitetta edistävien kehitysyhteistyötoimien täytäntöönpanoa koskevista vaatimuksista 29 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 975/1999 muuttamisesta (KOM(2003) 639 – C5-0507/2003 – 2003/0250(COD)). 
Nielson,
   . Arvoisa puhemies, olen hyvin tyytyväinen saadessani tilaisuuden kertoa parlamentille, miksi tänään ensimmäisessä käsittelyssä oleva komission melko tekninen ehdotus on niin tärkeä.
Asetus, jonka voimassaoloaikaa teitä pyydetään jatkamaan kahdella vuodella vuoteen 2006 ulottuvien nykyisten rahoitusnäkymien loppuun asti, on toinen eurooppalaisen demokratia- ja ihmisoikeusaloitteen oikeusperustoista. Kuten hyvin tiedätte, aloite on mitä merkittävin osa Euroopan unionin kokonaispolitiikkaa kolmansien maiden ihmisoikeuksien ja demokratisoitumisen edistämiseksi.
Euroopan parlamentti itse osallistui vuonna 1999 täysipainoisesti eurooppalaisen demokratia- ja ihmisoikeusaloitteen perustana olevien asetusten laatimiseen, kun se asetti aloitteen yleiset ja ensisijaiset tavoitteet sekä muotoili aloitteen täytäntöönpanoon liittyvät hallintomenettelyt. Olen nyt erittäin tyytyväinen nähdessäni, että arvoisan parlamentin jäsenen mietinnössä tuetaan täysin komission pyrkimystä jatkaa aloitteen voimassaoloa tämän vuoden jälkeen, jos aloitteeseen tehdään joitakin tarkistuksia.
Komission ehdotus on ennen tämänpäiväistä täysistuntoa ja päätöksentekoa herättänyt tuloksekkaita keskusteluja monien parlamentin jäsenien ja komission jäsenen Pattenin tai komission yksiköiden välillä. Keskusteluissa on keskitytty kahteen tärkeään kysymykseen: ensiksi siihen, miten Euroopan parlamentti voi osallistua entistä tehokkaammin aloitteen täytäntöönpanon poliittisten tavoitteiden asettamiseen, ja toiseksi siihen, miten aloitteen tehokkuutta ja käytännön merkitystä voidaan lisätä demokratian lujittamiseksi ja ihmisoikeuksien vahvistamiseksi maailmassa.
Komissio on tyytyväinen näihin keskusteluihin samoin kuin tänään käytävään keskusteluun. On komission samoin kuin parlamentin kaikkien etujen mukaista tukea ehdotuksia, joiden tarkoituksena on kehittää aloitetta entistäkin tehokkaammaksi ja merkityksellisemmäksi. Kuten helmikuun istuntojaksolla todettiin, komissio suhtautuu avoimesti parlamentin jäsenien esittämiin ajatuksiin. Tästä huolimatta on kuitenkin otettava huomioon institutionaalisten valtaoikeuksien asettamat rajoitukset sekä pidettävä mielessä tänään käsiteltävänä olevan komission ehdotuksen keskeinen tavoite, joka on aloitteen voimassaoloajan jatkaminen kahdeksi seuraavaksi vuodeksi.
Komissio on kuunnellut tarkoin parlamentin jäsenten esittämiä näkemyksiä, ja se on valmis tarkastelemaan rakentavassa hengessä kaikkia ajatuksia, joiden tarkoituksena on tehdä eurooppalaiseen demokratia- ja ihmisoikeusaloitteeseen liittyvästä toiminnasta paremmin kohdennettua ja tehokkaampaa.
Erityisesti haluan todeta, että komissio on sitoutunut aloittamaan toimivaltaisten Euroopan parlamentin valiokuntien kanssa aloitetta koskevan järjestelmällisen ja säännöllisen vuoropuhelun asiasta vastaavan komission jäsenen johtamana ja hänen yksiköidensä tukemana. Tämän ansiosta meillä on hyvin aikaa keskustella monivuotisista ohjelmasuunnitelmista ja niiden vuosittaisista tarkistuksista sekä työohjelmista tai niihin tehdyistä tarkistuksista. Näin parlamentti voisi toivoakseni saada hyvät mahdollisuudet ottaa kantaa komission ajatteluun ja vaikuttaa siihen. Mikä tärkeää, tämä olisi komitologiasääntöjen ja institutionaalisten valtaoikeuksien mukaista.
Lisäksi komissio ryhtyy tarkastelemaan avoimin mielin mietinnön perusteluihin sisältyvää ehdotusta luoda kansalaisyhteiskunnan ja kansalaisjärjestöjen osallistumista tukevia mekanismeja demokratian ja ihmisoikeuksien edistämiseksi. Tässä yhteydessä muistutan kuitenkin siitä, että ehdotusta on tarkasteltava äskettäin tehdyn tulevia rahoitusnäkymiä koskevan komission ehdotuksen yhteydessä. Siinä yksinkertaistetaan yhteisön ulkomaanavun rakennetta, ja siksi se myös vaikuttaa merkittävästi eurooppalaisen demokratia- ja ihmisoikeusaloitteen voimassaoloon.
Lopuksi haluan vielä kerran komission puolesta kiittää parlamenttia sen osoittamasta rakentavasta asenteesta ja tuesta sille, että aloitteen voimassaoloaikaa jatketaan tämän vuoden jälkeen. Äänestitte tämänpäiväisessä ensimmäisessä käsittelyssä jäsen Fernández Martinin mietinnön puolesta, mikä tasoittanee tietä sille, että asiasta päästään yhteisymmärrykseen neuvoston kanssa. Näin voidaan välttää toinen käsittely ja laajentaa oikeaan aikaan aloitteen oikeusperustaa. Tämä on kaikkien etujen kannalta tervetullut tulos, kun otetaan huomioon, miten poliittisesti tärkeänä me kaikki eurooppalaista demokratia- ja ihmisoikeusaloitetta pidämme. 
Fernández Martín (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, keskustelu asetuksesta demokratian ja oikeusvaltion lujittamista ja ihmisoikeuksien kunnioittamista edistävien kehitysyhteistyötoimien täytäntöönpanon tiettyjen näkökohtien muuttamiseksi on viime kuukausina koetellut kykyjemme rajoja ja samalla osoittanut, että menettelyissämme on puutteita.
Tämä säädös on rahoituksen kannalta toki vähämerkityksinen mutta sisältönsä ja tavoitteidensa vuoksi erittäin tärkeä, ja kaikki, etenkin Euroopan parlamentti, arvostavat sitä suuresti. Huomautettakoon, että yksi näiden ohjelmien rahoittamiseen käytetyistä budjettikohdista perustettiin aloitteestamme vuonna 1994.
Kuten komission jäsen Nielson äsken totesi, kyse on ehdotetusta sääntelyn muuttamisesta, joka komission yksiköiltä saamiemme tietojen mukaan vaikuttaa pelkästään teknisiin näkökohtiin, vaikka komission jäsen ei tätä erikseen maininnut, ja jonka sisältö muuttuu parlamentin mielestä entistäkin selvemmin poliittiseksi. Näin on siitä huolimatta, että tarkoituksena on jatkaa kahdella vuodella sellaisen säädöksen voimassaoloa, joka on neuvoston tiedonannossa mainittujen kertomusten ja lausuntojen mukaan hyvin kiinnostava.
Parlamentti kuitenkin katsoo, että toimielimemme osallistuminen menettelyn eri vaiheisiin neuvoston luonnoksessa ehdotetulla tavalla ei vastaa tavoitteitamme, varsinkin kun on kyse yhteispäätöksestä riippuvasta asiasta.
Olemme uhranneet jo yli kuusi kuukautta kestäneissä keskusteluissa paljon aikaa muodollisuuksia ja menettelytapoja koskeviin kysymyksiin. Tästä huolimatta uskon tänään voivani vahvistaa komission jäsenen Nielsonin arvion siitä, että onnistumme ratkaisemaan asian viime hetkellä mutta kuitenkin ajoissa, niin että komissiossa ja parlamentissa seuraavina kuukausina tapahtuvat muutokset eivät keskeytä eivätkä lamaannuta yhteisön aloitetta joksikin aikaa.
Arvoisa puhemies, ennen kuin alan käsitellä ehdotustamme koskevia teknisiä huomautuksia, huomautan, että parlamentin yksiköiden on tässä vaiheessa tiedettävä teknisistä korjauksista, joissa muutetaan esittämiemme tarkistusten järjestystä ja joista äänestämme huomenna.
Esitämme ehdottamassani ja kehitysyhteistyövaliokunnan tukemassa sekä neuvoston kanssa yhteisymmärryksessä laaditussa mietinnössä 4 artiklan 1 kohtaa koskevaa tarkistusta, jossa lainsäädäntötekstiin lisätään, että "EU:n vaalitarkkailutehtävien ja 'amicus curiae' -menettelyjen tapauksissa luonnolliset henkilöt voivat saada rahoitustukea tämän asetuksen nojalla".
Kaikkien meidän vaalitarkkailutehtäviin osallistuneiden kokemukset ovat havaitsemistamme rajoituksista huolimatta osoittaneet, että kansainvälisten vaalitarkkailijoiden läsnäolo edistää kehitysmaissa avoimuuteen luottamista ja demokraattisten periaatteiden tarkkaa noudattamista.
Parlamentti haluaa edelleenkin osallistua ohjelmasuunnitteluvaiheeseen eli ensisijaisten tavoitteiden määrittelyyn ja aloitteiden täytäntöönpanoon. Esitämme tämän toiveen parlamentin puolesta perusteluosassa siltä varalta, että tämä ei ole nykyisen lainsäädännön takia mahdollista, kuten komission jäsen Nielsson mainitsi. Toivomme, että komission jäsenen Nielsonin komission puolesta tekemä sitoumus voidaan tulevaisuudessa vahvistaa.
Budjettivaliokunnan lausuntoon sisältyvän tarkistuksen 3 esittäjän olisi mielestäni peruutettava tarkistuksensa. Muussa tapauksessa suosittelen äänestämään tarkistusta vastaan.
Tämä on paras mahdollinen sopimus, jos aiomme hyväksyä mietinnön neuvoston, komission ja parlamentin toiveen mukaisesti ensimmäisessä käsittelyssä laajasti yhdistävään vaatimukseen vastaamiseksi. Lisäksi se on erityisen välttämätöntä kehitysmaiden kansalaisyhteiskunnan vahvistamiseksi. Tämä ei kuitenkaan tarkoita – eikä sen pidä ymmärtää tarkoittavan – että parlamentti on tyytyväinen.
Kyse on yhteispäätösmenettelystä sekä ihmisoikeuksiin ja perusvapauksiin vaikuttavasta asiasta, jota parlamentti on seurannut tarkoin jo monien vuosien ajan. Parlamentti katsoo, että kun on kyse uuden ohjelman perustamisesta eikä tämänpäiväisen keskustelun tavoin vain ohjelman jatkamisesta kahdella vuodella, vaadimme entistä näkyvämpää läsnäoloa ja aktiivisempaa osallistumista EU:n toimielinten välistä vuoropuhelua koskevien sääntöjen mukaisesti. Seuraavalla vaalikaudella tänne tulevien seuraajiemme onkin luotava uusi järjestelmä, joka takaa tasavertaisen lähtökohdan siten, että parlamentin toive täytetään. 
McMillan-Scott (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, huono uutinen komissiolle ja neuvostolle on se, että aioin tulla takaisin seuraavaan parlamenttiin ja että toimin ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan esittelijänä kolmansia maita koskevan asetuksen osalta.
On varsin selvää, että kehitysyhteistyövaliokunta on tyytyväinen eurooppalaisen demokratia- ja ihmisoikeusaloitteen mukaisiin toimiin, ja on ymmärrettävää, että kaksi kolmasosaa rahoista olisi nyt vapautettava ensi vuodeksi. Olen varma, että komission jäsen Nielson on tyytyväinen tähän. Sen sijaan ulkoasioiden valiokunta, joka itse asiassa aloitti tämän ohjelman minun ollessani alkuperäinen esittelijä noin kaksitoista vuotta sitten – vuosi oli 1992 eikä 1994 – ei ole tyytyväinen. Valiokunnan jäsenet ovat yhtä mieltä siitä, että meidän olisi peruutettava mietintöni, jotta saisimme aikaa painostaa lähiviikkoina komissiota ja neuvostoa suostumaan kahteen hyvin yksinkertaiseen pyyntöön.
Ensimmäisenä pyyntönä on se, että perustetaan tästä olennaisesti arkaluonteisesta ohjelmasta vastaava neuvoa-antava komitea, joka on komitologiamenettelyn ulkopuolella ja joka koostuu parlamentin ja komission edustajista sekä mahdollisena puheenjohtajana toimivasta korkeasta edustajasta. Ohjelman ei välttämättä tarvitse käsittää kehitysmaita vaan pikemminkin meitä lähempänä olevat valtiot, jotka kuuluvat nykyään Uusi naapuruus -nimisenä tunnettuun aloitteeseen.
Toisena pyyntönä on riippumattoman tutkimuksen tekeminen, ja odotan komissiolta sen johdosta vakavasti otettavaa tarjousta enkä vain avointa mieltä. Komissiolla ei ole avointa mieltä. Se haluaa pitää koko ohjelman itsellään. On kuitenkin olemassa tätä parempi toteuttamistapa, kuten amerikkalaiset, tanskalaiset, saksalaiset, hollantilaiset, ruotsalaiset ja britit ovat osoittaneet. Siinä käytetään erillistä perustaa, joka on luotettava ja joustava ja jolla on asiantuntemusta auttaa komissiota ohjelman toteuttamisessa. Tämä on kantamme, ja odotamme komission ja neuvoston aikanaan reagoivan ehdotuksiimme asianmukaisesti.
Komission jäsenen mukaan tämä tulos oli tervetullut ja kaikkien etujen mukainen. Tarkoittaako hän niitä satoja miljoonia ihmisiä, jotka asuvat Uusi naapuruus -aloitteen alueella eli alueella, joka ulottuu Venäjältä, Valko-Venäjältä, Ukrainasta ja Kaukasiasta aina Pohjois-Afrikan epävakaan vyöhykkeen yli Marokkoon ja arabimaailmaan? Kaikkiaan 280 miljoona arabia elää ilman demokratiaa. Onko komission jäsen ylpeä siitä?
Nyt minun on osoitettava huomautukseni lehdistölle, koska vaalit ovat tulossa ja koska kirjoitan tämän päivän , että "Euroopan valtaoikeudet uhkaavat käydä niin vähäisiksi, että niiden kohteeksi joutuvat ihmiset tuskin edes tuntevat niitä". Entisessä itäblokissa erinomaisesti toteutettu vastaanotto-ohjelma on nykymaailmassa valitettavasti täysin tehoton. Sen tehostaminen on komission vastuulla, ja aion painostaa komissiota erittäin kovasti, jotta se tekee näin. 
Theorin (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, meidän on mielestäni suhtauduttava myönteisesti Fernández Martínin mietintöön ja oltava tyytyväisiä siihen, että vastuu mietinnöstä annettiin lopulta kehitysyhteistyövaliokunnalle. Valtaosa valtioista, joihin asetusta sovelletaan, on todellisuudessa kehitysmaita.
Olemme tehneet kovasti töitä päästäksemme valiokunnassa kompromissiin, jonka niin neuvosto kuin komissio ja parlamenttikin voisivat hyväksyä. Ymmärrämme, miten tärkeää on saada mietintö hyväksyttyä ensimmäisessä käsittelyssä. Näin ollen tuemme esittelijän pyyntöä äänestää budjettivaliokunnan esittämää tarkistusta 3 vastaan, jota neuvosto ei voi hyväksyä. Olemme kuitenkin esittäneet komissiolle vaatimuksia sen varmistamiseksi, että parlamentti voi seurata asetukseen liittyvää työtä entistä tehokkaammin. Kun pyydämme komissiota antamaan vuosittaisen kertomuksen, jossa vahvistetaan tulevan vuoden ohjelmasuunnittelu alueittain ja toimialoittain, haluamme lisätä merkittävästi asetukseen liittyvän työn avoimuutta.
Saamiensa kertomusten perusteella parlamentti saa lisäksi entistä paremman käsityksen siitä, missä täytäntöönpano on tehokkainta. Olemme tyytyväisiä siihen, että komissio on hyväksynyt osan merkittävimmistä muutoksistamme. On tärkeää, että ihmisoikeuksiin perustuvat päätökset vastaavat EU:n sitoumusta tukea demokratiaa, kansainvälistä oikeutta ja luonnollisesti ihmisoikeuksien kunnioittamista.
Alun perin tehtyjen muiden ehdotusten tarkoituksena oli varmistaa, että ihmisoikeuksia koskevat päätöksemme perustuvat omaan huoleemme Euroopan unionin turvallisuudesta. Se olisi ollut kohtalokas virhe. Meidän on toki suojauduttava etenkin terroriuhilta, mutta jopa monien EU:n korkea-arvoisten henkilöiden kannattama nykysuuntaus, jossa apu olisi räätälöitävä turvallisuustarpeiden mukaan, on hyvin vaarallinen tie kulkea ja periaate, jota ei pitäisi vahvistaa.
Toteuttaessamme ihmisoikeuksia, yhteistyötä ja avun kehittämistä koskevia toimiamme meidän on suojeltava ihmisarvoa sekä varmistettava, että niillä pyritään ensisijaisesti aina lujittamaan demokratiaa, kansainvälistä oikeutta ja ihmisoikeuksia sekä poistamaan köyhyyttä.
Lopuksi totean, että tämä on myös minulle viimeinen kerta, kun puhun parlamentissa. Jätän parlamentin näiden kymmenen vuoden jälkeen ja haluan kiittää teitä erittäin rakentavasta yhteistyöstänne. 
Puhemies.
   – Olemme hyvin kiitollisia jäsen Theorinille erinomaisesta työstä, jota hän on tehnyt näiden vuosien aikana. 
Napoletano (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kolmansien maiden demokratiasoitumiseen ja demokratian kehittämiseen tähtäävä ohjelma on voimavaroiltaan niukka. Kyse ei ole yhteisön talousarviosta tehtävistä suurista investoinneista vaan ohjelmasta, joka on sisältönsä vuoksi erittäin tärkeä: se on ainoa käytettävissä oleva keino, jonka avulla voidaan toteuttaa ihmisoikeuksien kehittämiseen, naisten auttamiseen, demokratian tukemiseen ja vaalitarkkailuun tähtäävää politiikkaa ilman, että on välttämättä tarpeen käyttää hallitusten kanssa solmittuja kahdenvälisiä suhteita. Koska ohjelma on siis ainoa tämäntyyppinen käytettävissä oleva keino, meidän on taattava sen tehokkuus, vaikka emme aina voi valvoa toimiemme tehokkuutta.
Näin ollen olisi mielestäni oikein, että parlamentti voisi osallistua entistä enemmän sekä toimien suunnitteluvaiheeseen että tulosten arviointivaiheeseen. Samalla on kuitenkin kunnioitettava komission ja parlamentin valtaoikeuksia, koska me emme ole määräävässä asemassa. Kyse on ennen muuta siitä, ovatko ohjelman täytäntöönpanokeinot yhtä joustavia kuin tilanne edellyttää, koska siihen ei selvästikään liity säännöillemme toisinaan tyypillistä jäykkyyttä ja byrokraattisuutta.
Tämän vuoksi asetukseen esittämämme tarkistukset ovat tärkeitä, ja tärkeää on ennen kaikkea keskustelu, jonka voimme luoda komission kanssa. Komission jäsen Patten on kirjoittanut meille kirjeen toisesta asetuksesta, jonka yhteydessä ei aiota käyttää yhteispäätösmenettelyä. Hän ehdottaa, että parlamentti otettaisiin entistä enemmän mukaan uuteen lähestymistapaan, jonka mukaisesti näitä asetuksia aletaan tarkistaa vuodesta 2006.
Näin ollen uskon, että tarkistuksemme merkitsevät vain entistä tiiviimmän osallistumisen alkua ja että osallistuminen saavuttaa huippunsa vuonna 2006 tai ainakin johtaa tarkempiin ja tehokkaampiin toimiin kuin ne, joita nykyään toteutamme tämän keinon avulla. 
Nielson,
   . Arvoisa puhemies, jäsen McMillan-Scott esitti minulle hyvin selvän ja suoran mutta samalla oudon kysymyksen. Hän kysyi, olenko tyytyväinen siihen, että miljoonat ihmiset elävät valtioissa, joissa ei ole demokratiaa eikä riittäviä ihmisoikeuksia. Tällainen kysymys ansaitsee selvän vastauksen. Toivottavasti parlamentin jäsen ei tyrmisty sen tylyydestä, koska se kuuluu, että "en ole tyytyväinen siihen".
Komissio tukee esittelijän ehdotusta peruuttaa budjettivaliokunnan tarkistus 3, joka koskee sovellettavaa komitologiamenettelyä. Neuvosto ei voi hyväksyä tarkistuksen tavoitetta säätää neuvoa-antavasta komiteasta nykyisen sääntelykomitean sijasta. Tämä on hyvin tiedossa. Tarkistuksen säilyttäminen siis romuttaisi yhteistoimemme ja sen tavoitteen, että asiasta päästään yhteisymmärrykseen ensimmäisessä käsittelyssä yhteispäätösmenettelyn mukaisesti. Komissio on ehdottanut, että komitean sopivana muotona olisi hallintokomitea, joka edustaisi tasapuolista kompromissia.
On hyvin tärkeää, että voimme nyt taata tämän työn jatkumisen. Olen samaa mieltä jäsen Napoletanon kanssa siitä, että toimemme eivät aina ole tehokkaita. Yksi syy siihen on se, että me itse emme ole tehokkaita. Toinen syy on se, että tällaisessa asiassa on hyvin vaikea tehdä tehokkaita niin sanottuja ratkaisuja. Meidän on kuitenkin yritettävä parhaamme.
Emme tee tätä, koska tiedämme sen onnistuvan, vaan koska se on välttämätöntä. Se kuuluu tällaisen toiminnan luonteeseen. Aloite on ollut tärkeä, koska se on merkittävä käytännössä ja koska se on lähettänyt viestin siitä, miten me Euroopassa ajattelemme asioista, joita haluamme tehdä maailmassa. Kiitän parlamenttia rakentavasta asenteesta tämän aloitteen käsittelyssä. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Michel Rocardin laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0148/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtumaa koskevasta yhteisön toiminnasta vuosina 2005–2019 tehdyn päätöksen 1419/1999/EY muuttamisesta (KOM(2003) 700 – C5-0548/2003 – 2003/0274(COD)). 
Reding,
   . Arvoisa puhemies, aloitan asialla, jota pidän Euroopan sieluna ja Euroopan myönteisimpänä asiana ja joka näyttää kansalaisillemme heidän todellakin olevan olemassa sekä antaa heille foorumin, jossa he voivat ilmaista itseään kaikessa moninaisuudessaan. Katson, että nykyään Euroopan kulttuuripääkaupungeiksi kutsutut Euroopan kulttuurikaupungit ovat tässä mielessä saaneet vuosien varrella merkittävän aseman Euroopan kulttuurimaisemassa. Ne muodostavat yhteisen kulttuurialueen ja näyttävät moninaisuutemme parhaimmillaan.
Kulttuuripääkaupungin malli on luonnollisesti kehittynyt ajan myötä. Järjestelmä perustettiin vuonna 1985 Melina Mercourin aloitteesta, ja kaupungit nimitettiin alun perin hallitustenvälisen prosessin avulla. Sen jälkeen on tapahtunut paljon, ja vuoden 1999 päätöksen johdosta tapahtumasta on tullut yhteisön toimintaa.
Tapahtuman kehitys jatkuu edelleen. Tänään tarkasteltavina ja päätettävinä olevat asiat muodostavat yhden kehitysvaiheen. Miksi kyse on vain yhdestä vaiheesta? Siksi, että pian koittaa historiallinen tapahtuma, joka muuttaa Euroopan unionin suunnan. Tarkoitan tietenkin laajentumista, joka olisi otettava huomioon pohdittaessa Euroopan kulttuuripääkaupunkeja. Tähän perustuu komission ehdotus, josta tänään keskustelemme.
Ehdotuksen tarkoituksena on mahdollistaa se, että uudet jäsenvaltiot voidaan liittää nopeasti Euroopan kulttuuripääkaupunki -aloitteeseen. Tämä ei merkitse sitä, että muita mahdollisesti välttämättömiksi osoittautuvia muutoksia ei tarvitse ajatella pian. Lisäksi komissiossa ollaan yhtä mieltä siitä, että nykyiseen päätökseen on tehtävä perusteellisia muutoksia, ja komissio on joka tapauksessa jo ryhtynyt siihen. Parhaillaan on käynnissä tutkimus, joka koskee vuosien 1995–2004 Euroopan kulttuuripääkaupunkeja. Tutkimuksen tulokset saadaan vuoden 2004 jälkipuoliskolla, ja ne muodostavat lähtökohdan komission pohdinnalle ja myöhemmin olettaakseni myös komission toimille uusien sääntöjen kehittämiseksi.
Uusien jäsenvaltioiden ei kuitenkaan voida nyt enää antaa odottaa. Niiden on voitava osallistua muiden tavoin tähän toimintaan, jota arvostetaan suuresti. Niille on siksi annettava niiden ansaitsema myönteinen vastaanotto. Ne ovat jo tehneet paljon päästäkseen nykyiseen EU:hun. Niitä ei voida jättää Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtuman ulkopuolelle. Uusien jäsenvaltioiden liittäminen aloitteeseen on jo ensisijainen tavoite, ja se on toteutettava nopeasti. Siksi komissio haluaa erottaa vaiheen, jossa uudet jäsenvaltiot liitetään aloitteeseen, koko menettelyn uudistamistarvetta koskevasta keskustelusta.
Näin ollen komissio ehdottaa, että tässä vaiheessa uudet jäsenvaltiot yksinkertaisesti lisätään vuoteen 2009 mennessä päätöksessä laadittuun luetteloon siinä jo nimettyjen jäsenvaltioiden joukkoon aakkosjärjestyksessä. Valtioiden järjestys on päätetty neuvoston ja parlamentin vuonna 1999 tekemässä yhteisessä sopimuksessa, ja tältä perustalta kyseiset kaupungit parhaillaan valmistautuvat tuleviin vuosiin.
Näin ollen vuodesta 2009 alkaen nimitetään joka vuosi kaksi pääkaupunkia, joista toinen edustaa nykyisiä jäsenvaltioita ja toinen uusia jäsenvaltioita.
Ymmärrän hyvin, miksi parlamentti toivoo menettelyyn parannuksia. Nykyinen etenemistapa on kuitenkin ainoa keino, jonka avulla uudet jäsenvaltiot voidaan saattaa nykyisiin jäsenvaltioihin nähden tasaveroiseen asemaan Euroopan kulttuuripääkaupunki -järjestelmän osalta. On syytä olla tietoinen siitä, että jos tämä vaihe jätetään pois ja jos menettelyä aletaan saman tien uudistaa, uudet jäsenvaltiot eivät voi osallistua järjestelmään kuin aikaisintaan vuonna 2010, 2011 tai kenties 2012. Tapahtuman valmistelu kestää näet neljä vuotta, ja vuoden 2008 nimitykset tehdään tänä vuonna.
Lisäksi uuden parlamentin on päätettävä, miten menettelyä uudistetaan, koska se käsittää tulevaisuudessa 25 jäsenvaltiota.
Mikä on komission kanta Euroopan parlamentin esittämiin tarkistuksiin?
Euroopan parlamentin kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunta on säilyttänyt komission ehdotuksen tarkoituksen. Se on kuitenkin esittänyt toiveen, että jokainen jäsenvaltio eli joka vuosi kaksi jäsenvaltiota asettaa vuodesta 2009 lähtien ainakin kaksi kaupunkia ehdolle arvonimeä varten.
Tämä merkitsee merkittävää tarkistusta nimitysmenettelyyn ja muuttaa siten komission ehdotusta. Siksi en voi kaksivaiheisen muuttamisen takia hyväksyä tällaista muutosta. Tällainen tarkistus kuuluu oikeastaan toiseen vaiheeseen, johon mennessä on saatu tarvittavat tiedot päätöksen muuttamiseksi. Toisin sanoen tarkistuksen aika koittaa myöhemmin. Lisäksi komissio joutuu hylkäämään parlamentin valiokunnan esittämän tarkistuksen 2 ja näin ollen myös tarkistukset 3, 4 ja 5, koska ne ovat tarkistuksen 2 tulos.
Toisaalta komissio voi hyväksyä tarkistuksen 1, joka koskee talousarvion sovittamista sen mukaan, että kulttuuripääkaupunkeja on vähintään kaksi vuodessa.
Asiaan liittyvien kaupunkien lukumäärän kaksinkertaistuminen on todellakin otettava huomioon, kun ryhdytään arvioimaan ehdotusta Kulttuuri 2000 -ohjelman jälkeiseksi ohjelmaksi, joka tulisi voimaan vuodesta 2007. Rahoitus on ratkaistu itse asiassa ohjelman yhteydessä eikä vuoden 1999 päätöksen ansiosta.
Komissio ei voi hyväksyä myöskään Verts/ALE-ryhmän esittämiä tarkistuksia 6, 7, 8, 9 ja 10. Nämäkin tarkistukset merkitsisivät hyvin perusteellisia muutoksia nimitysmenettelyyn, mistä on keskusteltava myöhemmin.
Hyvät parlamentin jäsenet, siinä suhteessa teillä näyttää nyt olevan järkevä kanta. Tiedän, että se oli vaikea muodostaa, koska me kaikki minä mukaan luettuna haluaisimme jotakin parempaa. Politiikassa on kuitenkin oltava realistinen, ja jos haluamme päästä joskus eteenpäin, meidän on edettävä pienin askelin päästäksemme lopulta tavoitteeseemme. 
Rocard (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnalla on kunnia asettaa keskusteltavaksi ja sen jälkeen parlamentin äänestettäväksi mietintö, josta täällä on keskusteltu paljon. Se vie väliaikaiseen päätökseen seikkailun, joka on ollut jokseenkin onneton. Se on mietintö, jonka osalta esittelijänne on vähemmistössä, joten voin vain kertoa mietinnön historian. Tämä on ensimmäinen kerta näiden kahden ja puolen vuoden aikana, jolloin minulla on ollut onni työskennellä komission jäsenen Redingin kanssa, kun olen hänen kanssaan eri mieltä – ystävällisesti mutta kuitenkin selvästi. Hän tietää sen hyvin ja on jopa viitannut siihen lyhyesti.
Melina Mercouri esitti vuonna 1985 ajatuksen siitä, että joka vuosi yhden Euroopan kaupungin olisi oltava Euroopan kulttuurikaupunki. Arvoisa puhemies, ajatuksella oli aluksi loistava tulevaisuus aikana, jolloin lukuisat ehdokaskaupungit kävivät kovaa kilpailua yhdestä nimityksestä ja jolloin asiantuntijoista koostunut tuomaristo esitti arvionsa ehdokaskaupunkien suunnitelmien todellisista eurooppalaisista eduista.
Neuvosto ehdotti vuonna 1999 onnetonta päätöstä 1419, jota komissio tuki ja jonka parlamentti hyväksyi. Kuten komission jäsen Reding juuri muistutti, päätöksessä säädetään vuoteen 2019 saakka jäsenvaltioiden luettelosta, niin että vuosittain vain yksi jäsenvaltio ehdottaa Euroopan kulttuuripääkaupunkia. Päätöksessä ei ensinnäkään oteta huomioon sitä, että jopa tuolloin oli odotettavissa vähintään kymmenen uuden jäsenvaltion mahdollinen liittyminen EU:hun, eikä tämän huomiotta jättämistä voida hyväksyä. Toiseksi päätös joutui alttiiksi poliittiselle ja oikeudelliselle arvostelulle, ellei peräti skandaalille, koska siinä käytännössä kielletään Euroopan parlamenttia viiden vuoden ajan käyttämästä valtaansa vuosina 1999 ja 2004 alkavilla vaalikausilla Euroopan kulttuuripääkaupungin vuosittaiseen valintaan vaikuttamiseksi.
Tämän lisäksi on vähintään yhtä vakavaa, että vaikka jotkin jäsenvaltiot ovat toimittaneet EU:n toimielimille ja tuomaristolle kaksi tai kolme kaupunkia sisältävän luettelon, kaikki eivät ole sitä toimittaneet. Luettelon avulla kaupunkien välillä voidaan tehdä todellinen valinta, joka perustuu hankkeiden dynaamisuuteen, uudistuksellisuuteen ja eurooppalaiseen ulottuvuuteen. Jäsenvaltioiden viimeaikaiset valinnat ovat usein liittyneet yhteen kaupunkiin, joka on valittu vallassa olevan hallituksen kunnallisvaalitoimintaan liittyvistä syistä, ilman että kaupunki olisi osoittanut todellista kiinnostusta ehdokkaana olemiseen. Tämä merkitsee kaupungille pakkotyötä varsinkin siksi, että EU:n talousarviosta tähän toimintaan myönnettävä tuki kattaa alle viisi prosenttia toimintamenoista.
Arvoisa puhemies, nyt kaikki on aloitettava alusta. Valiokuntani oli siitä yhtä mieltä monta kuukautta sitten, kun tämä keskustelu alkoi. Myös komission jäsen Reding oli siitä tietoinen, ja hän tietää yhtä hyvin kuin minäkin, että se pitää paikkansa, vaikka hän on juuri kertonut tämän liittyvän syksyllä alkavaan toiseen vaiheeseen.
Arvoisa komission jäsen, todisteet osoittavat, että luetteloa on tarkistettava ja järjestystä muutettava vuoden 2008 jälkeen, koska toisin kuin äsken totesitte, uusien jäsenvaltioiden mukaan ottaminen mahdollista, jos jo vuoden 2009 jälkeisiksi vuosiksi nimetyt jäsenvaltiot olisivat suostuneet pieneen viivästykseen. Arvoisa puhemies, se oli täysin mahdollista ja hyvin yksinkertaista, koska on tärkeää ymmärtää, että kukin kaupunki tarvitsee viisi vuotta valmisteluihin. Näin ollen olisi tietenkin välttämätöntä tarkistaa luetteloa, muuttaa sen järjestys vuoden 2008 jälkeen, aloittaa kaupunkien välinen kilpailu uudelleen ja antaa tuomaristolle jälleen merkittävä asema, koska jos kulttuuripääkaupunkeja on vain yksi, tuomaristo jää luonnollisesti vaille minkäänlaista tehtävää eikä sitä enää tarvita mihinkään. Tämän se on myös tuonut esiin kirjallisesti ja ilahduttavan diplomaattisen pisteliäisyyden kera.
Neuvosto oli kuitenkin tarkkana, eikä komissio uskaltanut asettua sitä vastaan. Näin ollen teillä on nyt päätösehdotus, jota pidän ällistyttävänä ja jossa päätetään, että vuosina 2009–2019 on joka vuosi kaksi Euroopan kulttuuripääkaupunkia, joista toinen on jossakin nykyisessä jäsenvaltiossa ja toinen jossakin uudessa jäsenvaltiossa. Lisäksi jäsenvaltiot edelleenkin nimeävät ehdokaskaupungit ilman, että niillä olisi velvollisuus ilmoittaa EU:n toimielimille vaihtoehtoisia valintoja. Komission jäsen Reding jopa torjuu PPE-DE-ryhmän esittämän tarkistuksen, vaikka siinä pyritään etenemään tähän suuntaan. Menemme täysin väärään suuntaan siinä, että vuosittain valitaan kaksi Euroopan kulttuuripääkaupunkia aikana, jolloin valintamenettely on miltei kokonaan vesitetty. Me vain entisestään pahennamme menettelyn heikentymistä ja vanhentumista. Tuomaristolla ei vieläkään ole merkitystä, eivätkä kaksi seuraavaa parlamenttia voi osallistua valintamenettelyyn.
Komission lupaus siitä, että se tekee meille syksyllä uuden päätösluonnoksen järjestelmän muuttamiseksi, on vain syötti. Arvoisa komission jäsen, jos hyväksymme nyt tämän luonnoksen, emme nähdäkseni voi enää syksyllä palata vuoden 2019 rajakohtaan, jäsenvaltioiden luetteloimisjärjestykseen emmekä varsinkaan siihen, että vuosittain nimitetään kaksi pääkaupunkia, mikä näin ollen jää kyseisten kahden jäsenvaltion tehtäväksi. Lisäksi uskon, ettette saa mainitsemaanne direktiiviä hyväksytyksi, koska komissio on sotkeutunut ongelman pääsisältöön. Tämä on ennustukseni.
Neuvosto kuitenkin tarkkailee tilannetta, ja se on käyttänyt pelottelun keinoa. Vuosien 2009–2011 ratkaisevaan ajanjaksoon liittyvät jäsenvaltiot eli Itävalta, Saksa ja Suomi pelkäävät, että niiden nimittäminen joutuu kyseenalaiseksi, vaikka kukaan ei ole tosiasiassa ajatellut tätä. PPE-ryhmä on joutunut takaisin lähtöruutuun. Kyse on päätöksestä, joka palvelee jäsenvaltioidemme arvovallan etuja mutta ei todellakaan Euroopan etuja, joiden mukaista olisi ollut elvyttää ennen kovin erinomainen menettely ja palauttaa sen säihke.
Koska halusin säilyttää rauhan keskuudessamme ja ystävyyteni komission jäsenen Redingin kanssa, ehdotin yhteisymmärryksessä sosialistiryhmän kanssa, että hyväksymme tappiomme valiokuntavaiheessa ja päätämme olla esittämättä tarkistuksiamme täysistunnossa. Äitini on nimittäin kasvattanut minut kunnolla, ja olen yhä kiltti poika. Ystävämme vihreät ovat kuitenkin ottaneet tarkistukset uudelleen esille, mihin heillä on oikeus. Teillä on näin ollen edessänne kahdet tarkistukset, jotka eivät ole lainkaan sopusoinnussa keskenään. Ensiksi ovat sosialisteilta lähtöisin olevat tarkistukset, joita tosin vihreät nyt tukevat. Tarkistusten tarkoituksena on palata vanhaan järjestelmään ja saada meidät sitoutumaan tulevaisuuteen vain vuoteen 2010 saakka, mikä puolestaan epäisi seuraavalta parlamentilta oikeuden pyytää komissiota ehdottamaan syksyllä uutta jäsenvaltioiden luetteloa, joka sisältäisi myös uudet jäsenvaltiot. Sama koskee oikeutta määrätä niitä, jotka voivat järjestää laajan kaupunkien välisen kilpailun, niin että kun jotkin ehdokkaat on poistettu kilpailusta, lopullisen päätöksen tekevät EU:n toimielimet ja asiantuntijoista koostuva tuomaristo, jonka on saatava tämä tehtävä, koska muussa tapauksessa sillä ei ole mitään virkaa.
Toiset tarkistukset ovat lähtöisin pääasiassa PPE-ryhmästä, ja niissä vahvistetaan ja eritellään komission ehdotus, joka mielestäni tekee kaikista ensi syksynä tehtävistä päätöksistä täysin hyödyttömiä. Tarkistuksissa kuitenkin edellytetään, että kaikkien kynnelle kykenevien jäsenvaltioiden on ehdotettava useita kaupunkeja. Jäsen Pack, kuten juuri kuulitte, tästä ei ole epäilystäkään, koska komission jäsen Reding on häntä koskevien rajoitteiden mukaisesti velvollinen kieltämään tämän teiltä. Tarkistuksissa väitetään, että niillä pyritään edistämään kaupunkien välistä kilpailua, mutta niissä ei selitetä, miten: niissä ei käsitellä niiden monien pienten jäsenvaltioiden ongelmaa, joissa on vain yksi merkittävä kaupunki, mikä puolestaan edellyttäisi jäsenvaltioiden luettelon tarkistamista, joka on tehtävä syksyllä. Kilpailun avaaminen on kuitenkin nyt estetty.
Arvoisa puhemies, tämä riittäköön: jäsenet äänestävät omantuntonsa mukaan. Arvoisa komission jäsen Reding, haluan vielä kerran todeta, että komission jäsenen sijaan on ennemmin syytettävä ministerineuvostoa, joka tukahduttaa kaiken aidosti eurooppalaisen hengen viriämisen ja määrää järjestelmän, jossa jäsenvaltiot pystyttävät kojuja esitelläkseen kansallista perintöään ja lahjojaan. Samalla ministerineuvosto kieltää jyrkästi tämän parlamentin toimivallan. Tunnen tässä tilanteessa hieman surua, mutta puhun tietenkin hävinneenä osapuolena. 
Pack (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, olisin mielelläni taputtanut jäsen Rocardille, mutta valitettavasti kaikki hänen toteamuksensa eivät ole sopusoinnussa sen kanssa, mitä aioin sanoa. Siksi en voinut taputtaa hänelle, vaikka olisin halunnut. En nimittäin voi toimia ajattelematta, vaan minun on toimittava tosiasioiden mukaan.
Tämänpäiväisen keskustelun aiheena oleva kulttuuripääkaupunki on kuin valonhäivähdys siinä vähäisessä kulttuuripolitiikan määrässä, jota saamme käsitellä. Olenkin tyytyväinen siihen, että kannamme soihtua eteenpäin. Ajatus on ollut olemassa jo kauan, ja se oli lähtöisin parlamentin kreikkalaiselta naisjäseneltä, ja voimme mielestäni tuntea ylpeyttä siitä. Lisäksi yhdyn jäsen Rocardin vaatimukseen siitä, että valinta olisi tehtävä vähintään kahden kaupungin välillä. Arvoisa komission jäsen, ajatus on loppujen lopuksi lähtöisin meiltä, ja katson, että se voidaan toteuttaa käytännössä juuri nyt.
Euroopan monimuotoisuuden on näyttävä kulttuuripääkaupungin yhteydessä selvästi tähänastista paremmin, enkä näin ollen katso, että tarkistukset ovat vastoin komission jäsenen aikeita. Näin ollen pyydän komission jäsentä harkitsemaan, voisiko hän ehkä sittenkin hyväksyä kantamme.
Lisäksi minun on jälleen todettava, kuinka paljon me kaikki pahoittelemme ministerineuvoston päätöstä, ja itse pahoittelen sitä kaikista eniten, koska olin vuonna 1999 sangen tuohtunut ministerineuvoston päätöksestä, jota pidin lyhytnäköisenä ja kansallisten näkökohtien ohjaamana. Tuolloin ministerineuvosto tiesi yhtä hyvin kuin me, että Euroopan unioni laajentuu, mutta se osoitti vähät välittävänsä siitä, kun se nimesi vain länsimaisia Euroopan kaupunkeja vuoteen 2019 saakka. Se on neuvoston eikä meidän häpeä, sillä meitä sitoi neuvoston päätös.
Päätös on kuitenkin tehty, ja kuten kotiseudullani tavataan sanoa, ! Siksi emme voi muuttaa sitä, että myös kyseiset valtiot saavat vuoteen 2019 asti ehdottaa kaupunkeja. Sen vuoksi haluan saksalaisten kuulijoideni iloksi todeta, että Saksa voi ehdottaa kaupunkia vuodeksi 2010. Me Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenet kuitenkin tuemme kahta kulttuuripääkaupunkia koskevaa komission jäsenen ehdotusta yksinkertaisesti siksi, että uudet kymmenen jäsenvaltiota eivät voi mitään vanhojen 15 jäsenvaltion häpeämättömälle käytökselle. Tämän korjaaminen on nyt komission jäsenen tehtävä, jonka hän voi toteuttaa antamalla kahdelle kaupungille mahdollisuuden esitellä itsensä maailmalle. Nähdäkseni siinä ei ole mitään kovin kauheaa, jos esimerkiksi vuonna 2010 toinen kaupunki edustaa Saksaa ja toinen Unkaria. Minusta se ei ole yhtään hullumpi ajatus. Näillä kahdella valtiolla on suurenmoisia yhteisiä asioita, ja niiden väliset kilpailut ovat olleet hedelmällisiä.
Totean vielä yhden asian: meillä on nyt 25 valtiota, mutta vuoteen 2010 mennessä niiden lisäksi tulevat muun muassa Romania, Bulgaria ja Kroatia. Jos saamme nimittää vain yhden kulttuuripääkaupungin, kunkin valtion vuoro tulisi vain kerran sukupolvessa, emmekä voi odottaa kansalaisten hyväksyvän sitä. Tämän perusteella tuen ryhmäni tavoin komission jäsenen ehdotusta. 
Prets (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Reding, Melina Mercouria on syytä kiittää Euroopan kulttuuripääkaupunkia koskevan ajatuksen esittämisestä, koska Euroopan kulttuuripääkaupunkina oleminen merkitsee haastetta ajanmukaisen taiteellisen luovuuden ilmentämiselle. Se edistää keskustelua, helpottaa päätöksentekoa, lisää tietoisuutta kulttuuriperintömme arvoista ja jättää jälkeensä näkyviä merkkejä, kuten viime vuoden Euroopan kulttuuripääkaupungissa Grazissa sijaitsevan . Tämä rakennus on herättänyt paljon keskustelua, vaikka on myös hyvin tärkeää, että tällaiset merkit ilmentävät nykyaikaista arkkitehtuuria.
Olen jäsenkollegoideni ja aiempien puhujien kanssa samaa mieltä siitä, että vuonna 1999 tehty päätös oli täysin väärä. Vaikka siinä otettiin kattavasti huomioon muun muassa läpimenoajat ja peruuttamismenettelyt, siinä mentiin liian pitkälle. Päätöksessä erehdyttiin sekä jättämään uudet jäsenvaltiot huomiotta että täysin sivuuttamaan tulevat parlamentit. Kilpailu on välttämätöntä, ja sääntöjä tarvitaan, jos asiantuntijatuomaristolle halutaan antaa toimialue ja selvä tehtävä, joita sillä ei valitettavasti ole tähän saakka ollut. Jos tätä ei tehdä, kulttuurin monimuotoisuutta ja laatua nykyään ilmentävän Euroopan kulttuurikaupungin arvo vähenee.
Jos tulevaisuudessa on tarkoitus olla kaksi kulttuuripääkaupunkia, se ei varmaankaan saa merkitä sitä, että myönnettäessä kaupungeille rahoitusta aiemmat määrärahat jaetaan kahtia, vaan sen sijaan ne on kaksinkertaistettava. Kaikki muu olisi täysin järjetöntä. Näin ollen ehdotan, että rahoitukselle tehdään jotakin, sillä esittääkseen hyvän ohjelman kaksi kulttuuripääkaupunkia tarvitsevat runsaasti tukea, jolla täydennetään niiden omia valtavia ponnisteluja ja niiden itse järjestämää rahoitusta. 
Flautre (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluan todella tukea esittelijänä ja valiokunnan puheenjohtajana toimivan jäsen Rocardin ehdotuksia. Enää ei ole tarpeen palata vuoden 1999 pöyristyttävään päätökseen, jossa vahvistetussa valintamenettelyssä alle kuukauden päästä EU:hun liittyvät kymmenen valtiota jätettiin täysin huomiotta. Komission esittämän ratkaisun tarkoituksena on jakaa menettely kahtia, mikä merkitsisi sitä, että aivan liian pitkään eli vuoteen 2019 asti olisi kaksi kollegiota – tämä on täysin vastoin yhdentymistä. Yhdentyminen ei tarkoita sitä, että EU:ssa on edelleen kaksi kollegiota ja että EU:n valinta- ja päätöksentekomenettelyissä vanhat ja uudet jäsenvaltiot erotellaan toisistaan. Tämä on mielestäni täysin vastoin haluttua tavoitetta, joka on meidän nähdäksemme se, että uudet valtiot pääsevät jäseniksi. Tästä ja myös muista syistä katson, että käytäntö on järkevä lopettaa vuonna 2010.
Arvoisa komission jäsen, muut syyt liittyvät parhaillaan käynnissä olevaan arviointiin, jonka mainitsitte. Jäsen Rocardin mainitsemien poikkeamien taustalla on päätöksiä, jotka liittyvät aivan liikaa pyyteellisyyteen, hyväksikäyttöön, arvovaltasyihin tai jopa näitä epämiellyttävämpiin sekä peräti poliittisiin syihin. Poikkeamat ovat vähentäneet näiden tapahtumien eurooppalaista laatua, ja siitä meidän on keskusteltava. Meidän peräämämme uuden valintamenettelyn on vahvistettava tämä laatu kilpailun avulla ja myös siten, että parhaillaan käynnissä olevat tapahtumat, kuten Lille 2004, otetaan huomioon.
Tapahtuma on toisaalta houkutteleva, asiapitoinen ja sisältää hyvin kiinnostavia nähtävyyksiä, mutta toisaalta siihen osallistuneet tahot ovat hyvin turhautuneita. Taiteilijat ja kulttuurialan toimijat huomauttavat kerkeästi, että pitkälti asiakysymyksiin keskittyvä tapahtuma saattaa vähentää heidän taiteellisen työnsä arvoa, rikkoa heidän normaalin suhteensa yleisöön ja johtaa rajuun kilpailuun kulttuurirakenteiden välillä.
Nämä yhteiset huomautukset ovat lähtöisin kulttuurialan toimijoiden ja taiteilijoiden verkostosta, joka toimii käynnissä olevan Euroopan kulttuuripääkaupunki -hankkeen kaupungissa tai alueella, kuten Lillessä. Niihin olisi kiinnitettävä huomiota käynnissä olevassa arvioinnissa ja niiden johdosta olisi herättävä välittämään asiasta. On odotettava arviointia ja pyrittävä löytämään sellainen valinta- ja kilpailumenetelmä, joka edistää lisäarvon tuomista Eurooppaan, sillä haasteena on juuri varmistaa, että kulttuuria arvostetaan kaikkialla Euroopassa. 
Perry (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan kulttuuripääkaupunki -ohjelma on yksi Euroopan unionin menestystarinoista. Se vie EU:n Brysselistä ja Strasbourgista ihmisten sydämiin ja mieliin kaikkialle Eurooppaan. Kaupungit kilpailevat saadakseen kulttuuripääkaupungin arvonimen, jota pidetään kunnianosoituksena, ja niin niiden pitääkin.
Yhdistyneen kuningaskunnan Glasgow oli Euroopan kulttuuripääkaupunki vuonna 1990, ja hankkeesta tuli todellinen menestystarina. Yhdistyneen kuningaskunnan kaupungeista Glasgow'ssa käy nykyään kolmanneksi eniten vierailijoita. Glasgow'n kaupunkirenessanssi antoi mallia muille, ja olen varma siitä, että Beatlesin kotikaupunkina kaikkien tuntema Liverpool menestyy hyvin omana vuotenaan, joka on 2008. Kaakkois-Englantia edustavana parlamentin jäsenenä olen kuitenkin pahoillani siitä, ettei ehdokkaitamme Canterburyä, Brightonia ja Oxfordia valittu. Jokainen niistä olisi ollut hieno kulttuuripääkaupunki.
Brittikonservatiivina kunnioitan suuresti kulttuurivaliokunnan ranskalaista sosialistipuheenjohtajaa – ihailen ranskalaisuutta ja annan sosialistisuuden anteeksi! Tässä tapauksessa valiokunnan enemmistö oli mielestäni oikeassa. Uudet jäsenvaltiot eivät olisi voineet odottaa vuoteen 2019 asti tilaisuutta päästä kulttuuripääkaupungiksi. Luettelon jakaminen vuonna 2009, jolloin uusista jäsenvaltioista Liettua saa ensimmäisenä tilaisuutensa, ei vahingoita periaatetta, koska annamme mahdollisuuden koko EU:n laajuiseen yhteistyöhön, mikä saattaa EU:n jälleen sopusointuun periaatteen kanssa. Tätä voidaan odottaa toiveikkaasti, koska EU:ssa on loppujen lopuksi kyse yhteistyöstä. 
Junker (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, oikeastaan toivon, että olisimme voineet käydä parlamentissa avoimen keskustelun Euroopan kulttuuripääkaupungin valintatavan optimoimisesta. Sen sijaan meidän on käsiteltävä eräänlaista hätäratkaisua tai korjaustyötä. On aivan oikein todettu, että neuvostolta oli täysin itsekästä tehdä hätäinen päätös käyttää nykyisiä jäsenvaltioita vuoteen 2019 asti, vaikka se oli täysin tietoinen siitä, että laajentumisen johdosta tapahtuva yhdentyminen on otettava huomioon. Komissio on esittänyt kaksoisratkaisua juuri, kun laajentuminen on lähellä ja kun jotkut ovat tajunneet, että uusien jäsenvaltioiden torjuminen vähintään vuoteen 2020 saakka ei voi olla oikein eikä asianmukaista. Arvoisa komission jäsen, kaksoisratkaisu on kyllä yksi ratkaisu, mutta minun täytyy sanoa, että se toki jättää vastenmielisen jälkimaun. Luulen, että tiedätte tämän itsekin. Myönnän kuitenkin mieluusti, että komissio on yrittänyt ratkaisun kanssa parhaansa, ja on todella sääli, että me parlamentin jäsenet olemme siitä kahta mieltä ja että siitä on toisistaan poikkeavia näkemyksiä. Tämä on aiheuttanut sen, että jäsen Rocardin mietinnössään tekemistä valintamenettelyn parantamisehdotuksista ei voida keskustella erillään siitä kysymyksestä, mitä lopulta tapahtuu, jos tehdään perusteellisia muutoksia.
Olen saksalainen parlamentin jäsen. Saksassa 17 kaupunkia pyrkii vuoden 2010 kulttuuripääkaupungiksi. Kukaan ei tiettävästi halua puuttua tähän. On kuitenkin syytä kysyä, mitä oikeusvarmuutta näillä kaupungeilla on, jos menettelyä ei saada valmiiksi. Ne ovat hakeneet ja osallistuvat kilpailuun, joka voi mielestäni toimia suunnannäyttäjänä. Voin antaa tulevaisuutta varten vain sellaisen konkreettisen suosituksen, että kussakin jäsenvaltiossa voitaisiin järjestää kilpailu, jonka perusteella jäsenvaltio tekisi laadullisen päätöksen. Siihen voitaisiin sitten soveltaa yhteisön laajuista valintamenettelyä, joka perustuisi kilpailuun. Toivottavasti uusi parlamentti tuo tähän uutta perusajattelua. 
Hieronymi (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Reding, yhdymme täysin juuri kuulemiimme näkemyksiin, joiden mukaan neuvoston tekemä päätös oli ennenaikainen ja väärä. Nyt on kuitenkin mielestäni tehtävä kaikki voitava päätöksen toteuttamiseksi parhaalla mahdollisella tavalla asianomaisten valtioiden ja ennen kaikkea Euroopan kulttuurin etuja palvellen. Vaikka olisin teoriassa halunnut asettaa puheenjohtajamme selvän ja puristisen ratkaisun etusijalle, nyt on kuitenkin mielestäni aika kääntää kelkka. Tämä välttämätön ratkaisu olisi nyt nähtävä hätätoimen sijasta myönteisenä mahdollisuutena edistää Euroopan kulttuurin monimuotoisuutta siten, että suurenmoisella Euroopallamme olisi yhden kulttuuripääkaupungin sijasta kaksi kulttuuripääkaupunkia – ja miksi ihmeessä ei olisi? Tämä yhdistäisi ensimmäistä kertaa idän ja lännen sekä symboloisi kulttuurimme monimuotoisuutta. Vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden välillä ei saa tehdä eroa, vaan on oltava kaksi tasavertaista kaupunkia, mikä symboloi Euroopan kulttuurin monimuotoisuutta.
On siis tärkeää, että Euroopan kulttuuripääkaupungin ajatuksen taustalla oleva visio saisi entistä suuremman merkityksen. Tämä ei saa merkitä sitä, että kaupungit vain esittelevät itseään ja suurenmoista historiaansa sekä menneisyyttään ja nykyisyyttään, vaan niiden on näytettävä, miten Euroopan historiaa on tehty ja miten ne ovat osaltaan muovanneet nyky-Eurooppaa. Tästä näkökulmasta katson, että nyt hyväksyttävänä oleva päätöslauselma on pohjimmiltaan suuri mahdollisuus Euroopan kulttuurin monimuotoisuudelle. 
Vila Abelló (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ennen kuin aloitan, haluan todeta, että olen ollut Euroopan parlamentin jäsen vasta 19 päivää ja että tämä on ensimmäinen ja kenties viimeinen puheeni tässä kuuluisassa parlamentissa. Siitä huolimatta en tunne olevani uhkarohkea, kun puhun tänään kulttuurista, koska olen ollut kahdeksan viime vuoden ajan toimitusjohtaja. on eurooppalainen kanava, joka on seurannut ja televisioinut parlamentin, komission ja neuvoston toimintaa mutta joka on myös panostanut valtavasti Euroopan kulttuuritoiminnan seuraamiseen ja televisioimiseen riippumatta siitä, onko toiminta ollut virallista. Lisäksi koska olen ulkopuolelta tullut henkilö, joka voinee ottaa kantaa ilman, että se aiheuttaisi paljon poliittisia seurauksia, haluan todeta, että kulttuuri on hyvin laaja-alaista ja moniulotteista ja että kaksi Euroopan kulttuuripääkaupunkia ei ole liikaa. Urheilussa järjestetään kahdet olympialaiset eli talvi- ja kesäolympialaiset samana vuonna, eikä se aiheuta ongelmia. Kulttuuri lienee urheiluakin laaja-alaisempaa, eikä EU:hun liittyviltä uusilta jäsenvaltioilta voida evätä mahdollisuutta suunnitella ja järjestää Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtuma niiden jossakin kaupungissa. Näin ollen minä ja ryhmäni tuemme komission kantaa, jonka mukaan kaksi kaupunkia nimitetään Euroopan kulttuuripääkaupungeiksi.
Lisäksi katsomme, että niiden valintatapana olisi edelleen käytettävä kilpailua. Tämän tekee mahdolliseksi jossakin määrin se, että samana vuonna valitaan kaksi kaupunkia kahdesta valtiosta. Olisi kuitenkin myös pyrittävä varmistamaan se, että saman valtion ehdokkaiden välillä on kilpailua. Toivottavasti komissio voi ratkaista tämän kysymyksen. 
Puhemies.
   – Kiitoksia, jäsen Vila.
Haluan todeta teille, että annatte tilanteen hallintanne perusteella sellaisen vaikutelman kuin olisitte ollut parlamentin jäsen jo monta vuotta. Kiitämme teitä ensimmäisestä puheestanne ja toivomme, että se ei jää viimeiseksi. 
Reding,
   . Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan puheenjohtajaa, kollegaani ja ystävääni jäsen Rocardia, koska tämä on viimeinen tilaisuuteni siihen parlamentissa. Olemme tehneet viime vuosina hyvää työtä. Olen pahoillani, että se päättyy erimielisyyteen. Emme kuitenkaan ole eri mieltä peruskysymyksestä, koska meillä on sama perusajatus: haluamme varmistaa, että Euroopan kulttuuripääkaupungit säilyvät Euroopan kulttuurien ja monimuotoisuuden todellisina ponnahduslautoina. Valitettavasti perustamissopimusten mukaan kulttuuriasioissa on oltava yksimielisyys, minkä takia emme voi päästä eteenpäin, vaikka se olisi mitä välttämättömintä. Tämän vuoksi – samalla kun toivomme saavamme pian uuden perustamissopimuksen, jossa vahvistetaan enemmistöpäätösten soveltaminen kulttuuriasioihin, niin että voisimme paljon entistä helpommin päästä monessa asiassa eteenpäin – meidän on ensi tilassa ehdotettava, että Euroopan kulttuuripääkaupunkien valintatapa arvioidaan perusteellisesti uudelleen.
Haluan todeta kaksi asiaa. Ensiksi yhdyn niihin, joiden mukaan korjausratkaisu voi olla tulevaisuuden mahdollisuus. Euroopan kulttuuripääkaupungit eivät ole läheskään aina olleet riittävän eurooppalaisia. Jos meillä on kaksi kulttuuripääkaupunkia, joiden välille luodaan siltoja, eurooppalaista ulottuvuutta voidaan vahvistaa merkittävästi. Voin myös vakuuttaa teille, että tämä komission jäsen on valmis tekemään valmistautumassa oleviin kaupunkeihin ristiretkiä puhuakseen entistä eurooppalaisemman ohjelman puolesta. Muun muassa kolme edellistä kulttuuripääkaupunkia, Graz, Genova ja Lille, ovat toteuttaneet merkittävän toimen, kun ne ovat sisällyttäneet ohjelmaan kulttuurin eurooppalaisen näkökohdan, joka ylittää alueelliset ja kansalliset ulottuvuudet. Olen näin ollen optimistinen, koska puhun sen perusteella, mitä ollaan tekemässä.
Jotkin jäsenvaltiot jopa jo tekevät sitä, mitä me tulevaisuudelta haluamme: ne käyvät tervettä kilpailua parhaan kaupungin valitsemiseksi. Se, mitä tapahtuu Englannissa, Saksassa ja muualla, on suurenmoista. Olemme myös tietenkin tietoisia kielteisistä esimerkeistä, mutta tänään haluan pääasiassa tarkastella myönteisiä esimerkkejä, koska ne ovat erinomaisia ja koska ne osoittavat, että Euroopan kulttuuripääkaupungit ovat hyvä ajatus ja että niillä on hieno tulevaisuus edessään.
Pidän kaupunkien välille luotavia siltoja erittäin tärkeinä. Esimerkiksi Luxemburgin ehdotus aiheutti ongelmia, koska sitä ei ollut viety riittävän pitkälle. Tuomaristo vastusti suunnitelmaa. Luxemburg esitti uuden suunnitelman, jossa luodaan yhteistoimintaetuja Saksan, Luxemburgin, Belgian ja Ranskan käsittävällä Euroopan suurella alueella sekä erään Romanian kaupungin kanssa, jolla on historiallisesti erityinen suhde Luxemburgiin. Siellä jopa puhutaan yhä samaa kieltä kuin Luxemburgissa. Tämä osoittaa, että jos teemme työmme hyvin ja vaadimme kaupunkeja kehittymään ja tekemään todella eurooppalaisia kulttuuriin liittyviä valintoja, tulos voi olla hyvin myönteinen.
Yhdyn niihin jäseniin, jotka ovat viitanneet joihinkin kaupunkeihin havainnollistaakseen, kuinka Euroopan kulttuuripääkaupungeiksi pääsy avasi niille uusia näköaloja sekä ohjasi ne kohti kulttuurialoja, kulttuurimatkailua ja kulttuurialan asiantuntemusta. Näin on käynyt esimerkiksi sellaisessa kaupungissa kuin Glasgow'ssa, missä ei aluksi oikeastaan kiinnitetty huomiota kulttuuriin. Sama koskee Liverpoolia. Näissä kaupungeissa on meneillään kehitys, joka liittyy teollisuuden ja yhteiskunnan lisäksi myös kansalaisiin ja kulttuuriin.
Arvoisa puheenjohtaja Rocard, jos teemme tulevaisuudessa yhtä kovasti töitä kuin nykyinen parlamentti – jolle tämä on viimeinen kulttuuria koskeva keskustelu – viitenä viime vuonna, olen täysin varma siitä, että se, mitä valiokuntanne halusi ja mitä komission jäsenenne on aina kannattanut, toteutetaan tulevaisuuden kulttuuripääkaupungeissa. Toivon, että menneisyyden hyviä esimerkkejä noudatetaan tulevaisuudessa ja että kansalaiset ja kulttuurialan toimijat saavat rohkeutta ja iloa, kun he tulevaisuudessa kohtaavat Euroopan kulttuuripääkaupungeissa. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.(1) 

Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Sabine Zissenerin laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0247/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisistä tutkinto- ja pätevyysvaatimuksia selkeyttävistä puitteista (Europass) (KOM(2003) 796 – C5-0648/2003 – 2003/0307(COD)). 
Reding,
   . Arvoisa puhemies, siirrymme kulttuurista perus- ja ammattikoulutukseen sekä tutkinto- ja pätevyysvaatimuksiin, ja mielestäni kulttuuri ja koulutus liittyvät toisiinsa.
Komissio hyväksyi 17. joulukuuta 2003 ehdotuksen, jonka tarkoituksena on lisätä yhteisössä käytettävien tutkinto- ja pätevyysvaatimusten selkeyttä. Tiedätte varmaankin, että tämä oli edistysaskel rakennettaessa perus- ja ammattikoulutuksen Eurooppaa. Se on myös merkittävä keino auttaa kansalaisia ja helpottaa vapaata liikkuvuutta. Komissio halusi aloitteellaan näet auttaa niitä, jotka haluavat saada tutkintonsa tunnustetuksi toisessa jäsenvaltiossa, sekä lisätä heidän työnsaantimahdollisuuksiaan.
Aloitetta pyydettiin nimenomaisesti 19. joulukuuta 2002 annetussa neuvoston päätöslauselmassa, ja neuvosto ja parlamentti suhtautuivat siihen myönteisesti. Komission ehdotukseen on tehty useita parannuksia ilman merkittäviä vastalauseita, ja olen tyytyväinen siihen, että ehdotuksen tarkoituksesta ja sisällöstä on näin päästy yhteisymmärrykseen.
Mitä ehdotus sisältää? Siinä liitetään koordinoituun Europass-kansioon viisi nykyistä asiakirjaa, joiden aiheina ovat tutkinnot ja pätevyydet elinikäisen oppimisen näkökulmasta. Asiakirjoihin kuuluvat eurooppalainen ansioluettelo, joka sisältää henkilökohtaiset tiedot ja taidot, kielisalkku, johon liittyvän monikielisyyden puolesta komissio on viitenä viime vuonna puhunut kovasti, Mobilipassi, joka korvaa nykyisen Europass-todistuksen ja laajentaa sitä, korkea-asteen tutkintoja koskeva korkeakoulututkintotodistuksen liite ja vastaava ammattikoulutusta koskeva ammattitutkintotodistuksen liite.
Vaikka mainitsin nämä asiakirjat, se ei tarkoita, että muut suljettaisiin pois. Europass on tarkoitettu avoimeksi järjestelyksi, ja siihen voidaan tulevaisuudessa liittää muita asiakirjoja. Mielessäni on esimerkiksi se, että kiinnitetään huomiota nuorisopolitiikkaamme, vapaaehtoistoimintaan, johon kansalaiset ovat osallistuneet nuorina tai aikuisina, sekä yhteiskunnalliseen toimintaan ja kansalaistoimintaan. Nämä asiat olisi otettava huomioon, koska ne kuuluvat osana ihmisen persoonaan.
Vaikka olemme samaa mieltä suhtautumisestamme asiaan, monta tarkistusta on tehty. Komissio hyväksyy tarkistukset joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta. Tarkistusta 7 ei voida hyväksyä sen nykyisessä muodossa. Siinä annetaan kansallisille Europass-toimistoille ylimääräinen tehtävä laatia kansalaisille liikkuvuutta koskeva opas. Tehtävä ei kuulu niiden päätehtäviin. Neuvoston ehdottamien muutosten johdosta on esitetty tarkistusta 7 koskeva muutos, jonka mukaan kansalliset Europass-toimistot vastaavat tehtävästä "tarvittaessa". Tarkistus voidaan hyväksyä tämän lisäyksen kera.
Myöskään tarkistusta 12 ei voida hyväksyä sen nykyisessä muodossa. Ensiksi sekä lähettäjä- että isäntäorganisaation eikä jommankumman on täytettävä Mobilipassi. Toiseksi kolmannen kielen, jolle Mobilipassi voidaan kääntää, on oltava laajasti puhuttu kieli. Tarkistus voitaisiin hyväksyä, jos siinä asetettaisiin lähettäjä- ja isäntäorganisaatioille yhteisvastuu eikä rajoituttaisi kolmanteen kieleen tai vain laajasti puhuttuihin kieliin.
Komissio voi hyväksyä periaatteessa tarkistuksen 5, jossa tähdennetään tulevaisuuden alakohtaisten aloitteiden kehittämiseen liittyvää työmarkkinaosapuolten tehtävää. Neuvoston ehdottamien muutosten johdosta on esitetty muutos, jossa poistetaan määrite "alakohtainen". Myös tämä muutos voidaan hyväksyä. Sama koskee tarkistusta 8, joka voidaan muuttaa samalla tavoin.
Arvoisa puhemies, kuten näette, tässä ei ole mitään ylitsepääsemätöntä. On tärkeää, että ehdotuksen tarkoituksena on toteuttaa palvelu, jonka avulla kansalaiset saavat pätevyydestään enemmän hyötyä, mistä olemme samaa mieltä. Olen näin ollen tyytyväinen parlamentin ja neuvoston tekemään työhön sen puolesta, että ehdotus hyväksytään ripeästi ja että kansalaiset voivat siten käyttää välinettä vuoden 2005 alusta.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Europass on sellaisen politiikan toteutuma, jota kansalaiset meiltä odottavat. Pidän sitä hyvänä hankkeena ja kiitän teitä tuestanne. 
Zissener (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, liikkuvuus on yhteisön politiikan keskeinen käsite, ja globalisaatio tekee sen yhä tärkeämmäksi. Valitettava totuus on kuitenkin se, että olemme panneet ja panemme edelleen merkille Euroopan kansalaisten liikkuvuuden olevan yhä vähäisempää kuin haluaisimme. Tutkinto- ja pätevyysvaatimusten selkeyden puute on yksi merkittävä syy siihen, että liikkuvuus ei ole vielä täysin toteutunut. Selkeyden puute on tunnetusti koulutuksen ja ammattitoiminnan liikkuvuuden merkittävin este, ja se haittaa merkittävästi Euroopan työmarkkinoiden joustavoittamista.
Komissio on tehnyt ehdotuksen yhtenäisestä tutkinto- ja pätevyysvaatimuksia selkeyttävästä järjestelmästä eli lyhyesti Europassista, jota on odotettu kauan ja toivottu hartaasti. Komission ehdotus on poikkeuksellisen hyvä siltä osin, että siinä parannetaan kansalaisten liikkuvuusmahdollisuuksia. Komissio on jo todennut, että uudessa Europass-kansiossa yhdistetään viisi nykyistä asiakirjaa, jotka helpottavat liikkuvuutta, eli eurooppalainen ansioluettelo, korkeakoulututkintotodistuksen liite, ammattikoulutukseen ja työtodistuksiin liittyvä nykyinen Europass sekä niin ikään erittäin tärkeä kielisalkku.
Kuten on jo mainittu, nämä välineet ovat jo olemassa. Ne eivät kuitenkaan ole vielä olleet riittävän näkyviä kansalaisille. Sen vuoksi on erittäin tärkeää, että sekä olemassa olevia välineitä että viestintäverkkoja koordinoidaan ja järkeistetään. Yhteisesti sovitulla asiakirjasalkulla on suurempi viestintävaikutus kuin erillisten asiakirjojen hajanaisella kokoelmalla. Merkittävää on kuitenkin se, että salkku on avoin, ja tähän on nähdäkseni kaksi syytä. Ensiksi kansalaiset voivat etsiä asiakirjoja, joita he pitävät olennaisina. Kenenkään ei siis tarvitse kahlata läpi kaikkia viittä asiakirjaa. Toiseksi avoin järjestelmä mahdollistaa uusien asiakirjojen lisäämiseen kansioon. Ehdotan mietinnössäni, että seuraava salkkuun sisällytettävä asiakirja on tietotekniikkataitoja koskeva todistus.
Tässä vaiheessa haluan kiittää kaikkia sekä neuvoston puheenjohtajavaltiota ja komissiota yhteistyöstä, joka on todellakin taannut sen, että ehdotus voi edetä nopeasti kaikkien byrokraattisten esteiden läpi. Nähdäkseni on meidän kaikkien etujen mukaista pyrkiä siihen, että ehdotus pannaan täytäntöön mahdollisimman nopeasti ja että Europass saatetaan kansalaisten ulottuville mahdollisimman pian. 
Weiler (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, on hyvin ilahduttavaa, että olemme tämän vaalikauden viimeistä edellisellä viikolla hyväksymässä niin hienoa, kiinnostavaa ja uutta eurooppalaista hanketta, että oletin sen voitavan hyväksyä ilman neuvoston aiheuttamia konflikteja tai sen esittämiä vastalauseita. Arvoisa komission jäsen, enää ei voi olla ihan näin luottavainen, koska olen kuullut, että olette eri mieltä useista, myös minun esittämistäni tarkistuksista. Jos hallinto voisi tänä iltana jälleen kerran käydä kanssani läpi kaikki kohdat, voimme huomenna todellakin hyväksyä jotakin pitemmälle menevää kuin se, mitä meille alun perin esitettiin.
Olen laatinut lausunnon työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan puolesta, ja olemme siellä suhtautuneet hankkeeseen vakavasti ja myönteisesti sekä myös yhdistäneet sen työhömme. Tiedämme, että liikkuvuus ja elinikäinen oppiminen ovat nykyään huomattavia tekijöitä ammatillisessa menestymisessä ja että tähän saakka ei taloudessa enempää kuin politiikassakaan ole luotu edellytyksiä siihen. Nyt tähän tulee muutos.
Näiden syiden perusteella olemme tehneet tärkeiksi katsomiamme ehdotuksia ja lisäyksiä. Esimerkiksi kolmansien maiden kansalaisten ja työmarkkinaosapuolten mukaan ottaminen symboloisi mielestämme tasavertaisuutta, kun taas työmarkkinaosapuolten mukaan ottaminen auttaisi hyödyntämään työmarkkinaosapuolten osaamista. Sosiaaliseen osallisuuteen olisi kiinnitettävä huomiota, ja mikä tärkeää, kansalaisille, peruskoulutuksen ja ammatillisen koulutuksen tarjoajille sekä työmarkkinaosapuolille ja varsinkin pk-yrityksille olisi tiedotettava asioista entistä enemmän ja paremmin. Tämä perustuu siihen, että hanke on ylipäätään hyödyllinen ja menestyksekäs vain, jos siitä tiedetään ja jos nuoriso, työntekijät sekä teollisuus ja yhteiskunta hyväksyvät sen. Näin ollen on myös välttämätöntä toteuttaa valistus- ja tiedotuskampanja. Sitten voimme mielestäni saada tämän taimen kasvamaan oikeaan suuntaan.
Pack (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, vaalit ovat ovella, ja olen jäsen Weilerin tavoin kiitollinen siitä, että olemme juuri tämän vaalikauden lopussa saaneet tehdyksi jotakin monien nuorten ja oikeastaan kaikkien nuorten puolesta. Europassilla on näet todellista merkitystä kaikille eli jopa opintonsa aloittaville nuorille. Olemme mielestäni etsineet tätä kauan, ja olen hyvilläni siitä, että komission jäsen voi saada asian etenemään nykyisen virkakautensa lopussa. Olisi tietenkin ollut mukava hyväksyä asia tällä vaalikaudella, mutta meidän on hyväksyttävä se, mitä ei voida tehdä. Sitä paitsi jos saamme asian hyväksyttyä syys- tai lokakuussa, voimme olla tyytyväisiä.
Vaikka Europassiin ei pidä kohdistaa liikaa odotuksia sen kaikkivoipuudesta, on syytä odottaa sen ainakin toteuttavan hurskaat latteudet, jotka liittyvät selkeyteen ja liikkuvuusmahdollisuuksiin. Nuorille ja työntekijöille on arkipäivää se, että yhteisön lait vaikuttavat heihin mutta että he eivät silti voi kehittyä niin kuin haluaisimme. Näin ollen tarvitaan selviä päätöksiä eurooppalaisesta ansioluettelosta. On määriteltävä tarkoin, mitä yksilön erikoistaidoilla tarkoitetaan. Yksilöiden kielitaito on voitava sisällyttää ansioluetteloon koetulosten perusteella. Kuten olette ehdottanut, nuorten vapaaehtoistoiminta olisi otettava huomioon, koska se on nuoren elämänsä varrella hankkimaa pätevyyttä ja koska muun muassa työnantajien olisi tunnustettava se entistä paremmin.
Katson myös, että on lukuisia mahdollisuuksia auttaa nuoria pääsemään eteenpäin työmarkkinoilla ja tulemaan huomatuiksi tutkintojensa perusteella. Tätä nykyä on usein mahdotonta arvioida tarkasti henkilön osaamista yksinkertaisesti siksi, että hänen työtodistuksiaan ei ole käännetty ja että niitä ei käytännössä voida verrata. Europass onkin nähdäkseni tuonut selvyyden koulutusjaksoihin, koulutuksen sisältöön ja ammattipätevyyteen, mikä on mielestäni juuri sitä, mitä me tarvitsemme ja mitä nuoret tarvitsevat voidakseen aidosti tuntea Euroopan olevan heitä varten.
Haluan siis vielä kerran todeta, että ryhmäni on kiitollinen siitä, että jäsen Zissener on ottanut mietinnön tehtäväkseen, ja että olemme iloisia siitä, että voimme syksyllä saada yhdessä – mutta valitettavasti neuvoston uuden puheenjohtajavaltion kanssa – asian etenemään nuortemme ja siten lastemme ja lastenlastemme etujen mukaisesti. 
Prets (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kun yleiseen ammattikoulutukseen liittyvien ohjelmien uusi sukupolvi aloitetaan vuodesta 2007 ja kun uudet jäsenvaltiot osallistuvat ohjelmiin tiiviisti, on yhä tärkeämpää todistaa yhtenäisen todistuksen avulla, mitä ulkomaankokemuksia on hankkinut ja mitä kykyjä, pätevyyksiä ja tutkintoja on ulkomailla saavuttanut.
On mielestäni ensiarvoisen tärkeää, että voimme myös oikeasti tarjota sen, mitä huomenna hyväksymme, ja että tämä on ehdottomasti sopusoinnussa mainoskampanjan kanssa. Europassin käyttö, merkitys ja lisäarvo on tehtävä selvästi ymmärrettäviksi jokaiselle käyttäjälle ja lomakkeita täyttävälle henkilölle. Koska myös Leonardo-ohjelman käsittävien uuden sukupolven ohjelmien tarkoituksena on yltää 150 000 harjoittelijaan vuodessa, on elintärkeää, että koulutuksen tarjoajat tuntevat Europassin. Lisäksi koska Europass toimii ammattitutkintojen muodollinen tunnustuksena, vaadin nyt heti, että hallintokulut pidetään mahdollisimman pieninä, sillä ne ovat kaikkien nuorten kannalta suurimpia esteitä.
Europass on mielestäni ensiarvoisen tärkeä, jos se tarjoaa muodollisen tutkinnon lisäksi mahdollisuuden myös epävirallisen pätevyyden tunnustamiseen. Haluan tähdentää, että ratkaiseva seikka on kansainvälinen osaaminen, koska lisääntyvä globalisaatio, yhdentyminen sekä kansakuntien ja kulttuurien välinen vuorovaikutus tekevät kansainvälisistä taidoista ja niiden kehittämisestä välttämätöntä.
Tämä kokemus olisi todistettava myös Mobilipassissa, joka kattaa kaiken ulkomailla hankitun opiskeluun liittyvän ja kansainvälisen tietämyksen. Liikkuvuutta tarvitaan niin opiskelussa kuin työelämässä. Jotta nuoret voivat saada yleiskuvan tuki- ja vaihto-ohjelmien viidakosta, toimivaltaisten virastojen on yhdessä komission kanssa laadittava liikkuvuusohjeet, joissa kerrotaan vaihto- ja tukiohjelmista sekä annetaan yhteyshenkilöiden nimet ja osoitteet sekä Internet-linkit, niin että Euroopan lisäarvo selviää kaikille. 
Crowley (UEN ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan kollegoideni tavoin kiittää esittelijää hänen työstään sekä komission jäsentä asian puolesta tehdystä valtavasta työstä.
Pieni varoituksen sana: toivoin, että kaikki voitaisiin selvittää mietinnön ensimmäisessä käsittelyssä. En ole varma, onko tästä lopulta sovittu. Tiedän, että neuvoston puheenjohtajavaltio on ollut yhteydessä esittelijään ja muihin tähän tulokseen pääsemiseksi. Kuten komission jäsen, esittelijä, valmistelija ja muut puhujat aivan oikein totesivat, tämä on yksi keskeisistä asioista, joiden avulla me Euroopan unionin toimielimissä toimivat voimme osoittaa, miten parannamme ihmisten arkielämää eli miten helpotamme ihmisten elämää työn ja koulutuksen osalta. Kun kansalaisten kaikki tutkinnot ja kokemus kootaan yhteen salkkuun, jota kansalaiset voivat siirtää valtiosta ja työalasta toiseen, sen on oltava parannus nykytilanteeseen verrattuna.
Yhtenäismarkkinoiden sekä ihmisten, tavaroiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden ajatus on elänyt 1980-luvun lopusta, mutta raskas byrokratia ja tutkintojen tunnustamisen puute ovat estäneet aidosti vapaan ihmisten liikkuvuuden. Esittelijän ehdottama yhteisen järjestelmän mahdollisuus on myönteinen askel tähän suuntaan.
Elinikäisen oppimisen kysymys pysyy ensiarvoisen tärkeänä, koska ihmiset palaavat opiskelemaan tai työelämään ja yksinkertaisesti koska työpaikoilla ja ihmisten jokapäiväisessä elämässä tapahtuu tekniikkaan liittyviä muutoksia, liittyivätpä ne verkkopankkiin, sähköpostiin tai oman työalan tekniseen prosessiin osallistumiseen.
Ehdotuksen hyödyllisin näkökohta on se, että muun muassa työnantajat ja oppilaitokset saavat yhden, yhtenäisen asiakirjan. Se antaa lopultakin jonkinlaisen käsityksen tutkintojen ja kokemuksen vastaavuudesta jäsenvaltioiden välillä. 
Puhemies.
   – Haluan kiittää komission jäsentä hänen puheistaan sekä työstä, jota hän on tehnyt tänä iltana ja vaalikauden aikana.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu epäluottamuslause-esityksestä Euroopan komissiolle (B5-0189/2004).
Ilmoitan parlamentille, että myös jäsen Borghezio, jäsen Gobbo ja jäsen Turchi ovat allekirjoittaneet esityksen ja että jäsen Muscardini on perunut allekirjoituksensa. Allekirjoittajia on siis 67. 
Bonde (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, tavallisesti päätöslauselmaesityksen laatija puhuu ensimmäisenä, joten ehdotan, että jäsen Heaton-Harris aloittaa keskustelun. 
Heaton-Harris (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, epäluottamuslausetta esitetään koko komissiolle. Harmi kyllä, parlamentilla ei ole valtaa esittää epäluottamuslausetta yksittäisille jäsenille, vaan sillä on vain tämä kollektiivinen vaihtoehto.
Ehkäpä Eurostatin tapauksessa näin on paras. Ongelmana on, että komission jäsenet antavat mieluusti hienoja poliittisia lausumia toimintatavoista mutta kieltäytyvät ehdottomasti ottamasta poliittista vastuuta pääosastollaan ilmenevissä ongelmissa. Eurostatissa ei joko ollut tehokasta poliittista valvontaa, asianmukaista viestintää, sopivia menettelyitä ja varainhoidon valvontaa tai sitten ne vain laiminlyötiin. Itse asiassa kaikki hälyttävät merkit jätettiin täysin vaille huomiota.
Tässä tapauksessa 5 miljoonaa euroa katosi petosten ja huonon hallinnoinnin valvonnan takia. Kuitenkin ainoa pidätetty henkilö oli toimittaja Hans-Martin Tillack, joka raportoi asiasta -lehdessä ja jonka toimisto ratsattiin jälleen tänään. Ei ole lainkaan erikoista, että OLAF pystyy toimimaan näin nopeasti ja saamaan poliisin mukaan selvittämään toimittajan nimeä ja tarkistamaan tämän pankkitilejä parin päivän sisällä. Jos tätä kuitenkin verrataan Eurostatin tapaukseen, jota koskevissa vuoden ajan jatkuneissa tutkimuksissa ei ole paljastunut käytännössä mitään, herää kysymys, mitä asiasta vastaavalla pääosastolla työskentelevät henkilöt pitävät ensisijaisena.
Kun käsiteltiin vuotta 2001 koskevan vastuuvapauden myöntämistä, Eurostat oli yksi parlamentin esittelijän pääkohdista. Nyt tiedetään, ettei kaikkia tarvittavia tietoja annettu tuolloin parlamentille. Monet parlamentin jäsenet ovat nyt ilmoittaneet, että jos he olisivat tuolloin saaneet kaikki tiedot, he olisivat viime vuonna vastustaneet vastuuvapauden myöntämistä kyseisten tilien osalta. Jos komissio ja parlamentin kaikkien poliittisten ryhmien johtajat olisivat panneet Eurostatissa ilmi tulleiden, järjestelmässä piilevien ongelmien ratkaisuun edes puolet siitä energiasta, joka käytettiin yritettäessä estää epäluottamuslause-esityksen pääsy parlamentin käsittelyyn, kaikki nämä ongelmat olisi saatu ratkaistua vuosia sitten.
Komissio ansaitsee epäluottamuslauseen, ja tulevien komission jäsenten on tiedettävä, että heidän on otettava poliittinen vastuu pääosastojensa toimista. 
Reding,
   . Arvoisa puhemies, kuten kollegani, komission jäsen Fischler totesi eilen, komissio ryhtyi välittömästi toimeen, kun se oli saanut näyttöä Eurostatin ongelmista. Eurostatin pääosasto ja sen toiminta on siis organisoitu täysin uusiksi. Kollegani antoi komission puolesta julkilausuman, jonka lisäksi korostaisin toimenpiteitä, jotka koskevat erityisesti käytännesääntöjen tarkistamista, tiedonvaihdon tehostamista petossyytteiden yhteydessä ja OLAFia koskevan lainsäädännön tarkistamista.
Haluaisin tuoda esiin erityisesti seuraavat toimenpiteet. Ensiksi käsittelen komission jäsenten ja heidän alaisuudessaan toimivien osastojen välisissä suhteissa sovellettavia käytännesääntöjä, joissa korostetaan komission jäsenen sekä pääjohtajan ja yksikönpäällikön poliittista vastuuta. Uusissa säännöissä on erityisiä menettelyjä, joissa edellytetään, että komission jäsenelle on tiedotettava kaikista sellaisista hallintoa ja erityisesti varainhoitoa koskevista seikoista, tilanteista tai kysymyksistä, joiden vakavuuden takia komission jäsen tai koko komissio voisi joutua vastuuseen asiasta.
Toiseksi on otettu käyttöön toimenpiteitä, joilla on tarkoitus helpottaa viittaamista petosväitteisiin liittyviin tietoihin. Näin varmistetaan, että poliitikot pysyvät ajan tasalla ja että kaikkia ilmi tulevia tapauksia seurataan asianmukaisesti.
Kolmanneksi keskusyksikköjen ja operatiivisten yksikköjen välistä tiedonvaihtoa vahvistetaan erityisesti valvonnan ja sisäisen tarkastuksen aloilla. Tähän kuuluu monia toimenpiteitä, joiden tavoitteena on hioa huippuunsa ne varainhoidon uudistukset, jotka Prodin komissio on jo ottanut käyttöön. Toimenpiteet perustuvat pääasiassa suosituksiin, joita sisäinen tarkastaja antoi Eurostatin sopimuksia koskevassa kertomuksessaan. Tällaisia toimenpiteitä ovat henkilöstön kouluttaminen ja erilaisista ilmiantomenetelmistä tiedottaminen sekä OLAFia koskevan lainsäädännön tarkistaminen kahdella uudella lainsäädäntöehdotuksella, jotka tulevat uuden parlamentin käsiteltäväksi. Näillä ehdotuksilla pyritään parantamaan tiedonvaihtoa unionin toimielinten sisällä ja vahvistamaan menettelyllisiä oikeusturvatakeita.
Kriisistä huolimatta Eurostatin toiminta eli komissiolle hyvin tärkeä tilastotyö ei ole keskeytynyt. Komissio vahvisti 29. syyskuuta 2003 Eurostatin laajamittaiset uudelleenjärjestelyt, ja uusi henkilöstötaulukko on ollut käytössä 1. päivästä marraskuuta. Sitoumusten ja maksujen hyväksymisjärjestelmä pantiin uusiksi. Talousprosessit määritettiin selkeämmin, jotta yksikön tai pääosaston johdossa toimivat, valtuutetut tulojen ja menojen hyväksyjät saataisiin vastuuvelvollisiksi. Komission päätös lopettaa sopimussuhteet neljän yrityksen kanssa vaati huomattavasti työtä, sillä sopimukset oli päätettävä ja samalla piti varmistaa, että asian riitautuminen olisi mahdollisimman epätodennäköistä. Sisäisen tarkastuksen toimiala suoritti erityisen tarkastuksen syyskuussa 2003, ja äskettäin saatiin suoritettua perinpohjainen tarkastus. Näiden pohjalta toteutettiin joukko vuotuisessa toimintakertomuksessa esitettyjä aloitteita.
Tilastotyössä lähdetään jatkossa täysin uudesta periaatteesta: Euroopan tilastotietojen laatiminen on julkinen palvelu, joten kaikkien Eurostatin laatimien ja keräämien tilastotietojen tulee olla vapaasti käyttäjien saatavilla, ja ne olisi julkaistava Internetissä.
Vuoden 2004 työohjelmassa asetettiin tiukat painopisteet, ja siitä tehtiin tarkoituksella realistinen. Siinä korostetaan Eurostatin tärkeimpiä tehtäviä, ennen kaikkea tilastotietojen kokoamista ja riippumattomien tilastojen laatimista. Komissio haluaa vähentää tarvetta käyttää ulkopuolisia yrityksiä ja organisaatioita. Komissio haluaa varmistaa, että Euroopan tilastopalvelut säilyvät julkisena palveluna, joka on avointa ja käyttäjien saatavilla ja joka palvelee yleistä etua.
Komissio onkin toteuttanut konkreettisia ja ripeitä toimia vastatakseen arvosteluun, jota Euroopan parlamentti esitti 17. joulukuuta 2003 antamassaan päätöslauselmassa, joka koski komission vuoden 2004 lainsäädäntö- ja työohjelmaa. Tämä vahvistetaan myös 9. helmikuuta 2004 annetussa komission tilanneraportista, jossa käsiteltiin hallinnonuudistusta koskevan toimeksiannon saattamista päätökseen.
Komissio haluaa kiittää Euroopan parlamenttia ja esittelijä Bayona de Perogordoa siitä, että tänään suuri enemmistö kannatti äänestyksessä vastuuvapauden myöntämistä komissiolle Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2002. Äänestystulos vahvistaa sen, että Eurostatin tapaus on hyvin valitettava poikkeus Euroopan yhteisöjen talousarvion yleensä moitteettomasta varainhoidosta. Eurostatin tapaus osoittaa kuitenkin, miten välttämätön ja tärkeä komission toteuttama hallinnonuudistus on.
Tänä iltana keskustellaan epäluottamuslause-esityksestä, jossa puhutaan poliittisesta vastuusta. Haluaisin vahvistaa komission kannan, jonka puheenjohtaja Prodi ilmoitti hyvin selvästi 25. syyskuuta 2003 poliittisten ryhmien puheenjohtajakokouksessa esittämässään puheessa.
Haluan myös painottaa, kuten kollegani Schreyer teki eilen vastatessaan jäsen Avilés Perean kysymykseen, että uudistustoimenpiteillä estetään Eurostatissa ennen vuotta 1999 ilmenneiden ongelmien uusiutuminen ja että komissio on ottanut opiksi Eurostatin tapauksessa ilmi tulleista tiedonvaihdon puutteista ja ryhtynyt asianmukaisiin toimiin.
Puheenjohtaja Prodi ja koko hänen komissionsa on sitoutunut nollatoleranssiin petosten torjumiseksi. Tiedätte vallan hyvin, ettei tämä takaa sitä, ettei petoksia koskaan enää tehdä. Sen sijaan tämä takaa sen, ettei mitään salailla. Mahdolliset ongelmat tuodaan julki ja asianmukaisiin toimiin ryhdytään.
Kuten kollegani Fischler totesi tänään, komissio on edelleen sitoutunut jatkamaan toimia, joilla petosten vastainen suoja maksimoidaan. Komissio on kiitollinen Euroopan parlamentille suuresta avusta ja jatkuvasta tuesta tässä asiassa.
Grossetête (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tänä iltana käytävä keskustelu on samalla sekä valitettava että mielestäni jopa vaarallinen. Se on valitettava, koska esityksen allekirjoittaneilla ei ole tosiasiassa muuta tavoitetta kuin tahrata komission maine. Vaikka komissiota voidaan arvostella Eurostatin tapauksen hoitamisesta, se ei taatusti ansaitse parlamentin epäluottamuslausetta. Keskustelu on myös vaarallinen, sillä Euroopan yhdentyminen on nyt tärkeässä vaiheessa: Eurooppa yhdentyy 1. toukokuuta ja Euroopan parlamentin vaalit ovat tulossa, perustuslaki toivottavasti hyväksytään ja terrorismia torjutaan. Prosessia vain heikennetään tällä poliitikkojen kehnonlaisella vehkeilyllä, joka ei hämää ketään.
En missään tapauksessa halua vähätellä Eurostatin tapaukseen liittyviä kysymyksiä, mutta haluan ennen kaikkea saada selville ne todelliset syyt, joiden perustella epäluottamuslause-esityksen allekirjoittaneet panivat siihen puumerkkinsä. Olivatko he todella huolissaan avoimuudesta? Enpä usko. Halusivatko he todella valaista Eurostatin tapausta? Eivät varmasti halunneet. Ajattelen näin kahdesta syystä. Ensimmäinen syy on aloitteen ajankohta, parlamentin viimeinen sääntömääräinen istunto. Jotkut väittänevät naiivisti sen olevan silkkaa sattumaa. Puolueettomammat tarkkailijat huomaavat kyllä Euroopan parlamentin vaalien läheisyyden. Eurostatista alettiin kysellä muistaakseni jo kaksi vuotta sitten. Jos tämän aloitteen ytimessä olisi avoimuuden kaipuu, epäluottamuslausetta olisi esitetty jo paljon aiemmin.
Perustelen väitettäni toiseksi epäluottamuslause-esityksen allekirjoittaneiden luettelolla. Jokaisella on oikeus puolustaa vakaumustaan, ja epäluottamuslause-esitystä tukevat jäsenet tekevät näin epäilemättä sydämensä pohjasta, omaatuntoaan kuunnellen. Suurin osa allekirjoittaneista vastustaa kuitenkin pohjimmiltaan Euroopan unionia, ja heidän omatuntonsa tunnustaa yksinomaan kansalliset näkökohdat. Toisin kuin miltä näyttää, tähtäimessä ei ole komissio vaan Euroopan yhdentyminen. Kyse ei ole Euroopan veronmaksajien etujen puolustamisesta vaan halusta pilata Euroopan unionin maine. Euroopan unioni ei ole täydellinen, mutta sen ansiosta kansamme voivat elää rauhallista ja suhteellisen vaurasta elämää. Epäluottamuslause-esitys on "kuoreensa käpertyjien kerhon" tekosia. Kerholaiset hylkäävät yhteiset politiikat, vastustavat Euroopan yhdentymisen etenemistä lietsomalla pelkoa ja hylkäävät luottamussopimuksen, valmistelukunnan ehdottaman Euroopan perustuslain.
En halua loukata ketään näillä sanoilla, sillä juuri näin nämä henkilöt tekevät uskottelemalla, että Euroopan unioni on koneisto, kaikkea säätelevä hirviö, joka päättää kaikesta, huiputtaa ja tekee ties mitä.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä on valinnut toisen tien kuin esityksen allekirjoittajat, sillä me puhumme tulevaisuudesta, kun taas muut ovat juuttuneet menneisyyteen. Eurooppa ei perustu pelkoon vaan kunnianhimoon ja tahtoon. Kaikki ei tietenkään ole täydellistä. Paljon on vielä tehtävä, ja etenkin eräälle humaanille teolle on annettava todellista poliittista merkitystä, sillä kymmenen uuden maan vastaanottaminen on humaani hanke, ja nämä maat ovat symbolisena esimerkkinä.
Koko PPE-DE-ryhmä on aina esittänyt avoimesti toiveen, että Eurostatin tapaus tuotaisiin julki. Olemme panneet merkille komission toteuttamat toimet. Haluamme, että asiasta vastuussa olevat selittävät tekojaan, sillä epäilemme vahvasti, että suuria virheitä on tehty. Vastuussa olevia on rangaistava oikeassa suhteessa ilmi tulleisiin virheisiin nähden. Olemme Euroopan kansalaisille velkaa vastuuntunnon, demokraattisten menettelyjen noudattamisen ja oikeusvaltion takaamisen. On tehtävä tutkimuksia, virheistä on rangaistava, rangaistuksen on oltava oikeudenmukainen ja avoimuus on välttämätöntä. Tätä olemme aina toistaneet, ja tämän puolesta olemme tehneet työtä.
Epäluottamuslause-esityksen allekirjoittaneet väittävät, ettei komissio ole täyttänyt velvoitteitaan, ja yrittävät pilata komission maineen sen toimikauden lopussa. Me emme voi hyväksyä tätä. Komissio on saattanut tehdä virheitä, mutta lopullinen arvosana on kiitettävä. Näin ollen PPE-ryhmä vastustaa epäluottamuslause-esitystä päättäväisesti ja vakaumuksensa mukaisesti.
Kuhne (PSE ).
    Arvoisa puhemies, ilmoititte eilen, että Yhdistyneen kuningaskunnan Tory-puolue ja Kreikan kommunistien koalitio olisivat komissiota vastaan jätetyn epäluottamuslause-esityksen takana. Tuolloin muistui mieleeni Karl Marxin toteamus, että kun historia toistaa itseään, se on ensin tragediaa ja sitten siitä tulee farssi.
Kun Santerin komissio kaatui 5 vuotta sitten, suurin osa meistä sosiaalidemokraateista joutui selkä seinää vasten puolustaessaan jossakin määrin sellaista, jota oli mahdoton puolustaa. Tästä on otettu opiksi. Kuuluin tuolloin vähemmistöön, joka puolsi epäluottamuslause-esitystä, joten vastustan nyt ryhmäni puolesta epäluottamuslause-esitysfarssia vakuuttuneempana kuin koskaan. Sen ainoa tarkoitus on palvella sanomalehtiä, joista voidaan sanoa, ettei oikein tarkkaan tiedetä, onko ne tehty lukutaidottomille vai ovatko tekijät itse lukutaidottomia.
Tehtäköön selväksi edes se, että tämä arvio on kansainvälinen ja se pätee useissa maissa eikä vain yhdessä.
Jopa parlamentilla on oikeus vastustaa Euroopan yhdentymistä ja näin ollen myös yhteisön toimielimiä. Kysymys kuuluu kuitenkin seuraavasti: saako unionin toimielinten järjestelmällisestä panettelusta tulla poliittisessa keskustelussa käytetty keino? Kysymystä ei esitetä Tory-puolueen eikä Euroopan yhtyneen vasemmiston edustajille, koska ne tunnetusti tekevät näin ja tekevät niin myös jatkossa. Kysymys kuuluu pikemmin, aikovatko poliittista yhdentymistä puoltavat parlamentin jäsenet jättää nämä henkilöt vaille vastarintaa. Minä kannatan vastarintaa.
Vastustamme myös talousarvion valvonnan väärinkäytöksiä selkeästi poliittisista syistä. Jopa te, jäsen Heaton-Harris, olette tehnyt talousarvion valvontavaliokunnassa usein selväksi, että Santerin komission hajoamiseen johtaneet syyt eivät päde tässä tapauksessa, kohdistettiinpa nykyistä komissiota vastaan millaista arvostelua tahansa. Päinvastoin kuin Santerin komissio, nykyinen komissio ei ole kaikista virheistään huolimatta yrittänyt järjestelmällisesti salata tietoja parlamentilta. Tämä on ratkaiseva seikka. Jäsen Bösch ja jäsen Casaca olivat kaksi sosiaalidemokraattia, jotka olivat johtavassa asemassa Eurostatia koskevan tapauksen valmisteluissa. Eurostatin tapauksen käyttäminen vaaliaseena on paras tapa häiritä alkuvaiheessa olevaa uudistusprosessia, emmekä halua tehdä sitä.
Tämän sirkusnumeron omituisista piirteistä paljastuu nyt kaksi seikkaa, jotka olisi tuotava julki tässä istunnossa. Epäluottamuslause-esityksen allekirjoittaneiden joukossa on eräs parlamentin jäsen, joka vaati henkilökohtaisesti useita kuukausia sitten minua varmistamaan, että Eurostatin tarina painettaisiin villaisella. Hän itse perusteli pyyntöään sillä, että mitä lähemmäs vaalit tulisivat, sitä hullumpia parlamentin jäsenistä tulisi. Nyt hän on allekirjoittanut esityksen.
Kun tänä aamuna – osoitan sanani jäsen Bondelle – istahdimme pyöreän pöydän ääreen keskustelemaan yleisestä lähestymistavasta Eurostatin kysymykseen, tiedustelitte ystävällisesti, eikö esityksestä voitaisi tehdä aiheetonta lisäämällä Eurostatista laadittuun päätöslauselmaan pari purevaa kappaletta poliittisesta vastuusta, sillä ette tiennyt, olisiko epäluottamuslause-esitys onnistunut. Hyvä jäsen Bonde, emme tarjoa teille keinoa selviytyä itse aiheuttamastanne sotkusta. Parlamentin enemmistö ei ojenna teille auttavaa kättään, vaan teidän on selviydyttävä yksin. Kun uudet komission jäsenet saapuvat toukokuussa, voitte hyvin ehdottaa, että kaikki kymmenen lähetetään saman tien takaisin kotiin, ja tuolloin Euroopan kansalaiset pitävät teitä narreina, koska käytitte epäluottamuslause-esitystä yksinomaan puoluepoliittisten tarkoitusperien edistämiseen. 
Jonckheer (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, lähes koko ryhmäni vastustaa komissiolle esitettyä epäluottamuslausealoitetta. Aloite on meistä sopimaton, koska on täysin liioiteltua äänestää komission erottamisesta joka kerta, kun huonon hallinnon ongelmia tulee ilmi ja yleiseen tietoon.
Yksittäisten kurinpitotoimenpiteiden lisäksi OLAFin riippumattomuutta, toimivaltuuksia ja voimavaroja on vahvistettava ja koko komissiolle on taattava sen tehtävien hoitamiseen tarvittavat henkilöresurssit ja varat. Komission käynnistämät toimet ovat tämänsuuntaisia, kuten komission jäsen juuri totesi, ja Euroopan parlamentti on antanut useissa päätöslauselmissa tarkkoja suosituksia, jotka odotamme pantavan täytäntöön.
Arvoisa puhemies, tänä historiallisena aikana, jona unionista tulee 25 jäsenvaltion unioni, laajentumisen on onnistuttava. Ryhmäni mielestä Euroopan unioni tarvitsee pätevää toimeenpanovallan käyttäjää ja virkamieskuntaa, jotka ovat pysyvästi parlamentin demokraattisen valvonnan alla. 
Camre (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, olemme yrittäneet löytää syylliset, joka vastaisivat tapahtuneesta, mutta se ei ole onnistunut. Kukaan ei näytä uskovan, että heitä pitäisi syyttää mistään. Tämä johtopäätös esitettiin kertomuksessa, jonka niin kutsuttu viisaiden komitea antoi maaliskuussa 1999 entisen Santerin komission ongelmista.
Samaa voidaan sanoa Eurostatin skandaalista. Kaikki puolustusmekanismit on otettu käyttöön. Komission jäsentä Solbesia ei pidä syyttää, koska hän ei lue sanomalehtiä. Komission jäsentä Kinnockia ei pidä syyttää, sillä hän ei kuunnellut, kun Blak kertoi hänelle, mitä Schmidt-Brown oli sanonut. Komission jäsentä Schreyeria ei pidä syyttää, koska hän ei lue tarkastuskertomuksia, eikä etenkään komission puheenjohtajaa Prodia pidä syyttää, koska hän tietenkin varmisti, ettei hänen korviinsa kantautunut vahingossakaan mitään tietoja Euroopan parlamentista tai lehdistöstä, ja Prodihan sanoi, ettei ketään voi syyttää sellaisesta, mistä hän ei tiedä mitään.
Ainoastaan voi ihmetellä, miten sellaiset henkilöt, jotka eivät pysty näkemään, mitä ympärillä tapahtuu, ovat päässeet niin korkeisiin asemiin.
Totuus tietenkin on, että he kyllä tiesivät ainakin vuoden ajan, mitä Eurostatissa oli meneillään, mutta he pitivät salassa jotain sellaista, mitä ei olisi pitänyt salata. Tätä voitaisiin kutsua sopimattomaksi lojaalisuudeksi korruptoitunutta järjestelmää kohtaan. Tätä voitaisiin kutsua nepotismiksi. Miksi ikinä sitä kutsutaankaan, se ei ole Euroopan laajuisen toimielimen arvolle sopivaa. Siksi haluamme selvittää, kuka on syypää, mutta järjestelmä estää meitä tekemästä niin.
Tavallisessa demokratiassa parlamentin esittämästä arvostelusta voi seurata epäluottamuslauseäänestys. Näin tapahtuu silloin tällöin jäsenvaltioissa. Jos hallituksella on selvä enemmistö, äänestys on melko merkityksetön. Epäluottamuslauseäänestyksen voittaneen hallituksen asema tavallisesti vahvistuu. Tässä tapauksessa komissio voittaa varmasti, koska suurin osa parlamentin jäsenistä ei halua, että syylliset kantavat vastuunsa, ja me epäluottamuslause-esityksen jättäneet tiedämme häviävämme.
Komissiolle uskolliset ovat kuitenkin ahkerasti yrittäneet estää meitä käymästä tätä keskustelua ja äänestämästä asiasta. Allekirjoituksia on kyseenalaistettu ja peruutettu ilman selviä perusteita, ja jäseniä on painostettu perumaan allekirjoituksiaan. Tämä ei ole oikeaa parlamentarismia. Koko Eurostatin tapaus on jollakin tapaa läpeensä mätä, eikä parlamentin enemmistö halua, että syylliset kantavat vastuunsa.
Suosittelen, että jäsenet äänestävät epäluottamuslause-esityksen puolesta. 
Bonde (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, aloitan esittämällä kysymyksen jäsen Grossetêtelle, jäsen Kuhnelle ja komission jäsen Redingille: kenellä on poliittinen vastuu Eurostatin skandaalissa?
Yli sata Euroopan parlamentin jäsentä allekirjoitti komissiota vastaan jätetyn epäluottamuslause-esityksen, mutta joka kolmas painostettiin perumaan allekirjoituksensa. Osa heistä, jotka eivät ole antaneet periksi, voi kuitenkin nyt menettää paikkansa tärkeissä valiokunnissa tai valtuuskunnissa. Ryhmät rankaisevat parlamentin jäseniä siitä, että nämä tukevat yksinkertaista periaatetta, jonka mukaan ministereillä ja komission jäsenillä on vastuu menettelyistään.
Parlamentin politisoitunut hallinto ei palvele enää pelkästään parlamentin jäseniä. Hallinto ei tyytynyt allekirjoitusten oikeellisuuden tarkistamiseen ja niiden laskemiseen, vaan se toimi yhteistyössä ryhmien kanssa, jotta jäsenet peruisivat allekirjoituksensa. Se jopa kieltäytyi hyväksymästä faksitse lähetettyä vahvistusta ja ilmeisen aitoja allekirjoituksia vaientaakseen ja välttääkseen epäluottamuslausetta koskevan keskustelun. Pitäisikö myös läsnäololistojen allekirjoitukset tarkistaa käsinkirjoitettujen alkuperäisten kirjeiden perusteella?
Kuvitelkaapa, jos kaikkien ryhmien puheenjohtajat olisivat yhtä kärkkäitä rankaisemaan komission työntekijöitä, jotka ovat käyneet yhteisellä rahakirstulla tai jotka suojelevat varkaita. Mikään ei kuitenkaan ole niin huonosti, ettei siitä voisi löytää jotain hyvääkin. Eurostatia koskeva kompromissiteksti sisältää ankarinta arvostelua, jota komission varainhoidosta on tähän mennessä esitetty. Siinäkään ei kuitenkaan osoiteta suoraan syyllisiä, jotka vastaisivat asiasta, joten näin heikentyy niiden asema, jotka pyrkivät komissiossa tekemään tilinpidosta rehellistä ja lisäämään avoimuutta. Näin tuetaan niitä, jotka sanovat, että tilinpäätösten hyväksyminen on vain parlamentaarista sanahelinää ja ettei se tarkoita mitään ja että ihmisten huiputtaminen vain jatkuu. Joka vuosi talousarviosta katoaa 8 miljardia euroa. Ne ovat veronmaksajien varoja, ja meidät on valittu parlamenttiin edustamaan veronmaksajia. Meidän on siis vaadittava komissiota osoittamaan syylliset viimeistään tiistaina 4. toukokuuta klo 12.00. Muutoin epäluottamuslause-esityksestä äänestetään.
Haluaisin kiittää niitä yli sataa jäsentä, jotka ovat allekirjoittaneet esityksen. Meitä vahtikoiria saattaa olla vaalien jälkeen enemmän. Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää teitä sekä sitä henkilöä, joka totesi tämän olevan osa vaalikampanjaa. Toisin esiin, että olemme talousarvion valvontavaliokunnassa yrittäneet löytää tässä asiassa poliittisen vastuun kantajia heti siitä päivästä lähtien, kun skandaali paljastui. 
Berthu (NI ).
    Arvoisa puhemies, allekirjoitin Euroopan komissiota vastaan jätetyn epäluottamuslause-esityksen, jonka perusteeksi riittää vain viittaaminen mietintöön, jonka Euroopan parlamentti itse hyväksyi erittäin laajalla enemmistöllä 29. tammikuuta. Mietinnössä käsiteltiin toimenpiteitä, jotka komissio oli toteuttanut niiden huomautusten perusteella, jotka liittyvät talousarvion toteuttamiseen vuonna 2001 ja erityisesti Eurostatin tapaukseen. Päätöslauselmassa esitetty arvio oli musertava. Eurostatin tapaus ei itsessään ole niinkään vakava asia, sillä loppujen lopuksi väärinkäytöksiä voi tapahtua missä tahansa elimessä. Erityisen vakavia ovat kuitenkin asiassa ilmenneet valvonnan puutteet ja se, ettei komissio kyennyt korjaamaan asioita vakuuttavasti.
Muistutan vielä, että 29. tammikuuta annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa tuotiin julki komissiossa vallitseva salailun kulttuuri ja avoimuuden puute, sisäisen tiedonkulun heikkous, komission äärimmäinen hitaus ja haluttomuus tarkastuskertomusten toimittamisessa Euroopan parlamentille sekä komission jäsenten poliittisen vastuun pakoilu. Tämä viimeinen piirre näyttää pitävän nykyään entistä paremmin paikkansa, sillä komissio ei ota asiasta enää minkäänlaista vastuuta ja puheenjohtaja Prodia, joka ei edes vaivautunut paikalle tämän illan keskusteluun, näyttää kiinnostavan enemmän vaalikampanja Italiassa.
Tämän takia parlamentin jäsenten on kannettava tänään vastuunsa, sillä Euroopan kansalaiset, Euroopan maiden veronmaksajat, ovat heidät valinneet. Kiitän 66 muuta esityksen allekirjoittajaa ja ennen kaikkea Jens-Peter Bondea ja Christopher Heaton-Harrisia, joilla on ollut rohkeutta ja selvänäköisyyttä vastustaa kaikkea painostusta. Haluaisin varoittaa niitä jäseniä, jotka epäröivät epäluottamuslause-esityksen tukemista: puolustamalla komissiota jäsen Grossetêten tapaan suojelette – halusittepa tai ette – sellaista käytöstä, jota on mahdoton hyväksyä, ja teette todellisen karhunpalveluksen unionin toimielimille.
Todellinen palvelus unionin toimielimille olisi, jos komissio saataisiin ymmärtämään, ettei se ole ylempiarvoinen vaan samanarvoinen muiden toimielinten kanssa ja että sen on alistuttava Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden valvontaan. 
Puhemies.
   Kaksi jäsentä mainitsi allekirjoitukset ja vihjasi, että kulissien takana olisi jotenkin vehkeilty. Tietääkseni epäluottamuslause-esitys kohdistuu Euroopan komissioon eikä Euroopan parlamentin yksikköihin.
Haluan tehdä selväksi, että vaikka muutamat väittävät, että allekirjoittaneita on sata, minulla on työjärjestyksen mukaan puhemiehenä velvollisuus vahvistaa ja varmentaa, ketkä ovat allekirjoittaneet ja kuka on vahtinut allekirjoittamista. Minä olen vastuussa täyttäessäni varmistamisvelvollisuuteni ja ohjeistaessani henkilöstöä noudattamaan varmistamisvelvollisuutta puolestani. Jos teitä siis epäilyttää, mitä kulissien takana oikein tapahtuu, tulkaa puhumaan asiasta minulle. Minun valvonnassani asiat tehdään oikein tai niitä ei tehdä ollenkaan. 

Avilés Perea (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, allekirjoittaneiden mukaan epäluottamuslause-esitys perustuu Eurostatin skandaaliin ja Eurostatissa ilmenneisiin väärinkäytöksiin.
Kaikki tietävät, että olemme tehneet talousarvion valvontavaliokunnassa jo jonkin aikaa lujasti töitä, jotta tämä asia selviäisi ja siitä aiheutuvat ongelmat saataisiin ratkaistua. Komissio toimi taatusti liian myöhään, mutta lopulta se kuitenkin ryhtyi toimeen ja toteutti perinpohjaisen uudistuksen. Tähän mennessä tulokset vaikuttavat meistä tyydyttäviltä.
Asia ei tosiaan ole loppuun käsitelty, sillä oikeustoimet ovat meneillään. Poliittisten ryhmien enemmistö onkin laatinut päätöslauselman, josta äänestetään huomisessa istunnossa, ennen kaikkea siksi, että olemme edelleen huolissamme Eurostatin petoksista, jotka ovat erittäin merkittävä asia. Asiaa ei ole nähdäksemme haudattu, ja meidän mielestämme valvontaa selvästi tarvitaan, jotta tällaiset ongelmat vältetään jatkossa niin Eurostatissa kuin missä tahansa muussa komission elimessä.
Päätöslauselmasta, jonka eri ryhmät esittävät huomenna, käy hyvin selvästi ilmi, että parlamentti on valppaana, täyttää tehtävänsä ja käyttää valvontavaltaa, joka sille on perustamissopimuksessa myönnetty yhteisön tärkeänä toimielimenä koko menettelyn ajaksi.
Epäluottamuslause-esitys on aiheeton. Se on yksinomaan osa allekirjoittaneiden vaalistrategiaa. Allekirjoittaneita yhdistää muun muassa Euroopan unionin vastustaminen ja euroskeptisyys sekä jatkuva kampanjointi unionin toimielimiä vastaan.
Esitys on mielestämme näin ollen sopimaton. Teemme parlamenttina työtämme, ja olemme tehneet työmme vakavasti ja kurinalaisesti ja teemme näin myös jatkossa. Joukko parlamentin jäseniä, jotka nimittävät itseään unionin vastustajiksi ja euroskeptikoiksi, ei ole mielestämme kaikkein sopivin puolustamaan avoimuutta ja unionin toimielinten moitteetonta toimintaa.
Olemme työssämme painottaneet usein sitä, että komission hallinnon valvontaan olisi luotettava. Teimme näin myös tänä aamuna, kun teimme selväksi, että olemme edelleen huolissamme Eurostatia koskevasta ongelmasta. Parlamentin menettely ja lähestymistapa on ollut tässä asiassa heti alusta alkaen kaikkien tiedossa, eikä siinä ole tapahtunut mitään muutoksia. Näin ollen meistä vaikuttaa täysin sopimattomalta, että parlamentin pienet ryhmät haluavat käyttää tätä asiaa omavaltaisesti vaaliaseenaan. He eivät ole ottaneet kuuleviin korviinsa selityksiä tai ratkaisuja taikka minkäänlaisia ehdotuksia.
Kansanpuolueen ryhmän kanta on hyvin selvä. Jatkamme työtä avoimuuden, läpinäkyvyyden ja unionin toimielinten vahvistamisen puolesta. 
Napoletano (PSE ).
    Arvoisa puhemies, keskustelumme aiheena oleva asiakirja vaikuttaa pikemminkin vaalijulistukselta kuin parlamentin käytössä olevalta välineeltä. Sen ovat laatineet ja allekirjoittaneet sellaiset parlamentin vähemmistöt, jotka tunnetaan unionin vastustajina, mikä paljastaa tarkoitusperät selvästi. Tässä vahvistuu, että vaalien alusaika tekee parlamentin työstä kiihkeämpää, mikä inspiroi tämänkaltaiseen aloitteiseen, jota puimme tänä iltana.
Osa jäsenistä käsittelee jälleen Eurostatin tapausta panetellakseen yleisesti Euroopan unionin toimielimiä ja erityisesti komissiota ja sen puheenjohtajaa. Asiakirjan allekirjoittaneet kollegani tietävät, että parlamentti on selvittänyt – ja selvittää edelleen – keskeytyksettä ja perin pohjin Eurostatin tapausta ja että asiasta annetaan jo vaikka kuinka mones päätöslauselma tällä samalla istuntojaksolla. Asiaan liittyvät pahat tarkoitusperät ovat selvästi näkyvissä, sillä komission toteuttamista erityisistä toimenpiteistä ei sanota mitään eikä yleensäkään toteutetuista uudistuksista, joilla tähdätään hyvään hallintoon, jonka toivomme vallitsevan kaikissa Euroopan unionin toimielimessä. Parlamentti ja myös talousarvion valvontavaliokunta ovat seuranneet tarkkaan tätä prosessia, jonka komission jäsen Reding äsken mainitsi.
On tietenkin helppoa aiheuttaa skandaali yksittäisestä asiasta kansalaisten huomion saamiseksi. Kansalaisten tiedot politiikasta ja Euroopan unionin toimielimistä ovat usein heikot. On paljon vaikeampaa luoda Euroopalle poliittinen ulottuvuus, joka alkaa todellisen perustuslain hyväksymisestä.
Olen näin ollen Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän edustajana ylpeä siitä, ettei yksikään ryhmäni jäsen allekirjoittanut esitystä. Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivien tuki osoittaa jälleen kerran, ettei heidän ryhmänsä ole yhtynyt kestävällä tavalla Euroopan kansanpuolueen perinteiseen malliin, josta jäsen Grossetête ja jäsen Avilés Perea ovat oivia esimerkkejä.
Allekirjoittaneissa näkyy olevan monia Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän jäseniä, johon kuuluvat etenkin Italian puolueen jäsenet. Minusta vaikuttaa siltä, että tämä kanta on jollakin tapaa vastine Italian pääministerin Finin asemalle valmistelukunnan työssä. Ehkäpä juuri tämän takia jäsen Muscardini perui viisaasti allekirjoituksensa. Jos hänen valtuuskuntansa jäsenet noudattaisivat hänen esimerkkiään, heräisi lisäksi epäilys puhemiehen tänä iltana ilmoittamien 66 allekirjoituksen varmuudesta, puhumattakaan niin kutsutuista "teknisistä allekirjoituksista", joiden ei pitäisi myöskään näkyä puoltoääninä.
On kuitenkin toinenkin tapa tulkita esityksen jättäneiden todellisia tarkoitusperiä. Tämä perustuu Italian senaatin varapuhemiehen, -puolueen pääedustajan Calderolin väitteeseen, jonka mukaan allekirjoittaneet ovat tosiasiassa puheenjohtaja Prodin salaisia tukijoita. Parlamentin luottamus komission puheenjohtajaan saattaa todella vahvistua ja hänen arvostuksensa nousta epäluottamuslause-esityksen seurauksena, sillä esitys hylätään taatusti. Jos tämä on kuitenkin totta, mitä voidaan sanoa jäsen Speronista, joka on saman puolueen jäsen kuin Calderoli? Tietääkö hän, että hänestä on tullut yksi Euroopan komission innokkaimmista tukijoista?
Jos asia on todella näin ja jos epäluottamuslause-esitystä tarkastellaan tältä pohjalta, kaikilla allekirjoittaneilla on mielestäni ajattelemisen aihetta. 
Gahrton (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, erilaisia arvioita voidaan tietenkin esittää siitä, onko komission toiminta ollut niin vakavaa, että on aiheellista esittää epäluottamuslausetta. Näin ollen kunnioitan jäsen Jonckheerin puolueetonta puheenvuoroa. Kun kuuntelin jäsen Grossetêtea, jäsen Kuhnea ja muita, muistui mieleeni, kuinka 80-luvulla vierailin Moskovan korkeimmassa neuvostossa, jossa kaikkia arvostelijoita pidettiin pilkkanaan, heidät tuomittiin ja heitä syytettiin neuvostovastaisiksi ja pettureiksi. Näinkö aiotte puolustaa EU-hankettanne? Toteutetaanko se syyttelyn ja pilkanteon avulla siten, että ilmiantajia ahdistellaan ja poliisi usutetaan tutkivan toimittajan kimppuun?
Ettekö ole havainneet, että hanke kärsii luottamuspulasta avoimuuden ja demokraattisen oikeutuksen puuttuessa? Yritämme käyttää perinteistä parlamentaarista välinettä, jolla valvotaan toimeenpanovallan käyttäjää. Näkemyksenne voi olla toinen, mutta kun pilkkaatte ja parjaatte meitä ja kutsutte meitä unionin vastustajiksi, vaarannatte oman hankkeenne demokraattisen oikeutuksen. 
Angelilli (UEN ).
    Arvoisa puhemies, päätin loppujen lopuksi aivan viime hetkellä lisätä nimeni komissiolle esitettyyn epäluottamuslause-esitykseen, joka koskee Eurostatin tapausta. En suoraan sanottuna ole mielestäni lukutaidoton ja vielä vähemmän unionin vastustaja, eikä minua nähdäkseni voi syyttää komission saattamisesta huonoon valoon. Siitä komissio saa kiittää yksinomaan itseään.
Meidän oli lopulta pakko käyttää tätä äärimmäistä keinoa komission välinpitämättömyyden ja parlamenttiin kohdistuvan pinnallisen asenteen vuoksi, sillä – haluan todeta tämän – kyseessä ei ole hetken mielijohde. Yli vuoden ajan on esitetty satoja kysymyksiä ja parlamentissa on tehty paljon työtä tämän äärimmäisen toimenpiteen valmistelemiseksi. Joka tapauksessa odotimme komission toimivat hieman toisin kuin Pontius Pilatus. Tätä me odotimme, ja tämän me mielestäni ansaitsimme, sillä olemmehan loppujen lopuksi ainoa toimielin, jolla on todellinen kansalta saatu oikeutus.
En halua palata niihin moniin kysymyksiin, joihin ei saatu asianmukaista vastausta, enkä myöskään niihin hyviin ehdotuksiin, joita komissio on esittänyt tulevaa varten. Haluaisin kuitenkin jälleen kerran puuttua asianosaiseen organisaatioon, Eurostatiin. On syytä muistaa, ettei Eurostat laadi pelkästään kiinnostavia ja harmittomia tilastoja, vaan Eurostat on elin, joka takaa tutkimus- ja tilastotyöllään vakaus- ja kasvusopimuksen noudattamisen. Se siis valvoo Maastrichtin kriteerien soveltamista. Se osallistuu näin ollen jäsenvaltioiden talous- ja rahoituspolitiikkojen laadintaan ja todella pakottaa jäsenvaltiot laatimaan tiukkoja toimia, joihin liittyy usein talousarvion supistamista ja hyvinvointipalveluista tinkimistä. Se on siis elin, jolla on valvontatehtävä, eivätkä Eurostatin yllä leijuvat mustat epäilyksen ja epäluulon pilvet saa vaikuttaa mitenkään sen puolueettomuuteen ja auktoriteettiin.
Arvoisa komission jäsen Reding, olen siis pahoillani, mutta Eurostatin tapausta ei voida kuitata valitettavana poikkeuksena. Ymmärrämme, että tapaus on nolo – se on nolo myös minulle. Olen kuitenkin sitä mieltä, että kansalaiset vaativat, ettei tällaista saa sulattaa. Samoja kansalaisiahan pyydetään tekemään uhrauksia vakaus- ja kasvusopimuksen eteen.
Luoja varjelkoon, en halua pitää demokratian oppituntia kenellekään, mutta haluaisin mainita ihan näin meidän kesken, että demokratia perustuu vähemmistöjen oikeuteen esittää mielipiteensä. 
Abitbol (EDD ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni täällä on tänä iltana meneillään todellinen parodia, demokratian irvikuva. Annamme joka viikko päätöslauselman toisensa perään ja saarnaamme koko maapallolle demokratiasta, avoimuudesta, ihmisoikeuksista ja ties mistä. Silti emme pysty järjestämään parlamentin arvolle sopivaa keskustelua epäluottamuslauseesta, vaikka parlamentti on nimensä ansainnut. Epäluottamuslause on kuitenkin kaikissa demokratioissamme tärkeä osa poliittista elämää, demokratiaa ja parlamentarismia.
Usein sanotaan, että esiin noustaan vain vastustamalla. Juuri näin ovat kansalliset parlamentit historian saatossa syntyneet, yleensä mielivaltaisen toimeenpanovallan vastavoimaksi. Täällä on toisin. Hyvä jäsen Grossetête, miettikääpäs sitä. Täällä on toisin. Toimeenpanovalta ja lainsäädäntövalta tulevat mainiosti toimeen keskenään ja kätkevät Vermeerin kuuluisan taulun tavoin totuuden katsojien – Euroopan kansalaisten – silmistä. Hyvä jäsen Grossetête, myönnän teidän tehneen tässä minuun vaikutuksen. Tarkoitan totuuden salaamista ja epärehellisyyttä. Sanoisinpa, että teistä tuli jotenkin mieleen Vichinsky puhumassa neuvostoparlamentissa.
Vaalien lähestyminen voi kiihdyttää mieliä, mikä on aivan luonnollista demokraateille. Vaalit eivät ole mitenkään vaikeaa aikaa, kuten näytätte uskovan. Arvoisa puhemies, olemme käyttäneet tänä aamuna tunnin, yhden kokonaisen tunnin – kuten teimme myös edellisessä istunnossa – tönien ja tyrkkien toisiamme syistä, jotka ovat minulle täysin epäselviä. Haluammeko näyttää esimerkkiä tällaisesta demokratiasta? Olemme käyttäneet tänä aamuna tunnin ja huomenaamulla käytämme eittämättä kaksi tai kolme tuntia keskusteluun eräästä Italian sisäpolitiikan hämärästä tempusta. Tällaistako demokratiaa tarkoitatte? Hyvä jäsen Grossetête, voisitte kyllä myöntää, että olisi vähintäänkin paradoksaalista, että parlamentti – sanon tämän toistamiseen – joka saarnaa koko maailmalle, toimisi pelästyneen ja häveliään neitsyen tavoin heti kun sen pitäisi käyttää sitä ainoaa valtaa, joka sillä on, eli valvoa Euroopan komissiota ja antaa sille epäluottamuslause heti kun se hairahtuu. 
Borghezio (NI ).
    Arvoisa puhemies, senaattori Calderoli oli oikeassa sanoessaan, että todellinen tarkoituksemme oli auttaa puheenjohtaja Prodia. Halusimme estää sen, ettei hänen uransa unionissa pääty häpeällisesti miehenä, joka on liukas kuin ankerias ja livahtaa karkuun, kun sanomalehdet esittävät hänelle kysymyksiä ja vaatimuksia. Luulimme, että hän olisi osannut toimia sen verran soveliaasti, että olisi tullut parlamenttiin keskustelemaan asiasta. Samaan aikaan erästä tietoja ilmi tuonutta henkilöä tutkitaan aivan kuin vanhoina kunnon kommunistipoliisin valta-aikoina. Hänen tiedostonsa on takavarikoitu, koska hän uskalsi tutkia unionissa ilmennyttä petosta ja Eurostatia.
Skandaali koskee unionin toimielimen alaista elintä, joka käsittelee varoja ja arkaluonteisia tietoja, ja tästä syystä asia on vakava. Eurostatin tapaus on saattanut Euroopan komission ja sen puheenjohtajan huonoon valoon. Puheenjohtajalla olisi mielestämme hyvinkin syytä tehdä asiasta väistämättömät johtopäätökset.
Tässä tilanteessa meidän on oikeastaan pohdittava, minkä tyyppiset salaiset – Italiassa sanoisimme "mafiamaiset" – solidaarisuussiteet estivät komissiota puhkaisemasta Eurostatin kaltaista mätäpaisetta. Olisin kiitollinen vastauksesta. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan toukokuun istuntojaksolla. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan neljästä mietinnöstä:
– Jarzembowskin laatima mietintö (A5-0242/2004) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY muuttamiseksi (PE-CONS 3641/2004 – C5-0156/2004 – 2002/0025(COD))
– Sterckxin laatima mietintö (A5-0245/2004) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön rautateiden turvallisuudesta sekä rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta annetun direktiivin 2001/14/EY muuttamisesta (rautatieturvallisuusdirektiivi) (PE-CONS 3638/2004 – C5-0153/2004 – 2002/0022(COD))
– Ainardin laatima mietintö (A5-0243/2004) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta annetun neuvoston direktiivin 96/48/EY ja Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/16/EY muuttamisesta (PE-CONS 3639/2004 – C5-0154/2004 – 2002/0023(COD))
– Savaryn laatima mietintö (A5-0244/2004) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan rautatieviraston perustamisesta (virastoasetus) (PE-CONS 3640/2004 – C5-0155/2004 – 2002/0024(COD)). 
Reding,
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, toisella rautatiepaketilla haluttiin antaa vahva sysäys kilpailukykyisen ja turvallisen Euroopan laajuisen yhdennetyn rautatieliikenneverkon rakentamiselle.
Töitä on nyt tehty tiiviisti yli kaksi vuotta, ja tulos on mielestäni erittäin hyvä. Haluan korostaa Euroopan parlamentin merkittävää panosta niissä neljässä tekstissä, jotka muodostavat tämän toisen rautatiepaketin. Haluaisin kiittää erinomaisesta työstä etenkin neljää esittelijää, jäsen Ainardia, jäsen Jarzembowskia, jäsen Sterckxiä ja jäsen Savarya, ja haluaisin kiittää myös heidän kollegoitaan aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa, sillä nämä seurasivat tarkkaan asian etenemistä. Esitän kiitokset myös parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnalle ja etenkin sen puheenjohtajalle Cederschiöldille, jonka onnistui sopia neuvoston kanssa sovittelukomitean viimeisessä kokouksessa 16. maaliskuuta kompromissista, joka on mielestämme hyvin tasapuolinen.
Toinen toimenpidepaketti avaa uusia mahdollisuuksia laajentuneen Euroopan unionin rautatieliikenteen kehittämiselle. Toivon, että parlamentti hyväksyy sovittelumenettelyn tuloksen ja näyttää näin lopulta vihreää valoa asiakirjojen täytäntöönpanolle. Voin vakuuttaa, että sen jälkeen komissio tekee kaikkensa, jotta Euroopan rautatievirasto saadaan perustettua mahdollisimman nopeasti.
Haluan esittää teille muutamia ajatuksia rautatiealan tulevista toimista. Käsitellessään toisen rautatiepaketin asiakirjoja parlamentti halusi tuoda esiin, miten tärkeänä se pitää matkustajaliikenteen markkinoiden avaamista.
Komissio ilmoitti syyskuussa 2001 antamassaan valkoisessa kirjassa, että asiasta annettaisiin ehdotuksia. Komissio antoi näin ollen 7. maaliskuuta joukon ehdotuksia kansainvälisten matkustajaliikennepalvelujen markkinoiden avaamisesta vuonna 2010 sekä matkustajien oikeuksista. Näiden lisäksi annettiin tärkeä ehdotus direktiiviksi veturinkuljettajien ja junahenkilökunnan lupajärjestelmästä sekä ehdotus asetukseksi rautateiden tavaraliikenteen laatua koskevista sopimuslausekkeista.
Näiden uusien ehdotusten käsittelystä vastaa tietenkin kesäkuussa valittava uusi parlamentti. 
Jarzembowski (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen – Viviane – hyvät kollegat, koska on jo melko myöhä eikä kuulijoita ole juuri läsnä – lukuun ottamatta erään rautatieyhtiön tunnettua edustajaa – esitän asiani lyhyesti.
Mielestäni parlamentti voi olla ylpeä siitä, että toisesta rautatiepaketista käydyn sovittelumenettelyn lopputulos on edennyt neuvoston epäröivää kantaa pidemmälle ja unionin rautatieyhtiöiden kehittämiseen on löytynyt uusi, käytännönläheinen eurooppalainen ulottuvuus. Direktiivin 91/440/ETY muutoksella taataan nyt kaikille rautatieyhtiöille yhdenvertainen mahdollisuus käyttää kaikkien jäsenvaltioiden rautatieverkkoja rajat ylittävään tavaraliikenteeseen 1. tammikuuta 2006 alkaen ja – tämä on parlamentin saavutus – maan sisäiseen tavaraliikenteeseen niinkin aikaisin kuin 1. tammikuuta 2007 alkaen. Samalla komissio, parlamentti ja neuvosto suosittelevat, että rautatieverkot avattaisiin myös rajat ylittävälle matkustajaliikenteelle vuonna 2010.
Arvoisa komission jäsen, olemme teille kiitollisia kolmannesta rautatiepaketista, jonka komissio on meille esittänyt. Itse en ole varma, onko tarpeen säädellä tavaraliikennepalvelujen laadunvalvontaa – mielestäni se pitäisi jättää markkinoiden tehtäväksi – ja viivästymisistä sekä muista syistä rautatieliikenteessä maksettavia korvauksia. Ilmailu on aivan toista kuin rautatieliikenne. Asiaa käsitellään kuitenkin seuraavalla kierroksella. Kannatamme joka tapauksessa matkustajaliikennepalvelujen avaamista, josta olemme yhtä mieltä kanssanne, arvoisa komission jäsen. Kannatamme myös sitä, että tarvitaan eurooppalainen ajokortti, jotta myös rautatiehenkilöstölle saataisiin Euroopan laajuiset työvoimamarkkinat.
Haluaisin kuitenkin todeta, että yhteisön rautateiden turvallisuudesta annettavalla uudella direktiivillä määritetään ensimmäistä kertaa rautateitä koskevat turvallisuusvaatimukset ja että näin päästään pienten valtioiden lähestymistavasta turvallisuuskysymyksiin ja otetaan todella kaikkialla unionissa käyttöön yhdenmukaiset ja korkeatasoiset turvallisuussäännöt yksityisille ja julkisille rautatieyhtiöille. Tämä on mielestäni suuri edistysaskel kohti Euroopan laajuisia sisämarkkinoita.
Jäsen Ainardin laatima yhteentoimivuutta koskeva muutos on mielestäni tärkeä juuri siksi, että koordinointi on näin nopeampaa ja tehokkaampaa ja että näin joudutetaan liikkuvaa kalustoa koskevien teknisten eritelmien laadintaa rautatiejärjestelmän muissa osissa. Olen lisäksi sitä mieltä, että Euroopan rautatieviraston perustamisesta annettavalla asetuksella perustetaan tärkeä elin, joka on sitoutunut käytännössä sekä eurooppalaisiin turvallisuusvaatimuksiin että yhteentoimivuutta koskevien teknisten eritelmien nopeaan käsittelyyn.
Lopuksi haluan todeta, että onnistuimme mielestäni sovittelumenettelyssä laatimaan oikeat eli suotuisat parametrit, joilla taataan, että rautatiealallakin on Euroopan laajuiset sisämarkkinat. Nyt kun olemme laatineet parametrit, rautatieyhtiöiden – yksityisten tai julkisten, se on meidän kannaltamme ihan sama – tehtävänä on hyödyntää markkinoiden mahdollisuuksia korkeaa turvallisuustasoa vaalien ja saavuttaa lopulta yhteinen tavoite eli Euroopan unionin rautatieliikenteen elvyttäminen ja tavaraliikenteen siirtäminen mahdollisimman suureksi osaksi maanteiltä rautateille. Näin toimissamme on järkeä sekä ympäristöllisesti että kaupallisesti. Nyt on siis otettu suuri askel kohti liikennemuotojen järkevää jakaumaa tulevien liikenteenharjoittajien välillä ja tarjottu uusi oiva tilaisuus unionin rautatieyhtiöille. 
Pohjamo (ELDR ),
   . – Arvoisa puhemies, komission jäsen, hyvät kollegat, esittelijä Sterckx ei voinut jäädä Strasbourgiin täksi illaksi, ja käytän puheenvuoron hänen puolestaan.
Uuden rautateiden turvallisuutta koskevan direktiivin tarkoituksena on yhdenmukaistaa jäsenvaltioiden sääntelyrakennetta ja kehittää yhteisiä turvallisuustavoitteita ja menetelmiä Euroopassa. Yhdenmukaistamisella pyritään vähentämään esteitä Euroopan unionin laajuisen rautatieverkon toteutumiselle. Ehdotuksessa määritellään yhteisten turvallisuusjärjestelmien keskeiset tekijät, vahvistetaan yhteinen järjestelmä turvallisuustodistusten antamiseksi sekä esitetään periaate riippumattomista teknisistä tutkimuksista onnettomuustapauksissa.
Sovittelussa on päästy sopimukseen 10. maaliskuuta, ja parlamentin valtuuskunta ja sovittelukomitea vahvistivat sopimuksen 16. maaliskuuta. Sopimuksen mukaan jäsenvaltiot suostuvat pitämään kansallisten turvallisuussääntöjen esittämisen minimissä. Näin tavoite vain eurooppalaisten sääntöjen soveltamisesta syvenee.
Komission valtuuksia tutkia uusia kansallisia sääntöjä tiukennettiin. Komissiolle annettiin valtuudet keskeyttää kansallisen säännön soveltaminen, jos on olemassa vakava epäily, että esitetyt turvallisuussäännöt eivät ole yhteensopivia eurooppalaisten sääntöjen kanssa. Komissio voi myös toimia, jos se katsoo, että sääntö on keinotekoista syrjintää tai peitelty rajoitus jäsenvaltioiden väliselle rautatiekuljetustoiminnalle.
Jäsenvaltiot ovat velvollisia varmistamaan veturinkuljettajien ja turvallisuuteen liittyvissä tehtävissä toimivan junamiehistön pääsyn koulutukseen. Jotta nämä henkilöstön jäsenet voivat siirtyä rautatieyrityksestä toiseen, on sovittu, että veturinkuljettajat, turvallisuuteen liittyvissä tehtävissä toimiva junahenkilöstö sekä infrastruktuurien haltijat ovat oikeutettuja näkemään kaikki pätevyystodistuksensa ja saamaan niistä jäljennöksiä.
Tämä uusi direktiivi on merkittävä askel kohti turvallisen eurooppalaisen rautatiejärjestelmän luomista, ja siinä vahvistetaan selkeä sääntelyrakenne järjestelmän asteittaiselle toteuttamiselle. Euroopan rautatievirasto, joka on sekin keskeinen osa tätä rautatiepakettia, tulee olemaan keskeisessä asemassa järjestelmän toteutuksessa, seurannassa, kehittämisessä ja yhdenmukaistamisessa. Sovittelukomiteassa saavutettu sopimus heijastelee täysin parlamentin toisen käsittelyn kantaa.
Kaikkinensa tällä rautatiepaketilla otetaan suuri askel liikenteen vapauttamisessa rautateillä. Tarvitsemme rautateillä tehokkuutta, turvallisuutta ja laadukasta palvelua. Muutoin se ei pysty kilpailemaan tasavertaisesti muiden liikennemuotojen kanssa. Paremmin toimivilla rautateillä tuotamme yhä suuremman hyödyn käyttäjille ja saavutamme kestävää kehitystä liikenteessä. 
Ainardi (GUE/NGL ),
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämän illan keskusteluun päättyvät lukuisat neuvottelut ja tapaamiset, joissa on käsitelty Euroopan rautateiden tulevaisuutta. Paketti on saatu valmiiksi, mutta tosiasia on, ettemme ole vielä saattaneet tärkeää rautatiealan elvyttämistä täysin päätökseen. Tämän pitkän ja opettavaisen polun päässä haluaisin kiittää kolmea muuta esittelijää. Vaikka näkemyksemme erosivatkin toisistaan ja olivat joskus jopa täysin vastakkaisia, pystyimme toimimaan niin, että jokaisen näkökantaa kunnioitettiin.
Tämä keskustelu käydään lukuisten muiden jälkeen ja nyt paketti saatetaan päätökseen, joten haluaisin esittää kokonaisnäkemyksen ehdotuksista. Paketti vastaa mielestäni Euroopan yhdentymisen nykyistä kaksitahoista todellisuutta. Se osoittaa myös, mitä Euroopan unioni voi tehdä maanosamme kansojen hyväksi, jotta yhteydet tiivistyvät ja solidaarisuuden tunne herää. Sama pätee yhteentoimivuutta ja Euroopan rautatieturvallisuusviraston perustamista koskeviin mietintöihin.
Yhteentoimivuutta koskevassa direktiivissä, jonka esittelijä olen, on tarkoitus yhdentää perinteiset kansalliset rautatieverkot, jotta liikenteestä tulee nopeampaa, tehokkaampaa ja yhtenäisempää. Tämä on välttämätöntä rautatieliikennealan elvyttämiseksi ja kansainvälisen kaupan sujuvuuden lisäämiseksi. Se edellyttää, että tekniikka yhdenmukaistetaan ja että varmistetaan, ettei verkkojen monimuotoisuus haittaa tai viivästytä kuljetuksia. Alalla on edistytty merkittävästi, samoin kuin on edistytty menetelmissä, joilla tavoitteet saavutetaan. Esimerkiksi mustaa laatikkoa koskevaa ehdotusta, johon kaikki ovat nyt tyytyväisiä, esittivät minulle aivan alkuun rautatieläiset itse, mikä osoittaa, että keskeisten asianosaisten kannattaa ehdottomasti osallistua asioiden valmisteluun.
Tämän takia haluaisin kiittää esittelijänä erityisesti aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan kollegojani, jotka auttoivat minua saamaan tehtävän päätökseen. Kiitän kaikkia parlamentin työntekijöitä sekä ulkopuolisia asiantuntijoita ja yhdistyksiä, sillä ne ovat auttaneet minua paneutumaan näihin kysymyksiin ja saamaan niistä kattavamman kuvan. Muun muassa juuri tämän vuoksi olen tyytyväinen rautatieviraston perustamisesta laadittuun mietintöön. Ammattikunnan edustajat ja erityisesti työntekijäjärjestöt osallistuvat viraston hallintoneuvoston työhön. Niillä on lisäksi mahdollisuus osallistua työryhmiin, joissa käsitellään niitä koskevia yhteentoimivuuden teknisiä eritelmiä (YTE). Olisin toivonut myös muita parannuksia, mutta nämä kaksi kohtaa osoittavat mielestäni, että unionin kannattaa luottaa asianosaisiin ja antaa puheenvuoro niille, jotka ovat asian kanssa tekemisissä päivittäin. Mietinnöt ansaitsevat parlamentin vankan tuen huomisessa äänestyksessä.
Käsittelen nyt toista puolta äsken mainitsemastani kaksitahoisesta todellisuudesta. Paketista käy mielestäni ilmi ideologinen taipumus markkinoiden avaamiseen ja vapauttamiseen. Markkinoiden vapauttamisen hurja tahti aiheuttaa osaltaan tyytymättömyyttä Euroopan unionia kohtaan. Verkkojen avaamisesta annetussa direktiivissä ehdotetaan tavaraliikenteen täydellistä vapauttamista, vaikka ensimmäinen paketti on saatettu vasta äskettäin osaksi kansallista lainsäädäntöä, eikä sen vaikutuksista ole tehty yhtään vakavaa, avointa ja tasapuolista arviointia. Kaiken lisäksi on ilmoitettu määräaika, johon mennessä matkustajaliikenne vapautetaan kokonaan, joten kolmatta pakettia koskevien keskustelujen lopputulos on jo ennalta päätetty, vaikka neuvotteluja ei ole edes vielä aloitettu. Meidän on mielestäni viimein kallistettava korvamme vastalauseille, joita kaikki rautatiealan työntekijöiden eurooppalaiset järjestöt ovat esittäneet.
Jopa niinkin tärkeästä ja ratkaisevasta aiheesta kuin turvallisuudesta on ehdotettu, että ensimmäistä artiklaa muutettaisiin siten, että kilpailulle avaaminen ja turvallisuus asetettaisiin samalle viivalle. Minusta näin välitetään huono viesti. Kuten kollegani tietävät, en halua toistaa nyt sitä, mitä olen sanonut monta kertaa tästä asiasta. Sanon pelkästään sen, että näin tärkeissä kysymyksissä kannattaa noudattaa ennalta varautumisen periaatetta, kuten Euroopan unionin aiemmat kokemukset osoittavat. 
Savary (PSE ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin ensiksi kiittää kaikkia kollegojani, ensinnäkin näiden neljän tärkeän mietinnön esittelijöitä ja lisäksi kaikkia aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäseniä, siitä huomattavasta työstä, jota neljän mietinnön eteen on tehty. Tämä on mielestäni erinomainen esimerkki lisäarvosta, jota parlamentti tuo komission alkuperäisiin ehdotuksiin. Olemme täydentäneet niitä erittäin paljon, mikä on mielestäni myönteistä, ja näin komission ja neuvoston kanssa on päästy laajaan yhteisymmärrykseen, minkä ansiosta teksteistä tuli lopulta erittäin ilahduttavia meille parlamentin jäsenille.
Haluaisin todeta vielä tästä paketista, että kokonaisuutena se on erittäin tyydyttävä erityisesti jäsen Cederschiöldin sovittelukomiteassa tekemän työn ansiosta. Etenkin turvallisuuspaketti oli ehdottoman välttämätön, vahva poliittinen viesti ennen laajentumista. Mielestäni ei ole yhdentekevää, milloin asiasta päätetään. Kun kymmenen uutta maata otetaan vastaan, vahvoja turvallisuusvaatimuksia on uudistettava rautatiealalla, jossa turvallisuus on keskeistä.
Tiedetään, että yhteentoimivuus on yksi keskeisistä edellytyksistä verkkojen avaamiselle. Kilpailulle avaaminen ei itsessään ratkaise teknisiä esteitä, joita vielä nykypäivänäkin on olemassa ja joiden takia esimerkiksi Thalys-junassa on pakko olla tietokone, joka pystyy lukemaan erilaisia ohjaus- ja hallintajärjestelmiä pienessä Thalys-rautatieverkossa. Kaiken tämän yhtenäistäminen ja suuren hankkeen aloittaminen on siis oleellista rautateiden tulevaisuuden kannalta.
Pidän viraston perustamista todella tärkeänä, jotta komissiolla olisi pysyvä väline, jonka avulla se voi tehdä töitä päivittäin ja toteuttaa toimia, joilla pyritään kohti rautatiealan tärkeää tavoitetta. Minulla oli kunnia saada asia päätökseen siten, että merkittäviä muutoksia saatiin tehtyä. Uutta on esimerkiksi, että työmarkkinaosapuolet – ammattiliitot ja muut – osallistuvat ensimmäistä kertaa työryhmien ja hallintoneuvoston toimintaan.
Olisimme halunneet toimia esimerkillisesti toisellakin saralla, sillä mielestämme neuvoston olisi pitänyt luopua vaatimuksesta, jonka mukaan virastossa on oltava yksi edustaja maata kohti. Nyt edustajia on siis yksi kustakin neuvoston 25 jäsenmaasta, joista kahdella ei ole lainkaan rautatieverkkoa. Järjestelmä on järjetön, ja siinä syntyy mekanismeja, joita on pian mahdoton toteuttaa etenkin sitten, kun laajentuminen etenee Balkanille ja ehkä jopa kauemmas.
Toivon siis, että neuvosto ja komissio noudattavat hyvän hallintotavan edistämiseksi tekemäänsä sitoumusta, jonka mukaan ne antavat lähivuosina direktiivin, jolla virastot pannaan järjestykseen ja jossa laaditaan vakiomuotoinen rakenne kaikille virastoille erojen tasoittamiseksi.
Kollegani Jarzembowski tietää, että suhtaudun epäillen rautatiealan markkinoillepääsyyn, en niinkään kilpailulle avaamiseen vaan siihen, että asialle on asetettu muutamia ennakkovaatimuksia. Mielestäni tässä tekstissä, joka on tavaraliikenteen osalta hyväksyttävä, olisi suhtauduttava varauksellisesti kansainvälisen matkustajaliikenteen avaamiseen. Erityisen häiritsevää on se, että asiakirjan mukaan arviointi toteutetaan 1. tammikuuta 2006, vaikka markkinat avataan juuri 1. tammikuuta 2006. En ymmärrä, miten voitaisiin arvioida jotain, joka pannaan täytäntöön samaan aikaan, kun arviointikertomus laaditaan.
Hyvät kuulijat, yleiseltä kannalta haluaisin lopuksi esittää teille muutamia huomautuksia, jotka koskevat suurta tavoitettamme kestävää liikkuvuutta, eli rautateiden ja vesiliikenteen kehittämistä sen sijaan, että maantieliikenteen määrän kasvulle annettaisiin periksi. Maantieliikenne aiheuttaa meille vielä jonain päivänä suuria poliittisia ongelmia. Mielestäni markkinoiden avaaminen siten, kuin me sen näemme, eli puhtaasti liberaali verkkojen avaaminen kilpailulle ei ole mikään ihmelääke. Nykyiset toimemme tähtäävät kuitenkin sokeasti tähän. Todellisuudessa tiedämme vallan hyvin, ettei yhteentoimivuudelle ole löytynyt rahoitusta. Tiedämme hyvin, että investointien pitää olla valtavia ja että rahoitusnäkymät eivät vastaa niitä rahoitusvaatimuksia, jotka komission jäsen de Palacio esitti Euroopan laajuisten liikenneverkkojen ja erityisesti rautatieverkkojen rahoittamiseksi.
Lyhyesti sanottuna en siis usko, että mitään saadaan aikaan. Nyt edetään ilman rautatieläisiä, sillä kansalliset kulttuurit ovat äärimmäisen vahvoilla näissä yrityksissä, jotka ovat työvaltaisia yrityksiä. Mielestäni alakohtaista vuoropuhelua on edistettävä ennen direktiivien antamista, kuten olemme nyt tehneet. Samaa tietä on syytä jatkaa, mutta toivon myös, että jonain päivänä päästään rautatiealan työntekijöiden yhteiseen työehtosopimukseen, olipa työnantajana yksityinen tai julkinen yritys. Tällä tavoin rautatieläiset ottaisivat vallan tässä rautatiealan kokonaisvaltaisessa uudistuksessa, joka hyödyttää kaikkia, jotka kannattavat mahdollisimman vähän saastuttavaa liikennemuotoa. 
Cederschiöld (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tämän vaalikauden viimeisen sovittelumenettelyn tarkoituksena oli luoda yhteiset rautatieliikenteen markkinat, ja menettely oli erittäin onnistunut erityisesti parlamentin kannalta. On kuitenkin harmillista, että neuvosto kieltäytyi vähentämästä uuden Euroopan rautatieviraston hallintoneuvoston jäsenten määrää, kuten parlamentti olisi halunnut. Tämä johtaa epäilemättä tarpeettomaan byrokratiaan, kuten jäsen Savary selvitti selväsanaisesti täällä parlamentissa ja mitä mainioimmin neuvottelujen aikana.
Euroopan parlamentti onnistui kuitenkin saamaan aikaan oikeudellisesti sitovan asiakirjan, jonka mukaan komission on tarkistettava perinpohjaisesti kaikkien viranomaisten rakenne ja kokoonpano. Tehokkaan hallinnon on perustuttava unionin yleiseen etuun. Olisi taantumuksellista ajatella, että päätöksentekoelinten tärkein ominaisuus olisi se, että ne koottaisiin kansalliselta pohjalta, sillä tämä vähentäisi mahdollisuuksia tehostaa toimintaa, kuten on tarpeen. Kansallisilla etunäkökohdilla voi olla oma paikkansa, mutta niillä ei saa olla ylin valta.
Parlamentti onnistui jäsen Jarzembowskin ansiosta aikaistamaan tavaraliikennepalvelujen vapauttamista vuoteen 2007. Hänen laatimansa mietinnön mukaan komission on vastaavasti pyrittävä vapauttamaan matkustajaliikennepalvelut vuonna 2010. Rautateiden turvallisuuden varmistamiseksi rautatiealan kaikkien työntekijöiden, esimerkiksi veturinkuljettajien, jotka vaikuttavat rautateiden turvallisuuteen, on vastaisuudessa käytettävä yleisesti tunnettua sanastoa ja käskyjärjestelmää, jotta poistetaan väärinymmärrysten vaara. Kaikissa junissa on lisäksi oltava vastaavanlainen musta laatikko kuin lentokoneissa.
Rautatiepaketin neljä esittelijää – jäsen Jarzembowski, joka vastasi yhteisön rautateiden kehittämistä koskevasta mietinnöstä; jäsen Savary, joka vastasi Euroopan rautatievirastoa koskevasta mietinnöstä; jäsen Dirk Sterckx, joka vastasi yhteisön rautateiden turvallisuutta koskevasta mietinnöstä, ja jäsen Ainardi, joka vastasi Euroopan laajuisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuutta koskevasta mietinnöstä – ovat saaneet eloa Euroopan rautatiealalle.
Rautatieinfrastruktuuria on kehitettävä, jotta vähennetään moottoriteiden ruuhkautumista ja jotta ympäristövaatimukset pystytään täyttämään. Haluan kiittää Euroopan parlamenttia ja esittelijöitä – jäsen Jarzembowskia, jäsen Savarya, jäsen Sterckxiä ja jäsen Ainardia – tästä tärkeästä edistysaskeleesta.
Erityisen arvokas edistysaskel otettiin, kun eri puolueet onnistuttiin tuomaan yhteen. Puolueiden välillä oli vain hienoisia erimielisyyksiä. Pystyimme säilyttämään suurin piirtein yhtenäisen rintaman neuvostoa vastaan, minkä ansiota lopputulos tietenkin suurimmaksi osaksi on. Sovittelu käytiin rakentavassa hengessä, ja parlamentin ja neuvoston välillä tuntuivat puhaltavan uudet tuulet, jotka näkyvät ihanteellisella tavalla sovittelun tuloksessa. 
Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluaisin esittää Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta lämpimät kiitokset esittelijälle hänen tekemästään työstä. Työ oli monella tapaa alusta asti helppoa, sillä näkökannat olivat yhdensuuntaisia ja ne etenivät rinnakkain. Joiltakin osin työ oli hieman vaikeampaa, mutta kun on totuttu keskustelemaan eri näkökannoista ja kun ollaan valmiita tekemään kompromisseja, päästään todella hyvään kompromissiin.
Miksi olen sosiaalidemokraattina sitä mieltä, että kompromissi on hyvä? Siksi, että toistan ystävilleni jatkuvasti, että rautatiet ovat menettäneet markkinaosuuttaan parina viime vuotena tai vuosikymmenenä, sillä markkinoita ei ole vapautettu eikä avattu. Niitä ei ole vapautettu vaan ainoastaan raapaistu pintapuolisesti. Yhtäältä on totta, että raskaat tavarankuljetusajoneuvot ajavat enemmän tai vähemmän pitkin ja poikin Eurooppaa rajoista välittämättä. Kuljettajia ei tarvitse vaihtaa rajalla, eikä rekan hyttiä vaihdeta rajalla. Liikennemerkeistä on tietenkin olemassa monia yksityiskohtaisia säännöksiä, mutta ne on suhteellisen helppo ymmärtää. Toisaalta taas rautatiejärjestelmät ovat valitettavasti edelleen kansallisia ja toisistaan erillisiä. Tämä haittaa liikennettä ja tekee rautatieliikenteestä joustamattoman. Halusimmepa tai emme, tästä syystä monien sellaisten yritysten, joiden tuotanto perustuu entistä enemmän juuri oikeaan tarpeeseen, on ollut usein pakko valita rautateiden sijasta rekka. Olen kotoisin maasta, jonka maanteitä kuormittaa valtava rekkaliikenne, joten voin vain toivoa, että käyttöön saadaan tehokkaita ja markkinalähtöisiä mutta samalla tietenkin ympäristöä säästäviä liikennevälineitä. Minulle se tarkoittaa todellakin rautateitä.
Jäsen Jarzembowski oli oikeassa todetessaan, että rautatiealan on tehtävä nyt jotain asian hyväksi. Olen arvostellut jatkuvasti sitä, että rautatiealalta on vienyt niin kauan, ennen kuin ne ovat alkaneet ajatella kansainvälisesti ja suuntautua Eurooppaan. Mielestäni rautatieala ja jopa työntekijöiden edustajat, ammattiliitot, toimivat nykyisin Eurooppa-lähtöisesti – erityisesti parlamentin työn ansiosta. Monetkaan ammattiliitot eivät ole yhtä vahvasti suuntautuneita Eurooppaan kuin rautatiealan ammattiliitot, sillä ne tietävät, että niiden tulevaisuus riippuu kyvystä toimia Euroopan laajuisesti. Mielestäni ne myös vastaavat suurelta osin tästä kehityskulusta. Yhdistyneen kuningaskunnan junissa oli vielä jonkin aikaa sitten veturinlämmittäjiä, vaikkei tulta enää tarvittu. Nuo ajat ovat nyt ohi, luojan kiitos. Nyt työntekijöiden edustajat toimivat hyvin rakentavalla tavalla – kuten veturinkuljettajatkin – ja pyrkivät harkitusti uudistamaan rautateitä Euroopan laajuisesti ja varmistamaan näin mahdollisuuden kilpailla maanteiden kanssa.
Paljon on tietenkin vielä tehtävä. Äänestimme tällä samaisella viikolla myös Cocilovon mietinnöstä. Ratkaisu ei ole vielä paras mahdollinen, mutta asiassa on edistytty. Jäsen Jarzembowskin mielestä siinä ei ole edistytty, mutta on vain hyvä, että hänenkin on joskus tehtävä kompromisseja. Hänen pitää pystyä tekemään kompromisseja jopa Hampurissa, Pohjois-Saksassa. Pienellä onnella pystymme siis löytämään hyvän ratkaisun ulkoisten kustannusten korvaamiseen. Uskon jokaisen järkevän ihmisen, jokaisen järkevän asiantuntijan sanovan, että tarvitsemme sekä rauta- että maanteitä. Kyse on sopivasta tasapainosta. Mielestäni tänä aikana on saatu aikaan hyvä kompromissi. Aika näyttää, mitä matkustajaliikenteen kanssa tehdään. Olen samaa mieltä jäsen Ainardin kanssa siitä, että toteutettuja toimia on tarkistettava. Toistaiseksi markkinoita ei ole tosiasiassa juuri avattu eivätkä rautatieyhtiöt ole olleet oikein valmiita hyväksymään markkinoita. Toivottavasti niin kävisi vastedes laajemmin.
Haluaisin esittää vielä kerran lämpimät kiitokset esittelijälle hänen työstään. Hyvä jäsen Cederschiöld, haluaisin kiittää myös teitä hyvin paljon, sillä johditte sovittelukomiteaa määrätietoisesti ja harkiten. Tämän ansiosta pääsimme samalle tasolle neuvoston ja komission kanssa, mikä on mielestäni tärkeä virstanpylväs eurooppalaisen rautatiejärjestelmän kehittämisessä. 
Caudron (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, muistan ensimmäisen puheenvuoroni parlamentissa viisitoista vuotta sitten. Pidin sen istuntoiltana noin kello 11.45. Nyt viidentoista vuoden jälkeen pidän viimeisen puheenvuoroni jälleen illalla, ja lähes yhtä harva jäsen on läsnä. Olen kuitenkin iloinen saadessani pitää puheenvuoron tästä tärkeästä rautatiepaketista ja kaikesta, mitä siihen lisäksi liittyy.
Haluan jälleen toistaa ryhmäni puolesta sekä omasta puolestani, että olemme sitoutuneet ylläpitämään ja erityisesti kehittämään laadukasta, tiheää, monipuolista ja turvallista Euroopan laajuista rautatieverkkoa, joka tarjoaa julkista palvelua kaikille Euroopan kansalaisille ja edesauttaa tasapuolista maankäyttöä Euroopassa.
Mielestämme rautatiepaketti ja kaikki siihen liittyvät seikat ovat esimerkki sellaisesta Euroopasta, jota emme enää halua. Tällainen Eurooppa suosii ennen kaikkea vapaata kilpailua. On totta, että alan ammattiliittojen ja parlamentin yhden puolueen vastustuksen ansiosta sekä yhä enemmän kanssamme samalle kannalle kallistuvan yleisen mielipiteen painostuksen tuloksena rautateiden tulevaisuudelle kaikkein vaarallisimmat kohdat on poistettu tai niitä on lykätty. Mielestämme, myös minun mielestäni, tulosta ei kuitenkaan voida hyväksyä. Etenkään jäsen Jarzembowskin ja jäsen Sterckxin laatimia mietintöjä ei voida hyväksyä, vaikka jäsen Savaryn ja jäsen Ainardin mietinnöt ovatkin mielestämme myönteisiä.
Lopuksi pidämme kokonaistulosta edelleen liian kielteisenä. Haluaisin lopuksi esittää toivomuksen, että tulevaisuudessa olisi enemmän ryhmiä, jotka haluavat rakentaa toisenlaisen Euroopan – sellaisen kuin me haluamme eli sosiaalisen kansalaisten Euroopan. Mielestämme sellainen Eurooppa olisi paljon lähempänä Euroopan unionin perustajien unelmaa kuin suurten vapaiden markkinoiden Eurooppa, johon olemme päätyneet useina vuosina tehtyjen vapauttamispäätösten seurauksena. 
Queiró (UEN ).
    Arvoisa puhemies, päinvastoin kuin muiden liikennemuotojen aloilla, markkinoiden vapauttaminen on vasta raapaissut rautatieliikennealan pintaa. Rautatieliikenteeltä on näin ollen hävinnyt runsaasti vaikutusvaltaa suhteessa muihin kilpaileviin aloihin, erityisesti maantieliikenteeseen.
Tästä syystä olemme tyytyväisiä esitettyyn toiseen rautatiepakettiin. Komissio ehdottaa siinä uusia toimia, joilla markkinoiden vapauttamista jatketaan siten, että alalla edellytetyt turvallisuusvaatimukset säilytetään. Käytän nyt tilaisuutta hyväkseni ja kiitän esittelijöitä erinomaisesta työstä.
Mielestämme neuvoston kanssa aikaan saatu kompromissi voidaan nyt hyväksyä niiltä osin, joista oltiin erimielisiä. Kaikkein vaikein kysymys oli eittämättä vapauttamisprosessi, koska siinä törmätään eri jäsenvaltioiden vahvasti vakiintuneisiin etunäkökohtiin, sillä rautatiealalla on erikoisasema kunkin jäsenvaltion taloudessa.
Tältä kannalta aikaan saadussa sovinnossa hillitään kaikkein radikaaleimpia ehdotuksia, mutta siinä ei kuitenkaan jätetä rautateiden matkustajaliikenteen markkinoiden avaamista jatkossa pois laskuista. Toinen merkille pantava seikka on tulevan Euroopan rautatieviraston hallintoneuvoston kokoonpanosta aikaan saatu sovinto. Onneksi hyväksyttiin periaate, jota sovelletaan jo muissa virastoissa ja jonka mukaan hallintoneuvostossa on yksi edustaja neuvoston jokaisesta jäsenvaltiosta.
Lopuksi puhuisin vielä tarpeesta laatia rautateiden yhteinen turvallisuusstrategia, joka on viime kädessä rautateiden käyttäjien kannalta tärkeimpiä asioita. Olemme täysin samaa mieltä siitä, että alan turvallisuutta koskevat vähimmäisvaatimukset ja eri jäsenvaltioissa voimassa olevat säännökset on yhdenmukaistettava. Haluamme korostaa myös aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan tekemiä ehdotuksia, jotka koskevat turvallisuustodistuksen käyttöönottoa, rautateiden henkilöstön koulutusta ja lupajärjestelmää sekä yhteisen työkielen käyttöönottoa kansainvälisessä liikenteessä lentoliikenteen tapaan. Aikaan saatu kompromissi on siis rohkea, tulevaisuuteen suuntautunut visio, joka meidän kaikkien olisi omaksuttava tällä tärkeällä liikennealalla. 
Van Dam (EDD ).
    Arvoisa puhemies, rautatiealan elpymistä voidaan odottaa suurenmoisena mahdollisuutena. Valitettavasti todellisuus on edelleen kaukana tästä. Jotta korkealla olevat toiveet olisivat toteutettavissa, vahva eurooppalainen kannustin on välttämätön. Olemme näin olen tyytyväisiä edistykseen, jota on saatu aikaan jäsen Ainardin, jäsen Savaryn, jäsen Jarzembowskin ja jäsen Sterckxin johdolla. Nämä neljä parlamentin jäsentä ovat kukin osallistuneet sellaisen järkevän lainsäädännön laatimiseen ja kehittämiseen, jonka avulla Euroopan rautatiet voivat kehittyä kilpailukykyisiksi liikenteenharjoittajiksi tulevina vuosina.
Matkustajaliikenne oli erityisen tärkeä aihe. Kannatan nykyistä näkemystä, jonka mukaan matkustajaliikenne on markkina-alana täysin erillinen tavaraliikenteestä eikä yhden tyyppistä käsitettä voida soveltaa saumattomasti toiseen. Markkinoiden kehittäminen vaatii siis varovaista lähestymistapaa.
Neuvosto on puhunut, parlamentti on puhunut, ja niin olen minäkin. Alan toimijoiden tehtävänä on nyt ottaa haaste vastaan.

Lisi (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni meidän pitäisi olla tyytyväisiä – sanoisinpa jopa, että erittäin tyytyväisiä – saavutettuun tulokseen. Rautatiepaketin käsittelyä seuranneet jäsenet muistavat, että hetkittäin epäilimme, onnistuttaisiinko näin monimutkainen asia todella saattamaan loppuun.
Meidän on näin ollen ensinnäkin oltava ylpeitä siitä, että maaliin päästiin ja lopputulos saatiin aikaan. Toiseksi meidän pitää olla ylpeitä siitä, että voidaan tunnustaa puolueettomasti, että ratkaisu on tasapuolinen lukuun ottamatta muutamia seikkoja, jotka eivät vakuuta kaikkia poliittisia näkökantoja, kuten olemme tänäkin iltana kuulleet. Esittelijöitä on tietenkin kiitettävä näiden tekemästä suuresta työstä. Neljässä ehdotuksessa näkyy tasapuolinen sekoitus yhtäältä polttavaa tarvetta avata ja modernisoida markkinat ja toisaalta tarvetta antaa takeet sekä turvallisuudesta että alan työntekijöiden pätevyydestä ja kokemuksesta, jonka haluamme turvata.
Haluan ennen kaikkea esittää kiitokset. Esitän vain yhden huomautuksen, koska olen kuullut kommentteja, joita yritän kovasti ymmärtää. Kun puhutaan markkinoiden vapauttamisesta – josta jotkut maalaavat piruja seinille – vaadin, ettemme saa koskaan unohtaa, että tavoitteiden keskipisteessä ovat palvelujen käyttäjät. Kukaan ei pysty vapauttamaan markkinoita noin vain. Meidän on varmistettava, että kilpailumahdollisuuksien avulla ensinnäkin parannetaan palvelua käyttäjien kannalta. Käyttäjät ovat pääasiassa työntekijöitä, jotka kulkevat junilla töihin. Toiseksi on varmistettava, että tämä tehdään turvallisesti ja että työntekijöiden ammattitaitoa hyödynnetään samalla tehokkaasti. Mielestäni tämä tavoite on saavutettu.
Tämä on viimeinen puheeni tällä vaalikaudella, joten käytän tilaisuutta hyväkseni ja kiitän kollegoitani. Tämä on ollut ensimmäinen kokemukseni parlamentin työstä. Kun minulla on ollut tilaisuus työskennellä tässä valiokunnassa, minulle on valjennut monessa tilanteessa, että hankalassa lainsäädäntötyössä tehdään Euroopan hyväksi paljon enemmän sellaista, mikä vaikuttaa suoraan ihmisten elämään, kuin Euroopan tulevaisuudesta ja tarkoituksesta käytävissä monissa, usein merkityksettömissä keskusteluissa. 
Ribeiro (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan laajuiset verkot ovat saaneet rautatieliikenteen taantumaan, vaikka se on ollut julkisten investointien ja palvelujen symboli vuosikymmenten ajan. Rautatiet on mainittu jopa löytöretkistä kertovissa runoissa, joissa matkustetaan aiemmin tuntemattomille alueille.
Oli varmaa, että suurimittainen markkinoiden vapauttaminen ja siihen liittyvät tekijät, ulottuisivat lopulta myös rautatiealalle, samoin kuin ne ovat ulottuneet koulutukseen, terveydenhuoltoon ja vesihuoltoon. Markkinataloudesta on tullut ainoa ja fundamentalistinen ideologia. Emme haikaile menneen perään, emmekä halua mennä ajassa taaksepäin. Haluamme sen sijaan, että rautatiet ja muut julkiset palvelut siirtyvät uuteen aikaan siten, että ne hyödyttävät yhteisöä ja etteivät perusteet ole yksinomaan taloudellisia, jolloin palvelu kattaisi vain muutamia alueita ja junat vain viuhuisivat ohi suurin nopeuksin. Jotta näin kävisi, edellytetään yhteentoimivia verkkoja, multimodaalisia yhteyksiä, asianmukaista turvallisuutta, ympäristönsuojelua ja jäsenvaltioiden todellista osallistumista sekä vastuuvelvollisuutta oleellisena osana rautatiejärjestelmää. Kiitän siis esittelijöitä heidän tekemästään työstä. 
Puhemies.
   Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Rübigin laatimasta teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnöstä (A5-0237/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi monivuotisesta ohjelmasta yritysten ja yrittäjyyden, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset), hyväksi (2001–2005) tehdyn päätöksen 2000/819/EY muuttamisesta (KOM(2003) 758 – C5-0628/2003 – 2003/0292(COD)). 
Reding,
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ihan ensiksi haluan kiittää esittelijä Rübigiä erinomaisesta työstä, jonka ansiosta ehdotus voidaan hyväksyä ensimmäisessä käsittelyssä. Tämä on hyvä esimerkki tehokkaasta ja rakentavasta yhteistyöstä toimielinten välillä.
Komission ehdotuksessa on kaksi pääkohtaa. Yhtäältä siinä esitetään eurooppalaisen yhteisyrityksen eli JEV-ohjelman lakkauttamista, ja toisaalta tehdään muutamia muutoksia teknologiayritysten toiminnan käynnistämistä varten perustettuun eurooppalaiseen aloituspääomatukijärjestelmään, jota kutsutaan ETF-käynnistysjärjestelmäksi. Siinä tarjotaan riskipääomaa teknologiayritysten toiminnan käynnistämistä varten.
JEV-ohjelman lakkauttamista ehdotettiin, kun saatiin tulokset ohjelman arvioinnista, jonka mukaan ohjelmassa ei saavutettu asetettuja tavoitteita. Kysyntä oli vähentynyt, ja työllistävä vaikutus oli ollut vaatimatonta. Tällä ehdotuksella on mielestäni selkeä sanoma: sekä parlamentti että komissio ovat valmiita lakkauttamaan tehottomat ohjelmat, joissa ei saavuteta tavoitteita.
Komission on parempi ohjata taloudelliset ja inhimilliset voimavarat pienille ja keskisuurille yrityksille tarkoitettuihin rahoitusvälineisiin, joilla on suurempi vaikutus, kuten pk-yritysten takausjärjestelmään tai ETF-käynnistysjärjestelmään.
Tukijärjestelmään ehdotetuilla muutoksilla on tarkoitus tehdä välineestä joustava. Muutoksilla parannetaan alle kymmenen vuotta – nykyiseen viiteen vuoteen verrattuna – toimineiden yritysten mahdollisuuksia saada rahoitusta ja aloituspääomaa, jos yritys toimii jollain erityisalalla kuten biotieteissä. Tämä vastaa sitä, että tuotekehitys ja koevaihe voivat kestää tällaisissa yrityksissä erityisen pitkään, ja ne tarvitsevat kyseisenä aikana riskipääomaa toimintansa jatkamiseksi.
Komission ehdotuksessa mainitaan myös selvästi, että tutkimus- ja kehitystyötä tekeviin yrityksiin investoidut varat ovat tukikelpoisia. Tästä näkyy, että eurooppalainen aloituspääomatukijärjestelmä on avoin varoille, joita käytetään sellaisiin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, jotka ovat erityisen aktiivisia tutkimus- ja kehitystyössä.
Päätän puheenvuoroni toteamalla, että aloituspääomatukijärjestelmään tehtyjen muutosten pitäisi edesauttaa Lissabonin tavoitteiden saavuttamista sekä täyttää tavoite, jonka mukaan 3 prosenttia BKT:stä varataan tutkimus- ja kehittämismenoihin. Olen iloinen nähdessäni, että parlamentti tukee komission ehdotusta. Hyvä esittelijä Rübig, on siis sanomattakin selvää, että komissio hyväksyy kaikki Euroopan parlamentin esittämät tarkistukset eli tarkistukset 1–5. 
Rübig (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies Vidal-Quadras Roca, arvoisa komission jäsen Reding, hyvät kollegat, seppänä totuin tekemään kovaa työtä ja kohdistamaan lyönnit tarkasti rajattuihin kohtiin. Olen iloinen, että kaikki kolme toimielintä – parlamentti, neuvosto ja myös komissio – ovat osoittaneet, kuinka nopeasti ja tehokkaasti yhteisön lainsäädäntötyö voi edetä, kun kyseessä ovat tärkeät asiat, joista ollaan yhtä mieltä. Ehdotus annettiin joulukuussa 2003. Tammikuussa parlamentti antoi tehtävän kolmelle valiokunnalle ja yhdelle esittelijälle. Tänään 21. huhtikuuta olemme havainneet kolmikantaneuvotteluissa, että olemme yhtä mieltä tästä säädösluonnoksesta, joten pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskeva tärkeä päätös astuu voimaan vain neljän kuukauden kuluttua siitä, kun ensimmäinen ehdotus tehtiin.
Halumme yksinkertaisesti, että ohjelman avulla helpotetaan uuteen teknologiaan ja ennen kaikkea koulutukseen tehtäviä investointeja. Olen siis erityisen iloinen siitä, että komission jäsen Reding on täällä, koska mielestämme koulutus, ammatillinen koulutus ja jatkokoulutus ovat ehdottoman ratkaisevana perustana yhtiön menestymiselle. Ne parantavat viime kädessä ratkaisevasti yhtiön luottokelpoisuutta ja lisäävät luoton saantia varten edellytettäviä vakuuksia.
Tavoitteenamme on yksinkertaisesti turvata nykyiset työpaikat ja yhtiöt ja luoda uusia. Mielestäni tavoite voidaan saavuttaa ohjelman avulla melko tehokkaasti. Tunnustamme myös haluavamme edistää yhteistyötä yritysten (erityisesti kaikkein pienimpien) välillä ja lopulta myös liikealojen välillä sekä niitä edistävien organisaatioiden välillä.
Mielestämme komission pitäisi esittää meille kertomus edistymisestä, ensi kädessä tietenkin taloudellisista vaikutuksista, mutta meitä kiinnostavat myös vertailevat arvioinnit, joita tehdään, sekä parhaat käytännöt eli se, miten nämä ohjelmat käytännössä toteutetaan, miten ne pannaan täytäntöön ja miten monista maakohtaisista sovellutuksista voidaan oppia, jotta ohjelmia voidaan hyödyntää 100-prosenttisen tehokkaasti siten, ettei alalla ole hallintomenoja vaan kaikki rahat siirretään 100-prosenttisesti suoraan yrityksille Euroopan investointipankin kautta.
Tiedämme, että yhdessä kolmesta ohjelmasta, JEV-ohjelmassa, tavoitteet eivät ole täyttyneet. Haluaisin kiittää komissiota suoraan siitä, että sillä oli rohkeutta myöntää tämä virallisesti ja todeta, että tätä ohjelmaa ei ole hyödynnetty täysimääräisesti. Tahdomme kuitenkin käyttää tästä vapautuneet varat tarkoituksenmukaisesti ja tiedämme, että Basel II -sopimuksen aiheisiin eli takuisiin, osakkuuslainoihin ja riskipääomaan kiinnitetään jatkossa entistä enemmän huomiota. Tänäänkin haluan vaatia tätä toimielintä – koko asiahan ratkaistaan väliaikaisesti huomisessa täysistunnossa – suhtautumaan myös Basel II -sopimukseen vakavasti.
Vaikka nyt on laadittu tutkimus, josta pätevät asiantuntijat ovat jo kertoneet sisäisesti ja jonka tulokset eivät olleet meistä mitenkään tyydyttäviä, haluaisimme lisäksi vaikutustutkimuksen, josta kävisi yksinkertaisesti ilmi, mitä ongelmia Basel II -lainsäädännöstä on odotettavissa. Tahtoisimme nyt komission toteuttavan vaikutustutkimuksen, ja myös neuvosto on vaatinut, että sellainen olisi tehtävä. Haluaisimme tietää, mitä valtiovarainministerit ja valtiot haluaisivat tehdä tai mitä niiden on pakko tehdä nyt Basel II -sopimuksen voimaantulon aattona ja mitä ehdotuksia eri valtiot oikein laativat. Ennen kaikkea on laadittava liiketoiminnan uudelleenmäärittelyä koskeva ohjelma. Basel II -sopimusta ei pidä kuitenkaan ottaa käyttöön, jos kustannukset ovat miljardeja euroja. Toivomme, että kävisi päinvastoin. Kannatamme järkeistämishanketta. Yrityksille ja pankeille aiheutuvia kustannuksia on vähennettävä selvästi, ja kaikki suuntaavatkin katseensa rahoitusmarkkinoiden valvojiin, valtiovarainministereihin ja komissioon. Myös parlamentti tekee kaiken voitavansa, jotta Basel II -sopimuksesta tulee menestys. Toivomme, että Euroopan laajuisesti hyväksyttyä vakaussopimusta muutetaan pienyrityksille sopivaksi, jolloin pienyritystenkin tulevaisuus olisi turvattu. 
Montfort (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, esittelijä Rübigin mietinnössä ei ole mitään ongelmakohtia. Siinä ehdotetaan yrityksille tarkoitettujen rahoitustoimenpiteiden mukauttamista ja yritysten ja yrittäjyyden hyväksi laaditun monivuotisen ohjelman muuttamista. Minähän toimin aikoinaan tuon ohjelman esittelijänä. Toivottavasti mietintö osoittaa viimein komission halun ottaa huomioon riskipääomaa, toiminnan käynnistämistukea ja liikkeen luovutusta koskevat pk-yritysten tarpeet, kuten totesitte, arvoisa komission jäsen. Kaikki nämä ohjelmat eivät kuitenkaan vielä riitä Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseen. Tavoitteet kuitenkin vahvistetaan joka vuosi kevään huippukokouksessa. En jatka tästä aiheesta tämän enempää. Nyt meneillään on viimeinen istunto, enkä varmuudella istu enää seuraavassa parlamentissa – valitettavasti – joten haluaisin toistaa painokkaasti sen, mitä olemme Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmään kuuluvien kollegojen kesken aina puoltaneet teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa.
Ensinnäkin toivon, että Euroopan pienten yritysten peruskirja saa lopulta oikeudellisen merkityksen. Yritykset tarvitsevat sen täytäntöönpanoa, kuten Barcelonan huippukokouksessa todettiin. Arvoisa komission jäsen, mikä on komission kanta? Toiseksi sekä pienten että keskisuurten yritysten pitää voida hyödyntää tutkimus- ja kehitysohjelmia, toimivatpa ne millä alalla tahansa ja olivatpa ne innovatiivisia taikka perinteisiä tai pieniä. Tämä ei ole vaihtoehto vaan välttämättömyys, jotta yritykset säilyvät kilpailukykyisinä, dynaamisina ja tehokkaina. Näinhän te juuri totesitte, arvoisa komission jäsen. Yritykset tarvitsevat opastusta, yhteistyötä ja vuoropuhelua. Pieniä ja keskisuuria yrityksiä tukevia ammattijärjestöjä on olemassa. Aikooko komissio pitää niitä todellisina yhteistyökumppaneina uusia ohjelmia laadittaessa?
Näin yritykset pystyvät vastaamaan kasvun ja työllisyyden haasteisiin, nuoret pystyvät omaksumaan yrittäjäkulttuurin ja yrittäjähenkisyyden ja Euroopasta, joka on viimein yhdentynyt uudelleen, tulee maailman dynaamisin alue, jossa jokaisella kansalaisella on oma paikkansa. 
Rübig (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan vain merkittävän pöytäkirjaan, että Hans-Peter Martin, joka hermostuu aina, kun ihmiset ensin ilmoittautuvat läsnä oleviksi mutta poistuvat sitten paikalta, loistaa itse poissaolollaan tämän illan istunnosta. 
Puhemies.
   Ne, joiden piti käyttää puheenvuoro, eivät ole paikalla, joten keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu van Velzenin laatimasta teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnöstä (A5-0235/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi digitaalisen sisällön saavutettavuuden, käytettävyyden ja hyödynnettävyyden parantamista Euroopassa koskevan monivuotisen yhteisön ohjelman perustamisesta (KOM(2004) 96 – C5-0082/2004 – 2004/0025(COD)). 
Van Velzen (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämä on hyvin historiallinen hetki, koska nyt on keskiviikkoilta, ja tämä on viimeinen mietintö tämän illan esityslistalla. Tämä on myös viimeinen mietintöni parlamentissa, sillä jään nyt pois kymmenen vuoden jälkeen.
Siitä ei ole niinkään kauan, kun Lissabonin prosessin tärkeydestä keskusteltiin jälleen kerran Brysselin huippukokouksessa. Jos Euroopasta halutaan tehdä maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva yhteiskunta vuoteen 2010 mennessä, paljon on tietenkin vielä tehtävä. Kuten näimme Europe 2005 -toimintaohjelmassa, laajakaistayhteyksien saatavuus riippuu suurelta osin digitaalisen sisällön saatavuudesta. On todella mahdollista saada laajakaistayhteys, mutta jos sisältöä ei ole, yleisö ei oikein innostu. Sama pätee matkapuhelinten käyttäjille suunnattuihin kehittyneisiin palveluihin – tarkoitan esimerkiksi kolmannen sukupolven matkapuhelintekniikkaa.
Vietin vastikään pari viikkoa Kiinassa, ja minua hämmästytti, että kiinalaiset, kuten japanilaiset ja eteläkorealaisetkin, ovat jo nyt innoissaan neljännen sukupolven matkapuhelintekniikasta. Tämä tarkoittaa, että Eurooppaa laahaa jatkossa jäljessä myös kolmannen sukupolven matkapuhelintekniikassa, kuten Nokian tulokset osoittavat. Tässä mielessä digitaalista sisältöä koskeva mietintö on erittäin tärkeä, koska siinä edistetään tuottavuuden ja innovaation lisäämistä sekä parempia tietotuotteita ja -palveluja. Tällä on myönteinen vaikutus sähköiseen hallintoon, jossa on myös jääty pahasti jälkeen, ja tällä lisätään hankkeita sähköisten terveyspalvelujen, verkkoliiketoiminnan ja verkko-opetuksen aloilla.
Olen näin ollen tyytyväinen, että komission jäsen on tänä iltana paikalla. Komission Content-ehdotuksessa eritellään esteet etenkin Euroopan yleistä etua palvelevilla aloilla sekä niillä aloilla, joilla markkinat eivät takaa riittäviä investointeja. Markkinat eivät voi tehdä kaikkea, ja hallitusten asema on perusteltu. Ehdotuksella pyritään luomaan olosuhteet, joissa digitaalinen sisältö on laajemmin saatavissa ja käytettävissä ja jolloin digitaalisen sisällön saavutettavuuteen ja uudelleenkäytettävyyteen perustuvista palveluista saadaan tarpeen mukaan parempi taloudellinen tuotto.
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta on jättänyt komission ehdotukseen 16 tarkistusta. Näillä tarkistuksilla haluamme varmistaa, että mietintö kohdistuu julkiseen sektoriin ja että huomiota kiinnitetään vuoden 2007 jälkeisiin rahoitusnäkymiin. Haluamme varmistaa myös, että määrärahoja varataan suurin piirtein 55 miljoonaa euroa vuosiksi 2005 ja 2006 ja että kokonaismäärärahat ovat noin 163 miljoonaa euroa. Tässä yhteydessä haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää varjoesittelijöitä Gilliä ja Plooij-van Gorselia välillämme vallinneista erinomaisista työsuhteista.
Pöytä oli jo katettu juhlia varten, sillä myös neuvosto, jonka kanssa neuvottelimme, hyötyisi siitä, että asia saataisiin päätökseen ensimmäisessä käsittelyssä, jottei viivästyksiä tulisi. Perusbudjetti oli 163 miljoonaa euroa. Neuvosto – erityisesti puheenjohtajavaltio Irlanti – uskotteli meille, että sopimus syntyisi, jos suostuisimme pienentämään kokonaismäärää 145 miljoonaan euroon. Kunnon parlamentin jäsenten tavoin toivoimme viime kädessä suurin piirtein 150:tä miljoonaa, mutta puheenjohtajavaltio Irlanti vastasi epävirallisissa kolmikantaneuvotteluissa, ettei budjetti saisi ylittää 120:tä miljoonaa, ja lisäsi, että jos painostaisimme hieman, varoja voitaisiin lopulta myöntää 138 miljoonaa. Ilmoitimme, että se oli aivan liian vähän ja että 140 miljoonaa olisi ehdoton vähimmäismäärä. Tämän jälkeen pyysimme neuvoston puheenjohtajavaltiota ilmoittamaan kirjallisesti, että 140 miljoonasta oli päästy sopimukseen. Tarjous raukesi tänään iltapäivällä klo 13.30. Neuvostolle tyypilliseen tapaan minulle lähetettiin seuraava viesti klo 17.11. Lainaan sitä sanasta sanaan, sillä se näyttää hyvältä historian kirjoissa: "
Nyt on kolmas kerta, kun neuvostolta on saatu sama viesti, ja joka kerta, kun pyydämme heitä antamaan, he vastaavat, etteivät pysty. Kun neuvoston toiminta on kerran näin – niin sanoakseni – epävarmaa, voimme vain todeta, että aloitamme pian vaalikampanjan. Kerromme kansalaisille, että neuvosto tekee Lissabonin prosessista kauniita lupauksia Brysselissä, mutta heti kun sen olisi annettava esimerkiksi varoja Lissabonin prosessin toteuttamista varten, neuvosto ei täytä lupauksiaan vaan jättää meidät tyhjin käsin.
On hyvin valitettavaa, että neuvosto kohtelee näin meitä parlamentin jäseniä – meitä, jotka haluamme tehdä Euroopasta maailman kilpailukykyisimmän ja dynaamisimman tietoon perustuvan talouden vuoteen 2010 mennessä. Olen iloinen, että vaalikampanjat ovat käynnissä. Tämä kannustaa minua osallistumaan ja tuomaan julki neuvoston kaksinaamaisuuden. Tulevaisuus näyttää valoisalta. 
Reding,
    Arvoisa puhemies, saanen ennen varsinaiseen asiaan siirtymistä esittää henkilökohtaiset kiitokseni arvoisalle esittelijälle, hyvälle ystävälleni van Velzenille siitä työstä, jota hän on tehnyt kymmenen viime vuoden aikana yhteisen hyvän eteen parantaakseen kaikkien eurooppalaisten elämää näiden taustoista tai toimialasta riippumatta. Hänen työnsä ei ole loppunut pelkästään eurooppalaisiin: mielessäni ovat myös hänen kansainväliset, jopa maailmanlaajuiset saavutuksensa. Mielestäni van Velzen on osoittanut, millainen on hyvä parlamentin jäsen. 

 Käsittelen nyt Content-ohjelmaa. Kuten esittelijä selvitti, komission tavoitteena on käynnistää ohjelma vuoden 2005 alussa, kun ollaan suurin piirtein puolivälissä edettäessä kohti Lissabonin ohjelman tavoitevuotta 2010. Meidän on parannettava olosuhteita yritysten innovaatioita varten erityisesti digitaalisen sisällön markkinoiden tietyillä aloilla, ja siksi ohjelma on niin tärkeä Lissabonin strategian kannalta.
Sen lisäksi, että digitaalisen verkkosisällön markkinoilla on merkittävästi kasvupotentiaalia, se tarjoaa myös ihanteellisen alustan innovatiivisille digitaalisen sisällön tuotteille ja palveluille, jotka ylittävät valtioiden rajat. Kuvitelkaapa esimerkiksi, jos kaikki Euroopan julkishallinnot keräisivät ja tallentaisivat tietoja samalla tavalla ja jos kaiken huipuksi kaikki kansalaiset osaisivat hyvin kaikkia unionin kieliä. Yritin iskostaa tätä ihmisiin Euroopan kielten vuonna, ja prosessi on käynnissä: ihmiset opiskelevat yhä enemmän kieliä. Tavoitteeseen on kuitenkin vielä pitkä matka. Internetissä on todennäköisesti jatkossa kuitenkin paljon enemmän karttoja Euroopan laajuisista moottoriteistä, vesiteistä sekä muista luonnon kohteista ja rakennetuista kohteista. Luodaan myös yhä laajempia eurooppalaisia digitaalisia kirjastoja, jotka ovat sekä kulttuurisesti että tieteellisesti maineikkaita. Jatkossa saadaan paljon enemmän eurooppalaista digitaalista oppimateriaalia.
Toukokuusta 2004 lähtien Euroopan unioniin kuuluu todella 25 jäsenvaltiota, unionissa puhutaan 20:tä kieltä, kulttuureja on jopa enemmän. Tämän lisäksi unionissa on hyvin monia alueita sekä todella pirstaloituneet markkinat mille tahansa yritykselle, joka pyrkii kehittämään innovatiivisia, rajat ylittäviä digitaalisen sisällön tuotteita ja palveluja. Tämä tilanne olisi otettava huomioon, kun Content-ohjelma käynnistyy tammikuussa 2005.
Näkymät eivät ehkä ole niin koruttomat kuin miltä näyttää. Vasta hyväksytyllä julkisen sektorin tietoja koskevalla direktiivillä saatetaan yhteen jäsenvaltioiden lainsäädännöt, jotka koskevat julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäyttöä. Muotojen ja kielten yhdistämisen vaikeuksia voidaan ratkoa nykyaikaisella tietotekniikalla, mikä kuuluu Content-ehdotukseen. Olen täysin samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että tämän vuoksi on erittäin tärkeää, että Content-ohjelmaa tarkastellaan yhdessä Learning-ohjelman kanssa, sillä ihmisiä on ensin opetettava käyttämään sisältöä, ennen kuin siitä on todellista hyötyä.
Ehdotetussa ohjelmassa suositellaan keskittymistä digitaalisen sisällön markkinoiden selvästi pirstaloituneisiin osiin Euroopassa, jossa markkinavoimat eivät ole yksin pystyneet lisäämään kasvua, kuten esittelijä aivan oikein totesi. Kohteena on kolme alaa: spatiaalinen tai maantieteellinen tieto, opetusmateriaalit ja kulttuurisisältö.
Komissio onkin iloinen huomatessaan, että esittelijä van Velzenin jättämät tarkistukset parantavat ehdotusta. Haluaisimme kiittää häntä ja varjoesittelijöitä, jäsen Gilliä ja jäsen Plooij-van Gorselia heidän pyrkimyksistään päästä kompromissiin neuvoston kanssa, jotta asia saataisiin päätökseen ensimmäisessä käsittelyssä. Vaikka esittelijällä onkin ongelmia neuvoston kanssa, hänellä ei pitäisi olla mitään ongelmia komission kanssa, koska komissio voi hyväksyä kaikki parlamentin esittämät tarkistukset. 
Gill (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kiitokset kuuluvat esittelijä van Velzenille, koska hän on tehnyt erinomaista työtä ja laatinut todella hyvän mietinnön. Olin ensimmäisen Content-ohjelmaa koskevan mietinnön esittelijä ja näen esittelijä van Velzenin tehneen lujasti töitä, kun hän on yrittänyt varmistaa, että Eurooppa pääsisi edulliseen asemaan digitaalisen sisällön alalla. Kuten hän aiemmin totesi, Yhdysvalloilla on maailman kehittynein digitaalinen talous, ja Eurooppa, jossa markkinat ovat pirstaloituneet ja jossa media- ja televiestintäyhtiöt ovat pienempiä, yrittää ottaa sitä kiinni sisällön laadun ja tuotteiden saralla.
Sen sijaan, että puhuisin mietinnön sisällöstä, jonka sekä esittelijä että komissio tiivistivät niin sujuvasanaisesti, haluan puhua neuvostosta. Olen erittäin huolissani neuvoston omaksumasta asenteesta ja lähestymistavasta. Se on toistuvasti ilmoittanut haluavansa saavuttaa Lissabonin tavoitteet, joista keskeisimpiä on mahdollisuuksien tarjoaminen Euroopalle sähköisten välineiden aikakaudella. Kun neuvoston pitäisi sitten ryhtyä sanoista tekoihin, mitään ei kuitenkaan tapahdu.
Kuten esittelijä totesi, neuvosto kohteli parlamenttia äärimmäisen ylimielisesti. Tingimme määristä – 20 miljoonaa, 30 miljoonaa, 50 miljoonaa – koska neuvosto ei halua antaa ohjelman toteuttamiseen riittäviä varoja. Kun unionissa on 25 jäsenvaltiota, riittävät varat ovat tarpeen, mikäli aiomme saavuttaa tällä alalla suurimman kilpailijamme, Yhdysvallat. Monet korkeaa koulutusta vaativat työtehtävät riippuvat siitä, saadaanko sisältö kuntoon, ohjelma toteutettua ja pk-yritykset ja muut palvelujentarjoajat tavoitettua.
On sääli, ettemme ole neuvoston asenteen vuoksi voineet saattaa tätä aloitetta loppuun. Se oli tämän vaalikauden tärkein asia, ja meidän piti saada tämä ohjelma valmiiksi ja käynnistää se vuonna 2005. Parlamentti todella halusi, että näin kävisi. Näin ei käynyt, ja se koituu unionin tappioksi. Tämä johtui siitä, ettei neuvosto halunnut kustantaa ohjelmaa. Tällä hetkellä sen tarjous on yhtä tyhjän kanssa, kun puhutaan 25 jäsenvaltion unionista.
Haluaisin kiittää esittelijää, joka teki kaikkensa, jotta asia saataisiin päätökseen, sillä osa meistä muiden ryhmien edustajista halusi pitäytyä komission alkuperäisessä ehdotuksessa eli 165 miljoonassa eurossa. Tuo summa tarvitaan, jos Content-ehdotus halutaan todella toteuttaa.
Epäonnistuminen ei johdu siitä, ettei esittelijä olisi yrittänyt. Toivottavasti neuvosto tajuaa toisessa käsittelyssä, ettei parlamentti halua tukea ohjelmia, jotka toteutetaan vain pala palalta. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00(1).
