
Doyle
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää teitä protestoimaan kiivaasti meidän kaikkien puolesta sitä raakamaista ja julmaa seitsemän lapsen äidin julkista teloitusta vastaan, jonka Taleban-hallinto pani toimeen tiistaina Kabulissa. En sano tämän enempää, mutta olen tympääntynyt meidän kaikkien on oltava tympääntyneitä tällaiseen raakamaisuuteen.
Pyydän teitä protestoimaan meidän kaikkien puolesta.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Puhemies
Arvoisa kollega, olen itsekin lukenut tämän tiedon ja minun on sanottava teille, että olen erittäin suuttunut ja järkyttynyt. Uskoakseni suosionosoituksenne osoittavat hyvin kaikkien olevan yhtä mieltä siitä, että ilmaisen parlamenttimme suuttumuksen Afganistanille.

Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Kauppi
Arvoisa puhemies, minun kohdallani tässä eilisessä pöytäkirjassa on ongelma, minut on merkitty siellä herraksi. Annoin äänestysselityksen Aviles Perean Daphne-ohjelmaa koskevaan mietintöön, ja pöytäkirjaan on merkitty " Herr" Kauppi, haluaisin mieluummin sinne " Madame" .

Puhemies
Kuulkaahan, olen melko tyrmistynyt kaikista näistä virheistä, jotka ilmiselvästi ovat konkreettisia virheitä, mutta eivät ollenkaan hyväksyttäviä, ja me hoidamme asian kunnolla järjestykseen.

Dell' Alba
Arvoisa puhemies, pöytäkirjan sivulla 20 ilmoitetaan, että olisin tukenut Dupuis'ta. Olemme kollegoita ja usein yhtä mieltä asioista. Siitä ei ollut kysymys. Dupuis'n puheenvuoron ja oman puheenvuoroni tarkoituksena oli vastustaa puheenjohtaja Barónin esittämää pyyntöä 112 artiklan soveltamisesta. Esittämäni pyyntö oli siis tarkoitettu puhemiehelle, jotta tämä arvioisi, voidaanko pyyntö ottaa käsiteltäväksi ja jotta hän ilmoittaisi meille tänä aamuna, miten asian laita on.

Puhemies
Hyvä on, parlamentin jäsen Dell' Alba. Olen täällä sitä varten.

Corbett
Arvoisa puhemies, eilisen istunnon englanninkielisessä pöytäkirjassa näytti myös lukevan, että kyseessä oli torstain 17. joulukuuta pöytäkirja. Olen varma siitä, että parlamentissa ei laadittaisi tämänpäiväistä pöytäkirjaa, ennen kuin olemme todella käyneet läpi keskustelumme ja äänestyksemme. Toivon, että tuo asia korjataan.

Puhemies
Ei, rauhoitan teitä heti. Niin ei tehdä, kyseessä on erehdys.

McCartin
Arvoisa puhemies, haluan viitata teidän osoittamaanne myötätuntoon niitä ranskalaisia kohtaan, joita koettelevat vakavat tulvat. Oli erittäin asianmukaista, että otitte asian puheeksi eilisaamuna. Mutta ette ainoastaan ilmaissut myötätuntoa, vaan pyysitte myös komissiota toimittamaan hiukan apua. Joskus parlamentissa oikea käsi ei tiedä, mitä vasen käsi tekee. Pari vuotta sitten poistimme mahdollisuuden toimittaa apua ihmisille tällaisissa Euroopan unionin alueella sattuvissa tapauksissa. Osoitimme samanlaista myötätuntoa kreikkalaisille ja pyysimme samanlaista apua, mutta käytettävissä ei ole yhtään rahaa. Meidän pitäisikin tulevaisuudessa joko tarjota rahaa ja määritellä ehdot, joilla sitä annetaan, tai lakata pyytämästä komissiota tarjoamaan apua. Se, mitä tarjosimme kreikkalaisille, oli vain lämmintä kättä. Tarjoamme samaa asiaa ranskalaisille.

Puhemies
Kiitän teitä, parlamentin jäsen McCartin. Minulla oli sitä paitsi eilen istuntoa avatessani mahdollisuus muistuttaa tästä samasta ongelmasta.

Vander Taelen
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää työjärjestyspuheenvuoron. En huomannut, että siirryimme työjärjestyspuheenvuoroista käsittelemään mietintöä. Haluan tehdä pienen huomautuksen seikasta, joka ei ehkä näytä kovinkaan merkittävältä, mutta minua ärsyttää joka päivä tässä rakennuksessa tapahtuva mieletön paperin tuhlaus. Täällä tuhlataan paljon sanoja, mutta myös uskomaton määrä paperia, eikä minkäänlaisesta kierrätyksestä ole puhettakaan. Brysselissä kokoontuvassa kilpailevassa parlamentissa meillä on ainakin pahvilaatikoita, joihin voimme kerätä paperit, joita emme enää tarvitse. Huolimatta tämän rakennuksen erittäin modernista ja hienosta sisustuksesta en ole tehnyt täällä toistaiseksi minkäänlaista havaintoa sellaisten käytännöllisten ja halpojen pahvilaatikoiden olemassaolosta, joilla on siitä huolimatta tärkeä merkitys paperin kierrätyksessä. Haluan pyytää teitä tekemään asialle jotakin. Budjetti mahdollistaa uskoakseni sen, että parlamentin jäsenille annetaan pahvilaatikot, joihin he voivat kerätä paperit kierrätystä varten.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa kollega, puheenvuorostanne, joka ei itse asiassa kuulu pöytäkirjan yhteyteen. Mutta se ei haittaa. Kyseessä on täysin asiaankuuluva puheenvuoro, jonka esitän jo tänään kvestorien kollegiolle nähdäksemme, voimmeko löytää sopivia ratkaisuja esille tuomaanne ongelmaan.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Päätös kiireellisestä käsittelystä
Lienemann
Arvoisa puhemies, odotin pöytäkirjaa koskevaa äänestystä vastatakseni kollegalleni. Kukin teistä on huomannut, että jokaiseen roskalaatikkoon on merkitty sen käyttötarkoitus, joten paperia ja pahvia varten on oma roskalaatikko. Jätteiden lajittelu on siis aloitettu parlamentissa Strasbourgissa.

Napolitanon laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0066/1999) työjärjestyksen muutoksista 25. päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisiä tutkimuksia koskevan toimielinten välisen sopimuksen johdosta
Puhemies. Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä ja Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä ovat pyytäneet minulta kiireellistä käsittelyä työjärjestyksen 112 artiklan mukaisesti. Kiireellisyyttä perustellaan sillä, että on välttämätöntä pitää kiinni OLAFia koskevista toimielinten välisistä sitoumuksista, jotka muut kyseessä olevat toimielimet ovat toteuttaneet.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, oman ryhmäni ja liberaaliryhmän puolesta sekä sillä tuella, jonka PPE-DE-ryhmä parlamentissa ilmaisi, esitin eilen pyynnön, joka koski käsittelyn julistamista kiireelliseksi ja OLAFin tekemiä sisäisiä tutkimuksia koskevan toimielinten välisen sopimuksen hyväksyntää. Sopimushan vahvistettiin edellisellä vaalikaudella, se oli lokakuun esityslistalla, ja oma ryhmäni sekä uskoakseni myös muut ryhmät ovat yrittäneet häivyttää niitä oikeutettuja epäilyjä, joita joillakuilla kollegoillamme saattaa sitä kohtaan olla. Nyt meidän on jo aika kantaa vastuumme, kun parlamenttikin on allekirjoittanut ja vahvistanut tämän sopimuksen ja antanut sille tukensa ja neuvotellut siitä. Olen esittänyt pyyntöni työjärjestyksen 112 artiklan 2 kohdan perusteella ja 60 artiklan 1 kohdan mukaan, sillä kyseessä ei ole lainsäädännöllinen kysymys. Kysymys on luonteeltaan perustuslaillinen sikäli, että kyseessä on toimielinten välinen sopimus.
Arvoisa puhemies, pyytäisin teitä suomaan minulle vielä hetken aikaa, sillä en ole pyytänyt, että saisin antaa henkilökohtaisen lausuman. Eilen eräs parlamentin jäsen, Olivier Dupuis, hyökkäsi minua kohtaan, sillä hän kutsui tämän pyynnön allekirjoittaneita "Barón Crespon kanssa samassa juonessa olleiksi". Sen jälkeen hän soi minulle kunnian tulla verratuksi erääseen hänen suosikkisankareistaan. Hän sanoi, että olin stalinisti. Arvoisa puhemies, mielestäni meidän kaikkien tässä parlamentissa tulee osoittaa kunnioitusta ja hienotunteisuutta toisiamme kohtaan, eikä sananvapautta saa sekoittaa järjestelmälliseen herjaukseen ja poliittiseen suunsoittoon.
Koska minä yritän osoittaa kunnioitusta kollegoilleni, pyydän samaa kohtelua myös itselleni. Ainoa, minkä parlamentin jäsen Dupuis jätti sanomatta, oli kutsua meitä parhaan stalinistisen perinteen mukaisesti revisionistiseksi klikiksi. Se siitä olisikin vielä puuttunut.

Puhemies
Kiitän parlamentin jäsen Barón Crespoa. Luulen, että parlamentin jäsen Dupuis'lla on tilaisuus vastata teille, koska hän on ilmoittanut käyttävänsä puheenvuoron vastustaakseen tätä pyyntöä.
Parlamentin jäsen Barón Crespo on esittänyt meille pyynnön. Jäsen Poettering pyytää minulta puheenvuoroa tukeakseen tätä pyyntöä.

Poettering
Arvoisa puhemies, tämä vaatii muutamaa huomautusta. Ensinnäkin voin sanoa, että kollega Barón Crespo, jota en nimittäisi juonittelijaksi, vaan kaikista poliittisista erimielisyyksistäkin huolimatta arvostetuksi kollegaksi, esitti asiat siltä osin oikein, että olen ilmoittanut hänelle suullisesti, että myös me, Euroopan kansanpuolueen ja Euroopan demokraattien ryhmä, haluamme, että Napolitanon mietinnöstä äänestetään.
Olen antanut tämän ilmoituksen kollega Barón Crespolle suullisesti, mutta en ole allekirjoittanut pyyntöä, koska juuri ennen kuin hän pyysi minua allekirjoittamaan sen, olin keskustellut hänen kabinettinsa edustajan kanssa. Me Euroopan kansanpuolueen ja Euroopan demokraattien ryhmä olemme ilmoittaneet voivamme ja haluavamme tukea asiaa, jos Napolitanon mietinnössä olevat ongelmat saadaan jossain määrin ratkaistua, ja ne ovat juuri ja juuri siinä rajoilla, että voimme olla mukana äänestyksessä, vaikkemme varsinaisesti olekaan todella tyytyväisiä. Olemme sanoneet, että haluamme saada tämän ikävän asian päätökseen marraskuun aikana. Aiomme myös pitää kiinni tästä lupauksestamme. Parlamentin puheenjohtajiston vastuulla on tietenkin se, että menettelytavat ovat ehdottomasti kohdallaan. Lähdemme siitä, että asian kiireellinen käsittely voi tällä tavoin tulla asianmukaisesti hoidetuksi. Tällä perusteella kannatamme äänestyksen toimittamista torstaina, siis tänään, niin että voimme saada tämän ikävän asian päätökseen tänään. Edellytämme kuitenkin myös sitä, että kaikki on muodollisesti kunnossa.

Puhemies
Kiitos, parlamentin jäsen Poettering. Kyllä, uskon, että jos äänestys pidettäisiin huomenna perjantaina, meillä olisi vaikeuksia saada kokoon 314 ääntä. Tosin... koskaan ei voi tietää!

Dupuis
Arvoisa puhemies, luulen, että jäsen Voggenhuber haluaa puhua tätä esitystä vastaan. Itse käytän puheenvuoron puhuakseni siitä, ettei tätä pyyntöä voida ottaa käsiteltäväksi sikäli kuin 112 artiklassa viitataan komission ehdotuksia ja lainsäädäntötekstejä koskevaan 60 artiklaan. Barón Crespon käsitys työjärjestyksestämme on todella kehittyvää laatua. Eilen hän puhui 60 artiklasta, tänään hän puhuu 61 artiklasta, perustuslaillisesta näkökulmasta. Läsnäolijat voivat havaita Strasbourgin öiden rikkauden sekä kyvyn kehittää sisäistä lakiamme.
Napolitanon mietinnön perusteluissa viitataan suoraan Amsterdamin sopimuksen 199 artiklaan, ja tämä artikla liittyy suoraan parlamenttimme sisäiseen työjärjestykseen. Se on siten lisäosoitus siitä, että Barón Crespon eilen pyytämä menettely ei millään tavoin liity 112 artiklaan. Pyydän siis teitä, arvoisa puhemies, ettette toimita äänestystä Barón Crespon pyynnöstä ja ettette ota sitä käsiteltäväksi.

Puhemies
Hyvä, kiitän teitä, parlamentin jäsen Dupuis.
Parlamentin jäsen Dupuis käytti juuri puheenvuoron siitä, voidaanko pyyntö ottaa käsiteltäväksi. Parlamentin jäsen Dupuis, teitä ei yllätä se, että vietin osan yöstä kysymystä tutkien. Ja päädyin siihen lopputulokseen, että pyyntö voidaan työjärjestyksen kannalta ottaa käsiteltäväksi. Olemme siis kuulleet teitä. Puheenvuoron käyttää nyt parlamentin jäsen Voggenhuber vastustaakseen pyyntöä.

Voggenhuber
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että joudun tuomaan esiin kielteisen kantani näin jälkikäteen. Olen asiasta ehdottomasti toista mieltä. 112 artiklassa puhutaan täysin yksiselitteisesti sellaista ehdotusta koskevasta keskustelusta, johon vaaditaan parlamentin kuulemista. On täysin ilmiselvä asia, että tässä on kyse työjärjestyksen muuttamisesta. Kyse ei ole myöskään toimielinten välisestä sopimuksesta. Napolitanon esittämä tarkistusehdotus ei koske sitä. Kyse on pikemminkin työjärjestyksen muuttamisesta, ja on ilmiselvää, ettei se kuulu 112 artiklan piiriin jo puhtaasti muodollisista syistäkään.
Poliittisesti asia on tärkeä siksi, että parlamentin työjärjestystä on varjeltava siltä, että sitä muutetaan tilapäisjärjestelyllä aina tilanteen mukaan. Työjärjestyksen turvana on se, ettei se kuulu 112 artiklaan. Kaikissa kansallisissa parlamenteissa on ilmeisesti sellainen periaate, ettei työjärjestyksiä voida muuttaa vain hetken mielijohteesta.
Menettely, joka johtaa tähän keskusteluun ja tähän päätökseen - myös perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa , rikkoo työjärjestyksen määräyksiä monessa kohdin. Sellaisia tarkistuksia ei otettu käsiteltäviksi, joita työjärjestyksen mukaan pitäisi yksiselitteisesti käsitellä. Tarkistusten jättämiselle ei asetettu määräaikoja. Suuret ryhmät yrittivät saada tämän ehdotuksen käsiteltäväksi työjärjestyksestä tarkoituksellisesti useaan otteeseen piittaamatta. Olen siitä niin hämmästynyt, koska PPE-ryhmä pani parlamentin edellisessä äänestyksessä määräenemmistön kiistäessään alulle keskustelun, joka osoitti monille parlamentin jäsenille, että tähän toimielinten väliseen sopimukseen liittyy parlamentin oikeuksien heikkeneminen, edustajantoimen riippumattomuuden vakava vahingoittaminen ja parlamentin perussopimuksen mukaisen tehtävän rajoittaminen.
PPE-ryhmä oli täysin oikeutettu palauttamaan tämän mietinnön vielä takaisin valiokuntaan. Sen vuoksi on käsittämätöntä, että nyt valitaan sellainen menettelytapa, joka ei sisälly työjärjestykseen, kun otetaan huomioon ne vaikeat perussopimukseen liittyvät ongelmat, jotka liittyvät tähän mietintöön.

Jotta asia tulisi aivan selväksi: yksikään parlamentin jäsen ei vastusta petosten torjunnan laajentamista myöskään OLAFin toimivaltuuksien osalta parlamentissa. Parlamentti nousi kuitenkin oikeutetusti sitä vastaan, että neuvosto liioittelee asioita ja heikentää parlamentin asemaa ja asettaa edustajantoimen riippumattomuuden avoimesti kyseenalaiseksi ja että parlamentin vapaiden jäsenien toimia voidaan tutkia - vakavissa tapauksissa epämääräisten oikeuskäsitteiden nojalla kurinpidollisen oikeuden nojalla, jota ei ole olemassa.
(Suosionosoituksia)
Pyydän, että otatte huomioon, arvoisa puhemies, että tätä keskustelua ei voi nyt lopettaa väkisin ja työjärjestystä loukaten.
(Suosionosoituksia)

Puhemies
Hyvät kollegani, asiat tuntuvat melko selviltä, niin selviltä kuin ne vain voivat olla. Työjärjestyksemme 112 artiklassa viitataan 60 artiklan 1 kohtaan: "... keskustelu ehdotuksesta, josta parlamenttia on kuultu 60 artiklan 1 kohdan mukaisesti, käydään kiireellisenä." Ja 60 artiklan 1 kohdassa määrätään tarkasti: "komission ehdotukset ja muut lainsäädännön alaan liittyvät asiakirjat".
Tulkinnallinen ongelma liittyy Napolitanon mietinnön luonteeseen. Omasta puolestani olen sitä mieltä - ja jälleen kerran harkitsin asiaa juuri sen mukaisesti, mutta kysyn kuitenkin Napolitanolta, onko hän yhtä mieltä kanssani -, että Napolitanon mietinnön aiheena on lainsäädännön alaan liittyvän tekstin soveltaminen, koska kysymyksessä on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus OLAFin tekemistä tutkimuksista. Kun otetaan huomioon, että Napolitanon mietintö koskee lainsäädännön alaan liittyvää tekstiä, minusta tuntuu, että asiamme liittyy 60 artiklan 1 kohtaan, johon työjärjestyksen 112 artiklassa viitataan. Toivon, että olen esittänyt asiani riittävän selkeästi.
Parlamentin jäsen Napolitano, voisitteko kertoa, oletteko samaa mieltä kanssani?

Napolitano
Arvoisa puhemies, yhdyn täysin esittämäänne perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnalle uskotun tehtävän määritelmään, sillä tämä on ollut on erittäin täsmällinen ja tarkoin rajattu tehtävä. Kyseessä on yksinkertaisesti toimielinten välisen sopimuksen liittäminen työjärjestykseemme ja olen siksi samaa mieltä siitä, mitä sanoitte mietinnön luonteesta.

Esityslista
Puhemies
Hyvät kollegani, emme kai kuluta koko aamupäivää tämän asian parissa.
Olemme kuulleet parlamentin jäsen Barón Crespoa, joka on esittänyt pyynnön, ja parlamentin jäsen Poetteringia, joka on käyttänyt puheenvuoron pyynnön tukemiseksi. Haluaisin nyt tietää, haluaako joku kollegoista käyttää puheenvuoron vastustaakseen tätä pyyntöä.
Muussa tapauksessa toimitan suoraan äänestyksen.
(Parlamentti päätti noudattaa kiireellistä menettelyä)
Tämä kohta otetaan siis tämän päivän esityslistalle ensimmäiseksi kohdaksi.

Schulz
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, mutta minun on pyydettävä hetkeksi tarkkaavaisuuttanne palatakseni vielä kerran esityslistaan. Päätöksemme Napolitanon mietinnön ottamisesta esityslistalle aiheuttaa ongelmia kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle. Esityslistalla on jo Pirkerin laatima Eurodacia koskeva mietintö, joka on erittäin kiistanalainen ja joka laukaisi sosiaalidemokraattisessa ryhmässä eilen illalla kiistojen sävyttämiä keskusteluja. Nämä keskustelut johtivat siihen, että pyysin esittelijä Pirkeriä eilen illalla suostumaan siihen, että mietinnöstä toimitettava äänestys siirretään Brysselissä 1. joulukuuta pidettävään istuntoon. Tähän hän ei kuitenkaan ymmärrettävistä syistä suostunut. Parlamentin tässä täysistunnossa tekemä päätös Napolitanon mietinnön ottamisesta esityslistalle antaa kuitenkin aihetta olettaa, että emme voi keskustella Pirkerin mietinnöstä loppuun asti emmekä siis myöskään äänestää siitä tänään.
Se tarkoittaisi, että meidän olisi pakko äänestää näin merkittävästä mietinnöstä a) äärimmäisessä ristiriitatilanteessa ja b) vain harvojen parlamentin jäsenten läsnä ollessa, mikä ei ole tämän mietinnön sisällön arvon mukaista. Pyydänkin siksi, että poistamme tämän mietinnön tämänpäiväiseltä esityslistalta mainitsemani lähtötilanteen vuoksi ja että siirrämme sen Brysselissä joulukuussa pidettävään istuntoon. Pyydän teitä, arvoisa puhemies, auttamaan, jotta parlamentti voisi myös äänestää pyynnöstäni.
(Hälinää)

Puhemies
Hyvät kollegat, uskoakseni kuulemme nyt Eurodac-järjestelmän perustamista koskevan mietinnön esittelijää, parlamentin jäsen Pirkeriä, joka on pyytänyt puheenvuoroa.

Pirker
Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin selventää erästä asiaa. Olemme keskustelleet jo lähes vuoden ajan mietinnöstä, jossa käsitellään Eurodacia eli järjestelmää, jolla valvotaan jäsenvaltioiden turvapaikka-asioiden hoitamiseen ja turvapaikkaoikeuteen kohdistuvien väärinkäytösten torjumiseen liittyvää vastuuta. Tämän vuoden keväällä sosiaalidemokraatit tekivät yhdessä vihreiden ja muiden kanssa viime hetkillä täyskäännöksen ja ilmoittivat vastustavansa Eurodacin käyttöönottamista, vaikka ne aiemmin puolsivat sitä. Eurodacin käyttöönottaminen olisi tapahtunut keväällä yleissopimuksen ja pöytäkirjan muodossa. Tämä oli kiistaton tosiasia ja vaatimus, sillä me tarvitsemme ratkaisuja. Avasimme Eurodacia koskevan keskustelun uudelleen nyt syksyllä käsittelemällä neuvoston asetusta. Keskustelimme siitä pitkään ja perusteellisesti valiokunnassa, jossa pääsimme täydessä yhteisymmärryksessä sosiaalidemokraattien ja muiden kanssa yksimielisyyteen siitä, että tarvitsemme Eurodacia. Vihreät, jotka halusivat torjua koko tämän järjestelmän, eivät yhtyneet näkemykseemme. Valiokunnan äänestyksessä ei esitetty tarkistuksia, vaan siellä vallitsi täysi yhteisymmärrys sosiaalidemokraattien, liberaalien ja myös kaikkien muiden kesken siitä, että Eurodac on pantava toimeen. Meidän on keskusteltava asiasta ja käytävä keskustelu loppuun asti.

Jos nyt tapahtuu siis samoin kuin viime keväänä eli sosiaalidemokraatit tekevät yhtäkkiä käsittämättömistä syistä täyskäännöksen ja äänestävät Eurodacia vastaan, he kantavat silloin täyden vastuun siitä, ettei meillä ole edelleenkään turvapaikka-oikeutta koskevaa järjestelmällistä eurooppalaista järjestelmää eikä turvapaikkaoikeuteen liittyvien väärinkäytösten torjumisen järjestelmää. Sosiaalidemokraatit kantavat siis tästä yksinomaisen poliittisen vastuun.
(Suosionosoituksia)
Kun nyt on kyse tästä mietinnöstä käytävästä keskustelusta, pyydän ryhtymään toimiin sitä varten, että keskustelemme ja myös äänestämme tästä mietinnöstä tänään. Tämän on oltava tavoitteemme, ja siitä on vain yksi ainoa poikkeus. Jos näin ei vastoin kaikkia odotuksia tapahtuisi ja ainoa vaihtoehtomme olisi äänestää mietinnöstä vasta huomenna, parlamentin tulisi antaa äänestää siitä täysistunnossa. Pyydän teitä kuitenkin ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin, jotta voimme keskustella ja myös äänestää mietinnöstä tänään, sillä meillä ei ole aikaa hukattavana. Me tarvitsemme yhteistä turvapaikka-asioiden käsittelyä ja siihen liittyvien väärinkäytösten torjumista koskevan järjestelmän, eikä minulta heru minkäänlaista ymmärtämystä puoluepoliittisille joutavuuksille, jotka tapahtuvat näiden ongelmien kustannuksella.
(Suosionosoituksia)

Puhemies
Parlamentin jäsen Pirker, ymmärsin hyvin sen, mitä sanoitte. Uskon, että jäsen Watson, joka on kyseisen valiokunnan puheenjohtaja, haluaa sanoa meille tästä asiasta jotakin.

Watson
- (EN) Tämä ehdotus neuvoston asetukseksi on tärkeä ehdotus. Valiokuntani on tehnyt lujasti töitä valmistellakseen parlamentin vastausta tähän ehdotukseen, jotta se valmistuisi ajoissa neuvoston asettamaan määräaikaan mennessä ja jotta neuvosto voisi keskustella siitä 2. joulukuuta. Mikäli meillä on aikaa keskustella tästä mietinnöstä tänä aamuna, meidän on äänestettävä siitä lounasaikaan. Tällä tavoin parlamentti voi antaa vastauksensa ajoissa, jotta neuvosto voi keskustella siitä.
Mikäli emme kuitenkaan voi käydä tätä keskustelua tänä aamuna ja mikäli Napolitanon ja Giannakoun mietinnöistä pidetään liian monta puheenvuoroa, kannatan parlamentin jäsen Pirkerin ehdotusta jonka mukaan emme äänestäisi asiasta huomenna. Asia on liian tärkeä äänestettäväksi perjantaina, vaikka itse aion olla läsnä. En ole varma, ovatko ne, joilla ymmärtääkseni on ongelmia tämän mietinnön osalta kuten sosialistiryhmän ranskalaisjäsenillä , täällä vielä huomenna, ja voisimmekin kysyä sitä heiltä.
Jos asiasta ei kuitenkaan ole mahdollista äänestää tänään, voisimmeko kysyä parlamentin yksiköiltä, olisiko mahdollista pitää keskustelu tänä iltana ja sitten äänestää asiasta joulukuun istuntojakson keskiviikkona, jolloin voisimme toimittaa tulokset neuvostolle torstaihin mennessä; ja voisimmeko myös pyytää komission jäseneltä apua tämän asian toimittamisessa neuvostoon?

Puhemies
Parlamentin jäsen Watson, minulle todellakin sanotaan, että aikataulu voi johtaa meidät tuohon tilanteeseen, eli ettemme voi äänestää mietinnöstä tänään. Ja huomisaamuna monilla muillakin jäsenillä voi olla ongelmia mainitsemienne jäsenten lisäksi. Uskon sitä paitsi, että se ei koske vain joitain tiettyjä jäseniä, ja halusin tarkentaa asian.

Vitorino
Arvoisa puhemies, komissio haluaa painottaa tämän parlamentille esittämämme välineen merkitystä. Me haluamme siis saada sen taakse mahdollisimman laajan poliittisen kentän. Komission kannalta ja aikataulun kannalta parlamentin äänestys tulisi toimittaa tänään, jotta neuvosto voisi käsitellä asian jo 2. ja 3. joulukuuta. Muussa tapauksessa koko aikataulu on neuvoteltava neuvoston kanssa uudelleen, enkä pysty sanomaan, mikä olisi neuvottelujen tulos. Se onkin sitä paitsi unionissa työn häiritsevin puoli: neuvoston kanssa käytävien neuvottelujen tulosta ei voi koskaan ennakoida.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen, sopiiko, että äänestämme mietinnöstä 1. joulukuuta?

Vitorino
. (FR) Arvoisa puhemies, suoraan sanoen uskon, että aihetta ei ole mahdollista käsitellä neuvostossa 2. joulukuuta, mikäli äänestys on 1. joulukuuta. Suoraan sanoen, mutta haluan painottaa, että en ole neuvotellut asiasta muodollisesti neuvoston kanssa. Tämä on vain ennakkokäsitys.

Pirker
Arvoisa puhemies, kuulimme äsken myös komission jäsentä. Hänen puheenvuoronsa vahvistaa minulle ja meille sen, että meidän on äänestettävä mietinnöstä vielä tänään. Me tarvitsemme Eurodacia, minkä vahvistivat myös Tampereen huippukokous, neuvoston selkeä lausunto sekä arvoisan komission jäsenen aina Eurodacille antama täysi tuki. Me emme voi sallia itsellemme, emme myöskään parlamenttina, sitä, että kohtelemme suurta yleisöä niin, että viivytämme edelleenkin tietoisesti asian etenemistä. Me tarvitsemme tätä järjestelmää. Meidän pitäisi siksi muuttaa esityslistaa niin, että äänestys toimitetaan tänään, sillä muuten järjestelmän käyttöönottaminen viivästyy luvattoman paljon. Pyydänkin teiltä siksi, että annatte parlamentin äänestää siitä, äänestetäänkö mietinnöstä tänään vai lykätäänkö äänestystä. Me tarvitsemme äänestystä tänään!

Puhemies
Parlamentin jäsen Pirker, uskoakseni on todellakin parasta, että siirrymme hyvin nopeasti käsittelemään mietintöä. Mitä nopeammin etenemme, sitä nopeammin meillä on mahdollisuuksia saada mietintö paitsi käsitellyksi, myös äänestää siitä tänä aamuna. Ymmärsin hyvin komission jäsenen viestin.
Käännyn puoleenne, parlamentin jäsen Giannakou: suostutteko siihen, että esitän parlamentille - jos parlamentti suostuu siihen - järjestyksen vaihtoa ja Pirkerin mietinnön käsittelyä ennen teidän mietintöänne?

Giannakou-Koutsikou
Arvoisa puhemies, hyväksyn tämän ja toivon tietysti, että ehdimme käsitellä myös oman mietintöni tämän aamun aikana.

Puhemies
Paljon kiitoksia, parlamentin jäsen Giannakou. Tämä on hyvin ystävällistä teiltä. Käännyn parlamentin puoleen: hyväksyttekö, että keskustelemme Pirkerin mietinnöstä juuri ennen Giannakoun mietintöä?
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen.)

OLAFin tekemät sisäiset tutkimukset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Napolitanon laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0066/1999) työjärjestyksen muutoksista 25. päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisiä tutkimuksia koskevan toimielinten välisen sopimuksen johdosta.

Cappato
Arvoisa puhemies, tahtoisin ainoastaan muistuttaa siitä, että työjärjestyksen 115 artiklassa, jota jo käytettiin Napolitanon mietinnön tapauksessa, todetaan: "Lukuun ottamatta 50 ja 112 artiklassa tarkoitettuja kiireellisiä tapauksia, keskustelua ja äänestystä ehdotuksesta ei saa aloittaa, ellei ehdotusta ole jaettu vähintään kaksikymmentäneljä tuntia aikaisemmin." Ilmoitan kuitenkin, että viimeiset Giannakou-Koutsikoun mietinnön tarkistukset jaettiin eilen illalla. Viimeinen käännetty tarkistus, tarkistus 20 ranskankielisenä käännöksenä, jaettiin eilen illalla klo 21.52. Nyt siis työjärjestyksen edellyttämät 24 tuntia ennen keskustelun ja äänestyksen aloittamista eivät vielä ole kuluneet. Tahtoisin siis kysyä puhemieheltä, tahdommeko tässäkin tapauksessa soveltaa kiireellisyyttä koskevia sääntöjä täysin työjärjestyksen ulkopuolella, sillä siinä tapauksessa voimme heittää työjärjestyksen menemään ja päättää, että kaikki kiireelliset asiat voidaan tehdä, kunhan päätetään, että niillä on kiire. Minusta ei edes näytä siltä, että kukaan olisi esittänyt pyyntöä käsitellä tätä mietintöä kiireellisenä. Ihmettelen siis, käydäänkö tämäkin keskustelu ja äänestys samalla tavoin kuin Napolitanon mietintöä koskeva keskustelu, työjärjestyksemme vastaisesti: tämä on ongelma.

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Cappato, kiitän teitä esittämästänne vetoomuksesta työjärjestystä koskevassa asiassa, vaikka olemme jo keskustelleet tästä ja asiasta on tehty päätös. En usko, että voimme ottaa uudelleen esiin työjärjestyksen noudattamista koskevaa väittelyä.

Napolitano
. (IT) Arvoisa puhemies, toivon, että harvat saliin jääneet kollegat voisivat kiinnittää huomionsa tähän mietintöön. Koska monet pitävät tätä kysymystä varsin arkana, olen toden sanoakseni pahoillani siitä, että asiasta ei käydä minkäänlaista keskustelua, eikä siitä, mitä aion perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinvaliokunnan nimissä sanoa.
Arvoisat kollegat, se, mitä aion sanoa, on melko tärkeää, sillä teksti ei parlamentin lokakuun istuntojakson aikana saanut äänestyksessä tarvittavaa määräenemmistöä, ja siihen on nyt tehty tarkistuksia suurimman poliittisen ryhmän aloitteesta, joka tuolloin suhtautui asiaan varauksella ja vaati tekstin selkiyttämistä edelleen.
Perussopimusvaliokunta on näet hyväksynyt parlamentin jäsen Méndez de Vigon kolme tarkistusta, joissa - jotta toimielinten välistä sopimusta voitaisiin soveltaa parlamentissa - parlamentin puhemiehelle on varattu erityinen rooli, puhemiehelle, jolle ohjataan parlamentin jäseniin liittyvät tiedot. Lisäksi valiokunta hyväksyi yhden parlamentin jäsenten Nassauer ja Brok esittämän tarkistuksen, jonka mukaan - luen sellaisenaan tarkistuksen tekstin, josta tulee mallipäätöksen uusi 4 artikla "jäsenten parlamentaarista koskemattomuutta sekä oikeutta kieltäytyä toimimasta todistajana koskevat säännöt säilyvät muuttumattomina".
Tällä tavoin on edelleen vahvistettu vakuutta, joka jo oli läsnä useissa tekstin kohdissa, erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan täydestä kunnioittamisesta - näistä tahdon ennen kaikkea mainita erittäin täsmällisen ja tyhjentävän 10 artiklan - samoin kuin siihen liittyvät säädökset, joilla työjärjestyksen 6 artiklassa yhdessä mainitsemani pöytäkirjan kanssa säädetään vielä yksityiskohtaisemmin parlamentin jäsenten koskemattomuudesta.
Sallikaa minun siis sanoa niille kollegoille, jotka ovat esittäneet epäilyjä ja huolia, että näiden PPE-ryhmän kollegoiden aloitteesta tehtyjen tarkistusten ansiosta he voivat rauhallisemmin äänestää tämän tekstin puolesta.
Heti tämän jälkeen minun on kuitenkin muistutettava ja korostettava sitä, millainen oli perussopimusvaliokunnalle annettu tehtävä - myös puhemies Fontaine muistutti tästä - ja mistä aiheesta parlamentin on päätettävä. Tehtävä oli ja on ainoastaan tämä, ja päätös koskee ainoastaan tätä: työjärjestykseen eli omiin sisäisiin sääntöihimme piti sisällyttää toimielinten välinen sopimus, jotta sitä voitaisiin soveltaa parlamentissa, talousarvion valvontavaliokunnan lausunnon pohjalta; työjärjestyksen muuttaminen siten, että siihen lisätään uusi 9 a artikla, mutta ei toimielinten välisen sopimuksen muuttamista. Muistutan tästä ennen kaikkea niitä kollegoita, jotka eivät olleet parlamentin jäseniä viime vaalikaudella. Oma henkilökohtainen tilanteeni on tämä: toukokuun 6. päivänä viime vuonna parlamentti valtuutti puhemiehensä allekirjoittamaan tämän toimielinten välisen sopimuksen, ja se allekirjoitettiin toukokuun 25. päivänä.
Kunnioitan niiden - uusien tai jo viime kaudella parlamentissa olleiden jäsenten mielipidettä, jotka suhtautuvat varauksin tai huolestuneina tähän sopimukseen, mutta valiokunnassa minun kuitenkin oli katsottava, ettei sellaisia tarkistuksia voida hyväksyä, joilla pyrittiin muuttamaan toimielinten välistä sopimusta, jota meidän odotetaan yksinkertaisesti soveltavan. Se, mitä kenties pidätte huolestuttavana, se, mitä luette, ei ole parlamentin päätös vaan mallipäätös, toimielinten välisen sopimuksen kiinteä osa, joka on jo julkaistu - tässä samassa muodossa - virallisessa lehdessä viime toukokuun 31. päivänä. Olemme vain lisänneet siihen teknisiä korjauksia, jotta sopimuksen soveltaminen parlamentissa olisi mahdollista.
Arvoisat kollegat, lopuksi tahtoisin muistuttaa, että mikäli tämän toimielinten välisen sopimuksen soveltamisesta saadaan kokemuksia, jotka viittaavat siihen, että joistakin siihen liittyvistä seikoista on keskusteltava uudelleen muiden toimielinten kanssa, se voidaan tehdä myöhemmin. Nyt velvollisuutemme kuitenkin on mielestäni olla tekemättä tyhjäksi allekirjoitusta, jolla olemme ilmaisseet sitoutumisemme toimielinten välisen sopimuksen noudattamiseen.

Bösch
 - (DE) Arvoisa puhemies, Napolitanon mietinnön sisältämän uuden ehdotuksen osalta vastattavana on kaksi kysymystä. Onko ehdotus ensinnäkin sopusoinnussa parlamentin ja neuvoston 25. toukokuuta 1999 antaman OLAFin asetuksen määräysten kanssa? Ja onko ehdotus sopusoinnussa parlamentin, neuvoston ja komission tekemän toimielinten välisen sopimuksen kanssa?
Vastaus ensimmäiseen kysymykseen on selkeä "kyllä", sillä ehdotus on sopusoinnussa OLAFin asetuksen kanssa. Toiseen kysymykseen vastaaminen ei olekaan sitten niin helppoa. Toimielinten välisen sopimuksen tarkoitushan oli löytää ratkaisu myös niin sanottuun ilmiantajien ongelmaan. Tämä ongelma liittyy siihen, mitä virkamies tekee, kun hänen tietoonsa tulee petostapauksia tai hän saa tukea korruptioepäilyksilleen, mutta ei halua jostakin syystä uskoutua esimiehelleen. Olemme todenneet, että hänen tulisi siinä tapauksessa kääntyä suoraan OLAFin puoleen. Tämä mahdollisuus jätetään nyt käsiteltävänä olevan ehdotuksen ulkopuolelle parlamentin jäsenten osalta. Tätä voidaan perustella sillä, että parlamentin jäseniä koskee heidän tehtäviä suorittaessaan erioikeuksia ja vapauksia koskevan pöytäkirjan antama erityinen suoja. Tämä suoja on laajempi kuin se, jota Euroopan unionin komission jäsenet nauttivat kyseisen pöytäkirjan nojalla.
Huolenani on nyt vain se, että saamme tällä ehdotuksella, jonka mukaan virkamiesten on määrä kääntyä suoraan parlamentin puhemiehen puoleen, aikaan enemmän ongelmia kuin ratkaisemme niitä. Nythän on jo nähtävissä, että lehdistö tulee tiedustelemaan sitten säännöllisesti, miten paljon ja millaisia tapauksia on ilmennyt. Jos yhtään tapausta ei ole ilmennyt, lehdistössä sanotaan, että he ovat pelotelleet virkamiehiään niin, ettei kukaan uskalla enää ilmoittaa asiasta. Jos tällaisia tapauksia taas ilmenee, lehdistö yrittää vetää niistä jokaisen julkisuuteen. Minusta olisi ollut siksi parempi noudattaa talousarvion valvontavaliokunnan alkuperäistä ehdotusta, jonka se esitti perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnalle antamassaan lausunnossa. Tässä ehdotuksessa jätetään huomiotta kaikki nämä kysymykset ja säädetään vain parlamentin jäsenten oikeuksista ja velvollisuuksista. Se olisi antanut meille aikaa pohtia vielä kerran rauhassa muita kysymyksiä.
Uskon kuitenkin, että parlamentin jäsen Napolitano on esittänyt tässä vaikeassa tilanteessa erittäin hyvän mietinnön, ja annan hänelle mielelläni tukeni, kun äänestämme tästä mietinnöstä tänään puoliltapäivin.

Méndez de Vigo
Arvoisa puhemies, kannatan lausunnon valmistelija Böschin viimeisiä kannanottoja. Uskon hänen olevan oikeassa siinä, että tämä aihe oli vaikeasti sovitettavissa työjärjestykseemme ja että se lopulta ratkaistiin tyydyttävällä tavalla. Tietenkin olisi saattanut olla muitakin mahdollisuuksia, mutta parlamentti oli nimenomaan huolestunut siitä, miten täytämme itsellemme asettamamme tavoitteet, eli kuinka torjumme petoksia, korruptiota ja kaikenlaista lainvastaista toimintaa, jotka ovat yhteisöjen etujen vastaisia.
Parlamentti kuitenkin on poliittinen edustuslaitos, ja me poliitikot kuten on tunnettua olemme alttiita kaikenlaisille vaikutuksille. Olemme yrittäneet estää sen, että poliittinen, järkevä ja konkreettinen tavoite tulisi ymmärretyksi väärin tai että sitä käytettäisiin väärin. Uskon, että se keskustelu, jota kävimme perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa ja joka koski keinoja, miten kaikki mahdollinen lainvastainen toiminta saataisiin OLAFin tietoon, johdatti meidät oikealle tielle, sillä poliittisella elimellä on oltava sellainen suodatin, joka selvittää, ovatko tiedot todella paikkansapitäviä vai eivät tai loukkaavatko ne jäsenten parlamentaarista koskemattomuutta ja sananvapautta vai eivät.
Sen tähden, arvoisa puhemies, uskon, että pääsemme perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa esittämillämme tarkistuksilla siihen tavoitteeseen, että kolmen toimielimen päätös saadaan sovitetuksi yhteen meidän toimielimemme omien erityispiirteiden kanssa.
Sallinette minun onnitella täällä erityisesti kahta henkilöä. He ovat talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtaja Theato, joka on eräällä tavalla OLAFin ja koko tämän säännöstön äiti, sekä nykyisen säännöstön isänä pitämäni parlamentin jäsen Napolitano, joka on osoittanut suurta malttia, suurta älyä ja varsinkin suurta rohkeutta vaikean ratkaisun teon hetkellä.

Corbett
Arvoisa puhemies, ryhmäni ylivoimainen enemmistö kannattaa tätä mietintöä, jota pidämme yhtenä merkittävistä seikoista, joilla palautetaan Euroopan unionin uskottavuus sellaisten kysymysten osalta, miten se tutkii ja käsittelee petossyytöksiä; jos se ei saa aikaan mitään muuta, se ehkä ainakin todistaa, että monet sellaisista syytöksistä ovat usein mutta eivät valitettavasti aina perusteettomia. Tässä mietinnössä parlamentissa sovelletaan tekstiä, jonka edellinen parlamentti hyväksyi, joka periaatteessa hyväksyttiin täysistunnossa, kun valtuutimme puhemiehemme allekirjoittamaan sen, jonka kaikki toimielimet ovat nyt allekirjoittaneet ja jota sovelletaan nyt niissä kaikissa, paitsi tähän päivään asti parlamentissa.
Parlamentissa ehdotus sai osakseen yksimielisen kannatuksen perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa ensimmäisellä kerralla, kun siitä keskusteltiin, ja ensimmäisellä kerralla, kun kävimme siitä keskustelua täällä, joka ikinen suurimmista poliittisista ryhmistä sanoi kannattavansa ehdotusta. Viime hetkellä ilmeni joitakin vaikeuksia, ja asiaa pohdittiin uudelleen perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa, mutta uskon, että esille tulleet vaikeudet ja huolet on ratkaistu asianmukaisella tavalla. Saanen muistuttaa teitä siitä, että niitä määräyksiä, jotka koskevat parlamentin jäseniä, sovelletaan itse tekstiä lainatakseni "tämän kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimusten ja erityisesti erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan tekstien määräysten soveltamista". Myös johdanto-osassa on erityinen viittaus erioikeuksista ja vapauksista tehtyyn pöytäkirjaan, ja siinä viitataan siihen, että asianomaista artiklaa sovelletaan rajoittamatta Euroopan parlamentin jäseniä varten säädettyjä luottamuksellisuutta koskevia edellytyksiä.
Meidän asemamme Euroopan parlamentin jäseninä on tässä mielessä turvattu, ja ne jäsenet, jotka aidosti pelkäsivät sitä, että tämä olisi jonkinlainen nuuskijoiden peruskirja tai jonkinlainen virkamiehille annettu uusi oikeus, jonka nojalla he voivat kertoa luottamuksellisia tietoja Euroopan parlamentin jäsenistä ja esittää hurjia syytöksiä, voivat olla rauhallisin mielin, sillä asia ei ole näin. Raportit toimitettaisiin OLAFiin, ne tutkittaisiin perusteellisesti, ja niillä suojeltaisiin Euroopan parlamentin jäsenten asemaa. Jos laiminlyömme tänään mietinnön hyväksymisen, joudumme sellaiseen kestämättömään tilanteeseen, jossa vain Euroopan parlamentin jäsenet olisivat tässä suhteessa lain yläpuolella: tekstiä, jota sovelletaan neuvostossa yhtä lailla sekä poliitikkoihin että virkamiehiin ja komissiossa yhtä lailla sekä poliitikkoihin että virkamiehiin, sovellettaisiin parlamentissa vain virkamiehiimme eikä Euroopan parlamentin jäseniin. Sitä olisi täysin mahdotonta hyväksyä, ja se tuhoaisi tämän parlamentin uskottavuuden. On tärkeää, että tämä mietintö hyväksytään tänään.

Duff
Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että kunnioitan täysin niiden vilpittömyyttä ja antaumusta, jotka ovat asettuneet tätä mietintöä vastaan. Tämän parlamentin sisällä on ilmennyt vakavia kulttuurisia ongelmia, kun olemme käyneet keskustelua näistä asioista. Ryhmäni on tarkastellut mietintöä hyvin huolellisesti, ja olemme päätyneet siihen, että kyseessä on sen sopimuksen tekninen täytäntöönpano, jonka parlamentti on allekirjoittanut parlamentaarisesta koskemattomuudesta, eikä etuoikeuksia poisteta ilman asianmukaisia menettelyjä. Kaikki eri tarkistuksissa esille tuodut näkökohdat on jo järkevästi otettu huomioon. Parlamentin tälle sopimukselle antama hyväksyntä on jo viisi kuukautta myöhässä, eikä yleinen mielipide yksinkertaisesti ymmärtäisi sitä, että parlamentti kieltäytyy taas ottamasta edistysaskeleita ja luomasta tiukkaa, mutta oikeudenmukaista järjestelmää parlamentille samoin kuin muillekin elimille.

Voggenhuber
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, päättämällä tästä työjärjestyksestä helpotamme petostentorjuntaa ja parannamme parlamentin vaikutusmahdollisuuksia. Se on hyvä asia, ja sen puolesta olemme taistelleetkin. Emme ole kuitenkaan taistelleet sen puolesta, että vapailla vaaleilla valittuihin parlamentin jäseniin kohdistuvia tutkimuksia voidaan aloittaa ei vain epäilyjen vaan pelkkien arvailujen perusteella. Vastustamme tätä erittäin päättäväisesti ja näemme sen suurena uhkana parlamentin asemalle ja edustajantoimen riippumattomuudelle. Pidämme suurena uhkana myös sitä, jos tässä yhteydessä luodaan ilmiantopakkoon perustuva järjestelmä ja jos kyse ei olekaan petoksista ja korruptiosta vaan yleisestä valtuutuksesta ryhtyä toimiin, ja lainaan: "virkatoimintaan liittyvien vakavien tekojen selvittämiseksi".
Kuvitelkaapa sitä, että parlamentin jäseniin kohdistuvat tutkimukset voidaan aloittaa virkatoimintaan liittyvien vakavien tekojen vuoksi, joka on täysin tekaistu ja tarkemmin määrittelemätön oikeuskäsite sekä ristiriidassa jokaisen 15 jäsenvaltion perustuslaillisen perinteen kanssa. Tutkimukset voidaan aloittaa myös, jos parlamentin jäsenet jättävät noudattamatta velvollisuuksia, jotka vastaavat valtion virkamiehiä koskevassa kurinpito-oikeudessa määritettyjä velvollisuuksia. Kyse on siis kurinpito-oikeudesta, jota meillä ei ole, ja vastaavista velvollisuuksista, joita ei ole olemassa! Tämä on viranomaisille annettava yleinen valtuutus, joka ei vain altista parlamentin jäseniä kaikenlaiselle ilmiantamiselle vaan aloittaa " käräyttämiseen" ja poliittiseen kiihotukseen perustuvan järjestelmän. Se on isku vasten edustajantoimen riippumattomuuden ja vapaan parlamentin kasvoja, eikä sillä ole mitään tekemistä petostentorjunnan kanssa. Tältä osin neuvosto on kajonnut parlamentin lausunnon ytimeen ja turmellut sen!

Brok
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tähän aamupäivään mennessä on tapahtunut lukuisia menettelyvirheitä, joiden osalta toivon, että ne eivät aiheuta mahdollisissa oikeudenkäynneissä vahinkoa parlamentille. Jäsen Corbettille haluaisin sanoa, että Euroopan parlamentin jäsen ei ole ollut koskaan lain yläpuolella, vaikka tätä työjärjestystä ei muutetakaan niin paljon. Olemme aina lain ja myös rikosoikeuden alaisia, ja siitä on pidettävä yksiselitteisesti kiinni riippumatta tätä asiaa koskevista sisäisistä järjestelyistämme.
Tässä asiassa on kyse siitä tavasta, jolla valvontaa, tarkastuksia ja tutkimuksia toteutetaan. Meidän on mielestäni otettava siinä yhteydessä huomioon, että yksittäisen jäsenen ja myös johonkin vähemmistöön kuuluvan jäsenen riippumattomuus on turvattava ulkoiselta ja sisäiseltä poliittiselta painostukselta. Meidän on kiinnitettävä huomiota myös siihen, että häntä ei kiedota menettelyyn, johon hän sotkeutuu lopulta niin pahasti, ettei hän voi enää puolustaa itseään. Tämä on se edustajantoimen riippumattomuuden klassinen periaate, jonka puolesta on taisteltu vuosisatoja, erityisesti suojana toimeenpanovaltaa vastaan. Vain näin parlamentin jäsen voi harjoittaa valvontaa. Hänellä on oltava oikeus kieltäytyä toimimasta todistajana ilman minkäänlaisia selittelyjä. Meillä on nyt tosin tämä oikeus, mutta sen soveltamisessa käytettävät menettelyt rajoittavat osittain tätä oikeutta. Parlamentin jäsen voi nimittäin salata tietoja vain siinä tapauksessa, että hänellä on oikeus kieltäytyä todistamasta, ja vain silloin ihmiset tulevat kertomaan hänelle jotakin tietäen, että parlamentin jäsenen ei ole pakko antaa heitä ilmi. Vain silloin voimme valvoa toimeenpanovaltaa parlamentin tarkoittamassa mielessä. Meidän ei tulisi tehdä tätä mahdollisuutta tyhjäksi sillä, että yhdistämme yhteen ja samaan artiklaan kaikki, niin virkamiehet, toimeenpanovaltaa käyttävät kuin parlamentin jäsenetkin.
Jos tämä ehdotus hyväksytään tänään täällä parlamentissa ja jos asian nostattama suuttumus ja kiukku ovat jo hälvenneet, meidän tulisi ehkä tarkistaa sen jälkeen vielä kerran, turvaammeko tämän edustajantoimen riippumattomuuden oikean tavoitteen osalta, joka on parlamentin jäsenten sisällyttäminen valvontamekanismeihin, ja voimmeko ehkä löytää vielä joitakin muita sanamuotoja. Se ei ole mahdollista nyt tämän suuttumuksen hetkellä, ja pyydän kollegoita muistelemaan sitä, kun tähän vedotaan vielä kerran.

Dupuis
Arvoisa puhemies, haluan vain merkittävän pöytäkirjaan, että työjärjestyksen pöyristyttävän tulkinnan synnyttämien seurausten lisäksi menetin myös puheaikani. Olin ilmoittautunut, minulla oli paljon sanottavaa, mutta näiden pöyristyttävien manipulointien seurauksena en enää voi käyttää puheenvuoroani.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Eurodacin perustaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Pirkerin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0059/1999) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Eurodacin perustamisesta turvapaikanhakijoiden ja tiettyjen muiden ulkomaalaisten sormenjälkien vertailemista varten [KOM(1999) 260 - C5­0082/1999 - 1999/0116(CNS)].

Pirker
 - (DE) Arvoisa puhemies, en puhu täällä vain mietinnön esittelijänä vaan myös Euroopan kansanpuolueen edustajana, mutta ensin puhun kuitenkin mietinnön esittelijän roolissa.
Hyvät parlamentin jäsenet, vetosin teihin kaikkiin jo aiemmin, että keskustelisimme ja äänestäisimme tänään Eurodacista, koska se on järjestelmä, jonka avulla voimme vihdoinkin toteuttaa Dublinin yleissopimuksen. Tässä yleissopimuksessa, joka tehtiin vuonna 1990, on kyse turvapaikka-asian käsittelystä vastaavan jäsenvaltion vastuun määrittämisestä. Turvapaikka-asian käsittelystä on tämän yleissopimuksen mukaan vastuussa valtio, jossa pakolainen oli ensimmäistä kertaa turvallisella maaperällä. Sen valvominen on ollut kuitenkin toistaiseksi mahdotonta, koska pakolaisen henkilöllisyyttä ei ole voitu tähän asti todeta yksiselitteisesti. Eurodacin myötä saamme lähes kymmenen vuotta myöhemmin välineen, jonka avulla turvapaikanhakijoiden mutta myös laittomasti maahan tulleiden henkilöllisyys voidaan todeta yksiselitteisesti.
Entä mikä on sen tavoite? Eurodacin tavoite on ensinnäkin Dublinin yleissopimuksen toimeenpaneminen. Toiseksi sen tavoite on määrittää yksiselitteisesti, mikä jäsenvaltio on vastuussa turvapaikka-asian käsittelyn hoitamisesta. Eurodacin kolmas tavoite on ehkäistä päällekkäisiä turvapaikkahakemuksia ja vähentää siten myös sosiaalisia väärinkäytöksiä, mikä vaikuttaa epäsuorasti myös jäsenvaltioiden taakanjakoon. Myös se on jotakin hyvin oleellista.
Jokaisella jäsenvaltiolla on siten Eurodacin mukaan velvollisuus ottaa sormenjäljet kaikilta turvapaikanhakijoilta ja laittomasti maahan tulleilta henkilöiltä, jotka saadaan kiinni rajanylityksen yhteydessä, jotta voidaan vertailla, onko kyseinen henkilö jo jättänyt turvapaikkahakemuksen jossain muualla. Jäsenvaltioilla on lisäksi mahdollisuus ottaa vertailua varten sormenjäljet myös niiltä laittomasti maahan tulleilta henkilöiltä, jotka tavataan jäsenvaltioissa.
Keskustelussa, jota käytiin erittäin pitkään, hyvin ja käytännönläheisesti, saatiin myös aikaan ratkaisu. Valiokunnan Eurodacia koskevassa äänestyksessä vallitsi täydellinen yhteisymmärrys. Vain vihreiden ryhmä vastusti koko järjestelmää ja esitti tarkistuksia, jotka olivat omiaan tuhoamaan koko Eurodac-järjestelmän ja jotka kuitenkin hylättiin. Myös sosiaalidemokraattien kanssa vallitsi tämän järjestelmän osalta täysi yhteisymmärrys, mistä olimme erittäin iloisia. Keskustelun kuluessa esitettiin tarkistuksia, joiden perusteella ikäraja nostettiin 14 vuodesta 18 vuoteen ja sormenjälkien ennenaikainen tuhoaminen tehtiin mahdolliseksi siinä tapauksessa, että kyseiselle henkilölle on jo myönnetty pakolaisasema. Nämä tarkistukset saivat taakseen valiokunnan enemmistön vastoin mielipidettäni mietinnön esittelijänä.
Mietintö arvioitiin kokonaisuutena ottaen myönteiseksi ja lähetettiin täysistuntoon. Se tarkoittaa, että valiokunnan mielestä ja myös sosiaalidemokraattien täydellä tuella unionilla on Eurodacin myötä käytössään väline järjestelmälliseen turvapaikka-asioiden käsittelyyn Euroopassa sekä turvapaikkaoikeuden väärinkäytösten torjumiseen. Tässä kaikki mietinnön esittelijän roolini osalta.
Puhun seuraavaksi PPE-ryhmän edustajana. Vastustan sitä, että poliittiset ryhmittymät yrittävät toistuvasti esittää Eurodacin järjestelmänä, joka ei palvelekaan tätä valvontaa vaan merkitsee henkilön pitämistä rikollisena, koska häneltä otetaan sormenjäljet. Kyse ei ole kuitenkaan henkilön katsomisesta rikolliseksi vaan siitä, että jäsenvaltiot velvoitetaan hoitamaan turvapaikka-asioiden käsittelyä. Samalla suojellaan myös nuoria, kun heiltä otetaan sormenjäljet 14 vuoden iässä, koska vain silloin, kun tiedämme heidän olevan tuossa iässä, he kuuluvat automaattisesti YK:n lapsen oikeuksia koskevan yleissopimuksen tai Haagin yleissopimuksen sekä jäsenvaltioiden lastensuojelumääräysten piiriin. Kun sormenjäljet otetaan myös nuorilta, sen tarkoitus on siis suojella heitä, mikä on täysin sopusoinnussa kaikkien yleissopimustemme kanssa.
Vihreät, jotka vastustavat tätä järjestelmää, ovat mielestäni pelkkiä pragmaattisia todellisuuden kieltäjiä! He kantavat täyden vastuun siitä, jos tämä järjestelmä ja Euroopan järjestelmällinen turvapaikkapolitiikka epäonnistuvat.
Sallikaa minun mainita vielä yksi asia, jota pidän erityisen merkittävänä. Saksan sosiaalidemokraattinen sisäasiainministeri Schily vetosi minuun pyytäen minua hartaasti puoltamaan tätä Eurodac-järjestelmää. Hän asettui näin täällä parlamentissa olevia sosiaalidemokraatteja ja kaikkia niitä muita vastaan, jotka yrittävät hylätä tämän järjestelmän täällä parlamentissa. On merkille pantavaa, kun kristillisdemokraattia pyydetään ryhtymään toimenpiteisiin parlamentin vasemmistoa vastaan.
Me tarvitsemme Eurodac-järjestelmän. Kannatan sitä niin kiihkeästi, koska se tuo meitä kohti Euroopan yhteisen turvapaikkapolitiikan toteuttamista, kun jäsenvaltioiden oma viisaus ei enää riitä.
Meillä on Eurodacin myötä myös järjestelmä turvapaikkaoikeuden väärinkäytöksiä ja laitonta maahanmuuttoa vastaan. Jos sosiaalidemokraatit ja vihreät sattuisivat äänestämään Eurodacia vastaan, he kantavat täyden vastuun siitä, jos Euroopassa ilmenee edelleen turvapaikkaoikeuden väärinkäytöksiä ja laitonta maahanmuuttoa.

Schulz
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, on päiviä, jolloin oma ammatti tuntuu helpolta, ja on päiviä, jolloin se tuntuu vaikealta. Tänään minulla on sellainen päivä, jolloin on ratkaistavana pikemminkin vaikeita ongelmia. Nämä ongelmat ovat kahdenlaisia. Poliittinen ongelma on sen sääteleminen, ja tästä asiassa on kyse eli miten hoidamme sormenjälkijärjestelmän, joka koskee turvapaikanhakijoita ja laittomasti maahan tulleita tai maassa laittomasti oleskelevia henkilöitä, kuten neuvosto ja Euroopan unionin viranomaiset heitä kutsuvat. Toinen ongelma on se, miten suhtaudumme jäsen Pirkerin väitteisiin. Aloitan jälkimmäisestä, koska johdonmukaisesti on myös hauskempaa selvitellä parlamentissa poliittisesti kiistanalaisia kysymyksiä kuin käsitellä kuivia pykäliä.
Jos joku on täällä syyllinen siihen, että meidän on niin vaikea päästä yhteisymmärrykseen tässä asiassa, niin se on mietinnön esittelijä. Te, parlamentin jäsen Pirker, olette alusta alkaen yrittänyt kärjistää tarkistusehdotuksillanne vielä entisestään muutenkin jo erittäin kiistanalaista asetusta, jonka neuvosto on meille esittänyt. Teitä ei voida moittia siitä, sillä se on teidän poliittinen oikeutenne. Teidän on kuitenkin otettava huomioon, ettei parlamentin vasemmisto ole täällä sitä varten, että se vielä tukisi tällaista rajoituspolitiikkaa, jota te konservatiivisena itävaltalaisena haluatte harjoittaa!
(Suosionosoituksia vasemmistolta)
Toiseksi haluaisin huomauttaa, että kun te pahoittelette sosiaalidemokraattiparkojen toimia sekä heidän ja Saksan hallituksen välisiä ristiriitoja, teidän tulisi kertoa kaikki myös oikeassa aikajärjestyksessä. Ministeri Schily kirjoitti teille kirjeen, jonka hän kirjoitti myös parlamentin jäsen Nassauerille ja minulle. Ministeri Schily käsitteli kirjeessään niitä vaikeuksia, joita juuri me sosiaalidemokraatteina olemme tuoneet esille tässä neuvottelumenettelyssä, ja otti niihin kantaa Saksan sisäministerin näkökulmastaan. Tämä kirje saapui viime päivien saatossa, ja se laukaisi sosiaalidemokraattisessa ryhmässä vilkkaan keskustelun. Tämän keskustelun seurauksena me pyysimme teitä antamaan meille vielä hieman lisäaikaa, jotta voisimme keskustella selviksi ryhmämme sisäiset ristiriidat ja yrittää sen jälkeen tehdä kanssanne vapaamuotoista yhteistyötä. Keskustelin asiasta teidän kanssanne eilen illalla klo 22.00, mutta teidän asenteenne sitä kohtaan käy selvästi ilmi myös puheenvuorostanne: meillä on enemmistö ja me ajamme tämän asian läpi, ja se, joka ei ole meidän puolellamme, on pragmaattinen todellisuuden kieltäjä, kuten te asian kauniisti ilmaisitte!
Tämä ei ole se tapa, jolla me voimme harjoittaa Euroopan unionissa järkevää turvapaikkapolitiikkaa! Sen on nimittäin perustuttava laajaan konsensukseen eikä ulkopuolelle jättämiseen ja vastakkainasetteluun, kuten te haluatte. Mikä on sitten meidän vaikeutemme? Neuvosto on sanonut, että meidän on laajennettava tätä turvapaikanhakijoita koskevaa tunnistusjärjestelmää koskemaan myös muita kohderyhmiä. Tämän lausunnon ryhmämme voi tietyllä tavalla myös ymmärtää. Te esititte tässä yhteydessä erittäin hyvin perusteluja, joita myös me arvostamme. Sellainen on esimerkiksi niiden alaikäisten suojeleminen, joita ujutetaan maahan laittomasti ja jotka on määrä pakottaa täällä esimerkiksi prostituution alalle. Tietynlaisen poliisi- ja valtiollisen suojan antaminen heille voi liittyä tällaiseen sormenjälkijärjestelmään.
Meidän ongelmamme koskee oikeusvaltioperiaatetta. Eikö henkilö, joka vaatii itselleen poliittisen vainon vuoksi laillista perusoikeuttaan eli turvaa tältä vainolta, pitäisi erottaa sellaisesta henkilöstä, joka esimerkiksi saapuu maahan tai tuo ihmisiä maahan laittomasti, tai henkilöistä, jotka on tuotu maahan laittomasti vastoin tahtoaan? Eikö näiden henkilöryhmien välille pitäisi tehdä ero? Koska uskomme, että emme ole käyneet tätä keskustelua vielä loppuun asti, ja koska halusimme puhua asiasta vielä kerran myös ministeri Schilyn kanssa, pyysimme teitä odottamaan kaksi viikkoa. Jos te nyt sanotte täällä suureen ääneen, että meiltä on mennyt jo yksi vuosi hukkaan, niin hyvä jumala, kaksi viikkoa sinne tai tänne ei merkitse enää mitään, jäsen Pirker!
(Suosionosoituksia vasemmistolta)
Minun on siksi sanottava teille, että te kärjistätte tällä menetelmällänne parlamentissa käytävää keskustelua, eikä se ole mikään hyvä asia! Luottaen liberaalien ryhmän vapaamielisyyteen ennustan teille, että te ajaudutte tällä strategiallanne vielä joskus karille! Tänään teillä oli vielä kerran onnea, mutta pitkällä aikavälillä tämä poissulkemismenetelmä ei johda hyviin tuloksiin. Me emme periaatteessa vastusta Eurodacia, mutta olisimme mielellämme käsitelleet asiaa vielä pitempään. Te ette kuitenkaan halunnut antaa meille aikaa siihen ja olette siksi yksin vastuussa tästä umpikujasta!

Watson
Liberaaleilla tässä parlamentissa on useita huolenaiheita pöytäkirjaluonnoksesta, joka esitettiin tässä asetusluonnoksessa. Siinä on se riski, että se saattaa hämärtää turvapaikanhakijoiden ja muunlaisten maahanmuuttajien välistä eroa. Siinä on se riski, että se saattaa heikentää niiden suojaa, jotka sitä tarvitsevat, koska he joutuvat siinä virheellisesti tavanomaisten maahanmuuttomenettelyjen eivätkä turvapaikkamenettelyjen piiriin. On olemassa eräitä "lain harmaita alueita". Eurodacin laajentaminen koskemaan niitä henkilöitä, jotka eivät hae turvapaikkaa, on mahdollisesti esimerkiksi Dublinin yleissopimuksen toimivallan ulkopuolella. On olemassa se riski, että tätä pöytäkirjaa, tätä asetusta, on mahdotonta toteuttaa. Jäsenvaltioilla ei ole intoa ottaa sormenjälkiä kolmansien maiden kansalaisilta, joiden ne katsovat olevan laittomasti alueellaan, mikäli on olemassa se riski, että ne joutuvat ottamaan heistä vastuun.
Ja viimeiseksi eräistä käytetyistä määritelmistä puuttuu selkeyttä, kuten määritelmistä "luvaton ylittäminen" ja "laittomasti oleskeleva" ja niin edelleen. Siitä huolimatta uskomme, että parlamentissa ja valiokunnassamme käydyt keskustelut ovat olleet sellaisia, että on saatu aikaan hyvä mietintö, jota suurin osa poliittisista ryhmistä on tukenut, ja onnittelen esittelijää siitä. Liberaalidemokraatit antavat tukensa tälle mietinnölle. Emme anna tukeamme tarkistuksille 13-20: vaikka mekin olemme huolissamme sormenjälkien ottamisesta, uskomme, että pyrkimys keskeyttää rekisterin luominen merkitsisi sitä, että emme kykenisi vastaamaan edessämme oleviin haasteisiin järkevällä tavalla.
Haluaisin sanoa yhden asian parlamentin jäsen Schulzille, joka toi esille kysymyksen ennakkoluulottomuudesta. Nyt on pidettävä pää kylmänä ja esitettävä hyviä perusteluja. Parlamentin jäsen Schulz ei voi kiistää sitä, että meillä Euroopan unionissa on edessämme haaste, jonka muodostavat laittomasti alueella oleskelevat ihmiset. Meidän on löydettävä keino tämän ongelman selvittämiseksi, ja samalla meidän on suojeltava kansalaisvapauksia. Uskomme, että tällä mietinnöllä tämä saavutetaan, ja sen tähden annamme sille ilomielin tukemme.

Sörensen
Arvoisa komission jäsen Prodi, arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vihreiden ja Euroopan vapaan allianssin kanta Eurodaciin - minun on sanottava, että kuultuani esittelijä Pirkerin puheenvuoron olen tyytyväinen edellisten puhujien hieman eroaviin kantoihin. Voidaan esittää koko joukko vastalauseita ja huomautuksia muun muassa sosiaalisen ja inhimillisen ulottuvuuden puuttumisesta tästä mietinnöstä. Monet poliisiviranomaiset ja rikostutkimusosastot ovat tietenkin ilahtuneita tästä mietinnöstä, sillä se tekee heidän työstään yksinkertaista. Meidän tulee olla realisteja, emmekä kielläkään sitä, että väärinkäyttöä esiintyy. En myöskään halua, että vihreät asetetaan vastuuseen tässä maailmassa toimivasta järjestäytyneestä rikollisuudesta, sillä kohta meidät pannaan vastuuseen siitä, että muka emme halua tehdä asialle mitään. Se on valetta.
Talo on rakennettava hyville perustuksille. Tämä mietintö ei ole mielestäni perustus, se on mielestäni jopa osittain tuomittava. Esitetyt tarkistukset tekevät siitä hyväksyttävämmän ja hieman lievemmän. Emme saa kuitenkaan unohtaa sitä, että turvapaikanhakija on henkilö, joka etsii turvaa, joka pyytää kattoa päänsä päälle ja keinoja hankkia ravintoa. Tämän esityksen lähtökohtana on se, että turvapaikanhakija on oikeastaan epäilty. Lähdetään siitä, että hän käyttää turvapaikkaoikeutta väärin. Näin ei voi olla, sanotaan. Turvapaikanhakijasta tehdään tässä rikollinen. Turvapaikanhakija ei ole rikollinen. Hakija asetetaan rikollisen rooliin, mutta oikeastaan hän on uhri. Oman lähtömaansa tilanteen uhri.
Sitten vähimmäisnormeista. Ehdotetun kaltainen valvontapolitiikka on hyväksyttävää vain, mikäli kaikissa jäsenvaltioissa noudatetaan turvapaikkahakemusten käsittelyä koskevia vähimmäisnormeja. Hakemus on käsiteltävä kaikkialla yhtä asianmukaisesti ja yhdenmukaisesti. Nyt erot ovat liian suuria. Tietenkin turvapaikanhakija tekee hakemuksensa siellä, missä hän toivoo tulevansa tunnustetuksi ja missä häntä kuunnellaan ja kohdellaan inhimillisesti.
Lopuksi henkilötietojen turvaamistoimet. Niitä ei sovelleta pakolaisiin. Tällainen syrjintä lisää myös rikollisuutta. Vihreiden ryhmässä on aloitettu keskustelu sormenjälkien ottamisen periaatteesta yleisessä mielessä. Järjestäytyneeseen rikollisuuteen liittyvän rikostutkinnan yhteydessä henkilöllisyyttä koskeva täydellinen selvyys on välttämätöntä rikollisten jäljittämiseksi, ja se on uhrien edun mukaista. On käytettävä kaikkia keinoja järjestäytyneen rikollisuuden pysäyttämiseksi. Sormenjälkiä voidaan käyttää apuna siinä. Turvapaikanhakijat etsivät turvaa ja suojaa, eivätkä he halua, että heidän nimensä tulee tunnetuksi kaikkialla Euroopassa. Ehkä tulevaisuudessa on mahdollista käydä keskustelu sormenjälkien merkityksestä.

Frahm
Arvoisa puhemies, ryhmämme mielestä Eurodac on valtava askel Dublinin yleissopimukseen nähden. Nyt on ehdotettu, että jopa 14-vuotiaat laittomat maahanmuuttajat kuuluvat järjestelmän piiriin, vaikka Dublinin yleissopimuksessa käsitellään vain turvapaikanhakijoita. Eurodac ei ole mielestämme välttämätön edellytys sille, että Dublinin yleissopimus olisi toimiva. Se vain lisää viranomaisten valvontamahdollisuuksia, ja jokaisessa oikeusvaltiossahan on suhtauduttava erittäin vakavasti yksilöiden oikeuksien ja valvonnan väliseen tasapainoon. Se on aivan ratkaisevaa. Joten tulkoon saman tien selväksi, että ryhmämme vastustaa Eurodacia. Toivomme, että parlamentti pysäyttää vielä kerran tämän suoran hyökkäyksen YK:n pakolaissopimusta, lapsen oikeuksia koskevaa YK:n yleissopimusta ja unionin rajojen sisäpuolella olevien kolmansien maiden kansalaisten oikeusturvaa vastaan.
Sormenjälkien ottaminen henkilöiltä pelkästään sen vuoksi, että he eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia, on ulkomaalaisten yleistä rikolliseksi leimaamista. Maahanmuuttajien ja turvapaikanhakijoiden liittäminen samaan sormenjälkirekisteriin rikkoo YK:n pakolaissopimuksen perusajatusta. Turvapaikanhakijoilla on oikeus pyytää suojaa. Turvapaikan hakeminen ei ole rikollista. Dublinin yleissopimuksessahan puhutaankin pelkästään siitä valtiosta, johon turvapaikanhakija ensimmäiseksi saapuu.
Jos sormenjälkirekisteri luodaan, toivomme, että turvapaikanhakijoita ei missään tapauksessa sotketa laillisiin eikä laittomiinkaan maahanmuuttajiin, ja haluamme ehdottaa, että järjestelmään tallennetaan pelkästään sellaisten henkilöiden sormenjäljet, jotka on tuomittu rikollisesta toiminnasta. Nyt ehdotetaan, että 14-vuotiailta otettaisiin sormenjäljet, jotka tallennettaisiin rekisteriin. Mielestämme se rikkoo lapsen oikeuksia koskevaa YK:n yleissopimusta, joka velvoittaa meidät suojelemaan lapsia ja joka suosittaa lapsen ja aikuisen väliseksi ikärajaksi 18:aa vuotta. Jos rekisteri luodaan, toivomme, että sormenjälkiä voidaan ottaa vain 18 vuotta täyttäneiltä henkilöiltä. Sormenjälkiä otetaan rikollisilta, ja rikollisillakin on oikeus suojaan. Neuvoston asetuksesta ei käy tarpeeksi selvästi ilmi, minkä sääntöjen mukaan tiedot poistetaan ja minkä sääntöjen mukaan niitä luovutetaan eteenpäin.
Jos rekisteri luodaan, ehdotamme, että siihen rekisteröidyt tiedot voidaan poistaa heti, kun asianomainen henkilö on saanut oleskeluluvan jossakin jäsenvaltiossa. Sallikaa minun sanoa vielä kerran: vastustamme Eurodac-järjestelmää. Mielestämme tämä aloite on Eurooppa-linnoitusta ympäröivän muurin peruskivi. Se on muuri, joka on mielestämme kaadettava.

Krarup
Voin olennaisilta osilta yhtyä siihen, mitä parlamentin jäsen Pernille Frahm on sanonut, ja haluamme myös tukea hänen laatimaansa tarkistusta, joka kaikesta huolimatta lieventää tätä käsiteltävänä olevaa katastrofaalista säädöstä, vaikka käsittelyllähän ei ole mitään suurempaa oikeusvaikutusta, koska kyse on pelkästä kuulemisesta. Haluan ottaa esiin kaksi kohtaa. Ensiksikin haluan esittää komission jäsenelle pari kysymystä. Amsterdamin sopimuksen pöytäkirjasta N:o 5, jossa käsitellään Tanskan asemaa, käy ilmi, että perustamissopimuksen IV osasto ei koske Tanskaa, mutta tämä ei kuitenkaan käy ilmi asetusehdotuksesta. Haluaisin saada asiasta selvityksen, ja ehdotan asian liittämistä asetusehdotukseen. Seuraavaksi kysyisin komission jäseneltä, liittyykö tämä siihen, mitä tämän pöytäkirjan 5 artiklassa käsitellään, nimittäin Schengenin säännöstön laajentamiseen. Jos näin on, Tanska olisi liitettävä järjestelmään tietyn jo olemassa olevan menettelyn mukaisesti. Noudatetaanko tätä sääntöä vai muita sääntöjä? Ja lopuksi: mitä sääntöä sitten noudatetaankin, mitkä ovat Tanskan liittymisestä aiheutuvat seuraukset? Onko seurauksena se, että EU:n viranomaisten, mukaan lukien Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen, päätökset sitovat Tanskaa?
Toinen kohta on tärkein. Kyse on periaatteesta. Tämä ehdotus merkitsee - kuten Pernille Frahm aivan oikein sanoi - Eurooppa-linnoituksen rakentamista. Se on tehokas puolustautumismekanismi, jonka perustaminen vie kokonaan ja johdonmukaisesti oikeudet suurelta ihmisryhmältä, nimittäin turvapaikanhakijoilta, ja tietyiltä muilta ulkomaalaisilta, ilman että heidän välilleen tehdään mitään eroa. Jäsenvaltioilla ja komissiolla ei ole käytettävissään rekisteröintimenettelyä eikä näiden tietojen eteenpäin luovuttamista koskevia oikeusturvaan liittyviä perussääntöjä. Haluan sanoa, että tämä on sortavin järjestelmä, joka Euroopassa on ollut käytössä tällä vuosisadalla, ainakin pohjoismaisen oikeusperinteen näkökulmasta tarkasteltuna, ja mekin olemme olleet monessa mukana. Kiinnostavaa ja inhottavaa tässä on se, että kaikki on peitelty sanakääntein, jotka saisivat edesmenneen propagandaministeri Göbbelsin kalpenemaan kateudesta. Hyvät parlamentin jäsenet, muistutan teitä siitä, että tämä täydellinen oikeudettomuus otetaan käyttöön niiden perustamissopimuksen määräysten perusteella, joissa käsitellään ja julistetaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta ja jotka varmistavat vapaan liikkuvuuden. Kyse on kuitenkin täysin päinvastaisesta asiasta, ja jotta asiaa ei kaunisteltaisi, parlamentin jäsen Pirkerin mietinnössä korostetaan myös sitä, että termi ulkomaalainen - tämä on ainoa todellinen tarkistus, joka on tehty - korvataan termillä kolmannen maan kansalainen. Johtuuko tämä siitä, että termillä ulkomaalainen on kielteinen mielleyhtymä? Pakkauksen muotohan on sisältöä olennaisempi. Pitäkää hyvänänne, sanon minä!

Vanhecke
Arvoisa puhemies, ainoastaan omaan pieneen kotimaahani tänä vuonna tulevien oletettujen turvapaikanhakijoiden määrä on 35 000 - 40 000, minkä lisänä ovat vielä ne viime vuosina tulleet kymmenettuhannet turvapaikanhakijat, jotka odottavat yhä hakemustensa käsittelyä, ja sen lisäksi pienessä kotimaassani on yhä vielä arviolta 150 000 laittomasti maassa oleskelevaa henkilöä, mikä merkitsee sitä, että ongelmaa, josta tänään keskustelemme, ei juurikaan voida yliarvioida.
Kannatammekin täysin Eurodacin sormenjälkitietopankin perustamista. Hyväksymme Pirkerin mietinnön mielellämme ja pyydän esittelijää suhtautumaan tämän jälkeen esitettävään kritiikkiin merkityksettömänä kritiikkinä, joka kohdistuu hyvään mietintöön, jossa käsitellään askelta oikeaan suuntaan. Onhan oltava selvää, että Eurodac-tietokannan tarkoituksena ei ole ainoastaan todeta, minkä jäsenvaltion täytyy käsitellä turvapaikanhakijan hakemus, vaan sen tarkoituksena on ennen kaikkea tehdä turvapaikkapetokset tulevaisuudessa vaikeammiksi tai mahdottomiksi. Pahoittelen siis sitä, että parlamentti on heikentänyt neuvoston jo valmiiksi heikkoa ja maltillista esitystä vielä entisestään eri tarkistuksillaan.
En ymmärrä etenkään sitä, miksi sekä neuvosto että parlamentti suhtautuvat laittomasti maassa oleskeleviin henkilöihin vielä myönteisemmin kuin oletettuihin turvapaikanhakijoihin. Laittomien henkilöiden sormenjälkiähän ei saa säilyttää kymmentä vuotta vaan vain kaksi vuotta, niitä ei saa verrata keskenään ihmettelen, miksi näin on , ja niitä voidaan verrata sen kahden vuoden aikana vain uusiin turvapaikkahakemuksiin. Pelkään, että tästä käy ilmi, että joidenkin mielestä Eurodac-järjestelmän tarkoituksena on ennemminkin vaikkei ehkä yksinomaan osoittaa Euroopan unionin sisällä vastuullinen jäsenvaltio, jonka pitää maksaa tietyistä laittomuus- ja turvapaikkapetoksista syntyvät kulut, kuin tehdä sellaiset petokset täysin mahdottomiksi.
Lopuksi esitän vakavan epäilyni siitä, että komissio tekee suuren palveluksen ryhtyessään hoitamaan järjestelmän hallintaa. Mielestäni hallinta voitaisiin antaa paremminkin eurooppalaisen poliisiviranomaisen, kuten Europolin, tehtäväksi.

Terrón i Cusí
Arvoisa puhemies, pyytäisin teitä panemaan merkille sen, että tässä rakennuksessa on kokoustiloja, joissa ei ole kuvaruutua. Ja täysistuntojen ja samanaikaisten kokousten kannalta olisi hyvä, että kaikissa kokoustiloissa olisi kuvaruutu, mikäli sitä ei ole liian hankalaa järjestää.
Arvoisa puhemies, ryhmällämme on merkittäviä ja järkeviäkin epäilyjä tänään esitellyn Eurodacin perustamista koskevan mietinnön osalta. Hylkäsimme jo kerran mietinnön, jossa esitettiin melkoisen epämääräisesti ja ilman, että tavoitteet olisivat käyneet siitä kunnolla ilmi Euroopan unioniin saapuvien laittomien maahanmuuttajien sormenjälkien ottamista. Meillä on nyt käsiteltävänä uusi ehdotus, joka on tällä kertaa komission laatima ja jossa on nähtävissä huomattavaa edistystä.
Tässä uudessa ehdotuksessa sanotaan, että laittomien maahanmuuttajien sormenjäljet sillä puhumme nykyisen Eurodac-ohjelman laajentamisesta koskemaan laittomia maahanmuuttajia otetaan ainoastaan Dublinin yleissopimuksen soveltamiseksi, toisin sanoen siksi, että saataisiin tietää, ovatko nämä maahanmuuttajat hakeneet turvapaikkaa jostakin muusta Euroopan unionin jäsenvaltiosta.
Emme vastusta tätä ajatusta, päinvastoin. Emme vastusta sitä, että voidaan selvittää, onko jokin jäsenvaltio vastuussa menettelyn hoitamisesta, jos osoitetaan, että joku on jo hakenut turvapaikkaa. Meitä kuitenkin arveluttaa kaikki se, mikä liittyy siihen, että kerätään tällainen valtava tiedosto sillä uskon, että siitä saattaa tulla sellainen , johon on koottu sellaisten ihmisten sormenjäljet, jotka ovat ylittäneet rajan laittomasti tai jotka oleskelevat laittomasti jossakin jäsenvaltiossa.
Siksi uskomme, että tarvitaan jonkin aikaa, jotta Eurodac-järjestelmään ehdotettu laajennus toteutetaan.
Meille on ilman muuta selvää, että järjestelmän soveltamista alaikäisiin ei voida hyväksyä. Ja tämän asian osalta kantamme pysyy lujana. Vaadimme, että järjestelmää sovelletaan ainoastaan täysi-ikäisiin, sillä alaikäisiä varten on laadittava toisenlaiset lailliset säännökset, mikäli he eivät ole vanhempiensa seurassa. Ja mikäli he ovat vanhempiensa seurassa, lasten vanhemmathan kuuluvat jo järjestelmän piiriin.

Puhemies
 Kiitos, jäsen Terrón i Cusí. Otamme pyyntönne huomioon. Epäilemättä älytoiminnoilla varustetun rakennuksen on oltava älykäs joka puolelta.

McKenna
Arvoisa puhemies, koko kysymys turvapaikanhakijoiden sormenjälkien ottamisesta on mielestäni sietämätön. Periaatteessa se tekisi rikollisia uhreista, jotka etsivät turvaa ja suojaa. Sen sijaan meidän ensisijaisena tavoitteenamme pitäisi olla turvapaikanhakijoiden aseman parantaminen jäsenvaltioissa. Omassa maassani turvapaikanhakijoiden asema on tällä hetkellä täysin sietämätön. Juuri tällä viikolla oikeusministeri on ilmoittanut, että hän aikoo asettaa syytteeseen ne taksinkuljettajat, jotka kuljettavat laittomia maahanmuuttajia.
Periaatteessa se, mitä nyt teemme, on muukalaisvihamielisen asenteen edistämistä ja niiden ihmisten sortamista, jotka ovat jo sorrettuja. Mietinnössä yritetään saada pöytäkirja kuulostamaan vähemmän uhkaavalta, mutta periaate on täsmälleen sama. Teemme uhreista rikollisia. Sormenjälkiä otetaan normaalisti rikoksesta epäillyiltä. Rikoksesta epäillyillä on sentään se etu, että heillä on oikeusavustaja ja he saavat kuulla oikeutensa. Nämä ihmiset eivät saa kuulla oikeuksiaan, eivätkä he saa oikeusavustajaa. Pöytäkirjassa ei selitetä, miten ja missä sormenjälkien ottaminen tapahtuu. Tapahtuuko se maahan saapumisen yhteydessä, ennen kuin raja ylitetään? Mikäli näin on, tarkoittaako se sitä, että kuka tahansa voidaan pysäyttää missä tahansa?
Mietinnössä noudatetaan periaatteessa Dublinin yleissopimusta. Se laadittiin salaa, suljettujen ovien takana, valitettavasti omassa maassani mistä olen hyvin pahoillani. Pohjimmiltaan se edistää sitä käsitystä, että Eurooppa on linnoitus, joka pitää niin sanotut ei-toivotut henkilöt ulkopuolella, kun sen sijaan meidän pitäisi ottaa selvää, miksi ihmiset hakevat turvapaikkaa, eikä sortaa heitä. Yksi mietinnössä tavoitelluista parannuksista koskee ikää. Ajatus on se, että sormenjälkien ottamista 14-vuotiaalta on täysin mahdoton hyväksyä. Mutta sitä ei voi hyväksyä 18- tai 20-vuotiaidenkaan kohdalla, sillä nämä ihmiset eivät ole rikollisia. Tässä esitetään olettamus, jonka mukaan he ovat rikollisia. Koko se periaate, jonka mukaan ihmistä on pidettävä syyttömänä, kunnes toisin todistetaan, näyttää olevan poistettu. Turvapaikanhakijoihin kohdistuvan asenteen Euroopan unionin alueella on muututtava. Edistämme tässä muukalaisvihaa, joka lisääntyy kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Se on murheellista.

Krivine
Arvoisa puhemies, Eurodac-hanke osoittaa liberaalin Euroopan todelliset kasvot. Epäluulon ja poliisin harjoittaman sorron linnoitus nostetaan planeettamme vainottuja vastaan.
Sormenjälkien tietokoneistettu rekisteröinti loukkaa yksilönvapautta. Se kohtelee järjestelmällisesti turvapaikanhakijoita epäiltyinä. Se asettaa kyseenalaiseksi niiden asiakirjojen loukkaamattomuuden, jotka ovat hakemusten tutkimisesta vastaavien elinten hallussa. Se loukkaa pakolaisille kuuluvaa oikeussuojaa, ja koska sitä sovelletaan jopa 14-vuotiaisiin nuoriin, se rikkoo kansainvälistä lapsen oikeuksien julistusta ja erityisesti sen 10 artiklaa vastaan.
Kuka täällä julkenisi ottaa 14-vuotiaan lapsen sormenjäljet? Eurodac-hanke kriminalisoi maahanmuuttajat, jotka ovat ilman papereita ja ilman asemaa, usein eri maiden lakien välisten eroavaisuuksien vuoksi. Itse asiassa se loukkaa kaikkia kansainvälisiä sopimuksia, jotka suojaavat ihmisoikeuksia. Tällä hankkeella Eurooppa-linnoitus syyllistyy vaarassa olevien pakolaisten heitteillejättöön. Se ei ole lainkaan hämmästyttävää liberaalilta Euroopalta, joka varustaa Ankaran diktatuuria taisteluhelikoptereilla samaan aikaan, kun se torjuu kurdipakolaiset. Eurodac on ehdottomasti hylättävä.

Hager
Arvoisa puhemies, tämä mietintö antaa minulle mahdollisuuden ottaa täällä parlamentissa kantaa meitä Itävallan vapaamielisen puolueen jäseniä kohtaan toistuvasti esitettyihin perusteettomiin syytöksiin. Väite siitä, että meillä on turvapaikkakysymyksessä liioiteltu ja rajoittava kanta, josta myös mietinnön esittelijää tänään syytettiin, on yksinkertaisesti väärä. Meidän kantamme on hyvin yksiselitteinen. Vaikka sitä ei olisi välttämätöntä mainita, haluan kuitenkin sanoa seuraavaa kaikille, jotka yhtyvät tähän kritiikkiin tuntematta eri näkökantoja. Politiikkamme perustuu tietenkin Geneven pakolaisyleissopimukseen. Pidämme tietysti myös ehdottoman välttämättömänä, että vainon kohteeksi joutuneita suojellaan tilapäisesti. Sen, joka tarvitsee suojelua, pitäisi myös saada sitä.
Me toteamme kuitenkin myös, että epäonnistunut muuttoliikepolitiikka on aiheuttanut asutuskeskuksissa sosiaalisia ongelmia, joilta kukaan vakavasti otettava poliitikko ei saa sulkea silmiään. Tämän kritiikin on oltava toki sallittua demokraattisessa eri maiden yhteenliittymässä. Koska pidämme maksutaakan oikeudenmukaista jakoa yhtenä turvapaikkapolitiikan tärkeänä tehtävänä, kannatamme myös kaikkia siihen pyrkiviä toimenpiteitä samoin kuin Dublinin yleissopimusta ja Eurodacia. Tulemme siksi hyväksymään tämän mietinnön.

Evans, Robert J
Mietinnön esittelijä sanoi alustuksessaan, että tavoitteena on toteuttaa Dublinin yleissopimus ja luoda järjestelmä sormenjälkien ottamiseksi. Periaatteessa ryhmäni kannattaa sitä, mutta haluamme jonkinlaisia suojalausekkeita. Parlamentin jäsen Pirker sanoi myös, että päämääränä on varmistaa, että järjestelmää ei käytetä yhteiskunnallisesti väärin. Taas kerran ryhmäni voisi olla siitä samaa mieltä, mutta haluamme olla siitä varmoja, ja sen tähden suojalausekkeilla on välttämätöntä taata se, että myöskään viranomaiset eivät käytä sitä väärin.
Uskon, että jotkut parlamentin oikeistoa edustavat henkilöt haluaisivat hämärtää asioita eivätkä haluaisi tehdä minkäänlaista eroa turvapaikanhakijoiden ja laittomien maahanmuuttajien, kolmansien maiden kansalaisten välille. Vieroksun sanaa "ulkomaalaiset" tai todellakin sitä sanaa, jota käytettiin englanninkielisen tekstin käännöksessä. Englannin kielessä "muukalaiset" ovat ihmisiä toiselta planeetalta, ja jos olen täysin rehellinen, meillä ei tällä hetkellä juurikaan ole ongelmaa sen kanssa. Tässä parlamentissa näyttää kuitenkin olevan jäseniä, jotka eivät tunne myötätuntoa kumpaakaan ryhmää kohtaan ja jos tänne tulisi muukalaisia toiselta planeetalta, todennäköisesti heitäkään kohtaan ei tunnettaisi kovin paljon myötätuntoa. Niillä suojalausekkeilla ja tarkistuksilla, joita pyydämme, pyritään takaamaan se, että kaikki kerätty tieto käsitellään perusteellisesti ja, että kun ihmisille myönnetään turvapaikka tai heidän oleskelunsa laillistetaan, kerätty tieto poistetaan. Mitä ikärajaan tulee, joskus on hyvin vaikeaa määritellä nuoren ihmisen ikää, mutta nyt on ilmeisesti päästy yhteisymmärrykseen siitä, että 18 vuotta on oikeudenmukainen kompromissi.
Vähän aikaa sitten pitämässään kiihkeäsävyisessä puheenvuorossa parlamentin jäsen McKenna sanoi, että meidän on varmistettava se, ettei turvapaikanhakijoita eikä muitakaan kohdella rikollisina. Totisesti haluamme varmistaa, että tätä uutta järjestelmää käytetään yhteiskuntamme heikoimpien yksilöiden auttamiseen. Ymmärrän sen ajatuksen kuten meidän kaikkien on varmasti tehtävä , että ihmiset eivät jätä kotejaan ja perheitään matkustaakseen Euroopan halki tuhansien kilometrien päähän täysin ilman syytä. He eivät tee sitä pelkästään hetken mielijohteesta vaan todellisesta syystä, ja meidän on hyväksyttävä se ja ymmärrettävä se, että he tarvitsevat tukea ja apua. Toivon ja olen varma, että komission jäsen kuuntelee tätä , että kykenemme varmistamaan sen, että kun tämä järjestelmä on täysipainoisesti käytössä, sitä sovelletaan myönteisellä, inhimillisellä ja hyvin myötätuntoisella tavalla, jotta voitaisiin auttaa ja tukea niitä, jotka ovat yhteiskunnassamme kaikkein heikoimpia.

Vitorino
Ensiksikin haluaisin sanoa arvoisille parlamentin jäsenille, että komission näkökulmasta Eurodac-asetus on välttämätön Dublinin yleissopimuksen täytäntöönpanemiseksi, jossa selvitetään, mikä jäsenvaltio on kulloinkin vastuussa jossakin jäsenvaltiossa jätetyn turvapaikkahakemuksen käsittelystä. Tampereen Eurooppa-neuvostossa vaadittiin, että Eurodacia koskeva työ saatettaisiin pikaisesti päätökseen, ja komission mielestä Eurodac on itse asiassa tärkeä väline.
Jos hallitukset ja kansalaiset voivat luottaa siihen, että meillä on käytössämme tehokkaita järjestelyjä, joiden avulla päätetään, mikä valtio on vastuussa turvapaikkahakemuksen käsittelystä, ja ratkaistaan päällekkäisten turvapaikkahakemusten luoma ongelma, se helpottaa meidän tehtäväämme korkeiden ja oikeudenmukaisten turvapaikkastandardien edistämiseksi.
Kun asetus Eurodacista on hyväksytty, neuvosto on vastuussa siitä, että se edistyy vastaavanlaisesti muiden turvapaikkaa koskevien välineiden osalta. Aion itse tehdä piakkoin ehdotuksen Euroopan pakolaisrahaston oikeusperustasta. Sillä annetaan rahallista tukea yhteisön talousarviosta pakolaisten, kotiseuduiltaan siirtymään joutuneiden ihmisten ja turvapaikanhakijoiden vastaanottamiseen, sopeuttamiseen ja vapaaehtoiseen paluuseen, ja se on merkittävä väline, jolla unionin turvapaikkapolitiikalle annetaan inhimillinen ulottuvuus, kuten eräs parlamentin jäsen vain vähän aikaa sitten pyysi.
Aion niin ikään tehdä ehdotuksen turvapaikkamenettelyjä koskevasta välineestä sen jälkeen, kun olemme saaneet parlamentin lausunnon turvapaikkamenettelyjä koskevien yhteisten standardien määrittelyä koskevasta työasiakirjastamme. Aion myös tehdä uuden ehdotuksen tilapäissuojasta, jossa käytetään hyväksi Kosovon kriisin aikana saatuja kokemuksia. Asetukseen Eurodacista on liityttävä todellista edistymistä myös muilla aloilla, jotta voisimme asteittain saavuttaa päämäärämme yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän luomiseksi. Ehdotus, joka antaa mahdollisuuden järjestelmälliseen sormenjälkien ottamiseen turvapaikanhakijoilta ja eräiltä muilta kolmansien maiden kansalaisilta, nostaa epäilemättä esille arkoja ja vaikeita kysymyksiä. Sen tähden meidän on varmistettava mahdollisimman oikeudenmukaiset ja avoimet standardit kaikille niille ihmisille, joita tämä asetus koskee. Ennen kaikkea tarvitaan erittäin ankaria tietosuojastandardeja.
Kun muutimme Eurodacin yleissopimuksen ja pöytäkirjan yhteisön asetukseksi, tarkistimme sitä niin, että se noudatti täysin tietosuojaa koskevaa yhteisön oikeutta, johon kuuluu uusi perustamissopimuksen 286 artikla yhteisön toimielimiä koskevista tietosuojajärjestelyistä. Perustamissopimuksen 286 artiklassa määritellyn viranomaisen tehtävänä on varmistaa näiden tietojen tarkoituksenmukainen ja asianmukainen käyttö sekä yhteisön sääntöjen soveltaminen.
Otimme myös käyttöön uusia valvontaa ja arviointia koskevia säännöksiä, joiden nojalla komissio tiedottaa säännöllisesti parlamentille ja neuvostolle Eurodacin käytännön toimivuudesta.
Olen kiitollinen kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle sekä heidän esittelijälleen Pirkerille Eurodac-asetusta koskevasta mietinnöstä. Mietintö sisältää useita hyödyllisiä tarkistuksia, joiden uskon auttavan meitä parantamaan asetuksen tekstiä.
Komissio on valmis hyväksymään tarkistuksen 1, jonka mukaan vältetään käyttämästä termiä "ulkomaalainen" ja sen sijaan viitataan "kolmannen maan kansalaisiin", vaikka meidän onkin tehtävä selväksi, että asetus kattaa myös ne henkilöt, joilla ei ole kansalaisuutta. Olemme myös valmiita hyväksymään otsikkoon tehdyn tarkistuksen 2, jossa siihen sisällytetään viittaus Dublinin yleissopimukseen. Olemme myös valmiita hyväksymään periaatteessa tarkistuksen 6, jossa tehdään selväksi, että tieto voidaan pitää vain silloin, jos sormenjäljet ovat identtiset, eikä silloin, jos ne ovat pelkästään samanlaiset, ja voimme niin ikään hyväksyä periaatteessa tarkistuksen 12, jonka tarkoituksena on tehdä selväksi, että tietoja ei saa koskaan luovuttaa turvapaikanhakijan alkuperämaahan eikä käyttää jäsenvaltioissa asiaankuulumattomiin tarkoituksiin. Käytän tätä tilaisuutta hyväkseni ja vakuutan parlamentin jäsen Terrón i Cusílle, että laittomien maahanmuuttajien sormenjälkiä käytetään ainoastaan Dublinin yleissopimuksen mukaisiin erityistarkoituksiin mikä tarkoittaa siis analyyseja varten , mikäli he ovat hakeneet turvapaikkaa toisessa jäsenvaltiossa.
Kaksi seikkaa, joista parlamentti on ollut eniten huolissaan, ovat vähimmäisikäraja sormenjälkien ottamisessa ja säännöt tietojen poistamiseksi keskustietokannasta.
Alaikärajan osalta minun kantani on pitäytyä kompromississa eli 14 vuoden alaikärajassa, josta sovittiin aikaisemmissa neuvotteluissa, mutta hyväksyn tarkistuksenne, jossa selvennetään, että sormenjäljet on otettava Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen sekä lapsen oikeuksia koskevan YK:n yleissopimuksen mukaisesti.
Turvaa etsivien ihmisten muuttoliikkeet koskevat valitettavasti myös alaikäisiä. Meidän on varmistettava, että järjestelyissämme turvapaikkahakemuksiin liittyvän vastuun määrittämiseksi otetaan huomioon tämä tosiasia.
Lisäksi 14 vuoden ikäraja oli kompromissi, joka saavutettiin vaikeiden neuvotteluiden tuloksena. En halua aloittaa keskustelua uudelleen enkä ottaa sitä riskiä, että päädyttäisiin vieläkin vähemmän hyväksyttävään ratkaisuun.
Mitä tulee sääntöihin tietojen poistamiseksi, kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan hyväksymät tarkistukset antavat mahdollisuuden tietojen poistamiseen heti, kun joku asetuksen piiriin kuuluva henkilö on saanut laillisen aseman. Olen valmis hyväksymään tämän niiden ihmisten osalta, jotka on pidätetty heidän ylittäessään Euroopan unionin ulkorajaa ja joilta on otettu sormenjäljet asetuksen 8 artiklan mukaisesti. Tämän tekstin taustalla oleva ajatus on todellakin se, että tiedot pitäisi poistaa heti, kun asianomainen henkilö saa minkä tahansa oleskeluluvan. Tämä käsittäisi myös sellaiset henkilöt, joille on myönnetty turvapaikka tai jotka ovat jonkinlaisen täydentävän suojelun alaisia.
En voi mennä yhtä pitkälle turvapaikanhakijoiden tietojen osalta, mutta olen valmis hyväksymään eräitä tarkistuksia, joita on esitetty. Jos meidän pitäisi poistaa kaikki turvapaikanhakijoita koskevat tiedot heti, kun heille on myönnetty mikä tahansa laillinen asema, Eurodac ei enää kattaisi sellaisia tilanteita, joissa turvapaikanhakijalle myönnetään lupa jäädä maahan lyhyeksi ajaksi jonkun muun aseman alaisena ja henkilö tämän ajanjakson päätyttyä muuttaa johonkin toiseen jäsenvaltioon ja hakee turvapaikkaa sieltä. Voin kuitenkin hyväksyä tarkistuksen, jonka mukaan turvapaikanhakijoita koskevat tiedot olisi poistettava, kun kyseinen henkilö tunnustetaan pakolaiseksi.
Joidenkin jäsenvaltioiden mielestä syntyy ongelma, jos ihmiset, jotka on tunnustettu pakolaisiksi yhdessä jäsenvaltiossa, matkustavat toiseen jäsenvaltioon ja hakevat turvapaikkaa siellä. Ne ovat sen tähden vaatineet, että pakolaisiksi tunnustettujen tiedot pitäisi pysäyttää keskustietokantaan, jotta voitaisiin koota tilastotietoja ilmiön laajuuden mittaamiseksi.
Uskon, että meidän pitäisi omaksua toisenlainen lähestymistapa. Jos ihmiset, joille on myönnetty pakolaisen asema yhdessä jäsenvaltiossa, hakevat turvapaikkaa toisessa jäsenvaltiossa, tämä johtuu todennäköisesti siitä, että näillä pakolaisilla ei ole oikeutta oleskella muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa heille on myönnetty pakolaisen asema. Meidän olisi pyrittävä korjaamaan tämä tilanne sisällyttämällä pakolaiset sellaisen välineen piiriin, jolla määritetään ne olosuhteet, joissa yhdessä jäsenvaltiossa laillisesti oleskeleva kolmannen maan kansalainen saa luvan oleskella jossakin toisessa jäsenvaltiossa. Tästä syystä olen samaa mieltä siitä, että meidän olisi nyt huolehdittava siitä, että pakolaisen aseman saaneiden tiedot poistetaan Eurodacista.
Lopuksi sanoisin, että tämä asetus ei koske Tanskaa. Tämä käy ilmi suoraan Tanskaa koskevasta perustamissopimuksen pöytäkirjasta. Komission mielestä Eurodac ei ole toimenpide, joka perustuu Schengenin säännöstöön Tanskaa koskevan pöytäkirjan B artiklan nojalla. Ymmärrämme, että Tanska voi tästä huolimatta haluta osallistua Eurodaciin, mutta jää nähtäväksi, minkälaista oikeudellista kaavaa siinä tapauksessa voitaisiin soveltaa.
Tarkistukset, joita ehdotan hyväksyttäviksi, vahvistavat asetuksen tekstiä, ja olen hyvin kiitollinen parlamentille siitä merkittävästä panoksesta, jonka se on antanut.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.

Huumausaineiden torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Giannakou-Koutsikoun laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0063/1999) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle huumausaineiden torjuntaa koskevasta Euroopan unionin toimintasuunnitelmasta (2000-2004) (KOM(1999) 239 - C5-0093/1999 - 1999/2095(COS)).

Giannakou-Koutsikou
Arvoisa puhemies, tämä keskustelu käydään siinä yhteydessä, kun parlamentti antaa lausunnon komission ohjelmasta, joka koskee huumausaineiden torjuntaa vuosina 2000-2004. Tämä ohjelma ei varmaankaan ole mikään taikaresepti, jolla huumausaineongelma ratkaistaan. Kuitenkin tänään käytävä keskustelu voi lisätä parlamentin tietoisuutta huumausaineiden kasvavasta ongelmasta todelliselta pohjalta kuvitellun sijasta ja auttaa saavuttamaan sekä lyhyen että pitkän aikavälin parannuksia nykyiseen kriittiseen tilanteeseen.
Arvoisa puhemies, sanon heti suoraan, että me hyväksymme komission ohjelman, mutta meillä on kuitenkin varauksia sen osalta, samoja varauksia, joita komissiolla itsellään on ohjelmien olemattoman arvioinnin osalta ja yleisen riittämättömyyden osalta olemassa olevaan todelliseen uhkaan nähden. Arvoisa puhemies, 15:n viime vuoden aikana, paitsi että huumausaineista on muodostunut yleinen uhka, paitsi että synteettiset huumausaineet ovat lisääntyneet ja kokaiinin tuonti Eurooppaan on kasvanut, samalla kun heroiini on pysynyt suurena ongelmana, huumausaineista on tullut myös lähes tietoinen uhka, mikä johtuu järjestäytyneen rikollisuuden läheisestä suhteesta huumausainekauppaan, asekauppaan ja ydinasemateriaalin kauppaan sekä uusien Keski- ja Itä-Euroopasta peräisin olevien rikollisjärjestöjen syntymiseen.
Valitettavasti tiedotusvälineet ja tietoyhteiskunta edesauttavat myös huumausainekauppaa. On käynyt selväksi, että yksisuuntainen ratkaisu ei ole vastaus tähän suureen ongelmaan. On tärkeää ymmärtää, että yrittäessämme edistää ennaltaehkäisyä pitkällä aikavälillä meidän pitää harjoittaa politiikkoja, jotka liittyvät huumausainekaupan tukahduttamiseen ja huumausaineiden väärinkäyttäjien hoitoon ja kuntouttamiseen, jotta voisimme auttaa ennaltaehkäisyä onnistumaan joskus tai jotta voisimme auttaa ainakin vakauttamaan tilannetta. Näin ollen kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunnan ehdotus on siis hyvin selkeä. Arvoisa puhemies, toteamme, että tarvitaan kasvavaa poliittista tahtoa, mikä tarkoittaa, että julistamme sodan huumausaineita ja huumausainekauppiaita vastaan, ja tämän täytyy tapahtua ilman kompromisseja.
Toiseksi toteamme, että käytännön koordinaatio on heikkoa, ja tämä tarkoittaa, että Portugalin pitää puheenjohtajakaudellaan joka tapauksessa tehdä aloite, että luotaisiin eri pilareihin liittyviä asioita käsittelevä neuvosto, joka kokoontuisi vähintään kerran vuodessa koordinoimaan kaikkia toimia unionin sisällä ja auttamaan kansainvälistä koordinointia. YK:n ja erityisistunnon päätökset on pantava täytäntöön täysimääräisesti. Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tarvitaan myös erityinen huumeiden vastainen lauseke, joka sisällytettäisiin kaikkiin kolmansien maiden kanssa solmittaviin sopimuksiin, lause, jota arvostettaisiin yhtä lailla kuin ihmisoikeuksia koskevaa lauseketta. Jos tätä poliittista tahtoa ei vahvisteta ja jos ei ryhdytä tämänkaltaisiin aloitteisiin, jos ei harjoiteta laajemmin kokonaisvaltaista politiikkaa eurooppalaisella ja maailmanlaajuisella tasolla, emme voi odottaa tuloksia. Huumausaineiden huomattavaa asemaa ei voida selittää yksinkertaisesti vain nykyisellä taloudellisella ja yhteiskunnallisella tilanteella, ei vain vanhempien huonolla esimerkillä eikä televisiolla. Ongelma on paljon monimutkaisempi ja laajempi. Näin ollen jokainen yksisuuntainen ratkaisu tai jokainen luonteeltaan hallinnollinen ratkaisu, joka ei ota huomioon todellisen terveysongelman kaikkia ulottuvuuksia ja asian lääketieteellistä puolta, on vakava virhe.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, järjestäytynyt rikollisuus on nykyään nopeampi kuin sitä vastaan taistelevat tahot. Tätä taistelua pitää siis vahvistaa nimenomaan poliittisella tasolla. Huumausainepolitiikan pitää liittyä osana kaikkeen harjoitettuun politiikkaan, se ei kuulu ainoastaan terveysministereille ja oikeusministereille. Se on valtava poliittinen ongelma, jos otetaan huomioon, että kansainvälisesti se edustaa käytännössä tai on mukana 80 prosentissa rikollisuudesta ja että 50 prosenttia koko Euroopan pidätyksistä liittyy puhtaasti huumausaineiden kauppaan ja välittämiseen.
Jos huippukokouksessa - sillä mielestämme huippukokouksen pitää paneutua välittömästi tähän kysymykseen - ei käsitetä, että huumausaineet ovat valtavan suuri poliittinen ongelma, joka ulottuu pitkälle tulevaisuuteen, ja että kyvyttömyys puuttua siihen asiaankuuluvasti monelta suunnalta on alkanut käydä yhä selvemmäksi, mikä on johtanut siihen, että on aiheutunut pettymystä jopa kansojen tasolla, silloin emme voi odottaa tilanteen vakiintuvan piakkoin. Arvoisa puhemies, joudumme elämään huumausaineiden kanssa vielä pitkään. On tärkeää parantaa indikaattoreita ja asioita, jotka liittyvät kansanterveyteen, jotta antaisimme mahdollisimman monille kansalaisille mahdollisuuden tiedostaa uhan suuruus ja asettua vastustamaan sitä.

Corbey
Arvoisa puhemies, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta on käsitellyt toimintasuunnitelmaa huumausaineiden torjunnasta. Haluan sanoa vielä kerran, että valiokuntamme arvostaa sitä suuresti. Huumausaineiden käytön ennaltaehkäisy on välttämätöntä, ja on hyvin tärkeää saada huumausaineiden kysyntä laskemaan.
Monet teollisuusvaliokunnan jäsenet ovat lisäksi sitä mieltä, että taistelua huumeriippuvuutta vastaan ei voida käydä kunnioittamatta huumausaineiden käyttäjää, mutta valiokunta ei katsonut tehtäväkseen puuttua asiaan tarkemmin. Lausunnossa keskitytään siksi teollisuusvaliokunnan keskeisiin teemoihin. Tässä yhteydessä niitä ovat kauppa ja tutkimus.
Kun on kyse ulkomaankaupasta, teollisuusvaliokunta on tietoinen siitä, että kauppapolitiikalla voi olla vain rajoitettu vaikutus huumausaineiden torjunnassa. Köyhyyden poistaminen huumausaineita tuottavista maista on tärkeä tekijä huumausaineiden vastustamisessa. Kaupan välineet on otettava käyttöön sitä varten, mutta myös muut tukiohjelmat ovat tärkeitä.
Teollisuusvaliokunta on tietenkin myös tietoinen siitä, että huumausaineet ovat Euroopan unionissa ja täällä parlamentissa kiistanalainen kysymys. Euroopan unionilla ei oikeastaan ole yhteistä lähestymistapaa. Jokaisella jäsenvaltiolla on oma lähestymistapansa, ja YK:n puitteissa on käytössä monenkeskinen strategia. Juuri tämän kiistanalaisuuden vuoksi teollisuusvaliokunta on sitä mieltä, että riippumattoman tutkimuksen avulla voidaan ottaa askel eteenpäin. Tutkimus voi osoittaa, mitkä strategiat ja ohjelmat ovat olleet menestyksekkäitä ja mitkä eivät. Näiden tosiseikkojen perusteella voimme ehkä lähestyä toisiamme.
Yksi kiistakysymys on lähestymistapa, josta on sovittu YK:n puitteissa. Monien mielestä tämä lähestymistapa on liian tukahduttava. Toiset ovat taas sitä mieltä, että huumausaineiden torjunta ei voi olla liian tiukkaa. Huumausaineiden torjunta on sotaa. Teollisuusvaliokunta on sitä mieltä, että YK:n lähestymistavan yleisistä periaatteista ei voida kiistellä, mutta politiikasta sitäkin enemmän. Siksi teollisuusvaliokunta vaatii monenkeskisen politiikan ja sen pohjana olevien sopimusten perusteellista arviointia. On valitettavaa, että tätä johtopäätöstä ei löydy Giannakoun mietinnöstä.
Teollisuusvaliokunta haluaa lopuksi ilmaista arvostavansa Lissabonin seurantakeskuksen työtä. Seurantakeskuksen havainnot voivat auttaa meitä katsomaan kansallisten mieltymystemme rajojen yli. Teollisuusvaliokunta toivoo, että seurantakeskus voi edelleen tarjota perustan huumeongelmaa koskevan eurooppalaisen lähestymistavan kehittämiselle tulevaisuudessa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, lausunnon valmistelija Corbey.
Komission jäsen on nyt pyytänyt puheenvuoroa, sillä hän ei voi olla läsnä iltapäivän keskustelussa. Näin ollen teillä, arvoisa komission jäsen, on puheenvuoro.

Vitorino
Komissio on tietenkin läsnä tänään iltapäivällä käytävässä keskustelussa, mutta minä itse en ole paikalla.
Huolimatta merkittävistä ponnistuksista huumeiden väärinkäytön ja huumeriippuvuuden estämiseksi huumeongelma aiheuttaa edelleen uhkia ja haasteita vuoden 2000 aattona. Kaikkein vakavimmat terveysongelmat johtuvat opiaattien käytöstä ja ennen kaikkea heroiinin, amfetamiinin ja eri päihteiden samanaikaisesta käytöstä. Kannabis on edelleen kaikkein yleisimmin käytetty laiton huume unionin alueella. Sellaiset tartuntataudit kuten HIV sekä B- ja C-hepatiitti ovat levinneet laajalle suonensisäisten huumeiden käyttäjien keskuudessa. Järjestäytyneellä rikollisuudella on yhä näkyvämpi rooli huumeiden tuotannossa ja kaupassa. Meidän on vastattava näihin haasteisiin.
Minun on myös osoitettava mitä vilpittömin kiitollisuuteni parlamentille, etenkin kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle ja mietinnön esittelijälle Giannakou-Koutsikoulle, heidän työnsä laadusta ja siitä, miten ripeästi he ovat suositelleet komission tiedonantoa huumausaineiden vastaisesta taistelusta ajanjaksona 2000 - 2004. Tämä antaa Helsingin Eurooppa-neuvostolle mahdollisuuden ottaa käyttöön tehokas toimintasuunnitelma tätä levottomuutta herättävää ilmiötä vastaan.
Euroopan unionin huumausaineiden vastaisen toimintasuunnitelman pääasialliset tavoitteet seuraavaksi viisivuotiskaudeksi voidaan tiivistää seuraavasti: vähentää merkittävästi laittomien huumeiden levinneisyyttä alle 18-vuotiaiden nuorten keskuudessa; vähentää huomattavasti huumausaineisiin liittyviä kuolemantapauksia; lisätä merkittävässä määrin tuloksekkaasti hoidettujen narkomaanien määrää ja vähentää huomattavasti vakavien huumausaineisiin liittyvien rikosten määrää, rahanpesu ja laiton lähtöaineiden kauppa mukaan luettuina.
Mitä tulee kysynnän supistamiseen, lapsille ja nuorille suunnatuissa ennalta ehkäisevissä toimenpiteissä ja ohjelmissa pitäisi sen sijaan, että niissä keskitytään yksinomaan laittomiin huumausaineisiin, ottaa esille riippuvuus yleensä ja myös alkoholin ja tupakan käyttö. Sosiaali-, terveys-, koulutus- ja lainvalvonta-alan ammattilaisten kouluttaminen on tehokkaan toiminnan perusedellytys.
Mitä tulee tarjonnan supistamiseen, uusien synteettisten huumausaineiden takia on välttämätöntä löytää keinoja, joilla voidaan nopeasti reagoida uusien aineiden ja kulutustottumusten ilmaantumiseen. Laittomien synteettisten huumausaineiden valmistukseen käytettyjen uusien kemikaalien valvontaa varten perustettavat vapaaehtoiset mekanismit, ja myös parannettu yhteistyö kaupan kanssa ovat tulevaisuudessa tärkeimpiä painopisteitä tällä alalla. On vahvistettava ponnisteluja rahanpesun hillitsemiseksi äskettäin rahanpesudirektiiviin ehdotetun tarkistuksen nopean hyväksymisen ja sen täytäntöönpanon avulla. Tampereen Eurooppa-neuvoston jälkeen nuoriso- ja kaupunkirikollisuuden sekä huumeisiin liittyvän rikollisuuden ehkäisy ja Euroopan unionin laitonta huumekauppaa koskevan lainsäädännön asteittainen yhdenmukaistaminen on otettava ensisijaisiksi tavoitteiksi.
Jäsenvaltiot ja komissio ovat aiemmin painottaneet liian vähän huumausaineiden vastaisten toimien arviointia. Tähän on saatava muutos. Arvioinnista on muodostuttava Euroopan unionin lähestymistavan olennainen osa. Komissio on jo aloittanut tämän arvioinnin, ja se toivoo pystyvänsä tekemään enemmän tulevaisuudessa. Lissabonissa toimiva seurantakeskus voi myötävaikuttaa asiaan esittämällä suuntaviivoja kysynnän ja tarjonnan supistamiseen liittyvien toimien arvioimiseksi.
Viiden yhdenmukaistetun indikaattorin täytäntöönpanolla on tässä mielessä merkittävä rooli: nämä ovat narkomaanien tarvitseman hoidon kysyntä; huumeisiin liittyvät kuolemantapaukset, kuolleisuus ja kuolinsyyt narkomaanien keskuudessa; huumausaineisiin liittyvien tartuntatautien esiintyminen; niiden tutkimusten verrannollisuus, joilla tutkitaan huumausaineiden käyttöä, niihin liittyvää käyttäytymistä ja niihin suhtautumista väestön keskuudessa; ja viimeiseksi huumeongelman levinneisyyden arviointien verrannollisuus.
Euroopan unionin huumausaineiden vastaisen toimintasuunnitelman hyväksyminen uuden vuosituhannen ensimmäisiksi vuosiksi ei merkitse keskustelun päättymistä. Minun ymmärtääkseni tulevan puheenjohtajavaltion Portugalin tarkoituksena on toteuttaa Euroopan unionin huumausainestrategia esittämällä konkreettisempia ensisijaisia tavoitteita vuosiksi 2000 - 2004. Meillä on myös mahdollisuus työskennellä yhdessä unionin toimielinten kanssa ja järjestää toimielinten välinen konferenssi, jossa keskusteltaisiin Euroopan unionin huumausainestrategian täytäntöönpanosta, mahdollisesti ensi vuoden alussa. Toivon meidän kykenevän tuolloin arvioimaan useisiin pilareihin liittyviä asioita käsittelevää neuvoston kokousta, jota mietinnön esittelijä on ehdottanut.
Komission tiedonanto edustaa mielestäni hyvää lähtöpistettä maailmanlaajuiselle, monitieteelliselle ja yhtenäiselle eurooppalaiselle strategialle, jonka avulla taistellaan laittomia huumausaineita vastaan sen mukaisesti, mitä Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokous hyväksyi vuonna 1998.
Lissabonin seurantakeskus ja Haagissa toimiva Europol ovat kaksi tärkeää välinettä, jotka voivat merkittävästi edistää strategiaamme. Siitä syystä luotan siihen, että meillä on potentiaalia ja että löydämme poliittista tahtoa vastataksemme uusiin haasteisiin vuosien 2000 - 2004 Euroopan unionin huumausainestrategian yhteydessä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskeytämme keskustelun tähän kohtaan äänestyksen alkamisen vuoksi. Keskustelua jatketaan klo 18.00.

ÄÄNESTYKSET
Della Vedova
Arvoisa puhemies, tahdon ainoastaan muistuttaa teille ja kollegoilleni, että läsnä olevat radikaalit parlamentin jäsenet Della Vedova, Cappato, Dupuis, Dell'Alba ja Turco eivät tänäänkään osallistu äänestyksiin, vaikka he ovat läsnä. Mielestäni sellainen parlamentti, jolla ei ole rohkeutta korjata tilannetta, jossa avoimesti syrjitään eräitä parlamentin jäseniä ja miljoonia Euroopan kansalaisia, ei voi - vaikka se haluaisi ja vaikka sen pitäisi - opettaa demokratiaa useille valtioille, jotka olemme tuominneet tänäkin aamuna.
Dührkop Dührkopin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0061/1999) korjaavasta ja täydentävästä talousarviosta n:o 5/1999 Euroopan yhteisöjen talousarvioon vuodelle 1999 (C5-0257/1999)

Schreyer
 - (DE) Arvoisa puhemies, hyvä esittelijä, hyvät parlamentin jäsenet, komissio pitää esittelijän mietintöä erittäin myönteisenä. Komissio pitää hyvin myönteisenä ennen kaikkea parlamentin esittämää tarkistusta, jolla esityksen maksumäärärahoja lisätään 25 miljoonaa euroa kokonaissiirtoehdotukseen verrattuna. Komissio pahoittelee sitä, ettei neuvosto ole vielä hyväksynyt parlamentin ehdotusta. Komissio vaatii siksi neuvostoa tukemaan myös tätä ehdotusta, jotta edesautetaan sitä, että varojen uudelleenjakamisen ja budjetin ylijäämän kautta tänä vuonna voidaan antaa vielä 670 miljoonaa euroa lisää lisärahoitusta tarvitsevien ulkopoliittisten ohjelmien käyttöön.

Puhemies
Kiitos, komission jäsen Schreyer. Olen pahoillani, että paikalla ei ole neuvoston edustajaa.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Napolitanon laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0066/1999) työjärjestyksen muutoksista 25. päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisiä tutkimuksia koskevan toimielinten välisen sopimuksen johdosta
(Parlamentti hyväksyi päätöksen.)
Schwaigerin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0062/1999) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille Maailman kauppajärjestön vuosituhannen vaihteen kierrosta koskevasta Euroopan unionin lähestymistavasta (KOM(1999) 331 - C5-0155/19 - 1999/2149(COS))

Chichester
Arvoisa puhemies, ennen kuin siirrymme Schwaigerin mietinnöstä toimitettavaan äänestykseen, voisinko esittää yhden selvennyksen? Meidän taholtamme on pyydetty kohta kohdalta -äänestystä johdanto-osan C kappaleesta, mutta kun katson äänestyspapereita, mielestäni tekstiin on saatettu lisätä sana, jota ei olisi pitänyt lisätä. Englanninkielisessä tekstissä olevat sanat, joista haluamme äänestää erikseen, ovat "sekä sosiaalisesti tasapainoista": nuo ovat ne erilliset sanat. Eräissä versioissa ehdotetaan, että meidän olisi myös äänestettävä sanasta "oikeudenmukaista", mutta sen pitäisi jäädä tekstin pääosaan. Toivon, että asia on selvä.
Tarkistuksesta 11

Schwaiger
Arvoisa puhemies, minulla on sellainen vaikutelma, että ensimmäiseksi pitäisi äänestää kohdasta "..., että vapaata ja oikeudenmukaista maailmankauppaa" jne. Olenko oikeassa? Oletteko ottaneet sen tähän mukaan?

Puhemies
Parlamentin jäsen Schwaiger, minulle on esitetty pyyntöjä kohta kohdalta -äänestyksestä, erillisestä äänestyksestä, ja minua on pyydetty tarkastelemaan erikseen sanoja "oikeudenmukaista" ja "sosiaalisesti tasapainoista". Noudatan siis minulle esitettyä pyyntöä.

Kreissl-Dörfler
Arvoisa puhemies, tämä tarkistus on meille vihreille erittäin tärkeä. Jos kohta " ja oikeudenmukaista sekä sosiaalisesti tasapainoista " jää pois, vihreiden enemmistön on valitettavasti pakko äänestää tätä mietintöä vastaan. Jos tämä kohta jää pois, kumotaan koko neuvottelujen ja koko mietinnön ydin. Halusin tehdä tämän selväksi vielä kerran.

Maes
Arvoisa puhemies, koska toinen osa on - meille kaikille - merkittävä siltä kannalta, voimmeko äänestää ensimmäisestä osasta, pyydän teiltä, että äänestäisimme ensin siitä toisesta osasta. Sitten tiedämme, voimmeko äänestää ensimmäisestä osasta sen suuren ryhmän mukana, joka ehdottaa tätä.

Puhemies
Parlamentin jäsen Maes, myöntänette, että on hyvin vaikeaa äänestää sanojen lisäämisestä tekstiin, josta ei vielä ole äänestetty. Uskon, että meidän on oltava loogisia ja hyvin johdonmukaisia.

McNally
Arvoisa puhemies, voisinko selventää, että sosialistiryhmä halua liittää tekstiin sanat "vapaata ja oikeudenmukaista sekä sosiaalisesti tasapainoista"? Äänestämme nyt tarkistuksesta 11, jossa ne poistetaan. Olenko ymmärtänyt oikein? Äänestämme siis tätä tarkistusta vastaan ja alkuperäisen johdanto-osan puolesta.

Mann, Erika
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, älkää toki kiihtykö tuolla tavalla! Tämä on keskeinen ja erittäin tärkeä kohta. Äänestyslogiikan suhteen parlamentin jäsen Maes on täysin oikeassa. Arvoisa kollegani Chichester, ihmettelen sitä, että te haluatte poistaa juuri kohdan "sosiaalisesti tasapainoista" , sillä valiokuntamme suuri enemmistö äänesti sen puolesta. Ainoa asia, joka pitäisi mielestäni todellakin taata, on se, että äänestysmenettely on tältä osin moitteeton. Pyydänkin teitä siksi noudattamaan jäsen Maesin pyyntöä.

Schwaiger
Arvoisa puhemies, tässä asiassa on mielestäni kyse kolmesta adjektiivista. Vapaa ja oikeudenmukainen maailmankauppa on WTO-neuvottelujen perusta - näin kuului alkuperäinen tekstini. Sen jälkeen teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa hyväksyttiin tarkistus, jossa siihen lisättiin teksti " sosiaalisesti tasapainoista" . On esitetty erilaisia mielipiteitä siitä, mitkä adjektiivit pitäisi sisällyttää mietintöön, mutta minun mielestäni siinä tulisi joka tapauksessa lukea "vapaata ja oikeudenmukaista maailmankauppaa". Siitä kaikki olivatkin yksimielisiä. Kohdasta "sosiaalisesti tasapainoista" tai "sosiaalisesti hyväksyttävää" sen sijaan kiisteltiin. Meidän tulisi siis äänestää mietinnön alkuperäisestä tekstistä siinä mielessä, että pidämme kiinni tekstistä " vapaata ja oikeudenmukaista maailmankauppaa" , ja äänestää sen jälkeen erikseen kohdasta " sosiaalisesti tasapainoista" . Silloin saisimme ratkaisun kolmanteen, kiistanalaiseen kohtaan.
Minun on kaikesta huolimatta muistutettava, että " vapaata ja oikeudenmukaista maailmankauppaa" oli koko työmme perusta ja että siihen lisättiin täällä täydennysosa, josta meidän pitäisi nyt äänestää.

Wurtz
Kyseessä on luullakseni sekaannus. Tarkistus ei ole lukemanne teksti, arvoisa puhemies. Kyseessä oleva tarkistus koskee sanojen poistamista. Meidän on siis lausuttava mielipiteemme näiden sanojen poistamisesta tai poistamatta jättämisestä. Tämä on se tarkistus. Ja toinen osa on seuraava lause eikä luettu lause. Äänestyksemme koskee siis näiden sanojen poistamista tai säilyttämistä.

Puhemies
Näin on, mutta me äänestämme näiden kahden sanan poistamisesta yksi kerrallaan. Ehdotan siis ensin äänestystä sanan "oikeudenmukaista" poistamisesta.
Poisto koskee siis ainoastaan sanoja "sosiaalisesti tasapainoista"?

McNally
Arvoisa puhemies, voimme äänestää ainoastaan edessämme olevasta tarkistuksesta, ja edessämme olevassa tarkistuksessa meitä pyydetään poistamaan neljä sanaa. Äänestämme tarkistusta vastaan. Mikään muu tarkistus ei ole mahdollinen.

McNally
Selitän asian niin huolellisesti kuin kykenen. Alkuperäisessä tekstissä sanotaan, ja tämä on se alkuperäinen teksti, josta valiokunnassa äänestettiin: "ottaa huomioon, että vapaata ja oikeudenmukaista sekä sosiaalisesti tasapainoista maailmankauppaa on kehitettävä ja lujitettava" jne. Tarkistuksen 11 ensimmäisessä osassa sanotaan "ottaa huomioon (poistetaan neljä sanaa)". Olemme valmiit äänestämään siitä. Olen sanonut, että äänestämme sitä vastaan. Sitten on lisätarkistus tarkistukseen 11, joka on kaksiosainen. Mutta uskoakseni voimme äänestää nyt kokonaisuudessaan tarkistuksesta 11, jossa poistetaan sanat "vapaata ja oikeudenmukaista sekä sosiaalisesti tasapainoista". Kukaan ei ole suostunut minkäänlaiseen suulliseen tarkistukseen.

Schwaiger
Arvoisa puhemies, haluaisin toistaa vielä kerran, että tarkistusta esitti PPE-ryhmä. Parlamentin jäsen Chichester antoi suullisen tarkennuksen, että toisin kuin tarkistuksessa hän halusi säilyttää joka tapauksessa alkuperäisessä tekstissä sanat " vapaata ja oikeudenmukaista" ja että meidän pitäisi äänestää siitä. Kolmas kysymys koskee kohtaa " sekä sosiaalisesti tasapainoista ", kyllä vai ei? Siitä meidän pitäisi nyt äänestää. Olen tuonut nyt esille sen, mitä jäsen Chichester minulle sanoi.

Chichester
Arvoisa puhemies, pyyntöni oli selvennys. Jos pääsemme äänestämään tuon kohdan alkuperäisestä tekstistä, jos pääsemme eteenpäin tarkistusta koskevasta äänestyksestä, siinä tapauksessa haluan ehdottaa, että sanoista "sekä sosiaalisesti tasapainoista" äänestetään erikseen muusta tekstistä. En ehdota suullista tarkistusta. Meidän olisi ensin äänestettävä tarkistuksesta. Sen tuloksesta riippuen korostan sitä, että ehdotan erillisen äänestyksen toimittamista alkuperäisestä tekstistä. En siis ehdota suullista tarkistusta.

Puhemies
Uskoakseni asia tulee selväksi. Meillä on PPE-ryhmän tarkistus 11, jonka tarkoituksena on sanojen poistaminen, ja toimitan pyynnöstä äänestyksen. Ajankohta ei ole mielestäni sopiva, nyt istunnon aikana, suullisen tarkistuksen hiomiseen. Huomaan sitä paitsi, että parlamentin jäsen Chichester järkevänä luopuu siitä.

Friedrich
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pyysin nyt puheenvuoroa, koska uskon voivani ehdottaa ratkaisua, joka on todellakin oikea. Kyse on kolmesta sanasta, jotka ovat vapaa, oikeudenmukainen ja sosiaalisesti tasapainoinen. Suuri enemmistö toivoo nähdäkseni molempia sanoja " vapaata" ja " oikeudenmukaista" . Kiista koskeekin vain kohtaa " sekä sosiaalisesti tasapainoista" . Tämä oli se kohta, jonka myös parlamentin jäsen Maes mainitsi kaikkein ensimmäisenä, joten on yksinkertaisinta, jos kustakin näistä kolmesta kohdasta äänestetään erikseen. Silloin saamme selville parlamentin enemmistön mielipiteen jokaisen näiden kolmen kohdan osalta. Tarkistus itsessään on epäselvä.

Puhemies
Hyvät kollegat, pyydän ymmärtäväisyyttänne. Tärkeää on se, että tiedetään tarkasti, mistä haluamme äänestää. Neuvotteluissa, jotka ovat yhtä tärkeitä kuin kyseessä olevat neuvottelut, viestimme on oltava hyvin selkeä, ja mikäli suostutte, voisimme uskoakseni todellakin suorittaa jaottelun...
(Hälinää)

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, työjärjestyksessä ei määrätä toista tarkistuskierrosta. Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä vastustaa avoimesti...
... sitä, että aiheen selkiyttämisen varjolla mietintöön ujutetaan vaivihkaa suullinen tarkistus. Suullisille tarkistuksille tarvitaan ryhmien hyväksyntä, ja tämä ryhmä vastustaa sitä. Täällä ei voida äänestää niin kuin kukin haluaa.

Puhemies
Parlamentin jäsen Barón Crespo, jos olen oikein ymmärtänyt, on esitetty pyyntö suullisesta tarkistuksesta. Mutta kollegoiden ei ole tarpeen edes nousta puhumaan, sillä asia on täysin selvä. Suullista tarkistusta koskeva pyyntö on hylätty. Panemme sen tarkoin merkille.
Toimitan äänestyksen PPE-ryhmän tarkistuksesta 11, joka koskee mainittujen sanojen poistamista.
Tarkistuksesta 25

Cunha
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni koskee tarkistusta 25. Tahtoisin sanoa, että tämän tarkistuksen teksti on täysin sopusoinnussa esittelijän laatiman tekstin kanssa, ja sen tähden siitä olisi minun nähdäkseni äänestettävä lisäyksenä. Ja koska se on täysin sopusoinnussa esittelijän tekstin kanssa, meidän on syytä äänestää sen puolesta.
Tarkistuksesta 18

McNally
Arvoisa puhemies, tekstissä on itse asiassa paha käännösongelma, sillä englanninkielisessä tekstissä sanotaan, että EU:n pitäisi varmistaa, että WTO:n maatalousalaan liittyvillä säännöillä ei ole epäsuotuisaa vaikutusta kehitysmaiden talouksille ja että elintarvikkeiden tarjonnan turvallisuutta olisi pidettävä maatalouden monitoiminnallisena piirteenä. Tulette huomaamaan, että ranskankielinen versio on täysin päinvastainen! Tällaista saattaa tapahtua useammin kuin uskommekaan, mutta onneksi asia huomattiin nyt. Pyydän teitä äänestämään englanninkielisen version mukaisesti.

Puhemies
Ehdottomasti, parlamentin jäsen McNally. Minusta tuntuu, että kollegat ovat hyvin tarkkaavaisia. He huomauttavat todellakin usein tämäntyyppisistä ongelmista, jotka tietysti ovat hyvin valitettavia.
29 kohtaa koskevan äänestyksen jälkeen

Coûteaux
Työjärjestyspuheenvuoro, arvoisa puhemies. 117 artiklassa määrätään, että on käytettävä joko yhtä kieltä tai sitten toista. Ranskankielinen versio on täynnä englanninkielisiä ilmauksia, joiden vuoksi tekstiä on mahdotonta ymmärtää. Tosin Seattlen tyyppisen täysin amerikkalaisen toimenpiteen kohdalla on normaalia, että imperiumin kieli valloittaa kaiken. Mutta jos halutaan väittää, että käytetään ranskan kieltä, noudatettakoon sitten sen sanastoa.

Puhemies
Parlamentin jäsen Coûteaux, aiheutan luullakseni teille pettymyksen, koska toimitan äänestyksen 30 kohdan ensimmäisestä osasta, joka alkaa sanoilla " propose que tout projet d' accord" ja päättyy sanoihin " principes of corporate governance" . Olen pahoillani.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Dimitrakopoulosin ja Leinenin laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0058/1999) perussopimusten uudistuksen ja seuraavan hallitusten välisen konferenssin valmistelusta (C5-0143/99 - 1999/2135(COS))

Berthu
Arvoisa puhemies, jotta en hidastaisi keskusteluja, haluaisin tehdä kaikkia tarkistuksiani koskevan yleishuomautuksen.
Olen jättänyt useita tarkistuksia ranskaksi, ja olen ne itse allekirjoittanut. Nyt kuitenkin huomaan, että virallisesti jaettu ranskankielinen versio ei ole täysin samanlainen kuin se versio, jonka annoin yksiköille. Se on outoa. Kyseessä ei ole käännösongelma. Yksiköissä on jossakin päin nimetön korjaaja, joka korjaa parlamentin jäsenten ajatuksia.
Haluaisin, että käsiteltäväksi otetaan uudelleen versio, jonka olen allekirjoittanut ja antanut yksiköille.

Puhemies
Parlamentin jäsen Berthu, ei yksiköissä ole mitään nimetöntä ja pahansuopaa korjaajaa. Todellisuudessa tarkistuksistanne kahta ei ollut ilmaistu oikein, ja luen ne sopivalla hetkellä, jotta läsnäolijat voivat tehdä päätöksensä asiaan perehtyneinä.
Olen täysin tietoinen ongelmasta ja pyydämme sitä anteeksi.
Tarkistusta 70 koskeneen äänestyksen jälkeen

Corbett
Arvoisa puhemies, jotta säästäisimme aikaa, nyt kun Kansakuntien Eurooppa -ryhmän tarkistus 70 hylättiin ylivoimaisella enemmistöllä, voisitteko soveltaa työjärjestyksen 130 artiklan 7 kohtaa, jossa todetaan, että puhemies voi tarkistuksen hyväksymisen tai hylkäämisen jälkeen päättää, että useista muista samansisältöisistä tai samaa tarkoitusta varten esitetyistä tarkistuksista äänestetään yhtenä ryhmänä? Voitte pyytää parlamentin suostumuksen tähän etukäteen. Tällainen tarkistusten ryhmä voi koskea alkuperäisen tekstin eri osia.
Tämä kohta liitettiin työjärjestykseemme nimenomaan tällaisten tilanteiden varalta. Meidän pitäisi nyt kyetä äänestämään yhtenä ryhmänä muista parlamentin jäsen Berthun esittämistä tarkistuksista.

Puhemies
Parlamentin jäsen Corbett, olen tarkastellut ongelmaa perusteellisesti. Aivan vilpittömästi sanottuna en katso minulla olevan oikeutta tehdä niin, koska silloin päädyttäisiin äänestämään yhdellä kertaa myöhemmin tulevista tarkistuksista.
Sen sijaan parlamentin jäsen Berthu, joka on pyytänyt minulta puheenvuoroa, kertoo meille ehkä peruuttavansa tarkistuksensa, mikä olisi yksinkertaisinta. Mutta päätös kuuluu tietysti hänelle.
Tarkistusta 50 koskeneen äänestyksen jälkeen Berthu (UEN). (FR) Ei, arvoisa puhemies, emme ole pyytäneet nimenhuutoa äänestysten helpottamiseksi. Näin ollen säilytän tarkistukseni. Mikään laki ei kiellä parlamentin jäsentä esittämästä täysistunnossa tarkistuksia, joita hän pitää poliittisesti tärkeinä, vaikka ne olisikin hylätty valiokunnassa. Se on siis oikeuteni ja säilytän tarkistukseni.

Corbett
Arvoisa puhemies, tämä on neljäs kerta, kun PPE-ryhmä on äänestänyt PPE-ryhmän esittämää tarkistusta vastaan. Haluaisin pyytää tuota ryhmää vastaisuudessa tarkistamaan, kuinka monta yksittäistä jäsentä voi ehdottaa tarkistuksia täysistunnossa 15 PPE-ryhmän jäsentä on esittänyt tarkistuksia tähän mietintöön muka ryhmän nimissä, ja sitten he tuhlaavat aikaamme täysistunnossa.
(Vaihtelevia reaktioita)
17 kohdasta

Corbett
Arvoisa puhemies, ennen kuin siirrymme tarkistukseen 5, haluaisin korostaa, että emme ole aivan kokonaan saattaneet päätökseen 17 kohdasta toimitettavaa äänestystä. Ryhmämme esitti pyynnön kohta kohdalta -äänestyksen toimittamisesta muutamasta viimeisestä sanasta. Ymmärrän, että noita muutamaa viimeistä sanaa on nyt muutettu hyväksymällämme tarkistuksella, mutta haluaisimme silti toimittaa erillisen äänestyksen noista kohdan muutamasta viimeisestä sanasta.

Méndez de Vigo
Arvoisa puhemies, ymmärtääkseni parlamentin jäsen Corbettin olisi pikemminkin oltava kiinnostunut ryhmänsä jäseniä koskevan tilanteen selkiyttämisestä eikä osoitettava kiinnostusta Euroopan kansanpuolueen ryhmän tarkistuksia kohtaan. Se varmasti parantaisi toimintaamme paljon.

Puhemies
Hyvät kollegani, näinä myöhäisinä aamun tunteina tarvitaan hieman huumoria.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Schulz
Arvoisa puhemies, mehän viittasimme jo tänä aamuna siihen, että Pirkerin tärkeästä mietinnöstä on äänestettävä normaalin menettelyn mukaisesti nyt iltapäivällä tai varhain huomenna sen perusteella, mitä nyt äänestimme, vaikka ehdotimmekin tänään aamulla hieman toisenlaista menettelyä. Sama koskee myös Giannakoun mietintöä. Nämä ovat kaksi poikkeuksellista asiaa, joita ei kuitenkaan voida jättää jonkun satunnaisen enemmistön äänestettäväksi.
Pyydän siksi siirtämään Pirkerin ja Giannakoun mietinnöistä käytävän keskustelun ja äänestyksen 1. joulukuuta Brysselissä pidettävään istuntoon. Pyydän myös puhemiestä antamaan parlamentin äänestää tästä asiasta.

Puhemies
Parlamentin jäsen Schulz, me olemme kuulleet komission jäsentä tänä aamuna Pirkerin mietinnöstä. Tietääkseni tänä iltana ja myös huomenna Euroopan parlamentin jäsenet ovat varmasti hyvin runsaslukuisina paikalla, kuten olemme aiemmin voineet havaita. Kysyn parlamentin jäsen Pirkeriltä: toivotte tietysti äänestystä tänä iltana.

Giannakou-Koutsikou
Arvoisa puhemies, sama asia koskee minun mietintöäni. Helsinkiin on mentävä. On siis äänestettävä lopullisesti huomenna. Siihen valiokunta pyrki nopealla työskentelyllään.

Puhemies
Parlamentin jäsen Giannakou-Koutsikou, emme äänestä huomenna, äänestämme tänä iltana, mutta koska Giannakou-Koutsikoun mietintöä koskeva keskustelu ei vielä ole päättynyt, tilanne on hieman erilainen.

Pirker
Arvoisa puhemies, keskustelimme ja äänestimme parlamentin jäsen Schulzin pyynnöstä tänään aamupäivällä. Parlamentin selvä enemmistö kannatti perustellusti sitä, että tämä äänestys toimitetaan tänään. Muussa tapauksessa meillä ei ole ensi vuodessa alussa Eurodacia, vaan seuraava sitä koskeva keskustelu käydään joskus tulevan vuoden aikana, jolloin Eurodac tulee voimaan ehkä vielä vuoden päästä siitä. Se olisi vastuutonta, ja siksi parlamentti päätti selkeästi äänestää mietinnöstä tänään.

Puhemies
Parlamentin jäsen Pirker, keskeytän teidät, koska minulla on teille ehdotus. Koska olemme reippaasti ylittäneet aikamme, vähän enemmän tai vähän vähemmän, ehdotan teille, että äänestäisimme heti Pirkerin mietinnöstä. Se käy sitä paitsi hyvin nopeasti. Luottakaa minuun!
Pirkerin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0059/1999) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) Eurodacin perustamisesta turvapaikanhakijoiden ja tiettyjen muiden ulkomaalaisten sormenjälkien vertailemista varten (KOM(1999) 260 - C5-0082/1999 - 1999/0116(CNS))
Tarkistuksesta 3

Pirker
 - (DE) Arvoisa puhemies, pyysimme kohta kohdalta -äänestystä ensinnäkin kohdasta, joka koskee ikärajan muuttamista 14 vuodesta 18 vuoteen, sekä lopputekstistä " kolmansien maiden kansalaiset" -nimityksen osalta. Pyydän erillistä äänestystä tämän tarkistuksen osalta.

Puhemies
Toimitamme äänestyksen kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan tarkistuksesta 3, jonka mukaan poistetaan sanat "kolmansien maiden kansalaisilta" ja "18", ja tarvittaessa ne palautetaan tekstiin.

Schulz
Arvoisa puhemies, meidän on oltava nyt hyvin tarkkoja tässä asiassa, sillä muuten mietintö saa tosi asiassa aivan toisenlaisen merkityksen. Jos ymmärsin jäsen Pirkeriä oikein, hän haluaisi hylätä määritelmän " kolmannen maan kansalainen" sekä vanhan 18 vuoden ikärajan. Olenko oikeassa? Tämä hänen tulisi nyt selvittää.

Pirker
Arvoisa puhemies, saanko selventää tätä asiaa? Haluan säilyttää tekstissä nimityksen " kolmannen maan kansalainen" , joka sisältyi jo aiemmin erääseen äänestyskohtaan. Haluaisin kuitenkin, että minulla olisi mahdollisuus äänestää yhdessä kohdassa ikäkysymyksestä. Mehän olemme hyväksyneet 14 vuoden ikärajan, mutta on kuitenkin esitetty mielipiteitä, joiden mukaan tämä ikäraja tulisi säilyttää 18 vuodessa. Pyydänkin siksi erillistä äänestystä tästä kohdasta.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

McKenna
Arvoisa puhemies, jo ennen kuin edellinen äänestys toimitettiin, yritin kiinnittää puhemiehen huomion itseeni. Vaikuttaa siltä, että minun on tultava aivan hänen eteensä , jotta hän huomaisi minut. Se on naurettavaa. Halusin tehdä tämän tiettäväksi, sillä yleensä, jos teen virheen äänestyksessä, annan jälkeenpäin kirjallisen selityksen. Tein virheen. Ääneni rekisteröitiin niin, että puolsin hallitustenvälistä konferenssia koskevaa päätöslauselmaa. Vastustin sitä erittäin voimakkaasti. Haluaisin tehdä sen tiettäväksi nyt enkä huomenna, sillä asia on minulle olennaisen tärkeä, koska tulen puolueettomasta maasta.
Minusta on erittäin vaikeaa kiinnittää puhemiehen huomiota. Kun te istutte siellä edessä, te näytätte katsovan vain eteenne ja keskelle. On erittäin vaikeaa saada huomiota, mikä on melkoisen turhauttavaa.

Puhemies
Kiitoksia, parlamentin jäsen McKenna. Menettelemme toiveenne mukaisesti.

ÄÄNESTYSSELITYKSET - Napolitanon mietintö (A5-0006/1999)

Rothley
Arvoisa puhemies, tämä lopputulos on syntynyt lukuisten oikeudenvastaisten tekojen jälkeen. Parlamentin yksiköt ja sen enemmistö rikkoivat työjärjestyssääntöjä useaan otteeseen. Sen lisäksi tämä lopputulos on musta päivä parlamentille, koska parlamentin enemmistön tekemän päätöksen myötä parlamentista tulee virasto ja sen jäsenistä virkamiehiä. En anna oman parlamentin kuitenkaan tehdä minusta virkamiestä. Kun ajattelen lisäksi sitä, että parlamentin jäsenillä on tämän tekstin mukaan velvollisuus toimia yhteistyössä OLAFin kanssa sekä ilmiantovelvollisuus, tällaiset määräykset loukkaavat syvästi edustajantoimen riippumattomuutta.
Haluaisin vain ilmoittaa, ettei sellaista päätöstä, joka tuhoaa parlamentarismin, voida tietenkään hyväksyä. Siksi me, en siis yksin minä vaan myös monet muut, tulemme viemään tämän asian Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Meillä ei ole aikomusta mennä takuuseen Euroopan petostentorjuntavirastosta. Vaikka tämän viraston perustamisen verukkeena oli Euroopan toimielimien virkamiesten ja edustajien valvonta, viraston nimitystapa sekä näytön puuttuminen sen oman toiminnan valvonnasta eivät herätä meissä vähäisintäkään luottamusta.
Me emme kannata ainoastaan kaikkien Euroopan toimielimien toiminnan täydellistä avoimuutta, vaan myös kaikkien tällä hetkellä valittujen edustajien sekä lisäksi myös kaikkien vastuussa olevien henkilöiden valintaa ja erottamismahdollisuutta milloin tahansa, olivatpa he millä tahansa arvoasteikon tasolla alhaalta ylös saakka, Brysselin komissio mukaan luettuna. Kun otetaan huomioon Euroopan unionin päätöksentekoelimien epädemokraattinen luonne, OLAFin perustaminen vaikuttaa naurettavalta toimenpiteeltä, jonka tarkoituksena on teeskennellä valvontaa vaikka mitään todellista ja demokraattista valvontaa ei ole olemassakaan.

Eriksson, Frahm, Herman Schmid, Seppänen ja Sjöstedt
. (SV) Jos meillä olisi ollut mahdollisuus yksin muotoilla työjärjestys ja toimielinten välinen sopimus, olisimme yrittäneet luoda avoimen ja yksinkertaisen hallinnon, koska se on paras tapa havaita väärinkäytökset ja petokset.
Haluamme myös huomauttaa, että tiedottajanvapaus, joka Ruotsissa koskee julkishallinnon virkamiehiä, on hyvä keino estää laittomuuksien lakaiseminen maton alle.
Nyt syntyneessä tilanteessa olemme päättäneet lopullisessa äänestyksessä äänestää koko mietinnön puolesta, koska sen vastustaminen saatettaisiin tulkita niin, että emme halua valvoa petosten vastaista taistelua ylipäänsä.

Gollnisch
. (FR) Euroopan parlamentin Kansalliseen rintamaan kuuluvat jäsenet tuomitsevat mitä voimakkaimmin korruption, koskipa se sitten parlamentin jäseniä, virkamiehiä tai hallitusten jäseniä. He tuomitsevat myös petokset ja julkisten varojen - eurooppalaisilta veronmaksajilta varastettujen rahojen - kavallukset. Ja mehän tiedämme asiasta jotakin ranskalaisina, joiden on päivittäin seurattava uusia käänteitä MNEFiä, Pariisin kaupungintaloa, Elfiä tai vielä Gifcoa koskevissa jutuissa. Ikävä kyllä luettelo on kaikkea muuta kuin tyhjentävä.
He äänestävät kuitenkin Napolitanon mietintöä vastaan. Koska he ovat saaneet tarpeekseen itsensä ruoskimisesta parlamentissa, joka vuorottelee moralisoinnin ja yhtä vaikeasti siedettävän ylimielisyyden välillä. Koska he ajattelevat, että OLAFin avulla palkataan jälleen ties kuinka monetta virkamiesjoukkoa, jonka aiheuttamat kustannukset ylittävät petossummat.
Ennen kaikkea koska heidän mielestään on jo olemassa rakenne, joka pystyy ottamaan vastuulleen OLAFin hoidettavaksi tarkoitetun tehtävän. Ilmiselvänä ratkaisuna on antaa tilintarkastustuomioistuimelle työn hoitamiseen tarvittava oikeudellinen valta, henkilöstö ja tarvikkeet. Näin on useilla kansallisilla tilintarkastustuomioistuimilla, eikä vain Ranskassa vaan muissakin jäsenvaltioissa.
On totta, että tilintarkastustuomioistuimella ei ole tässä parlamentissa hyvää mainetta, koska puhemies kieltäytyi antamasta sen käyttöön lehdistötilaisuushuonetta - huonetta, jota kuitenkin mielellään tarjotaan mitä mielikuvituksellisemmille yhdistyksille, mitä epäilyttävämpiä asioita edustaville henkilöille tai mille tahansa yhtä asiaa ajavalle vahtikoiralle, kunhan se haukkuu riittävän kovaäänisesti. Tässä jutussa, niin kuin monissa muissakin, parlamentti saattoi itsensä naurunalaiseksi.

Hager
 - (DE) Siitä tosiasiasta, että petostentorjuntaan on suhtauduttava vakavasti, ei ole mitään epäselvyyttä viime aikojen tapahtumien vuoksi. Samoin on selvää, että kansalaisten petostentorjuntaan liittyviä etuja on suojeltava tehokkaammin. Tätä taustaa vasten OLAFin on määrä lopultakin pystyä aloittamaan työnsä. Niin lähellä sydäntä kuin OLAFin myös parlamenttia koskeva valvonta meille onkin, voimme kuitenkin samastua huonosti niihin " ilmiantomääräyksiin" , joita ehdotettiin komission, neuvoston ja parlamentin tekemässä toimielinten välisessä sopimuksessa. Nämä määräykset merkitsevät myös hyökkäystä yksittäisen parlamentin jäsenen edustajantoimen riippumattomuutta vastaan. Kun ehdotuksen 2 artiklassa sanotaan, että "virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on viipymättä ilmoitettava sellaisista tietoonsa tulleista seikoista, jotka antavat aihetta olettaa yhteisön etuja vahingoittavan muun toiminnan mahdollisuutta ja voivat merkitä velvollisuuksien laiminlyöntiä", se merkitsee parlamentin jäsenelle ilmiantopakkoa.
Suunniteltu OLAFin valvontamuoto voi olla kaiketi vain väliaikaisratkaisu, ja hyväksymisemme tarkoituksena on pelkästään käynnistää viimeinkin välttämätön valvonta. Se ei tarkoita, että hyväksymme kritisoidut valvontamenetelmät. Kuten jokaisen kompromissin kohdalla, myös tässä asiassa on kuitenkin tehtävä myönnytyksiä, jotta itse tavoitetta ei kyseenalaisteta.

Martinez
Korruptiota todellakin esiintyy. Vallassa olevan vasemmiston ja hallituksessa olevan oikeiston taholla. Nimiä, jotka kertovat kaiken: Agusta Belgiassa, Urba Ranskassa, Palermo Italiassa, RPR:n kuvitteelliset työpaikat Pariisissa, Ranskan opiskelijoiden kansallinen keskinäinen vakuutusyhtiö tai Dominique Strauss-Kahn.
Mutta koska me emme Kansallisessa rintamassa tunne sitä pelkoa, joka vaikuttaa muiden puolueiden mahdollisiin syytettyihin, kiellämme poliisivallan laajentamisen Brysselin komission sivurakennukseen OLAFin nimellä.
Ensiksikin koska OLAF loukkaa vallanjakoa, länsimaisen demokratian perusteita, hallitsijan edustajia valvovilla virkamiehillä, jotka ovat vailla oikeutusta.
Seuraavaksi koska OLAF on varas, joka valvoo santarmia, koska korruptioepäilysten keskellä oleva Euroopan komissio valvoo todellisuudessa OLAFin kautta parlamenttia, jonka itsensä pitäisi olla valvojana eikä valvottavana.
Viimeiseksi koska OLAF ei käy käsiksi korruption syihin eli kansallisten rajojen poistamiseen, mikä mahdollistaa huumerahojen vapaan liikkumisen, petokset ja talousrikollisuuden.
Jos todellakin halutaan tukahduttaa pelkät korruption oireet oikeusyhteiskunnan perusteiden mukaisesti, on olemassa vain kaksi menettelytapaa:
joko tekninen menettelytapa, niin että Euroopan tilintarkastustuomioistuin muutetaan tuomioistuimeksi ja budjettikurista vastaavaksi oikeusistuimeksi,
tai demokraattinen menettelytapa, niin että Euroopan parlamenttiin luodaan Ison-Britannian ja Yhdysvaltojen tavoin brittiläistä National Accounting Office -virastoa (NAO) tai amerikkalaista General Accounting Office -virastoa (GAO) vastaava elin.
Ne ovat autonomisia mutta parlamentin sisällä olevia tehokkaita valvontaelimiä, joilla on jopa 5 000 avustajaa.
Tällä tavoin asiantuntijaelin on olemassa, mutta sidoksissa kansan edustajiin - kansan, jolla yksin on oikeus vaatia selvitystä verorahojensa käytöstä.
Schwaigerin mietintö (A5-0062/1999)

Berthu
Kansainvälisten kauppaneuvottelujen seuraavan kierroksen valmistelu ei menettelytavan kannalta juuri tyydytä meitä ainakaan kolmesta syystä.
Ensiksikin me havaitsemme tunnetun kehityskulun mukaisesti Euroopan unionin heikentyvän sisäisten väittelyjensä vuoksi jo ennen neuvottelujen alkamista. Esimerkiksi neuvoston 22. lokakuuta antamassa lopullisessa valtuutuksessa ei mainita maatalousneuvoston kuitenkin jo 27. syyskuuta hyväksymää yhteisön etuuskohteluperiaatteen puolustamista, joka sekin oli vain osittain tyydyttävä, koska siinä unohdettiin periaate Euroopan elintarvikeomavaraisuudesta. Jokaisessa vaiheessa laskua on yhden pykälän verran. Esimerkkejä voitaisiin esittää moninkertaisesti. Siten merentakaisten banaanien tuontia koskevan etuusjärjestelmämme osalta komissio teki äskettäin ehdotuksia, jotka vastaavat amerikkalaisten vaatimuksiin jo ennen Seattlen neuvottelujen avaamista. Vaikuttaisi siltä, että kaikilla aloilla sisäiset myönnytyksemme ensisijaisesti toivottavana pidettävän yhdenmukaisen eurooppalaisen kannan saavuttamiseksi saavat meidät vähentämään vaatimuksiamme jo ennen neuvottelujen aloittamista kilpailijoidemme kanssa.
Toiseksi komissio on saanut kokonaisneuvotteluihin valtuutuksen useita kysymyksiä varten, joista jotkut kuuluvat yhteisön toimivaltaan, mutta toiset - kuten esimerkiksi palvelut ja sijoitukset - kuuluvat selvästi jäsenvaltioiden toimivaltaan. Tosin valtuutus koskee neuvottelujen rajausta eikä itse neuvottelujen jatkoa. Neuvosto on kuitenkin joutunut - suoraan sitä sanomatta - kierteeseen, jonka seurauksena se voi, jos kukaan ei sitä estä, joutua antamaan komissiolle täydellisen neuvotteluvaltuutuksen ja sillä tavoin Amsterdamin sopimuksen uutta 133 artiklan 5 kohtaa soveltamalla ottamaan jäsenvaltioiden parlamenteilta niiden lopullisen ratifiointivallan, tietysti yhä sitä selkeästi sanomatta. Hapuilemme pimeässä tietämättä tarkoin, milloin ylitämme kohtalokkaan rajan. Sen jälkeen meille sanotaan, että on liian myöhäistä. Tällaiset menetelmät ovat ehdottomasti tuomittavia.
Kolmanneksi huomaamme, että pyynnöistämme huolimatta Seattlen neuvottelut käynnistetään ilman, että on suoritettu selkeää, tarkkaa ja avointa selvitystä Uruguayn kierroksen seurauksista. Siltäkin osin etenemme umpimähkäisesti. Tietysti komissio on antanut periksi yhdessä asiassa, koska se arvioi vaikutusta kestävyyteen - esitin lainauksen - toisin sanoen vapauttamisen seurauksia ympäristölle. Se on oikein hyvä. Mutta tämä tutkimus olisi pitänyt teettää monista muistakin aiheista, esimerkiksi vapauttamisen nykyisessä muodossaan synnyttämistä seurauksista kulttuuristen ja yhteiskunnallisten mallien säilymiselle.
Näiden kolmen syyn vuoksi emme voi hyväksyä Seattlen neuvottelujen avaamista tällaisissa olosuhteissa.

Auroi
Arvoisa puhemies, Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä on pidättynyt äänestämästä mietinnöstä, jota se pitää hieman ponnettomana.
Mielestämme mietinnön tavoitteena oli myöntää komission jäsen Lamylle täsmällinen neuvotteluvaltuutus Seattlessa käynnistyvää kierrosta varten. Tätä täsmällistä valtuutusta ei kuitenkaan ole ilmaistu riittävän selvästi. Olisimme näin ollen halunneet, että parlamentti esittää komissiolle vahvasti poliittisen eritelmän sen sijaan, että se laatii diplomaattisen mietinnön, jossa valitetaan, painotetaan ja arvioidaan mutta ei anneta valtuutusta. Tekstin sävy on siis liian salliva, jotta me voisimme sen tunnustaa omaksemme, erityisesti koska yhtään tarkistustamme ei hyväksytty.
Tällä tavoin muutetussa mietinnössä on suuria heikkouksia TRIPSin osalta. Kauppaan liittyvistä teollis- ja tekijänoikeuksista ei ole mitään, mikä soveltuisi meille. OECD:n hylkäämän ja nyt uudelleen esillä olevan MAI-sopimuksen osalta on laadittava sijoituksia varten vahvistetut menettelysäännöt ja tehtävä alaa varten tarkat säännöt, ja tämä koskee myös kiistojen ratkaisua.
Mietinnössä esitetään kuitenkin uudelleen perusperiaatteita, jotka mielestämme ovat olennaisia, kuten ennalta varautumisen periaate ja käsittely- ja tuotantomenetelmiä koskevat säännökset; siinä painotetaan erityisesti elintarvikkeiden merkintää elintarviketurvallisuuden toteuttamisen takaamiseksi sekä tarvetta omaksua kehitysmaiden kannalta suotuisampi asenne.
Joka tapauksessa seuraamme erittäin tarkkaavaisesti komission neuvottelutapaa, ja vaikka tämä muutettu mietintö onkin mielestämme vielä sävyltään liian salliva, tulisi meistä vihreistä tekstin kiihkeimpiä puolustajia, jos komission jäsen Lamy jättäisi noudattamatta täällä annettuja suosituksia.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Schori ja Theorin
. (SV) Vapaa maailmankauppa on välttämätöntä, jotta voisimme lisätä maailmanlaajuista kasvua ja kaventaa rikkaiden ja köyhien välistä kuilua. Suuri osa kehitysmaiden köyhästä väestöstä ei ole kuitenkaan vielä hyötynyt vapaasta maailmankaupasta. Sen vuoksi olemme samaa mieltä B kohdasta, jonka mukaan kehitysmaiden edut ja huolenaiheet täytyy asettaa etusijalle vapaan maailmankaupan järjestelmässä. Vapaakauppajärjestelmä on tärkeä, jos aiomme vähentää köyhyyttä ja luoda oikeudenmukaisemman maailman. Olemme sen vuoksi sitä mieltä, että mietinnössä esitetyt tulevaa WTO-kierrosta koskevat kokonaisstrategiat ja -tavoitteet vievät komission tiedonantoa askelen verran parempaan suuntaan.
Jotta tavoitteet kuitenkin toteutuisivat, haluamme painottaa erityisesti I kohtaa, jonka mukaan maatalouden on oltava eräs niistä alueista, joista neuvotellaan Seattlessa käynnistyvissä monenvälisissä kauppaneuvotteluissa. Olemme sitä mieltä, että tämä kohta on otettava huomioon myös 5, 6 ja 7 kohdassa. Jotta tästä sopimuksesta todellakin muodostuisi kehityssopimus, joka edistäisi rikkaiden ja köyhien maiden välisen kuilun kaventamista, emme voi etukäteen torjua muiden WTO:n jäsenvaltioiden vaatimuksia maatalouspolitiikkamme muuttamisesta vuosituhannen vaihteen neuvottelukierroksella.
Tämän edistämiseksi myös rajasuojia on alennettava ja vientituista on luovuttava. 37 kohdan kokonaistavoitteena pitää sen vuoksi olla täydellinen luopuminen kaikista muista paitsi maataloustuotteita koskevista tariffeista. Tällainen kehitys auttaisi kehitysmaita enemmän kuin niiden nykyiset marginaaliset etuoikeudet.
WTO:n on tuettava maailmanlaajuista ympäristön hyväksi tehtävää työtä liittämällä toimintaansa esimerkiksi varovaisuusperiaatteen kaltaisia olennaisia ympäristöpoliittisia periaatteita. Sen vuoksi on tärkeää, että neuvotteluissa painotetaan 10 kohtaa.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) WTO:n neuvottelujen Euroopan valtuuskunta teeskentelee puolustavansa Euroopan etuja. Se edustaa kuitenkin vain Euroopan unionin mahtavimpia teollisuusjohtajia ja rahoitusyhtymiä, jotka kilpailevat amerikkalaisten ja japanilaisten trustien kanssa maapallon säännellystä jakamisesta, mutta jotka ovat huolestuneita ainoastaan voittonsa kasvattamisesta omien maidensa työntekijöiden ja köyhien maiden kansojen kustannuksella.
Kun Schwaigerin mietintö muistuttaa "työntekijöiden perusoikeuksista" ja niiden "suojelusta" erityisesti köyhissä maissa, se lisää kaiken muun päälle vielä annoksen kyynisyyttä. Mutta mihin on joutunut työntekijöiden suojelu, erityisesti työttömyyden draamaa vastaan, jopa Euroopan unionin rikkaimmissa maissa, juuri niissä, joilla olisi reilusti varaa työttömyyden hävittämiseen, ellei niiden hallitusten pääperiaatteena olisi huolehtia suuryritysten voitoista ja niiden omistajien ja osakkaiden rikastumisesta?
Teennäinen huolehtiminen alikehittyneiden maiden epäinhimillisistä työskentelyolosuhteista ja palkoista on pelkkää tekopyhyyttä. Useilla monikansallisilla yrityksillä, jotka Afrikassa tai Aasiassa käyttävät työvoimaa lähes palkatta ja ilman minkäänlaista sosiaaliturvaa, on pääkonttorinsa Ranskassa, Saksassa tai Englannissa. Sen sijaan, että nämä monikansalliset yritykset pakotettaisiin noudattamaan sosiaalilainsäädäntöä edes vähäisimmässä määrin, tyydytään kutsumaan ILO:n virkamiehiä tarkkailijoiksi WTO:n neuvotteluihin.
Emme äänestä mietinnöstä emmekä esitä siihen tarkistuksia, sillä pohjimmiltaan se, mitä on mahdotonta korjata, on talouselämän kapitalistinen organisaatio, joko WTO:n kanssa tai sitä ilman.

Caullery
. (FR) Maailman kauppajärjestö WTO:ssa pian käynnistyvän vuosituhannen vaihteen kierroksen on oltava Euroopalle tilaisuus - koska meidän edellytetään puhuvan vain yksiäänisesti - näyttää paitsi yhtenäiseltä koko neuvottelujen ajan mutta myös osoittaa mitä suurinta lujuutta tuloksissa, erityisesti maataloutta ja kulttuurin poikkeusasemaa koskevissa asioissa.
Silti vaikka viisitoista jäsenvaltiota on äskettäin omaksunut uutta kierrosta varten yhteisen, kunnianhimoiseksi sanotun neuvottelupolitiikan, on pakko myöntää, että tämä perusta, joka vaikuttaa jäsenvaltioille vähimmältä mahdolliselta yhteiseltä nimittäjältä, näivettyy pakostakin neuvottelujen aikana.
Kuitenkaan kukaan ei epäile, etteikö tämä vaivalla tuotettu kompromissiteksti joutuisi neuvotteluissa amerikkalaisten voimakkaan painostuksen kohteeksi, vaikka unionin homogeenisuus on vain julkisivu ja vaikka sillä ei ole minkäänlaisia Yhdysvaltain käytössä oleviin oikeudellisiin valmiuksiin verrattavissa olevia valmiuksia, joilla se tarvittaessa kykenisi vakuuttamaan amerikkalaisen osapuolen.
Mikäli vapaan ja oikeudenmukaisemman maailmankaupan organisointia on edistettävä ja lujitettava monenkeskisen kauppajärjestelmän kautta, sen on toimittava myös niin, että kaikki kansat - rikkaat ja köyhät -, ja tarkoitan erityisesti Afrikan maita, ovat varmoja voivansa hyötyä eduista, joita neuvottelujen tämän kierroksen oletetaan tuovan.
Mutta vaikka on odotettava neuvottelukierroksen päättymistä, ennen kuin voidaan arvioida saavutettujen tulosten asiasisältöä, puitteiden osalta on silti niin, että kokonaistulosta ei voitaisi pitää täysin kielteisenä, jos Euroopan kansat voisivat saavuttaa tiukemman sääntelyn kansainvälisten kilpailusääntöjen osalta. Merkittävä edistysaskel olisi jo laatia yhteiset, yleisesti hyväksytyt vähimmäisnormit, joilla pyrittäisiin estämään kilpailun vastaisia toimintatapoja.
Neuvotteluissa Euroopan unionin aloitusasema, joka tavoitteiltaan on kunnianhimoinen, ei odotettavasti vahvistu neuvottelukierroksella, joka on vaarassa pitkittyä ja juuttua paikoilleen erityisesti Yhdysvaltojen ennustettavissa olevan asenteen vuoksi sen pyrkiessä hajottamaan komission jäsen Lamyn vastuulla olevaa valtuutusta, jonka takana on vain pinnallinen, viidentoista jäsenvaltion väliset intressierot heikosti peittävä yhtenäisyys. Lisäksi Euroopan parlamentin tänään hyväksymän lopullisen päätöslauselman sisällössä on useita kohtia, joita Ranska ei voi hyväksyä.

Désir
. (FR) WTO:ta koskevat keskustelut, joita parlamentissamme on käyty Schwaigerin mietinnön perusteella, ovat selvästi osoittaneet, että käynnistyvät neuvottelut koskevat Euroopan kannalta ainakin yhtä paljon sen yhteiskuntamallin tulevaisuutta kuin sen kaupan tulevaisuutta. Samoin kolmannen maailman maille on oleellista tietää, voivatko ne vielä säästyä jättimäisten fuusioiden seurauksena syntyneiden monikansallisten suuryhtiöiden vaikutusvallalta ja hallita omaa kehitystään.
Sillä ongelmana ei ole tietää, tarvitaanko maailmankauppaa koskevia sääntöjä. Tästä asiasta kaikki ovat yhtä mieltä. Kysymys on siitä, mahdollistavatko WTO:n alusta asti edistämät säännöt oikeudenmukaisen ja kestävän kehityksen maailman kaikilla alueilla.
Esitän kaksi huomiota:
Ensiksikin, edellisillä kierroksilla edistetty vapauttaminen ja vaihdon lisääntyminen ovat kasvattaneet kehityseroja planeetallamme. Tiettyjen maiden harpatessa eteenpäin muiden maiden oli tarkoitus seurata perässä, mutta tulos on ollut päinvastainen. Afrikan mantereen osuus maailmankaupasta on alle 3 prosenttia. Vapaa maailmanlaajuistuminen on osoittautunut kyvyttömäksi vastaamaan kehitysongelmaan ja ennen muuta edistämään oikeudenmukaista ja kestävää kehitystä.
Tästä syystä oli välttämätöntä kartoittaa edellisten kierrosten yhteiskunnallisia ja ympäristöön liittyviä vaikutuksia ennen heittäytymistä uuden vapauttamisaallon vietäväksi vailla täsmällistä suuntaa. Jos tästä on niin sitkeästi kieltäydytty, syynä on se, että kartoituksen tulos olisi ollut kielteinen. Kuitenkin kolmannen maailman maiden kanssa laadittu diagnoosi olisi voinut merkitä Euroopan unionille perustusta sille liitolle, jota me näissä neuvotteluissa pyrimme luomaan kolmannen maailman maiden kanssa.
Toiseksi, WTO:n yhteyteen perustettu riitojenratkaisupaneeli on vaatinut Euroopan unionia luopumaan omista normeistaan niinkin perusluonteisilla aloilla kuin terveys- ja elintarviketurvallisuus tai vieläpä kehitysyhteistyöpolitiikastaan AKT-maiden ja syrjäisimpien alueiden banaanikysymyksessä. Tästä lähtien ongelmana on se, voidaanko hyväksyä, että riitojenratkaisupaneeli ryhtyy vähitellen päätös päätökseltä kauppariitojen ratkaisua verukkeenaan käyttäen jonkinlaiseksi yleismaailmalliseksi korkeimmaksi oikeudeksi, joka tyrkyttää näkemyksiään hallituksille ja parlamenteille kaikilla aloilla. Tällöin edessämme olisi todellinen demokratian takavarikointi.
Tästä syystä Euroopan on vuosituhannen vaihteen kierroksella esitettävä toisenlainen näkemys kaupan ja maailmanlaajuisen taloudellisen vaihdon organisaatiosta. Tätä varten sen on tuotava esille kolme suurta periaatetta:
Ensiksikin se, että tämän kierroksen tavoitteena on oltava pohjoisen ja etelän välisten kehityserojen vähentäminen. Tätä varten monenkeskisen kauppajärjestelmän säännöissä on otettava huomioon maiden tilanteiden ja voimavarojen eroavaisuudet. Muutoin vapaakauppa merkitsee vahvojen voimistumista ja heikkojen heikentymistä. Siksi emme voi hyväksyä Lomén sopimusten kyseenalaistamista emmekä myöskään sitä, että kyseenalaistettaisiin kehitysyhteistyöpolitiikkamme sellaisena kuin se oli määritelty Lomén sopimuksissa AKT-maiden kanssa, joihin kuuluu 39 maailman köyhimmistä maista. Päinvastoin, meidän on toistettava sitoumuksemme, jotka näille maille annettiin äskettäisessä AKT:n ja EU:n yhteisessä edustajakokouksessa. Euroopan on mentävä Seattleen esittämään maailmanlaajuistumisesta sellainen näkemys, joka vastustaa näkemystä vain yhden vallan alaisesta yksipuolisesta maailmasta. Euroopan on edistettävä maailman moninapaisuuteen perustuvaa näkemystä ja kannustettava sellaisten aluekokonaisuuksien muodostamiseen, jotka ovat samalla kertaa taloudellisesti ja poliittisesti yhdentyneitä, niin kuin itsekin olemme olleet jo 40 vuoden ajan. Miten voisimme kieltää muilta sen, jonka olemme itse suoneet itsellemme sodan jälkeen teollisuutemme, maataloutemme ja talouselämämme jälleenrakentamiseksi?
Toisen periaatteen mukaan WTO olisi rajoitettava tiukasti rajattuun rooliin, ja sen toimivallan ulkopuolella olisi pidettävä alat, jotka voivat kuulua vain valtioiden ja kansalaisten luomien toimielinten alaisuuteen, koska ne koskevat jokaisen yhteiskunnan omaa identiteettiä. Julkiset ja yhteiskunnalliset palvelut, kuten opetus tai terveydenhoito, mutta myös alat, joissa on panoksena käyttäjien turvallisuus ja yhteinen etu, kuten julkinen liikenne tai lennonjohto, kulttuuri ja taiteellinen luovuus, tätä kaikkea ei voida punnita kauppaneuvotteluissa. Meidän on torjuttava ajautuminen koko yhteiskunnan kaupallistamiseen. Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevissa sopimuksissa Euroopan on torjuttava elollisten organismien patentointi, sen on taattava AIDSin ja muiden WHO:n ilmoittamien vakavien tautien torjumisessa käytettäviä lääkkeitä koskevien erivapauksien säilyttäminen kaupan yleissäännöissä.
Lopuksi meidän on puolustettava normien hierarkian periaatetta. Perusihmisoikeudet ja vuoden 1948 yleismaailmallinen julistus, ILO:n (Kansainvälisen työjärjestön) sopimukset ja ympäristösopimukset ovat perusolemukseltaan kaupankäyntiä koskevien normien yläpuolella. Maata ei voida tuomita siksi, että se soveltaa ennalta varautumisen periaatetta, että se suojelee ympäristöään tai että se kieltäytyy tuontitavaroista, joiden valmistamisessa on todistettavasti käytetty lapsityövoimaa. Päinvastoin, WTO:n päätöksestä on voitava valittaa ILO:hon tai Yhdistyneiden Kansakuntien toimivaltaisiin elimiin. On poistettava epätasapaino, joka on tulosta siitä seikasta, että ainoastaan monenkeskisillä kauppasopimuksilla on onnistuttu perustamaan oikeuselimen tyyppinen elin, kun taas ympäristösopimuksilla ja ILO:n sopimuksilla sellaista ei ole syntynyt.
Esittelijä oli ottanut huomioon osan näistä huolenaiheista heti teollisuus- ja ulkomaankauppavaliokunnan keskustelujen jälkeen. Ikävä kyllä esittelijä ja PPE- ja ELDR-ryhmät tekivät tekstiin täysistunnossa joitakin tarkistuksia, jotka heikentävät sen yhteiskunnallisia ja ympäristöön liittyviä vaatimuksia. Otettuani lisäksi huomioon Ranskan sosialistivaltuuskuntaa edustavien kollegojeni ja GUE/NGL- ja Verts/ALE-ryhmien kanssa jättämieni tarkistusehdotusten epäedullisen kohtalon, pidätyin, arvoisa puhemies, ottamasta kantaa Schwaigerin mietintöön.
Mutta uskon, että tämän uuden kierroksen kynnyksellä yksi tärkeimmistä seikoista, joka erottaa sen aiemmista kierroksista, on kansalaisyhteiskunnan, kansalaisjärjestöjen ja kansainvälisen yleisen mielipiteen tuleminen mukaan keskusteluun. Meidän on mielestäni oltava siitä ilahtuneita, koska sen avulla taataan parhaiten, ettei näitä panoksia sivuuteta neuvottelujen aikana. Olen varma, että ne pysyvät keskeisellä sijalla Euroopan parlamentin keskusteluissa niiden koko kestoajan.

Fruteau
. (FR) Maailman kauppajärjestön Seattlessa 30. marraskuuta käynnistyvän uuden neuvottelukierroksen pitäisi olla tilaisuus hallita yhä tehokkaammin kaupan vapauttamista. Epäilen, että näin olisi. Tämä epäilys kohdistuu kykyymme - ja todelliseen tahtoomme - tehdä WTO:sta sääntelyväline, jotta voitaisiin siirtyä harvojen haluamasta ja kaikkien kärsimästä maailmanlaajuistumisesta todella säänneltyyn maailmankauppaan, joka hyödyttäisi koko planeettaa.
Levottomuuteni johtuu sitä paitsi juuri tästä epäilystä: koska epäonnistumme tässä asiassa, meidät on tuomittu laiminlyömään erittäin vanhat sitoumuksemme kehitysmaita, ja erityisesti AKT-maita kohtaan, joihin Lomé-sopimukset ovat sitoneet meidät jo 20 vuoden ajan. Hyvän omantuntomme häiritsemisenkin uhalla haluaisin muistuttaa täällä banaania koskevasta esimerkkitapauksesta: monikansalliset yritykset (Del Monte, Dole ja Chiquita), jotka Yhdysvaltain tukemina kaatavat eurooppalaisille markkinoille orjuudella ja lisäksi elintarviketurvallisuuden kannalta erittäin epäilyttävissä olosuhteissa tuotettuja banaaneja, ovat onnistuneet saamaan meidät polvilleen; tapaus, jossa olemme antautumaisillamme ehdoitta jättäen konkurssin partaalle satojatuhansia tuottajia, eikä ainoastaan AKT-maiden tuottajia vaan myös yhteisön eli Guadeloupen ja Martiniquen tuottajia!
Eivätkä komission viimeaikaiset julistukset ole omiaan rauhoittamaan tätä levottomuutta: "Tämä banaanisota on lopetettava", se julistaa, "koska se myrkyttää transatlanttiset suhteet ja koska se olisi unionilta epäedullinen viesti maailmalle juuri uusien kauppaneuvottelujen kynnyksellä" . Kuka voi vastustaa sodan lopettamista? Ei kukaan, mutta ei hinnalla millä hyvänsä, ei antautumalla ehdoitta. Rommin kohdalla tilanne on sama, koska olemme tehneet USA:n kanssa kirkkaiden alkoholien - ja myös rommin - tuontia koskevan yksipuolisen sopimuksen, joka väistämättä johtaa lyhyellä aikavälillä koko Karibian alueen taloudelliseen epävakauteen! Mikäli ei noudateta erityistä valppautta, miten käykään tulevaisuudessa sokerin, jolla on ratkaiseva merkitys AKT-maiden, kuten esimerkiksi Mauritiuksen, tai Euroopan alueen, kuten hyvin tuntemani Réunionin, taloudelliselle tasapainolle?
Pahoin pelkään, että olivatpa erinomaiset, usein holhousasenteen leimaamat julistuksemme minkälaisia tahansa, todellisuudessa me olemme luopumassa lopullisesti köyhimpiin maihin ja erityisesti AKT-maihin kohdistuvasta politiikastamme hyläten samalla ohimennen omien syrjäisimpien alueidemme tuottajat. Ja kuitenkin siteemme näihin maihin ovat erittäin vanhat. Sallikaa minun vakuuttaa: siteemme näihin maihin eivät ole pelkkää anteliaisuutta. Monille maistamme, jotka itse asiassa ovat entisiä siirtomaavaltoja, kyseessä on hyvin voimakas moraalinen velvollisuus, jota emme saa laiminlyödä!
Tästä syystä, vaikka tänä aamuna äänestetty teksti onkin hyväksyttävä asettamiemme yleistavoitteiden kannalta, muun muassa ryhmäni jäsenten tekemien useiden tarkistusten ansiosta, en äänestänyt tästä tekstistä kunnioittaakseni Ranskan merentakaisten departementtien äänestäjille antamiani sitoumuksia.

Howitt
Tämän päätöslauselman hyväksymistä edeltäneinä viikkoina monet Euroopan parlamentin jäsenet ovat pyrkineet varmistamaan, että Euroopan asenne on sellainen, että tästä tapahtumasta tehdään aidosti "kehitystä koskeva neuvottelukierros" WTO:ssa ja että kehitysmaille annetaan tilaisuus olla täysipainoisia kumppaneita neuvotteluprosessissa, ja he ovat pyrkineet korostamaan sitä, että kaupan tuomilla eduilla on keskityttävä taistelemaan maailmassamme yleistyvää köyhyyttä vastaan. Euroopan komission ja neuvoston olisi tässä asiassa otettava huomioon selkeät aikomuksemme.
Mitä tulee siihen, että WTO:ta laajennettaisiin koskemaan sijoituksia, suhtaudun myönteisesti siihen seikkaan, että Euroopan parlamentti on toistanut vakaan kantansa, että sijoituksia koskevan monenkeskisen sopimuksen (MAI) virheitä ei pidä toistaa ja että ILO:n ja OECD:n suuntaviivojen mukaisia sijoittajavastuita on käsiteltävä yhdessä sijoittajaoikeuksien kanssa ja että parlamentin selkeän enemmistön mukaan monikansallisille yrityksille on luotava eurooppalaiset menettelysäännöt (tarkistus 15).
Moitin parlamentin konservatiiviryhmää, joka yritti poistaa kehitysnäkökohdat ehdotetusta WTO:n ja ILO:n yhteisestä pysyvästä foorumista ja joka yritti uskomattomalla tavalla poistaa tavoitteistamme sanat "oikeudenmukaista sekä sosiaalisesti tasapainoista" samoin kuin vapaan kaupan. Olen iloinen siitä, että he jäivät häviölle.
On kuitenkin pöyristyttävää, että he olivat valmistautuneet äänestämään eurooppalaisten maanviljelijöiden täyttämien "ankarien oikeudellisten edellytysten" suojelemisen puolesta mutta meidän Euroopassa harjoittamaamme maataloustuotteiden tuhoisaa polkumyyntiä vastaan, mistä koituu haittaa kehitysmaiden viljelijöille. Pyydän unionin neuvottelijoita kunnioittamaan päätöslauselmaamme, jossa puolletaan elintarviketurvallisuuden periaatetta ja sitä, etteivät maatalousneuvottelut vaikuttaisi kielteisesti kehitysmaihin.
Euroopan unionin harjoittama protektionismi kehitysmaita vastaan on moraalisesti tuomittavaa ja taloudellisesti lyhytnäköistä. Sen on aika loppua.

Martin, David W
WTO:n vuosituhannen vaihteen neuvottelukierros on tilaisuus hallita globaalistumiskehitystä. Globaalistuminen on hoidettava sellaisella tavalla, että globaalit haasteet merkitsevät globaalia kehitystä.
Kehitysmaiden hyväksi, ennen kaikkea heikoimmin kehittyneiden maiden hyväksi, tarvitaan erityistoimia, joissa hyödynnetään kauppakumppanuuksia, joilla vähennetään eriarvoisuuksia rikkaiden ja köyhien maiden välillä.
On välttämätöntä yhtenäistää kauppaa, työvoimaa, ympäristöä ja eläinten hyvinvointia koskevia ja muita kansainvälisesti hyväksyttyjä säännöksiä sekä yrityshallinnon periaatteita, ja tämä saavutetaan parantamalla yhteistyötä WTO:n, ILO:n, Yhdistyneiden Kansakuntien, monenvälisten ympäristösopimusten ja muiden kansainvälisten instituutioiden välillä.
Tästä syystä kannatan sitä näkemystä, että neuvottelukierros voidaan saattaa päätökseen yhtenäisenä hankkeena, jonka tulokset otetaan huomioon maailmanlaajuisesti. Pitäisin parempana sitä, että ei tehdä minkäänlaista sopimusta, kuin että tehdään epäoikeudenmukainen sopimus.

Miranda
. (PT) Tulevat WTO-neuvottelut, jotka alkavat Seattlessa 30. marraskuuta, saavat erittäin laajakantoisen merkityksen, joka käy selvästi ilmi siitä, millaisia aiheita neuvotteluissa käsitellään, sillä nuo aiheet kattavat hyvin laajoja inhimillisen toiminnan aloja maataloudesta kulttuurinäkökohtiin, liikenteestä koulutukseen ja terveyteen ja tekijänoikeudesta ja alkuperämerkinnöistä ulkomaisiin sijoituksiin; kaikki nämä aiheet kytketään samalla kertaa maailmanlaajuiseen näkökulmaan ja niitä käsitellään ikään kuin kyse olisi pelkistä kauppatavaroista, joita voi ostaa ja myydä.
Neuvottelut ovat erityisen merkittäviä - ja niillä on erityisen vakavat vaikutukset - siitäkin syystä, että asialistasta ilmenee myös selkeästi, mihin suuntaan niitä pyritään ohjaamaan: kyse on maailmankaupan vapauttamisesta ja täydellisestä vallasta, vielä jäljellä olevien julkisten palvelujen ja julkisten alojen järjestelmällisestä yksityistämisestä sekä niitä koskevan sääntelyn purkamisesta ja niiden esteettömästä pääsystä yleisille markkinoille.
Kyseessä on siis selvästi uusliberalistinen suuntaus, jota ei haluta ainoastaan jatkaa, vaan vieläpä entisestään vahvistaa ja lujittaa. Tuo tavoite kattaa sellaisetkin keskeiset kysymykset kuin elintarvikkeiden turvallisuus, julkiset palvelut ja henkinen omaisuus, ja pyrkimyksenä on poikkeuksetta rahamarkkinoiden täydellinen vapauttaminen huolimatta siitä, että se johtaa Kansainvälisen työjärjestön ILO:n työelämää koskevien säännösten sekä kansainvälisten ympäristösäännösten rikkomiseen ja siten myös tuhoisiin vaikutuksiin kansojen kulttuuri-identiteetin ja kymmenien maiden, etenkin kaikkein köyhimpien maiden kehityksen kannalta. On ymmärrettävää, että näiden tosiseikkojen seurauksena on syntymässä yhä laajenevia kansalaisliikkeitä, jotka ilmentävät aivan oikeutettuja huolenaiheita ja joiden tavoitteena on näyttää suuntaa kohti uudenlaisia ratkaisuja.
Emme tietenkään kiellä kansainvälisen taloudellisen sääntelyn tarvetta. Selvää kuitenkin on, että siinä voidaan käyttää muita keinoja, jotka ovat tyystin toisenlaisia kuin ne, joita nyt käytetään tai joita suunnitellaan käytettäviksi, ja sen vuoksi kansainvälisiä kauppasuhteita koskevat neuvottelut olisikin itse asiassa syytä tässä vaiheessa keskeyttää.
Lisäksi on kaikissa oloissa välttämätöntä, että tuo sääntely on sopusoinnussa yhteistyötä ja kehitystä koskevien periaatteiden kanssa; että siinä noudatetaan kansainvälisesti hyväksyttyjä sosiaalisen suojelun säännöksiä sekä ympäristösäännöksiä; että siinä kunnioitetaan asianomaisten valtioiden tahtoa, etuja, erityispiirteitä ja erilaisia kehitystasoja; että siinä noudatetaan ja edistetään suosituimmuuskohtelua koskevia sopimuksia, kuten Lomén sopimusta; että siinä torjutaan tiettyjen inhimillisen toiminnan alojen, kuten koulutuksen ja kulttuurin käsittely pelkkinä kauppatavaroina. Yhtä lailla on välttämätöntä, että tuo sääntely on täysin avointa; että uusien MAI-sopimusten syntyminen vastaisuudessa estetään; että sellaiset - kansainvälisen oikeuden valossa suorastaan laittomat - säädökset kuin Helms-Burtonin laki, jonka nojalla jatketaan Kuuban kauppasaartoa, kumotaan lopullisesti.
On kuitenkin ilmeistä, että meille esitetyt suuntaviivat eivät täytä näitä edellytyksiä. Sen johdosta äänestämme luonnollisestikin Schwaigerin mietintöä vastaan.

Mulder
. (NL) Schwaigerin mietintöön otettiin muutamia tarkistuksia, joissa tuomitaan maataloustuotteiden tuettu vienti Euroopan unionista kehitysmaihin. VVD-puolue myöntää, että tällaisella viennillä voi olla joissakin tapauksissa kielteinen vaikutus kehitysmaihin.
Tätä ongelmaa ei voida kuitenkaan ratkaista ainoastaan EU:n jäsenvaltioiden yksipuolisella rajoittamisella. Muutkin maat tukevat vientiään ja ne ottavat välittömästi EU:n paikan, kun se lopettaa viennin tukemisen.
Tämä ongelma pitää ratkaista monenkeskisesti, sillä välin mikään ei kuitenkaan estä kehitysmaita harjoittamasta hyvää maatalouspolitiikkaa, johon sisältyy näiden halpojen, maiden omaa maataloutta haittaavien tuotteiden tuonnin estäminen tai rajoittaminen asettamalla niille tuontimaksut.

Souchet
. (FR) Kaikkien kollegojeni tavoin äänestin Schwaigerin mietintöä vastaan.
Samoin kuin puheenjohtaja Pasqua oli täsmentänyt lokakuun alussa pidetyn täysistunnon yleiskeskustelussa ja kuten kollegani Georges Berthu juuri osuvasti muistutti, on välttämätöntä ennen minkään uuden neuvottelukierroksen aloittamista laatia selvä ja tarkka, objektiivinen ja siten itsenäinen ja avoin selvitys, jotta voitaisiin ymmärtää Uruguayn kierroksen aiempien sopimusten taloudellisia, sosiaalisia, ympäristöön ja elintarviketurvallisuuteen liittyviä seurauksia. Mutta valitettavasti me huomaamme, että neuvosto antoi juuri komissiolle Seattleen lähtöä koskevan neuvotteluvaltuutuksen, jossa ei ole minkäänlaista mainintaa tällaisesta selvityksestä. Painostuksen tuloksena laaditaan tutkimus - mutta vain hyvin suppea - kestävyydestä mutta ei suinkaan taloudellisten ja sosiaalisten identiteettiemme säilyttämisestä.
Tätä selvityksen puuttumista voidaan tarkastella haluna salata WTO:n jäsenmaiden kansalaisilta se hyvin ristiriitainen todellisuus, jonka maailmankaupan sääntelyn purkamisen vaikutukset muodostavat. Eurooppalainen maatalous on Uruguayn kierroksen aikana kärsinyt aktiiviväestön vähenemisestä voimakkaammin kuin koskaan aiemmin tähän mennessä, minkä seurauksena maaseutu on suorastaan hajonnut rakenteeltaan. Jotkin kehitysmaat alkavat kärsiä suorasta kilpailusta, jonka Latinalaisen Amerikan alueen ja Afrikan alueen maataloustuotteet joutuvat kohtaamaan. Teollisuusalalla tiettyjen toimijoiden keskittyminen johtaa tietyillä markkinoilla hallitsevaan asemaan ja pienet ja keskisuuret yritykset (erityisesti ne, jotka muodostavat maamme maaseutuverkoston), kärsivät voimakkaasti epäoikeudenmukaisesta kilpailusta, joka on seurausta joidenkin monikansallisten tai jopa ylikansallisten yritysten laajenemisesta.
Jos puhutaankin tarpeesta puolustaa tiettyä eurooppalaista maatalousmallia, varotaan määrittämästä sitä täsmällisesti yhteisön etuuskohtelulla, elintarvikeomavaraisuudella ja kansanterveyden suojelulla. On välttämätöntä määrittää nopeasti eurooppalainen elintarvikemalli, joka perustuu monipuoliseen, perinteiseen ja terveelliseen sekä pääasiassa eurooppalaisista maataloustuotteista koostuvaan ravintoon. Yhteisön etuuskohtelun periaatteen puolustaminen on tarpeen, ja jopa viennin palautusjärjestelmän, mukaan luettuna tuotteet, joita sanotaan liitteen 1 ulkopuolella oleviksi, eli elintarviketuotteet, jotka ovat peräisin markkinahinnaltaan maailmankurssia kalliimmista eurooppalaisista maataloustuotteista.
Turvallinen elintarvikeala edellyttää, että ennalta varautumisen periaate vakiinnutetaan selvästi neuvotteluissa. Tällainen oikeudenmukaisen kaupankäynnin ulottuvuus, joka perustuu laadullisen, ympäristöllisen, sosiaalisen ja verotuksellisen polkumyynnin puuttumiseen, mainitaan kyllä periaatteellisesti, mutta sitä ei esitetä kaikkine seurauksineen eurooppalaisten neuvottelijoiden ensisijaisena tavoitteena. Mikäli komissiota on uskominen, eurooppalaisten ensisijainen tavoite olisi valmistautua myönnytyksiin. Kuten komissio jo sitä paitsi tekeekin, jo ennen neuvottelujen alkamista, eurooppalaisille elintärkeiden etujen kustannuksella.
Olen erittäin huolestunut Euroopan komission asenteesta. Meillä on Uruguayn kierroksen neuvottelujen seurauksena todellakin ollut tiettyjä ristiriitoja amerikkalaisten viranomaisten kanssa. Komissio on itse juuri tehnyt päätöksen kaikista kolmesta tärkeimmästä kiistakysymyksestä, jotka liittyvät banaanialaan, geneettisesti muunneltujen organismien tuotantoon ja yhdistämiseen sekä amerikkalaisen naudanlihan tuontiin, eurooppalaisten ja AKT-maiden banaanintuottajien etujen vastaisesti, eurooppalaisten kuluttajien etujen vastaisesti ja tietysti karjankasvattajiemme ja maanviljelijöidemme etujen vastaisesti.
Komissio on toiminut ja toimii näissä kolmessa asiassa ikään kuin se haluaisi, että Euroopan unionin ja Yhdysvaltain välillä ei olisi jäljellä enää yhtään mielipide-eroa neuvottelujen alkamishetkellä. Se merkitsee tahatonta toimimista amerikkalaisten hyväksi. Sen sijaan että komissio julistaa turuilla ja toreilla eurooppalaisten myönnytysten välttämättömyyttä, sen olisi parempi tuoda voimakkaasti esiin tarve korjata Marrakechin sopimuksen puutteet ja virheet sosiaalisiin perusoikeuksiin, ympäristöön ja kansanterveyteen liittyvissä asioissa, mikä olisi sitä paitsi kaikkien etujen mukaista. Mutta silloin tunnustettaisiin, että komissio on neuvotellut huonosti viimeiset GATT-sopimukset, ja se ei tietenkään ole mahdollista. Olipa asiasta vastaava nimeltään Brittan tai Lamy, komissiosta on siten parempi heikentää asemiamme jo etukäteen ennalta varautumisen periaatetta, elintarviketurvallisuutta ja ympäristönsuojelua koskevissa asioissa sekä maaseutuvyöhykkeiden taloudellisten etujen kannalta, ja panna vähän arvoa perinteisille ja etuoikeutetuille suhteille, joita maillamme on AKT-maiden kanssa kansainvälisten sitoumusten kautta. Etuoikeutettuja: älkää edes kuvitelko. Adjektiivi saa Lamyn säpsähtämään!...
Dimitrakopoulosin/Leinenin mietintö (A5-0058/1999)

Berthu
Arvoisa puhemies, tulevaa hallitusten välistä konferenssia koskevan Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietinnön ensimmäisessä versiossa olleen perustelun mukaisesti on otettava huomioon äänestämättä jättäneiden määrä edellisissä Euroopan parlamentin vaaleissa, joka on osoitus kansalaisten kasvavasta vieraantumisesta unionin tämänhetkisestä toiminnasta. Epäilemättä tuollaisesta tunnustuksesta kauhistuneena perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioita käsittelevä valiokunta päätti murskaavalla enemmistöllä viisaimmaksi poistaa tämän lauseenosan. Ja sen jälkeen ryhmäni ei onnistunut saamaan sitä palautetuksi.
Mielestäni tämä tapaus on paljonpuhuva, sillä se osoittaa hyvin, minkälaisella mielellä mietintö on valmisteltu. Kieltäydytään näkemästä, että mitä liittovaltiomaisemmaksi Eurooppa muuttuu, sitä kauemmaksi se siirtyy kansasta ja sitä vähemmän se herättää kiintymystä. Poistettuaan tämän häiritsevän seikan ja monia muita sen mukana komissiosta tuntui helpommalta esittää federalismin lisäämistä, enemmistöäänestysten laajentamista neuvostoon ja unionin perustuslain laatimista.
Samanlainen itsepäisen sokea asenne vei voiton myös silloin, kun piti käsitellä laajentumista. Käyttäydytään, niin kuin määräenemmistön laajentaminen eli vähemmistönä oleviin maihin kohdistuvan pakkovallan laajentaminen ratkaisisi kaikki ongelmat. Todellinen harhakuvitelma. Viidentoista jäsenvaltion Euroopassa yhdenmukaistaminen on jo äärirajoillaan. Brittiläisen naudanlihan vientikielto on siitä hyvä osoitus, ja on epärealistista kuvitella, että kolmenkymmenen jäsenvaltion Euroopassa voidaan edetä pitemmälle velvoitteiden yhä lisääntyessä.
Kaksi vuotta sitten Amsterdamin Eurooppa-neuvosto törmäsi jo tähän ongelmaan eikä onnistunut ratkaisemaan sitä. Seuraava hallitusten välinen konferenssi ei ratkaise sitä yhtään sen paremmin, mikäli se työskentelee samalta pohjalta.
Todellisuudessa me tarvitsemme joustavamman ja kansoihinsa kunnioittavammin suhtautuvan Euroopan. Esitin tätä koskevat periaatteet Dimitrakopoulos ja Leinenin mietinnön liitteenä olevassa eriävässä mielipiteessä, ja Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä kehitti sen perusteella kaksikymmentäyksi tarkistusehdotusta, jotka kaikki parlamentin enemmistö ikävä kyllä hylkäsi. Mutta tämän istunnon on kuitenkin ennemmin tai myöhemmin ymmärrettävä, mihin umpikujaan se itsensä ajaa puolustaessaan yhtenäistä Eurooppaa.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Mielestämme Euroopan toimielimet edustavat huomattavasti enemmän suurpääoman etuja kuin kansalaistensa yleensä ja erityisesti työtätekevän väestön etuja. Me emme näin ollen ota kantaa laajentumiseen. Olemme vakuuttuneita siitä, että tulevaisuus kuuluu Euroopalle, jossa mantere on laidasta laitaan vailla rajoja yhdistyneiden kansojen välillä ja joka on irrottautunut teollisuus- ja rahoitusyhtymien tunnustamattomasta vallasta - välttämätön edellytys, jotta kansat voisivat todella valvoa toimielimiään.

Sacrédeus
Mietinnön toissijaisuusperiaatetta koskevat kirjoitukset olisivat voineet olla huomattavasti selkeämpiä. Sen vuoksi Euroopan parlamentin perustuslakivaliokunnan ruotsalaiset kristillisdemokraatit ovat laatineet tarkistuksen 5 vaatiakseen, että 17 kohdan loppuun lisättäisiin seuraava virke: " Meidän on arvioitava Maastrichtin sopimuksessa muotoillun toissijaisuusperiaatteen soveltamista" .
Mielestämme nyt on sopiva aika tällaisen arvioinnin tekemiseen, ja olemme sitä mieltä, että Euroopan parlamentin olisi pitänyt kirjoittaa tämä päätöslauselmaansa ja tuoda täten esiin, että se tahtoo selkeyttää toissijaisuusperiaatteen sisältöä EU:n jäsenvaltioiden kansalaisille.
Ruotsalaiset kristillisdemokraatit pitävät EU:n itälaajentumista Euroopan unionin tärkeimpänä kysymyksenä, ja haluamme toiminnallamme edistää nopeaa ja sujuvaa institutionaalisia kysymyksiä koskevaa prosessia, jonka lähtökohtana on, että hakijamaat osallistuvat siihen.
Mielestämme on huomionarvoista ja demokraattisesta näkökulmasta katsottuna epätyydyttävää, että tätä tärkeää mietintöä käsiteltäessä, mukaan lukien sen poliittinen käsittely, tarkistusten ruotsinkieliset käännökset ovat täysin valmiit vasta äänestyspäivänä.

Alyssandrakis
Ne kysymykset, jotka jäivät auki Maastrichtin ja sittemmin Amsterdamin sopimuksissa tavoitteista huolimatta, ovat jälleen edessämme laajentumisen Damokleen miekan alla. Mutta kuka hyötyy EU:n yhdentymisen syventymisestä? Euroopan kansatko, jotka jokaisena kuluvana päivänä näkevät demokraattisten ja sosiaalisten oikeuksiensa pienentyvän ja demokraattisten saavutustensa rappeutuvan kilpailukyvyn iskulauseen alla ja paineessa tukea aina vain autoritaarisempaa järjestelmää? Eivät tietenkään.
Sen uhalla, että laajeneminen viivästyy tai että unioni jopa rapautuu niiksi kuudeksi maaksi, joista se lähti liikkeelle, yrittäessään hankkia uusia markkinoita ja jakaa saalista, sikäli kun se tapahtuu ilman sääntöjä, monopolistinen pääoma yrittää päästä yli sisäisistä ristiriidoistaan, jotka ovat olleet ja ovat yhä merkittäviä, jotta se voisi palvella työntekijöiden rajattoman hyväksikäytön ja suurvoittojen haalimisen yhteistä etua.
Sekä niin kutsuttujen viisaiden ehdotukset että komission ehdotukset vievät samaan suuntaan eli vielä suurempaan epätasa-arvoon kansojen kesken, niiden valtioiden kesken, jotka muodostavat EU:n, sekä myös jäsenehdokasmaiden kesken. Mitä muuta voivat tarkoittaa kaikki kuullut ehdotukset, jotka sisältyvät yleisesti myös mietintöön ja jotka koskevat neuvoston äänimäärien muuttamista, komission jäsenten lukumäärää ja vastuualueita, Euroopan parlamentin edustuksellisuuden pienentämistä EU:n jäsenvaltioiden lukumäärän lisääntymisen jälkeen, kun EU:n rikkaiden maiden asema ja niissä enimmäkseen sijaitsevat monopoliyritykset vahvistuvat ja kun kansojen tai jopa valtioiden vastarinta EU:n kansanvastaisia päätöksiä kohtaan, jotka koskevat tai voivat koskea jopa kansallisia etuja, yritetään tehdä mahdollisimman pieneksi?
Mitä muuta voi tarkoittaa määräenemmistösäännön yleistyminen ja veto-oikeuden poistuminen käytännössä ja ehkä myös muodollisesti huolimatta siitä kritiikistä, jota laskelmoidusti esitetään harhautusmielessä, kuin kansalaisten vaikutusmahdollisuuksien rajoittamista ainakin silloin, kun kansa asettuu vastustamaan pääoman valintoja pienemmissä maissa?
Kuinka Euroopan kansat voivat pyytää EU:n kansainvälisen roolin vahvistamista uuden poliittisen ja oikeudellisen kokonaisuuden luomisella ja edistämällä yhteistä puolustusta ja turvallisuutta, kun EU yhdessä NATOn kanssa kantaa vastuun ensimmäisestä sotatoimesta Toisen maailmansodan jälkeen ja Jugoslaviaan kohdistuneesta hyökkäyksestä, joka oli täysin kansainvälisen oikeuden vastainen? Kaikki ymmärtävät, että kapitalismissa yhdet rahat tarvitsevat yhden armeijan puolustamaan niitä ja levittämään niitä. Ehdotuksilla yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta tavoitellaan tätä, unionin aseellisen voiman luomista. Sen tarkoituksena on tukea asein monopolien intressejä kansoja vastaan Euroopassa itsessään sekä kolmansissa maissa. Tämän on osoittanut Jugoslavian vastainen kampanja, joka oli paitsi laiton myös perusteeton, sillä ainakin esitettyjen syiden osalta YK on itse kiistatta osoittanut, että se, mitä hallitukset ja tiedotusvälineet esittivät, oli häpeämätöntä valhetta.
Kuitenkin paras osoitus siitä, mitä turvallisuutta edistetään, on itse Amsterdamin sopimus ja Schengenin säännösten sisällyttäminen siihen, yhteisön syyttäjäviraston luominen ja kansalaisten poliittisten mielipiteiden, ideologisten kantojen, ammattiyhdistystoiminnan ja jopa rakkaussuhteiden rekisteröinti.
Me vastustamme tätä EU:ta, imperialismin ja suurpääoman välinettä, me vastustamme taantumista, jota tämä EU, jolle on ominaista autoritaarisuus, tietää demokratialle. EU:ta ei voida muuttaa hallitustenvälisillä konferensseilla ja vielä vähemmän sitä voidaan muuttaa myönteiseksi Euroopan kansoille ehdotetuilla uusilla kielteisillä institutionaalisilla muutoksilla. Tämän kansanvastaisen epädemokraattisen ja autoritaarisen järjestelmän, jonka olemassaolon tarkoitus on suurpääoman palveleminen, tulevat kaatamaan kansat itse vastarinnallaan, väliintulollaan ja voimasuhteiden muutoksella rakentaakseen rauhan ja yhteistyön Euroopan, kansojen ystävyyden ja tasa-arvon Euroopan, todellisen demokratian ja vapauden Euroopan, työntekijöitä hyödyttävän taloudellisen hyvinvoinnin Euroopan.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen ja Schori
. (SV) Mielestämme seuraavan hallitustenvälisen konferenssin valmisteluja koskeva mietintö on myönteinen aloite Euroopan parlamentilta. Mietinnössä esitetyt vaatimukset ulottuvat pidemmälle kuin Eurooppa-neuvosto pitää tarpeellisena seuraavan hallitusten välisen konferenssin esityslistan osalta. Olemme myös sitä mieltä, että muutamassa mietinnön kohdassa mennään liian pitkälle.
13 kohta (joka koskee EU:n konstitutionalisoimista ja perussopimusten tekstien jakamista kahteen osaan): Haluamme muistuttaa ja tehdä selväksi, että yksimielisyys on ainoa hyväksyttävä menettely, kun kyse on konstitutionaalisesta osasta.
14 kohta (joka koskee perustamissopimusten muuttamista): Mielestämme meidän on oltava yksimielisiä vain silloin, kun perustamissopimuksia muutetaan 13 a kohdan mukaisesti.
17 kohta (viimeinen osa): Mielestämme yksimielisyyden ei pidä koskea pelkästään konstitutionaalista osaa vaan sen pitäisi koskea myös esimerkiksi ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa.
26 kohdan viimeinen osa voidaan tulkita keskinäisiksi sotilaallisiksi takeiksi. Sitä on mielestämme mahdoton hyväksyä. Osa EU:n jäsenvaltioista on puolueettomia ja liittoutumattomia valtioita. Nämä valtiot eivät voi mitenkään hyväksyä, että unionin turvallisuus- ja puolustuspolitiikan puitteissa luotaisiin keinot keskinäisten sotilaallisten takeiden toteuttamiseen. Lisäksi yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka ei mielestämme tarvitse sen tarkempaa ja sitovampaa aikataulua kuin Kölnin asiakirjassa on mainittu.
27 kohdan osalta olemme sitä mieltä, että on suuri edistys, että Kölnin asiakirjan niin kutsutut Petersbergin tehtävät (humanitaariset ja pelastustehtävät, rauhan turvaaminen sekä taistelujoukkojen tehtävät kriisinhallinnassa, rauhan palauttaminen mukaan lukien) liitetään EU:n tehtäviin. Sen avulla voidaan osoittaa, että EU on ensi kädessä poliittinen, sosiaalinen ja taloudellinen hanke, myös konfliktin- ja kriisinhallinnassa. Petersbergin tehtävät antavat liittoutumattomille ja puolueettomille valtioille mahdollisuuden osallistua konfliktin- ja kriisinhallintaan, ja tämän vuoksi ei ole mitään syytä integroida WEU täysin Euroopan unioniin.

Blak
. (DA) Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Dimitrakopoulosin ja Leinenin laatimaa mietintöä vastaan.
EU:n laajentuminen on historiallinen tilaisuus rauhanomaisen, vakaan ja yhteistyötä tekevän Euroopan luomiseksi. Se on samalla kaikkein suurin EU:n tähän astisista haasteista. Perustamissopimusten muuttaminen on edellytys sille, että EU olisi valmis ottamaan jäseniksi uusia Itä- ja Keski-Euroopan maita. Näinä päivinä tulee kuluneeksi 10 vuotta siitä, kun Berliinin muuri murtui. Olemme samaa mieltä ehdotetusta aikataulusta, jonka mukaan hallitustenvälinen konferenssi pitäisi saada päätökseen vuoden 2000 loppuun mennessä. Muodolliset asiat, kuten esimerkiksi sopimusten muuttaminen, eivät saa viivyttää jäseneksi ottamista. Sen vuoksi meidän on huolehdittava siitä, että toimintamme ei estä hallitustenvälisen konferenssin saamista päätökseen aikataulun mukaisesti ja että sen tulos voidaan hyväksyä yksittäisessä jäsenvaltiossa sen perustuslain sääntöjen mukaisesti.
Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietinnössä ehdotetaan erittäin perusteellisten muutosten tekemistä, mikä on mielestämme mahdoton toteuttaa laaditun aikataulun puitteissa - sen vuoksi olemme äänestäneet tätä mietintöä vastaan. Tämänpäiväisen äänestyksen yhteydessä tehtyjen tarkistusten sekä annettujen erilaisten mielipiteiden runsas määrä kuvaa mitä selvimmin niitä ongelmia, joita erittäin laaja esityslista aiheuttaisi.
Sosiaalidemokraattisen ryhmän jäseninä olemme yhdessä puoluetovereidemme kanssa äänestäneet niin monien tarkistusten puolesta kuin monia tarkistuksia vastaankin. Tämä johtuu siitä, että haluaisimme viedä Euroopan kehitystä sosiaalidemokraattiseen suuntaan. Se ei kuitenkaan muuta yleistä käsitystämme mietinnöstä. Vastustamme kuitenkin selkeästi useita mietinnön kohtia, kuten esimerkiksi niitä aloitteita, jotka ovat sen perusperiaatteen vastaisia, jonka mukaan jäsenvaltiot liittyvät perustamissopimukseen ja tekevät siihen muutoksia omien perustuslakiensa pohjalta. Vastustamme selkeästi myös sitä, että EU:sta tehdään puolustusliitto. Sellainen toiminta ei kuulu EU:lle vaan NATOlle.

Camre
. (DA) Olen vastustanut tätä mietintöä niiden syiden perusteella, jotka on lueteltu vähemmistöön jääneessä mielipiteessä, jonka UEN-ryhmän jäsen Georges Berthu on laatinut. Teknisistä syistä parlamentin jäsen Georges Berthun lausunto on voitu antaa valiokunnassa vain UEN-ryhmän ranskalaisten jäsenten puolesta.
Vähemmistöön jäänyt mielipide kattaa kuitenkin omat mielipiteeni täysin, minkä haluaisin saada kirjatuksi selostukseen ja pöytäkirjaan.

Eriksson, Frahm, Schmid, Seppänen ja Sjöstedt
. (SV) Hallitustenvälinen konferenssi on konferenssi, johon jäsenvaltioiden hallitukset osallistuvat. Jäsenvaltioiden parlamentit ratkaisevat, voidaanko konferenssin tulos hyväksyä. Sen vuoksi emme voi hyväksyä sitä, että Euroopan parlamentille annettaisiin minkäänlaista päätösvaltaa perustamissopimuksia koskevissa kysymyksissä.
Vastustamme myös mietinnössä esitettyä ehdotusta, jonka mukaan EU:sta tulisi oikeushenkilö. Lisäksi mietinnössä esitetyt ajatukset sotilaallisen EU:n luomisesta ovat pelottavia ja turhia.
Erityisesti vuonna 1999 pidetyt Euroopan parlamentin vaalit osoittivat sen, että EU:n kansalaiset ovat vielä kaukana Euroopan parlamentin jäsenten federalistisista EU:ta koskevista ajatuksista. EU:n kansalaiset keskittyivät edelleenkin kansallisella näyttämöllä tapahtuvaan poliittiseen keskusteluun. EU:ta koskevaa keskustelua käydään pienen poliittisen eliitin parissa. Sen vuoksi emme kannata päätöslauselman peruspiirteitä.

Hager
 - (DE) Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietinnön sisältämissä ehdotuksissa kaavaillaan neuvostossa tehtävien määräenemmistöpäätöksen soveltamisalan laajentamista sen uudistuksen osalta, joka koskee sopimusten institutionaalisia ydinaloja. Sen lisäksi mietinnössä esitetään myös itse kansainoikeuden muuttamista siten, että parlamentille on määrä myöntää hyväksyntäoikeus tulevia sopimuksia tehtäessä. Tämä ja monet muut ongelmalliset kohdat kyseenalaistavat perusteellisesti Euroopan unionin jäsenvaltioiden aseman " sopimusten herroina" . Siksi me Itävallan vapaamielisen puolueen jäsenet hylkäämme tämän mietinnön.

Marinho
. (PT) Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa hyväksytty mietintö, jonka hyväksymisestä äänestetään tässä täysistunnossa, ei voi saada minulta myönteistä arviota seuraavista syistä:
1 - siinä vaaditaan uusia muutoksia niiden lisäksi, joista säädetään Amsterdamin sopimuksessa, ja nuo vaatimukset on muotoiltu niin laajalla ja yleisellä tasolla, että niistä ei voi päätellä, minkälaisesta uudesta ja "laajasta" asiakokonaisuudesta oikeastaan on kyse. Näin on erityisesti siitä syystä, että mietinnöstä on tyystin unohdettu eräät muutokset, jotka ovat minun mielestäni olennaisia ja jotka on kirjattu parlamentin muiden valiokuntien laatimiin lausuntoihin (omia varoja koskevan järjestelmän uudistaminen, sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskeva muutos, YMP:n uudistaminen, ensimmäiseen pilariin sisältyvän toimivallan laajentaminen koskemaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeudenmukaisuuteen perustuvaa aluetta, tuomioistuinjärjestelmän uudistaminen jne.);
2 - muutokset rajataan koskemaan lähinnä vain päätösvaltaan ja jäsenvaltioiden väliseen uuteen tasapainoon liittyviä kysymyksiä, mikä merkitsee sitä, että taloudellisesti heikoimmin kehittyneiden valtioiden painoarvoa vähennetään tasapuolisuuden nimissä ja vastaavasti taloudellisesti vahvimpien valtioiden painoarvoa pyritään lisäämään antamalla niiden käyttöön mekanismeja, joiden avulla niiden vaikutusvalta vahvistuu;
3 - siinä hyväksytään niin ollen jäsenvaltioiden painoarvon määritteleminen uudelleen ja annetaan komissiolle täydet valtuudet sensuuntaisen ehdotuksen tekemiseksi, jolloin tuon toimielimen hallintoa ja toimialoja koskevassa järjestelmässä jo nyt havaittava kehitys jatkuu, mikä itse asiassa asettaa vaakalaudalle koko sen historiallisen perusperiaatteen, jolle Euroopan projekti on alusta lähtien menestyksellisesti rakentunut, eli periaatteelle, jonka mukaan väestömäärä ja äänten painotus eivät ole keskenään verrannollisia;
4 - kun perustamissopimusta muutettiin Maastrichtin ja Amsterdamin sopimuksilla, puolustin parlamentissa poikkeuksetta näkemystä, jonka mukaan suurten ja pienten jäsenvaltioiden välinen historiallinen tasapaino on säilytettävä ennallaan, ja tuon näkemykseni mukaisesti minun on mahdotonta hyväksyä tätä päätöslauselmaa, joka merkitsee eräänlaista Pandoran lipasta, sillä se avaa tien perustamissopimukselle, jossa hyväksytään muutamien jäsenvaltioiden ylivalta toisiin nähden välittämättä vähänkään periaatteesta, jonka mukaan kaikki Euroopan kansalaiset ovat keskenään tasavertaisia.
Sen tähden äänestin mietintöä vastaan!

Miranda
Seuraava hallitustenvälinen konferenssi, jonka on määrä käynnistyä ensi vuoden alkupuolella, on luonnollisestikin erityisen merkittävä niiden asioiden kannalta, joita yhteisö joutuu lähitulevaisuudessa käsittelemään. Näin ei ole niinkään sen vuoksi, että kyse olisi kokonaan uusista asioista - muutamat niistä sisältyivät jo edelliseen hallitusten väliseen konferenssiin, mutta jäivät siinä ratkaisematta -, vaan sen vuoksi, että ne asiat, jotka ovat varsinaisesti antaneet aiheen tuolle konferenssille, ovat itsessään erittäin vaikeita ja arkaluonteisia.
Laajentumisen - jota emme suinkaan periaatteessa vastusta, mutta jota ei nähdäksemme ole mahdollista toteuttaa ilman, että se aiheuttaisi seurauksia hyvin monella eri tasolla - sekä tehokkuuden ja demokraattisuuden nimissä perussopimuksia on määrä tarkistaa erityisesti toimielinten osalta: tarkoitus on poistaa yksimielisyyden vaatimus ja laajentaa määräenemmistöllä tehtävät päätökset koskemaan uusia aloja; muuttaa äänten painotusta määräenemmistöllä tehtävissä päätöksissä; muuttaa toimielinten koostumusta ja toimintaa (komission jäsenten lukumäärä, neuvoston puheenjohtajuus, Euroopan parlamentin koostumus ja jopa vahvistettujen työkielten lukumäärä...). Tosiasiassa kaikki nämä tarkistukset liittyvät kiinteästi kysymyksiin vallasta ja vaikutusmahdollisuuksista Euroopan unionissa, ja niiden tarkoituksena on, mikäli suinkin mahdollista, avata tai tasoittaa tie poliittisille johtoryhmille, jotka muodostuisivat lähinnä suurimmista ja rikkaimmista jäsenvaltioista..
Koska pienille ja vähemmän kehittyneille maille yritetään siten jättää pelkkä sivuosa, suhtaudumme ehdotettuihin ratkaisuihin luonnollisestikin varsin pidättyvästi ja huolestuneesti, ellemme suorastaan torjuvasti. Lisäpontta tälle näkemyksellemme saamme siitä tosiseikasta, että jotkut pyrkivät myös ajamaan EU:n militarisointiin johtavia ratkaisuja turvallisuuden ja puolustuksen alalla, jolloin EU:sta tulisi pysyvästi NATO:n eurooppalainen pilari. Tämänkin kannan haluamme omasta puolestamme torjua.

Theorin
En voi äänestää parlamentin jäsenten Dimitrakopoulosin ja Leinenin laatiman mietinnön puolesta muun muassa seuraavista syistä:
Mietintö on luonteeltaan selvästi ylikansallinen. Tuen valtioiden välistä yhteistyötä, mutta en sitä ylikansallisuutta, jonka puolesta esittelijät puhuvat ja jonka viime EU-vaalit selvästi osoittivat.
Vastustan lisäksi vaatimusta yhteisestä sotilaallisesta puolustuksesta, erityisesti 26 ja 27 kohdassa, joissa vaaditaan " sitovan aikataulun" luomista yhteiselle puolustus- ja turvallisuuspolitiikalle, jonka tarkoituksena on turvata Euroopan unionin rajat. En voi myöskään hyväksyä sitä, että uskottaviin sotilaallisiin keinoihin perustuva toimintakapasiteetti toteutetaan WEU:n integroinnin avulla. Mitään poikkeusta ei tehdä 5 artiklan kohdalla, jossa määrätään keskinäinen velvollisuus ryhtyä sotilaallisiin toimiin, jos johonkin jäsenvaltioon hyökätään. Ruotsi on sotilaallisesti liittoutumaton, ja se pyrkii puolueettomuuteen sotatilanteessa, eikä se voi missään tilanteessa osallistua yhteiseen sotilaalliseen puolustukseen.
Olen sitä mieltä, että EU:n ohjesäännön uudistaminen voi tapahtua vain, jos ministerineuvosto on täysin yksimielinen.
Olen lopuksi sitä mieltä, että parlamentin pitäisi keskittyä niihin muutoksiin, joita tarvitsemme, jotta selviäisimme päätöksenteosta laajentuneessa EU:ssa.
Pirkerin mietintö (A5-0059/1999)

Maes
Arvoisa puhemies, pidättäydyin äänestyksestä äänestettäessä Eurodacia käsittelevästä mietinnöstä. En äänestänyt sen puolesta, koska menettelytapa ja muutamat säännökset eivät ole hyväksyttäviä. Minusta on nimittäin ikävää, että tilaisuutta ei käytetty suuremman yhteisymmärryksen aikaansaamiseksi tästä tärkeästä aiheesta. Sillä on välttämätöntä, että voimme toimia sellaisia henkilöitä vastaan, jotka tulevat Euroopan unioniin rikollisissa aikeissa, ja sormenjäljet voivat olla apuvälineenä siinä. Siksi en tukenut muutamia merkittäviä tarkistuksia, vaikka kannatankin ryhmäni joka ei ole tyytyväinen siihen, että kaikkia kohdellaan samalla tavalla perusnäkökantaa.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Schori ja Theorin
. (SV) Haluamme korostaa, että turvapaikanhakijoiden sormenjälkien vertailemista koskevan järjestelmän perustaminen ei itsessään takaa sitä, että saavuttaisimme kaipaamamme inhimillisen ja anteliaan turvapaikkapolitiikan, joka merkitsisi sitä, että jäsenvaltiot myöntäisivät turvapaikanhakijoille solidaarisesti oikeuden turvapaikkaan. Sellaisen turvapaikkapolitiikan saavuttaminen edellyttää muita toimia ja suuria ponnistuksia, joilla pyritään siihen, että kaikki jäsenvaltiot ymmärtäisivät vähitellen, että tarvitsemme anteliaan ja inhimillisen turvapaikkapolitiikan. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että Eurodacin perustamista on pidettävä mahdollisuutena, jonka avulla Euroopan unionissa voitaisiin saada aikaan tällainen inhimillinen ja antelias turvapaikkapolitiikka.
Voimme tukea mietintöä komission ehdotukseen tehtyjen tarkistusten vuoksi, koska ne merkitsevät sitä, että alaikäisiä ei voi rekisteröidä ja että yksityisyyden suojan oikeutta on vahvistettava.

Blak
. (DA) Tanskan valtuuskunta kannattaa täysin Eurodacin perustamista turvapaikanhakijoiden ja tiettyjen muiden ulkomaalaisten sormenjälkien vertailemista varten. Eurodac olisi tärkeä väline Dublinin yleissopimuksen tehokkaan soveltamisen varmistamiseksi. Asetukselle valitun oikeudellisen perustan vuoksi olemme - Tanskalle myönnetyn erivapauden kunnioittamiseksi - jättäneet äänestämättä mietintöä koskevassa lopullisessa äänestyksessä. Olemme panneet erittäin tyytyväisinä merkille, että Tanskan hallitus on neuvoston (oikeus- ja sisäasioita käsittelevässä) kokouksessa 29. lokakuuta 1999 ilmoittanut haluavansa osallistua täysin Eurodac-yhteistyöhön valtioiden välisen toiminnan pohjalta.

Figueiredo
. (PT) Sillä perusteella, että Dublinin yleissopimuksen täytäntöönpanoa on tarpeen yksinkertaistaa, neuvosto yrittää jälleen kerran rajoittaa kolmansien maiden kansalaisien perusoikeuksia perustamalla tietokeskuksen avulla valvotun mekanismin sormenjälkien ottamiseksi paitsi pakolaisilta ja turvapaikanhakijoilta, myös kaikilta muilta kolmansien maiden kansalaisilta, jotka on tavattu oleskelemasta laittomasti jäsenvaltion alueella.
Neuvoston yritys vaarantaa perusoikeudet on siinä määrin ahdaskatseinen, että se koskee jopa lapsia, jotka ovat täyttäneet 14 vuotta.
Kuitenkin siitä huolimatta, että Euroopan parlamentti hyväksyi joitakin tarkistuksia nostamalla alaikärajan 18 vuoteen ja rajoittamalla sormenjälkien vertailua virhemahdollisuuksien vähentämiseksi, on mahdotonta hyväksyä tätä ehdotusta, jossa Euroopasta pyritään tekemään muiden maiden kansalaisilta suljettu linnake.
Sillä aivan kuten oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta toteaa, yleensä sormenjäljet voidaan ottaa vain rikollisilta tai rikoksesta epäillyiltä eikä siis turvapaikanhakijoilta, pakolaisilta tai muilta kolmansien maiden kansalaisilta, jotka on tavattu oleskelemasta laittomasti jäsenvaltion alueella tai sen rajalla.
Niin ollen ehdotuksessa tarkoitettujen henkilöiden perusoikeuksien suojelu edellyttää sitä, että tällaista henkilötietojen valvonnan keskusjärjestelmää ei lainkaan luoda, sillä periaatteessa ketään noista henkilöistä ei voida kohdella rikollisena tai epäillä rikolliseksi.
Entistäkin vakavammaksi tilanteen tekee se, että ehdotukseen ei lainkaan sisälly tietojen valvonnan tai suojelun mahdollistavia toimenpiteitä, jolloin kysymys siitä, kuinka varmistaa varoittavat ja tehokkaat seuraamukset keskuksen tietojen luvattomasta käytöstä, jää edelleen avoimeksi.

Näiden syiden vuoksi äänestin mietintöä vastaan.

Lang
. (FR) Olemme äänestäneet Pirkerin mietintöä vastaan. Pääasiassa kolmesta syystä.
Ensiksi koska asetusehdotuksen tarkistukset ovat aivan liian sallivia. Seuraavaksi koska itse asetuksessa torjutaan pöyristyttävällä tavalla, - ja suureksi häpeäkseni maani sosialisteista, vihreistä ja kommunisteista muodostuvan hallituksen itsepintaisesta vaatimuksesta -, unionin alueella tarkastettavien laittomien siirtolaisten sormenjälkien tallentaminen. Ja lopuksi koska tekstissä uskotaan Eurodac-järjestelmän hallinta kouralliselle komission virkamiehiä.
Olette hävittäneet sisäiset rajat. Brysselin, Maastrichtin ja Amsterdamin Eurooppaa rakentamalla olette luoneet huipputurvattoman alueen, jossa liikkuvat vapaasti ja sikin sokin luvattomat siirtolaiset, huumeet, kaikenlainen salakauppa ja rikollisuus. Toimenpiteet, joita te nyt ehdotatte paitsi Pirkerin mietinnössä, myös huumeita ja matka-asiakirjojen väärentämistä koskevissa mietinnöissä, ovat naurettavia verrattuna vaaroihin, joille te altistatte Euroopan kansalaiset.
Ainut ratkaisu on palauttaa valvonta yhteisön sisäisille rajoille; antaa jäsenvaltioiden poliiseille riittävä henkilöstö ja taloudelliset ja aineelliset voimavarat, jotta ne voisivat hoitaa työnsä kunniallisten ihmisten suojelemiseksi; kieltäytyä antamasta Brysselin vastuuttomille virkamiehille minkäänlaista toimivaltaa poliisi- ja oikeusasioissa sekä ulkomaalaisten tuloa ja oleskelua koskevissa asioissa.

Swiebel
. (NL) PSE-ryhmän alankomaalainen valtuuskunta ilmoittaa täten, että se ei voi olla samaa mieltä tänään hyväksytystä Pirkerin mietinnöstä, jossa käsitellään ehdotusta neuvoston asetukseksi Eurodacin perustamisesta turvapaikanhakijoiden ja tiettyjen muiden ulkomaalaisten sormenjälkien vertailemista varten. Laajentamalla Eurodac-järjestelmä koskemaan muita ulkomaalaisryhmiä kuin turvapaikanhakijoita lähdetään meidän vankkumattoman mielipiteemme mukaan suuntaan, jota ei voida hyväksyä.
(Istunto keskeytettiin klo 14.35 ja sitä jatkettiin klo 15.05.)

KESKUSTELU TÄRKEISTÄ, AJANKOHTAISISTA JA KIIREELLISISTÄ ASIOISTA
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista.

Vuoden 2000 tietokoneongelmat: siviili-ja sotilaskäyttöön tarkoitetun ydintekniikan alat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu neljästä päätöslauselmaesityksestä, joiden aiheena ovat vuoden 2000 tietokoneongelmat: siviili- ja sotilaskäyttöön tarkoitetun ydintekniikan alat:
B5-0268/1999 Plooij-van Gorsel ELDR-ryhmän puolesta vuoden 2000 tietokoneongelmasta ja sen mahdollisista Euroopan laajuisista seurauksista;
B5-0268/1999 Theorin PSE-ryhmän puolesta vuoden 2000 tietokoneongelmasta ja kaikkien ydinasejoukkojen hälytystilan poistamisesta (B5-0276/1999);
B5-0268/1999 Hautala, Lucas ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta vuoden 2000 tietokoneongelmasta ja sen mahdollisista Euroopan laajuisista seurauksista (B5-0292/1999);
B5-0303/1999 Chichester, Morillon ja muut PPE/DE-ryhmän puolesta vuoden 2000 tietokoneongelmasta ja sen mahdollisista vaikutuksista.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, vuoden 2000 tammikuun 1. päivään on vielä 43 päivää. Se on päivämäärä, jota monet odottavat innolla. Jotta korkit voitaisiin paukauttaa luottavaisin mielin vuosisadan vaihteessa, tarvitaan kiireellisesti eurooppalaista toimintaa etenkin siviili- ja sotilaskäyttöön tarkoitetun ydintekniikan alalla.
Ongelmat on tunnustettu ajoissa Euroopan unionissa ja Yhdysvalloissa. Keski- ja Itä-Euroopassa näin on vähemmässä määrin. Kansainvälinen atomienergiajärjestö (IAEA) on ensisijaisesti vastuussa ydintekniikka-alan vuosituhannen vaihteen ongelman hoitamisesta. Tämä YK:n alainen järjestö käsittelee maailmanlaajuista ydinproblematiikkaa. Järjestö on kuitenkin ilmoittanut, että sillä ei ole varaa tukea Keski- ja Itä-Euroopan maiden ongelmien ratkaisuja. Ei ole ollenkaan varmaa, että nämä maat sijoittavat itse riittävästi varoja vuosituhannen vaihteen ongelman ratkaisemiseen. Etenkin Venäjä tasapainottelee konkurssin partaalla.
Parlamentti esitti jo aikaisemmin tänä vuonna kysymyksiä silloiselle komission jäsenelle van den Broekille Euroopan unionin tehtävistä tämän rajat ylittävän ongelman ratkaisussa. Hänen vastauksensa oli, että IAEA tekee inventaarion odotettavissa olevista ongelmista. Haluan esittää nyt kolme kysymystä komission jäsenelle.
Ensiksi, onko komissio saanut tämän inventaarion tulokset? Jos näin on, pyytäisin komission jäsentä esittämään yhteenvedon niistä. Toiseksi, käykö komissio neuvotteluja Keski- ja Itä-Euroopan maiden hallitusten kanssa? Mitä konkreettisia toimia niiden tuloksena syntyy? Kolmanneksi, kuinka korkeat ovat niistä Euroopan unionille aiheutuvat kustannukset? Kiitän teitä ja odotan vastaustanne.

Theorin
Arvoisa puhemies, ydinaseet ovat kylmän sodan aseita, mutta vaikka kylmä sota onkin ohi, ydinaseita on edelleenkin olemassa. Tuhansia tällaisia aseita on lentokoneissa, laivoissa ja maassa täydessä valmiudessa, vaikka ydinaseiden käyttämisestä ei olekaan mitään uhkaa. On erittäin vaarallista, että ydinaseet ovat välittömässä iskuvalmiudessa, erityisesti sen vuoksi, että ydinaseet saatetaan silloin laukaista vahingossa. On useamman kerran ollut läheltä piti -tilanne. Vielä vuonna 1995 venäläiset erehtyivät luulemaan norjalaista koerakettia amerikkalaiseksi ydinaseeksi, ja Venäjällä siirryttiin täyteen taisteluvalmiuteen. Presidentti Jeltsin oli herätettävä keskellä yötä, mutta onneksi virhe havaittiin, ennen kuin presidentti Jeltsin päätti laukaista ydinaseita.
Vahingossa alkavan ydinsodan uhka oli yksi niistä syistä, jonka vuoksi Canberran komitea ehdotti, että kaikki ydinaseet otettaisiin pois täydestä valmiudesta. Sitä vaati erityisesti Yhdysvaltain strategisten ydinaseiden entinen komentaja, kenraali Lee Butler, joka itse on kirjaimellisesti ollut sormi laukaisijalla useiden, useiden vuosien ajan. Hän tiesi, miten lähellä olimme olleet sitä, että ydinasesota olisi alkanut vahingossa.
Toinen vaatimuksemme ydinsodan uhan vähentämiseksi oli se, että kaikki ydinkärjet pitäisi erottaa kantolaitteista, jotta vakaville poliittisille pohdinnoille jäisi tarpeeksi aikaa. Nämä kaksi vaatimusta pitää toteuttaa välittömästi. Syynä siihen on se, että juuri vuosituhannen vaihteeseen liittyvä tietokoneongelma ydinasejärjestelmissä voi vahingossa johtaa ydinsotaan. Varoitusjärjestelmä, joka on monimutkainen satelliittien, infrapunapaljastimien ja horisontaalisten tutkien verkosto, tukeutuu pääasiassa kaupalliseen sähköverkkoon. Vaikka Pentagon onkin tarkistanut pariin otteeseen miljoonia tietokonekomponentteja, täyttä turvallisuutta ei voi taata; sitä ei voi taata Venäjälläkään. Näiden vakavien varoitusjärjestelmässään esiintyvien puutteiden vuoksi Venäjä ei kykene havaitsemaan amerikkalaisia mannertenvälisiä ohjuksia kuin 3 tunnin ajan päivässä.
Myös ydinvoima tukeutuu kaupalliseen sähköverkkoon esimerkiksi jäähdytyspumppujen toiminnan ylläpitämisessä ja radioaktiivisen ytimen ja käytetyn ydinpolttoaineen jäähdyttämisessä. Jos vain osa tästä suojaverkosta lakkaa toimimasta tietokoneongelmien vuoksi, arviolta 100 tonnin painoinen reaktorin uraaniydin alkaa sulaa kahden tunnin kuluessa, jos kaksi dieselkäyttöistä varageneraattoria ei toimi. Valitettavasti näiden dieselkäyttöisten varageneraattoreiden luotettavuus on vain 85 prosenttia.
Maailman ydinasevaltioiden täytyy nyt ottaa ydinaseensa pois täydestä valmiudesta ja erottaa ydinkärjet kantolaitteista, ainakin vuosituhannen vaihteen ajaksi. Iso-Britannia on jo tehnyt sellaisen päätöksen. Myös ydinvoimalat täytyy sulkea väliaikaisesti tai niissä on käytettävä turvajärjestelmiä yli vuosituhannen vaihteen. Siitä tässä päätöslauselmassa on kyse. Päätös, jonka mukaan kaikki ydinaseet on otettava pois täydestä valmiudesta ja ydinkärjet erotettava, siis ydinaseet kantolaitteistaan, voi samalla merkitä todellisen ydinaseidenriisunnan alkua.

Schröder, Ilka
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tuen käsiteltävänä olevaa kompromissiehdotusta, joka koskee vuoteen 2000 liittyviä tietokoneongelmia. Tämä päätöslauselma ei riitä valitettavasti tekemään oikeutta kaikille tähän aiheeseen liittyville tärkeille näkökohdille. Mainitsen siksi ennen kaikkea kolme erittäin tärkeää asiaa.
Japanin hallitus on kehottanut kansalaisiaan ostamaan elintarvikkeita varastoon. Tämä osoittaa, että vuoden 2000 vaihtumiseen liittyviin ongelmiin sisältyvää riskiä ei voida ennakoida, mikä koskee tietenkin myös Eurooppaa. Siksi on ehdottoman välttämätöntä antaa tähän liittyviä toimintaohjeita ja keskustella siitä, mitä voi tapahtua.
Toiseksi missä viipyy EU:n vastaus 27 Afrikan maan tämän vuoden lokakuun 21. päivänä esittämään epätoivoiseen avunpyyntöön? Myös ne tarvitsevat teollisuusmaiden apua Y2K-ongelmansa eli vuoteen 2000 liittyvien tietokoneongelmien hoitamisessa.
Kolmanneksi mielenkiintoinen kysymys on kuitenkin se, että miten ne ovat ylipäätään joutuneet tämän ongelman eteen. Tämä ei koske pelkästään Afrikkaa vaan myös muita maailman kahden kolmasosan maita. Kehitysmailla ei ole minkäänlaista roolia missään tätä aihetta koskevissa ennusteissa ja keskusteluissa. Kuitenkin juuri niihin vuosituhannen vaihtuminen vaikuttaa voimakkaimmin, koska rikkaat pohjoisen maat antoivat niiden käyttöön vanhoja tietokoneita, jotka eivät tunnista päivämäärän vaihtumista vuosituhannen vaihteessa. Tällä on raskaita seurauksia, esimerkiksi se, että elintarvikehuoltoa ei ole turvattu ja useiden maiden sisäinen vakaus on vaarassa.
43 päivää ennen vuosituhannen vaihtumista olemme vielä kaukana ongelman ratkaisusta. Tässä asiassa käyvät ilmi myös informaatioteknologioiden muodostaman niin sanotun maailmankylän varjopuolet. Kun vanhoista tietokoneista luovutaan, luovutaan myös vastuusta. Odotan tältä osin nopeaa toimintaa. Se ei koske kuitenkaan pelkästään Y2K-ongelmaa, sillä seuraava ongelma on jo oven takana. Monet tietokoneet eivät ole tallentaneet päivämäärää 29. helmikuuta 2000. Kaikki puhuvat Y2K-ongelmasta, mutta tätä toista ongelmaa ei oteta lainkaan huomioon. Ja koska kukaan ei ole valmistautunut tähän ongelmaan, sillä saattaa olla vielä paljon raskaammat seuraukset.

Morillon
Arvoisa puhemies, kun minua pyydettiin osallistumaan tähän keskusteluun, ensimmäinen reaktioni oli kielteinen, siinä määrin syntynyt paniikki oli mielestäni peräisin vuosituhannen vaihteeseen liittyvästä harhakuvasta, jonka edunvalvontaryhmät ovat liioittelemalla kehittäneet ja jääneet siinä reippaasti voitolle ja usein myös käyttäneet taloudellisesti hyväkseen asiakkaidensa herkkäuskoisuutta.
Se, että loppujen lopuksi suostuin yhtymään päätöslauselmaan, josta kollegamme äänestävät, johtuu siitä, että olen pystynyt arvioimaan sitä todellista tunnetta, jota osa maailman suuresta yleisöstä kokee; tämä levottomuus yhdistettynä kollegamme puheeseen Japanin hallituksen sekä muiden kansainvälisten organisaatioiden reaktioista, joissa väestöä kehotetaan ryhtymään varotoimiin ja hankkimaan varastoja ennustetun maailmanlopun varalta, vahvistaa käsitystäni siitä, että parlamenttimme suosittelemat varotoimet kykenevät maltillisuudessaan rauhoittamaan pelkoja, ja ne voivat siten olla hyödyksi.

Doyle
Ei rakennuksen ikä, ei sen sijainti eikä todellakaan sen viimeistä huutoa oleva suunnittelu ole mikään tae Y2K-ongelmaa vastaan. En haluaisi olla tässä rakennuksessa keskiyöllä 31. joulukuuta vain 43 päivän kuluttua tästä päivästä. Hissit, palohälyttimet mikä mahtaa toimia, vai toimiiko mikään? Vitsailuuni on vakava syy. Meidän tarvitsee vain ajatella asiaa. Tämä on nykyaikainen huipputason, monen miljoonan arvoinen rakennus.
Irlannissa peräkkäiset hallitukset ovat ilmaisseet Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksille olevansa huolissaan BNFL:n laitosten onnettomuuksista, ennen kaikkea onnettomuuksista Sellafieldissä Yhdistyneen kuningaskunnan harvimmin asutetulla länsirannikolla, vain muutama kilometri maamme tiheimmin asutetulta itärannikolta. Saatatte nauraa, arvoisa puhemies, mutta olen tosissani. Minulla ei ole mielessäni suuronnettomuutta, eikä tarkoitukseni ole lietsoa pelkoa. Minun on kuitenkin tuotava julki, etten luota Britannian ydinvoimateollisuuden turvallisuuteen. Itsenäisenä, ydinvoimasta vapaana maana meillä on Irlannissa itsemääräämiseen kansamme terveyden ja ympäristön osalta. Vuosien saatossa pidetyt kuulemisen ja yhteydenpito maidemme välillä Britannian ydinvoimaohjelman osalta eivät ole tuottaneen tulosta. Tietynlainen omavaltaisen ylimielisyyden esiintyminen on ollut ilmeistä huolimatta Sellafieldin viime vuosina harjoittamasta suhdetoiminnasta.
Päätän puheenvuoroni sanomalla, että kaikkien ydinvoimaa käyttävien maiden on esitettävä selkeästi ja rehellisesti ohjelmansa Y2K-ongelman varalle varmistaakseen oman valmiutensa naapurimaiden valmiuden. Jopa tässä viimeisessä vaiheessa on parempi, että tunnemme ongelmat, kuin että omaksuisimme sellaisen lähestymistavan, jossa pää on työnnetty pensaaseen.

Lucas
Ensimmäinen asia, jonka haluan sanoa, on se, että suhtaudun valtavan myönteisesti tähän parlamentin päätöslauselmaan. Sillä välitetään selkeä viesti ympäri maailmaa siitä, miten vakavasti me suhtaudumme vuoteen 2000 liittyviin tietokoneongelmiin, ja toivon mukaan se on esimerkki, jota muut seuraavat. Aika alkaa tietenkin olla vähissä. Tämä tarkoittaa kuitenkin sitä, että riippumatta siitä, miten hyviä aikeet ovat, toimintahäiriöiden riski on väistämättä olemassa. Ennen kaikkea maiden välisten tietokoneyhteyksien suuri määrä, etenkin läntisissä maissa aiheuttaa sen, että on mahdotonta ennakoida täsmälleen, minkälaisia toimintahäiriöt saattavat olla ja missä niitä saattaa ilmaantua. Mitä enemmän yhteyksiä on, sitä vaikeampi toimintahäiriöitä on ennakoida.
Tilanne ei suinkaan ole rauhoittava Itä-Euroopassakaan. Sieltä tulevan tiedon puute sai komission huolestumaan niinkin myöhään kuin tämän vuoden kesäkuussa, ja mitä idemmäksi mennään, sen huolestuttavammaksi tilanne muuttuu. Turvallisin lähestymistapa olisi sulkea nämä voimalat vuosituhannen vaihteessa, mutta miten Liettua voi sulkea 75 prosenttia energiantuotantotehostaan, joka on peräisin Ignalinasta? Jättämällä ihmiset pimeään ja ilman vettä? Lännen on tarjottava heille apua, joten suhtaudun erityisen myönteisesti päätöslauselmassa esitettyyn pyyntöön, että OECD-maat tarjoaisivat resursseja tähän.
Päätän nopeasti puheenvuoroni anekdootilla, joka olisi huvittava, jos asia ei olisi niin vakava. Yhdysvaltalaiset ja venäläiset perustivat äskettäin maidensa välisiä kuumia linjoja, jotta he voisivat olla yhteistyössä vuoden 2000 tietokoneongelmien osalta, ja yhtä lukuun ottamatta kaikissa seitsemässä linjassa havaittiin vuoteen 2000 liittyviä tietokoneongelmia! Mikään ei ole varmaan näiden tulevien viikkojen aikana, meidän on aloitettava toimet nyt vähentääksemme maailmanlaajuisia riskejä, ja suhtaudun myönteisesti siihen panokseen, joka tällä päätöslauselmalla tuodaan tähän prosessiin.

Lamy
Arvoisa puhemies, vastaan kysymyksiinne ja puheenvuoroihinne, jotka koskevat komission toimivaltaan kuuluvia kysymyksiä.
Meidän mielestämme tilanne jäsenvaltioissa, ydintekniikkaa käyttävissä hakijamaissa ja uusissa itsenäisissä valtioissa on seuraavanlainen. Saanen etukäteen huomauttaa teille, että tosiasiassa jopa kaikkein kehittyneimmissä maissa harvat ydinvoimalat käyttävät tietotekniikkaa turvallisuusjärjestelmiensä keskeisissä osissa.
Ydinvoimaloita käyttävät jäsenvaltiomme ovat työskennelleet tämän kysymyksen parissa ainakin kahden vuoden ajan, ja hallussamme olevat tiedot osoittavat meille, että korjaustoimenpiteet on nyt saatu käytännöllisesti katsoen valmiiksi, samoin kuin kaikki hätätilanteiden suunnittelua koskevat työt. Komissio on tässä asiassa kannustanut tietojen ja hyvien käytäntöjen vaihtoa, mutta mielestämme ei ole ollut tarpeen puuttua enempää toimintaamme jäsenvaltioiden kanssa.
Asia on toisin joidenkin Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja tiettyjen uusien itsenäisten valtioiden kanssa, jotka ovat reagoineet ongelmaan hitaammin. Muutamat ovat todellakin vasta aloittaneet ongelman käsittelyn vuoden 1998 lopussa. Nämä maat ovat saaneet tukea työhönsä Kansainväliseltä atomienergiajärjestöltä, joka on tarkastanut maiden laatimia analyyseja ongelman laajuudesta useiden voimaloiden osalta; parlamentin jäsen Plooij-van Gorsel viittasi tähän mennessä suoritettuihin töihin ja tässä vastaukseni, arvoisa parlamentin jäsen: järjestö ja näitä voimaloita käyttävät maat eivät ole löytäneet vuosituhannen vaihteeseen liittyviä tietokoneongelmia turvallisuuden kannalta ratkaisevissa järjestelmissä.
Komissio on antanut lisätukea tietyille ydinvoimalaviranomaisille. Olemme rahoittaneet unionin asiantuntijavierailuja kolmeen voimalaan Venäjällä ja kolmeen voimalaan Ukrainassa. Lisäksi olemme tarjonneet tukeamme ydinvoimamääräyksistä vastaaville viranomaisille tämän vuoden alusta alkaen ja me tuemme nyt tämäntyyppisiä hankkeita Bulgariassa, Slovakiassa ja Venäjällä.
Vaikka turvallisuuden kannalta ratkaisevissa järjestelmissä yksikään osa ei ole vaarantunut, jotkin muut järjestelmät ja muun muassa operaattoreille tietoa välittävät järjestelmät voisivat olla vaarassa, ja niissä esiintyvä häiriö voisi välillisesti uhata ydinturvallisuutta operaattoreiden ylikuormituksen vuoksi, kuten on ilmoitettu. Käytössämme olevien tietojen mukaan Keski- ja Itä-Euroopan maat ovat tietääksemme yleensä ottaen edistyneet hyvin järjestelmien korjaamisessa. Entisen Neuvostoliiton uudet itsenäiset valtiot etenevät parannustöissä kiistämättä suhteessa hitaammin, mutta kaikki ilmoittavat, että työt saadaan valmiiksi ennen tämän vuoden loppua. Me tuemme näitä saneerausponnistuksia osallistumalla kahden kansainvälisen tiede- ja tekniikkakeskuksen toimintaan, eli Moskovassa sijaitsevan keskuksen ja Kiovan keskuksen, ja tarvittaessa olemme valmiita toimittamaan lisäapua näille ohjelmille, koska on selvää, kuten keskustelun aikana sanoitte, että olemme nyt aivan lähelle vuoden 2000 vaihdetta ja että pääasia on ollut ryhtyä huolehtimaan asiasta ajoissa.
Tässä samalla kertaa vastaukseni sekä panoksemme tämän tärkeän ongelman ratkaisemiseksi.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Itä-Timor
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu viidestä päätöslauselmaesityksestä, jotka koskevat Itä-Timoria:
B5-0271/1999 Maaten ELDR-ryhmän puolesta Itä-Timorin tilanteesta;
B5-0273/1999 Figueiredo, Miranda ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Itä-Timorin tilanteesta;
B5-0280/1999 Seguro PSE-ryhmän puolesta Itä-Timorin tilanteesta;
B5-0289/1999 Queirò UEN-ryhmän puolesta Itä-Timorin tilanteesta;
B5-0299/1999 Hautala, McKenna ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta Itä-Timorin tilanteesta.

Seguro
Arvoisa puhemies, kaikkien poliittisten ryhmien oli tälläkin kertaa mahdollista päästä sopimukseen keskenään, joten Itä-Timorin kysymyksestä esitetään yksi ainoa päätöslauselmaesitys.
Tuo päätöslauselmaesitys merkitsee selkeää signaalia kansainväliselle yhteisölle siitä, että vaikka Itä-Timoria koskevat uutiset eivät enää täytä Euroopan suurimpia sanomalehtiä eivätkä ole pääuutisia Euroopan merkittävimpien televisioyhtiöiden uutislähetyksissä, kansainvälisen yhteisön ja Euroopan unionin on yhä kiinnitettävä huomiota tähän ongelmaan.
Ensinnäkin siitä syystä, että Timorin muilla alueilla, erityisesti Länsi-Timorissa pakolaisina oleskelevat timorilaiset, jotka haluaisivat palata Itä-Timoriin, joutuvat yhä edelleenkin kokemaan ihmisarvoonsa ja ihmisoikeuksiinsa kohdistuvia rikkomuksia, ja sen vuoksi Indonesian viranomaisten on nopeasti tehtävä humanitaarista toimintaa alueella helpommaksi, erityisesti kansalaisjärjestöjen osalta.
Toiseksi on välttämätöntä, että rajan lähistölle sijoitetut rauhanturvajoukot valvovat tilannetta nykyistä paremmin, jotta ne timorilaiset, joilla on oikeus palata Länsi-Timoriin, voivat tehdä sen turvallisesti. Lisäksi niille, jotka ovat syyllistyneet joukkomurhiin tai ihmisyyden vastaisiin rikoksiin, on annettava rangaistus, eikä näin ole meneteltävä ainoastaan siksi, että Timorissa tapahtuisi oikeus, vaan myös siitä syystä, että näin itse asiassa näytettäisiin esimerkkiä muulle maailmalle, sillä valitettavasti maailmassa loukataan monin paikoin yhä edelleenkin ihmisoikeuksia ja ennen kaikkea oikeutta elämään, joka on nähdäksemme luovuttamaton oikeus.
Lopuksi, arvoisa puhemies, tavoitteenamme on, että komissio ja neuvosto voisivat tuomitsemisen ja poliittisten puheidensa hengen mukaisesti antaa myös taloudellista ja teknistä tukea Itä-Timorin itsenäistymiselle ja jälleenrakentamiselle. Juuri sen tähden sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä on yhtenä tämän päätöslauselman esittäjänä, ja tätä näkökohtaa halusin puheenvuorossani puolustaa.

McKenna
Haluaisin kovasti tukea sitä, mitä edellinen puhuja juuri sanoi. Mitä Itä-Timorin tilanteeseen tulee, meidän on todellakin painostettava mahdollisimman paljon Indonesian viranomaisia, sillä he eivät näytä olevan huomaavinaankaan sitä, mitä siellä nyt tapahtuu. Indonesialaisten on yritettävä pysäyttää miliisit ja heidän toimintansa alueella. Myös UNHCR pelkää, että tilanne vieläpä pahenee. Ei ainoastaan Itä-Timorissa vaan myös Länsi-Timorissa on vielä valtava määrä pakolaisia arviolta 250 000 pakolaista. Mitä kansainvälisiin järjestöihin tulee, meidän on varmistettava, että pakolaisten palaamista Itä-Timoriin koskevaa UNHCR: ohjelmaa voidaan jatkaa ilman minkäänlaisia häiriöitä, sillä viime aikoina on sattunut lukuisia välikohtauksia, jotka viittaavat harkittuun pyrkimykseen häiritä UNHCR:n ohjelmaa. On välttämätöntä antaa tämän ohjelman jatkua. Indonesian on itsensä on edistettävä avustusjärjestöjen ja kansainvälisten joukkojen työtä, jotta voidaan varmistaa rauhan ja vakauden palautuminen alueelle.
Me kaikki Euroopan unionissa yhdessä Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa rohkaisimme itätimorilaisia käyttämään äänioikeuttaan kansanäänestyksessä. Se, mitä sen jälkeen tapahtui, oli täysin ja kokonaan tuomittavaa, vaikka se olikin ennustettavissa. Sellaista itse asiassa ennustettiin jo kauan ennen kuin niin kävi, ja toimiin olisi pitänyt ryhtyä paljon aikaisemmin, jotta oltaisiin voitu välttää julmuudet ja viattomien ihmisten murhat. Valitettavasti valtava määrä ihmisiä menetti henkensä kansainvälisen yhteisön vastuuttoman suhtautumistavan tähden. Monet maat ovat sen jälkeen heränneet huomaamaan sen seikan, että ne eivät voi enää pysytellä syrjässä joutilaina ja katsoa, miten Indonesia alueella olevien miliisiorganisaatioiden tukemana murhaa ja ajaa itätimorilaisia pois maastaan. Heidän on aika saada oikeus itsenäisyyteen sen puolesta he äänestivät. Euroopan unionin jäsenvaltioiden on tuettava heitä ei ainoastaan sanoilla vaan myös taloudellisella tuella.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin toimielinten on edelleenkin seurattava kaikin mahdollisin tavoin Itä-Timorin tilanteen kehittymistä. Huolimatta niistä myönteisistä toimista, joihin ryhdyttiin parlamentin hyväksyttyä tilannetta koskevan päätöslauselman 16. syyskuuta ja joista voi mainita erityisesti YK:n alaisten Interfet-rauhanturvajoukkojen saapumisen maahan, humanitaarinen tilanne on edelleenkin vakava Itä-Timorin alueella, jossa tarvitaan kipeästi voimavaroja jälleenrakentamisen tukemiseksi, sekä niiden 250 000 ihmisen keskuudessa, jotka on siirretty pakolla Indonesiaan, erityisesti Länsi-Timorin alueelle.
Sen vuoksi on ehdottoman tärkeää, että Euroopan unioni, jäsenvaltiot ja koko kansainvälinen yhteisö painostavat edelleen voimakkaasti Indonesian viranomaisia riisumaan niin kutsutut miliisijoukot aseista, valvomaan niiden toimintaa ja luomaan tarvittavat edellytykset pakolaisten turvalliselle paluulle Itä-Timoriin, jonka alueellista koskemattomuutta on kunnioitettava täysipainoisesti.
Yhtä tärkeää on, että sanoista siirrytään tekoihin. Ja että Itä-Timorille annetaan humanitaarista ja taloudellista apua. On mahdotonta hyväksyä sitä, että neuvoston ja komission antamista lupauksista huolimatta Euroopan unionin tuki edelleen viipyy. Ja vaikka erityisen budjettikohdan hyväksyminen tuleville vuosille onkin myönteistä, on myös ehdottoman tärkeää, että Itä-Timorin jälleenrakentamisen ja itsenäistymisen taloudelliseen ja rahoitukselliseen tukemiseen myönnetään tarpeelliset määrärahat.
Lopuksi on myös tärkeää korostaa, että Itä-Timorin itsenäistymisprosessia koskevien päätösten tekeminen kuuluu sen kansalle. Kansan suvereniteettia on kunnioitettava, ja tuon maan nykyisyyttä ja tulevaisuutta koskevat päätökset on sen tähden tehtävä tiiviissä yhteistyössä Itä-Timorin vastarintajärjestön (Conselho Nacional da Resistência Timorense) kanssa; kansainväliset järjestöt eivät voi asettua Itä-Timorin kansan tilalle, mutta ne voivat kylläkin antaa sille kaiken tukensa.
Haluan siis vedota kaikkiin jäsenvaltioihin, Euroopan unionin toimielimiin ja koko kansainväliseen yhteisöön, jotta ne jatkaisivat Itä-Timorin kansan tukemista kaikin keinoin ja aloittaisivat tarpeelliset toimet Timor Loro Saen valtion kansainväliseksi tunnustamiseksi ja diplomaattisten suhteiden luomiseksi.

Costa Neves
Arvoisa puhemies, YK:n alainen viranomainen UNTAET, jonka tehtävänä on valvoa Itä-Timorin itsenäistymistä, aloittaa tällä viikolla toimintansa. Sen tehtävä ei tule olemaan helppo. Alueen heikko kehitysaste, jota Indonesian asevoimien toteuttama kostonhimoinen hävitys on entisestään pahentanut, alueen vähäinen koko sekä se seikka, että saari on jakaantunut kahteen osaan, mahtavien naapurien ja erilaisten intressien olemassaolo sekä hallinnon puute ovat niitä tekijöitä, jotka osaltaan myötävaikuttavat tehtävän vaikeuteen ja korostavat timorilaisten oman osallistumisen sekä kansainvälisen solidaarisuuden suurta merkitystä.
Kaksi seuraavaa vuotta tulevat olemaan erittäin tärkeitä. On rakennettava välttämättömin infrastruktuuri, luotava perusta tuotantosektorille ja perustettava hallinto, jota ei tällä hetkellä ole lainkaan, ja kaikessa tässä on myös otettava huomioon timorilaisten tahto ja oma osallistuminen. He tietävät, mitä tahtovat, ja heillä on oikeus olla alusta lähtien mukana maansa rakentamisessa.
Mitä tulee kansainväliseen solidaarisuuteen, on syytä huomata, että Maailmanpankin koordinoima yhteinen arviointiryhmä, johon osallistui myös komission edustajia, on päättänyt työnsä alueella. Käytettävissä on nyt siis arvio jälleenrakennuksen kustannuksista - 250 miljoonaa euroa kolmen vuoden aikana -, ja 17. joulukuuta pidetään lahjoittajien konferenssi.
Käytettävissä olevat tiedot ovat erittäin hyödyllisiä myös parlamentille. Tahdon erityisesti huomauttaa, että jo 30. elokuuta pidetyn kansanäänestyksen jälkeen toimme julki toiveemme siitä, että Euroopan unioni osallistuisi jälleenrakennustyöhön aktiivisesti. Tuon toiveen mukaisesti Itä-Timorin jälleenrakentamista varten luotiinkin erityinen budjettikohta talousarvion ensimmäisessä käsittelyssä, jolloin muodostimme kantamme vuoden 2000 talousarvioon. Tarkoitukseen varattiin silloin 30 miljoonaa euroa, ja tuota määrää on nyt tarkistettava yhteisen arviointiryhmän antamien tietojen pohjalta.
Lopuksi haluan korostaa, että Itä-Timorin ulkopuolella oleskelevien 250 000 pakolaisen tilanne on järkyttävä: kymmenientuhansien pakolaisten olinpaikkaa ei tiedetä lainkaan, ja niiden joukossa, joiden olinpaikka tiedetään, on paljon naisia ja lapsia. Pakolaisleirit ovat samojen miliisijoukkojen vallassa, jotka kylvettyään ensin kauhua Itä-Timorissa ovat nyt siirtyneet Indonesian alueelle. Samaan aikaan Indonesia pitää maarajojaan edelleen suljettuina. Tilanne on kestämätön, ja se koskettaa kolmannesta Itä-Timorin asukkaista, joilla on oikeus ratkaista vapaasti ja oikean tiedon perusteella, haluavatko he pysyä Indonesiassa vai palata Itä-Timoriin.

Queiró
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä UEN-ryhmän puolesta tähän päätöslauselmaan ja todeta, että on erittäin tärkeää, että Itä-Timorin kysymys pysyy edelleenkin kansainvälisen yhteisön tietoisuudessa.
Ei ole epäilystäkään siitä, etteikö edessä ole vielä paljon vaikeuksia sekä humanitaarisen avun että jälleenrakentamisen tukemisen osalta, ja lisäksi miliisijoukkojen toiminta johtaa jatkuvasti vakaviin ihmisoikeuksien rikkomuksiin etenkin Länsi-Timorissa, jossa ne ovat estäneet Itä-Timorin pakolaisten jälleenyhdistämisen ja kotiinpaluun.
Näiden syiden vuoksi yhdyn täysin tähän päätöslauselmaan ja haluan omalta osaltani vielä korostaa, että on välttämätöntä suorittaa konkreettinen tutkimus siitä, ketkä ovat vastuussa joukkomurhista, sekä varmistaa, että asianomaiset oikeusviranomaiset rankaisevat syyllisiä. Tahtoisin myös tuoda vielä esiin täällä jo esitetyn ehdotuksen, jonka mukaan Itä-Timoriin olisi lähetettävä uudelleen Euroopan parlamentin valtuuskunta, jonka tehtävänä olisi todeta paikan päällä, miten jälleenrakentamisprosessi etenee. Näin me kaikki saisimme tarpeellisia tietoja voidaksemme edelleenkin pitää Itä-Timorin kysymystä aiheena, joka ansaitsee kaikkien Euroopan parlamentin jäsenten yksimielisen huomion.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, Itä-Timorin tilanteessa on tosin tapahtunut käänne, joka aiheutui Indonesian vallanvaihdoksesta ja rauhanturvaajien tulosta, mutta Itä-Timorin tavallisten kansalaisten ja myös Länsi-Timorilla oleskelevien pakolaisten kannalta tilanne on yhä huolestuttava. Tämä ei ehkä päde poliittiseen tilanteeseen. Itä-Timorin itsenäisyyttä kunnioitetaan nyt. Humanitaarinen ja oikeudellinen tilanne ovat kuitenkin huolestuttavia, sillä niihin ei ole löydetty minkäänlaista ratkaisua.
UNHCR tekee tosin parhaansa ihmisten takaisin saamiseksi, mutta tätä toimintaa hankaloitetaan kovasti. UNAMET tekee parhaansa suojellakseen ihmisiä, mutta miliisit ovat yhä aktiivisia. Tarvitaan todella kiireellisesti kansainvälinen tutkimus siitä, mitä on tapahtunut, ja on perustettava kansainvälinen tuomioistuin, joka tuomitsee rikolliset ja rankaisee etenkin murhaajia.
Apua tarvitaan myös jälleenrakentamisessa ja sitä tarvitaan nopeasti, koska sadeaika lähestyy. Kuinka paljon rahaa komissio on oikeastaan varannut tätä tilannetta varten? Arvoisa puhemies, nyt kun joka tapauksessa puhumme Indonesiasta ja siellä tapahtuneesta draamasta, saanen ehkä myös kuulla jotakin siitä, minkä totesimme päätöslauselmassa lokakuun alussa, nimittäin siitä, että tilanne Molukeilla on myös muuttumassa kestämättömäksi. Siellä on 70 000 pakolaista, 500 ihmistä on kuollut ja oikeudellinen tilanne määräytyy suurelta osin miliisien toiminnan mukaan. Olemme pyytäneet apua, mutta emme oikeastaan ole saaneet siihen pyyntöön vielä minkäänlaista vastausta.
Arvoisa puhemies, Indonesian hallitus on herkkä kansainväliselle kritiikille. Siksi on mielestäni hyvä, että sekä komissio että parlamentti toimivat aktiivisesti Indonesian asiassa. Olisi hyvä, jos komissio vierailisi maassa tutustuakseen tilanteeseen ja keskustellakseen kaikkien osapuolten kanssa. Olen myös samaa mieltä siitä, mitä äsken sanottiin, eli siitä, että myös Euroopan parlamentin valtuuskunnan pitäisi mennä Itä-Timorille ja lisäksi ehkä myös Molukeille nähdäkseen, mistä on todella kyse näillä alueilla. Tätä aihetta ei missään tapauksessa saa jättää pois esityslistalta pitkiin aikoihin, sillä alueen asukkailla on vielä hyvin paljon vaikeuksia.

Lamy
. (FR) Itä-Timorin jälleenrakentaminen on laajuudessaan ja poliittisessa omaleimaisuudessaan tärkeä tehtävä meille, kuten koko kansainväliselle yhteisölle.
Yhdistyneissä Kansakunnissa meidän kaikkien on edistettävä kokonaisratkaisun löytämistä tähän ongelmaan, johon kuuluvat myös ihmisoikeuksia ja uuden valtion perustamista koskevat kysymykset. Tässä asiassa olen ilahtunut Yhdistyneiden Kansakuntien uuden johtavan virkamiehen Sergio Vieira de Mellon saapumisesta Itä-Timoriin viime tiistaina. Uskon, että emme voi kuin toivottaa hänelle, omasta puolestani komission nimissä, sekä parlamentin ja unionin nimissä, menestystä tässä vaikeassa tehtävässä.
Te tiedätte, että komissio on täysin sitoutunut hoitamaan vastuunsa humanitaarisista ja jälleenrakennustoimista. Vastatakseni parlamentin jäsen Maij-Weggenille humanitaarista apua koskevassa asiassa ECHO on tähän mennessä myöntänyt 5 miljoonaa euroa ja uusi 10 miljoonaa euroa koskeva päätös on niin sanotusti työn alla paikan päällä suorittamamme työn täydentämiseksi. Olemme vastanneet kansainvälisiin pyyntöihin ja käyttäneet elintarvikeapuun tällä hetkellä noin 8,5 miljoonaa euroa vastaavan summan. Se ei ole vähäinen summa, ja me pyrimme jakamaan tätä avustusta paikallisen vastaanottokyvyn mukaisesti.
Itä-Timorille antamamme avun ensisijaisuus tulee selvästi esille, - ja tämä uskoakseni vastaa viittaukseenne, parlamentin jäsen Maij-Weggen -, vierailussa, jonka kollegani Nielson suuntaa kuun lopussa Itä- ja Länsi-Timoriin. Kuun lopussa asiasta vastaava komission jäsen edustaa meitä paikan päällä.
Tietojemme mukaan Yhdistyneet Kansakunnat huolehtii tehokkaasti Itä-Timorissa toteutettavista laajoista toimista. Siirtymään joutuneiden henkilöiden kotiuttaminen on käynnissä: toissapäivänä kaikista siirtymään joutuneista henkilöistä noin 65 000 oli palannut takaisin, ja Indonesian hallitus vakuuttaa meille, että vapaaehtoista kotiuttamista koskeva prosessi saadaan valmiiksi 100 päivän kuluessa.
Jatkoa ajatellen on tietysti erittäin tärkeää, että itätimorilaiset itse osallistuvat jälleenrakentamis- ja kehittämisprosessin kaikkiin puoliin. Kuten olette korostaneet, talouselämän perustusten rakentamisen lisäksi tehtäviensä tasalla olevan poliittisen vallan syntyminen ja tarvittavien toimielinten kehittäminen ovat oleellisia tekijöitä. Itsenäisyyden jälkeen hallituksen tehtävänä on määrittää ulkopolitiikkaa koskeva kantansa, muun muassa mahdollisesta Lomé-sopimuksen jäsenyydestä.
Tässä ovat tiedot, jotka halusin antaa teille vastauksena kysymyksiinne.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, komission jäsen Lamy ei ole vielä vastannut kysymykseen, mitä tapahtui sille päätöslauselmalle, jonka esitimme lokakuun alussa ja jossa käsiteltiin Timorin pohjoispuolista aluetta. Siitäkin esitettiin muutamia kysymyksiä. Haluaisin saada tietää, milloin saamme vastauksen, sillä ihmiset odottavat sitä. Tilanne siellä ei ole niin vakava kuin Timorilla, mutta huononee kuitenkin.

Puhemies
Hyvä Maij-Weggen, olette pitkään ollut tämän parlamentin jäsen. Tunnette työjärjestyksen. Meillä on hyvin tiukka aikataulu kiireellisille aiheille. Tämä ei ole kyselytunti vaan keskustelu. Komission jäsen voi vastata niihin keskustelun osiin, joihin hän haluaa vastata. Olen varma siitä, että hän antaisi mielellään henkilökohtaisen vastauksen kysymykseenne.

Ihmisoikeudet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu 18 päätöslauselmaesityksestä, jotka koskevat ihmisoikeuksia:
Kuolemantuomion täytäntöönpanon lakkauttaminen - B5-0272/1999 Malmström ELDR-ryhmän puolesta kuolemantuomion lakkauttamisesta koko maailmassa;
B5-0274/1999 Wurtz, González Álvarez ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta kuolemantuomio ja etenkin Mumia Abu Jamalin tapauksesta;
B5-0282/1999 Karamanou PSE-ryhmän puolesta kuolemantuomion lakkauttamisesta ja Mumia Abu-Jamalin ja Larry Robinsonin teloituksen peruuttamisesta;
B5-0283/1999 Schori, Dìez González ja muut PSE-ryhmän puolesta kuolemantuomion täytäntöönpanon lakkauttamisesta koko maailmassa;
B5-0284/1999 Díez González ja Barón Crespo PSE-ryhmän puolesta Euroopan kansalaisen Joaquín José Martínezin tuomitsemisesta kuolemaan USA:ssa;
B5-0287/1999 Galeote Quecedo, Salafranca Sánchez-Neyra ja muut PPE/DE-ryhmän puolesta José Joaquín Martínezille langetetusta kuolemantuomiosta;
B5-0297/1999 Wuori, Knörr Borrás ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta kuolemantuomion lakkauttamisesta;
B5-0306/1999 Salafranca Sánchez-Neyra, McCartin ja muut PPE/DE-ryhmän puolesta kuolemantuomion lakkauttamisesta koko maailmassa.
Serbien ja muiden vähemmistöjen kunnioittaminen Kosovossa- B5-0270/1999 Haarder ja Malmström ELDR-ryhmän puolesta serbien ja muiden vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamisesta Kosovossa;
B5-0275/1999 Korakas, Alavanos ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta serbivähemmistön ja romanien tilanteesta Kosovossa;
B5-0281/1999 Schori, Sakellariou ja muut PSE-ryhmän puolesta Kosovon tilanteesta;
B5-0298/1999 Cohn-Bendit, Gahrton ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta serbivähemmistön tilanteesta Kosovossa;
B5-0304/1999 Queiró UEN-ryhmän puolesta serbien ja muiden etnisten vähemmistöjen suojelusta Kosovossa;
B5-0305/1999 Morillon, Oostlander ja muut PPE/DE-ryhmän puolesta serbien ja muiden kansallisten vähemmistöjen tilanteesta Kosovossa;
Aleksander Nikitin- B5-0290/1999 Vinci ja González Álvarez GUE/NGL-ryhmän puolesta Aleksander Nikitinin tapauksesta;
B5-0291/1999 Haarder ELDR-ryhmän puolesta Aleksander Nikitinin oikeudenkäynnistä;
B5-0295/1999 Schroedter, Wuori ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta Aleksander Nikitinin oikeudenkäynnistä;
B5-0302/1999 Oostlander, Posselt, Cushnahan, Grossetête ja Lechner PPE/DE-ryhmän puolesta Aleksander Nikitinin oikeudenkäynnistä.
Kuolemantuomion täytäntöönpanon lakkauttaminen

Sylla
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin kertoa teille muutamalla sanalla, että sukupolvellani on ollut onnea, koska se ei ole joutunut kokemaan algerialaisten joukkomurhaa Pariisissa vuonna 1961, koska se ei ole joutunut elämään kristalliyötä 9. marraskuuta 1938, eikä juutalaisvainojen alkamista Euroopan maissa, ja että ennen kaikkea sillä on ollut onnea saada nähdä apartheidin päättyminen Etelä-Afrikassa. Ihmiset ovat joka kerta nousseet kapinaan ja sanoneet: " ei koskaan enää" , ja he ovat tehneet näin yksinkertaisesti siksi, koska he ovat varmoja, ettei mikään ole vakavampaa kuin yksilön fyysisen koskemattomuuden loukkaaminen.
Tämä Euroopan perusperiaate on nyt jälleen todellakin kyseenalaistettu kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanolla lukuisissa paikoissa eri puolilla maailmaa. Kiinalla, Kongon niin sanotulla demokraattisella tasavallalla, Yhdysvalloilla ja Iranilla on hallussaan murheellinen ennätys olla kärjessä niiden maiden joukossa, joissa kuolemanrangaistusta sovelletaan. Amnesty Internationalin mukaan 3 500 vankia odottaa teloitustaan Yhdysvalloissa, missä viime vuonna teloitettiin 68 vankia. Näissä maissa muiden oikeus päättää vankien elämästä tai kuolemasta on vielä sietämättömämpää sen vuoksi, että me tunnemme ennalta ehkäisevään politiikkaan ja sosiaaliasioihin käytettävien budjettien naurettavuuden. Ajattelen mieluummin Victor Hugon tavoin, että yhden vankilan sulkemiseen riittää yhden uuden koulun avaaminen. Ei ole epäilystäkään siitä, että ne seitsemäntoista vuotta, jotka Mumia Abu-Jamal on viettänyt virumalla kuoleman odotushuoneessa oikeusparodian seurauksena, ovat yhteydessä siihen, että hän on musta, hänen taisteluunsa institutionaalista rasismia vastaan, sananvapauteen, jota tämä toimittaja on harjoittanut rohkenemalla ilmiantaa Philadelphian poliisijoukkoja hallitsevan korruption. Samalla tavoin Iran, joka viime vuonna teloitti 66 ihmistä, haluaisi saada meidät uskomaan, että ne kymmenet pidätetyt opiskelijat ja 13 juutalaista olisivat vakoojia.
Saimme huomata, että kansainvälinen liikekannallepano esti Mumia Abu-Jamalin teloituksen, joka oli määrätty joulukuun 2. päiväksi. Mutta tällä hetkellä teloitusta on vain lykätty. Meidän on nyt onnistuttava saamaan se peruttua kokonaan. Meidän on laajennettava ja voimistettava näihin maihin kohdistettua painostusta ja lyötävä sinne, missä se tuntuu. On tärkeää, että eurooppalaiset yritykset kieltäytyvät investoimasta niihin valtioihin Yhdysvalloissa ja kaikkialla maailmassa, joissa kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanoa jatketaan. Euroopan unionin jäsenvaltioiden on estettävä kaikkien henkilöiden luovuttaminen sellaisiin maihin, joissa heidän kuolemansa tiedetään etukäteen suunnitelluksi saapumishetkellä. Kuolemanrangaistuksen välittömän ja ehdottoman poistamisen vaatiminen merkitsee nykyään paitsi ihmisarvon edistämistä myös merkityksen antamista ihmisoikeuksien yleismaailmalliselle julistukselle.
Arvoisa puhemies, kuulun siihen sukupolveen, jonka mielestä kidutuksen ja syrjinnän vastaisia sopimuksia ei allekirjoiteta vain huvin vuoksi.

Frassoni
Arvoisa puhemies, tapahtumat, jotka johtivat kuolemantuomion täytäntöönpanon keskeyttämistä koskevasta aloitteesta luopumiseen, on tässä päätöslauselmassa, josta pian äänestämme, kuvattu ja arvioitu varsin puolueettomalla ja melko sivistyneellä tavalla.
Pelkään, että ne syyt, joista tästä päätöslauselmasta luopuminen johtui, ovat vähintäänkin epäilyttäviä ja että niillä on enemmän tekemistä jonkinlaisen boikotin kuin periaatekysymysten puolustamisen kanssa. Toivon todellakin, että parlamentti haluaa tässä asiassa olla valppaana, sillä on selvää, että eräiden jäsenvaltioiden asenne on ollut melko ristiriitainen, ja siksi on johdonmukaista, että parlamentin - joka tässä asiassa on aina ollut sangen johdonmukainen - on edelleen pysyttävä valppaana.
Vihreiden ryhmän tavoin toteamme nämä seikat samoin kuin tämän päätöslauselman melko mitäänsanomattoman muotoilun, mutta pidämme kuitenkin sen hyväksymistä tärkeänä, ainakin jotta voisimme osoittaa, että tämä ongelma on olemassa ja että sen osalta on jatkettava aktiivista toimintaa. Korostan kuitenkin jälleen kerran sitä, että tässä asiassa Euroopan unionin ristiriitaisuus on kaikkien nähtävissä, ja uskon siksi, että meidän pitäisi ilmaista kantamme paljon selkeämmin kuin päätöslauselmassa on tehty.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, olemme aina valittamassa ja nurisemassa ja uskoakseni hyvästä syystä siitä, että Euroopan unioni ei puhu vain yhdellä äänellä kansainvälisellä areenalla. Päinvastoin kuin äsken puhunut kollegamme, olen itse sitä mieltä, että tällä kertaa on olemassa varsin riittäviä perusteita sille, että voimme onnitella itseämme Euroopan unionin Yhdistyneille Kansakunnille yksimielisesti esittämästä päätöslauselmasta, jonka tarkoituksena on kuolemantuomioiden täytäntöönpanon keskeyttäminen. On surullista, että tämä aloite ei ole saavuttanut menestystä, ja toivomme lujasti, että se saisi sitä osakseen tämän istunnon aikana.
Haluaisin siis sanoa, arvoisa puhemies, että teimme niin kuin teimme, koska olemme vakuuttuneita siitä, että jokaisella ihmisellä on luovuttamaton oikeus siihen, että hänen elämäänsä kunnioitetaan, eikä tätä oikeutta voida jättää tunnustamatta eikä voida rikkoa. Olemme kaikki nähneet koskettavat kuvat Floridan tuomioistuimen viimeksi teloittamasta syytetystä, eikä ketään kollegaa varmaan hämmästytä, että ensimmäinen yhteisessä päätöslauselmatekstissä mainittu henkilö on Espanjan kansalainen ja samalla myös Euroopan unionin kansalainen Joaquín José Martínez, jonka tuomion osalta pyysimme uutta käsittelyä ja kuolemantuomion kumoamista.
Tätä tapausta on seurannut joukko tapahtumia, jotka ovat synnyttäneet maassamme voimakkaan solidaarisuusliikkeen, johon ovat tietenkin yhtyneet myös hallitus, kaikki poliittiset puolueet ja muu yhteiskunta. Haluaisin sanoa, että oikeudenkäynnissä on ilmennyt monenlaisia puutteita, ja näyttää siltä, että asianajaja ei ole hoitanut puolustusasianajajalle kuuluvia velvollisuuksia. Arvoisa puhemies, raskauttavia raskauttavaa on sekin, että nämä asiat ovat tapahtuneet tässä eivät ole oikeudenkäynnin tosiseikat, eikä se, että Yhdysvallat pitää hallussaan surullista ja valitettavaa sellaisten kuolemantuomioiden täytäntöönpanon ennätystä, joiden uhrit on jälkeenpäin todettu syyttömiksi. Surullisin ja valitettavin seikka on kuolemanrangaistuksen olemassaolo. Sen tähden, arvoisa puhemies, katson, että meidän Euroopan parlamentissa on tässä tilanteessa sekä kaikissa muissakin tilanteissa, joissa on kyse vastaavista tapauksista, sitouduttava vakaasti ja horjumatta kunnioittamaan jokaisen oikeutta elää, kuten olemme yhteisen päätöslauselman tekstissä tehneet.

Malmström
Arvoisa puhemies, kuolemantuomio on vastemielinen jäännös menneiltä ajoilta. Se perustuu Vanhan testamentin " silmä silmästä, hammas hampaasta" -ajatteluun, joka ei ole ihmiskunnalle sopivaa nyt, kun olemme uuden vuosituhannen kynnyksellä. Liberaaliryhmä on ajanut kuolemantuomion vastaista taistelua. Hakijamaat ovat yksi toisensa jälkeen luopumassa tai jo luopuneet kuolemantuomiosta, mikä on erittäin myönteinen kehitys. Siitä huolimatta kuolemantuomiota sovelletaan edelleen aivan liian monessa valtiossa. Pelkästään viime vuoden aikana 37:ssä eri maassa teloitettiin 1 625 vankia, ja tuhansia ihmisiä istuu selleissään odottamassa kuolemantuomion täytäntöönpanoa. Pelkästään Yhdysvalloissa useampi tuhat ihmistä odottaa teloitustaan.
Osa maailman kuolemaantuomituista on tehnyt hirvittäviä rikoksia, mutta se ei oikeuta heidän teloittamistaan. Kuolemantuomiota käytetään aivan liian usein poliittisessa tarkoituksessa, ja näyttää siltä, että joihinkin tapauksiin liittyy oikeudellisia epäselvyyksiä ja on teloitettu syyttömiä. Pelkästään tämä on yksi argumentti tätä barbaarista rangaistusta vastaan. Kuolemantuomiolla ei myöskään ole todistetusti mitään pelottelevaa vaikutusta.
Keskustelemme itse asiassa melko kummallisesta päätöslauselmasta. Siinä mainitaan kolme kansalaista, jotka teloitetaan lähipäivinä Yhdysvalloissa. Tietenkin kehotamme Yhdysvaltain hallitusta olemaan toimeenpanematta näitä tuomioita, aivan samalla tavoin kuin kehotamme kaikkia muitakin hallituksia olemaan toimeenpanematta langettamiaan kuolemantuomioita. Päätöslauselmassa pitäisi kuitenkin itse asiassa käsitellä - minkä myös kollegani ovat ottaneet esiin - sitä muistiota, joka käsittelee kuolemantuomion asemaa koko maailmassa ja jonka YK on pannut alulle ja jota ELDR-ryhmä tukee koko sydämestään. Haluamme kehottaa komissiota ja neuvostoa ajamaan asiaa voimakkaasti ja saamaan EU tuomitsemaan kuolemantuomion yksimielisesti kaikilla foorumeilla, jotta saisimme aikaan koko maailman kattavan moratorion. Kuolemantuomion poistaminen olisi todellakin suurenmoinen eteenpäin ihmisoikeuksien puolesta käytävässä taistelussa ja iso askel eteenpäin ihmisarvon osalta.

Díez González
Arvoisa puhemies, maailmassa teloitetaan vuosittain satoja ihmisiä maailmassa, jota usein kuulemme kutsuttavan sivistyneeksi toisten ihmisten toimesta. Vuodelta 1998 on tieto, jonka mukaan 37 maassa pantiin täytäntöön ainakin 1 625 teloitusta ja lisäksi 78 maassa annettiin melkein 4 000 kuolemantuomiota. Nämä luvut ovat peräisin ainoastaan niistä tiedoista, joita Amnesty International on onnistunut keräämään. Luku on epäilemättä huomattavasti korkeampi. Joka vuosi epälukuinen määrä ihmisiä julistetaan syyttömiksi teloituksen jälkeen. Äskettäin julkaistun raportin mukaan vuodesta 1973 lähtien yksistään Amerikan yhdysvalloissa on 75 kuolemaantuomittua vankia päästetty vapauteen sen jälkeen, kun oli todettu, että heidät oli tuomittu aiheettomasti. Koskaan emme saa tietää, kuinka monta syytöntä uhria oli niiden suunnilleen 7 000 vangin joukossa, jotka on teloitettu Amerikan yhdysvalloissa tämän vuosisadan aikana. Amnesty Internationalin mukaan sen jälkeen, kun kuolemanrangaistus otettiin Yhdysvalloissa uudelleen käyttöön, jokaista 6 teloitettua vankia kohden yksi syytön tuomittiin kuolemaan ja jälkeenpäin vapautettiin syytteistä.
Sen tähden neuvoston Yhdistyneille Kansakunnille esittämä ehdotus huolimatta siitä, että on kyse varsin tärkeästä ja myönteisestä aloitteesta on mielestäni todella vaatimaton, sillä siinä sananmukaisesti vedotaan niihin valtioihin, joissa kuolemanrangaistus yhä voimassa, että niissä vähennettäisiin asteittain niiden rikosten määrää, joista määrätään kuolemanrangaistus.
Riittääkö tämä? Haluammeko olla diplomaattinen edustuslaitos vai poliittinen parlamentti? Siksi pyysimme päätöslauselman 9 kohdassa neuvostolta, että se neuvotellessaan kolmansien maiden kanssa tutkisi, voitaisiinko kuolemanrangaistuksen poistamisesta tehdä olennainen osa ihmisoikeuslauseketta. Ehkäpä neuvosto ei pysty enempään, mutta entä me? Eikö meidän olisi vaadittava enemmän? Eikö meidän olisi oltava kunnianhimoisempia? Vastaus on kyllä. Sen vuoksi lähetämme tämän viestin neuvostolle ja kaikille maailman kansoille.
Espanjan kansalaisen José Joaquín Martínezin tapaus on hyvä esimerkki tuomiosta, josta ei ole varmuutta. Siksi hän vaatii puolueetonta oikeudenkäyntiä, siksi me tänään tuemme häntä. Hän vaatii uutta oikeudenkäyntiä, jossa hän voi osoittaa syyttömyytensä, ja hänellä on siihen oikeus. Mutta ilmoitan, tai me ilmoitamme samalla, että yksikään kuolemantuomio ei ole oikeudenmukainen tuomio. Yksikään tuomio ei ole sitä.
Minäkin lopetan siteeraamalla Raamattua, mutta tällä kertaa miellyttävämmästä kohdasta kuin kollegani. Se on lainaus ensimmäisestä Mooseksen kirjasta. Kain tappoi Aabelin, eikä kukaan kiistä sitä, että hän on syyllinen tähän hirvittävään rikokseen. Hän vuodatti veljensä verta, ja Jahve kirosi hänet, heitti ulos talostaan ja tuomitsi hänet elämään harhailevana kulkurina: "Ja Kain sanoi Herralle: 'Ja kuka ikinä minut kohtaa, se tappaa minut.' Mutta Herra sanoi hänelle. 'Sen tähden kuka ikinä tappaa Kainin, hänelle se pitää seitsenkertaisesti kostettaman.' Ja Herra pani Kainiin merkin, ettei kukaan, joka hänet kohtaisi, tappaisi häntä." Viesti on siis se, että kukaan ei saa kajota Kainiin. Kukaan älköön häneen kajotko.
Tämän on oltava tavoitteemme: että kukaan ei voi koskaan surmata missään päin maailmaa eikä mistään syystä toista ihmistä. Ei kukaan. Ei edes Amerikan yhdysvalloissa.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, luultavasti emme aina tunne oloamme kotoisaksi tässä parlamentissa, sillä täällä hyväksytään sellaisia asioita, jotka eivät ole niitä, joiden haluaisimme tulevan hyväksytyiksi. Kuitenkin tämä parlamentti esittää jälleen kerran muulle maailmalle kuolemanrangaistusta vastustavan vetoomuksen. Siksi olen ylpeä siitä, että olen tänään iltapäivällä läsnä ja että voin olla mukana kuolemanrangaistusta vastustavaa vetoomusta koskevassa yksimielisessä äänestyksessä.
Kuolemanrangaistus on raakalaismaista. Kuten kollegani totesivat, on kauhistuttava asia, että monet teloitetuista ovat olleet syyttömiä. Enkä tiedä, kuinka tällaisen omaatuntoa painavan taakan kanssa on mahdollista elää.
Itse asiassa puhumme tämänpäiväisessä päätöslauselmassa kolmesta todellisesta tapauksesta: ensimmäinen on José Joaquín Martínezin tapaus, hän on espanjalainen, jonka oikeudenkäynnin yhteydessä on tehty pahoja virheitä. Minulla on tässä kopio kirjeestä, jonka yksi todistajista on lähettänyt. On kyllä totta, että hän on vankilassa, mutta hän lähetti tuomioistuimelle kirjeen, jossa hän kertoi kuulleensa jonkun kertoneen olevansa syyllinen murhaan, josta José Joaquín Martínezia syytetään. Vain tämä epäilys riittää siihen, että on mahdotonta tuomita syytettyä kuolemaan. Siksi pyydämme päätöslauselmassa, että tapaus käsitellään uudelleen ja ettei häntä missään tapauksessa tuomittaisi kuolemaan.
Toinen on Abu Jamalin tapaus. On monta hyvää syytä uskoa, että Abu Jamalin oikeudenkäynnille ja kuolemantuomiolle on nimenomaan poliittisia eikä niinkään muita syitä, sillä hän on liikkeensä johtohahmo. Hän on tällä hetkellä paennut. Hänen teloituksensa määräpäivä oli 2. joulukuuta. Pyydämme myös, että tätä kuolemantuomiota ei pantaisi täytäntöön.
Otamme esille myös sellaisen henkilön tapauksen, jossa syytetty saattaa olla mieleltään sairas. Hänet oli määrä teloittaa nopeasti, mutta hän pelastui. Meistä tällaisten sairaiden ihmisten teloittaminen osoittaa valtavaa julmuutta, suorastaan hirvittävää julmuutta, samoin se, että henkilöitä pidetään vankilassa 21 vuotta, kuten sen kanadalaisen tapauksessa, joka oli määrä teloittaa, mutta puoli tuntia ennen tuomion täytäntöönpanoa tuomioistuin hyväksyi hänen vetoomuksensa.
Tämä on kauhistuttavaa julmuutta, eikä sitä voida tässä maailmassa sallia. Tämän parlamentin on taisteltava niiden vaatimusten puolesta, jotka koskevat yleismaailmallista kuolemantuomioiden täytäntöönpanon keskeyttämistä, jos tätä ei nyt hyväksytä. Ja sen tähden meillä on oltava moraalista arvovaltaa.

Dupuis
Arvoisa puhemies, olen täysin samaa mieltä parlamentin jäsen Díez Gonzálezin kanssa siitä, että on välttämätöntä pyrkiä saamaan neuvosto lisäämään kolmansien maiden kanssa tehtäviin sopimuksiin kuolemanrangaistusta ja kuolemanrangaistuksen poistamista koskeva varaus. Mutta olisi epäilemättä pyrittävä myös vakuuttamaan sosialistiryhmän kollegat, jotta he olisivat lujia tässä asiassa. Näin ei ole tähän saakka ollut ja toivotan parlamentin jäsen Díez Gonzálezille voimia ja kestävyyttä.
Mielestäni parlamentin jäsenet Frassoni ja Salafranca ovat esittäneet ongelman ytimen. Emme puhu täällä kuolemanrangaistusta koskevasta kysymyksestä. Parlamenttimme on osoittanut lukuisia kertoja olevansa vakuuttunut, että täytäntöönpanon yleismaailmallinen keskeyttäminen on välttämätöntä. Kysymys on ulkopolitiikasta ja tarkemmin sanottuna jälleen kerran Euroopan unionin ulkopolitiikan puuttumisesta.
Olen parlamentin jäsen Frassonia jyrkempi. Asiassa ei ole epäselvyyttä. Maanantaina neuvosto päätti peruuttaa esittämänsä ehdotuksen sillä verukkeella, että siinä toistettiin yleismaailmallisen ihmisoikeuksien peruskirjan eräs perusartikloista; tiistaina neuvosto äänesti ehdotuksista, jotka samoin viittaavat kyseisen peruskirjan perusartikloihin. Ongelmana on siis selvästi poliittisen tahdon puuttuminen, jonka syyt voidaan kuvitella: sellaisten suurten maiden kuten Kiinan kansantasavallan, Yhdysvaltojen ja Japanin, jotka ovat toimineet siten, että unionin päättämä politiikka kirjaimellisesti kavallettiin viime hetkellä. Parlamenttina keskeinen ongelmamme on kysymys välttämättömästä Euroopan yhteisestä turvallisuus- ja ulkopolitiikasta.
Yksi ensimmäiseksi vaadittavista asioista on kysymyksen siirtäminen korkea edustaja Solanalle. Tämä asia ei enää saa jäädä puheenjohtajavaltioiden varaan, jotka, kuten tiedämme, vaihtuvat kuuden kuukauden välein. Me tarvitsemme pysyvän neuvottelukumppanin, joka voi toimivaltansa mukaisesti järjestää jäsenvaltioiden eri delegaatioiden työtä New Yorkissa, jotta meillä ensi vuonna on alusta loppuun yhtenäinen kanta. Tämän ansiosta vältämme sen todella traagisen tilanteen, joka aiheutti sitä paitsi ongelmia monille Euroopan unionin ystäviksi lukeutuville kolmansille maille alkaen Meksikosta, joka oli hyvin voimakkaasti sitoutunut puolustamaan täysin hyväksyttävää kompromissiehdotusta. Meidän on nyt siksi muutettava päätöslauselmaesitystä tuomitaksemme neuvoston erittäin lujasti ja pyytääksemme yhtä lujasti sitä jättämään asian yksinomaan Solanan hoidettavaksi.

Karamanou
Arvoisa puhemies, tänään parlamentti lausuu ties monettako kertaa julki inhonsa sen johdosta, että kaikkialla maailmassa käytetään edelleen vanhentuneita, epädemokraattisia ja tehokkuudeltaan kyseenalaisia rangaistuskeinoja ja vieläpä sellaisissa maissa kuin Yhdysvallat, joka on viimeaikoina nostanut lipukseen ihmisoikeuksien puolustamisen. Kuitenkin USA:ssa teloitetaan jopa alaikäisiä lapsia, kun taas saatujen tietojen mukaan rikosoikeusjärjestelmä toimii valikoiden ja rankaisee herkemmin taloudellisesti ja sosiaalisesti heikompia ryhmiä ja erityisesti niitä, joiden iho on väriltään tummempi. On vieläpä yllättävää, kuinka usein jälkeenpäin osoittautuu, että kuolemaantuomittu on ollut syytön. Vaikka näin tapahtuu, YK:n 54. yleisistunnossa ei hyväksytty Euroopan unionin puheenjohtajavaltio Suomen päätöslauselmaehdotusta kuolemanrangaistusten täytäntöönpanon lykkäämisestä.
Arvoisa puhemies, on varmaa, että kuolemanrangaistuksella ei ole mitään sijaa demokraattisissa yhteiskunnissa. Kenelläkään ei ole mitään oikeutta päättää toisten elämästä ja kuolemasta. Päinvastoin, kuolemanrangaistus on ase, jota totalitaariset järjestelmät suosivat, koska se symboloi valtion voimaa ja yksilön nöyrtymistä valtiovallan edessä, ja tiedämme sitä käytettävän usein vastustajien eliminointiin.
Tästä syystä eurooppalaisiin arvoihimme nojautuen ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen nimissä kehotamme kaikkien niiden maiden hallituksia, joissa kuolemantuomiot odottavat täytäntöönpanoaan, perumaan ne välittömästi ja poistamaan kuolemanrangaistuksen. Kehotamme vielä USA:ta antamaan uudet oikeudenkäynnit toimittaja Abu Jamalille Pennsylvaniassa, Martinezille Floridassa ja Robinsonille, jotta heille annettaisiin todellinen mahdollisuus puolustautua.
Lopuksi, Euroopan unionin ja neuvoston täytyy vaikuttaa kuolemanrangaistuksen poistumiseen kolmansien maiden kanssa solmittaviin sopimuksiin liitettävällä erityislausekkeella, jota myös muut kollegat ovat kannattaneet, ja samalla tarvitaan maailmanlaajuista kampanjaa ja maailmanlaajuista teloitusten lykkäämistä, kunnes kuolemanrangaistus poistuu lopullisesti käytöstä kaikkialla maailmassa.

Laguiller
Äänestän paremman puutteessa kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanon keskeyttämistä vaativan päätöslauselman puolesta, mutta mielestäni se, että ei uskalleta ottaa kantaa kuolemanrangaistuksen välittömän ja ehdottoman poistamisen puolesta, merkitsee periksi antamista raakalaisuudelle.
Lukuisista kuolemantuomioista, joissa tuomio on yhtä epäoikeudenmukainen kuin sen toteuttaminen vastenmielistä, haluan kiinnittää huomion iranilaisiin opiskelijoihin, jotka tuomittiin kuolemaan osuudestaan viime heinäkuussa järjestettyihin mielenosoituksiin. Nämä tuomiot tulevat niiden aivan yhtä häpeällisten tuomioiden lisäksi, jotka koskivat 13 Iranin juutalaista, mainitsematta edes tuhansia aiempia sorrettuja.
Kaikki ne, joita poliittisista syistä uhataan kuolemantuomiolla, olisi heti vapautettava, kuten olisi vapautettava lukuisat vankeusrangaistuksiin tuomitut opiskelijat. Ja jos nämä tuomiot osoittavat, mihin Iranin tyyppinen sorto- ja hirmuvalta pystyy, ne osoittavat yhtä lailla, minkälaisia ja minkä arvoisia ovat esimerkiksi äskettäin 800 miljoonan dollarin sopimuksen Iranin hallituksen kanssa solmineen Shellin tyyppiset suuryritykset. Ne osoittavat myös, minkä arvoisia ovat Euroopan valtioiden ja hallitusten päämiesten julistukset ihmisoikeuksista - päämiesten, jotka suurin juhlamenoin vastaanottivat Iranin presidentin, jotta muut suuryritykset voisivat allekirjoittaa muita yhtä meheviä sopimuksia.
Lopuksi, vaikka olenkin ilahtunut siitä, että Mumia Abu-Jamalia, rasistisen ja turmeltuneen poliisin manipulaation uhria, ei teloitettu, taistelu ei mielestäni ole ohi, ja se, mihin meidän on pyrittävä, on hänen vapauttamisensa.

Serbien ja muiden vähemmistöjen kunnioittaminen Kosovossa

Malmström
Arvoisa puhemies, Kosovon viime vuosien tapahtumat ovat olleet suunnaton tragedia. Olemme parlamentissa useaan otteeseen tuominneet Kosovon albaaniväestöön kohdistuneet hyökkäykset. Heidän kärsimyksensä ovat käsittämättömiä, eikä kukaan meistä voi koskaan ymmärtää heidän kokemansa laajuutta. Myös Euroopan unioni on syyllistynyt siihen, että se ei ole pystynyt ajoissa estämään Miloseviæin mielettömiä tuhotöitä niin lähellä omaa aluettamme. EU:lla on myös tärkeä asema jälleenrakennusprosessissa. On tuettava kaikkia demokraattisia voimia jälleenrakentamisen helpottamiseksi ja toimivan demokraattisen kansalaisyhteiskunnan luomiseksi.
Kosovon albaaniväestöön kohdistuneet joukkoraiskaukset eivät voi kuitenkaan oikeuttaa niitä toimia, joista on tiedotettu, ja jotka kohdistuvat muun muassa serbivähemmistön mutta myös muiden vähemmistöjen siviileihin. Jotta pääsisimme jonkinlaiseen normaalitilaan, kaikkien asianosaisten täytyy voida turvallisin mielin palata koteihinsa tai jäädä sinne, missä he ovat. Tämä koskee niin enemmistöä kuin vähemmistöäkin. Serbeihin kohdistuva vaino, ja joissain tapauksissa heidän murhaamisensa, on siksi täysin tuomittavaa ja sen on loputtava. Se ei vie rauhanprosessia eteenpäin. Emme voi myöskään hyväksyä KFOR-joukkojen henkilöstöön kohdistuneita hyökkäyksiä, ja haluan ryhmäni, ELDR-ryhmän, puolesta tuomita ne voimakkaasti. Haluan myös vedota kaikkiin osapuoliin, jotta ne laskisivat aseensa ja lähtisivät yhdessä pitkälle ja vaikealle tielle kohti rauhaa ja lopettaisivat hyökkäykset ja jotta kaikki osapuolet ja järjestöt ryhtyisivät yhteistyöhön ja työskentelisivät sen puolesta, että Kosovon tulevaisuus olisi parempi ja valoisampi ja että kaikki toivottavasti voisivat elää yhdessä.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, on Euroopan omaatuntoa ja poliittista etiikkaa loukkaavaa, että NATOn ja Euroopan unionin Jugoslavian vastaisen sotilaallisen väliintulon jälkeen, humanitaaristen syiden varjolla, ja sen tuomittavan etnisen puhdistuksen vuoksi, jota Jugoslavian hallinto albaanien keskuudessa toteutti, suhtaudumme tällä hetkellä lähes tyynesti ja ymmärtäväisesti serbeihin, romaneihin ja muihin vähemmistöihin kohdistuvaan väkivaltaan, johon ovat tällä kertaa syyllisiä albaanit, vieläpä niin, että sitä tapahtuu suhteessa enemmän.
Siksi katsomme, että jos Euroopan unioni ei tuomitse tätä rikollista käytöstä ja yritä torjua sitä, johtopäätelmät ovat ilmeiset: ensiksi Euroopan unionista tulisi osallinen UCK:n rikollisten mafiaryhmittymien toteuttamiin serbien ja romanien surmiin; toiseksi tulisi ilmi, että lännessä käytetään kahdenlaista mittapuuta; ja kolmanneksi myönnettäisiin, että väliintulon tarkoituksena oli serbiväestön tuhoaminen.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, sen, joka ei voinut tämän vuoden alussa enää katsella sivusta Serbian armeijan ja miliisin Kosovossa tekemiä murhia, karkotuksia, ryöstelyä ja tuhopolttoja vaan kannatti siksi niin sanottua humanitaarista väliintuloa, on kysyttävä itseltään tänään, täyttikö tämän sodan lopputulos siihen kohdistamamme odotukset. Se oli sota, joka ei kohdistunut valitettavasti rikoksentekijöitä vaan Jugoslavian väestöä vastaan, jota käytiin pitempään kuin kaksi ja puoli kuukautta ja joka maksoi useampia miljardeja euroja.
Ovatko murhat, karkotukset, ryöstely ja tuhopoltot sitten loppuneet Kosovossa? Valitettavasti eivät. Rikokset jatkuvat valitettavasti edelleen, mutta tällä kertaa tilanne on erilainen kahdella tapaa. Ensinnäkin rikosten uhreja eivät ole enää albaanisukuiset kosovolaiset vaan serbit, romanit ja jopa bosnialaiset. Toiseksi Kosovossa ei ole enää läsnä Jugoslavian armeija vaan meidän armeijamme, jotka toisaalta saattavat loppuun suurenmoista tehtävää maan jälleenrakentamisessa, ihmisten suojelemissa ja järjestyksenpidossa kaikilta osin. Toisaalta armeijamme ovat kuitenkin epätoivoisia, koska ne eivät pysty suojelemaan tehokkaasti niitä ihmisiä, joita niiden pitäisi ja joita ne myös haluaisivat suojella. Kenen syy tämä sitten on? Valitettavasti niiden, joiden puolesta kansainvälinen yhteisö kävi sotaa, siis sitä ensimmäistä sotaa humanitaarisista syistä. Entinen UCK on sitä mieltä, että se on voittanut sodan ja että sillä on siten oikeus tehdä juuri samoja rikoksia kuin ne, jotka johtivat tähän sotaan. Ja se on suuri häpeä! Käytän UCK:sta tässä yhteydessä nimitystä " entinen" , sillä sitä ei pitäisi olla enää olemassa, koska se on tiettävästi riisuttu aseista
Kansainvälinen yhteisö on toistaiseksi katsonut näitä tapahtumia sivusta. Takaisimme YK:n Kosovon lähettiläälle Bernard Kouchnerille ja hänen entisille kollegoilleen täyden tukemme, jos hän alkaisi vihdoinkin rakentaa Kosovossa hallintoa eikä jättäisi sitä UCK:n väärän ja laittoman hallinnon tehtäväksi. Antaisimme tukemme myös siinä tapauksessa, jos UCK ei määräisi Kosovon kunnallisviranomaisia eikä kaupunkien ja kuntien päätöksentekoelimiä, vaan muut YK:n viranomaiset hoitaisivat todellakin nämä tehtävät ja ne moninaiset Kosovossa vielä edessä olevat tehtävät loppuun, jos muut kosovolaiset eivät sitä tee.

Schroedter
Arvoisa puhemies, hyvä parlamentin jäsen Sakellariou, voin yhtyä välittömästi äskeiseen esitykseenne. Myös minä olin Kosovossa lokakuussa ja voin vahvistaa, että alueen ongelmia ei voitu ratkaista asevoimilla. Päinvastoin vanha periaate, että väkivalta synnyttää väkivaltaa, pitää paikkansa. Kansainvälisellä yhteisöllä ei ole nimittäin ratkaisua Kosovon konfliktiin, joka on yhä edelleen olemassa. Kansainvälisen yhteisön puolelta tosin sanotaan, että Kosovo on osa niin sanottua tynkä-Jugoslaviaa ja että me luomme siellä monikansallisen yhteiskunnan. Kosovon todellisuus on kuitenkin jotain aivan muuta. Jokainen siellä oleva ja siellä työskentelevä tietää tämän, ja sen tietävät myös EU:n viranomaiset.
Arvoisa jäsen Sakellariou, voin vahvistaa teille sen, mitä sanoitte UCK:n olemassaolosta. Tämä entinen UCK tuntee itsensä voittajaksi, ja sen voittoa vahvistaa vielä kansainvälinen pääasiassa taloudellinen apu. Kaikki puolueet julistavat tosin teoreettisesti serbien, romanien ja albaanien yhteiseloa, mutta käytäntö Pristinassa on toinen. Siellä ei ole enää näkyvillä yhtään kyrillistä kirjainta, vaan ne on kaikki tuhottu, sillä Pristinassa ei saa enää puhua slaavilaista kieltä. Se merkitsee kaikille Pristinassa asuville serbeille sitä, että he eivät voi enää käytännössä ottaa osaa julkiseen elämään. Tämä on Pristina, kaupunki, joka on täynnä kansainvälisiä järjestöjä! Mítrovicassa tilanne on vielä paljon pahempi. Kaupunki on jaettu täysin kahtia, ja ihmiset elävät päivästä toiseen täysin erillään toisistaan. Kaikki monikansalliset projektit EU:n projektit mukaan lukien ovat kariutuneet juuri tästä syystä.
Mistä se johtuu? Se johtuu yksinkertaisesti siitä, että me keskitymme pelkästään taloudelliseen apuun ja unohdamme tärkeät asiat, nimittäin suvaitsevaisuuden ja demokratian harjoittelemisen sekä sosiaalisen avun. Tätä tarkoitusta varten alueella ei ole käytettävissä varoja. YK:n lähettiläs Kouchner tietää, että Kosovon jällenrakentaminen tulee kariutumaan juuri vähemmistöjen suojelemisen kysymykseen. Siinä EU ei auta häntä.

Pack
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Kosovon tilannetta leimaa suuri turvattomuus ja väkivalta ja silloin tällöin jopa murhat, minkä vuoksi myös me kaikki joudumme lopulta huonoon valoon, kuten jo kuulimme. Useissa tapauksissa, joissa olen yrittänyt auttaa vuodesta 1989 alkaen, olen saanut henkilökohtaisesti tuta avun kieltämisen. Miksi me maailmanyhteisönä puutuimme asiaan? Me päätimme auttaa albaaneja, koska heidän perus- ja ihmisoikeuksiaan oli loukattu. Siksi me menimme alueelle, ja olen edelleen sitä mieltä, että se oli oikein.
Sen kahdeksan vuoden aikana, jolloin rotuerotteluhallinto toimi Kosovossa, albaanit eivät tehneet kenellekään mitään, eivät serbeille, romaneille, kroaateille eivätkä bosnialaisille. He joutuivat kuitenkin kokemaan mitä hirvittävimpiä asioita, mitä emme saa unohtaa. Sitä todistavat ne uudet joukkohaudat, joita löydetään päivittäin. Olenkin siksi sitä mieltä, että näiden eri etnisten väestöryhmien yhteiselo tulee olemaan hyvin vaikeaa. Haavat parantuvat hyvin hitaasti, kuten myös me Keski- ja Pohjois-Euroopassa tiedämme. Meidän onkin mielestäni vaadittava jotakin sellaista, jonka he voivat saada aikaan, nimittäin rinnakkaiseloa paikan päällä. Siihen meidän täytyy antaa apuamme. Myös albaanijohtajien on tuomittava rikokset aina julkisesti. Meidän on mahdollisuuksiemme mukaan autettava tekijöiden löytämisessä ja tuomitsemisessa.
Me halusimme estää vääryyden tapahtumisen, mutta nyt meitä rankaisevat ne, joita me autoimme. Nyt he puolestaan valehtelevat ja karkottavat vähemmistöjä, joihin kuuluvat romanit, serbit, kroaatit ja bosnialaiset eli kaikki, jotka eivät mahdollisesti puhu albaanien kieltä. En halua, että sorretuista tulee itsestään sortajia. Meidän on siksi huolehdittava siitä, että kunnissa, joissa ilmenee vainoja, keskeytetään myös jälleenrakennusapu, jotta jokainen yksittäinen tämän maan kansalainen ottaa vastuun itsestään ja huolehtii siitä, että tällaisia tekoja ei enää tapahdu. KFOR-joukot eivät voi olla läsnä kaikkialla eivätkä kaikkien turvana, ja siksi jokaisen kunnon albaanin, joita on enemmän kuin uskommekaan, on todellakin tunnettava olevansa itse vastuussa tästä.
Ongelmana on myös se, että albaanijohtajat tai ne, jotka pitävät itseään johtajina, eivät pysty rakentamaan yhdessä tulevaisuutta kotimaalleen, ja siksi meidän on vedottava myös heihin. Kosovossa tarvitaan mielestäni väliaikainen hallitus ja vieläpä nopeammin, kuin lähettiläs Kouchner pystyy asettamaan sen virkaan.
Toiseksi paikallisella tasolla tarvitaan tosiaankin vastuuhenkilöitä. Jos nämä henkilöt eivät voi olla albaaneja tai serbejä siellä, missä serbeillä on enemmistö, vastuuhenkilön on oltava joku kansainvälisestä yhteisöstä, jotta meillä on alueella keskustelukumppani. Meidän on myös reagoitava positiivisesti kaikkialla siellä, missä asiat sujuvat hyvin kunnissa, ja sanottava, että autamme teitä enemmän kuin niitä, jotka eivät tee mitään asian hyväksi.
Hyvät parlamentin jäsenet, tämä tehtävä on vaikea, mutta UNMIK:n (Yhdistyneiden Kansakuntien Kosovon rauhanturvajoukkojen) pitäisi selviytyä siitä. Ongelmana on se, että tämä on jotakin, joka on helpompi ratkaista paperilla kuin todellisuudessa. Tätä kaikkea ei voida mielestäni tehdä vain demokratisoimisen kautta. Meidän on huolehdittava maan demokratisoimisesta, mutta aivan ensiksi meidän on luotava työpaikkoja ja infrastruktuuria. Meidän on myös huolehdittava siitä, että nuoret, jotka juoksentelevat nyt vielä ympäriinsä konekiväärien kanssa, ottavat vielä joskus työkalun käteensä ja tekevät jotakin kotimaansa hyväksi. Silloin olemme oikealla tiellä, ja myös tältä osin YK:n lähettiläs Kouchnerin pitäisi pystyä toimimaan hieman tehokkaammin kuin tällä hetkellä, kuka häntä siinä sitten estääkin.

Posselt
Arvoisa puhemies, valitettavasti tämänpäiväinen keskustelu on ollut toistaiseksi varsin yksipuolista, sillä olemme unohtaneet harjoittaa itsekritiikkiä. Olemme vuosikausia sivuuttaneet täällä parlamentissa sen sortopolitiikan, jota Kosovossa on harjoitettu 10 vuoden ajan. Doris Pack ja muutamat muut eivät ole siihen syyllistyneet, mutta kylläkin parlamentin suuri enemmistö. Me itse tai ainakin ne meistä, joilla on ollut tämä välinpitämätön asenne, olemme syyllisiä siihen, että Rugovan asema vähitellen tuhottiin, koska hänet oli jätetty 10 vuodeksi kulkemaan yksin omaa väkivallatonta tietään. On aivan selvää, että epätoivoisessa tilanteessa, jossa valtiovalta karkotti järjestelmällisesti satojatuhansia ihmisiä, Rugova menetteli joukkojensa hallinnan. Tämä karkotusten järjestelmällisyys on se suuri ero tämänhetkisiin yksittäisiin, joskin myös tietysti tuomittaviin kostotoimiin.
Meidän tulisi kerrankin ymmärtää, että toisten tuomitseminen on hyvä asia, mutta olisi hyvä harjoittaa myös selvää itsekritiikkiä, josta ennen kaikkea me olemme kieltäytyneet. Meidän on tietenkin vastustettava voimakkaasti jokaista karkotustoimenpidettä. Tulen itse perheestä, joka kollektiivisesti syyttömänä karkotettiin maasta 50 vuotta sitten valtiollisten määräysten vuoksi. Jokainen karkotus on yksi liikaa, ja tämä 1900-luku uhkaa päätyä historiaan kansanmurhien ja karkotusten vuosisatana. Siksi meillä on velvollisuus pysäyttää jokainen karkotus myös Kosovossa. Meillä on myös velvollisuus toimia sen hyväksi, että karkotuskielto ja oikeus kotimaahan tehdään kansainvälisen lain kulmakiviksi, jotta tällaiset kauheudet eivät enää toistu.

Swoboda
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tosiasiassa on niin, ja tältä osin voin vain yhtyä edellisiin puhujiin, että olemme vaarassa jäädä niukasti tavoitteestamme. Uhkana on se, että luommekin tavoitteenamme olleen monikansallisen Kosovon sijaan puhtaasti etnisen Kosovon, nimittäin puhtaasti albanialaisen. Kollega Posselt, olette oikeassa parlamentin itsekritiikin suhteen. Juuri täällä parlamentissa kollega Pack, monet muut ja myös minä itse olemme muistuttaneet jo vuosien ajan siitä, mikä tilanne Kosovossa voi syntyä, jos seuraamme tilannetta edelleen sivusta ja edesautamme Rugovan aseman tuhoamista.
Ollessamme vähän aikaa sitten Kosovossa yhdessä tämän parlamentin puhemiehen ja jäsen Packin kanssa näimme, että siellä, missä on saatu aikaan etnisesti yhtenäisiä alueita, asiat ovat enemmän tai vähemmän hyvin. Sen sijaan siellä, missä eri etniset väestöryhmät kohtaavat toisensa, konfliktit ovat hyvin vakavia ja ovat kärjistyneet vielä entisestään. On mahdotonta hyväksyä sitä, että serbit tai albaanit, jotka haluavat mennä sairaalaan, ovat oikeastaan vaarassa loukkaantua sairaalassa vielä pahemmin kuin he olivat sinne tullessaan. Tältä osin kansainvälisen yhteisön on puhuttava selvää kieltä. Me emme hyväksyä sitä, että sellaisia albaaneja, joilla on liberaali ja avoin asenne asiaan, uhkaillaan. Näin kävi Rambouillet'n valtuuskunnan entiselle puheenjohtajalle, koska hän ajaa maassaan myös serbien, romanien, sintien ja muiden väestöryhmien hyväksymistä.
Tämä liittyy myös siihen, mikä jo mainittiin, että meillä on Kosovossa valitettavasti sellaisia albaanipoliitikkoja, jotka eivät harjoita politiikkaa rakentaakseen tulevaisuutta vaan muokatakseen yksipuolisesti historiaa sen mukaan, millä puolella he ovat. Rambouillet'n valtuuskunnan puheenjohtaja sanoi meille hyvin vaikuttavasti seuraavasti. "Kysykää joltakulta albaanipoliitikolta toisarvoista päivämäärää tai pientä historiallista tapausta, ja kuulette siitä paljon. Kysykää häneltä sitten, miten sosiaaliturvajärjestelmiä on määrä kehittää jatkossa. Ette löydä ketään, joka osaisi vastata kysymykseenne." Haluaisin korostaa, että sitäkin tärkeämpää on, että UNMIK ja YK:n lähettiläs Bernard Kouchner edistyvät ripeästi hallituksen asettamisessa. Tällä hallituksella on tietysti oltava yhteys väestöön ja sen on työskenneltävä yhdessä kansalaisten kanssa. Mutta siinä yhteydessä on katsottava myös tarkasti, kuka sen muodostaa, ja silloin on oltava selvää ja yksiselitteistä, että se on YK, jolla on panoksena pelissä myös mandaattinsa ja auktoriteettinsa, ja tietysti siellä on oltava myös Euroopan unionin.
Meidän on autettava albaaniväestöä luomaan monikansallinen yhteiskunta. Tämä on se suuri tehtävä, joka meillä on vielä edessämme. Taistelua vapaudesta ei ole vielä voitettu Kosovossa, vaan sen hyväksi on vielä paljon tehtävää!

Puhemies
Totean, että kaikki tämän parlamentin poliittiset ryhmät ovat ilmeisesti kiitettävän yksimielisiä näistä aiheista. Tästä on varmasti myös paljon hyötyä.

Coûteaux
Arvoisa puhemies, Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä äänestää yhteisestä päätöslauselmaehdotuksesta murheellisena. Sanon murheellisena, sillä tällä hetkellä me Kosovon kysymyksessä vain seuraamme jatkuvan tekopyhyytemme, etten sanoisi sokeutemme tai jopa raukkamaisuutemme, tuloksia. Tekopyhyytemme, sillä me tiesimme hyvin, että valitessamme sodan viime keväänä, toisin sanoen kääntäessämme selkämme tasapainolle, joka on ainut edellytys selkkauksen osapuolten väliselle rauhalle, me väistämättä aiheutimme loputtoman väkivaltaisuuksien aallon, jota me nyt seuraamme.
Kootessamme yhteen koko maapallon tukemaan terroristijoukkoa, UCK:ta, jota yksi jäsenmaista on ikävä kyllä jo pitkään tukenut, koska sen päämaja oli vuosien ajan Frankfurtissa, me olemme antaneet terrorille avoimen valtakirjan. Me tiesimme sitä paitsi hyvin, että aktivismillamme ei ollut mitään tekemistä ihmisoikeuksien kanssa, koska se edisti hirmutekojen ketjua siinä määrin, että tästä lähtien emme ole ainoastaan uuden etnisen puhdistuksen enemmän tai vähemmän säälitteleviä todistajia: me olemme, me eurooppalaiset ja erityisesti Kouchnerin valtuuskunta, osasyyllisiä, etten sanoisi loppujen lopuksi sen organisoijia.
Tekopyhyyteen liittyy sokeus, sillä olemme todellakin sekoittaneet kansan ja etnisen ryhmän käsitteet, kansallisen periaatteen ja etnisen periaatteen. On muistettava, että kansa on etnisen ryhmän vastakohta. Pahoittelemme sitä, että meidän on muistutettava näistä selvyyksistä, mutta Eurooppa on siinä määrin kadottanut näkyvistään kansallisen periaatteen, että sitä on jatkuvasti toistettava. Kansa muodostaa ohi etnisten ryhmien moniarvoisen kokonaisuuden, joka pyyhkii yksityisellä tasolla pois alkuperäiset rotu- tai veriyhteydet sellaisen poliittisen rakentamisen hyväksi, jota me Ranskassa olemme jo kahden vuosisadan ajan, ja ehkä jopa paljon kahta vuosisataa kauemmin, kutsuneet tasavallaksi.
Tuhoamme kansat, jollaiseksi koko Jugoslavia olisi sitä paitsi voinut ajan myötä tulla, varsinkin jos Eurooppa olisi avannut sille sylinsä aikaisemmin, tuhoamme kansat, ja näemme kaikkialla vain etnisten ryhmien, etten sanoisi joukkioiden, raivoa, toisin sanoen välienselvittelyjä ja lopulta sodan Euroopassa. Siten tuhotessaan kansat, kivijalkansa, perusperiaatteensa, pääasiallisen voimansa, Eurooppa tuhoaa tällä hetkellä itse itseään.
Sokeuden lisäksi tulee lopuksi raukkamaisuus. Sillä, kuten hyvin tiedämme, eurooppalaiset ovat saaneet aikaan tämän sodan vain heikkoudesta Yhdysvaltoja kohtaan, toisin sanoen sellaista maailmanvaltaa kohtaan, joka ei kärsi minkäänlaisesta kilpailusta maan päällä ja joka on ryhtynyt jakamaan Eurooppaa hallitakseen sitä isäntänä kaikkialla. Se on yksi Yhdysvaltojen tavoitteista tässä jutussa, ja me olemme seuranneet sen perässä heikkoudesta ja raukkamaisuudesta.
Siten me emme voi muuta kuin tutkiskella, parlamentin jäsen Pack, raunioita, jotka ikävä kyllä eivät ole kuin ensimmäinen tulos Euroopan liittovaltionäkemyksestä, joka - alkaen ylpeästä, niin usein historian aikana urhoollisesti kunnostautuneesta Serbiasta -, johtaa Euroopan kansat hitaasti sekasortoon, epäsopuun ja, niin kuin jo sanoin, sotaan.

Belder
Arvoisa puhemies, UCK:n, Kosovon vapautusarmeijan, johtaja Hashim Thaçi julisti hiljattain: "Olen Kosovon presidentti. Ihmiset, jotka tukevat hallitustani, ovat tervetulleita Kosovoon. Jokaisen, joka aiheuttaa ongelmia, pitää jättää Kosovo."
Tällainen väärä tietoisuus vallasta on tuomittavaa, ja se on jatkoa Slobodan Miloseviæin inhottavan alistushallinnon linjalle. Tällainen poliittinen linja on lisäksi vastakkainen rauhanomaiselle kehitykselle, puhumattakaan legendaarisen taistelukentän Kosovo Poljen ja sen ympäristön yhteiskunnallisesta uudistusprosessista. Thaçin sanat ovat itse asiassa pyyntö jäljellä oleville serbialaisen vähemmistön jäsenille lähteä maasta. Nämä ovat sanoja, joita on vahvistettu viime kuukausina todellisilla terroriteoilla, joita ovat tehneet eilisen uhrit, Kosovon albaanit.
On merkittävää, että albaanitoimittaja Veton Surroi arvosteli tätä tuomittavaa käytöstä erityisen ankarasti ja nimitti sitä " järjestäytyneeksi ja järjestelmälliseksi terroriksi, jota voidaan nimittää vain fasistiseksi" . Vähemmistöryhmä romanit on myös saanut kärsiä albanialaisten juutalaisvainoa muistuttavasta suhtautumisesta. Haluan pyytää kiinnittämään huomiota nimenomaan Kosovon romanien asemaan. Kysehän on eräästä alueen vanhimmista väestöryhmistä. Nyt romanit saavat kärsiä kollektiivisesti väitetystä Miloseviæin hallinnon tukemisesta. Belgradhan antoi Kosovon romaneille ne työpaikat, joita Kosovon albaaneille ei enää annettu vuosina 1989-1999.
Arvoisa puhemies, perusteellisen, rehellisen historiallisen tutkimuksen on osoitettava, mitkä albaanien syytökset Kosovon romanien albaanikansalaisiin kohdistaneista hirmuteoista pitävät paikkansa. Yksi asia on kuitenkin varma kristilliseltä ja yleiseltä moraaliselta näkökannalta katsottuna: rikokset eivät oikeuta missään olosuhteissa uusia rikoksia!
No niin, näitä rikoksia on kuitenkin tehty YK:n ja KFORin tulosta 12. kesäkuuta lähtien. Vielä pahempaa, niitä tehdään jo Makedonian pakolaisleireillä. Seuraukset olivat ennakoitavissa: arviolta 20 000 Kosovon romania pakeni. Useimmat heistä joutuivat naapurivaltioiden Montenegron ja Makedonian pakolaisleireille. Saamieni tietojen mukaan nämä leirit suljetaan kuitenkin tämän vuoden lopulla. Mikäli nämä tiedot pitävät paikkansa, mitä EU aikoo tehdä näille siirtymään joutuneille Kosovon romaneille?
Mainitsen tässä yhteydessä vielä toisen, polttavan kysymyksen. Suuri joukko Kosovon romaneja joutuu Montenegrossa tunteettomien ihmissalakuljettajien käsiin ja heidät kuljetetaan Italiaan. Mitä EU voi tehdä asian hyväksi kiinteässä yhteistyössä Montenegron viranomaisten kanssa?
Lopuksi, tsekkiläinen viikkolehti Tyden kirjoitti hiljattain Kosovoa käsitelleessä reportaasissa "Romanien salainen pako" , että romanit eivät ajattele juurikaan tulevaisuuttaan. Miksi he tekisivät niin? Sitähän heillä ei ole, ei ainakaan ihmisarvoista tulevaisuutta, " puristettuna Kosovossa albaanien terrorin, muissa maissa inhon ja syrjinnän ja Keski-Balkanilla päättyvän humanitaarisen avun väliin" . Kansainvälisellä yhteisöllä on riittävästi syitä puuttua erityisen voimakkaasti Kosovoon jääneiden romanien suojeluun.
Aleksander Nikitin

Schroedter
Arvoisa puhemies, Aleksander Nikitin joutuu 23. marraskuuta jälleen oikeuden eteen. Hän joutuu vieläkin oikeuteen vastaamaan vanhasta, vakoilujutuksi kutsutusta tapauksesta. Jo aikoja sitten on selvitetty hänen saaneen Bellona-kertomuksen tiedot julkisesti saatavilla olevista lähteistä. Hänen asiantuntemuksensa ansiota on kuitenkin se, että me kaikki tulimme tietoisiksi meidän kaikkien kohtaloksi koituvasta mittavasta vaarasta, joka uinuu Norjanmeren syvyyksissä. Hän toimi mitä syvimmässä määrin inhimillisellä tavalla. EU:lla on asiassa erityinen vastuu, sillä se on käyttänyt tähän asti Aleksander Nikitinin kokoamaa aineistoa. Pohjoiseen ulottuvuuteen, josta päätetään Helsingissä, kuuluu yhtenä keskeisenä osana kysymys Norjanmeren puhdistamisesta ja siellä vaanivan ja meitä kaikkia mahdollisesti uhkaavan vaaran torjumisesta. Siksi meidän täytyy puuttua asiaan huomattavasti voimallisemmin, jotta Aleksander Nikitin lopultakin vapautettaisiin, jotta syytteet saataisiin raukeamaan, sillä me kaikki tiedämme, että oikeudenkäynti on luonteeltaan puhtaasti poliittinen, ja niin ollen tässä oikeudenkäynnissä rikotaan myös Venäjän lainsäädäntöä vastaan, koska vanha nomenklatuuri vie siinä jälleen voiton.
Mielestäni Aleksander Nikitin on toiminut mitä syvimmässä mielessä inhimillisesti ja todella merkittävää vastuullisuutta osoittaen tuomalla tämän aineiston saatavillemme. Siksi on välttämätöntä, että EU:n Moskovan valtuuskunta ainakin tarkkailee tätä tapausta, että asiaan pyritään silti puuttumaan myös poliittisesti, että asia julistetaan poliittiseksi tapaukseksi ja Aleksander Nikitin päästetään lopultakin vapaaksi. Aleksander Nikitin ansaitsee vapautensa ja arvonsa!

Posselt
Arvoisa puhemies, Euroopan ihmisoikeussopimuksella, johon Venäjäkin on Euroopan neuvoston jäsenenä sitoutunut, on tavallaan päämajansa täällä Strasbourgissa. Joen toisella rannalla sijaitsee Euroopan ihmisoikeustuomioistuin, johon Nikitin on vedonnut. Niin ollen se, mitä Venäjällä tapahtuu, ei ole vain jonkin kaukaisen maan sisäinen asia, vaan se on sisäinen asia eurooppalaisessa instituutiossa, jonka ytimen muodostavat EU:n 15 jäsenvaltiota.
Tämän vuoksi on suuri velvollisuutemme asettua puolustamaan Nikitiniä ja puhumaan hänen vapauttamisensa sekä sen puolesta, että hän voisi lopultakin elää ihmisarvoisissa ja oikeusvaltiollisia periaatteita vastaavissa oloissa. Kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen nojalla, joka ei sido vain Venäjää vaan myös meitä, ja johon sisältyy ihmisoikeuslauseke, myös meillä, EU:lla, on velvollisuus asettua puhumaan voimallisesti Nikitinin puolesta, vankilaolojen välittömän parantamisen puolesta, hänen vapauttamisensa puolesta, ja kuten sanottua, oikeudenmukaisen ja oikeusvaltiollisen kohtelun puolesta. Olisi häpeällistä antaa periksi tässä kohden, sillä Nikitin on toiminut - niin kuin parlamentin jäsen Schroedter hyvin vaikuttavasti kertoi - myös meidän etujemme mukaisesti. Olemme käsitelleet asiaa täällä parlamentissa jo monesti. Hän on asettunut puolustamaan Euroopan ympäristöä. Hän on asettunut puolustamaan oikeusvaltiollisia periaatteita koko maanosamme laajuudelta. Oikeastaan meidän pitäisi luovuttaa Nikitinille Euroopan parlamentissa jokin meidän palkinnoistamme. Kaiken tämän johdosta haluan tukea painokkaasti tätä päätöslauselmaesitystä ja siihen sisältyvää vetoomusta.

Chichester
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoroni ryhmäni puolesta mutta myös kollegani lordi Bethellin puolesta, jota tämä aihe huolestuttaa ja kiinnostaa erityisesti. Aleksander Nikitinin kohtalo antaa erityisen voimakkaasti aihetta ajankohtaiseen ja kiireelliseen keskusteluun. Ensi tiistaina hänen on määrä ilmaantua oikeuden eteen Venäjällä. Tämä on uskoakseni kuudes kerta, kun hän ilmaantuu oikeuden eteen. Hänet on asetettu syytteeseen valtiopetoksesta, joka on hyvin vahva ja jyrkkä syyte ja mistä syystä? Siitä syystä, että hän on tuonut esille aiheen, joka on yleiseltä kannalta ja ympäristön kannalta kiinnostava aihe koko Euroopalle. Tällaisen syytteen nojalla hänellä on edessään mahdollinen kuolemantuomio. Se on äärimmäinen rangaistus, ja tämän parlamentin ja unionin toimielinten olisi välitettävä Venäjälle hyvin voimakas viesti, että sen olisi harkittava tätä asiaa uudelleen, että syytteistä olisi luovuttava ja että sen olisi kunnioitettava meidän vaatimustamme hänen välittömästä vapauttamisestaan.
Aikaisemman kuolemanrangaistuksen lakkauttamista koskeneen keskustelun yhteydessä on erittäin asianmukaista, että vetoamme Venäjän viranomaisiin, että he kunnioittaisivat näkemyksiämme Euroopan näkemyksiä siitä, pitäisikö hänet asettaa syytteeseen ja mikä rangaistuksen pitäisi olla. Kannatan siis erittäin voimakkaasti vetoomuksia, että Aleksander Nikitin vapautettaisiin välittömästi ja että hänet todettaisiin syyttömäksi hänestä esitettyihin syytöksiin.

Lamy
Vastaan nopeasti kolmeen esille otettuun kysymykseen: kuolemanrangaistukseen, Kosovon vähemmistöihin ja Nikitinin tapaukseen.
Aivan ensiksi haluaisin sanoa muutaman sanan kuolemanrangaistusta koskevasta kysymyksestä, en niinkään asian keskeisestä sisällöstä, jota käsittelette päätöslauselmaesityksessänne ja jonka komissio tietysti hyväksyy kuolemanrangaistusta koskevan kannan osalta. Se ei uskoakseni vaadi tarkempia kommentteja, olemme yhtä mieltä tästä asiasta. Haluan käsitellä tiettyä kysymystä, joka keskustelussa on tullut esille, eli tapausta unionin Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen kolmannelle komissiolle jättämästä kuolemanrangaistusta koskeneesta päätöslauselmaesityksestä.
On todellakin kysymys ulkopolitiikasta. Tällä päätöslauselmalla Euroopan unioni esitti kansainväliselle yhteisölle sitoutuvansa keskeyttämään teloitusten täytäntöönpanon. Meille kuolemanrangaistuksen lakkauttaminen on nimittäin oleellinen osa ihmisoikeuspolitiikkaamme, kun taas useille maille tämä kysymys - niin he ainakin väittävät - liittyy ainoastaan rikosasioihin.
Olemme tosiaankin peruuttaneet tämän päätöslauselmaesityksen perusteellisen harkinnan jälkeen, ja tämä päätös jää arvioitavaksenne. Peruutimme esityksen, koska Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen kolmannen komission keskustelut kääntyivät mielestämme huonoon suuntaan. Sillä meidän mielestämme jotkin niistä lukuisista tarkistusehdotuksista, joita kantaamme ongelmallisena pitävät maat esittivät, ovat meidän kannaltamme mahdottomia hyväksyä, muun muassa tarkistusehdotus, joka pyrkii lisäämään päätöslauselmaan viittauksen Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan 2 artiklan 7 kohtaan, jonka mukaan mikään peruskirjan määräys ei valtuuta Yhdistyneitä Kansakuntia puuttumaan pääasiassa valtioiden kansallisen toimivallan alaisiin asioihin. Tämä tarkistusehdotus oli todellakin häiritsevä siinä mielessä, että se siirsi keskustelun toiselle alueelle eli valtioiden kansallista toimivaltaa koskevaan kysymykseen. Meidän mielestämme valtioiden täysivaltaisuusperiaatetta koskevan viittauksen lisääminen päätöslauselmaan olisi saattanut kyseenalaistaa Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmän saavutukset ja erityisesti saavutukset vuoden 1993 maailmankonferenssista, jossa määrättiin, että kaikkien ihmisoikeuksien edistäminen ja suojelu on kansainvälisen yhteisön oikeutettu huolenaihe.
Lisäksi sellaisen tarkistuksen hyväksyminen olisi voinut vaikuttaa hyvin kielteisesti Yhdistyneiden Kansakuntien työhön ihmisoikeuksien alalla. Emme siis halunneet lopettaa keskustelua toistaiseksi tällä tavalla, sen vuoksi, että olisimme antaneet periksi ties mille painostukselle, kuten olen kuullut sanottavan, vaan siksi, että halusimme suojella periaatetta. Päätöstä ei siksi saa pitää osoituksena ulkopolitiikan puuttumisena tai merkkinä periksi antamisestamme minkä lie painostuksen vuoksi, vaan osoituksena siitä, että unioni arvioi esitettyjen tarkistusten olevan vaarassa johtaa yhteisen oikeutetun taistelun nimissä jonnekin aiemmin jo saavuttamamme alapuolelle. Tämän selityksen halusin antaa.
Ja nyt, arvoisa puhemies, toiseen aiheeseen, joka koskee serbien ja muiden vähemmistöryhmien oikeuksia Kosovossa. Uskoakseni komissio, ja koko Euroopan unioni yhdessä sen kanssa, on jo alun alkaen selvästi ilmoittanut tuomitsevansa kaiken etnisen väkivallan, olipa väkivallan tekijä tai uhri kuka tahansa. Serbi- ja mustalaisvähemmistöihin kohdistuvaa väkivaltaa on nyt yhtä mahdotonta hyväksyä kuin väkivaltaa, joka kohdistui kosovolaisiin muutamia kuukausia aikaisemmin. Demokratisointia ja ihmisoikeuksia koskevien tukiohjelmien ansiosta komissio jatkaa sellaisten toimenpiteiden tukemista, joilla pyritään palauttamaan luottamus ja edistämään vuoropuhelua eri yhteisöjen välillä. Toimimme tällä tavoin jo ennen selkkausta, valitettavasti suuremmin siinä onnistumatta - ja olen yhtä mieltä niiden ilmoitusten kanssa, joita monet teistä ovat tehneet siitä, että meidän on kaikkien pyrittävä perusteelliseen itsetutkiskeluun tässä asiassa. Tästä lähtien uusissa olosuhteissa me ainakin pyrimme käytännössä jatkamaan toimintaa näiden tavoitteiden mukaisesti, muun muassa avustus- ja tukihankkeita valitessamme.
Annamme täyden tukemme KFORin ponnistuksille lain ja järjestyksen ylläpitämiseksi Kosovossa ja kaikkien kansalaisten suojelemiseksi. Samoin me annamme täyden tukemme UNMIKin ponnistuksille sellaisen toimintakykyisen siviilihallinnon perustamiseksi, joka kykenee hoitamaan tällä hetkellä KFORin käsissä olevia poliisitoimia, sekä sellaisen rauhanomaisen, etnisesti monimuotoisen yhteiskunnan luomiseksi, joka pystyy vastaamaan sekä Kosovon jälleenrakentamisesta että sen yhteiskunnan kunnostamisesta. UNMIK on kääntynyt komission puoleen Kosovon turvajoukkojen rahoittamiseksi ja jäsenvaltiot päättävät tulevina viikkoina ohjelmasta, jota me olemme esittäneet tähän pyyntöön vastaamiseksi. Tuemme myös ystävyyskaupunkisopimusten avulla UNMIKin tekemiä ponnistuksia paikallishallintojen tasolla. Tässä yhteydessä pyydämme Kosovossa ja sen ulkopuolella hyväntahtoisesti toimivia tahoja tukemaan myös näitä tavoitteita, jotta ne auttaisivat meitä toimimaan sillä tavoin, että UNMIK ja KFOR voivat itse saavuttaa nämä tavoitteet. Tarvittaessa muistutan siitä, että me vastustamme Kosovon jakamista osiin. Siitä on tultava etnisesti monimuotoinen yhteiskunta vailla etnisiin tai muihin syihin perustuvaa erottelua tai syrjintää.
Ja mikäli saan vaihtaa englannin kieleen mukavuussyistä rikkomatta tämän parlamentin sääntöjä, vastaukseni on, että Euroopan komissio on seurannut hyvin läheltä ja erittäin huolestuneena Aleksander Nikitinin oikeudenkäyntiä. EU:n jäsenvaltioiden edustajat olivat läsnä oikeusistunnossa Pietarissa lokakuussa 1998, ja he olivat läsnä, kun korkein oikeus antoi viimeisimmän päätöksensä helmikuussa 1999 palauttaa tapauksen käsittely alempaan oikeuteen lisätutkimuksia varten.
Euroopan komissio on aiempien julkilausumiensa tavoin selventänyt, että kaikissa tulevissa oikeudenkäynneissä, jotka koskevat Aleksander Nikitinin antamaa panosta Bellonan säätiön kertomukseen, pitäisi noudattaa täysin kansainvälisellä tasolla hyväksyttyjä oikeutta ja ihmisoikeuksia koskevaa periaatteita ja normeja. Olen tietoinen siitä, että Aleksander Nikitinin asianajajat ovat esittäneet vetoomuksen Euroopan ihmisoikeustuomioistuimelle, ja olen varma, että Euroopan neuvoston toimielimet käsittelevät tämän vetoomuksen asianmukaisesti.
Samalla kun Euroopan komissio kunnioittaa suvereenin maan oikeudellisia menettelyjä, se pyrkii aktiivisesti varmistamaan sen, että Aleksander Nikitinille suodaan tasapuolinen ja julkinen oikeudenkäynti, joka perustuu ihmisoikeuksia koskevan Euroopan yleissopimuksen periaatteisiin ja Venäjän perustuslakiin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Lamy!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Ruanda/Burundi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seitsemästä päätöslauselmaesityksestä:
B5-0267/99 Ries ja van den Bos Euroopan ELDR-ryhmän puolesta;
B5-0276/99 Miranda ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta;
B5-0285/99 Van den Berg PSE-ryhmän puolesta;
B5-0293/99 Maes ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta;
B5-0294/99 Maes ja muut Verts/ALE-ryhmän-ryhmän puolesta;

B5-0300/99 Van Hecke ja Khanbhai PPE-ryhmän puolesta;
B5-0301/99 Van Hecke ja Khanbhai PPE-ryhmän puolesta
suurten järvien tilanteesta erityisesti Ruandan osalta ja Burundin tilanteesta.

Ries
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Ruandaa käsittelevän kansainvälisen rikostuomioistuimen äskettäin päättämä Jean Bosco Barayagwizan vapauttaminen on kuohuttanut Ruandan hallitusta ja väestöä. Suuttumus on täysin oikeutettua: syytetty vapautettiin menettelytapavirheen vuoksi, vaikka häneen kohdistuvat erittäin raskaat kansanmurhaa koskevat syytökset. Tämän ruandalaisille traumaattisen tapahtuman lisäksi tilanteessa on kysymys rankaisemattomuuden kulttuurista.
On selvästi määrättävä, että kaikki ne, jotka ovat syyllistyneet yhtä hirveisiin rikoksiin kuin kansanmurha tai rikos ihmiskuntaa vastaan, tai ne, jotka ovat syyllistyneet avunantoon näissä rikoksissa, on väsymättä saatettava vastuuseen rikoksistaan. Kansainvälisten toimielinten - joihin mekin kuulumme - on tätä varten tarjottava kansainvälisille tuomioistuimille soveltuvat voimavarat, jotta ne voisivat onnistua tehtävässään.
Komission jäsen Lamy, olisiko Euroopan unioni valmis vaikuttamaan tässä asiassa, jotta tulevaisuudessa vältyttäisiin tämäntyyppisiltä epäonnistumisilta, jotka ovat totuutta ja oikeutta odottavan väestön kannalta tuhoisia?
Lopuksi, kiinnittäen tietysti erityistä huomiota kansainväliseen rikostuomioistuimeen ja Ruandaan, - jotta täytämme velvollisuutemme ja muistamme tämän selkkauksen, joka tuntuu jo niin kaukaiselta ja joidenkin mielestä liian kaukaiselta -, Euroopan unionin tehtävänä on mielestäni pysyä Ruandan kansan rinnalla tässä tilanteessa. Jean Bosco Barayagwizan, joka, jos siitä on tarpeen muistuttaa, on ns. viharadion eli surullisen kuuluisan Mille collines -radion perustaja, vapauttaminen on todellakin pettänyt tämän kansan. Kigalin viranomaisten reaktio on ymmärrettävä, mutta minä pyydän heitä käynnistämään uudelleen yhteistyön kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa, sillä se on kaikesta huolimatta on paras väline oikeuden ja siten myös rauhan vakiinnuttamiseksi.
Kansainvälisen oikeuden on ehdottomasti ryhdistäydyttävä, jos se haluaa taata uskottavuutensa, mutta meidän on myös tarjottava sille välineet pyrkimysten saavuttamiseen. Meidän muistamisvelvollisuutemme ruandalaisia kohtaan on sen hintainen.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin jäsenet olivat yhdessä AKT-maiden kollegoiden kanssa Nassaussa, ja kaksi päivää sitä ennen Saskia von Meyenfeldt ja yksi Unicefin työntekijä ja joitakin Burundin kansalaisia oli murhattu maan kaakkoisosassa. Pyysimme silloin yleisluontoisessa päätöslauselmassa tutkimusta, alunperin puolueetonta tutkimusta. Burundin edustaja vastusti sitä ja siksi jätimme sanan puolueeton pois, jolloin siitä tuli pelkkä "tutkimus" .
Nyt tässä päätöslauselmassa puhutaan puolueettomasta tutkimuksesta ja se mahdollistaa sen, että voimme sanoa selvästi, että emme halua kuulla vain asianosaisten mielipidettä, eli vain Burundin hallituksen mielipidettä, vaan haluamme saada selville tosiasiat.
Meistä olisi hyvä asia, jos komissio vaikuttaisi siihen, että sen tuolla alueella olevat EU:n edustajat hankkisivat tietoja asiasta ja tiedottaisivat meille asianmukaisella tavalla.
Toinen huomautukseni koskee sitä seikkaa, että tässä on kyse todella suuresta konfliktista, jossa on kuollut yli 200 000 ihmistä vuodesta 1993 lähtien ja jonka vuoksi 800 000 ihmistä on joutunut lähtemään kotiseudultaan. Joskus on hyvä mainita nuo luvut, sillä unohdamme silloin tällöin meitä lähellä olevien Kosovon tapahtumien varjolla sen, että Keski-Afrikassa on yhä meneillään niin valtaisa konflikti.
Vakaussopimuksen aikaansaamisen edistäminen kaikkien komission yhteyksien avulla ja yhteistyössä YK:n kanssa sekä vakaussopimuksen aikaansaamiseksi alueella työskentelevien henkilöiden poliittisen huomiokyvyn ja energian edistäminen ovat kiireellisiä asioita.
Toivon, että onnistumme tekemään Euroopan unionista käsin selväksi sen, että ihmisoikeudet ovat jakamattomia eivätkä koske vain meitä Kosovon yhteydessä vaan myös tätä Keski-Afrikan aluetta. Toivon, että molemmat päätöslauselmat antavat panoksensa siihen.

Rod
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jälleen kerran meidän on palautettava mieliimme Ruandan tilanne. Vastikään paljastimme kansanmurhan ja ihmisoikeuksien loukkaukset. Nyt emme todellakaan voi muuta kuin suuttua päätöksestä vapauttaa muka teknisistä syistä Jean Bosco Barayagwiza, joka kuitenkin on yksi tärkeimmistä kansanmurhaan yllyttäjistä. Vapautus on itse asiassa aika kuvaava osoitus haluttomuudesta kartoittaa kansanmurha ja ennen kaikkea halusta jättää mainitsematta eurooppalaisten maiden osuus, erityisesti Ranskan osalta, jonka vähintäänkin passiivisen osallisuuden äskettäinen parlamentaarinen tutkimus toi esiin.
Korostamme myös sitä, että Ruandan tilanne, niin huolestuttava kuin se onkin, johtaa etenkin naapurimaiden epävakaisuuteen, ja tilanne Kongossa on tältä kannalta melko dramaattinen.
Euroopan parlamentin on nyt tuotava selvästi esiin se, että alueen vakauden takaamiseksi on luotava olosuhteet rauhalle, joka perustuu oikeudenmukaisuuteen ja etnisistä väkivaltaisuuksista vastuussa olevien rankaisemiseen.
Tästä syystä pyydämme kansainvälistä rikostuomioistuinta harkitsemaan uudelleen kantaansa Barayagwizan vapauttamisesta, kun otetaan huomioon häntä koskevien syytteiden raskaus, sillä muutoin Ruandan väestö saattaa tuntea itsensä loukatuksi, ja etniset taistelut voivat käynnistyä entistä voimakkaampina. Pyydämme myös Ruandan hallitusta solmimaan uudelleen suhteensa kansainväliseen rikostuomioistuimeen. Tästä syystä on maassa vallitseva rankaisemattomuus saatava loppumaan.

Maes
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan yhtyä edellisiin puhujiin ja ilmaista samalla suuttumukseni omasta suhtautumisestamme ja pettymykseni siihen. Odotamme, kunnes valkoihoinen henkilö murhataan ja vasta sitten kiinnitämme uudelleen huomiota Burundin konfliktiin, joka on aiheuttanut monien tuhansien ihmisten kuoleman. Haluan puhua tässä vielä leireistä, joita äidinkielessäni nimitetään uudelleenryhmitysleireiksi (hergroeperingskampen). Normaalissa kielenkäytössä niitä on nimitettävä keskitysleireiksi (concentratiekampen), se on oikea käännös. Näille leireille kerätään ihmisiä etnisin perustein, jotta kavala kansanmurha olisi entistä helpompi toteuttaa. Vaadinkin, että Euroopan unioni suhtautuu paljon vakavammin Ruandan, Burundin ja Kongon tilanteeseen. Kuulin tällä viikolla neuvoston neuvonantajan, yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean tason edustajan puheen ja toivon, että pystymme joskus auttamaan muitakin saavuttamaan sellaisen vakauden, johon itsekin pyrimme.

Khanbhai
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja hyvät kollegat, koska olen työskennellyt Ruandassa ja tullut tutuksi sen kanssa jo vuodesta 1984 lähtien ja koska olen syntynyt Tansaniassa, jossa asuin monta vuotta, ja koska puhun Afrikan Suurten järvien alueen pääkieltä, puhun tästä aiheesta kokemuksen ja tiedon perusteella.
Kansanmurha missä tahansa maassa on paha asia, ja se on tuomittava varauksetta. Ne, ketkä ovat vastuussa tuollaisesta kansanmurhasta, on asetettava syytteeseen, ja on huolehdittava siitä, että oikeus tapahtuu. Kukaan tuollaisen syytteen saanut ei voi jäädä koskemattomaksi. Arushassa toimivan kansainvälisen rikostuomioistuimen pitää tehdä työnsä tehokkaasti, ja toivomme, että tuota työtä tekevät ryhtyvät tarvittaviin toimenpiteisiin, jotta tämä prosessi saataisiin päätökseen oikeudenmukaisesti ja nopeasti.
Vain neljä oikeudenkäyntiä on saatu päätökseen viidessä vuodessa, ja tämä viivästyminen on antanut joillekin kansanmurhaan syyllistyneille tilaisuuden päästä vapaaksi muotoseikkojen perusteella. Tällaista ei voida hyväksyä. Meidän on arvioitava tuomioistuimen työtä tunnistaaksemme sen heikkoudet, jotta voimme toimittaa asianmukaista apua, jolla varmistetaan korkeat oikeusstandardit aikaa ja voimavaroja tuhlaamatta. Kansanmurhan ja konfliktin viattomat uhrit eivät voi odottaa ikuisesti elämänsä uudelleen rakentamista, jotta he voisivat elää rauhassa omissa kylissään ja omissa kodeissaan.
Tässä päätöslauselmassa, jonka kaikki parlamentin poliittiset ryhmät hyväksyivät, ilmaistaan selkeästi meidän huolemme, toiveemme ja odotuksemme. Nyt on Ruandan hallituksen ja naapurimaiden hallitusten tehtävä ryhtyä todellisiin toimiin ja saada alueella aikaan todellinen rauha. Niiden pitää tehdä täysipainoisesti yhteistyötä EU:n erikoislähettilään, EU:n, Yhdistyneiden Kansakuntien, Afrikan yhtenäisyysjärjestön (OAU) ja kaikkien humanitaarisen avun järjestöjen kanssa ja tehdä se, mikä on välttämätöntä rauhan ja vakauden tukemiseksi Ruandassa ja Suurten järvien alueella yleensä.

Van Hecke
Arvoisa puhemies, kuten täällä on jo sanottu, Burundi on uuden katastrofin partaalla. Kapinalliset tekevät hyökkäyksiä, armeijaa puhdistetaan, sadattuhannet pakolaiset joutuvat nälänhädän ja sairauksien uhreiksi ja maan talous on täysin tuhoutunut. Jotkut väittävät jopa, että tilanne on verrattavissa Ruandan tilanteeseen juuri ennen kansanmurhaa vuonna 1994.
Silti Euroopan unioni katsoo passiivisena sivusta. Koska jäsenvaltiot eivät nähtävästi ole samaa mieltä siitä, miten Suurten järvien alueen kriisiin tulee suhtautua, jätämme Burundin afrikkalaisten maiden käsiin, joista muutamat ovat itse konfliktin osapuolia. Kytkemme apumme Arushan rauhanprosessiin, jossa Tansania toimii välittäjänä, mutta sallimme samalla sen, että kapinalliset hyökkäävät siitä samasta maasta käsin Burundiin. Kieltäydymme periaatteesta tekemästä yhteistyötä maan hallituksen kanssa, jolla kaikesta huolimatta on parlamentin tuki.
Onkin kysyttävä, emmekö auta tällä tavalla sekä kapinallisten että armeijan sisällä toimivia ääriryhmiä. Haluammeko, että hutujen äärimmäisyysliikkeet ottavat vallan Burundissa ja käynnistävät uuden vähemmistöjen kansanmurhan? Tai haluammeko, että tehdään uusi vallankaappaus ja armeijan sisäiset tutsien äärimmäisyysliikkeet aloittavat uudet puhdistukset? Jos emme halua sitä, tukekaamme sitten täysin Burundin rauhanprosessia. Tuokaamme maltilliset voimat neuvottelupöydän ääreen ja eristäkäämme äärimmäisyysliikkeet. Tarjotkaamme apuamme ehdoitta väestölle ja auttakaamme talouden käynnistämisessä Ottakaamme Burundin ongelma lopultakin vakavasti. Emme voi ainakaan koskaan myöhemmin sanoa: Wir haben es nicht gewusst (Emme tienneet asiasta).

Berend
Arvoisa puhemies, Ruandan ja Burundin lukuisista ongelmista haluaisin puhua ryhmäni nimissä viimeisimmästä eli siitä, mitä tapahtui 6. marraskuuta, siis muutamia päiviä sitten, kun Ruandan hallitus irtisanoi yhteistyönsä Arushassa toimivan kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa.
Olimme hivenen ylpeitä siitä, että tämä tuomioistuin perustettiin aikoinaan myös meidän tuellamme oliko meidän tukemme sitten riittävä, sen perään voitaneen laittaa suuri kysymysmerkki selvittämään näitä epäinhimillisiä rikoksia ja myös rankaisemaan niiden tekijöitä. Ensireaktiona tämä Ruandan hallituksen asenne on jopa ymmärrettävä, mutta se johtopäätös, jonka Ruandan hallitus on tuomioistuimen toiminnasta tehnyt, eli tämän tuomioistuimen kanssa tehtävän yhteistyön irtisanominen, on täysin väärä. Emme voi käsittää sitä, että tämä - asetan sanani varovasti - kansanmurhan todennäköinen arkkitehti Barayagwiza vapautetaan menettelykysymysten perusteella - tätä sanaa täytyy oikein maistella - ja että häntä ei aseteta lainkaan syytteeseen. Hän oli joka tapauksessa ulkoministeriön poliittinen johtaja hallinnossa, joka oli vastuussa 800 000 ihmisen kuolemasta tai oikeastaan pitäisi sanoa 800 000 ihmisen teurastamisesta. Sitä ennen tämä nyt vapautettu mies toimi vanhempana virkamiehenä valtionjohtoisessa radiossa juuri silloin, kun radio kehotti ja yllytti väestöä rotuvihaan.
Meidän ryhmämme vaatimus on kaksijakoinen: toisaalta vaadimme Ruandan hallitusta perumaan päätöksensä ja toisaalta myös kansainvälistä rikostuomioistuinta tarkistamaan tätä päätöstä. Emme voi hyväksyä etenkään sitä, että tuomioistuin vetoaa siihen, että vapautettua henkilöä ei voida haastaa uudelleen tuomioistuimeen samojen syytteiden perusteella. Kansanmurhasyytteitä kohtaan ei saa koskaan myöntää koskemattomuutta.

Lamy
Arvoisa puhemies, käsittelen peräkkäin aiheet, joista annan teille vastaukset ensin Ruandaa ja sen jälkeen Burundia koskevissa asioissa.
Ruandan osalta komissio jakaa huolen mainitusta oikeusistuimen tehokkuudesta, ja pidän tätä sanaa diplomaattisena kansanmurhaan syyllistyneiden tuomitsemiselle. Minkäänlainen kansallinen sovinto ei ole mahdollinen ilman todellista oikeuskäsittelyä, ja tämä koskee yhtä hyvin Ruandan kansallista oikeuslaitosta kuin Ruandaa koskevaa kansainvälistä rikostuomioistuinta.
Vastatakseni parlamentin jäsen Riesille Ruandan kansallista oikeuslaitosta koskevassa asiassa komissio on keskittänyt toimintansa ministeriöille annettavaan institutionaaliseen tukeen puolustus- ja kantajaoikeuden lujittamisessa, vankiloiden elinolosuhteiden parantamisessa ja kansanmurhassa henkiinjääneiden tukemisessa sekä ihmisoikeuksien tarkkailussa. Vankiloissa on kuitenkin vielä 130 000 vankia odottamassa tuomiota kansanmurhaan liittyvistä rikoksista syytettyinä.
Ruandan hallitus etsii vaihtoehtoisia malleja, jotka eivät anna mahdollisuutta rankaisemattomuudelle ja jotka edistyvät toivomaamme suuntaan. Hallitus työskentelee määrittääkseen välitystuomioistuinjärjestelmän perinteisen käytännön mukaisesti, jossa tuomioistuimet muodostuvat paikallishallinnon eri tasoilta valituista kansalaisista ja ne tuomitsevat kolmeen luokkaan kuuluvia syytettyjä: toisaalta tavallisia murhaajia, toisaalta henkilöitä, joita syytetään pahoinpitelystä, joka ei johda uhrin kuolemaan, ja lopulta ryöstäjiä, jotta kansanmurhaan ja joukkomurhien yllyttäjät ja ideologit tuomittaisiin todellakin tavallisissa tuomioistuimissa, jotka on tarkoitus järjestää niin, että ne suoriutuvat tästä tehtävästä.
Komissio arvioi parhaillaan muiden rahoittajien kanssa mahdollisuutta ja menettelytapoja avustaa tämän järjestelmän perustamisessa osana yhteistyötämme. Komissio on myöntänyt rahoitusta Ruandan kansainväliselle tuomioistuimelle sen perustamisesta lähtien tähän päivään mennessä puolitoista miljoonaa euroa. Komissio käynnistää ihmisoikeuksia edistävien ohjelmien arvioinnin kehitysmaissa. Erityistä huomiota kiinnitetään tukemiimme maihin ja hankkeisiin, kuten juuri mainitsemaani hankkeeseen. Arviointiin sisältyy kansainväliselle rikostuomioistuimelle annettu tuki, ja arvioinnin johtopäätökset auttavat meitä varmasti määrittämään uutta mahdollista tukea tutkimuksen perusteella arvioitujen menettelytapojen mukaisesti.
Mitä tulee Burundiin, myös me olemme erittäin huolissamme maan lisääntyvästä väkivaltaisuudesta. Mitä me teemme vastataksemme tähän tilanteeseen? Tietojeni ja arvioni mukaan on naurettavaa ilmoittaa avustuksia koskevia lukuja, kun vastassa on niin paljon onnettomuutta. Uskon kuitenkin, että ne ovat ainoat todelliset merkit, joita voimme antaa teille osoituksena siitä, millä tavoin toimimme teidän omien huolenaiheittenne suuntaisesti. Voitte arvostella meitä passiivisuudesta tämäntyyppisessä tilanteessa, jos haluatte esittää meille todellista kritiikkiä, sellaista, joka satuttaa. Uskoakseni emme kuitenkaan ole passiivisia tässä tilanteessa. Haluaisin antaa siitä teille joitakin esimerkkejä.
Olemme tukeneet rauhankehitystä rahoittamalla Arushassa käytäviä neuvotteluja kahdella miljoonalla eurolla, mikä on ylivoimaisesti suurin avustus ja sen pitäisi muun ulkopuolisen rahoituksen kanssa riittää neuvottelujen onnistumiseen. On totta, että neuvottelujen edistäjän, entisen presidentin Nyereren, kuolema vaikeuttaa entisestään jo itsessään monimutkaista kehitystä. Mielestämme on välttämätöntä, että neuvotteluja jatketaan samanaikaisesti, kun etsitään uutta edistäjää neuvotteluille.
Yhteenottojen voimistuminen viime kuukausina on johtanut satojentuhansien ihmisten liikkeellelähtöön ja hallitus on todellakin, niin kuin keskustelussa muistutettiin, pakottanut heidät asettumaan leireille viime heinäkuusta lähtien. Olemme puuttuneet tilanteeseen välittömästi humanitaarisen avun kautta käyttämällä yli miljoona euroa kolmeen eri toimeen, ja olemme valmiita jatkamaan väliintuloamme vastataksemme kaikkein kiireellisimpiin tarpeisiin ensi vuonna. ECHOn Burundille myöntämä kokonaisapu on noussut tänä vuonna kymmeneen miljoonaan euroon. Tämän vuoden alussa New Yorkissa pidetyssä kokouksessa Burundin rahoittajat päättivät avustaa kaikkein haavoittuvimmassa asemassa olevien väestönosien elinolosuhteiden kehittämistä ja suunnata tukensa siirtymään joutuneiden henkilöiden takaisinmuuttoon.
Näiden kannanottojen yhteydessä komissio on hyväksynyt lähes 50 miljoonan euron jälleenrakennusohjelman, joka voidaan toteuttaa maan turvallisuusolosuhteiden mukaisesti. Mielestämme yhteistyön täydellinen uudelleen aloittaminen on sidoksissa rauhankehityksen tuloksiin sekä lopulta demokratisoitumiseen johtavan poliittisen ja perustuslaillisen rakenteen perustamiseen. Tämän halusin sanoa teille vastauksena, arvoisa puhemies.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Lamy!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Pakistan
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu kuudesta päätöslauselmaesityksestä:
B5-0269/99 Van den Bos ja Thors ELDR-ryhmän puolesta;
B5-0277/99 Vinci ja Brie GUE/NGL-ryhmän puolesta;
B5-0278/99 Thomas Mann PPE- ryhmän puolesta;
B5-0286/99 Schori PSE-ryhmän puolesta;
B5-0296/99 Lambert ja Lucas Verts/ALE-ryhmän puolesta
hätätilan julistamisesta Pakistanissa.

Duff
Tämä päätöslauselma tuo esille sen huolen, joka maailmanlaajuisen yhteisön pitää tuntea vakauden heikentymisestä Pakistanissa ja sen naapurialueilla. Olemme varmasti oikeassa pahoitellessamme sotilasvallankaappausta, mutta olisi järkevää tunnustaa, että uusi sotilashallitus on Pakistanissa toistaiseksi erittäin suosittu. Pakistan selvästi odottaa kenraali Musharrafin onnistuvan pysäyttämään pitkän korruption ja ahdasmielisten eripuraisuuksien sarjan. Sharifin ja Bhutton hallitukset ovat johtaneet maassaan sortohallintoa monien vuosien ajan. Armeija tietysti hyökkää niitä talouspetoksia vastaan, jotka elävät ja kukoistavat valtavassa mittakaavassa.
Tässä esityksessä erehdytään puhumaan virheellisesti tarpeesta palauttaa tai ottaa uudelleen käyttöön demokratia. Siinä pitäisi vaatia kehitystä kohti demokratiaa ja ehdottaa Euroopan unionille sellaista käytännön ohjelmaa, joka helpottaisi tuota kehitystä. Korruptiota vastaan taisteleminen on välttämätön ensiaskel.
Luotan siihen, että puheenjohtajavaltio Portugali käyttää tunnettuja taitojaan ja kokemustaan kehittääkseen Euroopan unionin ymmärrystä niitä ongelmia kohtaan, jotka Pakistanilla on edessään, ja haluaisin kuulla komission jäsen Lamyn näkemyksen yhteistyösopimuksen tämänhetkisestä tilasta.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, PPE-DE-ryhmä tuomitsee jyrkästi sotilasvallankaappauksen, joka tapahtui Pakistanissa lokakuussa välittömästi sen jälkeen, kun armeijan päällikkö Musharraf oli siirretty eläkkeelle. Vallankaappauksen yhteydessä kumottiin maan perustuslaki sekä hajotettiin tilapäisesti liittoparlamentti ja maakuntaparlamentit. Vaikka armeijan valtiovallan haltuunotto tapahtui ilman väestön suurempia vastalauseita, ei toimintakykyiselle ja vapailla vaaleilla syntyneelle demokratialle ole vaihtoehtoja. Yrityksestä todistaa, että tähänastinen pääministeri Sharif olisi osallistunut rikolliseen salaliittoon ja kehittänyt sukulaisten suosimiseen perustuvan järjestelmän, ei saa lavastaa näytösluonteista oikeudenkäyntiä. Jokaisen oikeudenkäynnin on oltava avoin ja puolueeton.
Tavatessaan EU:n erityislähettilään Walter Sarin 2. marraskuuta Musharraf hylkäsi demokratian palauttamista koskevan aikataulun. Ei siis ole olemassa mitään perusteita sille, että EU:n pitäisi olla valmis seuraamaan muiden valtioiden esimerkkiä, jotka pitävät ilmoitettua vakausohjelmaa potentiaalisena menestyksenä. Siinä ovat ohjelman lähtökohdat täysin toivottavia: investointiystävällisemmän ilmaston turvaaminen, verohelpotukset, byrokratian vähentäminen sekä vastuunkantajien henkilökohtaisen vaurastumisen lopettaminen. Valtion pankkien on tehtävä loppu tavasta myöntää suuripiirteisesti lainoja viranhaltijoille. Uusi tiukempi korruption vastainen laki on askel oikeaan suuntaan.
Luottamuspula ja pääomanpako voidaan kuitenkin lopettaa vasta sitten, kun demokratia palautetaan ja ihmisoikeuksia kunnioitetaan. Kansainväliset investoinnit on keskeytettävä siihen asti, kunnes Kansainvälinen valuuttarahasto IMF hyväksyy Pakistanin täysiarvoiseksi kumppaniksi. Vaadimme siis sotilasjunttaa palauttamaan perustuslailliset olot. Demokraattisesti valitun siviilihallituksen on otettava politiikka hoitaakseen. Sekä kansainyhteisön jäsenyyden pidättäminen että Euroopan unionin yhteistyösopimuksen allekirjoittamisen lykkääminen voidaan peruuttaa vasta, kun Pakistanissa on luotu kaikki edellytykset välttämättömille taloudellisille, sosiaalisille ja inhimillisille uudistuksille.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kollegani käsittelivät jo Pakistanin sotilasvallankaappausta. Minä haluaisin pitää vielä kerran kiinni siitä, mitä kollega Duff ja myös kollega Mann totesivat. Vuosikymmenien ajan tosin vaaleilla valitut, mutta täysin korruptoituneet hallitukset, kuten viimeksi Nawaz Sharifin hallitus, ovat sallineet sen, että ihmisoikeusloukkaukset, orjatyö, sosiaalinen katastrofi ja käsistä karannut ulkomaanvelka olivat Pakistanin arkipäivää ja tuhosivat koko maan.
Nämä samat hallitukset ovat tukeneet Talebanien fundamentalistista murhahallintoa Afganistanissa ja merkitsevät jatkuvaa ennalta arvaamatonta vaaraa alueen rauhalle tukemalla ja lietsomalla terroristitoimia naapurimaataan Intiaa vastaan Kasmirin raja-alueella. Kaikesta huolimatta vaaleilla valitun hallituksen kyvyttömyys ja korruptoituneisuus ei saa ajaa meitä siihen, että pidämme sotilasvallankaappausta yhtenä mahdollisena vaihtoehtona. Tuomitsemme yksiselitteisesti ja erittäin jyrkästi Pakistanissa tapahtuneen sotilasvallankaappauksen ja vaadimme, että vallanpitäjät palauttavat välittömästi oikeusvaltion ja perustuslaillisen järjestyksen ja palauttavat selkeän aikataulun mukaisesti parlamentaarisen laillisuuden asettamalla virkaan siviilien muodostaman väliaikaishallituksen ja pitämällä vaalit.
Juuri näiden tulisi olla myös ne edellytykset, joiden on täytyttävä, ennen kuin neuvosto allekirjoittaa lykätyn yhteistyösopimuksen Pakistanin kanssa. EU:n on kokonaisuutena ottaen omaksuttava Pakistaniin selkeä asenne, jossa korostetaan sitä, että demokraattiset periaatteet eivät ole meille neuvottelukysymys eivätkä kompromissien sisältö, ja joka pysäyttää jokaisen tulevan näennäisen vallanpitäjän sellaiset katalat pyrkimykset.

Lambert
Minäkin olin monen kollegan tavoin kiinnostunut monien syntyperältään ja taustaltaan pakistanilaisten ihmisten reaktiosta tähän vallankaappaukseen ihmisten, jotka ovat itse mukana demokraattisessa politiikassa ja kantavat huolta hyvistä demokraattisista toimintatavoista. He eivät olleet kauhistuneita. Eli tuo reaktio korostaa vielä enemmän tietoisuuttamme siitä, että moni asia oli väärin edellisen hallituksen aikana, esimerkiksi uskonnollisten vähemmistöjen oikeuksien puutteellinen suojeleminen ja kasvava jumalanpilkkalain väärinkäyttö. Tuo laki otettiin käyttöön sotilasvallankaappauksen jälkeen vuonna 1958. Edellisen hallituksen aikana havaitsimme myös yhä enemmän esimerkiksi sindhien ihmisoikeuksien loukkauksia. Seuraamme, mitä poliittisille vangeille tapahtuu tämän hallituksen alaisuudessa, sillä se ilmaisee selkeästi hallituksen aikeet.
Olen niin ikään huolissani niistä tiedoista, joiden mukaan armeijan motiivina oli tunteet siitä, että Sharifin hallitus ei tehnyt tarpeeksi Pakistanin federaation suojelemiseksi ja ylläpitämiseksi. Minusta on erityisen huolestuttavaa, kun muistan sen kehittyvän ydinvoimakapasiteetin. Uskomme, että myös edellisen pääministerin oikeudenkäynnin kulku on selkeä merkki armeijan hyvistä aikeista palauttaa tai pikemminkin ei palauttaa vaan aloittaa hyvä demokraattinen hallinto Pakistanissa.

Lamy
Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, Pakistania koskevasta tilanteesta keskusteltiin yleisten asioiden neuvostossa marraskuun 15. päivänä. Unioni, kuten uskoakseni on selvää kaikille, on hyvin huolestunut tästä vallankaappauksesta ja toivoo vahvasti nopeaa paluuta demokratiaan. Neuvosto odottaa, että niin sanotun väliaikaisen hallituksen ihmisoikeuksista ja kansalaisvapauksista antamia vakuutuksia noudatetaan ehdoitta ja että kaikki erotettua pääministeriä Nawaz Sharifia koskevat syytteet nostetaan laillisuutta noudattaen avoimen siviilituomioistuimen käsiteltäviksi.
Mitä tulee esille ottamiinne erityiskohtiin, jotka liittyvät komission Pakistanissa toteuttamia kehitysapuohjelmia ja -hankkeita koskeviin päätöslauselmiin, on tarpeen painottaa, että ohjelmat ja hankkeet koskevat lähes yksinomaan väestön köyhimpiä ja huono-osaisimpia kerroksia. Useat näistä hankkeista toteutetaan kansalaisjärjestöjen avulla ja niillä pyritään parantamaan sosiaalialan palvelujen saatavuutta ja laatua, erityisesti perusopetuksen ja terveydenhoidon aloilla.
Tällä hetkellä yhteisön hankkeita koskevat sitoumukset kattavat yhteensä noin 180 miljoonaa euroa, ja komissio esittää näiden hankkeiden toteuttamisen jatkamista. Mielestämme huono-osaisille ryhmille suunnatun tuen keskeyttäminen merkitsisi niiden todellakin sopimatonta rankaisemista. Olemme täysin tietoisia lukuisten lasten ja erityisesti tyttöjen valitettavasta tilanteesta Pakistanissa, mutta mielestämme tehokkain tapa parantaa tilannetta on auttaa takaamaan korkealaatuinen ja helposti saatavilla oleva yleinen perusopetus. Me osallistumme lisäksi yhdessä Kansainvälisen työjärjestön kanssa hankkeeseen, joka koskee vaarallisissa töissä olleiden lasten kuntoutusta Pakistanissa.
Ensi vuoden talousarviosta rahoitettavia uusia hankkeita koskevat työt on tällä hetkellä keskeytetty odotettaessa, että kehitetään arvio uudesta tilanteesta. Me myönnämme, että on välttämätöntä auttaa kansalaisjärjestöjä ja kansalaisyhteiskuntaa edustavia liittoja maan demokraattisten instituutioiden vahvistamiseksi, ja te epäilemättä tiedätte, että useiden kansalaisjärjestöjen sulauttamiskyky ja koko ovat valitettavasti Pakistanissa tällä alalla rajalliset. Me olemme myös ottaneet yhteyttä useisiin kansalaisjärjestöihin ja yhdistyksiin, mutta mielestämme on varottava kuormittamasta näitä järjestöjä liiallisella rahoituksella ja tuella, jota ne eivät sitten pystyisi tehokkaasti hoitamaan.
Vastatakseni täsmällisesti parlamentin jäsen Duffin kysymykseen unioni peruutti vallankaappauksen jälkeen yhteisön ja Pakistanin välisen uuden yhteistyösopimuksen allekirjoittamisen, ja olemme keskeyttäneet poliittisen vuoropuhelumme välittääksemme tällä tavoin Pakistanin uusille hallitsijoille äänekkään ja selkeän viestin vallankaappausta ja sen seurauksia koskevista huolenaiheistamme.
Uskon, että olen tällä tavoin vastannut täsmällisesti kysymykseenne, parlamentin jäsen Duff.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Lamy!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.
(Istunto keskeytettiin klo 17.20 ja sitä jatkettiin klo 17.30.)

Puhemies
Siirrymme nyt äänestykseen tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista.

ÄÄNESTYKSET (jatkoa)
Posselt
Haluaisin vain sanoa, että tietenkin periaatteessa kannatin tätä päätöslauselmaa, mutta olen sitä mieltä, että nyt on pantu alulle jotain hyvin vaarallista, nimittäin alettu käyttää systemaattisesti väärin päätöslauselmia perusoikeuskirjasta käytävään keskusteluun. Meidän pitäisi ottaa tämä perusoikeuskirja niin vakavasti, että valmistelisimme sitä täällä parlamentissa suurella, lähestulkoon perustuslakisääteisellä enemmistöllä yhteisymmärryksessä eikä päätöslauselmien sivulauseissa. Olen sitä mieltä, että perusoikeuskirjaa on pohdittava perusteellisesti ja ettei siinä saada erottaa lasten oikeuksia vanhempien ja perheen oikeuksista eikä vanhempien kasvatusoikeudesta perheessä. Nämä ovat keskeisiä näkökohtia, joista on keskusteltava perusteellisesti eikä ohimennen sivulauseissa.

Caudron
. (FR) Hetkenä, jona valmistaudumme äänestämään lapsen oikeuksia koskevasta päätöslauselmasta, haluaisin kertoa, miten tärkeänä pidän tätä asiakirjaa.
Tällä äänestyksellä ei ole mitään tekemistä niiden kaikkien muiden äänestysten kanssa, joihin olen istuntokauden aikana osallistunut. Se palauttaa mieleeni syyt, joiden vuoksi päädyin politiikkaan ja jotka voidaan tiivistää seuraavasti: tehdä ihmisten jokapäiväisen elämän parantamiseksi niin paljon kuin tehtävissä on! Tämä voi vaikuttaa omahyväiseltä, kun otetaan huomioon tehtävän laajuus, mutta se on minun luja vakaumukseni.
Ja vaikka tiedän, että äänestys ei muuta radikaalisti sitä dramaattista tilannetta, jossa tuhannet lapset elävät täällä ja muualla, se osoittaa Euroopan parlamenttimme tahdon saada asiat etenemään!
On tietysti iso askel eteenpäin, kun sanotaan olevan sietämätöntä, että lasten on tehtävä työtä koulunkäynnin sijasta, että lapset eivät voi syödä nälkäänsä, että lapsia myydään kuin kauppatavaraa, että lapset ovat aikuisten fyysisen ja henkisen väkivallan uhreja, ja sen on tietysti kuvastuttava meidän poliittisissa teoissamme ja jokapäiväisessä elämässämme! Olkaamme vastuullisia miehiä ja naisia (politiikkoja)!
Sopimus, jonka vuosipäivää me nyt vietämme, on antanut mahdollisuuden huomattaviin edistysaskeliin, koska se nostaa lapsen keskeiseen asemaan keskusteluissa! Lapset ovat ihmisiä, heillä on oikeutensa. Meidän on kunnioitettava heitä, suojeltava heitä, kasvatettava heitä ja rakastettava heitä!

Foster
. (EN) Lasten oikeuksien yleissopimus on yksi kansainvälisen oikeuden onnistunein yleissopimus, jonka ovat allekirjoittaneet kaikki maailman maat Somaliaa ja USA:ta lukuun ottamatta. Yleissopimuksen tavoitteet ovat herättäneet ennen näkemättömiä kansainvälisiä reaktioita: kansainvälisessä oikeudessa toteutettavia toimenpiteitä, joilla turvataan kaikkein viattomimpien ja suojattomimpien maailman kansalaisten oikeudet.
Päätöslauselmaluonnoksella, josta olemme tänään äänestäneet, pyritään varmistamaan, että tämän yleissopimuksen puitteissa suojeltavia osa-alueita suojellaan muissa oikeusperustoissa ja kehyksissä. Näin pyrimme olemaan äänettömien ääni ja suojelemaan niitä, jotka eivät kykene itse itseään suojelemaan. Niiden, joille lasten edut ovat sydäntä lähellä, on suojeltava lapsia.
Meidän on tästä syystä korostettava perheen tehtävää lasten turvaajana, etenkin vanhempien tehtävää. Pyrkimyksessään tarjota oikeusperusta lasten suojelemiselle ja kohtelulle valtion on alistuttava siihen huomattavaan oikeuteen, joka aikuisilla on suojellessaan, kasvattaessaan ja turvatessaan lapsiaan. Meidän on varmistettava, että perheellä on lasten oikeuksien yleissopimusta lainatakseni "oikeus saada tarvittavaa suojelua ja apua niin, että se pystyy täydellisesti hoitamaan velvollisuutensa yhteiskunnassa".

Sacrédeus
Lasten oikeuksien edistäminen on sydäntä lähellä oleva aihe kaikille meille tänään läsnä oleville. Samalla on suuri etuoikeus ja raskas tehtävä tehdä työtä, jolla luodaan lainsäädäntö ja oikeudelliset välineet lasten suojelemiseksi. Lasten suojelun takaamisen on kuljettava käsi kädessä niiden toimenpiteiden kanssa, joilla tuetaan ja suojellaan perhettä. Vahva perheyhteisö on ensiarvoista lasten suojelun takaamiseksi. Yleissopimuksen johdanto-osassa todetaan, että lapsen tulisi "persoonallisuutensa täysipainoisen ja sopusointuisen kehityksen vuoksi kasvaa perheessä". 5, 7, 9, 14 artikloissa ja muissa artikloissa suojellaan vanhempien velvollisuuksia ja oikeuksia lastensa kasvattamisessa. On ratkaisevan tärkeää, että vanhempien oikeuksia kunnioitetaan ja että ne taataan, jotta voitaisiin suojella lasten täysimääräisiä oikeuksia.

Scallon
. (EN) Suhtaudun myönteisesti siihen, että parlamentti korosti tänään lasten oikeuksia. Lapset, jotka ovat kaikkein suojattomimpia ja puolustuskyvyttömimpiä yhteiskunnan jäseniä, tarvitsevat ylimääräisiä oikeuksia ja ylimääräistä suojelua. Minulla on etuoikeus saada olla osana kehitystä, jolla voidaan varmistaa se, että tuota suojelua tarjotaan.
Perhe, kuten lapsen oikeuksien yleissopimuksen laatijat tunnustivat, on lapsen oikeuksien suojelemisen ja edistämisen kannalta olennaisen tärkeä tekijä. Juuri perheet opettavat lapsille "rauhan, ihmisarvon, suvaitsevaisuuden, vapauden, tasa-arvon ja solidaarisuuden" arvot (johdanto-osa) ja myös tarvittavat taidot näiden arvojen toteuttamiseksi yhteiskunnassa heidän koko elämänsä ajan.
Lapsen oikeuksien yleissopimuksessa tunnustetaan vanhempien velvollisuudet kunnollisen huolenpidon ja huomion antamisessa lapsille, ja myös lasten oikeudet saada tätä huolenpitoa, ohjausta ja rakkautta. Olen iloinen voidessani tukea tänään käsiteltävää esitystä, jolla varmistetaan se, että näitä oikeuksia tuetaan vanhempien oikeuksia kasvattaa lapsiaan ja lasten oikeuksia tuon suojan ja tuen saamiseksi.
Tsetsenia

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, me parlamentin jäsenet, jotka edustamme niitä Euroopan kansakuntia, joilla ei ole omaa valtiota, tuomitsemme jyrkästi uuden hyökkäyksen, johon Venäjän armeija on tämän vuosisadan lopussa väärin perustein ryhtynyt pientä Tsetsenian kansaa vastaan. Venäjä aiheuttaa hävitystä, siviiliuhreja myös vanhuksia, naisia ja lapsia sekä maastapaon, joka ylittää kosovolaistenkin maastapaon. Kaikki vain siksi, että uusi Rasputin haluaa nostaa suosiotaan Venäjällä ja päästä voimakeinoin uudeksi presidentiksi välittämättä siitä, että hän sen vuoksi asettaa vaakalaudalle demokratian, oikeusvaltion ja taloudelliset uudistukset Venäjän federaatiossa. Emme voi hyväksyä tällaista, ja siksi tuomitsemme sen suorin sanoin.

Schroedter
Arvoisa puhemies, päätöslauselma Tsetseniasta ulottuu laajemmalle kuin ylipäätään mikään tähän asti kansainvälisellä tasolla, mikä on parlamentille kunniaksi, sillä myötävaikutimme ensimmäisessäkin sodassa ratkaisevasti siihen, että rauhansopimukseen päästiin. Muuten taas olen pettynyt siihen, ettei parlamentti kannata tarkistustamme, jonka mukaan sopimus olisi pantava jäihin kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen ihmisoikeuslausekkeen nojalla. Minulla on se vaikutelma, että tarvitaan paljon voimakkaampia toimenpiteitä kuin päätöslauselmassa on tähän asti mainittu, jotta ylipäätään päästäisiin tekemään aselepo ja lakattaisiin sen myötä vihdoinkin pommittamasta siviiliväestöä ja selittämästä sitä kaiken lisäksi sisäiseksi ongelmaksi.
Mielestäni on välttämätöntä, että tämänpäiväisessä ETYJin istunnossa - samanaikaisesti kun aihetta käsitellään Istanbulissa - todella tarjoutuisi mahdollisuus, joka johtaisi rauhanneuvotteluihin, sillä Kaukasuksen ongelmaa ei voida ratkaista siten kuin venäläiset haluavat, ja sen vuoksi pidänkin varsin tärkeänä, ettemme jää seisomaan tänne tyhjin toimin ja että ennen kaikkea komissio tarttuisi tähän haasteeseen ja uhkaisi myös toimenpiteillä, kuten uusien Tacis-sopimusten jäädyttämisellä, ja että näin myös todella tapahtuu siellä virkahuoneissa eikä vain lue täällä paperilla. Se on varsin tärkeä toivomus, jonka haluaisin ryhmäni puolesta tehdä vielä kerran selväksi. Meistä päätöslauselma ei mene tarpeeksi pitkälle, mutta se on kuitenkin ensimmäinen askel, joka toivottavasti johtaa seudulla rauhanratkaisuun .

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Käyttämällä verukkeena ääriterrorismin syyttämistä Venäjän johto käy halpamaista sotaa Tsetseniassa. Venäjän armeijan hyökkäyksen kohteena on pääasiassa siviiliväestö, josta yhä suuremman osan on paettava naapurialueille ja ahtauduttava sinne epäinhimillisissä olosuhteissa. Juuri siviiliväestö kärsii myös jo ennestäänkin hyvin köyhän maan kaupunkien, kylien ja perusrakenteiden tuhoamisen seurauksista.
Sota rankaisee myös venäläistä väestöä itseään. Tuhansien nuorten on pakko käydä viheliäistä sotaa, josta ei seuraa mitään hyvää, ei heille itselleen, perheilleen, eikä heitä vanhemmille. Kun siirtyminen kapitalistiseen talouteen ilmenee tuotannon romahduksena ja väestön enemmistön huomattavana köyhtymisenä, valtavia summia uppoaa sodan rasituksiin puhumattakaan sen mukanaan tuoman korruption aiheuttamista kustannuksista.
Me ilmiannamme Venäjän johdon vastuullisina tästä sodasta, mutta me ilmiannamme myös länsimaiden johdon, joka tyytyy hillittyyn paheksuntaan tukien samalla Jeltsiniä ja hänen klaaniaan huolehtivasti heitä suojellen. Pommittaessaan Tsetsenian kaupunkeja ja kyliä Venäjän armeija toimii samoin kuin länsimaiden armeijat muutamia kuukausia aiemmin pommittaessaan Serbiaa ja Kosovoa. Toisten tekemillä rikoksilla ei voi puolustella toisten rikoksia, mutta ne tekevät ymmärrettäväksi niiden lujan rikoskumppanuuden kansojen kustannuksella. Tämä selittää äänestämättä jättämisemme.

Puhemies
Äänestykset ovat päättyneet.

Huumausaineiden torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana jatkoa keskustelulle Giannakou-Koutsikoun laatimasta kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnöstä (A5-0063/1999) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille huumausaineiden torjuntaa koskevasta Euroopan unionin toimintasuunnitelmasta (2000-2004) (KOM(1999)239).

Pirker
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän ensiksikin sydämellisesti Marietta Giannakouta siitä, että hän tarjosi mahdollisuuden tuoda vaihdon kautta käsiteltäväksi äänestyksen Eurodacista ja siten luoda edellytykset sormenjälkien valvontajärjestelmän käyttöönottoon. Kyse on hyvin merkittävästä mietinnöstä.
Haluaisin tuoda etukäteen esille joitakin tietoja, jotta saataisiin käsitys huumausainekaupan laajuudesta. Ensinnäkin: huumausainekaupan osuus kaupasta on 8 prosenttia, ja siinä saadaan miljardivoitot nuorison ja perheidemme kustannuksella. Euroopan unionin alueella takavarikoidaan vuosittain noin 600 tonnia kannabista. Huumeiden käytöstä voidaan todeta, että jo 5 miljoonaa nuorta käyttää synteettisiä huumeita ja noin 20 prosenttia on kokeillut kannabista. Oikeustila Euroopassa on äärimmäisen epätyydyttävä. Kansalaisten silmissä huumausainerikollisuuden torjunta on asetettava tärkeysjärjestyksessä kaikkein ensimmäiseksi. Siksi pidänkin Marietta Giannakoun mietintöä erityisen merkittävänä ja siinä esitettyä toimintasuunnitelmaa erittäin oleellisena asiana, joka voi viedä meitä eteenpäin. Siinä on esitetty laajalle ulottuvia strategioita ennaltaehkäisystä aina torjuntaan ja yhteiskuntaan uudelleen sopeuttamiseen asti. Siinä ei sallita minkäänlaista huumeiden vapauttamista tai laillistamista, vaan asetetaan asioita tärkeysjärjestykseen ja lähennetään sisä- ja ulkopolitiikkaa, jotta torjuminen voitaisiin suunnitella menestyksekkäästi.
Nämä ovat sangen kunnianhimoisia tavoitteita. Todellisuudessa se ei tulekaan olemaan aivan yksinkertaista, sillä tähän asti yksittäisten jäsenvaltioiden ei ole ollut mahdollista saada vertailtavia tietoja eikä vertailla menetelmiä, ja niin kauan kuin tällaista menetelmien ja tietojen vertailua ei ole, ei voida myöskään käyttää parhaiksi todettuja käytäntöjä mallina. Ennaltaehkäisy ei juuri saa kannatusta osakseen, eikä nuoriso-ohjelmia ole tarkoitettu huumausaineiden vastaisen taistelun tukemiseen. Euroopan unioni myöntää käyttöön suhteellisen vähän varoja.
Mitkä sitten ovat niitä mahdollisia ja ehdottoman välttämättömiä vaatimuksia, jotka tämän pohjalta on asetettava? Mielestäni ensinnäkin ennalta ehkäisevää politiikkaa on ehdottomasti vahvistettava. Näen siinä varsin hyvän tilaisuuden mahdollisesti yrittää vapaaehtoiselta pohjalta julistaa koulut huumeettomiksi alueiksi ja tehdä koululaisille selväksi valistuksen avulla, että huumeeton elämä tulisi asettaa tärkeäksi tavoitteeksi. Tarvitsemme siksi Euroopan unionin ohjelmien, kuten Sokrateen ja Leonardon tukea.
Toiseksi: jäsenvaltioilta on vaadittava painokkaasti, että saataisiin lopultakin yhtenäisen tieto- ja menetelmäkokoelma, jotta on mahdollista löytää parhaat mallit huumeiden vastaiseen taisteluun. Meidän on vaadittava EU-maiden poliisin ja oikeusviranomaisten välistä yhteistyötä huumausainerikollisuuden torjumiseksi ja nuorison suojelemiseksi. Meidän on tehtävä Euroopan unionin ohjelmista, kuten Falqonesta, Grotiuksesta tai Oisinista käyttökelpoisempia ja suunniteltava ne tehokkaammiksi ja asetettava käyttöön enemmän välineitä.
Meillä on siis toimintasuunnitelman myötä edessämme hyvä ohjelma. Nyt on kuitenkin kyse siitä, että ryhdytään muuntamaan tätä ohjelmaa sekä huumausaineiden torjumiseksi että nuorison ja huumeettoman yhteiskunnan puolesta. Sen on oltava tavoitteena, joskin sitä on vaikea saavuttaa.

Schulz
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olisimme toivoneet, että tästä mietinnöstä ei olisi keskusteltu eikä myöskään äänestetty välttämättä tänään, koska haluan sanoa tämän heti esitykseni aluksi niiden olosuhteiden vuoksi, jotka johtivat tänään siihen, että esityslistaa muutettiin, ja sen tosiasian vuoksi, että äänestystunti kesti Napolitanon, Leinenin, Dimitrakopoulosin ja Schwaigerin laajojen mietintöjen vuoksi niin kauan, äänestämme Giannakou-Koutsikoun mietinnöstä huomenaamulla.
Perjantaiaamunahan Strasbourgissa on valtava tungos. Täysistunto on huomenna tupaten täynnä kollegoja, jotka tunkeutuvat tänne äänestämään Giannakoun mietinnöstä. Mikäli paikalla on tosiasiassa viisikymmentä henkeä, se on paljon. Otan oikeudekseni huomauttaa tästä, koska se on niin räikeässä ristiriidassa sen muuten esitetyn väitteen kanssa, että Giannakoun mietintö olisi niin erityisen merkittävä ja että siitä olisi siksi ehdottomasti keskusteltava ja äänestettävä vielä tällä viikolla. Tässä ei ole mitään logiikkaa.
Tosiasiassa Giannakoun mietintö on tärkeä mietintö ja siitä on keskusteltava hyvin huolellisesti, muun muassa siksi, että mietinnöstä käyty keskustelu on jälleen kerran osoittanut, että huumausainepolitiikka kuuluu Euroopan unionissa kiistanalaisimpiin kysymyksiin, joita meillä ylipäätään on neuvoteltavana.
Ensin eräs huomautus esittelijälle. Giannakou on mielestäni nähnyt hyvin paljon vaivaa ottaakseen kantaa toimintasuunnitelmaan sellaisessa muodossa, jossa pyritään yksimielisyyteen ja siihen, että integroitaisiin erilaiset tarkastelutavat, joita ei ole vain poliittisten ryhmittymien kesken, vaan jotka saavat vaikutteita myös kansallisista perinteistä, erilaiset näkökulmat ja osittain ristiriitaiset edut. Siitä esitän myös meidän ryhmämme sydämelliset kiitokset esittelijälle.
Sanon tämän myös ruotsalaisen poissaolevan kollegani Jan Anderssonin puolesta, joka ruotsalaisena parlamentin jäsenenä - puhun siitä kohta vielä uudelleen - oli erityisen hankalassa tilanteessa, koska Ruotsi on yksi niistä jäsenmaista, joilla on huumausainepolitiikassa aivan erityinen lähestymistapa, jossa on vaikutteita kansallisista kokemuksista ja perinteistä , ja joka siitä huolimatta niin kuin minä katson on teidän kanssanne, hyvä kollega, nimenomaan kompromissitarkistusten kohdalla huolehtinut siitä, että mietintö suunniteltiin niin, että se saa laajaa kannatusta.
Esitettiin 128 tarkistusta, ja muotoilitte lopulta 17 tai 18 kompromissitarkistusta, joiden oli määrä edesauttaa tämän valtavan tarkistusmäärän yhteen niputtamista siten, että parlamentilta lopulta ilmestyisi itsessään looginen ja järkevä mietintö toimintasuunnitelmasta. Itsessään looginen ja järkevä tarkoittaa, että on huomioitava kolme välttämätöntä tekijää.
Ensimmäiseksi: meidän kaikkien, olivatpa kyseessä parlamentin konservatiivit tai vasemmisto, on oltava selvillä siitä ja uskon, että olemmekin , että huumepolitiikan lähestymistavan on aina lähdettävä yhdestä asiasta: huumeista riippuvaiset ihmiset eivät tarvitse rangaistuksia ja vainoa, vaan apua ja tukea. Tämä on oikeastaan itsestään selvä asia. Miksi minun on taas kerran sanottava se täällä? Siksi, että sen tavan, jolla huumeista riippuvaiseksi joutunutta ihmistä autetaan palaamaan jälleen yhteiskuntaan ja jolla hänen henkilökohtaisia kärsimyksiään vähennetään, täytyy aina voida saada vaikutteita myös erityisistä alueellisista, paikallisista ja kansallisista kokemuksista. Sen vuoksi ei voi olla mitään säädettyä eurooppalaista huumepolitiikkaa, vaan on luotava eurooppalaiset kehykset, joiden sisällä voidaan paikallisten ja alueellisten viranomaisten kulloisiakin erityiskokemuksia hyödyntämällä auttaa huumausaineista riippuvaisia, joiden on oltava keskeisessä roolissa.
Toinen tekijä: meidän on otettava huomioon huumepolitiikassa, että tuskin millään muulla rikollisuuden alalla Euroopassa ansaitaan enemmän rahaa kuin huumekaupassa. Se tarkoittaa, että puhuessamme tarjonnan vähentämisestä se on kyllä yksi varsin tärkeä tekijä, mutta siihen sisältyy aina, että on säälimättä ajettava takaa niitä, jotka tarjoavat huumeita markkinoilla. Siihen tarvitaan rikosoikeudellista ja poliisin yhteistyötä. Tarvitaan myös yhtä tekijää, joka mielestäni on jäänyt keskustelussa liian vähälle huomiolle: ne, jotka myyvät huumeita suuressa mittakaavassa, myyvät niitä yleensä saadakseen voittoa, rikastuakseen. Kaikkialla, missä onnistumme estämään huumekaupassa laittomasti hankitun omaisuuden muuttaminen lailliseksi omaisuudeksi, on otettu suuri edistysaskel, eli huumekaupan vastainen taistelu ja rahanpesu ovat toisistaan riippuvaisia ilmiöitä. Huumausaineiden torjuntaa koskeva politiikka kohdistan tämän sisäasiain komissaarille merkitsee siis tarjonnan vähentämisessä myös huumekauppiaiden johdonmukaista takaa-ajoa erityisesti rahanpesun alueella.
Kolmas ja viimeinen tekijä, johon haluan lopettaa: meillä on erilaisia kokemuksia. Jossain Euroopan unionin maassa on pikemminkin salliva lähestymistapa, jossain toisessa pikemminkin rajoittava. Kaiken kaikkiaan kun otamme huomioon Lissabonissa toimivan Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen tulokset lähes kaikkialla on yhtä korkeat huumeluvut. Tämä tarkoittaa sitä, että siitä riippumatta, mitä lähestymistapaa parhaillaan käytetään, menestytään yhtä hyvin tai huonosti. Tämä puhuu sen puolesta, että loisimme Euroopan tasolla puitteet ja päättäisimme toimintatavoista toissijaisuusperiaatetta noudattaen ja kulloisetkin kansalliset kokemukset huomioon ottaen.

Wiebenga
Arvoisa puhemies, voimme kerrankin todeta, että Euroopan parlamentissa on jo vuosia oltu eri mieltä huumepolitiikasta. Parlamentissa on karkeasti ottaen edustettuina kolme eri virtausta. Ensiksi ryhmä, joka kannattaa ruotsalaista mallia, jossa painotetaan huumausaineiden väärinkäyttäjien hoidon lisäksi huumausaineiden vastustamista. Toisena ovat ne, jotka kannattavat alankomaalaista mallia, jossa painotetaan enemmän huumausaineiden väärinkäyttäjien hoitoa kuin huumausaineiden torjuntaa. Alankomaalaisessa mallissa sallitaan huumausainekahvilat, joista käytetään kotimaassamme harhaanjohtavasti englanninkielistä nimeä " coffeeshop" , ja tehdään ero pehmeiden huumausaineiden, eli marihuanan ja kovien huumausaineiden, kuten heroiinin ja ekstaasin välillä.
Nämä kaksi ryhmää, ruotsalaisen ja alankomaalaisen mallin kannattajat, eivät halua liikaa eurooppalaista yhteistyötä alueella, koska ne pelkäävät kansalliseen politiikkaansa puuttumista. Näiden ryhmien lisäksi tässä parlamentissa on kolmas virtaus, nimittäin virtaus, jonka edustajat haluavat suurempaa ja tiiviimpää eurooppalaista yhteistyötä huumepolitiikan yhteydessä, jotta eri lähestymistavat, joita juuri kuvailin, voisivat lähestyä toisiaan. Se merkitsee sitä, että sellaisten maiden kuten Saksan ja Ranskan olisi järjestettävä huumausaineiden väärinkäyttäjien hoito paremmin ja että esimerkiksi Alankomaiden pitäisi tehdä enemmän näiden coffeeshop-liikkeiden aiheuttamien häiriöiden ja huumematkailun vastustamiseksi.
Kaikki kolme virtausta ovat myös edustettuina Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmässä. Olen siksi sitäkin tyytyväisempi, että useimmat ryhmäni jäsenet voivat äänestää Giannakoun mietinnön puolesta. Mielestämme se on merkittävä mietintö, jossa ei onneksi tarkastella kysymystä huumausaineiden laillistamisesta vaan keskitytään niihin toimenpiteisiin, joita Euroopan unionin tulisi suorittaa.
Komission puheenjohtaja Prodi puhui 6. marraskuuta pitämässään puheessa kiinteämmän eurooppalaisen yhteistyön puolesta huumausaineiden torjunnassa. Syynä siihen olivat uutiset italialaisten nuorten käyttämistä ekstaasipillereistä, joita tuodaan suuria määriä kotimaastani Alankomaista. Komission puheenjohtajan huomautukset herättivät Alankomaissa levottomuutta. Henkilökohtaisesti olen sitä mieltä, että puheenjohtaja Prodi on oikeassa. Jos Euroopan unioni haluaa puuttua rajat ylittävään rikollisuuteen voimakkaasti, huumekaupan vastustaminen on myös otettava osaksi sitä. Se on jopa Europolin ensisijainen tehtävä. Ekstaasipillerit ovat kovia huumeita, jotka voivat johtaa kuolemaan, kuten Italiassa tapahtui.
Sanon pehmeiden huumausaineiden laillistamisen kannattajille, että myös heidän on haluttava eurooppalaista yhteistyötä. Mikään jäsenvaltio ei voi laillistaa huumeita yksinään, se voidaan tehdä vain yhdessä Euroopan unionin tasolla.

Buitenweg
Arvoisa puhemies, jos on jokin aihe, josta meidän on keskusteltava asiallisesti ja järkevästi, niin se on juuri huumepolitiikka. Esillä oleva kollega Giannakoun mietintö ei ole hyvä esimerkki tällaisesta vaaditusta selkeydestä. Keskustelua ei käydä asiallisesti. Käytetään liikaa sotaisaa retoriikkaa ja metelöidään liikaa.
Voimme todeta, että parlamentissa otetaan hitaasti mutta varmasti muutamia askeleita oikeaan suuntaan tämän vaikean aiheen käsittelyssä. Se käy ainakin ilmi siitä, kun vertaamme nyt esillä olevaa tekstiä ja nyt käytävää keskustelua muutamien vuosien takaisiin teksteihin ja keskusteluihin. Tuolloin helvetillä ja tuomiolla uhkaaminen eivät olleet riittäviä sellaisten parlamentin jäsenten rankaisemiseksi, jotka uskalsivat puhua terveyshaittojen vähentämisestä tai terapeuttisesta lähestymistavasta. Useimmille tämän parlamentin jäsenille oli täysin käsittämätöntä, että huumepolitiikassa voidaan kehittää tukahduttavan lähestymistavan lisäksi myös muita, tehokkaampia strategioita.
Giannakoun mietintö merkitsee joiltakin kohdin selvää parannusta. Siinä tunnustetaan kaupungeissa tehtyjen ja alueellisten poliittisten kokeilujen merkitys, puhutaan haittojen vähentämisestä ja arvioidaan erilaisia pluralistisia terapeuttisia lähestymistapoja. Mietintö ei ole kovinkaan vallankumouksellinen eikä se vie tarpeeksi pitkälle. Se antaa kuitenkin toiveita siitä, että huonoja käytäntöjä voidaan verrata hyvien tietojen perusteella ja että humaani ja tehokas huumepolitiikka tulee mahdolliseksi myös yhdistyneessä Euroopan unionissa.
Se tapa, jolla nämä myönteiset tekijät on muotoiltu, jättää kuitenkin liian paljon tilaa vastakkaisille tulkinnoille. Tekstin sisältämä myönteinen kehitys ei anna riittävästi vastapainoa sille tukahduttavalle ilmapiirille, joka on yhä vallalla. Mainitsen esimerkkinä huumausaineiden väärinkäyttäjien pakkovieroituksen vankiloissa. Se johtaa epäinhimillisiin tilanteisiin eikä ole tehokas keino, jos sen käyttö ei perustu vapaaehtoisuuteen.
Hoitopolitiikan tavoitteiden ei pidä rajoittua lopulliseen, totaaliseen kieltäytymiseen. On mahdollista elää huumausaineita käyttäen, kuten monien iloksi myös alkoholia ja tupakkaa sekä myös Prozacia ja Valiumia käyttäen. Koskeeko esittelijän hurja sodanjulistus myös näitä aineita? Tutkimuksistahan on käynyt ilmi, että hyvä marihuanasavuke on vähemmän haitallinen ja riippuvuutta aiheuttava kuin jotkin sosiaalisesti hyväksytyt huumausaineet.
Tässä mietinnössä ei esitetä vieläkään muita vaihtoehtoja kuin huumausaineista vieroittaminen, vaikka yhä useammissa jäsenvaltioissa käytetään aineiden valvottua jakelua, jonka tulokset ovat joskus hyvinkin myönteisiä.
Esittelijä on sitä mieltä, että fatalismi edistää huumausaineiden käyttöä. Tämä on tekosyy hyödyttömän huumeiden vastaisen taistelun voimistamiseksi. Se pahentaa syrjäytymistä ja rikollisuutta ja johtaa nimenomaan rikollisuuden lisääntymiseen. Tukahduttava koneisto hyötyy tästä, ei huumausaineiden väärinkäyttäjä.

Camre
Arvoisa puhemies, silloin kun minä olin 18-vuotias ei ollut mitään huumeongelmaa. Olimme kyllä kuulleet huumaavista aineista, mutta emme tunteneet niitä, emmekä olleet koskaan törmänneet niihin, mutta puhuttiin siitä, että jotkut ihmiset saivat lääkäriensä kautta sellaisia aineita, joita heidän olisi muutoin ollut mahdoton saada käsiinsä. Rajat eivät myöskään olleet avoimia. Meidän ja kolmannen maailman maiden välillä ei ollut liikennettä, eikä meillä ollut paljoakaan rahaa, joten vaikka tarjontaa olisi ollut, emme olisi voineet ostaa huumeita, mutta olennaisinta oli kuitenkin se, että meillä ei mielestämme ollut sellaiseen mitään tarvetta. Nykyään maailma on melko toisenlainen. Se on avoin, ja Schengenin sopimus on avannut maidemme välisiä rajoja niin paljon, että valvontamahdollisuutemme ovat olemattomat.
Meidän on otettava tosissamme se, että huumeiden valmistukseen ja huumekauppaan osallistuvilla rikollisilla voimilla on verkosto, voimavaroja ja voimia, jotka ylittävät selvästi oikeusvaltion mahdollisuudet pysäyttää tällainen liikenne. Sen vuoksi tarvitsemme yhteisön tason politiikkaa, koska Euroopan unionin nykyisessä tilanteessa meidän on välttämättä tehtävä yhteistyötä rajat ylittävän rikollisuuden vastaisessa taistelussa.
Käsiteltävänä olevassa mietinnössä asiat ilmaistaan monissa kohdissa melko loistavasti, ja siitä käy joka tapauksessa selvästi ilmi, että jos emme kiihdytä huumerikollisuuden taustahahmojen, rahoittajien ja rahanpesun vastaista taistelua, oikeusvaltiot, kansat ja nuorisomme häviävät tämän sodan. Käsiteltävänä olevassa mietinnössä on kuitenkin myös muutamia kohtia, jotka menivät läpi valiokunnan äänestyksessä ja jotka näyttävät harmittomilta erityisesti maallikon silmissä. Kyse on esimerkiksi terveyshaittojen vähentäminen -käsitteestä, ja kukapa ei haluaisi vähentää terveyshaittoja, kukapa ei haluaisi auttaa ihmisiä, jotka kärsivät valtavasti huumeriippuvuutensa vuoksi. Me kaikki haluamme tietenkin yhdessä vähentää terveyshaittoja, ja tässä yhteydessä tulee välittömästi ajatelleeksi hoitoa, toisin sanoen eri sosiaali- ja lääkäritoimia. Sitähän käsite ei kuitenkaan tarkoita. Terveyshaittojen vähentäminen merkitsee aivan muuta niille ihmisille, jotka toivovat, että huumausaineita koskeva politiikka ei olisi niin tiukkaa. Minun on sanottava, että en ymmärrä lainkaan sellaista ajattelua, koska nykyinen huumeongelma ei koske vain muutamia sosiaalisessa hädässä olevia ihmisiä. Tiedän hyvin, että ongelma koskee ihmisiä, jotka tuntevat itsensä yksinäiseksi tai jotka ovat sosiaalisessa hädässä, mutta he ovat vain vähemmistö niistä ihmisistä, jotka ovat nykyään huumeiden käytön uhreja. Ongelmamme on nykyään se, että nuoret, jotka elävät hyvää perhe-elämää, tuntevat samanaikaisesti, että heidän elämänsä on niin sisällötöntä, että he tarvitsevat ylimääräistä piristystä tai tripin lauantaisin diskossa, ja he saavat tunnelman oikeaksi huumeilla, joiden harmittomuutta heille uskotellaan.
Tässä yhteydessä en voi olla sanomatta, että mielestäni parlamentin jäsen Buitenwegin hetki sitten pitämä puhe on vaarallinen. Mielestäni se on vaarallinen nuorille ihmisille, koska se houkuttelee heidät ajattelemaan - ja lainaan häntä - " että huumeisiin voidaan suhtautua kuin tupakkaan tai alkoholiin" . Tiedän hyvin, että tupakka voi aiheuttaa riippuvuutta. Kuluu myös suhteellisen monta vuotta, ennen kuin siitä saa keuhkosyövän. Tiedän hyvin, että alkoholi voi aiheuttaa riippuvuutta, ja tiedän myös sen, että on ihmisiä, jotka kuolevat alkoholin väärinkäytön vuoksi, mutta nämä aineet eroavat merkittävästi toisistaan, koska ihmiset pystyvät useimmissa tapauksissa hallitsemaan tupakan ja alkoholin käyttöään toisin kuin ne nuoret, jotka ovat huumeiden väärinkäyttäjiä. Sen vuoksi haluan sanoa, että on tärkeää, että unionin ohjauksessa toteutettavaan työhön kuuluu olennaisena osana valistuskampanja, joka on suunnattu nuorille, joita niin samanikäiset ystävät kuin muutkin ihmiset voivat nykyään aivan liian helposti houkutella kokeilemaan joitakin aineita, joiden vakuutetaan olevan harmittomia ja joista väitetään, että ne eivät ole sen kummallisempia kuin ylimääräinen lasillisen olutta tai ylimääräinen lasillinen viskiä. Tässä on kyse jostakin aivan muusta, eivätkä nämä aineet ole vaarallisia vain sen vuoksi, että ne ovat kiellettyjä. Ne ovat kiellettyjä sen vuoksi, että ne ovat vaarallisia, joten lopettakaamme nämä väärät puheet siitä, että meidän on lakattava pitämästä näitä aineita laittomina, sekä luopukaamme taipumuksestamme vähätellä koko problematiikkaa sulkemalla silmämme niiltä rikollisilta, jotka käyttävät nuoriamme hyväkseen ja jotka tuhoavat heidän terveytensä ja koko terveydentilansa.
Ryhmäni osallistuu innokkaasti valiokunnassa tehtävään työhön, ja haluaisin kiittää parlamentin jäsen Giannakouta siitä, että hän on tehnyt valtavasti työtä tämän asian parissa. Emme pidä käsiteltävänä olevaa mietintöä ja sen sisältöä parhaana mahdollisena, ja toivomme todella, että komission jäsen löytäisi vielä voimakkaampia ja vahvempia menetelmiä tämän kaamean väärinkäytön vastaiseen taisteluun.

Blokland
Arvoisa puhemies, esittelijä Giannakou-Koutsikoun mietintö komission toimintaohjelmasta, joka koskee huumausaineiden torjuntaa, on vahva asiakirja, jossa Euroopan parlamentti kääntyy selvästi huumausaineita vastaan. Niin tekee komissiokin toimintasuunnitelmassaan. Komissio on valinnut kaksiosaisen lähestymistavan. Toisaalta kiinnitetään paljon huomiota huumausaineiden kysynnän hallintaan ja ehkäisyyn. Toisaalta vaaditaan tiukempaa suhtautumista huumausaineiden tarjontaan.
Huumeongelma on saanut osakseen paljon huomiota viime kuukausina. Tampereen huippukokouksessa korostettiin taas kerran, että ongelmaa on lähestyttävä Euroopassa kaiken kattavalla tavalla. Komission puheenjohtaja Prodi sanoi viime viikolla, että Euroopan unionissa ovat syntyneet "huumekaupan sisämarkkinat" . Hän sanoi, että tämä edellyttää selvästi politiikkojen yhteensovittamista ja jopa niiden valtioiden lainsäädännön muuttamista, joiden poikkeava politiikka suosii huumekauppaa. Alankomaiden ärsyyntyneiden reaktioiden perusteella puhe osui napakymppiin.
Puheenjohtaja Prodi kielsi, ikävä kyllä, että hän tarkoitti Alankomaita. Kotimaallani ei ole valitettavasti vain epäilyttävää kunniaa olla tunnettu huumausaineiden läpikulkumaa, vaan nyt hankimme myös mainetta synteettisten huumausaineiden tuottajana. Tähän mennessä monia nuoria on kuollut näiden synteettisten huumausaineiden käytön seurauksena. Se on todellakin järkyttävää! Haluan pyytää puheenjohtaja Prodia puhumaan asioista niiden oikeilla nimillä; Alankomaat on sellainen maa, joka suosii poikkeavalla politiikallaan huumekauppaa.
Tietenkin näen myös alankomaalaisen politiikan hyvät puolet. Huumausaineiden väärinkäyttäjien hoito on hyvää. Kysynnän osalta on kehitetty paljon hyviä aloitteita. Niistä ei ole kuitenkaan paljonkaan hyötyä, jos kuljemme laput silmillä tarjonnan suhteen. Alankomaiden on aika tehdä tilitys; Alankomaiden politiikalla ei ole yhtymäkohtia kansainvälisellä eikä eurooppalaisella tasolla, ja siksi se aiheuttaa ongelmia. On siis aika muuttaa suuntaa. Yhteistyö Euroopan tasolla suuntautuu nyt nimenomaan mielekkääseen torjuntaan. Toimintasuunnitelmassa annetaan sitä varten joitakin hyviä välineitä. Antakaamme niille etusija toiminnassamme!

Turco
Arvoisa puhemies, kuten esittelijä huomautti, Euroopan komissio katsoo, ettei kauden 19951999 toimintaohjelman ja huumausaineiden vastaisen toiminnan osalta ole riittävästi arvioitu ohjelmia eikä sääntelyn välineitä. On siis mahdotonta todeta, missä määrin asetetut tavoitteet ovat toteutuneet.
Koska puhumme huumeiden vastaisesta taistelusta, komission tiedonanto ei ole tilintarkastustuomioistuimen tai edes OLAFin esityslistalla, vaan nimenomaan tämän parlamentin esityslistalla. Tästä syystä te, hyvät kollegat, siis kaikesta johdonmukaisuudesta piittaamatta, aiotte vahvistaa uudelleen edellisen suunnitelman strategiat seuraaviksi viideksi vuodeksi.
Olette kaikki samaa mieltä - oikeisto samoin kuin vasemmisto - sillä huumeista puhuttaessa teillä on vain yksinkertaisia mielipide-eroja, eikä yhdelläkään ryhmällä ole rohkeutta ehdottaa vaihtoehtoisia toimintasuunnitelmia. Erittäin suuri enemmistö teistä näet huumeista puhuttaessa luopuu roolistaan päättäjänä, joka ongelman kohdatessaan pyrkii ratkaisemaan sen, ja, mikäli ratkaisu ei johda myönteisiin tuloksiin tai jos se estää niitä, kuten tässä tapauksessa, muuttaa politiikkaansa.
Ette tahdo ottaa tutkittavaksi mahdollisuutta muuttaa kieltoihin perustuvaa huumepolitiikkaa, koska pidätte poliittisina valintoina moraalisia valintoja ja vakaumuksia, jotka ovat kunkin yksilöllisiä omantunnonkysymyksiä. Estätte siis näin tätä aihetta koskevan todellisen, tieteellisen, ideologioista vapaan keskustelun ja valitsette eettisen kannan, joka osoittautuu turhauttavaksi, kyvyttömäksi ja epäonnistuneeksi: epäonnistumista yritätte oikeuttaa taloudellisten voimavarojen puutteella. Kuinka paljon maksaisi huumekaupan lopettaminen, tämän kaupan, joka Yhdistyneiden Kansakuntien mukaan edustaa 8:aa prosenttia maailmankaupasta? Kieltäydytte tekemästä arviota kustannusten ja tehokkuuden suhteesta, koska silloin teidän olisi myönnettävä, että politiikkanne on johtanut siihen, että rikolliset ovat saaneet tiettyjen aineiden tuottamisen ja myynnin valvonnassa monopoliaseman.
Tämä ei minua ihmetytä: tällä vuosisadalla on onnistuttu säilyttämään vuosikausia hulluja ja käsittämättömiä ilmiöitä, kuten natsismi, fasismi ja kommunismi. Yhä on jäljellä kieltopolitiikka huumeiden osalta: tämä eettinen, epäinhimillinen ja epätieteellinen hulluus.

Cederschiöld
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti tekee nyt päätöksen huumepolitiikasta, joka on syntynyt useita vuosia kestäneiden ponnistelujen tuloksena. Kyse on kestävästä huumausaineita koskevasta politiikasta. On syytä kiittää kaikkia niitä, jotka ovat auttaneet sen muotoilemisessa, tietenkin tänään juuri esittelijä Giannakou-Koutsikouta, mutta myös Sir Jack Stewart-Clarkea, joka työskenteli näiden kysymysten parissa aiempina vuosina.
Voin ehkä korostaa sitä, että on hieman silmiinpistävää, että juuri minä ruotsalaisena olen erittäin otettu tämän parlamentin kyvystä saada aikaan mielestäni kestävä huumausaineita koskeva politiikka; meillä ruotsalaisillahan on melko vakaa näkemys näistä asioista.
Luulen, että voimme nyt luottaa siihen, että huumausaineita koskevassa politiikassa päästään hyviin tuloksiin. Olen erityisen iloinen siitä, että juuri PPE-ryhmän huumausaineohjelma on tämän kompromissin lähtökohtana. Sen tietyt osat merkitsevät sitä, että kuljemme yhteistä tietä kohti huumeiden vähentymistä ja että tavoitteenamme on, että niin yhteiskunta kuin yksittäiset kansalaisetkin saataisiin irti huumeista ja että saisimme vietyä heidät kohti pitkän aikavälin tavoitetta: yhteiskuntaa ilman huumeita.
Luulen, että kun nämä nyt ehdotetut toimet ovat olleet voimassa jonkin aikaa, jäsenvaltiot hyväksyvät paremmin eri maiden näissä politiikoissa vallitsevat erot. Sen vuoksi on tärkeää, että esimerkkinä toimii juuri paras politiikka. Sen vuoksi kehotan komissiota huolehtimaan erityisesti siitä, että myös uudet jäsenvaltiot voivat osallistua uuden hankkeen muotoilemiseen. Kotimaassani monet nimittäin tuntevat itsensä hieman syrjityksi näissä asioissa. Jos laadimme huonoja hankkeita, haluaisimme parantaa niitä. Haluamme kuitenkin osallistua myös käynnissä olevien hankkeiden arviointiin, jotta näkisimme, mille tielle unioni jatkossa lähtee.
On myös tärkeää, että noudatamme eri maiden lakeja. Unioni ei voi astua jonkinlaiseen oikeusyhteiskunnan harmaaseen vyöhykkeeseen ja jättää noudattamatta lainsäädäntöjämme. Jos emme halua toimia lainsäädäntömme mukaan, sitä voidaan muuttaa, mutta emme voi harjoittaa sellaista politiikkaa, joka ei noudata oikeusvaltion sääntöjä.
Haluan kiittää tehdyistä panostuksista ja kehotan meitä kaikkia osallistumaan asiaan huomattavasti entistä enemmän tulevaisuudessa. Emme ole nimittäin saaneet työtä vielä tehtyä, paljon, paljon on vielä tekemättä. Valitettavasti useat parlamentin käsiteltävänä olevat tarkistukset hidastavat asioissa etenemistä, joten toivon, että monet niistä hylätään.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, sen seikan, että meitä on paikalla enää muutama ja että pelkäämme huomisaamun äänestyksen puolesta, on saatava meidät kerrankin ajattelemaan perjantain merkitystä ja sen pitämistä istuntopäivänä.
Päinvastoin kuin alankomaalaiset kollegani Wiebenga ja Blokland olen ylpeä alankomaalaisesta politiikasta. Siihen sisältyy tiukka puuttuminen koviin huumeisin, mukaan luettuna ekstaasi, ja samalla tehokas tapa saada uhrit terveydenhoidollisen lähestymistavan avulla pois rikollisista piireistä, ja lisäksi se on politiikkaa, jota aletaan onneksi noudattaa enenevässä määrin muuallakin Euroopassa.
Mitä logiikka oikeastaan on? Mitä on järki? Sitä voidaan kysyä tämän keskustelun jälkeen. Se, mitä meillä on edessämme, on pitkän ja emotionaalisen prosessin tulos emmekä ole vieläkään valmiita, sillä kohta äänestämme siitä, eli huomenaamulla kello 9.00.
Mistä on kyse? Tässä on kyse komission tiedonannosta, joka käsittelee huumausaineiden torjuntaa koskevaa Euroopan unionin toimintasuunnitelmaa (2000-2004). Aikaisempaan toimintasuunnitelmaan verrattuna tämä on selvästikin askel eteenpäin. Nyt suuntaudutaan huumepolitiikan valtavirtaan, jossa painotetaan ennaltaehkäisyä, mutta aitoja, suuntaa näyttäviä valintoja ei juurikaan tehdä. Valintojen tekemisen sijasta olemme keskittyneet pääasiassa kuvittelemaan sitä, mitä voitettu huumeiden vastainen sota merkitsisi. Siihen asti kunnes olemme voittaneet sodan, jonka jälkeen yhteiskuntamme on vapaa huumeista, käymme armotonta taistelua huumemafiaa ja myös Latinalaisen Amerikan köyhiä kokapensaiden kasvattajia ja aasialaisia unikonkasvattajia vastaan. Nuo yhteiskunnat militarisoidaan eikä köyhille anneta tehokasta apua, jolloin näkökulma ei myöskään ole kestävä.
Eikö nyt olisi aika tehdä kustannus-hyöty-analyysia siitä, mitä me olemme tekemässä nimenomaan huumausaineiden vastaista sotaa käyvän Yhdysvaltojen vaatimuksesta? Ovatko huumausaineet vähintään yhtä tärkeitä kuin ihmisoikeudet, kuten esittelijä antaa ymmärtää, ja miksi emme ota opiksemme tehokkaasta lähestymistavasta, jota esimerkiksi Alankomaissa sovelletaan? Onneksi me teemme komission tiedonantoa mukaillen hieman tilaa huumeidenkäyttäjille ja hieman enemmän tilaa mahdollisille käyttäjille, nuorille, muistuttamalla heitä aineiden haitallisista vaikutuksista.
Tällä ei kaiken kaikkiaan ole kovinkaan paljon tekemistä todellisuuden kanssa. Komissiohan painottaa useita kertoja, että toimintasuunnitelma on tältä osin vain täydentävä. Ehkä seuraavalle puheenjohtajavaltiolle esitetty pyyntö useisiin pilareihin liittyviä asioita käsittelevästä ylimääräisestä neuvostosta on merkkinä uudesta mahdollisuudesta, sillä tämä asiakirja on mielestäni yhä menetetty mahdollisuus.

Watson
Harvat seikat korostavat tällä tavoin kulttuuriin sidotun lähestymistavan eroja jäsenvaltioiden välillä. Mielestäni tämä mietintö on osoitus hyvästä yksimielisyydestä, ja onnittelen parlamentin jäsen Giannakou-Koutsikouta siitä työstä, jota hän on tehnyt mietintöä rakentaessaan.
Kuulun siihen kasvavaan vähemmistöön Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmässä ja myös tässä parlamentissa, joka uskoo, että lähestymistavassamme saatetaan tarvita radikaaleja muutoksia. Miksi? Täysin huolimatta eettisistä epäkohdista kieltämistä koskevissa perusteluissa valtiolla ei ole oikeutta estää vastuuntuntoista aikuista käyttämästä huumeita tosiasia on, että kiellot eivät toimi. Meidän lähestymistapamme, joka perustuu huumausaineiden tarjonnan valvontaan, nielee valtavia voimavaroja. Bristolin poliisi omassa vaalipiirissäni on kertonut minulle, että 85 prosenttia kaikista rikoksista liittyy huumeisiin. Tämä tilanne tuhoaa slummikortteleitamme, mistä huumekauppiaat löytävät suuret markkinat, ja joskus heistä tulee jopa esikuvia pettyneille nuorille. Se täyttää meidän vankiloitamme ihmisillä, jotka tarvitsevat huolenpitoa pikemmin kuin vangitsemista, ja syrjii epäsuhtaisesti etnisiä vähemmistöjä, joista joidenkin kulttuureissa huumausaineiden väärinkäyttöä paheksutaan vähemmän kuin muissa kulttuureissa. Mutta ennen kaikkea se edistää muunlaisen rikollisuuden muotojen rahoittamista ja kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vahvistamista.
Meidän on ainakin harkittava voimavarojen siirtämistä huumausaineiden tarjonnan vähentämistä kohti kysynnän vähentämistä.

Schröder, Ilka
Arvoisa puhemies, arvoisa esittelijä, hyvät kollegat. Tässä huumausaineita koskevassa ohjelmassa on kyse ennen kaikkea huumeista riippuvaisista ihmisistä ja heidän omaisistaan. Apua tarvitaan kiireesti. Siksi pidän tärkeänä, että ohjelman tuloksia ja välttämättömiä seuraamuksia analysoidaan rehellisesti.
Huumausaineiden torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman tavoitteena on ennen kaikkea kysynnän ja tarjonnan vähentäminen. Kumpaakaan näistä tavoitteista ei ole saavutettu. Ikäluokasta, maasta ja huumeesta riippumatta huumeiden käyttö kasvaa tai pysyy ennallaan koventuneista rangaistuksista ja tarkemmasta seurannasta huolimatta niin kansallisella kuin enenevässä määrin myös Euroopan tasolla. Sama koskee huumeiden tarjonnan vähentämistä. Poliisi on kauan aikaa tavoittanut vain 10 prosenttia huumekaupasta. Näistä masentavista tuloksista vaietaan tyystin. Sen sijaan käsillä olevassa huumausaineita koskevassa ohjelmassa esitellään kopio edellisestä, johon on tehty vain kosmeettisia muutoksia. Ilahduttavaa on, että komissio arvioi tilannetta. Ulkopuolisesta arvioinnista onkin juuri tässä arkaluontoisessa asiassa selvästi enemmän etua. Siitä on vain oltava myös seuraamuksia..
Ohjelman kehnosta menestyksestä huolimatta osoitetaan suurin osa huumausaineita koskevan ohjelman rahoituksesta huumausaineiden torjuntaan. Kaikkinaiseen vahinkojen minimoimiseen tähtäävään toimintaan jää hyvin pieni osa. Jäljelle kuitenkin jää kysymys, miksi ohjelmassa ei ilmeisestikään ole kyse asetettujen tavoitteiden saavuttamisesta. Sellainen väite nousee väistämättä esiin, että ohjelmassa on kyse yksinomaan siitä, että se on olemassa, mutta sen tarkoituksena on aivan muiden kuin edellä mainittujen tehtävien täyttäminen. Mitä tällä tarkoitetaan? Huumausaineita koskevaa ohjelmaa käytetään EU:n legitimiteetin nostamiseen. Huumausaineita koskevilla ohjelmilla on siinä yhteydessä puhtaasti välineellinen luonne. Ja koska se tapahtuu huumeista riippuvaisten kustannuksella, on ajattelutapaa kiireesti muutettava.
Huumausaineita koskevassa politiikassa ei ole mitään ainoaa oikeaa ratkaisua, siitä olemme kaikki yksimielisiä. Siitä on kuitenkin oltava myös seuraamuksia. Kiireellisenä tavoitteena on oltava vahingon minimoiminen, ja se on juurrutettava tiukasti myös huumausaineita koskevaan toimintaohjelmaan. Esitän neljässä vaatimuksessa, joihin lopetan, mitä se konkreettisesti merkitsisi.
Ensiksikin: lyhytaikaista vieroitushoitoa on laajennettava. Toiseksi: metadoniohjelmia on lisättävä ja otettava EU:ssa käyttöön erittäin hyväksi osoittautunut heroiinin kontrolloitu jakelu. Kolmanneksi: huumeiden käyttäjien pitää voida testata huumeiden sisältämät aineet ja määrät. Vain siten voidaan estää vahingon leviäminen; tarvitaan siis EU:n laajuista huumeiden tarkistusta. Neljänneksi: on edistettävä kaupunkien välistä yhteistyötä, joka nojaisi siihen ajatukseen, että Euroopan kaupunkien huumepolitiikka (European Cities Drug Policy) olisi malliesimerkkinä projektista, jossa huumeet - niin lailliset kuin laittomatkin - tunnustettaisiin yhteiskuntaan kuuluvaksi ilmiöksi ja asettauduttaisiin puolustamaan itsemääräämisoikeuteen perustuvaa, vastuullista huumeiden käyttöä. Sellaista huumausaineita koskevaa toimintasuunnitelmaa tarvitsisimme kiireesti.

Meijer
Arvoisa puhemies, ilman alkoholia, tupakkaa ja huumausaineita elämme terveellisemmin ja aiheutamme vähemmän häiriöitä toisillemme. Maailma ilman epäterveellisiä nautintoaineita on kuitenkin saavuttamaton utopia. Kaksi ihmisryhmää käyttää niitä: toisaalta aikuiset, joille vapaat markkinat aiheuttavat epävarmuutta ja jännitystä ja toisaalta nuoret, jotka haluavat mielellään tutustua seikkailuihin ja kiellettyihin asioihin. Tiukat eurooppalaiset säädökset huumeiden käytön kieltämiseksi ja rankaisemiseksi eivät ratkaise tätä ongelmaa.
Paljon tärkeämpiä ovat huumeidenkäyttäjien ohjaamiseksi tarkoitetut pienimuotoiset hankkeet, joihin sisältyy koulutus, asuntojen järjestäminen, työllisyys ja tulot ja myös tiedotus huumeiden käyttämisen seurauksista. Olen huolestunut puheenjohtaja Prodin hiljattain antamasta lausunnosta, jonka mukaan pienimuotoiset, yksilökohtaiset ratkaisut kielletään tulevaisuudessa. Pehmeiden huumausaineiden käyttö on ollut sallittua Alankomaissa jo runsaat 20 vuotta. Tämä estää käyttäjiä sortumasta rikollisuuteen ja koviin huumausaineisiin ja tarjoaa parhaan mahdollisuuden palata elämään, joka ei sisällä huumausaineita. Monet kaupungit ja alueet muissa Euroopan valtioissa ovat ottaneet tähän mennessä käyttöön tämän kansanterveyttä edistävän tärkeän toimenpiteen. Olisi huono asia, jos tämä esimerkillinen politiikka kiellettäisiin vetoamalla Euroopan yhdentymiseen. Nimenomaan puheenjohtaja Prodin lausunto on minulle tärkeä syy hylätä tämä ehdotus huolimatta sen sisältämistä vivahteista.

Coelho
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minun on tunnustettava, etten ole tässä suhteessa fundamentalisti ja että kunnioitan niitä, joilla on toisenlaisia mielipiteitä kuin omani. Erityisesti kunnioitan mielipidettä, jonka suuresti arvostamani parlamentin jäsen Watson täällä esitti.
En usko kuitenkaan, että periaatteista voidaan luopua tehokkuuden vuoksi, ja aloitankin puheenvuoroni juuri periaatteellisella kysymyksellä: meidän mielestämme huumausaineet ovat turmiollinen asia, joita vastaan on taisteltava. Ne ovat pahe, joka heikentää tahtoa, aiheuttaa riippuvuutta ja siten orjuuttaa ihmisen ja riisuu hänet persoonallisista piirteistä, katkaisee sosiaaliset siteet ja suhteet, synnyttää rikollisuutta, lisää turvattomuutta ja ylläpitää maailmanlaajuisia rikollisverkkoja, jotka uhmaavat valtioiden lakia ja valtaa.
Meidän mielestämme on selvää, että huumausaineita vastaan on taisteltava ilman kompromisseja. Tämä viesti käy selvästi esiin parlamentin jäsen Giannakou-Koutsikoun mietinnöstä, ja haluammekin kiittää häntä siitä. Kyse on todellakin meidän aikamme ongelmasta, huolestuttavasta ongelmasta: tiedämme hyvin, että huumausaineita on kaikissa maissa ja kaikkien sosiaaliryhmien keskuudessa; tiedämme myös, että Euroopan laajentuminen itään aiheuttaa valtavan tarpeen ryhtyä kiireesti tehokkaisiin toimiin, sillä laajentuminen merkitsee lisävaikeuksia valvonnan osalta, joka on jo nykyisin vaikeaa; tiedämme, että kyse on yhä suuremmasta ongelmasta. Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen raportin mukaan Euroopan unionissa käytetään edelleenkin eniten kannabista, mutta heroiinista aiheutuu eniten ongelmia hoidon tarpeen, huumeiden aiheuttamien kuolemantapausten, HIV-tartuntojen sekä sosiaalisen syrjäytymisen osalta.
Samassa raportissa tuodaan myös esiin, että sekä uusien synteettisten huumausaineiden, kuten ekstaasin, että perinteisempien huumausaineiden, kuten LSD:n ja amfetamiinin, käyttö on lisääntynyt Euroopassa. Tämä on sitäkin järkyttävämpää, kun otamme huomioon, että huumerikollisuus ja huumausainekauppa edustavat noin 8:aa prosenttia maailmankaupasta.
Olemme samaa mieltä siitä, että lähestymistavan on sisällettävä kolme tavoitetta: kysynnän vähentäminen, huumausainekaupan valvonta ja huumeriippuvuuden torjunta. Olemme samaa mieltä myös siitä, että on toteutettava kampanjoita ongelman tiedostamiseksi ja samalla vahvistettava ennaltaehkäiseviä verkostoja. Hoidon osalta on tuettava laadukkaita ohjelmia, jotka on kohdennettava koko yhteisöön ja kouluihin, vankilat mukaan lukien, ja niiden lisäksi on toteuttava riskien vähentämiseen tarkoitettuja aloitteita, joista esimerkkinä voi mainita ruiskujen vaihtoa koskevan ohjelman.
Mitä tulee tarjonnan vähentämiseen, huumeita tuottavien maiden tukemista on jatkettava ja tukea on lisättävä, jotta nuo maat ottaisivat kysynnän vähentämisen, viljelmien tuhoamisen, laboratorioiden lopettamisen ja huumausainekaupan ehkäisemisen painopistealueidensa joukkoon. Sen vuoksi poliittisen tahdon, jota tässä mietinnössä vaaditaan, on myös saatava konkreettinen ilmaus. Jos tyydymme pelkästään lausumaan kauniita sanoja, joudumme tekemään sen johtopäätöksen, ettei poliittista tahtoa sittenkään ollut. Poliittisen tahdon mittana on nimittäin se, kuinka tehokkaita tähän taisteluun suunnatut toimet ovat ja kuinka paljon julkisia varoja sen käyttöön myönnetään. Mietinnössä korostetaan aivan oikein, että talousarviossa siihen varatut määrärahat ovat riittämättömät. Parlamentilla ei ole moraalista oikeutta vaatia jäsenvaltioita paneutumaan tähän asiaan tehokkaammin ja sijoittamaan enemmän varoja huumausaineiden torjuntaan, ellei se samalla anna esimerkkiä niissä asioissa, joihin se itse voi vaikuttaa. Tärkein eurooppalainen väline tässä taistelussa on Lissabonissa toimiva Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus. Kohdistamme suuria odotuksia seurantakeskuksen työhön ja erityisesti odotamme, että se lisää tätä ilmiötä koskevaa tietoa ja myötävaikuttaa vertailtavien tietojen saatavuuteen sekä etenkin markkinoille saatettujen haitallisten aineiden seurantaan ja tunnistamiseen ja tekee ehdotuksen niiden kieltämiseksi.
Sen tähden ehdotimme mietintöön erinäisiä muutoksia, jotka olennaisimmilta osiltaan myös hyväksyttiin. Niiden tarkoituksena on vahvistaa seurantakeskuksen roolia ja varmistaa, että sen työlle myönnetään riittävästi varoja. Kansalaiset odottavat meiltä myös selkeyttä tässä asiassa. Ei riitä, että pidämme kauniita puheita. Meidän on myös tehtävä tarvittavat päätökset ja varmistettava määrärahat, jotka osoittavat, että me todella kannamme huolta, kuten väitämme, tästä tärkeästä taistelusta järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi ja ihmisen arvokkuuden puolustamiseksi.

Karamanou
Arvoisa puhemies, ensinnäkin pidän komission tiedonantoa huumausaineiden torjuntaa koskevasta Euroopan unionin toimintasuunnitelmasta erittäin tärkeänä ja myönteisenä. Tämä suunnitelma käsittää kaikki ongelman puolet ja mielestäni se avaa uusia mahdollisuuksia kokonaisvaltaisemmalle ja tehokkaammalle toiminnalle. Vaaditaan kuitenkin lisää varoja, mikä on ymmärrettävää. Haluaisin onnitella esittelijää Giannakou-Koutsikouta erittäin tärkeästä mietinnöstä ja siitä, että hän korostaa erityisesti kansainvälistä yhteistyötä ja järjestelmällisen vuosittain kokoontuvan eri pilareihin liittyviä asioita käsittelevän neuvoston perustamista, jotta voitaisiin paremmin seurata ja arvioida toimia, joiden päätavoitteena on huumausaineiden tarjonnan vähentäminen.
Lähtökohtana kansainvälinen sopimus, jolle antoi siunauksensa myös YK:n erityisistunto kesäkuussa 1998, harkitusta ongelman lähestymistavasta sekä tarjonnan että kysynnän vähentämisen alueilla, haluaisin korostaa mahdollisuutta, jonka uusi perussopimus tarjoaa 152 artiklan nojalla. Tämän artiklan nojalla unioni voi täydentää kansallisia politiikkoja toimenpiteillä, jotka tähtäävät kansanterveyden parantamiseen ja huumausaineiden aiheuttamien terveyshaittojen ennaltaehkäisyyn ja vähentämiseen. Näin ollen Euroopan unionin toimintaohjelmaan vuosille 2000-2004 pitää sisältyä mietinnössä mainittujen asioiden lisäksi käytäntöjä ja ohjelmia, joiden tavoitteena on vieroittaminen ja väärinkäyttäjille aiheutuvien haittojen rajoittaminen.
Lisäksi meidän tarvitsee keskittää huomiomme ja antaa rahoituksessa ensisijaisuus ohjelmille, joilla arvioidaan ennaltaehkäisyn, hoidon ja yhteiskuntaan sopeuttamisen alalla noudatettavia käytäntöjä sekä niiden vaikutuksia yhteiskuntaan ja terveyteen, ja auttamaan näiden johtopäätösten perusteella jäsenvaltioita ja jäsenehdokasmaita kansallisten politiikkojen laadinnassa. Lopuksi haluaisin korostaa, että tällä alalla Lissabonissa sijaitseva Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus tekee tärkeää työtä, ja uskon, että tulevina vuosina siellä kerättävät tiedot osoittavat eurooppalaisen ja kansainvälisen yhteistyön tuloksellisuuden tässä vaikeassa taistelussa.

Ojeda Sanz
Arvoisa puhemies, puhun kollegani Hernández Mollarin sijasta, ja haluan hänen puolestaan onnitella esittelijä Giannakou-Koutsikouta hänen tekemästään erinomaisesta työstä. On ilmeistä, että huumeongelma vaatii osakseen poliitikoiden, instituutioiden ja koko kansalaisyhteiskunnan erityisen huomion paitsi Euroopassa, myös koko maailmassa. Pahan huumeongelman kanssa ikävä kyllä kamppailevan Kolumbian presidentti kertoi meille parlamentissa lokakuun 26. päivänä, että huumekauppa on aiheuttanut valtavasti väkivaltaa ja että sen tähden on syyllistytty Kolumbian kansalle inhimillisesti mitattuna äärimmäisen kalliiksi käyneisiin joukkomurhiin. Ja emme puhu täällä ainoastaan unionin jäsenvaltioita tai vain Euroopan unionia koskettavasta ongelmasta vaan sellaisesta ongelmasta, jolla on varsin suoria vaikutuksia ihmisiin kaikissa maailman maissa.
Näin ollen ensimmäinen ajatukseni liittyy yhteisvastuullisuuden painottamiseen eli siihen, että tarvitaan yhteistyötä, yhteistoimintaa ja koordinaatiota oikeusviranomaisten, rikosoikeudellisten viranomaisten sekä eri mantereilla sijaitsevien maiden välillä, olivatpa ne sitten Euroopan unionin, Latinalaisen Amerikan, Kaakkois-Aasian tai Afrikan maiden välisiä.
Toiseksi esittäisin ajatuksen siitä, että Euroopan unionilla olisi oltava suurempi rooli pyrittäessä vähentämään huumeiden kysyntää. Tässä mielessä Euroopan parlamentti on painottanut ja vahvistanut tässä päätöslauselmassa Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen roolia antamalla sille lisää välineitä ja resursseja sen tavoitteiden täyttämiseen mahdollisimman tehokkaasti. Haluaisin erityisesti painottaa sellaisen huumekaupan torjuntaa, jossa käytetään häikäilemättä hyväksi laittomia maahanmuuttajia, varsinkin Euroopan etelärajalla Andalusiassa, Ceutassa ja Melillassa, jonne on muodostunut huumekaupan väylä.
Kolmannen ajatukseni haluaisin osoittaa sille yhteiskunnan osalle, jota tämä sosiaalinen vitsaus pahiten koettelee, eli nuorisollemme. Äskettäin maassani teetetyn kyselyn mukaan toinen niistä sosiaalisista ongelmista, jonka nuoret työttömyyden jälkeen nimesivät mielestään tärkeimmäksi ongelmaksi, olivat huumeet. Huumeet aiheuttavat, kuten päätöslauselmassa todetaan, ongelmia perheissä ja työpaikalla sekä liikenneonnettomuuksia. Jos siihen vielä lisätään se huomattava nousu, joka on todettu nuorten alkoholinkäytössä ja joka monissa tapauksissa yhdistyy erityisesti synteettisten huumeiden käyttöön, on selvää, että on nopeasti ryhdyttävä toimiin, joilla tämä suuntaus saadaan taittumaan. Valistustoiminta, perheiden parissa tehtävä työ, taloudellinen yhteistyö yhdistysten ja kansalaisjärjestöjen kanssa varsinkin vapaa-ajan ja urheilun alalla täydentävät niitä toimia, joiden olisi hävitettävä nuorisomme elämänpiiristä tällainen todellisuuspakoinen tapa, joka toisinaan saa nuoret turvautumaan sellaisiin huvittelumuotoihin, jotka lopulta tuhoavat heidät.
Mutta näitä ongelmia ei ratkaista pelkästään puhumalla. Tarvitaan myös voimavaroja. Sekä jäsenvaltioiden että itse Euroopan unioninkin on annettava talousarvioissaan ensisijainen asema niille rahoituskeinoille, joilla voidaan toteuttaa kaikki ne toimet, joita ennalta ehkäisyn, torjunnan ja kuntouttamisen alalla ehdotetaan. Ja näinhän asianlaita ei valitettavasti vielä ole.

Bowis
Arvoisa puhemies, onnittelut kollegalleni hänen mietinnöstään. Siinä osassa Eurooppa, josta minä tulen, 3 miljoonaa ihmistä käyttää laittomia huumeita, ja heistä 28 prosenttia on 16 - 29 -vuotiaita ja 14 prosenttia 14-15 -vuotiaita. Joka vuosi tulee ilmi 12 000 uutta riippuvuustapausta, vuosittain tehdään 70 000 huumausainerikosta, ja maassamme on vuosittain 1 200 huumausaineisiin liittyvää kuolemantapausta. Tämä on taistelu, jossa emme ehkä ole nyt voitolla, mutta jota meidän ei pidä hävitä. Tarvitsemme monivaiheista politiikkaa, meidän täytyy toimia yhdessä pysäyttääksemme huumeiden tuottajat ja välittäjät ja kauppaajat, mutta tarvitsemme myös koulutus- ja terveyspolitiikkaa ja meidän on kannustettava tutkimusta. Jos vain yksinkertaisesti leikkaamme tarjontaa emmekä kysyntää, silloin päädymme tilanteeseen, jossa huumausaineiden hinnat ovat katukaupassa korkeammat kuin ennen ja rikoksia tehdään yhä enemmän ihmisten riippuvuuksien takia.
Monet tähän edessämme olevaan mietintöön tehdyistä tarkistuksista ovat siitä syystä asianmukaisia. Meidän on kasvatettava nuoria. Tarvitsemme esikuvia musiikin, muodin ja elokuvan aloilta saadaksemme perille viestin nuorille: emme ainoastaan sanomalla "ei", sillä se ei toimi, vaan kertomalla heille totuus. Totuus on se, että huumeet voivat tuoda mielihyvää, mutta totuus on myös se, että ne voivat tuhota terveyden. Ne voivat tuhota syövän ja sydänsairauksien muodossa, muistin ja keskittymiskyvyn menetyksenä, kivesongelmina ja niin edelleen, ja nuorten on myös ymmärrettävä se.
Huumeiden käyttäminen on väärin, mutta meidän on autettava niitä, jotka ovat halukkaita ottamaan vastaan apua. En ikinä unohda sitä, kun toimiessani huumeidentorjunnasta vastaavana ministerinä tapasin nuoren miehen, joka oli menettänyt terveytensä, ystävänsä ja ihmissuhteensa, perheensä, työpaikkansa, tulevaisuudennäkymänsä ja itsekunnioituksensa. Häntä autettiin auttamaan itseään pääsemään pois siitä syvästä ja mustasta riippuvuuden kuilusta. Esitin hänelle typerän kysymyksen, tuntuiko hänestä siltä, että hän oli jo voittanut taistelun, ja hän vastasi minulle, että hänellä oli edessään koko elämän pituinen taistelu ja jos hän koskaan kuvittelee voittaneensa sen, silloin hän on hävinnyt. Hän ansaitsee tukemme. Hän tarvitsee tutkimusta, jolla varmistetaan, että meillä on tehokkaita hoitokeinoja, ja meidän on annettava hänelle tuo apu ja luottamus. Olisi kuitenkin paljon parempi, jos voisimme tuhota tämän pahuuden vakuuttamalla tuleville nuorten sukupolville, että huumeet eivät yksinkertaisesti ole heitä varten; ne eivät yksinkertaisesti ole riskin ottamisen arvoisia.

Lisi
Arvoisa puhemies, yritän puheenvuorossani esittää yhteenvetoa myös italialaisten kollegoideni Costan ja Nisticòn mielipiteistä, he olivat aiemmin salissa, mutta eivät ole enää läsnä tässä keskustelun myöhemmässä osassa.
Me tahdomme myös italialaisena valtuuskuntana onnitella esittelijää, parlamentin jäsen Giannakou-Koutsikouta, erinomaisesta työstä. Kuten useat kollegat ovat maininneet, kyseessä on vaikeasti löydettävissä oleva tasapaino, joka kuitenkin on löydetty: vaikeaa se on siksi, että jäsenvaltioiden kokemukset ja politiikat ovat erilaisia. Samalla myös ne suhteet, jotka on luotava koko unionin ja yksittäisten valtioiden toimien välille, suhde toissijaisuusperiaatteen ja sen oikeutetusti korostetun välttämättömyyden välille, että unionin on luotava yhteinen tätä ilmiötä koskeva politiikka, sillä se on nyt, tällä hetkellä, huolestuttava, mutta ennen kaikkea tulevaisuudessa vieläkin huolestuttavampi ilmiö.
Arvojen kannalta olen täysin vakuuttunut asiasta, ja olen täysin samaa mieltä kollega Coelhon ilmaisemien muotoilujen kanssa, enkä siksi toista niitä. Vilpittömästi sanoen olen kuunnellut hämmentyneenä mielipiteitä, joissa nuorille halutaan välittää tämä viesti: totutelkaa elämään ecstasyn kanssa, totutelkaa elämään valiumin kanssa, eli tottukaa elämään, johon huumeet kuuluvat. Kieltäydyn ajattelemasta, että politiikan pitäisi antautua tämän aiheen edessä.
Sanoin, että mietintö on erinomainen, ei ainoastaan sen vuoksi, että siinä asetetaan keskeiseen asemaan, oikeutetusti, kaksi tämän kysymyksen osaa - yhdistetyt toimet sekä kysynnän että tarjonnan vähentämiseksi - mutta myös, mikäli sallitte, parlamentin jäsen Giannakou-Koutsikou, sen rehellisyyden vuoksi, jolla arvostelette komission ehdotuksessa yhä riittämättömiä seikkoja, sekä rahoituksen ja talouden kannalta ei voida julistaa taistelun suurta merkitystä ja toimia kuitenkin raha-asioiden osalta epäjohdonmukaisesti että, sanokaamme, niiden aloitteiden poliittisen haaleuden kannalta, joihin jäsenvaltiot eivät vielä ole ryhtyneet. Näistä syistä pidän kannatettavana loistavaa ehdotusta useisiin pilareihin liittyviä asioita käsittelevän neuvoston kokoon kutsumisesta.
Lopuksi tahtoisin korostaa vielä kahta seikkaa, jotka Italiassa hankkimamme kokemuksen mukaan ovat erityisen tärkeitä ja merkittäviä: ensinnäkin on erittäin tärkeää tukea myös perustutkimusta, jotta oppisimme tuntemaan tämän ilmiön paremmin ja, mikäli mahdollista, tietämään etukäteen, mitkä ovat niin kutsuttuja tulevaisuuden huumeita, sekä erityisesti tuntemaan synteettisten huumeiden turmiolliset ominaisuudet; toiseksi on tärkeää ottaa näihin toimiimme mukaan pääasialliset toimijat, ne, jotka toimivat etulinjassa ja käyvät taistelua joka päivä ja tukevat huumausaineista riippuvaisia, eli hoitoyhteisöjen kokemukset. Mielestäni näitä on tuettava ja kannustettava. Parlamentin jäsen Giannakou-Koutsikou hyväksyi mielellään myös tämän meidän italialaisen ajatuksemme. Uskon, että tulevaisuudessa, kun käsittelemme uudelleen tätä aihetta, on tärkeää palata tähän seikkaan: niihin, jotka tällä hetkellä hoitavat ja auttavat huumeista riippuvaisia henkilöitä.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Matkustusasiakirjajäljitelmien torjuminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Newton Dunnin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0050/1999) Saksan liittotasavallan aloitteesta neuvoston päätöksen tekemiseksi tietojenvaihdon parantamisesta matkustusasiakirjajäljitelmien torjumiseksi (8457/1999 - C5-0011/1999 - 1999/0804(SNS)).

Newton Dunn
Tämä on hyvin vähän riitoja ja kiistoja aiheuttava mietintö lukuun ottamatta yhtä ainoata seikkaa, joka koskee kaikkia niitä, jotka kuuntelevat. Ehdotuksena on kehittää tietokoneistettu kuvantallennusjärjestelmä, jonka avulla paljastetaan väärennettyjä matkustusasiakirjoja. Luulen, että me kaikki olemme samaa mieltä siitä, että se kannattaa toteuttaa. Eli mikä siis on se ainoa kiistanalainen seikka? Se koskee sitä, tehdäänkö tämä päätös suljettujen ovien takana Brysselissä virkamiesten ja ministerien toimesta, vai harjoitetaanko parlamentaarista valvontaa. 15 kansallista parlamenttia ei voi tehdä sitä, koska tämä on unionia koskeva ehdotus, ja tämä tehtävä kuuluu meille, jos kenelle.
Tämän ehdotuksen tarina on se, että tämän vuoden tammikuussa komissio teki saman ehdotuksen ja sanoi, että sen tarkoituksena olisi paljastaa asiakirjoja, joita laittomat maahanmuuttajat olivat tuoneet. Ehdotus raukesi, kun Amsterdamin sopimus tuli voimaan toukokuussa. Nyt ehdotus on tehty uudestaan Saksan hallituksen toimesta, kuten kansallinen hallitus on oikeutettu tekemään Amsterdamin sopimuksen nojalla. Ongelmana on kuitenkin se, että Saksan hallitus sanoo, että sen tarkoituksena on puuttua esitän lainauksen "rikollisuuteen" ja se jättää pois sanan "maahanmuutto". Miksi? Siksi, että Amsterdamin sopimuksen nojalla maahanmuuttokysymykset siirretään kolmannesta pilarista ensimmäiseen pilariin ja ne siirtyvät ensi kertaa parlamentin vastuulle. Rikollisuuskysymykset jäävät kuitenkin kolmanteen pilariin, eikä meillä ole niissä kysymyksissä minkäänlaista valvontavaltaa, ei minkäänlaista vastuuta. Näin ollen Saksan hallitus pyrkii minulle antamassaan esityksessä välttämään ehdotuksiinsa kohdistuvaa parlamentaarista valvontaa.
Valiokunta ei pitänyt siitä. Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta pyysi puheenjohtajavaltio Suomen ja Saksan hallituksen tulemaan tänne ja vastaamaan ehdotusta koskeviin kysymyksiimme. Puheenjohtajavaltio Suomi vastasi valiokunnalle kirjeellä ja sanoi, ettei se tulisi vastaamaan kysymyksiimme. Se sanoi kuitenkin, että voisimme esittää kysymyksemme täysistunnossa. Täällä täysistunnossa me nyt siis olemme missä on ministerineuvosto? Kaikki voivat nähdä, että tuolit ovat tyhjiä lukuun ottamatta yhtä tuolia, jossa istuu viehättävä harmaapukuinen rouva, virkamies, jolla ei ole lupa puhua. Toivon kuitenkin hänen vievän mukanaan tämän viestin. Se, että Saksan hallitus on tyystin yrittänyt välttää parlamentaarista valvontaa pitämällä asian kolmannessa pilarissa, ja se, että puheenjohtajavaltio Suomi ei ole edes ilmaantunut vastaamaan kysymyksiimme valiokunnassa eikä täysistunnossa ja joudun ikäväkseni sanomaan näin , on valtava tahra suomalaisten maineelle, suomalaisten, joilla oli ennen suurenmoinen avoimuuden ja demokratian maine. Olen niin ikään hyvin pahoillani siitä, että he eivät ole täällä vastaamassa syytöksiini.
Lopuksi totean, että valiokunta on äänestänyt oikeusperustan muuttamisesta, jotta tämä asia palautettaisiin ensimmäiseen pilariin, sillä tämä ehdotus koskee ensisijaisesti niitä väärennettyjä asiakirjoja, joita laittomat maahanmuuttajat kantavat mukanaan. Pyydän kaikkia läsnäolijoita äänestämään huomisaamuna ja tukemaan valiokuntaa, tuomaan parlamentaarisen valvonnan tähän uuteen politiikan alaan, joka kuuluu meidän toimivaltaamme Amsterdamin sopimuksen nojalla.

Pirker
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ensinnäkin sydämelliset onnittelut esittelijälle. Hän puuttui puheenvuorossaan erääseen tärkeään alueeseen eli institutionaaliseen alueeseen ja kaikkeen siihen liittyvään.
Haluaisin viitata niihin mahdollisuuksiin, joita tämä järjestelmä tarjoaa meille. Asiakirjassa nimittäin käsitellään matkustusasiakirjajäljitelmien torjumista. Kyseessä on ilmoitus- ja vertailujärjestelmä eli väline, jonka avulla voidaan torjua myös laitonta maahantuloa ja siten myös laitonta maahanmuuttoa tai rikosten tekemistä väärennetyn henkilöllisyyden turvin. Se tarkoittaa, että tarvitaan uusia, varsin tehokkaita välineitä, jotta voitaisiin torjua juuri näitä osittain järjestäytyneen rikollisuuden ilmiöitä.
Yksi niistä on täällä puheeksi otettu väline matkustusasiakirjajäljitelmien torjumiseksi. Sitä voidaan käyttää viime kädessä myös torjuttaessa salakuljetusrikollisuutta, joka on nopeasti kasvava ilmiö. Jos luvut pitävät paikkansa, tiedetään, että salakuljetusrikollisuudesta saadaan lähes samat rikolliset voitot kuin huumerikollisuudestakin ja huomattavasti pienemmin riskein. Sain tietooni lukuja, joiden mukaan niistä 400 000 - 500 000 laittomasta maahantulijasta, jotka tulevat vuosittain Euroopan unioniin, vähintään 200 000 salakuljetetaan. He hyödyntävät salakuljetuksessa varsin usein näitä väärennettyjä matkustusasiakirjoja.
Myös muilla alueilla, joilla käytetään väärin turvapaikkaoikeutta, väärennetään tosin myös matkustusasiakirjoja, joita käytetään sitten useaan kertaan. Siitä on valitettavasti tullut osa järjestelmää. Siinä suhteessa Newton Dunnin täällä puheeksi ottama järjestelmä on tervetullut ja sitä on tuettava.
Haluaisin kuitenkin viitata erääseen kohtaan, joka ei sovi meille parhaalla mahdollisella tavalla. Kyse on siitä, että on kehitetty rinnakkainen FADO-järjestelmä, jonka ansiosta voidaan verrata alkuperäisiä ja väärennettyjä asiakirjoja kuvallisesti. Meillä on siis todellisuudessa kaksi järjestelmää, jotka pitäisi yhdistää. Jotta päästäisiin väärennettyjen asiakirjojen jäljille aikaisemmin, on tietenkin parempi, jos on etukäteen FADO-järjestelmän avulla verrattu toisiinsa alkuperäisiä ja väärennettyjä asiakirjoja. Tämä tarkoittaa sitä, ettei tavoitteena pitäisi olla kahden rinnakkaisen järjestelmän käyttäminen rinnakkain, vaan niiden yhdistäminen loppujen lopuksi yhdeksi järjestelmäksi, jotta tehokkuus lisääntyisi.
Kaiken kaikkiaan on tämä menettely matkustusasiakirjajäljennösten torjumiseksi siten, että verrataan nimenomaan ei-henkilökohtaisia tietoja, otettava tyytyväisenä vastaan. Olisi kuitenkin välttämättä yritettävä saada tähän vielä enemmän tehokkuutta, jolloin kahta järjestelmää ei käytettäisi rinnakkain, vaan ne yhdistettäisiin yhden tavoitteen saavuttamiseksi: että voitaisiin yhdessä Schengenin tietojärjestelmän ja Eurodac-tietojärjestelmän avulla myötävaikuttaa turvallisen Euroopan luomiseen.

Gebhardt
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sallinette, että ilmaisen tyytyväisyyteni Saksan liittotasavallan aloitteeseen tietojenvaihdon parantamisesta väärennetyistä asiakirjoista. Tällaisella tietojenvaihdolla on nimittäin valtava merkitys Euroopan asukkaiden suojelemisen ja turvallisuuden kannalta.
Eurooppa tarvitsee oikeusaluetta, jossa kansalaiset tuntevat olonsa kotoisaksi ja turvalliseksi. Sitä lisäävät oleellisesti rajat ylittävät säädökset ja suojelujärjestelmät, jotka vaikeuttavat rikollisten elämää. Sellaiseen järjestelmään Saksan aloitteessa pyritään.
Tietojenvaihto väärennetyistä asiakirjoista ehkäisee itse väärennöksiä. Tämä auttaa merkittävästi salakuljetusrikollisuuden ja muiden rikosten torjumisessa ja myös - mille panen paljon painoa - kaikkien muiden rikosten. Niin lukee järkevästi ehdotuksessa neuvoston päätökseksi.
Esittelijä haluaa muuttaa johdanto-osan 3 kappaleen ja rajoittaa rikokset koskemaan laitonta maahanmuuttoa. Hän tekee näin ikään kuin laiton maahanmuutto olisi suurin rikos, jota meidän on torjuttava. Hyvä kollega, missä oikein asutte? Ettekö ole koskaan kuullut mitään huumekauppiaista ja rahanpesijöiden kuriireista, joilla on matkalaukut täynnä seteleitä? Täytyykö minun tosiaankin laatia teille lista liikkuvasta rikollisuudesta?
Tarkistus 6 on aivan mahdoton! Siinä pidetään pilkkanaan kansalaisia, jotka odottavat Euroopan unionilta suojaa ja turvallisuutta. Meidän on äänestettävä suurella enemmistöllä tätä tarkistusta vastaan. Emmehän voi sallia itsellemme sellaista henkistä vinoutumaa, että pelkäämme muutamaa köyhää raukkaa, jotka pujahtavat sisään väärin paperein ja takaamme samanaikaisesti suurrikollisille matkustusvapauden. Tätä kysymystä pohtinut oikeusasioita käsittelevä valiokuntakin on yksimielisesti, toistan: yksimielisesti, kaikkien ryhmien äänin, esittänyt tämän näkemyksen perusteellisten tutkimusten jälkeen, ja kuten aiemmin sanoin, haluan, että tämä toimenpide koskee kaikkia rikoksia. Se on syynä siihen, että ryhmäni hylkää huomisaamuna kaikki nämä tarkistukset.

Tannock
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin tukea Saksan neuvostossa tekemän aloitteen sisältöä, aloitteen, jolla parannettaisiin tiedonvaihtoa matkustusasiakirjajäljitelmien osalta ja vahvistettaisiin Euroopan unionin rajojen turvallisuutta sekä niiden jäsenvaltioiden kannalta kuten oman maani Yhdistyneen kuningaskunnan , jotka ovat Schengenin ulkopuolella, että niiden jäsenvaltioiden kannalta, jotka ovat EU:n ulkolaidoilla.
Äskettäin kotimaani Yhdistynyt kuningaskunta on ollut valtavasti kasvaneen maahan suuntautuvan ihmisvirtauksen kohteena, ja edellisessä työpaikassani erään keskilontoolaisen sairaalan lääkärinä sain todistaa paljon laitonta maahanmuuttoa ja avokätisen turvapaikkapolitiikkamme vilpillistä hyväksikäyttöä. Yhdistyneeseen kuningaskuntaan saapuu joka kuukausi suunnilleen 7 000 uutta turvapaikanhakijaa, ja yli 80 prosenttia näistä hakemuksista osoittautuu tutkimusten jälkeen olevan vilpillisiä. Kyse on maahani vuosittain saapuvasta noin 100 000 ihmisestä ja tähän lukuun sisältyvät heidän huollettavansa.
Olen itse kohdannut nigerialaisen turvapaikanhakijan, jolle oli myönnetty turvapaikka väärennetyn liberialaisen passin perusteella, albanialaisperheen, joka väitti olevansa Kosovosta, toisen nigerialaisen, joka oli lainannut brittiläistä passiaan serkulleen, joka pääsi Yhdistyneeseen kuningaskuntaan serkkunsa henkilöllisyyttä käyttäen ja joka sitten syyllistyi rikokseen, ja algerialaisen, joka eli Ranskan kansalaisena ja joka oli ostanut henkilökorttinsa Pariisin mustasta pörssistä. Nämä ovat vain joitakin niistä monista hyväksikäyttötapauksista, joista minulla on henkilökohtaista kokemusta, ja tiedämme, että maahanmuuttoviranomaiset törmäävät tällaisiin esimerkkeihin päivittäin.
Miten voimme olettaa, että omat maahanmuutto- ja poliisiviranomaisemme kykenevät ryhtymään ankariin toimenpiteisiin järjestelmämme systemaattista hyväksikäyttöä vastaan? Meillä on velvollisuus muistaa, että jatkuva laittomien maahanmuuttajien virta muodostaa valtavan rasitteen ennen kaikkea slummialueilla kansallisille terveyspalveluillemme, sosiaalipalveluillemme ja sosiaaliturvajärjestelmällemme ja aiheuttaa sen lisäksi valtavia paineita rajoitetulle asuntotilanteellemme. Valitettavasti meillä on todisteita siitä, että suuri määrä turvapaikanhakijoita on ohjattu Manner-Euroopan halki ja heitä on kehotettu suunnistamaan kohti meidän Kanaalin satamia, sillä tiedetään, että meillä on salliva politiikka, johon kuuluu välitön oikeus asuntoon ja sosiaaliturvaetuisuuksiin.
Vaikka Britannian konservatiivipuolue muodollisesti ja periaatteessa vastustaa sitä, että viisumeja, maahanmuuttoa ja turvapaikkaa koskevia politiikkoja käsitellään Amsterdamin sopimuksen 63 artiklan nojalla ensimmäisen pilarin piirissä ja sen tähden minun on oltava eri mieltä esittelijämme kanssa tästä asiasta , siitä huolimatta suhtaudumme myönteisesti kolmannen pilarin mukaiseen hallitustenväliseen yhteistyöhön neuvoston yhteisen toiminnan kautta, joka koskee tuollaista tiedonvaihtoa ja myös väärennettyjä matkustusasiakirjoja koskevaa tiedonvaihtoa, jotta voitaisiin ryhtyä ankariin toimenpiteisiin rikollisuutta vastaan, etenkin kansainvälisen rikollisuuden, joka ei kunnioita mitään kansallisia rajoja.
Meillä on todisteita siitä, että järjestäytynyt rikollisuus on löytänyt itselleen helpon ja tuottoisan kohteen harjoittaessaan laitonta kauppaa ihmisillä, jotka ovat usein valmistautuneet käyttämään kaikki säästönsä päästäkseen vauraisiin läntisiin maihin siinä toivossa, että he voivat luoda itselleen uuden elämän. Siitä syystä tämä aloite on mielestäni askel oikeaan suuntaan, ja siinä käytetään nykyaikaista tietokonekuvan digitointiteknologiaa, jonka avulla lakia valvovat viranomaiset ja sisäministeriöt voivat tehdä yhteistyötä koko unionin alueella. Se on mielestäni hyvä esimerkki Euroopan unionin sellaisesta hankkeesta, jota oma puolueeni Yhdistyneessä kuningaskunnassa voi tukea, kunhan se toteutetaan joustavalta, hallitustenväliseltä pohjalta.

Schulz
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, edellisen puhujan, kollega Tannockin, esityksen pitäisi osoittaa Newton Dunnille, miksi Gebhardt hylkäsi hänen tarkistuksensa. Saksan hallitus on tehnyt aloitteen, jotta matkustusasiakirjojen väärentämisen ja sehän liittyy Euroopan unionissa vallitsevaan vapaaseen liikkuvuuteen rajoittaminen saataisiin paremmin otteeseen. Nyt on Newton Dunn valinnut, sillä tekosyyllä, että parlamentti ei voi saada niin paljon vaikutusvaltaa kolmannen pilarin piirissä kuin hänen käyttämänsä oikeusperustan kohdalla, sen mallin, että oikeusperustaa muutetaan, ja on siten itse asiassa rajoittanut kyseeseen tulevaa kohderyhmää, nimittäin niihin, joita koskee ensimmäisessä pilarissa Euroopan unionin turvallisuuspolitiikka. Tämä johtaa sitten siihen, että Tannockin kaltainen parlamentin jäsen pitää täällä palopuheen laittomasta maahanmuutosta! Se sopii tietenkin loistavasti yhteen, jos on brittiläisen toryn maailmankuva eli antieurooppalainen maailmankuva!
Asia liittyy kuitenkin vain aivan marginaalisesti Saksan aloitteeseen turvallisuusrakenteiden vahvistamiseksi Euroopassa. Se tarjoaa kuitenkin tekosyitä poliitikoille, jotka pitävät samaan aikaan joka ikisessä Euroopan turvallisuutta käsittelevässä keskustelussa esillä laitonta maahanmuuttoa. Haluan sanoa tässä kohden teille jotain, hyvä Lontoon kollega: kun kuuntelen puhettanne, minun on esitettävä eräs vastakysymys. Onko Eurooppa oikeastaan nyt mikään maahanmuuton maanosa vai ei? Jos myönnetään teidän elävästi kuvailemanne seikka todeksi, eli että Eurooppa on maahanmuuton maanosa, eikö siitä pitäisi tehdä se johtopäätös, että luotaisiin vihdoinkin maahanmuuttoa koskevia lainsäädännöllisiä rakenteita? Silloin te olisitte ensimmäinen, joka vastaisi ei, siitä olen melkoisen varma! Me emme ole mikään maahanmuuton maanosa emmekä tarvitse mitään maahanmuuttoa koskevia säädöksiä!
Mistä tämä koko keskustelu on osoituksena? Newton Dunn on ehkä valinnut järkevän lähestymistavan Euroopan parlamentin näkökulmasta lisätäkseen vaikutusvaltaamme. Näimme juuri, mitä poliittisia vaikutuksia sillä on. Kolmannesta pilarista kiinni pitäminen integroi tosin useampia ihmisryhmiä, kuten Gebhardt juuri esitteli, nimittäin kaikki matkustusasiakirjoja väärentävät rikolliset. Olemme kuitenkin integroineet parlamentin heikommin kuin Newton Dunn oikeusperustan kohdalla. Tiivistäen on kyse siitä, ettei kolmas pilari sen enempää kuin toimivaltojen marginaalinen siirtäminenkään johonkin toiseen pilariin riitä tehokkaiden turvallisuusrakenteiden luomiseen Eurooppaan. Arvoisa komission jäsen, tämä teidän olisi tehtävä neuvostolle selväksi yhdessä meidän kanssamme. Teitte sen Tampereella, olette tehnyt sen aiemmin ja teette sen vastedeskin.
Täällä käyty keskustelu osoittaa, että meidän lähestymistapamme ei hyödytä yhtään, koska hallitustenvälinen yhteistyö ei riitä siihen, että sisämarkkinarakenteesta ja siihen sidoksissa olevasta integraationopeudesta johtuvat välttämättömät muutokset saadaan pantua täytäntöön Euroopan turvallisuusrakenteita koskevalla uudenlaisella lainsäädännöllä, eikä yhteistyö toimi niin kuin siitä on säädetty Amsterdamin sopimuksessa. Tästä meidän on tehtävä johtopäätökset, muuten se ei tosiaankaan toimi. Riitelemme täällä oikeusperustasta, käymme järjettömiä keskusteluja laittomasta maahanmuutosta sehän on mukavaa Englannin konservatiivipuolueelle, mutta tehotonta Euroopan kannalta ja laiminlyömme joka suhteessa sen, mitä meidän ehdottomasti pitäisi tehdä, nimittäin tehokkaan lainsäädännön luomisen sellaisten asiakirjaväärennösten rajoittamiseksi, jollaisia tekevät niin ne, jotka hankkivat itselleen lainvastaisesti, laittomasti pääsyn Eurooppaan, kuin nekin kuten Gebhardt aivan oikein kuvaili , jotka matkustavat Euroopan läpi väärennetyin paperein matkalaukku täynnä heroiinia.
Parlamentin jäsen Newton Dunn, koska meillä on se käsitys, että meidän on päättäessämme suuremmasta valvonta-alueesta valittava teidän varsin harkitsemisen arvoisen ehdotuksenne ja sen aikomuksen väliltä, joka Saksan neuvoston puheenjohtajuuskaudella aikanaan oli, hylkäämme tarkistuksenne emmekä vain oikeusperustaan liittyvää, vaan johdonmukaisesti kaikki muutkin, mikä ei tarkoita, että ette olisi tehnyt huolellista työtä. Te olette tehnyt. Olemme vain asiasta poliittisesti eri mieltä!

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minun on kerrottava hyvä uutinen parlamentille, joka varmasti pitää tätä todella hyvänä.
Eilisissä lehdissä julkaistiin uutinen, joka tänään on ollut lehdistökatsauksissa kaikkialla Italiassa, ja siinä sanotaan: "Pitkän elämän geeni on löydetty: elämän pituus saattaa lisääntyä kolmanneksella", tarkemmin sanoen 35 prosenttia. Voin siis ajatella, että jos nyt voin toivoa eläväni 90-vuotiaaksi, elänkin 130-vuotiaaksi.
Kysynette minulta, mitä ihmettä tällä on tekemistä matkustusasiakirjajäljitelmien torjumiseksi? Vastaan aivan heti. Tiedätte, että edustan eläkeläisten puoluetta ja että minut on valittu parlamenttiin tämän puolueen listalta. Eläkeläiset kyselevät minulta jatkuvasti, mitä Brysselin padassa kiehuu. He ovat tietoisia siitä, että Brysselissä - mutta ennen kaikkea unionin 15 jäsenvaltiossa - mahdollisimman monet näistä eläkeläisistä joutuvat keitetyiksi monessa liemessä. Näin on tapahtunut jo kauan, ja uskon, että nyt, näiden uusien uutisten vuoksi sama kohtalo uhkaa yhä useampaa eläkeläistä.
Eläkeläiset tietävät joutuvansa kärsimään vakavaa vahinkoa, mutta siihen on valitettavasti lisättävä vielä se, että he vanhuksina ovat muita suuremmassa määrin alttiita joutumaan sellaisten rikosten uhreiksi, joihin koko Euroopan yhteisön alueella valitettavasti syyllistyvät ne monet henkilöt, jotka saapuvat laittomasti Euroopan unioniin ja jotka tänne päästyään syyllistyvät rikoksiin.
Tahtoisin siis sanoa ystävilleni ja kollegoilleni Gebhardtille ja Schulzille ensinnäkin sen, että parlamentin jäsen Newton-Dunnin esittämissä tarkistuksissa ei missään tapauksessa luovuta välttämättömyydestä taistella rikollisuutta ja ihmiskauppaa vastaan, vaan se päin vastoin vahvistetaan niissä. Tahtoisin myös sanoa, että mikäli monet eivät tule tänne laittomasti, he eivät myöskään syyllisty rikoksiin, jos on kyse rikollisista; mikäli he taas ovat rehellisiä ihmisiä, joiden matkustusasiakirjat ovat kunnossa, toivotamme heidät tervetulleiksi. Juuri tästä syystä sanomme, että tämän suunnitelman myötä tehtävät asiat ovat hyödyllisiä - vaikka se tuokin mieleen Arsène Lupinin - mutta olisi paljon parempi, jos meillä olisi yhtenäinen eurooppalainen, kaikissa valtioissa samanlainen elektroninen henkilöllisyystodistus. Ennen kaikkea olisi paljon parempi vahvistaa Euroopan unionin rajojen valvontaa, valvontaa Espanjan, Kreikan, Italian ja Itä-Euroopan rajoilla... On turhaa käyttää rahaa, voimavaroja, ja vaivannäköä muista syistä. Meidän on vältettävä se, että Euroopan unioniin tulee suuri joukko laittomia maahanmuuttajia, jotka täällä syyllistyvät rikoksiin.

Vitorino
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, komissio tahtoisi onnitella parlamentin jäsen Newton Dunnia sekä kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokuntaa tästä työstä.
Parlamentti varmaankin tietää, että komission näkemyksenä tämän asian osalta on jo kauan ollut se, että asiakirjoja koskevien petosten sekä matkustusasiakirjojen väärentämisen ja niihin kohdistuvien rikosten torjuminen myötävaikuttaa ennen kaikkea ulkorajojen ylittämisen tehokkaampaan valvontaan, ja sen tähden se merkitsee tärkeää välinettä laittoman maahanmuuton ja ihmisten salakuljetukseen erikoistuneiden verkostojen vastaisessa taistelussa. Yhtä lailla nyt käsiteltävä aihe liittyy poliisiyhteistyöhön sekä rikollisuuden torjumiseen yleensäkin. Tämän vuoksi oikeudellista perustaa ei ole vielä ratkaistu.
Tahtoisin kuitenkin kiinnittää parlamentin huomion siihen, että Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmiin kirjattiin näkemys, jonka mukaan on tarpeen jatkaa ponnisteluja yhteisen, aktiivisen viisumipolitiikan ja asiakirjaväärennösten torjumista koskevan politiikan toteuttamiseksi, jotta maahanmuuttovirrat olisivat helpommin hallittavissa. En katso aiheelliseksi salata parlamentilta, että komissio pitää ensimmäiseen pilariin sisältyvää oikeudellista perustaa sopivimpana. Kyseeseen voisi tulla perustamissopimuksen 62 artiklan 2 kohta tai 66 artikla.
Se tosiseikka, että pidämme ensimmäiseen pilariin sisältyvää oikeudellista perustaa sopivimpina, ei luonnollisestikaan sulje kuitenkaan pois mahdollisuutta käyttää tätä välinettä myös rajat ylittävän rikollisuuden torjumiseen erityisesti tukemalla sen avulla jäsenvaltioiden välistä poliisiyhteistyötä.
Haluan joka tapauksessa todeta, että komissio yhtyy esittelijän käsitykseen, jonka mukaan nyt kyseessä oleva väline on yhdistettävä pitkällä aikavälillä laajempaan järjestelmään, joka mahdollistaa asiakirjojen vaihdon yleensäkin. Muistutankin sen vuoksi, että hyväksyessään FADO-järjestelmän (kuvantallennusjärjestelmä) komissio oli jo ilmoittanut ryhtyvänsä tarpeellisiin toimiin varmistaakseen tuon järjestelmän toteuttamisen. Johdonmukaisuuden vuoksi ja osittain myös varojen säästämiseksi komission aikeena on esittää tämänsuuntaisia ehdotuksia jo lyhyen ajan kuluessa. Näiden ehdotusten tarkoituksena on yhdistää puutteellisten tai väärennettyjen asiakirjojen vaihtoa koskeva järjestelmä, josta nyt käsiteltävässä ehdotuksessa on kyse, teknistä yhteistyötä koskevaan laajempaan järjestelmään, joka mahdollistaa tietojenvaihdon kaikissa asiakirjojen väärentämiseen liittyvissä petostapauksissa.
Tämä varsin kehittynyt teknistä yhteistyötä koskeva järjestelmä myötävaikuttaa siten ratkaisevasti kansalaisten turvallisuuden parantamiseen, järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseen ja ulkorajojen tehokkaampaan valvontaan henkilöiden liikkumisen ja rajat ylittävän rikollisen toiminnan osalta. Niin ollen se myös vahvistaa luottamusta matkustusasiakirjoihin koko unionissa.
Tällä tavoin voimme pian luoda edellytykset kansalaisten turvallisuuden takaamiseksi sekä laittoman maahanmuuton ja myös rajat ylittävän rikollisuuden torjumiseksi.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Takuu yhteisön ulkopuolella toteutettaviin hankkeisiin myönnetyille lainoille
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Rühlen laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0051/1999) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolisiin hankkeisiin myönnetyistä lainoista aiheutuvien tappioiden varalta (Keski- ja Itä-Eurooppa, Länsi-Balkan, Välimeren maat, Latinalaisen Amerikan ja Aasian maat sekä Etelä-Afrikan tasavalta) (KOM(1999)142 - C5-0039/1999 - 1999/0080(CNS)).

Ruhle
Kiitän kaikkia, jotka ovat jaksaneet näin kauan, sillä päivä oli suhteellisen pitkä, emmekä tienneet pitkään aikaan, milloin mietinnön vuoro tulee. Haluaisin kuitenkin, että voisimme vielä tänään ja huomenna äänestää yhteisön takuiden myöntämistavoista Euroopan investointipankille, lyhyesti EIP, koska haluamme mahdollisuuksien mukaan tehdä päätöksen ennen neuvostoa ja koska haluamme tehdä tiettyjä tarkistuksia, joihin perehdyn yksityiskohtaisesti.
Näissä takuiden myöntämisissä on kyse Keski- ja Itä-Euroopan, Välimeren, Latinalaisen Amerikan ja Aasian maista sekä Etelä-Afrikasta. Kyse on ehdotukseni mukaan ajanjaksosta vuoteen 2003 asti, tarkalleen ottaen 31. tammikuuta 2003 asti, minkä jälkeen tehdään tarkistus jakson puolivälissä ja uudistetaan tai myönnetään sitten jatkoaikaa 31. tammikuuta 2007 asti. Kyse on 9,475 miljoonan euron rahasummasta ja korkeintaan 60 prosentin takuun myöntämisestä. Näistä kohdista on esitetty suhteellisen vähän vastaväitteitä; ne on esitetty muilla alueilla. Mietintöni pääproblematiikkana oli, että työn kuluessa tuli yhä selvemmäksi, että Euroopan investointipankki on melkoisesti ajastaan jäljessä nykyaikaisen liikkeenjohdon, avoimuuden ja julkisuudessa työskentelyn osalta.
Jotkut keskustelutovereistani ovat selittäneet minulle, että Euroopan investointipankki on ajastaan jäljessä nykyaikaisen liikkeenjohdon osalta, ja Maailmanpankki vielä sitäkin 20 vuotta taaempana. Siksi pidän tärkeänä, että paneutuisimme asiaan intensiivisemmin. Euroopan investointipankki on Euroopan suurin julkinen pankki, sen pääomistajina ovat EU:n jäsenmaat ja se toimii ennen kaikkea halpakorkoisten lainojen turvin. Koska pankin rahoittajilla on vähäiset korkotuotto-odotukset, mikä mahdollistaa alhaisen lainamäärän suhteessa pääomaan (gearing rate), joka on 2,5 markkinoilla ovat yleisiä yli 10:n luvut se nauttii korkeaa luottamusta pääomamarkkinoilla. Tämän luottamuksen ansiosta se pystyy ottamaan luottoja edullisin ehdoin ja vastaavasti lainaamaan edelleen edullisesti. Pankki nauttii lisäksi verovapautta, ja EU:n talousarviossa varaudutaan sen toiminnan poliittisten riskien varalta.
Tästä Euroopan unionin harjoittamasta EIP:n suorasta ja epäsuorasta tuesta huolimatta pankki esiintyy julkisuudessa mielellään aivan normaalina pankkina ja on sillä antanut itselleen menneisyydessä oikeuden muihin julkisiin laitoksiin, kuten Maailmanpankkiin, verrattuna suhteellisen haluttomaan suhtautumiseen siihen, että siihen vaikutettaisiin ja sitä valvottaisiin julkisesti. Tämän asian pitää ja täytyy meidän nähdäksemme kiireesti muuttua. Siksi mietintönikin käsittelee ennen kaikkea selontekovelvollisuus- ja avoimuuskysymyksiä ja, kuten sanottua, modernia yrityskulttuuria.
Viime vuosina EIP:n sisäistä hallintoa ja liiketapoja kohtaan on esitetty runsaasti kritiikkiä. Kuitenkin pankki kielsi pitkän aikaa niin tilintarkastustuomioistuimelta kuin OLAFiltakin pääsyn tileihinsä vetoamalla erityisluonteeseensa pankkina. EIP:n erityisen itsepäisyyden vuoksi julkisen valvonnan ja avoimuuden kysymyksissä ECOFIN-neuvosto totesi 8. lokakuuta 1999 seuraavaa, ja lainaan sitä nyt: " Ottaen huomioon sen merkittävän sijoitustoiminnan, joka Euroopan investointipankille osoitetaan sopimuksessa ja monissa yhteisön säädöksissä, pitäisi sen ottaa petostentorjunnassa esimerkillinen asenne ja sallia OLAFin suorittaa siellä mahdollisia tutkimuksia. Neuvosto ei epäile, etteivät pankin johtoelimet esittäisi kiireesti hallintoneuvostolleen päätöslauselmaluonnosta toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti."
Nyt voidaan nähdä ensimmäiset merkit siitä, että pankki haluaa avata tilinsä. Merkit eivät kuitenkaan nähdäkseni ole riittäviä, ja epäluottamus pysyy ennallaan. Tätä epäluottamusta vahvistaa vielä tähänastinen kanssakäyminen talousarvion valvontavaliokunnan esittelijän Blakin kanssa, joka on kauan odottanut vastauksia kysymyksiinsä. Haluaisin tässä yhteydessä vielä kerran nimenomaisesti kiittää valmistelutyöstä talousarvion valvontavaliokuntaa, jonka ansiosta minun oli mahdollista saada lyhyessä ajassa valmiiksi tämä mietintö, erityisesti Blakia ja myös Theatoa.
Seuraamme myös tulevaisuudessa kriittisesti EIP:n kehitystä avoimempaan suuntaan, ja kaikille skeptikoille: kysymys on myös taloudellisuudesta. Liikeyritys tekee päätöksensä hyvin kapealta tietopohjalta. Vuoropuhelu siviiliyhteiskunnan kanssa, jollaista muun muassa Maailmanpankki harjoittaa, antaa myös tietoja investointipäätöksiä varten. Tässäkin kohden esitettiin aiemmin kritiikkiä pankkia kohtaan, olivatpa sitten kyseessä ennen kaikkea vanhentuneita rakenteita lujittavat investoinnit oman maani terveydenhoitoalalla tai Itä-Euroopan liikenne- tai ympäristöasiat. Tulevaisuudessa ei voi eikä saa enää riittää, että pankki rajoittuu yksittäisten hankkeiden erillisiin tutkimuksiin esimerkiksi jonkin moottoritieosuuden , vaan sen on tutkittava hankkeita niiden omassa kontekstissa - esimerkiksi jonkin maan liikenteenkehittämissuunnitelman puitteissa - tunnistaakseen mahdolliset päällekkäisyydet ja kehittääkseen sopivan ja rahoituksellisesti kestävämmän vaihtoehdon. Pankkia kehotetaankin ponnekkaaseen julkisuustyöhön näillä tuetuilla alueilla.
Euroopan parlamentin olisi sen vuoksi kohdistettava huomionsa myös tulevina vuosina EIP:n kehitykseen. Perusta on asetettu mietinnössäni, ja toivon, että se hyväksytään huomenna. Paljon kiitoksia! Olen hieman liioitellut, mutta halusin myös selvittää ymmärrettävästi, mistä mietinnössä on kyse, sillä sehän on useimmille vaikeaselkoista ammattikieltä!

Puhemies
Totean vain, parlamentin jäsen Rühle, että teitä on hyvin vaikea pysäyttää. Olette ylittänyt puheaikanne noin 25 prosentilla. Sehän on jo suunnatonta!

Khanbhai
Arvoisa puhemies, parlamentin jäsen Rühle on laatinut erinomaisen mietinnön tästä aiheesta. Olen vastikään nimitetty EIP:n, Euroopan keskuspankin sekä Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin esittelijä.
Olen samaa mieltä parlamentin jäsen Rühlen ehdottamista tarkistuksista, sillä niissä ilmaistaan selkeästi todelliset huolet EIP:n avoimuudesta, tehokkuudesta, vastuullisuudesta ja yhdenmukaisuudesta yhteisön tavoitteiden ja politiikkojen kanssa. Käsittelen lyhyesti kutakin näistä huolista.
Ensiksikin meillä on laajalle levinnyt huoli EIP:n avoimuudesta. Edeltäjäni sosialistiryhmästä, parlamentin jäsen Freddy Blak, mietinnön esittelijä Rühle, monet parlamentin jäsenet ja tilintarkastustuomioistuin ovat kaikki ilmaisseet näkemyksensä EIP:n toiminnoista puuttuvasta avoimuudesta. Jopa Maailmanpankki ja itäeurooppalainen kansalaisjärjestö nimeltä Bankwatch ovat julkisesti ilmaisseet tämän näkemyksen.
Toiseksi puhuisin tehokkuudesta. Parlamentin jäsen Rühle toteaa tarpeen arvioida EIP:n toimintojen tehokkuutta. Pyysin pankin uutena esittelijänä, pyysin Sir Brian Unwinilta, EIP:n johtajalta, alustavaa tapaamista, jossa asetettaisiin kehykset pankin tehokkuuden arvioimiseksi. Olen pahoillani joutuessani ilmoittamaan parlamentille, että Sir Brian ei ole edes vaivautunut soittamaan minulle tai järjestämään tapaamista kanssani lukuisista puhelimitse tehdyistä muistutuksista huolimatta. Tuollainen piittaamattomuus uutta Euroopan parlamenttia kohtaan heikentää jälleen kerran yleisön kunnioitusta ja luottamusta Euroopan unionia kohtaan.
Kolmanneksi entä julkinen vastuullisuus? Toukokuussa 1999 edeltäjäni, parlamentin jäsen Blak, talousarvion valvontavaliokunnan varapuheenjohtaja, esitti 26 täsmällistä kysymystä petosepäilyistä, huonosta hallinnosta, korruptiosta ja salailuista tarkoitan siis salailuista pankin toiminnoissa, joihin kuuluvat kassaoperaatiot, ajanjaksona 1993 - 1998. Kysymykset ovat täsmällisiä, yksityiskohtaisia ja merkittäviä. Niihin vaaditaan kirjallista vastausta pankilta. Olen pyytänyt Sir Brianilta sellaista vastausta, mutta jälleen kerran hän on päättänyt olla välittämättä pyynnöstäni. Martí, yksi hänen varapuheenjohtajistaan, on kertonut minulle, että jäsenvaltiot omistavat EIP:n, eikä se siten perustamissopimuksen mukaisesti ole sellainen EU:n toimielin, joka on velvollinen vastaamaan Euroopan parlamentille, tilintarkastustuomioistuimelle tai OLAFille. Ainoastaan niistä kysymyksistä, jotka koskevat EU:n ulkopuolisille maille annettuja lainoja, joille yhteisö antaa lainatakuita, voidaan keskustella parlamentin jäsenten kanssa.
Kysyn tältä parlamentilta seuraavaa: mitä jäsenvaltiot ovat? Eivätkö ne ole niiden ihmisten hallituksia, jotka elävät, tekevät työtä ja maksavat veroja niissä maissa, joita kutsumme jäsenvaltioiksi? Eikö meidän odoteta näiden jäsenvaltioiden ihmisten ainoina valittuina edustajina, turvaavan niiden ihmisten etuja, jotka asuvat jäsenvaltioissa? Kieltääkö perustamissopimus nimenomaisesti Euroopan parlamentilta pääsyn tutkimaan tietoja? Ei todellakaan. Näin ollen jos EIP luottaa siihen, että se toimii hyvin eikä sillä ole mitään salattavaa, miksi sen puheenjohtaja Sir Brian Unwin, kieltää parlamentilta, tilintarkastustuomioistuimelta ja OLAFilta tiedonsaannin?
Perustamissopimusta on epäilemättä tarkistettava, jotta voitaisiin määrittää tuonkaltainen tiedonsaanti mustaa valkoisella. Ehdotan, että ne, jotka ovat mukana HVK:ssa, panisivat asian merkille. Tätä epäilemättä kannatetaan, kun Ecofin vahvisti kokouksessaan Tampereella 8. lokakuuta aikaisemmin esittämäänsä kritiikkiä EIP:n hallinnosta ja aikaansaannoksista kehottamalla sitä avaamaan ovensa OLAFille ja tilintarkastustuomioistuimelle. Olen nähnyt EIP:n tekemän päätöksen, joka koskee tätä direktiiviä, ja pankin tekemän päätöksen 5 ja 6 kohdan mukaan, se ei aio avata oviaan OLAFille. Tämän parlamentin on aika sanoa pankille, että sen on avattava ovensa OLAFille ja tilintarkastustuomioistuimelle.

Casaca
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, lyhyen ajan kuluessa sattuneet maanjäristykset, jotka kylvivät tuhoa Luoteis-Turkissa, ovat saaneet meidät vakuuttuneiksi siitä, että on välttämätöntä vahvistaa tuolle maalle annettavaa rahoitusapua, ja sen tähden äänestimme ensimmäisessä käsittelyssä rahoitusnäkymien tarkistuksen puolesta hätäavun myöntämiseksi Turkille samaan aikaan kun Itä-Timorin jälleenrakentamiseen tukeminen hyväksyttiin prioriteetiksi. Talousarviosta maksettavan tuen lisäksi on välttämätöntä vahvistaa Turkille annettavaa tukea myös edullisilla lainoilla, ja sen tähden kannatamme takuun rahoittamista yhteisön talousarviosta.
Samaan aikaan panimme tyytyväisinä merkille taannoisen uutisen, jonka mukaan Euroopan investointipankki on vihdoinkin myöntynyt siihen, että yhteisön toimielimet valvovat sen toimintaa. Mielestämme on kuitenkin olennaisen tärkeää, että Euroopan investointipankista tulee perustamissopimuksen seuraavan tarkistuksen yhteydessä yhteisön varsinainen toimielin, joka on tilintarkastustuomioistuimen ja Euroopan parlamentin valvonnassa ja joka ei vastaa toiminnastaan ainoastaan yleiskokoukselle, jossa eri jäsenvaltiot ovat edustettuina, kuten tällä hetkellä.
Koska pankin koko toimintaa tuetaan yhteisön talousarviosta rahoitettavalla huomattavalla summalla, jolla taataan pankkitoimintaan sisältyvät riskit, sen tilejä on voitava tutkia ehdottoman huolellisesti ja tarkasti. Sen jälkeen kun parlamentti ja yleinen mielipide saivat lehdistön välityksellä tiedon siitä, että tuo toimielin, jonka olimme luulleet osallistuvan vain rakenteellisiin investointeihin, olikin hävinnyt suuria summia lyhytaikaisilla keinotteluoperaatioilla, kävi täysin ilmeiseksi, että EIP:n investointipolitiikkaa on syytä tutkia hyvin tarkoin.
Pankkitakuusta aiheutuvien kerrannaisvaikutusten takia EIP:n myöntämillä lainoilla toteutetut investoinnin ovat ratkaisevan tärkeitä yhteisön talousarviosta rahoitettujen politiikkojen kannalta. Sen tähden ei olisi järkevää tukea tuon takuun välityksellä muunlaisia politiikkoja kuin ne, joista Euroopan unioni on jo päättänyt. Kysymys ei ole puuttumisesta kaupalliseen lainanantopolitiikkaan, joka kuuluu yksinomaan EIP:n hallintoelinten toimivaltaan, vaan ainoastaan demokraattisesti tehtyjen päätösten sekä tarkkojen ja läpinäkyvien sääntöjen noudattamisesta. EIP:lle on uskottu yhteisöperintö, joka on hyvin suuriarvoinen sekä EIP:n avulla toteutettujen toimien että sen keräämien varojen kannalta. Olemme vakuuttuneita siitä, että EIP kykenee täyttämään tuon tehtävän myös tulevaisuudessa.

Virrankoski
Arvoisa puhemies, käsittelyssä oleva rouva Rühlen mietintö on erinomainen, koska se korostaa niitä periaatteita, jotka Euroopan parlamentissa ovat olleet tärkeitä, kun olemme kehittäneet hallintoa. Rouva Rühlen ja herra Seppäsen mietinnöt liittyvät molemmat samaan asiaan, Euroopan investointipankille myönnettävien lainojen takauksiin. Sinänsä Euroopan investointipankki on erinomainen väline konkreettisten hankkeiden rahoittamiseksi: koska Euroopan investointipankilla on korkea luottokelpoisuus, se voi kerätä edullisia pääomia markkinoilta ja ohjata niitä sellaisiin kohteisiin, joita EU pitää tarpeellisena. Tällöin suoranainen avustusrahan tarve pienenee. Sellaisiin lainoihin, joita Euroopan investointipankki hoitaa EU:n puolesta, on myönnetty talousarviotakuu, jonka suuruus on 70 prosenttia. Nyt on kysymys tämän prosentin laskemisesta. Komissio esittää 60 prosenttia, mutta neuvosto onkin päättänyt alustavasti luvuksi 65 prosenttia. Siksi parlamentin on ensin määriteltävä kanta siihen, mikä on oikea luku.
Prosenttilukua määriteltäessä on lähdetty siitä, että EU kantaisi ensisijaisesti hankkeiden rahoitukseen liittyvän poliittisen riskin. Tämä tarkoittaa, että mikäli hankkeen kohdemaassa poliittinen tilanne jatkuu ennakoituna, lainoitukseen liittyy ainoastaan taloudellinen riski. Se on taas pääsääntöisesti lainan antajan vastuulla. Tosiasiassa EU:n takaus on kantanut myös osan taloudellisesta riskistä, koska näitä kahta eri tekijää ei voi erottaa selkeästi toisistaan. Prosenttiluvulla on tietysti merkitystä siihen, miten paljon lainoja voidaan taata summalla, joka sisältyy rahoitusnäkymiin ja joka on tällä hetkellä 200 miljoonaa euroa. Käytännön kannalta prosenttiluvun muuttamisella ei liene muuten sanottavaa merkitystä kuin lainojen kokonaismäärän säätelijänä, koska takuut eivät useinkaan lankea maksettavaksi.
Arvoisa puhemies, näillä huomautuksilla haluan tukea rouva Rühlen ja herra Seppäsen mietintöjä.

Färm
Arvoisa puhemies, Euroopan investointipankin toiminta muuttuu aina vain tärkeämmäksi, erityisesti nyt, kun Itä- ja Länsi-Eurooppa lähentyvät toisiaan. Uusien Itä-Euroopan ja Välimeren maiden liittämisessä EU:hun sekä muiden naapurimaiden kanssa tehtävän yhteistyön kehittämisessä kyse ei ole ainoastaan hyvien sopimusten aikaansaamisesta. Kyse on yhtä paljon näiden maiden yhteiskuntien ja talouksien todellisesta kehittämisestä, jotta ne pystyvät toimimaan uudessa ympäristössä, johon ne liitetään. Sen vuoksi on vakavaa, että luottamus pankkiin on nykyään niin kyseenalaista.
EIP:n ohjelmien sisältöä ja vaikutuksia on kehitettävä, niin että lainat tukevat voimakkaasti unionin poliittisia päämääriä. Esittelijä ja budjettivaliokunta viittaavat erityisesti siihen, että pankin hankkeiden on tuettava tärkeitä tavoitteita, muun muassa Euroopan parlamentin päätöksiä esimerkiksi köyhyyden vastaisen taistelun, demokratian ja ihmisoikeuksien sekä ympäristönsuojelun turvaamisen osalta.
On itsestään selvää, että unionin on jatkossakin tuettava EIP:tä ja taattava lainat, erityisesti poliittisten riskien osalta. Meistä on myönteistä, että arvioita halutaan nyt eritellä sen mukaan, miltä riskit ja rahoitusmahdollisuudet todella näyttävät eri puolilla maailmaa. On kuitenkin tärkeää, että emme paranna pelkästään ohjelmia, vaan meidän on parannettava myös pankin toiminnan valvontaa. On esimerkiksi tärkeää, että pankilla on selkeät, arviointikelpoiset tavoitteet, jotta voimme todellakin taata sen, että varoja käytetään tehokkaasti. Tämä on tärkeää, jotta voisimme myös oppia jotain jo toteutettujen toimien tuloksista ja käyttää niistä tehtyä analyysia hyödyksemme kehittääksemme toimintaa tulevaisuudessa.
Useat kollegani ovat puhuneet avoimuuden tärkeydestä. Mainitsen asiasta vain aivan lyhyesti. Kaikkien EU:n toimielinten, kuten EIP:n, on nyt alistuttava tehokkaasti tarkkailuun ja valvontaan. Sen vuoksi vaadimme nyt avoimuuden lisäämistä. Pitää olla itsestään selvää, että niin OLAFilla kuin tilintarkastustuomioistuimellakin on mahdollisuus tutustua kaikkiin asiakirjoihin, mitä hyvä valvonta edellyttää. Se on tärkeän tarkistuksen 5 sisältö, ja käsitykseni mukaan pankki on nyt todellakin ryhtynyt miettimään asian hyväksymistä.

Blak
Budjettivaliokunnan lausunnon valmistelijana haluaisin kiittää parlamentin jäsen Heide Rühlea erittäin hyvästä yhteistyöstä. On todellakin ollut ilo tehdä yhteistyötä tässä asiassa. Investointipankki on tärkeä väline kehitysmaiden auttamiseksi, mutta auttaakseen pankki tarvitsee lainantakuita EU:lta. Takuita tarvitaan, jotta pankin potentiaali voidaan hyödyntää täysin. Sen vuoksi haluaisin tukea mietintöä, mutta haluan esittää muutaman investointipankkiin liittyvän huomion.
EU:n järjestelmiin kohdistuvien petosten, epäjärjestyksen ja väärinkäytösten vastainen taistelu on erittäin tärkeää. Jos emme saa verokruunuihin kohdistuvia petoksia kuriin, Euroopan väestö ei koskaan suhtaudu meihin myönteisesti. Se vahingoittaa yhteistyötä. Sen vuoksi petosten vastaisella taistelulla on oltava kaikkein suurin painoarvo kaikilla tahoilla. Se koskee myös investointipankkia. Olemme budjettivaliokunnassa käyneet kuuden vuoden ajan kovaa taistelua siitä, että pankkia koskevista asioista saataisiin avoimia, ja eilen teimme viimein sopimuksen siitä, että petostentorjuntavirasto OLAF valvoo vastaisuudessa pankkia. Mielestäni on kuitenkin uskomatonta, että pankkia joudutaan painostamaan asioissa, jotka liittyvät EU:n sille myöntämiin takauksiin, ennen kuin pankin kanssa on edes ollut mahdollista keskustella asiasta. Meidän ei pitäisi tarvita sellaisia toimia. Haluan ilmaista asian seuraavasti: meidän olisi ollut helpompi päästä Yhdysvalloissa sijaitsevaan Fort Knoxiin kuin tämän pankin ovien sisäpuolelle. Pankin avautuminen merkitsee sitä, että OLAF voi nyt pyytää pankilta tietoja. Se merkitsee myös sitä, että pankin on käännyttävä OLAFin puoleen, kun se havaitsee petoksia, ja silloinhan me voimme jo jotenkin puuttua asioihin.
Investointipankki on nyt pohjimmiltaan lupautunut tekemään täysmääräistä yhteistyötä OLAFin kanssa, jotta veronmaksajien rahoihin kohdistuvat petokset saataisiin loppumaan. Meidän ja Euroopan väestön välinen suhde parantuu vain, jos olemme avoimia ja osoitamme, että käytämme heidän rahojaan rehellisesti ja kunnollisesti. Pankki on siis päättänyt antaa OLAFille mahdollisuuden aloittaa EU:n varoihin liittyvät tutkimukset. Tämä on todellakin erittäin suuri voitto parlamentille, ja sen vuoksi haluan sanoa: minulla on ollut ilo johtaa tätä taistelua, nyt kollegani voi ottaa tehtävän vastaan, ja olen täysin vakuuttunut siitä, että koko pankki tulee rakastamaan häntä.

Solbes Mira
. (ES) Arvoisa puhemies, esittäisin mielelläni pari huomiota, joista ensimmäinen koskee tämänpäiväisen keskustelunaiheemme keskeisiä tavoitetta eli Euroopan investointipankin (EIP) ulkoisille lainoille unionin talousarvioista myönnettyä takuuta ja joista toinen koskee sellaista aihetta, jonka huomaan olevan erityinen huolenaihe parlamentille, eli avoimuutta ja pankin varojen asianmukaista käyttöä.
Ensimmäinen kohta: Ecofinin kokouksessa viime marraskuun 8. päivänä päästiin poliittiseen sopimukseen komission huhtikuun 23. päivänä antamasta ehdotuksesta. On totta, että vielä on jäljellä muutamia ehtoja, joita kaksi jäsenvaltiota ovat esittäneet. Mikäli saamme Euroopan parlamentilta puoltavan lausunnon, toivomme, että saamme tämän neuvoston päätöksen hyväksytyksi seuraavassa neuvoston kokouksessa tämän kuun 29. päivänä. Aihe on erityisen merkityksellinen, sillä aiheen kiireellisyys on tiedossa, eikä meillä ole enää liikaa aikaa uuden menettelyn käynnistämiseen, sillä nykyinen järjestelmä päättyy tammikuun lopussa ja meidän on vielä päästävä kahdenväliseen sopimukseen pankin ja komission välillä.
Sen vuoksi haluaisin esittää kiitokseni talousarviota koskevasta työstä ja erityisesti kiittää esittelijä Rühlea erinomaisesta yhteistyöstä tässä konkreettisessa vaiheessa, kun kohtia määrätään. Tältä pohjalta kertoisin hänelle myös, että monet mietinnössä esitetyt kohdat on hyväksytty, vaikkakaan joitakin kohtia ei ole voitu hyväksyä milloin teknisistä ja milloin taloudellisista syistä. Meidän kantamme ovat varsin hyvin tiedossa, eikä niitä kannata toistaa. Taidanpa ainoastaan tarttua viimeiseen ehdotukseen, joka liittyy tarkistukseen 11. Koska olemme jo selvittäneet teille asiaa, olemme sillä kannalla, että on paljon hyödyllisempänä politiikkojen määrittelyn tapauksessa puhua ratkaisusta komission neuvostolle antaman julkilausuman avulla kuin puhua päätöksen muuttamisesta.
Tämän päivän keskustelussa syvintä huolestumista aiheuttanut ongelma liittyi kuitenkin avoimuuteen ja yhteisön varojen asianmukaiseen käyttöön. Tämä ei tietenkään ole mikään uusi aihe, monet teistä ovat tehneet työtä sen parissa useita vuosia, ja minä suhtautuisin asioihin mielelläni vähän myönteisemmin kuin eräät teistä. Myönteisemmin siinä mielessä, että uskon, että EIP:n suhteet OLAFiin ja tilintarkastustuomioistuimeen alkavat olla aika hyvin selvillä.
Varmaa on ja jotkut teistä ovat ottaneetkin sen esiin , että EIP:n ja tilintarkastustuomioistuimen välisten suhteiden osalta, meillä on primaarioikeutta koskeva ongelma, johon selvästi edellytetään muutoksia, mikäli Euroopan investointipankin kohdalla halutaan soveltaa samaa menettelyä kuin yhteisön toimielinten kohdalla.
Palaan käsittelemään erästä tunnettua, mutta silti aivan yhtä tärkeää aihetta: jäsenvaltiot ovat pankin osakkaita, ja jäsenvaltioiden kuuluu tehdä tiettyjä päätöksiä, joiden tekeminen ei ymmärrettävästi kuulu muille yhteisön toimielimille. Emme puhu edustuksellisuudesta sanan laajemmassa tai suppeammassa mielessä vaan ainoastaan toimivaltuuksien jaosta, joka aikanaan määriteltiin tietyllä tavalla.
Toinen kohta: tältä pohjalta missä olemme mielestäni edistyneet? Mielestäni olemme edistyneet varsin merkittävästi siinä mielessä, että Euroopan investointipankki on hyväksynyt, että OLAFin hallussa ovat kaikki tiedot ja että sillä on käytössään kaikki se, mitä tarvitaan yhteisön varoilla tuettuja edullisilla koroilla myönnettyjä lainoja koskeviin selvityksiin. Tämän olisi epäilemättä oltava suurin huolenaiheemme.
Selvää on, että keskustelu vieläkin jatkuu siitä, mitä tapahtuu silloin, kun pankki käyttää toimiinsa omia varoja. Ja on selvää, että omista varoista puhuessamme puhumme vuorollaan kahdesta eri todellisuudesta: lainoista, joihin käytetään omia varoja ja joille on unionin takuu, sekä lainoista, joille ei ole unionin takuita.
Haluaisin, että tämä avoimuusperiaate, joka on syntynyt suhteessa pankkiin, jatkuu, ja että lopultakin pääsemme ratkaisuun, joka on parlamentin ja Euroopan investointipankin mielestä tyydyttävä, kuitenkaan unohtamatta kuten aiemmin sanoin , että EIP on rahoituslaitos, joka voi joissakin tapauksissa antaa tietoa ilman minkäänlaisia aihetta koskevia rajoituksia. Se voi antaa tietoa tietyin rajoituksin OLAFille, ja tietystikin yhteisön tuomioistuimen osalta sen lopullisen aseman tulee olla se, josta päätetään perustamissopimuksiin tehtyjen muutosten mukaisesti.
Joka tapauksessa keskustelu vaikutti minusta hyvin mielenkiintoiselta, ja toivon, että se, minkä olen tänään kuullut, ei muodostuisi edistystä haittaavaksi esteeksi sovittaessa ensi vuodesta alkaen resurssien ja lainojen jaosta ja että yhteisön menettelyt eivät lykkääntyisi.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Solbes Mira!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Takuu Turkissa toteutettaviin hankkeisiin myönnetyille lainoille
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Seppäsen laatimasta budjettivaliokunnan mietinnöstä (A5-0054/1999) ehdotukseksi neuvoston päätökseksi yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille maanjäristyksen Turkissa vaurioittamien alueiden jälleenrakentamiseen liittyviin hankkeisiin myönnetyistä lainoista aiheutuvien tappioiden varalta (KOM(1999)0498 C50247/1999 1999/0212(CNS)).

Seppänen
. Arvoisa puhemies, Turkissa on elokuussa koettu maanjäristys, joka aiheutti paljon tuhoa ja kärsimystä. Itse asiassa kyse on seismisestä myrskystä, joka koettelee Turkkia edelleen. Elämä on siellä elokuun jälkeenkin ollut turvatonta. Turkista on puhuttu paljon Euroopan parlamentissa. Helsingin huippukokouksessa joulukuussa Turkista ilmeisesti tulee jäsenkandidaatti, jonka odotetaan täyttävän Kööpenhaminassa asetetut EU:n jäsenyyskriteerit. Turkkia on täällä usein arvosteltu. Me kaikki tiedämme Turkin demokratiaongelman, joka on kurdiongelma. Maassa on miljoonia kansalaisia, joilla ei ole täysiä poliittisia oikeuksia, ja yksi heidän johtajistaan odottaa vankilassa kuolemantuomiota. On myös muita ongelmia, muun muassa Kypros.
Tämän mietinnön käsittelyn yhteydessä me heitämme syrjään kaikki poliittiset ongelmat. Kysymys on humanitaarisesta avusta Turkille valtaisan luonnonkatastrofin tuhojen korjaamiseksi. Meidän on tässä yhteydessä puhuttava vain siitä, kuinka Turkkia voidaan auttaa, ja avulla on kiire. Siksi asiasta pitää päättää Euroopan parlamentissa huomenna. Komissio ehdottaa neuvoston pyynnöstä, että Turkille päätetään antaa Euroopan investointipankin varoista 600 miljoonan euron laina pankin normaalien lainakriteereiden mukaan. Pankki on selvittänyt Turkin mahdollisuutta ottaa laina vastaan ja käyttää näitä varoja maanjärjestystuhojen korjaamiseen. Turkilla on sellaiset valmiudet. Rahat ollaan valmiita käyttämään nimenomaan maanjärjestyksen tuhojen korjaamiseen.
Euroopan parlamentilta pyydetään asiasta lausuntoa nopeasti siksi, että Euroopan investointipankki on valmis lainaamaan jo tämän vuoden puolella 180 miljoonaa euroa. Sitä lainaa varten on yleisistä takuuvarauksista aktivoitava 16, 4 miljoonan euron suuruinen summa ulkoisten toimien takuurahastoon. Budjettivaliokunta on omasta puolestaan varautunut siihen, että summa voidaan nopean aikataulun mukaan siirtää takuuvarauksista takuurahaston budjettikohtiin tavanomaisen menettelyn mukaisesti.
Tässä yhteydessä nousee esille ongelma, joka liittyy EU:n eri elinten toimivaltaan ja jolla ei ole mitään tekemistä Turkin maanjäristysavun kanssa. Me kaikki olemme yksimielisiä humanitaarisen avun tarpeellisuudesta ja pidämme oikeana neuvoston päätöstä ohjata siihen tarkoitukseen 600 miljoonaa euroa Euroopan investointipankin varoista. Syntyvä ongelma koskee toimielinten välisen sopimuksen asettamia tiukkoja raameja takuurahaston takauksille. Vuosittainen takuiden enimmäismäärä, joka takuurahastosta voidaan kattaa, on 200 miljoonaa euroa. Tällä hetkellä Euroopan investointipankille annetaan 70 prosentin yleinen takuu, neuvostossa on jo sovittu sen alentamisesta 65 prosenttiin ja Rühlen mietinnön yhteydessä parlamentti hyväksynee sen alentamisen edelleen 60 prosenttiin komission ehdotuksen mukaisesti.
Näistä syistä olen ehdottanut komission esitykseen kolmea tarkistusta, joista ensimmäinen koskee takuurahaston yleistä kattoa ja kaksi muuta takuuprosentin sovittamista yhteen Rühlen mietinnön kanssa.
Tulevina vuosina meille tulee ongelma, jos nyt käsittelyssä olevaan Turkin erikoisluottoon käytetään niin suuri osa takuurahaston varoista, että se syö muiden vastaavien yllättäviin tarkoituksiin myönnettävien lainojen myöntämisvaraa. Sen johdosta meidän olisi päästävä sopimukseen komission kanssa siitä, että se ehdottaa takuurahaston katon korottamista siinä tapauksessa, että syntyy nyt käsillä olevan humanitaarisen katastrofin kaltaisia uusia yllättäviä aputarpeita.
Olen kommunikoinut tästä asiasta komissiolle mietinnön välityksellä, ja toivon komission esittävän tänään vastauksia niihin kysymyksiin, joita sille on asetettu. Komissiota pyydetään selvittämään yleistä tilannetta takuurahaston käytöstä ja antamaan tarkempia ennusteita varauksissa olevien marginaalien tulevasta käytöstä. Komission vastauksista riippuen valiokunta ja parlamentti saattavat katsoa välttämättömäksi esittää tarkistuksen, jossa komissiota muistutetaan siitä, että komissio voi tarkistaa rahoitusnäkymiin sisältävää enimmäismäärää. Tämä tarkistus voidaan hyväksyä siinä tapauksessa, että komission vastaus ei ole tyydyttävä. Mielestäni komission on nyt aika antaa vastaus mietinnössä esitettyihin näkemyksiin.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, Kreikan kommunistisen puolueen sekä koko Kreikan kansan puolesta haluan esittää surunvalitteluni ja osanottoni Turkin viime viikolla yllättäneen maanjäristyksen uhreille, maanjäristyksen, joka toi uusia haavoja niiden lisäksi, joita elokuun maanjäristys aiheutti. Tunnemme solidaarisuutta kovia kokenutta Turkin kansaa kohtaan.
Mielestämme on tarpeellista ja välttämätöntä, että ryhdytään kaikkiin mahdollisiin toimiin ja käyttöön otetaan kaikki tarvittavat rahoituskeinot avuksi viimeaikaisten Turkin tuhoisien maanjäristysten seurausten hoitamisessa ja satojentuhansien vahinkoa kärsineiden ihmisten tilanteen helpottamisessa. Neuvoston ja komission pitää huolehtia siitä, että rahoitustuen antamista koskevat ehdotukset toteutetaan mahdollisimman nopeasti, ja turvata samalla se, että näiden määrärahojen ainoa käyttötarkoitus on vahinkojen korvaaminen ja vahinkoa kärsineiden tilanteen helpottaminen.
Maanjäristyksiä ei voida kuitenkaan käyttää tekosyynä rahoituspöytäkirjojen avaamiselle ja muiden määrärahojen myöntämiselle Turkin hallitukselle, joka ei täytä sitoumuksiaan eikä myöskään sille asetettuja ennakkoehtoja, jotka koskevat demokratisoitumista, ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamista, kansainvälisen oikeuden noudattamista, Kyproksen kysymyksen ratkaisemista ja kurdien vastaisen sodan lopettamista.
Tästä syystä toistamme vastustavamme rahoitusta, joka liittyy tulliliiton toteuttamiseen ja siihen liittyviin ehdotuksiin, jotka sisältyvät vuoden 2000 talousarvioon. Tässä yhteydessä haluamme lisäksi painottaa yleisempää tarvetta osoittaa riittävästi määrärahoja välittömiin ja nopeisiin toimenpiteisiin, joiden tarkoituksena on helpottaa onnettomuuteen joutuneiden väestöjen tilannetta ja korvata aiheutuneita vahinkoja, kuten äskettäin Kreikan yllättäneissä tulvissa ja maanjäristyksissä sekä Ranskan tulvissa.

Solbes Mira
Kiitos, parlamentin jäsen Seppänen, esittelystänne sekä mietinnöstä. Sanoisin mielelläni pari huomiota mietinnöstä.
Ensiksikin ja tämän myötä haluan myös rauhoitella parlamentin jäsen Korakasia , puhumme humanitaarisesta avusta, joka prosessina eroaa kaikista muista nykyisistä unionin avustusohjelmista, kutsuttakoon sitä sitten rahoituspöytäkirjaksi tai millä tahansa muulla vaihtoehtoisella nimellä. Tätä humanitaarista apua annettiin aluksi elokuussa sattuneiden maanjäristysten vuoksi, mutta komissio näkisi mielellään, että sen soveltamisalaa voitaisiin ulottaa myös viimeisimpiin Turkissa sattuneisiin maanjäristyksiin. Uskomme, ettei määrä oleellisesti muutu, mutta tällaisen ohjelman yhteydessä olisi vaikea käsittää sitä, että kohtelisimme eri tavalla eri maanjäristysten aiheuttamia vahinkoja.
Haluaisin näiden ensimmäisten huomioideni jälkeen käsitellä kahta mietinnössä esitettyä ongelmakohtaa. Ensimmäinen ongelma on se, että varauksessa olevien lainojen ja lainatakuiden luokka tai kokonaissumma on vaarassa ylittyä. Tietojemme mukaan näin ei käy. Olemme tehneet perinpohjaisen selvityksen kaikkia yksityiskohtia myöten, ja käytössämme olevat tiedot osoittavat, että, vaikka asettaisimme kulumme ylärajan mukaisiksi, jäisi vielä vuonna 1999 jäljelle 33 miljoonaa euroa, vuonna 2000 8,7 miljoonaa euroa, vuonna 2001 suunnilleen 7 miljoonaa euroa, ja vaikka onkin varmaa, että vuonna 2002 tilanne on varmasti tiukka, tilanne kääntyy jälleen ylijäämäiseksi vuonna 2003. Siksi katsomme varausjärjestelmän muuttamisen nykyhetkellä olevan perusteetonta, sillä vaikeuksia ilmenisi ainoastaan silloin, kun käyttäisimme kokonaisuudessaan kaikki tällä hetkellä asetetut varat. Voitte toki sanoa minulle, että näin tapahtuisi uusien vastaavien tilanteiden ilmetessä ja että, kun meidän olisi pystyttävä vielä enempään. Tästä syystä komissiolla on aina marginaali, niin että varausrahastoa voidaan lisätä, vaikkakaan meistä ei vaikuta siltä, että toistaiseksi olisi välttämätöntä turvautua siihen.
Sen osalta, valitaanko 60 prosenttia tai 65 prosenttia, voisimme hyväksyä ajatuksenne siitä, että valitaan 60 prosenttia eikä 65 prosenttia, sillä se vaikuttaa meistä johdonmukaiselta. Haitta on että silloin olisi muutettava tällä hetkellä sovellettavia sääntöjä, mikä taas omalta osaltaan viivästyttäisi humanitaarista apua koskevaa päätöksentekoprosessia, vaikka humanitaarisen avun keskeisin piirre onkin sen kiireellisyys, jotta Turkissa vallitsevia ongelmia voidaan nopeasti lievittää.
Siksi toivoisin, että selitykseni olisivat tyydyttäviä, että parlamentti voisi harkita uudelleen vaatimuksiaan ja että tämän päätöksen hyväksymistä pidettäisiin erittäin kiireellisenä asiana, niin että komissio samalla takaisi sen, että mikäli tulevaisuudessa ilmenee rahoitusongelmia, komissio harkitsee tarpeen vaatiessa pitemmällekin meneviä ratkaisuja varausrahaston osalta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Solbes Mira!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.
Kiitän kaikkia, jotka ovat jaksaneet näin pitkään!
(Istunto päättyi klo 19.55.)

