Kiinan politiikka ja sen vaikutukset Afrikkaan (keskustelu)
Puhemies
(ES) Esityslistalla on seuraavana Ana Maria Gomesin kehitysyhteistyövaliokunnan puolesta laatima mietintö Kiinan politiikasta ja sen vaikutuksista Afrikkaan.
Ana Maria Gomes
esittelijä. - (PT) Arvoisa puhemies, Kiinan esteetön öljyn, luonnonvarojen ja uusien markkinoiden etsintä Afrikassa synnyttää huolen Kiinan lisääntyvästä läsnäolosta kyseisellä mantereella ja siitä johtuvat seuraamukset EU:n politiikalle. EU ei voi syyttää Kiinaa pelon takia eikä se voi myöskään osallistua moraalittomaan kilpailuun, jossa vältetään menetelmiä ja kriteerejä Pekingin edun mukaisesti. Sekä EU:lla että Kiinalla on velvoite edistää vuosituhannen kehitystavoitteiden toteuttamista eli köyhyyden vähentämistä ja konfliktien ratkaisemista Afrikassa. Molempien on tunnustettava, että vain edistämällä kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa niiden omat edut ja investoinnit voivat olla kestäviä ja niitä voidaan pitää oikeutettuina Afrikassa.
Tässä mietinnössä on yritetty analysoida Kiinan läsnäoloa Afrikassa puolueettomasti ja tunnustaa sekä myönteiset että kielteiset vaikutukset. Monien erityisten toimintasuositusten perusteella voidaan laatia kaksi keskeistä poliittista viestiä: ensiksikin EU:n on annettava koordinoitu vastaus haasteisiin, joita Kiinan näennäisesti ”sitoumukseton” politiikka tuo. Tässä vastauksessa ei voida hylätä EU:n periaatteita. EU:n on pidettävä kiinni kehitysyhteistyöpolitiikastaan ja erityisesti ihmisoikeuksia koskevasta ehdollistamisesta. Tämä on tärkeää siksi, että ilman ihmisoikeuksien kunnioitusta ei ole hyvää hallintoa ja ilman hyvää hallintoa ja siihen liittyvää oikeusjärjestystä ei Afrikassa tai muualla ole kestävää kehitystä. Toiseksi EU:n on otettava Kiina mukaan Afrikkaa koskevaan politiikkaan liittyvään keskusteluun, mutta tällaista yhteistyötä ei tietenkään voida tehdä afrikkalaiset sivuuttaen. Tämä kolmenvälinen toiminta edellyttää riittävää tukea Afrikan unionin, NEPADin, muiden alueellisten elinten ja hallitusten ja kansallisten parlamenttien kaltaisten Afrikan toimielinten asemalle. Tämän takia EU:n on lisättävä tukeaan afrikkalaisen kansalaisyhteiskunnan vahvistamiselle edistääkseen Afrikan hallitusten vastuuvelvollisuutta.
Tässä mietinnössä suositellaan, että EU:n ei pitäisi päästää käsistään tilaisuuksia vilpittömään keskusteluun Kiinan kanssa tai keskusteluun Kiinasta Afrikassa erityisesti, kun kyse on arvostelun esittämisestä julkisesti tai yksityisesti. Kiina haluaa, että sitä pidetään vastuullisena toimijana Afrikassa, mutta siitä huolimatta se turvautuu usein retoriikkaan puuttumattomuudesta pyrkiäkseen oikeuttamaan toimet, joita ei voida hyväksyä. Näitä toimia ovat esimerkiksi Kiinan jatkuva hyväksyntä sille, että Sudanin hallitus estää YK:n ja Afrikan yhteisjoukkojen lähettämisen - joukkojen olisi pitänyt olla Darfurissa jo aikaa sitten - tai, mikä tapahtui äskettäin ja on kammottavampaa, aseiden lähettäminen Mugaben hallinnolle aluksella, jolta Zimbabwen naapurivaltiot aivan oikein kielsivät lastin purkamisen. Todellisuudessa kaikella, mitä Kiina tekee Afrikassa, on poliittinen vaikutus, oli se sitten myönteinen tai kielteinen.
Kiina on lisäksi osoittanut olevan pragmaattinen valta, joka oppii nopeasti. Siksi on olennaista, että EU ei lakkaa yrittämästä saada Pekingiä ymmärtämään, että Kiinan kaltaisilta YK:n turvallisuusneuvoston pysyviltä jäseniltä odotetut toimet todellisuudessa edistävät YK:n periaatteita ja tavoitteita.
Tässä mietinnössä ehdotetaan, että EU:n pitäisi kannustaa Kiinaa osallistumaan enemmän monenvälisiin avunantajien kokouksiin ja hyväksymään kansainvälisesti hyväksytyt erityiset kriteerit ja suuntaviivat avun avoimuudesta, kaivannaisteollisuudesta, hyvästä hallinnosta, ympäristönsuojelusta, työntekijöiden oikeuksista ja niin edelleen sen varmistamiseksi, että Kiina todella edistää köyhyyden vähentämistä, vuosituhannen kehitystavoitteita ja rauhan ja turvallisuuden lisäämistä Afrikassa.
Myös EU:n on kuitenkin katsottava peiliin ja opittava omista virheistään ja puutteistaan Afrikan osalta. Jäsenvaltioiden on lunastettava virallista kehitysapua koskevat lupaukset, sillä avun vähentäminen ja saavutettavista tavoitteista luopuminen vain auttavat korostamaan Kiinan ansioita sen Afrikalle nopeasti antamassa rahoituksessa. EU:n on parannettava apunsa tehokkuutta ja varmistettava, että sen eri politiikanalat ovat johdonmukaisia. Tämä tarkoittaa sitä, että enää ei suljeta silmiä sellaisten tiettyjen Afrikan sortohallitusten tekemiltä rikoksilta, joiden kanssa EU edelleen käy kauppaa, kuten tavallista, räikeästi vastoin ilmoittamiaan kriteerejä ja periaatteita.
Lopuksi, arvoisa puhemies, haluaisin kiittää varjoesittelijöitä ja muita kollegoja erinomaisesta yhteistyöstä. Heidän tarkistuksensa ovat parantaneet tätä mietintöä huomattavasti. Toivon, että tällainen laaja yhteisymmärrys jatkuu huomenna etenkin, kun äänestyksessä on vain muutamia tarkistuksia. Olen itse tehnyt kolme tarkistusta: kahdessa on kyse pienistä korjauksista ja kolmas koskee Euroopan parlamentin kannan ilmaisemista toisin siten, että siinä kehotetaan, että EU:n aseidenvientiä koskevista käytännesäännöistä tulisi oikeudellisesti sitovia. Näin vältettäisiin se, että nykyisessä 62 kohdassa toistetaan 66 kohdassa esitetty kehotus.
Louis Michel
komission jäsen. - (FR) Arvoisat puhemies ja esittelijä, hyvät naiset ja herrat, arvoisat jäsenet, haluaisin ensiksi onnitella Ana Maria Gomesia hänen erinomaisesta työstään tästä herkästä ja vaikeasta, jopa ristiriitaisesta aiheesta.
Tuen lukuisia antamianne suosituksia politiikasta, joka Euroopan unionin on hyväksyttävä puuttuakseen Kiinan kasvavaan läsnäoloon Afrikassa. EU:lla ja Kiinalla on tälle hetkellä monia yhteisiä asioita Afrikkaa koskevissa toimissa. Ensinnäkin ne molemmat ovat huomanneet Afrikan suunnattomat mahdollisuudet paremmin - tai ainakin aiemmin - kuin kukaan muu.
EU ja Kiina ovat myös tärkeimpiä Afrikkaan sijoittavia kauppakumppaneja, EU on ensimmäisellä ja Kiina kolmannella sijalla maailmassa. Tämä edellyttää luonnollisesti huomattavasti laajempaa Afrikkaa koskevaa yhteistyötä, keskustelua ja ehkä yhteisiä strategioita Kiinan ja EU:n välillä ja yhteistyössä Afrikan kanssa. Olen kanssanne samaa mieltä tästä aiheesta.
Haluaisin puhua teille tänään minun mielestäni lupaavista kohdista, joiden avulla Kiina ja afrikkalaiset kumppanimme saadaan mukaan kolmenväliseen yhteistyöhön. Haluaisin myös kertoa teille muita kohtia koskevista epäilyksistäni ja niihin liittyvistä kysymyksistäni. Lopuksi haluaisin kertoa teille siitä, mitä aion tehdä tämän mietinnön osalta.
Ensinnäkin Afrikka elää globaalin talouden ja globalisaation aikakautta. Se vahvistaa asemaansa kansainvälisenä ja globaalina toimijana ja ryhtyy merkittäviä globaaleja kysymyksiä koskeviin toimiin. Se on rakentanut laajan kumppanuusverkoston ympäri maailmaa, ja se on selkeästi sitoutunut suhteiden palauttamiseen. Rehellisesti sanoen se painostaa nyt kumppaneitaan kilpailemaan toistensa kanssa, ehkä hieman kömpelösti, mutta hyvästä syystä. Tämä on todellisuus, ja menisin jopa niin pitkälle, että sanoisin, että se on oikeudenmukaista ja oikeutettua. Se tarkoittaa, että sen kumppaneiden on oltava asenteissaan nykyaikaisia, luottavaisia ja oikeudenmukaisia.
Uskon, että EU ja Kiina ovat valmiita panemaan tämän uuden toimintatavan täytäntöön ja että ne haluavat sen tehdä. Ehkä eri syistä, mutta selvästikin ne ovat valmiita siihen. Me molemmat olemme Afrikan tärkeitä kumppaneita. Meidän Afrikkaa koskeva politiikkamme on tietysti erilaista periaatteiltaan ja arvoiltaan, mutta paikan päällä on mahdollista tunnistaa monia yhteisiä etuja ja samankaltaisuuksia. Me olemme esimerkiksi jo aloittaneet vuoropuhelun rauhasta, vakaudesta ja kestävästä kehityksestä Afrikassa. Meidän on kuitenkin mentävä selvästi pidemmälle ratkaisevan tärkeässä tuessamme afrikkalaisille ystävillemme, joiden on annettava sysäys tälle vuoropuhelulle. Tämä selittää viime vuonna esittämäni kolmenvälisen toimintatavan, josta näytätte olevan samaa mieltä erityisesti ehdotuksessanne pysyvän foorumin rakentamisesta.
Tässä suhteessa korostitte aivan oikein yhdenvertaisuuden ja keskinäisen kunnioituksen tärkeyttä, sillä niiden on oltava tämän kolmenvälisen kumppanuuden tukijalkana. Silläkin uhalla, että saan alulle väittelyn, sanon, että EU:n on ymmärrettävä, että tällä hetkellä ja Kiinan kaltaisen kumppanin kanssa ei välttämättä ole viisasta yrittää ryhtyä ohjailemaan tilannetta säätämällä yksipuolisesti omia ehtoja. Meidän on vältettävä yleistyksiä ja aloitettava vuoropuheluprosessi. Minä uskon, että kun olemme aloittaneet vuoropuhelun Kiinan kanssa, voimme käyttää sitä käsitelläksemme oikeusvaltioperiaatteen, demokratian ja hallinnon kaltaisia asioita, toisin sanoen kaikkea sitä, mille Euroopan arvot ja sen politiikan innoitus on rakennettu.
Olen kanssanne samaa mieltä siitä, että tarvitsemme EU:n politiikkaa, joka on tehokkaampaa ja ehkä nopeampaa, sillä se on tärkein etu, joka Kiinalla on meihin nähden. Se olisi myös houkuttelevampaa ja yhdenmukaisempaa afrikkalaisten kumppaniemme painopistealojen kanssa. Annan teille yhden esimerkin: me, EU:n toimielimet, olemme kirjaimellisesti voimattomia käynnistämään ohjelmia, tukea tai toimenpiteitä kaikissa konfliktin jälkeisissä tilanteissa. Otetaan esimerkiksi Liberia. Se on maa, jossa on vaaleilla valittu hallitus ja presidentti, jolla on todellinen ohjelma ja joka haluaa muutosta. Missä on tehokas vastaus, jota tämä maa tarvitsee nähdäkseen, että rauha, vakaus ja demokratia tuottavat tulosta? Ei missään! Tämä tuottaa minulle tuskaa joka päivä.
EU:n Afrikkaa koskevan politiikan ajanmukaistaminen on ollut ensisijainen tavoitteeni virkaanastumisestani lähtien. Minun mielestäni on turvallista sanoa, että olemme jo saavuttaneet huomattavaa edistystä erityisesti Lissabonin huippukokouksesta tuloksena olleissa strategisissa kumppanuuksissa, vaikka tietysti paljon on vielä tehtävänä. Köyhyyden torjunta on edelleen kehitysyhteistyöpolitiikkamme tärkein tavoite. Siihen päästäksemme meidän on luotava vaurautta ja taloudellista kasvua. Kiina todistaa päivittäin tätä taloudellista kasvua, ja tästä kokemuksesta voisi selvästi olla hyötyä Afrikan maille.
Kaikkeen taloudelliseen kasvuun on luonnollisesti liitettävä aktiivinen jakopolitiikka, jos sillä halutaan puuttua tehokkaasti köyhyyteen. Olen sanonut tämän monta kertaa: kasvu ei takaa kehitystä. Tarvitaan jakamista, ja jakamiseen tarvitaan vakaa hallitus. Tarvitaan myös tarkkaavaista yhteiskuntaa, vapaita tiedotusvälineitä, kaikkia näitä. Uskon, että EU ja Kiina voivat todella vaikuttaa tähän, vaikka se onkin pitkällinen prosessi, joka vaatii huomattavia ponnisteluja molemmilta puolilta.
Haluaisin kysyä teiltä muutamia kysymyksiä. Onko esimerkiksi todella realistista, onko rakentavaa, onko hyödyllistä, onko edes toivottavaa aloittaa tätä yhteistyötä vaatimalla, että Kiinan on hyväksyttävä CAP:ssä määrätyt toimintatavat ja normit? Jotenkin epäilen sitä. Aina parempi, jos se toimii, mutta epäilen sitä.
Joka tapauksessa afrikkalaiset eivät näytä olevan kovin innostuneita siitä, että Kiina valitsisi tämän tien, juuri sen takia, että he etsivät vaihtoehtoja EU:n kehitysyhteistyölle. Kiinan apua arvostetaan juuri siksi, että se on nopeampaa kuin EU:n apu eikä siinä säädetä niin monista rajoituksista, jotka lopulta vähentävät Afrikan poliittista liikkumavaraa. Tälle on tietty perusta. Jossakin on käsitetty väärin. Ihmiset sanovat usein: ”te, eurooppalaiset, te määräätte ehdot”. Tämä ei ole totta. Tarjoamaamme rahoitukseen tai yhteistyöhön ei liity poliittisia ehtoja. Avun luonteeseen, sen käyttötapaan taas liittyy. Esimerkiksi budjettitukea ei tarjota, ellei ole hyvää hallintoa, eikä budjettitukea anneta maille, joissa on konflikteja. Tämä ei kuitenkaan estä meitä tarjoamasta kehitysapua tai humanitaarista apua myös silloin, kun emme ole samaa mieltä maan hallituksen tai hallintojärjestelmän kanssa.
Perustavanlaatuisesti erilaista ja hämmennystä aiheuttavaa on se, että kiinalaiset reagoivat nopeasti ja että heidän maksumenettelynsä on paljon nopeampi kuin meidän, sillä meillä on kaikki tämä byrokratia, joka on ollut suurimpana riesanani miltei neljä vuotta. Tämä on todellisuutta, ja siinä on myös kaikki hämmennys ja väärinkäsitys, ja katson, että tämä piti sanoa.
Olen tietysti samaa mieltä arviostanne. On tärkeää, että Kiinan apu noudattaa Afrikan kansallisia painopistealoja ja kansallisia järjestelmiä, mielellään yhteistyössä muiden kumppanien kanssa.
Sama voidaan sanoa tänään. On ennenaikaista, jopa haitallista painostaa tässä suhteessa tiettyyn suuntaan puhumattakaan siitä, että sitä yritetään yksipuolisesti. Tämä on pitkän aikavälin tavoite, mutta minun mielestäni tällä hetkellä on ainoastaan kolme aluetta, joihin yhteistyömme ja vuoropuhelu voidaan keskittää.
Yksi on avoimen ja rakentavan Afrikkaa koskevan vuoropuhelun luominen EU:n, pitkäaikaisen avunantajan, ja Kiinan välille. Toinen on tarve vaihtaa kehitystä koskevia kokemuksiamme Kiinan ja Afrikan kanssa, jotta voimme yhdessä edistää kehitysohjelmaa. Kiina on esimerkiksi suunnitellut useita aurinkosähköjärjestelmiä. Afrikan kaltaisessa maanosassa on selvästi tilaa kolmenväliselle yhteistyölle, ja tämä on yksi esimerkki. Puhuin tästä kaupasta vastaavalle ministerille tavattuani hänet Tongassa pidetyn kokouksen jälkeen, ja hän suhtautui hyvin avoimesti aiheeseen. Keskustelemme siitä uudestaan Pekingissä, sillä menen sinne suoraan täältä, joten käsittelemme näitä kysymyksiä uudelleen siellä.
Kolmanneksi meidän on kunnioitettava Pariisin ohjelman puitteissa antamiamme sitoumuksia. Kyse on sääntöjen yhdenmukaistamisesta ja työn jakamisesta. Tässä pyydän, kehotan parlamenttia auttamaan meitä, painostamaan jäsenvaltioitamme toimimaan puheidensa mukaan. EU:n kaikki kehitysyhteistyöministerit, kaikki pääministerit, kaikki, poikkeuksetta, ovat samaa mieltä siitä, että tarvitaan parempaa työnjakoa ja koordinointia yhteenkuuluvuuden varmistamiseksi. Hyvä on, mutta kun ehdotamme heille todellisia työnjakoa koskevia strategioita, emme saa vastausta. Tämä asia on otettava esille, koska se on totta. Tavoitteenani ei ole nimittäin pelkästään Kiinan tuominen CAP:hen. Haluan edetä sitä pidemmälle ja yrittää löytää yhteiset linjat useiden Afrikassa toimivien kiinalaisten tahojen, myös hallituksen, kanssa Afrikan kehityksen edistämiseksi.
Meidän eurooppalaisten ja kiinalaisten on aloitettava Afrikan ohjelmalla, annettava panoksemme ja yhdistettävä etumme uhraamatta niitä arvoja ja periaatteita, jotka ovat taanneet Euroopan vakauden, rauhan ja hyvinvoinnin viimeiset 50 vuotta. Tämä ei tee minusta uneksijaa tai hullua, pikemminkin päinvastoin. On tärkeää tunnustaa, kuten te teette, että Kiinan sitoutuminen herättää kysymyksiä ja joskus huolta, jopa Afrikassa. Minäkin olen joskus huolissani siitä, minkä muodon Kiinan kanssa tehtävä yhteistyö saa, mutta mitä sitten? Juuri tämän takia sanon, että tarvitsemme vuoropuhelua. On selvää, että Kiina ajaa omia taloudellisia, diplomaattisia ja strategisia etujaan Afrikassa. Eurooppa on liian usein tehnyt virheen, kun se ei ole myöntänyt, että sama houkuttelee myös sitä. Sen sijaan, että piiloudutaan toisinaan joka tapauksessa erittäin tekopyhien väitteiden taakse, olisi huomattavasti parempi myöntää, että Afrikalla on potentiaalia, että sillä on erityiset yhteydet Eurooppaan ja että yhteinen etumme on noiden yhteyksien paljastaminen, rakentaminen ja vahvistaminen. Uskon, että tämä on kaikkia hyödyttävä strategia, koska vain tällä tavalla voimme ratkaista avunantajia ja avunsaajia koskevan kielteisen yhtälön, joka aina aiheuttaa nöyryytystä ja epäluuloa sekä tunnetta siitä, että toinen on riippuvainen toisesta - heikompi vahvemmasta.
Kuten sanoin, ylihuomenna olen Pekingissä ja yritän, arvoisa Ana Maria Gomes, tunnustella tilannetta, jotta erinomainen mietintönne tulkittaisiin myönteisesti.
Bastiaan Belder
ulkoasiainvaliokunnan lausunnon valmistelija. - (NL) Arvoisa puhemies, valmistelin ulkoasiainvaliokunnan lausunnon Ana Maria Gomesin erinomaisesta mietinnöstä, ja haluaisin korostaa seuraavia lausunnon kohtia.
Kiinan viranomaisten on kunnioitettava demokratian periaatteita, hyvää hallintoa ja ihmisoikeuksia suhteissaan Afrikan kanssa. Ulkoasiainvaliokunta pitää siksi valitettavana Kiinan puhtaasti pragmaattista yhteistyötä Afrikan sortohallintojen kanssa.
Kansantasavallan kaupallisesta läsnäolosta Afrikan alueella on ekologisia seurauksia, joita Kiinan on käsiteltävä vastuullisesti. Länsimainen lehdistö esittää nimittäin suoraan sanottuna hälyttäviä raportteja luonnonympäristön hyväksikäytöstä erityisesti Kongo-joen suistoalueella. Näiden raporttien aiheet vaihtelevat öljyn hyväksikäytöstä ja ylikalastuksesta aavikoitumiseen kaikista paikoista juuri virallisella luonnonsuojelualueella.
Ulkoasiainvaliokunta pitää valitettavana myös sitä, että Peking jättää joitakin Afrikan valtioita Kiinan ja Afrikan välisen strategisen kumppanuuden ulkopuolelle pelkästään siksi, että niillä on diplomaattiset yhteydet Taiwaniin. Kiinan asenne on vastoin sen omaa periaatetta kolmansien maiden sisäisiin asioihin puuttumattomuudesta eikä se myöskään ole yhdenmukainen Taiwanin ja Pekingin viimeaikaisen lähentymisen kanssa.
Gay Mitchell
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Kiina aloitti kaupan ja vaihdon 1980-luvulla, ja se on nostanut 400 miljoonaa omaa kansalaistaan köyhyydestä, kuten Ana Maria Gomesin erinomaisessa mietinnössä todetaan. Mikä muu maailman osa on tuossa ajassa nostanut 400 miljoonaa ihmistä köyhyydestä. Meidän on oltava realisteja tämän suhteen. Tämä on yksi niistä kysymyksistä, joista meidän on tänä iltana keskusteltava.
Monet muut maailman osat ovat kokeneet Kiinan lohikäärmeen kiivauden. Taloudellinen nousu monessa Latinalaisen Amerikan ja Afrikan valtiossa johtuu paljolti Kiinan talouden kasvusta. Kiinan toimet, sijoittaminen, kauppa tai apu Afrikassa, ovat lisääntyneet hurjalla vauhdilla muutaman viime vuoden aikana. Luvut puhuvat puolestaan. Kiinan Afrikan kanssa käytävän kaupan arvo kasvoi vuoden 1999 kahdesta miljardista Yhdysvaltain dollarista miltei 40 miljardiin Yhdysvaltain dollariin vuonna 2005. Kuten komission jäsen sanoi, Kiina on nyt Afrikan kolmanneksi tärkein kauppakumppani.
Kiinan sitoutuminen Afrikkaan avaa monia mahdollisuuksia. Meidän on kuitenkin arvioitava kriittisesti sen kehitysvaikutuksia. Kehitysmahdollisuudet ja kehityksen ehdot ovat saman kolikon kaksi puolta. Ilman toista ei ole mahdollista saavuttaa toista. On totta, että monilla Afrikan mailla on paljon mahdollisuuksia kehittyä, mutta korruptoituneet afrikkalaiset hallitukset ovat jo vuosikymmeniä osoittaneet halveksuntaa omia kansalaisiaan kohtaan ja evänneet heiltä mahdollisuudet kehittyä. Afrikan poliittisen vallan käyttäjät päättävät, onko Kiinan toimintaa pidettävänä siunauksena vai kirouksena tavalliselle afrikkalaiselle ihmiselle.
Kongo on tyypillinen esimerkki suurista kehitysmahdollisuuksista. Henkilökohtainen työtulos on siellä 714 Yhdysvaltain dollaria vuodessa. Kongolaiset ovat kärsineet paljon. Kiina on tehnyt Kongon kanssa sopimuksen kahdeksan sairaalan, tuhansien tiekilometrien ja rautatieasemien rakentamisesta, ja vastineeksi se saa paljon tarvitsemiaan kaivannaisia. Mutta jos tämä saadaan toimimaan, se ei voi olla vain kaikkia hyödyttävä tilanne. Se voi olla kaikkia hyödyttävä tilanne, koska se voi edistää vuosituhannen kehitystavoitteita. Voimmeko me Euroopassa työskennellä Kiinan kanssa yrittääksemme parantaa sitä, mitä on tapahtumassa, yrittääksemme parantaa tilannetta pikemmin kuin vain tuomita Kiinan tekemiset tai Kiinan puutteet? Jos voimme työskennellä yhdessä Kiinan ja Afrikan kanssa edistääksemme hyvää hallintoa, uskon, että voimme saada aikaan apua, kauppaa ja parannuksia.
Uskon, että komission jäsen on oikeassa: jos haluamme Kiinan kuuntelevan meitä, megafonidiplomatia ei toimi. Kiinalaisessa luonteessa on tärkeää, että ei menetä kasvojaan. Diplomatialla - hiljaisella diplomatialla - on paremmat mahdollisuudet saavuttaa se, mitä tahdomme saavuttaa. Minun mielestäni EU:n pitäisi työskennellä Kiinan kanssa hyvien käytäntöjen kannustamiseksi siinä, mikä voisi olla ensimmäinen todellinen tilaisuus tehdä jotakin Afrikan hyväksi sen jälkeen, kun asiasta on puhuttu vuosia eikä kuitenkaan mitään ole tehty. Jos Kiina painostaa meitä kilpailemaan vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisessa, sitä parempi. Tarvitsemme kilpailua, tarvitsemme painostusta.
Józef Pinior
PSE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, aivan ensiksi haluaisin onnitella Ana Maria Gomesia tästä vakavasta ja poliittisesti hyvin merkittävästä mietinnöstä.
Kiina on globaali toimija nykyajan maailmassa, ja me haluaisimme, että Kiina olisi Euroopan unionin todellinen kumppani globalisaatioprosessissa. Kiinalla pitäisi olla merkittävä asema uudessa maailmanjärjestyksessä, ja me kiitämme Kiinan rauhanomaista toimintaa Afrikassa.
Samaan aikaan Kiinan on täytettävä velvollisuutensa ihmisoikeuksien ja kehitysyhteistyön alalla. Kiinan pitäisi erityisesti käyttää vaikutusvaltaansa hillitäkseen häijyimpiä ystäviään, myös Sudanin hallitusta. Onneksi Kiina on lakannut vastustamasta Yhdistyneiden Kansakuntien rauhanturvaajien käyttämistä Darfurissa, ja se lähettää myös joitain omia sotilasinsinöörejään liittymään joukkoihin.
Kielteistä on kuitenkin se, että Kiina on edelleen lähettänyt aseita Afrikan diktatuureille. Vasta tällä viikolla Sambia, Mosambik, Etelä-Afrikka ja Tansania estivät kiinalaisen aluksen yritykset toimittaa suuri lasti ammuksia, kranaatinheittimiä ja muita tappavia aseita presidentti Mugabelle Zimbabween. Nämä aseet voisivat olla demokratian vastaisia, jopa tappavia, Mugaben hallinnon käsissä.
Tässä mietinnössä Euroopan parlamentti kehottaa Kiinaa olemaan Afrikan yhteiskuntien, demokratian ja ihmisoikeuksien puolella Afrikassa.
Fiona Hall
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää Ana Maria Gomesia valtavasta työstä, jonka hän on tehnyt tässä mietinnössä, ja hänen tiiviistä yhteistyöstään kollegoiden kanssa.
Mietintö on hyvin laaja, joten minun on keskityttävä ainoastaan muutamaan kysymykseen. Pidän erityisesti myönteisenä sitä, että komissiota kehotetaan esittämään mahdollisimman pian ehdotuksia kaiken laittomasti hankitun puutavaran ja puutuotteiden kieltämiseksi EU:n markkinoilla. Tämä on olennaisen tärkeää, jotta voidaan lopettaa laittomasti kaadetusta afrikkalaisesta puusta valmistettujen kiinalaisten huonekalujen salainen kauppa. Kyseinen kauppa uhkaa Afrikan trooppisia metsiä ja sen lisäksi riistää Afrikan mailta niiden kipeästi tarvitsemat verotulot. Maailmanpankin arvioiden mukaan laittomat hakkuut maksavat kehitysmaille vuosittain 15 miljardia Yhdysvaltain dollaria menetettyinä tuloina.
Toiseksi, kannatan täysin esittelijän EU:lle esittämää kehotusta hyväksyä oikeudellisesti sitova väline aseiden viennin valvontaa varten ja pitää voimassa Kiinaa koskeva aseidenvientikielto. Mietinnön kirjoittamisesta lähtien meillä on ollut, kuten muutamat kollegat ovat maininneet, selviä todisteita siitä, että Kiina vie edelleen aseita Zimbabwen kaltaisiin maihin, jotka syyllistyvät ihmisoikeuksien räikeään rikkomiseen.
Laajempien kauppakysymysten osalta kannatan henkilökohtaisesti talouskumppanuussopimusten mainitsemista mietinnössä. Talouskumppanuussopimukset eivät ole merkityksettömiä, koska ne voisivat olla mallina Kiinan ja Afrikan väliselle kaupalle, jos ne olisivat joustavampia ja selvemmin kehityksen kannalta myönteisiä. Tällä hetkellä Kiina uhkaa työntää Afrikan takaisin kulutushyödykeansaan.
Lopuksi haluan kehua sitä, että mietinnössä kehotetaan EU:n, Afrikan ja Kiinan väliseen monenväliseen vuoropuheluun. Tämä on erityisen tärkeää ilmastonmuutoksen osalta.
Komission jäsen antoi esimerkin aurinkosähköstä. Mikään muu maanosa ei ole niin altis ilmaston lämpenemiselle kuin Afrikka, ja miljoonien afrikkalaisten tulevaisuus voi riippua siitä, saako EU Kiinan mukaan Kioton pöytäkirjan jälkeistä aikaa koskevaan sopimukseen, ja siitä, jaetaanko uusiutuvaa energiaa koskevaa teknologiaa.
Konrad Szymański
UEN-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, Ana Maria Gomesin mietinnössä esitetään kaikki tärkeimmät näkökohdat Kiinan läsnäolosta Afrikassa. Siinä on vain yksi virhe - Kiinan läsnäololla Afrikassa ei ole mitään tekemistä minkäänlaisen kehitysyhteistyöpolitiikan kanssa kehitysavusta puhumattakaan. Kehitysyhteistyöpolitiikka on tässä vain väline Kiinan kahden yleisen strategisen tavoitteen täytäntöönpanemiseksi.
Ensimmäinen tavoite on raaka-ainetoimitusten varmistaminen käyttämällä sangen räikeää raaka-aineita koskevaa diplomatiaa. Kiinan kasvava kysyntä luonnon raaka-aineista ja energian tuotantoon käytettävistä raaka-aineista tekee Sudanista, Angolasta ja Saharan eteläpuolisen Afrikan maista niin merkittäviä.
Kiinan hallituksen toinen ja yhtä tärkeä tavoite on lujittaa valta-asemaansa maailmassa vastapainona lännen liberaalidemokraattisille malleille. Tämän takia Kiina rikkoo jopa YK:n aseidenvientikieltoa Darfuriin, Liberiaan ja Kongoon. Tämän takia Pekingillä on poliittiset siteet Sudaniin, Tšadiin, Zimbabween ja Somaliaan.
Taiwanin tunnustavien maiden jättäminen apua koskevan yhteistyön ulkopuolelle on lisäosoitus siitä, että partikularistinen strategia on tärkeämpää kuin kehitysyhteistyöpolitiikka.
Meidän on nyt tunnustettava, että EU on voimaton tässä tilanteessa. Voimme tietysti noudattaa komission jäsenen kehotuksia ja hylätä OECD:n periaatteet korruptiosta ja julkisesta rahoituksesta, ja sitten voimme tehdä saman muissa kansainvälisissä sopimuksissa. Lopuksi voimme hylätä jopa Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan, mutta siinä tapauksessa me emme enää tiedä, mihin asemamme maailmanpolitiikassa perustuu ja millä tavalla me eroamme maailmanpolitiikan muista toimijoista.
Margrete Auken
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DA) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää Ana Maria Gomesia erinomaisesta ja tasapainoisesta mietinnöstä ja erinomaisesta yhteistyöstä. Olemme EU:ssa tottuneet siihen, että meillä on Afrikassa johtava asema kaupassa ja kehitysyhteistyössä. Kiinan kasvavien sijoitusten myötä tilanne saattaa muuttua hyvinkin äkkiä. EU:n läsnäolo Afrikassa ei sekään ole ongelmatonta: Kiinan läsnäolo uhkaa kuitenkin kehittyä todella valitettavaan suuntaan. Kiinan valtava kysyntä raaka-aineista ja energiasta hallitsee Kiinan investointeja eikä niissä juuri tunneta huolta yhteiskunnan terveestä kehityksestä. Kiinan pitäisi sen sijaan keskittyä sellaisiin kysymyksiin kuin esimerkiksi työpaikkojen luominen asianmukaisten investointien avulla eli sen pitäisi lakata tuomasta omaa työvoimaansa ja sen sijaan kehittää tuotantosektoria ja käsittelyä itse paikalla eli Afrikassa. Hyvä hallinto on kuitenkin myös yhdistettävä investointipolitiikkaan. Tähän asti Kiina on kieltäytynyt omaksumasta tätä toimintatapaa, eikä se ole osoittanut minkäänlaista huolta siitä, tukeeko se korruptiota ja väkivaltaisia järjestelmiä tai tukeeko se siviiliväestön sortoa. Kiinan on noudatettava demokraattisia sääntöjä ja kunnioitettava ihmisoikeuksia sen sijaan, että se vain tarjoaa itseään halpana vaihtoehtona.
Kiina kuitenkin voisi tehdä niin paljon Afrikan hyväksi. Haluaisin korostaa yhtä Afrikan tärkeimmistä ongelmista, joka on jo mainittu täällä, nimittäin väestönkasvua. Kiinalla on tällä alalla ainutlaatuista tietoa ja kokemusta, mistä voisi olla suurta apua. Lisäksi, hyvät naiset ja herrat, kuvitelkaa, että Kiina ostaa nyt aseita, kuten useat ihmiset ovat täällä maininneet, aseita, joita on lähetetty Zimbabween ja joiden tuominen moneen satamaan on nyt kielletty Mosambikin ja Etelä-Afrikan kaltaisissa maissa. Kiina näyttäytyisi sitten supervaltana, joka kuuntelee toisia ja täyttää velvollisuutensa, jotka johtuvat YK:n turvallisuusneuvoston jäsenyydestä. Mietinnössä rohkaistaan selvästi tähän, eli siihen, että EU:n, Kiinan ja Afrikan välille voidaan kaikkien asianosaisten eduksi luoda hyvä vuoropuhelu.
Paul Marie Coûteaux
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, onnittelut Ana Maria Gomesille, mutta haluaisin myös kysyä yleisen kysymyksen. Haluaisin kysyä, ketä Kiinan hallitus yrittää pitää pilkkanaan. Minulla on ajatus. Luulen, että se yrittää pitää kaikkia pilkkanaan. Se on tehnyt Euroopan komissiosta naurettavan, ja minun on sanottava, että komissio oli hyvin naiivi ja alistuva tekstiilituotteiden kiintiöitä koskevassa tapauksessa. Se pitää pilkkanaan kansainvälisen kaupan sääntöjä - jos niitä enää on - laiminlyömällä jatkuvasti tarkastukset siitä, onko sen vientituotteet, erityisesti lelut, valmistettu tuovien maiden laatu- ja turvallisuusnormien mukaisesti, ja todistaa siten vapaakaupan järjettömyyden.
Se pitää pilkkanaan Ranskaa järjestämällä Ranskan vastaisia mielenosoituksia Pariisissa, koska se järkyttyi siitä, että Ranska vastustaa Kiinan edelleen sortaman Tiibetin kansan huonoa kohtelua.
Se pitää pilkkanaan koko maailmaa, koska se tietää, että maailma on markkinajohtoinen ja että se janoaa päästä Kiinan markkinoille. Siksi se tekee aivan niin kuin haluaa. Sen ylivallasta tulee vielä kattavampaa, koska, arvoisa komission jäsen Michel, poliittisen juonittelun avulla Kiinan hallitus on onnistunut päihittämään Euroopan pääsyssä Afrikkaan ja on siten saanut valvontaansa välttämättömyyshyödykkeemme. Kuka voi syyttää sitä? Se vain hyödyntää heikkouttamme ja etenkin sitä, että Eurooppa, ja erityisesti Ranska, on tyhmästi ja vaarallisesti irrottautunut maanosasta, jonka merkitys meille kasvaa huomattavasti 2000-luvulla.
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa puhemies, Afrikan esimerkistä on käymässä selväksi, että paljon kehuttu kehitysyhteistyö ei tavallisesti mene aivan niin suunnitelmien mukaan kuin haluttaisiin kuvitella. Aivan liian usein sitä käytetään edistämään avunantajavaltioiden vientiä ja joskus tukemaan diktaattoreja ja jopa pelkästään luomaan uusia riippuvuussuhteita käyttämällä velanhallintapolitiikkaa.
Tämän takia Kiinan ja Intian viimeisimpiin Afrikan mannerta koskeviin tavoitteisiin pitäisi Euroopan näkökulmasta suhtautua erittäin epäillen. Eurooppalaista taloutta laajasti vahingoittavat matalan kustannustason maat yrittävät ilmeisesti varmistaa halvat raaka-ainelähteet ja avata uusia toimipaikkoja. Tällainen Kiinan ja Intian Afrikassa harjoittama jatkuva uuskolonialismi - joksi sitä haluaisin kutsua - tekisi yhdellä iskulla tyhjäksi kaikki länsimaisen politiikan tähänastiset saavutukset. Peking tai New Delhi eivät saa kannustaa äskettäin veloistaan päässeitä maita ottamaan uudelleen velkaa ja luomaan uusia riippuvuussuhteita vain siksi, että ne voisivat taata raaka-ainetoimituksensa. Samalla tavoin Afrikan maiden ei pitäisi liian innokkaasti ilmoittautua saamaan kehitysapua, kun ne eivät ole edes valmiita ottamaan omia kansalaisiaan takaisin, kun Frontex-virasto on ottanut nämä kiinni laittomina siirtolaisina Euroopan rannikoilla.
Maailmanlaajuisen voimatasapainon perusteella meidät eurooppalaiset saadaan kuitenkin näyttämään äärimmäisen naurettavilta, jos yritämme painostaa Kiinaa. Kiina ei myöskään kaihda liiketoiminnan harjoittamista sellaisten hallitusten kanssa, joiden kansainvälinen maine on tahraantunut, esimerkkinä Sudan. Eikä se kaihda aseiden toimittamista Zimbabween. Tällainen toimintatapa ei luultavasti ole täysin epälooginen maassa, jossa ihmisoikeuksilla ja demokratialla, ympäristönsuojelulla ja kestävyydellä on edelleen tälläkin hetkellä hyvin vähän painoarvoa.
Siksi me tarvitsemme Afrikan osalta politiikan, jossa edellytetään vakautta, demokratiaa ja ihmisoikeuksia ja - tämä on tärkein kohta - jossa otetaan huomioon Euroopan edut. Euroopan unionin ei pidä jakaa Afrikalle loputtomasti rahaa liittämättä sitä sisältöä ja politiikkaa koskeviin tavoitteisiin. Tähänastisella toimintatavalla olemme luoneet itsellemme tyhjiön, joka on johtanut muuttoaaltoihin, ihmisoikeusrikkomuksiin ja suureen köyhyyteen. Kiinan ja Intian päämäärien takia tämä luultavasti jatkuu pahempana, ellemme tee U-käännöstä. Me eurooppalaiset emme voi jatkaa humanitaaristen hankkeiden rahoittamista yksin ja antaa muiden valtojen, tässä tapauksessa Kiinan ja Intian, jatkaa merkittävää kauppatoimintaansa.
Daniel Caspary
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, ajatellessani Afrikkaa pohdin hyvin usein, olemmeko me eurooppalaiset jokseenkin unohtaneet Afrikan vai emmekö me näe Afrikan tarjoamia mahdollisuuksia?
Minulla on usein tunne, että me eurooppalaiset pidämme Afrikkaa edelleen aivan liikaa ongelmatapauksena emmekä tunnista sen mahdollisuuksia. Kiinan lähestymistapa Afrikkaan on hyvin erilainen. Kiinalle Afrikka on ennen kaikkea mahdollisuus, ja se keskittyy tämän tilaisuuden käyttämiseen. Tätä Kiina on tehnyt suhteellisen huomaamattomasti viime vuosina. Vasta viime kuukausina sitä on huomioitu enemmän, ja tästä syystä se harjoittaa politiikkaa puhtaasti taloudellisesta syistä.
Ihmisoikeuksien, oikeusvaltion periaatteen ja hyvän hallinnon kaltaisilla kysymyksillä, joita jotkut kollegamme ovat tänään jo käsitelleet, ei ole tällä hetkellä minkäänlaista merkitystä Afrikassa toimiville kiinalaisille. Heidän ainoa huolensa on investoiminen infrastruktuuriin Afrikassa, jotta he saisivat rajoittamattoman pääsyn raaka-ainemarkkinoille. Kyse on Kiinan raaka-aineiden kasvavan kysynnän kattamisesta. Kyse ei ehdottomasti ole Afrikan kansojen ja afrikkalaisten ihmisten auttamisesta kohti todella kestävää taloudellista kehitystä.
Olen lujasti vakuuttunut siitä, että meidän on annettava enemmän painoarvoa sille, että kytkemme Afrikan kansat maailmantalouteen, jotta ne voisivat maailmanmarkkinoiden globalisaation ansiosta hyötyä raaka-aineistaan, luonnonvaroistaan ja kaikesta, mitä niillä on tarjottavana, ja jotta niistä ei tulisi yksipuolisesti riippuvaisia Kiinan monopoleista. Meidän on aloitettava Afrikan maiden kanssa parempi vuoropuhelu kuin mitä meillä tähän mennessä on ollut. Meidän on myös mukautettava kiinalaisten kanssa käymäämme kilpailua tehokkaammin kuin ennen ja todella tehtävä kaikki mahdollinen vakuuttaaksemme afrikkalaiset hyvän hallinnon ja vapaiden markkinoiden eduista.
Vasta silloin onnistumme oikeusvaltion periaatteiden, demokratian ja ihmisoikeuksien edistämisessä Afrikassa ja sen jälkeen onnistumme estämään Afrikan maiden ajautumisen Kiinan suuntaan, koska Afrikka ei missään nimessä opi Kiinalta mitään siitä, miten demokratia ja sosiaalinen markkinatalous toimivat, tästä olemme saaneet viime viikkoina ankaran opetuksen.
Alessandro Battilocchio
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, ensiksi haluaisin onnitella esittelijäämme, Ana Maria Gomesia, hänen tekemästään erinomaisesta työstä. Kiinan lisääntyvä läsnäolo Afrikassa pakottaa meidät omaksumaan eurooppalaisen toimintalinjan esiin tulevien mahdollisuuksien ja uusien haasteiden käsittelemiseksi mahdollisimman hyvin.
Kiinan panos Afrikalle avunantajana on hyvä asia, mutta haluaisin lyhyesti korostaa kahta näkökulmaa: Meistä eurooppalaisista on - osittain Cotonoun sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden ja sitoumusten perusteella ja yleisemmin kehitysyhteistyöpolitiikkamme yleisten puitteiden mukaisesti - huolestuttavaa, että Kiina valitettavasti vie apunsa yhteydessä monia kammottavia kansallisia käytäntöjä, kuten korruptio, moraaliton luotonanto, työntekijöiden oikeuksien puutteellinen kunnioitus ja piittaamattomuus ympäristöasioista.
Toinen huolellisesti tarkasteltava asia on Pekingin ja Afrikan tiettyjen totalitaaristen sortohallintojen, kuten Sudanin ja Zimbabwen, läheinen suhde. Kiinaa on tässä yhteydessä tuettava kaikissa velvollisuuksissa, jotka johtuvat sen asemasta Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston pysyvänä jäsenenä.
DanutBudreikait
(LT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, Kiinan politiikka Afrikassa on uhka Afrikan maiden tasapainoiselle kehitykselle. Afrikassa toimivien kiinalaisten yritysten työolot vastaavat orjuutta. Kiina tarjoaa edelleen Afrikan diktaattoreille poliittista ja taloudellista tukea ja lisää sotilasyhteistyötä Afrikan hallitusten kanssa. Sudan ja Zimbabwe ovat suurimpia aseiden tuojia Kiinasta. Kiina tarjoaa Afrikan maille valtavia lainoja ilman minkäänlaisia avoimuutta koskevia ehtoja ja kannustaa siten jo nyt laajalle levinnyttä korruptiota Afrikan maissa valtaa pitävissä ryhmissä. Kiinan harjoittama afrikkalaisen puun ja norsunluun laiton vienti vaikuttaa tuhoisasti Afrikan luontoon. Tällaisessa tilanteessa kehitysyhteistyöpolitiikalla ei saavuteta sen tavoitteita. Haluaisin siksi kehottaa EU:ta varmistamaan, että Kiina ei laiminlyö ihmisoikeuksien ja hyvän hallinnon kunnioittamista pannessaan investointejaan täytäntöön ja että asekauppa sellaisten Afrikan maiden kanssa, joissa on meneillään sota tai aseellinen konflikti tai joissa niiden uhka on välitön, on lopetettava. EU:n pitäisi säätää Kiinaa koskeva aseidenvientikielto, kunnes Kiina on valmis lopettamaan asekaupan. On pantava merkille vielä yksi asia, nimittäin se, että Kiinan Afrikkaa koskevan poliittisen näkemyksen mukaan yksittäisten EU:n jäsenvaltioiden pitäisi selvittää erimielisyytensä. Vastikään tarkistetun EU:n politiikan avulla Afrikka voisi käyttää luonnonvarojaan ja inhimillisiä voimavarojaan molempia hyödyttävällä tavalla ja jatkaa taloudellisen ja poliittisen riippumattomuutensa kehittämistä.
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, Ana Maria Gomesin laatima mietintö on itse asiassa yksityiskohtainen luento erittäin monimutkaisista kolmenvälisistä suhteista Afrikan valtioiden ja Kiinan välillä, ja siinä kiinnitetään erityistä huomiota EU:n etuihin. Tämän lisäksi siinä käsitellään maailmanpankin kaltaisten muiden järjestöjen asemaa Afrikan kehityksessä.
Ei ole epäilystäkään siitä, että Kiinan joka vuosi kasvavaan asemaan Afrikan valtioiden kehityksessä on suhtauduttava myönteisesti huolimatta toiminnan painopistealoja koskevista varauksista. Meidän on itse löydettävä vastaus siihen, ovatko kaupallisesti investoinnit tärkeämpiä kuin humanitaarinen apu. Köyhille Afrikan valtioille mikä tahansa apu on tärkeää, aivan samoin kuin vesi on tärkeää, ja tautien torjunta, koulutus, infrastruktuurin rakentaminen ja rauha. On vain yksi johtopäätös: meidän on työskenneltävä yhdessä kehittääksemme parhaat menetelmät näiden valtioiden kestävälle, tosin nopeutuneelle, ja pysyvälle kehitykselle.
Bastiaan Belder
(NL) Arvoisa puhemies, Ana Maria Gomes kehottaa perusteellisen mietintönsä 65 kohdassa Euroopan unionia ja Kiinaa olemaan tekemättä asekauppasopimuksia niiden Afrikan hallitusten kanssa, jotka ovat syyllistyneet ihmisoikeusloukkauksiin, osallistuvat selkkauksiin tai ovat sodan partaalla. Olen täysin samaa mieltä esittelijän kanssa tästä kohdasta. Sama koskee hänen antamiaan konkreettisia esimerkkejä, ja Mugaben Zimbabwe erottuu selvimmin tästä Afrikan valtioiden luettelosta.
Länsimainen lehdistö raportoi viime viikon lopulla Kiinan laajasta asetoimituksesta Etelä-Afrikan kautta Mugaben hallinnolle aivan kuin Zimbabwessa ei jo olisi tarpeeksi sisäisiä jännitteitä kaikkien presidentinvaaleihin liittyvien vehkeilyjen takia. Presidentti Mugage sanoi viimeisimmän Pekingin-vierailunsa aikana noin puolitoista vuotta sitten, että Zimbabwelle Kiinan meno on kuin toiseen kotiin meneminen. Milloin Kiinan viranomaiset sanoutuvat todella irti hänestä ja muista afrikkalaisista ”ystävistä”? Arvoisa komission jäsen, odotan, että kysytte tämän pakottavan kysymyksen Pekingissä. Ana Maria Gomesin mietintö antaa myös syyn siihen.
Zbigniew Zaleski
(FR) Arvoisa komission jäsen, kaiken sanomanne jälkeen haluaisin tarkastella Kiinan läsnäoloa Afrikassa. Tästä jatkan puolaksi.
(PL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, viime vuosisadan alussa Kiinan kansalaisia tuli englantilaisiin ja ranskalaisiin koteihin eksoottisiksi palvelijoiksi. Meillä oli 1950- ja 1960-luvuilla kiinalaisia tuotteita: kyniä ja erilaisia koulutarvikkeita, ja nyt Kiinasta on tullut mahtava taloudellinen ja poliittinen voima.
Kuten sanotte, kaikilla on oikeus toimia taloudellisilla ja poliittisilla areenoilla, eikä kukaan estä ketään tekemästä niin, mutta Kiina on lisännyt ponnistelujaan ja on nyt toteuttamassa tavoitteitaan tietyn suunnitelman mukaisesti. Mutta mihin tavoitteisiin se pyrkii? Koska Kiinaa ei rasita mikään kolonialismin tahra tai leima, se voi hyödyntää Afrikan luonnonvaroja ja niin se tekeekin. Sanon sen suoraan - käyttää hyväkseen. Lisäksi, mikä on vielä pahempaa, Kiina voi viedä, ja niin se jo viekin, omaa totalitaarista sosiopoliittista malliaan, ja Afrikkaa on suojeltava siltä. Afrikka on pelastettava siltä.
Euroopalla on siirtomaa-ajalta perinteitä siitä, mitä kutsutaan kauniisti ”yhteistyöksi”. Meidän pitäisi antaa Afrikalle joka puolelta rakentava panos sekä humanistisesta näkökulmasta että syyllisyydentunnosta. Me teemme näin, mutta Kiina työntää meidät syrjään. EU:n pitäisi ansaita tämän supervallan kanssa rinnakkain Afrikan luottamus ja samalla osoittaa valmiutensa edistää tämän laajan ja meitä lähellä olevan mantereen kehitystä.
Arvoisa komission jäsen, meillä on edessämme suunnaton haaste.
Vural Öger
(DE) Arvoisa puhemies, Afrikkaa kohtaan koko maailmassa uudelleen heränneeseen kiinnostukseen liittyy näkökulman muutos. Tänään Afrikka on enemmän kuin vain köyhyyden maanosa. Joidenkin Afrikan maiden kasvuluvut ovat jopa kymmenen prosenttia.
Nyt asian ytimeen: mitä Kiina etsii Afrikasta? Sen tärkein syy sitoumusten tekemiseen siellä ovat energiavarat. Raaka-aineiden saatavuutta koskevassa taistelussa länsimainen arvoihin perustuva politiikka vetää kuitenkin yhä useammin lyhyemmän korren. EU:n tärkein syy on Afrikan kestävä kehitys.
EU:n ja Kiinan yhteinen Afrikkaa koskeva suunnitelma olisi teoriassa ihanteellinen. Meidän ei pitäisi väittää olevamme tässä hyviä jätkiä, koska Afrikan valtiot luottavat EU:hun yhtä vähän kuin Kiinaan. EU ei voi tarjota ratkaisuja Kiinalle eikä Afrikalle. EU:n on joka tapauksessa jatkettava sitoumusten liittämistä ehtoihin. Samalla sen pitäisi tukea hallituksia, laitoksia ja kansalaisyhteiskuntaa vahvemmin kuin tähän mennessä. Vuoropuhelu Afrikan kanssa on välttämätöntä, mutta siinä pitäisi huomioida myös epäkohdat. Voin siis vain tukea Ana Maria Gomesin mietintöä.
Renate Weber
(EN) Arvoisa puhemies, onnittelen kollegaani Ana Maria Gomesia hänen työstään ja hänen kattavista ja realistisista arvioistaan. Kuten mietinnössä osoitetaan, Kiina on jo Afrikan merkittävä taloudellinen ja poliittinen kumppani. Afrikan kehityksen osalta olen sitä mieltä, että kyseisessä maanosassa on niin paljon tehtävää, että Kiinan osallistumista siihen uutena toimijana olisi pidettävä myönteisenä.
Pelkään kuitenkin suuresti, että sen sijaan, että Kiina kanavoisi tukensa rakentaviin yrityksiin - terveydenhuoltoon, koulutukseen, köyhyyden vähentämiseen ja infrastruktuuriin - se edelleenkin sitoutuu maanosan tragedioiden ylläpitämiseen ja tekee sen kauppaamalla aseita ja heikentämällä kaikkia ponnistuksia, joita Afrikan maat toteuttavat pyrkiessään demokratiaan, hyvään hallintoon ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen. Zimbabween aseita vievällä kiinalaisella laivalla kyseenalaistetaan jälleen se, onko Kiina todella sitoutunut edistämään rauhaa ja turvallisuutta Afrikassa.
Monet Afrikan maat pitävät yhteistyötä Kiinan kanssa myönteisenä, koska taloudellisiin etuihin ei ole liitetty poliittisia ehtoja, mutta EU:n pitäisi edelleen puolustaa vahvasti sekä Kiinassa että Afrikan maissa yhteiskunnan rakenteiden kehittämistä, ihmisoikeuksien edistämistä ja luonnonvarojen hyödyntämistä koskevia avoimempia sääntöjä. Viimeaikainen kehitys on osoittanut, että jopa niissä tapauksissa, joissa hallitukset ovat muutaman viime vuoden aikana alkaneet osoittaa enemmän avoimuutta siinä, miten julkisia varoja ja resursseja käytetään, hallinnon avoimuus on vähentynyt. EU:n velvollisuutena on auttaa Kiinaa kehittymään luotettavaksi kumppaniksi kehitysyhteistyössä.
Jan Tadeusz Masiel
(PL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, Kiinan ja Afrikan maiden välisestä vilkkaasta kaupasta huolimatta ja huolimatta jopa siitä, että Kiinasta on äskettäin tullut Afrikan suhteen nettomaksaja, afrikkalaiset siirtolaiset valitsevat edelleen Euroopan eivätkä Kiinaa siirtomaamenneisyydestämme huolimatta. Tämä on paras todiste siitä, että afrikkalaiset arvostavat enemmän meidän arvojamme, kuten ihmisoikeuksien kunnioittamista ja kestävää kehitystä koskevaa huolta, joilla taataan parempi tulevaisuus.
Tämä antaa Euroopan unionille moraalisen oikeuden mutta myös velvollisuuden tarkastella Kiinan Afrikkaa koskevaa politiikkaa, koska, kuten esittelijä aivan oikein korostaa, Kiina voisi nopeuttaa huomattavasti kestävän kehityksen prosessia Afrikassa, mutta se voi samalla tavoin myös haitata sitä. Tämän perusteella Euroopan unionin, Afrikan unionin jäsenvaltioiden ja Kiinan kolmenvälisten keskustelujen järjestäminen on erityisen kannatettavaa.
Zuzana Roithová
(CS) Kiinan kosiskelussa Afrikassa ei ole kyse pelkästään sotilaallisesta yhteistyöstä, strategisesti merkittävistä raaka-aineista, laajoista investoinneista ja valtavien markkinoiden luomisesta kiinalaisille tuotteille, siinä on kyse myös infrastruktuurin rakentamisesta. Kaupan määrä on kasvanut viisinkertaiseksi vuodesta 2000 lähtien, ja se on pian yhteensä sata miljardia dollaria, vaikka länsimaiden kauppa vastaakin vielä tällä hetkellä kahdesta kolmasosasta Afrikan kauppatuloista. Kiinan politiikka perustuu ”puuttumattomuuden” politiikkaan ja suhteelliseen taloudelliseen etuun. Tämä tarkoittaa kustannustehokkaiden tavaroiden ja aseiden vientiä raaka-aineisiin vaihdettavaksi. Investoinnit ja pitkäaikaiset sopimukset ovat osia Kiinan harkitusta pitkäaikaisesta strategiasta, jossa ei liikene myötätuntoa Afrikalle.
Kiinan vaikutusvalta Afrikan valtioissa on vaarallinen esimerkki totalitaarisesta mallista ja korruptoituneiden markkinoiden mallista, jossa yksilöitä, ihmisoikeuksia tai ympäristöä ei kunnioiteta. Kiinan halu saada raaka-aineita ja niiden vaihtaminen ehdoitta asetoimituksiin Afrikkaan haittaa yhä enemmän vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista. Meidän on painostettava Kiinaa hyväksymään velvollisuutensa kehityspolitiikassa, köyhyyden vähentämisessä ja kestävässä kasvussa. Kiina on joka tapauksessa YK:n turvallisuusneuvoston pysyvä jäsen, ja siinä ominaisuudessa sillä on vastuu Afrikan kehityksestä.
Tuomitsen Kiinan antaman tuen Sudanin hallitukselle. Tuen Kiinan kanssa käytävää vuoropuhelua Afrikkaa koskevan politiikan yhdenmukaistamisesta köyhyyden vähentämiseksi mutta en nuolaise ennen kuin tipahtaa. Emme saa kuitenkaan luovuttaa. Meidän on lopetettava raaka-aineiden rosvous ja autettava Afrikkaa kehittymään taloudellisesti riippumattomaksi. Meidän on noudatettava ihmisoikeuksien kunnioittamiseen ja ympäristönsuojeluun perustuvaa kauppapoliittista strategiaamme. Rukoilen Jumalaa, että saavutamme tämän.
Katrin Saks
(ET) Ensiksi haluaisin kiittää Ana Maria Gomesia tästä mietinnöstä. Minun mielestäni sen tärkein viesti ei liity ainoastaan Kiinan käytökseen vaan myös Euroopan unionin yhteisen ulkopolitiikan jatkuviin puutteisiin. Me kaikki olemme selvästi samaa mieltä siitä, että Euroopan unionin yhteinen kanta olisi hyvin myönteinen asia.
Haluaisin keskittyä muutamaan kohtaan. Ensiksi maailmanlaajuinen lähestymistapa: meidän pitäisi tarkastella Kiinan ja Afrikan välistä yhteistyötä maailmanlaajuisesta näkökulmasta eikä vain siitä näkökulmasta, että Afrikka on perinteisesti yksinomaan Euroopan vaikutusvaltaan kuuluva alue. Toiseksi meidän on korostettava vastuuta: Kiinan on tunnustettava tällaisesta strategisesta kumppanuudesta seuraava kasvava vastuu.
Ja viimeisenä huomiona ulkoasiainvaliokunnan lausunnon 13 kohta.
(EN) ”katsoo, että Kiinan toiminnan Afrikassa ja uudelleen käynnistetyn EU:n ja Afrikan strategisen kumppanuuden olisi oltava yhteensopivia keskenään;”
(ET) Minun mielestäni politiikkaamme ei ensinnäkään pitäisi mukauttaa Kiinan kansantasavallan politiikkaan, ja olen vielä vähemmän vakuuttunut siitä, että kiinalaiset ikinä ottaisivat meidän kertomuksen kaltaiset suosituksemme huomioon.
Cristian Silviu Buşoi
(RO) Kiinan ja Afrikan välisen kaupan arvo kasvoi vuoden 1999 kahdesta miljardista eurosta noin 39,7 miljardiin euroon vuonna 2005, ja Kiina on tällä hetkellä Afrikan kolmanneksi tärkein kauppakumppani.
Tämä on selvä todiste siitä, miten tärkeä Afrikka on Kiinan maailmanlaajuisten etujen osalta.
Päätöslauselmassa on muutamia hyvin tärkeitä johtopäätöksiä, joita kannattaa korostaa vielä kerran. Meidän on ilmaistava hyvin selkeästi odottavamme, että Kiinan läsnäolo Afrikassa ei liity pelkästään sen energiapolitiikkaa koskeviin etuihin.
Meidän pitäisi myös kannustaa Kiinaa tarjoamaan afrikkalaisille kumppaneille apua ilman ehtoja. Kansainvälisiin tukiin tai lainoihin liittyvät taloudelliset ehdot eivät myöskään saisi vaikuttaa kestävän kehityksen tavoitteeseen.
Meille on tärkeämpää nähdä, mitä me teemme ja mitä Euroopan unioni tekee näissä olosuhteissa. Olen samaa mieltä komission jäsenen Louis Michelin kanssa siitä, että valitettavasti Euroopan unioni ei hyödynnä ainutlaatuista asemaansa Afrikassa.
Euroopan unionin pitäisi suunnata uudelleen suurempi osa vuotuisesta talousarviostaan sellaisten infrastruktuurihankkeiden taloudelliseen tukemiseen, joilla voidaan houkutella ulkomaisia investointeja.
Lopuksi, Euroopan merkittävämpää läsnäoloa Afrikassa koskevasta ajatuksesta pitäisi tulla todellisuutta.
Colm Burke
(EN) Arvoisa puhemies, Kiina on viime vuosikymmenen aikana alkanut lisätä huomattavasti diplomaattisia ja taloudellisia yhteyksiään Afrikkaan, pääasiassa raaka-aineiden kysynnän takia. Kiinan kauppa tämän maanosan kanssa on nelinkertaistunut vuoden 2001 jälkeen. Kamppailulla resursseista on ollut myös kielteisiä seurauksia, ja se on pahentanut Afrikan johdon korruptiota ja sen harjoittamaa sortoa. Yksi esimerkki tällaisesta sortohallinnosta on Sudan, jossa CNPC, kiinalainen valtio-omisteinen öljy-yhtiö, valvoo noin 60-70 prosenttia Sudanin öljyntuotannosta, ja Sudan on myös kiinalaisten aseiden tärkeä saaja.
Hallintoa, demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevia poliittisia ehtoja ei useinkaan liitetä Kiinan toimintaan Afrikassa. Kiinalla itsellään on Kiinassa vakavia ongelmia hyvässä hallinnossa, ihmisoikeuksien kunnioittamisessa ja tärkeimmissä työelämän normeissa. Kiina ei näytä olevan siinä asemassa, että se voisi tehdä apunsa riippuvaiseksi ihmisoikeuksia koskevien normien parantamisessa Afrikassa, koska se ei noudata itsekään kyseisiä normeja. Kiinan politiikasta, jonka mukaan se ei puutu taloudellisten kumppaneidensa sisäisiin asioihin, on nyt tullut liian helppo tekosyy, jonka avulla Kiinalla on vapaat kädet jatkaa sen joskus piittaamattomia sopimuksia erityisesti Afrikan mantereella.
Puuttumattomuuspolitiikka ja Kiinan armolliset asenteet Sudanin kaltaisia kyseenalaisia hallintojärjestelmiä kohtaan ovat huolenaihe, jota on käsiteltävä. Kiinan pääasiassa kahdenvälinen lähestymistapa Afrikkaan on valitettavasti vastoin EU:n pääasiassa monenvälistä lähestymistapaa, ja EU on jäänyt jonkin verran jälkeen. Afrikan korruptoituneet johtajat allekirjoittavat mieluummin kannattavia sopimuksia, joihin ei liity vaatimuksia, ja siten EU näyttää jäävän ulkopuolelle.
EU:n pitäisi kuitenkin jatkaa perinteistä myönteisen ehdollistamisen politiikkaansa, jolla pyritään edistämään kestävää kehitystä, eikä sen pitäisi muuttaa lähestymistapaansa Afrikkaan vain siksi, että Kiina onnistuu saamaan enemmän sopimuksia. EU:n on sen sijaan painostettava Kiinaa käyttämään enemmän kehitystä koskevia kriteerejä suhteissaan Afrikan kanssa. Kiina on merkittävä mahti, se on YK:n turvallisuusneuvoston pysyvä jäsen, ja siten sillä on velvollisuuksia Afrikassa ja koko maailmassa.
Nirj Deva
(EN) Arvoisa puhemies, onnittelen kollegaani, Ana Maria Gomesia, erinomaisesta mietinnöstä. Tällä mietinnöllä vahvistetaan suhdettamme Kiinaan, mikä on välttämätöntä maailmantalouden tukemiseksi. Kiina on tuhansien vuosien ajan aivan viime aikoihin asti käyttänyt vain pehmeää voimaa, kuten EU tekee nyt, mutta Kiina on muuttumassa. Se on supervalta sekä taloudellisesti että sotilaallisesti, ja se on muutostilassa.
Suhteemme Kiinaan on perustuttava kunnioitukseen. Se ei voi olla suhde, jossa jompikumpi osapuoli tuntee olevansa oikeutettu läksyttämään tai komentelemaan toista. Lopetimme kylmän sodan päästyämme yhteyteen Neuvostoliiton kanssa ja toimme rauhan Eurooppaan. Meidän on päästävä samalla tavoin yhteyteen Kiinan kanssa kaikilla tasoilla. Meidän on säilytettävä sääntöihin perustuvaa maailmanlaajuista liberaalia taloutta ja arvojamme tukevat käytäntömme, muuten olemme lopussa.
Tämä tarkoittaa, että Kiinan on toimittava täysimääräisesti ja aktiivisesti kaikissa sodanjälkeisissä Bretton Woods -instituutioissa, joita olemme niin huolellisesti rakentaneet. Se tarkoittaa myös työskentelemistä Kiinan kanssa kansainvälistä järjestystä koskevien sääntöjen vahvistamiseksi niin, että se hyödyttää molempia. Vuoteen 2020 mennessä Kiinan talous on maailman suurin. Meidän on nyt valittava. Joko me tuemme Kiinan täysimääräistä ja aktiivista asemaa Bretton Woodsin jälkeen perustetuissa kaikille avoimissa sääntöihin perustuvissa monenvälisissä liberaaleissa instituutioissa, joihin kuuluvat EU, AKT, Rio ja Bali YK:n WTO:n, IMF:n ja maailmanpankin lisäksi, tai painostamme lyhyen aikavälin tavoitteisiin perustuvan politiikkamme avulla Kiinaa vetäytymään näistä instituutioista ja vääjäämättä ajan myötä tuhoamaan ne ja perustamaan supervalta-asemaansa sopivat omat instituutiot.
Tämän takia tämä mietintö on niin ajankohtainen. Tämän takia myös - ja nyt esitän kiistanalaisen näkökohdan - Pekingin olympiakisat ovat niin tärkeät, koska tämä on ensimmäinen kerta historiassa, kun Kiinalla on yhteys koko maailmaan. Tämän takia niiden täytyy olla valtava menestys ei vain Kiinalle vaan koko niihin osallistuvalle maailmalle.
Meidän tehtävämme 2000-luvun alussa on valtava. Sitä ei ole tehty koskaan koko ihmiskuntamme yhteisessä historiassa, mutta se on tehtävä. Tehtävänämme on saada kaikissa suhteissa maapallon vanhin ja suurin kansa kumppaniksemme.
Zita Pleštinská
(SK) Hyvät naiset ja herrat, maaliskuussa Kiinaan tekemäni vierailu vakuutti minut tämän mietinnön ajankohtaisuudesta. Minun mielestäni Kiina ei ole pelkästään Euroopan unionin merkittävä kauppakumppani vaan myös sen vakava kilpailija. Ana Maria Gomesin mietintö vahvistaa henkilökohtaisen kokemukseni oikeaksi.
Minulla oli mahdollisuus nähdä halvan työvoiman hämmästyttävä ahkeruus. Vaikka Kiinan on selviydyttävä suuresta yhteiskunnallisesta ja taloudellisesta eriarvoisuudesta ja hälyttävästi huonontuvasta ympäristöstä ja vaikka poliittiset oikeudet ja perusvapaudet ovat edelleen hyvin rajattuja, sillä on kuitenkin paljon kokemusta, joka voi hyödyttää Afrikan maita. Afrikka kamppailee köyhyyden kanssa, mutta raaka-aineita sillä on paljon. Kiinan ja muiden osapuolten kysynnän ansiosta Afrikan valtiot voivat saada paremman jalansijan markkinoilla.
EU on tällä hetkellä Afrikan suurin avunantaja ja sen tärkein kauppakumppani. Kiinan tavoitteena on olla Afrikan suurin kauppakumppani vuoteen 2010 mennessä. Sen toiminta Afrikassa on siksi suuri haaste EU:lle.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Arvoisa puhemies, Kiinan kiinnostus Afrikan öljyyn, jalometalleihin ja kaasuun alkaa hieman muistuttaa tiettyjen Euroopan valtojen vanhaa siirtomaapolitiikkaa. Kiina esittää itsensä Afrikan hyvänä ystävänä ja liikekumppanina, se yrittää vakuuttaa afrikkalaisia siitä, että se haluaa auttaa heitä pääsemään köyhyydestä ja takapajuisuudesta ja että se tukee taloudellista kehitystä.
Toivotaan, että Kiinan aikeet ovat vilpittömiä, mutta sekä liiketoiminnassa että politiikassa tarkoitus usein pyhittää keinot. Kiinalaiset rakentavat siltoja, teitä, stadioneja, sairaaloita, he toimittavat Afrikkaan aseita, he myöntävät lainoja, ja näin he saavat itselleen uudet myyntimarkkinat esittäen samalla itsensä valtiona, joka välittää Afrikan tulevaisuudesta.
EU:n pitäisi osallistua huomattavasti enemmän Afrikan kehitykseen. Me emme voi jäädä sivustakatsojiksi tämän Kiinan uuden valta-aseman kasvaessa.
José Ribeiro e Castro
(PT) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, haluaisin aluksi onnitella Ana Maria Gomesia hänen laatimastaan erinomaisesta mietinnöstä, mutta haluaisin myös lyhyesti kiinnittää komission jäsenen ja kollegojeni huomion tämän suhteen aivan silmiemme edessä tapahtuvaan tosielämän tapaukseen. Tämä tosielämän tapaus on Zimbabwe. Lehdissä kerrotaan laivasta, joka tulee mistä? Kiinasta. Se on lastattu millä? Aseilla, aseilla Zimbabwea varten, pienaseilla, kranaateilla ja kranaatinheittimillä. Laivaa estettiin purkamasta lastiaan Durbanissa, mutta raporttien mukaan se on matkalla Angolaan toimittaakseen perille aseet, joita käytetään Zimbabwen kansan vahingoittamiseen.
Meidän on omaksuttava ankara diplomaattinen asenne suhteessa Kiinaan sekä Zimbabwen naapurivaltioihin lopettaaksemme heti alkuunsa tällaisen järjettömän suhteen, tällaisen tappavan suhteen ja varmistaaksemme, että vaalien tuloksia kunnioitetaan. Minun mielestäni meidän on suhteessamme Kiinaan kiinnitettävä Kiinan, supervallan ja valtavan maan, huomio sen velvollisuuksiin kansainvälisillä areenoilla ja säilytettävä rauha ja pidettävä kiinni kansojen oikeuksista.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, viimeisten 10-15 vuoden aikana Kiinasta on tullut maailman nopeimmin kehittyvä talous, jonka kansantulo kasvaa yli kymmenellä prosentilla vuodessa. Tämä on johtanut siihen, että maa on maailman neljänneksi suurin talous, jolla on maailman suurimmat valuuttavarannot.
Tällainen taloudellisten mahdollisuuksien nopea kasvu tarkoittaa, että Kiinasta on kehittymässä yksi maailman johtavista kauppakumppaneista. Kiinan ja Afrikan välisen kaupan arvo on 15 viime vuoden aikana kasvanut 20-kertaiseksi. Näyttää siltä, että Euroopan unioni ei pysty vastaamaan tähän laajentumiseen. Meidän on siksi kannustettava Kiinaa varmistamaan, että sen taloudellinen läsnäolo Afrikassa käsittää yhteiskuntaan ja ympäristöön liittyvän näkökulman sekä demokraattisten normien säilyttämisen.
Euroopan unionin pitäisi seurata Kiinan levittäytymistä Afrikassa. Me olemme kuitenkin edelleen Afrikan maiden suurin avunantaja. Meidän pitäisi siksi pyrkiä varmistamaan, että kyseisille maille tarjottuun apuun liitetään EU:n ja Afrikan välisten kauppasuhteiden huomattava laajentaminen.
Paul Rübig
(DE) Arvoisa puhemies, minä haluaisin myös esittää onnitteluni mietinnön johdosta. Siinä osoitetaan selvästi, että myös Kiina voi olla esimerkki. Kiinan kehitys, erityisesti sen taloudellinen kehitys, voi olla esimerkkinä Afrikalle. Markkinasuhteet ja saavutettu kasvu ovat merkittäviä.
Kiina on kumppanimme myös WTO:ssa. Voimme todellakin huomata, että vakiopalkkoja ja kiintiöiden vähentämistä koskevien WTO:n neuvottelujen onnistuminen voi johtaa molempia osapuolia hyödyttävään tilanteeseen. Afrikka ja Kiina tarvitsevat Eurooppaa. Eurooppa on tällä hetkellä maailman ostovoimaisin alue. Uskoisin, että tästä on kehittymässä hyvä kumppanuus.
Louis Michel
komission jäsen. - (FR) Parlamentin jäsenille on tietysti äärimmäisen turhauttavaa, että meillä on näin vähän aikaa näin tärkeästä aiheesta ja näin erinomaisesta mietinnöstä käytävään keskusteluun.
Haluaisin yksinkertaisesti panna merkille, että olen huomannut täällä parlamentissa kaksi leiriä. Toisessa leirissä ovat puhujat - enkä minä esitä kritiikkiä, sanon vain, mitä olen huomannut - joiden mielestä Kiina saadaan pois Afrikasta pessimismillä ja pelolla. Unohtakaa se, niin ei selvästikään käy. Minä uskon lujasti nykyaikaisuudesta ja avoimuudesta kumpuavaan optimismiin.
Olen kuullut tänään myös muita asioita, jotka saavat minut ajattelemaan, että meidän on käsitettävä, että juuri tällainen suhde Afrikan kanssa saa Afrikan menettämään uskonsa Eurooppaan. Meidän täytyy joka tapauksessa lakata ajattelemasta, että meillä on moraalinen oikeus olla Afrikassa. Meillä ei ole mitään oikeutta olla Afrikassa, ei mitään, ei moraalista eikä muuta. Menneisyytemme ei todellakaan anna meille oikeutta ajatella niin, ja siitä minä haluisin kaikkia muistuttaa.
Olen kuullut Kiinaa kritisoitavan samaan sävyyn siitä, että se varastaa meidän luonnonvaramme Afrikasta! Olen pahoillani, en tiedä, onko Paul Marie Coûteaux vielä täällä, ehkä se oli vain lipsahdus. Mutta silti, aivan kuin me omistaisimme Afrikan luonnonvarat! Se on todella sangen hämmästyttävää. Totta puhuen, yllätyn toisinaan aika tavalla tällaisista huomautuksista.
Haluan sanoa teille, että minun mielestäni ainoa uhka Kiinan läsnäolossa Afrikassa, kiinalaisten investoinneissa Afrikkaan, on afrikkalaisille koituva luonnonvarakirous. Tästä meidän on keskusteltava afrikkalaisten kanssa. Ilmiö tunnetaan luonnonvarakirouksena tai luonnonvaroista saataviin tuloihin perustuvana taloutena. Tämä aihe on otettava esille keskusteluissamme Afrikan kanssa. Minä uskon enemmän vuoropuheluun, kolmenväliseen kumppanuuteen, kuunteluun ja ongelmien keskinäiseen käsittelyyn sekä todellisen yhteistyön tavoitteluun kuin niihin saarnaaviin puheenvuoroihin, joissa sanotaan, että ”meidän eurooppalaisten on opetettava, miten näitä köyhiä afrikkalaisia suojellaan kiinalaisilta”. Minun on sanottava teille, että tällaisia väitteitä kuulen joka päivä kahdenvälisissä suhteissani. Ne ovat järjettömiä. Minä en niitä harrasta enkä odota kenenkään muunkaan niitä harrastavan.
Ana Maria Gomesin mietintö on oikeilla jäljillä. Minun mielestäni melkein kaikki, mitä mietinnössä sanotaan, on oikeilla jäljillä. Kuten tiedätte, lähden muutaman tunnin päästä Kiinaan. Tapaan Kiinan kaupasta vastaavan ministerin. Puheenjohtaja Barroson kanssa tapaamme Kiinan pääministerin. Luuletteko todella, että me emme aio puhua ihmisoikeuksista, Tiibetistä, demokratiasta, Afrikasta? Tietysti me aiomme, tavanomaiselle diplomatialle ominaisella kielellä. Megafonidiplomatia on tässä tapauksessa täysin haitallista. Mitä enemmän te sanotte afrikkalaisille, mitä enemmän te menette ja sanotte heille, että heidän on suhtauduttava varoen kiinalaisiin, että kiinalaiset ovat päättäneet tehdä Afrikan maista siirtomaitaan, että tämä on luonnonvarakirous, mitä enemmän te sanotte noin, sitä vähemmän he kuuntelevat teitä ja sitä vähemmän he haluavat kuunnella teitä.
Euroopalla on välineet tavoitteidensa saavuttamiseen. Se voidaan tehdä kahdella tavalla. Ensiksi, meillä on mallimme, jota meidän on puolustettava. Meidän on oltava erilaisia kuin toiset, koska meidän mallimme on erilainen kuin toiset mallit. Se perustuu yhteisiin arvoihin, se perustuu suvaitsevuuteen, se perustuu avoimuuteen, se perustuu vuoropuheluun, se perustuu kuunteluun, se perustuu keskinäiseen kunnioitukseen. Tämä on Eurooppa eikä Euroopan tarvitse muuttua. Euroopan ei tarvitse muuttua miksikään muuksi tai juosta muiden mallien perässä. Tämä on ensimmäinen asia, jonka halusin sanoa.
Toinen asia on se, minkä jo aiemmin sanoin: Jos meillä olisi hieman rohkeutta - ja Euroopan parlamentti voi auttaa meitä tässä suunnattomasti ja on itse asiassa jo auttanutkin - suostutella jäsenvaltiot jakamaan työ paremmin, muokata Euroopan kehitysrahaston käyttöä koskevia sääntöjä, jos antaisimme hieman enemmän Euroopan unionin toimielimille, jos parlamentti osoittaisi - esimerkiksi ottamalla EKR:n talousarvioon, minkä avulla siitä tulisi poliittisesti tehokkaampi - enemmän resursseja komission jäsenille, jotta he voisivat toimia EU:n arvojen mukaisesti käyttämällä EKR:n rahoitusta, silloin voin taata, että EU:n ei tarvitsisi olla huolissaan kilpailusta Kiinan kanssa. Tämä on totta.
Meillä nimittäin on kuitenkin mahtava etu. Mikä etu meillä on? Me emme anna lainaa, me tarjoamme apua. Minä en ilmaise itseäni kunnolla. Afrikkalaiset kääntyvät tällä hetkellä kiinalaisten puoleen ja arvostelevat meitä siitä, ettemme reagoi tarpeeksi nopeasti, vaikka annammekin apua - toisin sanoen rahaa, jota heidän ei tarvitse maksaa takaisin - toisin kuin myönnettäessä halpakorkoista lainaa, joka - se on sanottava - kuluttaa luonnonvaroja. Jos näitä lainoja kuitenkin käytetään infrastruktuuriin, kestävään kehitykseen, kuka voi väittää, ettei Afrikka hyödy siitä? Kuten tiedätte, EU, EU ja Kiina, EU, Kiina ja Yhdysvallat, EU, Kiina, Japani ja Yhdysvallat, jopa koko muu maailma voisivat antaa Afrikan infrastruktuuria varten niin paljon rahoitusta kuin ne haluavat, ja silti veisi vuosia ennen kuin Afrikassa on tarpeeksi infrastruktuuria tukemaan minkäänlaista todellista kehitystä.
Siksi kaikki nämä rahat, kaikki nämä investoinnit eivät välttämättä ole huono asia. Ratkaiseva kysymys kuuluukin, että miten sitä kaikkea käytetään, miten sitä kaikkea hallinnoidaan. Tiedän, että en saa kaikkia olemaan kanssani samaa mieltä, mutta se on demokratian kauneutta. Uskon vilpittömästi siihen, että avoimuudella, vuoropuhelulla ja tässä tapauksessa kolmenväliseen kumppanuuteen pyrkimisellä on vaikutusta. Minun mielestäni Eurooppa on historiallisista syistä, maantieteellisistä syistä ja esikuvallisista syistä aina erityinen kumppani Afrikalle. En pelkää sitä, ja uskon, että jos todella haluamme olla läsnä Afrikassa - kuten joku sanoi, tämä on hyvin tärkeää - meidän on tehtävä niin kuin ehdotin ja otettava lusikka kauniiseen käteen. Meidän on lakattava vihjailemasta, että kiinnostuksemme Afrikkaa kohtaan perustuu pelkästään anteliaisuuteen, hyväsydämisyyteen ja ihmisystävyyteen.
Tietysti meillä on velvollisuuksia myös siinä suhteessa, mutta meidän on hyväksyttävä se, että suhde Afrikkaan tuo Euroopalle valtavat molempia osapuolia hyödyttävät mahdollisuudet. Se tarjoaa valtavat mahdollisuudet keskinäiseen taloudelliseen kehitykseen, eikä ehdottomasti ole mitään väärää tai moraalitonta katsella asioita tästä näkökulmasta. Kiinalla on nimittäin ainakin yksi hyvä ominaisuus: he eivät salaile suunnitelmiaan. En ole ikinä kuullut kiinalaisten sanovan, että he haluavat auttaa afrikkalaisia tai että he haluavat edistää Afrikan kehitystä. Ei, he ovat rehellisiä. He toimivat taloudellisen kehityksen sääntöjen mukaan, se on heidän kiinnostuksensa ensisijainen kohde. Minä uskon, että jos haluamme kunnioittaa kumppaneitamme, meidän on hyväksyttävä tämä. Me emme saa sivuuttaa tätä näkökulmaa. Ihmelääkettä ei ole. Jos Afrikka ei kehity taloudellisesti, se ei kehity ollenkaan, piste. Eikä meidän hyväntekeväisyyspolitiikallamme ole mitään merkitystä.
Tämän halusin sanoa. Olen pahoillani, arvoisa puhemies, että se kesti näin kauan, mutta olen ilmaissut näkemykseni, joka perustuu näiden maiden kanssa joka päivä tekemästäni työstä saamiini kokemuksiin.
Vielä viimeinen asia, oli miten oli. Kiinalainen laiva on tällä hetkellä menossa takaisin Kiinaan. Ihmiset ovat aina sanoneet, että EU:lla on vain vähän poliittista vaikutusvaltaa. Olen juuri palannut SADEC:n huippukokouksesta, jossa keskustelin valtionpäämiesten kanssa. Zimbabwe oli tietysti esityslistalla. Puhuin kaikkien valtionpäämiesten kanssa: Angolan, Mosambikin, kaikkien. Selvensin kysymystä kiinalaisesta laivasta. Satamatyöläiset olivat niitä, jotka toimivat, mutta eri maat kieltäytyivät myös purkamasta laivan lastia. Viimeisimpien minulla olevien tietojen mukaan laiva on lähetetty takaisin Kiinaan. Oli miten oli, EU on yrittänyt täyttää velvollisuutensa toimimalla pehmeän diplomatian ja satamatyöläisten avulla ja ilmiselvästi kansan tukemana. Kaikki tämä kannatti, ja se todistaa, että afrikkalaiset eivät ole valmiita hyväksymään mitä tahansa diplomatian tai edes politiikan osalta.
Ana Maria Gomes
esittelijä. - (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa, että kollegamme, kansainvälisen kaupan valiokunnan lausunnon valmistelija Erika Mann ei voinut olla läsnä. Hän pyysi minua korostamaan seuraavaa mietinnön kohtaa. Kyse on sen tärkeydestä, että Afrikka kehittää oman Kiinaa koskevan strategiansa, sillä tällainen strategia on erittäin tärkeä Kiinan ja Afrikan välisten kauppasuhteiden vastavuoroisuuden kehittämisessä, mikäli siinä keskitytään siihen, että afrikkalaiset työntekijät osallistuvat entistä enemmän Kiinan hankkeisiin Afrikassa, että Kiina on entistä halukkaampi siirtämään tekniikkaa ja että afrikkalaiset vientituotteet pääsevät entistä paremmin Kiinan markkinoille.
(FR) Haluaisin kiittää komission jäsentä Micheliä ja kollegoitani heidän huomioistaan ja heidän esittämistään perustelluista kysymyksistä.
Ymmärrän komission jäsenen lausunnon siitä, että Eurooppa ei voi yksipuolisesti sanella ehtoja Afrikalle erityisesti, jos Kiina ei sovella niitä. Juuri tämän takia meidän eurooppalaisten on kuitenkin investoitava enemmän Afrikan kansalaisyhteiskunnan ja parlamentin, vapaiden tiedotusvälineiden ja yliopistojen ja muiden niiden kaltaisten instituutioiden vahvistamiseen, jotta afrikkalaiset voivat itse vaatia ja säätää ehtoja, kuten vuosituhannen kehitystavoitteista johtuvia ehtoja, ja varmistaa, että niitä noudatetaan.
Kuten tästä mietinnöstä käy ilmi, olen täysin samaa mieltä komission jäsenen kanssa siitä, että avun nopea maksaminen tai EU:n rahoitus ovat elintärkeitä Afrikalle ja että koordinoidut toimet ja tehtävien jakaminen jäsenvaltioiden ja komission kesken ovat olennaisia, mikäli haluamme kilpailla vaivattomasti sen rahoituksen kanssa, jota Kiina tällä hetkellä antaa Afrikalle punnitsematta muita kuin omia etujaan koskevia seurauksia.
OECD:n vaatimusten osalta on selvää, että Kiina päättää itse, mitkä se niistä hyväksyy. Katson kuitenkin, että meidän tehtävämme on Afrikasta saamiemme myönteisten ja kielteisten kokemusten perusteella saada Kiina ymmärtämään, että on sen pitkäaikaisen edun mukaista varmistaa, että Afrikan luonnonvaroja hyödynnetään eikä hävitetä ja että ilman hyvää hallintoa ei ole mitään takuita, edes Kiinalle.
Lopuksi, ehkäpä tämä keskustelu ja mietintö, jonka huomenna hyväksymme, ovat yksi Kiinan lisääntyvästä läsnäolosta johtuva myönteinen seuraus. Kiina on auttanut Eurooppaa ymmärtämään, että Afrikassa on suunnattomat mahdollisuudet ja että Afrikassa on menestystarinoita. Arvoisa komission jäsen, toivon vilpittömästi, että teidän matkanne Kiinaan tällä viikolla antaa teille mahdollisuuden edistää tässä mietinnössä hahmoteltua Kiinan ja Afrikan rakentavaa yhteistyötä ja muistuttaa Kiinaa, kuten tänään sanoitte, sen velvollisuuksista YK:n turvallisuusneuvoston pysyvänä jäsenenä Tiibetin ja Myanmarin lisäksi myös Afrikkaa ja erityisesti Zimbabwea ja Darfuria kohtaan. Onnittelen teitä, arvoisa komission jäsen, mikäli teidän toimintanne ansiosta laiva todella lähetettiin takaisin Kiinaan. Se on hyvin myönteistä.
Puhemies
(EL) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona kello 11.30.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Filip Kaczmarek  
Ana Maria Gomesin mietintö on epäilemättä yksityiskohtainen ja kiinnostava analyysi Kiinan kansantasavallan läsnäolosta Afrikassa. En kuitenkaan pääse irti siitä mielikuvasta, että jossakin kaupan, investointien, infrastruktuurin, energian ja muiden merkittävien asioiden välissä olemme tässä mietinnössä kadottaneet näkyvistämme asian, jolla on perustavanlaatuista merkitystä sekä edustamamme toimielimen - Euroopan parlamentin - että tästä mietinnöstä vastaavan kehitysyhteistyövaliokunnan kannalta. Ihmisoikeuksien suojelu koko maailmassa on Euroopan parlamentin ehdottomasti ensisijainen tavoite - tämän me näemme Euroopan parlamentin kotisivujen etusivulla. Jos todella uskomme tähän lauseeseen, emme voi rajoittaa itseämme hallinnon ja ihmisoikeuksien osalta siihen, että
toteamme välinpitämättömästi, että Kiina on läsnä (tämä on esitetty mahdollisimman myönteisesti) Darfurissa, vaikka me tiedämme aivan hyvin, että alueella ei ole tapahtunut parannuksia,
viittaamme vain yhdellä lauseella siihen, että Kiinan kansantasavalta - eikä unohdeta, että se on YK:n turvallisuusneuvoston pysyvä jäsen - rikkoo YK:n aseidenvientikieltoa Afrikkaan,
tai huomioimme vain lyhyesti Kiinan yhteistyön Zimbabwen kaltaisten ihmisoikeusrikkomuksiin syyllistyneiden hallitusten kanssa.
EU:n ei pitäisi aliarvioida vaikutusta, joka yksityisellä ja julkisella arvostelulla on Kiinaan, kuten Ana Maria Gomes kirjoittaa mietintönsä perusteluissa. On sääli, että tässä mietinnössä olemme hukanneet sen mahdollisuuden. Kiitän mielenkiinnostanne.
Eija-Riitta Korhola
kirjallinen. - (FI) Kollega Gomesin mietintö on mitä tarpeellisin puheenvuoro tästä kansainvälisen yhteistyön merkittävästä haasteesta. Kiitän Ana Gomesia jälleen kerran selvänäköisyydestä.
Yhtäältä näyttää siltä, että Afrikka on hyötynyt taloudellisesti kiinteistä suhteistaan Kiinaan: Euroopan ohella Afrikan merkittävimmän kauppakumppanin talousveto on vähentänyt köyhyyttä. Kiina ei puhu Afrikasta taakkana vaan mahdollisuutena täynnä taloudellista potentiaalia.
Toisaalta on käynyt selväksi, että Kiinan asemassa Afrikassa on syvästi huolestuttavia piirteitä. Asevienti, epäterveet investoinnit, raaka-aineriisto - Eurooppa jos mikä tunnistaa, että intohimoissa on uuskolonialismin piirteitä. On perusteltua kysyä, käytetäänkö taloudellista valtaa suurvaltapakkomielteiden edistämiseen. Tämä näkyy esimerkiksi Darfurissa.
Toinen kysymys on miten EU:n tulisi reagoida. Kiina on monessa Euroopan kilpakumppani Afrikassa, ja useat kollegat ovat todenneet, ettei läksyttäminen auta omanarvontuntoisen nousevan suurvallan edessä. Mietinnössä onkin valittu viisaasti rakentava lähestymistapa. Siitä on erotettava tehtävämme muistuttaa Kiinaa velvollisuuksista, joita kumppanuus sisältää; ponnistelujen vuosituhattavoitteiden saavuttamiseksi, konfliktien torjumiseksi ja kestävän kehityksen takaamiseksi on oltava yhteisiä.
Aivan erityisesti yhteistyö korostuu ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi: Bali toi toiveikkuutta, että Kiina merkittävänä päästäjänä ja Afrikka merkittävänä sijaiskärsijänä saataisiin osallisiksi.
Lopuksi on tunnustettava tosiasia, ettei Kiina jaa eurooppalaisia käsityksiä ihmisoikeuksien kunnioittamisesta. Siksi meidän tulee ponnistella entistä tarmokkaammin, jotta kestävä demokratia, oikeusvaltio ja hyvä hallinto juurtuvat Afrikkaan. Lopullinen ratkaisu Kiinan haasteeseen kun ei ole Kiinassa. Se on Afrikassa itsessään.
Bogusław Rogalski  
Kiina on kasvava mahti, jolla on valtava vaikutus kestävän kehityksen prosessiin Afrikassa, mutta meidän on pidettävä mielessä, että Afrikan valtiot ovat vastuussa alueellaan toimivien ulkomaalaisten ja ulkomaisten järjestöjen tai hallitusten läsnäolon yleisestä vaikutuksesta.
Sekä EU että Kiina toimivat edistääkseen turvallisuutta, rauhaa ja kestävää kehitystä Afrikassa, mutta EU on tällä hetkellä Afrikan suurin avunantaja ja tärkein kauppakumppani. Vaikka Kiinalla on roppakaupalla myönteisiä kokemuksia 400 miljoonan kansalaisensa nostamisesta äärimmäisestä köyhyydestä 25:n viime vuoden aikana, meidän on kuitenkin keskityttävä valtaviin sosiaalisiin ja taloudellisiin eriarvoisuuksiin sekä luonnonympäristön hälyttävään huononemiseen, perusvapauksien rajoittamiseen ja alhaisiin työhön liittyviin normeihin.
Meidän on valvottava Afrikan luonnonvarojen hyödyntämistä, sillä se saattaa johtaa niiden täydelliseen ehtymiseen ja korruption leviämiseen sekä yhteiskunnallisen epätasa-arvon syvenemiseen ja konfliktien lietsontaan, mikä vaikuttaa kielteisesti Afrikan maiden kehitykseen. Juuri länsimaiden kauppa ja kulutus vaikuttavat Kiinan lisääntyneeseen kysyntään Afrikan luonnonvaroista, mikä johtaa hiilidioksidipäästöjen lisääntymiseen kehitysmaissa. Yhtä tärkeää on se, että WTO:n jäsenyys tuo mukanaan paljon velvollisuuksia, joita Kiina ei täytä asianmukaisesti. EU:n pitäisi nostaa kauppaan, ilmastoon ja muihin asioihin liittyvä oikeudenmukaisuutta koskeva kysymys esille osana Afrikan ja Kiinan kanssa tehtävää kolmenvälistä yhteistyötä.
Toomas Savi  
kirjallinen. - (EN) Arvoisa puhemies, eniten levottomuutta herättää Kiinan Afrikkaa koskevassa politiikassa se, että se antaa Afrikalle apua ja tekee sinne investointeja ehdoitta. Euroopan unionin antama kehitysapu on aina ollut sidottu tiukkoihin ehtoihin, jotka koskevat demokraattista edistystä, oikeusvaltion periaatteen tunnustamista ja hyvää hallintoa sekä ihmisoikeuksien kunnioittamista.
Kiinan pragmaattinen ”ei ehtoja” -yhteistyö Afrikan sortohallitusten kanssa heikentää ponnisteluja, joita Euroopan unioni on tehnyt edistääkseen demokraattista valtiorakenteiden kehittämistä Afrikassa, ja haastaa meidät ottamaan käyttöön joitakin joustavampia toimintatapoja Afrikan osalta. Vaikka ehdollinen apu on joskus äärimmäisen tehokasta, sitä voidaan pitää myös alentuvana, ja Kiina on välttänyt sen käyttöä pyrkiessään tyydyttämään kasvavan luonnonvarojen kysyntänsä.
Kiinan kasvava mielenkiinto ja läsnäolo Afrikassa vaarantaa Euroopan edut Afrikassa, ja meidän on otettava käyttöön joitakin uusia houkuttelevampia keinoja edistääksemme demokraattista muutosta Afrikan maissa, jotta emme menetä siellä jalansijaamme. Mutta toisaalta meidän ei pidä kaihtaa rakentavaa vuoropuhelua Euroopan unionin ja Kiinan sekä muiden sellaisten tärkeiden toimijoiden kanssa, jotka voisivat olla kiinnostuneita johdonmukaisen monenvälisen strategian luomisesta Afrikkaa varten.
Bernard Wojciechowski  
kirjallinen. - (PL) Napoleon sanoi, ettemme saisi antaa Kiinan nukkua, koska kun se herää, se ravistelee maailmaa. Huonoja uutisia: Kiina on herännyt, mutta me nukumme. Me käsittelemme edelleen siirtomaahallinnon perintöä sekä siirtomaavalloissa että siirtomaissa, mutta me olemme unohtaneet sen mahdollisuuden, että tämä tragedia voisi toistua. Ei ole aivan perustelematonta väittää, että Kiina harjoittaa uuskolonialismia. Kiinalla on samat tavoitteet Afrikan maiden hyväksikäytössä kuin joillakin eurooppalaisilla valtioilla on ollut vuosisatojen ajan. Olemme maksaneet oppimastamme kalliin hinnan, mutta Kiinan on vielä opittava, miten panna ihmisoikeudet täytäntöön sisäisesti samalla, kun se harjoittaa siirtomaahallintoa. Olemme Kiinan öljynjanon ja sen Afrikan luonnonvaroja kohtaan tunteman halun kanssa vaarallisilla vesillä. Meidän pitäisi lähettää selvä viesti Kiinalle: sen on selvitettävä ensin omat ihmisoikeustilastonsa, sitten näytettävä maailmalle, että se aidosti haluaa sitoutua Afrikan kehitystavoitteisiin eikä vain käytä niitä välineinä.
