Euroopan oikeusasiamies (2001) - Vetoomusvaliokunnan käsittelyt istuntokaudella 2001-2002
Puhemies.
 Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu 
Wynin laatimasta vetoomusvaliokunnan mietinnöstä (A5-0267/2002) Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta 2001 (C5-0296/2002 - 2002/2086(COS))
Koukiadisin laatimasta vetoomusvaliokunnan mietinnöstä (A5-0271/2002) vetoomusvaliokunnan käsittelyistä Euroopan parlamentin istuntokaudella 2001-2002 (2002/2019(INI)).
Puheenvuoro on Euroopan oikeusasiamiehellä Södermanilla.

Söderman
Arvoisa puhemies, oikeusasiamiehen toimisto aloitti toimintansa 1. syyskuuta 1995. Tuon päivän ja 15. syyskuuta 2002 välisenä aikana toimisto vastaanotti 10 535 kantelua, joista 10 437 on tutkittu.
Suoritimme 1 385 laaja-alaista tutkimusta, joista 19 oli oma-aloitteisia tutkimuksia. Yhteensä 1 149 tapauksessa osallisena oli komissio ja 137 tapauksessa Euroopan parlamentin hallinto sekä 53 tapausta liittyi neuvostoon ja 12 Euroopan investointipankkiin. 
Tuloksista voidaan todeta, että kyseessä olleet toimielimet sopivat asian 345 tapauksessa sen jälkeen, kun oikeusasiamies oli ilmoittanut kantelusta toimielimille.
Yhteensä 206 tapauksessa toimielimelle annettiin kriittinen huomautus, 48 tapauksessa tutkimus johti suositusluonnokseen tai sovintoratkaisuehdotukseen, joista suurin osa oli kantelijan edun mukaisia. 
Kuudessa tapauksessa oikeusasiamies antoi Euroopan parlamentille erityiskertomuksen, ja neljässä näistä tapauksista parlamentti vahvisti oikeusasiamiehen suositukset ja kahdessa tapauksessa käsittely on vielä kesken. 
Yhteensä 659 tapauksessa oikeusasiamies havaitsi perusteellisissa tutkimuksissaan, ettei toimielimen toiminnassa ollut ilmennyt hallinnollisia epäkohtia. 
Kun tapaukset eivät kuulu oikeusasiamiehen toimivaltaan, yritämme aina neuvoa kantelijaa kääntymään jonkin toisen tahon puoleen, joka voi ratkaista asian. Neuvoimme kantelijaa ottamaan yhteyttä kansalliseen tai alueelliseen oikeusasiamieheen tai lähettämään vetoomuksen kansalliseen tai alueelliseen parlamenttiin 2 293 tapauksessa, lähettämään vetoomuksen Euroopan parlamenttiin 884 tapauksessa ja kääntymään komission puoleen 913 tapauksessa.
Vuosien varrella on kritisoitu sitä, ettei oikeusasiamiehen toimintaa tunneta riittävästi eivätkä kansalaiset saa asioitaan läpi, sillä toimielimet joko kieltäytyvät yhteistyöstä tai eivät noudata hyvän hallintotavan velvoitteitaan. On arvosteltu myös sitä, että oikeusasiamiehen toimivaltuudet ovat liian suppeat. Joidenkin mielestä Euroopan oikeusasiamiehen olisi käsiteltävä kaikki kantelut, jotka koskevat yhteisön oikeuden soveltamista kaikkialla unionissa, tai sen olisi oltava eräänlainen kansalaisten tuomioistuin, joka on aina valmis tuomitsemaan tapahtuneet epäoikeudenmukaisuudet. 
Euroopan oikeusasiamies on varmasti parhaiten tunnettu oikeusasiamieselin koko maailmassa. Tiedotuskampanjamme on toteutettu 12 kielellä ja se on kohdistettu 15 jäsenvaltion 350 kansalaiselle ja asukkaalle. Olemme vierailleet jokaisessa jäsenvaltiossa, antaneet lehdistötiedotteita, julkaisseet tietolehtisiä ja järjestäneet useita luentoja ja seminaareja työmme julkistamiseksi. 
Eräs tehokkaimmista tavoista kommunikoida näin laajan yleisön kanssa on Internet. Noin 2 500 Internet-sivulla on linkki Euroopan oikeusasiamiehen sivuille ja lähes 42 prosenttia kanteluista tehdään sähköisesti, ja useat niistä jätetään Internetissä olevan kantelulomakkeen välityksellä. 
Paras osoitus siitä, että oikeusasiamies on yhä paremmin tunnettu, on kantelujen määrän vakaa kasvu. Otamme kuukausittain vastaan lähes 200 uutta kantelua, mikä on lähes 300 prosenttia enemmän kuin yhteistyön ensimmäisenä vuonna 1996. 
Oikeusasiamiehen toiminnan tulokset ovat Euroopan kansalaisten kannalta merkittävät. Sen lisäksi, että kansalaiset voivat hakea muutosta yksittäisiin tapauksiin, olemme myös saaneet aikaan huomattavaa parannusta toimielinten yleisessä toiminnassa. Näistä tapauksista voitaisiin mainita kolme. 
Ensiksikin saimme toimielimet ja eräät muut elimet, kuten Euroopan keskuspankin ja Europolin, lisäämään asiakirjojensa julkisuutta. 
Toiseksi oma-aloitteisesti käynnistetty tutkimus johti siihen, että 17 toimielintä ja muuta yhteisön elintä otti käyttöön hyvän hallintotavan säännöstöt, jotka perustuivat ehdottamaamme luonnokseen. Saatuaan erityiskertomuksemme Euroopan parlamentti hyväksyi viime vuonna tarkistetun hyvän hallintotavan säännöstön. Olemme levittäneet tätä säännöstön parannettua versiota eri toimielimiin ja Euroopan kansalaisille, joiden oikeuden hyvään hallintotapaan säännöstö sisältää. Euroopan parlamentin kehotuksesta sovellamme säännöstöä määriteltäessä, onko jonkin elimen toiminnassa hallinnollisia epäkohtia. 
Kolmas saavutuksemme liittyy perusoikeuskirjaan, josta laadittiin julistus Nizzassa joulukuussa 2000. Oikeusasiamies ehdotti, että perusoikeuskirjaan olisi sisällyttävä oikeus hyvään hallintotapaan. Oikeus kirjattiin perusoikeuskirjan 41 artiklaan. 
Oikeusasiamies on edistänyt myös perusoikeuskirjan täysimääräistä ja moitteetonta soveltamista. Unionin toimielimet ovat juhlallisesti julistaneet, että perusoikeuskirja sisältää kansalaisten perusoikeudet. Oikeusasiamies katsoo näin ollen, että jos toimielimet eivät kunnioita kyseisiä oikeuksia omassa toiminnassaan, kyseessä on hallinnollinen epäkohta. 
Lisäksi oikeusasiamiehen ehdotus Euroopan tulevaisuutta käsittelevälle valmistelukunnalle sisältää ajatuksen siitä, että perusoikeuskirjan olisi oltava oikeudellisesti sitova siellä, missä yhteisön oikeutta sovelletaan. 
Vastoin esitettyä kritiikkiä toimielimille ja muille yhteisön elimille on annettava kunnia siitä, että ne ovat pääasiallisesti osoittaneet yhteistyöhalua oikeusasiamiehen kanssa toimiessaan. Toimielimet ovat yleensä vastanneet oikeusasiamiehen kyselyihin asianmukaisesti, täydellisesti ja nopeasti ja hyväksyneet mielellään oikeusasiamiehen ehdottamat sovintoratkaisut ja suositusluonnokset. 
Ongelmia on ollut ainoastaan harvoissa tapauksissa. Eräässä tiedonsaantia koskevassa tapauksessa komissio hylkäsi oikeusasiamiehen suositusluonnoksen eikä ole toiminut suositusta tukevan Euroopan parlamentin päätöslauselman mukaisesti. Valitettavasti kyseinen tapaus näyttää olevan osa yleisempää suuntausta käyttää väärin tietosuojaa koskevia sääntöjä silloin, kun toimielimet eivät halua noudattaa avoimuutta koskevia sitoumuksiaan. 
Useimmat toimielimet ja muut yhteisön elimet ovat lisäksi hyväksyneet hyvän hallintotavan säännöstön. En silti ymmärrä, miksi parlamentin syyskuussa 2001 antamaa päätöslauselmaa eurooppalaisesta hallintolaista ei ole noudatettu. 
Mielestäni kaikkia toimielimiä ja muita yhteisön elimiä koskevat yhtenäiset säännöt vain parantaisivat unionin suhdetta kansalaisiin. 
Pahoittelen myös sitä, että henkilöstösäännöissä on säilytetty vanhentunut edellytys siitä, että virkamiesten on saatava lupa julkaisuihin. 
Olen tietoinen Euroopan oikeusasiamiehen toimivaltuuksien rajallisuudesta. Olen ollut johdonmukaisesti sitä mieltä, että on perustettava oikeusasiamiesten ja vetoomusvaliokuntien verkko, joka valvoo yhteisön oikeuden soveltamista jäsenvaltioissa. Olemme kehittäneet tällaisen verkon tietojenvaihtoa ja neuvontaa varten sekä sen varmistamiseksi, että kantelut osoitetaan toimivaltaiselle elimelle. 
Verkon kehittämisen myötä komissio voisi perustamissopimusten valvojana keskittää resurssinsa kaikkein tärkeimpiin periaatekysymyksiin. 
Kansalaisten täydellistä luottamusta Euroopan unioniin ei koskaan saavuteta, ellei yhteisön oikeutta noudateta unionin kaikilla tasoilla. 
Jäsenvaltiot voisivat sisällyttää perusoikeuskirjan tulevaan yhteisön lainsäädäntöön. Jäsenvaltioiden oikeusasiamiesten verkolla voisi myös olla keskeinen tehtävä perusoikeuskirjan soveltamisen valvonnassa. 
Euroopan oikeusasiamies on valmis ottamaan vastuulleen perustavanluonteisten asioiden saattamisen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, ellei ratkaisuun päästä oikeusasiamiehen tavanomaisissa tutkimuksissa. 
Toivon, että parlamentin edustajat Euroopan tulevaisuutta käsittelevässä valmistelukunnassa tukevat näitä ehdotuksia. 
Lopuksi haluaisin kiittää kaikkia toimielimiä ja muita yhteisön elimiä ja erityisesti Euroopan komissiota, joka on tehnyt erittäin tehokasta yhteistyötä oikeusasiamiehen kanssa Euroopan kansalaisten hyväksi. 
Haluan myös kiittää Euroopan parlamenttia ja sen vetoomusvaliokuntaa hyvistä neuvoista ja tuesta. Erityiskiitokset valiokunnan puheenjohtajalle Gemellille ja oikeusasiamiehen tämän vuoden vuosikertomusta käsitelleen mietinnön esittelijälle Wynille. Suhtaudun myönteisesti heidän ehdotuksiinsa oikeusasiamiehen ja vetoomusvaliokunnan tiiviimmästä yhteistyöstä, joka toivottavasti johtaa Euroopan kansalaisten kannalta konkreettisiin tuloksiin.

Wyn (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, voin tyytyväisin mielin ilmaista mietinnössä tukeni oikeusasiamiehen toimittamalle vuosikertomukselle 2001. Kertomus on kattava ja yksityiskohtainen katsaus vuoden toiminnasta ja erityisesti käsitellyistä tapauksista. 
Seitsemän vuoden kuluessa Euroopan oikeusasiamiehen tehtävät ovat vakiintuneet: tarkoituksena on lisätä Euroopan unionin päätöksenteon ja hallinnoinnin avoimuutta ja demokraattista vastuuta. Oikeusasiamies pyrkii korjaamaan yhteisön toimielinten ja muiden yhteisön elinten hallinnollisia epäkohtia ja on näin myötävaikuttanut merkittävästi sellaisen unionin luomiseen, jossa päätökset todellakin tehdään mahdollisimman avoimesti ja mahdollisimman lähellä kansalaisia. Suorien kantelujen määrä oli edelleen kasvussa vuonna 2001, mikä osoittaa selvästi, että oikeusasiamies saavuttaa yhä useampia kansalaisia toiminnassaan. Huolimatta kantelujen määrän jatkuvasta kasvusta mietinnössä suhtaudutaan myönteisesti siihen, että kunkin tapauksen käsittelyyn kuluu yhä vähemmän aikaa. 
Nykyisestä oikeusasiamiehestä Södermanista, jonka puheen juuri kuulimme, on tullut tunnettu ja kunnioitettu henkilö Euroopan unionissa. Osoituksena tästä ovat myös hänelle myönnetyt palkinnot, kuten Alexis de Tocqueville -palkinto. Oikeusasiamies on myös vieraillut kotimaassani Walesissa ja osoittanut sitoumusta ja omistautumista työhönsä vieraillessaan maailman merkittävimmissä paikoissa. 
Toimikaudellaan Söderman on korostanut laillisuusperiaatteen noudattamista, suhtautunut vakavasti perusoikeuksiin ja soveltanut hyvän hallintotavan perusperiaatteita, kuten avoimuutta, vastuullisuutta ja kansalaisten kunnioittamista. Tämä on tapahtunut kaikissa 15 jäsenvaltiossa kaikkien 12 yhteisön kielen välityksellä. Söderman on eläkkeensä ansainnut!
Mietinnössä suhtaudutaan erittäin myönteisesti siihen, että eurooppalaiset viranomaiset ovat yhä useammissa tapauksissa ryhtyneet toimiin kantelun sopimiseksi, kun ne ovat saaneet tiedon kyseisestä ongelmasta, ja että muissa tapauksissa on päästy sovintoratkaisuun. 
Oikeusasiamiehelle on annettava tunnustusta myös hänen pyrkimyksistään tiedottaa yhä useammille kansalaisille heidän oikeudestaan kannella oikeusasiamiehelle. Tästä vetoomusvaliokunta on yhä enemmän tietoinen. Se tarkoittaa, että oikeusasiamiehen on jatkuvasti päivitettävä Internet-sivujaan, jotta yhä laajempi yleisö saataisiin tietoiseksi hänen toiminnastaan ja jotta luotaisiin alueellisten oikeusasiamiesten verkkoja.
Tässä suhteessa oikeusasiamies haluaa tiedottaa mahdollisimman monille ihmisille heidän mahdollisuuksistaan kannella muistaen kuitenkin, että hänen toimivaltuutensa käsittävät ainoastaan yhteisön toimielimet. Parlamentilla on tässä oma tehtävänsä, sillä meidän on varmistettava, että olemme tietoisia oikeusasiamiehen tehtävistä ja tiedotamme kansalaisille heidän oikeuksistaan. 
Oikeusasiamiehen työskentely ei kuitenkaan ole ollut täysin ongelmatonta kyseisinä vuosina. Euroopan parlamentti hyväksyi yksimielisesti viime syyskuussa Euroopan unionin hyvän hallintotavan säännöstön ja kehotti komissiota ehdottamaan siihen liittyvää asetusta. Suhtaudun myönteisesti oikeusasiamiehen päätökseen soveltaa säännöstössä vahvistettuja periaatteita omassa toiminnassaan. Haluan kuitenkin ilmaista pettymykseni siitä, ettei komissio ole vielä reagoinut sille osoitettuun tärkeään pyyntöön. Mietinnössä parlamenttia kehotetaan harkitsemaan mietinnön laatimista säännöstöön perustuvasta lainsäädäntöaloitteesta 192 artiklan ja työjärjestyksen 59 artiklan nojalla. 
Avoimuudesta ja hyvän hallintotavan säännöstöstä mietinnössä todetaan, että tietyt toimielimet pyrkivät käyttämään hiljattain hyväksyttyjä tietosuojamääräyksiä lisätäkseen toimintansa luottamuksellisuutta. On tehtävä selväksi, että tietosuojamääräykset liittyvät ensisijassa yksityis- ja perhe-elämän suojeluun eikä niiden tarkoituksena todellakaan ole rajoittaa Euroopan unionin toimielinten toimintaa koskevien, kansalaisten saatavissa olevien tietojen julkisuutta.
Oikeusasiamiehelle kannellaan edelleen perustamissopimuksen 226 artiklassa tarkoitetusta rikkomismenettelystä, jossa komissio tutkii kanteita yhteisön oikeuden rikkomisesta jäsenvaltioissa. Mietinnössä todetaan, että - ja tämän tiedämme vetoomusvaliokunnassa liiankin hyvin - vaikka tilanne on viime aikoina parantunut, menetelmä on edelleen salamyhkäinen eikä kantelijaa lueta asianosaiseksi. Viivästyksiä tapahtuu, sillä komissiolla on liian paljon kanteita käsiteltävänään.
Oikeusasiamiehen todettiin arvostelleen komission tapaa käsitellä vastikään Kreikkaa vastaan nostettua ympäristökannetta, joka liittyi yhteisön ympäristölainsäädännön rikkomiseen Kreikan viranomaisten toimesta. Tutkimuksissa ilmeni, että useita tietoja oli salattu ja väärää direktiiviä oli sovellettu eikä tapauksen käsittelyn puolueettomuutta pystytty varmistamaan. Vaikka komissio tekeekin paljon kiitettävää työtä, oikeusasiamiehen ja vetoomusvaliokunnan työskentely riippuu siitä, että komissio toteuttaa tutkimuksensa tehokkaasti, ja meidän on voitava luottaa siihen, että tapaukset käsitellään asianmukaisesti. 
Lopuksi haluan todeta, että suhtaudun myönteisesti oikeusasiamiehen ehdotukseen kehittää yhteistyötä vetoomusvaliokunnan kanssa yhteydenpidon lujittamiseksi ja kokemusten vaihdon lisäämiseksi kansallisten ja alueellisten oikeusasiamiesten ja vetoomuselinten kanssa. Euroopan oikeusasiamiehen toimiston ja vetoomusvaliokunnan tiiviimpi yhteistyö on olennaista. Työmme liittyvät erityisen paljon yhteen. Saimme erinomaisen esimerkin tehokkaasta yhteistyöstä, kun oikeusasiamies otti huhtikuussa yhteyttä vetoomusvaliokuntaan. Suosittelen, että parlamentti hyväksyy mietinnön ja toivotan oikeusasiamiehelle mukavia eläkepäiviä.

?oukiadis (PSE)
Arvoisa puhemies, keskustelun aiheena täällä tänään olevaa valiokunnan käsittelyjä istuntokaudella 2001-2002 koskevaa mietintöä, jonka esittelijänä minulla on kunnia toimia, ja samanaikaisesti laadittua Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomusta ei mielestäni pitäisi nähdä kahtena rutiininomaisesti laadittuna asiakirjana. Tähän on erityiset syyt. Asiakirjoissa käsitellään kahta Euroopan kansalaisten perusoikeutta, eli vetoomusoikeutta ja kanneoikeutta. Nämä oikeudet liittyvät olennaisesti Euroopan kansalaisuuteen, ja ne ovat pääasialliset keinot lujittaa Euroopan parlamentin harjoittamaa poliittista valvontaa, joka liittyy siihen, missä ja miten yhteisön toimielimet ja jäsenvaltiot soveltavat yhteisön lainsäädäntöä.
Vetoomuksista ja kanteista saadaan erittäin tarkka käsitys siitä, kuinka hyvin Euroopan kansalaisten Eurooppaa koskevat odotukset ovat täyttyneet. Kehittämällä asianmukaisesti vetoomus- ja kanne-elimiä voimme saavuttaa tavoitteen Euroopan tuomisesta lähemmäksi kansalaisiaan, lisätä luvattua demokratiaa Euroopan unionissa ja erityisesti Euroopan parlamentissa sekä saavuttaa paljon puhutun tavoitteen suuremmasta avoimuudesta. 
Näin ollen haluaisin kehottaa arvoisia kollegoitani tutkimaan tarkkaan nämä asiakirjat ja ehdotukset, joiden tarkoituksena on lisätä yhteisön toimielinten luotettavuutta ja varmistaa, että toimenpiteet toteutetaan aiempaa tehokkaammin. Useimmat ehdotukset voidaan panna täytäntöön nykyisten perustamissopimusten nojalla. Jotkin ehdotukset edellyttävät perustamissopimusten uudistamista. Tässä yhteydessä De Rossan laatima vetoomusvaliokunnan mietintö Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan puheenjohtajalle on erityisen kiinnostava. Molemmissa tapauksissa näiden kysymysten olisi tietenkin oltava poliittisten ryhmien asialistojen kärjessä. 
Mietintööni sisältyvistä ehdotuksista, jotka vetoomusvaliokunta yksimielisesti hyväksyi, haluaisin ensiksi käsitellä ehdotusta, jolla on mielestäni käytännön arvoa ja symbolista arvoa. Parlamentti tutkii vuosittain kolme asiakirjaa. Ensimmäinen niistä on vetoomusvaliokunnan mietintö, jossa tarkastellaan Euroopan kansalaisten esittämiä vetoomuksia jäsenvaltioiden puutteellisista toimista yhteisön oikeuden soveltamiseksi. Toinen on oikeusasiamiehen kertomus, jossa tarkastellaan kanteita, jotka koskevat yhteisön toimielinten laiminlyöntejä yhteisön oikeuden soveltamisessa. Kolmannen asiakirjan toimittaa oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta, ja siinä käsitellään yhteisön oikeuden soveltamista jäsenvaltioissa. Toisin sanoen nämä kolme asiakirjaa liittyvät toisiinsa suoraan ja niillä on yhteiset tavoitteet, eikä niitä näin ollen ole perusteltua tarkastella erikseen. Niitä olisi käsiteltävä yhdellä istuntojaksolla yhteisesti ja mahdollisimman julkisesti. 
Kaikki kolme asiakirjaa koskevat tavalla tai toisella kansallisia viranomaisia, kuten jäsenvaltioiden kansanedustuslaitoksia, tuomioistuimia ja hallintoelimiä, ja useat niissä käsitellyt aiheet liittyvät näiden viranomaisten osallistumiseen ja valvontaan. Tästä syystä mielestäni olisi myös pohdittava mahdollisuutta keskustella näistä asiakirjoista Euroopan parlamentissa kansallisten viranomaisten edustajien läsnä ollessa. Näin tehostetaan yhteistyötä erityisesti jäsenvaltioiden kansanedustuslaitosten kanssa ja keskustelulle saadaan mahdollisimman paljon julkisuutta ja kiinnitetään siihen Euroopan kansalaisten huomio. 
Asiakirjojen tarkastelussa havaitaan myös, että vetoomuksia ja kanteita tehdään yhä enemmän, mikä on toisaalta hyvä asia, sillä se osoittaa kansalaisten harjoittavan laajalti mainittuja oikeuksiaan. Tietyn pisteen jälkeen tästä kuitenkin syntyy käytännön ongelmia, jotka on ratkaistava. Ongelmat kasvavat mitä ilmeisimmin laajentumisen myötä. Ennemmin tai myöhemmin toimielinten perustaa on uudistettava. Tarkemmin sanoen on tutkittava mahdollisuutta hajauttaa toimintaa kansallisille oikeusasiamiehille tai vetoomusvaliokunnille ja mahdollisesti eri jäsenvaltioiden pääkaupungeissa sijaitseville Euroopan parlamentin toimistoille.
On muitakin tarkastelun arvoisia ehdotuksia, mutten tässä ehdi kommentoida niitä. Sanon vain muutaman sanan mietinnön sisällöstä. Yhteiskunnalliset kysymykset olivat jälleen arkaluonteisimpia asioita tarkasteltavana vuonna. Ongelmat liittyivät liikkumisvapauteen, kuten oleskeluoikeuden loukkauksiin, kaksinkertaiseen verotukseen, vakuutusoikeuksien turvaamisen puutteisiin, ympäristöasioihin sekä tutkintotodistusten ja ammattitaidon tunnustamiseen. Myönteistä on se, että useissa tapauksissa vetoomuksen tekijät saivat oikeutta sen jälkeen, kun toimivaltaisiin viranomaisiin oli otettu yhteyttä. Myönteistä on myös se, että yhteisvetoomusten, eli yli tuhannen henkilön allekirjoittamien vetoomusten, määrä on lisääntynyt. Yhteisvetoomusten mahdollisuuksia olisi tarkasteltava, sillä ne koskevat myös kansalaisjärjestöjä. 
Lopuksi kun otetaan huomioon, että oikeusasiamies Söderman jättää pian tehtävänsä, mielestäni olisi epäkohteliasta ainoastaan onnitella häntä, sillä haluan lisäksi kiittää häntä erittäin pätevästä työskentelystä. Hän on oikeuttanut oikeusasiamiehen toimiston olemassaolon Euroopan kansalaisten silmissä ja jättää jälkeensä perinnön, jota on vaalittava ja lujitettava tulevaisuudessa.

Liikanen
Arvoisa puhemies, vuosittaisessa keskustelussa vetoomusvaliokunnan ja oikeusasiamiehen toiminnasta huomiomme kiinnittyy kansalaisten ja toimielinten väliseen suhteeseen. Tämä olennainen suhde muodostaa perustan kaikille yhteisön toimintamalleille, sillä niissä on loppujen lopuksi kyse kansalaisista. Näin ollen on tärkeää, että parlamentti, oikeusasiamies ja komissio arvioivat kerran vuodessa sitä, kuinka kansalaisulottuvuus on otettu huomioon niiden säännöllisessä jokapäiväisessä toiminnassaan. 
Tänä vuonna keskustelu kuitenkin eroaa edellisistä vuosista kahdesta syystä. 
Ensiksikin valmistelukunnan työskentely etenee vauhdilla. Valmistelukunta laatii Euroopan tulevaisuudensuunnitelmia, ja vetoomusvaliokunta ja oikeusasiamies ovat molemmat vedonneet valmistelukuntaan kansalaisten oikeuksien puolesta ehdotuksissaan, jotka koskevat toisaalta vetoomusoikeutta ja toisaalta perusoikeuskirjaa, hallintolakia ja muutoksenhakukeinoja.
Toiseksi oikeusasiamies Söderman on kertonut parlamentille, että hän haluaa erota virastaan maaliskuun 2003 lopussa, joten hän esittelee nyt viimeisen kerran vuosikertomuksen parlamentille. Haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää komission puolesta Södermania työstä, jota hän on tehnyt nimittämisestään heinäkuusta 1995 alkaen.
Söderman on ensimmäisenä Euroopan oikeusasiamiehenä toiminut uranuurtajana ja myötävaikuttanut komission hallintokulttuurin todelliseen muutokseen. Olen varma, että tämä koskee myös muita toimielimiä ja yhteisön elimiä. Lisäksi oikeusasiamiehen oma-aloitteisista tutkimuksista on ollut suoria vaikutuksia, ja ne ovat johtaneet myönteisiin hallinnollisiin muutoksiin. 
Haluaisin mainita muutamia näistä. Ensiksikin hyvän hallintotavan säännöstö, josta haluan korostaa, että se syntyi parlamentin tekemästä aloitteesta parlamentin hyväksyttyä Perryn laatiman mietinnön vetoomusvaliokunnan käsittelyistä vuonna 1996. Lisäksi palvelukseen otossa kilpailujen ikärajat on poistettu kahdessa vaiheessa ja kilpailuun osallistuneilla on oikeusasiamiehen ansiosta nyt oikeus saada nähdä korjatut kilpailuvastauksensa. Näihin saavutuksiin tarvittiin melkoinen muutos toimielinten hallinnossa ja perinteissä. Oikeusasiamiehen kehotuksesta olemme lisäksi luoneet järjestelmälliset yhteydet kantajien ja komission välille rikkomismenettelyissä. 
Nämä ovat alat, joilla oikeusasiamiehen, jota parlamentti on lisäksi usein tukenut, ja komission toimielinten välisissä suhteissa on tapahtunut selvää edistystä. 
Haluaisin vielä sanoa muutaman asian hyvän hallintotavan säännöstöstä, kun asia nyt otetaan esille Wynin ja Koukiadisin mietinnöissä.
On huomautettava, että alusta alkaen komissio on suhtautunut myönteisesti parlamentin ja oikeusasiamiehen ehdotuksiin. Komissio on laatinut useita luonnoksia vuodesta 1998 alkaen, ja nykyisessä kokoonpanossaan se on laatinut ja hyväksynyt oman hyvän hallintotavan säännöstönsä. Säännöstö liittyy kansalaisten etuun, on sitova ja vastaa suurelta osin oikeusasiamiehen laatimaa hyvän hallintotavan säännöstöä. Tämän tärkeän työn myötä komissio tarkisti omia menettelysääntöjään lokakuussa 2000. Kaikki toimielimet eivät ole toimineet näin. Luonnollisesti säännöstö eroaa vielä hieman oikeusasiamiehen ehdottamasta hyvän hallintotavan säännöstöstä, kuten oikeusasiamies, Perry sekä nyt Koukiadis ja Wyn ovat todenneet.
Joka tapauksessa komission säännöstö on todellinen askel eteenpäin. Kaikista toimielinten hyväksymistä säännöstöistä juuri se vastaa parhaiten oikeusasiamiehen ehdotuksia. Säännöstö tuli voimaan marraskuussa 2000, ja ensimmäinen arviointikertomus on laadittu ja laitetaan levitykseen piakkoin. Komissio on tietoinen siitä, että komission pyrkimyksistä huolimatta Euroopan oikeusasiamies haluaisi sen menevän toimissaan vielä pidemmälle. Hän on itse asiassa maininnut asiasta parlamentille toimittamassaan erityiskertomuksessa, jonka johdosta parlamentti ilmoitti vuosi sitten kannattavansa kaikkia toimielimiä koskevan yhtenäisen säännöstön laatimista. Myös esittelijät Wyn ja Koukiadis kannattavat tätä lähestymistapaa.
Komissio on tietoinen siitä, ettei tämänhetkinen tilanne ole täysin tyydyttävä, sillä Euroopan kansalaiset joutuvat tekemisiin erilaisten hyvän hallintotavan säännöstöjen kanssa riippuen siitä, mihin toimielimeen ne ottavat yhteyttä. Komissio ei kuitenkaan tällä hetkellä voi tehdä lainsäädäntöaloitetta. Komission säännöstön soveltamista koskeva ensimmäinen kertomus kattaa ainoastaan muutaman tapauksen, kuten tulette huomaamaan, emmekä tiedä, kuinka muut toimielimet panevat täytäntöön omia säännöstöjään. Lisäksi kuten juuri totesin, valmistelukunta keskustelee parhaillaan hallintolain käyttöönotosta, ja meidän on epäilemättä odotettava keskusteluiden tuloksia. Tässä yhteydessä huomaan, että oikeusasiamiehen valmistelukunnalle tekemässä ehdotuksessa ehdotetaan tällaisen lain käyttöönottoa vuoden kuluttua perustamissopimuksen voimaantulosta. Mielestäni saamme näin jonkin verran liikkumavaraa. 
Lopuksi totean, että toimielintenvälinen lähestymistapa yhtenäisen säännöstön ja yhden säännöstön hyväksymiseksi on epäilemättä tarpeen, mutta kunkin toimielimen tilanne on kuitenkin erilainen, joten tarvitaan riittävästi joustavuutta. 
En käy läpi kaikkia Koukiadisin ja Wynin mietinnöissä käsiteltyjä asioita, mutta on todettava, että oikeusasiamiehen ja komission välisissä suhteissa, vaikka ne ovatkin lämpimät ja tuottoisat, voi silloin tällöin ilmetä erimielisyyttä toimielinten välisistä suhteista. Komissio kiittää oikeusasiamiestä hänen työskentelystään, vaikka joistakin asioista ollaan vielä eri mieltä. Näitä ovat ensiksikin asetuksen (EY) N:o 1049/2001 asiaankuuluvien säännösten soveltaminen rikkomistapauksissa ja tietosuojadirektiivin tulkinta. En kuitenkaan toista nyt Bolkesteinin esittämää komission kantaa jälkimmäisestä asiasta enkä komission kantaa ehdotuksesta oikeusasiamiestä koskevien sääntöjen muuttamiseksi. Parlamentti ja oikeusasiamies ovat täysin tietoisia komission kannasta näissä asioissa. 
Haluaisin kuitenkin sanoa vielä muutaman sanan vetoomusvaliokunnan käsittelyjä koskevasta Koukiadisin mietinnöstä. Komissio on samaa mieltä esittelijän esille ottamasta tärkeimmästä asiasta eli tehokkaampien työ- ja yhteistyöolojen luomisesta komission ja vetoomusvaliokunnan välille. Kuten puhemies ja jotkin jäsenet tietävät, minulla on sattumalta henkilökohtaisia kokemuksia erittäin hyvin järjestetystä yhteistyöstä vetoomusvaliokunnan kanssa eräässä asiassa. 
Tekstin osalta totean, että tulevan laajentumisen olisi kannustettava meitä tehostamaan menettelyä edelleen, ja tässä yhteydessä toistan, että komissio on halukas keskustelemaan neuvoston ja parlamentin kanssa toimielinten välisen sopimuksen tarkistamisesta vetoomusten tutkimisen osalta. Komissio on lisäksi samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että kansallisten parlamenttien ja hallintoelinten kanssa on tehtävä yhteistyötä ratkaisun löytämiseksi vetoomuksissa esitettyihin ongelmiin. 
Lopuksi haluaisin mainita vielä muutaman asian, jotka on otettava huomioon käsittelyn tässä vaiheessa. Yksi valmistelukunnan tavoitteista on tuoda toimielimet lähemmäksi kansalaisia. Tässä yhteydessä ei voida heikentää vetoomusoikeuden harjoittamisen mahdollisuuksia, vaan niitä on parannettava tai niille on luotava kehys. Lisäksi toimielinjärjestelmän selkeyttämisen yhteydessä on selvästi erittäin tärkeää, että kansalaiset ovat tietoisia heidän käytössään olevista muutoksenhakukeinoista toimielinkoneiston eri tasoilla. Komissio suhtautuu näin ollen myönteisesti oikeusasiamiehen ja vetoomusvaliokunnan ehdotuksiin ja sitoutuu tutkimaan niitä rakentavassa hengessä. Käymällä rakentavaa vuoropuhelua komissio, oikeusasiamies ja Euroopan parlamentti toimivat parhaalla mahdollisella tavalla Euroopan kansalaisten etujen valvomiseksi.

Perry (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, keskustelemme viimeisestä vuosikertomuksesta, jonka oikeusasiamies Söderman esittelee parlamentille. Vielä tänään ei ole jäähyväisten aika, mutta nyt on hyvä tilaisuus antaa tunnustusta Söderman tekemälle työlle ja hänen toiminnalleen meidän ja koko Euroopan puolesta. 
Euroopan unionin toimielimet muodostavat suuren ja monimutkaisen hallintokoneiston, jossa luonnollisesti tapahtuu erehdyksiä ja hallinnollisia virheitä. Toimielimet pyrkivät minimoimaan virheet, ja niiden on otettava vastaan siihen liittyviä neuvoja. Kuten kaikki tiedämme, oikeusasiamiehen tehtävänä on toimia oikeudenmukaisena ja puolueettomana sovittelijana. Haluaisin sanoa komissiolle, että sen on mietittävä tarkkaan ennen kuin se hylkää mitään oikeusasiamiehen havainnoista. 
Tyrmistyksekseni olen huomannut, että komissio on joissain tapauksissa hylännyt epäröimättä oikeusasiamiehen havainnot. Pidemmittä puheitta minulla on tässä Prodin kirje eräälle kollegalleni. Oikeusasiamies havaitsi hallinnollisen epäkohdan ja komissio kieltäytyi tylysti toimien toteuttamisesta tilanteen korjaamiseksi. Prodi kirjoittaa, että hän on varma siitä, että heidän tarjoamansa ratkaisu on paras mahdollinen, kun otetaan huomioon tapauksen erityispiirteet, ja toteaa olevansa pettynyt siihen, ettei kollegani vaalipiirissä olla samaa mieltä asiasta. Ei ole kovinkaan yllättävää, että kyseinen parlamentin jäsen kirjoitti minulle vetoomusvaliokuntaan ja totesi kirjeessään, että komission puheenjohtajan vastaus oli naurettava. Ei sellaista voi puolustella kansalaisten edessä. 
On tietyllä tapaa ikävää, että juuri komission jäsen Liikanen on täällä tänään. Olen aina arvostanut Liikasen näkemyksiä ja mielestäni hänen pääosastonsa ja vetoomusvaliokunnan välinen yhteistyö on erittäin sujuvaa. Oli erittäin rohkaisevaa kuulla hänen toteavan tänä aamuna, että komissio on valmis tarkastelemaan toimielinten välisen sopimuksen tarkistamista. Sen hetki on todellakin pian käsillä. 
Haluan erityisesti korostaa tiettyjä asioita hyvän hallintotavan säännöstöstä. Komission jäsen Kinnock lupasi viime joulukuussa parlamentille, että saamme selvityksen vapaaehtoista säännöstöä koskevasta työskentelystä. Emme ole vieläkään saaneet selvitystä, vaikka meille on kerrottu, että se toimitetaan piakkoin. Mielestäni selvitys on jo vuoden myöhässä. 
Säännöstön on oltava sitova eikä vapaaehtoinen, ja sen on myös oltava johdonmukainen. Euroopan kansalaiset eivät näe eroa Euroopan unionin toimielinten välillä. Heille Bryssel on yhtäällä ja Strasbourg toisaalla. He haluavat johdonmukaisen säännöstön, joka koskee kaikkia toimielimiä. Olen tutkinut komission vapaaehtoista säännöstöä ja verrannut sitä oikeusasiamiehen ehdottamaan säännöstöön. Yli 70 prosenttia säännöstöjen kohdista eroaa toisistaan. Jotkin erot ovat vähäisiä, mutta toiset erittäin merkittäviä. Komission säännöstössä ei tunnusteta erityisesti tarvetta kohteliaisuuteen. Siihen ei sisälly anteeksipyyntöä tai virheiden korjaamista koskevaa säännöstä. Komission säännöstössä ei taata tarpeeksi hyvin asiakirjojen julkisuutta tai tuomita syrjintää: siinä ei tunnusteta, että syrjintä voi perustua kieleen, kansalliseen vähemmistöön kuulumiseen tai jopa ulkonäköön. Komission säännöstössä todetaan, ettei henkilöstö saa toimia oman etunsa mukaisesti. Oikeusasiamiehen säännöstössä sen sijaan todetaan, ettei virkamies saa osallistua sellaisten päätösten tekoon, jotka liittyvät hänen tai hänen lähisukulaisensa taloudelliseen etuun. Kehottaisin komissiota suhtautumaan säännöstöön rennommin, noudattamaan oikeusasiamiehen ehdottamaa ja parlamentin kannattamaa säännöstöä ja hyväksymään sen. Säännöstö olisi asetettava toiminnassa etualalle, eikä siinä voida ainoastaan todeta, etteivät muutkaan toimielimet ole tehneet näin. Tiedän, että näin on. Komissio on kuitenkin johtavassa asemassa, ja sen olisi oltava huomattavasti valmiimpi hyväksymään ystävälliseltä taholta tulevia neuvoja, joiden avulla se voi kohdata Euroopan kansalaiset luottavaisin mielin.
Voin tyytyväisenä sanoa, että vetoomusvaliokunnan ja puheenjohtajavaltio Tanskan äskettäisessä kokouksessa puheenjohtajavaltio ilmaisi halukkuutensa tarkastella uutta toimielinten välistä sopimusta. Meillä on nyt komission tiedonanto kanteista ja vetoomuksista sekä komission jäsenen Liikasen ehdotukset. Nyt on aika laatia uusi toimielinten välinen sopimus.

Bösch (PSE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, yhdyn PSE-ryhmän puolesta Perryn sanoihin siitä, ettemme saa jättää tilaisuutta käyttämättä esittääksemme kiitoksemme Euroopan unionin ensimmäiselle oikeusasiamiehelle Södermanille hänen työstään ja saavutuksistaan. 
Haluaisin myös sanoa, että voimme onnitella itseämme siitä, että rohkenimme antaa tämän merkittävän tehtävän vuonna 1995 - saanen sanoa - suhteellisen tuntemattomalle uuden jäsenvaltion edustajalle. Haluaisin onnitella Södermania siitä, että hän on kiinnittänyt huomiomme olennaisiin asioihin, kuten Euroopan toimielinten täydelliseen uudistamiseen, sillä toimielimissä on nyt siirrytty enemmän tai vähemmän salaisesta puuhastelusta noudattamaan avoimuuden periaatetta. 
Ennen kaikkea kiitän oikeusasiamiestä hänen hillitystä ja rauhallisesta mutta päättäväisestä tavastaan työskennellä. Tiedämme tästä useita esimerkkejä ja työsarkaa oli paljon, sillä kuten yhteisön pohjoisten maiden - Suomen, Ruotsin ja Tanskan, joissa lahjonta on yhteisössä vähäisintä - hallintoelinten saavuttamasta menestyksestä voimme päätellä, vaihtoehtoa ei ole. Ilmaisen myös pahoitteluni aiempien puhujien tavoin siitä epäröivästä suhtautumisesta, johon niin sanottu Brysselin byrokratia yhä uudelleen syyllistyy. 
Tämän alan toimia on lisättävä. Euroopan unionin edellinen komissio kaatui juuri vaikeaselkoisuuteen ja siihen, ettei sen toimintaa pystytty määrittelemään. Söderman puuttui arkoihin aiheisiin, ja teki siinä oikein. Muistelkaamme maksujen viivästymistä. Komissio maksaa velkansa Euroopan toimielimistä hitaimmin: huolimatta siitä itsevarmuudesta, jolla komissio asettaa sääntöjä kaikille talouden toimijoille, se ei itse pysty suorittamaan maksujaan asianmukaisesti. Tässä on lyhyesti sanottuna kyse hallinnon tuomisesta lähemmäksi kansalaisia. Kuten kaikki tiedämme, kotimaassamme ihmiset puhuvat jatkuvasti siitä, että Brysselissä on paljon byrokratiaa. Tiedämme, ettei byrokratiaa ole niinkään paljon, mutta sitä halutaan paisutella. 
Talousarvion valvontavaliokunnan esittelijänä minun on todettava, että minua hieman hävettää, ettemme selvästikään pysty osoittamaan Euroopan oikeusasiamiehen toimistoon sen työskentelyn tärkeyden edellyttämää henkilöstöä, vaikka tiedänkin, että tämä on pääasiassa 15 jäsenvaltion valtiovarainministerien vika. Parlamentti tekee parhaansa ja löydämme vielä ratkaisun, mutta valtiovarainministerit ajattelevat selvästi, ettei laajentuminen ole vielä ajankohtaista eikä oikeusasiamies ei tarvitse lisää henkilökuntaa. Haluan todeta suuren yleisön kuullen, että tämä surettaa minua.
Oikeusasiamiehen ja vetoomusvaliokunnan sujuvaa yhteistyötä on korostettu. Södermanin johdolla on onnistuttu perustamaan Euroopan oikeusasiamiehen nykyaikainen instituutio. Ehkä meidän vastuullamme ja vetoomusvaliokunnan ja koko parlamentin vastuulla olisi nyt tehdä toiminnastamme yhtä laadukasta.

Thors (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä oikeusasiamies, minulla on ilo käyttää tämä historiallinen tilaisuus hyväkseni ja kiittää Södermania ELDR-ryhmän puolesta hänen työstään suuresti arvostamiemme arvojen edistäjänä. Kuten muutkin, tarkoitan erityisesti avoimuutta ja hyvää hallintotapaa. 
Kuten tiedämme, oikeusasiamies huomautti eilen jälleen kerran tietosuojan, eli henkilötietoja koskevien lakien, väärinkäytöstä, jolla vähennetään haluamaamme avoimuutta. Haluan parlamentin jäsenten ymmärtävän, että oikeusasiamies osoittaa sanansa komission lisäksi myös Euroopan parlamentille. Meidän on keskityttävä työskentelytapoihimme täällä parlamentissa. Huomaan myös, että jäsen Hautala, joka on yksi aihealueen esittelijöistä, on läsnä. Emme puhu tänään parlamentissakaan vilpittömästi. Lisäksi on mielenkiintoista nähdä, että käynnissä olevassa tietosuojaa koskevassa kuulemismenettelyssä ainakin neljä jäsenvaltiota on ehdottanut merkittäviä muutoksia. Toivon, että parlamentti tukee näitä muutoksia, kun ne tulevat käsiteltäväksemme. 
Euroopan unionin hyvän hallintotavan säännöstön osalta minun on myönnettävä, etten täysin ymmärrä komission jäsenen Liikasen käsitystä siitä, ettei komissio pysty tällä hetkellä tekemään mitään. Kuten useat jäsenvaltiot, olemme huomanneet, että hyvää hallintotapaa koskeva keskustelu on avannut uusia mahdollisuuksia. Olemme jo pitkään tutkineet parlamentille esitetyn ehdotuksen oikeusperustaa ja on selvää, että siihen sisältyy oikeudellisia mahdollisuuksia. Miksi hukkaamme aikaa, kun kyseessä on kansalaisten etu? 
Vaikka yhteistyö on nyt tehokkaampaa olen henkilökohtaisesti erittäin pettynyt siihen, kuinka komission reagoi oikeusasiamiehen ohjesäännöstä tekemäämme aloitteeseen. Esittämämme tarkistukset olivat kohtuullisia eivätkä lainkaan laajakantoisia. Näin ollen toivon, että puheenjohtajavaltio Tanska saa aikaan jonkin verran edistystä tällä alalla. Oikeusasiamiehen on voitava tehdä työnsä täysimääräisesti. 
Corbey otti parlamentissa maanantaina esille kysymyksen tavoista, joilla komissio auttaa kansalaisia ratkaisemaan yhteisön oikeuden soveltamiseen liittyviä ongelmia. Mielestäni komissio on edelleen täysin eksyksissä tässä asiassa. Käyttöön on otettu Solvit-järjestelmä, joka esitellään piakkoin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnalle. Sen sijaan Corbeyn mainitsemaa Eurojust-järjestelmää ei ylläpidetä. Kansalaisten yhteydenottojärjestelmää otetaan parhaillaan käyttöön, mutta siinä ei ole onnistuttu kovinkaan hyvin. Tällä alalla on vielä paljon tehtävää. On erittäin epäselvää, kuinka komission pitäisi hyödyntää resurssejaan. 
Lopuksi haluaisin, että parlamentti pohtisi saamiemme kanteiden käsittelemistä. Valmistelemme myöhemmin tänä syksynä lainsäädäntöä tutkintojen vastavuoroisesta tunnustamisesta. Olemme saaneet paljon tätä alaa koskevia ehdotuksia. Näyttää kuitenkin siltä, etteivät useat ihmiset halua ottaa huomioon näitä ehdotuksia, vaan soveltavat mieluummin kansallista lainsäädäntöä eivätkä hyväksy Euroopan kansalaisilta tulevaa viestiä. 
Ilahduttavinta tässä keskustelussa mielestäni on, että komissio on ilmoittanut olevansa halukas tutkimaan toimielinten välistä sopimusta ja kanteiden käsittelytapaa, ja myös puheenjohtaja Tanska on valmis tähän, kuten Perry mainitsi. Tähän on erityiset mahdollisuudet tänä syksynä. Mahdollisuudet on hyödynnettävä kansalaistemme tilanteen parantamiseksi eikä pidä odottaa, että komissio tekee aloitteen. Meidän olisi lisäksi tutkittava oikeusasiamiehen valmistelukunnalle esittämää luonnosta perustuslaista erityisesti siltä osin, kuin siinä käsitellään asioiden saattamista Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, sillä siinä on joitakin ongelmakohtia, joista on edelleen erimielisyyttä komission sekä oikeusasiamiehen ja parlamentin välillä. 
Lopuksi haluaisin ilmaista suuret kiitokseni Södermanille, joka puhuu samaa kaunista ja erittäin helposti ymmärrettävää ruotsin kielen murretta kuin minäkin.

González Álvarez (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, uskon, ettei tänään varmasti kukaan epäile - eikä pitäisikään - etteivätkö vetoomusvaliokunta ja oikeusasiamies edistäisi kahta Euroopan yhdentymisen perusperiaatetta eli yhteisön oikeuden soveltamista ja toimielinten tietoisuutta kansalaisista. Mielestäni tietyillä aloilla on vielä parantamisen varaa, jotta vetoomusvaliokunnan ja oikeusasiamiehen jokapäiväistä työtä haittaavat esteet saataisiin poistettua. 
Ensiksikin käytännön tasolla on mielestäni lujitettava oikeusasiamiehen, pääsihteeristömme ja kanssamme läheisessä yhteistyössä toimivan Euroopan komission yksiköitä, arvoisa komission jäsen, sillä niillä on joskus ongelmia tietojen antamisessa niistä vetoomuksista, joita heille toimitamme. 
Toiseksi neuvoston läsnäolo vetoomusvaliokunnassa olisi joskus välttämätöntä, mutta neuvoston edustajia ei siellä näy. Mielestäni aikarajoja olisi tiukennettava, että toimintamme säilyisi uskottavana. Meidän olisi ryhdyttävä toimiin niiden jäsenvaltioiden suhteen, jotka vaikeuttavat vetoomusvaliokunnan työskentelyä. Tällaisia valtioita on muutamia, ja me tiedämme, mitkä ne ovat. Meidän olisi voitava keskeyttää sellaiset hankkeet, joissa rikotaan yhteisön oikeutta ja Euroopan luontoa ja kulttuurillista ulottuvuutta. 
Arvoisa puhemies, mielestäni vetoomusvaliokunnan ja Euroopan oikeusasiamiehen olisi laadittava yhteinen vuosikertomus yhteisön oikeuden noudattamisesta ja soveltamisesta, sillä näin huomattaisiin, kuinka tärkeää oikeusasiamiehen ja vetoomusvaliokunnan toiminta on yhteisön oikeuden soveltamisen arvioimisessa. 
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin kiittää Euroopan oikeusasiamiestä hänen työstään toimielinten avoimuuden ja tehokkuuden edistämiseksi sekä riippumattomuudesta, jota hän on osoittanut koko toimintansa ajan.

Lambert (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää molempia esittelijöitä heidän tunnollisesta työstään sekä oikeusasiamiestä ja hänen toimistoaan heidän työskentelystään sen varmistamiseksi, että kansalaisten ja asukkaiden oikeuksia kunnioitetaan ja hyviä käytäntöjä ainakin pyritään noudattamaan. Arvostamme erittäin paljon oikeusasiamiehen työtä myös Euroopan laajuisen ja yhteisön ulkopuolisten maiden oikeusasiamiesten verkon kehittämisessä. Hänen seuraajansa on helppo jatkaa työtä tältä pohjalta, ja myös ryhmäni haluaa kiittää oikeusasiamiestä hänen työstään. 
Haluaisin kiinnittää huomionne oikeusasiamiehen työskentelyä käsittelevän Wynin mietinnön kohtiin 9 ja 16 ja siihen, ettei yhdessä erityistapauksessa ole edistytty. Jotkut puhujat ovat jo maininneet tämän. Minäkin olen ollut parlamentin esittelijänä. Tämä on esimerkki siitä, mitä voi tapahtua, kun parlamentti kannattaa oikeusasiamiehen kantaa tietyssä tapauksessa - tämä koski tietosuojaa ja tietojen julkisuutta - josta komissio ole samaa mieltä. Kysymyksiä herää toimielinten tasapainosta ja tietosuojan soveltamiseen liittyvistä asioista. Koska asiassa ei ole vielä päästy ratkaisuun, vetoomuksen tekijä jää tyhjän päälle eikä täysin ymmärrä, miksi tehtäväänsä valitut parlamentin jäsenet voivat olla asiasta yhtä mieltä ja komissio toista. Kuinka tällainen tilanne ratkaistaan? 
Meidän on pohdittava tätä ja tarkasteltava oikeusasiamiehen ja vetoomusvaliokunnan tulevia tehtäviä erityisesti oikeus- ja sisäasioihin liittyvien toimivaltuuksien kehittämisen ja laajentumisen osalta. Tarkasteltaessa toimielinten tehtäviä haluaisin lisäksi täydentää Koukiadisin mietinnön 11 päätelmää, jossa mainitaan neuvoston ?vähäinen halukkuus? - tämä on mielestäni erittäin tahdikkaasti sanottu - toimia yhteistyössä vetoomusvaliokunnan kanssa. 
Jäsen Thors mainitsi jo tutkintotodistusten vastavuoroisen tunnustamisen. Eräs toinen merkittävä ongelma, joka hidastaa etenemistä joissakin erityisesti ympäristöön liittyvissä asioissa - kuten jätehuolto ja veden laatu - on se, etteivät kansalliset viranomaiset toimita komissiolle tietoja tarpeeksi nopeasti. Vaikka komissiota on joissakin yhteyksissä arvosteltu, vetoomusvaliokunnassa yhteistyömme on yleensä kuitenkin erittäin toimivaa. 
Näin pääsemmekin Koukiadisin mietinnön 18 päätelmään, jonka González Álvarez jo mainitsi ja jossa käsitellään mahdollisuutta käynnistää väliaikaisia suojelutoimenpiteitä tiettyjen toimien estämiseksi. Emme nyt halua väheksyä ketään, mutta saamme joskus sellaisen käsityksen, että jäsenvaltiot ja viranomaiset viivyttelevät, jotta hankkeet saataisiin etenemään tarpeeksi pitkälle, jolloin niiden toteuttamista ei enää voida keskeyttää. Tätä on pohdittava tulevaisuudessa.

Hyland (UEN).
Arvoisa puhemies, vetoomusvaliokunta ja Euroopan oikeusasiamies muodostavat yhdessä tärkeän tekijän Euroopan unionin tuomiseksi lähemmäksi kansalaisiaan. Euroopan unionin demokratiavajeesta ja äänestäjien välinpitämättömyydestä on kirjoitettu paljon. Kansalaisten suoraan valitsemana edustajana uskon, että voimme tehdä paljon enemmän Euroopan unionin toimielinten humaanin puolen korostamiseksi esimerkiksi kertomalla äänestäjillemme toimielinten toiminnasta. 
Viime vuonna on edistytty huomattavasti oikeusasiamiehen ja valiokunnan tiiviin yhteistyön ansiosta. Haluaisin onnitella Södermania lämpimästi hänen erinomaisesta työstään. Tullessaan Strasbourgiin hänellä oli jo huomattavasti kokemusta kansalaisten oikeuksien puolustamisesta omassa maassaan. Oikeusasiamiehen käsite on itse asiassa peräisin Pohjoismaista. Euroopan unioni on epäilemättä hyötynyt suuresti pohjoismaisesta näkemyksestä erityisesti avoimuuden alalla ja perustettaessa kansalaisia todella palvelevia julkisia elimiä. 
Söderman ilmoitti meille jonkin aikaa sitten irtisanoutuvansa tehtävästään ensi vuoden alussa. Hän on tehnyt erinomaista työtä oikeusasiamiehen tehtävien ja toiminnan suunnannäyttäjänä, olihan hän ensimmäinen tässä tärkeässä tehtävässä toiminut henkilö. Oikeusasiamiehen toiminnasta tiedottaminen kansalaisille vaatii luonnollisesti aikaa ja resursseja, ja on totta, että Euroopan oikeusasiamiehen julkisuuskuvan kohentamisessa on vielä paljon tehtävää. 
Kenestä Södermanin seuraaja tuleekin, ja kuten tiedämme, valintaprosessi on jo käynnissä, häneen kohdistuu melkoisen suuret odotukset. Söderman on toiminut erittäin ahkerasti Euroopan kansalaisten puolesta. Hän ei ole epäröinyt ottaa asioita esille Euroopan unionin toimielinten korkeimpien virkamiesten tasolla silloin, kun hänen mielestään on täytynyt kumota huonosta hallinnosta aiheutuneita päätöksiä. 
Toivotan Södermanille kaikkea hyvää eläkepäiviä varten ja haluan vakuuttaa, että hän on aina tervetullut aurinkoiseen Irlantiin, jos pitkät ja kylmät Suomen talvet alkavat tuntua liian raskailta.

Kronberger (NI)
Arvoisa puhemies, oikeusasiamies Södermania ja kumpaakin esittelijöistä, Wynia ja Koukiadisia, on ylistetty suuresti. Periaatteen vuoksi haluan yhtyä ylistäviin sanoihin luettuani tämän vuosittain ilmestyvän teoksen ja havaittuani, että oikeusasiamies todellakin on saavuttanut paljon. On valitettavaa, että vetoomusvaliokuntaa estetään toimimasta parhaalla mahdollisella tavalla, koska sille ei ole myönnetty läheskään riittävästi resursseja. Vetoomusvaliokunnan on oltava kansalaisten yhteyselin, mutta myös neuvoston olisi otettava kansalaisten vetoomusoikeus paremmin huomioon. Nizzan perustamissopimuksessa todetaan, että Euroopan unioni on tuotava lähemmäksi kansalaisia. Tähän voisi olla tällä tasolla hyvät mahdollisuudet, ja onkin erittäin tärkeää, että oikeusasiamies on ehdottanut yhteisen toiminnan kehittämistä paikallisten ja alueellisten oikeusasiamiesten ja vetoomusvaliokuntien kanssa. Jäsenvaltioissa ei edelleenkään pidetä Euroopan unionia kansalaisia palvelevana elimenä, joka sen on kuitenkin tarkoitus olla. 
Enemmän huomiota on erityisesti kiinnitettävä perusoikeuskirjan 41 ja 42 artiklaan. On erittäin tärkeää, että perusoikeuskirjasta tehdään näiltä osin sitova ja että artiklat sisällytetään perustamissopimuksiin. Jos emme saa tätä läpi, huomaamme, että Euroopan unionin uskottavuutta on tämän jälkeen vaikea säilyttää.

Camisón Asensio (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan kommentoida Koukiadisin mietintöä.
Tuskin on kulunut vuotta siitä, kun keskustelimme vetoomusvaliokunnan käsittelyistä istuntokaudella 2001 laadittua mietintöä, jonka esittelijänä olin. On ilo huomata, että vetoomusoikeuden myötä Euroopan parlamentin harjoittama poliittinen valvonta yhteisön oikeuden liiallisten rikkomusten torjumiseksi vahvistuu yhä edelleen. Näin voimme myös arvioida lainsäädännön soveltamisen tilaa unionissa ja sitä, kuinka tyytyväisiä kansalaiset ovat yhteisön toimielimiin, jotka ovat olennainen osa suurta, monipuolista ja joskus toimielimistä täysin irrallaan olevaa unionia. 
Kaikki tämä on otettu erinomaisesti huomioon Koukiadisin mietinnössä, joka on lisäksi ajoitettu valmistelukunnan kannalta historialliseen hetkeen. Olisi suuri virhe, jos valmistelukunta jättäisi huomioimatta vetoomusoikeuden lujittamistarpeen ja hyvää hallintotapaa koskevien yhtenäisten menettelysääntöjen laajentamisen. Näistä syistä onnittelemme esittelijä Koukiadisia.
Valitettavasti neuvosto ei ole kuitenkaan taaskaan kiinnittänyt tarpeeksi huomiota tähän Euroopan kansalaisten luovuttamattomaan oikeuteen, sillä se ei vieläkään ole osallistunut prosessiin. Tätä käsitellään myös keskusteltavana olevassa mietinnössä. Neuvosto yrittää tällä hetkellä saada itselleen enemmän valtaa parlamentin ja komission kustannuksella. 
Lisäksi suhtaudumme myönteisesti siihen, että tarkoituksena on toteuttaa ennalta ehkäiseviä toimia kulttuuri- ja ympäristöperinteen laiminlyönnin estämiseksi. Tämä on sattumoisin yksi tärkeimmistä Euroopan kansalaisten huolenaiheista. 
Haluan lopuksi todeta, että kansalliset viranomaiset on saatava osallistumaan aktiivisemmin yhteistyöhön Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnan kanssa. Meidän on pohdittava keinoja tämän tavoitteen saavuttamiseksi ja pantava ne täytäntöön mahdollisimman pian. Olemme saaneet tarpeeksemme neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten laimeasta suhtautumisesta. Kuten esittelijä ehdottaa ja kuten vastaavissa mietinnöissä on edeltävinä vuosina ehdotettu, meidän olisi mentävä niin pitkälle, että tuomme lehdistötilaisuuksissa ilmi hallitusten penseän suhtautumisen parlamentin vetoomusvaliokunnan päätöslauselmiin. 
Haluaisin myös toivottaa Södermanille mitä parhaimpia eläkevuosia Espanjassa.

Seppänen (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Euroopan oikeusasiamiehen kertomus osoittaa, että kyseessä on tärkeä ja tarpeellinen virka. On turvattava oikeusasiamiehen toimiston taloudelliset resurssit. Parlamentin budjettivaliokunnassa asiaan ei aina suhtauduta tarpeellisella vakavuudella. Käytän samaa kielikuvaa kuin käytti muinaisen Neuvostoliiton entinen ulkoministeri Andrei Gromyko Venäjän sosiaalidemokraattisen puolueen nykyisestä puheenjohtajasta Mihail Gorbat?ovista: oikeusasiamiehellä on oltava rautaiset hampaat.
EU:n henkilöstöhallinnossa komission jäsenet toimivat sekä syyttäjinä että tuomareina. Sen osoittaa taas kerran Martha Andreasenin tapaus. Olisi paikallaan, että asianomaisen henkilön rangaistusta tutkisi myös puolueeton oikeusasiamies. Nykyinen järjestelmä ei tuota oikeusturvaa. Oikeusasiamiehen kannattaisi varmaan tutkia ja raportoida oma-aloitteisesti myös Euroopan keskuspankin hallintotapaa. Pankin avoimuus ja hallinnon läpinäkyvyys edustavat EU:n huonointa tasoa.
On valitettavaa, että oikeusasiamies joutuu vuosikertomuksessaan toteamaan EU:n toimielinten laiminlyövän sekä EU:n perusoikeuskirjan käytäntöön saattamista että Euroopan parlamentin hyvää hallintotapaa koskevan päätöksen toimeenpanoa. Erityisen valitettavia ovat toteamukset iän tai sukupuolen perusteella tapahtuvasta hallinnollisesta syrjinnästä.
Oikeusasiamiehestä on vuosikertomuksessa kaksikymmentäyksi valokuvaa ja useimmissa niistä hänen ilmeensä on lempeä. Kun on kyse poikkeamisesta hyvästä hallintotavasta, ystävällisen ulkokuoren ei saa antaa pettää. Oikeusasiamiehemme toimii pelottomasti kuin Jaakko Ilkka nuijasodassa hallintoaatelin mielivaltaa vastaan.

Hautala (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, en käytä kahta minuuttiani oikeusasiamiehen kiittämiseen, koska siihenkin se olisi mahdollista käyttää, vaan sen sijaan kiinnitän huomiota Wynin mietinnössä esillä olevaan asiaan: oikeusasiamies on kääntynyt valmistelukunnan puoleen esittäen, että hän voisi joissakin tapauksissa viedä perusoikeusloukkauksia Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen. Tämä on ajatus, joka on syytä ottaa hyvin vakavasti, nimittäin oikeusasiamies näyttää olevan ainoa Euroopan toimielin, joka todella nojautuu perusoikeuskirjaan. Kaikki muut toimielimet tuntuvat pikemminkin luistavan sen vaatimuksista, vaikka vaatimusten tulisi velvoittaa nimenomaan toimielimiä itseään.
Toiseksi haluaisin ottaa esille kollega Koukiadisin mietinnössä olevan kohdan, joka on aivan erityisen tärkeä ajatellen sitä, mitä kollega Kronberger sanoi vetoomusvaliokunnan toimivaltuuksien vahvistamisesta, jotta se voisi esiintyä kansalaisten oikeuksien puolustajana. Koukiadisin mietinnön 5 kohtaan sisältyy ajatus, että perussopimuksissa olisi tarjottava kansalaisille mahdollisuus käynnistää yhteisön lainsäädäntöä koskevia uudistuksia vetoamalla Euroopan parlamenttiin.
Tuen tätä näkemystä voimakkaasti, ja katson, että kun keskustelemme kansalaisten vaikutusmahdollisuuksista olisi vihdoinkin otettava kansalaiset mukaan päätöksentekoon osallistujina eikä ainoastaan päätöksenteon kohteena. Voimme ottaa esimerkkiä Sveitsin kaltaisesta maasta, jossa kansalaiset tosiaan voivat käynnistää lainsäädäntöprosessin. Tällaisia aloitteita me mielestäni tarvitsemme, jos haluamme että kansalaiset hyväksyvät sen, että Euroopan unionilla on heidän elämäänsä toimivaltaa.

Gemelli (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää oikeusasiamies Södermania, komission jäsentä Liikasta ja vetoomusvaliokunnan merkittävien mietintöjen esittelijöitä. Erityisesti haluaisin kiittää Euroopan oikeusasiamiestä, jonka kanssa olemme olleet todistamassa eri oikeusperinteiden välistä hedelmällistä yhteistyötä vetoomusvaliokunnassa. Vetoomusoikeuden täytäntöönpanoon ja sen käytännön soveltamiseen liittyvien menettelyjen kehittämisessä on saavutettu huomattavaa edistystä toimielinten välisen sopimuksen kannalta. Ennen kaikkea oikeusasiamies on kehittänyt verkkoa, jonka myötä Euroopan alueet ovat ymmärtäneet, kuinka tärkeä on niiden suhde kansalaisiin. Tätä suhdetta ylläpitävät alueelliset oikeusasiamiehet. 
Mielestäni tätä työtä on jatkettava, sillä vetoomusoikeus liittyy kansalaisten tietoisuuteen Euroopan kansalaisuudesta. Mitä enemmän kansalainen on tietoinen - ja tämä tietoisuus lisääntyy jatkuvasti - omasta Euroopan kansalaisuudestaan, sen paremmin hän pääsee mukaan vuoropuheluun Euroopan toimielinten kanssa. Useat jäsenvaltiot ovat keskittyneet siihen, kuinka vetoomuksilla voidaan edistää Euroopan toimielinten valvontaa. Haluan kuitenkin korostaa erityisesti kansalaisten ja Euroopan toimielinten välille vetoomusoikeuden myötä syntynyttä luottavaista suhdetta ja sen myötä Euroopan toimielinten saamaa tunnustusta eliminä, joiden toimivaltuudet ovat laajemmat kuin kunnallisten, alueellisten tai valtion elinten. Me jatkamme vetoomusvaliokunnassa tätä prosessia vetoomusoikeuden tehostamiseksi ja sen vaikutusten lisäämiseksi ja liitämme aloitteen yhteen Perryn ja Kesslerin laatiman perustavanluonteisen mietinnön kanssa, jossa määrittelimme tavoitteet, jotka pyrimme asteittain saavuttamaan. 
Pyrimme tällä hetkellä luomaan suhteet parlamentin eri valiokuntien välille, sillä niiden on oltava tietoisia kansalaisten tekemistä vetoomuksista, jotta ne voisivat päättää, onko aiheellista laatia lisää lainsäädäntöä vai tarkistaa tai tulkita uudelleen tiettyä direktiiviä. Tästä syystä pyysimme ja saimme oma-aloitteisia mietintöjä juuri siksi, että kansalaisten ongelmista saataisiin parempi käsitys. 
Lopuksi haluaisin muistuttaa, että Euroopan tulevaisuutta käsittelevä valmistelukunta laatii parhaillaan perustuslaillista perustamissopimusta. Näin ollen meillä on erinomainen tilaisuus varmistaa erityisesti, että Euroopan kansalaisten mielipiteisiin kiinnitetään enemmän huomiota.

Krarup (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, oikeusasiamiehen tehtävässä tarvitaan paljon kärsivällisyyttä ja erityisen myönteistä asennetta, kun yhteisön toimielimet yritetään saada noudattamaan laillisuusperiaatteen ja demokraattisen vastuun perusedellytyksiä. Söderman on hoitanut tehtävänsä loputtoman kärsivällisesti erityisesti komission suhteen, sillä komissiossa ei ole ymmärretty edes hallintokulttuurin perusedellytyksiä. Myönteistä asennetta on kuitenkin hankala pitää yllä. En halua sanoa, että Söderman olisi antanut periksi, vaan se, että yhteisön pätevä ja kärsivällinen oikeusasiamies on päättänyt jättää tehtävänsä aikaisessa vaiheessa, on osoitus komission absoluuttisen vallan ylivoimasta. Absoluuttinen valta ei aiheuta ainoastaan passiivisuutta, vaan se ilmenee oikeusasiamiehen toimien aktiivisena vastustamisena hänen pyrkiessään ottamaan yhteisön toimielimissä käyttöön pohjoismaisen hallintokulttuurin. Seuraavassa muutama esimerkki. Ilmaisunvapauden katsotaan tarkoittavan vapautta käyttää useita satoja miljoonia euroja yhteisön propagandan levittämiseen ja kriittisten äänien armottomaan sensurointiin. Tarvitsee vain lukea ylimielisen vallankäytön viimeisimmästä uhrista, jonka nimi on Marta Andreasen. Tietosuojaa ei käytetä kansalaisten yksityiselämän suojaamiseen vaan komission tiedon monopolin säilyttämiseen. 
Komissio sabotoi oikeusasiamiehen oikeutta kerätä sensuroimatonta tietoa. Haluaisin viitata oikeusasiamiehen loistavaan vastaukseen komission 6. maaliskuuta 2002 antaman pöyristyttävän lausunnon johdosta. Oikeusasiamies luonnehti tätä lausuntoa siihen sisältyvien kielteisten mielipiteiden ja väärien olettamuksien perusteella. Vielä on paljon tehtävää. Söderman ansaitsee uusimmasta kertomuksestaan suuret kiitokset siitä, että hän on yrittänyt tehdä lyhyessä ajassa mahdollisimman paljon, mutta hänen lähtönsä tekee jälleen ajankohtaiseksi kysymyksen siitä, pääsemmekö koskaan tien päähän vai jäämmekö iäksi tälle alkutaipaleelle. Suhtautuuko absoluuttiseksi vallankäyttäjäksi luonnehdittu EU:n järjestelmä yksinkertaisesti kielteisesti laillisuusperiaatteeseen ja demokraattiseen vastuuseen? Tyrmistyttävän suuri määrä todistajia puhuu myöntävän vastauksen puolesta.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Strasbourgista on tullut rauhan symbolin lisäksi ihmisoikeuksien, kansalaisvapauksien ja parlamentaarisen hallintomuodon symboli. Juuri täällä perustettiin 53 vuotta sitten Euroopan neuvosto ja täällä se edelleen valvoo ihmisoikeuksien noudattamista. Juuri täällä hyväksyttiin 52 vuotta sitten Euroopan ihmisoikeussopimus, jonka myötä perustettiin naapurissamme sijaitseva Euroopan ihmisoikeustuomioistuin. Juuri täällä Euroopan parlamentti kokoontui ensimmäisen kerran 50 vuotta sitten. Tällä viikolla olemme viettäneet Euroopan parlamentin 50-vuotisjuhlaa. Juuri täällä pidimme ensimmäisen yhteisen istunnon Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen kanssa, mikä oli varmasti hieman hankalaa teknisesti, mutta vastuussa olleet tahot selvisivät vaikeuksista loistavasti. Se oli myös pitkään odotettu tilaisuus lujittaa yhteyksiä näiden kahden toimielimen, eli Euroopan parlamentin ja Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen, välillä. 
Strasbourgissa sijaitsee myös Euroopan oikeusasiamiehen toimipaikka. Hän ilmentää näkemyksiämme kansalaisten Euroopasta, ihmisoikeuksien Euroopasta. 
Useaan otteeseen on jo todettu, että Bryssel on komission ja neuvoston kotipaikka, joka liitetään yhä useammin yhteen huonon hallintotavan kanssa. Mielestäni tämä on hieman epäreilua ja sanonkin sen, sillä juuri Brysselissä neuvosto ja komissio ovat saaneet aikaan paljon hyvää. Itse asiassa nykyinen komissio - minua on usean vuoden ajan pidetty yhtenä komission innokkaimmista arvostelijoista - ja myös komission jäsen Liikanen ovat tehneet paljon komission hallintokäytäntöjen parantamiseksi järjestelmällisesti. 
Tästä huolimatta on vielä erityisen paljon tehtävää. Toisin kuin Hautala en usko, että suoran demokratian lisäämisellä kansalaiset saadaan kannattamaan Euroopan yhdentymistä. Se, mikä toimii erittäin hyvin Appenzellin kantonin kaltaisessa pienessä demokraattisessa rakenteessa, ei toimi samoin yhteisössä, jossa on puoli miljardia asukasta. Lopputuloksena olisi hysterian vallassa oleva yhteiskunta, jossa televisioyhtiöiden demagogit johtavat politiikkaa. Tarvitsemme hajauttamista ja laillisuusperiaatteen kunnioittamista. 
Tänään on puhuttu paljon pohjoismaisesta kulttuurista, mikä on myönteistä. Oikeusasiamies on pohjoismainen keksintö, mutta me emme ole pohjoismaiden yhteisö vaan Euroopan yhteisö. Ylikansallinen laki oli roomalaisten saavutus. Tästä syystä oli mukava kuulla Gemellin toteavan, että olennaista on, että ihmiset ovat tietoisia Euroopan kansalaisuudestaan. Voimme sanoa sen latinaksikin: ?Civis europaeis sum.? Eurooppa on yhdentynyt vasta silloin, kun ihmiset voivat todeta näin. Tästä syystä tarvitsemme hyvää hallintotapaa, selvät ihmisoikeusperiaatteet ja laillisuusperiaatteeseen perustuvan Euroopan yhteisön.
Frahm (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, haluan myös kiittää Södermania hänen erinomaisesta työstään Euroopan oikeusasiamiehenä. Haluan kuitenkin myös korostaa, että Posselt ja Liikanen puhuvat asiaa. Meillä on oltava toimielimet, jotka puolustavat kansalaisten oikeuksia EU:ssa. On oltava kollegoita, jotka osoittavat kannattavansa kansalaisten oikeuksien takaamista, mutta tämä ei yksin riitä. Tehtävämme on taata, ettei yksittäinen kansalainen tunne itseään voimattomaksi yhteisön toimielinten edessä. Tämä on erityisesti Euroopan oikeusasiamiehen tehtävä. Näin ollen Euroopan parlamentin tehtävä on myös varmistaa, että oikeusasiamiehelle annetaan mahdollisuus ja keinot asianmukaisiin työskentelyoloihin, mikä tarkoittaa asiakirjoihin tutustumismahdollisuutta sekä mahdollisuutta puhua työntekijöiden kanssa ja saada heiltä selkeät vastaukset. Kehottaisin puheenjohtajavaltio Tanskaa toimimaan mainitulla tavalla varmistaakseen, että Euroopan oikeusasiamies voi työskennellä tarkoituksenmukaisesti.

?arinos (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi onnitella Euroopan oikeusasiamiestä erittäin hyvin tehdystä arvokkaasta työstä ennen kuin kommentoin kollegani Koukiadisin laatimaa erinomaista mietintöä. Haluan erityisesti kiinnittää parlamentin huomion kahteen kohtaan, jotka mielestäni olisi sisällytettävä perustamissopimuksiin valmistelukunnan työskentelyn yhteydessä. 
Ensiksi käsittelen kohtaa 17, joka koskee tapoja, joilla kansalliset viranomaiset saadaan vastaamaan kansalaisten esittämiin vetoomuksiin sekä vetoomusvaliokunnan ja komission esittämiin kysymyksiin. Saamme usein osaksemme välinpitämättömyyttä ja haluttomuutta tehdä yhteistyötä. Esittelijä ja vetoomusvaliokunta hyväksyivät yksimielisesti ehdotuksen, joka minulla oli ilo esittää. Siinä todetaan, että kansallisten viranomaisten haluttomuudesta tai viivyttelystä sekä kyseessä olevan vetoomuksen esittäjän vetoomuksen sisällöstä olisi ilmoitettava kansallisille tiedotusvälineille. Kuten tiedämme, kansallisia ja paikallisia viranomaisia ei harmita mikään niin paljon kuin se, että niiden lainvastaiset toimet tai laiminlyönnit tai välinpitämättömyys kansalaisiaan kohtaan todetaan julkisesti. Julkisuus voidaan saavuttaa antamalla lehdistötiedotteita kyseisen maan kielellä ja järjestämällä lehdistötilaisuuksia, joihin voi osallistua parlamentin jäseniä ja erityisesti vetoomusvaliokunnan jäseniä kyseisestä maasta. 
Toiseksi haluaisin korostaa, että vetoomusvaliokunta saa suuria määriä vetoomuksia, joissa valitetaan kansallisten viranomaisten suunnitteilla olevista tai parhaillaan toteutettavista töistä tai menettelytavoista, jotka ovat ristiriidassa sitovien yhteisön sääntöjen kanssa ja joista on usein peruuttamatonta vahinkoa ympäristön tai Euroopan kulttuuriperinnön kannalta. Tuomioihin johtavat Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen menettelyt ovat niin aikaa vieviä, ettei niistä ole paljonkaan hyötyä, sillä vahinko on jo ehtinyt tapahtua eikä sitä voida enää korjata. 
Tästä syystä meidän on mielestäni löydettävä keinoja estää vahinkoja tapahtumasta sillä välin, kun Euroopan yhteisöjen tuomioistuin laatii lopullista tuomiota sen käsiteltäväksi saatetusta vetoomuksesta. Kuten tiedätte, kansallisen lainsäädännön nojalla voidaan antaa väliaikainen kieltomääräys, jolla estetään vahinkoa aiheuttavan toiminnan aloittaminen tai jatkaminen kunnes toiminnan lainmukaisuutta koskeva päätös on tehty. Ehdotuksessa esitetään jotakin tämänkaltaista, ja meidän olisi annettava kaikki tukemme sille. Mitä muuten tapahtuu, kun esimerkiksi luonnonympäristöä tuhotaan? Sitä ei voida palauttaa ennalleen.

Ebner (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin aluksi huomauttaa, että kansalaisten ja heidän oikeuksiensa suojaaminen on yksi demokraattisten yhteiskuntiemme perusperiaatteista. Jos turvaamme kansalaisten oikeudet ja takaamme heidän riittävän suojelun, voimme myös vastaavasti pyytää heitä täyttämään velvollisuutensa. Mielestäni tämän pitäisi olla tärkein kysymys. Oikeuksia on näin ollen lujitettava, ja tämä tapahtuu vetoomusoikeuden kautta. Vetoomusoikeuden ansiosta yksittäiset kansalaiset voivat kääntyä toimivaltaisen elimen puoleen, olipa se sitten parlamentin vetoomusvaliokunta tai Euroopan oikeusasiamies, joka voi tämän jälkeen suorittaa tarkastuksia. 
Suhtaudun erittäin myönteisesti näiden kahden toimielimen yhteistyöhön, joka on mielestäni hyvin myönteistä kehitystä. Verkko on perustettu ja toiminnassa, ja sitä parannetaan jatkuvasti. Tästä syystä verkon hyödyntämistä on mielestäni helpotettava edelleen. Edistys on ollut mahdollista uuden tekniikan ansiosta, mutta uskon, että verkon hyödyntäminen lisääntyy edelleen, kun hyödyntämismahdollisuuksista tiedotetaan entistä laajemmin. Näin ollen meidän on tehostettava tiedotusta huomattavasti. Olisi esimerkiksi hyödyllistä, jos kaikkiin yleisön luettavaksi tarkoitettuihin Euroopan toimielinten tuleviin julkaisuihin sisältyisi osuus, jossa kerrottaisiin, kuinka oikeusasiamieheen ja vetoomusvaliokuntaan voi ottaa yhteyttä. Näin yksittäiset kansalaiset voisivat saada apua silloin, kun julkishallinto ei heidän mielestään hoida velvollisuuksiaan ja kun heidän oikeuksiaan on loukattu. Tällä tavoin varmistetaan, että kansalaiset ovat tietoisia vetoomusmahdollisuudesta. Samalla pystyisimme tehostamaan rakenteitamme, sillä jos saamme tietoomme todellisia tai epäiltyjä hallinnollisia epäkohtia, voimme erityisesti Euroopan parlamentin jäseninä toteuttaa asianmukaisia toimia epäkohtien korjaamiseksi. 
Lopuksi haluan sanoa henkilökohtaisen asian. Arvoisa oikeusasiamies Söderman, vuonna 1995 äänestin viereisessä työhuoneessa työskentelevän henkilön puolesta, joka ette ollut te vaan Siegbert Alber. Entistä suuremmalla vakaumuksella haluan nyt kiittää teitä työstänne ja toiminnastanne kansalaisten puolesta. Kiitos ja onnea jäljellä olevaa toimikauttanne varten.

Söderman
Arvoisa puhemies, ajattelin lopuksi puhua omalla äidinkielelläni. Suomi on kaksikielinen maa, jossa kielivähemmistö on erittäin hyvin suojeltu, mitä haluan korostaa. Vähemmistöjen suojelu on asia, jonka haluaisimme mielellämme viedä kaikkialle maailmaan. 
Tämänpäiväisessä parlamentin keskustelussa lähes kaikki kannattivat samoja arvoja. Näin ollen keskustelusta ei ole paljon sanottavaa, mutta haluan esittää kiitokseni kaikista minulle osoitetuista ystävällisistä sanoista. Ymmärrettävästi nämä sanat on osoitettu myös kaikille prosessiin osallistuneille henkilöille, kuten tietenkin kaikille parlamentin jäsenille, jotka ovat osoittaneet kiinnostusta oikeusasiamiehen työtä kohtaan ja kannustaneet minua työssäni neuvoin ja arvosteluin. Sanat on osoitettu tietenkin myös Liikasen sekä Massangiolin ja Godtsin edustamille toimielimille. He ovat tehneet paljon yhteistyötä kollegoidensa kanssa vastausten laatimisessa oikeusasiamiehelle ja ongelmien ratkaisemisessa. 
Oikeusasiamies ei sitä paitsi tee paljonkaan muuta kuin johtaa työskentelyä. Haluaisin kiittää henkilöstöäni heidän pätevästä työstään ja korkeasta motivaatiostaan kaikkien Euroopan kansalaisten auttamiseksi. Lopuksi toivon, että seuraajani - ja kuten tiedätte, hyviä ehdokkaita on paljon - saa saman kannustavan ja asiallisen vastaanoton kuin minä aikoinani. Tällä tavoin uskon, että Euroopan kansalaisten asema kohenee entisestään minun jäätyäni eläkkeelle. Otan mielelläni vastaan kutsun vierailla aurinkoisessa Irlannissa.

Puhemies.
 Minäkin haluaisin kiittää Södermania hänen työstään viime vuosina. 
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Boudjenahin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0278/2002) Euroopan parlamentin suosituksista komissiolle talouskumppanuussopimusten neuvottelemisesta AKT-valtioiden ja -alueiden kanssa (2002/2097(INI)).

Boudjenah (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, AKT-valtioiden ja Euroopan unionin välisten sopimusten ensisijaisena tavoitteena olisi oltava sellaisten kestävän kehityksen muotojen edistäminen, jotka auttavat osaltaan poistamaan köyhyyttä ja toimivat perustana AKT-valtioiden integroimisessa maailmantalouteen. Tähän otteeseen Kapkaupungin julistuksesta tiivistyy se henki, jonka mukaisesti kehitysyhteistyövaliokunta on laatinut mietinnön, joka minulla on kunnia esitellä teille tänään.
Haluan heti aluksi kiittää kaikkia kollegoitani, jotka osallistuivat mietinnön laatimiseen esittämällä useita tarkistuksia tai osallistumalla aktiivisesti järjestämiimme kuulemistilaisuuksiin. Erääseen niistä osallistui myös komission jäsen Lamy ja toiseen AKT-ryhmän sihteeristö sekä kaksi afrikkalaisen ja eurooppalaisen kansalaisjärjestön edustajaa. Haluan kiittää myös kaikkia neuvottelukumppaneita, keskeisiä henkilöitä, kansalaisjärjestöjä ja ammattiyhdistysten edustajia, joiden kanssa olen pyrkinyt käsittelemään kaikkia ilmi tulleita ongelmia.
Talouskumppanuussopimuksia koskevat neuvottelut käynnistyvät siis huomenna Brysselissä. Tämä on merkittävä tapahtuma, joka kertoo yhden tavoitteen nyt saavutetun, mutta nyt pyritään seuraaviin tavoitteisiin, joista kaikkien on ilmaistava kantansa. Koska Cotonoun sopimukseen sisältyy lupaus uudesta, osallistuvasta lähestymistavasta, nyt on innovaatioiden aika. Laaja julkinen keskustelu avointen neuvottelujen ohella olisi hyvä lähtökohta. Näiden neuvottelujen tarkoitus liittyy parhaillaan käytävään keskusteluun kaupan ja kehitysyhteistyön vastaavuussuhteista. Kehitysulottuvuus on yhä merkittävämpi osa kauppapolitiikkaamme, kuten komission jäsen Lamy sanoi. Olemme silti huolissamme siitä, että kehitys näin vähitellen pelkistetään kaupan vapauttamiseen liittyväksi ulottuvuudeksi, vaikka nyt tarvitaan pikemminkin erityisiä toimintamalleja. Meidän on pohdittava, mitä ansiota on markkinoiden avaamisella sinänsä. Sillä ei esimerkiksi estetä kauppaehtoja huonontumasta köyhien maiden kannalta, vaikka tämä on yksi niiden kehityksen ja jopa niiden selviytymisen pääasiallisista esteistä.
Tarvitaanko maailmassa todellakin lisää vapaakauppaa vai kehitystä koskevaa uutta lähestymistapaa? Voidaanko AKT-valtioiden köyhyyden poistamiseksi turvautua pelkästään kauppaan? Eikö kaupan olisi oltava ennen kaikkea kehityksen väline, keino täyttää kansalaisten tarpeet? Eikö meidän olisi ensin puututtava köyhyyden rakenteellisiin syihin? Näyttää siltä, että perussyitä olisi etsittävä pikemminkin puutteista tuotanto- ja markkinointirakenteissa, joissa keskitytään raaka-aineiden välittömään vientiin sen sijaan, että suosittaisiin paikalla tapahtuvaa jalostusta ja eteläisten maiden välistä kauppaa. Lisäksi muut kuin tulleihin perustuvat kaupan esteet haittaavat AKT-valtioiden tuotteiden pääsyä Euroopan unionin markkinoille. Eikö takuuhintajärjestelmistä ole puuttunut tarvittavat keinot sen estämiseksi, että epäsuotuisat olosuhteet romuttavat kehitysmaiden pyrkimykset? Lisäksi IMF:n ja Maailmanpankin vaatimuksesta käyttöönotetut ehdollisuuskriteerit rakennemukautuksissa ja ulkoisen velan maksutaakka ovat eräitä esimerkkejä EU:n ja AKT-valtioiden välisen yhteistyön epäonnistumisesta. Meidän olisi kuitenkin kuultava AKT-valtioita, kun ne haluavat säilyttää Lomén sopimuksen parhaat piirteet, jotka perustuvat muihin kuin vastavuoroisiin kauppaetuuksiin.
Uusia kauppasuhteita koskeva ehdotus voisi osoittautua kielteiseksi, jos siinä ehdotetaan etuja, jotka ovat jo sellaisenaan esteitä, joista on päästävä eroon. Afrikkalainen asiantuntija antoi seuraavan esimerkin. Voimme viedä tullitta tietokoneita, urheiluautoja ja ydinvoimaloiden laitteita, mutta ainoa ongelma on se, ettemme tuota niitä. On liikuttavaa tietää, että voimme viedä Eurooppaan durraa ja maniokkia, mutta valitettavasti eurooppalaiset kuluttajat eivät osta niitä. Onko meidän näissä olosuhteissa laadittava uusia vapaakauppasopimuksia, vai olisiko syytä investoida tuotantovälineisiin ja tehdä valmistuslisenssien myöntämisedellytyksistä joustavampia? Näitä aiheita käsitellään WTO:ssa parhaillaan käytävissä neuvotteluissa. Euroopan unioni ja AKT-valtiot muodostavat yhdessä merkittävän osan WTO:n jäsenistä, toisin sanoen enemmistön, joka voi ja jonka tulee vaikuttaa neuvotteluihin vuoteen 2005 mennessä, jotta kehitysmaiden oikeudet tunnustetaan. Kehitysmaat kärsivät talouden heikoista rakenteista, mikä oikeuttaa ne erityiskohteluun maailman epätasa-arvon syiden poistamiseksi. On kehitettävä erityis- ja erilliskohtelun järjestelmä, jolla voidaan vastata uusiin haasteisiin ja joka sisältää samalla teknisiä, rahoituksellisia ja kaupallisia pitkän aikavälin toimenpiteitä, joilla luodaan kestävät valmiudet jokaiselle alalle, jolla on maiden välistä epätasa-arvoa.
Lopuksi sallinette minun esittää muutamia erityisiä kysymyksiä. Mikä on vapaakauppa-alueiden todennäköinen vaikutus AKT-valtioiden yhteiskunnan, talouden ja ympäristön tilaan? Komission jäsen Lamy kertoi yksityiskohtaisesta tutkimuksesta, jossa seurataan prosessia neljän vuoden ajan. Hienoa. Mutta kuinka voidaan muodostaa asianmukainen mielipide ehdotetuista suuntaviivoista ilman, että tätä merkittävää tietoa voidaan käyttää mahdollisimman pian? Voiko komissio lisäksi kertoa meille, mitä kriteereitä tässä tutkimuksessa sovellettiin ja mitä keinoja AKT-valtioilla on käytössään oman arviointinsa suorittamiseen? Millä tavoin kaikki vapaakauppasopimukset, joita Euroopan unioni parhaillaan allekirjoittaa eri kumppaneiden kanssa, ovat yhdenmukaisia? Miksi AKT-valtioiden olisi näin ollen allekirjoitettava sopimukset?
Tarkastellaanpa neuvottelujen järjestämistä. Ovatko komissio ja neuvosto valmiita hyväksymään AKT-valtioiden ryhmän ehdotuksen riittävän pitkästä aloitusvaiheesta talouskumppanuussopimusten tavoitteiden, periaatteiden ja perussääntöjen selvittämiseksi, kuten ryhmän pääsihteeri Goulongana on korostanut? Olemme vakuuttuneita siitä, että AKT-valtioiden ryhmän yhtenäisyyden säilyttämiseksi on tehtävä kaikki mahdollinen. Tämä koskee myös Afrikassa meneillään olevaa yhdentymisprosessia.
Palveluiden osalta olemme valmiit tarkastelemaan kaikkia vapauttamista koskevia ehdotuksia lukuun ottamatta koulutusta, terveydenhuoltoa, vettä, energiaa ja liikennettä. Tämän vuoksi olen valmis hyväksymään PPE-DE-ryhmän esittämän tarkistuksen 2, mutta lisäyksenä. Julkiset palvelut ovat olennainen osa yhteiskuntamallia - -.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Liikanen
Arvoisa puhemies, komissio arvostaa Euroopan parlamentin osoittamaa mielenkiintoa EU:n ja AKT:n talouskumppanuussopimusta koskevia neuvotteluja kohtaan ja suhtautuu siihen myönteisesti. Osoituksena mielenkiinnosta on Boudjenahin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö ja Titleyn valmistelema teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunto. Haluaisin kiittää arvoisia parlamentin jäseniä heidän työstään. Euroopan parlamentti on ajoittanut mietinnön esittämisen täydellisesti juuri ennen kuin talouskumppanuussopimuksia koskevat EU-AKT-neuvottelut huomenna aloitetaan. 
Komission näkökulmasta mietinnön erityinen vahvuus on se, että siinä käsitellään AKT-valtioiden kehitystä talouskumppanuussopimusta koskevien neuvottelujen keskeisenä osatekijänä. Näin komissio haluaakin olevan. Talouskumppanuussopimukset ovat väline, jolla AKT-valtiot voivat integroitua maailmantalouteen asteittain ja sujuvasti niin, että samalla edistetään kestävää kehitystä ja köyhyyden poistamista.
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi AKT-valtiot ja EU ovat päättäneet neuvotella kumppaneina niiden välisen kaupan esteiden asteittaisesta poistamisesta. Neuvotteluista tehdyt sopimukset kattavat kaikki kaupan kannalta olennaiset alat ja erityisesti muut kuin suorat toimenpiteet. Talouskumppanuussopimukset ovat yhdenmukaiset WTO:n sääntöjen kanssa, ja ne perustuvat AKT-valtioiden alueellisiin yhdentymisaloitteisiin, jotka ovat olennaisia välineitä AKT-valtioiden integroitumisessa maailmantalouteen. Tämä oli yhteenveto siitä, mitä Cotonoussa kesäkuussa 2000 allekirjoitetussa ja Euroopan parlamentin tukemassa AKT-EU-sopimuksessa sovittiin. 
AKT-valtiot ja EU sopivat Cotonoussa talouskumppanuussopimuksia koskevien neuvottelujen aloittamisesta ja laativat sopimusten tavoitteet, periaatteet ja yksityiskohtaiset säännöt. Jotkin mietinnössä käsitellyistä ongelmista ratkaistiin näin ollen jo Cotonoun sopimuksessa. Komissio viittaa esimerkiksi niihin mietinnön osiin, joissa kehotetaan jatkamaan AKT-valtioiden muita kuin vastavuoroisia kauppaetuuksia. Muilla kuin vastavuoroisilla kauppaetuuksilla ei ole edistetty, eikä niillä voida edistää, AKT-valtioiden parempaa integroitumista maailmantalouteen. 
Tarvitaan kattavampaa lähestymistapaa, jonka tarkoituksena on lisätä AKT-valtioiden tarjonta- ja kaupankäyntivalmiuksia sekä edellytyksiä houkutella investointeja. Näin kuului AKT-valtioiden ja EU:n yhteinen päätelmä niiden neuvotellessa Cotonoun sopimuksesta, ja tästä syystä ne sopivat WTO:n sääntöjen mukaisten kauppasopimusten tekemisestä kaikkien välillään olevien kaupan esteiden asteittaiseksi poistamiseksi. 
Molemminpuolinen kaupan vapauttaminen on olennainen osa tätä sitoumusta edellyttäen, ettei vapauttamista toteuteta sokeasti vaan joustavasti. Lyhyesti sanottuna yhteinen tavoitteemme on hyödyntää kauppaa kehityksen edistämisessä. Cotonoun sopimuksen mukaista ei lisäksi ole perushyödykkeitä koskevien pöytäkirjojen säilyttäminen, konsolidointi ja mahdollinen laajentaminen, sillä siinä mainitaan pöytäkirjojen tarkistamisesta. Komission mielestä pöytäkirjojen tarkistamista ei pidä tuomita ennakolta. Lisäksi Cotonoun sopimuksen mukaisista talouskumppanuussopimusten vaihtoehdoista tehdään mahdolliset päätökset vasta vuonna 2004, jos sopimusneuvotteluissa havaitaan, etteivät sopimukset tarjoa asianmukaisia ratkaisuja kyseessä olevien valtioiden erityistapauksiin. 
Komissio on samaa mieltä mietinnössä korostetusta tarpeesta tarkastella ja arvioida talouskumppanuussopimusten vaikutuksia kestävään kehitykseen. Tämä edellyttää perusteellisia ja kestäviä pyrkimyksiä koko neuvottelujen ajan. Neuvottelujen yhteydessä toteutettavalla kestävää kehitystä koskevien vaikutusten arvioinnilla on tarkoitus saavuttaa kyseinen tavoite. Näin voidaan järjestelmällisesti arvioida talouskumppanuussopimuksia koskevissa neuvotteluissa tarkasteltujen eri toimenpidevaihtoehtojen vaikutusta, ja tuloksilla voidaan vaikuttaa neuvottelijoiden valintoihin. Jatkuvasti saatavien tulosten ansiosta neuvotteluilla uskotaan päästävän kohti todellista kestävää kehitystä. 
Komissio tukee myös niitä AKT-valtioita ja -alueita, jotka haluavat toteuttaa omia tutkimuksiaan. Olemme varmistaneet, että kansallisista, alueellisista ja kaikista muista AKT-valtioita koskevista ohjelmista myönnetään huomattavasti varoja tutkimusten lisäksi laajemmin myös kauppaan liittyvään apuun ja valmiuksien lisäämiseen. Tällä välin komissio jatkaa kestävää kehitystä koskevien vaikutusten arviointia täysin avoimesti Euroopan parlamentin kannalta.

Titley (PSE)
Arvoisa puhemies, teollisuusvaliokunta suhtautuu yleisesti ottaen myönteisesti komission tiedonantoon, sillä EU:n ja eri alueiden välisillä talouskumppanuussopimuksilla voidaan tehostaa AKT-valtioiden välistä talousyhteistyötä ja edistää niiden talouskehitystä. Näin ollen suhtaudumme erityisen myönteisesti komission ehdotukseen siitä, että EU:hun sovellettava kohtelu laajennetaan kattamaan kaikki talouskumppanuussopimusten piiriin kuuluvat AKT-valtiot ennen kaupan vapauttamista EU:n kanssa. Tämä on erittäin tärkeää. 
Tämä ei tule olemaan helppoa syistä, joista muutamia on jo käsitelty. Meidän on edettävä varovaisesti ja joustavasti. Emme saa painostaa AKT-valtioita osallistumaan neuvotteluihin, joita ne eivät pidä tarpeellisina, ja meidän on turvattava ja kunnioitettava vähiten kehittyneiden maiden oikeutta muihin kuin vastavuoroisiin kauppaetuuksiin. Meidän on kuitenkin erityisesti edistettävä hallintoelinten vahvistamiseksi annettavaa teknistä apua, jolla saadaan tasapainoisia tuloksia. On varmistettava, että AKT-valtioiden valmiuksien rajallisuus otetaan huomioon ja että prosessissa lisätään valmiuksia. 
Meidän on muistettava, että tullien poistaminen voi aiheuttaa julkisten varojen menetyksiä ja sitä kautta talousarvioon liittyviä ongelmia. On pyrittävä edelleen Cotonoun sopimukseen liittyvään köyhyyden poistamista ja kestävää kehitystä koskevaan tavoitteeseen. 
Näin ollen teollisuusvaliokunta kannattaa komission kantaa ja suhtautuu myönteisesti siihen, että neuvottelut aloitetaan huomenna, mutta kehottaa kaikkia etenemään varovaisesti.

Schwaiger (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unionin tarkoituksena on luoda uusi perusta AKT-valtioita koskevalle tulevalle kehitysyhteistyölle kyseisten alueiden kanssa tehtävällä talouskumppanuussopimuksella. Tarkoituksena on luoda paremmat tulevaisuudennäkymät ja onnistumisen mahdollisuudet. Tehokkaammalla taloudellisella vaihdannalla voidaan torjua köyhyyttä pitkällä aikavälillä ja mahdollisesti lisätä AKT-valtioiden asukkaiden tulonsaantimahdollisuuksia. 
AKT-valtiot voivat valtioiden välisen alueellisen yhteistyön avulla kehittää omia toimivia markkinoitaan, jotka ovat edellytyksenä tavaroiden ja palvelujen kaupan lisäämiselle yhteisön kanssa. Molemminpuolisen markkinoiden avaamisen ja erityisesti Euroopan suurten sisämarkkinoiden avaamisen tarkoituksena on mahdollistaa AKT-valtioiden nykyisten tuotteiden myynnin lisääminen näillä markkinoilla ja ehkä myös tulevaisuudessa kehitettävien korkeampilaatuisten tuotteiden myynti. Näin luodaan perusta maiden talouskehitykselle. 
Tässä yhteydessä EU tarjoaa runsaasti teknistä apua talouden ja hallinnon toimijoiden pätevyyden lisäämiseksi. Nyt aloitettavissa neuvotteluissa olisi näin ollen keskityttävä tekemään AKT-valtioista merkittävämpiä talouskumppaneita, jotta myös niiden yhteiskunnallinen ja kulttuurinen kehitys nopeutuisi. Valitettavasti Boudjenahin oma-aloitteista mietintöä olisi paranneltava merkittävästi tekemällä siihen useita tarkistuksia, jos Euroopan unioni haluaa neuvotella vahvemmasta asemasta sen sijaan, että sen asemaa heikennettäisiin, kuten tällä hetkellä tapahtuu. 
Meidän on saavutettava pitkällä aikavälillä realistinen tasapaino AKT-valtioiden etujen suhteen. Tällä ei ole paljonkaan merkitystä, jos tarkoituksena on useista mietinnön kohdista ilmenevä komission syyttely. Komissio on viime kuukausien aikana lisännyt vuoropuhelua AKT-valtioiden kanssa ja tehnyt niille ehdotuksia kestävästä kehityksestä ja teknisestä avusta. Tärkeintä on, että komissio meidän avullamme edistää uuden AKT-valtioiden talousalueen syntymistä. Vanhentunut ja tehoton tiettyjen tuontitavaroiden erityiskohtelujärjestelmä on korvattava jollakin paremmalla järjestelmällä. 
WTO:n ja Cotonoun sopimuksen sääntöjä olisi sovellettava joustavasti ja niin, ettei tavoitteita käännetä päälaelleen. Tässä yhteydessä Titleyn laatiman teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnön kanta on pääasiallisesti meidän ajattelutapamme mukainen. Vaadimme kuitenkin, että markkinoiden avaamisessa olisi keskityttävä tavaroiden ja palvelujen markkinoihin WTO:n sääntöjen ja Cotonoun sopimuksen mukaisesti. Euroopalla ja Afrikalla ei esimerkiksi ole yhteisiä sisämarkkinoita, joten ei myöskään voi olla työntekijöiden vapaata liikkuvuutta. 
Vaadimme, että vapauttaminen toteutetaan joustavasti siirtymäaikojen mukaisesti, eikä tärkeiden talouden alojen vapauttamista pitäisi sulkea pois. Katsomme myös, että sijoitukset on suojattava tehokkaasti, jotta vältetään talouden seisahtuminen ja taantuminen, kuten Zimbabwessa ja muissa maissa on tapahtunut. Emme vastusta teknisen avun antamista EU:sta Afrikan vapaakauppa- ja talousalueiden perustamisen vaikutusten arvioimiseksi, mutta vastustamme päättäväisesti sitä, että neuvottelujen aloittaminen riippuu tästä kysymyksestä. Tämä voi johtaa siihen, että EU:n ja AKT-valtioiden suhteiden uudistaminen ajautuu pitkäksi ajaksi umpikujaan. Emme halua kehittää vaihtoehtoisia sääntöjä suhteissamme AKT-valtioihin; meidän olisi noudatettava WTO:n sääntöjä ja oman Cotonoun sopimuksemme sääntöjä, joita olisi sovellettava joustavasti ja siirtymäaikojen mukaisesti. 
Näin ollen esitämme tarkistuksia, ja jos ne hyväksytään, voimme mahdollisesti äänestää mietinnön puolesta. Jos tarkistuksia ei hyväksytä, äänestämme mietintöä vastaan tai pidätymme äänestämästä.

Howitt (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella Boudjenahia ajankohtaisesta mietinnöstä. PSE-ryhmä on täysin samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että kauppa on keino päästä tiettyyn päämäärään eikä itse päämäärä. Päämääränä on AKT-valtioiden talouksien kehittäminen ja näiden valtioiden köyhimpien ihmisten köyhyyden poistaminen. 
Yksi komission koetinkivistä on se, ollaanko vaihtoehtoja valmiita hyväksymään. Mielestäni komission jäsen Liikanen ei ollut vilpitön tämänaamuisessa puheessaan. Cotonoun sopimuksessa ei todeta, että talouskumppanuussopimusten vaihtoehtoisia sopimuksia koskeva ehdotus viivästyisi vuoteen 2004, ja toivon, että komission jäsen peruu sanansa ennen keskustelun loppua. 
Haluamme myös pöytäkirjaan merkittävän, että olemme täysin samaa mieltä Boudjenahin kanssa siitä, että vaikutusten arviointia on edistettävä, jotta voimme nähdä näiden neuvottelujen todellisen vaikutuksen. Komissio taas ei ole saavuttanut erityisen hyviä tuloksia riippumattomissa vaikutusten arvioinneissa ja kauppaan liittyvissä asioissa erityisesti sokeriteollisuudessa vuosi sitten ja ?kaikki paitsi aseet? -ehdotusten kanssa kaksi vuotta sitten. 
Minut on nimetty AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen kaupan alan ministerikomitean puheenjohtajaehdokkaaksi. Odotamme, että pääsemme osallistumaan aktiivisesti näiden kauppaneuvottelujen seuraamiseen ja avoimuuden lisäämiseen. Komission jäsen lienee samaa mieltä siitä, että yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen aiemmin tänä vuonna hyväksymä Kapkaupungin julistus antaa meille erinomaisen tilaisuuden edistää parlamentin jäsenten ja kansalaisyhteiskunnan osallistumista yleisemmin näihin tärkeisiin neuvotteluihin liittyviin keskusteluihin. 
Haluamme, että YMP:n uudistuksesta keskustellaan. Komissio on tässä asiassa väärässä. Se otti asialistalle asioita, jotka ovat AKT-valtioille erityisen ongelmallisia. Tietyt aiheet ovat ongelmallisia myös Euroopalle, mutta millä oikeudella estäisimme keskustelun niistä? 
Lopuksi AKT-valtiot haluavat asettaa yhteisesti tiettyjä periaatteita AKT-valtioita koskevissa kysymyksissä. Ne eivät halua joutua ?hajota ja hallitse? -politiikan kohteeksi ja keskustella asioista ainoastaan alueellisissa ryhmissään. Meidän olisi kunnioitettava AKT-valtioiden toiveita, jos uskomme kehitysyhteistyökumppanuuteen.

Miranda (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi onnitella esittelijä Boudjenahia hänen perusteellisesta ja kiitettävästä työskentelystään, josta syntyi tänään tarkastelemamme korkealaatuinen mietintö erityisen tärkeästä ja ajankohtaisesta aiheesta. Käsittelemme mietintöä juuri ennen talouskumppanuussopimuksia koskevien neuvottelujen alkamista. 
Sattumalta mietinnön sisältö - haluan korostaa, että toisin kuin Schwaigerin puheesta kävi ilmi, mietintö hyväksyttiin kehitysyhteistyövaliokunnassa yksimielisesti - ja esittelijän johdantosanat helpottavat puheenvuoroni pitämistä.
Näin ollen keskityn tämän monimutkaisen aiheen muutamaan näkökohtaan. Ensiksikin haluan todeta, että jo vuosikymmeniä toiminutta kumppanuutta, jota mielestäni on pidettävä yllä, ei pidä vähätellä WTO:n sääntöjen noudattamisen vuoksi. Kumppanuudessa on keskityttävä yhteen erityistavoitteeseen eli yli 70 kumppanimaan kehittämiseen ja niiden väestöjen perustarpeisiin vastaamiseen. Tässä korostuu toinen seikka: Cotonoun sopimuksessa vahvistetut talouskumppanuussopimukset ja sopimuksen kauppaulottuvuus kokonaisuudessaan eivät voi olla tärkeämpiä kuin yhteistyö eivätkä varsinkaan korvata sitä. Yhteistyön on käsitettävä useita muita aloja, ja sitä on mielestäni laajennettava ja siinä on pyrittävä aiempaa parempiin tuloksiin. 
Toiseksi haluan korostaa, että mielestäni on olennaista varmistaa, että näiden valtioiden toteuttamaa alueellisen yhdentymisen muotoa, aikataulua ja keinoja kunnioitetaan täysin, sillä yhdentyminen ei ole aina helppoa tai ainakaan päivänselvää, kuten tiedämme. Erityistä huomiota on kiinnitettävä kehityksen uusiin muotoihin, joista esimerkkinä on vastikään perustettu Afrikan unioni. Ennen kaikkea mielestäni on varmistettava, ettei nykyisen AKT-ryhmän myönteinen tilanne heikkene. 
Kolmanneksi, kun otetaan huomioon neuvottelujen kahden osapuolen kehitystasojen erot ja erityisesti AKT-valtioiden valmiuksien rajallisuus, haluan todeta, että meidän on tutkittava uusien sopimusten ennakoitavissa olevia vaikutuksia valtioiden eri vaihtoehtojen kannalta sopimusten laadinnan eri vaiheissa. Jos nämä sopimukset on jo laadittu, arviot on esitettävä mahdollisimman nopeasti. Tämän lisäksi valmiuksien rajallisuuden vuoksi on tärkeää varmistaa näille maille myönnettävä erityis- ja erilliskohtelu, jolla taataan niiden kehittymisen edellyttämä suojelun taso. 
Neljänneksi vielä eräs asia, jota pidän tärkeänä ja jonka Titley jo mainitsi. Tullitulot ovat merkittävä ellei jopa korvaamaton osa AKT-valtioiden talousarvioita, mikä on erittäin tärkeää ottaa huomioon kaupan vapauttamiseksi toteutettavissa toimissa.

Lannoye (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, tämänpäiväinen äänestys on tärkeä ja sopii erinomaisesti työskentelymme aikatauluun, sillä kumppanuussopimuksia koskevat neuvottelut AKT-valtioiden kanssa aloitetaan huomenna. Näin ollen parlamentin on annettava selkeä viesti komissiolle näistä neuvotteluista laadittavien suositusten muodossa. 
Haluan kiittää ja onnitella esittelijäämme Boudjenahia, jonka mietintö hyväksyttiin valiokunnassa yksimielisesti, mikä on hienoa. Olemme täysin samaa mieltä esittelijän kanssa aiheesta ja tuemme häntä.
Tässä mielessä oli valitettavaa kuulla Schwaigerin sanat, jotka saattavat jakaa parlamentin kahteen leiriin nyt täysin sopimattomana ajankohtana. Ehkäpä PPE-DE-ryhmä ei ole kuitenkaan täysin samaa mieltä Schwaigerin kanssa.
PPE-DE-ryhmän esittämillä tarkistuksilla ei mielestäni paranneta mietintöä, vaan niiden tarkoituksena on heikentää tai lieventää sen vaikutuksia. Heikennettyä ehdotusta ei ole poliittisesti järkevää esittää komissiolle. 
Kun puhumme kumppanuussopimuksista, sanalla ?kumppanuus? on selvästi myönteinen sivumerkitys. Olemme samaa mieltä siitä, että se tarkoittaa tasa-arvoisten osapuolten tai kumppanien suhdetta AKT-valtioihin. On kuitenkin muistettava, ettemme ole tasavertaisia osapuolia. AKT-valtioiden taloudet ovat heikot ja haavoittuvat. Sitoutuminen täysin vapaaseen kauppaan ennen kuin arvioidaan sen seurauksia kyseisten valtioiden yhteiskunnallisen, ympäristöllisen tai taloudellisen tilanteen kannalta tarkoittaisi tyhjän päälle hyppäämistä. Näin ollen katsomme, että ensiksi on toteutettava vaikutusten arviointi. Tämä olisi tarpeen kaksi vuotta Cotonoun kokouksen jälkeen. 
Lisäksi on poistettava rakenteelliset esteet ja kaupan esteet, jotka estävät näitä valtioita hyödyntämästä täysimääräisesti tämänhetkisiä muita kuin vastavuoroisia etuuksia. Esteiden ylläpitäminen olisi kohtalokasta. Mitä nämä esteet siis ovat? Vaikka esittelijä on jo käsitellyt asiaa, haluaisin korostaa seikkaa, jota olemme toistuvasti arvostelleet, eli Euroopan unionin vientitukien aiheuttamaa ongelmaa erityisesti maatalousalalla. 
Lisäksi tuotteiden paikallisten jalostusmahdollisuuksien puuttuminen on erityinen AKT-valtioiden talouksien heikkous. Lopetan tähän, sillä olen jo ylittänyt puheaikani ja olette tänään taipumaton tässä asiassa, arvoisa puhemies. Ongelma paikalla tapahtuvassa jalostuksessa, jolla luodaan paikallista lisäarvoa, on perustavanluonteinen, ja esittelijä on aivan oikeutetusti korostanut tätä seikkaa.

Hyland (UEN).
Arvoisa puhemies, minulla on ilo osallistua keskusteluun Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden kanssa tehtävistä talouskumppanuussopimuksista. Haluaisin onnitella esittelijää hänen erinomaisesta työstään. 
On tärkeää, että näillä talouskumppanuussopimuksilla edistetään AKT-valtioiden aseman kohentamista niin, että ne voivat asteittain integroitua maailmantalouteen. Sekä julkisen että yksityisen sektorin valmiuksien lisäämisen, tuotannon tehostamisen ja WTO:n sääntöjen noudattamisen uskotaan lisäävän erityisesti ulkomaisia sijoituksia kehitysmaihin ja kiihdyttävän talouden kasvua. Toivomme kaikki, että muutaman seuraavan päivän aikana AKT-valtioiden tasolla aloitettavat neuvottelut onnistuvat.
Markkinoillepääsyn keskeisessä kysymyksessä on keskityttävä kehitysmaiden vientituotteiden yhteisön markkinoille pääsyn parantamiseen sen varmistamiseksi, että neuvotteluehdotuksissa otetaan huomioon kaikkien osapuolten taloudelliset edut. Kehottaisin komissiota tekemään vaikutusten arvioinnin kaikista ehdotuksista. Kehottaisin sitä myös korostamaan neuvotteluissa avun lisäämisen merkitystä kauppaan liittyvien valmiuksien parantamisessa. 
Olen kuitenkin eri mieltä esittelijän kanssa siitä, että yhteisen maatalouspolitiikan uudistus on olennainen osa kehitysmaiden integroitumista maailmankauppajärjestelmään. YMP:n ulkoisia vaikutuksia koskevia kysymyksiä käsitellään WTO:n Dohan neuvottelukierroksen yhteydessä. Viime vuodet ovat olleet Euroopan maataloustuottajien kannalta rauhattomat BSE-kriisin ja suu- ja sorkkataudin vuoksi. Agenda 2000 -ohjelman yhteydessä toteutettiin YMP:n mittava uudistus, ja meillä on nyt käsiteltävinä uudistuksen tarkistamista koskevia ehdotuksia. Jos ne toteutetaan, tuotantomme ja markkinamme häiriintyvät perusteellisesti. Tarvitaan vakautta, ja ehdotukset uuden uudistuksen tarpeellisuudesta luovat vain lisää epävarmuutta.

Sandbæk (EDD).
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi onnitella Boudjenahia hänen onnistuneesta mietinnöstään, jossa pidetään myönteisenä sitä, että komissio haluaa luoda EU:n ja AKT-valtioiden välisen vapaakauppa-alueen. Tulliesteet eivät kuitenkaan ole AKT-valtioiden suurin ongelma. Kuten useat kollegani ovat jo todenneet, suurin ongelma on EU:n tehokkaasti tuettu maataloustuotteiden vienti. Esimerkkinä kerrottakoon, että sokeritonnin tuottaminen maksaa Euroopassa hieman alle 700 euroa, mutta useissa Afrikan maissa vain hieman alle 300 euroa. Yksinkertaisen taloustieteellisen teorian mukaan Afrikan mailla pitäisi siis olla määräävä asema sokerimarkkinoilla, jolloin markkinoiden avaaminen lisäisi kasvua. EU:n vientitukien vuoksi asia ei kuitenkaan ole aivan näin yksinkertainen, sillä EU tukee eurooppalaista vientiä noin 1 104 miljoonalla eurolla, jolloin Euroopan maanviljelijät voivat myydä sokerin huomattavasti halvemmalla kuin kehitysmaat. Tilanne ei luonnollisesti muutu AKT-valtioiden sisämarkkinoiden kehityksen myötä. On toistettava yhä uudelleen, että EU ei ole uskottava kauppakumppani niin kauan kuin pidämme voimassa maatalouden tuet. Tuet ovat esteenä kaikelle kehitykselle ja erityisesti köyhyyden poistamiselle.

Bordes (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, mietinnössä korostetaan perustellusti sitä tosiasiaa, että niin sanotun EU-AKT-kumppanuuden tulokset ovat ristiriidassa sen tavoitteiden kanssa; tavoitteenahan on edistää ja nopeuttaa talouskehitystä. Sen sijaan, että AKT-valtioiden vienti Euroopan unioniin olisi kasvanut, se on pienentynyt lähes puoleen sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen. Sen sijaan, että Euroopan unionin ja AKT-valtioiden väliset kauppaehdot olisivat helpottuneet, ne ovat tiukentuneet, ja nämä valtiot ovat kehittymisen sijasta tulleet entistä köyhemmiksi. Ainoa johtopäätös, johon tästä voidaan päästä on, että muun muassa Lomén yleissopimuksessa ja Cotonoun sopimuksessa asetetut tavoitteet ovat täysin irrallisia todellisuudesta. Sopimukset on naamioitu etuusjärjestelmäksi, mutta niillä edistetään köyhien maiden riistoa rikkaiden Euroopan maiden suursijoittajien toimesta. Siirtomaa-aikoina riisto tapahtui avoimesti ja häpeämättömästi. Tänä päivänä, kun entiset siirtomaat ovat itsenäistyneet, emme puhu enää pakkosopimuksista vaan neuvotteluista emmekä hyväksikäytöstä vaan kumppanuudesta, vaikka järjestelmä on pysynyt samana. Imperialististen maiden ja köyhien maiden suhteet on suunniteltu niin, että ensin mainitut rikastuvat rikastumistaan viimeksi mainittujen kustannuksella. 
Vastustamme esittelijän tavoin komission ehdotusta uusien vapaakauppa-alueiden perustamisesta. Tällaisen vapauden antamisella päästettäisiin pukki kaalimaan vartijaksi. Olisi kuitenkin turhaa yrittää parantaa jo perusteiltaan virheellistä järjestelmää. Köyhien maiden ainoa pelastuskeino on maailmanlaajuisen talousjärjestelmän perinpohjainen muutos.

Lucas (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, suhtaudun erittäin myönteisesti tähän mietintöön ja onnittelen esittelijää hänen erinomaisesta työstään. Hän on erityisen hyvin onnistunut ilmaisemaan sen, että parlamentti ymmärtää, että kaupankäynti on ainoastaan keino tiettyyn päämäärään pääsemiseksi, ja että tämä päämäärä on kestävä kehitys. Toimielimissä on aivan liian usein valtavia ristiriitoja Euroopan kauppapolitiikan ja Euroopan kehitysyhteistyöpolitiikan välillä, sillä kaupan näkökohdat asetetaan aivan liian usein etuasemaan kehitysyhteistyön tavoitteisiin nähden. 
Tällä mietinnöllä parlamentti antaa selvän merkin siitä, että kehitysyhteistyön näkökohtien on oltava ensisijaisia. Haluaisin korostaa muutamia keskeisiä seikkoja. Ensiksikin valmiudet. On täysin mahdotonta olettaa, että joillakin köyhimmistä AKT-valtioista olisi käytössään ne rahalliset ja tekniset resurssit, jotka tarvitaan WTO:n Dohan kehitysohjelman, GATT:n ohjelman sekä NEPAD:n ja ALCA:n ohjelmien täytäntöön panemiseksi samanaikaisesti EU:n talouskumppanuusohjelmien kanssa. Samalla niiden olisi myös jotenkin pystyttävä jatkamaan omia alueellisia yhdentymisprosesseja. Komissio haluaa kuitenkin tukea juuri näitä alueellisia yhdentymisprosesseja. Meidän on unohdettava ulkoapäin asetetut aikataulut, joiden vuoksi AKT-valtioiden olisi otettava käyttöön uusia järjestelyjä, ja annettava niiden sen sijaan edetä omaan tahtiinsa omien kehitystarpeidensa mukaisesti niin kuin teollisuusmaatkin saivat tehdä. 
Lopuksi totean, että on erittäin tärkeää odottaa tuloksia, jotka saadaan ehdotettujen talousjärjestelyjen vaikutuksista tehtävistä arvioinneista. Paikallisten väestöjen on osallistuttava aktiivisesti näihin arviointeihin, ja tulosten on oltava saatavilla ennen neuvottelujen aloittamista. Meidän olisi oltava valmiita tarvittaessa lykkäämään neuvotteluja kunnes tulokset on saatu. Ainoastaan tällä tavoin voimme varmistaa, että aloitteella voidaan todellakin edistää köyhyyden poistamista ja kestävää kehitystä.

Farage (EDD).
Arvoisa puhemies, mietinnöllä tarkoitetaan hyvää, ja siinä tunnustetaan AKT-valtioiden tarve viedä tuotteitaan. Mietinnössä on useita mahtipontisia lauseita kuten: ?tätä maailmanlaajuista epätasa-arvoisuutta on korjattava?. Mutta kuten aina, tämä on vain intoilua ja naivia idealismia. Mietinnön tekopyhyys on silmiinpistävää. Maataloustuotteet muodostavat suuren osan AKT-valtioiden viennistä. Kaikista hienoista sanoista huolimatta EU on tullijärjestelmänsä vuoksi vaikea markkina-alue, sillä AKT-valtiot maksavat vientituotteistaan yleensä noin 16 prosentin tullin. Tämä tarkoittaa myös sitä, että kuluttajat maksavat täällä aivan liian paljon ruoastaan. Ratkaisun löytäminen kaikkeen tähän - eli todellinen yhteisen maatalouspolitiikan uudistus - on mahdotonta. 
Kuinka voimme edes puhua kumppanuussopimuksista näiden maiden kanssa, kun otetaan huomioon Euroopan unionin kalastussopimusten skandaalimaisuus? Parlamentti antaa jatkuvasti täyden tukensa sopimuksille, joissa syydetään valtavat määrät veronmaksajien rahoja suoraan Afrikan korruptoituneille hallintojärjestelmille: pelkästään parin viime vuoden aikana rahaa on annettu 1,4 miljardia euroa, josta pieni osa jos sekään on mennyt tukea todella tarvitseville paikallisyhteisöille. Tästä syystä satoja syntyperältään afrikkalaisia kalastajia kuolee edelleen. Olen ottanut asian esille täällä ennenkin, ja espanjalaiset jäsenet ovat suhtautuneet siihen hyökkäävästi ja komission jäsen Fischler välinpitämättömästi. Tämä parlamentti sulkee edelleen silmänsä tältä humanitaariselta katastrofilta vain tyydyttääkseen eurooppalaisten suuryritysten ahneuden. 
En oleta, että kovinkaan moni parlamentin jäsen on kanssani samaa mieltä Euroopan unionin poliittisesta yhdentymisestä. Yllättäisitte minut kerrankin toteuttamalla uudistuksia kalastussopimusten alalla. Antakaamme näille Afrikan rannikkoalueiden hätää kärsiville yhteisöille edes jonkinlaiset mahdollisuudet. Asiakirjoissa on toistuvasti sitouduttu tähän vuodesta 1994 alkaen, joten nyt on jo korkea aika tehdä jotain.

Puhemies.
 Keskustelu on päättynyt. 
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Puhemies.
 Arvoisat parlamentin jäsenet, minulla on ilo toivottaa tervetulleeksi Moldavian parlamentin valtuuskunta, joka istuu yleisön puolella. Valtuuskunnan jäsenet saapuivat Strasbourgiin tapaamaan Euroopan parlamentin virkaveljiään EU:n ja Moldavian välisen parlamentaarisen yhteistyövaliokunnan viidennen kokouksen yhteydessä. 

Toivon kaikkien kollegoitteni puolesta, että kokous oli hyödyllinen ja toivotan kaikille valtuuskunnan jäsenille viihtyisää vierailua Strasbourgissa.

Algerian parlamentin valtuuskunta, jota johtaa Algerian valtioneuvoston talous- ja raha-asioiden komitean puheenjohtaja Bouzid Lazhari, vierailee Euroopan parlamentissa kuudetta kertaa parlamenttien välisiä suhteita koskevissa asioissa. 
(Suosionosoituksia)
Puheenjohtaja Lazhari ja valtuuskunnan jäsenet, toivotan teidät tervetulleiksi ja haluan korostaa, että pidämme näitä kokouksia erittäin tärkeinä tilaisuuksina lujittaa sitoumustamme demokraattisiin arvoihin ja periaatteisiin ja perusoikeuksien kunnioittamiseen. Tämä on oikea hetki, sillä tarkastelemme parhaillaan Algerian ja Euroopan unionin assosiaatiosopimusluonnosta. 
Arvoisa puheenjohtaja Lazhari, toivon että kokoukset, joihin olette valtuuskuntanne jäsenten kanssa osallistuneet, ovat olleet hyödyllisiä ja toivotan teidät vielä kerran koko parlamentin puolesta tervetulleiksi.

Sakellariou (PSE)
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää suullisen tarkistuksen kohtaan 5, jonka jälkimmäisessä virkkeessä todetaan: ?considers in consequence that signing such an agreement is incompatible with membership of the EU?. Haluaisin, että sana ?signing? korvataan sanalla ?ratification?. Tämä selkeyttäisi kappaletta, ja siitä kävisi tällöin myös ilmi, että sopimuksen jo allekirjoittaneet jäsenvaltiot voivat vielä pidättyä ratifioimasta sen. Tästä syystä pidän parempana sanoa ?ratification? kuin ?signing?.
Sakellariou (PSE).
Arvoisa puhemies, aivan kuten sanoitte, Lähi-idän tilanne on saanut ryhmäni peruuttamaan tarkistukset 10 ja 11, jotka esitettiin toisin perustein ja ajankohtana, jolloin olimme optimistisempia. Haluamme sen sijaan esittää 4 kohdan perään seuraavan suullisen tarkistuksen:

Brok (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, haluaisin lisätä von Wogaun tarkistukseen seuraavan suullisen tarkistuksen: ?tämä tehdään perustuslakiin liitettävän pöytäkirjan muodossa ja jäsenvaltiot päättävät riippumattoman toimivaltansa mukaisesti liittymisestä pöytäkirjaan.?

Brok (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, koska me täällä parlamentissa emme oikein ole ihastuneita hallitusten väliseen toimintaan, ehdotan sanan ?neuvosto? korvaamista tässä sanalla ?komissio?. Haluan muuten onnitella van Ordenia, jonka aloitteen ansiosta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artikla sisällytetään perustuslakiin kokonaisuudessaan ja ilman poikkeuksia!
Ribeiroe Castro (UEN)

Minun on kuitenkin esitettävä vakava huomautukseni niistä pyrkimyksistä, joita taas esitetään niin sanotun perusoikeuskirjan saattamiseksi väkisin osaksi lainsäädäntöä. Tämä voidaan mieltää ainoastaan hyökkäyksenä oikeusjärjestystä ja eurooppalaista demokratiaa vastaan, sillä jos hallitustenvälinen konferenssi, joka on ainoa tällä alalla toimivaltainen elin, ei ole katsonut asianmukaiseksi toimia näin, ei millään yhteisön toimielimellä, tuomioistuimella tai elimellä ole oikeutta näin tehdä, sillä vaarana on vakava lain rikkominen.

Ribeiro e Castro (UEN)
Olen päättänyt kannattaa mietintöä ja sen päätöslauselmaesitystä ja haluan esittää muutaman huomion erityisesti seuraavien kohtien osalta: vaatimus, jonka mukaan Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan työskentelyyn on sisällytettävä myös vetoomusoikeuden vahvistaminen; kehotus ottaa käyttöön uusia tiedonvälitysmenetelmiä, joiden avulla vetoomuksen esittäjä voi seurata oman sekä muiden vetoomusten esittäjien jättämien vetoomusten käsittelyn etenemistä Internetissä; mietinnössä esitetty kritiikki neuvoston haluttomuudesta tehdä yhteistyötä vetoomusvaliokunnan kanssa sekä pyyntö, jonka mukaan vetoomukset olisi tutkittava ja käsiteltävä mahdollisimman nopeasti. Uskon, että vetoomuksista voisi tulla merkittävä väline kansalaisten käyttöön ja henkilöiden ja toimielinten oikeuksien ja oikeutettujen etujen puolustamiseen, ja pidän hyvin mielenkiintoisena esittelijän esittämää ajatusta jonka mukaan olisi tarjottava ?kansalaisille mahdollisuus käynnistää yhteisön lainsäädäntöä koskevia uudistuksia vetoamalla Euroopan parlamenttiin?.

Goodwill (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivit kannattavat direktiivin pääsisältöä. Laihaa polttoaineseosta käyttävät uudet moottorit ja yhteinen raidetekniikka tarvitsevat polttoainetta, jossa rikkipitoisuus on matala, koska se mahdollistaa edistyneiden katalysaattoreiden toiminnan. Sen sijaan on väärin ulottaa direktiivin soveltamisala liikkuviin työkoneisiin, kuten traktoreihin ja työmaa-ajoneuvoihin. Katalysaattorit eivät vielä käy niihin, eivätkä ne näin ollen tarvitse tämän tyyppistä polttoainetta. Itse asiassa enemmän hiilidioksidia syntyy ylimääräisessä käsittelyssä jalostamoissa. Polttoainekustannukset nousevat vähintään 10 prosenttia, mikä merkitsee jälleen uutta taakkaa kovia kokeneille maanviljelijöille kaikkein vaikeimpana ajankohtana. Olemme hyvin pettyneitä siihen, että parlamentti hyväksyi tarkistukset 10 ja 13.

Bernié (EDD)
Bensiinin ja dieselpolttoaineiden laatua koskevasta Hautalan mietinnöstä aiheutuu vakavia taloudellisia seurauksia maatalous- ja metsätiloille.
Ensinnäkin siinä ulotetaan kaikissa tieliikenneajoneuvoissa käytettävien polttoaineiden laatuvaatimukset koskemaan myös liikkuvia työkoneita (nimittäin maatalous- ja metsätraktoreita). Katsomme, että toimenpide kuuluu liikkuvia työkoneita koskevan direktiivin soveltamisalaan.
Lisäksi liikkuvien työkoneiden polttoaineiden rikkopitoisuuksien alentaminen nostaa polttoaineen litrahintaa 8-10 prosenttia. Toimenpiteen seurauksena kaasuöljyjen eri laatujen määrä markkinoilla moninkertaistuu, mikä tuo mukanaan merkittäviä huolto-ongelmia ilman että siitä seuraisi mitään lisäarvoa ympäristölle.
Lopuksi, uuden polttoaineen käyttövaatimus tarkoittaa maatalousalalla sitä, että varastoinnissa käytettävät säiliöt on vaihdettava, mistä aiheutuu noin 5 000 euron kustannukset tilaa kohden. Maatalouden kaltaiselle alalle, joka on jo heikentynyt terveyskriisien vuoksi ja joka varautuu uusiin YMP:n suuntaviivoihin, tämä on huomattava ylimääräinen menoerä.
Toivomme, että liikkuvat työkoneet jätetään uuden järjestelmän ulkopuolelle konkurssien välttämiseksi alalla ja että pysytään neuvoston hyväksymässä realistisessa yhteisessä kannassa.

Thomas-Mauro (NI)
Haluamme ottaa etäisyyttä Hautalan mietintöön. Rikkipitoisuuden laskeminen bensiinissä ja dieselpolttoaineissa on luonnollisesti kiitettävä tavoite, mutta ehdotuksesta aiheutuvat merkittävät huolto-ongelmat eivät sinänsä tuo mukanaan minkäänlaista ympäristöetua. Kun ympäristöasioiden valiokunta tarkasteli mietintöä, ei esittelijä eikä valiokunta pystynyt esittämään mielipidettä tällaisen aloitteen kustannushyöty-vaikutuksista.
Emme kannata liikkuviin työkoneisiin tarkoitettujen polttoaineiden sisällyttämistä direktiiviin vuodesta 2005 alkaen. Ehdotus on epärealistinen ja se voi heikentää entisestään maatalouden heikkoa tilaa. Meidän olisi tarkasteltava vaatimusten soveltamista kaikkiin ajoneuvoihin välivaiheessa vuonna 2005.
Vastustamme myös bensiinin ja dieselpolttoaineen rikkipitoisuuksien nykyisten poikkeusten poistamista, jotta voimme edelleen vastata niihin vaikeuksiin, joita ilmenee syrjäisimmille alueille tehtävissä toimituksissa.
Lopuksi pahoittelemme sitä, ettei tarvetta muuttaa etanolin ja bensiinin sekoitusten haihtuvuusrajaa ole tunnustettu. Toimenpiteellä pyritään tarjoamaan jäsenvaltioille mahdollisuus lisätä bensiiniin etanolia biopolttoaineita koskevan direktiiviehdotuksen tavoitteiden saavuttamiseksi.
(Äänestysselitystä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Piscarreta (PPE-DE)
Portugalissa ja varsinkin Algarven matkailualueella huviveneet ovat jokapäiväistä todellisuutta. Tässä yhteydessä haluan ilmaista ehdottoman kannatukseni esittelijä Callananille ja valiokunnan ehdotukselle, jolla pyritään saamaan huviveneet voimassa olevien ympäristövaatimusten mukaisiksi erityisesti pakokaasu- ja melupäästöjen osalta, sillä niistä aiheutuu haittaa sekä alueen ympäristölle että lomailijoiden hyvinvoinnille.
Käytössä olevien huviveneiden saattaminen lainsäädännön mukaiseksi aiheuttaa merkittäviä kustannuksia, jotka eivät saa olla kohtuuttomia veneiden omistajille eivätkä jäädä yksinomaan laivanrakennusalan vastuulle. Tämän vuoksi pidän vuosittaisia vaatimustenmukaisuuden tarkastuksia koskevaa velvoitetta tarpeettomana.

Sacrédeus, Wijkman (PPE-DE)
Me Ruotsin kristillisdemokraatit äänestimme tänään huviveneiden pakokaasu- ja melupäästöjen tiukempia rajoitusvaatimuksia sisältävän mietinnön puolesta.
Vastustamme kuitenkin sääntöjen yhdenmukaistamista kokonaisuudessaan, sillä tilanne on hyvin erilainen eri jäsenvaltioissa. Esitettyjen vaatimusten olisi sen sijaan oltava vähimmäistasoja ja yksittäisten jäsenvaltioiden olisi voitava ottaa käyttöön tiukempia vaatimuksia ympäristösyistä.
Vastustamme myös yhteistä tiukkaa pakokaasupäästöjä koskevaa vaatimusta järvien osalta, sillä varsinkin Ruotsissa ja Suomessa monia huviveneitä käytetään sekä merellä että järvillä. Yksi tämän eron mahdollinen seuraus on, ettei vanhoja enemmän saastuttavia moottoreita vaihdeta uusiin, sillä ne eivät vastaa tiukkoja vaatimuksia.
Maissa, joissa juomavettä otetaan järvistä, päästöt aiheuttavat hyvin suuria ongelmia. Myös tällaisissa tapauksissa vähimmäissäännökset antaisivat jäsenvaltioille vapauden tiukentaa vaatimuksia pakokaasupäästöjen osalta. Jäsenvaltiot voisivat myös kieltää huviveneilyn tietyillä järvillä tai rajoittaa sitä.
Lopuksi olisi mielestämme väärin ottaa käyttöön uusia, entistä tiukempia pakokaasupäästöjä koskevia vaatimuksia vain kolmen vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta. On tärkeää, että teollisuudelle annetaan selvät perussäännöt. Vähimmäissäännöt ovat parempi tapa edistää kehitystä. Ne antavat tuottajille mahdollisuuden mukautua vaatimuksiin vapaaehtoisesti ja kehittää korkeimpien vaatimusten mukaista tekniikkaa, jota ne voivat myydä kaikissa jäsenvaltioissa.

Schleicher (PPE-DE)
. (DE) Euroopan parlamentin saksalaisena ja baijerilaisena jäsenenä olen hyvin pettynyt äänestyksen tulokseen. Minäkin äänestin tiukempien raja-arvojen puolesta yhdessä kunnioitettavien kristillisdemokraattisten ystävieni kanssa, ja heidän puolestaan minun on painokkaasti todettava, että mahdollisuus rajoittaa huviveneiden aiheuttamaa veden pilaantumista on menetetty moneksi vuodeksi.
Valitettavasti meillä on sellainen käsitys, että huviveneiden moottoreiden valmistajat pidättäytyvät tahallisesti nykyaikaisesta koneenrakennuksesta - tästä on yksi esimerkki Sveitsissä - voidakseen esittää vastaavia väitteitä kuin esittelijä.
Kaikille moottoriveneilyn ja purjehduksen ystäville pitäisi olla tärkeää, että toimintaa harjoitetaan mahdollisimman ympäristöystävällisellä tavalla, sillä yhä useammat ihmiset nauttivat näistä urheilu- ja vapaa-ajan viettomuodoista.
Tänään aikaansaatu epäilyttävä tulos ei todellakaan ole mairitteleva.

Berthu (NI)
. (FR) Olemme hyväksyneet päätöslauselman Johannesburgissa pidetyn kestävän kehityksen huippukokouksen tuloksista, sillä siinä osoitetaan, että Euroopan maat ovat varsin yksimielisiä näistä asioista ja että ne ovat niistä myös hyvin tietoisia, mikä on hyvin myönteistä. Tämän perusteella Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot voivat ryhtyä toimiin ja niistä voi tulevaisuudessa tulla esimerkillisiä toimijoita maailmanlaajuisessa ympäristön kunnioittamisessa. Toivokaamme tätä.
Vaikka Johannesburgin huippukokouksen tulokset eivät olekaan riittäviä kattamaan tarpeita (sillä maailman ympäristöongelmien valtavaa määrää voidaan kuvailla kauhistuttavaksi), Euroopan unioni pystyi toimimaan eräänlaisena katalysaattorina esimerkiksi vesi-, puhdistus- ja energiahankkeiden kumppanuuksien solmimisessa.
Esittämistäni erityisistä varauksista haluan korostaa seuraavia kolmea seikkaa:
suurin varaukseni koskee sitä liian merkittävää asemaa, jonka unioni on sallinut WTO:lle kauppaa koskevien sääntöjen sovittamisessa ympäristöä koskeviin sääntöihin
toiseksi maatalousvientitukijärjestelmän asteittainen purkaminen on hyvä tavoite, mutta sen ei pidä missään tapauksessa tarkoittaa kaiken sisäisen tuen lakkauttamista;
lisäksi Euroopan parlamentin jäsenet eivät osallistuneet riittävässä määrin valmistelevaan koordinointityöhön.

Boudjenah (GUE/NGL)
. (FR) Pohjoisen ja etelän välisestä erosta ei saa tulla uutta rajaa, vaan uusi haaste. Me pääsimme eroon Eurooppaa jakavasta muurista. Me emme voi sallia toista maailmaa jakavaa muuria. Näitä miellyttäviä sanoja Romano Prodi käytti Johannesburgissa 2. syyskuuta, kun hän viittasi suoraan käytännön toimenpiteiden ja sitovien aikataulujen tarpeeseen. Minun lisäkseni tekin tiedätte valitettavasti, mitä sitten tapahtui.
Vaikka meidän ei pidä vähätellä Kioton prosessin ratifioinnin etuja tai tavoitetta niiden ihmisten lukumäärän puolittamisesta vuoteen 2015 mennessä, jotka eivät saa puhdasta juomavettä tai joilla ei ole varaa siihen ja joilla ei ole käytettävissään perusvesihuoltoa, huippukokouksessa ei onnistuttu Romano Prodin sanoin ?antamaan toivoa kaikkein köyhimmille?, olipa Prodi tästä mitä mieltä tahansa.
?Huolehtikaamme siitä, että 21. vuosisata ei ole tulevien sukupolvien kannalta ajanjakso, jolloin toteutettiin rikoksia ihmisten elämää kohtaan...? Tämä oli juuri Johannesburgin huippukokouksen tehtävä! Valitettavasti ei näiden sanojen lausuja, Ranskan presidentti, kuten eivät muidenkaan maailman suurvaltojen valtionpäämiehet ole juurikaan vastanneet asetettuun haasteeseen: maapallon ja ihmisten selviytymiseen.
(Äänestysselitystä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Caudron (GUE/NGL)
Vuonna 1992 Riossa pidetyssä ympäristö- ja kehityskonferenssissa käsiteltiin kestävää kehitystä.
Sen jälkeen on järjestetty useita konferensseja. Johannesburgin huippukokouksen olisi pitänyt tarjota mahdollisuus kaikkien viimeisten kymmenen vuoden aikana ilmaistujen hyvien aikomusten muuttamiseen todelliseksi, rohkeaksi ja kunnianhimoiseksi toimintasuunnitelmaksi.
Olen hyvin pettynyt saavutettuihin heikkoihin tuloksiin. Ei ole mieltä luetella jälleen hyväksytyn toimintasuunnitelman puutteita.
Haluan vain korostaa, että tutkimuspolitiikkaan kiinnitettiin aivan liian vähän huomiota kestävää kehitystä koskevissa keskusteluissa.
Tieteen päätehtävä on luonnollisesti seurata ympäristön tilaa ja tiedottaa päätöksentekijöille ja kansalaisille siitä, mutta se voisi myös tarjota ratkaisuja ympäristöalan ongelmiin.
Euroopassa on perustettu eurooppalainen tutkimusalue, joka on avoin koko maailmalle, ja Eurooppa on siten asemassa, jossa se voi jakaa tieteellistä tietoaan ja kokemuksistaan saatavia hyötyjä kehitysmaiden kanssa. Kehitysmailla on vaikea yhtälö ratkaistavanaan: niiden on sovitettava yhteen vankan ja nopean kasvun tarve sekä siitä mahdollisesti aiheutuvat haitalliset seuraukset sosiaali- ja ympäristöalalla.

Fiebiger (GUE/NGL)
. (DE) Maatalousvientitukien ja kehitysmaiden elintarvikkeiden viennin esteiden purkamisen ansiosta etelän maat saavat niille kuuluvan aseman maailmankaupassa.
EU:n maatalouspolitiikan seurauksena syntyvää kaupan, ympäristön pilaantumisen ja kehityksen välistä vuorovaikutusta kuitenkin yliarvioidaan usein. Maatalousmarkkinoiden häiriöt vaikuttavat vain harvoihin tuotteisiin, ja tämän vuoksi niiden vaikutuksia kestävään kehitykseen olisi tutkittava.
Meidän on vietävä eteenpäin niin kutsuttuja muuhun kuin kauppaan liittyviä huolenaiheita WTO-neuvotteluissa. WTO:n on lakattava välttelemästä kuluttajasuojaan, ympäristöön tai eläinsuojeluvaatimuksiin liittyviä aiheita. Tähän kuuluu myös EU:n 15 jäsenvaltion kehitysyhteistyön täytäntöönpano, kuten useassa yhteydessä on esitetty.
On välittömästi tutkittava yksityiskohtaisesti päätökset, joita tehtiin Dohassa (kauppaa koskevat päätökset) ja Monterreyssä (rahoitusta koskevat päätökset).

Fitzsimons (UEN)
Nyt huippukokouksen jälkeen kestävän kehityksen takaamiseksi tehtävää merkittävää työtä on jatkettava. Johannesburgissa ei saavutettu kaikkia tavoitteita, mutta edistyminen on kuitenkin ollut todellista. Uskon, että huippukokouksen tuloksilla on merkitystä etenkin sellaisilla merkittävillä aloilla kuten vesi ja energia.
Näihin asioihin voidaan vaikuttaa ainoastaan maailmanlaajuisella yhteisellä toiminnalla. Me tiedämme EU:ssa, kuinka paljon enemmän voidaan saavuttaa keskittämällä voimavaroja ja asettamalla yhteisiä vaatimuksia sekä puuttumalla yhteisvoimin sellaisiin ympäristöongelmiin, joilla on rajat ylittäviä vaikutuksia.
Voimme olla ylpeitä siitä, että EU:lla oli ratkaiseva asema Johannesburgissa. Se esitteli hyvin kunnianhimoisen kestävän kehityksen asialistan. En usko, että huippukokouksessa olisi edistytty paljonkaan ilman EU:n ponnisteluja.
Mitä tulee tavoitteeseen lisätä uusiutuvien energialähteiden osuutta maailmanlaajuisessa energiantuotannossa huippukokouksessa ei onnistuttu saavuttamaan tyydyttävää tulosta . Tavoite on kuitenkin olennainen, jos haluamme täyttää Kioton pöytäkirjan mukaiset sitoumuksemme. Vaikka eräät kehitysmaat eivät teekään osuuttaan tämän osalta, uskon että EU ja muut samanmieliset maat voivat silti pyrkiä kunnianhimoisempaan toimintaan tällä alalla.

Krivine (GUE/NGL)
. (FR) Sen sijaan että Johannesburgissa olisi osoitettu jotain opitun planeettaamme riivaavista ekologisista ja yhteiskunnallisista kriiseistä, siellä kävi ilmi, kuinka vastuuttomasti valtiot käyttäytyvät. Bushin hallitus on suurelta osin vastuussa neuvottelujen ajautumisesta umpikujaan. Euroopan unioni ei kuitenkaan toiminut yhtään määrätietoisemmin, kun se pysyttäytyi tiukasti Dohassa ja Monterreyssä tehdyissä päätöksissä, joita on mahdoton hyväksyä.
Jos EU haluaisi tukea kehitystä etelän valtioissa, se poistaisi maatalousvientituet, joiden avulla markkinoille tuodaan tuotteita sellaiseen hintaan, joka estää kilpailun. Yhteinen maatalouspolitiikka toimii edelleen tuottavuuden ehdoilla ja ylijäämät moninkertaistuvat. On tärkeää, että suuntaamme suoran tuen uudelleen kestävän maatalouden edistämiseksi. WTO:n vaatiman rajojen laajan avautumisen vastapainoksi köyhien maiden on voitava suojata maatalouttaan ottamalla käyttöön tulleja sisäisten hintojen vakauttamiseksi.
Rahoitustarve juomaveden, energian, terveydenhoidon ja liikenteen tarjoamiseksi on valtava. Meidän on saatava IMF:n rakennemuutospolitiikan aiheuttama julkisten talousarvioiden tukahduttaminen loppumaan ja annettava etelän valtioiden ulkoinen velka anteeksi. Kansallisvaltioiden on saatava takaisin itsemääräämisoikeutensa kehityksen ensisijaisten tavoitteiden määrittämisessä. Näitä asioita ei oteta riittävästi huomioon parlamentille esitetyssä päätöslauselmassa, ja pidättäydyin tämän vuoksi äänestämästä.

Patakis (GUE/NGL)
EU voi antaa suurisuuntaisia lausuntoja, mutta surkea tulos vahvistaa sen, että Johannesburgin huippukokous oli pelkkä niin kutsuttujen teollisuusvaltioiden kokous, jossa ne tekopyhästi vuodattivat krokotiilin kyyneliä sen kurjuuden vuoksi, johon niiden kapitalistiset edut ovat saattaneet kolmannen maailman. Valitettavasti Euroopan parlamentin mietintö on kaikesta toiveikkaasta ajattelusta ja herkkyydestä huolimatta vain saman tekopyhyyden äänitorvi.
On raivostuttavaa kuulla väitteitä, joiden mukaan kapitalistinen globalisaatio ajaisi köyhien maiden etuja, koska ne armottomat säännöt, joilla kapitalistista kansainvälistä kauppaa käydään, eivät millään tavoin pyri parantamaan ihmisten elämää tällä planeetalla. Ei mainita ulkomaanvelkaa, joka panee kehitysmaat polvilleen, tai monikansallisten yritysten vastuuta. Sama häpeällinen ja tekopyhä itsetyytyväisyys paistaa läpi, kun näitä samoja monikansallisia yrityksiä kehotetaan osoittamaan herkkyyttä!
Väite, jonka mukaan EU:n maataloustuotannon tuet ovat syynä kolmannen maailman kehityksen heikkoon tasoon ja että ne olisi sen vuoksi asteittain poistettava, on nielaistu kakistelematta tekopyhyyden vimmassa.
Tällainen toiveikas ajattelu, ?herkkyyden? aneleminen ja Kioton pöytäkirjan noudattamatta jättäminen ja samanaikaisesti kapitalistinen maailma ja erityisesti Yhdysvallat kieltäytyvät tunnustamasta uhkaavaa katastrofia.
Äänestämme mietintöä vastaan vastalauseena niille, jotka edistävät yhä suurempaa riistoa.

Thomas-Mauro (NI)
Kestävän kehityksen käsite juontaa juurensa yhdestä tarpeesta: tarpeesta vastata tulevaisuuden haasteisiin sellaisen yhteisvastuullisuuden kautta, jossa otetaan huomioon myös globalisaatiolle ominainen monimutkaisuuden ja riippuvaisuuden tunne.
Minkälaisen maailmanyhteisön haluamme tarjota tuleville sukupolville? Terminologisia käsitteitä esitetään vastaukseksi kaikkeen. Kestävän kehityksen käsite on yksi tällaisista käsitteistä.
Sellaisessa ympäristöä koskevassa keskustelussa, jossa ennalta varautumisen periaatteesta tulee toimintatapa ja hyvästä hallintotavasta myytti, tällainen käsite helposti ruokkii itseään ja perustelee itsensä. Päätöksenteon avoimuutta edistävä löyhä periaate on nimittäin joskus hyvinkin läpinäkymätön.
Tänään käsiteltävänä oleva mietintö on tyypillinen meille annettu tätä aihetta koskeva teksti. Tällaiset mietinnöt perustuvat aiejulistuksiin, jolloin yksimielisyys on luonnollista, ja ne luovat tietä toisinaan kiistanalaisille teknisille seikoille. Tänään kyse on YMP:n uudistuksesta ja yhteisön kauppapolitiikasta ja näin ollen epäsuorasti myös kalastuspolitiikasta.
Tarkoituksena ei ole parjata vahvaa ja virikkeitä antavaa käsitettä, vaan varautua käsitteen välineellistämisen vaaroihin. Ehdotamme myös palaamista Brundtlandin mietinnön tulkintaan, sillä siinä kestävä kehitys määriteltiin toimintaa ohjaavana periaatteena. Tämän mukaan toiminta kuuluu kansallisvaltioille joko kansainvälisissä järjestöissä tai kahdenvälisessä yhteistyössä.

Berthu (NI)
. (FR) On epämiellyttävää lukea Euroopan parlamentin päätöslauselmaa kansainvälisestä rikostuomioistuimesta ja todeta, että joka riviltä käy ilmi unionin eräänlainen ylimielisyys, kun se haluaa pakottaa jäsenvaltiot, ehdokasvaltiot ja yhteisön ulkopuoliset valtiot allekirjoittamaan tuomioistuimen perussäännön tai kieltäytyy allekirjoittamasta kahdenvälisiä sopimuksia niiden kanssa, jotka eivät allekirjoita perussääntöä. Aivan kuin Euroopan unionilla olisi yksinomainen tieto joistakin korkeammista yleismaailmallisista periaatteista, joiden mukaan rikostuomioistuimella on oltava maailmanlaajuinen toimivalta. Näin ei kuitenkaan ole.
Kansainvälinen rikostuomioistuin (ICC) perustuu sopimukseen, joka sitoo vain sopimuspuolia. Yhdysvallat voi näin ollen päättää, että jos se ei allekirjoita sopimusta, sen kansalaisia ei voida saattaa tuomioistuimen eteen ilman sen suostumusta. Koska unioni uskoo, tai vaikuttaa uskovan päinvastaista, unioni on väärässä, ja tämä vaikeuttaa turhaan suhteita Yhdysvaltoihin.
Lisäksi vaikuttaa siltä, että Yhdysvalloilla on perustellut syyt suhtautua epäilevästi eurooppalaiseen ylimielisyyteen. Kuinka pitkälle Eurooppa on valmis menemään? Meidän pitäisi muistaa, että voi olla vaarallista hylätä perinteiset säännöt ja kansainvälinen oikeusjärjestys ja korvata ne sellaisella maailmanlaajuisella oikeusjärjestelmällä, jolla ilman kaikkien kansakuntien hyväksyntää ei ole aitoa perustaa.

Pasqua (UEN)
. (FR) Yhdysvalloista esitettyjen hävyttömien huomautusten osalta totean vain, että tuomitessaan Yhdysvaltojen kieltäytymisen - joka on muuten täysin laillinen ja perusteltu teko - allekirjoittaa kansainvälisen rikostuomioistuimen vuonna 1998 Roomassa hyväksytty perussääntö, parlamentti puuttuu törkeällä tavalla itsenäisen valtion sisäisiin asioihin.
Minkä nimissä näin toimitaan? Kansainväliseen yhteisöön luoja ties miksi sovellettavaksi ehdotetun kansainvälisen rikosoikeuden nimissä. Kosmopoliittiset oikeinajattelijoiden moralistit eivät selvästikään ole oppineet tai ymmärtäneet mitään.
Kansainvälinen rikostuomioistuin on ihmisoikeuksien kannalta samanlainen kuin SDN oli rauhan turvaamisessa eli tyhjä kuori!
Oikeusjärjestelmän tehokkuus ei perustu ainoastaan sen perustana olevaan lainsäädäntöön, vaan myös sen kykyyn määrätä lait sovellettaviksi oikeutetun väkivallan monopolinsa nojalla. Yhteiskuntajärjestys edellyttää julkista valtaa, imperiumia, joka käyttää pakkokeinoja. Tuomari on voimaton ilman rangaistuksia.
Jos kansainvälisen rikostuomioistuimen on tarkoitus olla muutakin kuin pelkkä temppu, meidän on luotava kansainvälinen julkinen valta ja tähän tarvitaan maailman hallitus! Vaikka tämän imperialistisen ajattelutavan kannattajat kuinka väittäisivät edustavansa yleismaailmallista humanismia, me emme kannata sitä.

Patakis (GUE/NGL)
Amerikkalaisten vihamielinen suhtautuminen kansainväliseen rikostuomioistuimeen on seurausta Yhdysvaltojen sodanlietsonnasta ja sen imperialistisista suunnitelmista. Se suhtautuu siihen täysin samalla tavalla kuin yleensä YK:ta kohtaan silloin, kun se ei saa tätä suostumaan suunnitelmiinsa, eli kun se sivuuttaa YK:n täydellisesti. Nyt kun Yhdysvallat on antanut lakiehdotuksen, jolla taataan sen viranomaisten koskemattomuus vaikka nämä syyllistyisivät sotarikoksiin tai kansanmurhaan, se pakottaa useita valtioita allekirjoittamaan kahdenvälisiä sopimuksia, joihin sisältyy koskemattomuuslausekkeita.
Kuinka niin kutsuttu kansainvälinen yhteisö vastaa tähän röyhkeään provokaatioon? YK on kiirehtinyt täyttämään amerikkalaisten vaatimukset myöntämällä näille koskemattomuuden rikosten osalta vähintään vuodeksi ja poistamalla kansainvälisen rikostuomioistuimen toimivallasta hyökkäyksen toiseen valtioon. ?U suhtautuu edelleen myönteisesti Yhdysvaltoihin ja kieltäytyy ottamasta kantaa hätiköityihin suunnitelmiin Irakin vastaisesta sodasta, yksi jäsenvaltio (Yhdistynyt kuningaskunta) osallistuu aktiivisesti sodan valmisteluihin ja kolme muuta jäsenvaltiota ovat avoimesti ilmoittaneet kannattavansa sotaa, eikä EU ole ottanut tähän mitään kantaa.
Edellä esitetyn perusteella me Kreikan kommunistisen puolueen jäsenet katsomme, että äänestykseen annetussa päätöslauselmassa ilmaistut EU:n kansainvälistä rikostuomioistuinta koskevat intressit ovat tekopyhiä ja vain osa imperialististen valtojen peliä niiden kinastellessa saalistaan, emmekä me aio kannattaa tätä äänestämällä mietinnön puolesta.

Queiró (UEN)
Äänestin päätöslauselmaa vastaan pelkästään, koska en katso, että Euroopan parlamentti, joka ei ole allekirjoittanut Rooman perussääntöä, on toimivaltainen tulkitsemaan mitään perussäännön määräyksiä ja varsinkaan niitä määräyksiä, joilla annetaan Yhdysvalloille mahdollisuus käydä neuvotteluja ja tehdä sopimuksia allekirjoittajamaiden kanssa.
Olen myös hyvin pettynyt parlamentin kantaan, kun se epäsuorasti uhkailee ehdokasvaltioita ja muita EU:n kanssa tehtyjen sopimusten ja solmittujen kumppanuuksien mukaista taloudellista tukea saavia valtioita, että niiden on pidättäydyttävä esittämästä edes laillisen ulkopolitiikkansa yhteydessä näkemyksiä, jotka eivät ole sen Euroopan parlamentin tulkinnan mukaista, jonka se on laatinut yksipuolisesti kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön 98 artiklasta.
Tämän äänestysselityksen tavoitteena on myös tuoda esiin se, että yksi päätöslauselmassa tarkoitetuista valtioista on Itä-Timor, joka ei olisi selviytynyt itsenäisenä valtiona ilman massiivista ulkopuolista sotilasapua hyökkääjiä vastaan. Epäilemme, olisiko tällaista apua annettu sille, jos päätöslauselman mukainen kanta olisi tuolloin ollut voimassa.

Bordes ja Cauquil (GUE/NGL)
. (FR) Parlamentin oikean ja vasemman ryhmittymän yhteinen päätöslauselma sai aikaan liikuttavan yksimielisyyden. Päätöslauselma koskee Euroopan unionin ja Mercosurin välisiä suhteita. Mercosur käsittää neljän Latinalaisen Amerikan valtion, Brasilia ja Argentiina mukaan luettuina, yhteismarkkinat. Päätöslauselman tavoitteena on muun muassa ?tarkastella uudelleen neljän Mercosur-maan ulkomaanvelkaongelmia ja ratkaista ne? ajankohtana, jolloin Argentiinan talouden romahdus on leviämässä Uruguayhin ja uhkaa parhaillaan Brasiliaa.
Päätöslauselmassa kehotetaan Euroopan unionia myöntämään Mercosurille taloudellista tukea. Vaikka siihen tehdyissä tarkistuksissa tehtiin epämääräisiä lupauksia tuesta erilaisten taloudellisten solidaarisuusaloitteiden kautta, joihin väestö on joutunut turvautumaan selviytyäkseen, päätöslauselman ensisijainen tarkoitus on, että Mercosur edelleen toimisi turvana eurooppalaisille yrityksille, joiden vienti on viiden vuoden aikana kolminkertaistunut ja jotka ovat Mercosurin pääasiallisia kumppaneita. Eurooppalaiset yhtiöt haluavat mielellään pysyä tällä tavalla jossain määrin läsnä Yhdysvaltojen takapihoilla.
Juuri tämän raadollinen politiikka, joka on hyvin myönteistä kapitalistiryhmille niin Amerikassa kuin Euroopassakin ja josta Latinalaisen Amerikan rikkaat ovat hyötyneet, on aiheuttanut väestön enemmistön suurimman osan väestöstä kurjuuden ja työttömyyden. Tällaisen ryöstöpolitiikan jatkaminen vain pahentaa heidän kurjuuttaan. Tämän vuoksi äänestimme päätöslauselmaa vastaan.

Krivine (GUE/NGL)
. (FR) Yhteisessä päätöslauselmassa todetaan, että ?EU on Mercosurin tärkein kauppakumppani ja suurin sijoituksia alueella tekevä taho?. Meidän olisi tarkasteltava lähemmin näitä sijoituksia. Ne liittyvät suoraan rakennemuutoksia koskevaan liberalistiseen politiikkaan. Esimerkiksi sellaiset ranskalaiset yhtiöt kuten EDF, Suez Lyonnaise ja France Telecom ovat hyödyntäneet julkisten palvelujen yksityistämissuuntausta päästäkseen näille markkinoille ainoana tavoitteenaan saada voittoja. Tämä on johtanut työntekijöiden irtisanomisiin ja kuluttajahintojen nousuun. Viimeinen pisara on se, kun Edenorin kaltainen yhtiö, joka on EDF:n suurin tytäryhtiö, pyytää Argentiinan hallitusta uusiin velkaneuvotteluin ja pyrkii sopimukseen maksujen korottamisesta! Ylistetty ?unionin antama strateginen ja solidaarinen sitoumus Mercosur-maille ja niiden taloudellisen ja poliittisen integraation hankkeelle? todellakin vaikuttaa voittojen yksityistämiseltä ja tappioiden maksattamiselta julkisista varoista!
IMF:n Mercosur-maissa toteuttama politiikka merkitsee joukkoirtisanomisia, turvattomuutta, työttömyyttä, köyhyyttä ja julkisten palvelujen lakkauttamista.
Omasta puolestamme vakuutamme solidaarisuuttamme näissä maissa ja erityisesti Argentiinassa nouseville kansanliikkeille. Vähintä mitä Eurooppa voisi aluksi tehdä, olisi Mercosur-maiden velan täydellinen peruuttaminen, ja koska mitään tällaista ei päätöslauselmassa esitetä, äänestin sitä vastaan.

van den Bos (ELDR).
Arvoisa puhemies, ryhmäni äänesti hyvästä syystä tarkistuksesta 3 Brokin mietintöön, se osa mukaan luettuna, jossa parlamentti kehottaa Irakia noudattamaan kaikkia asiaa koskevia turvallisuusneuvoston päätöslauselmia, jotta vältettäisiin päätöslauselmien täytäntöönpano pakkokeinoin.
Päätöslauselmassa tämä liitetään turvallisuusneuvoston lausuntoon tarkastusten tuloksista. Kuten esitin puheenvuorossani eilen, myös ELDR-ryhmä on sitä mieltä, että sotilaalliselle toiminnalle tarvitaan turvallisuusneuvoston selkeä lupa. Itse asiassa koko ELDR-ryhmän esittämä tarkistus olisi tulkittava juuri näin.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén ja Hans Karlsson (PSE)
Yleisesti ottaen pidämme Brokin mietintöä järkevänä. Olemme kuitenkin eri mieltä joistakin kohdista.
11 kohta: Tehokkuussyistä ja jotta EU voisi puhua yksimielisesti, kannatamme mietinnön tavoin korkean edustajan ja ulkosuhteista vastaavan komission jäsenen tehtävien yhdistämistä. Toisaalta emme ole tässä vaiheessa valmiita esittämään, mihin toimielimeen yhdistetyt tehtävät olisi sijoitettava. Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka on joka tapauksessa hallitusten välinen asia.
14 kohta: Kannatamme tiiviimmän yhteistyön sääntöä, jotta mahdollistettaisiin jäsenvaltioiden liittoutuminen, mutta tätä sääntöä ei pidä voida noudattaa turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan liittyvissä asioissa.
20 kohta: Mietinnössä ei pidä kehottaa jäsenvaltioita kasvattamaan puolustusbudjettejaan.
23 kohta: Emme hyväksy sitä, että yhteiseen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan sotilasoperaatioiden yhteiset kustannukset rahoitettaisiin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 28 artiklan muuttamisen jälkeen yhteisön talousarviosta.
26 kohta: Emme vastusta tiiviimpiä institutionaalisia suhteita Naton ja Euroopan unionin välillä edellytyksenä sille, että EU voi todella toteuttaa sotilastoimia kriisinhallinnan yhteydessä, mutta toivomme kuitenkin, että kiinnitetään huomiota näkemykseemme, jonka mukaan kaiken sotilaallisen toiminnan on oltava YK:n hyväksymää.

Berthu (NI)
. (FR) Yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan institutionaalisten järjestelyjen osalta Brokin mietintö edustaa Euroopan parlamentin perinteistä kantaa: se ajaa YUTP:aa mahdollisimman pitkälle kohti yhteisöllistämistä, erityisesti koska siinä edellytetään ?askelia kohti yhteisen tai yhden eurooppalaisen diplomatian luomista? (12 kohta), määräenemmistöpäätösten käyttämistä neuvoston päätöksenteossa (14 kohta) ja YUTP:n korkean edustajan tehtävien siirtämistä komissioon (11 kohta).
Ehdotukset perustuvat haluun soveltaa Eurooppaan vaikeatajuista liittovaltiokäsitettä eivätkä niinkään käytännön todellisuuden harkittuun ymmärrykseen. Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka ei voi perustua keinotekoisiin yhteisön menettelyihin. Sen vahvuus voi tarvittaessa perustua ainoastaan kansallisvaltioiden kannatukseen. Sen on siis perustuttava juuri näihin valtioihin, mikä merkitsee sitä, että neuvoston yhteensovittava tehtävä on säilytettävä, päätökset on tehtävä yksimielisesti tai muutoin muutettavan laskutavan mukaan ja välineiden on oltava neuvoston eikä komission vastuulla.
Jos Valéry Giscard d'Estaingin johdolla toimiva valmistelukunta haluaa toimia tehokkaasti, sen on toimittava johdonmukaisesti ja vastustettava liittovaltion kannattajien vaatimuksia.

Figueiredo (GUE/NGL)
Laajasti tarkasteltuna YUTP:aa koskeva mietintö on osa lähestymistapaa, jossa laajennetaan YUTP:n yhteisöllistämistä ja militarisointia sekä noudatetaan yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa - Naton eurooppalaisena pilarina Yhdysvaltain kumppanuutemme yhteydessä.
Lukuisten ongelmallisten näkökohtien joukosta minun on korostettava sitä epäselvää ja puolueettomaksi väitettyä tapaa, jolla Lähi-Idän nykyiseen tilanteeseen suhtaudutaan ja jossa kaunistellaan Israelin hallituksen merkittävää vastuuta Palestiinan sietämättömästä tilanteesta, joka johtuu Israelin terrorista ja väkivaltaisesta politiikasta Palestiinan kansaa ja heidän edustajiaan kohtaan, Israelin laittomasta palestiinalaisalueiden miehityksestä ja siitä, ettei Israel kunnioita YK:n päätöslauselmia.
Yhtä tuomittava on puheenjohtajavaltion Tanskan asenne, sillä se ei eilisessä keskustelussa tuominnut Israelin hallituksen toteuttamaa palestiinalaishallinnon piiritystä, jota ei voida hyväksyä, tai presidentti Jasser Arafatia kohtaan harjoitettua kiristystä eikä vaatinut sen lopettamista ja Israelin armeijan välitöntä vetäytymistä.
Minusta tuntuu myös, että oli virhe olla hyväksymättä ryhmäni esittämiä tarkistuksia, joilla pyrittiin tuomitsemaan kaikki Irakin vastainen sotilaallinen toiminta, lakkauttamaan maan kauppasaarto ja edistämään Irakin ja YK:n välisiä neuvotteluja ratkaisun löytämiseksi nykyiseen tilanteeseen.
Tämän vuoksi äänestimme mietintöä vastaan.

Pasqua (UEN)
. (FR) Mietintö yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan toteuttamisessa tapahtuneesta edistymisestä laadittiin ajankohtana, jolloin Eurooppa ei lainkaan osallistu kansainväliseen toimintaan! Mikä paradoksi!
Eurooppa haluaa kuitenkin edelleen itsepäisesti olla hyväksymättä todellisuutta, jossa yksi valtio käyttää parhaillaan jättiläismäistä valtaansa johtoasemansa vahvistamiseksi.
On totta, että Yhdysvaltojen asenne esimerkiksi Irakia kohtaan on valitettava.
Se on kuitenkin myös osoitus siitä pysyvästä geopoliittisesta tosiseikasta, että kansainvälisistä suhteista päättävät ensisijaisesti ne valtiot, joiden käytöstä ohjaa niiden tärkeiden etujen vapaa arviointi.
Euroopan ongelma on, että sitä vastassa on kansakunta, joka jo on suhteettoman voimakas ja joka hyötyy vielä lisää siitä, että eurooppalaiset diplomaattikunnat ovat häviämässä. Euroopan yhdentyminen on lisäarvon sijaan johtanut siihen, että diplomaattikunnat ovat heikentyneet, minkä vuoksi valtasuhteiden epätasapaino säilyy.
Näennäisen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan yhteisöllistäminen olisi tämän vuoksi vakava historiallinen virhe: se pikemminkin rajoittaisi entisestään jäsenvaltioiden valtaa, vaikka juuri kansallisvaltioidemme vapaus niin ulkopolitiikan kuin muunkin politiikan alalla tekee Euroopasta riippumattoman. Tämä ei kuitenkaan sulje pois valtioiden välistä yhteistyötä tai vapaasti yhdessä sovittua politiikan yhteensovittamista.

Patakis (GUE/NGL)
Keskustelua YUTP:n toteuttamisessa tapahtunutta edistymistä koskevasta mietinnöstä käydään samalla kun sotilaat järjestäytyvät riviin Atlantin toisella puolella. Yhdysvallat on ilmoittanut päättäneensä jatkaa Irakiin kohdistuvan hyökkäyksen valmisteluja, koska sen tavoitteena on valvoa alueen öljyntuotantoa ja toteuttaa ylivaltaansa.
Mietinnössä kuvataan EU:n toimintatapaa eli entistä tiiviimpää yhteistyötä Yhdysvaltojen kanssa ja entistä vahvempia transatlanttisia suhteita. Se tarkoittaa EU:n toimielinten entistä laajempaa sotatoimiin osallistumista, jäsenvaltioiden entistä suurempia puolustusbudjetteja sekä sotilastoimia kriisien ehkäisemiseksi ja hallitsemiseksi. Naton suojissa solmitaan liittoutumat ja Yhdysvallat vaientaa määräyksillään toisinajattelevat kansalaiset ja kaikki imperialististen etujensa tiellä olevat tahot.
EU:n imperialistisen politiikan tulokset ovat jo olleet nähtävissä Bosniassa, Serbiassa, Afganistanissa ja muuallakin. Vastustus, jota tähän mennessä on esiintynyt EU:n osallistumista kohtaan jälleen kerran Irakiin kohdistuvaan hyökkäykseen, perustuu imperialistisiin hyötynäkökohtiin ja vastustus on näin Yhdysvaltojen yksipuolisen toiminnan vastustusta pikemminkin kuin sodan tuomitsemista. Olemme huolissamme siitä, että EU valmistautuu osallistumaan likaiseen imperialistiseen sotaan, kunhan sille luvataan osuus sotasaaliista.
Me vastustamme sotaa. Tahdomme rauhaa, joukkojen vetämistä ja aseistariisuntaa. Taistelemme Euroopan kansalaisten rinnalla lopettaaksemme imperialistiset sodat. Kreikan kommunistinen puolue äänestää Brokin mietintöä vastaan.

Sacrédeus (PPE-DE)
Parlamentti esittää tänään hyväksytyssä yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevassa mietinnössä useita näkemyksiä siitä, mihin suuntaan se toivoisi alan politiikan tulevaisuudessa kehittyvän. Useiden mietinnössä esitettyjen näkemysten perusteella minun oli pakko äänestää sitä vastaan.
EU:ssa on tällä hetkellä useita puolueettomia maita, Ruotsi ja Irlanti mukaan luettuina. Hyväksyessään tarkistuksen 2, jossa kehotetaan sisällyttämään Länsi-Euroopan unionista tehdyn sopimuksen vastavuoroista tukea koskevat velvoitteet tulevaan perustuslailliseen sopimukseen, parlamentti on ilmoittanut, ettei se kunnioita puolueettomien valtioiden kantaa ja aikoo pakottaa ne luopumaan puolueettomuudestaan. Tämä on ristiriidassa esimerkiksi niiden assosiointisopimusten kanssa, joita kyseiset valtiot ovat allekirjoittaneet liittyessään Euroopan unioniin.
Parlamentin enemmistö kannatti myös sitä johdanto-osan I kohdassa esitettyä näkemystä, jonka mukaan yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka on yhteisöllistettävä. Aiempien kannanottojen perusteella tämä on tulkittava siten, että halutaan soveltaa yhteisömenettelyä ja että parlamentilla on oikeus yhteispäätöksiin. Uskon tällaisen kehityksen olevan epärealistista ja ei-toivottavaa.
19 kohdassa esitetään myös mielestäni riittämättömästi toteennäytetty tarve perustaa eurooppalainen puolustusmateriaalivirasto.

Theorin (PSE)
Mietintöä ohjaavat syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeinen kehitys ja sen vaikutus Euroopan ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan. Olen luonnollisesti iloinen EU:n ulkoministerien lausunnosta, jossa vastustetaan Irakin vastaisia sotilastoimia, ja kannatan lausuntoa, jonka mukaan on tehtävä kaikki mahdollinen, jotta YK:n tarkastajat voivat palata maahan ehdoitta.
Mielestäni kansainvälistä oikeutta on noudatettava ja kaikkien sotilaallisten toimien on perustuttava lujasti YK:n turvallisuusneuvoston päätöksiin.
Mietinnössä esitetään useita ehdotuksia, joita en kannata. Tällainen on muun muassa 11 kohdassa esitetty ehdotus yhdistää korkean edustajan ja ulkosuhteista vastaavan komission jäsenen tehtävät ja asettaa virka komission alaisuuteen.
En myöskään kannata 23 kohdassa esitettyä ehdotusta, jonka mukaan ETPP:n sotilasoperaatioiden yhteiset kustannukset rahoitetaan yhteisön talousarviosta, tai 19 kohdassa esitettyä ehdotusta perustaa eurooppalainen puolustusmateriaalivirasto.
En kannata myöskään 20 kohdassa esitettyä jäsenvaltioiden puolustusbudjettien kasvattamista, 14 kohdassa esitettyä ehdotusta, jonka mukaan neuvosto voisi tehdä päätöksiä määräenemmistöllä, enkä tiiviimmän yhteistyön sääntöä, jolla mahdollistettaisiin niiden jäsenvaltioiden liittoutuminen, jotka haluavat ja pystyvät siihen, ilman yhdessä tehtyjä päätöksiä. En kannata myöskään 26 kohdassa esitettyä ehdotusta Naton ja EU:n läheisemmistä institutionaalisista suhteista enkä 12 kohdassa esitettyä Euroopan diplomaattikuntia koskevaa ehdotusta.

Bordes ja Cauquil (GUE/NGL)
Äänestimme luonnollisesti tätä mietintöä vastaan, jonka naurettavana tarkoituksena on sisällyttää asekauppaan eettinen ulottuvuus. Vastustamme asekauppaa, olipa se sitten virallista, epävirallista tai laitonta. Näiden kolmen asekaupan luokan välille on hyvin vaikea tehdä eroa ottaen huomioon, että useisiin asekauppoihin osallistuu virassa toimivia tai entisiä ministereitä, tai muita ?virallisia? henkilöitä.
Olisi suotavampaa ohjata yhteiskunnan tuotantokapasiteetti muiden tuotteiden kuin aseiden valmistamiseen. Ja on suorastaan rikollista velkaannuttaa entisestään köyhyyden lamauttamia maita myymällä edes laillisesti aseita niiden johtajille, jotta nämä voivat sitten käyttää aseita omaa kansaansa vastaan.

Ducarme (ELDR)
Aseiden vientiä koskevat Euroopan unionin käytännesäännöt ovat alan laaja-alaisin kansainvälinen järjestelmä.
Euroopan unioni on osallistunut myönteisellä tavalla aseiden viennin rajoittamiseen ja valvontaan ja pyrkii lisäämään asekauppaan eettisen ulottuvuuden.
Lainsäädännöllisten menettelyjen ja sopimusten lisäksi tarvitaan lisää toimia aseiden leviämisen rajoittamiseksi. Konfliktien ehkäiseminen ei perustu pelkästään aseiden viennin rajoittamiseen. Jotta se olisi tehokasta siihen on liityttävä myös demokratian ja vapaan demokraattisen järjestelmän tukeminen kyseisissä kehitysmaissa (valtion on suojeltava kansalaisia, koulutuksen on tähdättävä rauhanomaisen kulttuurin luomiseen, on perustettava toimielimet ratkaisemaan konflikteja neuvottelukeinoin jne.). Tämän osalta on korostettava, että uutta ja haavoittuvaa demokraattista järjestelmää ei voida estää puolustamasta itseään sen kumoamiseen tähtäävää kapinointia vastaan.
Lisäksi teollisuusmaiden on tuettava vähäisempiä aseistariisuntaohjelmia, miinanraivausta, turvallisuusjoukkojen koulutusta ja annettava oikeudellista apua kehitysyhteistyöhankkeissa.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Alankomaissa puolueeni, sosialistinen puolue, kannattaa lukuisten rauhan- ja kehitysyhteistyöjärjestöjen käynnistämää Israelia koskevaa aloitetta väliaikaisen aseidenvientikiellon aikaansaamiseksi. Aloite perustuu Israelin armeijan jatkuvasti lisääntyvään ihmisoikeuksien rikkomiseen miehitetyillä palestiinalaisalueilla ja armeijan siellä aiheuttamaan tuhoon. Parlamentin päätöslauselma aseiden vientiä koskevien käytännesääntöjen kolmannesta vuosikertomuksesta perustuu siihen oletukseen, että demokratian ja ihmisoikeuden arvot ovat EU:n ulkopolitiikan perustana eikä aseiden vienti saa entisestään lisätä epävakautta alueella. Lisäksi enemmistö äänesti tänään sen tarkistuksen puolesta, jossa tuomitaan sotateolliset suhteet Lähi-Idän konfliktin osapuoliin. Samaan aikaan Alankomaiden Schipholin lentokenttä on edelleen Yhdysvaltojen ja Israelin välisen asekaupan merkittävä yhteyspiste. Tämä on omiaan lisäämään uhrien katkeruutta ja alueen epävakautta. Palestiinalaisiin kohdistuva järjestelmällinen sorto oikeuttaa täysin kieltämään aseiden vientiluvat Euroopan unionin käytännesääntöjen yhteydessä. Pyydän komissiota auttamaan kiireellisesti yhä lisääntyvän väkivallan lakkauttamisessa ja tukemaan kansalaisten toimia Israelin palestiinalaisalueilla harjoittamaa väkivaltaa vastaan.

Poos (PSE)
. (FR) Neljä vuotta aseiden vientiä koskevien EU:n käytännesääntöjen antamisen jälkeen Euroopan parlamentti osoittaa nyt jäsenvaltioille tahtonsa tehdä aseiden vientiä koskevista yhteisistä vaatimuksista sitovia.
Olen iloinen siitä, että tämänsuuntaiset tarkistukset hyväksyttiin.
Kaikkien jäsenvaltioiden olisi Belgian hallituksen esimerkin mukaisesti sisällytettävä aseiden vientiä koskevat Euroopan unionin käytännesäännöt kansalliseen lainsäädäntöönsä.

Puhemies.
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Rübig (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olemme aivan ällistyneitä siitä, että komissio on esittänyt ehdotuksen vakausvaatimusten vesittämisestä sopimatta siitä ensin asiasta vastaavien Euroopan parlamentin valiokuntien kanssa.
Pyydän, että käsittelemme komission ehdotusta täällä mahdollisimman nopeasti ja tehokkaasti, sillä komission nykyinen kanta ei käsittääkseni saa tukea parlamentista.

Puhemies.
Ehdotuksenne on luonnollisesti toimitettava puheenjohtajakokoukselle, joka pelkään pahoin kokoontui tänä aamuna tavanomaisen torstai-iltapäivän sijaan. Jos olisitte esittänyt ehdotuksenne tänä aamuna, olisimme kenties saaneet puheenjohtajakokouksen tarkastelemaan asiaa tämän päivän kokouksessaan. Ehdotuksenne merkitään joka tapauksessa pöytäkirjaan ja sitä tarkastellaan, jotta asia voidaan ottaa jonkun tulevan parlamentin istuntojakson esityslistalle.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minun on puolustettava kunnioitettavaa kollegaani. Hän ei voinut tuoda asiaa esille tänä aamuna, sillä pöytäkirja hyväksyttiin vasta iltapäivällä. Haluan kuitenkin sanoa jotain aivan muuta. Kuten eilisen istunnon pöytäkirjasta on nähtävissä, kyselytuntia ei ollut ja istunto päättyi kuitenkin klo 22.20, toisin sanoen paljon suunniteltua aikaisemmin. Aika olisi siis riittänyt myös kyselytuntiin.
Tiedän, että vastaatte todennäköisesti puheenjohtajakokouksen päättäneen asiasta, mutta puhemiehistö - ja toivoisin teidän välittävän asian myös puhemiehistölle - on vastuussa työjärjestyksen noudattamisesta. Työjärjestyksessä esitetään selvästi, että jokaiseen Strasbourgissa pidettävään kahteentoista täysistuntoon on sisällyttävä kyselytunti - ainakin minä olen ymmärtänyt näin. Kyseessä on parlamentaarinen oikeus, josta ei voida neuvotella. Näin ollen neuvoston ja komission kyselytunnin peruuttaminen tällä viikolla oli mielestäni sekä parlamentaaristen perusoikeuksiemme että työjärjestyksen vastaista, varsinkin kun aikaa oli riittävästi.
Meillä on tänä iltapäivänä enää yksi keskustelu. Olisimme helposti voineet pitää keskustelun tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista tänään iltapäivällä, mutta sekin on peruttu. Norsunluurannikolla on tapahtunut vallankaappaus. Meidän on määrä keskustella siitä 9. lokakuuta, jolloin tapahtuma on jo historiaa.
Pyydän teitä järjestämään parlamentin työskentelyn toisin kuin se on tänään iltapäivällä ja tällä viikolla järjestetty.
Puhemies.
Minusta kommenttinne olisi osoitettava puhemiehelle - esitän asian puheenjohtajakokouksen sijaan ensin puhemiehelle - huolellisesti tarkasteltavaksi. On totta, että noudatamme tavallisesti kuvaamaanne käytäntöä, ja meillä on yksi istuntojakso kuukaudessa. Tässä kuussa meillä on ollut kaksi istuntojaksoa. Minusta huomautuksenne on joka tapauksessa perusteltu ja asiaa on pohdittava, mikä on ensisijaisesti puhemiehemme tehtävä.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Rocardin laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan suullinen kysymys komissiolle Multimedia Home Platform (MHP) -standardia koskevista Euroopan komission jatkotoimista (B5-0254/2002).

Whitehead (PSE).
Arvoisa puhemies, Posseltilla voi olla aikaa, mutta minun on poistuttava, sillä olen lähdössä klo 15.30 Frankfurtista lähtevälle lennolle. Minun on tarkoitus puhua juuri tästä aiheesta huomenna Kreikassa pidettävässä konferenssissa. Pyydän etukäteen anteeksi komission jäseneltä ja puhun lyhyemmin kuin valiokuntamme puheenjohtaja olisi puhunut, jos hän olisi ollut läsnä.
Tavallisesti kollegamme Junker toimii hänen varamiehenään, mutta hän on huonovointinen ja sairaalassa. Parlamentin jäsenet toivottavat hänelle varmasti pikaista paranemista.

Minun on tuotava julki asiaa kohtaan tuntemani mielenkiinto sellaisen televisioyhtiön johtajana, joka tulee varmasti osallistumaan digitaalilähetyksiin ja toimintaan laajakaistaviestinnän alalla - tosin todennäköisesti vasta kauan sen jälkeen, kun minun yhteyteni yhtiöön ovat päättyneet.
Haluaako komission jäsen, että toistan Rocardin kysymyksen? Entä vastaako komission jäsen keskusteluun kokonaisuudessaan sen lopussa?

Puhemies. -
Komission jäsenen on määrä puhua välittömästi teidän puheenvuoronne jälkeen, hyvä jäsen Whitehead.

Whitehead (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan sanoa muutaman sanan tämän kysymyksen ja sen kiireellisyyden syistä. Kysymys koskee pääasiassa sitä tahtia, jolla pystymme käynnistämään laaja-alaisen ja asianmukaisen keskustelun yhtenäisen MHP:n standardeista, jos sellaiseen päädytään. Komission jäsen kertoo uskoakseni tänään vastauksessaan, koska tarvittavat standardit esitetään ja julkaistaan.
Kiireellisyyden syynä on se, että tämä aihe liittyy laajalti meneillään olevaan keskusteluun tiedotusvälineiden keskittymisestä sekä laajakaistaviestintäalan kehityksestä ja erityisesti siihen, mitä televisiossa ja lähetystoiminnassa juuri nyt tapahtuu. Omassa jäsenvaltiossani meillä on ollut kunnianhimoisia suunnitelmia, jotka tähtäävät teollisuusmaiden kilpailukykyisimmän laajakaistajärjestelmän luomiseen vuoteen 2005 mennessä. Toiminta ei kuitenkaan ole edistynyt aivan odotusten mukaisesti digitaalisen lähetystoiminnan todella kilpailukykyisten markkinoiden luomisessa ja analogisesta toiminnasta luopumiseksi aikaisessa vaiheessa. Tämä on varoittava esimerkki monille meistä - erityisesti kulttuurivaliokunnassa, jossa kannatetaan esittämääni kantaa yksimielisesti - siitä, että avoin ja laaja-alainen keskustelu on kuluttajien ja kansalaisten etu ja että siinä on otettava huomioon sääntelypyrkimyksiin aiemmin liittyneet ongelmat sekä nyt kohdatut ongelmat.
Meidän on saatava selkeät merkit siitä, kuinka tasapuolista yhteenliittämisjärjestelmää ja laajakaistalähetysten yhdyskäytävien valvontaa voidaan toteuttaa yhteisen edun mukaisesti. Olen valitettavan tietoinen siitä, että yksi ensimmäisistä yrityksistä asettaa standardeja varhaisen vaiheen satelliittilähetyksille epäonnistui, koska alan vahvimmat lähetystoiminnan harjoittajat siihen aikaan - jotka ovat sitä edelleen, vain vahvempina ja enemmän valtaa omaavina - päättivät tarkoituksella kiertää standardit ja toimia omin päin. Hyödyntämällä tehokkaasti markkinoita ja vähemmän edistynyttä tekniikkaa ne pystyivät tehokkaasti tukahduttamaan ensimmäisen yhteisiä standardeja koskevan yrityksen. Emme halua tämän virheen toistuvan, ja uskon, että tässä tilanteessa haluamme tietää, kuinka asiassa edetään.
Pyydän komission jäsentä kertomaan, kuinka Euroopan unioni ottaa asiassa sellaisen aktiivisen aseman, että sovellusrajapintojen tarjoajia kannustetaan ja autetaan yhdistämään toimintaansa. Hän on varmasti tietoinen tätä koskevista epäilyistä ja siitä, mihin ne tarkkaan ottaen perustuvat. Sovellusrajapintojen tarjoajat toistavat todennäköisesti jossain määrin sen, mitä tapahtui ehdollisia käyttöoikeuksia ja satelliittilähetysten yhdyskäytäviä koskevassa keskustelussa. Monet ovat sitä mieltä - erityisesti minun kotimaassani - että yhtä yhteisesti hyväksyttyä standardia ei tarvita ja että olisi parempi kannustaa sovellusrajapintojen tarjoajien yhteistoimintaa. Epäilijät uskovat, että olisi todellakin osittain niiden etujen vastaista toimia näin, ja on tunnustettava, että asettaisimme näin kaiken yhden strategian varaan, josta jotkut suuret operaattorit saattaisivat jälleen kieltäytyä.
Kuinka komission jäsen selvittäisi kilpailun tarpeen, joka - siihen turvautuvien ja siitä hyötyvien mukaan - takaa monipuolisen teknisen edistyksen sääntelemättömillä markkinoilla? En usko, että meidän kannattaa käsitellä asiaa tämän enempää tarkastelematta perusteellisesti sekä teknistä keskustelua että tapaa, jolla monopolit nyt kehittyvät.
Toivon Rocardin kysymyksen edistävän tätä keskustelua ja että minulla on aikaa ainakin kuunnella komission jäsenen vastaus. Pyydän vielä kerran anteeksi sitä, että joudun poistumaan ennen keskustelun päättymistä. Kuten huomaatte, osallistun keskusteluun hyvin lyhyellä varoitusajalla.

Puhemies. -
Arvoisa Whitehead, mekin toivotamme Junkerille pikaista paranemista.

Liikanen
Arvoisa puhemies, parlamentin jäsenen kysymys koski interaktiivisten televisiopalvelujen yhteentoimivuutta ja MHP-standardien asemaa. Kysymykseen sisältyi viisi kohtaa, ja vastaan niistä jokaiseen erikseen.
Ensinnäkin ensimmäisen kohdan osalta tunnustan, että puitedirektiivin hyväksyminen viestintäalalla on merkittävä viesti sekä digitaalisten televisiomarkkinoiden toimijoille että kuluttajille. Puitedirektiivin mukaiset direktiivit antavat mahdollisuuden kolmen merkittävän tavoitteen saavuttamiseen. Ensinnäkin lähetystoiminnan harjoittajille tarjotaan pääsy verkkoon ja siihen liittyvien laitteiden, kuten sähköisten oppaiden ja ohjelmien hyödyntämiseen. Lisäksi liiallinen sääntely voidaan ehkäistä soveltamalla sovellusten suhteellista saatavuutta, ja kuluttajille tarjotaan laaja palveluvalikoima.
Tarkasteltaessa sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun puitedirektiivin 18 artiklan mukaista oikeudellista tilannetta todettakoon, että jäsenvaltioiden on tuettava avoimen sovellusrajapinnan toteuttamisen avoimuutta. Erityisestä sovellusrajapintateknologiasta tai yhdestä ainoasta sovellusrajapinnasta ei säädetä. MHP-standardi täyttää alan yhteentoimivuutta ja avoimuutta koskevat tarpeet. Tämän vuoksi rohkaisemme alaa soveltamaan standardia vapaaehtoisesti.
Kysymyksen toinen kohta koskee MHP-alalla sovellettavien standardien julkaisupäivää. Vastaan, että standardiluettelo julkaistaan ennen viestinnästä vastaavan valiokunnan 2. lokakuuta pidettävää kokousta.
Kolmannen kohdan osalta; muun kuin standardin mukaisen sovellusrajapintateknologian käyttö voi antaa yhtiölle lisää valtaa markkinoilla. Kyseisessä direktiivissä esitetään erityisratkaisuja, joita kansalliset sääntelyelimet voivat käyttää valvoakseen tiettyjen yhtiöitten valtaa markkinoilla. Koska standardointi takaa yhteentoimivuuden ja antaa käyttäjälle laajemmat valinnanmahdollisuudet, se ehkäisee varmasti osaltaan monopolien syntymistä. Kilpailu itsessään ei kuitenkaan takaa oikeudenmukaista kilpailua. Avoimetkaan standardit eivät estä määräävän markkina-aseman syntymistä.
Kysymyksen neljänteen kohtaan vastaan, että sääntelyn tavoitteena on avoimuus ja yhteentoimivuus, kuten totesin jo vastauksessani kysymyksen ensimmäiseen kohtaan. MHP-standardit vastaavat yhteentoimivuuden ja avoimuuden tarpeita alalla. Juuri tämän vuoksi tarjoamme poliittista tukea standardin vapaaehtoiselle noudattamiselle. Alalla halutaan kuitenkin käydä vuoropuhelua yhteentoimivuudesta, erityisesti siihen siirtymisestä. Olemme tämän vuoksi käynnistäneet yhteentoimivuutta koskevan keskustelun ja alakohtaisen tutkimuksen.
Kysymyksen viidennen kohdan osalta täysistunnossa 12. joulukuuta 2001 antamassaan julkilausumassa komissio sitoutui julkaisemaan kyseiset MHP-standardit virallisessa lehdessä standardiluettelona puitedirektiivin 17 artiklan mukaisesti. Direktiivin mukaan jäsenvaltioiden on edistettävä luetteloon sisältyvien standardien soveltamista. Komissio on myös sitoutunut tutkimaan vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta, onko yhteentoimivuus ja käyttäjien valinnanvapaus jäsenvaltioissa tyydyttävällä tasolla. Jos näin ei ole, komissio voi ehdottaa standardien muuttamista sitoviksi. Kuten äsken sanoin, noudatamme sitoumustamme ja julkaisemme standardiluettelon asiasta vastaavan valiokunnan 2. lokakuuta pidettävän kokouksen jälkeen. Sitoumuksia tarkastellaan tästä vuoden 2004 heinäkuuhun asti.
Puitedirektiivin 18 artiklassa velvoitetaan jäsenvaltiot kannustamaan avointen sovellusrajapintojen toteuttamista. Komissio jatkaa vuoropuhelua jäsenvaltioiden ja kansallisten sääntelyviranomaisten kanssa valmistelukunnan kautta. Tässä vuoropuhelussa käsitellään varmasti myös MHP:a.
MHP:n laaja-alainen käyttöönotto vaikuttaa luonnollisimmalta tavalta saavuttaa yhteentoimivuus. Yritysten on tehtävä siirtymisstrategioita koskevat aloitteet, sillä siirtymiseen sinänsä liittyy useita teknisiä ja kaupallisia ongelmia. Olemme tyytyväisiä alan jatkuviin pyrkimyksiin ratkaista nämä ongelmat ja päästä sopimuksiin kansallisella tai yhteisön tasolla MHP:hen siirtymiseksi.

Hieronymi (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän yksityiskohtaisesta vastauksesta kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan kysymykseen. Valiokunnassa on pohdittu, kuinka voidaan taata vapaa tiedonkulku ja kuluttajien valinnanvapaus digitaalisella aikakaudella. Kuinka tämä tavoite voidaan saavuttaa? Asiasta ei tarvita enää keskustelua, se käytiin jo hyväksyttäessä päätöslauselma televiestintäpaketista ja erityisesti puitedirektiivi.
Tänään halusimme kuulla komissiolta, mitä se voi tehdä auttaakseen panemaan täytäntöön meidän tuolloin hyväksymämme päätöslauselmat, ja tämän vuoksi tämä kysymys esitettiin. Olen kiitollinen, sillä mielestäni komission jäsenen vastaus viitoitti rakentavalla tavalla tietä eteenpäin.
Haluan kuitenkin vielä kerran esittää, että meillä on kolme perustavaa laatua olevaa ratkaisua. Ensinnäkin, avoimet rajapinnat, niin kutsutut sovellusrajapinnat, eivät riitä. Niiden on myös oltava laajasti saatavilla, toisin sanoen niiden on oltava yhteentoimivia. Tästä tavoitteesta päätimme yhdessä puitedirektiivin yhteydessä. Toiseksi päätimme, että jäsenvaltioiden on kannustettava yhteentoimivan tekniikan käyttöönottoa. Kolmanneksi päätimme, että menettely on vapaaehtoinen heinäkuuhun 2004 asti.
Parlamentti vaati toimia sellaisen vapaaehtoisen ja käyttäjäystävällisen ratkaisun aikaansaamiseksi, joka takaa myös todellisen valinnanvapauden ja moniarvoisuuden. Tämän vuoksi, kuten arvoisa komission jäsen tänään totesi, tekniikkaa koskevat tiedot ja nämä vaatimukset täyttävät standardit on julkaistava. Tällä hetkellä on olemassa Euroopan telealan standardointilaitoksen MHP-standardi, ja tämän vuoksi parlamentin pyyntö päätöslauselmassa, josta tänään äänestämme, on aivan selvä. Haluamme edistää sellaista tekniikkaa, joka kiistatta täyttää nämä vaatimukset. Tämän vuoksi päätöslauselmassa kehotetaan ja vaaditaan jäsenvaltioita laatimaan mahdollisimman pian toimintasuunnitelmat - tahdomme ne tämän vuoden loppuun mennessä - siitä, kuinka tämä tavoite saavutetaan, jotta heinäkuussa 2004 olisi päästy todellisiin tuloksiin.
Kuten näette - haluan kiittää tässä minua auttaneita arvoisia kollegojani kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnasta sekä teollisuutta, ulkomaankauppaa, tutkimusta ja energia-asioita käsittelevässä valiokunnasta - viittaamme päätöslauselmaan ja sen vapaaehtoiseen noudattamiseen kuitenkin määräajan puitteissa ja yksilöidyn tavoitteen osalta. Se on tämän päätöslauselman tarkoitus.
Uskon, että komissio ja jäsenvaltiot hyväksyvät tämän ja tukevat meitä kansalaisten edun nimissä.
Echerer (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitos tänään esittämistänne lausunnoista. Meille ne merkitsevät todellista edistysaskelta yhteisessä vapaaehtoisessa menettelyssä, kuten Ruth Hieronymi totesi. Emme esittäneet kysymystä laaja-alaisesta yhteentoimivuudesta televiestintädirektiivin yhteydessä, mutta tiedämme, että se on hyvin merkittävä Euroopan kannalta, koska Euroopassa parhaillaan laaditaan tiedotusvälineitä koskevan politiikan standardeja.
Komissio ja lainsäätäjät, kuten Euroopan parlamentti, eivät kenties olleet aiemmin tarpeeksi päättäväisiä. Nyt me kuitenkin olemme, sillä aika on loppumassa. Vuoden 2004 kesä tulee ennemmin kuin huomaammekaan. Sitä, mitä vapaaehtoisuuteen perustuvassa menettelyssä tarvitaan, voidaan kutsua vaikkapa ohjaukseksi. Toimielimet odottavat tiedotusvälinepolitiikkaa koskevaa selkeää viestiä, ja sitä me yhdessä pyydämme.
Olemme puhuneet yhdestä standardista. Olemme jatkuvasti välttäneet sanaa yksinkertainen. Emme halua ottaa varaslähtöä. Tämä ei kuitenkaan tarkoita varaslähtöä, vaan on loogista toimintaa. Kuten arvoisa kollega Hieronymi sanoi, me olisimme voineet laatia yhden standardin, joka vastaisi yhteisiä tavoitteita, yhtenäistä MPH:ta koskevaa tavoitetta. Nyt tarvitaan entistä selvempiä poliittisia viestejä. Valitsimme yhden matkapuhelinjärjestelmän ja meidän olisi nyt toimittava tässä asiassa samoin. Ennen kuin teollisuudessa tehdään yhtään enempiä sijoituksia ja luodaan monenlaisia keskenään yhteensopimattomia sovellusrajapintoja, mitä emme toivo. Kun käsiteltävänä on yhä enemmän taloudellisia tosiseikkoja, lukuja ja tietoja on käsiteltävä, poliitikkojen on vaikea puuttua suoraan asiaan. Yhteinen vapaaehtoinen menetelmä tarvitsee meiltä selkeän kannatuksen. Luin hiljattain eräästä teknisestä julkaisusta lainauksen, jossa totesitte, että komissio voi tehdä eurooppalaisista standardeista sitovia, jos asianmukaista kuluttajien valinnanvapautta ja yhteentoimivuutta ei saavuteta vuoteen 2004 mennessä.
En usko, että siihen päädytään. Meidän olisi pystyttävä löytämään yhteinen ratkaisu ennen sitä. Meidän on tultava toisiamme puolitiehen vastaan. Suuri enemmistö markkinoiden toimijoista kannattaa MHP:ta ja meidän on todettava se ääneen. Uskon, että tätä meiltä odotetaan.
Harbour (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen voidessani osallistua tähän keskusteluun, ei kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan jäsenenä, vaan yhtenä televiestintäpaketin esittelijänä sekä teollisuutta, ulkomaankauppaa, tutkimusta ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan ja oikeudellisia asioita ja sisämarkkinoita käsittelevän valiokunnan jäsenenä.
Haluan sanoa läsnä oleville kulttuurivaliokuntaan kuuluville kollegoillemme, ettei tämä asia koske pelkästään kyseistä valiokuntaa. Olisi hyvä, jos he kannustaisivat enemmän parlamenttia osallistumaan työhönsä. Kysymys laadittiin kokonaan valiokunnan sisällä. Olen iloinen siitä, että olen saanut tehdä yhteistyötä useiden kollegojen kanssa ja tarjota oman työpanokseni.
Tässä on nyt kuitenkin kyse paljon laajemmista asioista. Ensinnäkin olen aistivinani käsityksen, jonka mukaan koko MHP:ta koskeva ajatus on jonkinlainen taikasana, jolla yhtäkkiä luodaan digitaalitelevision yleismaailmallinen saatavuus. Echerer vihjaisi tähän juuri. Käsitys on kaukana todellisuudesta. Tilanne ei ole sama kuin matkapuhelinten osalta, eikä samanlainen kuin GSM-standardia annettaessa. Meillä on jo markkinoilla digitaalitelevisiojärjestelmiä, jotka tarjoavat kuluttajien toivomia hyvin interaktiivisia palveluja. Omassa maassani jo yhdeksällä miljoonalla kansalaisella on käytössään jokin muu kuin MHP-standardin mukainen järjestelmä. Lopullista MHP-standardia - täysin interaktiivista palvelustandardia - ei ole vielä edes julkaistu, ja silti kollegat haluavat jo kiirehtiä sen standardointia. Tämä ei ole realistista.
Mielestäni koko ajatus, jonka mukaan meidän olisi esitettävä lähestystoiminnalle jokin tietty yritysmalli, ei ole realistinen. Tähän päätöslauselmaan sisältyy suhteellisen tarpeettomia hyökkäyksiä vertikaalista järjestäytymistä vastaan, ja ryhmäni, ja toivoakseni myös parlamentti, tuomitsee tämän piirteen.
Kuten komission jäsen aiemmin totesi, minä ja muut jäsenet olemme jo käsitelleet tätä asiaa televiestintäpaketin yhteydessä. Olemme perustaneet kilpailukykyisiä välineitä estääksemme vertikaalisia toimijoita käyttämästä väärin määräävää markkina-asemaansa. On myös noudatettavia velvoitteita, joiden täyttämistä jäsenvaltioiden hallitusten on valvottava. Meidän olisi ensisijaisesti sanottava komissiolle, että haluamme niitä valvottavan. Ne ovat ratkaisevan tärkeitä. Meidän tehtävämme ei ole määrätä erityisestä yritysmallista. Me emme ole täällä sitä varten.
Sovellusten rajapinnoissa ja tekniikassa olennaista on yhteentoimivuus. Kyse ei ole yhdestä standardista, eikä yhden standardin olemassaolo tarkoita sitä, että sitä automaattisesti noudatetaan tai että se takaa yhteentoimivuuden. Meillä Yhdistyneessä kuningaskunnassa on jo kolme eri välitystapaa - kaapeli, maanpäällinen ja digitaalinen - ihmisillä on saatavilla tehokas pääsy digitaaliseen järjestelmään - ja satelliitti. Näistä jokaisella on erilainen rajapinta. Komission on tuettava sitä, mitä kutsun digitaalisen tekijän työkalupakiksi. Se tarjoaisi digitaalisten palvelujen tarjoajille mahdollisuuden tulla markkinoille ja noudattaa yhteisiä periaatteita, joiden mukaan ne voivat kehittää ohjelmia mille tahansa yhdyskäytävälle. Tällaista käytännön toimintaa komission on kehitettävä. Komission on tietenkin seurattava MHP:n kehittymistä ja arvioitava, tarvitaanko lisää kannusteita. Me olemme kuitenkin jo pitkällä digitaalisen uudistuksen tiellä, ja sellainen puuttuminen asioihin, jota eräät kollegat täällä ovat toivoneet - totean tyytyväisenä, ettei päätöslauselmassa esitetä tällaista - ei edistä asiaa lainkaan. Meidän on suhtauduttava realistisesti tapahtumiin markkinoilla ja siihen, mitä kuluttajat nyt ostavat.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, vahvan mutta myös hyvin haavoittuvan mediakeskuksen Münchenin edustajana olen tyytyväinen kulttuurivaliokunnan esittämään kysymykseen ja tämän päivän keskusteluun. Haluan tehdä selväksi yhden asian: Euroopan parlamentilla on pitkät perinteet tiedotusvälineitä koskevan politiikan alalla, erityisesti televisioalalla Euroopassa.
Kaikki alkoi 1980-luvun alussa, jolloin Baden-Württembergin entinen kulttuuriministeri, Heidelbergin edustaja Euroopan parlamentissa, professori Hahn julkaisi hyvin enteellisen mietintönsä. Mietintö oli valtavasti aikaansa edellä, vaikkakin kehitys on kulkenut siinä esitettyjen ehdotusten ohitse. Sen jälkeen Euroopan parlamentissa on painotettu eurooppalaisen television yhtäpitävyyttä televiestintädirektiivin ja televisio ilman rajoja -direktiivin kautta.
Mitkä olivat kaksi tärkeintä osatekijää? Ensinnäkin olemme todenneet selvästi, että haluamme estää tämän tarpeellisen, asianmukaisen ja merkittävän tekniikan väärinkäytön asettamalla yksiselitteisiä eettisiä normeja. Toiseksi olemme toistuvasti todenneet, että kyseessä on kilpailukykyyn liittyvä asia, joka ei koske ainoastaan Euroopan sisäistä kilpailukykyä koskeva, vaan Euroopan kilpailukykyä sinänsä. Nyt havaitsemme, että Euroopan markkinoihin kohdistuu yhä enenevässä määrin Euroopan ulkopuolisten toimittajien ja Euroopan ulkopuolisten monopolien uhkaa.
Tämän vuoksi olen sitä mieltä, että meidän on todellakin kuljettava nyt viitoitettua tietä, vapaaehtoisen yhteensovittamisen ja yhdenmukaistamisen tietä, mutta tätä ei kuitenkaan pidä käyttää tekosyynä sille, että ei tehdä mitään. Kannatan siis syvästi sitä, mitä Hieronymi sanoi. Tarvitsemme määräajan. Tiedämme, että jäsenvaltiot - joita on nyt viisitoista, mutta pian 25 tai 30 - eivät ole varsin pitkällä lähtöviivalta toimintasuunnitelmiensa kanssa.
Päädyttyämme kannattamaan vapaaehtoista toimintaa meidän on todellakin asetettava määräaika, jonka mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava toimintasuunnitelmansa tämän vuoden loppuun mennessä. Muuten meidän on ensi vuoden alussa pohdittava tapoja nopeuttaa menettelyä. Toivon Echererin tavoin sitä, ettei komissio joudu laatimaan sitovia ehdotuksia eikä standardeja, mutta pelkään, että näin voi käydä.
Tämän vuoksi haluan jälleen kerran kehottaa jäsenvaltioita toimittamaan toimintasuunnitelmansa vuoden loppuun mennessä. Meidän on tehtävä täysin selväksi, että olemme yhtä huolestuneita Euroopan kilpailukyvystä sinänsä kuin siitä Euroopan kultttuurisesta moniarvoisuudesta, joka tekee Euroopasta sellaisen kuin se on sekä pienten ja keskisuurten yritysten mahdollisuuksista - tämäkin on merkittävä päätöslauselmassa esitetty seikka. Haaste koskee nimenomaan pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Me Euroopan parlamentissa koemme itsemme pienten ja keskisuurten yritysten puolustajiksi, vaikka nämä kenties edelleen välttelevät nyt käsittelemäämme ulottuvuutta.
Arvoisa komission jäsen, kiitos selkeästä ja yksityiskohtaisesta vastauksesta. Minun on kuitenkin sanottava suoraan, että jos jäsenvaltiot eivät toimita toimintasuunnitelmiaan vuoden loppuun mennessä, meidän on tavattava taas tammikuussa käsitelläksemme sitä, kuinka Euroopan unionin on jatkossa toimittava.
Schulz (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, toisin kuin Posselt minä en edusta Münchenin haavoittuvaa mediakeskusta vaan Kölnin mediakeskusta. Itse en ole kotoisin Kölnistä, mutta ei ole Posseltkaan kotoisin Münchenistä. Reininmaalaisena minulla on Hieronymin tavoin alueellinen yhteys, aivan kuten Posseltillakin.
Ainoa syy siihen, että puhun täällä nyt kulttuuripoliittisista aiheista on se, että edustan ystävääni Karin Junkeria, joka on niin sairas, ettei voinut tulla tänne. Joten, arvoisa puhemies, jos kuulette minun puhuvan täysin asian vierestä, ja loukkaavan kunnioitettavia kristillisdemokraattiystäviäni oikeiston ja vasemmiston välisten tavanomaisten periaatteellisten erimielisyyksien yhteydessä, se johtuu siitä, etten ole tällä erityisalalla sellainen asiantuntija, kuin koen olevani toisilla aloilla.
(Hälinää)
Kiitos ystävällisestä ymmärryksestänne.
Junker antoi minulle ohjeet sanoa puolestaan seuraavaa: audiovisuaalialan markkinat kasvavat ja ala on merkittävä taloudellinen tekijä. Harbour teki selväksi puheessaan, ettei kyse ole yksinomaan markkinoiden rakenteesta, vaan siitä, kenellä on valtaa markkinoilla, minkälaista valtaa se on ja mihin sitä käytetään. Annan tilastotietoja: pelkästään audiovisuaalialan liikevaihdoksi tänä vuonna arvioidaan 65 miljardia euroa bruttokansantuotteesta. Audiovisuaalinen teollisuus työllistää 950 000 henkilöä. Ala säätelee suuren yleisön tiedonsaantia tulevaisuudessa.
Keskimäärin ihmiset katsovat Karin Junkerin mukaan televisiota 206 minuuttia päivässä ja kuuntelevat radiota kolme ja puoli tuntia. Minä en ole yksi heistä.

Tavoite, johon meidän on pyrittävä, kuten monet kollegat jo ovat todenneet, on yksi yhtenäinen eurooppalainen sovellusrajapinta API. Aivan kuten meillä on yksi matkapuhelinjärjestelmä, niin kutsuttu GSM-järjestelmä, Euroopan unionissa on oltava yksi sovellusrajapinta, ei 15 erilaista sovellusrajapintaa. Jos tahdomme kilpailukykyiset markkinat, meillä on oltava yksi yhtenäinen järjestelmä. Tämän vuoksi ero meidän kantamme ja Harbourin kannan välillä on helppo selittää. Harbourin esittämä kanta on täsmälleen sellaisen henkilön kanta, joka väittää, että eristäytymispolitiikka estää tällaisen sovellusrajapinnan luomisen.
MHP on ainoa avoin yhteentoimiva standardi, joka täyttää vaatimukset, jotka järjestelmälle on asetettava. Kuten komission jäsen jo selitti yksityiskohtaisesti vastauksessaan Rocardin kysymyksen viiteen kohtaan, komission on nopeasti tehtävä aloite ja otettava standardi käyttöön. Olen samaa mieltä Posseltin kanssa siitä, että jos jäsenvaltiot eivät onnistu edistymään tässä asiassa ajoissa, silloin meidän on tehtävä aloite.
Huomautus, jonka mukaan televisio on merkittävin tietolähde, ei ole aivan totta Saksan liittotasavallan vaali-illan lähetyksen seuraajien osalta. Television välittämän tiedon saatavuus sekä demokraattisen ja moniarvoisen tiedonvälitysjärjestelmän saatavuus on kaikkien Euroopan unionin kansalaisten demokraattinen perusoikeus, jonka on perustuttava moniarvoiseen demokratiaan. Järjestelmään pääsy on taattava riippumatta siitä, missä muodossa televisiotarjonta tulevaisuudessa toteutuu. Jos tulevaisuuden televisio on digitaalinen, digitaalitelevisiojärjestelmien saatavuus on tiedotusalan demokraattisiin oikeuksiin, moniarvoisuuteen ja kansalaisten itsemääräämisoikeuteen liittyvä peruskysymys.
Tämä on ainoa tapa varmistaa se, että tulevaisuudessa toisaalta tuottajat voivat tarjota kaikille kuluttajille laajaa valikoimaa ja toisaalta kansalaiset, toisin sanoen kuluttajat, voivat hyödyntää sitä, mitä on tarjolla mahdollisimman laajan valinnanvapauden kautta. Me Euroopan parlamentin sosialistit haluamme muistuttaa komission jäsentä Liikasta siitä, että hän lupasi, että vuonna 2004 sovelletaan yhtä standardia. Jos media-ala ei pääse sopimukseen yhdenmukaisesta lähestymistavasta, meidän on mentävä vielä pidemmälle. Aivan kuten Posselt ja Echerer totesivat.
Arvoisa komission jäsen, Euroopan parlamentin sosialistit kehottavat teitä toimimaan mahdollisimman nopeasti, jotta voisimme edistyä yhden eurooppalaisen tietoyhteiskunnan tulevaisuuden kannalta perustavaa laatua olevan kysymyksen ratkaisemisessa mahdollisimman pian, mutta myös niin moniarvoisella ja demokraattisella tavalla kuin mahdollista ja, arvoisa kollega Harbour, yhdenmukaisesti.
(Suosionosoituksia)

Liikanen
Arvoisa puhemies, koska asia on herättänyt näin laajaa mielenkiintoa, en voi jättää käyttämättä mahdollisuutta kommentoida päätöslauselmaa, josta pian äänestetään.
Olen täysin samaa mieltä Euroopan parlamentin kanssa siitä, että digitaalitelevisioon sellaisenaan, myös interaktiivisiin palveluihin, liittyy valtavat mahdollisuudet laajentaa tietoyhteiskunnan ulottuvuutta. Komissio osallistuu jo nyt aktiivisesti digitaalitelevision aseman kehittämiseen ja yhteentoimivuuden edistämiseen. Haluan erityisesti mainita toimintasuunnitelman eEurope 2005. Toimintasuunnitelmassa otetaan täysin huomioon digitaalitelevision merkitys esimerkiksi Lissabonin strategian toteuttamisessa ja yhtenä kansalaisten vaihtoehtona käyttää julkisia palveluja verkossa. Jäsenvaltioita on pyydetty esittämään digitaalilähetyksiin siirtymiseen liittyvät suunnitelmansa vuoden 2003 loppuun mennessä.
Komissio aikoo myös antaa ensi vuonna tiedonannon digitaalilähetyksiin siirtymisestä. Toinen tiedonanto, jota laaditaan parhaillaan ja jota Kööpenhaminassa kokoontuva Eurooppa-neuvosto käsittelee vielä tänä vuonna, koskee digitaalitelevision avointen järjestelmäalustojen ja kolmiulotteisten matkapuhelinviestien toteuttamisen esteitä.
Parlamentin eri kysymyksiin antamissani vastauksissa olen esittänyt kaikki toimet, joita parhaillaan toteutamme interaktiivisen television yhteentoimivuuden osalta. On tärkeää, että yhteentoimivuus kehittyy rinnakkain interaktiivisen television markkinoiden kehityksen kanssa.
Koska televiestinnän puitedirektiivi koskee interaktiivisen television yhteentoimivuutta, meidän on vältettävä kaksinkertaista sääntelyä, joka seuraisi asian sisällyttämisestä myös televisio ilman rajoja - direktiiviin. Yhdessä kollegani Viviane Redingin kanssa huolehdimme siitä, että televiestintäpaketti, joka koskee lähetystoimintaa ja saatavuutta, ja sisällöstä - josta säädetään yleisen edun osalta ensi vuonna tarkistettavassa televisio ilman rajoja -direktiivissä, täydentävät toisiaan ja ovat yhdenmukaisia.
Lisäksi komissio on tyytyväinen päätöslauselmaan ja toivoo, että digitaalitelevision kehittäminen ja saattaminen suuren yleisön ulottuville on yksi poliittisen esityslistan merkittävimmistä tavoitteista.

Puhemies. -
Seuraavaksi toimitetaan äänestys.

Gorostiaga Atxalandabaso (NI).
Arvoisa puhemies, haluan käyttää työjärjestyspuheenvuoron kertoakseni, että aikomukseni oli äänestää päätöslauselmaa vastaan. Haluan kertoa sen kaikille.

Puhemies. -
Teillä on luonnollisesti oikeus kertoa parlamentille, kuinka aioitte äänestää. Se ei kuitenkaan muuta äänestyksen tulosta.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tiedän, ettei tämä vaikuta äänestyksen tulokseen, mutta hyvin monet kollegat saapuivat saliin vasta äänestyksen jälkeen. Haluaisin ehdottaa, että palaisimme täsmällisiin ja pitäviin äänestysajankohtiin torstai-iltapäivisin, varsinkin, kun on paljon paikkoja, jossa kellonsoitto ei kuulu. Pyydän tämän vuoksi pikaisesti ottamaan uudelleen käyttöön aikataulut, jotta arvoisat parlamentin jäsenet tietävät, koska äänestys toimitetaan.

Puhemies. -
Arvoisa Posselt, kiitos erityisesti ensimmäisestä huomiostanne, jonka mukaan äänestys on toimitettu, eikä sen tulosta voida muuttaa.

Sommer (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin mennä vielä pidemmälle kuin Posselt. Haluan esittää vastalauseeni sille, että äänestys on nyt. Esityslistan mukaan meidän piti äänestää klo 16.30, ja kellonsoitto ei todellakaan kuulu yläkerran toimistoihin. En tiedä missä teidän toimistonne on ja kuuluuko kellonsoitto sinne. Äänestys oli määrä toimittaa klo 16.30, ja on väärin toimittaa äänestys nyt, sillä kaikki rakennuksessa olevat eivät ole vielä saapuneet istuntosaliin.

Puhemies.
Arvoisa Sommer, esityslistassa esitetään selvästi, että äänestys toimitetaan klo 16.30 tai keskustelun lopussa. Toimistoni on 12. kerroksessa, ja minun on todettava, että pidin kellonsoittoa harmillisena, kun sitä kelloa soitettiin tänään tauotta viidentoista minuutin ajan. Mielestäni se on liikaa!

Schulz (PSE).
Arvoisa puhemies, olette pääosin osannut varautua ennalta huomautukseeni. Posselt on kuitenkin oikeassa. Meidän on keskusteltava torstai-iltapäivän esityslistasta. En halua moittia arvoisaa kollegaa Whiteheadia, joka jo keskustelun aluksi sanoi joutuvansa poistumaan heti puheensa jälkeen ehtiäkseen lennolleen, mutta on mielestäni uskomatonta, että parlamentin olisi järjestettävä aikataulunsa edustajan lentoyhteyksien mukaisesti.

Me Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän jäsenet aiomme käsitellä tätä asiaa työjärjestysasiantuntijoidemme kanssa. Muidenkin ryhmien olisi toimittava samoin, jotta torstai-iltapäivän esityslista palautettaisiin entisen käytännön mukaiseksi. Muuten meidänkin on ehkä säästettävä vaivojamme.
(Suosionosoituksia)

Harbour (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, mielestäni kollegan puheenvuoron jälkeen on esitettävä perustavampaa laatua olevia kysymyksiä. Kun tarkastellaan keskusteluun kaikkiaan käytettyä aikaa syyskuun ensimmäisessä ja toisessa istunnossa ja todetaan, että päätämme keskustelun nyt, herää kysymys siitä, miksi meillä ollenkaan piti olla kaksi istuntoa syyskuussa? Uuden työjärjestyksen mukaan se ei yksinkertaisesti ole tarpeen.
Toivoisin teidän, arvoisa puhemies, kertovan puhemiehistölle, että olemme jo havainneet työjärjestyksen muutoksia koskevan Corbettin mietinnön hyvin myönteiset vaikutukset. Nyt on arvioitava kuinka monta viikkoa meidän on työskenneltävä täällä, sillä arvoisa puhemies, valiokuntatyöskentelylle jää parlamentissa aivan liian vähän aikaa. Meillä on jäljellä hyvin vähän aikaa valiokuntatyöskentelylle ennen joulua.
(Vastalauseita Posseltin taholta)
Se on totta, hyvä Posselt, näytän teille valiokuntani esityslistan. Valiokuntatyöskentelylle jää naurettavan vähän aikaa, eikä meidän pitäisi tuhlata aikaa odottaen täällä jotakin tapahtuvaksi, kun voisimme samaan aikaan tehdä tärkeää poliittista työtä valiokunnissa Brysselissä. Toisin kuin Schulz väittää, todella demokraattisessa parlamentissa tarkasteltaisiin huolellisesti työmäärää ja - kiitän teitä keskeytyksestä, hyvä Posselt - uskon, että monet ovat kanssani yhtä mieltä. Useimmat heistä ovat jo lähteneet, sillä he eivät halua tuhlata aikaansa täällä tiistai-iltapäivänä.

Chichester (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arkisemmalla tasolla haluan tukea niitä, jotka valittivat muutoksista äänestysajankohdassa. Kun kello soi - minä kyllä kuulin sen toimistooni - katsoin näyttöruudulta, mitä tapahtuu. Mutta en nähnyt, arvoisa kollega Harbour, joka puhutte tietävästi asiasta, mitään mainintaa siitä, että seuraavaksi toimitettaisiin äänestys. Se olisi aivan hyvin voinut olla vaikkapa palohälytys. Eikö näyttöruudulla voitaisi antaa tarkempia tietoja siitä, mitä seuraavaksi tapahtuu istuntosalissa?

Puhemies.
Asiasta ilmoitettiin selvästi näyttöruudulla, arvoisa Chichester. Kenties teidän näytössänne on jotain vikaa - en osaa sanoa - mutta äänestysajankohta näkyi näyttöruudulla.

Grossetête (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, vahvistan, että äänestyksestä ilmoitettiin näyttöruudulla. Juuri sen vuoksi ymmärsin saapua ajoissa istuntosaliin äänestystä varten.
Pyysin puheenvuoroa ainoastaan sanoakseni brittiläisille kollegoille, että jos he mielestään tuhlaavat täällä aikaansa eikä heille jää riittävästi aikaa valiokuntatyöskentelyyn, kehotan heitä jäämään pois Brysselin istunnoista. Näin aikaa olisi riittämiin valiokuntatyöskentelyyn Brysselissä ja voisimme kaikki uhrata aikaamme täysistunnolle täällä Strabourgissa perjantaiaamuun asti. Uskon, ettei siitä aiheutuisi mitään ongelmia: emme tuhlaisi aikaa ja työskentelyedellytykset paranisivat.
Puhemies. -
Huomaan, että tunteet kuumenevat nyt perustellusti. Jos vastalauseita ei esitetä, annan puheenvuoron vielä kahdelle sitä pyytäneelle parlamentin jäsenelle, ja sitten päätämme istunnon.

Mann, Thomas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tämä on lapsellinen keskustelu, jota käyvät ne, jotka ovat aina vastustaneet Strabourgissa pidettäviä istuntoja. Ja mitä sen suhteen on päätetty? Seuraavalle Brysselin istuntokaudelle on sovittu useita lyhyempiä täysistuntoja. Toisin sanoen muutamat henkilöt pyrkivät aina vastustamaan Strasbourgia.
On kuitenkin jotain, mitä pidän paljon vakavampana asiana: meille kerrottiin, ettei keskustelua ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista voida järjestää tänä torstaina, koska sellainen järjestettiin syyskuun ensimmäisessä istunnossa. Uskotteko todella, että historialliset maailmantapahtumat ja kiireelliset asiat ovat riippuvaisia siitä, onko meillä kunnia ilmaista kantamme ajankohtaisista asioista? Mielestäni olisi ollut tärkeämpää käyttää liikenevä aika tänä iltapäivänä sellaisten muiden kiireellisten asioiden käsittelemiseen, joita tavallisesti emme ennätä käsittelemään, koska meillä ei ole koskaan aikaa. Meillä olisi todellakin ollut tänään aikaa, kuten kaikki ovat huomanneet. Parlamentin jäsenten olisi voitava puhua tarvittaessa merkittävistä asioista. Tänään siihen olisi tarjoutunut loistava tilaisuus.
Pyydän näin ollen, että kiireisten asioiden käsittelyyn varataan tarvittava aika, jotta ihmisoikeusasioita ei hylätä vain koska ihmisillä on kiire takaisin vaalipiireihinsä. He saavat viettää tunteja vaalipiireissään. Niillä, jotka haluavat puhua, koska pitävät sitä perusteltuna, on oltava siihen mahdollisuus, varsinkin torstaisin. Torstaisin pidettävät istunnot eivät pääty kello neljän lentoihin; niiden kuuluu päättyä kello 18.30.
Puhemies. -
Posselt on juuri esittänyt saman seikan kuin te Mann, lisäksi jopa samankaltaisin tuntein kuin te.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan puuttua siihen, mitä Harbour sanoi. Ensinnäkin arvoisa kollega Harbour, olette yksi niistä, jotka pitävät perustamissopimusta arvossa. Perustamissopimusta lukiessanne havaitsette, että meillä on 12 säännöllistä täysistuntoa vuodessa, ja että tarvittaessa voimme pitää ylimääräisiä täysistuntoja Brysselissä. Jos voisimme käyttää nämä kuusi päivää syksyllä muuhun tarkoitukseen, meillä olisi aikaa valiokuntatyöskentelyyn, aikaa viikon kestäviin vastaanottoihin ja kaikkeen muuhun, ja voisimme käyttää aikamme täällä hyödyllisesti.
Toiseksi tämän iltapäivän esityslistaan olisi pitänyt sisältyä keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista, esimerkiksi Norsunluurannikon vallankaappauksesta. Meille kerrottiin tänään, että asiaa käsitellään 9. lokakuuta. Toisin sanoen puheenjohtajisto päätti, että tästä kiireellisestä asiasta keskustellaan 9. lokakuuta eli parin viikon kuluttua tämän iltapäivän sijaan. Nyt sitä olisi voitu pitemmittä puheitta käsitellä.
Kolmanneksi tällä viikolla ei järjestetty neuvoston eikä komission kyselytuntia. Kuten olen jo aiemmin sanonut, kyseessä on parlamentaarinen perusoikeus ja kyselytunnin puuttuminen on vastoin työjärjestystä. Arvoisa Harbour, olen ylpeä kyselytunnista; se on saavutus, joka perustuu Ison-Britannian pitkään parlamentaariseen perinteeseen.

Puhemies. -
Tällainen perustelu, joka vaikuttaa yhdistävän eri ryhmiä, on hyvin mielenkiintoinen!

Schulz (PSE).
Arvoisa puhemies, palatakseni samaan keskustelunaiheeseen, kuunneltuani Harbouria, Mannia, Posseltia ja Grossetêtea ymmärrän nyt, miksi ryhmän puheenjohtaja Poettering on aina niin kalpea.

Euroopan kansanpuolueen ryhmän keskustelut ovat niin eloisia, että niitä on ilo kuunnella. Kenties voitte kutsua meidät joskus ryhmänne kokoukseen, niin voimme jakaa ilonne.
(Suosionosoituksia)
Yksi asia meidän olisi kuitenkin opittava tästä keskustelusta, ja osoitan tämän huomautuksen erityisesti Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmälle. Corbettin uudistuksesta on ollut hyötyä, se on nähtävissä aina lounasaikaan, kun on äänestyksen aika. Aikaa säästyy. Mutta on väärin säästää aikaa ja olla käyttämättä sitä parlamentissa käsiteltäviin asioihin.
(Suosionosoituksia)
Tämän vuoksi olen sitä mieltä, arvoisa varapuhemies, että - ja toimimme tämän eteen Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmässä - puhemiehistössä ja ryhmien puheenjohtajakokouksessa on otettava asia uudestaan esityslistalle, koska jos tilanne todellakin on sellainen, ettei tänään ole mitään käsiteltävää, ei näin voi jatkua.
(Suosionosoituksia)

Puhemies.
Vastaukseni on osoitettu teille parlamentin jäsen Schultz ja jäsen Harbour sekä muille, jotka mainitsivat puhemiehistön. Esityslistaluonnoksen laatii puheenjohtajakokous, eli poliittisten ryhmien puheenjohtajat. Puhemiehistö ei päätä esityslistasta, sillä on muita vähäisempiä tehtäviä. Asia on tuotava esiin ryhmissä, jotta poliittisten ryhmien puheenjohtajat saavat tiedon tänä iltapäivänä syntyneestä tilanteesta, jota kaikki mielipide-eroista huolimatta ovat pitäneet hieman outona. Schultz esitti haasteen, ja Elles pyrkii vastaamaan siihen.

Elles (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan käyttää työjärjestyspuheenvuoron. Ensinnäkin kuten Schulz varmasti tietää, koska hän pitää ryhmämme julkisia ja yksityisiä keskusteluja niin eloisina, me olemme jo saaneet yhden hänen ryhmänsä jäsenistä, Balfen, liittymään ryhmäämme. Toivotamme tervetulleiksi kaikki muutkin, jotka haluavat siirtyä ryhmäämme, sillä toivoisimme saavamme enemmistön parlamentissa, kuten meillä jo on kvestoreissa!
Toiseksi Schulz on aivan oikeassa todetessaan, että aika on käytettävä hyödyksi. Ehkäpä Poettering näyttää sen vuoksi kalpealta, että hänellä on liikaa töitä. Ajankäytön osalta totean, että kun olemme Strasbourgissa, meidän on käytettävä työskentelyyn varattu aika täysimääräisesti, sillä muutoin se vaikuttaa muihin istuntoihin, joissa joudumme sitten vastaavasti tekemään enemmän töitä.

Puhemies. -
Hyvät naiset ja herrat, olette saavuttaneet tavoitteenne jatkaa keskustelua klo 16.00 asti - sehän oli selvästikin tavoitteenne.

