Istuntokauden uudelleenavaaminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin torstaina 1. maaliskuuta 2001 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Muistopuhe
Puhemies
Hyvät kollegat, sain viime viikolla erittäin surullisen viestin kahden entisen kollegamme, Bloch von Blottnitzin ja Lambriasin, kuolemasta. Molemmat menehtyivät 3. maaliskuuta.
Bloch von Blottnitz oli Saksan vihreiden puolueen merkkihenkilö ja ydinvoiman vastaisen liikkeen kiihkeä jäsen. Hän toimi parlamentin jäsenenä vuosina 1989-1999 ja etenkin Euroopan parlamentin vihreiden ryhmän varapuheenjohtajana. Hän kävi vilpittömästi poliittista taistelua, ja nekin, jotka eivät jakaneet hänen vakaumuksiaan, arvostivat aina hänen lujaa sitoutumistaan.
Lambrias oli parlamentin jäsen 15 vuotta vuosina 1984-1999. Hän oli PPE-ryhmän jäsen ja toimi tuon puolueen varapuheenjohtajana. Kaikki hänet tunteneet kollegat arvostivat hänen inhimillisiä arvojaan ja hänen päättäväistä sitoutumistaan Euroopan yhdentymisen hyväksi.
Haluaisin esittää surunvalitteluni edesmenneiden perheille sekä Verts/ALE- ja PPE-DE-ryhmille, ja kehotan nyt teitä viettämään minuutin hiljaisuuden molempien kollegoidemme poismenon johdosta.
(Parlamentti vietti seisaaltaan minuutin hiljaisuuden.)

Puhemiehen tiedonanto
Puhemies
Hyvät kollegat, kuten tiedätte, Espanjaa on koetellut uusi terroriaalto sitten edellisen istuntokautemme. Baskimaan aluepoliisin Ertzaintzan poliisi Inaki Totorika Vega sai surmansa maaliskuun 8. päivän vastaisena yönä Hernanin autopommi-iskussa. Olen halunnut ilmaista omasta ja Euroopan parlamentin puolesta syvimmän osanottomme ja vilpittömät surunvalittelumme tämän uuden uhrin perheelle. Olen myös ilmoittanut Espanjan viranomaisille täydestä tuestamme heidän taistelussaan terrorismia vastaan, ja kehotan nyt teitä viettämään minuutin hiljaisuuden Inaki Totorikan ja kaikkien niiden turvallisuusjoukkojen jäsenten muistoksi, jotka taistelevat rohkeasti ja usein henkensä kaupalla Baskimaan rauhan puolesta.
(Parlamentti vietti seisaaltaan minuutin hiljaisuuden.)

Puhemies
Tiedätte myös, että Pohjois-Portugalissa sattui valitettavasti kauhea onnettomuus, jossa Entre-os-Riosin sillan sortuminen aiheutti yli 70 ihmisen kuoleman. Esitin heti tuolloin Euroopan parlamentin puolesta surunvalittelumme Portugalin pääministeri Guterresille ilmaistakseni syvän osanottomme tämän hyvin dramaattisen koettelemuksen johdosta.
Kehotan teitä nyt viettämään minuutin hiljaisuuden uhrien muistoa kunnioittaen.
(Parlamentti vietti seisaaltaan minuutin hiljaisuuden.)

Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Maaliskuun 1. päivän istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Schulz
Arvoisa puhemies, viittaan kollegani Manuel Medina Ortegan viime täysistunnossa esittämään puheenvuoroon, ja minulla olisi hänelle seuraavanlainen pyyntö. Sen jälkeen, kun kollega Medina Ortega huomautti tuosta pyynnöstä, joka koski kollegoidemme Berlusconin ja Dell'Utrin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä, on tähän päivään mennessä annettu useita lehdistötiedotteita, ja parlamentissa on kierrellyt paljon huhuja. Me sosiaalidemokraattisen ryhmän jäsenet uskomme, että teidän, arvoisa puhemies, olisi viisasta lopettaa nämä huhut, siten että noudatatte pyyntöäni - vaikka tiedänkin, arvoisa puhemies, ettei se ole teidän velvollisuutenne - ja annatte minun esittää teille kolme lyhyttä, erittäin täsmällistä tätä tapausta koskevaa kysymystä, joiden vastausten me parlamentin edustajina toivomme selvittävän tätä tilannetta. Uskon, että se on parlamentin edun mukaista sekä eduksi myös teidän virkanne hoitamisen kannalta, arvoisa puhemies!
Olisin teille kovin kiitollinen, jos te - toistan vielä, että se ei ole tietenkään velvollisuutenne - ehkäpä asian poliittisen arkaluonteisuuden vuoksi kuitenkin suostuisitte pyyntööni.

Puhemies
Jäsen Schultz, anteeksi vain, mutta en oikein ymmärrä, missä pöytäkirjan kohdassa viitataan puheenvuoroonne. Käsittelemme tällä hetkellä pöytäkirjan hyväksymistä. Onko teillä jotakin oikaistavaa?

Schulz
Arvoisa puhemies, on kysymys kollegani Medina Ortegan työjärjestyksen 6 artiklan 1 kohtaan liittyvästä puheenvuorosta, joka koskee Espanjan korkeimman oikeuden pyyntöä kollegojen Berlusconin ja Dell'Utrin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämiseksi.

Puhemies
Asia ei liity maaliskuun 1. päivän pöytäkirjaan. Vastaan kyllä mielelläni kaikkiin kysymyksiin, joita haluatte minulle esittää, mutta sen on tapahduttava menettelyä koskevien esitysten yhteydessä. Minusta ei ole viisasta korjailla luvattomasti menettelyä koskevia esityksiä ennen esityslistan hyväksymistä, sillä tämä on uudistus, johon käsittääkseni lähes kaikki kollegat ovat yleisesti ottaen tyytyväisiä.

Schulz
Arvoisa puhemies, ymmärsinkö oikein, että annatte minun esittää asiani heti, kun siirrymme käsittelyjärjestyksen vahvistamiseen?

Puhemies
Ei, vaan käsittelyjärjestyksen vahvistamisen lopussa. Siinä yhteydessä, kun käsittelemme menettelyä koskevia esityksiä.

Goebbels
Arvoisa puhemies, nimeäni ei ole maaliskuun 1. päivän pöytäkirjan läsnäololuettelossa. Unohdin luultavasti kirjoittaa nimeni luetteloon, mutta olin kyllä istunnossa läsnä ja osallistuin kaikkiin äänestyksiin.

Puhemies
Oikaisemme virheen.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana lopullisen esityslistaluonnoksen käsittely sellaisena kuin puheenjohtajakokous on sen laatinut torstaina 8. maaliskuuta pitämässään kokouksessa työjärjestyksen 110 artiklan mukaisesti.

De Rossa
Arvoisa puhemies, haluaisin ottaa esiin aiheen, joka ei ole tämän viikon esityslistalla, vaikka sen pitäisi olla: suu- ja sorkkatauti Euroopassa. On tavatonta, ettei täällä Euroopan kansalaisia edustavassa parlamentissa käsitellä ongelmaa tällä viikolla, kun otetaan huomioon kriisin paheneminen sen jälkeen, kun komissiossa käsiteltiin sitä viimeksi.
Olen tietenkin erityisen huolissani siitä, että tämä kriisi uhkaa Irlannin tasavallan 15 miljardin euron arvoista elintarviketeollisuutta niiden toimien takia, joita meidän on pitänyt toteuttaa varmistaaksemme, ettei suu- ja sorkkatauti saisi otetta Irlannista. Kriisin pitäisi herättää huolta paitsi Irlannin myös kaikkien Euroopan maiden kansalaisissa.
Arvoisa puhemies, pyytäisin teitä tekemään aloitteen ja pyytämään, että komission jäsen tulisi tällä viikolla parlamenttiin antamaan ajan tasalla olevan julkilausuman kriisistä. Olen melko varma, että meiltä liikenee vähintään puoli tuntia, jotta komission jäsen voisi antaa tuon julkilausuman ja jotta voisimme osoittaa, että parlamentti on poliittisesti uskottava toimielin Euroopan kansalaisille.

Puhemies
Kiitos, jäsen De Rossa. Työjärjestys ei suo minulle valtuuksia tuon aloitteen tekemiseen. Puheenjohtajakokouksessa keskusteltiin siitä, onko tämä aihe syytä ottaa esityslistalle vai ei. Muistuttaisin teitä, että aiheesta käytiin keskustelua jo edellisellä istuntokaudella 28. helmikuuta, ja puheenjohtajakokouksessa päätettiin antaa komission seurata asian kehitystä hyvin tarkoin ja järjestää tällainen keskustelu sopivana ajankohtana. Asia on siis ollut hyvin keskeisellä sijalla puheenjohtajakokouksen huolenaiheiden joukossa. Muutosesitystä ei kuitenkaan ole tehty.

Doyle
Arvoisa puhemies, kehottaisin teitä pohtimaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa nykyään vallitsevaa asennetta suu- ja sorkkatautiin. Otan huomioon esittämänne huomautuksen siitä, että asiasta keskusteltiin puheenjohtajakonferenssissa, jossa päätettiin silloisen tilanteen perusteella, ettei kysymystä oteta tämän viikon esityslistalle.
Huomauttaisin vain, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa puhjenneiden kriisien lukumäärä oli eilen korkeampi kuin yhtenäkään päivänä niiden kolmen viikon aikana, jonka kriisi on kestänyt. Nyt tilanne on riistäytynyt käsistä, ja vaikka Britannian maatalousministeri väittää, ettei kriisiä edes ole, koko EU seuraa huolestuneena Yhdistyneen kuningaskunnan tapahtumia. Irlannilla on pelissä erityisiä etuja, mutta niin on myös Ranskalla ja kaikilla meillä 15 jäsenvaltiossa, ja vielä monissa muissa maissa. Tilanne on muuttunut niin paljon sitten neuvostossa käytyjen keskustelujen, että kehottaisin teitä varaamaan aikaa kenties juuri siinä asetusta koskevassa keskustelussa, johon juuri viittasitte, jotta komissio voisi antaa tällä viikolla parlamentissa ajan tasalla olevan julkilausuman kriisistä.

Hyland
Arvoisa puhemies, haluaisin omalta osaltani yhtyä niihin jäseniin, jotka vaativat kiireellistä keskustelua Isossa-Britanniassa puhjenneesta suu- ja sorkka-taudista.
En ota asiaa esiin tarkoituksenani nolata millään tavoin Ison-Britannian hallitusta, mutta olen äärimmäisen huolissani niiden eurooppalaisten maanviljelijöiden ja brittiläisten maanviljelijöiden puolesta, jotka joutuvat nyt kantamaan suurimman taakan, ja erityisesti olen huolissani Irlannin maanviljelijöiden puolesta.
Olette varmaan tietoisia, että Irlanti on riippuvaisempi naudanlihan tuotannosta enemmän kuin yksikään muu Euroopan yhteisön jäsenvaltio. 90 prosenttia koko tuotannostamme menee vientiin. Sen vuoksi on äärimmäisen tärkeää, että Isossa-Britanniassa sovelletaan mahdollisimman tiukkoja rajoituksia. Teidän olisi mielestäni pyydettävä komission jäsentä parlamenttiin kertomaan mielipiteitään tästä laajamittaisesta kriisistä, jota nyt käymme läpi. Pyytäisin teitä varaamaan aikaa kiireelliseen aiheesta käytävään keskusteluun, kuten aina ennenkin olette tehnyt.

Puhemies
Kiitos, jäsen Hyland. Kuunnellessani teitä mieleni tekisi ehdottaa teille äänestämistä tuosta kiireellistä keskustelua koskevasta pyynnöstä, kun otetaan huomioon uudet käännekohdat, jotka ovat pahentaneet tilannetta tuntuvasti viime aikoina. Minä en kuitenkaan voi tehdä tuota aloitetta. Parlamentin tehtävänä on päättää, voidaanko pyyntö ottaa käsittelyyn. Tämä olisi tietenkin täysin poikkeuksellista, sillä emme ole koskaan aiemmin menetelleet vastaavasti. Työjärjestyksessä ei mainita mitään siitä, kuinka tällaisessa tapauksessa pitäisi menetellä. Mutta joka tapauksessa parlamentti on se, jonka on tehtävä asiassa päätös.

Swoboda
Arvoisa puhemies, kaikki kunnioitus puheenjohtajakokoukselle - johon minäkin silloin tällöin osallistun, kuten aivan oikein tiedotitte - mutta parlamentin jäsenillä pitäisi kuitenkin olla oikeus sanoa sanottavansa spontaanisti, etenkin, kun on asioissa on tapahtunut uusia käänteitä. Siksi luulenkin, että voisimme tänään aivan hyvin, niin kuin tekin ajattelitte, äänestää vapaassa äänestyksessä siitä, pitäisikö meidän sittenkin vastoin puheenjohtajakokouksen alkuperäistä päätöstä ottaa mietintö tästä aiheesta esityslistalle. Tässä on kuitenkin yksi ongelma. Periaatteessa neuvostonkin on määrä sanoa asiasta mielipiteensä, ja sen vuoksi pyytäisin, jos on vain mahdollista, että käsittelisimme sitä neuvoston edustajan läsnä ollessa, sillä silloin saamme toivottavasti myös tiedot, jotka ovat ratkaisevia päätöksentekoprosessimme kannalta. Tässä mielessä haluan tukea kollegaani.

McMillan-Scott
Olen täysin samaa mieltä jäsen Swobodan kanssa. Mielestäni on erittäin tärkeää, että meillä parlamentissa on käytössämme jonkinlainen järjestelmä, jotta voimme rukata esityslistaa kiireellisissä tapauksissa, kuten nyt.
On valitettavaa, että vaikka kyseinen tauti esiintyy vain eläimillä, se voi levitä ilmassa 200 kilometrin etäisyydelle, joten kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot ja monet muutkin valtiot ovat alttiita taudille. Tämän vuoksi se vaatii kiireellisiä toimia. Komission pitäisi mielestäni antaa asiasta julkilausuma joko neuvoston läsnä ollessa tai ilman, ja kehotan teitä ottamaan julkilausuman parlamentin käsiteltäväksi.

Lannoye
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni on luonnollisesti samoilla linjoilla. Olemme jo aikaisemmin saaneet julkilausuman komissiolta tilanteessa, joka ei päällisin puolin näyttänyt yhtä vakavalta kuin nykyinen kriisi. Tuolloin ei äänestetty päätöslauselman antamisesta. Onko meillä tällä kertaa aikomus antaa sekä julkilausuma että laatia päätöslauselma? Itse kannattaisin sitä.

Murphy
Arvoisa puhemies, on selvää, että parlamentti haluaa tehdä oman päätöksensä tästä erittäin tärkeästä aiheesta, mutta haluaisin korostaa, ettei Ison-Britannian hallitus ole missään vaiheessa kieltänyt sitä, että kriisi koskee paitsi brittiläistä maanviljelyä niin mahdollisesti myös koko Euroopan unionin maanviljelysteollisuutta.
Taudin leviäminen ei kuitenkaan ole riistäytynyt käsistä, kuten joidenkin jäsenten täällä pitämistä puheenvuoroista on voitu ymmärtää. Komission jäsen Byrne jopa onnitteli parlamentissa pitämässään puheenvuorossa Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta sen ripeästä ja suorasta toiminnasta asiassa. Yhteistyö Ison-Britannian hallituksen edustajien ja asiasta vastaavien viranomaisten välillä jatkuu komissiossa ja kaikkialla unionissa, jotta voidaan varmistaa, että taudin leviäminen on hallinnassa ja kurissa ja että se saadaan kitkettyä mahdollisimman pian.

Corbett
Arvoisa puhemies, parlamentin työjärjestyksen mukaan teidän ei tarvitse kuulla parlamenttia, ja työjärjestystä on noudatettava. Työjärjestyksen 37 artiklassa sanotaan selvästi, että komissio voi milloin tahansa pyytää puhemieheltä luvan julkilausuman antamiseen. Jos komissio haluaa antaa julkilausuman, teidän ei tarvitse ottaa sitä parlamentin käsittelyyn. Te voitte päättää niin puhemiehen aseman teille suomin valtuuksin.

Puhemies
Ei, komissio ei ole toistaiseksi esittänyt yhtään pyyntöä, mutta olen vakuuttunut, että se on samaa mieltä.

Poettering
Arvoisa puhemies, en oikeastaan aikonut edes käyttää puheenvuoroa. Olin paikalla, kun tulimme puheenjohtajakokouksessa siihen tulokseen, ettei tällä kertaa järjestetä keskustelua, koska puhuimme suu- ja sorkkataudista jo viime kerralla. Koska kollega Corbett nyt täällä täysistunnossa ikään kuin - en nyt halua sanoa, että hän eväsi meiltä tämän oikeuden, mutta sanoi kuitenkin, ettei meidän kuulu päättää siitä - haluaisin sanoa oman ryhmäni puolesta: koska asiat ovat saaneet uusia käänteitä, olemme kaikki sitä mieltä, että meidän pitäisi käydä tuo keskustelu. Emme halua odottaa, kunnes komissio tarjoaa meille ystävällisesti tätä keskustelua, vaan kehotamme komissiota tulemaan täysistuntoon keskustelemaan kanssamme. Sama vetoomus kohdistuu myös neuvostoon, ja tässä asiassa olen vielä päättäväisemmällä linjalla kuin kollega Swoboda: meidän ei tulisi pyytää neuvostoa kohteliaasti ottamaan kantaa, vaan edellytämme, että se tekee sen, jotta voimme Euroopan parlamentin täysistunnossa yhdessä edustaa kansalaisten ja kuluttajien etua!

Puhemies
Kuka on periaatteessa halukas järjestämään asiaa koskevan keskustelun?
(Parlamentti ilmaisi halukkuutensa.)
Parlamentti on siis periaatteessa halukas järjestämään keskustelun aiheesta, ja seuraavaksi pohdimme neuvoston ja komission kanssa, minä ajankohtana voimme luottaa molempien toimielinten edustajien läsnäoloon.

McKenna
Arvoisa puhemies, olen jo pitkään yrittänyt saada puheenvuoroa. On melko epäoikeudenmukaista, että jos sattuu istumaan parlamentin takaosassa tai ei ole vähintään 180-senttinen, ei saa ääntään kuuluville.
Haluan tehdä vain yhden huomautuksen koko tässä suu- ja sorkkatautia koskevassa kysymyksessä. Kuten yksi irlantilaisista kollegoistani mainitsikin, ongelmaa ei voida käsitellä erillisenä aiheena Irlannin viennin määrä huomioon ottaen. Elävien eläinten kuljetukset rahoitetaan eurooppalaisten veronmaksajien pussista, mikä vain pahentaa tilannetta. Meidän on tehtävä loppu elävien eläinten kuljetuksista. Itse asiassa tauti pääsi leviämään Irlantiin juuri noiden kuljetusten kautta. Onneksi Irlannin hallitus on kyennyt pitämään taudin aisoissa, samoin kuten Britannian hallituskin. Meidän on siis todellakin tehtävä loppu siitä, että eurooppalaisten veronmaksajien rahoja käytetään julmiin ja epäinhimillisiin elävien eläinten kuljetuksiin.

Dupuis
Arvoisa puhemies, olen pyytänyt puheenvuoroa jo 15 minuuttia. Ette huomannut minua, sillä ette katso usein tähän suuntaan.
Asiasisällöstä minulla ei ole mitään sanottavaa. Aiheesta käytävään keskusteluun on mielestäni monia hyviä syitä. Muotoseikoista en ole samaa mieltä jäsen Poetteringin kanssa: kyse ei ole työjärjestystä vastaan äänestämisestä. Määräenemmistöllä ei ole mahdollista tehdä päätöstä, joka on parlamentin oman työjärjestyksen vastainen. Tämä oli kuitenkin täysin mahdollista ratkaista yksimielisesti ilman äänestystä: jos vastustusta ei kerran esiinny, kyseinen kohta voidaan ottaa esityslistalle. Näin ollen on selvää, ettei kyse ole äänestämisestä työjärjestyksen sääntöjä vastaan, ja haluaisin, että tämä kirjataan selkeästi muistiin.

Puhemies
Emme toimi työjärjestyksen vastaisesti. Osa kollegoista on esittänyt pyynnön. Tälle pyynnölle saadaan ilmeisesti tarpeeksi laajasti kannatusta, joten siitä voidaan äänestää. Tämä on täysin sääntöjen mukaista.
Tiistai 13. maaliskuuta
Verts/ALE- ja GUE/NGL-ryhmät ovat pyytäneet lisäämään tiistain esityslistalle komission julkilausuman komissiossa käytössä olevasta luottamuksellisten tietojen koodausjärjestelmästä ja komission suhteista Yhdysvaltojen kansalliseen turvallisuusvirastoon.
Pyyntöä perustelee nyt vihreiden ryhmän puolesta jäsen Lannoye.

Lannoye
Arvoisa puhemies, Euroopan kansalaiset ovat jo muutaman kuukauden aivan oikeutetusti pohtineet puhelin-, matkapuhelin- ja sähköpostiviestintänsä luottamuksellisuutta. Tiedämme nykyään Echelon-järjestelmän olemassaolosta ja siitä, että Yhdysvaltojen kansallinen turvallisuusvirasto on mitä todennäköisimmin tämän järjestelmän päätekijä.
Me Euroopan parlamentin jäsenet puolestamme olemme muutamia päiviä aivan oikeutetusti pohtineet komission sisäisen viestinnän luottamuksellisuutta. Eräs luottamuksellisten tietojen koodausjärjestelmästä vastaava korkea virkamies totesikin Echelon-järjestelmää tutkivan väliaikaisen valiokunnan kokouksessa seuraavaa: "Minulla on aina ollut erittäin hyvät yhteydet Washingtonissa sijaitsevaan NSA:han, joka yleensä tarkistaa, että järjestelmämme ovat aukottomia ja että niitä hyödynnetään oikein". Hän sanoi olevansa erittäin tyytyväinen voidessaan todeta, ettei Yhdysvaltojen salainen palvelu ole kahdessa viikossa kyennyt pääsemään selville koodausjärjestelmästä.
Voisimme hyvin mielestäni vähän leikitellä ajatuksella, että pankinjohtaja pyytää kassakaapin avaajia tunkeutumaan kassakaappiin, jotta nämä voisivat tarkistaa, ovatko pankin kassakaapit varmasti kunnolla lukittuja, ja jos he toteavat, että näin on, uskoo pankinjohtaja heidän sanaansa. Olemme mielestäni nyt melko samankaltaisessa tilanteessa.
Kyseisen pankinjohtajan ylimpien esimiesten toteuttamat parannukset ja korjaukset eivät ole olleet kovin vakuuttavia. Luulen, etteivät ne ole vakuuttaneet yhtäkään kollegaa. Näin ollen minusta kyse on todellisesta ongelmasta, eikä pelkästään keksitystä jutusta, joten sitä on syytä selvittää täysistunnossa. Sen vuoksi pyydämme, että asiasta vastuussa oleva komission jäsen Patten selvittäisi meille asiaa, jotta voimme päättää mahdollisista jatkotoimenpiteistä.

Wurtz
Arvoisa puhemies, en aio tässä puheenvuorossani ryhmäni puolesta toistaa täällä jo sanottua. Voimme siis lyödä kaksi kärpästä yhdellä iskulla. En aio toistaa kollegani Paul Lannoyen hyvin selkeitä sanoja, sillä olen täysin samaa mieltä hänen kanssaan. Arvoisa puhemies, käännyin teidän puoleenne tässä samassa yhteydessä tämän kuun alussa. Meidän on mielestäni otettava kysymys tämän istuntojakson esityslistalle, sillä sitä puoltavat kolme pakottavaa syytä.
Ensimmäinen syy liittyy kysymyksen ajankohtaisuuteen. Kyse on nimittäin yhteisön toimintaa suoraan koskevasta asiasta, jonka väliaikainen valiokunta ja sen esittelijä Gerhard Schmid ottivat onneksi viime kuussa esiin. Emme siis voi odottaa syyskuuhun tai väliaikaisen valiokunnan selvityksen valmistumiseen asti puhuaksemme asiasta, kuten jotkut ovat ehdottaneet.
Toinen syy liittyy todenmukaisuuteen. Komission jäsen Pattenin väliaikaisen valiokunnan esittelijälle Gerhard Schmidille antamiin vastauksiin sisältyvät selvitykset ovat ristiriidassa kyseisen virkamiehen ilmoitusten kanssa. Asia on siis selvitettävä nyt heti, eikä syyskuussa.
Lopuksi ottaisin esiin parlamenttimme uskottavuuteen liittyvän syyn. Kuten Paul Lannoye muistutti, lehdistö on ottanut koko asian hampaisiinsa, ja jos emme nyt puhu esillä olevista kysymyksistä ja vastaa niihin, meitä saatetaan epäillä peittelynhalusta tai epäjohdonmukaisuudesta, ilman että itse niin haluaisimme. Siksi katson, että meidän olisi tämän kaksinkertaisen riskin välttämiseksi paras ottaa asia esityslistalle.

Swoboda
Arvoisa puhemies, ymmärrän oikein hyvin molempien edellä puhuneiden kollegojeni perustelut. Se, mitä komission edustaja sanoi Echelon-järjestelmää tutkivassa väliaikaisessa valiokunnassa, oli oikeastaan todella pelottavaa. Jos vain neljäsosa hänen puheistaan on totta, tilanne on erittäin ongelmallinen. Olen kuitenkin sitä mieltä, ja tämä on meidän ryhmämme mielipide, että Echelon-valiokunta on olemassa siksi, että se tutkii asioita perinpohjaisesti ja yrittää selvittää ne.
Pyytäisin myös, että Echelon-valiokunta saa, silloin kun se on tarpeellista, laajennetun toimivallan tutkia perinpohjaisesti näitä asioita, jotka nimenomaan annettiin sen tehtäväksi - vaikka niitä tosin vedettiin osittain takaisin - ja että Echelon-valiokunta tulee tutkimustuloksensa kanssa sitten tänne täysistuntoon. Meidän ryhmämme mielestä tämä olisi parempi menettelytapa. Nämä asiat ovat vakavia, otamme ne erittäin vakavasti, ja ne on yksityiskohtaisen tutkimuksen jälkeen tuotava tänne meidän käsiteltäväksemme.

Puhemies
Emme voi käsittääkseni aloittaa keskustelua aiheesta. Osa kahden kyseessä olevan ryhmän edustajista on esittänyt pyynnön.
Jäsen Lannoye, käytättekö nyt menettelyä koskevan puheenvuoron?

Lannoye
Arvoisa puhemies, en halua puijata: en käytä menettelyä koskevaa puheenvuoroa, vaan haluaisin sanoa vain muutaman sanan.
Jäsen Swoboda totesi aivan oikeutetusti, että asiasta on laadittava tutkimus. Haluan kuitenkin huomauttaa, ettei kyse ole Echelonia koskevasta tutkintavaliokunnasta vaan väliaikaisesta valiokunnasta.

Puhemies
Jäsen Lannoye tarkensi juuri meille kaikille asiaa, jotta jokainen voisi aivan vapaasti tehdä oman päätöksensä.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.)   

Corbett
Arvoisa puhemies, käyttäisin nyt työjärjestyspuheenvuoron Nassauerin mietinnöstä. Normaalisti parlamenttia kuullaan komission ehdotuksissa. Tästä voidaan kuitenkin poiketa työjärjestyksen 61 artiklan perusteella, sillä sen mukaan voimme käsitellä yhtä hyvin jonkin jäsenvaltion hallitukselta tullutta ehdotusta. Tässä nimenomaisessa tapauksessa parlamentin on kuitenkin annettava lausunto neuvostossa hyväksytystä kannasta. Se oli lähtöisin jäsenvaltiosta, mutta me emme ole nyt antamassa lausuntoa varsinaisesti neuvostolle jätetystä ehdotuksesta.
Tarkoituksenani ei ole yrittää viivyttää Nassauerin mietinnön käsittelyä, mutta pyytäisin, että tulevaisuudessa tällaiset tapaukset jätettäisiin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnalle, koska kyse on hyvin tärkeästä ennakkotapauksesta. Jos me tulevaisuudessa käsittelemme alati vaihtuvaa neuvoston tuoreinta asiakirjaa sen ehdotuksen asemesta, jolla lainsäädäntömenettely käynnistetään ja jota me yleensä pyrimme muuttamaan ja jossa tekijä voi ottaa huomioon omat tarkistuksemme, olemme vaarallisella tiellä. Tämä voisi olla haitallista tulevaisuuden kannalta, joten kehottaisin teitä pyytämään perussopimusvaliokuntaa tutkimaan asiaa.
Toivoisin, että toisin kuin viisi minuuttia sitten, tätä todellista työjärjestyspuheenvuoroa, jonka tarkoituksena on varmistaa, että työjärjestystämme noudatetaan asianmukaisesti, ei tulkittaisi väärin ja pidettäisi poliittisena temppuna, jolla pyritään vaikuttamaan esityslistalle otettaviin asioihin. Tarkoitukseni ei ole poistaa Nassauerin mietintöä esityslistalta. Tarkoitukseni ei ole liioin estää keskusteluja suu- ja sorkkataudista. Tarkoituksenani oli varmistaa parlamentin toimivallan ja etuoikeuksien perustana olevan työjärjestyksemme noudattaminen.

Puhemies
Kiitos, jäsen Corbett. Tosiasiassa kyse oli yhtä esityslistan kohtaa koskevasta yleisluonteisesta havainnosta, ja kirjaamme asian muistiin.

Corbett
Kyse oli teille esitetystä pyynnöstä jättää asia perustuslakivaliokunnalle.
  

Buitenweg
Arvoisa puhemies, asiani koskee vielä Echelon-sieppausjärjestelmää käsittelevää väliaikaista tutkintavaliokuntaa. Yllätyin erittäin miellyttävällä tavalla Swobodan viisaista sanoista. Ymmärsin, että hän on nykyisen Echelon-valiokunnan valtuuksien laajentamisen kannalla. Voiko vihreiden ryhmä luottaa hänen tukeensa, jos esitämme asiasta aloitteen?
Torstai 15. maaliskuuta Puhemies. PPE-DE-ryhmä on pyytänyt torstain osalta, että vesistöjen hoitoa Euroopassa koskevien, komissiolle esitettyjen suullisten kysymysten johdosta ei jätetä käsiteltäväksi päätöslauselmaesityksiä.
Haluaako joku käyttää puheenvuoron PPE-ryhmän puolesta?

Lannoye
Arvoisa puhemies, meidän ryhmämme oli se, joka teki aloitteen pyytääkseen komissiota antamaan julkilausuman aiheesta. Kiinnittäisin kollegojen huomion siihen, ettei täällä esiin otettu ongelma koske ainoastaan jonkin jäsenvaltion, tässä tapauksessa Espanjan, vesistöjenhoitoa, koska kaikki tietävät, että meillä on olemassa erittäin vaativa, ilmiselvästi vuoteen 2008 asti voimassa oleva vesistösuunnitelma, joka rikkoo selkeästi tiettyjä eurooppalaisia direktiivejä, kuten vielä vähän aikaa sitten hyväksymäämme puitedirektiiviä vastaan.
Tämä ongelma ei kuitenkaan koske ainoastaan Espanjaa: Italiassa, Ranskassa ja Portugalissa on samantyyppisiä hankkeita. Meidän mielestämme olisi siis vahinko, jos Euroopan parlamentti ei ottaisi selkeästi kantaa tähän kysymykseen etenkin, kun hyväksymämme eurooppalaiset direktiivit ovat paitsi uhattuina, on olemassa selkeä riski, että niitä myös rikotaan.

García-Orcoyen Tormo
Arvoisa puhemies, en pyytänyt puheenvuoroa aiemmin, koska en katsonut tarpeelliseksi selvittää niitä syitä, joiden takia ryhmämme mielestä tässä vaiheessa on turha käsitellä päätöslauselmaa, joka koskee - kuten täällä on todettu - jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvaa asiaa: vesivarojen sääntelyä. Kuulin sitä paitsi äsken täysin perättömän väitteen, jonka mukaan erään jäsenvaltion vesisuunnitelma - jota ei ole vielä kehitetty vaan joka on vielä avoimessa suunnitteluvaiheessa, jossa siihen tehdään uusia ehdotuksia ja sitä parannetaan - on erään puitedirektiivin vastainen.
Olen täysin varma, että - ja tästä on sitä paitsi olemassa komission jäsen Wallströmin vastaus erääseen suulliseen kysymykseen - Espanjan hallitus ei riko vesisuunnitelmassaan yhtäkään puitedirektiivin kohtaa vaan että se noudattaa sitä ehdottomasti ja että puitedirektiivi on välttämätön lisä suunnitelmamme onnistumiseksi. Tästä syystä ja siksi, että kyse on yksinomaan jäsenvaltion omien vesivarojen hoidosta, päätöslauselma on mielestäni täysin turha.

Puhemies
Äänestämme siis nyt siitä pyynnöstä, ettei tuon keskustelun johdosta jätettäisi käsiteltäväksi päätöslauselmaesityksiä.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)
Käsittelyjärjestys on vahvistettu.
  
Työjärjestyspuheenvuorot

Schulz
Arvoisa puhemies, palaan kysymykseen, jonka esitin teille aivan ilmeisesti väärällä hetkellä: kysyin silloin - ja haluaisin toistaa tämän kysymyksen - että kun otatte huomioon tämän yhä vain paisuvan keskustelun, joka koskee pyyntöä jäsen Berlusconin ja jäsen Dell'Utrin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämiseksi, oletteko te valmis vastaamaan kolmeen lyhyeen kysymykseeni, jotka esittäisin teille mielelläni. Arvoisa puhemies, toistan vielä, että se ei ole teidän velvollisuutenne, mutta uskon - ja sen te huomaatte kysymyksistänikin - että näillä kysymyksillä ja niiden mahdollisilla vastauksilla voitaisiin poistaa aivan selvästi olemassa olevat epäselvyydet. Sen vuoksi, kuten sanoin, kysyn teiltä, saanko esittää teille kysymykset ja vastaisitteko te niihin.

Puhemies
Jäsen Schultz, ilman muuta voitte, ja olisin erittäin tyytyväinen voidessani tehdä teille kaikki tarkennukset tässä asiassa.

Schulz
Arvoisa puhemies, tähän mennessä tapahtuneen kirjeenvaihdon sekä tänään postilokeroihin jättämienne kirjeiden perusteella te epäilitte aivan ilmeisesti sitä, onko pyyntö, jonka Espanjan korkein oikeus esitti jäsen Berlusconin ja jäsen Dell'Utrin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämiseksi, muodollisesti korrekti - sitä epäilitte joko te tai sitä epäili teidän kabinettipäällikkönne, sitä en nyt pysty aivan tarkasti selvittämään.
Ensimmäinen kysymys, jonka haluan teille esittää, kuuluu: miksi ette pyytänyt neuvoa parlamentin oikeudelliselta yksiköltä, kun epäilitte pyynnön säännönmukaisuutta, tai kertonut epäilyksestänne täysistunnossa? Minun mielestäni normaali menettelytapa olisi ollut se, että olisitte tällaisessa epäselvässä tapauksessa konsultoinut parlamentin oikeudellista yksikköä, joka teillä puhemiehenä on kyllä käytettävissänne.
Toiseksi, te katsoitte paremmaksi konsultoida oikeudellisessa epäilyksessänne Espanjan suurlähetystöä tai Espanjan hallituksen pysyvää edustustoa Euroopan unionissa. Te ilmiselvästi annoitte tapauksen takaisin tälle edustustolle. Toinen kysymykseni teille on sen vuoksi: miksi ette seitsemään kuukauteen vaatineet vastausta kysymykseenne? Mikäli olen ymmärtänyt tuon tapahtumien kulun oikein, annoitte tapauksen elokuussa 2000 pysyvälle edustustolle. Viivyttelitte vastauksen vaatimista ilmeisesti helmikuun puoliväliin saakka. Siinä kului aika monta kuukautta! Miksi te teitte niin ja mistä luulette vitkastelunne johtuneen?
Kolmas kysymys kuuluu: olisitteko nykyisen tilanteen huomioiden valmis ottamaan asiasta vastaavan valiokunnan mukaan asian käsittelyyn - parlamentaariseen koskemattomuuteen liittyvissä kysymyksissä se on oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta - ja luovuttamaan ohjat sen käsiin, vai haluatteko pitää tuon vallan jatkossakin itsellänne?
Paljon kiitoksia, iloitsen jo etukäteen vastauksestanne.

Puhemies
Kiitos, jäsen Schulz. Vastaan teille hyvin täsmällisesti kolmeen esille ottamaanne kohtaan.
Ensinnäkin muistuttaisin, että työjärjestyksessä todellakin edellytetään, että pyynnön on tultava jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta, ja Euroopan parlamentin puhemies, mies tai nainen, päättää asian jättämisestä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnalle, sekä ilmoittaa päätöksestään täysistunnossa. Päätöksen teko kuuluu siis Euroopan parlamentin puhemiehelle, mikä edellyttää, että puhemiehen on varmistuttava pyynnön ottamisesta käsittelyyn.
Tässä tapauksessa olin hyvin epäileväinen, koska kyseinen pyyntö tuli minulle suoraan Espanjan korkeimman hallinto-oikeuden puheenjohtajalta ja koska kaikki meille vuosien aikana esitetyt parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevat pyynnöt - tämä prosessi on itse asiassa meille hyvin tuttu - ovat tulleet kyseisten jäsenvaltioiden hallitusten edustajilta yhtä poikkeusta, Portugalia, lukuun ottamatta. Portugalin hallitus joutui tuolloin vahvistamaan meille, että Portugalin tapauksessa juuri oikeusviranomaiset edustavat toimivaltaista viranomaista.
Espanjan osalta viimeisimmät tapaukset koskivat Espanjan hallituksen pysyvältä edustustolta ja Espanjan oikeusministeriltä tulleita pyyntöjä. On siis selvää, että riskinä olisi ollut Espanjan päätöksen mitätöinti, jos olisin sivuuttanut sen viranomaisen toimivallan, jolta pyyntö minulle tuli. Kyse ei ole Euroopan tasolla ratkaistavasta oikeudellisesta ongelmasta: olen sitä mieltä, että Euroopan parlamentti tai sen oikeudellinen yksikkö ei päätä, onko kyseisen valtion toimivaltainen viranomainen oikeusviranomainen vai hallitus, vaan sen tekee tuon valtion hallitus.
Todennäköisin ratkaisu oli juuri voimakkaiden epäilysten takia kääntyä kyseisen valtion hallituksen puoleen ja pyytää sitä vahvistamaan minulle, voisiko Espanjan korkeimman hallinto-oikeuden puheenjohtaja lähettää pyynnön suoraan minulle, koska muutama vuosi aikaisemmin sattuneessa ennakkotapauksessa hallitus oli sivuuttanut korkeimman hallinto-oikeuden ja koska Espanjan lainsäädäntöä ei tällä välin ole miltään osin muutettu.
Vastauksena toiseen kysymykseen toteaisin, että kabinettipäällikköni lähetti elokuun lopulla selvityspyynnön Espanjan hallitukselle omien ohjeideni mukaisesti - korostan tätä - koska itse olin tuolloin virkamatkalla Puolassa. Tapanamme ei ole hoputtaa vieraan valtion viranomaisia, kun nämä eivät vastaa. Tästä asiasta olisi vielä paljon puhuttavaa varsinkin, kun se on näin pitkittynyt.
Joka tapauksessa on selvää, että ongelma on todellinen, sillä kuten varmasti tiedättekin, olen juuri saanut vastauksen Espanjan hallitukselta, joka ilmoitti minulle, että ongelma on niin monimutkainen, että se on jätetty Espanjan hallitukselle, jotta tämä voisi lopultakin osoittaa toimivaltaisen viranomaisen parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevien pyyntöjen lähettämisen osalta. Tämä siis todistaa, että olisi ollut todella varomatonta päättää yksin tai yhdessä oikeudellisen yksikköni kanssa, sillä ei nyt ole merkitystä, kuka on asiassa toimivaltainen viranomainen.
Kysyitte minulta, olisinko tänään valmis antamaan asian oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan käsiteltäväksi. Jäsen Schultz, vastaan teille hyvin selkeästi, että en ole siihen valmis. Mielestäni olisi todella epätavallista jättää huomiotta korkeimman hallinto-oikeuden käsittely ja tehdä erilainen päätös näinkin arkaluonteisessa asiassa, jota kaiken lisäksi Espanjan korkein hallinto-oikeus käsittelee.
Jäsen Schulz, sitä vastoin voin luvata teille seuraavaa: heti kun olen saanut Espanjan hallitukselta tarvittavan selvityksen ja heti kun korkein hallinto-oikeus on tehnyt päätöksensä, ja toivon, että se tekisi sen mahdollisimman pian, heti kun Espanjan hallitus on täsmentänyt minulle, onko korkeimman hallinto-oikeuden puheenjohtaja toimivaltainen viranomainen vai ei, ja jos käy ilmi, että hän on todella toimivaltainen viranomainen, ilmoitan teille piakkoin täysistunnossa, että annan kahden kollegamme parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevan pyynnön oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan käsiteltäväksi. Tämän voin teille luvata.

Poettering
Arvoisa puhemies, en tiedä, kenelle kollega Schulz oikein puhui. Minulla on vielä tuoreessa muistissa, kun sosiaalidemokraattisen ryhmän varapuheenjohtaja Napoletano sanoi Brysselissä 28. helmikuuta pidetyssä istunnossa, ettei tämä asia kuulu käsiteltäväksi Euroopan parlamentin täysistunnossa. Sen vuoksi sanonkin ensin, arvoisa puhemies, ja teen sen koko Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta: olette käyttäytynyt tässä asiassa täysin korrektisti, ja teillä on meidän ryhmämme luottamus takananne! Se on ensimmäinen asiani.
(Suosionosoituksia oikeistolta)
Toiseksi: kollega Schulz, ryhmänne puheenjohtajan ja Euroopan parlamentin puhemiehen välillä on ollut kirjeenvaihtoa. Oletan, että olette ryhmänne puheenjohtajan kanssa sen verran tekemisissä, että tiedätte kyllä tästä kirjeenvaihdosta. Otitte asian lisäksi esille Brysselissä, ja sen vuoksi puhemies antoi välttämättömät vastaukset. Teidän perimmäisenä tarkoituksenanne on kaksi kuukautta ennen Italian vaaleja taktikoida Euroopan parlamentissa vaalikampanjaa silmällä pitäen auttaaksenne italialaisia sosiaalidemokraattisia ystäviänne!
(Suosionosoituksia oikeistolta)
Jäsen Schulz, te olitte huono häviäjä jo Itävallan asiassa, te ja teidän puoluetoverinne, ja nyt sama peli alkaa Italian kanssa. Jos haluatte, saatte meistä hankalimmat vastustajanne, myös Euroopan parlamentissa!
(Suosionosoituksia oikeistolta)
Toivoisin, että te, jäsen Schulz - haluaisin sanoa tämän nyt aivan suoraan - kysyisitte täällä puhemiehelle tiukasti moneen kertaan esittämänne kysymykset myös Rooman liittolaiseltanne, vanhoillisstalinisti Cossutalta, joka tukee aina tätä Rooman hallitusta. Esittäkää hänelle samat kysymykset, samalla tavalla kuin esitätte ne nyt täällä italialaisten puoluetovereidemme haitaksi. Jäsen Schulz, satun myös tietämään, että puolueryhmässänne on tästä asiasta hyvin erilaisia mielipiteitä. Sehän voi olla mahdollista ja aivan normaaliakin, mutta minä sanon teille, että ellette säilytä parlamentin hyvää perinnettä, sitä, että täällä ei käydä kansallisia vaalikampanjoita, vaan otatte sen sijaan tämän uuden tyylin käyttöön, niin sitten saatte oikean vastauksen meiltä!
(Suosionosoituksia, välihuomautuksia)

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, haluan viitata kirjeeseen, jonka saitte Espanjan kuningaskunnan pysyvältä edustustolta ja jonka mainitsitte äsken. Olen ollut parlamentin jäsen siitä lähtien, kun Espanja liittyi Euroopan unioniin 1. tammikuuta 1986, ja parlamentti on ensimmäistä kertaa muodostanut sellaisen ennakkotapauksen, että korkeimmalta oikeudelta tulevaa pyyntöä ei lähetetä asiasta vastaavaan valiokuntaan vaan että siihen vastataan puhemiehen kabinettipäällikön välityksellä ja että Espanjan suurlähettilään kirje osoitetaan kabinettipäällikölle ikään kuin tämä olisi toinen puhemies. Tällöin korkeimman oikeuden kirjeisiin ei vastaa parlamentin puhemies vaan parlamentin puhemiehen kabinettipäällikkö, ja Espanjan suurlähettiläs kääntyy parlamentin puhemiehen kabinettipäällikön puoleen.
Asia viedään valtioneuvostoon, jossa se tutkitaan ja pyyntöön annetaan perusteellinen vastaus. Jos minä olisin valtioneuvostossa, kirjoittaisin Euroopan parlamentille kirjeen ja kysyisin siltä, onko puhemiehen kabinettipäällikkö toimivaltainen viranomainen selvittämään, kuka on toimivaltainen viranomainen.

Puhemies
Ei, jäsen Ortega, teitte nyt pienen virheen. Ennakkotapauksia on useita. Kuten tulette näkemään, tästä tuleekin kovin mielenkiintoinen tapaus. Enrique Barón Crespo on esittänyt minulle kirjallisesti toivovansa tyhjentävän asiakirjan laatimista kaikista parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevista pyynnöistä ja etenkin juuri niiden herättämistä reaktioista. Uskon, että tuo asiakirja on hyvin mielenkiintoinen parlamentin ja niiden valiokuntien kannalta, joita asia varsinaisesti koskee. Asiakirja tulee osoittamaan jälleen kerran, että lähes kaikki pyynnöt Portugalin tapausta lukuun ottamatta ovat tulleet hallituksilta ja että useissa tapauksissa edeltäjiäni on kehotettu samankaltaiseen menettelyyn kuin nyt minua, ja pyytämään selvennyksiä. Voisimme mainita erityisesti brittiläisen jäsen Balfen tapauksen. On nimittäin ollut myös muutamia tapauksia, joissa edeltäjäni, esimerkiksi José Maria Gil-Robles tai Klepsch, toimivat aikoinaan yhtä varovaisesti kuin minä. Tämä on mielestäni erittäin mielenkiintoinen ja tärkeä kysymys, koska se koskee kaikkia jäseniä parlamentissa, jonka toimivalta on kasvanut, se on myönnettävä. Jäsenten parlamentaarisen koskemattomuuden suojelu on erityisen vakava asia, jota on käsiteltävä hyvin tiukasti ja, sanon tämän hyvin vakavissani, unohtaen täysin niiden kollegojen henkilöllisyys, joiden koskemattomuuden pidättämistä saatetaan pyytää. Tämä on sääntö, josta pidän kiinni pyyntöjen alkuperään katsomatta.

Swoboda
Arvoisa puhemies, te annoitte kollega Schulzille vastauksen. Olen teille kiitollinen siitä, että annoitte vastauksen. Meidän on hyväksyttävä se. Emme ole siitä kuitenkaan samaa mieltä. Kollega Medina Ortegakin sanoi sen äsken. Emme muuta kantaamme tässä asiassa. Aiomme tutkia todella tarkasti, miksi tämä kesti niin kauan. Käsittämätöntä ei ole pelkästään toiminta, aikaviive on nimittäin täysin käsittämätön. En kuitenkaan haluaisi keskustella siitä nyt enempää kanssanne, arvoisa puhemies, vaan sanoa jotakin kollega Poetteringille. Olen aivan ihmeissäni hänen kannanotostaan.
(Välihuomautus)
Niin! Aivan ihmeissäni, koska pidän häntä reiluna kumppanina. Nyt olen aivan ihmeissäni. Ensinnäkin on aivan selvää, että kollega Schulz puhui ryhmänsä puolesta. Kollega Schulz puhui Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta ja esitti kysymyksiä, erittäin kohteliaasti ja maltillisesti. Se, joka tuntee kollega Schulzin, tietää, ettei hänen ole aina kovin helppo olla niin maltillinen ja pidättyväinen, mutta hän teki sen, jotta saisi sanottua asian yksiselitteisesti ja selvästi ryhmänsä puolesta.
(Välihuomautuksia)
Annan täyden tukeni kollega Schulzille!
Toiseksi, kollega Poettering, totean seuraavaa: En pyytänyt viime kerralla Brysselissä vielä puheenvuoroa. Sanoitte Brysselissä jotakin todella vaarallista. Sanoitte, että tämä puolue toimi Itävaltaa vastaan. Tiedättekö, kuka sellaista väittää? Heitä on vain yksi, ja se on Jörg Haider, joka sanoo aina, että se, joka kritisoi Itävallan hallitusta, toimii valtiota vastaan.
(Suosionosoituksia vasemmistolta)
Vastustan ehdottomasti, en ainoastaan itävaltalaisena, vaan nyt ryhmäni puolesta puhuvana sitä ajatusta, että se, joka kritisoi hallitusta, toimii valtiota vastaan. Meidän ryhmämme ei ole koskaan toiminut valtiota, ei koskaan Itävaltaa vastaan.
(Suosionosoituksia vasemmistolta)
Kolmanneksi, kollega Poettering, asia, jota ihmettelen suuresti: jos teillä olisi hyvä omatunto, teidän pitäisi toki kaikin voimin pyrkiä siihen, että tähän asiaan saataisiin päätös vielä ennen Italian vaaleja ja ettei tämän päätöksen kanssa aikailla parlamentissa. Tämä ei ole koskaan ollut meidän ryhmämme asia eikä niiden italialaisten kollegojenkaan, jotka vastustivat sitä. Kollega Napoletano ei ole sanonut meidän vastustavan sitä, että asiasta keskustellaan. Hän vain vastusti tapaa, jolla täällä perusteltiin asiaa, se oli nimittäin puoluepoliittinen. Italialaisilla ystävillämme ei ole minkäänlaista halua sotkea politiikkaa tämän viiveen pituuteen. Jos te, kollega Poettering, haluatte, että tässä asiassa saadaan päätös aikaiseksi, niin teidän on toivottava, että parlamentti tekee sen nyt Italian vaaleista huolimatta, sillä muuten herää epäilys, että te tiedätte, että tilanne voisi käydä jäsen Berlusconille vaaralliseksi, ja että te haluaisitte, jos vain mahdollista, siirtää päätöksenteon Italian vaalien yli. Tämän epäilyksen te, kollega Poettering, voisitte poistaa vain kannattamalla pikaista päätöksentekoa parlamentissa!
(Suosionosoituksia vasemmistolta)

Wurtz
Arvoisa puhemies, jäsen Poettering on usein jopa täällä parlamentissa kapinoinut muihin parlamentin kollegoihin kohdistuneita henkilökohtaisia hyökkäyksiä vastaan.
Olen tässä mielessä aina kunnioittanut häntä erilaisista poliittisista vakaumuksistamme huolimatta. Hetki sitten sosialistiryhmälle osoittamassaan poleemisessa puheenvuorossaan hän kuitenkin loukkasi erästä ryhmäni kollegaa, Armando Cossutaa. Mielestäni olisi kunniaksi Poetteringille välttää tulevaisuudessa tämänkaltaisia sopimattomia puheenvuoroja.

Schulz
Arvoisa puhemies, piinasitte minua todella kauan, minun täytyi odottaa kauan, ja jäsen Swobodahan mainitsikin jo temperamentistani. On todella ilahduttavaa, että te, arvoisa puhemies, annoitte erilaisia vastauksia kuin jäsen Poettering tänään iltapäivällä. Te vastasitte kysymyksiini asiallisesti ja erittäin keskittyneesti. Olen ollut jo niin kauan mukana politiikassa, että tiedän, että silloin, kun kysyy puhemieheltä jotakin, ja jonkin ryhmän puheenjohtaja esittää kiihtyneenä vastalauseen, ollaan oikeilla jäljillä.
(Suosionosoituksia vasemmistolta)
Jos annatte minulle luvan, haluaisin pyytää teitä, arvoisa puhemies, vastaamaan kysymyksiini, joihin ette vielä vastannut. Esitin kolme kysymystä. Kolmas kysymykseni oli se, miten voitte selittää, että näin tulenarka tapaus jää lojumaan niin pitkäksi aikaa Espanjan viranomaisten luo ja ettei sitä käsitellä siellä päässä. Tehän tiedustelitte asiaa Espanjan viranomaisilta, ja teidän annettiin epäkohteliaasti odottaa kuukausia. Mistä tämä teidän mielestänne johtuu ja miksi ette muistuttanut asiasta?
Lisäksi pyydän teitä vastaamaan vielä seuraaviin kysymyksiin: Oletteko aivan varma, että Berlusconin ja Dell'Utrin tapaus eli se, että Espanjan korkein oikeus esitti pyynnön suoraan Euroopan parlamentille, on ainutkertainen tapaus, ettei sellaista ole tapahtunut aikaisemmin, eli voitteko ehdottomasti sulkea sen mahdollisuuden pois, että aiemmin olisi ollut tapauksia, joissa Espanjan korkein oikeus olisi kääntynyt suoraan parlamentin puoleen, ja parlamentti olisi menetellyt samalla tavalla kuin tässä tapauksessa? Aivan täsmällinen kysymys kuuluu siis: onko tällaisia tapauksia, jotka herättävät epäilyksenne ja joissa korkein oikeus ja parlamentin puhemies ovat siis välittömässä kontaktissa keskenään, ollut aikaisemminkin ja onko parlamentti joskus hyväksynyt tämän menettelyn? Pyydän teitä sen vuoksi vastaamaan tähän kysymyksen, sillä tässä ei ole kysymys Italian sisäisestä vaalikampanjasta vaan siitä, että kaikkia parlamentin jäseniä on kohdeltava samalla tavalla, olkoonpa heidän nimensä sitten Dell'Utri, Berlusconi, Poettering tai Schulz. Siitä tässä on kyse eikä mistään muusta!
(Suosionosoituksia vasemmistolta)

Puhemies
Jäsen Schulz, kiitän teitä kysymyksestänne. Se saakin minut vastaamaan teille, että minulle tässä asiassa on vain yksi epäselvä kohta, nimittäin syy siihen, miksei Espanjan korkeimman hallinto-oikeuden puheenjohtaja ottanut yhteyttä Espanjan hallituksen pysyvään edustustoon välittääkseen pyynnön meille, kuten hän oli tehnyt muutamia vuosia aiemmin. Minun täytyy sanoa teille ihmetteleväni tätä. Te varmaan sanotte minulle, ettei asia kuulu minulle, ettei minun kuulu sitä pohtia, mutta se taas olisi ollut kovin helppo ratkaisu. Olisimme itse asiassa tänä iltapäivänä säästäneet vähintään 45 minuuttia, emmekä nyt keskustelisi asiasta. Nyt te kysytte minulta, miksi Espanjan hallitus viivytteli niin pitkään vastauksensa antamisessa? No, käsittääkseni siitä syystä, huomaan sen tänään, että kyse on todellisesta toimivaltaongelmasta, oikeastaan toimivaltakiistasta...
(Schulz puhutteli puhemiestä, joka vastasi hänelle.) jonka ovat panneet hallituksen kautta alulle Espanjan oikeusministeri ja Espanjan hallituksen pysyvä edustusto. Tämä on hyvin yksinkertaista. Jälleen kerran tulette näkemään, että asiakirja, joka tullaan jakamaan teille ja joka on toivottavasti hyvin tyhjentävä, on todella hyvin mielenkiintoinen, ja siinä teille kerrotaan kaikkiin eri maiden tapauksiin löydetyistä ratkaisuista ja mainitaan aina myös toimivaltainen viranomainen.
Luulen, ettei voida... jäsen Schulz, te erehdytte nyt hieman, anteeksi vain. Olen ollut hyvin kärsivällinen. Olen valmis keskustelemaan kanssanne niin pitkään kuin haluatte, samoin olen valmis keskustelemaan kaikkien parlamentin jäsenten kanssa, jotka sitä pyytävät. Jos haluatte, sopikaamme nyt tapaamisesta, jotta voimme jatkaa keskustelua.
Minulle on jätetty useita menettelyä koskevia puheenvuoropyyntöjä.

Stenzel
Arvoisa puhemies, haluaisin vain nopeasti sanoa jäsen Swobodalle, että hän ei näköjään aina tiedä, puhuuko hän täällä sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän johtajana, wieniläisenä poliitikkona vai entisenä wieniläisenä poliitikkona. Joskus tuntuu siltä, että hän käyttää puheenvuorojaan 25. maaliskuuta pidettäviä Wienin kunnallisvaaleja silmällä pitäen.

Speroni
Arvoisa puhemies, parlamentaarista koskemattomuutta koskeva kysymys on todellakin kiistanalainen, ehkä siksi, että perussopimusten säännöt ovat 36 vuoden takaa, ja niitä on mielestäni päivitettävä. Valitettavasti se ei ole parlamentin vaan jonkin muun tehtävä. Joka tapauksessa myös me voimme mukauttaa vallitseviin oloihin omaa työjärjestystämme, joka sekään ei ole kovin selkeä.
Mitä taas tulee tähän keskusteluun, joku sanoi, että tarkoitus on suojella parlamenttia, jolla ei ole mitään tekemistä Italian vaalien kanssa. Lienee vain yhteensattuma, että tämä keskustelu käydään viikko sen jälkeen, kun Italiassa annettiin ilmoitus vaalien järjestämisestä.

Lehne
Arvoisa puhemies, haluaisin kommentoida nopeasti sitä, mitä kollega Schulz sanoi tasavertaisesta kohtelusta. Olen yksi oikeudellisten asioiden valiokunnan kolmesta pysyvästä esittelijästä parlamentaariseen koskemattomuuteen liittyvissä asioissa. Voin vain sanoa, että me todellakin kohtelemme kaikkia samalla tavalla. Olen lisäksi sitä mieltä, että teidänkin menettelytapanne Berlusconin ja Dell'Utrin tapauksessa on vain tasavertaisen kohtelun ilmaisu.
Minä itse käsittelin oikeudellisten asioiden valiokunnassa tapausta, jossa pyysimme Saksan viranomaisilta lausuntoa jo yhdeksän kuukautta sitten, emmekä ole vieläkään saaneet minkäänlaista vastausta. Tällaiset tapaukset ovat siis tuiki tavallisia, ne eivät ole mitenkään harvinaisia. Voin vain tukea ponnekkaasti kantaanne tässä koskemattomuuskysymyksessä. Minun mielestäni se, miten parlamentaariseen koskemattomuuteen liittyvissä kysymyksissä menetellään, ei todellakaan ole asia, josta parlamentissa on käytävä poliittisia keskusteluja. Tässä on kyse oikeudellisista asioista, ei politiikasta. Siinä on aika suuri ero, joka tulisi ottaa keskustelussa huomioon, ja olen teidän mielipiteestänne kiitollinen!

Balfe
Arvoisa puhemies, minulla on nyt työjärjestyspuheenvuoro. Näytätte vihjaavan "lainopillisesta vinkkelistänne", että Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset olisivat pyytäneet parlamentaarisen koskemattomuuteni pidättämistä, tai niin asia minulle ainakin tulkattiin. Haluan vakuuttaa teille, ettei niin koskaan tapahtunut, vaikka olinkin todistajana sellaista jäsentä koskeneessa tapauksessa, jonka kohdalla oli esitetty samanlainen pyyntö.

Puhemies
Jäsen Balfe, teitä piti kuulla todistajana. Edeltäjäni epäili sen viranomaisen toimivaltaisuutta, joka tiedusteli häneltä mahdollisuutta kuulla teitä todistajana. Britannian oikeusministeri vastasi, ettei teidän kuulemisellenne ole esteitä juuri todistajana, korostan tätä.
  

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, minun on valitettavasti jälleen pyydettävä puheenvuoroa ja ilmoitettava teille ja parlamentille uudesta merellä sattuneesta murhenäytelmästä. Saksan lipun alla purjehtinut kalastusalus Hansa, jonka miehistö on Espanjasta ja Portugalista, haaksirikkoutui viime viikolla Pohjois-Atlantilla Skotlannin rannikon edustalla. 16:sta miehistön jäsenestä kuusi menehtyi. Tämä on jälleen yksi osoitus siitä, miten meri verottaa eurooppalaisia ammattikalastajia.
Haluan niin teidän, arvoisa puhemies, kuin myös kollegojemme tietävän, että kalatalousvaliokunta hyväksyi viime viikolla tätä kysymystä käsittelevän mietinnön, joka toivottavasti esitellään parlamentin seuraavassa täysistunnossa. Mietintö on panoksemme tämän vaikean ammatin tukemiseksi, johon liittyy koko ajan yhä enemmän epävarmuustekijöitä.
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää teiltä kalatalousvaliokunnan puolesta, että ottaisitte yhteyttä uhrien omaisiin ja esittäisitte heille parlamentin osanoton ja surunvalittelut, ja sanoisin vielä, että kaikki uhrit ovat kotoisin Galiciasta. Arvoisa puhemies, haluaisin, että - mikäli se on mahdollista - ottaisitte yhteyttä myös brittiläisiin meripelastusyksiköihin, joiden jäsenet pelastivat oman henkensä uhalla monia ihmishenkiä.

Puhemies
Jäsen Varela Suanzes-Carpegna, välitän hyvin mielelläni toivomanne viestin.

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, myös minä pyydän jälleen kerran puheenvuoroa puhuakseni surullisista ja vältettävissä olevista kuolemantapauksista. Tässä tapauksessa haluan tehdä sen muistaakseni kuutta galicialaista merimiestä, jotka saivat surmansa muutama päivä sitten traagisessa onnettomuudessa työskennellessään Skotlannin aluevesillä. Heidät haudataan kotimaassaan tänään. Nyt vetoan unionin ja parlamentin toimivaltaisiin viranomaisiin, jotta he ryhtyisivät tarvittaviin toimiin elin- ja työolojen parantamiseksi kalastusalalla voidaksemme parhaamme mukaan välttää tämänkaltaiset onnettomuudet, joista erityisesti galicialaiset merimiehet joutuvat nykyään kärsimään.
  

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, vajaat kaksi viikkoa sitten kerroitte Baskimaan edellisistä surmatöistä. Tällä välin 57 ihmistä on pidätetty. Baskimaan konflikti muistuttaa jonkin verran Pohjois-Irlannin konfliktia. Monista eroista huolimatta voin sanoa, että Baskimaan kansallismieliset ovat yrittäneet noudattaa Irlannin mallia. Espanjan ja Ranskan hallitukset eivät valitettavasti ole niin tehneet. Ne pysyvät mielipiteessään, jonka mukaan aseelliseen taisteluun ja taustalla olevaan nationalismiin on vain yksi mahdollinen kanta, eli se, että ne on saatava hävitettyä.
Näyttää siltä, että poliittinen ilmapiiri pysyy entisellään niin pitkään, kunnes Madridissa ja Pariisissa valitaan keskeisimmäksi toimintamalliksi Lontoossa ja Dublinissa valitut menetelmät. Arvoisa puhemies, te kannatatte edelleen Espanjan strategiaa, ja minä puolestani tuon edelleen esiin sen, mikä espanjalaisia kollegoitani miellyttää vähiten. Tämä on surullinen totuus.

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää puheenvuoron istunnon alussa lausumienne sanojen jatkoksi ja todeta, että ETAn raakalaismaisuuden uusin kuolonuhri, Baskimaan autonomisen alueen poliisi Iñaki Totorika kuului baskien kansallispuolueeseen, joka on Baskimaassa enemmistöpuolue. Kuten voitte havaita, terrorismi ei erottele, vaan se iskee myös demokraattisiin nationalisteihin.
Haluan esittää surunvalitteluni ja osanottoni Iñaki Totorikan perheelle ja ystäville sekä todeta jälleen kerran tässä Euroopan unionin parlamentaarisessa elimessä, että tuomitsemme jyrkästi tämän uuden iskun ja kaikki murhat ja muut väkivaltaisuudet, joihin terroristijärjestö ETA on syyllistynyt viedessään aatettaan eteenpäin pelottelun keinoin.
ETA väittää puolustavansa työväestöä ja tukevansa baskikansan itsemääräämis- ja rauhanprosessia, mutta minä kysyn ETAlta, kuuluuko sen rauhanhankkeeseen kunnanvaltuutettujen, kokkien, työntekijöiden ja poliisien murhaaminen tai ihmisten sieppaaminen, kiristäminen ja vahingoittaminen. Miten kukaan voi uskoa sellaiseen hankkeeseen, jossa ei kunnioiteta ihmisoikeuksia, ei edes oikeutta elämään?
Baskikansa, johon minäkin kuulun, haluaa ennen muuta rauhaa, ja rauha voidaan saada aikaan ainoastaan keskinäisen demokraattisen kunnioituksen keinoin. Tästä syystä ETAn toimilla ja muulla väkivallalla ei ole mitään sijaa tiellä kohti kauan kaivattua rauhaa, vaan ne ovat turhia eikä niillä auteta eikä puolusteta ketään, ja meidän kannaltamme parasta olisi päästä niistä lopullisesti eroon, jotta voisimme antaa tilaa vapaalle poliittiselle keskustelulle ja - ketään pois sulkematta - kaikkien baskikansalaisten demokraattiselle vapaudelle päättää paremmasta poliittisesta tulevaisuudesta, jota me kansallemme toivomme.

Vidal-Quadras Roca
Arvoisa puhemies, huomaan, ettei jäsen Gorostiaga ole enää paikallaan. Kuten hänen uskonveljensä, jotka ensin tappavat ja sitten pakenevat, hänkin suoltaa myrkkynsä parlamentin päälle ja katoaa sitten raukkamaisesti.
Jäsen Gorostiaga muistutti meille, että Espanjan demokraattinen oikeuslaitos on viime päivinä tehnyt useita pidätyksiä. Se on pidättänyt henkilöitä, joita syytetään erittäin vakavista rikoksista, yhteistyöstä aseistautuneen ryhmittymän kanssa ja terrorismin puolustamisesta, järjestäytyneen rikollisuuden tukemisesta.
Näillä riippumattoman ja demokraattisen tuomarin määräyksestä pidätetyillä henkilöillä on kaikki prosessuaaliset oikeudet, he voivat puolustautua, heitä kuullaan, he saavat oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin, ja heidän arvoaan ihmisinä ja kansalaisina kunnioitetaan koko ajan, toisin kuin jäsen Gorostiagan ystävien uhreja, jotka vaiennetaan luodilla tai pommilla ja jotka eivät pysty ilmaisemaan mielipiteitään vapaasti hautausmaalta, jonne he jäsen Gorostiagan ystävien takia päätyvät.
Baskimaalla on lähiaikoina tilaisuus sanoa vapaasti sanottavansa vaaliuurnilla, ja sitten jäsen Gorostiaga voi todeta, millaista tukea saavat ne hirveydet, joita hän esittää parlamentissa.
Arvoisa puhemies, samalla tavoin kuin jäsen Gorostiagan puheenvuorot ovat häpeäksi parlamentille, hänen ETA-ystäviensä kammottavat teot ja se, mitä hän itse edustaa, ovat häpeäksi ihmiskunnalle.

Bautista Ojeda
Arvoisa puhemies, en esitä menettelyä koskevaa kysymystä, vaan haluaisin kiinnittää huomionne tilanteeseen, joka koskee Espanjaa. Sintel-yhtiö, joka on Telefónican tytäryhtiö, on erittäin vaikeassa tilanteessa, jonka takia sen 2 000 työntekijää on teljennyt itsensä sisään tai leiriytynyt ulos erittäin vaikeisiin oloihin, jotta asiaan saataisiin heidän työpaikkojensa kannalta oikeudenmukainen ratkaisu. Pyytäisin työntekijöiden puolesta, että ilmoittaisitte tämän asiasta vastaavalle valiokunnalle.
  

Morgantini
Arvoisa puhemies, palasin eilen Palestiinasta, Gazasta, jossa osallistuin Palestiinan lakiasäätävän neuvoston täysistuntoon, joka saattoi kokoontua ensimmäistä kertaa kuuteen kuukauteen, vaikkakin tarkoin määritellyin ehdoin: Palestiinan parlamentin jäsenten täytyi saapua Gazaan Israelin julkisilla kulkuneuvoilla, he eivät voineet käyttää omia autojaan, heitä tarkastettiin, ja monet heistä eivät voineet saapua, koska alueita oli saarrettu.
Keskellä yötä, klo 7, Israelin sotilaat, joilla oli myös panssarivaunuja, saartoivat tiiviisti 33 palestiinalaista kylää Ramalin ja Birzeitin - jossa sijaitsee yliopisto - välillä, kaivoivat juoksuhautoja ja tuhosivat 400 metriä päällystettyä aluetta: 65 000 ihmistä jäi saarroksiin näille alueille. Kyse on mielestäni toimista, joita emme missään nimessä voi hyväksyä. Pyydän siis puhemiestä ottamaan yhteyttä korkea edustaja Solanaan ja esittämään vastalauseemme siitä, että Birzeitin yliopisto on täysin suljettu. Birzeitin opiskelijat ja opettajat eivät olleet ammuskelleet eivätkä tehneet mitään: he olivat Birzeitissa vain opetuksen vuoksi.
Katson, että tilanne on jo kriittinen! Israel ei voi jatkaa Geneven kansainvälisten yleissopimusten rikkomista, ja joukkorankaisu ei ole oikein.
En kannata yksittäisten palestiinalaisten tai järjestöjen sotilas- tai terroritoimia, mutta joukkorankaisua ei voida hyväksyä, koska se edustaa heimokostoa eikä vastareaktiota.
Pyydän siis, että puhemies välittää vastalauseen Israelin hallitukselle ja kehottaa korkea edustaja Solanaa puuttuman tilanteeseen välittömästi, jotta miehitettyjen alueiden saarrosta ja Palestiinan kansan joukkorankaisuista tehdään loppu, jotta yhteydet Birzeitiin ja yliopisto saadaan taas auki ja jotta tämän kansan oikeus opiskella ja elää saadaan palautettua.

Puhemies
Kiitos, jäsen Morgantini. Toteutan mielelläni toivomanne menettelyt.

Radioaktiivisten aineiden turvallinen kuljetus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Hatzidakisin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0040/2001) komission tiedonannosta radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta Euroopan unionissa käsittelevän pysyvän työryhmän kertomuksesta (KOM(1998)0155 - C4-0034/1999 - 1998/2083(COS)).

Hatzidakis
. (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aluksi haluaisin kiittää mietinnön aiempaa esittelijää kollega Isler Béguinia hänen tekemästään työstä ja ilmaista pahoitteluni sen johdosta, että mietinnön esittelijä ei voinut pysyä tehtävässään loppuun asti, ja minun oli otettava se vastuulleni valiokunnan puheenjohtajana, koska mietinnön sisältö lopullisessa muodossaan ei vastannut esittelijän näkemyksiä.
Aihe, jota tässä mietinnössä täytyy käsitellä, on erityisen kuuma ja se jakaa mielipiteitä monissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Ydinvoima on jo sinänsä aihe, joka on jälleen kerran jakanut Euroopan parlamentin kahtia ilmiselvistä syistä. Haluaisin kuitenkin heti alkuun sanoa, että aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta teki aivan oikean päätöksen, kun se ei halunnut käsitellä tässä mietinnössä sitä periaatekysymystä, tarvitaanko ydinvoimaa ollenkaan, vaan se halusi tarkastella vain ja ainoastaan radioaktiivisten aineiden kuljetusta Euroopan unionin sisällä. Perusteena tälle oli ennen kaikkea, että jos asiaa tarkastellaan lainsäädännön kannalta, kysymys ydinenergian käyttämisestä ei kuulu Euroopan unionin vaan jäsenvaltioiden toimivaltaan. Oli miten oli, en käsittele tätä asiaa nyt, mutta joka tapauksessa tilanne on tämä. Meillä liikennevaliokunnassa ei ole mitään syytä ylittää toimivaltaamme, mietintö koski radioaktiivisten aineiden kuljetusta ja näin ollen meidän piti keskittyä tähän kysymykseen.
Arvoisa puhemies, tiedämme, että kansainvälisellä tasolla toimii Kansainvälinen atomienergiajärjestö (IAEA), joka on antanut suosituksia radioaktiivisten aineiden kuljetuksen turvallisuudesta turvallisuusstandardissa nro 6 vuodesta 1961 lähtien, ja vaikka nämä säännökset eivät ole sitovia, kaikki jäsenvaltiot ovat sisällyttäneet ne kansalliseen lainsäädäntöönsä. IAEA:n säännöissä korostetaan aineiden kuljetuksessa käytettävien pakkausten kestävyyttä; toisin sanoen IAEA:n sääntöjen mukaisilla pakkauksilla on kyettävä takaamaan kuljetettujen aineiden pysyminen pakkauksen sisällä sekä normaalioloissa että onnettomuustilanteissa ja varmistamaan pakkausten läheisyydessä olevien ihmisten turvallisuus.
On täysin selvää, että yhdyn näkemykseen, että turvallisuus on ehdottomasti etusijalla kannattavuuteen nähden ja että ydinvoimateollisuuden on noudatettava tiukasti kuljetuksia koskevia kansainvälisiä säännöksiä. Ei pidä unohtaa, että radioaktiivisia aineita kuljetaan säännöllisesti pitkiä matkoja Euroopan unionin sisällä, mutta myös Euroopan unionista muille mantereille ja päinvastoin. En ota esille yksittäisiä esimerkkejä, riittää, että mainitsen kaksi nimeä, jotka ovat erityisen latautuneita, La Hague Ranskassa ja Sellafield Isossa-Britanniassa, joissa sijaitsee radioaktiivisten aineiden jälleenkäsittelylaitoksia.
Mietinnössä on neljä erityisen merkittävää kohtaa, jotka haluan mainita aivan lyhyesti, koska meillä ei ole käytössämme niin paljon aikaa kuin haluaisimme.
Ensiksi mietinnössä korostetaan, että Euroopan unionin pitää pyrkiä vähentämään kuljetettavien radioaktiivisten aineiden määrää ja kuljetusmatkoja. Tämä on lyhimmän kuljetusmatkan periaate, ja siitä on olemassa Euroopan parlamentin vanha päätöslauselma jo vuodelta 1996.
Toiseksi yhteistyö KIE-maiden kanssa ja niiden mukautuminen IAEA:n sääntöihin on erittäin tärkeää, ja sille on annettu erityissija mietinnössä riippumatta siitä, tapahtuuko laajentuminen pian, niin kuin kaikki toivomme, vai ei, koska näissä maissa esiintyy ongelmia, jotka voivat uhata Euroopan kansalaisten turvallisuutta ja terveyttä.
Kolmanneksi mietinnössä korostetaan, että radioaktiivisten aineiden kuljetuksista vastuussa olevien on noudatettava nykyisiä olevia sääntöjä, normeja ja asetuksia. Pelkkä lainsäädäntö ei riitä, sitä on myös noudatettava.
Neljänneksi tarkasteltiin tiedottamista radioaktiivisten aineiden kuljetuksista ja mielestämme alueellisten ja paikallisten viranomaisten on saatava niistä tietoa.
Arvoisa puhemies, viimeinen seikka liittyy eri tahojen mielenosoituksiin, jotka liittyvät radioaktiivisten aineiden kuljetuksiin. Me kaikki kannatamme kaikkien Euroopan kansalaisten sananvapautta, mutta on tärkeää välttää väkivaltaa. Myös tätä seikkaa korostetaan mietinnössä. Haluan sanoa, että mietintö sai taakseen valiokunnan suuren enemmistön, kahden suuren poliittisen ryhmän välillä vallitsee yhteisymmärrys, ja tämä on syy myös siihen, että minun täytyy pahoitellen todeta parlamentille, että en voi hyväksyä kollegoiden tarkistuksia.

Chichester
Arvoisa puhemies, toimin sijaisena kollegalleni Mombaurille - joka ei huonon vointinsa takia päässyt osallistumaan istuntoon - esittääkseni teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon. Valiokunnan lausunto hyväksyttiin alun perin edellisellä parlamenttikaudella huhtikuussa vuonna 1999, ja valiokunta hyväksyi sen alkuperäisessä sanamuodossaan uudelleen tällä parlamenttikaudella ylivoimaisella äänten enemmistöllä. Sen valmistelija Mombaur totesi, että vain kaksi asiaa oli kahden vuoden kuluessa muuttunut. Haluaisin nyt lainata hänen sanojaan: "Ensinnäkin Saksan liittohallituksen politiikka sähkön tuottamisen lopettamiseksi ydinvoimaloissa 32 vuoden kuluttua on osoittanut, ettei ainakaan käytettyjen polttoaine-elementtien kuljetuksiin liity turvallisuusongelmia. Toiseksi on tehty selväksi, että jossakin jäsenvaltiossa tapahtuva hallituksenvaihdos ei luo oikeusperustaa valtioiden välillä solmittujen sopimusten purkamiselle."
Teollisuusvaliokunta hyväksyi kuusi luonteeltaan lähinnä teknistä johtopäätöstä korostaakseen radioaktiivisuuden ja sille altistumisen alhaista tasoa etenkin luontaisesti esiintyvään taustasäteilyyn verrattuna. Mainitsisin päätelmät 1 ja 2, jotka koskevat parlamentin aloitteesta vuonna 1982 perustettua, radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta käsittelevää pysyvää työryhmää, joka haluaa jatkaa työtään ja tehdä siitä julkista.
Odotan uteliaana komission jäsenen saapumista tänne tänä iltapäivänä. Merkitseekö hänen tulonsa, että komissio harkitsee ydinainekaupan laajentamista Euroopan rajojen ulkopuolelle?

Ferber
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin kiittää PPE-ryhmän puolesta kaikkia aluepolitiikkavaliokunnan jäseniä, jotka mahdollistivat sen, että pystyimme keskustelemaan niin asiallisesti komission antamasta radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta koskevasta tiedonannosta. Aihe ei ole sovelias politiikan harjoittamiselle. Haluaisin korostaa, että vaarallisin radioaktiivisten aineiden kuljetukseen liittyvä seikka on nykyään kuljetusreittien varrella olevat mielenosoittajat, jotka rikkovat kiskoja, hajottavat ratavalleja ja tekevät muuta vastaavaa. Saksan rautatiereiteillä harjoitellaan nyt tempausta, jossa mielenosoittajat estävät kuljetukset kiinnittämällä itsensä ratakiskoihin. Se on paljon vaarallisempaa kuin itse kuljetukset.
Komission tiedonannosta käy selvästi ilmi, että Euroopassa ollaan tekemisissä pääasiassa sellaisten heikosti radioaktiivisten aineiden kanssa, joita kuljetetaan ja käytetään ihmisten hyödyksi - nimittäin lääketuotteina. Siihen ei kenelläkään ole mitään sanomista. Painotan, että me PPE-ryhmän jäsenet äänestämme kaikkia kollegojen täysistunnossa ehdottamia tarkistuksia vastaan, sillä olemme sitä mieltä, että saimme valiokunnassa aikaan erinomaisen kompromissin, jota kannattaa puolustaa täysistunnossakin.
Korostan vielä kerran, ettei ole Euroopan unionin tehtävä - esittelijä ja ystäväni Konstantinos Hatzidakis otti tämän esille - määrätä yksittäisille jäsenvaltioille, mitä energianlähteitä niiden tulisi ensisijaisesti käyttää. Kun suurin osa jäsenvaltioista kannattaa nykyään vielä ydinenergiaa, sen käyttöön tarvitaan myös sopiva ja tarpeeksi turvallinen menettely. Toivon, että jäsenvaltiot todella noudattavat tiedonannossa määrättyä tiedottamisvelvollisuutta. Tämän asian seuraava koetinkivi on maaliskuun lopussa, kun Haagista on tarkoitus tuoda jälleenkäsiteltyjä aineita Saksassa sijaitsevaan loppuvarastointipaikkaan.

Simpson
Arvoisa puhemies, tänään meidän tarkoituksenamme on arvioida mietintöä radioaktiivisten aineiden turvallisesta kuljetuksesta. Se on laadittu vastauksena komission tiedonantoon Kansainvälisen atomienergiajärjestön kuljetussääntöjen hiljattaisista muutoksista. Sanon tämän, koska valiokunnassa käydyssä keskustelussa näytti käyneen ajoittain niin, että radioaktiivisten aineiden kuljetusta koskeva pääkysymys peittyi ydinvoiman kannattajien ja vastustajien välillä käytyyn laajempaan keskusteluun.
Meidän on kuitenkin syytä kiittää Isler Béguinia työn aloittamisesta ja tietenkin puheenjohtajaamme Hatzidakisia sen loppuun viemisestä, joten voimme käydä tänään keskustelua aiheesta. Komissio katsoo, että radioaktiivisten aineiden kuljetukseen liittyvät riskit ovat vähäiset, mutta että kuljetusprosessin turvallisuudesta on pyrittävä tiedottamaan kansalaisille ja katastrofiyksiköille. Yhteisössä olisi myös hyväksyttävä monivuotinen ohjelma aiheesta. Me tuemme laajasti tätä näkökantaa.
Valitettavasti aikaisemman esittelijän mietinnössä otettiin kantaa kaikkeen luontaiseen radioaktiivisuuteen, vastustettiin radioaktiivisten aineiden uudelleenkäsittelyä sekä suositeltiin Euratom-sopimuksen poisvetämistä ja ydinvoimakysymysten sisällyttämistä EY:n perustamissopimuksen energialukuun.
Kuten jo aiemmin sanoin, me PSE-ryhmässä katsoimme, että mietinnössä on kyse radioaktiivisten aineiden kuljetuksesta ja ettei sillä ole mitään tekemistä ydinteollisuuden etujen tai haittojen kanssa. Tämän vuoksi teimme kompromisseja, ja olenkin nyt tällä hetkellä sitä mieltä, että meillä on tasapainoinen mietintö, jota me kaikki voimme tukea.
Siksi voin sanoa PSE-ryhmän puolesta, että aiomme tukea täysistunnon käsiteltäväksi jättämäämme kahta tarkistusta, mutta hylkäämme niiden tarkistusten enemmistön, joissa joko kannatetaan ydinteollisuutta sen tuomista ongelmista välittämättä tai tuomitaan se paholaisten touhuna.
Ryhmämme on sitä mieltä, että vaikkei mietintö olekaan täydellinen, se on nykytilanteessa ainakin tasapainoinen, realistinen ja objektiivinen, ja että siinä keskitytään siihen, mihin pitääkin, eli radioaktiivisten aineiden kuljetukseen.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan parlamentti on jälleen kerran pilannut tilaisuuden puhua asiaa ydinvoimasta. Jälleen kerran vältellään asiapitoista keskustelua vaarallisten aineiden turvallisesta kuljetuksesta, aivan kuin ydinvoimakysymys olisi Euroopassa varattu vain asiantuntijoille ja ydinenergiasta vastuussa oleville henkilöille, ja aivan kuin keskustelut merkitsisivät pakostakin kiihkoilua ja polemiikkia.
Yritin aloittaa keskustelua aiheesta jo toimiessani pääesittelijänä tammikuun 21. päivänä 2000 pidetyssä julkisessa kuulemistilaisuudessa, mutta ydinvoimaa kannattava kaikkivoipa lobbausryhmä veteli jälleen kerran naruista miten tahtoi. Itse asiassa vaikka Mauricen ensimmäistä mietintöä ei koskaan esitelty edellisen vaalikauden aikana, keskustelumme aiheena oleva mietintö olisi voinut merkitä edistystä, mutta näinhän ei asia ole.
Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa hyväksytty päätöslauselma, joka sai teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan täyden tuen, ei tuo millään tavoin esiin yleisen mielipiteen huolta radioaktiivisten aineiden kuljetusta koskevista hyvin arkaluonteisista kysymyksistä, kun taas oma alkuperäinen mietintöni on täysin sopusoinnussa sen kanssa, kuinka Euroopan kansalaisten mielipiteet näissä kysymyksissä ovat kehittyneet.
Tämä odottamaton käänne - sillä sitä se on - paljastaa ydinvoimaa kannattavan lobbausryhmän manipuloimien suurten eurooppalaisten puolueryhmien taitavan yhteispelin. Näin ollen esitelty päätöslauselmaehdotus on ponnisteluistamme huolimatta alkuperäisten ehdotusten vastainen, enkä minä parlamentin jäsenenä voi hyväksyä tällaista päätöslauselmaa: vaikenemista voidaan verrata rikokseen.
Vaikka onnistuin saamaan aikaan joukon kompromisseja yhdessä niiden kollegojen kanssa, jotka olivat työskennelleet tämän asian parissa ja jättäneet tarkistuksia aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan äänestystä edeltävänä päivänä, nyt tuo työ on mennyt hukkaan, kun suuret puolueryhmät kieltäytyvät hyväksymästä kompromissejamme.
Teille esitetyssä mietinnössä typistetään radioaktiivisten aineiden kuljetusta, avoimuutta, turvallisuutta ja ennen kaikkea keinoja koskevat peruskysymykset juuri niiden vähättelemiseksi. Liikennevaliokunnan puheenjohtajan hyväksymä mietintö on vain oodi ydinenergiateollisuudelle. Ydinvoimaa kannattavan lobbausryhmän vaikutusvaltaa tuon muutoksen valmistelussa todistavat sekä konservatiivien että sosialistien esittämät sanalleen identtiset tarkistukset sekä tuon lobbausryhmän esittämät kiitokset leikkiin mukaan lähteneille jäsenille. Meille halutaan uskotella, etteivät radioaktiivisten aineiden kuljetukset koske ydinenergiateollisuutta ja että me vihreät erehdymme keskustelusta: lopettakaamme tekopyhyys tähän paikkaan!
Vaikka iso osa radioaktiivisista jätteistä onkin laboratorioihin ja lääketieteeseen suunnattuja pienikokoisia säiliöitä, ne eivät aiheuta suurinta vaaraa. Suurin vaara syntyy juuri radioaktiivisten jätteiden kuljetuksista jätteiden myrkyllisyysasteen takia. Päinvastaisen väittäminen on manipulointia.
Näiden radioaktiivista ainetta sisältävien säiliöiden pakkaamisen pohtimisessa ei ole sitä vastoin mitään provosoivaa, koska tiedämme, että radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta koskeva politiikkaa perustuu juuri pakkaukseen, jonka turvallisuus on ehdottomasti taattava.
Tiedämme kuitenkin, että Euroopan maanteillä kuljetetaan monia radioaktiivisia tuotteita ja kaikkein myrkyllisimpiä aineita, kuten plutoniumia. Onko se kauhea rikos, jos nämä liikkuvat pommit halutaan poistaa?
Mietinnössäni yritettiin hakea vastausta näihin kysymyksiin ja pohdittiin ratkaisevaa kysymystä radioaktiivisten aineiden kuljetusten alkuperästä. Juuri tämä kohta sivuaa ydinenergiateollisuutta ja etenkin ydinjätteiden jälleenkäsittelyä koskevaa kysymystä, sillä juuri Haagin ja Sellafieldin jälleenkäsittelylaitokset mahdollistavat kaikkein radioaktiivisempien aineiden kuljetukset. Ilman radioaktiivisten jätteiden jälleenkäsittelyä ei olisi kuljetuksiakaan.
Tämä kaikkein yksinkertaisin ratkaisu on mahdollinen, koska tiedämme, että jälleenkäsittely on nykytiedon mukaan taloudellisesti ja ekologisesti järjetöntä. Tuorein käänne erittäin radioaktiivisten aineiden kuljetuksessa koskee MOX­polttoaineella toimivien ydinvoimaloiden ydinjätteitä, joita varastoidaan täysin laittomasti Haagiin. Arvoisa puhemies, tämä tarkoittaa, että myös noiden jätteiden kuljetus on tapahtunut täysin laittomasti. Ei ole mitään hyötyä yrittää typistää keskustelua, kuten mietinnössä nyt tehdään. Mietintöä voidaan kuitenkin parantaa äänestämällä juuri hetki sitten esittelemieni tarkistusten puolesta.

Fitzsimons
Arvoisa puhemies, suhtaudun hyvin myönteisesti tähän radioaktiivisten aineiden turvallista kuljetusta Euroopan unionissa koskevaan mietintöön. Kuten hyvin tiedättekin, kysymys herättää kovasti huolta Irlannin kansalaisissa, jotka ovat erityisen huolissaan Irlannin aluevesien kautta tapahtuvien radioaktiivisten aineiden kuljetusten lisääntymisestä lähitulevaisuudessa.
Saksan hallitus on jo ilmoittanut olevansa valmis käynnistämään uudelleen käytetyn ydinpolttoaineen kuljetukset Cumbriaan, ja Hollannin hallitus on vastannut Sellafieldiin hiljattain suuntautuneen, käytetyn ydinaineen kahden lähetyksen valvonnasta. Hollannin hallitus aikoo toteuttaa vielä 17 vastaavaa toimitusta lähivuosina.
Taistelu BNFL:ää ja brittiläistä ydinteollisuutta vastaan ei ole koskaan ollut helppoa, olen tapellut niitä vastaan jo useita vuosia. Siksi olen erityisen mielissäni, että Suur-Lontoon valvontaelin (Greater London Assembly) perusti viime viikolla komitean tutkimaan Lontoon läpi rautateitse kuljetettavaan radioaktiiviseen jätteeseen liittyviä turvallisuusnäkökohtia. Kolmesta Kaakkois-Englannin ydinvoimalasta peräisin olevaa käytettyä ydinpolttoainetta kuljettavat junat kulkevat säännöllisesti Lontoon läpi matkallaan Sellafieldissä sijaitsevaan BLNF:n jälleenkäsittelylaitokseen. Junat ohittavat matkallaan seitsemän kaupunginosaa: West Hampsteadin, Islingtonin, Hackneyn, Hammersmithin, Fulhamin, Wandsworthin ja Bromleyn. Ydinjätevaunuja säilytetään säännöllisesti Willesdenin ratapihoilla.
Uuden, radioaktiivisia jätteitä kuljettavia junia koskevan tutkimuskomitean (Radioactive Trains Investigative Committee) perustamisessa saadaan tietoja BNFL:ltä and Railtrackilta, samoin kuten tähän nimenomaiseen kysymykseen perehtyneiltä paikallisten yhteisöjen työryhmien edustajilta. Komitean odotetaan raportoivan Suur-Lontoon valvontaelimelle kesään mennessä. Tuo komitea perustettiin vain muutama päivä sen onnettomuuden jälkeen, jossa käytettyä ydinpolttoainetta sisältäviä tynnyreitä kuljettanut juna suistui raiteilta saapuessaan Tornessin ydinvoimalaan Skotlannissa. Olen tyytyväinen, että Suur-Lontoon valvontaelimen jäsenet ovat nyttemmin huolissaan sekä radioaktiivisten ydinaineiden kuljetuksista Englannissa että varsinkin Cumbriassa sijaitsevaan BLNF:n Sellafieldin jälleenkäsittelylaitokseen tapahtuvista kuljetuksista.
Toivon, että Irlannin poliitikot ja paikalliset viranomaiset voisivat yhdistää voimansa Suur-Lontoon valvontaelimen ja muiden ryhmien kanssa Englannissa tehostaakseen taistelua sen puolesta, että BNFL sulkisi Sellafieldin jälleenkäsittelylaitoksen, "valkoisen elefantin".
Mainitsisin vielä erikseen tähän liittyen, että olisi korkea aika suorittaa perusteellinen ympäristövaikutusarviointi Irlannin meren kautta tapahtuvien ydinjätekuljetusten mahdollisista ympäristövahingoista. Kehotan jälleen kerran ympäristöasioista vastaavaa komission jäsen Wallströmiä vetoamaan Euratom-sopimuksen suomiin valtuuksiin vauhdittaakseen Irlannin merellä tapahtuvia ydinjätekuljetuksia koskevan riippumattoman ympäristöriskiarvioinnin laatimista.
Onnittelen esittelijä Hatzidakisia tästä mietinnöstä.

Atkins
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että olen hieman myöhässä, mutta olen onnekas ylipäätään päästyäni tänne, lentokoneet kun ovat mitä ovat.
Simpsonin tavoin minäkin puhun Luoteis-Englannin puolesta, sillä tuolla alueella ydinteollisuudella on valtava merkitys. Sillä on suuri merkitys Springfieldissä, jossa valmistetaan sauvoja, sekä Sellafieldissä, jossa noista sauvoista tehdään jotakin hyödyllisempää, ja lisäksi BNFL:n päämajassa Warringtonissa.
Teollisuudessa ei ole koskaan sorruttu itsetyytyväisyyteen. Teollisuudessa tunnustetaan Ison-Britannian ja Euroopan kansalaisten huoli ydinaineiden kuljetuksista ja nähdään valtavasti vaivaa sen testaamiseksi, mitä pitäisi tehdä. Teollisuuden saavutukset vaarallisten aineiden kuljetuksissa ovat parhaimmasta päästä. Ydinaineiden kuljetuksissa ei ole koskaan tapahtunut kuolemaan johtaneita onnettomuuksia, ja jos teollisuus saa tahtonsa läpi, niitä ei tule koskaan tapahtumaankaan.
Keskustelua, johon jäsen Fitzsimons viittasi, käytiin toimiessani Pohjois-Irlannin ministerinä. Keskustelu oli tarkoitushakuista ja siinä annettiin väärää tietoa. Se merkitsi myös hyökkäystä - johon osallistui myös vihreiden ryhmä, jos saan sanoa - vaalipiirejäni ja kaikkia niitä kohtaan, jotka työskentelevät tämän erittäin tärkeän ja merkittävän teollisuuden piirissä Isossa-Britanniassa ja unionin muilla alueilla. Nyt ei ole oikea aika väitellä ydinvoimasta, mutta on aika sanoa, että ydinvoimassa on tulevaisuutemme. Se on ekologisimpia energiantuotantotapoja koko maailmassa. Mitä pikemmin tämän oivallamme, sen parempi.
Olen iloinen, että valiokunnassa tekemäni tarkistukset muuttivat merkittävästi tämän mietinnön luonnetta. Olen jättänyt muutaman samansuuntaisen tarkistuksen huomista äänestystä varten. Olen ylpeä asettuessani alkuperäisen mietinnön hylkäävien rinnalle ja toivon korjatun mietinnön läpimenoa.

Piecyk
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minun mielestäni meidän pitäisi keskittyä siihen, mitä mietinnössä todellakin sanotaan, sillä luulen, että se on edelleen enimmäkseen kollega Isler Beguinin käsialaa. Minusta niin on hyvä, ja kiitän myös valiokunnan puheenjohtajaa, joka suoritti työn loppuun. Ydinenergia ja myös ydinjätteiden kuljetus kuuluvat kiistämättä jäsenvaltioiden vastuualueisiin. On tietenkin selvää, että kun sopimuksia on kerran tehty, niitä on myös noudatettava, etenkin sitä, mitä kuljetuksesta on sovittu.
Mietinnössä sanotaan, ettei radioaktiivisten aineiden kuljetus ole riskitöntä. Siksi minusta on tärkeää ensinnäkin se - tähän viitataan mietinnössäkin - että ihmisten ja luonnon turvallisuus asetetaan ehdottomasti etusijalle, ja toiseksi se, että paikalliset viranomaiset ja väestö saavat mahdollisimman paljon tietoa. Monet ihmiset ovat Saksassa nykyään huolissaan, he ovat peloissaan siitä, mitä heille tapahtuu. Sekin, että he saavat sanoa mielipiteensä ja osoittaa mieltään kuljetuksia vastaan, mainitaan mietinnössä. Me kaikki tuomitsemme ihmisiin ja omaisuuteen kohdistuvan väkivallan, koska se on paheksuttavaa. Lisään vielä ryhmäni puolesta: myös poliitikko Möllemannin Saksassa esittämä ehdotus, jonka mukaan Castor-kuljetuksia pitäisi tehdä ilmalaivalla, on hylättävä. Näin ei varmastikaan täytettäisi vaatimuksia, vaan ydinkuljetuksista tulisi entistä vaarallisempia.
Hyvä kollega Isler Beguin, me molemmat voisimme todennäköisesti luopua huomenna ydinenergiasta. Me kaksi emme ole kuitenkaan enemmistönä tässä maailmassa emmekä täällä parlamentissakaan. Siksi meidän pitäisikin keskittyä tähän tiedonantoon, jotta nimenomaan ydinjätteiden kuljetus olisi lähiaikoina mahdollisimman turvallista. Kun parlamentissa on saatu aikaiseksi sama kuin Saksan hallituksessa, eli päätetty luopua ydinenergiasta ja panna tämä päätös täytäntöön, muutaman vuoden kuluttua siitä me molemmat olemme ehkä saavuttaneet tavoitteemme.

Vatanen
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, meidän ei pitänyt keskustella ydinvoiman tarpeellisuudesta, mutta vannoutuneet ydinvoiman vastustajat käänsivät mietinnön kurssia. Vihreät eivät halua ymmärtää ydinvoiman kiistattomia ympäristöetuja. Mikä paradoksi! Onkin ilmeistä, että vihreiden kanta ydinvoimaan perustuu vuoden 1968 ideologiaan ja he kieltäytyvät edelleen rehellisestä ydinvoimakeskustelusta. Heidän kantansa on näköjään lyöty lukkoon ennalta, eivätkä siihen tosiasiat vaikuta. Mietinnön ensimmäistä versiota käytettiin keppihevosena ydinvoiman vastustamiseen. Merkittävä asia, jota ei lainkaan noteerattu mietinnössä, on komission esittämä toimintasuunnitelma, joka sisältää monia järkeviä aloitteita. Onneksi valiokunnassa tehtyjen muutosten jälkeen on yksisilmäisyyden sijasta palattu asian ytimeen.
Radioaktiivisten aineiden kuljetukset noudattavat Kansainvälisen atomienergiajärjestön sääntöjä. Komissio on konsultoinut jäsenvaltioiden asiantuntijoista - ei siis poliitikoista - koostuvaa työryhmää. Kyseinen työryhmä katsoo, että uudistetut säännöt antavat merkittävää lisäsuojaa, vaikkei entisiäkään katsottu riittämättömiksi. Riskejä pidetään pieninä ja tiukkojen sääntöjen ansiosta onnettomuuksilta on vältytty lähes puolen vuosisadan ajan. Tämä siitäkin huolimatta, että eräät - eivät suinkaan kaikki - ydinvoiman vastustajat yrittävät edesvastuuttomasti sabotoida kuljetuksia esimerkiksi irrottamalla rautatiekiskoja. Herääkin kysymys, kuka on vastuullinen ja kuka vaarantaa kansalaisten turvallisuuden.
Kannustan kaikkia pitäytymään tosiasioissa. Komission huomautus, että yleisöä pitäisi informoida siitä, kuinka hyvä tilanne loppujen lopuksi on, on siksi enemmän kuin perusteltu. Koska ydinvoima lisää hyvinvointia ja puhtautta, se on energiaratkaisuna välttämätön. Jos Ranskan ydinvoimalat nyt suljettaisiin, tässä salissa tulisi kiire etsiä kynttilöitä.

Sanders-ten Holte
Arvoisa puhemies, mietintö vastaa suurelta osin toivomuksiamme, mutta jäljellä on vielä muutama kohta, joista olemme katsoneet tarpeelliseksi esittää tarkistuksen. Koska aihe on arkaluonteinen ja tunnepitoinen, liberaalipuolueen ryhmä pitää kiinni siitä, että mietinnön lähtökohdaksi on otettava tosiasioiden realistinen kuvaus, että esimerkiksi tuodaan esille asiantuntijoiden hyvin suuresti eroavat käsitykset säteilyannoksen raja-arvoista.
Toiseksi mielestämme on harhaanjohtavaa esittää, että ydinenergiateollisuus on autonominen, omien sääntöjensä mukaan toimiva, varsinkin kun ajatellaan turvallisuusnäkökohtia. Tätäkin teollisuutta sitovat kansainväliset turvallisuussäännöt, joissa määrätään ne tiukat normit, joita kaikkien tämän alan toimijoiden on noudatettava.
Kolmanneksi johdanto-osan kohdassa E tehdään täysin aiheellisesti ero erilaisten radioaktiivisten aineiden välillä, jotka koostuvat yhtäältä lääketieteen, teollisuuden ja tutkimuksen tarpeisiin käytetyistä isotoopeista - huomattavasti suurin osa lähteistä - ja toisaalta radioaktiivisesta jätteestä ja käytetyistä ydinpolttoaineista, jotka on tarkoitettu jälleenkäsittelyyn. Tämä viimeksi mainittu ryhmä on vaarallisin radioaktiivisten aineiden ryhmä, mutta se muodostaa vain suhteellisen pienen osan kaikista radioaktiivisista aineista. Muualla tekstissä tätä eroa tyypillisten ydinaineiden ja yleisemmässä merkityksessä radioaktiivisten aineiden välillä ei tehdä selvästi.
Jos komissio ryhtyisi nyt tarkistamaan kaikki radioaktiivisten aineiden kuljetukset, niin työ tulisi tehtyä kahteen kertaan, koska Kansainvälinen atomienergiajärjestökin aloittaa piakkoin tällaisten kuljetusten tarkistamisen. Komission kannattaisi siitä huolimatta valvoa tarkemmin radioaktiivisten aineiden kuljetuksia Euroopan unionissa.
Neljänneksi puolueryhmäni on sitä vastaan, että mietinnössä käsitellään tiedotusvelvollisuutta sen laajemmassa merkityksessä, joka koskee kaikkien vaarallisten aineiden kuljetusta yleensä. Eihän se kuulu tähän mietintöön. Liberaaliryhmä on kylläkin sitä mieltä, että paikallisviranomaisille on tiedotettava radioaktiivisten aineiden kuljetuksista. Pääpaino asetetaan kuitenkin velvollisuudelle tiedottaa ydinaineiden kuljetuksista etukäteen.
Lopuksi olemme tyytyväisiä IAEA:n päätökseen arvioida ja tarpeen tullen uudistaa kuljetussäännöksensä joka toinen vuosi. Tahdomme korostaa, että turvallisuustason pitäminen jatkuvasti korkeana edellyttää, että kaikkien jäsenvaltioiden on saatettava säännökset voimaan ensi vuoden alusta lähtien.

Lamy
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi rauhoitella jäsen Chichesteriä ja etenkin jäsen Isler Béguinia, sillä läsnäoloni täällä komission edustajien rivistössä ei tarkoita, että ydinaineiden kuljetusta koskevat asiat olisi siirretty ulkomaankaupasta vastaavan komission jäsenen laaja-alaiselle ja vaikealle vastuualueelle. Kyse on paljon viattomammasta asiasta, nimittäin asiakirjojen väliaikaisesta siirrosta komission niille jäsenille, jotka haluavat silloin tällöin hieman auttaa parlamenttia - niitä varastoimatta, korostan tätä.
Itse asiasisällöstä sanoisin, että kuten itsekin hetki sitten totesitte, ydinaineiden kuljetusta käsitellään usein hieman kiihkein sanakääntein ydinenergiateollisuuden kontekstin ja siihen liittyvien kysymysten takia. Näin ollen otamme komissiossa huomioon suuret vaikeutenne sovittaa yhteen toisinaan hieman ristiriitaisia kantoja. Olemme sitä mieltä, että esittelijää sekä tähän työhön osallistuneita parlamentin ja valiokuntien jäseniä on syytä onnitella kantojen todella onnistuneesta yhteensovittamisesta.
Kuten useat teistä ovat huomauttaneet keskustelun kuluessa, ydinenergiateollisuudella varmistetaan huomattava osa energianhankinnastamme, halusimmepa sitä tai emme, joten meidän on hyväksyttävä, että tuossa teollisuudessa on turvauduttava radioaktiivisten aineiden kuljetukseen.
Olennaisin asia, jonka hyväksymme teille esitetyssä mietinnössä on se, että kansainvälisellä ja kansallisella tasolla toteutetuissa toimissa varmistetaan kyseisten aineiden kuljetuksen mahdollisimman korkea turvallisuusaste. Näin ollen on selvää, että näiden toimien avoimuus on erittäin tärkeää, kuten se on kaikissa ydinenergiateollisuutta koskevissa toimissa. Tunnustamme kaikki kansalaisiin kohdistuvat mahdolliset riskit, korostamme niitä ja olemme valmiita toimittamaan niitä koskevia täsmällisiä ja luotettavia tietoja.
Aiheen vaikeudesta ja turvallisuuden takaamisen tuomista rajoituksista huolimatta olemme teidän tavoin sitä mieltä, että kansalaisille tiedottamista on parannettava. On selvää, että tämä on ala, jolla emme ole koskaan saavuttaneet parasta ja täydellistä tulosta, ja kuten Jäsen Piecyk totesi, on totta, että jäsenvaltioilla on asiassa päävastuu. Se ei kuitenkaan estä meitä toteuttamasta toimia, joilla voitaisiin esimerkiksi parantaa kyseisten aineiden kuljetukseen liittyviä asiakirjoja.
Mielestäni ei ole meidän tehtävämme ottaa kantaa jälleenkäsittelytekniikan käyttämiseen. Tällaiset ratkaisut kuuluvat lähinnä teollisuudelle, ja niiden hyväksyminen tapahtuu lähinnä teknisten ja taloudellisten kriteerien perusteella sekä ottamalla huomioon tarve vähentää hyvin radioaktiivisia jätteitä.
Sitä vastoin voimme tukea tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevia toimia, ja niin aiomme myös tehdä. Sitä komissio onkin juuri ehdottanut tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen kuudennessa puiteohjelmassa, jossa kiinnitetään ensisijaisesti huomiota jätehuoltoa koskeviin innovaatioihin.
Vastuunamme on myös taata Euratom-sopimuksen luvun 3 säteilytuvallisuutta koskevat vaatimukset. Toivotte mietinnössänne energialuvun lisäämistä unionin perustamissopimukseen. Tiedämme kaikki, että tästä ollaan keskusteltu useaan otteeseen hallitusten välisessä konferenssissa ja ettei ratkaisua ole toistaiseksi löytynyt.
Kuten Euroopan energiahuoltostrategiaa koskevassa vihreässä kirjassa korostetaan, olemme sitä mieltä, että Euratom-sopimus täyttää tavoitteensa kaikilla aloilla. On totta, ettei siinä mainita erikseen radioaktiivisten aineiden kuljetusta. Katsomme kuitenkin, että tuon sopimuksen määräykset antavat mahdollisuuden valvontatehtävämme toteuttamiseen ja samalla jäsenvaltioiden ensisijaisen vastuun säilyttämiseen.
Tämän komissio halusi sanoa mietinnöstä. Aiomme luonnollisesti tutkia huolellisesti kaikkia mietinnön ehdotuksia edellä mainitsemassani hengessä, eli siten, että pyrimme parantamaan omaa toimintaamme keinojemme ja perussopimusten suomien mahdollisuuksien rajoissa.
Kuten sanoin puheenvuoroni alussa, mietintö on mielestämme hyödyllinen. Siinä Euroopan kansalaisille esitetään selkeä mielipide, ja käytyänne lukuisia keskusteluja radioaktiivisten aineiden kuljetuksesta, mietintö edistää nyt mielestämme järkevän lähestymistavan omaksumista tässä kysymyksessä, mikä lienee yksi avoimuuden parantamisen alkuperäisistä syistä. Näin ollen suhtaudumme mietintöön myönteisesti.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Sisäänrakennettua työohjelmaa koskevat WTO:n neuvottelut
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Schwaigerin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0076/2001) Euroopan parlamentin suosituksista komissiolle WTO:n sisäänrakennettua työohjelmaa koskevista neuvotteluista.

Schwaiger
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Lamy, hyvät kollegat, Seattlen kokous osoitti, ettei USA:lla ole enää ehdotonta ylivaltaa WTO:ssa. Euroopan unioni on tasavertaisessa asemassa Yhdysvaltojen kanssa. Sama koskee Aasian valtioita, ja kehitysmaillakin on tärkeä asema. Euroopan unionista, jonka osuus maailmankaupasta ja palvelutarjonnasta on melkein 40 prosenttia, on tullut maailmanlaajuisesti tärkeä neuvottelukumppani, joka kantaa vastuuta kaikista aloista WTO:ssa, johon kaikkien teollisuusmaiden ja kehitysmaidenkin on tarkoitus osallistua. Euroopan parlamentinkin on kannettava osaltaan tätä vastuuta korottamalla ajoissa ääntään ja tiedottamalla parhaillaan käynnissä olevista neuvotteluista.
Tänään meidän on tarkoitus hoitaa tätä tehtävää ja ilmaista selvästi kantamme Euroopan kansalaiskysymykseen suosituksilla, jotka annamme sisäänrakennettua työohjelmaa koskevista neuvotteluista. Haluamme, että kansalaiset otetaan huomioon huhtikuun 2001 puolivälissä tehtävässä WTO:n tilanneanalyysissa. Haluamamme yksityiskohdat ovat yhtenevät niiden ehdotusten kanssa, joita teimme Seattlen monenvälistä neuvottelukierrosta varten. Koska silloin ei syntynyt tuloksia, haluaisimme selventää ja ajanmukaistaa näillä suosituksilla näkemyksiämme maataloudesta, palveluista ja teollis- ja tekijänoikeuksien erityisestä muodosta. Emme keskustele tänään ympäristönsuojeluun, terveyspolitiikkaan, kilpailuun tai sosiaalisiin vähimmäissääntöihin liittyvistä moninaisista kysymyksistä. Näitä aiheita aiomme painottaa muutaman kuukauden kuluttua toisten suositusten yhteydessä, joka tapauksessa vielä ennen marraskuussa Qatarissa järjestettävää uutta monenvälistä neuvottelukierrosta. Pyydän muiden näitä asioita käsittelevien valiokuntien jäseniä olemaan siihen saakka kärsivällisiä. Minulla on erityinen syy sanoa kollega Flemmingille, joka on tehnyt erittäin mielenkiintoisia ehdotuksia, että seuraavaa neuvottelukierrosta käsiteltäessä teillä on varmasti tärkeä rooli asiasta vastaavassa valiokunnassa sekä myös täysistunnossa.
Tässä sisäänrakennettua työohjelmaa koskevassa mietinnössä on tarkoitus käsitellä vain kolmea aihealuetta, ei siis koko pakettia. Haluaisin ottaa joitakin kohtia siitä esille. Ensiksi maatalouteen liittyvää asiaa. Joulukuussa 2000 vahvistetun neuvoston toimeksiannon mukaisesti haluamme maatalousasioissa tasapainon kauppaa koskevien kysymysten ja muiden kysymysten välille. Maaseudun rakennetuki kuuluu esimerkiksi käsitteen "green box" alle, tuen ei pitäisi olla WTO:ssa enää kiistanalainen kysymys.
Kannatamme komission rohkeaa ehdotusta, jota olemme innokkaasti tukeneet ja josta ministerineuvosto hiljattain teki päätöksen, nimittäin sitä, että maailman 48 köyhintä valtiota saisivat tuoda kaikkia tuotteitansa vapaasti Euroopan markkinoille. Markkinoiden avaaminen on merkki tiiviistä kumppanuudesta kehitysmaiden kanssa maailmankaupan yhteydessä, se on merkki, jonka arvo ei häviä herkille tuotteille määritellyn siirtymäkauden yhteydessä. Myös monimuotoista eurooppalaista maatalousmallia pitää mielestämme puolustaa aktiivisesti. Yksityiskohdat on esitetty mietinnössä selkeästi.
Seuraavaksi palveluihin: haluamme, että palveluja vapautetaan enemmän. Se ei saa kuitenkaan hyödyttää yksipuolisesti vain teollisuusmaita, myös kehitysmaiden on päästävä siitä osallisiksi. Mitä teollis- ja tekijänoikeuksiin tulee, haluamme, että biologista monimuotoisuutta kunnioitetaan ja että kasvialan keksintöjen taloudellinen hyöty jakautuu oikeudenmukaisesti luovuttajamaan ja materiaalin kaupallistamista toivovien yritysten välillä.
Haluamme lisää avoimuutta ministerikokouksen valmisteluihin ja järjestämiseen. Avoimuutta on parannettava myös kokousten kokoonpanojen, raportointijärjestelmien ja WTO-kokousten järjestämistiheyden osalta.
Jotta WTO-järjestelyt olisivat demokraattisempia ja niitä voitaisiin valvoa paremmin, vaadimme sellaisen parlamentaarisen kokouksen perustamista, jossa eri puolilla maailmaa sijaitsevat päätöksentekomenettelyyn osallistuvat parlamentit ja parlamentin jäsenet käsittelevät kaupan alan asioiden yhteydessä WTO:n uudistusta ja valvovat tehokkaasti WTO:n elinten toimintaa.

Cunha
Arvoisa puhemies, on valitettavaa, että maatalouden, näiden neuvottelujen tärkeimmän luvun, esittelijällä on vain kaksi minuuttia puheaikaa. Mutta asiaan!
Ensimmäisenä on tähdennettävä, että maatalouselintarvikkeiden kauppaa koskevissa sopimusneuvotteluissa on järkeä ainoastaan, mikäli sopimuksen viitekehyksenä on muita talousaloja ja yhteiskunnallisia ulottuvuuksia koskeva yleissopimus. Toisena on korostettava, että Euroopan unionin pitää olla valmis ryhtymään lisäponnisteluihin markkinoille pääsyä helpottavan kotimaisen tuen ja vientitukien vähentämiseksi. Lisäksi on vaadittava, että noissa ponnisteluissa sovellettavat säännöt ovat avoimia ja että kauppakumppaneidemme toiminta vastaa omaamme. Kolmanneksi on keskeistä, että rauhanlauseke ja erityinen suojalauseke uudistetaan maatalousmarkkinoiden ja maanviljelijöiden tulojen vakauden ylläpitämiseksi. Neljäs kohta liittyy eurooppalaisen maatalousmallin säilyttämiseen, mistä jäsen Konrad Schwaiger jo puhui. Sen piirteitä on, että suurin osa maatiloista on perheyrityksiä ja että maataloudella on yhteiskunnassa monimuotoinen tehtävä. On kuitenkin otettava huomioon, että meidän on säilytettävä maatalouden ensisijainen tehtävä eli tuotanto. Muussa tapauksessa, mikäli emme ota tätä asiaa huomioon, maaseudustamme tulee ennemmin tai myöhemmin pelkkä maatalousmuseo. Viidenneksi on painotettava vähiten kehittyneille maille suunnattua aloitetta, mutta meidän on luotava edellytykset sille, että ne, joilla ei ole siihen oikeutta, eivät voi saada luvatonta hyötyä tästä toimesta. Lopuksi haluaisin muistuttaa, että Euroopan unioni on jo nykyään maailman suurin maatalouselintarvikkeiden maahantuoja, ja se on 16 miljardin dollarin alijäämän takia siis alijäämäinen. Yhdysvallat ja kaikki Cairns-ryhmän jäsenvaltiot ovat sitä vastoin voimakkaasti ylijäämäisiä. Tässä tilanteessa Euroopan unionin on oikeutettua säilyttää oma maatalouden tuotantomallinsa, joka on sen maaseudun elinvoimaisuuden perusta. Pitkällä aikavälillä täysin vapaa vaihto merkitsisi paitsi toisten omaksumien strategioiden matkimista myös kuoliniskun antamista maaseudullemme.

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, maailmankaupan merkitys kasvaa koko ajan. Uuden viestintätekniikan avulla yhdellä tietokoneen napin painalluksella on mahdollista tehdä nopeasti sopimuksia maailmanlaajuisesti tai hoitaa vaikka lakiasioita. Sen vuoksi on tärkeää, että Euroopassa annetaan WTO-neuvotteluille tulevaisuudessa enemmän painoarvoa ja niiden yksityiskohtiin paneudutaan perusteellisemmin.
Uskon, että Euroopan parlamentti on tehnyt tässä asiassa hyvät esivalmistelut ja että meidän pitäisi ajatella myös erityisesti oman taloutemme rakennetta. Euroopassa on tällä hetkellä noin 16 miljoonaa pientä ja keskisuurta, alle 250 työntekijän yritystä, jotka kuitenkin tuottavat 60 prosenttia bruttokansantulosta ja luovat 60 prosenttia työpaikoista. Siksi WTO-neuvotteluilla on erittäin suuri merkitys juuri pienille ja keskisuurille yrityksille.
Myös teollis- ja tekijänoikeuksien sekä kuluttajansuojan toteuttamista on vaadittava ensisijaisesti. Meidän on tässä yhteydessä pohdittava esimerkiksi sitä, miten patenttien keksinnöllinen merkitys määritellään. Jotkin valtiot hyväksyvät patentit, joiden keksinnöllinen merkitys on hyvin vähäinen, ja myöntävät siksi nopeasti patentteja. Jotkut Euroopan valtiot ovat taas erittäin tiukkoja ja testaavat ensin maailmanlaajuisesti, onko keksintö tarpeeksi merkittävä, ja sen vuoksi meidän on mielestäni välttämättä keskusteltava tästä asiasta.
WTO-neuvotteluissa pitäisi ehdottomasti keskustella tässä yhteydessä myös teollisesta hyödynnettävyydestä, joka on edellytyksenä patentin myöntämiselle, sillä siten voidaan välttää tästä asiasta syntyviä erimielisyyksiä.
Uskon lisäksi, että ennalta varautumisen periaate on tulevaisuuttamme ajatellen tärkeä. Tärkeää on myös se, että pienten ja keskisuurten yritysten tuoteturvallisuutta korostetaan ja että vastuuvapauden voi todellisuudessa saada kolmannen osapuolen laadunvarmistustodistuksella.

Seguro
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Pascal Lamy, haluaisin onnitella jäsen Konrad Schwaigeria ja jäsen Arlindo Cunhaa heidän esittämistään mietinnöistä ja asiakirjoista, ja korostaa myös, miten merkittävästi kaikki edustajakollegamme niin teollisuusvaliokunnassa kuin maatalousvaliokunnassakin ovat ponnistelleet tämän asian hyväksi.
Haluaisin tuoda esiin kolme näkökohtaa, jotka tuntuvat minusta keskeisiltä tässä mietinnössä. Ensinnäkin palveluja koskeva 22 kohta, jossa edellytetään että GATS-sopimuksen yhteydessä tehtävissä sopimuksissa ei puututa WTO:n jäsenten mahdollisuuteen laatia säännöksiä, joissa tunnustetaan erityisesti terveydenhuollon, koulutuksen ja kulttuurin alalla tarjottavien julkisten palveluiden tarjoamisen erityisluonne. Minusta se on olennainen kohta kulttuurisen moniarvoisuuden säilyttäminen kannalta ja myös siksi, että siinä todetaan, ettei kaikkea voi vapauttaa ja että vapauttamisesta pitää ensi ja viime kädessä olla hyötyä kansalaisille, jotka ovat edunsaajia.
Toinen asia, josta haluaisin puhua, liittyy teollis- ja tekijänoikeuksien suojaan, erityisesti 28 kohtaan, jossa kiinnitetään huomiota teollis- ja tekijänoikeuksien suojaa koskevien neuvottelujen rajallisuuteen sisäänrakennetussa työohjelmassa. Haluaisin tietysti kiinnittää komission jäsen Pascal Lamyn huomioon asiaan.
Kolmas keskeinen kohta, jonka jäsenet Konrad Schwaiger ja Arlindo Cunha jo mainitsivat, liittyy haluumme puhua maatalouden monimuotoisuuden puolesta. Tämä näkökohta on keskeinen, eikä se ole pelkkä iskulause, jonka tarkoituksena on saada meidät pääsemään yli heikkouksistamme, vaan keino määrän ja laadun yhteensovittamiseksi. Vaikka jäsen Arlindo Cunha on oikeassa sanoessaan, että "maatalouden pääasiallisena tehtävänä on oltava tuotanto", totta on myös, että tuota tuotannonalaa on kannustettava panostamaan laatuun. Uusi sisäänrakennettu työohjelma on laadittu nimenomaan sellaisen ilmapiirin vallitessa ja sellaisena ajankohtana, jolloin Euroopassa tunnetaan epävarmuutta ja epäluottamusta tiettyjen tuotteiden laadun osalta. Siksi maatalouden monimuotoisuuden vahvistaminen merkitsee sen tunnustamista, että sen yhteydessä pitää myös puolustaa tiukasti kansanterveyttä ja suojella ja puolustaa kuluttajia. Mielestäni tämä on korvaamattoman tärkeä asia, jota parlamentin on nyt painotettava. Koska tiedän komission jäsen Pascal Lamyn kannan asiaan, olen varma, että myös hän paneutuu asiaan.
Arvoisa puhemies ja hyvät kollegat, lopuksi on syytä tähdentää, että kuten esittelijä sanoi, me emme saa unohtaa muita tämän työohjelman kohtia, jotka sisällytetään ohjelmaan, mutta jotka ovat osa marraskuun 2001 neuvottelukierrosta. Ne liittyvät sosiaalisiin, ympäristöllisiin ja kestävää kehitystä koskeviin näkökohtiin, jotta maailmanlaajuistuminen ei koskisi vain vaurautta vaan myös edistystä sekä taloudellista ja sosiaalista kehitystä.

Clegg
Esittäisin ensiksi kaksi toivomusta komissiolle. Mietintöluonnoksen 9 kappaleessa puhutaan rauhanlausekkeen ja erityisen suojalausekkeen väliaikaisen säilyttämisen tarpeesta. Olisi hyvin mielenkiintoista kuulla mielipiteitänne noiden lausekkeiden säilyttämisestä keskustelujen edetessä.
Toinen toiveeni liittyy 22 kappaleeseen, jonka jäsen Seguro juuri mainitsi. GATS-sopimus ei käsittääkseni välttämättä koske julkisesti valvottuja palveluja. Toivoisin, että voisitte kenties selventää GATS-sopimuksen merkitystä jo yksityistettyjen palvelujen kannalta.
Sitten tekisin kaksi huomiota. Ensinnäkin minusta tuntuu, että meillä on nyt ainutlaatuinen mahdollisuus EU:n ja Yhdysvaltojen välisen yhteisymmärryksen lisäämiseen ainakin maatalouskysymyksissä. Tämä johtuu pääosin siitä, että Yhdysvaltain hallitus on viime vuosina jatkuvasti lisännyt avokätistä tukeaan amerikkalaisille maanviljelijöille, mikä on tietyssä mielessä merkinnyt loppua Yhdysvaltojen aiemmin nauttimalle "moraaliselle käskyvallalle", kun se on syyttänyt unionin yhteistä maatalouspolitiikkaa tuhlailevaksi ja vääristyneeksi. Mahdatteko todella uskoa, että EU:lla ja Yhdysvalloilla on nyt tilaisuus päästä yhteisymmärrykseen maatalousneuvotteluissa? Lopuksi teitä ei varmaankaan yllätä, että haluan korostaa 40 kohdan jälkimmäistä osaa.
Nizzan huippukokous saattoi tehokkuuden osalta merkitä horjuvaa edistysaskelta, mutta vakavaa takapakkia EU:n kauppapolitiikan johtamisen laillisuuden ja avoimuuden osalta. Tätä kuvastaa etenkin se tapa, jolla WTO:n 133 komiteaa edelleen tekee tärkeitä ja hyvin poliittisia kaupallisia päätöksiä ilman minkäänlaista julkista raportointia. Nizzan jokseenkin sekavan lopputuloksen jälkeen meille selvinneiden puutteiden valossa kehotan sekä komissiota että neuvostoa suhtautumaan hyvin myönteisesti ajatukseen toimielinten välisen sopimuksen teosta. Jos ne eivät niin tee, koko Euroopan unionin moraalinen käskyvalta avoimuus- ja laillisuuskysymyksissä WTO:ssa heikkenee huomattavasti.

Herzog
Arvoisa puhemies, kollega Schwaigerin mietinnön yleiset suuntaviivat ovat mielestäni myönteisiä. Ne vastaavat itse asiassa komission pääosastossa aloitettuja suuria ponnisteluja, joiden tarkoituksena on kauppapolitiikkamme uudelleen määrittäminen ja kaupan valjastaminen kestävän kehityksen palvelukseen.
Näin ollen tekisin neljä huomautusta. Ensimmäinen on se, että vaikka uuden neuvottelukierroksen aloittaminen laajasta työohjelmasta on hyvä tavoite etenkin nyt, neuvoston myöntämiin mandaatteihin ei tässä tilanteessa voida olla tyytyväisiä. Tällä kertaa neuvotteluissa ei ole tarkoitus asettaa vastakkain kaupallisia myönnytyksiä ja ympäristölausekkeiden tai sosiaalisten lausekkeiden läpimenoa, vaan neuvotella aiheesta siten, että kaupassa otettaisiin aiempaa paremmin huomioon yhteiskuntamallit ja julkisen sääntelyn vaatimukset.
Tältä näkökannalta katsottuna sisäänrakennetussa työohjelmassa suunnitellut neuvottelut ovat testi, ja tämä toteamus johtaakin toiseen huomautukseeni. Maatalouden toimintalinjoissa on itse asiassa vielä epäselvyyttä. On toki tiedostettu se tosiasia, että maataloustuotteiden kaupan on oltava sopusoinnussa elintarvikkeita koskevan omavaraisuuden, kansanterveyden ja maankäytön kanssa, mutta tiellämme on yksi este, nimittäin, että yhteisen maatalouspolitiikan uudistusta on lykätty vuoden 2006 yli. Mietinnössä puhutaan eurooppalaisen maatalousmallin säilyttämisen vaatimuksesta, vaikka kyse on pikemminkin tarpeesta vaihtaa mallia. Vaikka vientitukien vähentäminen on kaupassa välttämätöntä, sanomme "ei" maailmanmarkkinahintoihin mukautumiselle, sillä kyse olisi räikeästä tuottavuuden korostamisesta.
Kolmanneksi huomauttaisin, etteivät palvelukauppaa koskevat toimintalinjat ole kunnossa. Puhumme palvelukaupan vapautumisen asteittaisesta jatkumisesta. Tämä on yksipuolinen tavoite. Komissio on sitä paitsi todennut, ettei kauppapolitiikka ole tavoite sinänsä, vaan sen avulla on voitava tukea sosiaalista mallia. Meidän sosiaaliseen malliimme kuitenkin sisältyy yleishyödyllisiä palveluja, mutta kehitysmaissa nämä palvelut on vielä luomatta.
Näin ollen kannattaisin sellaisen kaupan kehittämistä, joka olisi sopusoinnussa yleishyödyllisten palvelujen parantamisen kanssa tai joka edistää niiden parantamista. Unioni haluaa poistaa vapaakaupan piiristä tiettyjä aloja, kuten koulutuksen ja kulttuurin. Tämä ei riitä. On työskenneltävä ottamalla huomioon yleiset julkiset tuotteet. Olisikin hienoa, jos pääosasto voisi laatia meille tiedonannon vapaakaupan ja yleishyödyllisten tuotteiden keskinäisestä täydentävyydestä ja yhteensopivuudesta.
Viimeisenä huomautuksena haluaisin ottaa esiin hallinnointia koskevan ison ongelman. Meidän on työskenneltävä yhdessä kansalaisyhteiskunnan ja kehitysmaiden kanssa sekä vertailtava näkökantojamme. Komission pääosastossa näin tehdäänkin, mutta jäsenvaltioissa ei, ja parlamentti on tässä asiassa jälkijunassa.
Kaikki ovat vastuussa edellä mainitusta yhteistyöstä. Sillä on ratkaiseva merkitys maailmankaupan järjestämisen onnistumisen kannalta.

Belder
Arvoisa puhemies, Seattlessa näyttäytyi ilmiselvänä rikkaan ja köyhän välinen räikeä ero valtasuhteisiin nähden. Kaikesta huolimatta ainakin komissio valjasti itsensä kuluneen vuoden aikana taistelemaan kehitysmaiden paremman aseman puolesta. Tässä yhteydessä tulee mieleen markkinoiden avaaminen heikoimmin kehittyneille maille. Helmikuun lopun yleisten asiain neuvoston kokouksessa suunta näytti olevan sama. Pahoittelemme sen sijaan pitkiä siirtymäkausia banaanien, sokerin ja riisin kohdalla. Kun otetaan huomioon, kuinka tärkeä maataloussektori on kehitysmaille, niin markkinoille pääsy on niille olennaisen tärkeä asia.
Ympäristönsuojelua ja terveyttä koskevat korkeat EU-normit eivät saa merkitä kehitysmaille protektionismia. Markkinoille pääsyn rajoittaminen on paikallaan ainoastaan sellaisten tuotteiden kohdalla, jotka uhkaavat kansanterveyttä tai ympäristöä. Euroopan on esitettävä vaatimuksensa auttaen samalla kehitysmaita näiden vaatimusten täyttämisessä, kuten esimerkiksi teknologian käyttämisessä ympäristöystävällisen tuotannon hyväksi. Hintakilpailun lisääntyminen kannustaa meitä maatalouden tukemisessa siirtymään interventiohinnoista välittömään tulo- ja investointitukeen.
Tämän ohella myös palvelukaupan vapautumisella on vaikutuksensa kehitysmaihin. Saavatko niiden hauraat taloudet tilaisuuden valmistautua kilpailuun? Ilman järkevää politiikkaa ne joutuvat lyhyessä ajassa pääomavaltaisten ja erikoistuneiden palveluiden tarjoajien jalkoihin.
WTO:n päätöstenteossa on kehitysmaille annettava tilaisuus tarjota vastapainoa rikkaiden kauppablokkien eduille. Oikeudenmukaisuuden nimissä vaaditaan toki myös muita toimenpiteitä vapaakaupan hyödyllisen välineen lisäksi. Lopuksi tahdon ilmaista esittelijälle arvostukseni erinomaisen työn johdosta.

Berthu
Arvoisa puhemies, Schwaigerin mietintö WTO:n ns. sisäänrakennettua työohjelmaa koskevista neuvotteluista saa meidät esittämään kolme kysymystä, joihin toivon keskustelumme tuovan vastauksen.
Ensinnäkin kysymme, eikö ole vaarallista neuvotella erikseen sisäänrakennetusta työohjelmasta? On totta, että maataloutta, palveluja sekä teollis- ja tekijänoikeuksien tiettyjä näkökohtia koskevista neuvotteluista, joita sisäänrakennetuksi työohjelmaksi kutsutaan, oli sovittu jo Uruguayn neuvottelukierroksella, ja näin ollen Seattlen neuvottelujen yleisen epäonnistumisen ei katsota koskevan niitä juridisessa mielessä. Näyttää, että noiden neuvottelujen jatkaminen olisi sanattomasti hyväksytty. Mutta onko tämä järkevää? Kaikki aiheet nimittäin ovat sidoksissa toisiinsa. Sitä paitsi Euroopan unionin aiempi kanta oli käsittääkseni aina ollut se, että neuvottelujen on oltava kokonaisvaltaisia. Eikö neuvottelujen koko lähtökohtaa olisi harkittava uudelleen Seattlen epäonnistumisen takia?
Toiseksi kysymme: meille jätetyssä päätöslauselmaesityksessä, heti sen 1 kohdassa, komissiota kehotetaan käymään tätä sisäänrakennettua työohjelmaa koskevia neuvotteluja neuvoston sille jo ennen Seattlea antamien suuntaviivojen mukaisesti, joten kysymme, onko tilanne nyt muka muuttumaton? Yleinen mielipide kansainvälisen kaupan sääntelystä on muuttunut paljon. Selvin osoitus tästä on Seattlen neuvottelujen epäonnistuminen, mutta sen jälkeen mielipiteet ovat muuttuneet kiihtyvällä vauhdilla varsinkin tiettyjen maatalouskriisien takia. Toki jo vuoden 1999 neuvotteluvaltuuksissa otettiin huomioon monimuotoisen maatalouden ja ei-kaupallisia näkökohtia sisältävän maatalouspolitiikan vaatimus. Mutta samaan aikaan niissä myönnettiin ensisijainen tarve jatkaa kaupan vapauttamisen tiellä. Onko tämä yhä oikea suuntaus? Eikä meidän pitäisi harkita tätä vielä uudelleen?
Olen hämmästynyt esimerkiksi, että huomiota vaativien uusien huolenaiheiden joukossa mainitaan, tosin aivan oikeutetusti, aina elintarviketurvallisuus, ympäristönsuojelu, tuotteiden laatu ja eläinten hyvinvointi, muttei koskaan omavaraisuutta elintarvikkeiden suhteen. Omavaraisuus on kuitenkin täysin välttämätöntä. Se liittyy erittäin vahvasti kaikkiin muihin tavoitteisiin, joita pidetään toivottavina. Tämän on nähty olevan ristiriidassa Blair House -sopimuksen kanssa, sillä siinä on valitettavasti hyväksytty riippuvaisuus kasvivalkuaisista, mikä johti eläinjauhojen liialliseen kulutukseen. Eikö Blair House -sopimusta olisi näiden tapahtumien valossa syytä tarkistaa?
Kolmanneksi kysymme: millä tavoin neuvosto ja asianomaiset parlamentit aikovat valvoa tulevia neuvotteluja? Tätä kohtaa selvitettiin muutamissa Nizzan-sopimusluonnoksissa, joko 133 artiklan uudessa versiossa tai uudessa pöytäkirjassa, jossa todettiin hyvin täsmällisesti, miten neuvosto valvoo komissiota WTO:n neuvotteluissa, jottei komissio lipeäisi yhteisestä kannasta. Sopimuksen lopullisesta versiosta kuitenkin puuttuvat kaikki nämä erinomaiset määräykset. Myös parlamentaarista valvontaa koskevat määräykset loistavat poissaolollaan. Arvoisa puhemies, esittämällä vielä yhden kysymyksen pääsen kantaamme, johon päätän puheenvuoroni: eikö meidän pitäisi käsitellä uudelleen neuvottelijoiden valvonnan lujittamista ennen uusien neuvottelujen aloittamista? Tämä on mielestämme kansalaisten etujen todellisen suojelun ehdoton edellytys.

Hieronymi
Arvoisa puhemies, Maailman kauppajärjestö on huikea taloudellinen menestystarina. Se on niin suuri menestys, että Euroopan kansalaiset usein pelkäävät sitä ja että se tuntuu heistä aivan hirvittävältä. Euroopan parlamentin tehtävänä onkin saada heidät luottamaan tämän prosessin positiiviseen ja pitkäkestoiseen vaikutukseen. Siksi PPE-ryhmä on erittäin kiitollinen siitä, että kulttuurien monimuotoisuus otettiin esittelijä Schwaigerin mietinnössä uudelleen vaatimusten listalle.
Meidän on pyrittävä selittämään ihmisille - uskottavasti, asiantuntevasti ja selkeästi - että tämän aloittamamme prosessin päämääränä on neljä kestävän kehityksen tavoitetta: kaikkia koskeva pysyvä talouskehitys, ympäristönsuojelu, kohtuullinen sosiaaliturvan taso sekä kulttuurien monimuotoisuuden säilyttäminen. Kun Euroopan unioni ei kerran ole pelkkä talousyhteisö vaan myös yhteisten arvojen unioni, meidän pitäisi levittää tätä näkökantaa myös unionin toimielinten ulkopuolelle. Esittelijä Schwaigerin mietintö antaa siihen uudet, mainiot edellytykset.

Mann, Erika
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Lamy, haluaisin ottaa esille kolme asiaa, jotka ovat ehkä mielenkiintoisia esittelijä Schwaigerin mietinnöstä keskusteltaessa. Ensinnäkin: tarkistukset, jotka toimitettiin vielä jälkikäteen tätä istuntoviikkoa varten, osoittavat, miten paljon tämä aihe kiinnostaa parlamentin jäseniä, ja että mielenkiinto kohdistuu oikeastaan aina vain joillekin aihealueille. Kysymykseni kuuluvat: Ovatko TRIPS-neuvottelut todellakin niin lupaavia, tuleeko niitä jatkaa samalla tavalla vai pitäisikö niitä hieman tarkastella? Pitääkö maatalouden hyväksi tehdä vielä enemmän? Miten hyvä kuluttajansuoja voidaan varmistaa? Tähän listaan voisin lisätä vielä monta kysymystä.
Minulla olisi teille vielä yksi kysymys niin kutsutusta sisäänrakennetusta työohjelmasta, josta nyt neuvotellaan ja jota on tarkoitus tarkastella maaliskuussa. Kuinka suuria mielipide-eroja sisäänrakennetusta työohjelmasta neuvottelevien henkilöiden välillä on? Miten Euroopan maatalouskriisi vaikuttaa näihin neuvotteluihin ja missä vaiheessa neuvottelut ylipäänsä ovat? Vai hallitseeko niissä "business as usual" -periaate, eli asioita jatketaan samalla tavalla, ikään kuin mitään ei olisi tapahtunut?
Toinen asia, jonka haluaisin ottaa esille: te julkaisitte asiakirjan, josta käy ilmi, että toivotte WTO-neuvotteluihin lisää joustavuutta. Joustavuus on kovin laaja käsite - tämä asiakirja ilahdutti minua suuresti, mutta olen varma, että se herättää parlamentissa myös paljon poliittista keskustelua. Siitä voi saada monenlaisia käsityksiä; siksi esitänkin muutaman kysymyksen: Merkitseekö tämä asiakirja sitä, että Euroopan unioni luopuu tähänastisesta strategiastaan, jolla on aina pyritty takaamaan merkittävä roolimme esimerkiksi kilpailu- ja investointiasioissa sekä myös hieman pehmeämmissä aiheissa kuten sosiaaliturvaan, työskentelyn laatuun ja ympäristöasioiden edistykseen liittyvissä kysymyksissä. Merkitseekö tämä asiakirja, että luovumme siis kaikesta tästä? Merkitseekö se sitä, että teidän on saatava uudet neuvotteluvaltuudet, vai riittävätkö vanhat? Miten tämä vaikuttaa teidän ja Euroopan parlamentin väliseen yhteistyöhön?
Tässä yhteydessä olen erittäin kiitollinen siitä, että kollega Clegg huomautti toistamiseen, ettemme voi hyväksyä 133 artiklaa ilman muutoksia. Se ei ole teille mitään uutta, ja tässä me nyt taistelemme rinta rinnan, mutta neuvosto on kuulolla, ja ehkäpä se on vielä jonakin päivänä valmis toteuttamaan muutoksen yhdessä meidän kanssamme.
Kolmas asia, josta haluaisin puhua: tapasitte Yhdysvalloissa kolleganne Bob Soelligin, ja lehdistön mukaan tunnelma tuossa tapaamisessa oli oikein mukava, mikä ei yhtään ihmetytä minua, sillä tehän olette vanhoja ystäviä, ja sikäli transatlanttisilla suhteillamme on toivottavasti paremmat näkymät. Mutta mitä konkreettista te odotatte uusilta WTO-neuvotteluilta näiden hyvien suhteiden perusteella? Onko odotettavissa positiivisia merkkejä, ja johtavatko nämä merkit siihen, että meillä on kesä-heinäkuussa neuvottelustrategia, myös Qataria silmällä pitäen? Otetaanko kehitysmaat tässä neuvottelustrategiassa huomioon?

Fiebiger
Arvoisa puhemies, WTO-neuvottelupakettia käsittelevässä mietinnössä esitetään oikeutettu vaatimus, että maatalousasioita koskevat neuvotteluvaltuudet säilytettäisiin voimassa olevan sopimuksen mukaisesti. Maatalousalaa koskevia vaatimuksia ei saa vaihtaa muissa neuvotteluaiheissa tehtäviin myönnytyksiin. Se on tärkeää, jotta voidaan säilyttää pienimuotoinen maaseuturakenne, turvata maatalouselinkeino, ympäristön ja luonnonvarojen suojeleminen sekä uudistettu maatalousohjelma ja jotta näitä voidaan suojella maailmanmarkkinoiden vapautumiselta.
EU:n korkean kuluttajasuojan tason takaaminen asettaa etenkin maataloudelle suuria vaatimuksia, ja se on ensimmäinen edellytys sille, että maataloustuotteilla voidaan käydä oikeudenmukaista kauppaa ilman rajavalvontaa. Viime vuosikymmeninä Euroopan elintarviketeollisuus on hyötynyt huomattavasti maailmanmarkkinoiden kehityksestä, erityisesti sellaisten maataloustuotteiden jalostuksessa, joilla on korkea tai korkein mahdollinen lisäarvo.
Toiseksi suurena maataloustuotteiden viejänä ja selvästi suurimpana jalostettujen elintarvikkeiden viejänä Euroopan unionin on toivottava hartaasti hyvin toimivan maailmankaupan toteutumista. Neuvottelujen kannalta on tärkeää, ettei kestävän maatalouden toimijoita aseteta vastakkain, vaan että maataloutta onnistutaan yhdenmukaistamaan. Neuvottelujen osapuolet tarkastelevat ja painottavat poliittisesti eri tavalla ravinnon turvallisuuteen, maaseudun työllistämiseen, kuluttajansuojaan ja ympäristönsuojeluun sekä luonnonvarojen säästäväiseen käyttöön liittyviä näkökohtia. Samalla WTO:ssa pitää käsitellä aiheita, joista on tullut yhä selkeämmin julkisesti esitettyjä vaatimuksia. Tähän kokonaisuuteen kuuluvat terveys, ympäristö ja sosiaaliset näkökohdat, eivätkä ne ole kolme täysin erillistä aihetta.

Flemming
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijää hänen mietintönsä johdosta. Olen hänen tavallaan WTO:n innokas puolustaja, sillä uskon, että se antaa köyhille valtiolle mahdollisuuden luoda yhteyksiä rikkaisiin valtioihin. Olen kiitollinen esittelijä Schwaigerille, joka on ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan jäsen, myös siitä, että hän pitää kuluttajansuojaa, eläinten hyvinvointia ja terveyttä tärkeinä aiheina ja että otamme ne myöhemmin ensisijaisiksi keskusteluaiheiksi. Ellemme tee sitä, on vaarana, että Seattlen kaltaiset tilanteet toistuvat.
Haluaisin kuitenkin ottaa jo etukäteen esille kaksi tähän keskusteluun liittyvää aihetta. Minusta on mahdotonta, että WTO ryhtyy Euroopan unionin vastaisiin rangaistustoimiin sen takia, että Euroopan unioni vain yrittää suojella kansalaisiaan hormonien pilaamalta lihalta. Meillä on nyt tieteellinen todiste siitä, että ainakin yksi hormoni aiheuttaa syöpää, myös viiden muun kohdalla se on todennäköistä. Onhan WTO:nkin noudatettava ennalta varautumisen periaatetta.
Toinen aihe: monet Euroopan unionin valtiot - kuten Iso-Britannia ja myös Itävalta - ovat kieltäneet eläinkokeet kosmetiikkatuotteiden testauksessa. Suurin osa kansalaisista ja kuluttajista haluaisi, että näin tehtäisiin myös Euroopan unionissa. Uskon, että WTO:n on vielä hyväksyttävä, ettei talouden menestyksekäs hoitaminen tarkoita sitä, etteikö silti voisi osoittaa myötätuntoa Jumalan luomia kärsiviä olentoja - eläimiä - kohtaan; sen on myös hyväksyttävä, että näitä eläimiä täytyy kunnioittaa.

Kinnock
Arvoisa puhemies, tekisin aluksi vain muutaman pienen huomautuksen: on selvää, ettei Seattlen ministerikokouksessa päästy sopuun uudesta neuvottelukierroksesta, koska kehitysmaat kieltäytyivät jatkamasta kaupan vapauttamista. Kehitysmaiden edustajat ilmaisivat selvästi, ettei heidän huoliaan Uruguayn neuvottelukierroksen täytäntöönpanosta ollut otettu huomioon, minkä vuoksi he olivat valmistautuneet siihen, ettei asiassa mentäisi eteenpäin. Kuten tiedätte, hyvä komission jäsen, he korostivat, ja korostavat yhä täytäntöönpanokysymystä.
Toiseksi huomauttaisin, että meidän on oltava täällä parlamentissa paljon aiempaa tietoisempia tarpeesta valvoa kansainvälisiä velvoitteita etenkin siksi, ettei täällä ole tänään kertaakaan viitattu Cotonoussa tehtyyn AKT-EU-sopimukseen ja sen maatalouskauppaa koskeviin pöytäkirjoihin. EU:n on kiinnitettävä paljon aiempaa enemmän huomiota näihin kysymyksiin, vaikka annankin tunnustukseni komission jäsenelle etenkin markkinoille pääsyä koskevassa asiassa.
Seuraavaksi haluaisin käsitellä lyhyesti sitä maailmanlaajuistumisen varsin pimeää puolta, mitä mielestäni ilmentävät lääkkeiden saatavuus sekä selkeä tarve tarkistaa sopimusta teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista. 11 miljoonaa ihmistä kuolee tänä vuonna ehkäistävissä oleviin sairauksiin. Yhden keuhkokuumeeseen sairastuneen perheenjäsenen hoito Sambiassa maksaa perheen koko kuukausitulojen verran. Tämä on erittäin huolestuttavaa. Kuten tiedätte, jotkin lääkeyritykset ovat haastaneet Etelä-Afrikan hallituksen oikeuteen tämän vuonna 1997 antaman lääkeasetuksen takia. Asetus mahdollistaisi rinnakkaistuonnin ja sallisi patentoitujen lääkkeiden geneettisen tuotannon hallituksen voittoa tavoittelemattomaan ja ei-kaupalliseen käyttöön. Etelä-Afrikassa on 4 miljoonaa hiv-positiivista, ja Etelä-Afrikan hallitus katsoo, että sillä on perustuslaillinen oikeus tällaiseen menettelyyn.
Onko komission jäsen kenties samaa mieltä kanssani siitä, että teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyviä näkökohtia koskeva sopimus on neutraali rinnakkaistuonnin osalta ja mahdollistaa nykyään pakollisen lisensoinnin? Onko hän samaa mieltä kanssani myös siitä, että patenttisuojaa olisi alennettava, terveysturvaa vahvistettava ja kauppasanktioilla uhkaaminen kiellettävä?

Figueiredo
Arvoisa puhemies, se, että väestö on enenevässä määrin huolestunut kaupan maailmanlaajuisen vapauttamisen seurauksista - mikä oli selvästi todettavissa Seattlen mielenosoituksissa ja Porto Alegressa pidetyssä Maailman sosiaalifoorumissa - on vaikuttanut jossain määrin tähän mietintöön, jossa korostetaan tarvetta valmistella ja viedä neuvotteluja eteenpäin avoimesti, valvoa paremmin parlamentarismia sekä noudattaa ennaltavarautumisen ja kestävän kehityksen periaatteita.
Mietinnössä esitetyt kannanotot eivät kuitenkaan ole johdonmukaisia, ja siinä kannatetaankin vapauttamisen jatkamista, erityisesti palvelukaupan osalta, mitä pidämme kielteisenä asiana. Maatalouden osalta mietinnössä hyväksytään joitakin maatalousvaliokunnan esittämiä tarkistuksia, mutta siinä ei oteta huomioon muita tärkeitä tarkistuksia, kuten Blair House -sopimuksen tarkistamista, jota olemme esittäneet tehtäväksi erityisesti valkuaiskasvien osalta BSE-kriisin ja eläinjauhokiellon takia. Siinä kannatetaan myös maatalouskaupan vapauttamisen jatkamista, mistä olemme eri mieltä.

Kreissl-Dörfler
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, maataloutta ei voi tarkastella samalla tavalla kuin jotakin kauppa- tai teollisuustavaraa, sillä on yksi asia, jonka teollisuusjohtaja voi tehdä, mutta maanviljelijä ei, nimittäin siirtää tuotantovälineitään sinne, missä on parhaat tuotantoedellytykset, missä on esimerkiksi alhaisin palkkataso, missä aurinko paistaa lämpimimmin ja missä vielä sataisikin tarpeeksi. Siksi maataloudessa tarvitaan toisenlaiset pelisäännöt, ja niiden tärkeimpänä vaatimuksena on oltava elintarvikkeiden turvallisuus ja elintarvikkeiden saatavuuden turvaaminen, nimittäin jokaisen yksittäisen valtion elintarvikeomavaraisuus.
Maailman kauppajärjestön on hyväksyttävä ja toteutettava myös maatalouden monimuotoisuus, ja siksi maatalouden tukemisen on oltava sidoksissa ekologisiin ja sosiaalisiin kriteereihin, eikä tässä saa olla nyt kysymys - tätä haluaisin erityisesti painottaa - maataloustuotannon protektionismista nimenomaan kehitysmaiden ja vasta teollistuneiden maiden haitaksi. Niitä on tarkasteltava vielä erikseen.
Tämä merkitsee myös sitä, ettei Euroopan unioni saa myydä suurten vientitukien avulla valtavia ylijäämiään polkuhintaan maailmanmarkkinoilla ja häiritä tai jopa tuhota näin toisten markkinoita. Tällaisia esimerkkejä on vaikka kuinka paljon. Yksi asia on kuitenkin selvä: kukaan ei pysty tuottamaan nykyiseen maailmanmarkkinahintaan mitään sosiaalisesti ja ekologisesti hyväksyttyjen ehtojen mukaisesti ja saamaan siitä vielä voittoa. Sen osoittaa myös maatalouden tämänhetkinen kriisi, joka Euroopan unionissa on valloillaan. Meidän on keskityttävä ensisijaisesti Euroopan sisämarkkinoihin, ja se, joka haluaa tuottaa maailmanmarkkinoille, saa sen tehdä, mutta ilman Euroopan unionin tukia ja avustusta.
Yhden asian on oltava myös selvä: elintarvikkeiden turvallisuuden ja kuluttajien suojelun on oltava tärkeimpiä tavoitteita. Yhtä perussääntöä emme saa unohtaa, nimittäin sitä, että kaikki maailman ihmiset tarvitsevat aina terveellisiä elintarvikkeita, juomavettä ja hengitysilmaa. Näiden perusedellytysten rinnalla kaikki muu menettää merkityksensä!

Martin, Hans-Peter
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, siitä, että saa keskustelun viimeisenä puhujana vielä lyhyen puheenvuoron, on aina sekä hyötyä että haittaa. Haluaisin ensin ottaa esille vielä kerran kysymyksen, johon te ehkä voisitte saman tien vastata. Miltä yrityssopimustilanne näyttää? Vaikka sopimus ei olekaan vielä astunut voimaan, siihen näyttää sisältyvän valtava räjähdyspanos, varsinkin juuri keskustelumme aiheina olleiden asioiden tulevaisuuden kannalta. Onko sitä tarkoitus vielä tarkistaa, miten se voidaan tehdä ja miten se tullaan tekemään? Tämä olisi ensimmäinen kysymykseni.
Toinen kysymys liittyy oikeastaan jo aiemmin käsiteltyihin asioihin. Minua huolettaa kovasti, miten tällä hetkellä vallitsevassa yleisessä poliittisessa tilanteessa onnistutaan saamaan aikaiseksi sellainen neuvotteluprosessi, jonka kaikki hyväksyvät. Mitkä ovat komission suunnitelmat? Mitä Euroopan unioni voi tehdä asialle? Tämä asia aiheuttaa suurta huolta. WTO on se, mikä on. Se, miksi sitä ei oikein hyväksytä, johtuu siitä, ettei asioita hoideta oikeastaan millään sen piiriin kuuluvalla alalla vieläkään tarpeeksi avoimesti. Mietinnön 34-40 kohdassa esitetyt vaatimuksemme ovat sentään oikeansuuntaisia. Täytäntöönpanotahto vain puuttuu edelleen. Puuttuvan avoimuuden seurauksena näkee tämän tästä, kuten viime viikonloppuna Financial Timesissa, dramaattisia, tiettyjen tahojen vaikutuksen alla julkaistuja artikkeleita, joissa kansa pistää WTO:n heille syntyneiden käsitysten takia syytettyjen penkille. Tosin myös paikka, jossa WTO:n tai ensin oikeastaan ministerikokouksen neuvottelut pidetään, ei synnytä parasta mahdollista mielikuvaa. Mitä komissio uskoo voivansa tehdä yleisellä tiedotuskampanjalla tilanteen muuttamiseksi? Onko teillä myös konkreettisia ehdotuksia, joiden avulla kehitysmaat voisivat päästä osallisiksi päätöksentekoprosessiin, kuten ehkä asianajopalkkioista vastaaminen ja muut tällaiset seikat, joita voitaisiin säädellä myös kahdenvälisesti?

Lamy
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää lämpimästi esittelijä Schwaigeria sekä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokuntaa tästä erittäin hyvästä mietinnöstä.
Mietintö merkitsee todella arvokasta tukea Euroopan unionin näkökantoihin, ja lisäksi olen pannut esittelijä Mannin tavoin merkille, että se herätti aika lailla huomiota keskuudessanne ainakin jätettyjen tarkistusten määrän perusteella, mistä olen tyytyväinen.
Mietinnössä esittelemänne huomiot ja huolenaiheet ovat asiasisällöltään pitkälti samankaltaisia kuin komission, ja kuten useat teistä ovatkin todenneet, ne koskevat toki muutakin kuin sisäänrakennettua työohjelmaa, joka on nyt Geneven neuvottelujen kohteena.
Meidän tavoin myös te haluatte rajoittaa kaupan vapauttamista yhteisesti hyväksytyin monenvälisin rajoituksin, varmistaa WTO:n neuvottelujärjestelmien parantamisen, lisätä kehitysmaiden osallistumista monenväliseen järjestelmään, säilyttää eurooppalaisen maatalous- ja kansanterveysmallin, ja haluatte toimia siten myös ympäristönsuojelun tai julkisten palvelujen kohdalla: tämä on lyhyt yhteenveto Euroopan unionin työohjelmasta uudelle neuvottelukierrokselle.
Olemme aina olleet sitä mieltä, että mietintönne aiheena olevaa sisäänrakennettua työohjelmaa olisi helpompi kehittää, jos sitä käsiteltäisiin nykyistä laajemmassa yhteydessä. Mietinnössänne tehdään pohjimmiltaan samankaltainen huomio, ja tämä toteamus on vastaukseni jäsen Berthun aiheesta tekemään huomautukseen. Etenemme Genevessä hyvin hitaasti maataloutta ja palveluja koskevan neuvottelun valmistelussa, mutta tiedämme hyvin, että vain yksi yleinen neuvottelukierros voisi käynnistää todelliset neuvottelut aiheesta. Tämä on siis nykytilanteemme.
Yritän seuraavaksi kommentoida lyhyesti muutamia mietinnössä esiin ottamianne aiheita, etenkin maataloutta, palveluja sekä teollis- ja tekijänoikeuksia, joita olette käsitelleet laajasti puheenvuoroissanne.
Maataloudesta olen samaa mieltä kanssanne. Ensinnäkin unionin neuvotteluasemia rajoittaa nykyään Agenda 2000. Toiseksi kehitysmaiden tarpeet ovat maataloutta koskevien huolenaiheidemme kärjessä, ja tämä olikin "Kaikkea muuta kuin aseita" -aloitteen tavoitteena, jolle antamastanne tuesta kiitän teitä. Kolmanneksi haluatte säilyttää eurooppalaisen maatalousmallin, kun otetaan huomioon sen täyttämät moninaiset sosiaaliset, ympäristöä ja elintarvikkeita koskevat tehtävät, ja tästä komission jäsen Franz Fischler ja minä olemme täysin samaa mieltä. Rauhoittaisin tässä yhteydessä Seguroa ja Cunhaa: ei-kaupallisten maatalouskysymysten edistäminen ja oman maatalousmallimme säilyttäminen ovat edelleen tärkeimpiä neuvottelutavoitteitamme.
Mielestäni on selvää, että juuri korostamaanne ennalta varautumisen periaatetta on välttämättä pohdittava BSE-kriisin ja tuoreemman suu- ja sorkkataudin takia: onko meillä käytössämme tarpeellinen monenvälinen järjestelmä näiden kysymysten käsittelemiseksi? Terveys- ja kasvinsuojelutoimia koskeva SPS-sopimus on meistä sellaisenaan kansainvälisesti tarkoituksenmukainen, eikä sitä siis tarvitsisi tarkistaa. Komissio, kuten myös neuvostokin, yhtyvät kuitenkin Kreissl Dörflerin hetki sitten uudelleen esittämään toiveeseen tarkastella ennalta varautumisen periaatetta koskevaa lähestymistapaa. Olemme tehneet aihetta koskevia ehdotuksia ja jatkamme keskusteluja siitä monenvälisissä neuvotteluissa. Tämä on osa agendaamme.
Maataloudesta sanoisin vastatakseni jäsen Cleggille, että "rauhanlauseke" tai tarkemmin sanottuna "hyökkäämättömyyssopimus" on tosiaankin olemassa, ja sen tarkoituksena on suojella maatalousalaa tukikiistoilta vuoden 2003 loppuun asti. Meidän mielestämme tästä "hyökkäämättömyyssopimuksesta" hyötyvät kaikki, ja kaikkien pitäisi ottaa se huomioon siinä vaiheessa, kun kysymystä käsitellään uudelleen vuoden 2003 lopulla. "Rauhanlauseke" ei ole vain yhden pään, eli Euroopan yllä oleva Damokleen miekka. Jos sitä pidetään Damokleen miekkana, se on silloin usean Geneven neuvotteluihin osallistuvan pään yllä.
Käsittelen nyt lyhyesti palveluja, joihin meillä on seuraavanlainen kanta: ensinnäkin koska olemme maailman suurimpien palvelujen viejien ja tuojien joukossa, meillä on kaupallisia etuja, joita vastaan muut voivat hyökätä. Toiseksi haluamme ottaa huomioon kehityskysymykset. Kolmanneksi, ja tämä on vastaukseni jäsen Herzogille ja Fiebigerille, otamme täysin huomioon palveluja koskevien neuvottelujen seuraukset yleisten politiikkojen kannalta, joten olemme täysin samaa mieltä julkisten palvelujen erityisluonnetta koskevasta suosituksestanne. Palvelukaupan yleissopimuksen eli GATS-sopimuksen yhteydessä tehdyt tai tehtävät sopimukset eivät vie jäsenvaltioitamme yksityistämisen tai sääntelyn purkamisen tielle. Meidän on säilytettävä, ja toki myös säilytämme, valtionsektoria ja julkisia terveyspalveluja, opetusta ja kulttuuria koskevat lailliset etuoikeutemme, sosiokulttuurisen identiteettimme sekä elintarviketurvallisuuden ja kuluttajansuojan korkean tasomme.
Teollis- ja tekijänoikeuksien osalta minun on korostettava jäsen Kinnockin esiin ottamaa kohtaa, joka on itse asiassa melko ajankohtainen ja koskee Etelä-Afrikan oikeudenkäyntiä lääketeollisuuden ja Etelä-Afrikan hallituksen välillä. En kommentoi riita-asiaa itsessään, koska komissiolla ei ole tapana niin tehdä, mutta haluan kuitenkin kertoa hyvin selkeästi komission politiikasta kehitysmaita koettelevia tarttuvia tauteja koskevassa kysymyksessä. Olemme käsitelleet asiaa viime kesästä lähtien.
Brysselissä järjestettiin syyskuussa kansainvälinen korkean tason paneelikeskustelu, jossa suositeltiin kolmeen pilariin perustuvaa kokonaisvaltaista lähestymistapaa: ensimmäinen pilari koskee tuen lisäämistä kehitysyhteistyöpolitiikan avulla, toinen peruslääkkeiden hinnan alentamista ja kolmas näiden lääkkeiden korkeatasoisen tutkimuksen uudelleen aloittamista. Hyväksyimme heti tämän kolmannen maailman hallituksia, kansainvälisiä järjestöjä, jäsenvaltioiden edustajia sekä muutamia kansalaisjärjestöjä yhteen koonneen paneelikeskustelun jälkeen tarkoin laaditun toimintaohjelman, joka perustuu tuohon edellä mainittuun lähestysmistapaan ja jonka ensimmäiset konkreettiset vaikutukset ovat jo luullakseni näkyvissä, sillä useat lääkealan yritykset ovat ryhtyneet laskemaan hintojaan.
Mikä on teollis- ja tekijänoikeuksien asema tässä yhteydessä? Mielestämme tutkimuksella on merkittävä asema innovaatioiden edistämisen kannalta. Tämä todetaan GATT-sopimuksen yhteydessä tehdyissä ADPIC- ja TRIPS-sopimuksissa, mutta sanomme yhtä selkeästi myös, jäsen Kinnock, että on tapauksia, joissa patenttioikeuksista voidaan poiketa ja joista on määrätty teollis- ja tekijänoikeuksia koskevassa sopimuksessa. Näitä poikkeuksia kutsutaan pakollisiksi lisensseiksi, joita voidaan harkita tapauksissa, joissa nuo poikkeukset voidaan perustella kansanterveydellisillä syillä tai sillä, että kyse on ihmisten terveyden kannalta kiireellisestä asiasta. Sopimuksessa sallitaan ja otetaan huomioon tällainen liikkumavara, ja meidän kantamme, jota olen tuonut julkisesti esiin jo useita viikkoja, on se, että vain ja ainoastaan tuota sopimusta on noudatettava. On kyllä totta, ettei sopimuksen määräysten tasapainoisesta tulkinnasta ole vielä päästy kansainväliseen yhteisymmärrykseen, mutta olemme sitoutuneet viemään eteenpäin tätä selkeää kantaamme: teollis- ja tekijänoikeuksia on suojeltava, mutta samalla on säilytettävä poikkeukset ja voitava käyttää niitä silloin, kun ne ovat mahdollisia WTO:ssa, Maailman henkisen omaisuuden järjestössä OMPIssa tai muualla.
Vastaan nyt nopeasti jäsen Mannille, etten ylittäisi niitä viittä minuuttia, jotka minulle on myönnetty puheaikaa. Olemme itse asiassa ryhtyneet tarkistamaan Seattlen kokousta edeltänyttä mandaattiamme siihen suuntaan, että voisimme vastata useiden kehitysmaiden esittämiin huolenaiheisiin. Tässä vaiheessa tuo mandaatti ei kaipaa muodollisia muutoksia. Palaamme siihen sopivan tilaisuuden tullen.
On totta, että käytin osan viime viikosta Mannin esittämän, Yhdysvaltoja koskevan kysymyksen parissa. Hallinnon osalta siitä jäi minulle melko myönteinen tunne, mutta minun on toistettava parlamentille, että on kuitenkin selvää, että Yhdysvaltojen kauppapolitiikka riippuu enemmän kongressista kuin hallinnosta.
Tästä voinkin siirtyä suoraan mietintönne institutionaaliseen osaan. Olemme samaa mieltä, että parlamenttien osallistumista WTO:n neuvotteluihin on lisättävä. Kuten tiedätte, hävisimme sisäisiä menettelyjämme koskevan Nizzan-taistelun, jonka tosiasiassa aloitimme aivan yksin, joten olemme palanneet heinäkuussa 2000 hyväksymämme, parlamentin ja komission välisiä suhteita koskevan puitesopimuksen henkeen. Tuossa sopimuksessa on mielestäni kaikki, mitä tarvitsemme yhteistyömme järjestämiseksi, ja vaikka riitojenratkaisua koskevan menettelyn kohdalla onkin vielä joitakin ongelmia, olen valmis keskustelemaan niistä, vaikka riitojenratkaisu ei tietenkään ole sama kuin neuvotteleminen tai sisäisen lainsäädännön luominen, vaan se on toiminnallinen etuoikeus.
Arvoisat parlamentin jäsenet, seuraava meitä odottava vaihe on tänä vuonna Qatarissa 9.-13. marraskuuta järjestettävä ministerikokous. On sanomattakin selvää, että työskentelemme tällä välin taukoamatta asiasta vastaavan parlamentin valiokunnan kanssa esityslistan ja sellaisten kysymysten parissa, joissa meillä on mahdollisuus edetä.
Korostaisin, että nyt on oikea aika pohtia Qatarin kokoukseen osallistumisen käytännön järjestelyjä. Aikomukseni on noudattaa Seattlessa aloitettua oman valtuuskuntanne muodostamista koskevaa käytäntöä, joten luotan, että osa teistä toimii aktiivisesti edistääkseen Qatarissa ainakin tämän mietinnön perusteella meille pitkälti yhteisiä tavoitteita.

Puhemies
Kiitän teitä, komission jäsen Lamy.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Sokerialan yhteinen markkinajärjestely
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Daulin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0081/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä [KOM(2000) 604 - C5-0534/2000 - 2000/0250(CNS)].

Daul
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, parlamentin on tänään otettava kantaa sokerialan yhteistä markkinajärjestelyä koskevaan asetusehdotukseen.
Komissio korostaa ehdotuksensa perusteluosassa, että sokerialan yhteinen markkinajärjestely on täyttänyt kohtalaisesti sille asetetut lukuisat tavoitteet, ja se ehdottaa aivan perustellusti hintojen ja kiintiöjärjestelmän säilyttämistä ennallaan kahden vuoden ajan, mutta kuitenkin rajoituksin ja sellaisin järjestelmään tehtävin muutoksin, jotka ovat ristiriidassa komission aiemmin tekemän arvion kanssa. Lisäksi komissio ehdottaa, että toteutettaisiin ennätysajassa erilaisia perusteellisia tutkimuksia perinpohjaisen uudistuksen tekemiseksi kahden vuoden kuluttua. Neuvosto ei mennyt tässä lankaan, joten se valitsi nykyisen markkinajärjestelyn jatkamisen viidellä vuodella.
Tällaista meille on ehdotettu, vaikka maatalous on kokenut yhden vakavimmista kriiseistään. Mutta onko tämä riittävä syy uudistaa sokerialan yhteistä markkinajärjestelyä, joka jopa komission mielestä on täyttänyt sille asetetut tavoitteet? Minun mielestäni ei ole. Siksi minusta olisi järkevää jättää se ennalleen viideksi vuodeksi. Se on ehdotus, jonka hyväksymistä esittelijänne teille tänään ehdottaa.
Ensimmäinen huomautukseni liittyy kritiikkiin, jota mietintöni laadinnan eri yhteyksissä on melko usein esitetty sokerin liian korkeasta hinnasta yhteisössä. Minun on nähdäkseni syytä huomauttaa tämän tilanteen syiden ymmärtämiseksi, että sokerialan yhteinen markkinajärjestely on monessakin mielessä epätyypillinen järjestelmä.
Kyseinen markkinajärjestely perustuu nimittäin tuotantokiintiöjärjestelmään. Tästä johtuu tuotannon määrän tiukka valvonta. Tuotannon, tuonnin ja viennin välisen itsesääntelyn lisäksi tuottajat maksavat suurimman osan sokerialan YMJ:n kuluista. Euroopan unionin talousarviosta rahoitetaan vain sellaisen sokerin tuontia, joka kuuluu Cotonoun yleissopimukseen liitetyssä sokeripöytäkirjassa kehitysmaille myönnetyn, sokerin tuontia koskevan etuuskohtelun piiriin.
Tästä seuraa, että Euroopan unionin rahoittama osuus sokerialan YMJ:stä aiheutuvista kuluista on erityisen pieni suhteessa sokerijuurikasalan tärkeyteen. On totta, että tämän välitön seuraus ovat sokerin sisäiset erikoishinnat. Eri puhujat ovat muistaneet korostaa mietintöä edeltäneissä keskusteluissa yhteisön sokerin hinnan keinotekoisuutta maailmanmarkkinahintaan verrattuna.
Myös eri yhteyksissä ja viestintävälineissä laajalti käsitelty kritiikki ansaitsee muutamia kommentteja. Ensinnäkin on tarpeen hieman suhteuttaa kaikkia viittauksia maailmanmarkkinahintaan, jonka ei voida katsoa heijastavan todellisuudessa toteutettuja toimia. Toisaalta objektiivisuus, jota parlamentin on tässä asiassa osoitettava, johtaa toteamukseen, että sokerin reaalihinta on laskenut jatkuvasti yhteisössä noin 15 vuoden ajan. Lisäksi 75 prosenttia sokerista kulutetaan jalostettujen elintarvikkeiden muodossa. Sokerituotteiden hinta kehittyy itsenäisesti suhteessa sokerin hintaan. Toteaisin vielä, että näiden tuotteiden hinta Euroopan unionissa ei ole korkeampi kuin muissa maissa.
Seuraavaksi esitän toisen huomautukseni: useissa tutkimuksissa mainitaan sokerialan kilpailun puuttuminen Euroopan unionissa. Kilpailu on juuri yksi niistä asioista, joista komission yksiköiden on määrä tehdä perusteellinen tutkimus kahden vuoden kuluessa. Eräs tulos on näkyvissä jo nyt. Sokerinvalmistajien välillä on todellakin kilpailua, koska yhteisön sisäinen sokerikauppa on merkittävämpää kuin mitä komission perusteluista käy ilmi. Yli 30 prosenttia kaupasta koskee sokerin kulutusta sellaisenaan ja 26 prosenttia sokerin kulutusta jalostettujen tuotteiden muodossa.
Seuraavaksi esitän viimeisen huomioni neuvoston kaksi viikkoa sitten hyväksymän, vähiten kehittyneisiin maihin liittyvää aloitetta koskevan päätöksen vaikutuksista yhteisön markkinoille ja AKT-maille. Olemme juuri keskustelleet aiheesta, ja tämä aloite liittyy Euroopan unionin haluun käynnistää monenvälisiä neuvotteluja. Parlamentti ilmoittaa kantansa tähän asiaan huomenna.
Asiasisällön osalta aloitteella tulee mielestäni olemaan huomattavia seurauksia niille AKT-maille, joista komissio ei ole tehnyt selkeää arviointia. Sen vuoksi hyvin tärkeitä ovat paitsi ne tutkimukset, joita komissio haluaa suorittaa sokerialan YMJ:n uudistuksen yhteydessä, myös arvio, jonka laatiminen sen on määrä aloittaa vuonna 2005 vähiten kehittyneitä maita koskevan aloitteen siirtymävaiheesta. Komission on otettava huomioon perinteisesti Euroopan unioniin tuotteita vievien AKT-maiden huolenaiheet.
Hyvät kollegat, yritin näiden viiden minuutin kuluessa esittää joitakin minun nähdäkseni tärkeitä huomioita, ennen kuin otatte huomenna kantaa niiden asiasisältöön. Lopuksi haluaisin kiittää komission jäsentä hänen panoksestaan toivoen samalla, että hän voisi tänä iltana hieman syventää näkemystään parlamentin ehdotuksesta. Kiitän myös parlamentin sihteeristön kaikkia virkamiehiä heidän arvokkaasta tuestaan mietinnön laatimisessa, sekä kaikkia tähän työhön hyvin aktiivisesti osallistuneita kollegoja.

Mulder
Arvoisa puhemies, budjettivaliokunnankin mielipide on, että sokerialan yhteistä markkinajärjestelyä koskevan asetuksen voimassaoloaikaa on pidennettävä viidellä vuodella, eli nykyisten rahoitusnäkymien päättymiseen saakka. Tämä ei kuitenkaan tarkoita avointa valtakirjaa. Olemme ensinnäkin sitä mieltä, että sokeria on pidettävä kaikkien muiden peltokasvien kanssa tasaveroisena. Vuonna 2002 arvioidaan kaikkien muiden maatalouden viljelykasvialojen yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevia asetuksia, ja meidän mielestämme myös sokeriala on tällöin otettava arvioitavaksi. Mikäli sokerialan yhteistä markkinajärjestelyä koskevan asetuksen muuttaminen silloin osoittautuu välttämättömäksi, niin on myös katsottava, löytyykö varoja maataloustuottajien korvauksiin: näinhän teimme myös silloin, kun ryhdyimme perusteellisesti muuttamaan muiden maatalouden viljelykasvialojen yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevia asetuksia. Kaikki riippuu siis siitä, pystymmekö löytämään määrärahat viljelijöiden korvauksiin, jos muutamme sokerialan markkinajärjestelyä koskevaa asetusta huomattavasti.
Budjettivaliokunta on komission kanssa kylläkin samaa mieltä siitä, että varastointikustannusten tasausjärjestelmä voidaan lakkauttaa. Kun sitten vuosina 2002/2003 ryhdymme arvioimaan sokerialan yhteistä markkinajärjestelyä koskevaa asetusta, tahdomme pystyä tekemään sen hyvin. Mielestämme tärkeintä on toteuttaa tutkimuksia sokeripolitiikan uudistuksen mahdollisista seurauksista AKT-maille, jotka tällä hetkellä hyötyvät etusijasta sisämarkkinoille pääsyssä. Mihin väestönryhmiin se vaikuttaa eniten? Mikä vaikutus on mahdollisella tuotantohinnan laskulla kuluttajahintoihin? Käykö siten samoin kuin esimerkiksi leivänhinnan, kun vehnänhintaa laskettiin? Minkälainen vaikutus kansallisten kiintiöiden muuttamisella on esimerkiksi Euroopan tuotantokiintiöjärjestelmään? Lopuksi tahtoisimme mielellämme tietää, missä määrin Euroopan sokerimarkkinoilla oikeastaan esiintyy kilpailua. Onko näillä markkinoilla yleensä ollenkaan tilaa varsinaiselle kilpailulle?

Mayer, Xaver
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, viime viikkoina ja kuukausina on puhuttu paljon maatalouspolitiikan uudelleenjärjestelystä. En haluaisi nyt lainkaan puuttua tämänhetkisiin ongelmiin, mutta luulen, että joistakin asioita on kuitenkin keskusteltu liian vähän.
Tarkoitan sitä tosiasiaa, että tuskin on mahdollista sitoa häpeäpaaluun koko Euroopan maataloutta ja tuomita kaikkia yhteisen maatalouspolitiikan saavutuksia. Euroopan sokerimarkkinapolitiikka ei ole ainakaan ansainnut sellaista tuomiota. Sokerialan markkinajärjestely on kuin voitossa kiinni oleva hevonen, mitä tässä keskustelussa onkin jo monta kertaa korostettu. Jo vuosia on huolehdittu siitä, että kuluttajat saavat edullisesti turvallisia peruselintarvikkeita. Jotkut arvostelijat tosin väittävät, että sokeri on liian kallista. Jäsen Daul viittasi tähän, mutta hälytyskellojen pitäisi jo soida, ensinnäkin siksi, etteivät monetkaan näistä arvostelijoista varmasti ajattele kuluttajan parasta vaan omaa hyötyään, ja toiseksi siksi, että eurooppalaisten ympäristö- ja elintasovaatimusten mukaisesti tuotettujen peruselintarvikkeiden hinta on aivan oikeutettu, ja kolmanneksi siksi, että Euroopassa sokerin hinta lienee kuluttajien ostovoimaan verrattuna maailman alhaisimpia.
Jotkut sanovat lisäksi, että sokerialan markkinajärjestely on kuin dinosaurus. Se on kyllä ollut voimassa 32 vuotta eli vuodesta 1968 lähtien, mutta sitä on mukautettu koko ajan. Siksi pitempi, vähintään viiden vuoden, voimassaoloaika onkin nyt välttämätön, kuten esittelijä Daul sanoi. Varastointikustannusjärjestelmä olisi vääränlainen, jos sitä muutettaisiin...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Baltas
Arvoisa puhemies, kollega Daulin mietintö sokerialan järjestelyistä on erittäin tarkasti laadittu ja se vastaa kaikkien asianomaisten vaatimuksia, tietenkin yhteisen maatalouspolitiikan mahdollisuuksien ja tasapainon puitteissa. Mietinnön ehdotukset todella palvelevat suhteellisen tyydyttävissä määrin yhteisön sokerijuurikkaan- ja sokeriruo'ontuottajien etuja, jotka liittyvät työllisyyteen ja elintasoon. Lisäksi ne vastaavat tuotannonsuunnittelun tarpeita, koska sokerijuurikkaan viljely on tunnetusti osa nelivuotista vuoroviljelyä, jossa on mukana muita suurviljelykasveja.
Ehdotuksissa suojellaan lisäksi kuluttajien etuja sekä hintapolitiikalla että laatunormeilla. Nykyisen järjestelmän päättymisajankohdat mukautetaan Berliinin sopimuksen määräaikoihin. Tämä on erittäin tärkeää paitsi siksi, että kaikki asianomaiset tietävät järjestelyn muuttumisen tarkan ajankohdan ja voivat ottaa sen huomioon, myös siksi, että meillä on jotain konkreettista esitettävää Maailman kauppajärjestön (WTO) neuvotteluissa. Sokerin tuotanto sokerijuurikkaasta on järjestelmä, joka rahoittaa itse itsensä. Merkittävin osa tästä järjestelmästä koituvista kuluista liittyy vientitukien myöntämiseen. WTO:n sallima korkein vientitukien taso on vuoden 2000-2001 taso. Olisi suuri virhe, jos Euroopan unioni muuttaisi tätä järjestelmää ennen vuotta, jolloin sitä pitää muuttaa, tavoitellen samalla jotain vaihdossa.
Lopuksi, arvoisa puhemies, sokerintuotanto on ala, jonka häiriötön toiminta edellyttää merkittäviä investointeja. Tällaiset investoinnit eivät voi toteutua, ellei sijoitusympäristö toimi vähintään keskipitkällä aikavälillä. Meillä on siis ilo tukea Daulin mietintöä.

Busk
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komissio on esittänyt ehdotuksen sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä, jota on tarkasteltava jatkona GATT-sopimuksessa esitetyille vaatimuksille, joiden mukaan EU:n on alennettava asteittain maataloustuotteiden vientitukea, erityisesti tuotantokiintiötakuisen sokerin osalta. Tämä kiintiöjärjestelmä päättyy markkinointivuoden päättyessä 30. kesäkuuta 2001, ja komissio ehdottaa, että voimassa oleva järjestely, tietyiltä osiltaan rajoitetusti muutettuna, säilytettäisiin kaksi seuraavaa vuotta. Komissio unohtaa kertoa, kuinka vuosien 2003-2006 rahoitus tapahtuu. Komissio ehdottaa, että nykyinen hintataso säilytettäisiin mutta että kiintiöitä supistettaisiin 115 000 tonnilla. Lisäksi ehdotetaan varastointikustannusten tasausjärjestelmän sekä vähimmäisvarastojärjestelmän lakkauttamista.
Tämä edellä mainittu tuotantokiintiöiden alentaminen mahdollistaa sokerimarkkinoiden avaamisen maailman köyhimmille maille, kuten "kaikkea muuta kuin aseita" -periaate edellyttää. Voimme tukea sitä. Kuten kuitenkin aikaisemmin sanoin, komissio ei ole antanut sokeriteollisuudelle ja sokerituottajille tietoja vuosien 2003-2006 rahoituksesta. Sen vuoksi tuemme budjettivaliokunnan tarkistusta, joka koskee Agenda 2000 -ohjelman rahoitusnäkymiä, ja me haluamme jatkaa markkinajärjestelyä vuoteen 2005/2006 asti. Samalla kuitenkin vaadimme, että markkinajärjestelyn uudistus on jo toteutettu vuonna 2003.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, sokerialan markkinajärjestely osoittaa, että hallinnollisilla keinoillakin voidaan saada jotain järkevää aikaiseksi. Muistan sianlihaa koskevasta markkinajärjestelystä käymämme keskustelun. Jäsen Mayer, minähän sanoin silloin, että muistutan teitä tästä sopivan tilaisuuden tullen, kun teidän ryhmänne esitti niin kiivaita vastalauseita ja vaati markkinoiden vapauttamista. Minä sanoin palaavani asiaan sokerialan markkinajärjestelyn yhteydessä. Teidän rivinne olivat kuitenkin hajanaiset! Jos muistan oikein, jäsen Schierhuberhan äänesti silloisen sianlihan sääntelyn puolesta, mutta nyt käsittelemme sokerialaa, ja mielestäni sokerialan markkinajärjestelyä ei saisi hylätä, siihen pitäisi vain tehdä muutamia korjauksia.
Tuotanto on suhteutettava tarkasti Euroopan unionin kulutukseen. Tähän sisältyy myös se, ettei muista maista - esimerkiksi ATK-maista - hankittu sokerikaan saa päätyä takaisin vientitavaraksi. Voimme aivan hyvin tuoda sokeria myös köyhimmistä maista. Minun mielestäni sokerin määrä pitäisi vahvistaa, jotta kauppa ei vain kulje ympyrää. Meidän on siis toisin sanoen palautettava sokeri tietyissä kiintiöissä - ei enää C-sokeria, ei enää sokerin vientiä maataloustuottajien rasitteeksi! Sillä vaikka siitä saadaankin rahaa, se on silti polkumyyntiä. Euroopan unioni ei saisi rahoittaa varastointikustannuksia julkisilla varoilla. Minun mielestäni sokerialan markkinoiden on pärjättävä ilman tukia. Muuten ne voidaan säilyttää sellaisenaan.
Lopuksi vielä yksi ajatus. Ekologisissa näkökohdissa sokerialalla olisi vielä paljon tehtävää. Typen käyttö on pakon alla vähentynyt, koska se pienensi sokerin tuottavuutta, mutta viljelytavoissa on vielä muutakin korjattavaa, ja sokeritehtaat voidaan velvoittaa ottamaan vastaan tietty osuus ekologisesti viljellystä sokerista.

Patakis
Arvoisa puhemies, sokeria koskeva asetusehdotus on sovitettu Berliinissä sovittuun rajoittavaan rahoituskehykseen, jonka tavoitteena on maatalousmenojen tuntuva vähentäminen. Näiden rahoitusleikkausten oikeuttamiseksi nykytilanne yritetään nyt maalata tummilla sävyillä tarkoituksena valmistella maaperää kiintiöiden, hintojen ja viljelijätulojen tuntuville leikkauksille, perimmäisenä tavoitteena on vähentää tuntuvasti yhteisön tuotantoa.
Välttääkseen niitä yhteiskunnallisia jännitteitä, joita tällaisten rohkeiden toimien välitön toimeenpano aiheuttaisi, komission menetelmänä on niiden asteittainen täytäntöönpano niin, että ne toteutetaan ankarasti ja täysmittaisesti uudessa asetuksessa, joka hyväksytään kaudelle 2003-2004. Osana tätä lähestymistapaa ehdotetaan nimellishintojen jäädyttämistä vuosien 1983-1984 tasolle vielä kahdeksi vuodeksi, mikä tarkoittaa todellisten hintojen ja tulojen pienentymistä, kun sokerijuurikkaiden hintojen jäädyttämisen jatkaminen on vähentänyt todellisia hintoja 33 prosentilla kaudella 1982-1999. Lisäksi ehdotetaan kiintiöiden pienentämistä 115 000 tonnilla sekä luopumista varastoinnista, jotta yhteisön talousarviossa säästettäisiin vuodessa 300 miljoonaa euroa.
Nämä ehdotukset johtavat dramaattisiin leikkauksiin sokerijuurikkaiden todellisissa hinnoissa ja tuottajien tuloissa. Kiintiöiden vähentäminen entisestään yhdessä muita maataloustuotteita koskevien vastaavien leikkausten kanssa syventää viljelijöiden ahdinkoa, ja heille ei myöskään tehdä mitään ehdotusta siitä, että mitä heidän pitäisi viljellä. Koska nämä siirtymäkauden toimenpiteet ovat osa laajempaa tuntuvien rajoitusten lähestymistapaa...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Hyland
Arvoisa puhemies, minäkin olen tyytyväinen tilaisuuteen tuoda oman pienen panokseni sokerialan yhteistä markkinajärjestelyä koskevaan keskusteluun. Onnittelen esittelijä Daulia hänen työstään, jota minun on helppo ryhmäni puolesta tukea.
Sokerialan yhteistä markkinajärjestelyä on uudistettu jo useita kertoja, myös sopimuksella, jonka tarkoituksena oli vähentää kiintiöitä 500 000 tonnilla markkinointivuonna 2000-2001. Lisäksi sokerin viralliset hinnat ovat laskeneet jatkuvasti vuodesta 1983, reaaliarvossa mitattuna 36 prosentilla. Nykyinen järjestelmä on vakauttanut alaa ja tehnyt yhteisöstä vaatimattoman, mutta säännöllisen sokerinviejän maailmanmarkkinoilla.
On tärkeää, että parlamentti kiinnittää huomiota komission pyrkimyksiin vetäytyä ennen määräajan umpeenmenoa Berliinissä tehdyistä päätöksistä, joiden on sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn osalta määrä olla voimassa vuoteen 2006 asti. Tämä vain vähentäisi maanviljelijöiden luottamusta Euroopan ja sen toimielinten kykyyn vakauttaa alaa, joka on jo kärsinyt tulojen putoamisesta ja epävakaista markkinoista.
Nyt on vaarana, että nykyistä karja-alan ennennäkemätöntä kriisiä, lähinnä BSE-tautia sekä suu- ja sorkkatautia, hyödynnetään sellaisten yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevien kauaskantoisten uudistusten toteuttamiseksi, joita muutoin ei harkittaisi. Sen sijasta meidän olisi keskitettävä voimamme ja resurssimme alan vakauttamiseen, siihen, että kuluttajien luottamus elintarvikkeisiin voisi palautua, sekä panostettava myynninedistämiseen ja markkinoiden kehittämiseen.
Maanviljelijöiden tulojen vakauttamisen on oltava kaikkien tulevien uudistusten keskeisenä tavoitteena. Yhä harvempi on kiinnostunut hankkimaan elantonsa maanviljelyksestä, varsinkin kun kannattavampaakin työtä on muualla tarjolla.

Sandbæk
Arvoisa puhemies, EU:n sokerin markkinajärjestely on ehdottomasti maailman protektionistisin. Se maksaa miljardeja ja on johtanut siihen, että maailman sokerintuotanto on jakautunut erittäin tehottomasti. On käsittämätöntä, että maatalousvaliokunta toivoo järjestelyn jatkamista vuoteen 2006 asti, etenkin kun tilintarkastustuomioistuin korostaa, että komissio on jättänyt kertomatta tärkeitä tietoja ja että sen olisi pitänyt käsitellä kysymyksiä, jotka koskevat ylituotantoon liittyviä taloudellisia kustannuksia, vaikutusta maailmanmarkkinahintoihin, kehitysmaiden voittoja ja ympäristövaikutuksia. Pitäisikö itkeä vai nauraa, kun komissio johdanto-osan 2 kappaleessa toteaa, että kuluttajien edut otetaan huomioon, vaikka se tietää varsin hyvin, että sokerin markkinajärjestely kolminkertaistaa kaikkien sokeria sisältävien tuotteiden kuluttajahinnat.
Tämä ei kaikesta huolimatta ole kuitenkaan kaikkein pahin asia. On kaiken huippu, että sokeripolitiikan uudistukseen puuttuminen on vaikeuttanut "kaikkea muuta kuin aseita" -aloitteen toteuttamista, joka koskee maailman 48 köyhimmän valtion pääsyä EU:n markkinoille. Kyse on aloitteesta, jossa pahimmassakin tapauksessa kyse olisi ollut siitä, että sokerin tuontia olisi lisätty noin 100 000 tonnilla vuodessa. On sopimatonta, että EU:n viljelijät eivät voi hyväksyä tätä tuontia, vaikka he itse tuottavatkin vuosittain 8,8 miljoonaa tonnia EU-varoilla tuettua sokeria maailmanmarkkinoille. Parlamentin kannalta on erittäin masentavaa, että sen maatalousvaliokunta on vieläkin protektionistisempi kuin Euroopan maatalousetujärjestö. Kehotan sen vuoksi voimakkaasti, että jokainen, joka haluaa ottaa huomioon kolmannen maailman ja kuluttajien edut, äänestää tätä mietintöä vastaan.

Fiori
Arvoisa komission jäsen, minulla on joitakin huolenaiheita: ne eivät liity kollega Daulin ansiokkaaseen työhön, vaan menetelmään.
Maatalousalalla on käynnissä vaihe, josta te olette täysin tietoinen ja jota ei siksi ole tarpeen ottaa jälleen esille. Meidän ja maatalousalan on pohdittava, mille perustuvat markkinat, jotka seuraavan 10 vuoden kuluessa luomme, jos toisaalta globaalistumisen asettamien vaatimusten - eli markkinoidemme avaamisen - toteuttamista ei missään tapauksessa voi lykätä, ja jos toisaalta meidän on myös otettava tarkoin huomioon se, mikä on koko Euroopan rikkaus ja voimavara.
Kun siis ryhdymme uudistamaan tätä yhteistä markkinajärjestelyä, älkäämme tehkö sitä vanhan pohjalta. Suojalausekkeen voimassaolo lakkaa ensi vuonna; sokerialalla tarvitsemme varmasti erityissuhteet AKT-maihin, mutta samaan aikaan työstämme jo keskuudessamme vapauttamisprosessia: tarkistamme kiintiöitä ja vähennämme vientitukea varautuen markkinoiden avautumiseen, joka heikentää kilpailukykyä.
On siis itsestään selvää, että maatalousalalle varmasti jää joitakin huolenaiheita tällaisena muutoksen aikana, jolloin myös alat, joiden menot ovat pienemmät, joutuvat kärsimään maatalouspolitiikan toimista.

Gill
Arvoisa puhemies, tämä mietintö merkitsee valtavaa menetettyä tilaisuutta. Kehottaisin parlamenttia miettimään, millaista viestiä me oikein haluamme välittää eurooppalaisille veronmaksajille ja ehdokasvaltioiden maanviljelijöille tällaisella "ylijyräämisellä", mitä Daul nyt esittää.
Minulla ei ole mitään sitä vastaan, että Daul itse "jyrää yli" sokerintuottajien, joihin hän itsekin kuuluu. Jyrätköön niin monen yli kuin haluaa, mutta parlamentin olisi vastustettava kaikkia pyrkimyksiä vesittää jälleen kerran sokerialan yhteinen markkinajärjestely. Miksi ihmeessä nyt, kun paineet maanviljelysmenoihin kasvavat jatkuvasti, kaikki todelliset mahdollisuudet uudistaa yhteistä maatalouspolitiikkaa sivuutetaan parlamentissa välinpitämättömästi olankohautuksella? Kyseinen mietintö osoittaa maanviljelyn edunvalvontaa harjoittavien ryhmien vallan, vaikka uudistuspaineet kasvavat paitsi Euroopan kansalaisten myös sellaisten kaukonäköisten maanviljelijöiden taholta, jotka huomaavat, että nykyinen järjestelmä on ilmeisen kestämätön pitkällä aikavälillä. Järjestelmää ei ole muutettu 32 vuoteen, ja sen hyvin protektionistinen luonne on pitänyt EU:n sokerinhinnat kolme kertaa maailmanmarkkinahintoja korkeampina. Tämä synnyttää epäoikeudenmukaisuutta ja syrjintää kuluttajien kesken sekä vahingoittaa teollisuuden kilpailukykyä.
Tiedämme tätä nykyä, että WTO ja unionin laajentumista koskevat sitoumukset merkitsevät, että uudelleen "jyrääminen" horjuttaisi EU:n uskottavuutta kansainvälisesti. Tilintarkastustuomioistuimen tuoreessa kertomuksessa tultiin siihen johtopäätökseen, että sokerialan markkinajärjestely merkitsee huomattavia menoja EU:n talousarviolle ja kuluttajille. Tarvitsemme nyt siis perusteellista ja hyvin suunniteltua uudistusta. Daulin esitykset olla tekemättä mitään merkitsisivät pitkällä aikavälillä kiintiöiden leikkaamista yhä rankemmalla kädellä, mikä näivettäisi teollisuutta ja uhkaisi työllisyyttä. Meitä on pahoin pommitettu sokerin varastointimaksuja ja AKT-maita koskevilla perusteettomilla väitteillä, ja samalla on sivuutettu se tosiasia, että säästöt voitaisiin itse asiassa suunnata uudelleen muihin maatalousmenoihin.
Mietinnön tulos suututtaa minua, ja olen huolissani siitä, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta sivuutti teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan yksimielisesti hyväksymän kannan.

Staes
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, talousarvion valvontavaliokunnan ja kuluttajapolitiikan valiokunnan jäsenenä seuraan tarkoin ja erittäin kiinnostuneena ontuvan maatalouspolitiikkamme kehitystä. Kun lukee tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomusta sokerialan yhteistä markkinajärjestelyä koskevan asetuksen uudistamisesta, hämmästyy asetuksessa kohta toisensa jälkeen ilmeneviä puutteita. Esittelijä Daul ei viittaa sanallakaan tähän tilintarkastustuomioistuimen kertomukseen. Uusi Euroopan komissio sitä vastoin kyllä teki sen: komissiolla oli rohkeutta esittää uudistusehdotus mukautuksineen, mutta totean, että oma maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntamme pyyhkäisee nämä ehdotukset pöydältä, hyväksyy lyhytnäköisen politiikan ja valitsee nopean menestyksen. Se antautuu sokeriteollisuuden etujen ja hunajaisen lobbauksen edessä. Se on viljelijän omien etujen vastaista politiikkaa, jonka painopiste on teollisuudessa.
Hyvät kollegat, en voi hyväksyä tätä mietintöä. Se on hyvän varainhoidon pilkkaamista. Vuonna 2000 ylituotannosta aiheutuneiden nettomääräisten kulujen suuruus oli 800 miljoonaa euroa, eli melkein yhtä paljon kuin muutama viikko sitten BSE-kriisin torjuntaa varten myöntämämme ylimääräinen määräraha. Valkoisen sokerin varasto on keskimäärin 14 prosenttia 2 miljoonan tonnin tuotantokiintiöstä. Näin on siitäkin huolimatta, että komission mukaan vain 0,4 miljoonaa tonnia eli 3 prosenttia tarvitaan odottamattomien alijäämien varalle. Vuotuiset kustannukset: 30 miljoonaa euroa. Tämän lisäksi kuluttaja asetetaan vastakkain markkinoiden kanssa, joilla pelkästään viisi yritystä pitää hallussaan yli 50:tä prosenttia EU-kiintiöstä. Useimmissa sokeria tuottavissa jäsenvaltioissa koko kansallinen kiintiö on vain kahden yrityksen hallussa. Varsinaista kilpailua! Tällainen politiikka on kuluttajan, ympäristön, laadukkaan tuotannon ja kolmannen maailman etujen vastaista.
Kehotan teitä hylkäämään tämän mietinnön ja ainakin ottamaan huomioon tilintarkastustuomioistuimen huomautukset.

Van Dam
Arvoisa puhemies, komissio tekee varovaisia ehdotuksia sokerialan yhteistä markkinajärjestelyä koskevan asetuksen muuttamiseksi vuoden 2003 perusteellisempaa uudistusta silmällä pitäen. Esittelijä Daul hylkää perustellusti nämä komission suunnitelmat. Sokerimarkkinoiden vapauttaminen ei ole kovinkaan mielekästä, jos kuluttaja ei hyödy siitä. Sokerimarkkinoiden vapautumisesta hyötyvät ainoastaan monikansalliset virvoitusjuomayhtiöt ja elintarviketeollisuus. Euroopan sadattuhannet sokerijuurikkaan viljelijät menettävät siinä.
On erittäin kyseenalaista, hyötyvätkö kehitysmaat siitä, että markkinoita ei suojella. Eräät kehitysmaat saavat nyt tuoda määrätyn kiintiön verran sokeria EU-maihin, millä ne ansaitsevat enemmän kuin maailmanmarkkinoilla. Sokerin osuus Euroopan talousarvion menoista on 800 miljoonaa euroa, joista 90 prosenttia koituu näiden kehitysmaiden hyväksi.
Sokerialan yhteistä markkinajärjestelyä muuttaessaan komission on katsottava kauemmas kuin kaupan vapauttamiseen ja WTO:n sääntöjen noudattamiseen. Kehotan komissiota tutkimaan tarkasti eri vaihtoehdot ja ottamaan samalla myös huomioon laajentumisen ennen uusien ehdotuksien esittämistä vuonna 2003.

Sturdy
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella Daulia hänen mietinnöstään ja sanoa ennen kaikkea, että aion antaa sille tukeni huomenna. Aion tukea sokerin suurtuottajista koostuvaa äänestäjäkuntaani, enkä hyvin voimakkaasti edunvalvontaa harjoittavia ylikansallisia yrityksiä. Haluaisin vain sanoa teille, hyvä komission jäsen, että olen työskennellyt pöytäkirjan 77 parissa, ja tuon pöytäkirjan avulla on voitu auttaa hyvin merkittävästi kolmansia maita. Kuuntelin jäsen Gillin puhetta siitä, miten kuluttaja hyötyy järjestelmästä. Sallikaa minun tehdä kaikille teille tänään erittäin selväksi, ettei kuluttaja hyödy brittiläisille ja eurooppalaisille maanviljelijöille maksettavan sokerin hinnan alentamisesta. Siitä eivät hyödy etenkään kuluttajat muualla maailmassa, jossa sokeri on paljon halvempaa kuin Euroopassa. Miksi sitten maailman suurin yksittäinen sokerinkuluttaja US Company yritti vaikuttaa minuun etenkin sokerin hintojen alentamiseksi? Kuulin komission jäsen Lamyn aiemmin puhuvan EU:n ja USAn välisistä kauppasuhteista: aikooko Yhdysvallat meidän tavoin alentaa maanviljelijöilleen sokerista maksamaa hintaa, vai jatkaako se maanviljelijöiden hyvin voimakasta tukemista?
Jäsen Daul, te sanoitte, että sokerialan markkinajärjestely tarkoittaa erityistä sopimusta. Olen hieman eri mieltä kanssanne, sillä mielestäni tuo järjestelmä on ainutlaatuinen. Ensinnäkään kaikki veronmaksajat eivät maksa siitä. Toiseksi siitä hyötyvät maanviljelijät suoraan, toisin kuten monista muista yhteisen maatalouspolitiikan järjestelmistä, ja kolmanneksi juuri sokeripöytäkirjan avulla voidaan auttaa muutamia maailman köyhimpiä maita. On hyvin tärkeää jatkaa noiden maiden tukemista. Olen tehnyt lujasti töitä AKT-maiden tukemisen hyväksi, ja aion pitää huolen, että niitä tuetaan myös jatkossa. Hyvä komission jäsen, meillä Yhdistyneessä kuningaskunnassa on tapana sanoa: jos tavara ei ole rikki, sitä on turha korjata. Toivon, ettei tätä järjestelmää yritettäisi nyt korjata.

Lavarra
Arvoisa puhemies, minusta meidän on toki käsiteltävä yhteisömarkkinoiden ylituotantoa ja korkeita hintoja, samoin kuin yhteisen markkinajärjestelyn sääntöihin liittyviä asioita. Yhdyn kuitenkin esittelijän pääehdotukseen jatkaa nykyistä järjestelyä vuoteen 2006 Berliinissä tehdyn sopimuksen mukaisesti, ja perustelen tätä tarpeella varata aikaa muutokseen ja tuotantosuunnan muutoksiin, jotta toimet, niin tarpeellisia kuin ne ovatkin, eivät johda tuottajien tulojen vähenemiseen ja yhteiskunnallisen ahdingon kärjistymiseen joillakin tämän tuotteen tuotantoalueilla. Katson, että pääehdotuksen taustalla on tämä lähentymistarve, ja annamme sille tukemme.

Maat
Arvoisa puhemies, sokerialan yhteistä Euroopan markkinajärjestelyä koskevan nykyisen asetuksen voimassaoloajan pidentäminen on tuottajia, kuluttajia ja kehitysmaita ajatellen paras vaihtoehto. Daulin mietintö on erinomainen nykyisen EU-järjestelyn pidentämisen puolustuspuhe, järjestelyn, joka maksaa Euroopan unionille erittäin vähän verrattuna muihin poliittisen toiminnan alueisiin. Lukuun ottamatta määrätietoista aluepolitiikkaa Euroopan unionin eräillä alueilla ja tuontia erittäin monista AKT-maista, toiminnan rahoittavat kokonaisuudessaan oikeastaan viljelijät itse.
Näin ollen huomiota herättääkin, että tämän politiikan kustannuksista on taas syntynyt keskustelua. Tällaisen politiikan sanotaan tulevan kalliiksi ja rasittavan kuluttajien kukkaroa. Ensimmäinen väitehän voidaan kumota maatalouden tulo- ja menoarvion perusteella, josta ilmenee, että tätä politiikkaa varten varatut menot aiheutuvat ensisijassa AKT-maita koskevista toimenpiteistä ja aluepolitiikasta eivätkä itse markkinajärjestelystä. Ja mitä toiseen väitteeseen tulee, täysin erilaisia käsitteitä ei voi verrata keskenään, ja näin tehdään, jos verrataan maailmanmarkkinoiden pientä osaa - osin ylijäämämarkkinoita - kuluttajahintaan Euroopassa.
Niinpä esimerkiksi Euroopan sisäisten viljanhintojen maailmanmarkkinoihin mukauttamisen yhteydessä kävi ilmi, että eurooppalainen kuluttaja ei ollenkaan hyötynyt tuottajahintojen alentamisesta. Mitä myös lihanhintoihin tulee, niin kuluttajat ovat tuskin havainneet monen tuottajan saaneen hinnanalennuksia.
Siksi onkin parempi valita sellainen politiikka, jossa sekä Euroopan että sen ulkopuolisten maiden tuottajat saavat täysarvoisen aseman kovassa kilpailussa, kuin sellainen, jossa ne joutuvat alistettuun asemaan kuluttajien ja tuottajien välisessä keskustelussa. Mutta tätä keskustelua tullaan mahdollisesti käymään vielä Euroopan politiikan väliarvioinninkin yhteydessä.
Mitä tulee 48:n köyhimmän maan pääsyyn Euroopan unionin markkinoille, niin parempi olisi valita joku AKT-malli kuin heti huomauttaa, että sillä pyyhkäistään politiikka olemattomiin.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olemme pohtineet viime kuukausina hyvin yksityiskohtaisesti sokerialan markkinajärjestelyä ja käyneet monia kiivaita ja eripuraisia keskusteluja paitsi komission myös kaikkien niiden kanssa, jotka kannattavat sokerimarkkinoiden täydellistä vapauttamista. Haluaisin onnitella esittelijää, sillä minun mielestäni hänen mietintönsä on onnistunut.
Aina vain puhutaan, että sokeri on liian kallista ja että kuluttajien on saatava sitä edullisemmin. Haluaisin nyt viitata BSE-kriisiin. Se osoittaa, että vaikka maanviljelijät joutuvat kärsimään jopa 30 prosentin hintatappioista, kuluttaja maksaa lihasta kaupoissa kuitenkin saman hinnan kuin ennen. Kannatan sen vuoksi ehdottomasti sokerialan markkinajärjestelyn jatkamista markkinointivuoteen 2005-2006 asti. Se on mielestäni esillä olevan ehdotuksen avainasia. Tämä voimassaoloaika on sama kuin Berliinin sopimuksessa, jonka mukaan yhteinen maatalouspolitiikka vahvistetaan kuudeksi vuodeksi. Me maanviljelijät tarvitsemme politiikkaa, johon voimme luottaa. Alan asianosaisten, sokerijuurikkaantuottajien sekä sokerinvalmistajien, on saatava tarpeeksi tietoa alan tulevaisuudesta, jotta he voivat tehdä sopivia sijoitusratkaisuja.
Haluaisin viitata tässä yhteydessä unionin tulevaan laajentumiseen, ja mielestäni ei olisi ollut kovinkaan järkevää jatkaa yhteistä markkinajärjestelyä ainoastaan kahdella vuodella, kuten alun perin ehdotettiin, sillä siitä aiheutuisi vain hämmennystä ja turhaa odottelua.
Mitä varastointikustannuksia koskevaan järjestelmään tulee, annan täyden tukeni esittelijälle siinä, että se tulisi säilyttää. Se on tärkeä keino markkinoiden vakauttamisessa, ja kuluneet 30 vuotta ovat osoittaneet sen hyväksi järjestelyksi.
Olisi melko harkitsematonta horjuttaa moitteettomasti toimivaa markkinajärjestelyä pelkän uudistuksen vuoksi.

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, meillä oli joitakin vaikeuksia päästä Strasbourgiin tähän keskusteluun, joka on erittäin tärkeä eurooppalaisen maatalouden ja sokerialan YMJ:n tulevaisuuden kannalta maassani ja alueellani.
En pysty ymmärtämään komission ehdotusta, jonka mukaan kiintiöitä supistetaan 115 000 tonnilla tai varastointitukia pienennetään noin 300 miljoonan euron säästön takia ja määräaikoja lyhennetään, koska kyse on mielestäni merkittävästä muutoksesta, joka on perusteeton. Entä miksi puhutaan vuodesta 2003? Haluaisin tietää, uskooko komissio, että vuoden 2003 jälkeen käytössä on lisää resursseja ja että tämä alustava muutos on perusteltu.
Haluan onnitella esittelijä Daulia hänen työstään, joka koskee komission ehdotusta, ja siitä, miten vakavasti hän on suhtautunut kaikkiin hänelle esittämiimme ongelmiin, joihin hän on onnistunut löytämään kompromissin ja jotka hän on sisällyttänyt mietintöönsä.
Haluaisin, että komission jäsen ottaisi huomioon tämän parlamentin valiokunnan ehdottaman alustavan muutoksen, jolla kiintiöjärjestelmä säilytetään hintajärjestelmää muuttamatta, ja että komission kantaa muutettaisiin esittelijä Daulin ehdotuksen mukaisesti. Olemme samaa mieltä mietinnön kaikista keskeisistä kohdista, ja olemme valmiita tukemaan sitä huomisaamuna.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät naiset ja herrat, ennen kuin ilmaisen kantani mietinnön sisällöstä, kiitokseni ansiokkaasta työstä ansaitsevat esittelijä Daulin lisäksi maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta sekä teollisuus- ja budjettivaliokunta, joiden jäsenet osallistuivat sokerialan markkinajärjestelyä koskevan uudistusehdotuksen perusteelliseen tarkistukseen.
Ehdotuksen sisällöstä: mitkä ovat komission ehdotuksen tärkeimmät näkökohdat? Komission mielestä sokerialan markkinajärjestely on uudistettava perinpohjaisesti. Tällaisesta uudistuksesta voidaan ottaa vastuu ainoastaan perusteellisen analyysin pohjalta. Komissio teettää siksi kaksi tutkimusta, joiden tulokset valmistuvat todennäköisesti vuoden 2002 puolivälissä. Ensimmäinen tutkimus liittyy sokerialan sekä myös muiden suurten maatalous- ja elintarviketeollisuuden alojen keskittämis- ja kilpailuehtoihin. Toisessa tutkimuksessa tarkastellaan erilaisia vaihtoehtoja sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn perusteellisen uudistuksen toteuttamiselle.
Väliin jääväksi ajaksi komissio ehdottaa tämänhetkisen sokerialan markkinajärjestelyn päärakenteiden säilyttämistä kahden markkinointivuoden ajan. Lisäksi 115 000 tonnin suuruista kokonaiskiintiötä on supistettava, se on 50 prosenttia rakenteellisesta ylijäämästä WTO:n vientirajoitusten puitteissa. Varastointikustannuksista maksettavat korvaukset pitää lakkauttaa, jotta kilpailu vilkastuisi ja houkutus C-sokerin viljelyyn pienenisi. Näin myös EMOTRin menot pienenevät 300 miljoonaa euroa vuodessa.
Tuottajille annettu sitoumus vähimmäisvaraston pitämisestä on poistettava, sillä se ei ole perusteltua unionin todelliseen hankintakykyyn suhteutettuna. Kemianteollisuudessa käytettävän sokerin tuotantotukijärjestelystä sokerialan on lisäksi vastattava itse.
Nyt komission ehdotuksista tehtyihin tarkistuksiin: Osassa esittelijä Daulin mietinnön tarkistuksista, kuten tarkistuksissa 2, 15-18, 22, 26, 29, 68, 69, 70 ja 71, on ajatuksena se, että nykyistä sokerialan markkinajärjestelyä olisi jatkettava viidellä markkinointivuodella ilman komission ehdottamia muutoksia.
Komissio voi hyväksyä sen, että nykyisen sokerialan markkinointijärjestelyn jatkoaika on pitempi kuin nuo ehdotetut kaksi vuotta, tosin vain sillä ehdolla, että muut komission ehdottamat tärkeimmät kohdat hyväksytään.
Komissio joutuu hylkäämään monia tarkistuksia seuraavista syistä. Tarkistuksissa 3, 4, 23, 24, 31 ja 56 ehdotetaan, että peruskiintiöiden suuruus ja puhdistusteollisuuden arvioitu enimmäismääräinen hankintatarve säilytetään entisellään. Tätä ei voida hyväksyä, sillä rakenteellista ylimäärää on komission ehdotuksen mukaisesti pakko pienentää, jotta pystymme täyttämään WTO:n meille asettamat vaatimukset. Komissio ei voi myöskään hyväksyä tarkistuksia 36, 45, 57, 60-62, 65, 67 ja 72-75, koska niiden seurauksena kiintiöt saattaisivat jopa kasvaa entisestään tai sitten supistua huomattavasti tai jakautua uudelleen.
Tarkistuksilla 1, 5, 8, 12, 13, 19, 25, 27, 28, 30, 39 ja 40 pyritään säilyttämään varastointikustannusten tasausjärjestelmä. Sitäkään en voi hyväksyä, sillä tasausjärjestelmän poistaminen edistää kilpailua, poistaa houkutuksen C-sokerin valmistukseen sekä merkitsee rahoitusvarojen tuntuvaa säästöä.
Tarkistuksilla 6, 21 ja 40 pyritään säilyttämään vähimmäisvarasto. Siihenkään en voi suostua, koska nykyiset ylijäämät huomioon ottaen tällainen sitoumus ei ole enää perusteltua. Tarkistuksessa 40 toivotaan, että EMOTR rahoittaisi edelleen osan tuotantotuesta, joka maksetaan 60 000 ensimmäisestä kemianteollisuudessa käytetystä sokeritonnista. Se ei ole mielestäni järkevää, sillä itserahoitusjärjestelmä ei oikeuta enää vapautuksiin.
Tarkistuksilla 19, 14, 37 ja 38 Italialle, Espanjalle ja Portugalille yritetään antaa taas mahdollisuus kansallisten tukien saamiseen. Näitä kansallisia tukia on myönnetty jo muutenkin liian pitkään, ja ne ovat aiheuttaneet huomattavaa kilpailun vääristymistä. Sen vuoksi päätös niiden lakkauttamisesta tehtiin jo vuonna 1995. Sen takia olisi suuri virhe, jos tämä vuonna 1995 tehty päätös nyt peruttaisiin.
Mitä tarkistuksiin 33, 63, 64, 66, 76 ja 77 tulee, voin vakuuttaa teille, että komissio pyrkii varmistamaan, että sokerialaa koskevat ehdotukset ovat tarpeeksi yhteneväisiä kehitysyhteistyöpolitiikan kanssa. Siksi sitä ei välttämättä tarvitse tehdä ehdotusten yhteydessä. Joudun hylkäämään myös esimerkiksi tarkistuksen 20, jolla Azorien kohdalla yritetään sallia poikkeus "puhdistamo"käsitteestä, sekä tarkistuksen 36, jolla pyritään mukauttamaan kiintiöt, jotta WTO:n vaatimukset voitaisiin täyttää. Tällainen mukauttaminen sisältyy nimittäin jo ehdotuksemme 10 artiklaan.
Lopuksi haluaisin vielä kiittää teitä työpanoksestanne ja toivon, että tunnustatte, että komissio tuli toki selvästi parlamenttia vastaan, kun se on valmis jatkamaan järjestelmää pitempään kuin kahden vuoden ajan.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen, kiitos perusteellisesta vastauksestanne.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Tiedotus ja viestintä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana jäsen Graça Mouran kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan puolesta komissiolle esittämä suullinen kysymys (B5-0011/2001) EU:n tiedotus- ja viestintästrategiasta.

Gargani
Arvoisa puhemies, komission jäsen Monti, kulttuurivaliokunnan puheenjohtajana velvollisuuteni tänään on perustella tätä suullista kysymystä. Valiokuntani ja oma mielipiteeni on, ettei komissio ole aina työskennellyt kovin ponnekkaasti viestinnän tehostamiseksi. Olemme käyneet valiokunnassa useita keskusteluja, ja 14. huhtikuuta viime vuonna - josta on nyt jo vuosi - komission jäsen Reding ilmoitti esittävänsä tiedonannon, suunnitelman, strategian, mutta vielä ei ole tapahtunut mitään. Emme voi olla korostamatta viivytyksiä, koska katsomme, että Euroopan unionin strategia on tiiviisti sidoksissa tiedotukseen ja viestintään. Mielestäni tässä ei ole kyse retoriikasta vaan problematiikasta, joka liittyy juuri Euroopan rakentamiseen, sellaisen Euroopan, josta emme halua pelkästään taloudellista vaan jonka täytyy meistä olla myös institutionaalinen ja poliittinen. Kansalaisten on tunnettava ja tiedettävä Euroopan unionin toiminta ainakin kolmella merkittävimmällä ongelma-alueella: ne ovat laajentuminen, talous- ja rahaliitto ja Euroopan puolustuspolitiikka.
Komission jäsen Monti, jos siis tavoite - kuten myös Lissabonin huippukokouksessa todettiin - on, että myös taloussektori, myös talous, perustuu tietoon, emme voi olla toteamatta, että jotta unionista voisi tulla poliittinen unioni ja kansalaisten unioni - jonka ei pidä olla ja joka ei voi olla pelkästään taloudellinen - tarvitaan paljon työtä, jolla edistetään kansalaisten tietämystä ja osallistumista tämän Euroopan rakentamiseen. Kiinnitämme siis huomiota ristiriitaan - haluan sanoa tämän erittäin selvästi - joka vallitsee pian todellisuutta olevan euron, tulevan yhtenäisvaluutan, ensi vuonna käyttöön otettavan euron, ja perusoikeuskirjan välillä, joka hyväksyttiin Nizzassa, vaikka sitä ei liitetäkään perussopimuksiin. Tässä kohdin haluaisin ilmaista henkilökohtaisen mielipiteeni: Nizzan jälkeistä aikaa on arvosteltu paljon, mutta katson, että Euroopan perustuslain valmistelemiseksi on tehty kaikki mahdollinen. Oli välttämätöntä määritellä ensin tietyt kaikkien Euroopan kansalaisten perusoikeudet, ja eteenpäin vietävä hanke sekä yhteistyö, jota komission ja parlamentin on tehtävä, liittyvät juuri mahdollisuuteen hahmotella ja laatia Euroopan perustuslaki, jossa määritellään ja osoitetaan kaikkien kansalaisten oikeudet. Tämä prosessi on kuitenkin työläs: joku esitti, että kaikki tehtäisiin heti - unohtaen, että institutionaaliset ja oikeudelliset prosessit ovat hitaita ja edellyttävät kaikkien kansalaisten osallistumista.
Tiedonantoa koskeva ongelma siis - kuten näette, arvoisa komission jäsen, kyse ei ole retoriikasta vaan asiasta, joka liittyy kiinteästi toimielinten ja kansalaisten välisen suhteen luonteeseen ja haluun rakentaa paitsi toimielin-Eurooppa myös kansalaisten Eurooppa - liittyy kiinteästi todelliseen viestintästrategiaan ja -hankkeeseen, jota - minun on sanottava valiokunnan puolesta - valitettavasti ei ole olemassa huolimatta niistä monista keskusteluista, joita minä olen kannustanut ja joita olemme käyneet valiokunnassa ja - suoraan sanottuna - huolimatta kaikista niistä kehotuksista, joita kaikki ryhmät ovat esittäneet komission jäsen Redingille ja puheenjohtaja Prodille. Toistamme kehotuksemme tänään teille, koska kysymyksen taustalla ovat samat ongelmat. Näistä syistä uskon, että te sitoudutte hoitamaan asian perusteellisesti, ja oikeastaan haluaisin lisätä, että meidän täytyy molempien sitoutua tämän ongelman ratkaisemiseen, jotta komission ja parlamentin välinen suhde voisi olla rakentava, arvokas ja jatkuva, kuten tällä lainsäädäntökaudella pitäisi olla ja jonka toteuttamiseksi teemme kaikkemme, koska komission on kuunneltava, mitä parlamentin valiokunnat ja parlamentti kokonaisuudessaan haluavat sanoa ja sanovat toistuvasti. Jos siis tämäniltainen keskustelu voi omasta puolestaan auttaa puhdistamaan ilmaa ja lähentämään suhteita ja saamaan aikaan todella uskottavan ratkaisun, olemme mielestäni tehneet erittäin rakentavaa työtä tällä saralla.

Monti
. (IT) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kiitän kulttuurivaliokunnan puheenjohtajaa, jäsen Gargania siitä, että hän käsitteli selkeästi suullista kysymystä aiheesta, jota myös komissio pitää erittäin tärkeänä. Yritän vastata kohta kohdalta suullisen kysymyksen sisältämiin eri asioihin.
Aivan ensimmäiseksi - ensimmäisestä kohdasta - tiedotuspolitiikkaa koskeva tiedonanto, jonka komissio on luvannut julkaista, julkaistaan kesään mennessä, ja sen jälkeen se toimitetaan toimielinten väliselle komitealle ja parlamentin kulttuurivaliokunnalle - jota te johdatte, jäsen Gargani - sekä budjettivaliokunnalle.
Mitä tulee tietotekniikan kehitykseen - toiseen kohtaan - komissio on huomioinut sen usealla eri tavalla: kokoamalla kaikki viestintävälineet yhteen yleiseen direktiiviin, vähentämällä paperin käyttöä suosimalla sähköisiä asiakirjoja, kehittämällä toisen sukupolven Eurooppa-palvelinta Lissabonin huippukokouksen suositusten mukaisesti, yhdenmukaistamalla ja kehittämällä unionin edustustojen Internet-sivuja siten, että kaikkien komission yksiköiden välillä on yksinkertaistetut portaalit.
Kolmanneksi komissio käyttää asiantuntijoita ja ammattilaisia hahmotellessaan tiedotuspolitiikkaansa, varsinkin laajoihin kampanjoihin liittyvissä strategioissa, kuten jäsen Garganin aiheellisesti korostamien unionin laajentumisen ja euron yhteydessä. Komissio käyttää näitä ammattilaisia myös tietotekniikkakoulutukseen. Kansalaisia kuullaan lukuisissa Eurooppaa koskevissa vuoropuheluissa, joita on järjestetty hallitustenvälisen konferenssin yhteydessä ja joissa käsitellään Euroopan tulevaisuutta koskevia aiheita. Edustustot ja yleisölle suunnatut tietokeskusten verkot tuovat esille kansalaisten käytännön huolenaiheet, ja kansalaisia kuulemalla tietostrategia on mahdollista mukauttaa kutakin maata tai muita erityistekijöitä vastaaviksi.
Neljänneksi, mitkä ovat pääkohdat? Komission jäsen Redingin huhtikuussa 2000 esittämät pääkohdat sisältyvät komission tiedonantoon: hajauttamista tarkastellaan joillakin yleiseen etuun liittyvillä aloilla, ja komission uudessa tiedotuspolitiikassa otetaan huomioon myös toissijaisuusperiaate, jota korostettiin selvästi muun muassa Lissabonin päätelmissä.
Viidenneksi komissio aikoo kehittää tiedotuspolitiikkansa alueellista ulottuvuutta ennen kaikkea kuulemalla paremmin alueellista lehdistöä ja paikallisten elinten toiveita. Se aikoo jatkossakin kehittää tietopisteitä (infopoint), maaseutujen tietopisteitä (carrefour) ja eurooppalaisia dokumentointikeskuksia, jotta saavutettaisiin riittävä alueellinen kattavuus. Suuret tietokeskukset, kuten Pariisi, Lissabon tai Rooma, jotka usein ovat yhteydessä alueellisiin tai paikallisiin verkkoihin, ovat hyvä esimerkki toimielinten ja jäsenvaltioiden yhteistyöstä, ja toimivat viitekehyksenä yleisölle suunnatussa tiedotuksessa. Internet on käytettävissä aluetasolla; lisäksi komissiolla on kahdeksan edustustoa Euroopan eri alueilla.
Kuudenneksi: komissio on halunnut koota samaan yksikköön kaikki viestintävälineet tarkoituksena tehostaa mielipiteiden kuulemista ja reagoida nopeasti ja suorinta tietä. Se on perustanut edustustojen ja alueellisten yksiköiden verkon kautta varhaisvaroitusjärjestelmän, joka kykenee tunnistamaan joihinkin Euroopan ajankohtaisiin aiheisiin liittyvät viestintävaikeudet, jotta niihin voidaan reagoida kohdennetuin, tietylle kohderyhmälle paremmin sopivin viestein. Suhdetoiminnan osalta komissio käynnistää "Euroopan tulevaisuus" -toimen yhteydessä kansalaisten laajan kuulemisen, jotta voidaan paremmin määritellä, mitä tietoa he haluavat saada ja keneltä, missä ja minkä tietovälineen välityksellä he haluavat sitä saada. Tämä toimi liittyy Eurooppaa koskevan vuoropuhelun jatkamiseen, johon Euroopan parlamentti on laajasti osallistunut.
Seitsemänneksi: komissio ottaa käyttöön tehokkuutta mittaavia arviointimekanismeja ja -parametreja. Ensimmäinen tapa, jolla tiedotuspolitiikkaa arvioidaan, on toteuttaa kyselytutkimuksia 15 jäsenvaltiossa; tavallisen eurobarometrin tukena on erityinen eurobarometri, jolla kustakin maasta saadaan laadittua yksityiskohtainen analyysi. Vuonna 2001 käynnistetään edustustojen kustannustehokkuutta koskevat tutkimukset. Muita arviointivälineitä otetaan käyttöön komission resurssienhoitopolitiikan ja erityisesti lehdistö- ja viestintäpalvelun uudistamisen yhteydessä.
Lopuksi, arvoisa puhemies, kahdeksas ja viimeinen kohta: komissio on antanut lehdistö- ja viestintäpalvelulleen tehtäväksi laatia uusi aloite, joka koskee parlamentin ja komission tiedotusyhteistyötä. Tekninen yhteistyöryhmä on aloittanut työnsä, ja useissa keskeisissä kysymyksissä, jotka koskevat toimielimiä, euroa, laajentumista ja Euroopan tulevaisuuteen liittyviä toimia, laaditaan yhteinen viestintästrategia. Euro on ollut ensimmäinen aihe, jonka yhteydessä komissio ja jäsenvaltiot ovat sopineet laajoista tiedotuskampanjoista. Tätä ponnistusta on jatkettava ja laajennettava huomattavasti. Komission tiedotusmääräraha on tällä hetkellä 90 miljoonaa euroa, joka vastaa yhtä sanomalehteä asukasta kohti vuodessa. Tehtävän tärkeys edellyttää, että kukin jäsenvaltio tukee sille kuuluvia investointeja ottaen huomioon, että Eurooppaa koskeva tieto koskee kaikkia julkisia elimiä.
Jäsen Gargani, haluan vielä kiittää teitä, että otitte jälleen kerran esille nämä erittäin tärkeät aiheet. Olen esittänyt niin hyvin kuin pystyin vastausten keskeiset suuntaviivat, ja voin vakuuttaa, että asiasta vastaavat kollegani komissiossa työskentelevät erittäin intensiivisesti vastatakseen tähän suureen haasteeseen.

Pack
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä komission jäsen Monti, teillä oli hyvin epäkiitollinen tehtävä. En usko, että teillä on ollut tänä iltana kovin mukavat oltavat, ja haluaisinkin sanoa teille: kuulen kyllä lupaukset, mutta uskoni ei vain riitä. Ongelma on siinä. Olemme odottaneet jo kuukausia sitä, josta te taas tänään meille vihjasitte, että sen aika koittaa ehkä kesällä. Jumala kuulkoon toiveenne, tai toteutukoot meille esittelemänne asiat sitten miten hyvänsä. Tarkoitan, että jos joltakulta otetaan jotain pois, on toki tiedettävä, minkä hyväksi se menee. Nyt jotakin otettiin pois ihmisiltä, jotka ovat hoitaneet asiansa viime kuukausina ja vuosina oikeastaan aivan hyvin. He ovat työn myötä oppineet tekemään niin. Nyt se, mikä heiltä otettiin, annettiin johonkin muuhun, ja nyt se vain ajelehtii itsekseen. Minusta se on kamalaa. Se on kuin orpolapsiraukka. Kukaan ei oikein välitä siitä, kukaan ei oikein ota siitä vastuuta. Siksi olen oikeastaan sitä mieltä, että teoriassa hyvistä aikomuksista ei ole ollut käytännössä vielä mitään hyötyä. Olemme siis odottaneet tiedonantoa jo ikuisuuden, ja tahtoisin kovasti tietää, milloin se mahtaa tulla.
Haluaisin ehdottaa komissiolle sen lisäksi, mitä teksteissämme lukee, ettei sen ehkä tarvitsisi luoda niin kauheasti uutta, vaan käyttää hyväkseen mieluummin niitä, jotka tekevät paikan päällä hyvää työtä. Niitä on kyllä olemassa. On uskomattoman hyvin toimivia verkkoja, komission pitäisi käyttää niitä. Tehän niin ylistätte täällä Eurooppa-tietopisteitä. Minä tiedän yhden tietopisteen, joka tekee erinomaista työtä, mutta se ei voi toimia Euroopan komission varoilla, jotka tulevat aina vasta vuoden lopussa tai parin vuoden viiveellä. Siellä ei tällä hetkellä tiedetä, onko pistettä enää ensi vuonna olemassa. Miten siellä voisi olla motivoituneita työntekijöitä, joiden pitäisi vielä motivoida toisiakin?
Tällä alalla on mielestäni paljon tehtävää. Mehän toivomme, että me kaikki vetäisimme yhtä köyttä ja saavuttaisimme yhdessä parhaan mahdollisen tuloksen. Mutta se onnistuu vain hajauttamalla. Te itse sanoitte niin. Ei nyt siis keksitä pyörää uudelleen, vaan käytetään hyödyksi kaikkia niitä, jotka voivat paikallisvärillään todellakin tuoda meille Euroopan, eikä vain Brysselin Euroopan!

Andreasen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on erittäin tärkeää, että selvitämme unionin ja ehdokasvaltioiden kansalaisille, mistä asioista unioni vastaa. Tähän tehtävään komissio on suhtautunut aivan liian kevyesti. Komission puheenjohtaja Romano Prodi sanoi uuden komission kuulemistilaisuudessa syyskuussa 1999: "Uusi komissio panostaa huomattavasti aiempaa enemmän Euroopan kansalaisten kannalta tyydyttävän viestinnän luomiseen toteuttamalla tietojen täydellisen saatavuuden". Olisin toivonut, että komission puheenjohtaja olisi ollut täällä tänään. Nyt lupauksesta on kulunut puolitoista vuotta, eikä mitään ole vieläkään tapahtunut. Melkein vuosi sitten komissio lupasi esittää vuoden 2000 työohjelmassaan strategian, mutta mitään ei ole tapahtunut. Tänä vuonna komissio on jälleen luvannut tehdä asialle jotakin, mutta huhujen mukaan komissiossa vallitsee lähes kaaos tämän asian osalta.
Sallikaa minun vain viitata muutamiin niistä konkreettisista ongelmista, jotka liittyvät EU:n tiedotuspolitiikkaan tai sen puuttumiseen. Tiedotus on liian keskusjohtoista, se laaditaan kokonaan Brysselissä, eikä sitä ole suunnattu kohderyhmille, esimerkiksi sukupuolen, iän, maantieteellisten seikkojen ja väestöryhmien koulutustason perusteella. Olemassa on myös erittäin ajankohtaisia ja konkreettisia ongelmia. Internetin suurta Eurooppa-palvelinta päivitetään liian hitaasti ja sattumanvaraisesti, ja byrokraatit voivat poistaa tietoja Eurooppa-palvelimelta miten haluavat. Tietojen saatavuudelle on liikaa byrokraattisia esteitä. EU:n julkaisutoimistot käyttävät EU-tiedotusta nyt liiketoimena. Onko kohtuullista, että joudumme maksamaan yli kolme kuukautta sitten julkaistusta EY:n virallisesta lehdestä? EY:n virallisen lehden on oltava saatavilla maksutta Eurooppa-palvelimella. Liian suuri osa tiedoista on saatavilla vain EU:n pääkielillä. Vierailkaapa esimerkiksi Rapid-tietokannassa. Sieltä käy ilmi esimerkiksi, että itse komission puheenjohtaja Romano Prodin puheet ovat saatavilla vain kahdella tai kolmella kielellä. EU:ssa on 11 virallista kieltä, ja niitä kaikkia on käytettävä.
Hajauttamisen ja koordinoinnin on oltava EU:n tiedotuspolitiikan avainsanoja, myös komission ja parlamentin välisen tiedottamisen osalta. Nyt käytettävissä olevaa tietotekniikkaa on käytettävä määrätietoisesti ja parhaalla mahdollisella tavalla. Minua jännittää suuresti, kuinka komissio käy käsiksi tähän tehtävään. Oletan ja toivon, että suurimmissa Euroopan kaupungeissa sijaitsevat komission edustustot otetaan mukaan toimintaan, mistä myös jäsen Pack puhui, ja että niille annetaan tehtäviä ja vastuuta ja keinot ottaa yhteyttä tavallisiin kansalaisiin ja tiedottaa heitä. Arvoisa komission jäsen, kyse on nyt kiireellisestä tehtävästä!

Vidal-Quadras Roca
Arvoisa puhemies, puhun tässä keskustelussa tiedotuksesta ja viestinnästä vastaavana parlamentin varapuhemiehenä sekä tiedotuksesta ja viestinnästä vastaavan toimielinten välisen ryhmän toisena puheenjohtajana.
Arvoisa komission jäsen Monti, olette sanonut meille, että komissio pitää tiedotus- ja viestintäpolitiikkaa erittäin tärkeänä. Se kyllä pitää sitä erittäin tärkeänä muttei lainkaan kiireellisenä, sillä parlamentti on jo puolentoista vuoden ajan odottanut kärsimättömänä tietoja siitä tiedotusta ja viestintää käsittelevästä suuresta asiakirjasta, jonka komission puheenjohtaja Prodi on meille luvannut. Puolentoista vuoden kuluttua meille sanotaankin, että parlamentti ja komissio laativat sen yhdessä. Voin suoraan sanottuna vakuuttaa teille, arvoisa komission jäsen, että tässä asiassa komissio on kilpikonnaakin hitaampi.
Olette sanonut, että tiedotuksella ja viestinnällä on erittäin suuri merkitys. Komission puheenjohtaja Prodi on aivan epäilemättä tietoinen siitä, että hänellä on komission puheenjohtajana tietynlaisia imago-ongelmia, jotka vaikuttavat koko kollegioon. Oletan, että hän on tietoinen myös Euroopan parlamentin vaalien äänestysprosentin kehittymisestä viime vuosikymmenellä ja kaiketi myös siitä, että joidenkin jäsenvaltioiden erittäin vaikutusvaltaiset tiedotusvälineet ovat hyökänneet ankarasti Euroopan unionia ja sen toimielimiä vastaan.
Arvoisa komission jäsen Monti, kun meille sanottiin, että meidän olisi laadittava asiakirja yhdessä, ryhdyimme toimeen, ja meillä on nyt valmis asiakirja. Laadimme sen kolmessa kuukaudessa. Onko asia niin, että tällä vaatimattomalla parlamentilla on enemmän resursseja, valtaa, älyä tai mahdollisuuksia kuin komissiolla? Tuskinpa vain. Kuka on poliittinen keskustelukumppanimme tässä asiassa? Puhuitte "kollegoistanne, joilla on toimivalta tässä asiassa". Keitä he ovat? Emme tunne heitä. Haluaisimme tietää, keitä he ovat.

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kärsimättömyyteni kasvaa koko ajan, ei vain siksi, että olen parlamentin jäsen, vaan myös siksi, että olen tiedotuskampanjaa käsittelevän mietinnön esittelijä sekä komission ja parlamentin välisen komitean jäsen. Joskus kärsimättömyyteni vaihtuu pettymykseksi.
Suuret eurooppalaiset hankkeet, eurokolikoiden ja -seteleiden käyttöönotto, Euroopan yhdentyminen, perusoikeus- ja perustuslakikeskustelu, toimivaltakeskustelu siitä, kuka on mistäkin vastuussa, Nizzan sopimuksen ratifiointiprosessi ja Nizzan jälkeinen menettely - sanon tietoisesti Euroopan suuret poliittiset hankkeet - edellyttävät, samoin kuin Kansalaisten Eurooppakin, tiedotus- ja viestintäponnisteluja.
Komissiolta ja Euroopan parlamentilta vaaditaan toissijaisuus- ja hajauttamisvaatimuksista huolimatta sisältöä koskevaa, ammattimaista yhteistä vastuunottoa. Tyytymättömyyttä herättävä status quo -tilanne aiheuttaa kysymyksiä, kritiikkiä ja pettymystä epäpätevään tiedotuspolitiikkaan ja tiedotus- ja viivyttelytaktiikkaan. Mietin, mitä 14. huhtikuuta 2000 jälkeen on tapahtunut. Missä on silloin luvattu yleissuunnitelma? Missä on konkreettinen aikataulu ja toimenpidesuunnitelma? Missä on komission selkeä toimivaltuuksien jako?
Komission jäsen Reding puhui täällä 14. huhtikuuta. Muutama päivä sitten komission jäsen Barnier lykkäsi kysymystä siitä, ottaako hän vastuun asiasta. Tänään te tulitte tänne sijaiseksi. Missä ovat todisteet siitä, että otatte Euroopan parlamentin ja komission yhteisen menettelytavan vakavasti? Tästä puuttuu selkeä suunnitelma. Emme tarvitse tiedotuspolitiikan jälleenkansallistamista. Komissio ei ole pelkkä EU-varojen läpikulkupaikka...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Monti
. (IT) Arvoisa puhemies, haluan kiittää lämpimästi kaikkia parlamentin jäseniä, jotka ovat osallistuneet tähän tärkeään keskusteluun. Toimitan luonnollisesti etupäässä komission jäsen Redingille suunnatut huomiot koko komission tietoon.
Haluan esittää joitakin lyhyitä huomioita. Ennen kaikkea olen, niin kuin tekin, arvoisat parlamentin jäsenet, erittäin vakuuttunut siitä, että Eurooppa ei ole ainoastaan Bryssel, ja siksi komission tiedotuspolitiikan suuntaviivoissa hajauttaminen - johon toki liittyy yhteinen visio, jossa keskeisellä sijalla ovat parlamentti ja komissio - on yksi avainasioista.
Vaikka minusta onkin oikein kannustaa aina parempaan, haluaisin myös sanoa, että tosiasiassa tilanne ei ole niin huono kuin ensi silmäyksellä saattaisi vaikuttaa. Muutamassa viikossa komissio on käytännössä siirtänyt vastuun tiedotuspolitiikasta koulutuksen ja kulttuurin pääosastolta lehdistö- ja viestintäpalvelulle, ja tämä koskee myös asian parissa työskenteleviä virkamiehiä: 1. tammikuuta 2001 lähtien lehdistö- ja viestintäpalvelu on ollut vastuussa kaikkiin koulutuksen ja kulttuurin pääosastosta siirrettyihin toimintoihin liittyvien budjettikohtien hallinnosta, talousarvion luvusta B3-3. Lehdistö- ja viestintäpalvelun uuden organisaatiokaavion virallinen käyttöönotto liittyy päätökseen nimetä asiasta vastaava komission jäsen. Tällainen nimitys, jota komission ei ole helppo tehdä virkakauden aikana, pitäisi saada tehdyksi mahdollisimman pian.
Voin lisätä, että siirto on tapahtunut siirtämällä 104 henkilöä ja 90 miljoonan euron suuruinen, yleisön tiedottamiseen suunnattu talousarvio koulutuksen ja kulttuurin pääosastosta lehdistö- ja viestintäpalveluun. On selvää, että tällainen siirto aiheuttaa tietysti joitakin logistisia ongelmia, jotka ratkaistaan ennen kesää.
Edustustot hoitavat jatkossakin yleisölle suunnattua tiedottamista, jota ne eivät todellisuudessa koskaan lopettaneetkaan, ja tekevät sitä nyt yhdessä lehdistö- ja viestintäpalvelun kanssa koulutuksen ja kulttuurin pääosaston asemesta.
Sallikaa minun tehdä vielä pari huomautusta parlamentin kanssa harjoitettavasta yhteistyöstä, jota me kaikki pidämme hyvin tärkeänä. Kaikki yhteisten toimitilojen eteen tehtävä yhteistyö on tehty, ja enemmänkin, sillä suurin osa paikallistoimistoistamme on parlamentin edustajien käytössä. Tiedotuskampanjoiden yhteydessä on perustettu yleistä tyytyväisyyttä synnyttänyt kolmen osapuolen - parlamentin, komission ja jäsenvaltioiden - muodostama elin nyttemmin jo hyvin viimeisteltyjen yleissopimusten pohjalta. Parlamentille tiedottaminen ja parlamentin osallistuminen on aina taattu tiedotusverkkojen ja etenkin suurten tiedotuskeskusten, kuten Pariisissa sijaitsevan Sources d'Europe -keskuksen tai Lissabonissa sijaitsevan Jacques Delors -keskuksen osalta, vaikka komission on pantava merkille, ettei parlamentti ole vastannut sen toistuviin kehotuksiin osallistua näiden keskusten johtamiseen täysivaltaisena kumppanina komission kanssa.
Hyvät parlamentin jäsenet, toteaisin vielä, että parlamentin kanssa rahoitusasioissa harjoitettava yhteistyö, jota oli toki tarpeen kehittää 1990-luvun alussa, on komission mielestä nyt kaiken kaikkiaan tyydyttävällä tasolla. Toimielimemme institutionaalisten roolien erilaisuus sekä eriytetty vuoropuhelu rajoittavat kuitenkin molempien toimielinten tehtävien toteuttamista yhteisistä viesteistä huolimatta. Sallikaa minun huomauttaa, että parlamentin olisi kenties syytä pohtia, että sen varovaisesta suhtautumisesta eri budjettikohtiin kärsii kansalaisille tiedottaminen, ei komissio sinänsä.
Sallinette minun tehdä lopulta huomautuksen, joka on käsittääkseni suurimmaksi osaksi edellä mainitun suuntainen. Etenkin jäsen O'Toole kannatti suhdetoiminnan korostamista. Me kaikki olemme tietoisia, että tehtävää on vielä paljon. Monet myönteiset viestit on saatava selkeämmin ja näkyvämmin niiden vastaanottajille eli Euroopan kansalaisille.
Päätän puheenvuoroni viittaamalla yhteen viestintäpolitiikan osa-alueeseen, jonka satun tuntemaan parhaiten, koska se on alaani: kilpailupolitiikkaan. Meidän on välitettävä viestejä kuluttajille asti myös kilpailupolitiikan kaltaisella hyvin teknisellä alalla. Sen vuoksi olemme hiljattain käynnistäneet parlamentin avulla ja tuella puolivuosittain toteutettavan "Kilpailupäivä"tapahtuman (The Competition Day), jonka tarkoituksena on tuoda aiempaa selkeämmin ja konkreettisemmin esiin kilpailupolitiikan etuja kuluttajille. Voin vakuuttaa teille, että kaikki kollegani noudattavat samoja toimintalinjoja, ja toivon, että tiedotuspolitiikkaa koskevassa komission kokonaisvaltaisessa tiedonannossa, jonka komissio aikoo esitellä kesäkuuhun mennessä, merkitsisi suurta edistysaskelta huoliinne vastaamiseksi.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelun päätteeksi olen ottanut vastaan työjärjestyksen 42 artiklan 5 kohdan mukaisen päätöslauselmaesityksen .
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Laivanrakennus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana kolme suullista kysymystä komissiolle:
(B5-0014/2001) Langen, Gomolka, Langenhagen, Jarzembowski ja Valdivielso de Cué PPE-ryhmän puolesta yhteisön laivanrakennussektorin tilanteesta,
(B5-0019/2001) Barón Crespo, Westendorp y Cabeza, Schulz, Erika Mann, Rapkay, Piecyk ja Duin PSE-ryhmän puolesta yhteisön laivanrakennussektorin tilanteesta,
(B5-0152/2001) Brie GUE/NGL-ryhmän puolesta yhteisön laivanrakennusalan tilasta.

Gomolka
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, yhteisön laivanrakennusalan tilanteeseen liittyy kova huoli alan tulevaisuudesta. Toisaalta kansainvälinen kilpailu on edelleen pahasti vääristynyttä. Markkinaolosuhteita, joille ovat tyypillisiä keinotekoiset - erityisesti korealaiset - halpatuotteet, on edelleenkin pidettävä kilpailun kannalta äärimmäisen huonoina. Toisaalta vaatimukset, jotka Euroopan parlamentti esitti 14. joulukuuta 2000 antamassaan päätöslauselmassa, ovat toistaiseksi vielä toteuttamatta tai niitä ei ole toteutettu tyydyttävästi. On vieläkin epäselvää, miten Euroopan laivanrakennusteollisuutta voidaan tukea, jotta sen kansainvälistä kilpailukykyä voitaisiin parantaa edelleen.
On vieläkin epäselvää, kuinka johdonmukaisesti komissio on reagoinut parlamentin vaatimukseen, että Maailman kauppajärjestössä otetaan käyttöön riitojenratkaisumenettely Korean tasavaltaa vastaan. Komission ja myös neuvoston toistaiseksi tekemät tärkeitä aloja koskevat päätökset ovat täten epäjohdonmukaisia ja epäloogisia. Toisaalta Korean todetaan rikkoneen selvästi sopimuksia, mutta toisaalta siihen ei ole toistaiseksi puututtu heti asianmukaisella tavalla. Tästä voi koitua vain haittaa eurooppalaisille telakoille. Vasta toukokuussa 2001 suoritettavan yksityiskohtaisemman tarkistuksen yhteydessä on pakko hyväksyä se tosiseikka, että unionin telakat ovat joutuneet kärsimään jatkuvasta epäoikeudenmukaisesta kilpailusta. Se aiheuttaa ylimääräisiä rasitteita ja vaaroja muutenkin monimutkaisessa tilanteessa. Se voi olla yksittäisille yrityksille tuhoisaa.
Tämänhetkinen tilanne vääristää kilpailua ja uhkaa alan olemassaoloa, ja Euroopan unioni voi aiheuttaa toiminnallaan vakavia vahinkoja, ellei selvästi epäoikeudenmukaisen menettelytavan vastaisiin toimiin ryhdytä nopeammin ja johdonmukaisemmin. Tähänastiset tapahtumat vaikuttavat jo hieman kummallisilta.
Haluaisin käyttää tässä urheiluaiheista vertausta. Miltä luulette juuri vakavasta sairaudesta toipuneesta kilpailijasta tuntuvan, kun hänet pistetään nyrkkeilykehään? Siellä hän kohtaa vaikean vastustajan, joka on jäänyt monta kertaa kiinni dopingista, mutta joka ei ole vieläkään joutunut kilpailukieltoon. Palkkiot päinvastoin nousevat. Tämä on vastustaja, joka jo totuttuun tapaan lyö vyön alle, samalla kun kehätuomari katsoo välinpitämättömänä muualle ja pistetuomarit kinastelevat siitä, miten dopingin käyttäjän iskut pitäisi arvostella, kokonaisina vai puolikkaina pisteinä!

Caudron
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin muistuttaa muutamasta realiteetista tämäniltaisen puheenvuoroni aluksi.
Euroopan laivanrakennusteollisuus työllistää siviilisektorilla edelleen 250 000 henkeä, ja kyse on korkeateknologian teollisuudesta. Laivanrakennusteollisuutta harjoitetaan tyypillisesti kehittyneissä, ei matalapalkkaisissa maissa. Laivanrakennusteollisuudelle ei enää voida myöntää valtion tukea Euroopassa, minkä neuvosto vahvisti 5. joulukuuta. Samainen neuvosto antoi kuitenkin komissiolle valtuudet ehdottaa seuraavassa, 5. toukokuuta 2001 pidettävässä neuvostossa suojamekanismia Korean telakoiden harjoittamaa epärehellistä kilpailua vastaan. Itse olen sitä mieltä, että olemme ajautumassa konfliktiin Korean kanssa ja ettei ratkaisua siihen mennessä ehdi löytyä.
Haluaisin myös muistuttaa, että neuvosto on pyytänyt komissiota tutkimaan mahdollisuutta helpottaa tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen suunnattujen tukien saantia. Näin ollen keskeisellä sijalla keskusteluissamme tulee olemaan, otetaanko laivanrakennusteollisuus mukaan tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen kuudenteen puiteohjelmaan vai ei. Viidenteen puiteohjelmaan itse asiassa sisältyi meriteknologiaa ja maantiekuljetuksia koskeva kohta, jonka luonnoksen esitteli aikoinaan komission jäsen Busquin ja joka perustui varojen keskittämiseen. Nykyään tuota kohtaa ei enää ole. Tämä on tietenkin huolestuttanut minua esittelijänä sekä myös monia muita kollegoja.
Komission jäsen Monti, haluan näin ollen esittää teille tänä iltana tiukan kysymyksen: kertoisitte meille, mitä te aiotte ehdottaa vastataksenne 5. joulukuuta kokoontuneen neuvoston vaatimuksiin, helpottaaksenne tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen suunnattujen tukien saantia, tukeaksenne Korean harjoittaman epärehellisen kilpailun johdosta toteutettavia kaupallisia toimia sekä ryhtyäksenne näihin toimiin, ja ehdottaaksenne asianmukaisen tilapäisen tukijärjestelmän käyttöönottoa WTO:n menettelyn päättymistä odoteltaessa.

Brie
Arvoisa puhemies, mitä yleiseen tilanteeseen tulee, yhdyn ehdottomasti molempien edellä puhuneiden huoleen ja kritiikkiin. Pyydän kuitenkin ymmärrystä sen vuoksi, että keskityn pelkästään Itä-Saksan telakoiden tilanteeseen. Tuota jäsen Gomolkan käyttämää nyrkkeilykehävertausta jatkaakseni Itä-Saksan telakoiden on kaiken lisäksi astuttava nyrkkeilykehään kahlehdittuina. Ne joutuvat kamppailemaan tiukkojen tuotantorajoitusten kanssa, ja tiedän, että nuo rajoitukset olivat korkeiden tukien edellytyksenä 1990-luvulla. Niitä koskevat järjestelyt ovat ensinnäkin kovin byrokraattisia, ja toiseksi ei oteta huomioon sitä, että nämä telakathan investoivat edelleen yleisen rationalisoinnin puitteissa. Näin tuottavuuden kasvun vuoksi henkilöstöä on supistettava edelleen. Komissiolla on, arvoisa komission jäsen, erittäin hyviä tilastotietoja Itä-Saksan dramaattisesta tilanteesta. On kuitenkin eri asia vain lukea, että joka kolmas etsii siellä töitä, kuin kokea se itse.
En haluaisi, että minut ymmärretään väärin. Tiedän varsin hyvin, että unioni on käyttäytynyt vuodesta 1990 lähtien erittäin solidaarisesti Itä-Saksaa kohtaan, että komissio on tehnyt sen eteen paljon. Tietenkin myös Saksan hallituksella on velvollisuutensa. Todellisuudessa telakkateollisuutta koskevat ratkaisut ovat kuitenkin komission käsissä. Amsterdamin sopimus tarjoaa mielestäni riittävästi pelitilaa, jotta voi olla poliittisesti aktiivinen ja käyttää vuonna 2001 hyväksi sopimuksen tuotantorajoituksia koskevaa lauseketta.
Tarkoitan sitä, että kiintiöt on muotoiltava joustavammin, niin, ettei niitä enää mukauteta vuosittain vaan viideksi vuodeksi kerrallaan, toiseksi rationalisoinnin vaikutukset on otettava huomioon, ja kolmanneksi - tässä olen aivan samaa mieltä - yleisiä tuotantotukia on myönnettävä niin kauan kuin Etelä-Korea vääristää kilpailua näin törkeällä tavalla.

Monti
. (IT) Arvoisa puhemies, kiitän näitä kolmea parlamentin jäsentä siitä, että he ilmaisivat näkemyksensä.
Haluaisin ennen kaikkea korostaa, että komissio tunnustaa täysin Euroopan laivanrakennusteollisuuden tärkeyden ja ymmärtää monien telakoiden kohtaamat erityisvaikeudet. Olemme täysin tietoisia näistä vaikeuksista.
Ennestään ylivelkaantuneiden eteläkorealaisten telakoiden laajentuminen on ollut mahdollista sellaisten rahoituslaitosten myöntämien lisälainojen turvin, jotka eivät noudata markkinasääntöjä. Erilainen epäsuora valtion tuki on antanut Etelä-Korealle mahdollisuuden ylläpitää kapasiteettia, jota tavallisten kaupallisten kriteerien mukaan olisi pitänyt vähentää todellista markkinakysyntää vastaavalle tasolle. Tämä ylikapasiteetti rasittaa maailman laivanrakennusmarkkinoita ja uhkaa jopa joidenkin eurooppalaisten telakoiden olemassaoloa.
Komissio katsoo, että maailmanlaajuisessa laivanrakennusteollisuudessa esiintyviin epäreiluihin kilpailukäytäntöihin on puututtava asianmukaisin keinoin. Tämä tarkoittaa ennen muuta neuvotteluja ja viime kädessä Maailman kauppajärjestöä.
Vaikka komission jäsen Lamylla on minua paremmat edellytykset esittää yksityiskohtaisia huomioita näiden neuvottelujen nykytilasta, voin vakuuttaa teille, että komissio tekee edelleen kaikkensa päästäkseen asiassa neuvotteluratkaisuun. Se on tietysti valmis ottamaan asian esille Maailman kauppajärjestössä ja valmistelee parhaillaan käsittelyn aloittamista. Komission jäsen Lamy on jo ilmaissut tämän erittäin selvästi Etelä-Korean viranomaisille heidän kanssaan helmikuun puolivälissä järjestetyssä tapaamisessa.
Jos nyt käynnissä olevissa kansainvälisissä neuvotteluissa ei päästä ratkaisuun, komissio on luvannut ilmoittaa asiasta neuvostolle 1. toukokuuta mennessä ja ehdottaa tilapäistä suojamekanismia tuen muodossa. Tämä ei merkitse sitä, että asetuksen 1540/98 3 artiklan mukaiset toimintatukea koskevat vanhat määräykset otetaan uudelleen käyttöön.
Komission kolmannessa kertomuksessa neuvostolle maailman laivanrakennusteollisuuden tilanteesta todetaan selvästi, että kyseisen asetuksen mukainen toimintatuki ei ole ratkaisu kansainvälisen kaupan ongelmiin.
Juuri toimintatuelle tyypilliset kielteiset vaikutukset ovat syynä siihen, että komissio on ilmaissut yleisen kielteisen kantansa tämäntyyppisiin tukiin. Laivanrakennusteollisuus oli viimeinen teollisuudenala, jolla tällaiset tuet olivat yhä luvallisia.
Olette varmasti tietoisia siitä, että komissio kannattaa tukia, joissa valtion tuen aiheuttamaa kilpailuvääristymää tasapainotetaan kannustimin, joilla on myönteisiä vaikutuksia. Tästä syystä komissio 29. marraskuuta tekemässään päätöksessä päätti olla jatkamatta asetuksen 1540/98 3 artiklan mukaisia toimintatukia.
Jo mainittu komission kolmas kertomus neuvostolle maailman laivanrakennusteollisuuden tilanteesta on vahvistanut, että sopimuksiin liitetty toimintatuki aiheutti yhteismarkkinoilla paljon kielteisiä vaikutuksia. Nämä tuet olivat runsaita, huonosti suunnattuja ja vääristivät yhteisön sisäistä kilpailua.
Komissio harkitsee erittäin tarkoin sitä, minkälainen tilapäinen mekanismi voi tulla kyseeseen siinä tapauksessa, ettei meidän onnistuisi päästä tyydyttävään tulokseen neuvotteluissa Etelä-Korean kanssa: toisaalta meidän on vältettävä menneisyydessä havaittuja ongelmia, toisaalta meidän on löydettävä toimiva väline tukemaan parhaillaan käynnissä olevia kansainvälisiä neuvotteluja ja mahdollista käsittelyä Maailman kauppajärjestössä, jotta yhteisön telakat voivat kilpailla tasapuolisessa ja reilussa kilpailutilanteessa.
Tämän mekanismin täytyisi olla suunnattu nimenomaan Etelä-Korean epäreiluja menetelmiä vastaan tarvittavan ajan WTO:n käsittelyn loppuun saattamiseen asti ja kohdistua markkinoiden niihin osiin, joiden vuoksi eurooppalainen teollisuus on saanut kärsiä.
Voin vakuuttaa teille, että työskentelemme ripeästi ehdotuksen valmistelun parissa. Teemme kaiken voitavamme taataksemme, että se on valmis neuvoston asettamaan määräaikaan mennessä, mikäli sitä tarvitaan. Parlamentti luonnollisesti pidetään ajan tasalla saavutetusta edistyksestä. Tällä välin ei pidä vallita mitään epäilyksiä komission vakaasta aikomuksesta asettua puolustamaan niitä yhteisön telakoita, jotka joutuvat kärsimään sellaisista kansainvälisen tason kaupallisista menettelyistä, joita ei voi hyväksyä ja jotka vääristävät kilpailua.
On esitetty erityisiä viittauksia tutkimukseen ja kehitykseen suunnattuun tukeen.
Saanen lisätä, että tutkimus- ja kehittämistoiminta on elintärkeää, jos Euroopan teollisuus aikoo kyetä vastaamaan keskipitkän ja pitkän aikavälin kilpailuhaasteisiin. Sen vuoksi on tarkoituksenmukaista, että komissio tutkii, onko alaa koskevia nykyisiä sääntöjä syytä mukauttaa. Työ on jo aloitettu yhteistyössä teollisuuden edustajien kanssa.
Haluaisin lisätä, että komissio on hiljattain hyväksynyt - jäsen Caudron viittasi tähän - tutkimusta ja innovaatiota koskevan puiteohjelmaesityksensä vuosiksi 2002 - 2006. Esitys avaa mahdollisuuden laivanrakennusta koskevan tutkimuksen ja innovaation tukemiseen useilla uusilla toiminta-aloilla. Näitä toiminta-aloja ovat esimerkiksi kolmanteen prioriteettialaan kuuluvat joustavat ja "älykkäät" tuotantojärjestelmät, kuudenteen prioriteettialaan kuuluva "älykäs" liikenne, tai unionin tieteellisten ja teknologisten tarpeiden ennakointi.
Huomauttaisin tässä yhteydessä, että tutkimus- ja kehittämistoiminnan tukeminen ja muuntyyppiset laivanrakennusasetuksen nojalla myönnettävät tuet, joita on useita, kuten tiedätte, eivät tule olemaan samantasoisia kuin toimintatuki. Näyttää kuitenkin siltä, ettei tutkimus- ja kehittämistoiminnan tukemista koskevia käytettävissä olevia toimenpiteitä ole kaikilta osilta tutkittu tai hyödynnetty. Siksi katson, että jäsenvaltioissa ja teollisuudessa on ponnisteltava entistä enemmän tämän asian hyväksi.
(IT) Arvoisa puhemies, käsittelen nyt viimeisenä esille nostettua kohtaa, entisen Itä-Saksan laivanrakennusteollisuuden tuotantorajoitusta. Haluaisin aloittaa selittämällä kapasiteetin rajoittamisen taustaa ja syitä, miksi se on otettu käyttöön. Kapasiteetin rajoittaminen otettiin käyttöön entisen Saksan demokraattisen tasavallan kohdalla neuvoston vuonna 1992 hyväksymällä erityisdirektiivillä, joka sisälsi poikkeuksen tuolloin yhteisön telakoihin sovellettaviin toimintatukisääntöihin. Poikkeusdirektiivin tarkoitus oli antaa kyseisille telakoille mahdollisuus toteuttaa laaja ja kiireellinen rakennemuutos ja saavuttaa markkinoilla tarvittava kilpailukyky. Tätä tarkoitusta varten nämä telakat saivat huomattavaa taloudellista tukea. On korostettava, että tuen tarkoituksena oli taata toiminnan jatkuminen näillä telakoilla, jotka eivät olisi voineet toimia länsimarkkinoilla ilman perusteellista rakennemuutosta. Huomattavien tukien antaminen edellytti kuitenkin sellaisten tasapainottavien toimien hyväksymistä, joiden tarkoituksena oli kompensoida näiden tukien kilpailua vääristävää vaikutusta. Tästä syystä neuvosto asetti tuona aikana rajoituksia kyseisille telakoille tuotantorajoituksia tarkoituksena nimenomaan tasapainottaa huomattavien tukien aiheuttamaa kilpailuvääristymää. Kapasiteetin rajoittaminen otettiin käyttöön kymmeneksi vuodeksi vuoden 2005 loppuun asti. Henkilökuntani tehtävä on varmistaa, että sitä noudatetaan.
Rajoituksiin sovellettavan sääntelykehyksen mukaan jäsenvaltiot voivat kuitenkin ensimmäisen viiden vuoden kuluttua pyytää komissiota poistamaan kyseiset rajoitukset tai rajoittamaan niitä. Mitä tulee kysymykseen, aikooko komissio käyttää hyväkseen näiden sääntöjen tarjoamaa mahdollisuutta arvioida, onko kapasiteetin rajoittamisen tarkistamiselle kenties perusteita, haluan korostaa, että komissiolla on hyvin rajalliset mahdollisuudet päättää tästä. Komissiota sitovat kyseisen neuvoston direktiivin määräykset, joiden mukaan sen on kapasiteetin rajoittamisen tarkistamisen mahdollisuuksia ja perusteita arvioidessaan otettava huomioon laivanrakennusteollisuuden kysynnässä ja tarjonnassa maailmanlaajuisesti vallitseva tasapaino. Olen valmis tarkastelemaan nykyisiin sääntöihin sisältyvää mahdollisuutta tarkistaa nykyisiä rajoituksia. Olen valmis tarkastelemaan alalla mahdollisesti tehtäviä ehdotuksia. Kysymystä on kuitenkin tutkittava tarkoin asiaa koskevien sääntöjen ja komission valvontamenettelyn puitteissa. Olemme tietoisia siitä, että itäsaksalaisten telakoiden markkinaosuus Euroopan markkinoilla on laskenut vuoden 1994 11,3 prosentista 6,9 prosenttiin vuonna 1998. Minun on kuitenkin huomautettava, että tämä tulos ei ole niinkään seurausta kapasiteetin rajoittamisesta kuin Euroopan laivanrakennusteollisuuden yleisestä kehityksestä.
Euroopalla on yhä johtoasema maailmassa kalliiden risteilyalusten rakentamisessa. 1990-luvun puolivälin jälkeen risteilyalusten, jotka muodostavat merkittävän osan Euroopan laivanrakennusteollisuuden kokonaisarvosta, kysyntä on kasvanut huomattavasti. Itäsaksalaisilla telakoilla rakennetaan sen sijaan toisen tyyppisiä aluksia, kuten konttialuksia. Näin ollen kalliiden risteilyalusten tuotannon kasvaessa Euroopassa itäsaksalaisten telakoiden osuus on pienentynyt. Perimmäinen kysymys ei siis näytä olevan tuotteiden määrä vaan pikemminkin telakoiden erikoistuminen tietyn tyyppisiin tuotteisiin.

Valdivielso de Cué
Arvoisa puhemies, pidin erittäin paljon komission jäsenen selvityksestä. Tilanne on kuitenkin se, että yhteisön laivanrakennusalalla menee erittäin huonosti.
Haluaisin muistuttaa, että tänään käsittelemämme asia ei ole missään nimessä uusi. Pikemminkin päinvastoin, sillä olemme yli kahden vuoden ajan keskustelleet lähinnä Aasiassa harjoitettavista vilpillisistä käytännöistä, jotka ovat vaikuttaneet yhteisön telakoihin, ja olemme tuominneet ne.
Komission on nyt määriteltävä puolustusmekanismit, joilla laivanrakennusalaamme tai sitä, mitä siitä on jäljellä, voidaan suojella Etelä-Korean vilpillisiltä käytännöiltä. Yhteisön laivanrakennusala on kärsinyt niistä jo kauan, ja tietyt tahot ovat tosin allekirjoittaneet sovintoratkaisuja, toteuttaneet kuulemisia ja järjestäneet kokouksia, mutta nyt on aika toimia päättäväisesti. Komission on omaksuttava järkähtämätön kanta tässä asiassa, puolustettava yksiselitteisesti laivanrakennusalaamme ja hyväksyttävä mahdollisimman pian kunnianhimoinen suunnitelma, jossa harkitaan toimintaan, tutkimukseen ja kehittämiseen sekä ilman muuta ympäristöön liittyviä tukia. Vain siten, että meillä on tällainen toimenpidearsenaali, voimme suojella tätä tärkeää alaa, joka on useammin kuin kerran kokenut yhteisön viranomaisten hylänneen sen, ja korvata sille sen kärsimät menetykset. Se olisi samalla Etelä-Korean hallitukselle selkeä ja tehokas viesti, jonka ansiosta kyseinen hallitus voisi mahdollisesti keskipitkällä aikavälillä muuttaa nykyistä polkumyyntipolitiikkaansa.
Minun on lopuksi muistutettava, että velvollisuutenamme on taata kansainvälisesti rehellinen kilpailu, jotta tämä ala, josta erittäin monet perheet Euroopassa, Espanjassa ja omalla alueellani Baskimaassa ovat riippuvaisia, pystyisi kehittymään.

O'Toole
Arvoisa puhemies, suhtaudun hyvin myönteisesti komission jäsenen sanoihin kolmesta syystä: ensimmäinen on se, että vaikka olemme aikeissa vedota WTO:n riitojenratkaisuprosessiin, prosessi on kankea ja saatamme menettää kapasiteettiamme tilapäisesti. Toinen syy on se, että vaikka voinkin ymmärtää laivanrakennusinterventiorahaston käytöstä poistamisen taustalla olevat järjelliset syyt, olen siitä huolimatta vakuuttunut rakenteellisten toimien tarpeellisuudesta etenkin tutkimuksen sekä öljynkuljetusalusten ja porauslauttojen, kemiallisia aineita kuljettavien rahtialusten ja risteilyalusten rakentamisen alalla.
Toisessa selvityksessä hahmotellaan selkeästi Kiinan puutteet alan kehittämisessä (huono hallinto, korruptio jne.) niin kauan, kun se ei kuulu WTO:hon, joten emme voi mielestäni olla toiveikkaita Kiinan mahdollisesti kehittämän potentiaalin suhteen. Sen vuoksi meidän on ryhdyttävä nopeasti toimenpiteisiin. Kannatan teidän tänä iltana hahmottelemia toimia vaalipiirissä, jossa olemme menettäneet 10 000 laivanrakennusalan työpaikkaa 10 viime vuoden kuluessa, mutta toivon meidän voivan edetä nopeammin ja pitemmälle lähikuukausina.

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komission kolmanneksessa kertomuksessa, jonka se on esittänyt neuvostolle laivanrakennusalan tilanteesta maailmassa, on jälleen vahvistettu, että Etelä-Korean telakat myyvät edelleen aluksia hintaan, joka ei kata kustannuksia, ja että ne rikkovat toistuvasti WTO:n polkumyyntikoodia. Korean tasavallan peitellyt ristikkäistuet, sen rahan arvon alentaminen ja sen kirjanpitojärjestelmät, jotka eivät ole avoimia ja joissa ei noudateta kansainvälisesti tunnustettuja periaatteita, suututtavat edelleen maailmanmarkkinoita ja vaikuttavat yhtä lailla Japaniin, Yhdysvaltoihin ja Eurooppaan.
Toisaalta Etelä-Korea ei noudata sitoumuksiaan, vaikka asiasta on saatu aikaan kansainvälinen sopimus eli Euroopan yhteisön ja Korean tasavallan hallituksen välinen pöytäkirja, koska komission lähettämä polkumyyntiä selvittävä asiantuntijaryhmä epäonnistui tehtävässään.
Niin kauan kuin Etelä-Korea rikkoo määräyksiä, aiomme ottaa tilanteen esille kansainvälisissä elimissä, kuten WTO:ssa, OECD:ssä ja IMF:ssä, ja pyydämme, että neuvosto ja komissio joko jatkaisivat ja sallisivat sopimuksiin liittyviä valtiontukia tai ottaisivat pikaisesti käyttöön muita riittäviä mekanismeja, jotta pystyisimme jarruttamaan työpaikkojen jatkuvaa vähenemistä ja puolustamaan asiaankuuluvasti yhteisön laivanrakennusalaa. Näin on tehtävä heti. Neuvotteleminen on hyvä asia, mutta pystymme parhaiten varmistamaan, että vastapuoli suhtautuu meihin vakavasti, jos se ymmärtää, että tunnemme etumme ja että olemme valmiita puolustamaan niitä.

Paisley
Arvoisa puhemies, Belfastissa sijaitseva Harland & Wolff -telakka on kuuluisa telakka, joka työllisti aiemmin 27 000 työntekijää, kun heitä on nykyään vain vähän yli 1000. Tämä johtuu suureksi osaksi epäoikeudenmukaisesta kilpailusta, ja Kaukoidän tapahtumat kuvaavat varmasti hyvin tilannetta.
Tämä on parlamentille elintärkeä kysymys myös muussa mielessä: onko epäoikeudenmukaista kilpailua käsitelty täällä? Telakkamme piti sulkea muutama päivä sitten, koska se menetti kahden aluksen rakennussopimuksen. Yhtiö antoi hyvin mielenkiintoisen tiedonannon sen jälkeen, kun Harland & Wolffin tarjous oli hylätty. Meidän on tiedostettava, ettei EU:n jäsenvaltioissa ole piilotukia, jotka vaikeuttaisivat laivanrakennusmaiden välistä reilua kilpailua.

Langenhagen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on äärettömän vaikeaa ilmaista kahdessa minuutissa tai vieläkin lyhyemmässä ajassa pettymyksensä siitä, ettei tähän päivään mennessä ole vieläkään tapahtunut mitään, mikä auttaisi Euroopan laivanrakennuksen tilannetta. En usko, että puhumme tästä aiheesta parlamentissa viimeistä kertaa. Komission jäsen Monti, sanoitte aivan oikein, että laivanrakennus, tutkimus ja kehitys sekä järkevät merikuljetukset ovat tulevaisuutemme. Haluaisin niin mielelläni uskoa tuohon, sillä elämme nyt tätä päivää. Tiedämme, että laivanrakennus on viimeinen tuettu teollisuudenala. Tiedämme, että tuet eivät ole teidän mieleenne, eivätkä oikeastaan meidänkään, mutta laivanrakennus tarvitsee pikaista apua, ei mitään pysyvää tukea - olkaa hyvä, älkääkä ymmärtäkö tätä väärin - se tarvitsee taloudellista tukea, kunnes markkinat ovat taas normalisoituneet.
Ei ole enää kyse pelkästään Euroopasta eikä enää pelkästään Etelä-Koreastakaan. Tiedän omasta kokemuksestani - kävin juuri Kiinassa ja Hongkongissa - että muut kansakunnat tarkkailevat meitä ja ottavat asenteestamme mallia kielteisessä mielessä. Tarvitsemme siis positiivisia lausuntoja, voimakasta ponnistelua ja laivanrakennusosaamisemme sekä merenkulun erinomaisen asiantuntemuksemme vakuuttavaa soveltamista. Ei ole todellakaan kyse vain muutamasta työpaikasta, ei ole todellakaan kyse vain talouden alasta, jolla olemme toistaiseksi menestyneet aina niin hyvin. On todellakin kyse nykyaikaisen Euroopan unionin arvostuksesta. Siksi pyydämmekin teiltä niin hartaasti apua. Arvoisa komission jäsen Monti, olen oppinut tuntemaan teidät merenkulkuun liittyvässä vuoropuhelussa henkilökohtaisesti ja arvostamaan teitä siinä. Uskokaa minua, haluaisimme pystyä luottamaan teihin jatkossakin.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, Koreassa on lisäksi ongelmallisia ja huonoja työehtoja ja siellä myös devalvoidaan. Näin ollen voidaan todeta, että tukiaisilla ei synny tervettä kilpailua myöskään laivanrakennusalalla. Hankalinta olisi, jos tukijärjestelmä palaisi; tämä Korean pommihan syntyisi tänne unionin sisälle, jos eräitä laivatyyppejä tuettaisiin ja toisia ei. Näin ollen meidän on vältettävä tämäkin, ettei syntyisi uusia unionin sisäisiä ongelmia.
Oli mielenkiintoista kuulla suunnitelmista. Minusta WTO:n ratkaisua tälle riidalle pitää kiirehtiä. Komission jäsen Monti, mitä te olette tekemässä sen lisäksi, että käytätte kuudennen puiteohjelman mukaisia mahdollisuuksia tässä meille kaikille akuutissa ja hyvin tärkeässä työssä tällä hyvin teknisellä ja modernilla alalla?

Monti
Arvoisa puhemies, tätä keskustelua käydään kahden tai kolmen pääaiheen tiimoilta. Niistä ei ole suurempa erimielisyyttä keskuudessamme. Ensinnäkin yhdyn täysin niihin, jotka paheksuvat Korean käytöstä ja ovat siitä huolissaan. Sanoin tämän hyvin selkeästi, ja tämän vuoksi olemme ryhtyneet painostustoimiin. WTO:n toimia ja väliaikaisesti sovellettavaa tukijärjestelmää valmistellaan parhaillaan.
On selvää, ettei viime vuoden loppuun asti käytössämme ollut järjestelmä ollut kovin hyvä, kuten monet puhujat ovat huomauttaneet. Miksei ollut? Se oli tehoton Korean muodostaman uhan edessä ja vahingoitti omia yhtenäismarkkinoitamme. Tosiasiat osoittavat hyvin selkeästi järjestelmän tehottomuuden Korean muodostaman uhan edessä. Korean uhka on edelleen olemassa sopimuskohtaisen toimintatuen soveltamisesta huolimatta. Tämä on johtanut huomattaviin kilpailun vääristymiin yhtenäismarkkinoilla, ja monet puhujat Paisleysta Paasilinnaan ovat hyvin eri tavoin ja sanoin ilmaisseet huolensa noiden vääristymien haitoista yhtenäismarkkinoilla.
Toinen selkeästi esiin noussut aihe on vaatimus toteuttaa useita Euroopan laivanrakennuksen tukitoimia. Minun on helppo yhtyä monien jäsenten tässä tarkoituksessa tekemiin huomautuksiin, ja haluan kiittää erityisesti jäsen Langenhagenia hänen ystävällisistä ja ymmärtäväisistä sanoistaan. Kaikki huomio täällä on kohdistunut sopimuskohtaiseen toimintatukeen, joka ei enää ole käytössä. Tarkastelkaamme nyt toisentyyppisiä, EU:n telakoille tarkoitettuja ja kannustimina toimivia tukia, jotka ovat edelleen käytössä tammikuun 1. päivän jälkeen 2001 neuvoston asetuksen 1540 nojalla. Niitä ovat ympäristönsuojelutuki näitä tukia koskevien yhteisön yleisten suuntaviivojen mukaisesti, tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävä tuki näitä tukia koskevan yhteisön yleisen kehyksen mukaisesti, sekä, kuten olen jo aiemmin korostanut, innovaatiotuki, joka ei ole sallittu millään muulla teollisuuden alalla autoalaa lukuun ottamatta, alueellinen investointituki nykyisten telakoiden uudistamiseen ja uudenaikaistamiseen, mutta ei kuitenkaan uuden kapasiteetin luontiin, koska tukien ylärajat ovat yleensä normaaleja aluetukirajoja alhaisempia, vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen tarkoitettu tuki näitä tukia koskevien yhteisön yleisten suuntaviivojen mukaisesti, ja tähän tukimuotoon sovelletaan joitakin tiukempia rajoituksia. Sitten on vielä tuki, joka on tarkoitettu kapasiteetin osittaisesta tai täydellisestä käytöstä poistamisesta aiheutuvien kustannusten kattamiseen sillä edellytyksellä, että tuo vähentyminen on todellista ja peruuttamatonta. Näiden tukimuotojen lisäksi OECD:n säännöissä sallitaan edelleen laivanomistajille suunnattu tuki luottojen muodossa.
Kuten jo sanoin, tutkimme parhaillaan tapoja, joilla voitaisiin parantaa ja tehostaa nykyisten tuensaantimahdollisuuksien hyödyntämistä. Tämä koskee sekä tutkimukseen ja kehittämiseen suunnattua kansallista tukea että yhteisön mahdollisia rahoitustoimia. Voimme tehdä sellaisen johtopäätöksen, että edellinen tukijärjestelmä oli paitsi tehoton kohteeseensa Koreaan nähden myös hyvin haitallinen yhtenäismarkkinoille. Siksi se oli lakkautettava. Tämä ei tarkoita Korean ongelman sivuuttamista. Teemme lujasti töitä ongelman parissa löytääksemme vahvat neuvotteluasemat ja valmistellaksemme tarpeen tullen sellaisen väliaikaisen suojamekanismin käyttöönottoa, joka paremmin kohdennettuna olisi myös antoisampi kuin vanhanaikainen järjestelmä, joka on heitetty romukoppaan, kuten pitikin.

Puhemies
Kiitos vastauksistanne, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
(Istunto päättyi klo 21.55.)

