Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Edellisen istunnon pöytäkirjat on jaettu. Onko huomautettavaa?

Thors
Arvoisa puhemies, sallikaa minun, vaikka onkin torstai - sanaleikki, jonka kenties vain me pohjoismaalaiset ymmärrämme - pyytää korjausta pöytäkirjaan. Nimeni nimittäin puuttui eilisestä läsnäololistasta, vaikka olin todistettavasti läsnä äänestyksissä. Pyydän siis korjausta.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)
Killilea
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää teille ja parlamentille huomion, jonka tein tiistain pöytäkirjasta, ja se koskee päätöstänne pyytää poistamaan julisteet ja tunnukset, jotka olivat täällä parlamentissa. Huomasin pöytäkirjasta, että teille ei ollut merkitty, mitä muille - suosionosoituksia ja huomautuksia.
Mielestäni pöytäkirja on hyvin epäoikeudenmukainen, koska näin teissä hyvin arvovaltaisen puhemiehen, kun johditte puhetta. Mielestäni sen olisi pitänyt käydä ilmi pöytäkirjasta.
(Suosionosoituksia )

Puhemies
Herra Killilea, huomautuksenne on tietenkin imarteleva, mistä minun tulee kiittää teitä, mutta en usko, että pöytäkirjaan tarvitsee merkitä huomautusten vastaanottotapaa tai tapaa, jolla istuntoa johdetaan.

Toimielinten toiminnan parantaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Hermanin laatima institutionaalisten asioiden valiokunnan mietintö (A4-0117/98) toimielinten toiminnan parantamisesta perustamissopimuksia muuttamatta - Euroopan unionin politiikkojen avoimuuden ja demokraattisuuden lisäämisestä.

Herman
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kokemus on osoittanut, että perustamissopimusten peräkkäisillä muutoksilla aikaansaadut parannukset toimielinten toiminnassa eivät ole suurimmaksi osaksi olleet niinkään hallitusten välisten konferenssien neuvottelujen tulosta vaan jo käytännöksi muodostuneiden toimien siunaamista joko toimielinten sopimuksilla tai Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätösten seurauksena - esimerkiksi isoglukoosi-päätöksen hyödyntäminen - tai olemassa olevien menettelyjen laajamittaisella käytöllä jo raollaan olevien aukkojen laajentamiseksi, kuten asianlaita oli talousarviomenettelyn tapauksessa.
On myös voitu havaita, että parlamentin uusien valtuuksien hankinta tapahtui pikemminkin asteittain kuin suurin edistysaskelin, suurin harppauksin. Monilla eri aloilla olemme siirtyneet tiedotusvaiheesta kuulemisvaiheeseen, kuulemisesta yhteistyöhön, yhteistyöstä yhteispäätökseen, yhteispäätöksestä yksinkertaistettuun yhteispäätökseen ja joskus jopa suoraan puoltavaan lausuntoon. Ehdotukset, jotka teille annetaan käsiteltäviksi, ovat saaneet vahvoja vaikutteita tästä lähestymistavasta, epäilemättä vaatimattomammin eikä niin huomiotaherättävästi, mutta ensi silmäyksellä ne ovat pitkällä aikavälillä tehokkaampia.
Esittelijän ehdotukset liittyvät toisaalta institutionaalisten asioiden valiokunnan jatkuvasti ja peräänantamattomasti noudattamaan linjaan. Sanoessani tämän mielessäni on erityisesti rouva Agliettan mietintö komitologiasta, herra Anastassopoulosin mietintö yhteisestä vaalijärjestelmästä, rouva Theaton mietintö talousarvion valvonnan parantamisesta, rouva Randzio-Plathin mietintö EKP: n demokraattisesta valvonnasta; kaikki nämä parlamentin ehdotukset liittyvät samaan linjaan, siihen, jonka tarkoituksena on parantaa toimielinten toimintaa tekemättä muutosta perustamissopimukseen.
Yhtäältä rahaliiton toteuttamisen aikataulun vaatimukset ja toisaalta välttämättömyys syventää muiden ongelmien tutkimista ovat johtaneet siihen, että olen jakanut mietinnön kahteen osaan. Käsittelemme toistaiseksi vain ensimmäistä osaa, kiireellisyyden takia, koska rahaliiton tilanne on käytettävä hyväksi ja tehtävä se, mitä Amsterdamin sopimuksella ei ole kyetty tekemään. Amsterdamin sopimuksen valmistelun puitteissahan päätettiin, ettei kosketa mihinkään, mikä liittyy rahaliittoon. Yleinen mielipide oli se, että jos tämä Pandoran lipas avattaisiin, tuloksena olisi monia ongelmia. On totta, että Amsterdamin sopimuksen valmistelun aikaan kriisiin ja työttömyyteen liittyvät ongelmat olivat etusijalla ja oli hyvin vaarallista puuttua rahaan liittyviin ongelmiin, jotka joissakin tietyissä maissa olivat hyvin kiistanalaisia. Tästä syystä tämä lohko on jätetty sivuun, tunnustaen kuitenkin samalla, että Amsterdamin sopimuksen yleinen tavoite oli parantaa demokraattista valvontaa ja avoimuutta. Mutta parlamentti ei ole koskenut rahaliittoa koskevaan lohkoon. On kuitenkin myönnetty, että siellä, missä täytyi paremmin yhteensovittaa talouspolitiikkoja - esimerkiksi koko työttömyyden ongelmakentässä - parlamentti oli tuotava mukaan kuulemismenettelyyn, mutta sitä ei tehty rahaan liittyvässä lohkossa. Tämä asia oli siis korjattava kiireellisesti, ja juuri niin me teemme tässä mietinnössä.
Ehdotamme sen vakiinnuttamista, mikä on jo käytäntönä komission kanssa mutta ei vielä neuvoston kanssa. Komissio on nimittäin tehnyt aloitteen meidän kuulemiseksemme. Se on todellakin kuullut meitä, se jatkaa sitä edelleen, se teki niin taas eilen. Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa meitä kuultiin suosituksista, jotka liittyvät talouspolitiikan suuriin linjauksiin, mikä ammattislangillamme sanottuna on GOPES. Meitä kuullaan siis, mitä näihin linjauksiin tulee, mutta kuuleminen on epävirallista. Vaadimme sitä, että neuvosto ja komissio luovat yhdessä parlamentin kanssa toimielinten välisellä sopimuksella menettelyn, jolla virallistetaan se, mikä nyt on käytäntö.
Tämä on mietinnössä olennaista tällä hetkellä. Jatkossa seuraa muita ehdotuksia, toisessa osassa, ja pyydänkin teitä suhtautumaan lempeästi siihen, että tämä mietintö on vain osittainen. Kiire oli syynä siihen, piti saada valmista mahdollisimman nopeasti.
Haluaisin saman tien sanoa kollegalleni, rouva Randzio-Plathille, että mietinnön viittaukset keskuspankin demokraattiseen valvontaan eivät kirjoittamishetkellä olleet viittauksia hänen omaan mietintöönsä. Ei ole mahdollista tyytyä vähempään kuin hän ehdottaa, ja aionkin kohta pyytää, että tarkistuksissa otetaan mukaan viittaus hänen mietintöönsä osoitukseksi siitä, että olemme samalla aaltopituudella.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, tämä mietintö on erittäin merkittävä, sillä Euroopan parlamentti on vaatinut jo rahaliiton toisen vaiheen alusta lähtien toimielinten välisen sopimuksen solmimista Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välillä, jotta päästäisiin eroon liiallisen alijäämän ja ennen muuta myös talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen sekä sen valvonnan menettelyihin liittyvästä demokratiavajeesta.
Euroopan parlamentin selkeä osallistuminen päätöksentekoon on yhtä lailla välttämätöntä muilla aloilla, mutta nimenomaan juuri talous- ja rahaliiton alueella. Tammikuun 1. päivä ei ole vain rahaliiton vaan myös talousliiton alku. Ei käy päinsä, että Euroopan parlamentin vaikutusmahdollisuudet asetetaan yhä uudelleen kyseenalaisiksi jo pelkästään yksimielisyyden periaatteeseen vetoamalla. Talousasioita käsittelevä valiokunta on sen vuoksi painottanut, että tällä alueella olisi päästävä toimielinten välisiin sopimuksiin.
Meidän on myös pohdittava, missä määrin näiden sopimusten avulla olisi mahdollista päästä entistä parempaan Euroopan unionin talouspolitiikkojen keskinäiseen yhteensovittamiseen, sillä sellainen epäsuhta, joka talous- ja rahaliiton välillä tällä hetkellä vallitsee, on Euroopan unionille kestämätön tilanteessa, jossa sen olisi kyettävä pääsemään eroon joukkotyöttömyydestä, piristämään investointeja ja lisäksi luomaan uusia työpaikkoja. Aivan oikeutetusti onkin todettu, että taloudellisen yhteensovittamisen puute Euroopan unionin sisällä synnyttää sellaisia kasvun esteitä, joihin meillä ei ole varaa.
Euroopan neuvostoa vaaditaan sen vuoksi ottamaan asiassa aloite käsiinsä ja reagoimaan myönteisesti Euroopan parlamentin jo useiden vuosien aikana asiassa toteuttamiin toimiin joko solmimalla tällainen sopimus tai ainakin sopimalla konkreettisesta yhteistyömenettelystä.

Barros Moura
Arvoisa puhemies, äskettäinen päätös talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen siirtymisestä, vakaussopimus sekä euron käyttöönotto merkitsevät laadullista askelta kohti ylikansallista poliittista valtaa, jolta kuitenkin puuttuu demokraattinen, kiinteä institutionaalinen perusta ja legitimiteetti.
Kun valtioille kuuluneet valtuudet on luovutettu Euroopan unionille, ne voivat levätä ainoastaan Euroopan parlamentin varassa, koska kansallisten parlamenttien harjoittama valvonta on selvästi riittämätöntä ja tehotonta. Kaikki tarkkailijat, riippumatta siitä, suhtautuvatko he Euroopan unioniin myötämielisesti vai kriittisesti, korostavat toisaalta, että sellainen rahapoliittinen yhdentyminen, johon ei liity talouspolitiikkojen yhteensovittamista unionin sisällä, taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta edistävää talousarviota sekä eurooppalaista verotusjärjestelmää, merkitsee vaaraa tai ainakin estää hyödyntämästä kaikkia yhtenäisvaluutan mahdollisuuksia.
Lisäksi kaikki ovat huolissaan siitä, millä tavoin Euroopan talous- ja rahaliiton toimielinten poliittinen vastuu ja tilivelvollisuus, accountability , voidaan taata vähentämättä kuitenkaan Euroopan keskuspankin teknistä itsenäisyyttä.
Hermanin mietinnössä annetaan ansiokkaalla tavalla ensimmäinen vastaus näihin huolenaiheisiin, sillä siinä tuodaan esiin, että Amsterdamin sopimuksen toimielinuudistuksen epäonnistuttua on jatkettava kaikkien perustamissopimusten soveltamista tutkimalla pohjia myöten, mitä mahdollisuuksia ne nykymuodossaan antavat suorilla ja yleisillä vaaleilla valitulle parlamentille Euroopan unionin tehokkuuden parantamiseksi ja demokraattisen valvonnan lisäämiseksi.
Näin tulee tapahtumaan, jos siihen on poliittista tahtoa sekä Euroopan parlamentissa, jonka on työskenneltävä entistä paremmin ja jolla on jo nyt entistä enemmän vastuuta, että kansallisissa hallituksissa ja muissa poliittisissa elimissä, joiden ei pidä enää pitäytyä siinä ahtaan kansallisessa näkökulmassa, joka varjosti Eurooppa-neuvoston toimintaa euron perustamisen yhteydessä.
Yksi käyttöön otettavista menetelmistä on toimielinten välisten sopimusten menetelmä, jota on luonnollisestikin ehdotettu sen vuoksi, että noiden sopimusten avulla Euroopan unioni voi tehokkaasti valvoa perustamissopimukseen jo sisältyviä mekanismeja ja olla niissä osallisena, minkä lisäksi niiden avulla voidaan luoda perusta todelliselle " taloudelliselle hallitukselle" , jos siihen vain on poliittista tahtoa. Sitä varten on lisättävä uutta taloudellista ja sosiaalista tasapainoa parantavia mekanismeja, joihin annetaan mahdollisuus sekä perustamissopimuksessa että muissa jo tehdyissä sopimuksissa työllisyyden edistämiseksi.
Monet muutkin tärkeät alat jäävät Euroopan parlamentin tehokkaan demokraattisen valvonnan ulottumattomiin. On välttämätöntä panna täytäntöön Hermanin mietintöön sisältyvät ehdotukset, jotka ovat ilmaisu halustamme kukistaa demokraattisen valvonnan puutteet, joita on edelleen monilla talous- ja sosiaalipolitiikan aloilla Euroopan tasolla. Nuo puutteet ovat sitäkin vakavampia, kun otamme huomioon, että kansallisella tasolla jo ilmennyt taipumus riistää kansanedustuslaitoksilta todellinen valta ja luovuttaa se talouden toimeenpaneville voimille tai pelkille todellisille voimille, kuten painostusryhmille, ammatillisille ryhmittymille ja ylikansalliselle pääomalle ja niin edelleen, kärjistyy Euroopan unionin toimielimissä entisestäänkin sellaisissa kysymyksissä kuin taloudellisten ja sosiaalisten ohjelmien laatiminen, päätösten seuranta ja demokraattinen valvonta sekä päätösten vaikutusten säännöllinen arviointi.
Pyrkiessämme kohti Euroopan parlamentin todellista vaikutusvaltaa, jolle Hermanin mietinnössä viitoitetaan tietä ja jota omasta puolestani tuen ja kannatan, haluan korostaa, että tehtävämme on myös edistää kansalaisten, työmarkkinaosapuolten sekä järjestöjen ja yhteiskunnallisten toimijoiden osuutta Euroopan unionin päätöksentekomenettelyssä.

Méndez de Vigo
Arvoisa puhemies, 2. toukokuuta oli historiallinen päivä. Jos termiä "historiallinen" ei käytettäisi niin monessa tapauksessa, niin voisimme epäilemättä käyttää sitä myös tässä tilanteessa. Mielestäni päivää voi verrata vain siihen monta vuotta sitten Roomassa kokemaamme päivään, jolloin allekirjoitettiin ETY: n perustamissopimus. Tulemme monien vuosien kuluttua käsittämään, millainen jättiaskel euron käyttöönotto oikein oli Euroopan rakentamisessa.
Tosiasia on, että tästä illasta 2. toukokuuta voidaan sanoa vähintäänkin se, että valtioiden ja hallitusten päämiehet eivät käyttäytyneet kovin kohteliaasti, mutta mielestäni tämän pikkujutun merkitystä ei saa liikaa painottaa. Mielestäni Euroopan parlamentti on sen lisäksi osoittanut huomattavaa vastuullisuutta osallistuessaan myös euron käyttöönottoon, ja siksi tämä on mielestäni se hetki, jolloin työt on aloitettava.
Ja näin tehdäänkin kollegamme Fernand Hermanin mietinnössä, työt pannaan alulle.
Jo kauan aikaa, hyvät parlamentin jäsenet, lähes herra Anastassopoulosin esivanhempien ajoista lähtien, yhteiskuntatieteiden ja poliittisen sosiologian kaikki ajatukset ovat olleet samansuuntaisia. Käyttääkseni Montesquieun sanoja, " järjestää asiat siten, että valta jarruttaa valtaa" , jossa ei ole olemassa mitään itsenäistä valtaa, joka on täysin riippumatonta ja jonka ei tarvitse vastata toimistaan kenellekään.
Luomamme järjestelmä, joka luotiin Maastrichtin sopimuksessa perustamalla Euroopan keskuspankki, on järjestelmä, joka ei vastaa toimistaan kenellekään. Perustamissopimuksessa ei ole asetettu sen vallalle vastapainoa nimenomaan sen vapauden ja itsenäisyyden takaamiseksi.
Hermanin mietinnön tavoitteena on, samalla kun säilytetään Euroopan keskuspankin itsenäisyys, että me, jotka edustamme Euroopan kansoja, olemme tietoisia siitä, mitä tapahtuu ja voimme välittää näkemyksemme Euroopan keskuspankin johtajille.
Tämä on hyvin tärkeää, koska määritimme tässä parlamentissa 20. marraskuuta hyväksytyssä päätöslauselmassamme Euroopan unionin valtioiden ja kansojen unioniksi. Siten on tärkeää, että tälle parlamentille tiedotetaan, että sitä kuullaan ja että se antaa lausuntonsa demokraattisen vastuun takaamiseksi.
Tämä on Hermanin mietinnön tavoite, etenkin toimielinten välisen sopimushankkeen osalta. Siksi ryhmämme aikoo puoltaa mietintöä. Se on vakuuttunut siitä, että mietintö edistää sitä, että Euroopan keskuspankki ja Euroopan parlamentti, komissio ja neuvosto voivat tehdä tehokasta yhteistyötä. Aiomme puoltaa mietintöä. Ja aiomme puoltaa myös joitakin esitettyjä tarkistuksia, jotka parantavat tekstiä.
Kuten totesin puheenvuoroni alussa, arvoisa puhemies, tämä on hyvä teksti töiden aloittamiseksi.

Cardona
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kannatan vakaumuksellisesti ja kaikissa tilanteissa demokraattisten toimielinten toiminnan demokraattisuuden ja avoimuuden periaatteita. Kun näitä kysymyksiä käsitellään, puhutaan edelleenkin kahdesta pohjimmiltaan erilaisesta näkökohdasta tai asian kahdesta eri puolesta: yhteisön päätöksentekoprosessista ja yhteisön toimielinten, erityisesti Euroopan parlamentin saamista tiedoista ja sen harjoittaman valvonnan muodoista avoimina olevissa kysymyksissä.
Ensin mainitsemastani seikasta haluaisin korostaa, että 2. toukokuuta tapahtui asioita, joita pidän historiallisina. Äänestin itse Euroopan parlamentin euron käyttöönottoa koskevan suosituksen puolesta. Mutta tässä asiassa keskustellaan nyt kysymyksistä, jotka liittyvät itse tapaan, jolla päätökset tehtiin, ja tarkoitan tällä kysymystä siitä, olisiko ne tehtävä yksimielisesti vai enemmistöpäätöksellä. Yksi niistä asioista, joka järkytti eniten yleistä mielipidettä ja jopa joitakin politiikkoja, oli päätöksenteon hitaus. Minun maassani on tapana sanoa: " Kuningas tuli yhdennellätoista hetkellä!" Niin juuri! Päätös olisi voitu tehdä vieläkin myöhemmin, ja se olisi voitu tehdä aikaisemmin! Tärkeintä minun nähdäkseni on kuitenkin se, että valtiot ovat päässet sopimukseen näkemyksistään ja tehneet lopullisen päätöksen. Mielestäni on olemassa asioita, hyvät kollegat, joissa on pitäydyttävä tähän päätöksentekoa koskevaan sääntöön.
Mitä tulee yhteisön toimielinten demokraattiseen osallistumiseen, pidän kollega Hermanin mietintöä onnistuneena ja lisäksi merkittävänä edistysaskeleena paitsi Euroopan parlamentin, myös, ja tätä tahdon erityisesti korostaa, kansallisten parlamenttien tietojen lisäämiseksi. Olen todellakin sitä mieltä, että kansallisilla parlamenteilla on oltava tärkeä osuus päätösten valvonnassa ja seurannassa, ja niiden on myös saatava riittävästi tietoa päätöksistä, jotka koskevat kaikkia, jotta kaikki voivat siten todella osallistua niiden tekemiseen.
Kuulun itse niihin, jotka uskovat, että Euroopasta tulee sitä rikkaampi, sitä parempi ja sitä mielekkäämpi paikka kaikille kansalaisille, jos poikkeuksetta kaikki ne, joilla on poliittista vastuuta ja jotka ovat kansalaisten valitsemia, voivat osallistua kaikkia koskeviin päätöksiin ja saavat niistä tietoa.
Sen vuoksi katson, ja tähän lopetan, että mietintö on oikea askel, oikea keino ja oikea mekanismi, jolla yhteisön toimielinten demokratisoinnin tie voidaan aloittaa.

Spaak
 Arvoisa puhemies, herra Hermanin, jota muuten onnittelen, tekstin talous- ja rahaliitolle omistettu osa saa uutta ulottuvuutta sen jälkeen, kun talous- ja rahaliiton 11 jäsenmaata on nimetty ja Euroopan parlamentti on antanut myönteisen lausunnon Euroopan keskuspankin johtokunnan kokoonpanosta. Henkilökohtaisesti, ja haluaisin sanoa sen tämän parlamentin edessä, pahoittelen sitä merkitystä, joka on annettu niille odottamattomille käänteille, jotka vaikuttivat puheenjohtaja Duisenbergin nimitykseen. Tiedotusvälineet ja jotkut parlamentin jäsenet tekivät virheellisen arvioinnin kahden asian välillä: olennaisen, eli ratkaisevan vaiheen käynnistämisen Euroopan rakentamisessa, ja toisarvoisen, eli neuvoston riittämättömän valmistelun sellaiseen ongelmaan, joka on ollut esillä yli vuoden.
Mutta palatkaamme nimenomaan olennaiseen. Euroopan parlamentista, ensimmäisen kerran historiansa aikana, ja tämä on sen legitimiteetin kannalta suuri edistysaskel, tulee niin mahtavan toimielimen kuin Euroopan keskuspankin yksinomainen neuvottelukumppani. Yksinomainen, suhteessa neuvostoon, komissioon ja kansallisiin parlamentteihin. Parlamentin tehtäväksi jää osoittaa, ja se onkin herra Hermanin tulevan mietinnön aihe, että se kykenee ottamaan tämän uuden vastuun, esimerkiksi sen, että siitä tulee Euroopan keskuspankkiin luomiensa yhteyksien myötä linkki suhteessa kansalaisiin ja ilmaistuihin suuntauksiin.
Herra Schioppa on itse ilmoittanut erinomaisen esityksensä aikana, että Euroopan keskuspankin on selitettävä toimensa paitsi markkinoiden toimijoille, myös yhteisön toimielimille, yleiselle mielipiteelle ja tiedotuselimille. Euroopan parlamentin on, asiasta vastaavien valiokuntiensa välityksellä, järjestettävä nämä suhteet. Miksi emme siis iloitsisi siitä vakaumuksesta, jota useat johtajat ovat toistaneet, kertoessaan päättäväisesti, että talous- ja rahaliiton välttämättömyys riippuu Euroopan unionin toimielinten kehityksestä kohti vahvempia ja paremmin integroituneita toimielimiä; tämän pitäisi pakottaa meidät selventämään unionin tavoitteita.

Herzog
 Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin yhtyä herra Hermanille osoitettuihin onnitteluihin. Ehdotukset, jotka hän meille esittää, ovat hyvin hyödyllisiä. Hän tähdentää Euroopan parlamentin valvontatehtävän vahvistamisen välttämättömyyttä perusasioissa, kuten talous- ja rahaliitossa, ja erityisesti talouspolitiikkojen yhteeensovittamisessa, mutta myös kilpailupolitiikassa, ulkomaankauppapolitiikassa ja jopa sosiaalipolitiikkakysymyksen tietynlaisessa arvoon palauttamisessa. Mietintö on siis varsin hyödyllinen ja vastaa oikein hyvin tuntemaamme todellisuutta.
Minun on muuten sanottava, että talouspolitiikkojen yhteensovittamisen merkitys on jäänyt Euroopan keskuspankin kaikkien ahtaassa merkityksessä valvontaongelmien varjoon ja että on hämmästyttävää, että annamme huomiotaherättävän sädekehän lausunnolle johtokunnan jäsenten nimityksestä, vaikka se ei ole perimmäinen kysymys, samalla kun emme nyt sano mielipidettämme itse niiden valintojen sisällöstä, jotka on tehtävä yhteensovittamisen alalla. Ehkä suotuisat taloudelliset suhdanteet estävät meitä huomaamasta tämän aiheen tärkeyttä.
Euroopan keskuspankin demokraattinen valvonta on mahdollinen vain, jos sitä vastassa on, toimielinten ja niiden toiminnan tasapainokäsityksen mukaan, kansallisten talouspolitiikkojen yhteistyökyky. Se edellyttää valtaa, jolla on kyky käydä vuoropuhelua Euroopan keskuspankin kanssa. Tästä näkökulmasta arvostan Euroopan keskuspankille mietinnössä esitettyä vaatimusta ilmoittaa selvästi tavoitteensa, mukaan lukien ne tavoitteet, jotka eivät tarkasti ottaen liity sen velvollisuuksiin, kuten kasvu, ja lisäisin vielä työllisyyden, niin että vuoropuhelu Euroopan parlamentin ja tämän toimielimen välillä olisi hedelmällistä ja että voisimme arvioida sitä asiantuntevasti.
Sallikaa minun näin ollen korostaa menettelytapanne kahta rajoitusta. Ensinnäkin, menettelytapa edellyttää, että Euroopan parlamentti pystyy esittämään poliittista osaa mitä tulee poliittisiin ja taloudellisiin valintoihin. Toiseksi, ette käsittele sen suhteita kansalaisyhteiskuntaan ja yhteiskunnallisiin toimijoihin, vaan rajoitutte toimielinten sisäiseen menettelyyn.
Pahoittelen sitä, että ehdotusta, jonka hyväksyimme täällä vuoden 1996 mietintöni jälkeen, ei ole sovellettu. Ja me hyväksyimme sen suurella enemmistöllä, toisin sanoen Euroopan parlamentti pohtii talouspoliittisia vaihtoehtoja jo ennen komission suositusta ja neuvoston päätöstä. Ehdotin vuosittaista kokousta parlamentin ja kansalaisyhteiskunnan edustajien välillä.
Mietinnössänne ehdotetaan sisäistä päätöslauselmaa, komission suosituksen jälkeen. Miksei Euroopan parlamentti halua vastata perinpohjaisemmin poliittisesta tehtävästään? Tämä on kysymys. Haluan sanoa, ja siihen lopetan, että voidaksemme pohtia unionin sosiaalisten tavoitteiden ja raha- ja talouspoliittisten valintojen välistä johdonmukaisuutta meidän on ehdottomasti keskusteltava paljon enemmän yhteiskunnallisten toimijoiden ja kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa. Tämä on muuten erinomaisen mietintönne rajoitus.

Voggenhuber
Arvoisa puhemies, työtoverinani institutionaalisten asioiden valiokunnassa esittelijä tietää, että en kuulu niihin, jotka parlamentin vanhaa tapaa noudattaen kiittävät jokaista esittelijää ja lausuvat heille kohteliaisuuksia. Siksi en herra Hermaninkaan kohdalla tee niin perinteen vuoksi, vaan koska arvostan suuresti hänen painokasta kannanottoaan EU: n demokratisointikeskusteluun. Pidän tätä mietintöä hyvin tärkeänä.
Mietinnön ansiona on yhtäältä se, että siinä esitetään hyvin avoin, hieman harvinaiseksi käynyt tilanteenmäärittely EU: ssa vallitsevasta demokratiavajeesta ja hyvin selväpiirteistä strategiaa noudattaen suuri joukko ehdotuksia, joita voin osaltani tukea. Haluaisin silti puuttua muutamalla sanalla esittelijän noudattamaan perusstrategiaan. Tilanteenmäärittelystä puuttuu harmillisesti mietinnön toinen osa. Alun perin tätä perusteltiin sillä, että sen oli määrä olla valmiina 2. päivänä toukokuuta. Nyt ollaan jo kaukana tuosta päivämäärästä, ja kenties ratkaisu ei myöskään ollut täysin oikea, mutta kuten sanottu, toinen osa mietinnöstä tulee vielä käsiteltäväksemme.
Esitetyssä tilanteenmäärittelyssä olennaisinta on mielestäni se, että esittelijä osoittaa hyvin selvästi, että kansallisilta kansanedustuslaitoksilta viedään yhä useammilla politiikan aloilla valta harjoittaa demokraattista valvontaa, ilman että sitä korvattaisiin Euroopan parlamentin harjoittamalla valvonnalla. Mielestäni tämä on siinä mielessä hyvin ratkaiseva toteamus, että se ei ole tullut vielä riittävän selkeästi esiin julkisuudessa. Se nimittäin tarkoittaa, että EU: n legitimaatioketju on paljolti jo katkennut. Se tarkoittaa, että suuri yleisö ei enää saa selkeää käsitystä institutionaalisesta järjestelmästä, se tarkoittaa, että kansalaisten oikeus parlamentaariseen ja sitä kautta vallanpitäjien julkiseen valvontaan on estynyt. Tämän johdosta joudun myös suhtautumaan kriittisesti niihin käytäntöihin, siihen pragmaattiseen strategiaan, jota esittelijä ehdottaa keinoksi laajentaa parlamentaarisia oikeuksia ja poistaa demokratiavajetta.
Tähän asti noudatetuilla linjanvetojen, jatkuvien neuvottelujen, uudelleentulkintojen ja pitkittämisen strategioilla on varmasti saavutettu tuloksia EU: n historiassa, mutta esittelijältä jää mielestäni huomaamatta, että näin menettelemällä ei ole pystytty estämään sitä, että kuilu Euroopassa tapahtuvan keskittymisen ja EU: n demokratisoinnin välillä levenee yhä suuremmaksi, että legitimaatioketju katkeaa yhä useammin, että EU: n toimielinrakenteeseen syntyy suuria oikeudellisia epävarmuustekijöitä, että kuva institutionaalisesta järjestelmästä hämärtyy julkisuudessa entisestään, että tämän strategian avulla ei ole syntynyt tasavaltaista perusjärjestelmää ja ettei...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, esittelijä, herra Herman, valaisee institutionaalisten asioiden valiokunnan nimissä - ja onnittelen häntä siitä - joitakin kohtia, varmaankin tärkeimpiä, jotka ovat jättäneet Euroopan parlamentin tyytymättömäksi Amsterdamin sopimuksen jälkeen, ja ehdottaa erityisesti keinoa, jolla yritetään korvata tämä puute.
Haluamatta millään lailla kieltää tukeani, kaukana siitä, esitän itselleni seuraavan kysymyksen: mitä voidaan tehdä? Amsterdamin sopimukselta vaadittiin paljon, toivottiin, että Amsterdamista tulisi tarkoituksenmukaisempia vastauksia Euroopalle. Niitä ei tullut... Mielestäni vastauksia on saatava, koska jos näin ei käy, 20 tai 25 jäsenvaltion Eurooppa ei toteudu.
Tämän jälkeen ne kaksi kysymystä, jotka haluan esittää tämän keskustelun aikana, ja esitän ne herra Hermanille, joka tuntee hyvin asemani, ovat seuraavat. Ensinnäkin, voimmeko lakkaamatta, tavallaan jälkeenpäin, luetella niitä tyytymättömyytemme aiheita, joihin meidän olisi pitänyt reagoida voimakkaammin hyväksymishetkellä, silloin, kun annoimme poliittisen hyväksymisen Amsterdamin sopimukselle? Toiseksi, ovatko toimielinten väliset sopimukset tarkoituksenmukainen keino, kun vastapuolelta ei saa vastausta? Se on nähty selvästi keskuspankin tapauksessa... Emmekö kuitenkin olleet sitoutuneet kannattamaan toimielinten välistä sopimusta? Varmasti, mutta emme saaneet vastausta! Onko siis tämä keino oikea, jos vastapuolella ei ole tahtoa sopia kanssamme?
Nämä kaksi kysymystä halusin esittää onnitellen samalla esittelijää.

Berthu
Arvoisa puhemies, Hermanin mietinnössä valitetaan, että Euroopan politiikoissa on jäljellä alueita, joiden demokraattinen valvonta on kansallisten parlamenttien ulottumattomissa, ilman että Euroopan parlamenttikaan valvoisi niitä, ja mietinnössä ehdotetaan tämän tilanteen korjaamiseksi sopimusten solmimista Euroopan toimielinten välillä eri aloilla, perustamissopimusta muuttamatta, minkä avulla Euroopan parlamentin toimivalta laajenisi.
Tämän tyyppinen menettelytapa vaatii puoleltamme useita huomautuksia. Ensiksikin, tilanne, jossa demokraattinen valvonta puuttuu, on tietenkin tuomittava, mutta jos siitä valitetaan, oikeutetusti, eikö samanaikaisesti pitäisi hyväksyä sen laajeneminen? Koska näinhän tulee tapahtumaan Amsterdamin sopimushankkeen myötä, jonka parlamentin enemmistö hyväksyy ja joka kuitenkin tulee taannuttamaan demokratiaa Euroopassa riistämällä vallan kansallisilta parlamenteilta mutta tarjoamatta tilalle mitään vastaavaa demokraattista valvontaa.
Sallikaa minun esimerkiksi muistuttaa, että Amsterdamin sopimuksessa määrätty perustamissopimuksen (TCE) sopimuksen IV osasto vie kaiken päätösvallan kansallisilta parlamenteilta maahantuloasioissa määräämättä mitään korvaavaa valvontaa vähintään viiden vuoden aikana ja sen jälkeen vain Euroopan parlamentin riittämättömän valvonnan.
Tällaisia puutteita ei korvata pelkillä toimielinten välisillä sopimuksilla, joille on nimenomaan ominaista se, että niiden valmistelu ei ole avointa, että kansalliset parlamentit syrjäytetään ja että kansat eivät ratifioi niitä. On vaihdettava menettelytapaa ja tavoitteita. Kansakuntien Eurooppa -ryhmä on sitä mieltä, että demokratiavajeen täyttämiseksi Euroopassa uuden tulevan sopimuksen - sanon siis uuden sopimuksen enkä toimielinten välisten sopimusten - on annettava uudelleen asema kansallisille parlamenteille juuri eurooppalaisessa päätöksentekoprosessissa. Ja pahoittelen tässä yhteydessä, taas kerran, sitä, että eurooppalaiset kansanedustajat ovat osoittaneet vihamielisyyttä, vielä muutama päivä sitten, sulkiessaan periaatteen vuoksi kansalliset parlamentit pois euron valvonnasta.

Schäfer
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, Amsterdamin sopimus on merkittävä edistysaskel sillä Euroopan unionin demokratisoinnin tiellä, jota meidän on kuljettava eteenpäin. Hallitusten välisessä konferenssissa oltiin yhtä mieltä siitä, että yhteisten toimielinten tulisi käyttää hyväksi kaikki mahdollisuudet toimintansa parantamiseen sopimuksia muuttamatta. Liikkumavaraa tällaiseen on, ja Hermanin mietinnössä nimetään esimerkillisesti meille ensisijaiset aiheet.
Ensinnäkin: Talous- ja rahaliitto. Tuleva EKP: n pääjohtaja on vakuuttanut meille olevansa valmis säännöllisiin keskusteluihin neljännesvuosittain. Pidämme tällaista keskusteluvalmiutta erityisen ilahduttavana, mutta se ei saa jäädä vain kulloisenkin pääjohtajan hyvän tahdon varaan. Haluamme sen vuoksi saada aikaan toimielinten välisen sopimuksen. Samalla on otettava huomioon parlamentin mahdollisuudet päästä vaikuttamaan talouspolitiikan yhteensovittamiseen tähtääviin menettelyihin.
Toiseksi: Parlamentin rooli on vielä nykyisinkin heikko niin taloudellisten ulkosuhteiden kuin kilpailupolitiikankin aloilla. Nykyisiin tiedottamismenettelyihin tarvitaan parannuksia. Yksityiskohdat olisi niin ikään vahvistettava toimielinten välisillä sopimuksilla.
Kolmanneksi: Työllisyys ja sosiaalipolitiikka. Työttömyyden torjunta ja Euroopan sosiaaliturvamallin kehittäminen edelleen ovat ehdottomasti etusijalla. Tämä on vahvistettu myös Amsterdamin sopimuksessa. Siinä parlamentista on tehty tasavertainen lain säätämiseen osallistuva taho laajoilla sosiaalipolitiikan osa-alueilla. Siitä huolimatta demokratiassa ilmenee aukkoja, kun työmarkkinaosapuolten välillä solmittuja sopimuksia olisi pantava täytäntöön koko Euroopan tasolla neuvoston päätöksillä. EP: n puuttuva sananvalta näissä asioissa on räikeässä ristiriidassa sen periaatteen kanssa, jonka mukaan lainsäädäntötoimille tarvitaan aina parlamentaarinen legitimaatio. Sellainen on nyt saatava aikaan ainakin epämuodollisella tasolla, mikä tekee samalla toimielinten välisen sopimuksen välttämättömäksi. Muutoin pätee se, minkä tiedämmekin: demokraattisuuden lisääminen Euroopassa merkitsee myös johdonmukaisesti jatkuvia uudistuksia.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, euroon liittyvä päätöksenteko on jälleen tehnyt selväksi, että Euroopan unionin demokratian sisältöä pitää kiireellisesti parantaa. Amsterdamin sopimuksen myötä on todellakin saatu aikaan tärkeitä uudistuksia. Uskoakseni noin 80 % lainsäädännöstä ja talousarviosta kuuluu kohta Euroopan parlamentin toimivaltaan, mutta on edelleen niin, kuten kollega Herman on todennut mietinnössään, että tärkeät osat eivät vielä kuulu parlamentin toimivaltaan. Maatalouspolitiikka, kalastuspolitiikka, yhteinen kauppapolitiikka, kilpailupolitiikka, kehityspolitiikka ja muut vastaavat alueet eivät vielä kuulu demokraattisen valvonnan piiriin. Kestänee seuraavaan perustamissopimuksen muutokseen asti, ennen kuin me voimme tehdä asialle jotakin. Kollega Herman on tehnyt erittäin hyvän esityksen valvonnan parantamisesta toistaiseksi toimielinten välisillä sopimuksilla. Mielestäni esitys on erinomainen ja mielestäni meidän ei pitäisi toimia näin vain mietinnössä kuvatun alueen suhteen vaan myös muilla alueilla. Meidän pitäisi muuten huolehtia perustamissopimusten muutoksesta ja tukea sitä ennen kuin joukko uusia valtioita liittyy EU: n jäseneksi.
Arvoisa puhemies, ehkä meidän pitää käyttää uhkausta ärsykkeenä, ja voimme tehdä niin parlamentin kuulemisen yhteydessä, sillä minun mielestäni meidän ei oikeastaan enää pitäisi tehdä yhteistyötä sellaisten päätösten toteuttamiseksi, joita kansalliset parlamentit sen paremmin kuin Euroopan parlamenttikaan eivät valvo demokraattisesti.
Lopuksi haluaisin painottaa sitä, että kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin välistä yhteistyötä pitäisi parantaa. Monissa parlamenteissa on niin sanottuja yhdistettyjä valiokuntia. Alankomaissa niitä ei vielä ole ja toivon oikeastaan, että juuri valittu uusi parlamentti perustaa tällaisen yhdistetyn valiokunnan, jotta sekä kansalliset parlamentit että Euroopan parlamentti voivat valvoa paremmin institutionaalisen yhteistyön hämäräperäistä aluetta. Haluan tukea täysin Hermanin esitystä ja hänen mietintönsä ansaitsee tänään koko parlamentin tuen.

Neyts-Uyttebroeck
Arvoisa puhemies, teidän hollannin kielenne on kehittynyt huomattavasti, onnitteluni siitä. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tässä parlamentissa valitetaan mielellään ja yleensä eurooppalaisen päätöksenteon hitaudesta, mutta me liikumme myös, kuten velvollisuutemme on, tulevaisuuteen suuntautuvilla poluilla. Me asetamme mielellämme tavoitteita tulevaisuuteen. Siitä huolimatta on käynyt niin, että Euroopan todellisuus on muuttunut nopeammin kuin on ollut odotettavissa. Lupaukset Euroopan keskuspankin ja tämän parlamentin välisestä jatkuvasta vuoropuhelusta ovat mielestäni hyvä ja onnistunut esimerkki tästä. Ryhmäni ja minä tulemme tulevaisuudessa, kuten tähänkin asti olemme tehneet, antamaan oman panoksemme avoimuuden ja vastuunalaisuuden kehittämiseksi kaikissa unionin toimielimissä. Osa näistä toimielimistä alkaa ymmärtää, että kansat tulevat hyväksymään unionin vain, mikäli tilivelvollisuus, joka on englanniksi accountability , täytetään. Komissio ymmärtää sen ja Euroopan keskuspankin johto näyttää myös ymmärtävän sen.
Hyvät kollegat, haluan päättää puheenvuoroni jakamalla kanssanne vakaan käsitykseni siitä, että kyseessä on neuvosto, ja siis sellainen joukko jäsenvaltioiden hallitusten edustajia, jolla on suuria vaikeuksia arvioida täsmällisesti sitä, mikä on sen velvollisuus koko unionin demokraattisen laadun takaamisessa. Tulemme huolehtimaan yhdessä esittelijän ja kollegojen kanssa, että neuvosto tulee hoitamaan tehtävänsä entistä paremmin tulevaisuudessa.

Miranda
Arvoisa puhemies, tuntuva toimivaltuuksien siirto kansalliselta tasolta yhteisön tasolle ja yhteisössä tehtyjen päätösten valvontamekanismien lähes täydellinen puuttuminen on synnyttänyt sietämättömän tilanteen, jota voidaan luonnehtia kolminkertaiseksi demokratiavajeeksi:
unionin toimielinten tasolla, koska oikeus tehdä lainsäädäntöaloitteita keskittyy toimielimeen, jolla on samalla erityisiä toimeenpanovaltuuksia, ja lainsäädäntövalta puolestaan keskittyy toimielimeen, jolla on kansallista toimeenpanovaltaa, ja koska Euroopan keskuspankin perustaminen on vastikään synnyttänyt tilanteen, jossa yksi toimielin on kokonaan valvonnan ulottumattomissa; -kansallisella tasolla, koska kansanedustuslaitoksilta on viety niiden perinteiset toimivaltuudet; -ja ennen kaikkea kansalaisten tasolla, koska päätökset, etenkin kaikkein laajakantoisimmat päätökset, tehdään etäällä kansalaisista.Ei siis ole hämmästyttävää, että yhä useammat ihmiset kaikissa maissa esittävät varauksia ja arvostelua. Esittelijän työ on siten samalla kertaa sekä ansiokas että kiistämättä myös vähämerkityksinen. Ansiokas, koska siinä myönnetään, että tuo vaje ulottuu kaikille tasoille, mutta samalla siinä pyritään vähentämään sen vaikutusta yhteisössä. Ja vähämerkityksinen juuri tuon vajeen syvyyden, kattavuuden ja rakenteellisen luonteen vuoksi.
Tietoisena näistä rajoituksista mainitsen vielä kolme näkökohtaa, joihin mietinnössä ei nähdäkseni kiinnitetä riittävästi huomiota.
Ensinnäkin etenkin Euroopan parlamentin olisi oltava kiinteämmässä kosketuksessa kansallisiin parlamentteihin. Toiseksi Euroopan parlamentin on hylättävä tietynlainen korporatiivinen lähestymistapa suhteissaan yhteisön muihin toimielimiin. Kolmas näkökohtani liittyy sekin kahteen edelliseen: kansalaisilla ja etenkin niillä, joilla on normaalisti vähiten mahdollisuuksia vaikuttaa päätöksiin, olisi oltava paljon tiiviimpi ja tehokkaampi yhteys päätöksentekomenettelyihin.

Schörling
Arvoisa puhemies, Hermanin mietintö, jossa viitataan unionin demokratiavajeeseen, ansaitsee kiitoksen. Mietinnöstä käy selvästi ilmi kaikki se, jonka me jo sinänsä tiesimme, nimittäin, miten paljon puutteita on demokraattisessa valvonnassa, demokraattisessa legitimiteetissä, avoimuudessa ja tarkkailussa. Kyseessä on erityisesti EMUun, euroon ja talouspolitiikkaan liittyvä vakava demokraattinen ongelma. Se, että demokraattiset epäonnistumiset yritetään jälkeenpäin korjata tai korvata tilapäisjärjestelyillä, on kuin "huuto erämaassa" .
Minun on kuitenkin tuettava mietinnössä ehdotettua toimielinten välistä sopimusta, koska se joka tapauksessa auttaa tekemään demokratiavajeelle jotain. Aion myös äänestää I-EDN-ryhmän tekemän tarkistuksen puolesta, jonka mukaan sellainen sopimus vaatii neuvottelemista yhdessä jäsenvaltioiden kanssa sekä myös lisääntyvää vaikutusvaltaa kansallisille parlamenteille ja enemmän neuvotteluja niiden kanssa. Todellisen vajeenhan muodostaa se, etteivät kansalaiset tue esimerkiksi EMUa sekä vuoropuhelun puuttuminen.

Corbett
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää kunnioitukseni esittelijää kohtaan, joka tavoittelee linjaa, johon parlamentti on aina pyrkinyt, nimittäin perustamissopimusten hyväksymiseen muuttamatta, niiden riittämättömyyden tunnustamiseen mutta yritykseen tulkita niitä mahdollisimman luovasti, perustamissopimusten hyväksymiseen ja ikään kuin niiden venyttämiseen, kuten kuminauhan, jotta niistä saataisiin irti mahdollisimman paljon. Herra Herman on institutionaalisten asioiden valiokunnan veteraani. Hän tietää varsin hyvin, mikä on ja mikä ei ole mahdollista tässä suhteessa. Tänään hän on jälleen tehnyt ihailtavaa työtä.
Kollegamme Kansakuntien Eurooppa - ryhmästä väittää kuitenkin, että se on epädemokraattista, että se muuttaa perustuslakia toimielinten solmiessa suljettujen ovien takana takaportteja sisältäviä sopimuksia. Olen asiasta eri mieltä. Loppujen lopuksi se, mitä tehdään, voidaan tehdä ainoastaan perustamissopimusten pohjalta. Se ei voi muuttaa perustamissopimuksia. Joten perustamissopimuksia, jollaisina kaikki kansalliset parlamenttimme ovat ratifioineet ne, ei voi muuttaa käyttämällä takaportteja.
Perustamissopimusten tulkitsemiseen on kuitenkin aina tilaa samoin kuin taipumiseen ennemmin yhteen kuin toiseen tulkintaan. On täysin laillista toimia näin. Se on jotain, jota parlamentti on harjoittanut taidokkaasti menneisyydessä ja nyt me harjoitamme sitä jälleen. Mikä tahansa toimielinten välinen sopimus tehdään yhtäältä niiden vaaleilla valittujen hallitusten välillä, jotka kohtaavat neuvostossa, sekä toisaalta suoraan valitun parlamentin välillä, joten ne ovat kaikkea muuta kuin epädemokraattisia. Ne ovat julkisesti tehtyjä sopimuksia, joiden tekstistä äänestetään julkisessa äänestyksessä, vaaleilla valitussa parlamentissa. Se ei ole epädemokraattista.
Pahoittelen syvästi sitä, että EN-ryhmä - jonka uskon virallisesti merkitsevän Kansakuntien Eurooppa -ryhmää, mutta jonka pitäisi todellakin merkitä Euroskeptisiä Nuijia - asettuu tälle tietylle kannalle. Olen varma, että valtaosa Euroopan parlamentin edustajista kannattaa meille esiteltyä päätöslauselmaa.

Lucas Pires
Arvoisa puhemies, Hermanin mietintö on yhtä osuva ja asiantunteva kuin tämän älykkään ja väsymättömän kollegan mietinnöt yleensäkin. Ensinnäkin koska liityttyämme talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen on entistäkin välttämättömämpää demokratisoida Euroopan talouspolitiikka. Toiseksi koska Amsterdamissa talous- ja rahapolitiikka eivät olleet mukana neuvotteluissa, joten pelkästään siellä ei tätä ongelmaa voitu ratkaista.
Tiedämme kuitenkin, että on käynyt yhä vaikeammaksi saada kaikkea irti hallitusten välisistä konferensseista, vaikka kuinka kiskottaisiin. Toimielinten välinen sopimus, jonka nojalla Euroopan parlamentti voisi osallistua päätöksenteon legitimaatioketjuun, ennakoi uudenlaista talouspolitiikkaa, joka yhtenäisvaluutan käyttöönoton jälkeen on pakostakin entistä selkeämmin yhteinen.
Itsenäinen yhtenäisvaluutta on todellinen merkki eurooppalaisen kansalaisyhteiskunnan vapautumisesta, sillä tuo valuutta ilmentää sitä paljon selkeämmin kuin mikään poliittinen valta. Se on myös yksi syy lisää, jonka vuoksi tämän kansalaisyhteiskunnan ainoan edustajan - Euroopan parlamentin - on oltava mukana politiikan eturintamassa. Siksi toimielinten välinen sopimus voi olla oikea keino täyttää perustamissopimusten aukot.
Joissakin esillä olleissa tapauksissa Euroopan parlamentti on itse asiassa jo epämuodollisesti puuttunutkin asioihin. Ja aivan viime viikolla neuvosto myönsi, että Euroopan parlamentin osallisuus Agenda 2000: n käsittelyssä oli luonteeltaan institutionaalista. Tästä huolimatta kaikki ovat tietoisia siitä, että demokratisoinnin on oleva tärkein tehtävämme tulevaisuudessa. Kiitän kollega Hermania hänen työstään.

Brinkhorst
Arvoisa puhemies, haluaisin keskittyä demokraattisen valvonnan puutteeseen Euratomin perustamissopimuksen mukaisesti.
Tämä ei ole abstrakti vaan hyvin tarkkaan määritelty ongelma. Ydinalan asiat ovat tärkeä Euroopan toiminnan osa, ja komissiolle on annettu perustamissopimuksessa hyvin laajat toimivaltuudet erityisesti kansainvälisten sopimusten osalta.
Tämänhetkinen ydinaseiden leviämisen estämistä koskeva Intian kysymys on hyvä esimerkki. Paradoksaalista kylläkin, Euroopan parlamentin rooli on hyvin pieni tai oikeastaan olematon tällä alalla. Se ei ole enää hyväksyttävää vuonna 1998-40 vuotta Euratomin perustamissopimuksen allekirjoittamisen jälkeen. Siksi olen hyvin tyytyväinen siihen, että herra Herman on ottanut tämän seikan esiin 15 ja 16 kohdassa.
Olemme nyt vastatusten erityisen asian, KEDOn (Korean niemimaan atomienergiakehitysjärjestön) kanssa, joka herättää geopoliittisia kysymyksiä ja kysymyksiä ydinsulusta, turvallisuudesta ja energiasta, mutta Euroopan parlamentin rooli on häviävän pieni.
Olen hyvin mielissäni siitä, että voin kuulla komissaari Orejaa täällä, ja pyydän häntä tekemään aloitteen ja suostumaan muodollisen kuulemismenettelyn alullepanemiseen tärkeässä KEDOn asiassa.
Toivon myös parlamentin kannattavan tarkistusta 3, jossa pyydetään komissiota toimittamaan tietoja tämän tärkeän kysymyksen taloudellisista seurauksista ennen sopimuksen allekirjoittamista.
Luulen käsitelleeni asiani vajaassa puolessatoista minuutissa.

Svensson
Arvoisa puhemies, toimielinten välisiä sopimuksia koskeva menettely on mielestäni demokratian kannalta hyvin arveluttava. Ensiksikään missään demokraattisessa valtiossa ei valtion perustuslakeja voida muuttaa sillä tavalla. Sellaisten muutosten on tapahduttava avoimesti ja niin, että kansalaiset voivat valvoa niitä.
Toiseksi Euroopan parlamentti ei voi korvata kansallisten parlamenttien vaikutusvaltaa. Kansalliset parlamentithan perustuvat siihen, mitä me kutsumme kansan suveneeriuden periaatteeksi, toisin sanoen ne toimivat lainsäädännön johtavana toimielimenä valtiokoneistossa. Euroopan parlamenttihan on sitä vastoin sidoksissa ja vangittuna monimutkaiseen rakenteeseen, jossa kansalaisilta puuttuu todellinen vaikutusvalta ja jossa ei vallitse kansallisten järjestelmien avoimuus. Kansalliset parlamentithan ovat sitä paitsi historiallisesti syntyneet puolueiden ja liikkeiden taistellessa kansalaisten demokraattisten oikeuksien ja kansalaisoikeuksien puolesta. Euroopan parlamentti on sitä vastoin luotu ylhäältä päin ja sen tragedia on, että siltä oikeastaan puuttuu kansalaisiin tukeutuva perusta.
Kolmanneksi unionin todellinen demokratisoiminen vaatii oikeastaan koko unionin rakenteen radikaalia uudistamista. Komission vallan olisi vähennyttävä, koska virkamiehillä ei saa olla poliittista valtaa, ja he eivät saa olla tasavertaisia poliittisesti valittujen kanssa. Kansallisten parlamenttien on saatava lisää valtaa. Myös neuvoston olisi saatava lisää valtaa, neuvostohan koostuu hallitusten edustajista, jotka ovat parlamentaarisessa vastuussa kotimaassaan.
Lopuksi koko unionin organisaation kokoa olisi pienennettävä voimakkaasti. On väärin ja tuottamatonta, että me täällä EU: n toimielimissä, parlamentti mukaan lukien, päätämme suunnattomista määristä yksityiskohtia ja säännöstöjä. Meidän olisi sen sijaan keskitettävä kaikki voimavaramme suuriin koko Eurooppaa koskeviin ongelmiin ja kysymyksiin.

Spiers
Arvoisa puhemies, minäkin olen tyytyväinen herra Hermanin mietintöön, erityisesti joihinkin sen osiin, joita edelliset puhujat ovat tuskin sivunneet: valtuuksien tarkkailun tarpeeseen Euroopan tasolla, jossa se on hävinnyt kansallisilta parlamenteilta, suuremman parlamentaarisen valvonnan tarpeeseen maatalous- ja kauppapolitiikkaan liittyvissä asioissa ja erityisesti sen tunnustamiseen, että Euroopan parlamentista itsestään on tehtävä entistä avoimempi ja tehokkaampi.
Arvostelemme usein muiden toimielinten demokratiavajetta ja puutteita, mutta emme juurikaan arvostele omaa toimielintämme. Ajatuksemme pyörivät kuitenkin vääjäämättä Euroopan talous- ja rahaliitossa ja minä jopa suhtaudun myönteisesti herra Hermanin huomautuksiin Euroopan keskuspankin demokraattisesta vastuusta. Mielestäni keskuspankin olisi oltava asianmukaisen poliittisen valvonnan alainen, mutta näyttää siltä, että meillä kaikilla, tai suurimmalla osalla meistä, on nyt sokea usko uuteen keskuspankkiin ja että paras, mitä voimme toivoa, kun keskuspankki panee Euroopan kansalaiset ahtaalle, on se, että sen täytyy vastata teoistaan Euroopan parlamentille.
Missä tahansa mahdollisessa valvonnassa, jota parlamentti voisi harjoittaa keskuspankkiin nähden, sekä keskuspankin vastuussa on kuitenkin yksi huomattava puute, ja se on herra Duisenbergin kuulemistilaisuudessa antama lausunto, että pöytäkirjat pitäisi julkistaa vasta 16 vuoden jälkeen. Mielestäni sitä ei voi hyväksyä lainkaan. Keskuspankin johtokunnan jäsenet nimitetään tietyksi ajaksi, eikä heitä voi erottaa, osoittautuivatpa he miten huonoiksi tahansa. Ainakin se heillä on yhteistä Euroopan parlamentin jäsenten kanssa. Heihin ei voi päästä käsiksi, eikä siksi ole hyväksyttävää, että he käyttäytyisivät edelleenkin kuin he olisivat jonkin uskonlahkon jäseniä, jotka ovat vastuussa ainoastaan markkinoiden Jumalalle.
Minusta parlamentilla pitäisi olla oikeus Euroopan keskuspankin pöytäkirjoihin viikkojen kuluessa - ei 16 vuoden jälkeen, ja ellemme pysty keksimään, miten keskustelut edistyvät paljon lyhyemmässä ajassa, mielestäni koko vastuullisuuden ajatus on pelkkää harhaa.

Rack
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin on taisteltava demokraattisista oikeuksistaan. Näin on ollut ennen ja asia tuskin muuttuu tulevaisuudessakaan. Toimielinten väliset sopimukset ovat erinomainen keino saada hankituksi Euroopan parlamentille tärkeillä osa-alueilla sellaisia oikeuksia, joita voidaan pitää demokraattiselle Euroopan unionille asiaankuuluvina. Fernand Herman on osoittanut erinomaisessa mietinnössään muutamia tärkeitä alueita, joilla tähän on mahdollisuuksia tai joihin meidän tulisi lähitulevaisuudessa pyrkiä. Itse haluaisin suunnata huomiotamme eräisiin muihin seuraavien kuukausien ja vuosien suurista kysymyksistä, joihin Euroopan parlamentti haluaa ja joihin sen täytyy päästä osalliseksi tiiviimmin kuin voimassa oleva sopimusoikeus edellyttää.
Olemme yhteisen maatalouspolitiikan ja rakennepolitiikan aloilla suurten uudistusten edessä. Olemme joutuneet sopimaan tuleville vuosille uusista rahoitusnäkymistä, ja kaikkien näiden osa-alueiden kannalta näyttää tärkeältä, että Euroopan parlamentti otetaan mukaan päätöksentekoprosessiin tilannetta vastaavalla, demokraattiselle unionille asianmukaisella tavalla. Meidän on taisteltava uusien oikeuksiemme puolesta.
Eräällä hyvin tärkeällä alueella, nimittäin liittymistä valmistelevan strategian ja liittymistä valmistelevien sopimusten alueella, puheenjohtajamaa Iso-Britannia on jo kiitettävästi ilmoittanut olevansa valmis varaamaan parlamentille laajasti ne oikeudet ja mahdollisuudet, joita meillä ei voimassa olevan sopimusoikeuden mukaan oikeastaan vielä ole. Odotan niin ikään Itävallan puheenjohtajakaudelta, että Itävaltakin varaisi Euroopan parlamentille mahdollisuuden osallistua päätöksentekoon näissä suurissa tulevaisuuden kysymyksissä.

Blak
Arvoisa puhemies, on enää kaksi viikkoa siihen, kun äänestämme Tanskassa Amsterdamin sopimuksesta. Eräs syy siihen, että useat tanskalaiset aikovat äänestää sitä vastaan, on, että heidän mielestään järjestelmä on suljettu, byrokraattinen ja epädemokraattinen. Mielestäni EU on monessa asiassa huomattavasti mainettaan parempi. Parlamentti on selvästi useita kansallisia parlamentteja avoimempi. Komissio on tuskin byrokraattisempi kuin muiden maiden virkakoneistot. Se ei tietenkään tarkoita sitä, ettemme voisi tehdä siitä huomattavasti nykyistä parempaa. On käytävä käsiksi useisiin ongelmiin, ja meidän on aina otettava huomioon se, voisimmeko toimia paremmin ja avoimemmin sekä demokraattisemmin.
Kun tavoitteenamme on avoimuuden ja demokratian lisääminen EU: ssa, toimielinten välisten sopimusten laatiminen on yleensä hyvä ajatus. Esittelijän erinomaisessa mietinnössä on kuitenkin ainakin yksi asia, jossa en toivo tehtävän toimielinten välisiä sopimuksia, jotka voivat lisätä Euroopan parlamentin vaikutusvaltaa. Kyseessä on toimielinten välinen vuoropuhelu. Toimielinten välinen vuoropuhelu on vasta alkutekijöissään, ja on tärkeää, että annamme työmarkkinaosapuolten päästä keskinäiseen yhteisymmärrykseen ja että ne ryhtyvät yhteistyöhön. Meidän olisi parasta olla sekaantumatta siihen. Nyt kun sosiaalinen pöytäkirja kattaa myös Ison-Britannian, on entistä suurempi syy odottaa. Nyt on nimittäin toiveita siitä, että neuvottelut pääsevät todella käyntiin. Kukaan ei nimittäin enää saavuta kilpailuetuja jäämällä ulkopuolelle. Lyhyesti sanottuna äänestän esittelijän hyvän mietinnön puolesta, koska siinä on niin monia hyviä osia ja koska emme milloinkaan saa lakata tutkimasta sitä, miten EU: sta voitaisiin tehdä vielä avoimempi ja demokraattisempi. Toimielinten väliseen vuoropuheluun puuttumisesta en kuitenkaan välitä, joten pitäkäämme näppimme erossa piparipurkista!

Piha
Arvoisa puhemies, haluan myös kiittää herra Hermania erinomaisesta mietinnöstä. Euroopan integraatioprosessin uudet valtavat haasteet, kuten unionin itälaajentuminen ja yhteinen raha, vaativat pitkää poliittista asennemuokkausta, jossa kansalaisille välitettävä informaatio on ehdottomalla etusijalla. Instituutioiden tarkastelu on välttämätöntä tästä näkökulmasta.
Avoimuus ja demokraattisuus ovat vaikeasti määriteltäviä olevia termejä puhuttaessa kansalaisten Euroopasta. Ihmiset tekevät Euroopan, eivät EU-instituutiot eivätkä jäsenvaltiotkaan. Silti EU: n niin sanotuissa suurissa projekteissa kansalaisten rooli prosessien legitimoijana on vielä kovin epäselvä.
Talous- ja rahaliiton tilanteessa kansallista päätöksentekovaltaa on siirtynyt keskuspankin toimijoille, jotka eivät ole minkään demokraattisen elimen kontrollissa. Hieman surkuhupaisana esimerkkinä, EMU-asiaa käsiteltiin unionin toimielimissä piikkilankaesteiden ja suljettujen ovien takana ihmisiltä piilossa. Tiedotusvälineet seurasivat EMU-viikonlopun aikana asian käsittelyä harvinaisen tarkasti Euroopan parlamentissa, koska se oli ainoa toimielin, joka käsitteli aihetta avoimin ovin.
Demokratiavajeen korjaamiseksi olisi tärkeää, että yhteistyö EU-parlamentin ja kansallisten parlamenttien välillä tehostuisi yhteisten niin sanottujen kansanedustuksellisten intressien turvaamiseksi.
Lisääntynyt avoimuuskaan ei voi luoda uskottavaa kivijalkaa kansalaisten Euroopalle, elleivät instituutiot uudistu suurten haasteiden edessä. Amsterdamin huippukokouksen kohtalokas nahkapäätös yleisestä demokraattisesta valvonnasta ja instituutioiden uudistamisesta vaikuttaa väistämättä unionin laajentumisaikatauluun. Miten kansalaiset voisivat antaa tukensa unionin laajentumiselle, jos komission jakamista moniväriesitteistä huolimatta kaikki voivat nähdä, että unionin toimielimillä ja kansallisilla hallituksilla ei ole poliittista halua todelliseen muutokseen ja avoimuuskin tuntuu olevan pelkkää sanahelinää?

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan onnitella herra Hermania hänen erinomaisesta mietinnöstään. Siinä noudatetaan parlamentin aloitteiden linjoja, jotta eurooppalaisesta järjestelmästä tulisi yhä demokraattisempi ja vastuuntuntoisempi, etenkin kun perustamissopimuksen määräyksiin sisältyy demokraattisen valvonnan määrää tai laatua koskevia epäselvyyksiä.
Amsterdamin sopimuksessa edettiin merkittävästi yhteispäätösmenettelyssä - esittelijä korosti tätä asiaa juuri tänä aamuna - sekä sen soveltamisen että menettelyjen, Euroopan komission nimittämisen, talousarvion toteuttamisen parlamentaarisen valvonnan ja yleensäkin toimeenpanon alalla. Muistutan tässä suhteessa, että komissio valmistelee komitologian 13. heinäkuuta 1987 tekemää päätöstä koskevaa tarkistushanketta.
Haluaisin myös muistuttaa kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin välisen yhteistyöelimen COSACin kasvavasta roolista. Tätä kansallisten parlamenttien osallistumisprosessin kehittymistä ja Euroopan ja kansallisella tasolla valittujen demokraattisten edustajien välistä tiivistä yhteistyötä on edistänyt epäilemättä Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien välinen hyvin myönteinen yhteistyö. Minusta on tuntunut tässä mielessä myös erittäin aiheelliselta herra Herzogin maininta kansalaisyhteiskunnalle kuuluvasta roolista ja ehdotus määräaikaisista tapaamisista.
Esittelijän käsittelemässä aiheessa on kyse parlamentin toimivaltuuksien vahvistamisesta tai kuten ehdotetussa tekstissä sanotaan, sen vahvemmasta osallistumisesta unionin politiikan olennaisille aloille sellaisten toimenpiteiden avulla, jotka eivät muuta voimassaolevia perustamissopimuksia, mutta jotka takaavat demokraattisen valvonnan ainakin uuteen hallitusten väliseen konferenssiin asti.
Mielestäni suurin osa ehdotetuista toimenpiteistä on erittäin hyödyllisiä ja ne avaavat näkymiä sopimuksille, joista on neuvoteltava toimielinten tasolla. Tässä mielessä odotamme hyvin kiinnostuneina mietinnön toista osaa, josta herra Herman on jo meille ilmoittanut. Mielestäni esimerkiksi raha- tai ulkopolitiikan alalla, asettamatta kyseenalaiseksi perustamissopimuksen määräyksiä seuraavaan hallitusten väliseen konferenssiin asti, Euroopan parlamentin on voitava harjoittaa täyttä valvontavaltaa.
Kyse on unionin tulevaisuuden kannalta liian tärkeistä aloista, jotta tehokas demokraattinen valvonta voitaisiin sivuuttaa. Kyse ei ole luonnollisesti perustamissopimuksen määräysten rikkomisesta eikä päätöksiä viivyttävien esteiden luomisesta, koska päätökset on hyväksyttävä nopeasti. Olisi kuitenkin olennaista poistaa esteet, jotka estävät käytännössä sen, ettei Euroopan parlamentti voi ilmaista täysin mielipidettään, joka muiden toimielinten olisi luonnollisesti otettava huomioon. Siksi on välttämätöntä etsiä ja luoda tämä tulkitseva ympäristö, kuten herra Corbett on todennut, ja tämä on myös - näin asian ymmärrän - esittelijän ehdotus.
Toisaalta olisi mielestäni vältettävä toimielinten välisten sopimusten liiallista pirstoutumista. Mietinnössä ehdotetaan tiettyjä aloja, joilla sopimukset olisi - näin sanoakseni - liitettävä perustamissopimuksiin. Esittelijä on yksilöinyt nämä alat hyvin, mutta pohdin kuitenkin sitä, onko jokaista alaa varten välttämätöntä tehdä erityinen sopimus. Eikö olisi parempi määrittää yhteisesti joku periaate, jota voitaisiin soveltaa yleisesti sen sijaan, että konkreettisista standardeista neuvotellaan alakohtaisesti. Rajoitun kuitenkin vain kysymyksen esittämiseen enkä odota vastausta. Mielestäni voisimme ottaa tämän aiheen huomioon.
Toimielinten väliset sopimukset eivät myöskään saisi mielestäni vääristää perustamissopimuksen tiettyjä määräyksiä. Viittaan esimerkiksi työmarkkinaosapuolten tekemien sopimusten hyväksymiseen liittyvään ongelmaan. Mielestäni ei pitäisi monimutkaistaa hyväksymismenettelyä, jolla, kuten hyvin tiedetään, on lähes notaarillinen luonne. Toimielimet voivat päättää, hyväksyvätkö ne tämäntyyppiset sopimukset vai eivät, mutta ne eivät voi luonnollisesti päättää niiden muuttamisesta. Pohdin siten, eikö Euroopan parlamentti - jonka on arvioitava, haluaako se tällaisia sopimuksia vai ei - pysty ilmaisemaan riittävästi itseään poliittisesti sekä neuvottelujen että niiden loppuvaiheen aikana. Lisäksi meidän on muistettava, että sosiaalipolitiikkaa ei periaatteessa toteuteta tämäntyyppisten sopimusten vaan perustamissopimuksen muiden menettelyjen kautta. Muistutan teitä siitä, että puheenjohtaja Santer katsoi velvollisuudekseen kutsua koolle työmarkkinaosapuolten välisen huippukokouksen, jotta voidaan varmistaa näiden halukkuus käyttää työmarkkinasopimuksia tiettyjen aiheiden osalta.
En aio painottaa tämän erinomaisen mietinnön yksityiskohtia. Haluan näiden huomautusten avulla osoittaa teille, että olen tutkinut Hermanin mietintöä perusteellisesti, koska sitä kannattaa tarkastella erittäin keskittyneesti. Lisäksi haluan myös sanoa teille, että se on institutionaalisten asioiden valiokunnan tekemien aloitteiden mukainen. Sen tavoitteena on, että Amsterdamin sopimusta sovelletaan tarkoituksenmukaisemmin ja taataan ennen kaikkea unionin päätösten demokraattisuus. Tämä ei ole ainoastaan tämän mietinnön huolenaihe vaan se on huolestuttanut herra Hermania jo useita vuosia. Hän on aina ohjannut tärkeille poluille, jotta voidaan kulkea oikeaan suuntaan.
Euroopan komissio seuraa edelleen erittäin tarkasti ja mahdollisimman suurella työvoimalla tätä prosessia, joka on tämän parlamentin jo tammikuussa 1986 esittämien suuntaviivojen mukainen. Euroopan yhtenäisasiakirjan hyväksymistä koskevassa päätöslauselmassa - josta herra Herman meitä muistutti - Euroopan parlamentti teki sitoumuksen, hyvin realistisen, uusien perustamissopimusten sallimisesta ja Euroopan rakentamisen edistämisestä sekä uudistusten että järkevän soveltamisen kautta siten, että olemassa olevia standardeja tarkastellaan tulevaisuuden valossa.
Arvoisa puhemies, olen todennut, että parlamentti jatkaa nykyisin tällä samalla linjalla. Olemme nähneet, miten puheenvuoroissa on osoitettu todeksi se, että huomattava enemmistö tukee näitä väitteitä ja siten haluan onnitella esittelijää toistamiseen. En kuitenkaan halua lopettaa mainitsematta - on puhuttu paljon toukokuun 2. päivästä - toukokuun 8. ja 9. päivää: äskettäistä Eurooppa-liikkeen kongressia, joka pidettiin 50 vuotta Haagissa vuonna 1948 järjestetyn Eurooppakongressin jälkeen. Ja haluan ilmaista tarpeen, jota on korostettu täällä useissa puheenvuoroissa - ja erityisesti parlamentin puhemiehen puheenvuoroissa - eli sen, ettei tätä vuosisataa pidä päättää ilman suuren aloitteen käynnistämistä, jonka ansiosta Euroopassa voidaan luoda viime vuosien merkittävää edistymistä vastaava institutionaalinen kehys.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Tiedotus- ja viestintäpolitiikka
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Pexin laatima kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0115/98) Euroopan unionin tiedotus- ja viestintäpolitiikasta.
Hyvät kollegat, olemme vähän aikataulusta jäljessä tässä keskustelussa. Haluan huomauttaa teille siitä. Toivomme kuitenkin hartaasti voivamme äänestää Pexin mietinnöstä keskipäivällä. Pyydän siis kaikkia kollegoita noudattamaan tarkasti puheaikaansa ja osaan kyllä muistuttaa heitä siitä tarpeen tullen.
Herra Pex, teillä on puheenvuoro kuuden minuutin ajan, ja alatte näyttää esimerkkiä.

Pex
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni on varannut talousarviossaan 27 eurosenttiä kansalaista kohti tiedottaakseen siitä, mitä Brysselissä ja Strasbourgissa tapahtuu. Se ei ole kovin paljon. Se merkitsee sitä, että siitä pienestä budjetista on huolehdittava tarkoin ja että on tehtävä kaikki mahdollinen, jotta viestintä- ja tiedotustoiminta olisi mahdollisimman tehokasta.
Parlamentin budjettivaliokunta ja myöhemmin myös kulttuuriasioita käsittelevä valiokunta ovat viime vuosina ponnistelleet tiedotuspolitiikan kehittämiseksi. Tuloksena on valiokunta-aloitteinen mietintö, jonka saan esitellä teille tänään. Mietintö on minun nimelläni, mutta teksti on tulos hyvästä yhteistyöstä kaikkien kulttuuriasioita käsittelevän valiokunnan, budjettivaliokunnan, institutionaalisten asioiden valiokunnan ja oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan jäsenten välillä. Kiitän kaikkia kollegoja hyvästä yhteistyöstä ja etenkin heidän panoksestaan.
Seuraavat asiat tulevat esille mietinnössäni. Ensiksi tiedotuksen alueella tapahtuvan toiminnan yhteensovittamisen todellinen parantaminen.
Toiseksi Euroopan unionin eri toimielinten välisten toimintojen yhteensovittamisen parantaminen, etenkin komission ja Euroopan parlamentin. Muut toimielimet voidaan ottaa tähän mukaan. Etenkin tämä kohta on osoittautunut menneisyydessä vaikeaksi. Nähdäkseni politiikka oli suunnattu - ja vieläkin on joskus näin - liiaksi oman toimielimen moitteettomuuden esittelyyn ja liian vähän vastaamaan kansalaisten tiedon tarvetta.
Kolmanneksi toimintojen hajauttaminen jäsenvaltioiden ja niiden sisäisten alueiden tasolla. Brysselin viesti ei saavuta kaikkia. Viestin kääntäminen paikallisen kulttuurin ja käsitysten kielelle on välttämätöntä, mikäli viesti halutaan tehdä ymmärretyksi. Tämä merkitsee sitä, että sekä komission että parlamentin kansallisten tiedotustoimistojen on tehtävä enemmän ja siksi on tärkeää, että nämä toimistot organisoidaan uudelleen.
Neljänneksi sellaisten niin sanottujen Eurooppa-talojen perustaminen, jotka ovat parlamentin ja komission toimistojen yhteensulautumia ja joiden tarkoituksena on antaa kansalaisille mahdollisuus saada tietoa yhdestä paikasta. On erittäin tärkeää, että Eurooppa-taloille valitaan sellainen sijaintipaikka, joka kansalaisten on helppo tunnistaa ja jonne on helppo mennä. Kansalaisten on voitava mennä näihin taloihin kuin kauppaan. Mikäli tähän on tarvetta, talon sisällä on oltava parlamentin ja komission erilliset toimipisteet. Kaiken yhteistyön suhteenhan pätee, että jokaisen eurooppalaisen toimielimen pitää voida säilyttää ja kantaa oma vastuunsa.
Viidenneksi tiedotuksen laadun parantaminen. Tässä on käytettävä apuna nykyaikaisia viestintätekniikkoja, parannettuja audiovisuaalisia palveluja ja sähköistä tietoliikenneteknologiaa.
Tiedotuspolitiikka ei ole tavoite sinällään. On kyse siitä, että kansalaiset kiinnostuvat siitä, mitä Eurooppa tekee ja mitä se merkitsee heille. Alankomaissa sanotaan: mitä talonpoika ei tunne, sitä hän ei syö: tuntemattomasta ei pidetä. Kaikista mielipidemittauksista on käynyt ilmi, että kansalaiset eivät ole kovin kiinnostuneita Euroopan asiasta eivätkä tiedä paljoa eri toimielimistä. Tämä kävi ilmi etenkin tärkeimmästä mielipidemittauksesta: Euroopan parlamentin vaaleista. Kotimaassani äänestysprosentti oli vain 35 % vuonna 1994. Mitenkähän asia tulee olemaan vuonna 1999, ellei politiikkaa muuteta? Tässä on kyse siitä, että ensin herätetään kansalaisten kiinnostus Eurooppaa kohtaan ja sen jälkeen täytetään tiedon tarve asianmukaisella tavalla.
Molempien toimielinten yhteisten toimintojen järjestämiseen pitää kiinnittää erityistä huomiota. Puhuin juuri todellisen yhteensovittamisen tärkeydestä, mikä merkitsee sitä, että asia ei saa jäädä vain sanojen tasolle, kuten tähän asti on ollut. On kyse siitä, että organisaatio, johtaminen ja valvonta hoidetaan siten, että voidaan puhua todella yhteensovitetuista toiminnoista. Siinä yhteydessä on tehtävä ero poliittisen hallinnon ja toteuttamisen välillä. Parlamentin sääntöjen mukaan poliittinen vastuu tiedotuspolitiikasta on parlamentin kulttuuriasioita käsittelevällä valiokunnalla. Parlamentin erityisten tiedotustoimintojen toteuttaminen kuuluu parlamentin puhemiehistön toimivaltuuksiin. Ja yleiset tiedotustoimet, jotka toteutetaan yhdessä komission kanssa kuuluvat perusteilla olevan, toimielinten välisen jatkuvien tiedotustoimien työryhmän toimivaltuuksiin.
Tämä on selkeä rakenne, joka on jo oikeastaan olemassa herra Anastassopoulosin hyvän johdon alaisena. Mutta sitä täytyy hyödyntää paremmin, jotta politiikan tavoitteenmukainen vahvistaminen ja toteuttaminen tulevat mahdollisiksi. Tämän toimintatavan etuna on se, että voimme aloittaa huomenna uuden politiikan toteuttamisen.
Yksi komission ja parlamentin välisen yhteistyön käytännön tekijöistä on viestintäinfrastruktuurin yhteinen käyttö. Tarkoitan tässä lehdistölle tarkoitettuja audiovisuaalisia palveluja ja välineitä. Yhteistyö merkitsee tässä kulujen säästöä ja suurempaa tehokkuutta ja parempia lehdistölle suunnattuja palveluja. Tarvitsemme hyviä viestintäkanavia. Olen pyrkinyt saamaan suhteen kiinteämmäksi Euronews-yleisradioyhtiön kanssa ja toimimaan uudelta pohjalta. Näin voidaan tietenkin menetellä myös muiden yleisradioyhtiöiden kanssa, etenkin alue- ja paikallistasolla. Europe by satellite -palvelu voi näytellä tässä tärkeää osaa. Myös tässä on välttämätöntä harjoittaa asiakkaat huomioon ottavaa politiikkaa.
Haluan päättää puheenvuoroni lausumalla kiitokset valiokuntani sihteeristölle ja työntekijöilleni kaikesta tehdystä työstä. Toivon, että kaikki asianosaiset, ensisijaisesti parlamentin jäsenet, haluavat olla mukana ajattelemassa asiakkaat huomioon ottavalla tavalla eli asettaa kansalaiset etusijalle ja toimielimet palvelualttiina taustalle.

De Clercq
Arvoisa puhemies, oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta on ennen kaikkea kiinnittänyt huomiota nykyaikaista ja tehokasta tiedotuspolitiikkaa koskevaan institutionaaliseen kysymykseen. Asia on itse asiassa yksinkertainen. Euroopan unionilla on sopimuksiin perustuva, unionin toimivaltuuksiin ja tavoitteisiin kiinteästi liittyvä velvollisuus antaa tietoja. Kansalaisilla on oikeus saada oikeaa tietoa siitä, mitä me teemme heille. Millään muulla kansainvälisellä järjestöllä ei todellakaan ole niin suoraa vaikutusta kansalaisten jokapäiväiseen elämään.
Työryhmässä, jonka puheenjohtajana olen toiminut jo vuodesta 1993 lähtien, painotettiin strategisen suunnan puuttumista tiedotuspolitiikassa. Meiltä puuttuu yleinen viesti, joka on yhteinen kaikille eurooppalaisille toimielimille ja jossa kansalaiset voivat tunnistaa itsensä. Mikäli halutaan, että viesti menee hyvin perille, se on ilmaistava selkeästi ja yksinkertaisesti. Mikäli lisäksi halutaan, että viesti ymmärretään, sen pitää heijastaa todellisuutta ja se merkitsee sitä, että kansalaisille suunnatun viestin tulee antaa oikeanlainen ja yksiselitteinen kuva Euroopan unionista. Kenen pitää sitten olla tämän viestin tuoja? Komissiolla ja parlamentilla on epäilemättä rooli tässä asiassa. Viestinnässä komissiolla on edelläkävijän rooli ylikansallisena elimenä ja sopimusten valvojana. Mutta parlamentin, jonka vaikutus lisääntyy ja jonka rooli kasvaa, pitää voida hoitaa oma tehtävänsä kansalaisille suunnatun viestinnän yhteydessä, ei vain unionin koko politiikkaan liittyen, vaan liittyen lisäksi ja ennen kaikkea sen omaan panokseen Euroopan yhdentymiskehityksessä ja sen vaikutukseen elämään unionissa. Tai lyhyesti sanottuna: meidän parlamenttina tulee osoittaa kansalaisille, että politiikka on heitä varten eikä päinvastoin.

De Coene
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvä esittelijä, haluan onnitella teitä vilpittömästi sosialistien ryhmän puolesta eivätkä sanani ole väkinäisiä tai perusteettomia, sillä te tiedätte paremmin kuin kukaan muu, että tämä mietintö ei ole syntynyt ilman ponnisteluja. Annoitte itse erittäin hyvän katsauksen siitä, mitä tämä mietintö sisältää ja kipeä kohta oli tietenkin komission ja parlamentin välinen yhteistyö siltä osin kuin on kysymys yhteisestä toiminnasta yhteisön tiedottamisen yhteydessä.
Luonnollisesti sillä hetkellä kun aletaan tehdä hyvin konkreettisia esityksiä ja kun halutaan tehdä niistä rakenteellisia, astutaan jonkun varpaille ja tällaisiin yhteistyömuotoihin suhtaudutaan hyvin epäluuloisesti. Siitä huolimatta nämä muodot ovat erittäin asianmukaisia, sillä tässä on kyse joidenkin välineiden erityisen tehokkaasta käytöstä ja siitä, kuten oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan puheenjohtajakin sanoi, että kansalaisille suunnattu viestintä olisi mahdollisimman tehokasta, kun otetaan huomioon ne vähäiset keinot, joita meillä on. Loppujen lopuksi ja arvostetun puhemiehemme puututtua asiaan pystyimme tekemään sopimusten puitteissa komissiolle esityksen, jonka yhteydessä me pyydämme komissiota tekemään ehdotuksen jatkuvien tiedotustoimien työryhmän perustamisesta. Tämä on sinällään hyvä asia, mutta meitä on sosialistien ryhmässä aina hämmästyttänyt se, että etenkin rakenteelliset ja organisatoriset muutokset saavat aikaan niin paljon teoreettista keskustelua, kun taas itse viestinnästä, itse haasteista on keskusteltu niin vähän. Mitä me siis voimme todeta tänään Eurooppaa, eurooppalaisia toimielimiä ja parlamenttia koskevista asioista? Että on olemassa paljon kielteisiä tunteita, että tiedotus on epätäydellistä, että meidän kielenkäyttöämme ei ymmärretä ja sille meidän on tehtävä jotakin ja siksi, herra Pex, olemme myös todellakin tietyllä hetkellä esittäneet mietintöön monia tarkistuksia, mutta te olitte niin korrekti ja reilu ja kannatitte myös näitä ajatuksia, että hyväksyitte kaikki tarkistukset. Meille se on vähintään yhtä tärkeää ja me haluamme reagoida siihen parlamentin hallintoa ja niitä ihmisiä ajatellen, jotka ovat sitä mieltä, että parlamentista annettuun epätäydelliseen ja kielteiseen kuvaan pitää reagoida puolustellen. Että pitäisi reagoida "medialomakejärjestelmää" (fiche d'alerte ) tai vastaavaa käyttäen, mutta me tiedämme yhden asian: mikäli tiedotusvälineet antavat epätäydellistä tietoa tai, ikävä kyllä, kielteistä tietoa, emme poista sitä puolustelevilla toimenpiteillä vaan päinvastoin, voimme vastata suurimmalla mahdollisella avoimuudella, suurella avoimuudella, jota tulemme osoittamaan yksinkertaisten rakenteiden ja yksinkertaisen päätöksenteon myötä. Ellemme toimi näin, loppukin epäonnistuu ja tämä on sosialistiryhmän kanta. Yritimme saada sen tuoduksi esille Pexin mietinnössä ja se onnistui.
Lopuksi sanoisin, että olemme sitä mieltä, että mietintö on nyt tasapainoinen ja tarkistukset ovat joko mietinnön vastaisia tai tarpeettomia.

Anastassopoulos
Arvoisa puhemies, puhemiehistölle 21.3.1995 jättämässäni mietinnössä Euroopan unionin tiedotuspolitiikasta olin muun muassa suositellut, että kulttuuriasioita ja tiedotusvälineitä käsittelevä valiokunta laatisi mietinnön, ja että täysistunnossa pidettäisiin vuosittain keskustelu tästä tärkeästä asiasta. Kului kuitenkin kolme vuotta, ennen kuin päästiin tähän tämänpäiväiseen keskusteluun.
Tällä välin tiedottamiskysymys ei ole lakannut olemasta tärkeä mielenkiintomme kohde, ja puhemiehistö on ryhtynyt joukkoon toimenpiteitä, jotka hahmottivat uutta politiikkaa. Lähtökohtamme oli toteamus suuresta tiedotusvajeesta, joka erottaa Euroopan unionin sen kansalaisista. En usko sokeasti mielipidemittauksiin, mutta kun kaikissa vuosien mittaan tehdyissä mielipidemittauksissa 60-70 % kansalaisista ilmoittaa tietämättömyytensä tai tiedon puutteen Euroopan asioista, ongelmaa on pidettävä kriittisenä Euroopan demokratian kannalta. Voidaanko näissä oloissa puhua vakavasti mistään kansalaisten Euroopasta ja kansalaisten osallistumisesta?
Alkaessamme edes jollain tavoin merkittävästi poistaa tiedotusvajetta pidimme ensiarvoisen tärkeänä yhteistyön kehittämistä komission kanssa, joka on yleisvastuussa Euroopan toiminnan tiedottamisesta. Komissio vastasi myönteisesti, ja perustettiin toimielinten välinen työryhmä, jonka puheenjohtajina toimivat herra Oreja sekä allekirjoittanut. Työryhmä on ahkeroinut kaikkina viime vuosina ja luonut perustan systemaattiselle politiikan yhteensovittamiselle. Sellaiset käsitteet, kuten ajankohtaisuus, hajauttaminen, vuoropuhelu kansalaisten kanssa sekä tiedottaminen ilman propagandistista sävyä, ovat saaneet uuden merkityksen. Prince-ohjelmaa, joka koski kolmea tärkeintä toimea alalla, käytettiin koelaboratoriona kokeiltaessa käytännössä uusia ajatuksiamme ja uusia menetelmiä, joilla yritämme hyödyntää nopeasti kehittyvää uutta teknologiaa. Tyydytykseksemme alkuperäinen yhteistyö komission kanssa on lopulta laajentunut kolmikantaiseksi, kun 11 jäsenvaltion hallitukset allekirjoittivat kanssamme sopimuksen ja ottavat osaa yhteiseen pyrkimykseen. Kiitos komissaari Ortegan sekä hänen kollegojensa osoittaman hyvän yhteistyöhengen, mistä olemme kiitollisia, toimintamme kehyksille on luotu pohja ja niitä on kokeiltu käytännössä. Mietintö, jota niin myöhästyneenä tänään käsittelemme, liikkuu tässä yleiskehyksessä.
Arvoisa puhemies, ongelma yhteydenpidosta kansalaisiin on yhä ratkaisematta. Ongelma on valtava. Saavutetut muutamat edistysaskeleet eivät riitä vähentämään tuntuvasti tiedotusvajetta. Tarvitaan lisätoimenpiteitä. Noin 100 miljoonaa ecua vuodessa ei ole enempää kuin keskikokoisen eurooppalaisen yrityksen markkinointibudjetti. Tarvitaan vielä parempaa yhteistyötä komission kanssa, vielä parempaa toiminnan yhteensovittamista. Tarvitaan vielä parempaa yhteistyötä hallitusten kanssa, ja hallitusten on lopetettava yritykset kahmia kaikki kunnia menestyksistä itselleen ja vierittää syy kaikista epäonnistumisista Euroopan unionin niskoille. Uusia teknologioita pitää hyödyntää vielä paremmin ja käyttää enemmän televisiota, joka on 70 %: lle kansalaisista ainoa tai pääasiallinen tiedon lähde. Mielestäni pääasia on, että me emme saa antaa vastoinkäymisten lannistaa meitä, vaan meidän on pysyttävä lujina.

Guinebertière
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, Euroopan unionin kansalaisilla on hyvin, hyvin pian edessään Euroopalle tärkeän vaalikauden päättyminen eli uusien edustajien valitseminen parlamenttiin, unohtamatta tietenkään komission jäsenten vaihtumista.
Valitettavasti en ole varma siitä, onko nykyisin noudatettava tiedotuspolitiikka saavuttanut kohteensa, onko politiikka erikoistunut tai onko sitä tarkoitettu suurelle yleisölle. Kuka tuntee toimielinten toiminnan? Kuka tuntee perustamissopimusten sisällön? Kuka tuntee laajentumisen panokset? Kuka tuntee päätöksemme? Ainoastaan maanviljelijät tuntevat yhteisen maatalouspolitiikan huolestuttavat suunnitelmat. Heidän järjestönsä ovat erinomaisia linkkejä. Näin ollen tiedotus on mahdollista. Yrittäkäämme siis saada suuri yleisö tietoiseksi Euroopan unionin saavutuksista ja eduista selventääksemme yleisön valintaa ja kannustakaamme liittymistä Euroopan rakentamiseen sen toiveiden mukaisesti.
Kaikissa parlamenteissa viestinnän panokset ovat poliittisia panoksia ja näin ollen riippuvaisia demokratiasta ja toimeenpanijan auktoriteetista. Kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevä valiokunta on myös, kuten sen nimikin osoittaa, tiedotusvälineitä käsittelevä valiokunta: sillä on siis velvollisuus pohtia tätä politiikkaa ja ilmaista sitä koskevan mielipiteensä.
Ryhmämme on täyttänyt paikkansa tässä työssä, ja vaikka olemme aina kannattaneet esittelijä Pexin teesiä, jonka mukaan on optimoitava toimielinten yhteiset varat, olemme kuitenkin puolustaneet sitä ajatusta, että parlamentilla ei välttämättä ollut, poliittisella tasolla, samoja viestejä välitettävänä kuin komissiolla. Itse asiassa mielipiteiden moninaisuus valmistelee yleisöä ymmärtämään panoksia. Esittelijä ehdotti eurooppalaisen tiedotustyöryhmän perustamista: se oli eräänlainen tiedotuspolitiikan toimeenpaneva elin. Omasta puolestani en ole koskaan kannattanut tätä ajatusta, ja nyt vaikuttaa siltä, ettei sen täytäntöönpanolla olisi sitovaa lainsäädännöllistä arvoa.
Tässä tilanteessa poliittinen ryhmämme tunnustaa tämän tärkeän aiheen laajamittaisen pohdinnan arvon ja onnittelee lisäksi herra Pexiä tehdystä työstä: ryhmämme on samaa mieltä tärkeimmistä tavoitteista, jotka on määritelty, hajautuksesta, toimielinten välisestä yhteistyöstä, yhteyksien vahvistamisesta kansalaisiin, rahastojen tehokkaasta käytöstä, avoimuuteen pyrkimisestä. Kaikki tämä on meille erittäin tärkeää.
Euroopan unionin pakottaminen olemaan tiiviimmin yhteydessä kansalaisiin oli Amsterdamin sopimuksen tärkein viesti. Yrittäkäämme itse soveltaa sopimusta ja valmistakaamme kansalaiset ymmärtämään, mitä heidän puolestaan päätetään. Haluan vielä lopuksi onnitella esittelijää uudelleen.

Monfils
Arvoisa puhemies, tämä mietintö on alusta lähtien saanut aikaan tietynlaista tyytymättömyyttä, kuten puhemies Gil-Robles Gil-Delgadon julkisessa istunnossa käyttämä - äärimmäisen harvinainen - puheenvuoro, jossa hän arvioi mietinnön perustamissopimuksen ja parlamentin työjärjestyksen vastaiseksi, osoitti.
Muutoksen jälkeenkin monitulkintaisuus on jäljellä. Jos on kyse tiedotuspolitiikan suuremman tehokkuuden takaamisesta, riittää, että tutkitaan, parlamentin työjärjestystä kunnioittaen, mitä parannuksia voidaan tehdä toimivaltaisten pääosastojen toimintaan, tietenkin yhdessä parlamentin puhemiehistön kanssa. Monet herra Pexin tekemistä ehdotuksista muuten ovat tässä suhteessa mielenkiintoisia.
Mietinnössä mennään kuitenkin pitemmälle. Siinä halutaan antaa valtaa tilapäiselle elimelle, 16 kohdassa, mutta siinä olisi tässä tapauksessa esitettävä objektiivisuustakuu. Näin ei asia ole. Työryhmän kokoonpanossa, johon kuuluu pääasiassa poliittisia edustajia eikä virkamiehiä, on mukana yksinomaan parlamentin kaksi suurta poliittista ryhmää. Tällaista tilannetta ei voi hyväksyä elimessä, jonka tehtävä on laajempi kuin parhaiden viestintäkeinojen tutkiminen ja etsiminen, mikä kuitenkin oli ainoa tehtävä, jota parlamentin puhemies, herra Gil-Robles Gil-Delgado, oli ehdottanut mutta jota kulttuurivaliokunta ei hyväksynyt.
Mietinnön 16 kohdassa esitetyn kaltaisena, omine toimivaltoineen, tämä työryhmä, jonka institutionalisoimista mietinnössä ehdotetaan, voisi ehkä muuttua Euroopan unionin tiedotusministeriöksi, ministeriöksi, jota kaiken kukkuraksi ei valvottaisi demokraattisesti. Siihen, hyvät kollegat, voimme sanoa vain "ei" ! Moniarvoisuus on välttämätöntä tietoyhteiskunnassa, mutta ei ole kyse kahdella eri tavalla sovellettavasta käsitteestä, johon kuuluu toisaalta PSE: n ja PPE: n suora valvonta ja toisaalta epämääräinen kuukausittain annettava, muille poliittisille ryhmille tarkoitettu kertomus elimen toimista. Näin ollen, jos tämän parlamentin enemmistö ei äänestä ehdottamamme moniarvoisuutta koskevan tarkistuksen puolesta, äänestän tietenkin, valitettavasti, tätä mietintöä vastaan.

Voggenhuber
Arvoisa puhemies, viestintäpolitiikka on demokraattisen kulttuurin olennainen osatekijä, mutta se on myös valtakysymys. Tapa, jolla jokin toimielin menettelee tässä kiistanalaisessa kentässä, antaa viitteitä sen demokraattisuuden laadusta. Tämän mietinnön syntyvaiheet, tavoitetta koskevien ennakkotietojen vajavaisuus ja työryhmän kokoonpano osoittavat hyvin selvästi, että parlamentin enemmistö pitää viestintäpolitiikkaa puhtaasti valtakysymyksenä. Siitä johtuu taipumus sekoittaa keskenään viestintä ja propaganda. Siitä johtuu, että parlamentin ulkoinen kuva sekoitetaan siihen kuvaan, jonka sen poliittiset enemmistöryhmät itsestään haluavat antaa.
Arvoisa puhemies, jonkin verran sulattelemista vaatii mietinnön 6 kohta, jonka mukaan viestintäpolitiikalla olisi taattava, että unionin kansalaiset saavat "korkealaatuista ja mahdollisuuksien mukaan kohderyhmien tarpeita vastaavaa tietoa, joka antaa vastauksia heitä askarruttaviin kysymyksiin ja välittää heille myönteisen kuvan Euroopan unionista."
Onko Euroopan parlamentin viestintäpolitiikan tehtävänä välittää kansalaisille myönteistä kuvaa vai sellaista tietoa, jonka avulla he pystyvät luomaan asiasta omakohtaisen, riippumattoman ja kriittisen arvion? Parlamentin tähän kysymykseen omaksuma asenne käy ilmi viime päivien tapahtumista, kun sen enemmistöryhmät katsoivat aiheelliseksi ryhtyä uumoilemaan suoranaista demokratian tuhoa tosiasiallisesti täysin tavanomaisten ja parlamenttien historiassa satoja kertoja esiintyneiden ja jatkuvasti toistuvien vastalausemielenosoitusten varjolla. Se, että televisioasemille ei annettu lupaa kuvata tätä vastalausemielenosoitusta ja valokuvaajat poistettiin lehteriltä, osoittaa asennetta, joka ei kavahtaisi edes sensuuria ja jonka tarkoituksena ei oikeastaan olisikaan tiedon jakaminen kansalaisille, vaan valmiiden oppien mieleen iskostaminen. Uskon, että näin toimimalla Euroopan parlamentti tuskin kerää kovin hyviä arvosanoja.

Leperre-Verrier
Arvoisa puhemies, tehdessään aloitteen Euroopan toimielinten tiedotusongelman tutkimiseksi kulttuurivaliokunta on tehnyt hyödyllisen teon.
Kuitenkin, vaikka jokainen näkeekin tällaisen hankkeen välttämättömyyden, sen konkreettinen toteuttaminen ei ole helppo tehtävä. Herra Pexiä on kiitettävä siitä, että hän on käynyt tehtävään käsiksi, ja kulttuuriasioita käsittelevän valiokunnan ja institutionaalisten asioiden valiokunnan kollegoja siitä, että he ovat hänen kanssaan välttäneet tietyt kompastuskivet.
Mitkä ovatkin ne vääristyneet kuvat, joiden uhreiksi Eurooppa ja sen toimielimet ovat joutuneet, on kuitenkin erotettava se, mikä kuuluu varsinaiseen viestintäpolitiikkaan ja mikä kansalaisten tiedottamiseen. Kansalaisten auttaminen ymmärtämään paremmin Euroopan toimielimiä, tietämään enemmän tehdyistä päätöksistä, kuuluu tiedotukseen, kun taas viestintä, poliittisin termein ilmaistuna, lankeaa poliittisten ryhmien ja itse parlamentin jäsenten osaksi.
Edustajantoimemme pakottaa meidät oppimaan välittämään viestejä ja selittämään valintojamme. Mikään institutionalisoitu viestintäpolitiikka ei voi mitenkään korvata sitä. Toisaalta, yksinkertaisemmat ja kansalaisen kannalta ymmärrettävämmät toimielimet helpottaisivat kansalaisen joskus konfliktin leimaamia suhteita Eurooppaan. Tämä on kysymys, jota ei voi kiertää mutta joka ylittää tämän keskustelun rajat.
Mitä tulee erityisesti jatkuvien tiedotustoimien työryhmää koskevaan ongelmaan, ryhmäni suhtautuu varauksin ryhmän perustamiseen. Sellaista työryhmää ei kuitenkaan oikein voi muodostaa ilman, että kaikki poliittiset ryhmät ovat edustettuina. Äänestämme siis tämänsuuntaisten tarkistusten puolesta. Se on todellisen tiedotuspolitiikan välttämätön ehto.

Blokland
Arvoisa puhemies, te haluatte, että äänestämme klo 12.00, ja pyydän teitä vastaamaan selvästi siihen, miksi tämä kollega Pexin mietintö ei ollut vielä viime viikon perjantaina saatavilla ja miksi tarkistuksia ei ollut saatavilla kuin vasta eilen. Mitkä voimat haluavat vaikeuttaa normaalia parlamenttikäsittelyä?
Kansalaiset suhtautuvat yleisesti ottaen kriittisesti yhä pitemmälle menevään Euroopan yhdentymiseen. Kun kansallinen hallitus on jo usein kaukana kansalaisten elämysmaailmasta, kuilu kansalaisten ja eurooppalaisten toimielinten välillä on vielä paljon suurempi. Koska Eurooppa saa yhä enemmän toimivaltaa, on välttämätöntä, että kuilu pienenee. Siksi olen tyytyväinen esittelijä Pexin selkeään mietintöön. Muun muassa lähestyttäessä eurooppalaisia vuoden 1999 vaaleja on välttämätöntä, että kansalaiset tietävät, että heidän valinnallaan on näissä vaaleissa todella merkitystä. Sen lisäksi heitä pitää muistuttaa siitä, että yhä pitemmälle menevä Euroopan yhdentyminen ei ole mikään hävitty taistelu, jonka yhteydessä kansalaiset eivät voi muuta kuin seurata politiikan tekijöitä.
Minulla on muutama kysymys ja huomautus mietinnön sisällöstä. Mietinnössä muistutetaan oikeutetusti puutteellisesta unionin politiikkaa koskevasta tiedottamisesta. Mietinnössä sanotaan, että tähän on syynä eurooppalaisen politiikan riittämätön kannatus. Tämä on totta tiettyyn pisteeseen asti. Mikäli kansalaiset eivät tiedä, mitä ja mistä Euroopan tasolla päätetään, he eivät innostu asiasta nopeasti. Suhteuttaminen on kuitenkin paikallaan. Mietinnössä sanotaan monta kertaa, että parantunut tiedotus tulee saamaan kansalaiset vakuuttuneiksi unionin eduista. Selkeämmän tiedotuspolitiikan avulla kansalaiset tulevat näkemään Euroopan yhdentymisen edut itsestään.
Nyt ihmettelen: minkälaisia tietoja kansalaiset saavat? Annetaanko kansalaisille parannettujen tiedotusmahdollisuuksien avulla todella objektiivista tietoa, vai onko kyseessä vain propaganda Euroopan yhdentymisen edistämiseksi? Jää tietenkin avoimeksi, tulevatko kansalaiset vakuuttuneiksi eduista eurooppalaisen päätöksenteon avoimuuden kautta. Avoimuuden vaikutuksesta he voivat myös huomata haitat selvemmin.
Päätöslauselman ydin sisältää komissiolle tehdyn esityksen sellaisen lakiehdotuksen antamisesta, jonka tarkoituksena on yhdistää komission ja parlamentin tiedotusosastot. Tämä näyttää hyvältä sinänsä, sillä tällä tavalla kansalaisille voidaan tiedottaa yhdenmukaisesti. Minusta näyttää kuitenkin vaikealta tehtävältä saada kansalaiset erottamaan toimielimet toisistaan. Mainitussa arvioinnissa tämä kohta pitää myös ottaa huomioon.

Vanhecke
Arvoisa puhemies, kollega Pexin mietinnön perustelujen ensimmäisestä kappaleesta tulee esille se suhtautuminen, joka on tyypillistä tälle asiakirjalle ja joskus tälle parlamentille. Lainaan: " Euroopan unionin kansalaiset eivät yleensä suhtaudu kovin innokkaasti Euroopan yhdentymiskehitykseen. Tärkeimpiä syitä tähän näyttää olevan kansalaisten ja Brysselin ja Strasbourgin välisen kommunikaation puute ja se, etteivät EU: n instituutiot tiedota tavoitteista ja keinoista" .
Se, joka siis suhtautuu asioihin kriittisesti nykyisessä, virallisessa Euroopassa, on siis, mikäli ymmärrän mietinnön oikein, joko tyhmä tai saanut riittävästi tietoa. Tästä tulee ilmi, kaikella kunnioituksella sanottuna, tietynlainen itsetyytyväisyys Euroopan unioniin.
Kotimaakunnassani Flanderissa esimerkiksi vallitsi useiden vuosien ajan melko yleinen, selvä ennakkoasenne Euroopan rakentamista kohtaan, joka kosketti minuakin. Mikäli tämä selvä ennakkoasenne nyt häviää, se ei johdu siitä, että ihmisille ei olisi annettu tarpeeksi tietoa, vaan päinvastoin siitä, että ihmiset saavat enemmän tietoa. Ja koska he jatkuvasta yksipuolisesta eurooppalaisesta propagandasta huolimatta toteavat hyvin konkreettisten asioiden pohjalta, että esimerkiksi kuuluisaa toissijaisuusperiaatetta loukataan järjestelmällisesti, tahallaan ja jatkuvasti. Esimerkkeinä mainittakoon, että Eurooppa määrää kotimaassani, kuka saa ääniokeuden ja kuka ei, että eurooppalaiset toimielimet eivät kunnioita vähääkään Flanderin kielilakeja, että Eurooppa välttää kansanäänestyksiä kuin ruttoa ja että paljon ylistetty suurempi asiayhteys ei läheskään aina tuo mukanaan lisää tehokkuutta.
Jos halutaan saada Euroopan kansalaiset innostumaan enemmän eurooppalaisesta hankkeesta, ei pidä kuluttaa miljardeja, vaan pitää aloittaa osoittamalla kunnioitusta sellaisia Euroopan kansoja kohtaan, jotka haluavat tehdä kiinteää yhteistyötä mutta jotka eivät halua kuulla puhuttavan eurooppalaisesta yhdenmukaisuudesta.

Morgan
Arvoisa puhemies, haluan onnitella herra Pexiä siitä, että hän sai tämän asian parlamentin esityslistalle. Se on ollut ongelmallinen ala, jota on kohdeltu kaltoin useita vuosia, koska näkyvyyden puute EU: ssa, erityisesti jäsenvaltioissa, on ollut valitettavaa ja koska on ollut ja on yhä tarvetta PO X: n johtamisen kehittämiseen ja oman tiedotuspolitiikkamme järjestämiseen parlamentissa.
Työn määrä on valtava, mikä ei ole yllättävää sen perusteella, miten jotkin komission edustustot työskentelevät jäsenvaltioissa.
Haluan puhua nimenomaisesti Walesissa Cardiffissa sijaitsevan komission edustuston murhenäytelmästä. Tämä rakennus on seissyt siellä ylpeänä vuosikausia. 15 vuoteen emme ole kuulleet sieltä pihahdustakaan. Miten komissio on voinut sallia tämän tilanteen jatkua näin kauan? Miten komissio on voinut sallia sellaista toimettomuutta? On kulunut tuhansia puntia veronmaksajien rahoja sen rakennuksen, sen hiljaisen rakennuksen ylläpitämiseen, josta ei ole kerrottu Walesin asukkaille EU: sta mitään.
Kyse ei ole vain siitä: edustustolla on ollut otsaa lähettää komissiolle osoitettuja tiedusteluja edelleen Euroopan parlamentin jäsenille. Viime torstaina sain selville, mitä edustusto tekee Eurooppa-päivän hyväksi: ei mitään, ei kerta kaikkiaan mitään! Haluankin tietää tämän: kuinka yleistä tämä on muiden jäsenvaltioiden edustustojen osalta?
Komissio on vihdoinkin alkanut toimia ja nimittää jonkun sinne pian. On kuitenkin kestänyt lähes vuoden nimittää joku Cardiffin edustustoon. Siihen mennessä, kun uusi työntekijä on tullut, mahdollisuus ratsastaa Ison-Britannian puheenjohtajuudella on menetetty ja Cardiffin huippukokous on ohi. Herra Pexin mietintö varmistaa, ettei tällaista tilannetta synny enää koskaan.
PO X muuttuu ja kehittyy ja suorasta viestinnästä on joitakin erinomaisia esimerkkejä, erityisesti Internetin käytössä.
Haluan vain laittaa asiat oikeisiin mittasuhteisiin: EU kulutti 10 % siitä, mitä Pepsi Cola kulutti kertoessaan, että se muuttaa tölkkinsä punaisista sinisiksi - joten meidän on pidettävä asiat oikeissa mittasuhteissa.

Vaz da Silva
Arvoisa puhemies, ehdotus Euroopan unionin tulevasta tiedotus- ja viestintäpolitiikasta, josta parlamentti nyt äänestää, sisältää eräitä tärkeitä kohtia, joita tahdon tähdentää. Sitä ennen haluan kuitenkin onnitella esittelijä Peter Pexiä siitä rohkeudesta, jota hän osoitti ryhtyessään työhön, sekä joustavuudesta, jota hän on osoittanut tämän pitkän ja mutkikkaan prosessin aikana.
Juuri joustavuuden ansiosta tämä mietintö, jossa käsitellään kaikille unionin toimielimille erittäin tärkeää aihetta, voitiin saada päätökseen. Se teksti, josta nyt äänestämme, on ainoa mahdollinen teksti. Mutta jos toimielimillä on poliittista tahtoa - ja tämä on ratkaiseva kysymys - se voi olla erinomainen väline, jolla voidaan vahvistaa kansalaisten tunnetta siitä, että he kuuluvat Eurooppaan.
Tahtoisin tähdentää seuraavia tavoitteita, joita pidän keskeisinä: tavanomaisen yhteistyön käynnistäminen komission ja parlamentin sekä näiden kahden että muiden toimielinten välillä; parlamentin paremmat mahdollisuudet valvoa nyt esillä olevien politiikkojen määrittelyä ja toimeenpanoa; suurempi avoimuus suhteessa kansalaisiin; ja tehokkaampi tiedotuspolitiikka ja kustannus-hyötysuhde.
Mutta tahtoisin, arvoisa puhemies, korostaa vielä erästä näkökohtaa, jota mietinnössä ei oteta esiin, nimittäin alueellisten ja paikallisten tiedotuselinten korvaamatonta tehtävää toimielinten ja kansalaisten välisissä yhteyksissä. Jos tiedotusvälineet määritellään yhdeksi kohderyhmäksi, on annettava erityistä tilaa niille tiedotusvälineille, jotka ovat lähimpänä kansalaisia, koska juuri ne kykenevät välittämään toimielimille paikallisen elämän sykkeen ja kääntämään unionin viestit selväsanaiselle kielelle. Jos emme toimi siten, menetämme arvokkaan liittolaisen.
Mietinnössä ehdotettu alueellisten televisiokanavien käyttäminen edellyttää sitä, että hyödynnämme jo olemassa olevia paikallisia aloitteita eli alueellista CIRCOM-järjestöä, joka yhdistää 376 paikallista kanavaa 38: ssa Euroopan maassa. Vuoden 1999 EU-vaalit ovat seuraava suuri koe, jossa nähdään, miten vakavissamme pyrimme parantamaan eurooppalaisten mielikuvaa Euroopasta.

Baldi
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, tahtoisin ennen kaikkea onnitella puheenjohtaja Pexiä loistavasti suoritetusta työstä ja erityisesti siitä hienotunteisesta sovittelukyvystä, jota hän on osoittanut tämän mietinnön laatimisessa.
Tehokas ja yhtenäinen tiedotuspolitiikka on erittäin tärkeää, jotta voitaisiin varmistaa, että kansalaiset ymmärtävät, mille arvoille Euroopan unioni perustuu, mitkä ovat sen päämäärät ja mitä toimia näiden päämäärien saavuttaminen vaatii.
Ainoastaan selkeä, jatkuva ja avoin tiedotus voi saada kansalaiset kiinnostuneiksi, tietoisiksi ja osallisiksi Euroopan rakentamisen menetelmistä ja monimutkaisuudesta, ja vain siten voidaan saavuttaa toisinaan odottamattomiakin tuloksia ja vaikutuksia.
Kansalaiselle on siis tarjottava helppo pääsy tiedon lähteille, rohkaistava häntä hakemaan ja syventämään tietojaan ja lähestymään toimielimiä, eikä ajattelemaan, että ne ovat luoksepääsemättömiä ja käsittämättömiä. Siksi on tärkeää toisaalta saada selville parhaat mahdolliset tiedonvälittämisen tavat ja toisaalta pohtia välitettävän tiedon sisältöä.
Tiedonvälitysjärjestelmissä on mielestäni aina pyrittävä tekemään tiedon saatavuus helpoksi, ja rakenteiden koordinointi, jossa parlamentti ja komissio voivat käytännössä yhdistää tekniset resurssit ja infrastruktuurinsa, on toivottavaa.
Tähän pyrkii myös esittelijä ajatuksellaan tiedotuspalvelujen hajauttamisesta siten, että voitaisiin helpottaa yhteydenpitoa myös pääkaupungeista kaukana sijaitsevien alueiden asukkaiden kanssa.
Sisältöä ajatellen on ennen kaikkea tärkeää ottaa huomioon tärkeimpiin aiheisiin liittyvät tavoitteet, Euroopan unionin kehityksen suunta ja se tärkeä osa, mikä kansalaisilla on tässä kehityksessä. Lisäksi on pohdittava kunkin toimielimen - komission ja parlamentin - tehtäviä, niiden yhteisiä päämääriä ja niitä päämääriä, jotka ovat ominaisia kullekin toimielimelle, sekä niiden toimivaltaan kuuluvia erilaisia velvollisuuksia.
Euroopan parlamentin ja komission yhteistyö on hyvin tärkeää, erityisesti jotta voitaisiin suunnitella tiedottaminen tärkeimmistä aiheista ja koordinoida eri toimielinten toimintaa. Toimintoja koordinoitaessa on kuitenkin säilytettävä eri toimielinten riittävä autonomia ja pidettävä huoli siitä, etteivät eri toimielinten roolit ja velvollisuudet hämärry. Mikäli pelätään sitä, että kansalaiset eivät erota parlamenttia komissiosta, hyvä ratkaisu ei ole mielikuvan yhdistäminen vaan päinvastoin selkeä tiedotus niiden erilaisista tehtävistä. On korostettava sitä, että parlamentin tehtävä - enemmän kuin minkään muun toimielimen - kansalaisten suoraan valitsemana kansanedustuslaitoksena on selittää parlamentin ja sen eri elinten tekemiä päätöksiä kunnioittaen ja heijastaen parlamentissa ilmaistujen mielipiteiden erilaisuutta. Elävä ja moniarvoinen tiedonvälitys on demokraattisen keskustelun perusta. Parlamentin on taattava keskustelun jatkuminen.

Ryynänen
Arvoisa puhemies, aluksi haluan todeta, että liberaaliryhmä tulee äänestämään tämän mietinnön puolesta.
Euroopan unionin tulevaisuus on riippuvainen sen kansalaisten tuesta. Hyväkään tiedotuspolitiikka ei voi korjata sekavaa rakennetta tai huonoja päätöksiä, mutta suurelta osin kansalaisten tyytymättömyys johtuu EU: n etäisyydestä. Brysselin byrokraattisen päätöksenteon yhteyksiä ihmisten arkielämään on vaikea hahmottaa. EU: n tiedotus- ja viestintäpolitiikan suuri haaste on ylittää kuilu EU-instituutioiden ja kansalaisten välillä. Se edellyttää, että tiedottaminen muuttuu viestinnäksi, joka toimii molempiin suuntiin. Silta kuilun yli rakennetaan vain yhteistyöllä niin yhteisön toimielinten kuin jäsenmaidenkin suhteen.
Uusi viestintäteknologia antaa uusia mahdollisuuksia tehokkaaseen interaktiiviseen viestintään. Samalla EU-tiedotusta on alueellistettava, se on tuotava lähelle kansalaisia alueellisten tiedotuspisteiden ja paikallisen median välityksellä. Esimerkiksi kirjastot ovat tähän erinomainen paikka. Tärkeää on tietysti sekin, että EU-tiedotuksen kieli kaikessa viestinnässä on mahdollisimman selkeää ja ymmärrettävää.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin tiedotuspolitiikka ei ole kovin menestyksekästä. Siitä täällä parlamentissa ei ole epäilystäkään, mutta kysymyksestä, mistä se johtuu, ollaan valitettavasti eri mieltä. Voin vakuuttaa teille, ettei tiedotuspolitiikkamme uskottavuutta edistetä sillä, että Euroopan parlamentin toimihenkilöt poistavat kameroita, silloin kun tapahtuu asioita, jotka eivät ole suotuisia suurelle osalle tämän parlamentin jäsenistä, tai suorittavat muita toimenpiteitä estääkseen lehdistöä pääsemästä asioista perille. Rehellisesti sanottuna näin ei tapahtunut ainoastaan eilen, vaan niin tapahtuu täällä säännöllisesti. Se ei lisää tiedotuspolitiikan uskottavuutta.
Parlamentti pystyy myös erinomaisesti olemaan katsomatta itseään arvostellessaan tiedotuspolitiikkaa, ja se syyttää helposti muita, vaikka parlamentin uskottavuudelle tekisi hyvää, jos se silloin tällöin näyttäisi hampaansa sellaisina hetkinä, kun se on mahdollista. Muistutan vaikkapa komission virkaan asettamisesta tai tulliliitosta Turkin kanssa. Siinä on vain pari esimerkkiä.
Kun ajattelemme parlamentin rakennuspolitiikkaa tai sitä tosiasiaa, että meidän pitää kokoontua useissa eri kokouspaikoissa, voin vakuuttaa teille, että se ei lisää tämän parlamentin ulospäin suuntautuvaa uskottavuutta. Asiaa ei voi parantaa edes tiedotuspolitiikan keinoin, ei edes, vaikka sitä ryhdyttäisiin hoitamaan yhdessä komission kanssa. Se tulee olemaan mielekästä vain, mikäli tämä parlamentti käyttää itsepuhdistavaa voimaansa ja parantaa uskottavuuttaan, se on paras tapa saada äänestäjät vakuuttuneiksi eurooppalaisesta aatteesta.

Elchlepp
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, myös minä tahtoisin sydämestäni kiittää herra Pexiä tästä jo pitkään kaivatusta mietinnöstä. Eurooppa, sen todistettavat ansiot, sen tavoitteet ja näköalat on tuotava paljon lähemmäs kansalaisia, mikäli sen halutaan olevan heidän oma Eurooppansa.
On siis kyse ylipäänsä demokratiasta ja oikeudesta saada selkoa asioista. Tiedämme kaikki eri puolilla maata pitämiemme tilaisuuksien perusteella, miten paljon epävarmuutta ja epätietoisuutta Eurooppa-asiasta yhä vallitsee. Vallitsee suuri tiedon vaje, joka koskee muuten myös kansallisia hallituksia, sekä selvä epäsuhta EU: n saavutusten ja toisaalta sen ulkoisen kuvan välillä. Tästä seuraa se arveluttava seikka, että kiinnostus Eurooppaan on kohdistunut niin pitkään vain sieltä kantautuneisiin kielteisiin ilmiöihin, ja epäilijät ovat voittaneet jalansijaa.
Kuten jo todettiin, tosiasiassa esimerkiksi Euroopan parlamentin oikeudet päästä osalliseksi päätöksentekoon eivät ole tulleet Amsterdamin kokouksen jälkeen yleiseen tietoisuuteen. Kuinka moni kansalainen tietää, mitä lainsäädännöllisiä oikeuksia parlamentilla on? Tiedämmekö yleensäkään, millä tavoin mittavat euro-kampanjat ovat täyttäneet tehtävänsä? Arvioitiinko näitä kampanjoita edes, ja keskusteltiinko niistä meidän kanssamme?
Miten ylipäänsä on voitu ajautua tällaisiin epäilyksiin Euroopan tasolla tehtävien päätösten demokraattisesta legitimiteetistä? Uskon, että tarvitsemme tehokkaampia paikan päällä olevia tiedonvälitysrakenteita ja että tiedot EP: ssä tehdyistä päätöksistä on levitettävä nopeasti eteenpäin. Lisäksi meidän on kiinnitettävä huomiota tiedotusaineiston kattavuuteen ja kieleen, erityisesti niiden kohderyhmien osalta, jotka kipeimmin tarvitsevat meiltä tulevaa tietoa.
Yhden seikan haluaisin vielä tuoda selkeästi esiin: en pysty kuvittelemaan, että tehokkuutta voitaisiin enää oleellisesti lisätä uusilla ja hienoilla, mutta varsin kalliilla Eurooppa-taloilla tai uusilla Brysseliin perustettavilla elimillä, vaan pikemminkin hajauttamalla tiedotustyötä entisestään. Tähän ovat erityisesti omiaan menestyksekkäästi toimineet Eurooppa-tiedotuspisteet. Niitä on laajennettava, ne ovat lähellä kansalaisia ja ne helpottavat kansalaisten pääsyä tiedon äärelle. Kunnat ovat valmiita yhteistyöhön tässä asiassa. Käyttäkäämme hyväksi paikallisten yhteisöjen tarjoamia mahdollisuuksia ja ryhtykäämme lopultakin määrätietoiseen työhön Euroopan asian puolesta.

Kristoffersen
Arvoisa puhemies, nykyään puhutaan paljon siitä, että kansalaiset on saatava lähemmäksi EU: ta ja sen toimielimiä, mutta yhtä paljon on varmasti kysymys siitä, että toimielimet, ja siten myös Euroopan parlamentti, tulevat paremmin kansalaisten ulottuville ja että ne perehtyvät ympärillä vallitseviin intresseihin, että ne tekevät itsestään ymmärrettävämpiä ja avoimempia ja että ne mahdollisesti olisivat kiinnostavampia. Niiden on yritettävä saada ihmiset kiinnostumaan enemmän Euroopan asioista, kannustettava heitä paneutumaan enemmän asioihin ja niiden täytyy motivoida kansalaisia muodostamaan mielipiteitä ja antaa heille sellainen käsitys, että asioista kannattaa olla jokin mielipide. Sillä on myös merkitystä demokratian kannalta, kuten olemme täällä aikaisemmin aamupäivällä puhuneet. Ja juuri kansallisten parlamenttien asema ja panos Euroopan tasolla auttaisivat tekemään Euroopan asioista tunnetumpia. Tarvitsemme ihmisläheistä vuoropuhelua. Vuoropuhelu ei tarkoita pelkästään kampanjoita, koska kyseinen "kampanja" -nimitys kuulostaa minusta melkein psykologiselta raiskaukselta. Tulevan tiedotuspolitiikan on tarkoitettava sitä, että väestö otetaan vakavasti ja että yksittäisiä valtioita kohtaan käyttäydytään varovaisesti ja hienovaraisesti.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, esittelijä on oikeassa siinä, että EU: n viestintäpolitiikkaa on tehostettava. Mutta mitä hän sillä tarkoittaa? Hän päätyy johtopäätökseen, että EU: ta ympäröivä kielteinen asenneilmasto saataisiin hälvennetyksi tehokkuutta lisäämällä ja että siten pystyttäisiin vahvistamaan Euroopan yhdentymisprosessia. En ole analyysista samaa mieltä. Ei epäonnistunut tiedotuspolitiikka ole syynä siihen, että kuilu Euroopan kansalaisten ja EU: n toimielinten välillä levenee levenemistään, vaan riittämättömät vastaukset Euroopan polttavimpiin kysymyksiin, esimerkiksi 18 miljoonan ihmisen työttömyyteen.
Samalla kun esittelijä korostaa EU: n kansalaisten monikielisyyttä, institutionaalisten asioiden valiokunnassa keskustellaan jo siitä, voisiko esperanto olla tulevaisuuden Euroopan yhteinen kieli. Kun esittelijä korostaa liikkuvan kuvan tärkeyttä, parlamentin jäsenet ovat pyytäneet kameroiden poistamista täysistuntosalista. Siinä missä esittelijä painottaa lakitekstien ymmärrettävyyttä, parlamentin jäsenet ilmoittavat, että he eivät pysty kielellisesti ymmärtämään heille esitettyjä maatalousuudistusta koskevia asetustekstejä.
Esitetty vaatimus ei siis juurikaan vastaa todellisuutta, kuten esimerkit osoittavat. Olennaisinta ei ole näyttävä ulkoasu vaan sisällön asianmukaisuus. Jos EU: n toimielinten viestintäpolitiikka ymmärretään siten, että...
(Puhemies keskeytti puhujan. )

Kirsten Jensen
Arvoisa puhemies, kulttuuriasioita käsittelevä valiokunta haluaa koordinoida EU: n toimielinten vierailupolitiikan ja tiedotuspolitiikan. Se voi äkkiseltään kuulostaa oikealta, mutta sitä se ei välttämättä ole. Tietynasteinen tietojen koordinointi ja vaihto voivat olla hyväksi, mutta meidän on muistettava, että toimielimet ovat itsenäisiä yksiköitä. Ihmisillä pitää olla mahdollisuus erottaa toisistaan tuomioistuin ja parlamentti, komissio ja neuvosto. Kun vierailijat matkustavat tänne, he sanovat luonnollisesti usein, että he "matkustavat EU: hun" , mutta ei ole mitään perustetta sille, että vahvistamme, että kyseessä olisi yksi ja sama asia.
Tässä asiassa me olemme vastuussa yksinomaan Euroopan parlamentista. Muut tulevat kyllä toimeen. Meidän on päästettävä vierailijat parlamenttiin, jotta he voivat nähdä, miten avoimesti työskentelemme. Ovatko esimerkiksi valiokuntakokouksemme avoimia verrattuna kansallisiin parlamentteihin? Vierailijoiden pitää myös päästä työtiloihimme, jotta he voivat saada vaikutelman demokraattisesta ja avoimesta toimielimestä. Olen usein pyytänyt parlamentin hallinnolliselta johdolta kunnollisia tilja vierailijoita varten. Yksin Tanskan sosiaalidemokraatit ottavat vastaan tänä vuonna todennäköisesti 3 000 vierailijaa ja he tulevat vain neljän jäsenen vieraiksi. Meidän on löydettävä vierailijoita varten paikka ja sen on mielellään oltava tietty kokoustila, johon puolueet voivat asettaa pöytänsä ja tietokoneensa. Tiedotuspolitiikassamme on kaksi keskeistä osaa. Meidän on osaksi tiedotettava itsestämme ja siihen onkin myönnetty varoja, mutta sen lisäksi meidän on oltava julkisuuden edustajien, erityisesti lehdistön, tavoitettavissa. Minusta on ollut järkyttävää kuulla, miten kollegani kahden viime päivän aikana ovat valittaneet siitä, että toiset jäsenet pukeutuvat oudosti ja että tiedotusvälineet ovat olleet kiinnostuneita siitä, mitä kyseiset jäsenet haluavat pukeutumisellaan viestittää. Vaikuttaa täysin idioottimaiselta, että me kansan valitsemassa parlamentissa haluaisimme mitenkään rajoittaa lehdistön pääsyä julkisiin istuntoihimme.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, tämä mietintöhän on laaja kokoelma eri ryhmien omista panoksista tiedotuskysymykseen ja se on myös tärkeä parlamentin yhteistyön osoitus.
Kun muistamme, että tietoyhteiskunnassa tiedottaminen on ydinkysymys ja se tapahtuu etupäässä joukkotiedotusvälineiden kautta, emme voi olla tärkeämmän seikan kanssa tekemisissä. Se johtuu siitä, että koko unionin legitimiteetti lepää hyvin syvästi sen kuvan varassa, jonka ihmiset saavat meidän toiminnastamme, jotka ainoina olemme suoraan heidän valitsemiaan. Me taistelemme ammattimaisten tiedonvälittäjien kanssa, me taistelemme jättiyhtiöiden mainontajärjestelmien kanssa ja joskus on suorastaan epätoivoista ajatella, miten kansanvaltaa voisi markkinoida siten, että se saavuttaisi ihmisten huomion, ihmisten, jotka kuitenkin vielä jossain määrin ovat riippuvaisia demokraattisista päätöksistä niin kotimaisella kuin eurooppalaisellakin tasolla.
Luulen, että meidän tulee edelleen kehittää tiedotustamme, koska se rahamäärä, jonka me panemme tiedottamiseen, on kovin vähäinen verrattuna siihen, mitä pannaan esimerkiksi jonkin uutejuoman tai tuotemerkin markkinointiin maailmanlaajuisesti. Tämähän tarkoittaa sitä, että demokratia on ikään kuin jäänyt sivuun tiedon valtavirrasta, samaan aikaan kun globaalit yhtiöt vetävät maailmanlaajuisen huomion ja tulevat jo eräissä maissa meidän peruskouluihimme. Tämän kun pidämme mielessä, niin olemme oikealla tiellä.

Howitt
Arvoisa puhemies, oma kreivikuntani Essex on portti Eurooppaan, huomattavien Tilburyn ja Harwichin satamien kotipaikka, jolla on lentokentät Stanstedissa ja Southendissa, se on huomattava edunsaaja puolustuksen uudistamiseen, teolliseen muutokseen, kalastukseen ja sosiaalirahastoon liittyvissä eurooppalaisissa hankkeissa. Silti se on yhä liian usein tunnettu väärin omista pahamaineisista euroskeptikoistaan. Siksi haluaisin ilmoittaa kahdesta hyvästä uutisesta tämän aamun keskustelussa.
Ensiksi haluaisin ilmoittaa EU: n tällä viikolla antamasta ilmoituksesta perustaa uusi eurooppalainen tietokeskus, joka palvelee liike-elämän yhteisön tarpeita yhdessä Essexin kreivikunnan neuvoston kanssa. Essex on ollut Brysselin verkostojen musta aukko, jossa on ollut useita paikallisia pienyrityksiä, jotka ovat luovuttaneet ennen kuin ovat edes aloittaneet Euroopan ohjelmien, tarjouskilpailujen tai viennin parissa. Tämän uuden eurooppalaisen tietokeskuksen avulla ne saavat vapaan ja suoran pääsyn kaikkiin eurooppalaisiin asiakirjoihin. Se tekee niille Euroopan lainsäädännön vaatimukset ja mahdollisuuden Euroopan rahoitukseen helpommin ymmärrettäviksi. Se tarjoaa yhteydet toisiin yrityksiin muissa Euroopan maissa sijaitsevien 232 keskuksen muodostaman verkoston kautta.
Toiseksi, 23. huhtikuuta paikallinen hallinto ja koulutuksen ja liike-elämän edustajat ympäri Itä-Englantia kokoontuivat yhteen. He ovat sopineet kehittävänsä Euroopan tiedotuksen yhteensovittamista. Se on erittäin hyvä uutinen, jonka halusin ilmoittaa kollegoilleni tänä aamuna.

Darras
Arvoisa puhemies, sanon lyhyesti, että Pexin mietinnön oli jo aikakin tulla täysistuntoon. Esitetystä kompromissista on oltu yksimielisiä kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevässä valiokunnassa, valmistelijan läsnäollessa budjettivaliokunnassa, parlamentin PO III: ssa ja komission PO X: ssä. Minäkin kannatan sitä.
Haluan vain vedota parlamentin valppauteen, jotta tämä eurooppalainen elin, jonka perustamme, voisi yhteisten tiedotusteemojen koordinointiin liittyvien tehtävien lisäksi valvoa tätä tiedotus- ja viestintäpolitiikkaa, jota innokkaasti haluamme. Tätä alaa ei pitäisi todellisuudessa yksityistää, toisaalta niin toivottavan hajauttamisen varjolla, uskomalla se ulkopuolisille työryhmille, jotka koostuvat komission ja parlamentin ulkopuolisista asiantuntijoista, siis toimivat ilman minkäänlaista valvontaa. Se olisi myös avoin tie monille vahingollisille väärinkäytöksille.
Olkaamme siis tarkkoja, jotta tähän elimeen valittavat henkilöt käyttävät poliittista tointaan täysin itsenäisesti ja varmasti.

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, puheenvuoroni tulee olemaan lyhyt, vaikka myönnänkin, että Pexin tärkeää mietintöä pitäisi kommentoida laajemmin.
Haluan kiittää häntä hänen aloitteestaan. Jaan hänen huolenaiheensa siitä tarpeesta, että eurooppalaiset toimielimet edistävät ja kehittävät aktiivista ja tehokasta tiedotuspolitiikkaa. Tämä ei ole helppo tehtävä. Tähän ovat syynä itse yhteisön tasolla tehtyjen päätösten tekninen monimutkaisuus ja rakenteelliset seikat, koska ei voida oikein sanoa, että on olemassa Euroopan tasoista yleistä mielipidettä. Kansallisia yleisiä mielipiteitä on kyllä olemassa, mutta toimielintemme päätösten sisällön välittäminen yhteisön tasolle ja yhteisön yleiselle mielipiteelle ei ole helppoa.
Pexin mietinnön olennainen viesti on, että parlamentin ja komission tiedotustoimien koordinoimista on tehostettava. Siten hänen mietinnössään korostetaan aivan oikein sitä, että komissiolla ja parlamentilla on yhteisiä, mutta myös erilaisia tavoitteita ja siten tiedotuspolitiikkaa on kehitettävä joko kunnolla yhteisesti tai kunnolla erillisesti jokaisen toimielimen osalta.
Siten olen täysin samaa mieltä hänen kanssaan tehokkaamman koordinoimisen ja yhteistyön tarpeesta siellä, missä tämä koordinoiminen ja yhteistyö on mahdollista toimielinten itsenäisyyttä kunnioittaen, jotta jokainen voi kehittää tehokkaasti omia tehtäviään.
Mitä tulee hänen mietintöönsä sisältyvään kahteen kappaleeseen, en aio kommentoida mitenkään komission tiedotuspolitiikkaa, koska olen samaa mieltä, ja nämä ovat osaksi politiikkoja, joita jo toteutamme.
Keskityn siten mietinnön toiseen osaan, joka koskee niitä mekanismeja, joiden avulla taataan parlamentin ja komission välinen yhteistyö. Tunnustan, että meillä on tässä suhteessa tiettyjä varauksia mietinnön 16 kohdan tietyn osan suhteen. Ensiksi komissiota kehotetaan esittämään lainsäädäntöehdotus ennen 30. syyskuuta 1998 toimielinten välisen työryhmän perustamiseksi. Haluan sanoa teille epäileväni sitä, että komissio voisi hyväksyä tätä aihetta koskevan lainsäädäntöehdotuksen mainitussa määräajassa. Ennen tämän suuntaisen ehdotuksen muotoilemista on tarkasteltava etukäteen kaikenlaisia oikeudellisia, teknisiä ja institutionaalisia kysymyksiä. Toisaalta totean sen, että myöskään esittelijä ei pyydä mietinnössään ehdotuksen esittämistä 138 b artiklan nojalla, joka on perustamissopimuksessa määrätty keino sitä varten, että komissiolta voidaan pyytää yhteisön toimia koskevaa ehdotusta.
Kolmanneksi minusta näyttää siltä, että työryhmän perustaminen, kuten mietinnössä mainitun työryhmän perustaminen, voisi olla oikean suuntainen ajatus. Mielestäni ei kuitenkaan ole tarpeellista luoda minkäänlaista uutta elintä sen toteuttamiseksi käytännössä. Se toimii hyvin ja antaa tuloksia ja on välttämätöntä, että sen toimintaa tehostetaan koko ajan. Mielestäni tällä hetkellä ei ole aiheellista luoda uusia institutionaalisia rakenteita tiedotuspolitiikan paremman koordinoinnin tehokkaaksi kehittämiseksi.
Euroopan unionin virastojen osalta haluan kylläkin sanoa vain yhden asian eli sen, että parlamentin ja komission toimipaikka voi sijaita samassa rakennuksessa tai läheisissä rakennuksissa ja tämä on hyvä peruste. Olen samaa mieltä tästä tavoitteesta. Tämä on nimenomaan sitä politiikkaa, jota olen harjoittanut siitä lähtien, kun olen vastannut tästä alasta. Meidän on vältettävä päällekkäisyyksiä ja olen varma siitä, että pystymme yhdessä perustamaan ja jakamaan arkistoja, kirjastoja ja konferenssisaleja.
Muiden 16 kohdassa mainittujen kysymysten osalta olen samaa mieltä kaikista Euronews-aloitteista, satelliittitoiminnasta (Europe by Satellite), Euroopan unionin yleisradiotoiminnasta, CD-ROMista. Olen täysin samaa mieltä esittelijän kanssa näistä kohdista.
Lopetan sanoen, että nämä ovat mielestäni Pexin tärkeän mietinnön ansaitsemat pohdinnat. Sen merkitys on valtava, koska siinä käsitellään tärkeitä ja kiireellisiä aiheita, jotka vaikuttavat eurooppalaisten toimielinten ja kansalaisten väliseen tiedotusja viestintäpolitiikkaan.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan äänestysaikana klo 12.00.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Minulla on ilo toivottaa tervetulleeksi kunniavieraslehterille herra Dan Tichon, Israelin valtion parlamentin, Knessetin, puhemies, joka kunnioittaa vierailullaan Euroopan parlamenttia.

Äänestys
Falconer
Arvoisa puhemies, jäsenet muistavat kysymykseni, jonka osoitin puhemiehelle täällä parlamentissa eilen: hän ilmoitti meille, että puhemiehistö ja ainoastaan puhemiehistö tarkastelisi ja tekisi päätökset, jotka koskevat 50 %: n läsnäoloa istuntosalissa nimenhuutoäänestysten aikana. Näin puhemies kertoi meille. Parlamentin jäseninä olemme sitä mieltä, että se on epädemokraattista. Meistä puhemiehistö tekee päätöksiä, joilla voi olla tyrmäävä vaikutus tulevaisuudessa, koska nyt ollaan luomassa ennakkotapausta. Siksi olemme päättäneet protestoida tällä tavalla. Tämä on ainoa protestikeino, joka meillä on sitä vastaan, miten puhemiehistö käsittelee tätä nimenomaista kriisiä. Läsnäoloni istuntosalissa on siis pantu merkille tässä nimenhuutoäänestyksessä. Voin haluta äänestää joissakin tapauksissa, mutta tässä tapauksessa haluan vain, että läsnäoloni pannaan merkille. Vetoan toisia jäseniä toimimaan samoin.

Puhemies
Oikein hyvä, kiitos, herra Falconer.
Ennen tarkistusta 17 koskevaa äänestystä :

Falconer
Arvoisa puhemies, läsnäoloni istuntosalissa pitäisi panna merkille.

Puhemies
Hyvät kollegat, ei olisi mitään johtaa puhetta istunnossa ilman herra Falconerin puheenvuoroja. Meillä on nyt tällainen mukava tapa. Suhtaudumme siihen huumorilla.
Herra Falconer, pöytäkirjaan merkitään, ettette osallistu äänestykseen mutta että olette kyllä paikalla.
(Herra Falconer pyysi uudelleen puheenvuoroa.) Herra Falconer, en voi antaa teille puheenvuoroa, siinä olisi jo kerta liikaa.
Tarkistusta 18 koskevan äänestyksen jälkeen:
Puhemies
Kyllä, herra Falconer, olette edelleen siellä, näen teidät.
Haluatteko välttämättä puheenvuoron, herra Falconer? Jos teillä todellakin on jokin menettelyä koskeva esitys, se olkoon viimeinen.

Falconer
Arvoisa puhemies, puhemiehistön ohjeissa ei sanota niin. Puhemiehistön ohjeissa sanotaan, että te otatte sen huomioon äänestyksessä. Haluan tulla huomioonotetuksi äänestyksessä, joten haluan siksi, että nimeni merkitään pöytäkirjaan ennen äänestyksen suorittamista. Ohjeissa sanotaan näin, joten olkaa hyvä ja noudattakaa omia ohjeitanne.

Puhemies
Herra Falconer, ajan säästämiseksi, lupaan aina katsoa, että olette paikalla, mutta ymmärtänette, etten voi pelata tätä peliä. Meillä on paljon tarkistuksia. Näen, että olette paikalla; äänestätte tai ette, tiedän teidän olevan läsnä, olen kirjannut sen muistiin.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Puhemies
Herra Falconer, annan teille puheenvuoron sillä ehdolla, etä se on viimeinen menettelyä koskeva esitys.

Falconer
Arvoisa puhemies, jos vastapuoli ja muut tämän parlamentin jäsenet haluavat määkiä kuin lampaat ja käyttäytyä kuin lampaat silloin, kun joku sanoo, mitä on tehtävä, ja jos he sitten noudattavat käskyä sokeasti, kuinka heidän äänestäjänsä voivat olettaa heidän edustavan heitä? Kuinka äänestäjillä voi olla vähäistäkään luottamusta parlamenttiin, jos heidän omia edustajiaan määräillään.
Arvoisa puhemies, te sanoitte: "En aio osallistua peliinne" . Herra Falconer ei aloittanut tätä peliä! Puhemiehistö aloitti pelin. Juuri puhemiehistö laati nämä ohjeet, ei herra Falconer. Siksi pyydän teitä ottamaan sananne takaisin! Pyydän parlamentin jäseniä lakkaamaan käyttäytymästä kuin lampaat!

Blak
Arvoisa puhemies, takaisin työjärjestykseen. Haluaisin sanoa, että todella useat jäsenet ovat kyllästyneet tietyn jäsenen käyttäytymiseen. Pyytäisin teitä siirtymään eteenpäin. Emme halua tulla keskeytetyksi joka kerta. Asia on liian vakava, jotta voisimme käyttää aikaa tällaiseen höpötykseen.

Lenz
Arvoisa puhemies, koska PPE-ryhmän ja sosialistisen ryhmän tarkistukset ovat tavoitteiltaan toisiinsa nähden hyvin vastakkaisia, olemme valmiit hyväksymään sosialistisen ryhmän tarkistuksen, mikäli sosialistinen ryhmä hyväksyy sen, että Venäjä-sanan eteen lisätään sana " demokraattinen" . Lause kuuluu silloin näin: pitää tarpeellisena, että Euroopan unioni... demokraattiseen Venäjään...
(Puhemies totesi, ettei suullisen tarkistuksen jättämistä vastustettu.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, kyseessä on kaksiosainen suullinen tarkistus. Minulla on edessäni ranskankielinen teksti.
G kappale alkaa: " Énquiet du non respect par Israël des engagements ..." . Tarkistuksen ensimmäinen osa on tämän lauseen korvaaminen lauseella: " Convaincu qu'Israël doit respecter ses engagements ..." .
Tarkistuksen toinen osa on lisätä loppuun ilmaisun " novembre 1995 " jälkeen lause: " et des accords d'Oslo " .

Puhemies
Kiitän teitä, herra Dimitrakopoulos.
Vastustetaanko tämän suullisen tarkistuksen huomioon ottamista?

Swoboda
Arvoisa puhemies, haluaisin vain puolueryhmäni puolesta ilmoittaa, että kannatamme tätä suullista tarkistusta ja annamme sille täyden tukemme.
(Puhemies totesi, ettei suullisen tarkistuksen jättämistä vastustettu.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.) Päätöslauselmaesitys Kosovon tilanteesta
3 kohdasta
Ennen 3 kohtaa koskevaa äänestystä :
Sarlis
Arvoisa puhemies, tiedämme kaikki, että eilen päätettiin aloittaa vuoropuhelu Kosovon ja Jugoslavian liittotasavallan välillä. 3 kohdassa kehotamme niitä aloittamaan tämän keskustelun. Ehdottaisin 3 kohtaan seuraavia muutoksia. Tämä kohta voisi alkaa sanoilla: "Iloitsee vuoropuhelun aloittamisesta..." . Se jatkuisi: "ehdoitta Kosovon tulevasta asemasta" . Se on kaikki, mitä on 3 kohdassa.
(Puhemies totesi, että enemmän kuin 12 edustajaa vastusti suullisen tarkistuksen jättämistä.)

Cohn-Bendit
Hyvät kollegat, tässä on jotain, jota en ymmärrä. On pyydetty suullista tarkistusta. Aluksi ette vastustaneet. Sen jälkeen voitte kuitenkin äänestää vastaan. Asenteenne on aivan idioottimainen. Ensin kuuntelette ja sitten sanotte: " Ei toki, en halunnutkaan kuunnella" . Se on aivan ristiriitaista. Olimme menettelyn puitteissa. Ette voi aloittaa uudelleen alusta.

Puhemies
Teille on vielä jonakin päivänä selitettävä työjärjestys kunnolla.

Cars
Kun päätöslauselma laadittiin, me emme tienneet, mitä silloin tapahtui Belgradissa. Meillä ei ollut niitä tosiseikkoja, jotka puhuja nyt esitti. Meille olisi vähintäänkin pitänyt antaa mahdollisuus puoltaa ehdotusta ennen kuin se hylättiin. Olen pahoillani siitä, ettei meillä ollut tätä mahdollisuutta.

Puhemies
On varmaa, ettemme rupea väittelemään tästä asiasta. Jokainen tietää, että tässä asiassa on toimittu täysin työjärjestyksen mukaisesti. Saimme käsiteltäväksemme suullisen tarkistuksen, josta kollegat eivät valitettavasti, olosuhteiden pakosta, olleet tietoisia aikaisemmin. Näin näissä tapauksissa toimitaan.
Annan puheenvuoron rouva Packille, koska hän kertoo meille, miksi suullista tarkistusta vastustetaan.

Pack
Haluaisin vain huomauttaa, että eilisen jälkeen ei ole tullut esiin minkäänlaisia uusia näkökohtia. Jo eilen keskipäivällä tiesimme, että Rugovan ja Miloseviin on määrä tavata seuraavana päivänä. Muuta emme tiedäkään. Sen vuoksi meidän ei ole myöskään tarpeen lisätä mitään uutta. Toivomme, että tämä vuoropuhelu alkaa ilman ennakkoehtoja, kuten jo päätöslauselmassa mainitaan.
(Parlamentti hyväksyi yhteisen päätöslauselman.) Caudronin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0138/98) Euroopan teollisuuden kilpailukyvystä (SEC(96)2121 - C4-0025/97)
Tarkistuksesta 4
Caudron
Arvoisa puhemies, halusin sanoa tämän työajan lyhentämistä koskevan tarkistuksen 4 osalta, ottaen huomioon useissa Euroopan unionin maissa meneillään olevan keskustelun sekä ne äänestykset, jotka on pidetty talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa, että esittelijänä en voi pyytää tarkistuksen kannattamista. Mietinnön laatijana kannatan kuitenkin tätä tarkistusta.

Puhemies
Hyvä, uskon asian nyt olevan selvä parlamentille.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Herman
Arvoisa puhemies, hyvin lyhyesti. Kolmannen ajatusviivan kohdalla viitataan työasiakirjaan, joka sittemmin on korvattu rouva Randzio-Plathin päätöslauselmalla, joten viittaus pitäisi saattaa ajan tasalle. Pyydän parlamenttia olemaan armelias ja tekemään tarpeellisen muutoksen, jotta mietinnössä lukisi: " ottaa huomioon 2. huhtikuuta 1998 antamansa päätöslauselman, A4-0110/98" . Pyydän kohta puheenvuoron tehdäkseni 9 kohtaa koskevan vähäisen suullisen tarkistuksen.
(Tarkistuksia koskevan äänestyksen aikana herra Falconer pyysi useaan otteeseen puheenvuoroa.)

Puhemies
Ei, herra Falconer, sovimme, että se oli teidän viimeinen menettelyä koskeva esityksenne. Pidän kiinni sovitusta ja uskon olleeni hyvin kärsivällinen.
(Herra Falconer pyysi edelleen puheenvuoroa - Vastalauseita parlamentilta) Herra Falconer, tämä on todella hyvin epämiellyttävää. Sanon sen suoraan. Pyydän teitä lopettamaan!
Kaikki istunnon puhemiehet, jotka ovat vuorollaan olleet tällä korokkeella, ovat osoittaneet valtavaa kärsivällisyyttä. Mutta nyt se on loppu. Toivon, että jatkamme äänestystä.
9 kohdasta
Herman
Arvoisa puhemies, ehdotan teille kahden sanan korvaamista yhdellä, en säästäväisyyssyistä, vaan välttääkseni mahdolliset tulkintaerot rouva Randzio-Plathin ja oman mietintöni välillä. Ehdotan, että ranskankieliset sanat " et de " (ja sille) korvataan sanalla " pour " (jotta).
(Puhemies totesi, ettei suullisen tarkistuksen jättämistä vastustettu.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Puhemies
Onnittelen herra Hermania ja esitän anteeksipyyntöni herra Pexille, mutta koska kello on jo paljon, emme voi nyt äänestää hänen mietinnöstään. Siitä äänestetään tänä iltana, kun keskustelu ajankohtaisista aiheista on päättynyt. Toivotan teille hyvää ruokahalua ja annan puheenvuoron herra Falconerille!
(Vaihtelevia reaktioita)

Falconer
Arvoisa puhemies, toivon ja luotan siihen, että te kunnioitatte oikeuksiani. Ilmeisesti herra Blak ei halua kunnioittaa niitä, mutta se on hänen äänestäjiensä tuomittavissa. Asiani oli tämä: kuinka moni henkilö on lähestynyt virkamiehiänne ilmoittaakseen, että he aikovat olla istuntosalissa mutta eivät aio äänestää? Se on ensimmäinen asiani. Toisena asianani oli kysyä: pystyvätkö virkamiehenne tarkistamaan, olivatko he yhä istuntosalissa? Uskoakseni tämä on aito työjärjestystä koskeva kysymys. Se on osa sitä työjärjestystä, jonka olemme itse hyväksyneet. Tiedän, että eräs henkilö lähestyi minua ja sanoi minulle, että hän oli ilmoittanut aikovansa olla parlamentissa. En nähnyt tätä henkilöä parlamentissa äänestyksen aikana ja tiedustelen ainoastaan, kuinka moni muu henkilö on todella tehnyt niin ilmoittaakseen protestistaan.

Puhemies
Herra Falconer, vastaan teille heti. Edustajien läsnäolo tarkastetaan pitkin äänestyksiä. Voin vakuuttaa sen teille.

Green
Arvoisa puhemies, haluan kiittää teitä puolueryhmäni puolesta - uskoakseni ainakin 99.9 % sen edustajista on kanssani samaa mieltä - kärsivällisyydestänne, hyvästä tuulestanne ja arvokkuudestanne tämän äänestyksen toimittamisessa.
(Suosionosoituksia )

Puhemies
Kiitos, rouva Green. Arvostan sanomaanne hyvin paljon.

Smith
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää teitä kärsivällisyydestänne. Kiitän myös herra Falconeria jäsenten oikeuksien puolustamisesta.

Deprez
Iloitsen esittelijän kanssa neuvoston yhteisestä kannasta, jolla järjestetään teleoperaattorien välisen numeron siirrettävyyden sekä operaattorin ennaltavalinnan käyttöönotto. Nämä ovat kaksi tärkeää toimea joilla taataan kilpailun hyvä toiminta tällä alalla, ja edistetään siis kuluttajan etua. Aikaraja 1. tammikuuta 2000 vaikuttaa minusta myös sopivalta jäsenvaltioiden enemmistön osalta.
Valitan kuitenkin, yhdessä esittelijän kanssa, sitä, ettei komissio tee mitään ehdotusta, jonka tarkoituksena olisi numeron siirrettävyyden käyttöönotto matkaviestinnän alalla.
Korostan myös esittelijän lailla välttämättömyyttä saada kaikissa unionin maissa käyttöön hätänumero 112. Luulen, että kansalaisten Eurooppa toteutuu paremmin tällaisten käytännön toimien kautta kuin toistamalla loitsunomaisia julistuksia.
K. Collinsin mietintö (A4-0181/98)
Deprez
Kun otetaan huomioon neuvoston meille käsiteltäväksi antaman asetusehdotuksen monimutkainen otsikko, ei ole turhaa muistuttaa, että mietinnön, johon nyt otamme kantaa, tarkoitus on osoittaa tarkasti, mitkä geneettisesti muunnettuun soijaan tai maissiin perustuvat tuotteet on sellaisinaan varustettava pakkausmerkinnöin ja, tarvittaessa, miten merkinnät on tarkkaan ottaen tehtävä.
Nähdäkseni on hyvin tärkeää, että otamme tänään tiukan kannan selvän sanamuodon puolesta näiden tuotteiden tapauksessa, varsinkin, kun tätä asetusta tullaan todennäköisesti käyttämään esimerkkinä tarkoille ja jo pitkään odotetuille toimille uusien elintarvikkeiden ja elintarvikkeiden ainesosien merkinnässä. Emme voi nyt antaa varuillaanolomme herpaantua, koska tiedämme, kuinka paljon ponnisteluja meiltä vaadittiin saadaksemme hyväksyttyä erityisen täydentävän pakkausmerkinnän periaatteen, jota sovelletaan mahdollisimman laajasti uuselintarvikeasetuksen sovelluksen puitteissa.
Näin ollen kannatan voimakkaasti ehdotettuja tarkistuksia, joiden avulla pyritään korostamaan kuluttajalle tarkoitetun tekstin aiheellisuutta sekä selventämään sen sisältöä. Kannatan erityisesti seuravaa: geneettisesti muunnettujen organismien mukanaolon tieteellisen arvioinnin kehittämistä paremmaksi; " voi sisältää" -tyyppisten pakkausmerkintöjen mahdollisuuden poistamista ja selvien " sisältää geneettisesti muunnettua tuotetta" -merkintöjen suosimista sekä mahdollisuuta, mikäli se osoittautuu välttämättömäksi, ottaa käyttöön lyhennetty merkintä " geneettisesti muunnettua" , joka ei ole liian pitkä eikä monimutkainen mutta on kuitenkin riittävän selvä.

Ford
Äänestän tämän mietinnön puolesta, joka määrää merkitsemään tietyt geneettisesti muunnettuja organismeja (GMO) sisältävät elintarvikkeet. Olisin halunnut sen mennevän hieman pidemmälle. Antakaa minun silti tehdä selväksi, että tiedemiehenä arvioni on, että geneettisesti muunnetut organismit ovat turvallisia yleiseen kulutukseen. Kuten usein on kuitenkin niin surullisesti todistettu, tiede ja tiedemiehet eivät ole erehtymättömiä. Haluan, että yhteisön lainsäädäntö sallii niiden kuluttajien, jotka tekevät eri arvion kuin minä, tekevän valintaansa Euroopan kaupoissa ja supermarketeissa. Siitä syystä merkintä on välttämätöntä, koska se säilyttää henkilökohtaisen valinnan vapauden tarvitsematta kieltää geneettisesti muunnettuja organismeja.

Kirsten Jensen, Blak ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit eivät tue mietintöä, koska se huonontaa geneettisesti muunnettujen organismien merkintää. Edistämällä mahdollisuutta merkitä elintarvikkeet sanamuodolla: "voi sisältää" petetään kuluttajien toive tiedottamisesta. Euroopan parlamentin alkuperäinen ehdotus on, että merkintä tehdään juuri epävarmoissa tapauksissa. Siten niille kuluttajille taataan turvallinen valinta, jotka eivät todellakaan halua geneettisesti muunnetuista organismeista valmistettuja elintarvikkeita.
Tindemansin mietintö (A4-0171/98)
Schroedter
Arvoisa puhemies, esitän tämän kannanoton puolueryhmämme Euroopan parlamentin vihreiden puolesta. Se koskee mietintöä, joka on käsittääksemme muuttanut keskeisesti parlamentin politiikkaa. Vihreät kuitenkin kuuluvat niihin, jotka eivät - eräiden muiden harvojen puolueryhmien tavoin - ole sitä mieltä, että olisi välttämätöntä olla hampaisiin asti aseistettu voidakseen toteuttaa demokraattista, ekologista ja sosiaalista Eurooppa-kokonaisuutta. Niin ollen tuomitsemme sen, että tällainen mietintö on otettu esityslistalle huolimatta parlamentin vähemmistön Amsterdamin sopimuksen ratifioinnin aikana esittämistä laajoista vastalauseista ja välittämättä siitä tosiseikasta, että Euroopan unionin jäseninä on puolueettomia valtioita. Se nimittäin tarkoittaa, että tässä Euroopan parlamentin aloitteessa kiirehditään asioita, jotka menevät paljon Amsterdamin sopimusta pidemmälle ja häiritsevät siten vakavasti ratifioinnin etenemistä puolueettomissa valtioissa eivätkä ennen kaikkea ole lainkaan Euroopan kansalaisten vapaan ratkaisuvallan mukaisia. Tällaiseen emme ole saaneet kansalaisilta valtuuksia.
Kaikkeen tähän sotkuun liittyy vielä vakavasti otettava muutos. Kaiken päätteeksi on jäänyt epäselväksi, että valiokuntamme nimi " Ulko- ja turvallisuusasiain ja aseidenriisunnan alivaliokunta" on muutettu " Ulko- ja turvallisuusasiain ja puolustuspolitiikan alivaliokunnaksi" . Tässäkin mennään paljon Amsterdamin sopimusta pitemmälle. Vastustan vihreiden puolueryhmän puolesta voimallisesti kaikkia yrityksiä muuttaa aloitteiden käsittelyssä noudatettavia menettelyjä Euroopan unionissa, etenkin kun se tapahtuu Euroopan kansalaisten tahdon vastaisesti!

Ahlqvist, Andersson, Lööw, Theorin, Waidelich ja Wibe
Ulko- ja turvallisuuspolitiikka koostuu eri osista: ulkopolitiikasta, kehitysavusta, kaupasta, rauhaan ja konflikteihin liittyvistä ratkaisuista, aseidenriisuntapolitiikasta, pakolaispolitiikasta ja sotilaallisesta puolustuspolitiikasta. Turvallisuuspolitiikka ei siis ole sama asia kuin sotilaallinen puolustuspolitiikka.
Nykyaikaisessa turvallisuusperspektiivissä ihmisen turvallisuus on etusijalla. Ihmistä voi uhata kaikki ympäristökatastrofeista sosiaaliseen syrjäytymiseen. Valtioiden väliset konfliktit tulevat yhä harvinaisemmiksi. Valtioiden sisäiset konfliktit sen sijaan yleistyvät. Nämä konfliktit perustuvat ennen kaikkea sosiaalisiin vastakkainasetteluihin, joilla on etnisiä ja/tai uskonnollisia etumerkintöjä. Sellaisia konflikteja ei voi ratkaista sotilaallisin keinoin.
Useat EU-maat eivät hyväksy yhteistä puolustusta. Ruotsissa 70 % ihmisistä ei kannata sitä.
Amsterdamin sopimuksen myötä on yhteisen puolustuspolitiikan toteuttaminen siirretty pitkäksi aikaa pois päiväjärjestyksestä. Parlamentilla ei ole päätösvaltaa yhteisestä puolustuspolitiikasta. Sellaisen päätöksen tekemiseen vaaditaan yksimielinen ministerineuvosto. Emme voi tukea mietintöä.

Crampton
Äänestin tätä mietintöä vastaan siksi, että vaikka haluankin EU: n siirtyvän kohti yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa osana federalistista Eurooppaa, en voi kannattaa sitä, että tämä politiikka perustuu ydinaseilla pelotteluun. Ison-Britannian ja Ranskan ydinaseet pitäisi purkaa ydinsulkusopimuksen 6 artiklan ja kansainvälisen tuomioistuimen vuonna 1996 antaman tuomion mukaisesti. Silloin voimme kehittää yhteistä puolustuspolitiikkaa.

Cushnahan
Kannatan EU: n puolustuspolitiikan kehittämistä. Mielestäni se on välttämätön osa Euroopan yhdentymistä. Siksi kannatan täysin herra Tindemansin mietintöön sisältyviä ehdotuksia.
Haluaisin kuitenkin olla eri mieltä rouva McKennan huomautuksista, jotka hän on esittänyt ottaessaan osaa tähän keskusteluun. Hän on jälleen kerran väittänyt virheellisesti, että Amsterdamin sopimus luo Euroopan turvallisuuspolitiikan, jolloin Irlannin puolueettomuus heikentyy.
Siinä ei tehdä mitään sellaista. Amsterdamin sopimuksessa nimenomaan kunnioitetaan kunkin jäsenvaltion nykyisiä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkoja. Tämä on erityinen perustamissopimuksen sitoumus Irlannin puolueettomuuden kunnioittamiseksi.
EU: n puolustuspolitiikka voidaan luoda ainoastaan silloin, jos siitä sovitaan yksimielisesti tulevassa neuvoston kokouksessa. Lisäksi se vaatisi lisäyksiä EU: n perustamissopimuksiin ja tarvitsisi siksi kansanäänestyksen Irlannissa. Rouva McKennan olisi pidättäydyttävä sellaisista valheellisista väittämistä, joita hän ja hänen kollegansa ovat esittäneet jokaisen Irlannissa pidetyn kansanäänestyksen aikana. Se seikka, että ne ovat jatkuvasti osoittautuneet pohjattomiksi, ei valitettavasti estä niiden toistamista.
Paheksun myös hänen herra Tindemansia koskevia henkilökohtaisia huomautuksiaan. Ne ovat kohtuuttomia, hyökkääviä ja ajattelemattomia. Herra Tindemans on Euroopan unionin henkinen isä, eikä kukaan muu tässä parlamentissa ole tehnyt häntä enemmän saadakseen aikaan pysyvän rauhan ja sovinnon Euroopassa. Rouva McKennan ja hänen kollegojensa olisi viisasta seurata hänen esimerkkiään sen sijaan, että he arvostelevat häntä.

Deprez
Jugoslavian draama osoitti, miten Euroopan unioni, joka ei kykene osoittamaan valtaansa omilla rajoillaan, pysyy poliittisena kääpiönä ja on edelleen oman turvallisuutensa osalta riippuvainen amerikkalaisesta liittolaisestaan. Maastrichtin sopimuksen jälkeen ja Amsterdamin sopimuksesta huolimatta yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka on edelleen suurelta osin alkutekijöissään. Viimeinen Persianlahden kriisi, jonka yhteydessä Euroopan unionin jäsenvaltioiden taas kerran nähtiin esiintyvän ja toimivan sekasorrossa ja jopa ristiriitaisesti, on tästä vain viimeinen tunnettu esimerkki.
Puolustuksen Eurooppa ei ole paremmassa kunnossa. Miten se voisikaan, koska todellakin puolustuspolitiikalla on merkitys ja suunta vain nimensä arvoisen ulkopolitiikan täydentäjänä?
Hyväksyttyään euron, joka vahvistaa sen asemaa maailman merkittävimpänä talousvaltana, Euroopan unioni etenee liian hitaasti todellisen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tiellä. Amsterdamin sopimuksen avulla voitiin toki ottaa joitakin edistysaskeleita tällä alalla. Valitettavasti, eikä tarvitse edes puhua joidenkin jäsenvaltioiden vauhkosta kansallismielisyydestä ja eturistiriidoista, jäsenvaltioilla ei vielä ole tällä alalla sen enempää yhteistä oppia kuin ohjelmaakaan.
Kuinka kauan joiltakin jäsenvaltioilta vielä menee sen ymmärtämiseen, että niiden mielipide tulee paremmin kuulluksi, niiden edut paremmin puolustetuiksi ja niiden osallistuminen maailman rauhan ja demokratian luomiseen tehokkaammaksi, kun ne puhuvat yhdellä kovalla äänellä Euroopan unionin nimissä, kun ne harjoittavat yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa ja kun niillä on diplomatian keinojen tukemiseksi yhteiset asevoimat?
Tässä yhteydessä on pakko todeta, yhdessä esittelijän kanssa, että 50. vuosipäivänsä aattona ja vielä useiden vuosien ajan Länsi-Euroopan unionin on oltava käännekohta Euroopan unionin kehitykseen olennaisesti kuuluvana osana. Yhdyn esittelijän mielipiteeseen siitä, että tässä vaiheessa ei ole muuta keinoa, jos halutaan edistyä yhteisen puolustuspolitiikan rakentamisen tiellä, kuin yhteisten ohjelmien ja konkreettisten yhteistyötoimien kehittäminen käyttäen parhaalla mahdollisella tavalla hyväksi kaikkia sopimusten antamia mahdollisuuksia.

Donner (PSE), Paasilinna (PSE), Myller (PSE), Paasio (PSE)
Tindemansin mietintö, sellaisena kun se on hyväksytty, edustaa ajattelua, joka heijastaa ainakin osittain kylmän sodan asenteita. Kun otetaan huomioon Amsterdamin sopimus ja neljä sotilaallisesti sitoutumatonta maata, on toiveajattelua puhua WEU: n sulattamisesta unioniin. Suomi on tällä hetkellä ainoa unionin jäsenvaltio, jolla on yhteinen raja Venäjän kanssa. Me emme näe Venäjää vihollisena ja toivomme, että unionin ja Venäjän väliset suhteet vahvistuvat, jolloin syntyisi entistäkin suurempi rauhan, vakauden ja hyvinvoinnin alue.
Me emme näe sotilaallisia keinoja pääasiallisena vastauksena ongelmiin, joita kohtaamme unionin välittömässä läheisyydessä. Tämä oli perusteluna Suomen ja Ruotsin aloitteeseen sisällyttää Petersbergin tehtävät unionin soveltamisalaan. Tindemansin mietintö ei perustu selväjärkiseen ajatteluun Euroopan puolustuksen ja turvallisuuden tarpeista. Siksi meidän oli äänestettävä mietintöä vastaan.

Kirsten Jensen, Blak ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat päättäneet äänestää mietintöä vastaan. Tindemansin mietinnön lähtökohtana on se, että EU: ta pidetään sotilasmahtina ja siinä mennään suosituksissa vielä pitemmälle, kun pyritään luomaan EU: sta säännöt määräävää alueellista suurvaltaa.
Mietinnön johtopäätöksissä todetaan, että unionin aloitteet muun muassa Lähi-idässä ja Balkanilla esiin tulleiden ongelmien osalta ovat olleet liian heikkoja, että ne tehtiin liian myöhään ja että Euroopan parlamentin luonnollinen rooli vastuullisena osallistujana ei ole ollut yhtä ilmeistä komissiolle ja ministerineuvostolle. Tästä emme sosiaalidemokraatteina voi olla eri mieltä. Mietinnössä ehdotetaan ongelman ratkaisuksi kuitenkin muun muassa Länsi-Euroopan unionin nopeaa sulauttamista EU: hun. EU mahdollisena sotilaallisena suurvaltana on askel väärään suuntaan yhtenäisen ja rauhanomaisen Euroopan kannalta.
Mietinnössä esitetään lisäksi useita kohtia, jotka nopeuttaisivat Länsi-Euroopan unionin sulauttamista EU: hun ja vahvistaisivat sitä yhteistä puolustuslinjaamme, jota Tindemans niin voimakkaasti haluaa. Esittelijällä ei kuitenkaan ole mitään ratkaisua niihin selitysongelmiin, joita EU: lle koituu, kun on kyse naapurimaista, joille sotilaallisesti varustautunut EU on ongelma. Samoin yhteinen puolustuspolitiikka merkitsisi äärimmillään sitä, että Ranskan ja Ison-Britannian ydinasevoimat asetettaisiin yhteisön lainkäytön alaisuuteen. Sen vuoksi me - ja sosiaalidemokraattisen ryhmän muut jäsenet - päätimme äänestää mietintöä vastaan. Yhteiseurooppalainen turvallisuusidentiteetti on jo olemassa NATOn ja ETYJ: n muodossa. Eurooppa ei tarvitse enää uutta.

Lindqvist (ELDR), Eriksson, Seppänen ja Svensson (GUE/NGL), Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling (V)
Olemme äänestäneet Tindemansin mietintöä vastaan, koska se on merkittävä askel kohti EU: n militarisoimista, mikä valitettavasti vahvistaa ne pelot, joita monilla meistä on jo pitkään ollut EU: n yhteistyön suuntaa koskien. Tindemansin mietinnön myötä Euroopan parlamentti asettuu tukemaan käsitystä, jonka mukaan EU: sta ollaan kehittämässä sotilaallista suurvaltaa, jolla on pääasiassa samat tavoitteet kuin useimmilla historian suurvalloilla, nimittäin omien intressien, mukaan lukien huoltointressit, yksipuolinen aseellinen puolustaminen. Mietintö merkitsee myös sitä, että EU: lla katsotaan olevan oikeus esiintyä jonkinlaisena "maailman poliisina" ja mahdollisuus puuttua oman mielensä mukaan sotilaallisesti toisten valtioiden asioihin.
Kannatamme kansainvälistä oikeutta, joka voi myös sisältää sellaisia sotilaallisia toimia rauhan edistämiseksi, joiden parissa YK ja ETYJ ovat pitkään työskennelleet. Voimme myös ajatella erilaisia, YK: n asetusten rajoissa tapahtuvia vahvistuksia YK: n ja ETYJ: n tätä asiaa koskevaan rooliin. Vastustamme sitä vastoin sitä, että yksittäiset suurvallat tai alueelliset blokit, jotka jäävät YK: n ulkopuolelle, omin päin omistautuvat sotilaallisille väliintuloille, mihin Tindemansin mietintö valitettavasti avaa mahdollisuudet.
On myös selvää, että Tindemansin mietinnön turvallisuuspoliittinen perusnäkemys ei jätä EU: ssa minkäänlaista mahdollisuutta Ruotsin mallin mukaiselle liittoutumattomuudelle. Valitettavasti tämäkin vahvistaa ne pelot, joista aikaisemmin olemme puhuneet.
Lopuksi haluamme viitata siihen merkittävään seikkaan, että Tindemansin mietinnön otsikon ruotsinkielisessä versiossa on defence policy (puolustuspolitiikka) käännetty termillä säkerhetspolitik (turvallisuuspolitiikka), mikä vääristää otsikkoa niin vakavalla tavalla, että se antaa suorastaan harhaanjohtavan kuvan siitä, mistä Tindemansin mietinnössä todella on kyse.
Yhteinen päätöslauselma Euro-Välimeri-yhteistyöstä
Caudron
Onko minun vielä toistettava se? Välimeri on meille sisämeri.
Suhteemme, ja niiden laatu, kaikkiin rannikolla sijaitseviin maihin ovat elintärkeitä, niin niille kuin meillekin!
Tämä edellyttää kumppanuutta ja aktiivisia toimia, ja samalla erojemme, vaatimustemme, historiamme kunnioitusta...
Asioiden kulku on viime vuosina parantunut, vaikkakin on ollut liikaa myöhästymistä, " lajien sekoittumista" ja joskus ylemmyydentunnetta meidän puoleltamme, unohtamatta uuskolonialismin " pilkahduksia" .
Kukaan ei tiedä " ainoaa oikeaa totuutta" , mitä tulee Algeriaan, Marokkoon tai Lähi-Itään.
Toki olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että terrorismi on hävitettävä, demokratiaa parannettava ja rauhanprosessi käynnistettävä uudelleen.
Jokaisella voi olla ajatuksia ja ehdotuksia, ja niitä voi puolustaa kiihkeästi, mutta on myös osattava kuunnella niitä, jotka ovat tekemisissä näiden vakavien ja dramaattisten ongelmien kanssa.
Eurooppalaisten päälinjojemme on kuuluttava: ei liikaa sallivuutta, ei asioiden kieltämistä eikä ylemmyydentunnetta!
Unohtamatta vaatia Euroopan unionin valtioilta tehtyjen sopimusten nopeaa ratifiointia, antamalla käyttöön tarvittavat varat, auttamalla eteläisiä maita, avaamalla markkinamme, mutta myös vaatimalla, että poliittinen painoarvomme tunnustetaan etsittäessä yhdessä ratkaisuja.
Uskon onnistumiseemme, jos, ja vain jos, osaamme antaa itsellemme tarvittavat poliittiset keinot.

Cellai
Barcelonan konferenssissa marraskuussa 1995 alkanut Euro-Välimeri-yhteistyö on koko alueella vaikuttava vakauden ja taloudellisen kehityksen tekijä.
Euroopan unionin kannalta kyseessä on kasvun edistäminen, jotta alueen työttömyyttä voitaisiin vähentää ja siten pienentää muuttopainetta ja edistää yleisesti Välimeren maiden vakautta ja turvallisuutta.
Tällä strategialla on myönteisiä vaikutuksia Euroopan turvallisuuteen. Eurooppa on ymmärtämässä erään perusajatuksen: Aasiaan investoitu ecu luo työpaikkoja, vaurautta ja turvallisuutta Aasiassa, mutta Välimeren alueelle investoitu ecu lisää turvallisuutta koko Euroopassa.
Tästä syystä Euroopan komission olisi aloitettava mahdollisimman pian hajautettu yhteistyö, joka on jo liian kauan ollut lamaantuneena.
Milloin komissio aikoo käynnistää uudelleen MED-ohjelmien toteuttamisen?
Tällaiset ohjelmat eivät voi toimia kansallisten hallitusten kautta vaan hajautetun monenkeskisen yhteistyön kautta alueellisella ja paikallisella tasolla. Toisin sanoen ne ovat erittäin tärkeitä, sillä ne mahdollistavat suorien siteiden muodostumisen niiden henkilöiden, ryhmien ja järjestöjen välillä, joilla on samat tavoitteet ja päämäärät, niin EU: ssa kuin Välimeren alueen yhteistyökumppanien kesken kuin näiden kahden alueen välilläkin.
Edistämällä kaikkien yhteiskuntaluokkien, ei ainoastaan eliitin näkemystä, edustavan johtajien ja yrittäjien ryhmän muodostumista voidaan käynnistää taloudellinen kehitys.
Tämä kehitys ei ole hyväksi ainoastaan Välimeren alueen maille vaan koko Euroopalle.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Euro-Välimeri-sopimusten yhteisen päätöslauselmaesityksen puolesta. Olemme tehneet niin, koska on tärkeää, että EU: n tätä asiaa koskevaa projektia tuetaan. Meidän on osallistuttava rauhanomaisen kehityksen varmistamiseen maissa, jotka rajoittuvat Välimereen, mitä tulee niin kauppaan, demokratiaan kuin ihmisoikeuksiinkin.
Eräs yhteisen päätöslauselmaehdotuksen puute on, että ihmisoikeuksia ei painoteta tarpeeksi. Tanskan sosiaalidemokraatit kehottavat komissiota esittämään mahdollisimman nopeasti strategiaehdotuksen siitä, miten ihmisoikeuksien noudattamista voidaan edistää Välimeren alueella. Tanskan sosiaalidemokraateille on lisäksi tärkeää, että komissiota painostetaan lisäämään määrärahoja ihmisoikeuksien noudattamisen edistämiseksi tällä alueella. Ei riitä, että sellaisiin aloitteisiin on varattu 9 miljoonaa ecua. Varoja on oltava niin paljon, että toimintoja voidaan laajentaa ja että ohjelmista voi tulla kattavampia.

Müller
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, vaikka arvostamme kaikin tavoin komission pyrkimyksiä saada MEDA- sekä MED-MEDA-ohjelmat käynnistetyiksi, minun on silti puolueryhmäni puolesta puututtava erääseen arvostelua herättävään kohtaan.
Komissaari Marín on keskeyttänyt MED-ohjelmat, vaikka niitä kohtaan ei ole esitetty yksityiskohtaista arvostelua, pelkästään reaktiona niissä ilmenneisiin moninaisiin epäkohtiin. Hyvät hankkeet ovat näin tulleet jäädytetyiksi komission jarrutuksen takia. Tällainen menettely on mitä suurimmassa määrin epäpoliittista ja osoittaa komissaarin neuvottomuutta asiassa. Niin ollen myös hänen osuutensa eiliseen keskusteluun oli pelkkää suurta valitusvirttä, mikä on hyvin valitettavaa.
Tahtoisinkin pyytää komissiota välttämään tällaista menettelyä muissa vastaavankaltaisissa tilanteissa. Hyvien ohjelmien keskeyttäminen ei valitettavasti auta korjaamaan ohjelmien heikkoa käytännön toteutusta; päinvastoin siten tuotetaan vain entistä suurempaa vahinkoa. Voin vain toivoa, että komissio nyt entisestään kiirehtisi MED-ohjelmien toimeenpanoa.

Wolf
Välimeri on, kuten sanottu, " enemmän kuin pelkkä meri" . Eurooppa on vähintään kolmella tavalla sidoksissa koko Välimeren alueeseen, kun mukaan otetaan vielä vanha " Pontos Euxenios" : taloudellisesti molemminsuuntaisten kauppavirtojen kautta, maantieteellisesti kuulumalla Välimeren altaan pohjoiseen reuna-alueeseen, joka koostuu suurimmaksi osaksi Euroopan unionin jäsenmaista, mutta ennen kaikkea historiallisesti sen pitkän, vuorovaikutukseen ja keskinäiseen riippuvuuteen perustuneen historiansa kautta, jossa Länsi-Eurooppa oli pitkään "köyhän sukulaisen" osassa, ennen kuin se renessanssikaudelta lähtien alkoi vaatia itselleen " yksinedustusoikeutta" ja onnistui 1800-luvulla hankkimaan ylivalta-aseman siihen osittain tai täydellisesti liittyvine siirtomaakäytäntöineen. Euroopan suurvaltojen välinen kilpailu on vaikuttanut oleellisesti siihen, että poliittiset ja sosiaaliset rakenteet Välimeren etelä- ja itäreunalla (sekä Mustanmeren alueella) pyrkivät hajoamaan. Lopulta Hitlerin Saksan järjestelmälliseen tuhoamiseen perustuneet rikokset olivat merkittävästi luomassa sitä lähes ratkaisematonta poliittisen olemassaolon taistelua, jonka Israel ja Palestiina saivat rasitteekseen.
Euroopan unioni ei voi vetäytyä Välimeren alueella sivustakatsojan rooliin. Se ei myöskään saa pyrkiä pääsemään helpommalla rajoittumalla käsittelemään vain " pienehköjä ongelmia" ja jättämällä " hankalat asiat" USA: n ratkaistavaksi. Tämä ei ole vetoomus helppojen voittojen puolesta, vaan sen puolesta, että avoimessa yhteistyössä ja keskinäisessä vuorovaikutuksessa todella myös tehtäisiin se, mikä itse kullekin kuuluu.
Yhteinen päätöslauselma Kosovosta
Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, haluan korostaa sitä, että olen mitä suurimmassa määrin Kosovomietinnön kannalla, joskaan en ole voinut olla harmistumatta siitä tavasta, jolla eilinen keskustelu käytiin. Mielestäni ei ole mitään mieltä käydä tällaista keskustelua, elleivät neuvoston ja komission edustajat ole paikalla, ja eilisiltanahan kaikki eivät enää olleet läsnä.
Lisäksi uskon, että keskustelun käyminen olisi ollut myös hieman vaikeaa, sillä neuvostossa ja komissiossa ei ilmeisesti olla selvillä tämän alueen viimeaikaisesta kehityksestä, koska niissä ei ole lähemmin perehdytty siihen. Vähintäänkin se tapa on kyseenalainen, jolla asia lykättiin myöhemmäksi, siis että sinänsä varmasti tärkeä ja mielenkiintoinen Intiaa koskeva keskustelu asetettiin sen edelle.
Olen kaikesta huolimatta vakuuttunut siitä, että keskustelua on jatkettava yhä voimallisemmin tähän suuntaan, eikä siinä saa unohtaa todellista syyllistä, joka on parhaillaankin Belgradissa eikä Pristinassa. Milosevi lakkautti vuonna 1989 perustuslain vastaisesti Kosovon autonomian ja on epäilemättä syyllinen myös Kosovossa tuohon aikaan tehtyihin rikkomuksiin ihmisyyttä vastaan, ja minun vakaan käsitykseni mukaan hänen paikkansa ei niin ollen ole neuvottelupöydässä vaan Haagin tuomioistuimen edessä.

Eriksson ja Svensson
Olemme jättäneet äänestämättä Kosovoon liittyvästä päätöslauselmasta. Emme voi äänestää päätöslauselman puolesta, koska 6 kohdassa YK: n turvallisuusneuvostoa, ETYJ: tä, NATOa ja WEU: ta kehotetaan ryhtymään kaikkiin tarvittaviin toimiin konfliktien leviämisen estämiseksi. Mielestämme tämä kehotus on kohdistettava ainoastaan YK: n turvallisuusneuvostolle ja ETYJ: lle, jotka poliittisen analyysin perusteella päättävät toimista. Kosovon konfliktin ratkaisu ei ole sotilaallinen kysymys vaan poliittinen ja diplomaattinen kysymys. Mielestämme päätöslauselma on kuitenkin muuten aivan oikea analyysi vallitsevasta poliittisesta tilanteesta.

Müller
Korostamme toistuvasti päätöslauselmissamme, että on välttämätöntä tukea Kosovon demokraattisia voimia. Sitä valitettavampaa on, että tänä vuonna PHARE-Demokratia-ohjelman kautta ei tietoni mukaan ole vielä annettu tukea yhdellekään hankkeelle. Haluaisin sen vuoksi tiedustella komissiolta puolueryhmäni puolesta, millaista tukea se aikoo vielä aivan lähitulevaisuudessa ryhtyä järjestämään Kosovon siviiliyhteisön hyväksi Demokratia-ohjelman pohjalta?
Mikäli komissio tarvitsee tässä asiassa valmiita ehdotuksia, puolueryhmämme on välittömästi valmis esittämään niitä.
Caudronin mietintö (A4-0138/98)
Deprez
Caudronin mietinnössä korostetaan perustellusti komission yksikköjen laatiman Euroopan teollisuuden kilpailukykyä koskevan työasiakirjan hyvää laatua. Sellainen työ olisi varmaankin tehtävä säännöllisin väliajoin, jotta samoja vertailukriteerejä ja samoja analyysitaulukoita käyttämällä saataisiin aikaan Euroopan teollisuuden kehityksen ja sen auttamiseksi tehtyjen toimien todellista tehokkuutta kuvaava seurantajärjestelmä.
Samalla kun asiakirjassa kyseenalaistetaan joitakin ennakkokäsityksiä Euroopan teollisuuden niin usein ilmi tulleesta rappiotilasta, siinä maalataan teollisuudesta taulu, josta näkyvät sen hyvät puolet ja heikkoudet: vielä liian kansalliset ja pirstaleiset yritykset, sopimaton verotus, yhtenäismarkkinat, jotka eivät vielä ole todella yhtenäiset, työmarkkinoiden liiallinen jäykkyys sekä liian raskas hallinto. Asiakirjassa tuodaan myös esiin vastuumme tässä asiassa.
Euron hyväksyminen, jonka voimaantulo on varmasti valtti eurooppalaisille yrityksille, jotka viimeinkin pääsevät eroon valuutanvaihtoon liittyvistä raskaista hallinto- ja rahoituskuluista, edesauttaa niiden rahoitusympäristön parantamista. Meidän on nyt käynnistettävä uudelleen investoinnit (niin julkiset kuin yksityiset) - joita olemme liikaa laiminlyöneet päättyvän vuosikymmenen kuluessa - ja toteutettava vuoden 1993 valkoinen kirja kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä, erityisesti rahoituksen ja liikenne- ja tietoliikenneinfrastruktuurin rahoituksen auttamisen osalta. Meidän on myös toteutettava verotuspolitiikkojen yhteensovittaminen ja yhdenmukaistaminen.
On itse asiassa välttämätöntä, että jäsenvaltiot rupeavat välttämään villiä verotuskilpailua ja muuttavat verotuksen suuntaa yritysten hyväksi keventämällä työhön kohdistuvia kustannuksia. Jotta yrityksemme voisivat paremmin vastata markkinoiden avautumisen ja kaupan maailmanlaajuistumisen haasteisiin, meidän on hyväksyttävä mahdollisimman nopeasti eurooppalaisen yhtiön asema. Olen esittelijän kanssa yhtä mieltä siitä, että itse asiassa sellainen hyväksyntä auttaa vaikuttamaan mielipiteisiin korostamalla yritysten eurooppalaista ulottuvuutta.
Hyväksyn siis epäröimättä meille käsiteltäväksi annetun mietinnön.

Kirsten Jensen ja Blak
Euroopan parlamentin sosiaalidemokraatit ovat äänestäneet Caudronin mietinnön puolesta, joka koskee Euroopan teollisuuden kilpailukykyä. Mielestämme mietinnössä on useita hyviä huomioita siitä, miten Euroopan teollisuudesta saadaan kilpailukykyisempi.
Emme kuitenkaan voi tukea esittelijän näkökantaa siitä, että kaikkien maiden yrityksiin on kohdistuttava samat ympäristövaatimukset. Yhteisymmärryksessä perustamissopimuksen 100 a artiklan 4 kohdan kanssa jokaisella yksittäisellä jäsenvaltiolla täytyy olla mahdollisuus ylläpitää sitä ympäristölainsäädäntöä, jota jäsenvaltio pitää tarpeellisena kestävyyden, terveyden ja hyvinvoinnin kannalta, ja ympäristöpolitiikka perustuu tulevaisuudessa yhä enemmän 130 artiklaan, mikä tarkoittaa, että maat voivat toimia EU: n vähimmäissäännöt lähtökohtanaan. Vastustamme veropolitiikan yhdenmukaistamista (15 kohta). Vastustamme voimakkaasti tuloverotuksen yhdenmukaistamisen jokaista muotoa.
Mannin mietintö (A4-0173/98)
Cushnahan
Arvoisa puhemies, kun otetaan huomioon euroopanlaajuisen etäkaupankäynnin räjähdysmäinen kasvu kannatan esittelijän ehdotusta siitä, että siitä pitäisi säätää kansainvälisellä tasolla maailman kauppajärjestön avulla. On myös hyvin tärkeää, että toimiin ryhdytään sen takaamiseksi, että etäkaupankäynti saatetaan korkealuokkaisimpien kuluttajanormien alaisuuteen. Kuluttajia on suojeltava viallisilta tai vaarallisilta tuotteilta.
Huomasin esittelijän ehdotuksen siitä, että komission olisi tutkittava, onko mahdollista verottaa Internetin välityksellä käytävää kauppaa. Haluaisin kuitenkin huomauttaa, että mitään sellaista päätöstä ei pitäisi tehdä vain sen vuoksi, että EU: n kuluttajat saataisiin luopumaan ostamasta halvempia tuotteita verottamalla niitä. Meidän pitäisi suunnata energiamme pikemminkin siihen, että EU: ssa voidaan taata alemmat ja selkeämmät hinnat, jotta EU: n ulkopuoliset tuotteet eivät enää olisi houkutteleva vaihtoehto. Toivottavasti yhtenäisvaluutan käyttöönotto edistää huomattavasti tämän saavuttamista. AVL: n ja muun verotuksen yhteensovittamisella on kuitenkin myös tärkeä rooli.
Hermanin mietintö (A4-0117/98)
Berthu
Arvoisa puhemies, Hermanin mietintö toimielinten toiminnan uudistamisesta perustamissopimuksia muuttamatta on osoitus hyvin hämmästyttävästä menettelytavasta, jota vastaan tässä istuntosalissa ei valitettavasti reagoida.
Mietinnön pääaiheesta, talous- ja rahaliiton valvonnasta, meille selitetään lempeästi, että demokraattisen valvonnan heikkous on sietämätöntä ja että se on tiedetty alusta lähtien, mutta että Maastrichtin sopimuksen neuvottelijat eivät halunneet lastata venettä ja että Amsterdamin sopimuksen neuvottelijatkaan eivät ole halunneet tehdä mitään, koska he pelkäsivät avaavansa uudelleen Pandoran lippaan.
Toisin sanoen, uuden keskustelun herättämisen välttämiseksi kannatti sietää tilannetta, jota on mahdoton puolustaa. Tuloksena on, että nyt, yhtenäisvaluutan voimaanastumisen kynnyksellä, kaikki ovat huolissaan demokraattisen valvonnan heikkoudesta ja siitä, että Euroopan parlamentti joutuu keksimään kiireessä toissijaisia toimia saadakseen kansalaiset uskomaan, että he voivat sanoa sanottavansa.
Hermanin mietinnössä ehdotetaan erityisesti uudistusten tekemistä niin sanottujen toimielinten välisten, komission, neuvoston ja Euroopan parlamentin, sopimusten kautta. Näillä sopimuksilla ei suinkaan ole perustamissopimuksen arvoa, mutta niiden avulla yhdentymisen kannattajat voivat sopia keskenään Euroopan parlamentin valtuuksien laajentamisesta vähitellen niin, että luodaan tilanne, joka myöhemmin esitetään kiistämättömänä tosiseikkana.
Emme tietenkään kannata tämän tyyppistä toimintatapaa. Hermanin mietinnössä vain levitetään päivänvaloon viime vuosien jatkuva manipulointi, jonka tarkoituksena on saada hyväksytyksi vain keskustelun sirpaleita, lykätä jatkuvasti kokonaista keskustelua ja estää kansoja sanomasta asiantuntevaa mielipidettään valuutan yhtenäistämisprosessista. Jos valuutan yhtenäistäminen vaatii täydentäviä toimia, keskusteltakoon niistä ja jätettäköön ne selvästi ratkaistaviksi yleisillä vaaleilla.

Ahlqvist ja Wibe
Emme voi äänestää tämän mietinnön puolesta, koska sen mukaan Euroopan parlamentin on oltava väylä, jonka kautta valvotaan demokraattisesti Euroopan keskuspankkia ja muita poliittisia osa-alueita. Pohjimmiltaan tämä merkitsee kansallisten parlamenttien heikentymistä. Kansallisilla parlamenteilla on useissa jäsenvaltioissa kaksi kertaa suurempi demokraattinen legitimiteetti kuin Euroopan parlamentilla. Osallistuminen EU: n jäsenvaltioissa järjestettäviin erilaisiin vaaleihin osallistuminen puhuu selvää kieltään.
Jotta demokraattinen vastuu saataisiin toimimaan EU: ssa tehokkaammin, on parempi, että kansalliset parlamentit valitsevat Euroopan parlamentin jäsenet. Nykyisen Euroopan demokraattinen ja poliittinen keskustelu tapahtuu kansallisten parlamenttien vaalien yhteydessä.

Deprez
Siitä lähtien, kun Euroopan parlamentti ensimmäisen kerran valittiin välittömillä yleisillä vaaleilla vuonna 1979, se on ollut todella unionin kansojen ilmentymä ja edustaja. Halutessamme vähitellen poistaa Euroopan toimielinten demokratiavajeen jatkuvana pyrkimyksenämme on antaa parlamentille kaikki ne toimivaltuudet, jotka kuuluvat todelliselle parlamentille demokraattisessa oikeusvaltiossa. Euroopan rakentaminen etenee vähitellen tällä tiellä hallitusten välisistä konferensseista perustamissopimusten muutoksiin. Meidän on kuitenkin todettava, että vaikkakin Maastrichtin ja Amsterdamin sopimukset ovat oikean suuntaiset, ne ovat kuitenkin vielä aivan riittämättömiä tässä asiassa.
Euroopan unionin kansat alkavat tuskastua. Jotkin niistä - jotka odottavat epätoivoisesti suurempaa avoimuutta ja parempaa demokraattista valvontaa unionin toimielinten toiminnassa, koska ne tuntuvat liian usein teknokraattiselta koneistolta, joka suhtautuu tunteettomasti niiden oikeutettuihin pyrkimyksiin - tuntevat vastedes houkutusta vetäytyä itseensä. Heti Brysselin ylimääräisen Eurooppa-neuvoston ja yhtenäisvaluutan hyväksymisen jälkeen mietintö, jota tänään käsittelemme, osuu juuri oikeaan kohtaan, kun siinä ehdotetaan tiettyjä toimia, jotka siitä huolimatta, että ne voivat olla vain väliaikaisia, ovat ainakin tarpeellinen hätäratkaisu jatkuvaan demokratiavajeeseen.
Tulevaa ja tarpeellista uutta hallitusten välistä konferenssia odottaessa on välttämätöntä tehdä toimielinten välisiä yhteistyösopimuksia niillä toimialueilla, joilla kansallisten parlamenttien valvonnan katoamista ei ole korvattu Euroopan parlamentin valvonnalla.
Kaikille pitää todellakin olla selvää, että Euroopan unionin kansat eivät hyväksy sitä, että niiden valitsemat edustajat menettävät todellisen valvontavallan niin olennaisissa asioissa kuin talous- ja rahaliitossa, vakaus- ja kasvusopimuksessa tai talousasioihin liittyvässä ulkopolitiikassa, joiden nykyisen tai tulevan vaikutuksen jäsenvaltioiden työllisyys- ja sosiaaliasioihin jokainen tietää.
Toteuttamalla sellaisia eri ehdotuksia toimielinten välisiksi sopimuksiksi, joita tämä päätöslauselma sisältää, unionin toimielimet vähentävät omalta osaltaan merkittävästi sitä ymmärryksen puutetta, joka erottaa monet maanmiehemme Euroopan rakentamisesta, jota monet heistä kuitenkin toivovat.

Kirsten Jensen ja Blak
Tanskan sosiaalidemokraatit jättivät äänestämättä Hermanin mietinnön puolesta, vaikka onkin tärkeää, että jatkuvasti arvioidaan sitä, miten EU: n toiminnasta voidaan tehdä avoimempaa ja demokraattisempaa ilman perustamissopimukseen tehtäviä muutoksia. On oikein viitata toimielinten välisten sopimusten tärkeyteen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
Mietinnössä on useita hyviä ehdotuksia. Tuemme ajatuksia Euroopan keskuspankin ja yleensäkin euroalueen talouspolitiikan vielä avoimemmasta ja demokraattisemmasta valvonnasta. Vaikka Tanskalla on EMU: n kolmanteen vaiheeseen liittyvä oikeudellisesti sitova ehto, olemme erittäin kiinnostuneita siitä, että näihin asioihin liittyvät päätökset tehdään mahdollisimman avoimesti ja demokraattisesti.
Mietinnön 6 kohta sisältää kuitenkin muotoilun, joka voidaan tulkita siten, että Amsterdamissa ja Luxemburgissa tehdyillä työllisyyskompromisseilla ei ole konkreettista sisältöä. Se ei ole meidän käsityksemme. Mainitut kompromissit ovat tärkeä osa Euroopan työllisyyspolitiikan vahvistamista ja tulokset ovat jo alkaneet vähitellen näkyä.
Haluaisimme vielä lisäksi korostaa, että emme voi yhtyä ajatukseen Euroopan parlamentin puuttumisesta toimielinten väliseen vuoropuheluun. Toimielinten välistä vuoropuhelua on tuettava ja laajennettava, ja se tehdään mielestämme parhaiten antamalla vuoropuhelun osapuolille vapaus neuvotella toistensa kanssa aina ratkaisuun pääsemiseen asti.

Lindqvist
Demokratian vahvistamiseksi, avoimuuden parantamiseksi, ihmisten osallistumisen lisäämiseksi ja siten EU: hun kohdistuvan kritiikin vähentämiseksi vaaditaan perusteellista uudistusta. Siihen ei päästä tämän mietinnön avulla.
Kansallisten parlamenttien valtaa on lisättävä ehdotuksien, juoksevien asioiden ja valvonnan osalta. Myös neuvoston valtaa on lisättävä. Komission valtaa on sitä vastoin vähennettävä voimakkaasti. Sen yksinoikeutta ehdotusten tekemiseen ei voi mitenkään hyväksyä. Se on aivan kuin kunnanvirastolla olisi oikeus ehdotusten tekemiseen kunnissa - järjetön ajatus.
Euroopan parlamentin valta ei saa kasvaa, koska se johtaa federalistiseen järjestelmään. Euroopan parlamentin työskentelytapaa on kuitenkin parannettava siihen suuntaan, että sillä olisi enemmän yhteyksiä kansaan, se viettäisi vähemmän aikaa Brysselissä ja enemmän aikaa kotimaassa, ottaisi enemmän suoria yhteyksiä kansallisiin parlamentteihin, käsittelisi enemmän periaatekysymyksiä ja suuria poliittisia kysymyksiä eikä lainkaan yksityiskohtiin liittyviä kysymyksiä.
Se epädemokraattinen järjestelmä on poistettava, jossa ryhmänjohtajat jakavat puheajan. On luotava demokraattisempi malli, joka antaa kaikille luottamushenkilöille mahdollisuuden puhua kysymyksistä, joihin he ovat paneutuneet. Puheaika on myös suhteutettava asioiden tärkeyteen. Se, että käytetään kaksi viikkoa yksityiskohtiin liittyviin asioihin mutta vain kaksi ja puoli tuntia koko toimikauden tärkeimpään asiaan, EMU-keskusteluun, on esimerkki vallitsevasta epätasapainosta.

Verwaerde
Haluan kiittää kollegaamme Fernand Hermania valiokunta-aloitteisesta mietinnöstä, jonka hän on laatinut niistä parannuksista, joita voidaan tehdä yhteisön toimielinten toimintaan perustamissopimusta muuttamatta.
Demokratiavaje, josta Euroopan unionin toimielimet kärsivät yleisesti, sekä mahdolliset keinot sen korvaamiseksi on esitetty erittäin hyvin.
Aivan kuten esittelijäkin, olen sitä mieltä, että kaikkein olennaisimmat toimielinten parannukset ovat enemmänkin olleet tulosta käytännöistä, jotka perustuvat toimielinten välisiin sopimuksiin, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön tai vielä olemassa olevien menettelyjen laajamittaiseen käyttöön, kuin perustamissopimusten muodollisista muutoksista.
Euroopan parlamentin tehtävää on kiireisesti vahvistettava kahdella alalla: sosiaalipolitiikan alalla, joka on erityisen tärkeää Euroopan kansalaisille, sekä talous- ja rahaliitossa. Korostan demokraattisen vastuun ongelmaa talous- ja raha-alalla, joissa Euroopan parlamentilla ei perustamissopimusten perusteella ole mitään muodollista tehtävää.
Ei pidä silti jättää huomiotta sellaisia aloja kuin yhteinen kauppapolitiikka, kansainväliset sopimukset ja kilpailupolitiikka. Tulevaisuudessa on jopa syytä laajentaa pohdiskelua ulkopolitiikkaan, poliisiyhteistyöhön ja oikeudelliseen yhteistyöhön.
Esittelijä suosittelee toimielinten välisen sopimuksen solmimista. Olen täysin samaa mieltä hänen kanssaan.
(Istunto keskeytettiin klo 13.27 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B4-0498/98 Günther, Tindemans, Maij-Weggen, Schiedermeier ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta Sudanin tilanteesta; -B4-0506/98 Telkämper ja Aelvoet V-ryhmän puolesta Sudanin tilanteesta; -B4-0523/98 Vinci, Pettinari, Ojala, Svensson, Sierra González, Miranda, Alavanos ja Ephremidis GUE-NGL-ryhmän puolesta Sudanin poliittisesta tilanteesta ja Etelä-Sudanin vakavasta humanitaarisesta kriisistä; -B4-0534/98 Bertens ja Fassa ELDR-ryhmän puolesta Sudanin tilanteesta; -B4-0539/98 Hory, Macartney, Taubira-Delannon, Dupuis, Saint-Pierre ja Pradier ARE-ryhmän puolesta Sudanin tilanteesta; -B4-0541/98 Newens PSE-ryhmän puolesta Sudanin tilanteesta; -B4-0552/98 Pasty ja Andrews UPE-ryhmän puolesta Sudanin tilanteesta;

Günther
Arvoisa puhemies, Sudan sijaitsee keskellä vyöhykettä, jonka vakaus on ollut useaan otteeseen huteralla pohjalla. Ensisijaisesti lienee kysymys kulttuurien kamppailusta: toisella puolen islamilais-arabialaistunut pohjoinen, toisella ei-islamilainen etelä. Tästä syystä myös Iranin islamilaisvaltio on asettunut Khartumin puolelle, samoin Kiina - kaiketi lähinnä USA: n kiusaksi - kun taas naapurivaltiot elävät jonkinasteisessa pelossa, sillä niiden kannalta yhdistynyt, fundamentalistinen Sudanin valtio näyttää vaaralliselta, sillä uskonnollinen kipinähän voisi tavallaan singahtaa sieltä naapurivaltioiden puolelle niiden oman islaminuskoisen väestönosan keskuuteen.
Nairobin neuvotteluihin liitetyt toiveet perustuvat siihen, että tällä kertaa kenties päästäisiin kompromissiin, tosin tilanteesta, jossa kumpikin osapuoli on altavastaajan asemassa, sillä jossain määrin sama suunnitelmahan oli käsiteltävänä jo puoli vuotta sitten tuloksettomina päättyneissä rauhanneuvotteluissa.
Nyt tavoitteena on päästä pohjoisen ja etelän välillä sopimukseen löyhästä liittovaltiosta tietyn siirtymäkauden ajaksi, jotta muutaman vuoden kuluttua voitaisiin järjestää kansanäänestys, jossa kansalaisilta tiedustellaan, millaista hallintoa he jatkossa haluavat. Euroopan unionin ja muun kansainyhteisön kannalta on kuitenkin pidettävä neuvottomuuden merkkinä sitä, jos jo nyt ollaan kiitollisia siitä, että yleensä saadaan toimittaa edes apua hädänalaiselle kansalle, mistä vastuu oikeastaan kuuluisi maan omille vallanpitäjille!

Bertens
Arvoisa puhemies, kun puhutte Sudanista, puhutte perheestäni. Kaksi lastani ovat syntyneet siellä ja minulla on side siihen maahan. Siksi minuun tekee vaikutuksen nähdä 400 000 ihmisen olevan toistamiseen lähellä nälkäkuolemaa, mutta se tekee vaikutuksen jokaiseen. Etenkin, kun tiedetään, että syynä on aselepo, jota hallituspuolue ei noudata, puhumattakaan etelän vastarintaliikkeestä.
Unionin on harjoitettava suurinta mahdollista painostusta. Sen pitää vakuuttua rauhanaloitteiden jatkamisen tärkeydestä ja niitä on runsain mitoin. Kaikki painostuskeinot ovat mielestäni sallittuja - kyseessä on 400 0-500 000 ihmiselämää - Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin rahojen jäädyttäminen mukaan lukien. Unioni ei myöskään saa unohtaa humanitaarista rintamaa. Siksi kiitän tässä komissaari Marínia ja joka tapauksessa komissiota hiljattain suoritetusta ECHOlennosta, joka toimitti hätäapuna 8, 8 miljooonaa ecua. Avuttomiin sudanilaisiin kohdistuva huomio ei saa vähetä.

Macartney
Arvoisa puhemies, kun joskus esitämme aiheita keskusteluun otsikolla "ajankohtainen" , ihmiset sanovat: "Missä on se ajankohtaisuus?" Ei voi olla epäilystäkään siitä, että Sudan on ajankohtainen paikka, vaikka olemmekin keskustelleet sen maan traagisesta tilanteesta usein.
Joskus tarvitaan Euroopan televisioruutuihin kuvia, jotka herättävät ihmiset huomaamaan inhimillisiä tragedioita kuten Sudanissa jatkuva kriisi, ja olemme täysin oikeassa palatessamme siihen.
Emme kuitenkaan ole yksin, sillä äskettäin Mauritiuksella pidetyssä EU-AKT-yhteiskokouksessa vahva enemmistö niistä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioista, jotka äänestivät omasta pyynnöstään erillään EU: sta, tuomitsi sudanilaisten teot kaikille mieluisaksi yllätykseksi.
Se ei kuitenkaan riitä. Meidän on etsittävä pitkäaikaista ja pysyvää ratkaisua. Tässä Eritrea ja Etiopia, jotka olivat samanlaisessa tilanteessa vielä vähän aikaa sitten, muodostavat opettavaisen esimerkin, joten meidän pitäisi suhtautua myönteisesti mahdolliseen kansanäänestykseen ja vahvistaa etelän oikeutta itsehallintoon.

Newens
Arvoisa puhemies, viimeisten 15 vuoden aikana miljoonan ihmisen arvioidaan kuolleen Pohjois- ja Etelä-Sudanin välisessä sisällissodassa ja vielä satojatuhansia lisää uhkaa nyt välitön nälänhätä, joka johtuu osaksi kaksivuotisesta kuivuudesta, mutta etupäässä aseistautuneista vihollisjoukoista. Pahiten kärsivällä alueella, Bahr al-Ghazalissa, pohjoista tukevien joukkojen on ilmoitettu polttaneen satoja ja viljavarastoja, ja täällä kuten kaikkialla muuallakin hätäapuna annettujen ruokakuljetusten perillepääsy on estetty, jolloin ihmiset ovat syöneet siemenvarastonsa ja kasvien lehtiä, ja heitä on kuollut laumoittain. Tässä armottomassa selkkauksessa ihmisoikeudet on täysin sivuutettu, ja kansainvälisen yhteisön toimintaa on tehostettava nykyistä vielä suuremman inhimillisen tragedian torjumiseksi.
Paitsi sotilaallisia operaatioita, Sudanin hallitus harjoittaa kauhistuttavan paljon julmaa sortoa sekä pohjoisessa että etelässä: vapaudenriistoa, kidutusta, teloituksia ja terrorismia omia ja naapurikansoja vastaan. Sudanin hallitus ei ole ottanut huomioon YK: n turvallisuusneuvoston päätöslauselmia ihmisoikeuksista. Näissä olosuhteissa tulisi pitää voimassa kehitystukiapua koskevat pakotteet, mutta ei humanitaarista apua koskevat pakotteet.
Rauhaa tarvitaan kipeästi, ja siksi on surullista, että tämän viikon Nairobin keskustelut katkesivat. Rauha on kuitenkin mahdollista vain siltä pohjalta, että Sudanin kansojen oikeudet demokratiaan ja demokraattiseen itsemääräämiseen hyväksytään. Meidän on suhtauduttava myönteisesti siihen seikkaan, että sopimukseen on päästy joidenkin rajoitteiden poistamisesta sen ruoka-avun osalta, joka on tarkoitettu äärimmäisessä hädässä oleville ihmisille, mutta mahdollinen painostus on säilytettävä sen takaamiseksi, että humanitaarinen apu pääsee läpi kaikkialla. Euroopan unioni on jo edistänyt asiaa huomattavasti, mutta meidän on pyydettävä, että ponnistellaan tehokkaasti, jotta saadaan helpotusta tähän kauhistuttavaan inhimilliseen katastrofiin.

Aelvoet
Arvoisa puhemies, kaikki tietävät, että viime vuosien kuivuus vain korostaa sodan ongelmaa Sudanissa. Nälänhädän vastustamiseksi ja rauhan edistämiseksi taustalla oleva todellinen syy on poistettava, eli on jatkettava rauhanneuvotteluja. Tiedämme, että IGAD: n (hallitusten välinen kehityksestä vastaava viranomainen) puitteissa saavutettu tulos ei ole tällä hetkellä riittävä, että molempien osapuolien pitää yhä tehdä myönnytyksiä. Kuitenkin olen sitä mieltä, että meidän pitää antaa Euroopan unionin taholta merkki, että odotamme parempia tuloksia IGAD: n puitteissa. Toiseksi Euroopan unionin pitää puuttua ravintopulasta aiheutuneeseen ongelmaan, joka on nyt ajankohtainen, mutta onneksi apua voidaan saada nyt perille ja meidän pitää ottaa edelläkävijän rooli ja huolehtia siitä, että apu saavuttaa ajoissa nälkää näkevän väestön.

Schiedermeier
Arvoisa puhemies, olen ollut viiden vuoden ajan mukana pohtimassa tätä kysymystä AKT-EUsopimuksen yhteiskokouksessa. Valitettavasti Sudanin väestölle ei ole vielä toistaiseksi koitunut mitään myönteisiä tuloksia. Tarvitaan kiireellisesti aselepo, tarvitaan kaikkien osapuolten välisiä neuvotteluja; muulla tavoin asioihin ei voi vaikuttaa, sillä osittaiset neuvottelut eivät ole tähän mennessä johtaneet tuloksiin. On kunnioitettava ihmisoikeuksia ja demokratiaa sekä eteläisen Sudanin asukkaiden itsemääräämisoikeuksia, ja tarvitsemme kiireellisesti humanitaarista apua, ennen kuin vielä toiset satatuhatta ihmistä, jotka ovat jääneet avuttomina näiden painostustoimien armoille, nääntyvät nälkään.
Tarvitaan Sudanin hallituksen vastaisia pakotteita, mutta ei pelkästään EU: n taholta, vaan koko kansainvälisen yhteisön taholta, painostuksen lisäämiseksi ja naapurivaltioiden suojaamiseksi.

Marín
Arvoisa puhemies, kuten parlamentin jäsenet tietävät, komissio keskeytti vuodesta 1989 alkaen kaiken kehitysavun Sudanille jatkuvien ihmisoikeusloukkausten, demokratian puuttumisen sekä sellaisten merkittävien ponnistelujen puutteen takia, jotka koskisivat neuvottelujen käynnistämistä tämän maan sisällissodan rauhanomaiseksi lopettamiseksi. Koska todellista muutoksen merkkiä ei ole näkyvissä, ja jollei rauhanprosessin ja ihmisoikeuksien osalta edetä huomattavasti, komission ei ole syytä muuttaa kantaansa.
Tästä huolimatta komissio seuraa hyvin tarkasti ihmisoikeustilanteen kehittymistä Etelä-Sudanissa. Komissio oli vuonna 1997 merkittävin rahoittaja 23 miljoonalla eculla, jonka osuus yhdessä jäsenvaltioiden myöntämän kahdenkeskisen avun kanssa on 65 % kaikesta Sudanin saamasta humanitaarisesta avusta. Marraskuussa 1997 tehtiin päätös siitä, että Sudanille myönnetään 6, 7 miljoonaa ecua äsken mainitsemastani 23 miljoonan ecun kokonaissummasta maailmanlaajuista elintarvikeohjelmaa varten. On korostettava, että suurin osa elintarvikkeista, jotka jaetaan nykyisin Bahr al-Ghazalin alueella etelässä, ovat osa tätä avustusta.
Komissio hyväksyi 23. maaliskuuta tänä vuonna päätöksen 11, 8 miljoonan ecun myöntämisestä humanitaarista apua koskevan maailmanlaajuisen suunnitelman muodossa vastatakseen Sudanin sisällissodasta kärsivän väestön tarpeisiin. Vuoden 1998 avustuksen täytäntöönpanosta vastaa 35 kansalaisjärjestöä. Avustuksen piiriin kuuluvat tällä kertaa sekä maan eteläinen että pohjoinen osa ja siinä keskitytään pääasiassa lääkinnän, elintarviketurvallisuuden ja terveydenhuollon alaan, erityisesti koskien juomakelpoista vettä. Tähän päätökseen sisältyy myös miljoonan ecun varaus, jota käytetään joidenkin edelleen EteläSudanissa, Bahr al-Ghazalissa, toteutettavien toimien täydentävään rahoitukseen.
Tilanne on kuitenkin tästä huolimatta edelleen hyvin huolestuttava saman alueen pohjoisosassa. Tilanne saattaa vielä pahentua entisestään sadekauden alkaessa, koska tämä saattaa vaikeuttaa aiempien vuosien tavoin humanitaarisen avun toimittamista.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään iltapäivällä klo17. 30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B4-0504/98 Macartney ja Weber ARE-ryhmän puolesta Mochovcen (Slovakia) ydinvoimalan mahdollisesta uudelleenkäynnistämisestä; -B4-0509/98 Bloch von Blottnitz ja Voggenhuber V-ryhmän puolesta Mochovcen (Slovakia) ydinvoimalan käyttöönotosta; -B4-0515/98 Flemming, Pimenta, Mombaur, Langen ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta Mochovcen (Slovakia) ydinvoimalan käyttöönotosta; -B4-0524/98 Papayannakis, Campos ja Sjöstedt GUE-NGL-ryhmän puolesta Mochovcen ydinvoimalasta; -B4-0536/98 Eisma, Frischenschlager ja Plooij-van Gorsel ELDR-ryhmän puolesta Mochovcen ydinvoimalan uudelleenkäynnistämisestä; -B4-0542/98 Graenitz PSE-ryhmän puolesta Mochovcen ydinvoimalan kaavaillusta uudelleenkäynnistämisestä;

Macartney
Arvoisa puhemies, Slovakiasta tehty päätöslauselma on kompromissipäätöslauselma. Uskon, että meillä kaikilla on epäilyksemme tietyistä kohdista. Esimerkiksi minulla on epäilykseni F kohdasta. Huomautus, joka pitäisi tehdä slovakialaisille kollegoillemme, jos he kuuntelevat, ja olen varma, että he kuuntelevat, on, että me emme poimi erilleen Slovakiaa erikoisesti arvostellaksemme sitä. Tässä parlamentissa ryhmäni esitti myös Skotlannissa sijaitsevan Dounreayn mukaanottamista, joten emme todellakaan poimi erilleen Slovakiaa, sillä Dounreayssa tilanne on monessa suhteessa yhtä vakava. Kun sanomme, kuten päätöslauselman 5 kohdassa, että Slovakian viranomaiset eivät ole tarjonneet selviä vastauksia ydinjätteen säilytysongelmaan, sama tilanne vallitsee epäilemättä monessa muussakin maassa.
Sanoisin, että päätöslauselma on paketti. Jos tarkastellaan H kohtaa, jossa ilmaistaan epäilys Mochovcen ydinvoimalan turvallisuudesta kuten 2 ja 3 kohdassa, näistä muodostuu kohtuullinen pyyntö siitä, että turvallisuutta koskevassa arvioinnissa, jonka tulokset julkaistaan ymmärtääksemme kahden tai kolmen viikon kuluttua, pitäisi ottaa huomioon kaikki arvostelut ja ongelmat. Tästä kaikesta syntyy järkevä, tasapainotettu ja reilu paketti ja siksi sitä pitäisi kannattaa.

Voggenhuber
Arvoisa puhemies, ydinenergian historia Itä-Euroopassa on mitä hankalin kysymys riippumatta siitä, onko kyse Bohunicen ja Tsernobylin romureaktoreista, Mochovcen ydinvoimalasta tai muista laitoksista. Tätä hankalaa kysymystä ovat jo vuosien ajan saatelleet Euroopan parlamentin huolestuneet päätöslauselmat, jotka tyrehtyvät pääosin siihen, että ne kulkevat kehityksen jäljessä ja tähtäävät vain puolittaiseen riskien rajoittamiseen.
Menestys on ollut heikko, kuten slovakialaisen ydinvoimalan tähänastiset vaiheet osoittavat. Kyseessä on ydinvoimala, joka on rakennettu ilman suojavaippaa ja jossa on osoitettu olevan lukemattomia puutteita ja jonka varustelussa on määrä noudattaa sellaista venäläistä ydinreaktorimallia, josta ei ole toistaiseksi minkäänlaisia kokemuksia. Riippumattomimmallekin tarkkailijalle on jo täytynyt käydä selväksi, että Euroopan unionin strategia Itä- ja Keski-Euroopan ydinvoimaloiden uudelleenvarustamiseksi ja saattamiseksi läntisiä turvallisuusmääräyksiä vastaaviksi on epäonnistunut, ja käsittääkseni syyn tähän pitäisi olla kaikille selvillä.
Niin kauan kuin Euroopan unionissa ei yleisesti oivalleta, että ydinenergiaa ei pystytä tekemään turvalliseksi ja että meidän on hahmoteltava tulevaisuuden energiapolitiikkaamme muun kuin ydinenergian varaan, niin kauan kuljemme kehityksen jälkijunassa. Keskeiset vaatimuksemme ovat: Slovakian ydinvoimalaa ei pidä ottaa käyttöön, Bohunicen romureaktori on suljettava eikä Euroopan ydinvoimaa koskevia turvallisuusnormeja saa lieventää itälaajentumisen yhteydessä, ennen kuin tämä näkemys on saatu levitetyksi kaikkien tietoisuuteen.

Flemming
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kiittää kaikkia niitä kollegoja, jotka ovat osaltaan vaikuttaneet tämän yhteisen päätöslauselman syntyyn, ja haluaisin kiittää myös Mochovcen ydinvoimalan käytöstä vastaavia sekä kaikkia niitä kansalaisjärjestöjä, jotka ovat olleet valmiit antamaan meille asiasta runsaasti tietoa. On tietenkin jokaisen suvereenin valtion oikeus päättää itse primaarienergiansa käytöstä, mutta viimeistään Tsernobylin tapauksesta alkaen olemme tienneet, että me kaikki elämme kaikkien eurooppalaisten ydinvoimaloiden naapureina, ja naapurien oikeus on näin vaarallista teknologiaa käytettäessä vaatia noudattamaan niitä turvallisuusmääryksiä, joita pidetään Saksassa, Ranskassa tai IsossaBritanniassa itsestään selvinä. Tämä on osa yhteisön säännöstöä. Ilman ankarimpien turvamääräysten noudattamista liittyminen Euroopan unioniin ei varmasti voi tulla kyseeseen.
Kaksi kansainvälistä asiantuntijoiden paneelia sai tilaisuuden tarkastaa Mochovcen laitoksen viime viikkojen aikana. Pidettiin itsestään selvänä, että ennen laitoksen käyttöönottoa odotettaisiin tarkastuksen tuloksia ja korjattaisiin siinä mahdollisesti todetut puutteet. Mutta ei, laitoksen käytöstä vastaavat ilmoittivat kaikkien suureksi yllätykseksi haluavansa joka tapauksessa aloittaa koekäytön 21. päivänä heinäkuuta. Sitä ei voi hyväksyä!
Odotamme edelleen vastausta myös kysymykseen ydinjätteen kohtalosta, sillä sen myyminen Venäjälle on tuskin mahdollista. Asiaa säädellään hyvin ankaralla lainsäädännöllä. Sen paremmin Itävalta kuin EU: kaan eivät voi pakottaa Slovakiaa tai mitään muutakaan maata yhteistyöhön kanssamme, mutta molempien asiantuntijoiden paneelien tulosten huomioon ottaminen voisi olla alku kansainvälisten, ydinvoimakysymysten avoimuuteen tähtäävien rakenteiden luomiselle, josta Slovakiaa kiittäisi Itävallan lisäksi koko Euroopan unioni.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, luonnoksessa päätöslauselmaksi Slovakialta pyydetään vain hyvin pientä ja järkevää asiaa: arviointia ja lupausta siitä, että arvioinnin tuloksia kunnioitetaan.
Muistan kuitenkin, että edellisessä arvioinnissa Mochovcessa havaittiin 201 puutteellista turvallisuustekijää, joista muutamat ovat aivan mielettömiä, kuten eristeiden puute, ruostunut materiaali, puutteellinen paloturva. Mielestäni meillä on siis oikeus puuttua asiaan ja pyytää Slovakialta, ettei se ottaisi voimalaa käyttöön, tämä ei ole vain sen oma asia, tiedämme erittäin hyvin, että se koskee koko Eurooppaa, sanoisin jopa koko maailmaa. Arvoisa puhemies, olemme vakuuttavampia, jos ilmoittaisimme ohjelmasta, jolla ydinvoima korvattaisiin koko Euroopassa, ja tietenkin jos lupaisimme Slovakialle uskottavaa apua, jotta se selviytyisi paremmin energiaongelmistaan siihen asti, kunnes tämä ydinenergia loppuu.

Eisma
Arvoisa puhemies, ei ole ensimmäinen kerta, kun puhumme täällä Mochovcesta. Runsaat kolme vuotta sitten muodostimme mielipiteemme täällä samoista aiheista. Olen sitä mieltä, että Keski- ja Itä-Euroopan ydinvoimaloiden turvallisuus puhuttaa meitä vielä monia vuosia. Slovakian tilanne muuttuu yhä ajankohtaisemmaksi, kun tarkastelemme maan ydinvoimaloita, sillä vain muutaman viikon kuluttua Slovakian viranomaiset haluavat ottaa Mochovcen ydinvoimalan käyttöön. Olemme hyvin huolestuneita, sillä toistaiseksi ei ole selvyyttä ydinjätteen varastoinnista eikä itse laitoksen turvallisuudesta. Haluankin painokkaasti pyytää Slovakian viranomaisia lykkäämään laitoksen käyttöönottoa, kunnes asiaan on saatu selvyys. Siksi on niin tärkeää, että parlamentti antaa tänään lausunnon. Euroopan parlamentin ja Slovakian parlamentin yhdistetty parlamentaarinen valiokunta kokoontuu muutaman viikon kuluttua ja sen pitää saada hyvä toimeksianto koko parlamentilta.
Arvoisa puhemies, toivon, että me kaikki tulemme hyväksymään yksimielisesti tämän päätöslauselman, jotta valtuuskuntamme, joka lähtee piakkoin Slovakiaan, saa tietää, mihin parlamentti on valmis ja mihin Slovakian viranomaisten myös pitäisi olla valmiita.

Graenitz
Arvoisa puhemies, moni on kysynyt minulta, miksi kiireellinen Mochovcea koskeva päätöslauselma on otettu esille juuri nyt. Mielestäni kiireellistä päätöslauselmaa tarvitaan seuraavista syistä: viime ja sitä edeltäneellä viikolla tehdyt tarkastukset ja riippumattomien kansainvälisten asiantuntijoiden katselmukset ovat osoittaneet, että asiassa on edistytty, eikä vähiten PHARE-ohjelmasta siihen suunnattujen varojen ansiosta. Ne ovat kuitenkin osoittaneet myös sen, että kaikkia kysymyksiä ei vielä ole selvitetty. Ennen kaikkea arviointia ei ole vielä saatettu päätökseen.
Ne ovat osoittaneet, että on vielä ratkaisemattomia ongelmia ja erityisesti että laitoksessa ei ole totutun kaltaista suojavaippaa ja että sitä korvaavia laitteistoja ei ole tarkastettu siltä kannalta, pystyvätkö ne takaamaan turvallisuuden Three Mile Islandin tai Tsernobylin kaltaisen vakavan onnettomuuden sattuessa. Saanen vielä muistuttaa, että Tsernobylin radioaktiivisen säteilyn seuraukset ovat vieläkin nähtävissä Euroopan alppialueilla.
Toiseksi pidän välttämättömänä, että kaikkien näiden tarkastusten tulokset esitellään ennen koekäytön aloittamista, jotta mahdolliset parannukset voidaan tehdä etukäteen eikä vasta jäljestä päin. Tässä yhteydessä en voi myöskään olla huomauttamatta, että pidän erikoisena sitä, että yksi asiantuntijoista suljettiin tarkastuksen ulkopuolelle. Juuri kyseinen asiantuntija oli mukana Greifswaldin ydinvoimalassa ja hänellä on esittää arvokkaita kokemuksia.
Haluan myös huomauttaa, että ministerineuvoston viime kokouksessa, jonka aiheina olivat yhdentymiseen ja laajentumiseen liittyvät kysymykset, käsiteltiin Mochovcen käyttöönottoa sekä Bohunicen sulkemista, mikäli muita energialähteitä on käytettävissä. Tässä yhteydessä kaikki pitivät välttämättömänä vaarallisten ydinvoimaloiden sulkemista. Ihmisten turvallisuus Slovakiassa, Keski- ja Itä-Euroopan uudistusvaltioissa, Euroopan unionissa sekä kaikkialla Euroopassa on meille läheinen asia. Toivon - ja uskoakseni haluamme sitä kaikki - että Slovakiassa ei toteutettaisi peruuttamattomia toimia, jotka voisivat vaarantaa tämän turvallisuuden.

Adam
Arvoisa puhemies, parlamentin on kunnioitettava Slovakian oikeuksia määrätä suvereenina valtiona omasta energiapolitiikastaan ja pitää ydinvoimalaa, jos se niin haluaa. Meidän pitäisi huomata, että Slovakia on allekirjoittanut kaikki kansainväliset sopimukset, että se oli kansainvälisen atomienergiajärjestön hallituksen jäsen vuosina 1993-1996 ja että sääntelyviranomaisen johtaja herra Lipar on varapuheenjohtajana ydinturvallisuusasioissa avustavassa koordinointikomiteassa (Nuclear Safety Assistance Coordinating Committee), jota johdetaan Euroopan komission PO XI: sta.
Parlamentin edellisten päätöslauselmien vuoksi Mochovce on rakennettu loppuun ilman Euroopan unionin taloudellista avustusta. Lisäseurauksena on, että ei ole laillisesti sitovaa kansainvälistä sopimusta, jolla Bohunicen ykkösreaktori voitaisiin sulkea, kun Mochovce on otettu käyttöön. Parlamentti on pääasiallisesti vastuussa tästä tilanteesta. Slovakian ansioksi on luettava, että ydinvoimalaa ei ole rakennettu loppuun ainoastaan heidän omien insinööriensä ja Venäjän suunnittelijoiden avun turvin, vaan että siihen ovat osallistuneet Siemens, EDF, Westinghouse ja Framatome, jotka ovat kaikki länsimaisia ydinalan asiantuntijoita. Voimala on rakennettu loppuun Risk Audit -yrityksen määräysten mukaan, joka on Ranskan ja Saksan ydinalan turvallisuuden viranomaisten perustama järjestö.
On tehty tutkimus. Saamieni viitteiden mukaan se on myönteinen tutkimus, mutta meidän olisi parasta odottaa sen saamista ennen kuin teemme johtopäätöksiä. Se valmistuu kesäkuussa, ja tietojeni mukaan Mochovce aiotaan ottaa käyttöön heinäkuussa. Suurin osa tästä päätöslauselmasta on merkityksetöntä Mochovcen olosuhteisiin nähden. Mitä me tarvitsemme Euroopan tasolla, ja mitä meillä ei vielä ole, ovat määräykset, joita kaikkien maiden on noudatettava ydinreaktoreidensa turvallisuuden osalta.

Estevan Bolea
Arvoisa puhemies, toivomme kaikki, että Keski- ja Itä-Euroopan maat kehittyvät taloudellisesti ja että niillä on turvallisia ydinvoimaloita. Toivomme myös, että kaikki maailman ydinvoimalat, hiilikaivokset, tehtaat ja kaikki laitokset olisivat turvallisia.
Olen kuullut täällä monia tyhjänpäiväisyyksiä ja olen hämmästynyt siitä, arvoisa puhemies, että ihmiset puhuvat asioita tuntematta. Olen Slovakian valtuuskunnan jäsen. He ovat antaneet meille monia selityksiä. Mielestäni he ovat muita pätevämpiä tekemään asioita, jotka ovat heidän mielestään olennaisia ja vastaavat slovakialaisten, heidän naapuriensa ja koko Euroopan suojelusta. Tämä parlamentti kieltäytyi kaikenlaisen avun antamisesta vuonna 1995. Tämä oli suuri virhe, mutta teillä ei ole oikeutta sanoa nyt sanomianne asioita.
Siten, arvoisa puhemies, en aio puoltaa päätöslauselman joitakin kohtia. Arvoisa herra Eisma, ette saa täyttä hyväksyntää, koska päätöslauselma ei ole täysin oikensuuntainen. Slovakia tuo maahan 15 % sähköstään, kasvaa nopeasti ja tarvitsee apua. Toivotan slovakialaisille paljon menestystä, jatoivon, että sen Mochovcen ydinvoimala toimisi moitteettomasti ja turvallisesti.

Pompidou
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Itävallan edustajien toisaalta Slovakian hallitukselle, toisaalta Euroopan parlamentin jäsenille osoittamassa kirjeessä esitetään ne mahdolliset vaarat, jotka liittyvät Slovakian Mochovcen ydinvoimalan toisen sukupolven reaktorien käyttöönottoon.
UPE-ryhmän nimissä haluan muistuttaa ensinnäkin, että Slovakian tasavalta ratifioi 1995 ydinturvallisuutta koskevan yleissopimuksen, jonka Kansainvälinen atomienergiajärjestö (IAEA) hyväksyi vuonna 1994. Tämä yleissopimus tuli voimaan vuonna 1996. Toiseksi, vaikka Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki ei ole tukenut Mochovcen ydinvoimalan voimaloiden 1 ja 2 ajanmukaistamista, eikä ydinvoimala siis hyödy suoraan Euroopan unionin luotoista, se on saanut rahoitusta, joka koskee koko Eurooppaa. Ajanmukaistaminen on uskottu slovakialaisille yrityksille, yhteenliittymälle, joka muodostuu tsekkiläisistä, ranskalaisista, Saksan liittotasavallan kansalaisista ja venäläisistä. Määrätty turvallisuustaso on myös vastedes sama kuin teknologialtaan samanlaisissa länsimaisissa voimaloissa ja se on IAEA: n vaatimusten mukainen.
Kansainväliset asiantuntijat ovat hiljattain vahvistaneet, että kaikkiin varotoimiin ryhdyttiin, mitä ajanmukaistettujen laitosten turvallisuuteen tulee.
Tässä yhteydessä voi vain ihmetellä niitä sanoja, joita on käytetty Slovakian pääministerille osoitetussa kirjeessä. Slovakian on turvattava väestönsä kulutuksen tarvitsema energiantuotanto. Se ei voi sanoa Mochovcelle "ei" . Tästä lähtien sillä ei ole siihen mitään syytä, sikäli kuin kaikkiin ydinturvallisuuteen liittyviin varotoimiin on ryhdytty toisen sukupolven reaktorien käynnistystä ajatellen, sillä ne ovat vastedes yhtä turvallisia kuin Euroopan unionissa käytetyt reaktorit.
Odottakaamme siis kesäkuussa pidettävän kuulemistilaisuuden tuloksia ja antakaamme slovakialaisten, jotka ovat täysivaltaisia tässä asiassa, hoitaa ydinvoimalan uudelleenkäynnistys, voimalan, joka on kaikkien tarpeellisten turvallisuusmääräysten mukainen, oman kansansa eduksi.

Kronberger
Arvoisa puhemies, Mochovcen ydinreaktorin käyttöönotto on laajakantoinen ratkaisu koko ydinvoimaan perustuvan energiantuotannon tulevaisuuden kannalta. Tätä reaktoria ei hyväksyttäisi turvateknisesti missään Euroopan unionin jäsenmaassa eikä myöskään USA: ssa. Ydinvoimateollisuus sijoittaa riskialttiita laitoksiaan aivan EU: n rajojen tuntumaan. Tämä on julmaa uhkapeliä koko Euroopan turvallisuudella!
Kaiken lisäksi olemme ensi kertaa tilanteessa, jossa kyseenalaisen ydinvoimalan käyttöönoton takana piilee kaiketi myös vaalistrategisia seikkoja. Slovakian pääministeri Vladimir Meciar haluaa näyttää maailmalle päättäväisyyttään ja vahvuuttaan ennen syksyn vaalikierrosta. Ydinvoimalan on käynnistyttävä, vaikka kansainvälisesti tunnustetut asiantuntijat ovat sitä mieltä, että uusi laitos tulisi kustannuksiltaan edullisemmaksi kuin vanhan varustaminen kansainvälisiä turvallisuusmääräyksiä vastaavaksi.
Asiantuntijakomissio on juuri näinä päivinä antanut lausuntonsa ydinvoimalasta, ja tulokset saadaan piakkoin. Ehdotan, että Euroopan parlamentti kutsuu nämä asiantuntijat kuultavikseen turvallisuusmääräyksiä koskevaan kuulemistilaisuuteen. Slovakian energiapolitiikka ei ole uskottavaa. Muistelen, että maan hallitus lupasi alun perin sulkea molemmat vaaralliset Bohunicen reaktorit Mochovcen käyttöönoton yhteydessä. Tämä oli myös perusteena saksalaisen Hermesbankin luottotakuille, jotka se myönsi Siemens-KWU: n toimituksille Mochovcen laitoksen valmiiksi saattamista varten.
Vastoin kaikkia lupauksia sulkemisen sijasta Bohunicen laitosta varustetaan uudelleen yli 150 miljoonalla eculla. Slovakia on viime viikkojen kuluessa ilmoittanut pitävänsä Bohunicen käynnissä myös Mochovcen käyttöönoton yhteydessä. Tämä on selvää Euroopan parlamentin ja Hermesbankin harhaanjohtamista. Näiden seikkojen valossa käsillä oleva päätöslauselma on hyvin pidättyvästi muotoiltu, mutta vähimmäisehdot täyttävänä se voidaan hyväksyä.

Perry
Arvoisa puhemies, aion puhua lyhyesti ja tehdä ainoastaan kaksi huomautusta. Haluaisin sanoa Slovakian ihmisille, että ydinenergia voi olla monessa suhteessa puhdas energiamuoto, mutta se on energiamuoto, joka ei salli yhtäkään virhettä. Se on syynä naapureiden huoleen, ja ymmärrän Itävallan kannan tässä asiassa. Olen Etelä-Englannista ja minun piti viedä ympäristön terveysviranomaisia Ranskaan, jossa halusimme katsoa Ranskan ydinvoimalaitoksia. Juuri tuollaisia huolia ihmisillä on mistä tahansa ydinenergiasta.
Haluaisin kuitenkin sanoa parlamentille, että tapasin eilen EU: n ja Slovakian tasavallan välisen parlamentaarisen sekavaliokunnan varapuheenjohtajana Slovakian turvallisuudesta vastaavia johtavia viranomaisia sekä Slovakian sähköstä vastaavan viranomaisen. Minulla ei ole epäilystäkään siitä, että he suhtautuvat vastuuseensa hyvin vakavasti, ja meidän tulisi suhtautua myönteisesti Slovakian hallituksen toimeen kutsua riippumaton asiantuntijoiden paneeli tarkastamaan tämä voimala. Jos nämä riippumattomat asiantuntijat antavat puhtaat paperit, meidän pitäisi kunnioittaa sitä, ja aivan kuten teemme usein Slovakiasta tuomitsevia ehdotuksia, meidän pitäisi myös kunnioittaa Slovakiasta tulevia hyviä uutisia.

Marín
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, muistanette, että Slovakian viranomaiset päättivät itsenäisyyden jälkeen saattaa loppuun kahden ensimmäisen reaktorin asennuksen lännen avulla. Tätä varten ne pyysivät lainaa Euratomilta ja toista lainaa EBRD: ltä. Tämän pyynnön seurauksena komissio vauhditti vuosina 1994 ja 1995 näitä reaktoreita koskevan mittavan uudistamisohjelman käynnistämistä. Ohjelmaan sisältyi monia toimenpiteitä, ja jos ne olisi pantu täytäntöön, ne olisivat taanneet täysin länttä vastaavan turvallisuustason. Ennen kuin komissio ja EBRD tekivät päätöksen lainoista, Slovakian hallitus päätti kuitenkin vetää takaisin laina-anomuksensa ja rahoittaa reaktoreiden asennuksen muilla varoilla.
Hanke toteutettiin pääasiassa Tsekin tasavallan ja Venäjän avulla. Myös jotkut länsiyritykset osallistuivat hankkeeseen kahdenvälisten vientiluottojen kautta. Tämän seurauksena komissio ei osallistunut enää hankkeen hallintaan ja turvallisuuden parantamisohjelman määrittämiseen.
Komissio on ilmaissut Slovakiaa koskevassa lausunnossaan Agenda 2000 -asiakirjan kehyksessä ja Slovakian liittymisen puolesta toimivassa ryhmässä tarpeen siitä, että Mochovcen ydinvoimala toimii kansainvälisten turvallisuusmääräysten mukaisesti, ja että toteutetaan realistinen ohjelma Bohunicen voimalan sulkemiseksi. Yhteisön osallistuminen tähän hankkeeseen on nykyisin rajoittunut Slovakian viranomaisten tukemiseen. PHARE-ohjelmassa rahoitetaan hanketta, jossa Euroopan unionin asiantuntijat tarkistavat Mochovcen yksiköitä Risk Audit -yrityksen johdolla, joka on Ranskan ja Saksan riippumattomien turvallisuusviranomaisten muodostama yritys.
Voimalan turvallisuutta koskevan arvioinnin osalta komissio on samaa mieltä parlamentin kanssa sen tärkeydestä, että asiantuntijat saavat kaiken uudistamisohjelmaa koskevan asiakirja-aineiston ja voimalaa koskevia muita olennaisia yksityiskohtaisia tietoja. Mainitsemieni riippumattomien viranomaisten laatiman arvioinnin pitäisi olla saatavilla vuoden 1998 lopussa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään iltapäivällä klo17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Guatemala -B4-0493/98 Bertens ja Gasòliba I Böhm ELDR-ryhmän puolesta apulaispiispa Juan José Gerardin poliittisesta murhasta Guatemalassa; -B4-0516/98 Salafranca Sanchez-Neyra, Ferrer i Casals ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta Guatemalan arkkihiippakunnan apulaispiispa monsignore Juan Gerardin murhasta; -B4-0525/98 González Alvarez, Novo, Marset Campos, Gutiérrez Díaz, Sornosa Martínez, Ainardi, Eriksson, Seppänen, Alavanos ja Ephremidis GUE-NGL-ryhmän puolesta apulaispiispa Gerardin murhasta Guatemalassa; -B4-0544/98 Cabezón Alonso PSE-ryhmän puolesta apulaispiispa Juan Gerardin murhasta Guatemalassa; -B4-0555/98 Aelvoet, Gahrton, Kreissl-Dörfler, Müller, Ripa Di Meana, Telkämper ja Ullmann V-ryhmän puolesta apulaispiispa Juan Gerardin murhasta Guatemalassa;
Kolumbia -B4-0513/98 Kreissl-Dörfler, Müller, McKenna, Aelvoet ja Roth V-ryhmän puolesta Eduardo Umana Mendozan murhasta Kolumbiassa; -B4-0526/98 Puerta, Sornosa Martínez, Wurtz, Svensson, Ojala, Novo, Alavanos ja Ephremidis GUE-NGL-ryhmän puolesta Kolumbiassa tapahtuneista murhista; -B4-0550/98 Miranda De Lage PSE-ryhmän puolesta Kolumbiassa tapahtuneista murhista; -B4-0553/98 Estevan Bolea ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta Eduardo Umaña Mendozan murhasta Kolumbiassa; 
Turkki -B4-0507/98 Roth ja Aelvoet V-ryhmän puolesta valtion turvallisuudesta vastaavan Diyarbakirin tuomioistuimen Istanbulin pormestarille antamasta tuomiosta; -B4-0517/98 Langen ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta Turkin tilanteesta; -B4-0532/98 Eisma ELDR-ryhmän puolesta Istanbulin pormestarin tuomiosta; -B4-0543/98 Karamanou ja d'Ancona PSE-ryhmän puolesta ihmisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien kunnioittamisesta Turkissa; 
Malesia - Indonesia -B4-0514/98 Telkämper, McKenna ja van Dijk V-ryhmän puolesta Malesian ihmisoikeuksista; -B4-0533/98 Bertens ELDR-ryhmän puolesta Indonesian levottomuuksista; -B4-0545/98 Titley ja Harrison PSE-ryhmän puolesta Malesian ihmisoikeuksista; 
Tiibet -B4-0511/98 Aglietta, Orlando ja Kerr V-ryhmän puolesta Tiibetin kysymyksestä; -B4-0537/98 Bertens ja Larive ELDR-ryhmän puolesta Tiibetin poliittisesta tilanteesta sen jälkeen, kun tiibetiläinen nälkälakkoilija kuoli New Delhissä; -B4-0538/98 Dupuis ja Dell'Alba ARE-ryhmän puolesta Tiibetin kysymyksestä; 
Elinkauppa Kiinassa -B4-0496/98 Bertens ja André-Léonard ELDR-ryhmän puolesta teloitettujen vankien elinten myynnistä Kiinassa; -B4-0500/98 Dupuis, Dell'Alba ja Hory ARE-ryhmän puolesta kuolemaantuomittujen henkilöiden elinten myynnistä Kiinassa; -B4-0510/98 Aglietta, Tamino ja Ripa Di Meana V-ryhmän puolesta kuolemantuomioista ja kuolemaantuomittujen henkilöiden elinten myynnistä Kiinassa; -B4-0519/98 Habsburg-Lothringen ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta ihmisen elinten kaupasta Kiinassa; 
Kuolemantuomiot Myanmarissa (Burmassa) -B4-0557/98 Telkämper, McKenna ja Aglietta V-ryhmän puolesta Myanmarissa (Burmassa) langetetuista kuolemantuomioista; 
Guatemala
Bertens
Arvoisa puhemies, monet näkevät piispa Juan José Gerardin murhan iskuna rauhanprosessia vastaan. Piispalla oli tärkeä rooli sisällissodan aikana tapahtuneita murhia ja murhayrityksiä koskevien asiakirjojen avaamisessa. Rankaisematta jättäminen on olennaista tämän rauhanprosessin vahvistamisen kannalta ja siksi tämän murhan tekijät on löydettävä nopeasti ja heitä on rangaistava.
Niin sanotun korkean tason komission, jonka hallitus on nimittänyt, pitää suorittaa tehtävänsä nopeasti ja uskottavasti. Uskottavuuden säilyttäminen on olennaista samaisen rauhanprosessin jatkon kannalta. Epäilemme, että murhaaja tai murhaajat ovat yrittäneet häiritä rauhanprosessia. He eivät saa onnistua siinä.
Unionin on vedottava guatemalalaisiin osapuoliin, jotta he jatkaisivat eteenpäin vaikeasti saavutettavaan ja kestävään rauhaan johtavalla tiellä, ja tuettava heitä. Unioni oli mukana tuomitsemassa sisällissotaa, nyt unionin on oltava Guatemalassa edistäkseen ja ylläpitääkseen rauhaa.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, haluaisin myös tuomita hyvin jyrkästi piispa Gerardin murhan ja ilmaista poliittisen ryhmäni puolesta solidaarisuutemme katolista yhteisöä ja koko Guatemalan kansaa kohtaan.
Mielestäni kompromissipäätöslauselmassa käsitellään tyydyttävästi ei vain piispa Gerardin ansiokasta piispantyötä, vaan myös hänen tiukkaa ja päättäväistä sitoutumistaan Guatemalan demokratian, ihmisoikeuksien ja rauhanprosessin puolesta. Maan hallitus on ilmaissut voimakkaan tahtonsa löytää tämän vastenmielisen murhan tekijät ja asettaa heidät oikeuden eteen. Tätä tarkoitusta varten, kuten herra Bertens osoitti, on perustettu komissio, jonka toivomme toimivan mahdollisimman nopeasti ja tehokkaasti.
Luulen, arvoisa puhemies, että jos pohtisimme, ketä tämä murha hyödyttää ja ketä se vahingoittaa, kukaan ei epäile sen aiheuttamaa vakavaa kolausta kaikille niille, jotka ovat toimineet päättäväisesti ja antaumuksella tämän Guatemalan rauhanprosessin puolesta, jonka saavuttaminen on ollut niin vaikeaa.
Siksi, arvoisa puhemies, mielestäni paras tapa kunnioittaa piispa Gerardin muistoa ja myös niitä ihanteita, joiden takia hän on menettänyt henkensä olisi se, että Euroopan unioni jatkaisi päättäväisesti ponnistelujaan - ja tässä suhteessa osoitan sanani komissiolle ja sen edustajalle, herra Marínille - ja tukisi edelleen kaikin voimin tätä Guatemalan rauhanprosessia.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, mielestäni olemme tässä istunnossa käsitelleet moneen kertaan rankaisematta jättämistä ja sitä, että murhat kohdistuvat toisinaan niihin, jotka puolustavat ihmisoikeuksia. Mielestäni piispa Gerardin raportti, joka sisältää yli 5000 niiden henkilöiden lausuntoa, joiden oikeuksia loukattiin edellisellä aikakaudella, on nimenomaan rankaisematta jättämisen vastainen raportti. Piispa Gerardin raportin tarkoituksena on estää Guatemalan kaltaisten tapahtumien toistuminen. Itse asiassa hän totesi raporttinsa päätteeksi: " Nyt voin kuolla rauhassa. Toivon, ettei tällaista tapahdu enää koskaan Guatemalassa." Siksi puheenvuoron käyttäneet toiset kollegat ovat oikeassa siinä, miten tärkeää on säilyttää rauhansopimus, mutta että se säilytettäisiin ilman rankaisematta jättämistä.
Keskustelemme tämän iltapäivän aikana myös ihmisoikeuksista Kolumbiassa. Ainakin kolme ihmisoikeuksien puolestapuhujaa on murhattu, ja kaksi heistä sen jälkeen, kun he puhuivat parlamentin jäsenten kanssa. Meistä tällainen rankaisematta jättäminen on erittäin vakavaa, sillä se mahdollistaa niiden henkilöiden jatkuvan katoamisen, jotka puolustavat ihmisoikeuksia missä tahansa näistä maista. Komission on - kuten herra Salafranca mainitsi - ponnisteltava kaikin mahdollisin käytettävissä olevin keinoin tällaisten tapahtumien estämiseksi.

Cabezón Alonso
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, kuten on jo todettu, huhtikuun 26. päivän yönä Guatemalan kaupungissa murhattiin piispa Gerardi, Guatemalan kaupungin arkkihiippakunnan apulaispiispa.
Olemme pahoillamme tästä rikoksesta ja tuomitsemme sen ja meidän on ilmaistava solidaarisuutemme hänen perheenjäsenilleen, työtovereilleen ja yleensäkin Guatemalan kansalle.
Piispa Gerardi koordinoi - kuten on todettu - asiakirjoja, joissa kerrottiin tässä maassa tapahtuneista ihmisoikeusrikkomuksista aseellisen selkkauksen aikaisina vuosina ja tämän työn johtopäätökset esiteltiin juuri yleiselle mielipiteelle.
Tällä hetkellä on epäilemättä oltava varsin varovainen, ei laskelmoiva, ja on vaadittava todella tutkimusten loppuun saattamista Guatemalan hallitukselta ja maan oikeuslaitokselta. Odotamme luonnollisesti niitä johtopäätöksiä, joihin näiden tutkimusten pohjalta päädytään.
Tämänkaltaisia väkivaltaisuuksia ei voi jättää rankaisematta eikä niitä saa kukaan käyttää omien etujensa puolustamiseen rauhansopimuksia vastaan, johon Guatemalan hallitus, suurin osa tämän maan puolueista ja siviilijärjestöistä ja rauhansopimuksiin päättynyttä vuoropuhelua tukeneet ystävämaat ovat sitoutuneet.
Euroopan unionin on myös edelleen tuettava poliittisesti ja taloudellisesti näitä Guatemalan rauhanprosessiin sisältyviä kohtia.
Näin kivulias ja tuomittava tapahtuma ei saa asettaa kyseenalaiseksi maan kuvaa. Meitä huolestuttaa kuitenkin se, että väkivalta on edelleen voimakkaasti läsnä Guatemalan yhteiskunnassa. Guatemalan kansa ansaitsee parhaimman mahdollisen tulevaisuuden muutamia kymmeniä vuosia kestäneen aseellisen ja väkivaltaisen selkkauksen jälkeen.
Guatemalan rauhaan kulminoitui myös koko Keski-Amerikan alueen rauhanprosessi. Guatemalan kansa ansaitsee kaiken tukemme, koska se on osallistunut vahvasti konfliktien ratkaisemiseen vuoropuhelun, ei väkivallan käytön, kautta.
Luotamme siihen, että piispa Gerardin murhaa koskeva selvitysoikeudenkäynti päättyy paremmin kuin muut avoimet oikeudenkäynnit, kuten politiikko Jorge Carpio Nicolin tai lakimies González Dubónin murhien tapauksessa.

Kreissl-Dörfler
Arvoisa puhemies, Guatemalan hallitusten ja armeijan tulisi ottaa vastuu maan väestöön kohdistuneista laajamittaisista ja järjestelmällisistä ihmisoikeusloukkauksista. Tämä oli yksi keskeisistä tavoitteista tuhatsivuisessa, apulaispiispa Juan Gerardin johdolla laaditussa REMHI-raportissa (Recuperación de la Memoria Histórica). Tämä ei sopinut niille monille, jotka halusivat jättää menneisyyden lopullisesti taakseen, Gerardi sanoi yhdessä viimeisistä haastatteluistaan. Gerardin raaka murha tapahtui pitkään jatkuneiden laittomuuksien keskellä. Rauhansopimusten solmimisen jälkeen sen paremmin taistelujoukkoja kuin salaista tiedustelupalveluakaan ei ollut puhdistettu. Raportissa tekijät lopulta nimetään ja siinä vaaditaan heidän saattamistaan edesvastuuseen. Tähän liittyy lisäksi välitön sotilaallisten ja siviilipuolella toimivien painostuskoneistojen purkaminen, puolisotilaallisten joukkojen oikeuden eteen tuominen, laittomuuksien lopettaminen ja menetysten korvaaminen uhreille. REMHI palauttaa ihmisille heidän arvonsa. Auttajia on tällöin suojattava, nimenomaan myös maaseudulla.
EU tukee useita hankkeita Guatemalassa, muun muassa uusien turvallisuusjoukkojen kokoamiseksi. Tällöin sen on ehdottomasti taattava, että minkäänlaista tukea ei ohjaudu entisille ihmisoikeuksien rikkojille. Meidän olisi tuettava sellaisen kansainvälisesti koottavan komission perustamista, joka voisi auttaa kadonneiden henkilöiden kohtalon täydellisessä selvittämisessä.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, olemme kaikki suruissamme apulaispiispan kuoleman johdosta, kuoleman, joka on merkinnyt Guatemalan kansalle suurta menetystä. Uskon kuitenkin, että juuri tällaisena hetkenä meidän olisi muistettava, että hänen työtään on jatkettava. Kansainvälinen asioihin puuttuminen tuskin kuitenkaan auttaa asiaa. Guatemalan hallitus on viime aikoina osoittanut, kuinka kovasti se on pyrkinyt saamaan aikaan järjestyksen ja rauhan. Kuitenkaan 30 vuotta jatkuneen sisällissodan jälkeen ei kerta kaikkiaan ole ajateltavissa, että tämä tapahtuisi yhdessä yössä. Pelkäänpä vain jälleen kerran, tosin tuntematta Guatemalan kansaa yhtä hyvin kuin ystäväni Kreissl-Dörfler, että guatemalalaiset ovat sen verran ylpeitä, että he pikemminkin tekevät juuri päinvastoin kuin haluaisimme, mikäli puutumme liiaksi asiaan. Sen sijaan meidän olisi tehtävä kaikkemme apulaispiispan jättämän perinnön vaalimiseksi ja panostettava kaikin voimin siihen, että hänen päämääränsä tulisivat täytetyiksi.
Kolumbia:

Kreissl-Dörfler
Arvoisa puhemies, Eduardo Umañan murha on järkyttänyt meitä kaikkia. Tämä äkillinen ja myös poliittinen rikos on tähän mennessä pahin isku Kolumbian ihmisoikeusliikettä ja koko oppositiota vastaan. Hyvin monet meistä tunsivat henkilökohtaisesti tämän pitkään toimineen asianajajan. Viimeisimmästä oikeustapauksestaan hän joutui maksamaan hengellään, kuten hänelle myös ennalta ilmoitettiin. Tämä Kolumbian kenties näkyvin ja merkittävin asianajaja oli puolustanut jo 20 vuoden ajan johdonmukaisesti ja taipumattomasti ihmisoikeusloukkausten uhreja. On julkinen salaisuus, mitkä valtiolliset ja sotilaalliset voimat ovat murhan takana. Se, joka vieläkin edistää taloudellista yhteistyötä Kolumbian kanssa ja myöntää maalle tullihuojennuksia APS: n kautta, tekee itsensä osasyylliseksi mielettömään väkivallan kierteeseen, jota siitä hyötyvät tahot pitävät käynnissä.
Viimeksi eilen iltapäivällä tunkeutui 30 sotilasta kotietsintämääräyksen turvin Justicia y Pazin ja muiden ihmisoikeustoimistojen tiloihin, näennäisesti jäljittääkseen murhayrityksen tekijöitä. Tällaista ihmisoikeusaktivistien pelottelua on mahdoton hyväksyä ja neuvoston pitäisikin sanoutua yksiselitteisesti irti tästä Kolumbian harjoittamasta politiikasta. Komission on otettava uudelleen tarkasteltavaksi kaikkinainen yhteistyönsä Kolumbian kanssa ja asetettava sille uudet ehdot, sillä muutoin Kolumbian ihmisoikeusaktivistit eivät enää kohta ole vain vaiennettuja vaan myös kuolleita! Herra komissaari, olisin iloinen, jos saisin teiltä joskus myös vastauksia esitettyihin kysymyksiin. Tiedän teidän olevan mestarillinen diplomaatti, mutta vastaus olisi joka tapauksessa paikallaan.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, minun on lääkärinä valitettava sitä, että Latinalaisessa Amerikassa on kehittynyt sitkeä kulkutauti, jonka nimi on väkivalta.
Tämä ei ole luonnollinen tapaus. Se ei muistuta muita sairauksia, joilla on epidemiologiset tutkimuksensa, vaan tämän kulkutaudin alkuperänä on Pohjois-Amerikan diktatuureille antama tuki, joista nämä maat ovat kärsineet.
Eurooppa on sitä vastoin erilainen siinä mielessä, että se puolustaa jatkuvasti ihmisoikeuksia, oikeutta ja tasa-arvoa, ja siksi meidän on mielestäni vastattava siitä, että tehdään ero Pohjois-Amerikan vaikutuksen välillä, joka kylvää ruumiita, ja Euroopan unionin vaikutuksen välillä, joka kylvää rauhaa ja sopusointuisuutta.
Siksi komission olisi toimittava pontevasti tilanteen selvittämiseksi ja tarvittavien seuraamusten soveltamiseksi.

Miranda De Lage
Arvoisa puhemies, puhun jälleen kerran tässä parlamentissa surullisena, murheellisena ja vihaisena ja myös turhautuneena kaiken Kolumbiassa mutta myös muualla maailmassa harjoitetun väkivallan tuomitsemiseksi.
Terroristiväkivalta, joka uhkaa ihmisoikeuksien puolestapuhujia ja jonka uhri oli Eduardo Umaña Mendoza ja jonka uhriksi kaksi päivää aikaisemmin joutuivat María Arango Fonnegra ja Jesús María Valle Jaramillo ja niin edelleen. Terroristiväkivalta, jonka uhriksi on joutunut myös entinen puolustusministeri, kansanedustajia, vaatimattomassa asemassa olevia kaupunginhallituksen jäseniä, lehtimiehiä, maanviljelijöitä, naisia ja lapsia. Eli kaikkia.
Väkivalta, jota harjoitetaan oikeuden nimissä - ironista kyllä - tai oikeuden vaatimiseksi; väkivalta, joka kiristää ja kidnappaa, väkivalta, joka on fasistinen, joka liittyy huumeterrorismiin ja mafiosoihin, joka uhkaa demokratiaan ja oikeusvaltioon uskovia, jotka eivät peräänny tällaisen tilanteen edessä, koska uskovat, että rauhalle on olemassa väyliä ja jotka ovat yhtä pelkäämättömiä kuin ihmiskilvet taistelussa demokratian, rauhan ja vapauden puolesta pelkän vuoropuhelun avulla.
Arvoisa puhemies, haluan korostaa vastapainona ja toiveena tälle miljoonien sellaisten kolumbialaisten ponnisteluja, jotka ovat syvästi demokraattisia ja joilla on erilaisia ideologisia mielipiteitä, ja jotka antavat meille todellisen oppitunnin inhimillisestä arvokkuudesta ja kansalaissankaruudesta vaikeassa ja monimutkaisessa tilanteessa.
Presidentinvaalit järjestetään muutaman päivän kuluttua. On tärkeää, välttämätöntä ja oleellista, että prosessi sujuu rauhallisesti. Rauhalta ei voida odottaa paljoa enempää. Meidän on oltava valppaita ja tuettava ponnisteluja ja ennen kaikkea pyydettävä väkivaltaisia ryhmiä välttämään väkivaltaa, että ne ymmärtäisivät, että niiden aika on mennyt, ja että jos ne eivät päätä tappaa kaikkia, niiden on käsitettävä, että demokratian avulla voitetaan ja väkivallan avulla aina hävitään.

Lenz
Arvoisa puhemies, edellisen puhujan tavoin voin vain painottaa, että meidän täytyy - vaikka olemme asian jo niin monesti tuominneet - puuttua yhä uudelleen näihin häpeällisiin tekoihin, joihin jatkuvasti syyllistytään nimenomaan myös Kolumbiassa, väkivaltaisuuksien maassa, kuten valitettavasti on sanottava. Eduardo Umaña Mendoza oli lyhyen ajan sisällä jo kolmas murhattu ihmisoikeusaktivisti. Meidän on tosiaan vaadittava parempaa suojelua ihmisoikeuksien puolesta työtä tekeville sekä heidän työlleen.
Hallitus ei ilmeisesti kykene puuttumaan päättäväisesti asiaan, mutta väkivalta ei ole ratkaisu mihinkään, etenkään maan asukkaiden kannalta, jotka tässäkin tapauksessa joutuvat siitä eniten kärsimään, sillä Kolumbiasta on tullut suoranainen väkivallan maa, eikä sen kansa voi tehdä asialle mitään.
Myöskään 31. toukokuuta pidettävät vaalit eivät lopeta murhia, kuten presidenttiehdokas Andrès Pastranan neuvonantajana toimineen entisen kenraalin Fernando Landazabalin murha osoittaa, ei edes tulevan rauhanstrategian nimissä. Muitakin ehdokkaita on tappolistoilla, yhtä hyvin yhdellä kuin toisellakin puolella. Tällä tavoin ei demokratiaa saavuteta, eikä näin päästä ratkaisuihin. Vetoamme hallituksiin, ehdokkaisiin ja kaikkiin puolueisiin, jotta ne lopulta päätyisivät rauhanomaisiin poliittisiin ratkaisuihin ja toisivat lopulta kansalle demokratian ja rauhan.

Bertens
Arvoisa puhemies, Yhdysvaltain ulkoministeriö on nimittänyt hiljattain antamassaan ihmisoikeuksia koskevassa tiedotteessa Kolumbian tilannetta huonoksi ja se sanoo jo jotakin. Etenkin rangaistusten puuttumista pidetään merkkinä tilanteen huonontumisesta. Olemme nähneet, mihin se voi johtaa. Ihmisoikeusaktivistit tekevät tärkeää työtä, myös Kolumbiassa. Se hyödyttää Kolumbian valtiota. Mielestäni komission ja neuvoston on annettava Kolumbian hallitukselle vielä kerran selkeä merkki, että olemme nyt tosissamme. Tänään esillä olevassa päätöslauselmaluonnoksessa komissiolta pyydetään oikeutetusti kertomusta Kolumbian ihmisoikeustilanteesta. Kolumbian kanssa tekemäämme sopimukseen ei sisälly turhaan ihmisoikeuslauseketta. Pyydän 18. toukokuuta kokoontuvaa neuvostoa myös kiinnittämään huomiota asiaan. Nyt tarvitaan valppautta.
Turkki:

Langen
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, parlamentti joutuu jälleen kerran ilmaisemaan surunsa Turkin ihmisoikeustilanteesta ja mielipiteenvapauden rajoittamisesta. Teemme tämän yliarvioimatta suinkaan itsevaltaisesti omia mahdollisuuksiamme ja vähättelemättä omia ongelmiamme, joita on myös Euroopan unionin sisällä. Kuitenkin raukkamaiset iskut ihmisoikeusjärjestön puheenjohtaja Birdalia sekä entisen Refah-puolueen jäseniä vastaan poliittisten mielenilmausten yhteydessä ovat todella hirvittäviä tapauksia.
Demokraattisissa valtioissa ollaan vakuuttuneita siitä, että puolueita kieltämällä ongelmia tuskin voidaan ratkoa. Etenkään siten ei voida korvata Turkin sisällä käytävää ajatustenvaihtoa poliittisten toisinajattelijoiden, kuten Erbakanin puolueen ja sen seuraajapuolueen Faziletin kanssa. Demokraattiset valtiot suhtautuvat syystäkin hyvin pidättyvästi puolueiden kieltämiseen, sillä kiellot leimautuvat helposti itsessään epädemokraattisiksi ja poliittista toimintaa ja mielipiteenilmausta haittaaviksi.
Turkissa on menossa normalisoitumiskehitys, johon Kemal Atatürkin maallisiin arvoihin perustuva perustuslaki ei riitä vastaamaan, koska nähdäkseni se ei anna riittävästi tilaa ihmisten hengelliselle toiminnalle ja uskonnonvapaudelle. Tämän normalisoitumiskehityksen käynnistymistä ei voi estää sen paremmin puolueita kieltämällä kuin vankeusrangaistuksillakaan, ja turkkilaisen yhteiskunnan ja sikäläisten puolueiden on itse ratkaistava tämä ongelma.
Käytännöt ihmisoikeuksien huomioon ottamiseksi ovat varmasti jossain määrin parantuneet viime vuosina. Tätä emme halua jättää tässä mainitsematta. Silti on järkyttävää, että lehtimiehiä ja ihmisoikeuksien puolustajia vastaan suunnattuja iskuja ei tutkita ja selvitetä riittävän perusteellisesti. Pääministeri Yilmaz on antanut luvan tutkia ja selvittää herra Birdalia kohtaan suunnattua häpeällistä iskua. Voi vain toivoa, että näin todella myös tapahtuu.
Sama koskee Istanbulin pormestari Erdogania, jolle langetettiin kymmenen kuukauden tuomio hänen poliittisten mielenilmaustensa perusteella. Tällaista ei käsityksemme mukaan voi pitkään suvaita. Sen vuoksi vaadimme Turkin hallitukselta ja parlamentilta viimeinkin mielipiteen- ja uskonnonvapauden toteuttamista.

André-Léonard
 Arvoisa puhemies, minulla, kuten luullakseni monilla meistä, oli tilaisuus tavata herra Akin Birdal, Turkin ihmisoikeusyhdistyksen puheenjohtaja. Hänen katseessaan näkyi edelleen surua, hyvin ymmärrettävää surua, sillä Turkin kaltaisessa maassa tarvitaan paitsi rohkeutta, jopa uhkarohkeutta, mutta myös itsepintaisuutta, jos haluaa omistaa elämänsä muiden elämän puolustamiselle. Attentaatti, jonka uhriksi hän joutui, ei hämmästytä minua. Luulen että herra Birdal itsekin arvasi sen olevan odotettavissa. Hän oli saanut lukuisia uhkauksia eikä poliisi ollut koskaan suojellut häntä millään tavalla.
Toivon koko sydämestäni, että herra Birdal selviää ja jatkaa toimintaansa. Vetoan Turkin viranomaisiin tämän attentaatin tekijöiden haastamiseksi oikeuteen.
Turkki, ihmisoikeuksien julistuksen allekirjoittaja, ei voi jatkaa toimittajiin, tuomareihin, kansanedustajiin, ihmisoikeuksien puolustajiin, kurdeihin ja tavallisiin kansalaisiin kohdistuvaa tukahduttamis- ja vainoamispolitiikkaansa. Herra Erdogania, Istanbulin kaupunginjohtajaa, vastaan julistettu tuomio on yksi surullinen lisäesimerkki, jos niitä kaipaa. Turkin on ymmärrettävä, että aina tulee olemaan Birdaleja, Erdoganeja, Leïla Zannoja, jotka huutavat korkealta ja kovaa, että vapautta ei tapettaisi.

Karamanou
Arvoisa puhemies, murhayritykset, älymystön edustajien, poliitikkojen ja toimittajien vangitseminen, valtion helmassa toimivien puolisotilaallisten järjestöjen koskemattomuus, yksityiselämän poliisivalvonta ja kriminalisointi, poliittiset vainot, lavastetut välikohtaukset, politiikan ja demokratian latistaminen, tämä on valitettavasti Turkin nykyinen poliittinen todellisuus. Hyökkäyksen ihmisoikeusyhdistyksen puheenjohtajaa Akin Birdalia vastaan on saanut aikaan sairas poliittinen ilmasto, joka ruokkii väkivaltaa ja puolisotilaallisten järjestöjen toimintaa ihmisoikeuksien ja Turkin kansan kustannuksella. Lisäksi, käyttäen tekosyynä todellista tai olematonta islamin vaaraa, on ryhdytty vainoamaan vallitsevan poliittisen järjestelmän arvostelijoita ja tämän yhteydessä on jopa lakkautettu kokonainen puolue, on jopa sepitetty oikeuden päätöksiä poliittisten henkilöiden, kuten Istanbulin pormestarin Erdoganin, poistamiseksi julkisesta elämästä. Nähtäväksi jää, miten käy Recai Kutanin, joka tänä aamuna valittiin Fazilet-puolueen puheenjohtajaksi.
Euroopan parlamentin täytyy ryhtyä kiireellisesti toimimaan ja pakottaa Turkin hallitus kunnioittamaan Turkin kansan oikeuksia ja noudattamaan velvoitteita, jotka koituvat tulliliitosta ja muista kansainvälisistä sitoumuksista. Vaadimme, että Akin Birdalin murhayrityksen tekijät paljastetaan. Lisäksi vaadimme, että mitätöidään valtiollisen turvallisuuden tuomioistuimen päätös, joka koski Istanbulin pormestaria ja 16 liikemiestä. Vaadimme kaikkien Turkin poliittisten vankien vapauttamista. Ihmisoikeudet eivät ole missään maassa pelkästään sisäinen asia.

Roth
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, hyvä Akin Birdal, olemme järkyttyneitä, olemme tyrmistyneitä, olemme surullisia ja olemme vihaisia sinuun kohdistuneesta raa'asta murhayrityksestä. Toivomme, Akin, että paranet jälleen, toivomme, että olet tänään ja huomenna ja ylihuomenna se sama vanha Akin Birdal ja pysyt samanlaisena kuin olet aina ollut: yhtä rohkeana, yhtä päättäväisenä, yhtä toiveikkaana, että säilytät aina ihmisyytesi ja iloisuutesi ja ennen kaikkea taipumattomuutesi.
Tämä sinuun kohdistunut isku, Akin, oli isku Turkin demokratiaa vastaan, ihmisoikeuksia vastaan, se oli isku kaikkia niitä ihmisiä vastaan, jotka taistelevat demokraattisen Turkin puolesta, se oli isku kaikkia niitä ihmisiä vastaan, jotka puhuvat kurdikysymyksen poliittisen ratkaisun puolesta, ja Turkin demokratiakehityshän kytkeytyy välittömästi kurdikysymyksen poliittiseen ratkaisuun.
Vaadimme Turkin hallitusta lopultakin - todella lopultakin - suhtautumaan vakavasti ihmisoikeuksien suojeluun, ei pelkästään julistamalla sitä hokemalla, vaan luomalla tosiasiallisesti vakaata pohjaa Turkissa toteutettaville kansalaisoikeuksille, ihmisoikeuksille, perusoikeuksille - mielipiteenvapautta, lehdistön vapautta, vapautta puolueiden perustamiseen - ja tämän on koskettava kaikkia, myös Fazilet-puolueen jäseniä.
Vaadimme käynnistämään lopultakin vuoropuhelun, sillä vain vuoropuhelu voi johtaa poliittiseen ratkaisuun. Sotilaallinen ratkaisu ei ole ratkaisu! Se, mitä Akinille tapahtui, tapahtuu päivittäin monille, monille ihmisille. Väkivallan on loputtava. Hyvä Akin, parane pian!

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, aiheen tämänpäiväiseen keskusteluun ja päätöslauselmaesitykseen ovat antaneet muutamille entisen Refah-puolueen poliitikoille langetetut tuomiot. On jo sinänsä huono asia, jos jossakin maassa uskotaan, että sen on käytävä poliittiset välienselvittelynsä oikeuden edessä, että sen on käytävä tuomioistuimessa oikeuden päätösten nojalla poliittiset välienselvittelynsä islamin kanssa, poliittisen islamin kanssa, fundamentalistisen islamin kanssa. Mutta mikä vielä pahempaa: vielä vaikeammin käsitettävän lisäsyyn tähän antaa Akin Birdaliin kohdistunut murhayritys.
Kuten jo useat puhujat ovat todenneet, Birdal on ollut ja on edelleen - ja tulee toivottavasti vastaisuudessakin olemaan - taistelija, väsymätön, peloton ihmisoikeuksien puolustaja Turkissa, mutta myös paljon laajemmalti, sillä hän on loistava esikuva. Vaikka hän on tiennyt ja tuntenut, että jotakin tämänkaltaista voisi hänelle tapahtua, hän ei ole lakannut taistelemasta ihmisoikeuksien puolesta. Tämän vuoksi vetoamme yhteisesti Turkkiin tässä kysymyksessä.
Turkki haluaisi Euroopan unionin jäseneksi, ja kenties kaikki ei ole aivan joka kohdassa sujunut parhaalla tavalla - itse väittäisin, että näin varmasti onkin - niissä neuvotteluissa, joita neuvostokin viime vuoden syksyllä kävi. Tästä riippumatta on kuitenkin selkeästi ja yksiselitteisesti todettava, että voimme hyväksyä Euroopan unioniin vain sellaisen Turkin, joka monien muiden asioiden lisäksi pitää huolta ennen muuta myös ihmisoikeuksistaan.
Turkissa on huomattava myös yksi seikka: ihmisoikeuksien vaalimiseen kuuluu sekin, että suojellaan niitä, jotka asettuvat puolustamaan ihmisoikeuksia, että suojellaan niitä, jotka taistelevat ihmisoikeuksien puolesta. Olen vakuuttunut siitä - olen optimisti - että kukaan hallituksessa, kukaan armeijassa ei tieten tahtoen halunnut tätä murhayritystä Birdalia vastaan. Mutta se ei vielä riitä! Ei riitä, että ei halua, vaan että tekee kaikkensa estääkseen tällaiset murhayritykset, siinä on Turkin tehtävä, se on edellytys, jotta voimme toivottaa Turkin tervetulleeksi Euroopan unionin jäseneksi. Tämän on tultava Turkin hallitukselle selväksi!

Hatzidakis
Arvoisa puhemies, näillä kahdella asialla, joista puhumme tänään, murhayrityksellä Turkin ihmisoikeuskomitean puheenjohtajaa Akin Birdalia vastaan ja Istanbulin pormestarin Erdoganin tuomiolla, on yksi yhteinen nimittäjä: Turkin vallanpitäjien ja erityisesti Turkin armeijan omalaatuinen käsitys ihmisoikeuksista. Murhayritys Birdalia vastaan huipentaa tähänastiset hyökkäykset ja ajojahdit, joita viranomaiset usein rohkaisevat ja panevat alulle, koska hän oli tekemisissä ihmisoikeuksien kanssa. Turkin valtaapitävä luokka ei voi hyväksyä tyytymättömyyttä, protestointia tai eriäviä mielipiteitä.
Istanbulin pormestarin tuomio taas on osoitus yrityksestä pitää väkivalloin yllä maallista valtaa. Fundamentalismi muodostaa epäilemättä vaaran demokratialle; todellista demokratiaa ei kuitenkaan puolusteta tuomioilla ja väkivallalla. Sitä puolustetaan argumentoinnilla. Ylilyönnit, kuten pormestarin tuomitseminen vankilaan runon lukemisen vuoksi, eivät heikennä vaan vahvistavat hänen mielipiteidensä kannatusta, sikäli kuin nämä mielipiteet todella ovat fundamentalistisia. Täytyy siis tehdä selväksi, että Turkin tie Eurooppaan kulkee joka tapauksessa ihmisoikeuksien kunnioittamisen kautta. Toivokaamme, että Turkin hallitus kykenee siirtymään tähän suuntaan.

Eisma
Arvoisa puhemies, vaikka Turkin Euroopan unioniin kohdistama kritiikki siitä, että se tuntee itsensä hylätyksi MEDA-hankkeen, tulliliiton ja jäseneksi tulon suhteen, onkin oikeutettua, se ei vapauta meitä velvollisuudestamme muistuttaa Turkkia ihmisoikeuksien noudattamisesta ja tässä yhteydessä on kyse Birdaliin kohdistuneesta murhayrityksestä ja Istanbulin kaupunginjohtajan tuomitsemisesta kymmenen kuukauden vankeusrangaistukseen, koska hän oli ottanut puheeksi sekulaarisen valtion poliittisessa puheessa. Uskomatonta, että joku saa tällaisen rangaistuksen siitä ja me odotammekin Turkin viranomaisilta, että he tekevät kaikkensa saadakseen Birdalin murhaa yrittäneen henkilön oikeuden eteen. Odotamme myös, että Erdoganin tuominneen tuomioistuimen julistama tuomio kumotaan.
Lopuksi, arvoisa puhemies, vaadimme Turkin hallitusta saamaan aikaan sellaisen lainsäädännön, joka on edellytyksenä demokratisoitumiselle sananvapauden periaatteen pohjalta. Minulla ei ole mitään lisättävää siihen, mistä Claudia Roth tässä yhteydessä huomautti.

Vanhecke
Arvoisa puhemies, on itsestään selvää, että olen samaa mieltä esillä olevasta päätöslauselmasta, joka asettaa oikeutetusti kyseenalaiseksi kaikkein perusluonteisimpien ihmisoikeuksien ja sananvapauden huolestuttavan loukkauksen naapurimaassamme Turkissa. Vaikka lisäänkin siihen, että sananvapaus ei ole enää aina taattu edes Euroopan maissa, kun esimerkiksi joku puolustaa minun poliittisia näkemyksiäni. Sallikaa minun sanoa, että tässä päätöslauselmassa vältetään huolellisesti asian ydin, kuten myös tehdään silloin, kun on kyse toisesta ihmisoikeuksien loukkaajasta, eli Kiinan kansantasavallasta.
Asian ydin on siinä, että Euroopan unioni kokonaisuutena sen paremmin kuin yksittäiset jäsenvaltiotkaan eivät ole koskaan puhuneet selvää kieltä Turkille silloin, kun siihen selvään kieleen olisi pitänyt sisältyä muutakin kuin paperilla oleva protesti. Tämä samainen parlamentti hyväksyi tulliliiton Turkin kanssa muutamaksi vuodeksi ja lisäksi vuoteen 2000 asti noin 14-15 miljoonan Belgian frangin arvosta eurooppalaista tukea asettamatta oikeastaan minkäänlaista sopimuksen purkamiseen liittyvää ehtoa. Silti silloin tiedettiin yhtä hyvin kuin tänään, kuinka ihmisoikeuksien laita Turkissa on, tiedettiin, että Turkin armeija pitää osaa Kyproksesta miehitettynä ja että Turkissa on käynnissä vähintäänkin kulttuurinen kansanmurha kurdiväestöä kohtaan, vain nämä esimerkit mainitakseni.
Lisään tähän vielä, että tämän päätöslauselman myötä menetämme jälleen tilaisuuden sanoa Turkin hallitukselle ja Turkin kansalle, että me haluamme ylläpitää naapurimaamme ja naapurikansamme kanssa mitä parhaimpia suhteita, mutta että Turkki ei koskaan voi liittyä Euroopan unionin jäseneksi, yksinkertaisesti siksi, että se ei ole kulttuurisesti, historiallisesti, kansantieteellisesti eikä edes maantieteellisesti eurooppalainen maa. Mikäli me emme uskalla sanoa tätä, ongelmat vain kasvavat ajan kuluessa ja ajattelen tässä lisäksi, enkä edes viimeisenä, miljoonien turkkilaisten siirtotyöläisten ja tilapäisten maahanmuuttajien ongelmaa Euroopassa.
Malesia - Indonesia:

Van Dijk
Arvoisa puhemies, Indonesian tilanne on viime viikkoina ja etenkin viime päivinä karannut täysin käsistä. Hallitus kohtelee mielenosoittajia peräänantamattomasti ja tähän mennessä on kuollut kymmeniä ihmisiä. Tätä ei voida mitenkään hyväksyä.
Suharto sanoi eilen ensimmäistä kertaa, että kun kansan luottamus on mennyttä, hän harkitsee eroamista. Hänen onkin jo korkea aika erota, sillä luottamus on selvästi menetetty. Indonesian asukkaat joutuvat kantamaan sen taloudellisen kriisin seuraukset, josta tämä hallitus on vastuussa. Minun on sanottava rehellisesti, että Kansainvälinen valuuttarahasto vaatii Indonesialta toimenpiteitä, jotka eivät paranna väestön tilannetta, vaan johtavat jopa suurempaan köyhyyteen.
Kukaan ei puhu viimeisten kymmenien vuosien kuluessa itseään rikastuttaneen hallituksen ja sen ympärillä pyörivän ystäväpiirin vastuusta.
Samalla suuntaamme katseemme Malesiaan, jossa tuhannet ja tuhannet indonesialaiset ovat asuneet tai jonne he ovat hiljattain paenneet. Toiset ovat olleet siellä jo kauemmin ja nämä ihmiset palautetaan henkilöön ja pakoon johtaneeseen syyhyn katsomatta takaisin Indonesiaan, jossa heistä monet varmasti ovat suuressa vaarassa. Tähän tilanteeseen on tultava todellakin muutos.

Bertens
Arvoisa puhemies, vuosikymmeniä kestänyt poliittinen kaikkivaltius ja perheen rikastuttaminen ja täydellinen kiinnostuksen puute Indonesian kansalaisten kohtalosta on tehnyt näistä viimeksi mainituista avuttomia ja neuvottomia. Heillä ei ole enää mitään menetettävää, paitsi presidentti. Toivokaamme, kuten rouva van Dijk sanoi, että Suharto todellakin tekee tiettyjä johtopäätöksiä. Hänen täysin epädemokraattisesti järjestetty uudelleenvalintansa aloitti ehdottoman terrorin aikakauden. Myös taloudelliset ongelmat ovat pahentuneet ja poliittisen levottomuuden ja Suharton joukkojen esiintymisen takia minusta näyttää siltä, että Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin pitäisi ehkä muuttaa ajatuksiaan.
Euroopan parlamentin pitää esittää, kuten tapana on, selkeä vetoomus demokratisoitumisen puolesta Indonesian johtajille ja ehkä myös Suharton seuraajille ja neuvoston ja komission on jäädytettävä kaikki apu, humanitaarista apua lukuun ottamatta, ja Yhdysvaltain hallituksen on tehtävä vakuuttavasti samoin. Selkeä kriisiin puuttuminen tulee olemaan tehokkainta. Kyseessä on jättiläismäinen maa ja uskon, että voimme estää jättiläismäisten ongelmien syntymisen, jos toimimme näin.

Harrison
Arvoisa puhemies, tämän vuoden tammikuussa kuuluin Euroopan parlamentin valtuuskuntaan, joka teki tiedustelevan vierailun Malesiaan. Olimme siellä rahoitus- ja osakemarkkinakriisien ollessa kuumimmillaan. Tunsimme myötätuntoa Malesian viranomaisia kohtaan, kun he kamppailivat näiden ongelmien seurausten kanssa, joihin kuuluu niiden siirtolaistyöläisten ahdinko, joita siellä on noin miljoona koko 22 miljoonan väestöstä.
Voitte siis kuvitella surumme, kun kuulimme kymmenien tuhansien lähinnä indonesialaisten ulkomaisten työntekijöiden sopimattomasta kotiuttamisesta vastauksena talouskriisiin, johon liittyi laittomien maahanmuuttajien internointikeskuksissa pidätettynä olleiden 8 indonesialaisen kuolema. Harhakuvitelmamme haihtuivat silläkin, että kuulimme, että Lim Guan Engiä, jonka isän tapasimme opposition johtajana, uhkaa vankeus vain siitä syystä, että hän on huomauttanut erään kuuluisan raiskaustapauksen uhrin kohtelun herättämästä yleisestä huolesta. On vastoin demokraattisen vapauden periaatteita, että Lim Guan Engiltä riistetään paikka parlamentissa ainoastaan siksi, että hän arvosteli lievästi Malesian hallitusta.
Vaikuttaa myös syrjinnältä, etteivät viranomaiset toisaalta ole kohdistaneet huomiotaan pääministerin tyttäreen, Marina Mahathiriin, vaikka hänkin on arvostellut hallitusta aika ajoin. Ohimennen tahtoisin sanoa, että hänen ja hänen säätiönsä työ AIDS-epidemian voittamiseksi Malesiassa teki valtuuskuntaamme voimakkaan vaikutuksen.
Lopuksi, on oikein painottaa, että kestävää kauppaa, investointeja ja taloudellista kehitystä ei voi saavuttaa ilman demokratian, laillisuusperiaatteiden, kansalaisyhteiskunnan ja ihmisoikeuksien kehittämistä. Olemme aina valmiita olemaan ystäviä Malesian kanssa, jotta nämä arvokkaat haasteet ja tavoitteet voitaisiin saavuttaa.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, taloudellinen ja poliittinen tilanne Indonesiassa ajautuu valitettavasti täysin pois hallinnasta. PPE-ryhmä vetoaa maan hallitukseen, yhtäältä jotta se lopettaisi välittömästi poliisin ja armeijan mielivaltaisuudet rauhanomaisia mielenosoittajia kohtaan, ja toisaalta jotta se suojelisi maan kiinalaista vähemmistöä mellakoitsijoiden päällekarkauksilta. Kiinalaiseen vähemmistöön on jo kohdistunut useita murhia. Poliisin varsinaisena tehtävänä on näiden murhatekojen lopettaminen.
Pelkään kuitenkin, että Indonesian tilanne on viime kädessä saatavissa hallintaan vasta, kun maan poliittinen johto tekee tilaa todelliselle demokratiakehitykselle, eikä silloin riitä, että vain presidentti lähtee, vaan koko johdon on erottava.
Sallikaa minun lopuksi esittää vetoomus Malesian viranomaisille ja myös maan korkeimmalle oikeudelle, että ne kunnioittaisivat ennen muuta parlamentin jäsenten oikeutta vapaaseen mielipiteenilmaukseen. Luotamme tässä asiassa oikeusistuimeen ja toivomme, että se myös osoittautuu luottamuksen arvoiseksi.
Tiibet:

Tamino
Arvoisa puhemies, emme voi olla järkyttymättä syvästi siitä, että yhä kasvava määrä tiibetiläisiä aktivisteja päättää turvautua äärimmäisiin keinoihin, kuten nälkälakon jatkamiseen kuolemaan asti. Emme voi olla tajuamatta, että tämä on seurausta tiibetiläisten epätoivosta Kiinan 40 vuotta jatkuneen miehityksen ja 40 vuotta jatkuneen väkivallattoman vastarinnan johdosta.
Kohdatessamme tämän tilanteen ja heidän vaatimuksensa, joita ovat keskustelun aloittaminen uudelleen päätöslauselmien 59, 61 ja 65 pohjalta, erityisraportoijan nimittäminen tutkimaan Tiibetin tilannetta ja Kiinan YK: n suojeluksessa järjestämä kansanäänestys Tiibetin kansan tahdon selvittämiseksi - muistakaamme, että nämä vaatimukset on osoitettu ennen kaikkea Yhdistyneille kansakunnille - emme mielestäni voi olla tajuamatta, että meidän on kyettävä välittämään Tiibetin kansalle merkki myötätunnostamme ja vaadittava ehdottomasti, että Tiibetin kysymys on otettava seuraavan Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen esityslistalle, ja että tiibetiläisten aktivistien muihin vaatimuksiin on voitava vastata.

Fassa
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, Tiibetin kysymys on nyt ajankohtaisempi kuin koskaan. Tässä asiassa Yhdistyneet kansakunnat - kuten on jo aikaisemmin sanottu - voi, ja sen täytyykin ryhtyä ainakin kolmeen toimenpiteeseen: on käynnistettävä uudelleen Tiibetiä koskeva keskustelu YK: n omien, aiemmin tehtyjen päätöslauselmien pohjalta; toiseksi on nimitettävä erityisraportoija käsittelemään alueen asioita, kolmanneksi on vaadittava, että Kiina järjestää kansanäänestyksen, joka vahvistaa tiibetiläisten itsemääräämisoikeuden.
Tätä pyysivät ja pyytävät, yhdessä koko Tiibetin kansan kanssa, ne kuusi nälkälakkoon ryhtynyttä aktivistia, joita Intian poliisi on melko keinotekoisin perustein estänyt jatkamasta mielenosoitustaan.
Erityisen merkittävä on toinen heidän vaatimansa toimenpide, YK: n raportoijan nimittäminen, ja tähän pitäisi lisätä - on valitettavaa, että aiemmasta Euroopan parlamentin pyynnöstä huolimatta neuvosto ja komissio eivät toistaiseksi ole huolehtineet asiasta - Euroopan unionin edustajan nimeäminen vastaamaan Tiibetiä koskevista asioista. Euroopan unioni ei voi enää olla vahva suhteessaan heikkoihin ja heikko suhteessaan vahvoihin.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, parlamentti ei voi muuta kuin todeta, että neuvosto ja komissio, komissaari Marínin myönteisiä toimia ja sivualoitteita lukuun ottamatta, kieltää järjestelmällisesti sen politiikan ja ehdotukset.
Emme ole saaneet mitään vastausta, mitä tulee vaatimukseemme vapauttaa kaikki Tiibetin poliittiset vangit, mitä tulee Panchen Laman vapauttamiseen, ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, tutkintavaliokunnan perustamiseen, unionin korkeaarvoisen edustajan nimittämiseen Tiibetiin, Tiibetin ja Kiinan välisiin neuvotteluihin.
Emme ole myöskään saaneet aikaan amerikkalaisten ystäviemme tavoin kuuluisien toisinajattelijoiden, kuten herra Wei Jingshengin tai herra Wang Danin, vapauttamista tai paremminkin karkoittamista. Euroopan unioni ei saa mitään aikaan, ja parlamentin useita kuukausia, jopa vuosia kestäneiden anomusten jälkeen voimme todeta, että ainakin herra Brittan ja useat muut neuvoston jäsenet todella jarruttavat parlamentin vaatimuksia.
Luulen, että herra Brittanin suuhun voitaisiin aivan hyvin panna Churchillin Italian fasismin aikaan lausumat sanat, vähän muunneltuina: " Jos olisin tänään italialainen, olisin fasisti." Herra Brittan voisi sanoa maineikkaan kollegansa Churchillin tavoin: " Jos olisin tänään kiinalainen, olisin kommunisti tai olisin kansallismielinen fasisti" , mikä on sama asia.

Colajanni
Arvoisa puhemies, ymmärrän ne syyt, joiden vuoksi esittelijät ovat valmistelleet tämän tekstin, ja olen osittain, tai pikemminkin suurelta osin, samaa mieltä heidän ehdotuksistaan. Huomautan kuitenkin, että tällä hetkellä Tiibetissä vierailee ensimmäistä kertaa troikka, ja mielestämme olisi järkevää ennen kaikkea odottaa tämän vierailun johtopäätöksiä ja pyytää neuvostoa raportoimaan tämän vierailun tuloksista, sillä uskon, että ne saattavat täydentää parlamentin kantaa; tämän jälkeen ryhmämme on valmis keskustelemaan neuvoston kanssa ja valmistelemaan päätöslauselman, jossa nämä kaikki seikat otetaan huomioon, kattavan päätöslauselman, jossa otetaan esiin eräs oleellinen seikka, Dalai Laman vaatimus suorista neuvotteluista ilman ehtoja, sekä monet niistä seikoista, joita monet jo ennen minua ovat maininneet puheenvuoroissaan.
Mielestäni valtuuskunnan vierailun tulosten tarkastelu on tärkeää, nimenomaan siksi, että troikka vierailee Tiibetissä ensimmäistä kertaa.
Tämä on ensimmäinen huomautus. Ryhmämme tuntee luonnollisesti myötätuntoa niitä aktivisteja kohtaan, jotka tällä hetkellä jatkavat dramaattista nälkälakkoaan ja vakuuttaa, että se on sitoutunut edistämään Tiibetin kysymyksen käsittelyä koskevaa poliittista keskustelua ja täydellisempää päätöslauselmaa.
Seuraavasta, elinten kauppaa koskevasta tekstistä tahtoisin myös sanoa erään asian. Mielestämme asiassa ei ole mitään, mitä meidän tulisi arvioida. Tässäkin asiassa haluamme huomauttaa, että muutaman viikon kuluttua parlamentin valtuuskunta matkustaa Kiinaan. Sen sijaan, että äänestämme päätöslauselmasta, joka perustuu tietoihin, joiden totuudellisuudesta meillä ei ole varmuutta, on kenties järkevämpää velvoittaa parlamentin valtuuskunta ottamaan tämä kysymys esille ja pyrkimään selvittämään asiaa vierailunsa aikana. Muuten en oikein ymmärrä, minkä takia me oikeastaan lähetämme näitä valtuuskuntia. Mikäli valtuuskunta palattuaan vahvistaa nämä seikat, voimme laatia päätöslauselman tästä aiheesta. Tämä on sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän kanta.

Moreau
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin käsiteltäväksi annetut kaksi päätöslauselmaa ovat lisä noin viiteenkymmeneen vuodesta 1994 lähtien hyväksyttyyn päätöslauselmaan, joissa syytetään Kiinaa. Mitään maailman valtiota ei ole kohdeltu tällä tavoin.
Komissio ja jäsenvaltiot kantavat huolta hyvien suhteiden kehittämisestä Kiinaan, mikä ei muuten sulje pois joitakin erimielisyyksiä, erityisesti ihmisoikeuskysymyksessä.
Valitettavasti Euroopan parlamentti, joidenkin parlamentin jäsenten painostuksesta, vastustaa tätä suuntausta, enemmistön valitettavasti pysyessä välinpitämättöminä; meitä on tuskin parikymmentä tässä istuntosalissa.
Tiibetiä koskeva päätöslauselma perustuu Intiassa tapahtuneisiin asioihin. Elinten myyntiä koskeva päätöslauselma taas on kaikua perusteettomasta kampanjasta, jota johdetaan Yhdysvalloista ja Saksasta.
Tiibetiä koskevan päätöslauselman takana olevien separatististen suuntausten rohkaiseminen, erityisesti viittaus Tiibetin maanpaossa olevaan hallitukseen, asettaa kyseenalaiseksi kansainvälisten suhteiden perussäännön: jokaisen maan alueellisen koskemattomuuden periaatteen. Tämä on vaarallinen asenne eikä mitenkään edesauta tilanteen parantamista.
Rauha, kuten ihmisoikeuksia koskeva vuoropuhelukin, edellyttää molemminpuolista kunnioitusta, erityisesti silloin, kuin on kyse Kiinan kaltaisesta maasta, jossa on yli miljardi asukasta.
Tästä syystä kehotan kollegoitani hylkäämään Kiinaa koskevat kaksi päätöslauselmaa.
Elinkauppa Kiinassa:

André-Léonard
Arvoisa puhemies, mielivaltaiset pidätykset, kuolemantuomiot, teloitukset, elinten poistot, kaikki nämä kuuluvat pelottavaan käsikirjoitukseen, jonka on kiireellisesti loputtava Kiinassa. Vankien teloitusten määrä kasvaa jatkuvasti: 2 100 teloitusta vuonna 1995 Amnesty International -järjestön mukaan.
Pelätessään vaarantavansa investointinsa kansainvälinen yhteisö kieltäytyy tuomitsemasta perusoikeuksien loukkauksia tai tekee sen vastahakoisesti.
Tiedetään, että Kiinan vankilajärjestelmä on nykyäänkin laajalti suljettu. Vangeilta poistetaan elimiä myytäviksi ja siirrettäviksi ilman kyseisen henkilön tai hänen perheensä lupaa.
Koska unioni ei kykene ryhtymään toimiin näitä loukkauksia vastaan, maahan lähiaikoina lähtevän parlamentin valtuuskunnan on käytettävä koko vaikutusvaltaansa saadakseen nämä halpamaiset käytännöt loppumaan. Sillä välin komission on tutkittava kysymystä eurooppalaisen elinten kauppaa koskevan lainsäädännön perustamisesta.
Pyydämme komissiota ja neuvostoa ryhtymään kansainvälisellä tasolla kaikkiin tarvittaviin toimiin tämän vastenmielisen kaupan lopettamiseksi.

Dupuis
Arvoisa puhemies, koska herra Colajanni otti esiin valtuuskunnan vierailun Kiinassa, haluaisin kysyä kollegoilta, montako viikkoa on vuodessa. Niitä on 53. Entä milloin valtuuskuntamme matkusti Kiinaan? Taivaallisen rauhan aukion tapahtumien vuosipäivän viikolla. Näin menetteli sihteeristömme ja Kiinan suhteista vastaava valtuuskunta. Näin siis menettelee parlamenttimme, tällä tavalla se ottaa kantaa vaatimukseemme ja siihen, että tuomitsemme ihmisoikeuksien loukkaukset ja siihen, että tänään tuomitsemme tämän kammottavan - mitenkään muuten sitä ei voi määritellä - tilanteen, joka Tiibetissä vallitsee: tämä on vastaus Tiibetille, Turkistanille, koko Mongolialle, kannanotto siihen kohtaloon, joka koskee miljardia ja kolmeasataa miljoonaa ihmistä, jotka - kunnes toisin todistetaan - eivät elä demokratiassa.
Meidän on lopulta lakattava selittämästä, että odotamme jotakin. Tiibetiläiset ovat odottaneet neljäkymmentä vuotta saamatta minkäänlaista vastausta; kiinalaiset ovat odottaneet viisikymmentä vuotta, Pitkästä marssista alkaen, eikä ihmisoikeuskysymyksissä ole tapahtunut mitään edistystä. Voimme jatkaa valituksiamme Intiasta ja sen ydinkokeista. Kukaan ei kannata ydinkokeita, mutta, samoin kuin Ranska ja Englanti, jotka joutuivat vastakkain natsivallan kanssa 30-luvulla, Intia, jonka demokratia ei ole täydellinen - sitä ei kukaan kiellä - joutuu ottamaan huomioon maailman suurimman totalitaarisen valtion, ja nyt haluttaisiin, että se luopuisi mahdollisuuksistaan puolustautua! Toivoisin, että tässä asiassa käytettäisiin hiukan järkeäkin.

Tamino
Arvoisa puhemies, käsittelemme kahta mielestäni erittäin vakavaa kysymystä, jotka koskevat useita maailman maita: ensinnäkin kuolemantuomion yhä jatkuva käyttö, joka on epäinhimillinen tapa puuttua tapahtuviin rikoksiin; toiseksi kansainvälinen elinten kauppa. Nämä kaksi asiaa esiintyvät monissa maailman maissa, mutta Kiinan tapauksessa ne ilmenevät yhtä aikaa samassa maassa. Mikäli jollakulla on epäilyksiä siitä, käytetäänkö kuolemanrangaistusta Kiinassa - ja kuinka sen voisi kieltää? - tälle jollekulle tässä salissa Kiina ilmeisesti yhä edustaa demokratian ja kommunismin suunnannäyttäjää.
On tärkeää nostaa esiin myös kaupallistavaa ajattelutapaa koskeva kysymys, sillä tämä ajattelutapa, joka luonnehtii koko maailmaa, luonnehtii myös Kiinaa. Tiedot riittävät osoittamaan, että Kiinassa ihmisoikeudet tukahduttavaan ajatteluun yhdistyy ihmiskehon kaupallistaminen; kaupallistaminen, joka on leviämässä koko maailmaan ja jota mekin omissa maissamme olemme tukeneet ajattelutavalla, joka sallii elävien organismien patentoimisen.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, toivon, ettette sekoita minua herra Falconeriin, kun nyt puutun läsnäolokysymykseen. Tahtoisin joka tapauksessa aluksi huomauttaa, että kollegamme Avgerinos ei ole paikalla. Hän on henkilö, joka on saanut tehtäväkseen tarkistaa kiireellisiä aiheita. Olen jokseenkin aina paikalla kiireellisten aiheiden käsittelyssä, mutta häntä olen nähnyt vain harvoin. Minusta ei ole mitenkään yllättävää, että hänen ehdotuksissaan on esiintynyt eräitä hieman epämääräisiä käsityksiä.
Mutta nyt kiireelliseen aiheeseen: Kun tarkastelee Kiinan tapahtumia, kun on kuunnellut edellisten puhujien selontekoja siitä, mitä maassa niin kutsutun elinkaupan alalla tapahtuu ja mistä myös eri organisaatiot, kuten China Watch ja Fresenius-yhtiö, ovat kertoneet, tuntee joutuneensa kauhufilmin tapahtumien keskelle. Maassa pannaan toimeen kuolemantuomioita tilauksesta ja tuomitut teloitetaan niin, että tietyt elimet säilyvät vahingoittumattomina, jotta niitä voitaisiin sen jälkeen kaupitella. Kuolemantuomioiden määrää, teloituksia sekä niissä käytettyjä menetelmiä käsitellään maassa valtiosalaisuuksina. Maahan ollaan luomassa uutta rikosprosessioikeutta, jonka pohjalta oikeudenkäyntejä voidaan käydä siten, että syytetyn laillinen puolustaminen ei ole mahdollista ja että jokin niin itsestään selvä asia kuin oikeuden istuntojen seuraaminen ei tule kysymykseenkään.
Euroopan parlamentti on aina asettunut kuolemaantuomittujen puolelle ja kuolemantuomioita vastaan. On selvää, ettemme saa vaieta myöskään tämänkaltaisista kuolemantuomioon liittyvistä kammottavista lieveilmiöistä! Meidän on otettava asiaan selkeä kanta. Mielestäni on siksi vain luonnollista, että asetamme kyseisenlaisia vähimmäisvaatimuksia tämänkaltaisen toiminnan lopettamiseksi. Yhdistyneiden kansakuntien, jotka ovat tänä vuonna lopulta ottaneet käsiteltäväkseen orjakaupan - niin ainakin puhutaan - ja nimenomaan Euroopan parlamentin päätöslauselman pohjalta, tulisi perustaa kansainvälinen tutkimuskomissio, ja neuvoston ja komission pitäisi tehdä kaikki niiden toimivaltaan kuuluva, jotta vähintäänkin ne eurooppalaisyritykset, jotka ovat asiaan sekaantuneet, saadaan pysäytetyksi. Lisäksi parlamentin asiaa käsittelevän valtuuskunnan olisi otettava asia esille Kiinan vierailullaan.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa edustaja. Tahtoisin sanoa, että herra Avgerinos osallistui eilen yhdessä minun kanssani erääseen kokoukseen, ja tuossa tilaisuudessa hän pyysi minua esittämään pahoittelunsa poissaolonsa johdosta. Luullakseni hänellä on viime päivinä ollut joitakin vaikeuksia.

Manisco
Arvoisa puhemies, olemme nyt kuolemantuomiota ja sen kaameaa hyväksikäyttöä koskevassa Kiinan kansantasavallan ongelmassa vastatusten poikkeuksellisen rutiininomaisten kauheuksien vaiheen kanssa.
Vetoamme parlamenttiin, jotta se hylkäisi vähintäänkin tämän ongelman kohdalla sen perinteensä, ettei se anna tosiseikkojen olla poliittisten ja taloudellisten etujen esteenä. Tosiseikat - ei propaganda, joka menee nykyään vastakkaiseen suuntaan - ovat ylivoimaisia. Ne osoittavat, että tuhansia Kiinan kansantasavallassa teloitettuja ihmisiä riistetään mitä julmimmalla tavalla, jotta pystyttäisiin vastaamaan Japanissa ja lännessä asuvien rikkaiden henkilöiden synnyttämään siirrettävien elinten kasvavaan kysyntään.
Viime kuussa pyysimme tuloksetta Kiinan Brysselin diplomaattisia edustajia, herra Huang Daoshengia, herra Wang Weniä ja herra Wei Miniä, toimittamaan meille kirjallista todistusaineistoa, joka osoittaa sellaiset meneillään olevat kauheudet vääriksi. Odotamme yhä edelleen! Meidän aikamme on toimia nyt. Vai onko meidän pääteltävä, että parlamentissa moraalisessa tasapainossa toimiminen merkitsee sitä, ettei meidän kaikkein pyhimpiä arvojamme pidä koskaan testata?
Kuolemanrangaistus Burmassa

Van Dijk
Arvoisa puhemies, myös Burmassa pannaan täytäntöön kuolemantuomioita. Viime viikolla tuomittiin kuolemaan kuusi sellaista vankia, jotka Amnesty International on selvästi julistanut poliittisiksi vangeiksi, mutta ennen sitä vankiloissa on kuollut 20 muuta vankia, joita voidaan pitää myös poliittisina vankeina. Näyttää siltä, että kyseessä on kuolemaan tuomitsemisen tai teloittamisen vaihtoehtoinen muoto, mutta sitä siis tapahtuu.
Lisäksi Burman armeija kohtelee etnisiä vähemmistöjä kovalla kädellä ja teloittaa ihmisiä ilman minkäänlaista oikeudenkäyntiä. Haluamme vedota Burman hallitukseen, että se poistaisi kuolemanrangaistukset ja että se ainakin lopettaisi teloitukset, jotka tapahtuvat tuomion julistamisen jälkeen tai sitä ennen. Ihmisillä on oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja poliittiset vangit tulee päästää vapaiksi. Euroopan unionissa on nyt todellakin aika ryhtyä vaatimaan sitä, että yritykset lopettavat sijoittamisen Burmaan ja peruuttavat jo tekemänsä sijoitukset.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, Burman sotilashallitus jatkaa kursailematta poliittisten vastustajien vainoamista. Huhtikuun lopulla kaksi opiskelijaa tuomittiin kuolemaan. He kuuluvat 40 ihmisen ryhmään, joka pidätettiin tammikuussa syytettynä oppositiotoiminnasta. Muut 38 henkeä saivat vankeusrangaistukset, joiden pituus on vaihdellen 3-14 vuotta. Viime vuosien aikana vankiloissa on kuollut yli 20 ihmistä. Me siis tiedämme, mitä se voi merkitä.
Viime viikolla langetettiin jälleen kuusi kuolemantuomiota. Kaikki tuomitut ovat Burman kansalaisia, joita Amnesty International pitää poliittisina vankeina. Tämä merkitsee kahdeksaa kuolemanrangaistusta ja 38 pitkää vankeusrangaistusta muutaman kuukauden sisällä kaikkine vankeusrangaistusten sisältämine vaaroineen.
On hyvä, että komissaari Marín on paikalla. Kumosimme vuonna 1996 Burmaa koskevan suosituimmuusperiaatteen sen jälkeen kun sotilashallitus oli tehnyt vakavia väkivallan tekoja. Yhdysvallat ja sen kongressi harkitsevat investointien lopettamista Burmaan. Helmikuussa kysyimme täällä parlamentissa, eikö meidän pitäisi suorittaa muita toimenpiteitä, joihin sisältyisi investointikielto. Eikö nyt olisi korkea aika ottaa käyttöön investointikielto yhdessä Yhdysvaltain kanssa, jonka avulla voisimme pakottaa Burman sotilashallituksen kunnioittamaan demokratiaa ja ihmisoikeuksia ja ennen kaikkea antamaan Aung San Suu Kyille, joka on valittuna presidenttinä ollut kotiarestissa jo kuuden vuoden ajan, oikeuden siihen asemaan, joka hänelle kuuluu, nimittäin maansa presidentin virkaan.

Fassa
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämä parlamentti on käsitellyt useammin kuin kerran vakavaa kysymystä, kuolemanrangaistusta. Olemme aina olleet taipumattomia Amerikan yhdysvaltojen suhteen ja olemme yhtä taipumattomia Kiinan kansantasavallan tapauksessa - vaikka näyttääkin siltä, että se ei kaikkia miellytä - ja mikäli mahdollista, meidän on Burman tapauksessa oltava vieläkin taipumattomampia. Tähän on monta syytä: ensinnäkin oikeudenkäynneissä on vähäisimmätkin kaikkien oikeusvaltioiden tunnustamat oikeusturvan periaatteet laiminlyöty; toiseksi rikokset, joihin kuolemaantuomitut ovat syyllistyneet, ovat olleet luonteeltaan poliittisia tai mielipiderikkomuksia; kolmas syy on se, ettei kuolemanrangaistusta käytetä rangaistuksena vaan mielipiteiden tukahduttamisen välineenä siten, että armeija on yhtä aikaa syyttäjä, tuomari ja pyöveli.
Euroopan unionin on ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin, hyödyllisiin ja tilanteeseen soveltuviin toimiin, mahdollisimman ankarat talouspakotteet mukaan lukien, lopettaakseen tämän sietämättömän tilanteen.

Marín
Arvoisa puhemies, vastaan parlamentin jäsenten esittämiin eri päätöslauselmia koskeviin eri kysymyksiin yhteisesti. Mitä Guatemalaan tulee, komissio jakaa Euroopan parlamentin tuskan ja suuttumuksen piispa Juan Gerardin murhasta. Minulla, kuten useilla teistä, oli mahdollisuus tuntea tämä prelaatti henkilökohtaisesti. Kuten tiedätte, Euroopan unioni on osallistunut vahvasti Guatemalan rauhan palauttamisprosessiin ja nyt äskettäin rauhanprosessiin. Tämä on rikos, joka muiden tavoin, aina kun ne tapahtuvat ihmisoikeuksien alalla, on suora hyökkäys itse rauhanprosessia vastaan. Ja vielä paljon enemmän piispa Gerardin murhan symbolismin takia, koska hän oli juuri jättänyt raporttinsa maata 30 viimeistä vuotta koetelleen sisällissodan kauhistuttavasta todellisuudesta.
Miten toimia? Tällä hetkellä Euroopan unioni on jo ryhtynyt asianmukaisiin toimiin poliittisen yhteistyön aikaansaamiseksi tämän maan kanssa. On selvää, että meidän on yleisesti ottaen selvitettävä uudelleen - ja tämä olisi hyvä tilaisuus uuden rauhanprosessia tukevan neuvoa-antavan komitean kokoontumiseen kesäkuussa, joka tällä kertaa järjestetään varmaankin Washingtonissa yhdessä Latinalaisen Amerikan kehityspankin kanssa - miten tällaisia asioita tapahtuu ja miksi, ja myös kehotettava Guatemalan hallitusta, poliittisia voimia ja yleistä mielipidettä pyrkimään siihen, että rauhansopimuksia todella muotoillaan ja kehitetään, koska joidenkin sopimuksiin sisältyvien näkökohtien toteuttaminen on todella huolestuttavasti myöhässä.
Tämän takia aiomme huomauttaa Guatemalan hallitukselle, että ensiksi on löydettävä rikoksen tekijät ja sen jälkeen saavutettava vähä vähältä rauhansopimuksille ominainen henki, jotta tällaiset murhat eivät enää toistuisi.
Mitä sanoisin Kolumbiasta ja Umañan, Arangon ja Fernando Landazábalin murhista? Olen samaa mieltä puheenvuorojen käyttäjien ja etenkin rouva Mirandan kanssa Kolumbian ihmisoikeuksia koskevasta kuvauksesta. Kolumbian ongelma on hyvin yksinkertainen. Tällä hetkellä meillä on käsillä vaaleja edeltävä aika - vaalit pidetään 26. toukokuuta - ja maassa tapahtuu todella vakavia asioita. Rauhan välittömänä seurauksena on oltava ihmisoikeuksien kunnioittaminen Kolumbiassa. Jos rauhaa ei saada aikaan, pelkään pahasti, että maan sisäinen hajoaminen jatkuu.
Siten seuraavan presidentin ensimmäisenä velvollisuutena on, ei kansainvälisen yhteisön edessä vaan ennen kaikkea Kolumbian kansan edessä, pyrkiä rauhan saavuttamiseen, rauhan päättäväiseen saavuttamiseen, jotta poistetaan kaikki syyt tämänkaltaisilta hirmuteoilta. On olemassa puolisotilaallisten ryhmien ja terroristien tekemiä hirmutekoja, on hirmutekoja, jotka tehdään tilanteissa, joissa on jo vaikea määritellä kuka on vastuussa. Tästä on seurauksena tämä rankaisematta jättäminen, joka synnyttää tämänkaltaisia tilanteita.
Joka tapauksessa, kuten tiedätte, Kolumbian viranomaiset ovat perustaneet kansakunnan yleisen syyttäjän virastoon erityiskomitean, joka tutkii näitä murhia. Olemme riippuvaisia heidän johtopäätöksistään.
Miten tällä välin on toimittava? Tällä hetkellä emme voi tehdä muuta - ja haluamme tehdä sen, kuten olemme jo sanoneet, jopa omaan laskuumme, ilman Yhdistyneiden kansakuntien apua - kuin tukea Bogotan ihmisoikeustoimistoa, joka huolehtii tilanteen seurannasta. Tämä ei muuta radikaalisti maan sisäistä tilannetta. Ei ole kuitenkaan mitenkään merkityksetöntä tukea tilannetta seuraavaa toimistoa siellä, missä asioita tapahtuu. Tätä varten, kuten tiedätte, olemme tehneet päätöksen - jota meidän ei ollut pakko tehdä, koska sitoumuksemme koski vain yhtä vuotta - jatkaa vielä vuodella Euroopan unionin osallistumista tämän toimiston toimintaan, josta vastaa Yhdistyneiden kansakuntien erityistiedottaja, rouva Robinson.
Toisaalta meidän on tulevaisuudessa huolehdittava eräästä asiasta: tavasta, jolla lisäämme yhteistyötämme Kolumbian kanssa oikeusasioissa. On totta, että Kolumbian viranomaiset ovat jo pyytäneet tätä. Olisi kuitenkin varsin kiinnostavaa nähdä, miten voimme tässä oikeudellista yhteistyötä koskevassa näkökohdassa edetä vähä vähältä tulevaisuudessa.
Painotan kuitenkin sitä, että vaalien tuloksesta huolimatta, voitti Kolumbian vaalit sitten kuka tahansa, ensimmäisenä tehtävänä on rauhan saavuttaminen. Tämä edellyttää laajoja neuvotteluja ja siten tässä maassa olevan sellaisen jännitteen vähentämistä, joka aiheuttaa näin vaikeasti ymmärrettäviä tilanteita, kuten viime aikojen tapahtumia.
Turkin osalta komissio tuomitsee samoin ihmisoikeuksia puolustavan Akin Birdalin murhayrityksen Turkissa. Komissio toivoo myös luonnollisesti yhdessä Euroopan parlamentin kanssa, että tämän rikoksen tekijät löydetään mahdollisimman nopeasti ja heidät saatetaan oikeuden eteen.
Tiedätte, että pääministeri Yilmaz, varapääministeri ja useat ministerit ja kansanedustajat ovat myös tuominneet tämän murhayrityksen. Toisaalta komissio myös jakaa Euroopan parlamentin huolenaiheen Istanbulin pormestaria koskevan tuomion vaikutuksista sananvapauteen Turkissa.
Olemme samoin huolestuneita viime tammikuun mielenosoituksista, jotka aiheutuvat Turkin perustuslakituomioistuimen päätöksestä hajottaa hyvinvointipuolue, johon herra Erdogan kuului. Komissio on myös luonnollisesti huolestunut siitä, että tämänkaltaiset päätökset vaikuttavat kielteisesti demokraattiseen moniarvoisuuteen ja sananvapauteen Turkissa.
Mitä tulee suhteidemme yleisempään kehykseen tämän maan kanssa, komissio on luonnollisesti täysin samaa mieltä johtopäätöksistä Luxemburgin Eurooppa-neuvoston taholta, joka muistutti, että Turkin ja Euroopan unionin suhteiden vakiinnuttaminen edellyttää myös sitä, että tässä maassa aloitetut poliittiset uudistukset jatkuvat koskien etenkin ihmisoikeuksien standardien ja käytäntöjen saattamista samalle linjalle Euroopan unionin kanssa. Huolimatta Ankaran päätöksestä keskeyttää periaatteessa mikä tahansa vuoropuhelu Euroopan unionin kanssa, komission tavoitteena on edelleen välittää turkkilaisille keskustelukumppaneilleen Euroopan unionin tätä aihetta koskevat huolenaiheet.
Malesian osalta Kaakkois-Aasian talouskriisillä on vakavia sosiaalisia vaikutuksia asianomaisten maiden väestöön, etenkin työllisyyden ja maastamuuton aloilla. Komissio on viime kuukausien aikana sitoutunut voimakkaasti jatkuvaan vuoropuheluun edunsaajien ja muiden avunantajien kanssa siitä, miten voimme lisätä tukeamme alueella. Harkitsemme parhaillaan komissiossa Lontoossa järjestetyn ASEMin jälkeen uusia yhteistyöohjelmia tämän alueen ja maan kanssa, joiden tavoitteena on suunnata kaikki ylimääräiset rahavarat kriisistä kaikkein pahimmin kärsiville maille.
Mitä tulee parlamentin jäsenen Lim Guan Engin saamaan tuomioon, komission Malesian valtuuskunta seuraa tarkasti tätä tapausta sekä liittovaltion tuomioistuimeen tällä hetkellä jätettyä valitusta.
Malesialaisia vankileirejä koskevan tilanteen osalta, jotka ovat tupaten täynnä, komissio jakaa myös tämän parlamentin jäsenten huolenaiheen pahoinpitelyjä ja ihmisoikeusrikkomuksia koskevista kertomuksista.
Siten haluan taata teille sen, että varmistumme näiden huolenaiheiden välittämisestä - mitä pakolaisleireihin tulee - Malesian viranomaisille, ja kehotamme hallitusta jatkamaan yhteistyötä pakolaisista vastaavan komissaarin ja eri kansalaisjärjestöjen kanssa pakolaisten auttamiseksi.
Indonesian osalta olemme myös luonnollisesti huolestuneita Indonesian nykyisestä tilanteesta ja turvallisuusjoukkojen turvautumisesta väkivaltaan tässä maassa järjestettyjen viimeaikaisten mielenosoitusten tukahduttamiseksi. Kuten tiedätte, sen seurauksena joitakin opiskelijoita on jo kuollut Jakartassa.
Komissio pitää suhteita yllä hallituksen kanssa ihmisoikeuksia koskevasta kysymyksestä. Minun on kerrottava teille, että olemme viimeinkin onnistuneet rahoittamaan osaksi sellaisen ihmisoikeuksia käsittelevän seminaarin Jakartassa, joka pidetään kesäkuussa ja jonka on järjestänyt nykyinen mininisterineuvoston puheenjohtaja ja Indonesian kansallinen ihmisoikeuskomissio. Tämä on ensimmäinen kerta, kun Indonesiassa keskustellaan avoimesti ihmisoikeuksista Euroopan unionin ja Indonesian ihmisoikeuskomission avustuksella. Tämä on vain askel, mutta tärkeä askel.
Mitä tulee Indonesian kansalle maan taloustilanteen takia myönnettyyn suoraan tukeen, maan todellista tilannetta on jo arvioitu paikan päällä.
Ensimmäinen arviointi - tämän paikan päällä työskentelevän ryhmän arviointi - on, että tiedotusvälineiden antama kuva eroaa usein todellisuudesta perusteellisesti tarkasteltuna. Huolimatta kuvista, joissa olemme nähneet monien ihmisten lähestyvän kuorma-autoja saadakseen riisiä tai peruselintarvikkeita, maassa ei ole todellista yleistä elintarvikepulaa.
Elintarvikkeista, juomavedestä, huollosta ja jakelusta on jossain määrin puutetta etenkin maan kaikkein haavoittuvimmilla alueilla ja haavoittuvimman väestön keskuudessa. Siksi olemme jo aloittaneet hätäavun. Korostan kuitenkin, että tilanne ei periaatteessa näytä niin dramaattiselta kuin olemme tiedotusvälineiden välityksellä nähneet.
Mitä Tiibetiin tulee, sitä koskevaa kysymystä käsitellään säännöllisesti, ja tiibetiläisen identiteetin uskonnollinen ulottuvuus on jatkuvana aiheena Kiinan kanssa harjoitetussa ihmisoikeuksia koskevassa vuoropuhelussa, ja näin on myös tulevaisuudessa. Komissio aikoo arvioida huolellisesti Euroopan unionin lähettiläiden troikan äskettäistä vierailua Tiibetiin, ja se tiedottaa asiasta luonnollisesti parlamentille mahdollisimman pian.
Mitä tulee elinten myyntiin Kiinassa, käsittelen ensiksi menneisyyttä. Euroopan unionin ja Kiinan välillä aloitettiin vuonna 1997 ihmisoikeuksia koskeva erityinen vuoropuhelu. Tämän vuoropuhelun ansiosta on saavutettu joitakin konkreettisia tuloksia, erityisesti koskien Kiinan osallistumista Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuksia koskeviin välineisiin. Vuoropuhelun puitteissa on käsitelty kuolemanrangaistukseen liittyvää aihetta ja etenkin teloituksia sääteleviä oikeudellisia ja hallinnollisia ehtoja, joita käsitellään myös tulevaisuudessa.
Elinkaupan osalta, josta on kerrottu kansainvälisissä tiedotusvälineissä, komissio käsittelee ongelmaa Kiinan viranomaisten kanssa ihmisoikeuksia koskevan vuoropuhelun kehyksessä sekä tosiasioiden yksityiskohtaisen analyysin perusteella.
Komissio muistuttaa kuitenkin, että tämä ei missään tapauksessa tarkoita sitä, ettemmekö huolehtisi siitä, että tämä alan väliintulot kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Kuten tiedätte, Euroopan yhteisölle ei anneta perustamissopimuksen 129 artiklassa lainsäädäntövaltaa tällä alalla.
Tästä huolimatta korostan sitä, että vaikka komissiolla ei olekaan institutionaalista toimivaltaa, seuraamme tarkasti toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen työtä; Euroopan neuvosto työskentelee tällä alalla Euroopan tasolla ja tukee tätä kysmystä koskevaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä.
Kuten tiedätte, tieteen ja uusien teknologioiden etiikkaa käsittelevä eurooppalainen ryhmä - joka korvaa bioteknologian eettisiä vaikutuksia käsittelevän ryhmän - antaa vuonna 1998 lausunnon ihmiskudospankkien toiminnan eettisistä näkökohdista.
Lopuksi, kun Amsterdamin sopimus on ratifioitu, komissio voi tarkastella mahdollisuuksia työskennellä tällä alalla eli koskien niitä standardeja, joita on hyväksyttävä elinten välityksen tai siirron alalla. Ehkä tämä tarjoaa tilaisuuden käsitellä yleisesti ei vain Kiinasta vaan mistä muusta maasta tahansa peräisin olevien elinten laitonta välitystä ja siirtoa, jos tällaisesta kaupasta saadaan todisteita.
Burman osalta tiedätte, että olemme jatkuvasti valittaneet komissiossa tämän maan yleisiä ihmisoikeusrikkomuksia ja olemme tietoisia kuudelle vangille hiljattain langetetuista kuolemantuomioista. Tästä huolimatta mielestämme näiden kuolemantuomioiden suhteen on toivoa siinä mielessä, että yhtäkään kuolemantuomiota ei ole pantu täytäntöön vuonna 1998. Toivomme, että sotilasjuntta jatkaa tällä linjalla, eikä ainakaan päätä teloittaa näitä kuutta vankia.
Mitä tulee mahdollisuuteen kieltää sijoitukset, kuten rouva Maij-Weggen osoitti, Euroopan unioni ei pysty mitenkään kieltämään eurooppalaisten yritysten yksityisiä sijoituksia. Lukuun ottamatta jokaisen meidän mahdollisesti antamaa moraalista tai eettistä tuomiota, tällä hetkellä ei ole mitään välinettä, jonka avulla voitaisiin toimia tällä tasolla.
Joka tapauksessa suhteemme Burmaan ovat siinä vaiheessa, jonka hyvin tiedätte: suhteita ei ole.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B4-0502/98 Macartney ja Hory ARE-ryhmän puolesta asevientiä koskevista menettelysäännöistä; -B4-0505/98 McKenna, Schroedter, Gahrton, Hautala, Telkämper ja Aelvoet V-ryhmän puolesta asevientiä koskevista menettelysäännöistä; -B4-0520/98 Oostlander ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta asevientiä koskevista menettelysäännöistä; -B4-0522/98 Bertens ja Frischenschlager ELDR-ryhmän puolesta asevientiä koskevista menettelysäännöistä; -B4-0529/98 González Álvarez, Wurtz, Papayannakis ja Carnero González GUE/NGL-ryhmän puolesta asevientiä koskevista menettelysäännöistä; -B4-0546/98 Titley ja Wiersma PSE-ryhmän puolesta asevientiä koskevista eurooppalaisista menettelysäännöistä;

Macartney
Arvoisa puhemies, käsittelemme usein näissä niin kutsutuissa ajankohtaisissa aiheissa asioita, joita joku voisi pitää epäajankohtaisina asioina. Tässä meillä on kuitenkin mahdollisuus esittää näkökantamme ja antaa ratkaiseva panos ajankohtaiseen päätökseen, joka tehdään 10 päivän päästä, kun Euroopan unionin yleisten asioiden neuvostoa pyydetään hyväksymään Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan hallitusten aloite asevientiä koskevien menettelysääntöjen aikaansaamiseksi.
On vaikea kuvitella, että olisi mitään, mikä olisi tärkeämpää pitkän aikavälin tulevaisuudessa maailmalle, jota vaivaavat kaikenlaiset eripuraisuudet. Eurooppalaiset aseet ovat vastuussa monen ihmisen taposta ja vammauttamisesta. Meidän on siis pyydettävä neuvostoa hyväksymään säännöt ja ulottamaan ne koskemaan kaikkia jäsenvaltioita, ei ainoastaan niitä kahta jäsenvaltiota, jotka ehdottavat niitä. Samalla tavoin meidän on sanottava, ettei Euroopan unioni voi ratkaista kaikkia näitä ongelmia itse ja meidän on etsittävä tukea Yhdysvalloilta, Venäjältä ja Kiinalta.
Eurooppalaisten menettelysääntöjen ehdottaminen on meille kaikkea muuta kuin turha ele. Päinvastoin, tämä on jotain, jossa Euroopan unioni voi ohjata maailmaa.

Aelvoet
Arvoisa puhemies, brittien puheenjohtajuuskauden alusta lähtien Tony Blair on sanonut, että IsoBritannia aikoo saada aikaan asevientiä koskevat menettelysäännöt ja me vihreät olemme olleet erityisen ilahtuneita siitä. Lopultakin tehtäisiin aloite Euroopan tasolla. Kun Belgia laati asevientilakinsa vuonna 1991, sen käyttämä ikuinen argumentti liian pitkälle menevän lainsäädännön välttämiseksi oli se, että asia pitää järjestää Euroopan tasolla, sillä muuten Belgialle koituisi haittaa. Oli siis olemassa toivo, että Eurooppa tarttuisi tilaisuuteen. Meidän on ikävä kyllä todettava, että ne esitykset, joita puheenjohtajavaltio Iso-Britannia on toistaiseksi yhdessä Ranskan kanssa laatinut, poistavat kaikki harhakuvitelmat.
Saimme havaita AKT-maiden kokouksessa Mauritiuksella 20. 23. huhtikuuta, että sekä eurooppalaisten että AKT-maiden edustajien enemmistö puuttui myös tähän asiaan. He valittivat selvästi, että säännöillä ei nykyisessä muodossaan ole vaikutusta epävakaisiin alueisiin eikä maihin, jotka käyttävät hyvin suuren osan talousarviostaan sotilaallisiin menoihin, eikä maihin jotka loukkaavat ihmisoikeuksia. Myös sitä seikkaa pahoitellaan suuresti, että luonnoksessa ei painoteta kevyiden aseiden sisällyttämistä lainsäädäntöön, niiden kevyiden aseiden, joilla juuri Afrikassa saadaan aikaan suurta tuhoa. Menettelyn suhteen on myös olemassa vielä joitakin ongelmakohtia, sillä jäsenvaltion, joka kieltäytyy antamasta vientilupaa, pitää tiedottaa asiasta toiselle osapuolelle, mutta ei ole sanottu, kuinka pitkän ajan sisällä. Ei ole olemassa yhteistä lopullista asiakirjaa ja monien eri asiakirjojen käyttö, joka on aina aiheuttanut kaaosta, jatkuu edelleen ja ongelma, joka koskee kolmansien maiden asetuottajia, jotka toimivat jossakin jäsenvaltiossa toimivan yrityksen lisenssillä, on jäänyt kokonaan ulkopuolelle. Esitämme voimakkaan vetoomuksen, että näistä menettelysäännöistä saataisiin sittenkin sitovat ja menestykselliset.

Oostlander
Arvoisa puhemies, kun kuulimme brittiläis-ranskalaisesta aloitteesta asekauppaa koskevien menettelysääntöjen laatimisesta, saimme vaikutelman, että tässä kettu kuulutti rakkauttaan, jolloin talonpojan täytyisi ryhtyä vahtimaan kanojaan. Mielestäni parlamentin päätöslauselma antaa ymmärtää, että me todellakin olemme valmiit vahtimaan kanoja ja vahvistamaan tätä brittiläis-ranskalaista aloitetta siltä osin kuin se on mahdollista. Ei tietenkään ole hyväksyttävää, että kun toiset maat käyttäytyvät hyvin aseviennin yhteydessä, nimittäin eivät harjoita sitä, toiset täyttävät sitä seuraavan tyhjiön. Silloin tulos on moraalisesti katsottuna yhtä tyhjän kanssa. On todella välttämätöntä vastustaa tätä kyynisyyttä.
Rahan ansaitseminen kurjuudella on vakava asia, jota vastaan parlamentin on otettava kantaa ja on erittäin hyvä, että parlamentti on niin yksimielinen tästä päätöslauselmasta, jotta myös neuvosto ja muut saavat tietää, että Euroopan kansalaisten edustajilla ei ole epäilystäkään siitä, mitä asiassa pitäisi tapahtua. Tähän asti toiminta on ollut tehotonta, esimerkiksi Serbian kohdalla, jolla on riittämiin omaakin asetuotantoa maan rajojen sisällä. Aseiden vientikielto Serbiaan on kuin ilmaan huitaisu, josta ei ole mitään hyötyä. Tässä suhteessa on parempi muotoilla yleinen linja, johon sisältyvät noudatettavat kriteerit, myös niissä tapauksissa, joissa on taloudellisesti katsoen vähemmän houkuttelevaa käyttäytyä hyvin.
Arvoisa puhemies, kaikilla tämän kaltaisilla esityksillä on taipumus olla vain symbolisia ja siksi painotan sitä, mitä yhdessä päätöslauselman viimeisistä kohdista sanotaan, eli välttämättömyyttä vastustaa laitonta asevientiä. Voimme säätää laissa kaikesta erinomaisesti, mutta ellei huolehdita siitä, että laitonta asevientiä todella ryhdytään vastustamaan tehokkaalla tavalla, ei päästä mihinkään. Siksi minusta on erittäin hyvä asia, että päätöslauselma päättyy tähän kohtaan.

Bertens
Arvoisa puhemies, kolme edeltävää puhujaa on jo osittain sanonut sen, mitä olisin halunnut sanoa. Liberaalit ovat pettyneitä siihen, mitä asialle loppujen lopuksi on tapahtunut käytännössä. Maiden ei tarvitse hyväksyä sitovuutta. Asia jää poliittisten julistusten tasolle ilman mitään merkitystä, pakotteita ei käytetä. Mailla on vain velvollisuus tiedottaa toisilleen.
Mitä me nyt voitamme? Emme mitään. Parlamentin on tehtävä nyt selväksi, että tämä ei riitä. Että tämä esitys ei ole eettisen politiikan arvoinen, kuten puheenjohtajavaltio Iso-Britannia vuoden alussa vielä totesi.
Sierra Leonen skandaalin ja amerikkalaisten kieltäytymisen aseiden viennistä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan huonon vientivalvonnan vuoksi pitäisi toki olla selkeitä merkkejä Euroopalle ja muuten myös briteille.
Tehkäämme nyt kerrankin täyttä totta tiukasti sitovasta eurooppalaisesta asekauppaa koskevasta lainsäädännöstä. Siksi liberaaliryhmä on tyytyväinen siihen, että tässä päätöslauselmassa otetaan selkeä kanta ja että neuvostoa pyydetään poistamaan esitysten heikkoudet. Avoimuus, arvoisa puhemies, ja monenkeskiset neuvottelut kaikkien jäsenvaltioiden välillä ovat olennaisia tekijöitä yhteisen politiikan kannalta. Jokainen myönnytys tällä alueella niin sanotulle jäsenvaltioiden suvereniteetille tekee eurooppalaisista säännöistä naurunalaiset. Pyydänkin komissiota ja tulevaa puheenjohtajavaltiota Itävaltaa jatkamaan brittien työtä, mikäli tämä puheenjohtajuuskausi päättyy heikkoon kompromissiin. Komissiolla on tässä luonnollisesti myös tehtävä. Odotamme hyvin kiinnostuneina, mitä komissio tulee tekemään.
Lopuksi toivon, että G-8-maat tekevät tulevassa kokouksessaan kansainvälisiä sopimuksia ja etenkin, että paikalla olevat unionin jäsenvaltiot tukevat esityksiä OAS-sääntöjen käyttöön ottamisesta.

Truscott
Arvoisa puhemies, sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta haluan toivottaa tervetulleeksi Ison-Britannian puheenjohtajakaudella tehdyn aloitteen asekauppaa koskevien menettelysääntöjen aikaansaamiseksi.
Ei ole epäilystäkään siitä, että aseiden myyntiä koskevat menettelysäännöt olisi pitänyt säätää jo aikoja sitten, jotta EU: sta tulevia aseita ei käytettäisi sisäiseen sortoon tai ulkoiseen hyökkäykseen. Ne eivät ole tärkeitä ainoastaan ihmisoikeuksien tehostamiseksi unionin ulkopuolella, vaan niillä annetaan myös eurooppalaisille puolustuslaitteita valmistaville yrityksille jokin taso ja reilun pelin kenttä aseviennin alueella. Sellaisesta kiertämisestä on tultava historiaa, kun yhden maan puolustussektori menee väliin toimittaakseen aseita, joiden toimittamisesta toinen jäsenvaltio on kieltäytynyt.
Menettelysääntöjen viimeisimmässä luonnoksessa, jossa myös määritellään sisäisen sorron ja ulkoisen hyökkäyksen olosuhteet, jolloin vienti kiellettäisiin, sanotaan otettavan huomioon, haittaako ehdotettu vienti huomattavasti vastaanottajamaan taloudellista tai yhteiskunnallista kehitystä. Lisäksi jäsenvaltioilla olisi oikeus pidättäytyä tiukemmassa kansallisessa vientipolitiikassa, kun ne hyväksyvät sotilaskäyttöön tarkoitettujen tavaroiden yleisen luettelon, johon menettelysääntöjä sovelletaan.
On kuitenkin toivottava, että neuvostolle aiottuja vuosittaisia kertomuksia käytetään Euroopan parlamentin keskustelujen ja valvonnan pohjana. Laittoman aseviennin vastustamiseksi on tehtävä lisää työtä. Aseidenvälittäjät ja loppukäyttö vaativat lähempää tarkkailua.
Seuraava askel on menettelysääntöjen ulottaminen koskemaan sellaisia maita kuin Venäjä, Kiina ja Yhdysvallat. Se seikka, että olemme hyväksymässä historiallisia asevientiä koskevia menettelysääntöjä, jotka toivon hyväksyttävän 25. toukokuuta, on kuitenkin toivoa herättävä enne kaikille niille, jotka haluavat turvallisemman maailman.

Schroedter
Arvoisa puhemies, tähän mennessä jokainen parlamentin jäsen herra Truscottia lukuun ottamatta lienee käsittänyt, että puheenjohtajamaa Ison-Britannian juhlallisesti tulevaksi ilmoittamat asevientiä koskevat menettelysäännöt ovat oikeastaan vastuuvapaustodistus varusteluteollisuudelle. Ei ole kyse aseviennin välttämisestä ja sen estämisestä, vaan eurooppalaisen varusteluyhteistyön parantamisesta, mikä kohentaa erityisesti brittiläisen varusteluteollisuuden asemaa tämän yhteistyön osana.
Myös puheenjohtajamaa Ison-Britannian asettama painopiste eli ihmisoikeuksien suojan toteuttaminen kansainvälisellä tasolla jää puolitiehen juuri siinä kohden, missä tulee kysymys aseviennin suojasta. Niin ollen ehdotettu menettelysäännöstö sallii edelleen aseviennin Turkkiin ja se sallii Ison-Britannian varusteluteollisuudelle myös aseiden lähettämisen Indonesiaan sekä, vientikiellosta huolimatta, asetoimitukset Sierra Leoneen.
Tämän uuden tilanteen johdosta Saksan liittopäivillä tehdään parhaillaankin päätöksiä kansallisten asevientiä koskevien säännösten helpottamisesta, jotta niin voitaisiin parantaa Saksan asemaa asevientimaana. Puheenjohtajamaa Iso-Britannia on johtanut harhaan kaikkia, jotka ovat pyrkineet tehokkaaseen aseviennin hillitsemiseen. Vaadimme sen vuoksi komissiolta esitystä, joka sisältää selkeät vaatimukset asioista, jotka on jo useaan kertaan otettu esille täällä parlamentissa ja joita myös kansalaisjärjestöt ovat selkeästi tuoneet esiin.

Marín
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, sekä Euroopan unionin sisällä että sen ulkopuolella on viime vuosina vaadittu hellittämättömästi tavanomaisten aseiden viennin suurempaa avoimuutta. Euroopan unioni on tässä mielessä tehnyt aloitteen tavanomaisten aseiden kuljettamista koskevista menettelysäännöistä ja yhteisten käyttäytymisstandardien määrittämisestä.
Menettelysääntöluonnoksen tavoitteena on määrittää tiettyjä periaatteita, joiden perusteella tehdään asevientiin liittyviä päätöksiä, sekä luoda hyvin rajattu toimintakehys, jonka puitteissa voidaan keskustella jokaisesta aseiden kuljettamistapauksesta. Sääntöluonnoksessa asetetaan myös kriteerejä, joita käytetään kaiken aseviennin arvioinnissa. Tästä huolimatta on oltava selvää, että vastuu aseviennistä kuuluu viime kädessä kansallisille hallituksille.
Näiden periaatteiden laaja hyväksyminen, mukaan lukien maailmanlaajuiset pääasialliset aseiden viejät, on selvästi Euroopan unionin etujen mukaista. Tällaisen koko Euroopan unionin laajuisen sopimuksen, jolla on johdonmukainen sisäinen tarkastelutapa, merkitys on tärkeä painostaettaessa myös kolmansia osapuolia hyväksymään samantapaisia käytäntöjä.
Sääntöluonnoksen laatimisessa on edistytty, erityisesti mitä tulee sääntöjen hyväksymistä edellyttäviin asianmukaisiin välineisiin ja kahdeksan perusteen tulevaan määrittämiseen.
Merkittäviä esteitä on kuitenkin vielä jäljellä - emmekä aio tätä kieltää - ja puheenjohtaja on tarjonnut mahdollisuutta järjestää pääkaupunkien välillä muita rajoitettuja kuulemisia seuraavien päivien aikana. Tämän jälkeen neuvostolle esitetään kertomus - 25. tai 26. toukokuuta - jossa arvioidaan tilannetta ja puheenjohtaja esittää - näin uskon - tiettyjä kompromissiratkaisuja.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Doñanan kansallispuisto -B4-0492/98 Eisma, Gasóliba I Böhm ja Vallvé ELDR-ryhmän puolesta Doñanan ekologisesta katastrofista; -B4-0508/98 Roth, Aelvoet, Schörling, Gahrton, Lannoye, Holm ja Lindholm V -ryhmän puolesta huolestuttavasta myrkkyjätetulvasta Doñanan kansallispuistossa, Espanjassa; -B4-0521/98 Valverde López, Arias Cañete, Galeote Quecedo, Hernández Mollar ja Oomen-Ruijten PPE -ryhmän puolesta, Aznacollarin (Sevilla) kaivosten lietepadon murtumisen aiheuttamasta ekologisesta katastrofista Doñanan kansallispuiston lähellä; -B4-0531/98 González Álvarez, Marset Campos, Puerta, Sierra González, Mohamed Alí, Jové Peres, Sjöstedt, Eriksson, Svensson, Papayannakis ja Moreau GUE/NGL-ryhmän puolesta Doñanan kansallispuiston lähellä sattuneesta ekologisesta katastrofista; -B4-0548/98 Aparicio Sánchez, Izquierdo Rojo, Pérez Royo ja Díez De Rivera Icaza PSE-ryhmän puolesta, myrkkyjätetulvasta Doñanan kansallispuiston läheisyydessä ja sen vakavista ekologisista ja sosiaalisista seurauksista;
Italia -B4-0497/98 Bianco, D'Andrea, Castagnetti, Burtone, Carlo Casini, Graziani, Colombo Svevo, Ebner, Filippi, Poggiolini, Secchi ja Viola PPE-ryhmän puolesta Italiassa, Salernon, Avellinon ja Casertan kunnissa sattuneesta hydrologisesta katastrofista; -B4-0530/98 Vinci, Pettinari, Bertinotti, Manisco, Castellina, Puerta ja Moreau GUE/NGL-ryhmän puolesta, Campanian (Italia) tulvista; -B4-0535/98 Fassa ELDR-ryhmän puolesta Campanian aluetta Italiassa kohdanneesta murhenäytelmästä; -B4-0549/98 Colajanni, Occhetto, De Giovanni ja Augias PSE-ryhmän puolesta Campanian tulvista; -B4-0551/98 Azzolini, Pasty, Caccavale, Marra ja Viceconte UPE-ryhmän puolesta tulvasta, joka sattui toukokuun 5. päivänä Campaniassa (Italia); -B4-0559/98 Tamino, Aglietta, Orlando ja Ripa Di Meana V-ryhmän puolesta Campanian (Italia) tulvista.
Doñanan kansallispuisto
Vallvé
Arvoisa puhemies, Espanjan valtiossa sijaitsevien kansallispuistojen Aigüestortesin ja Estany de Sant Mauricin johtajana en voi muuta kuin pahoitella tapahtunutta katastrofia tai katastrofia, joka saattaa tapahtua suuressa osassa Doñanan kansallispuistoa, joka on Euroopan tärkein ja laajin puisto ja julistettu maailmanperintökohteeksi.
Mielestäni tässä tilanteessa on tarpeellista ensiksi korostaa alueen kaikkien asianomaisten hallintojen yhteensovittamisen välttämättömyyttä, sekä niiden, joilla on toimivaltaa teollisuudessa ja kaivostoiminnassa - katastrofin syynä on nimenomaan mineraalien puhdistuksessa syntyneiden jätevesien varastointi - kuin myös niiden, joilla on toimivaltaa ympäristön välittömässä suojelussa.
Mielestäni meidän on myös ilmoitettava tarpeesta vahvistaa solidaarisuuttamme asianomaisia kohtaan, jotka ovat joutuneet vaaraan saastuneen veden takia, joka on vallannut alueen. Tässä mielessä mielestäni tulevaisuudessa on ehkäistävä ennakolta tällaisia tilanteita ja vältettävä sellaisten vaarallisten aineiden varastointia, jotka voivat vahingoittaa Doñanan kaltaisia luonnonalueita.

Schörling
Arvoisa puhemies, jälleen kerran on tapahtunut käsittämätön ympäristökatastrofi, tällä kertaa arvokkaalla ja herkällä alueella Etelä-Espanjassa, Andalusiassa. Doñanan kansallispuisto, jonka Unesco julisti yhdeksi maailman kulttuuriperinnöksi, on nyt vakavasti vaurioitunut. Yli 5 miljoonaa m3 kaivoslouhinnan yhteydessä syntynyttä ympäristölle vaarallista saastunutta likavettä valui laajoille alueille, kun pengerretty pato murtui. Myös yli 2 000 hehtaaria viljeltyä maata tuhoutui.
Tuntuu pahalta, mutta myös velvoittavalta, että Andalusian kaivosta johtaa ruotsalainen yritys. Ruotsin vihreisiin kuuluvat poliitikot osallistuivat sunnuntaina Andalusiassa suureen, yli 10 000 osallistujan mielenosoitukseen. Mielenosoitus oli ympäristö- ja rauhanjärjestöjen järjestämä. Yhdessä Andalusian vihreiden kanssa Ruotsin ympäristöpuoluekin on vaatinut, että Boliden-yrityksen on otettava taloudellinen ja oikeudellinen vastuu, maksettava korvaukset asiasta kärsimään joutuville sekä rahoitettava ympäristön saneeraus ja ennalleen palauttaminen.
Boliden ei kuitenkaan ole yksin vastuussa asiasta, vaan useat ovat osallisia tähän yhteen Euroopan pahimmista ekologisista katastrofeista. Vuonna 1996 eräs paikallisjärjestö sai irtisanotulta teknikolta salakuljetetun raportin patoihin liittyvästä ongelmasta. 27. helmikuuta 1996 yritys teki ilmoituksen komissiolle, joka kuitenkin päätti, ettei ollut mitään uhkaa. Koko tutkimus lopetettiin sen jälkeen, kun oli kuultu pelkästään paikallisia ympäristöviranomaisia. Boliden on korottanut patoa luvatta. Padossa on myös ollut halkeamia, joista on tehty ilmoitus, mutta mitään ei ole tehty. Meidän on nyt kannettava yhteinen vastuu tästä asiasta! Komission on ryhdyttävä toimiin ja tuettava onnettomuuden uhreja.

Valverde López
Arvoisa puhemies, haluan ennen kaikkea ilmaista solidaarisuuteni Italian tulvien uhreille ja tukea myös heitä kaikkien poliittisten ryhmien tavoin hetkellä, jolloin laadimme tätä Doñanan kansallispuistoa käsittelevää päätöslauselmaa. On tärkeää, että Euroopan komissiolla on keinoja hätäavun myöntämiseksi ja että se työskentelee tiiviissä yhteistyössä Espanjan hallituksen ja Andalucian hallintoneuvoston kanssa, jotta rakenne- ja koheesiorahastot voidaan ohjelmoida uudelleen valmisteilla olevan suunnitelman tukemiseksi koskien saasteiden poistoa sekä ympäristön kunnostamista ja ympäristönsuojelun vahvistamista Doñanan kansallispuiston alueella. Nyt on aika - uskon niin - jatkaa nimitetyn tieteellisen komitean toimintaa ja jouduttaa mahdollisimman paljon myrkyllisen liejun poistamistöitä sen ehkäisemiseksi, että tämä saastuminen leviäisi peruuttamattomasti.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, kuten sanoin kollegalleni Carmen Díez De Riveralle tämän istunnon alussa ja kuten sanoin äsken José Luis Valverdelle, olemme syvästi pahoillamme Italiassa tapahtuneesta, koska kaikkein arvokkain omaisuus on aivan varmasti ihmiselämä.
Carmen Díez De Rivera pyysi kuitenkin kiinnittämään huomiota Doñanan katastrofiin, mikä oli luonnollista.
Sanomme tästä hetkestä alkaen, että aiomme äänestää yhteisen päätöslauselman puolesta, koska tässä yhteisessä päätöslauselmassa viitataan yhteisön oikeuteen, siinä osoitetaan asianomaisille solidaarisuutta, pyydetään Euroopan unionilta asiantuntija- ja talousapua ja ehdotetaan, että kaikki hallinnot on yhdistettävä tämän ongelman ratkaisemiseksi.
Olemme esittäneet kolme tarkistusta yhdessä vihreän ryhmän ja liberaaliryhmän kollegoidemme rouva Carmen Díez De Riveran ja ympäristövaliokunnan puheenjohtajan herra Collinsin kanssa.
Mielestämme on erittäin aiheellista, että nämä kolme tarkistusta sisältyvät yhteiseen päätöslauselmaan, johon ne eivät aikaisemmin sisältyneet, ja puolustan niitä ajanpuutteesta huolimatta. Ensiksi ympäristöä puolustavien ryhmien on oltava mukana tässä paikallisten viranomaisten, asiantuntijoiden ja muiden muodostamassa komiteassa, koska ne ovat jo useiden vuosien ajan suojelleet Doñanaa vaaroilta ja tietävät paljon Doñanasta.
Toiseksi on luotava vastuualueiden tutkimisesta ja seulonnasta vastaava komitea. Nyt kukaan ei ole vastuussa ja mielestämme on olemassa muutamia vastuunkantajia. Mielestämme vastuunkantajia on hydrografisessa liitossa, joka tänään toteaa lehdistössä eräässä selvityksessä, että Doñanan pohjavesilähteitä uhkaa vakavanlaatuinen vaara; mielestämme vastuunkantajia on Andalusian hallintoneuvostossa, kansakunnan hallituksessa. Ja kolmannessa tarkistuksessa, mielestämme vastuunkantajana on myös Euroopan komissio.
CEPA (espanjalainen ympäristöjärjestö) esitti vuonna 1996 valituksen, Euroopan komissio pyysi tietoja Espanjan hallitukselta, se luotti Espanjan hallituksen sanomisiin ja valitus hyllytettiin. Siten Euroopan komissio on myös tietyllä tavalla vastuussa siitä, mitä Doñanassa tapahtuu.
Lopetan sanoen, että ehkä opimme tästä katastrofista jotain: että on huomattavasti vaikeampaa korjata tuhottua kuin ryhtyä ennalta ehkäiseviin toimenpiteisiin. Ja kaivosyhtiön velvollisuutena olisi luonnollisesti ollut ryhtyä ensimmäisenä ennalta ehkäiseviin toimenpiteisiin.

Aparicio Sánchez
Arvoisa puhemies, komission on osallistuttava mahdollisimman laajasti sekä Doñanan kansallispuistoa - joka on yksi unionin alueen ekologisen perinnön merkittävimmistä helmistä - nykyisin edelleen uhkaavan tilanteen korjaamiseen sekä sen estämiseen, että tulevaisuudessa tapahtuisi samantapaisia katastrofeja.
Parlamentin, joka antaa lausunnon tästä yhteisestä päätöslauselmasta, joka minulla on kunnia sosialistiryhmän puolesta esittää, on tiedettävä kolme asiaa. Ensiksi, että Boliden-yhtiön padon raivaus Doñanan lähettyvillä ja sitä seuraava myrkyllisten liejujen kaataminen on hyvin vakava asia. Se merkitsee niin vakavanlaatuista uhkaa, että komission ei ole vain annettava mahdollisimman laajaa taloudellista ja teknistä tukea, mutta sen ei myöskään pidä lopettaa tämän tuen antamista sillä hetkellä, kun puisto ei enää ole vaarassa, vaan jatkettava tukea keskipitkällä aikavälillä, kunnes kaikki siihen liittyvät alat ovat päässeet taloudellisesti täysin jaloilleen.
Toiseksi, että tähän mennessä kansallispuiston alueella ei ole tapahtunut vahinkoa ja vaikutukset ekosysteemiin eivät vielä ole korjaamattomia.
Kolmanneksi, että tästä huolimatta kaadetun myrkyllisen aineen poisto on erittäin kiireellistä, koska jokainen päivä merkitsee erittäin vakavaa ja kasvavaa uhkaa.
Arvoisa puhemies, Espanjan hallinnot työskentelevät yhdessä löytääkseen ratkaisun ongelmaan ja niitä neuvovat luotettavat tieteelliset asiantuntijat. On kuitenkin erittäin tärkeää, että komission tukea - josta rouva komissaari on jo Espanjassa ilmoittanut - vahvistetaan ja jatketaan päätöslauselmassamme esitettyjen linjojen mukaisesti.
Italia

Bianco
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, toivoisin, että toukokuun 5. päivänä sattunut tragedia, useita kyliä tuhonnut, satoja kuolonuhreja ja tuhansia kotien menetyksiä aiheuttanut mutavyöry herättäisi meidät aloittamaan uudenlaisen maankäyttöpolitiikan ei ainoastaan Italiassa, vaan koko Euroopassa.
Tiedän, että komissio on jo ryhtynyt eräisiin toimenpiteisiin, jotka saattavat olla merkittäviä. Toivon, että rakennerahastoja voitaisiin käyttää onnettomuudesta kärsineiden kylien elvyttämiseen ja korjaamiseen, mutta toistan, että suurin toiveeni on, että Euroopan unioni ja komissio voisivat kokonaisvaltaisesti edistää tällaisten tuskaa ja uhreja aiheuttavien onnettomuuksien välttämiseen soveltuvan politiikan kehittämistä kaikkialla Euroopassa, jota nämä traagiset tapahtumat ovat koetelleet - juurihan puhuimme Doñanan kansallispuistosta.

Manisco
Arvoisa puhemies, ensin ilmoitetut 145 kuollutta ja 135 kadonnutta on luku, joka päivä päivältä kasvaa yhä murheellisemmaksi kohti traagista lopullista määrää. Tämän parlamentin tehtävä ei tietenkään ole selvittää, kenelle kuuluu välitön vastuu niistä murheista, jotka ovat kohdanneet kolmea Italian kuntaa: ensiavun sekasortoisuudesta, käytettyjen keinojen riittämättömyydestä, alue- ja valtionhallinnon rikollisuutta hipovasta menettelystä. Näistä asioista huolehtiminen kuuluu Italian hallinnolle.
Euroopan parlamentille sen sijaan kuuluu paljon suurempi ja vaativampi tehtävä, yhteisön teknologisten voimavarojen kokoaminen, jotta voitaisiin laatia neljännesvuosisataisen riiston, turmelemisen ja ympäristöön kohdistuneen välinpitämättömyyden turmeleman maaperän hydrogeologiseen parantamiseen tähtäävä ennaltaehkäisevä suunnitelma. Tämä ei ole vain Italiaa koskeva dramaattinen ongelma: kuten Espanjassa äskettäin sattunut ekologinen katastrofi osoitti, muutkin unionin maat ovat alttiita vastaavanlaisille ja murheellisille onnettomuuksille, jotka johtuvat ainoastaan järjettömästä ja rikollisesta maan väärinkäytöstä. Toivon, että erään Italian alueen hätätilasta tulee hälytysmerkki koko Euroopalle, ja että Euroopan toimielimet luopuvat voitonriemuisesta omakehusta yhtenäisvaluutan johdosta ja ottavat tehtäväkseen nyt heti - ei tulevaisuudessa - varjella kansalaistensa perustavimpia oikeuksia, joita voitontavoittelu ja ympäristön riisto uhkaavat.

Fassa
Arvoisa puhemies, käytän tänään puheenvuoron ilmaistakseni syvän suruni ja puhuakseni vakavasta onnettomuudesta, joka on vaikuttanut syvästi paitsi italialaiseen yhteiskuntaan myös koko Eurooppaan.
Campaniassa äskettäin sattuneet luonnonmullistukset olivat toki erikoislaatuisia, mutta emme kuitenkaan voi olla varmoja siitä, ettei niitä mitenkään olisi voitu ennustaa. Jo vuosien ajan paikallisille viranomaisille ja viranomaisilta tuli ilmoituksia, joiden mukaan alueella, jolla sattuneesta onnettomuudesta tänään puhumme, vallitsi vakava hydrogeologinen epätasapaino.
Asiaan liittyy kaksi hämmästyttävää seikkaa, joihin Italian tasavallan presidentti kiinnitti oikeutetusti huomiota: ensimmäinen on se, että välittömästi alettiin etsiä poliittisen, ei niinkään juridisen, vastuun kantajia, ja toisinaan tämä on vaikuttanut enemmän hyödyn tavoittelemiselta kuin todellisen asioiden selvittämisen halun sanelemalta; toinen on ollut pyrkimys tehdä Campanian tragediasta tekosyy sellaisten kansallisten poliittisten ja puoluepoliittisten etujen ajamiselle, joilla saattaa olla hyvin vähän tekemistä todellisen maa-alueiden valvonnan vastuualueiden uudelleen järjestämisen kanssa.
Olen usein sanonut, että Etelä-Italian ongelma ei ole niinkään kansallinen kuin koko Eurooppaa koskeva kysymys. Komission, jolla on toimeenpanovalta, on siksi harkittava mahdollisuutta osoittaa yhteisön varoja sekä jälleenrakennukseen että alueen tuotannon elvyttämiseen tähtäävien ohjelmien rahoittamiseen. Meidän ei kuitenkaan pidä unohtaa sitä, että Italian, joka hiljattain liittyi täysivaltaisena jäsenenä yhtenäisvaluuttaan - kuten herra Manisco hetki sitten sanoi - on osoitettava, että se osaa arvostaa apua, jonka Euroopan unioni varmasti sille myöntää.

De Giovanni
Arvoisa puhemies, Campanian murhenäytelmän järkyttävä laajuus on jo mainittu: 150 kuollutta, 150 kadonnutta, joiden löytyminen enää elävinä on hyvin epätodennäköistä, neljä vaurioitunutta ja sortunutta kylää, kaksi suuria vahinkoja kärsinyttä kuntaa - Avellino ja Salerno - maa-alueeseen kohdistuneita tuhoja.
On selvää, että vastuullisia on, ja asia on tutkittava. Nyt, ennen surunvalittelua - jonka Euroopan parlamentti ilmaisi tämän istuntojakson alussa - ja ennen myötätunnon ilmauksia on konkreettisen solidaarisuuden osoittamisen aika. Haluaisin korostaa viime mainittua siksikin, että komissaari Montin parlamentin istuntojakson ensimmäisenä päivänä käyttämä puheenvuoro, jossa hän esitti konkreettisen avustamisen mahdollisuutta, teki minuun hyvin myönteisen vaikutuksen. Tahtoisin painottaa tätä ja pyytäisin komissaari Marínilta kannanottoa mahdollisuuteen käyttää tähän tarkoitukseen niitä alueellisia varoja, joita ei ole käytetty alkuperäisiin tarkoituksiinsa. Voisiko komissio tehdä tässä asiassa päätöksen? On luonnollisesti välttämätöntä määritellä tarkoin kohteet ja valvonta sekä yhteensovittaa erittäin tarkasti kansallisten, alueellisten ja unionin viranomaisten toiminta pyrkien kuitenkin joustavaan hallinnointiin, jota byrokraattiset hankaluudet eivät kohtuuttomasti rasittaisi.
Tämä osoittaisi Euroopan kouraantuntuvaa myötätuntoa niitä kyliä kohtaan, jotka kärsivät katastrofista, josta keskustelemme. Yrittäkäämme antaa niille sitä ja auttaa näitä viehättäviä, kauniita ja myös monien epäonnisten tapahtumien jo vuosien ajan vainoamia kyliä palaamaan elämään.

Azzolini
Arvoisa puhemies, kuunneltuani campanialaisten edustajien puheenvuoroja uskon, ettei ole tarpeen toistaa samoja huomautuksia ja ajatuksia, jotka luonnostaan tulevat mieleen niille, jotka, kuten he ja kuten minä, ovat käyneet näissä paikoissa ja ovat syntyisin noilta seuduilta ja joka ovat kokeneet yhdessä seudun asukkaiden kanssa sen epätoivon, syvän surun ja suuren arvokkuuden jota onnettomuuden uhrit ovat osoittaneet. Ne, jotka ovat seuranneet televisiosta - ja heitä on paljon - ei ainoastaan kansallisilla kanavilla vaan koko Euroopassa, ovat saattaneet nähdä ihmisten silmissä epätoivoa, mutta myös suurta arvokkuutta, ja ehkä nimenomaan arvokkuus teki suurimman vaikutuksen toimittajaan, joka on tottunut suuren surun aiheuttamiin kyyneleisiin valituksiin.
Juuri arvokkuutta osoittaneille onnettomuuden uhreille olemme velkaa vastauksen, sillä kuolleille ei enää voi antaa vastauksia; on vastattava eloonjääneille, joille siitä on vielä hyötyä. Suoraan sanottuna Italian valtion ja koko yhteisön olisi pitänyt tehdä ratkaisuja ajoissa, jotta sen ei nyt tarvitsisi laskea kadonneita todennäköisesti kuolleiden joukkoon ja menehtyneitä onnettomuuden vahvistettujen uhrien joukkoon.
Haluaisin antaa samansuuntaisen kehotuksen kuin herra De Giovanni hetki sitten: kehotuksen auttaa alueen ihmisiä löytämään sopivat menetelmät alueen talouden elvyttämiseksi. Mainitsen yhden esimerkin: Sarnossa tuhoutui sairaala, joka ei ainoastaan ole elintärkeä alueen terveydenhuollolle, vaan sillä on myös suuri taloudellinen merkitys, sillä se työllistää 400 ihmistä, mikä merkitsee sitä, että koko alueen talous lamaantuu, ellei sen toimintaa käynnistetä välittömästi uudelleen.
Komissaari Montin osoittaman myötämielisyyden johdosta voimme suunnitella varojen, ennen kaikkea tavoitteen 1 rakennerahastojen - joita useaan kertaan on moitittu puutteellisiksi varojen käytön, ei niinkään suunnittelun kannalta - uudelleenjärjestelyä. Meidän on autettava tätä aluetta, seutua ja paikallisia yrityksiä suuntaamaan uudelleen nämä varat ottamalla käyttöön nopea menettely, joka mahdollistaa varojen välittömän käytön sekä investointien optimoinnin, sillä on selvää, ettei meidän pidä vain myöntää akuutisti tarvittavia varoja ennakoimattomiin menoihin, vaan on otettava käyttöön järkevä suunnittelu, joka voi vähentää tulevaisuudenpelkoa ja antaa suurempaa varmuutta ja toivoa elämästä ja yhteisyydestä, joka ilahduttaa meitä kaikkia sitten, kun voimme todeta, että se on pantu täytäntöön.
Oman ryhmäni ja campanialaisten edustajien nimissä pyydän sitoutumaan näihin toimiin, jotta ne voisivat toteutua käytännössä eikä solidaarisuus jäisi pelkästään sanojen tasolle.

Tamino
Arvoisa puhemies, olemme varmasti kaikki syvästi järkyttyneitä ja tahdomme ilmaista osanottomme onnettomuuden uhrien perheille, sillä onnettomuudessa sai surmansa tai katosi lähes kolmesataa henkeä, hyvin monet loukkaantuivat ja tuhannet menettivät kotinsa. Jälleen kerran luonnonmullistuksen yhteydessä meidän on todettava, ettei onnettomuudessa ollut mitään luonnollista, sillä murhenäytelmä on seurausta inhimillisestä ja poliittisesta toiminnasta, joka on aiheuttanut hydrogeologisen katastrofin Italiassa, ja nyt normaalit luonnon ilmiöt saattavat aiheuttaa suuria onnettomuuksia. Meidän on siis kyettävä ehkäisemään tällaiset tapahtumat ennalta vakavan ennalta ehkäisevän politiikan avulla.
Tästä syystä meidän on vaadittava italialaisilta viranomaisilta pysyvää ja lopullista ratkaisua, ennen kaikkea kotinsa menettäneiden ihmisten osalta, mutta heti sen jälkeen on huolehdittava ennalta ehkäisevistä toimista laatimalla ajan tasalla oleva riskien kartoitus kaikilla niillä Italian alueilla, jotka ovat hydrogeologisesti riskialttiita, ja ennen kaikkea kehotettava hallitusta huolehtimaan maankäytön valvonnan vastuualueiden uudelleen järjestämisestä. Tästä syystä pyydämme komissiota tutkimaan mahdollisuuksia hyödyntää yhteisön varoja yhdessä kansallisten ja alueellisten varojen kanssa näiden ongelmien ratkaisemiseksi.

Pettinari
Arvoisa puhemies, Campaniaa kohdanneen erittäin vakavan murhenäytelmän on mielestäni oltava vakava varoitus ja hälytysmerkki eurooppalaisille toimielimille ja jäsenvaltioille. Varoitus siksi, että uskon, että unionin on jo kiireesti määritettävä kansalaisten suojelemiseksi keinot, joiden avulla kyetään välittömästi puuttumaan uhkaaviin tilanteisiin, mihin valitettavasti me emme omassa maassamme ole yksin kyenneet.
Tässä yhdyn herra De Giovannin vetoomukseen ja pyydän komissiolta kannanottoa siihen, että Campaniassa vallitsee traaginen hätätila, ja on tarve käyttää varoja; varoja tarvitaan erään Euroopan yhteisön alueen elvyttämiseksi.
Mielestäni on kyettävä vapautumaan byrokraattisista vaatimuksista ja pyrittävä ratkaisemaan tämä ongelma. Se on myös hälytysmerkki, sillä on ilmeistä - Italian tapahtumat osoittavat tämän - että jos ei ole vakavasti otettavaa maaperän suojeluun tähtäävää politiikkaa, ja jos päin vastoin harkitsemattomasti jatketaan maaperää tuhoavia toimia, luodaan edellytyksiä tällaisille tragedioille.
Pyydän komissiota ryhtymään toimenpiteisiin, jotta tehtäisiin viipymättä se, mitä monissa Euroopan yhteisön maissa ei ole tehty: Tutkittaisiin ja kartoittettaisiin huolellisesti riistetyn maaperän vaarat, jotta maassani tapahtuneen kaltaisia vakavia onnettomuuksia ei enää tapahtuisi.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, byrokraattisen erehdyksen vuoksi ryhmämme ei esittänyt päätöslauselmaa tästä aiheesta, mutta se yhtyy ilman muuta kompromissiin josta kohta äänestämme ja jota pidän tärkeänä ei ainoastaan solidaarisuuden osoituksena vaan myös osoituksena siitä, että näitä kysymyksiä - jotka epäilemättä yhä enemmän kuuluvat Euroopan yhteisiin asioihin, joita yritämme kehittää - on käsiteltävä eurooppalaisella tasolla.
Tästä näkökulmasta katsottuna vaihtoehtoja on nähdäkseni kaksi: joko nämä mielenilmaukset muuttuvat pelkästään rituaalisiksi, kuten usein tapahtuu, tai sitten Euroopan unionin on todella osoitettava solidaarisuuden sijasta se, että tietyillä aloilla, erityisesti Euroopan maankäytön valvonnan osalta, se kykenee luomaan tilanteen tasalla olevan politiikan.
Viime vuosina olemme poistaneet sen budjettikohdan, joka mahdollisti välittömän ja konkreettisen avunannon tällaisissa ja muissa samankaltaisissa tilanteissa, joita kuitenkin valitettavasti sattuu.
Näiden onnettomuuksien on saatava meidät pohtimaan asioita paitsi lyhyellä aikavälillä, tarkoituksena ottaa käyttöön menetelmiä, jotka osoittaisivat myös Euroopan kansalaisille, ettei Eurooppa ole abstrakti kokonaisuus, vaan se voi vastata näihin vaatimuksiin, näihin kiistämättömiin tarpeisiin, myös keskipitkällä ja pitkälläkin aikavälillä, tarkoituksena käynnistää konkreettisia suunnitteluhankkeita, kuten esimerkiksi maaperän määrätietoisen suojelun ja valvonnan osalta. Usein jäsenvaltiotkin hyötyisivät koko Euroopan tasolla toteutettavista hankkeista.

Amadeo
Arvoisa puhemies, jälleen kerran suremme luonnonkatastrofien uhreja. Hiljattain eräitä Campanian keskuksia vahingoittaneen tulvan aiheuttama suru on vielä suurempi uhrien suuren lukumäärän vuoksi ja siksi, että onnettomuudessa menehtyi lapsia ja nuoria.
Alleanza Nazionalen valtuuskunta tukee yhteisen päätöslauselman sisältöä ja esittää surunvalittelunsa uhrien perheille, vaikka se saattaakin jo kuvitella, mitä asiasta vastaava komissaari vastaa tähän avunpyyntöön: Euroopan unionin budjetissa ei ole kohtaa, joka mahdollistaa nopean ja huomattavan avunannon onnettomuudesta kärsiville ihmisille.
Siksi Alleanza Nazionale toivoo, että unionin seuraavaan budjettiin, jonka käsittely sitä paitsi on jo pitkällä, palautetaan tämä kohta.
Lisäksi, kun valitellaan yhteisen päätöslauselman puutteellisuutta - jonka olisimme voineet ottaa esiin, mikäli muita ryhmiä edustavat italialaiset kollegamme olisivat kääntyneet puoleemme epävirallisesti - pyydämme, että hallitukselle ja Campanian alueelliselle hallinnolle annettaisiin lupa käyttää osa rakennerahastovaroista jälleenrakennukseen ja maaperän parantamiseen. Italian maaperä on valitettavasti suurelta osin turmeltu johtuen rakennusspekulaatiosta ja kunnallisista, maakunnallisista ja alueellisista asemakaavoista, joiden laatimiseen ovat usein vaikuttaneet oman edun tavoittelu ja puoluepoliittisten etujen ajaminen, sekä vuoristoalueiden vähittäinen tyhjentyminen asukkaista, joiden asumisen näillä seuduilla ovat tehneet mahdottomaksi sekä se, hallinnollisten ohjelmien tarjoama tuki on ollut riittämätöntä että se, että kaupalliset mainosstrategiat ovat houkutelleet ihmisiä anonyymeihin kaupunkilähiöihin usein valheellisiksi osoittautunein lupauksin, joiden mukaan elintaso kaupungissa on mittaamattomasti parempi kuin maaseudulla.
Lopuksi, arvoisa puhemies, voimmeko olla näkemättä tässä välinpitämättömyydessä ja väkivallassa, josta maaperä on kärsinyt, oman sivilisaatiomme tunnusmerkin; sivilisaation, jolle mikään ei ole pyhää ja joka pyrkii katsomaan kaikkea vain rationaalisen ja tieteellisen logiikan näkökulmasta?

Marín
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin aloittaa vastaamalla Campanian tulvia käsittelevään päätöslauselmaan ottaen huomioon sen, että toiseen ekologiseen katastrofiin verrattuna tämä katastrofi vaati ihmishenkiä. Olemme luonnollisesti pahoillamme tästä ja komissio haluaa esittää asianomaisten perheenjäsenille syvät surunvalittelunsa.
Tässä mielessä ja tämän sanottuani minun on selitettävä yksityiskohtaisesti, mitä näissä kahdessa tapauksessa voidaan tehdä. Ensiksi niiden olosuhteiden takia, jotka eivät varsinaisesti liity asiaan. Tämä on kuitenkin todellisuutta. Viime vuoden talousarviota koskevassa keskustelussa päätettiin lopettaa budjettikohta, joka huolehti nimenomaan katastrofitilanteissa annettavasta hätäavusta. Tilanne on siten tämänkaltainen, jos ette päätä sisällyttää uudelleen tätä budjettikohtaa, hätäapua ei voida tällä hetkellä toimittaa.
Toiseksi on kuitenkin toimittava rakennepolitiikkaa koskevan menettelyn osalta. Tässä tapauksessa, mitä Campanian alueeseen tulee, minun on ilmoitettava teille, että komissio on todellakin keskustellut siitä, mitä Campanian alueella voitaisiin tehdä. Tämä alue täyttää kaikki rakennerahastojen tavoitteen 1 alueen ehdot. Siten asianomaiset alueet voivat hyötyä elvytystoimenpiteistä, joita on määrätty Euroopan aluekehitysrahaston monirahoituksellisessa toimintaohjelmassa.
Toisaalta myös EMOTR: n tukirahasto voi toteuttaa maaseudun kehitystä edistäviä ja viljelymaiden hylkäämistä ehkäiseviä toimenpiteitä ja huolehtia metsänistutuksesta. Lopuksi on myös mahdollista, että sosiaalirahasto voi rahoittaa ammattikoulutustoimintaa, ennen kaikkea ehkäisevän toiminnan alalla.
Mitä tulee Doñanan kansallispuistoon, haluan huomauttaa, että Espanjan viranomaiset ja itsehallintoviranomaiset antavat luonnollisesti komissiolle tällä hetkellä tietoa niiltä aloilta, joilla niillä on toimivaltaa. Tässä mielessä kollegani komissaari Bjerregaard ja espanjalainen ministeri rouva Tocino tapasivat äskettäin ensimmäistä kertaa virallisesti New Yorkissa kestävää kehitystä käsittelevän kokouksen yhteydessä. Voin antaa teille vastauksen siitä, mitä voisimme tehdä, eli Doñanan kansallispuiston läheinen alue, joka myös kärsii katastrofista, sijaitsee EAKR: n tavoitteen 1 alueella. Vaikka onkin otettava huomioon - ja haluaisimme tarkentaa tämän hyvin selvästi Campanian ja Doñanan tapauksessa - että luonnonkatastrofeja koskevan budjettikohdan puutteen takia voi syntyä pysyvä houkutus turvautua katastrofin sattuessa aina EAKR: ään. Tämä ei ole kuitenkaan valmistautunut asetuksellisesti hätäapuun. Haluan tehdä tämän asian selväksi. Tästä huolimatta voidaan kuitenkin, kuten rouva Valverde sanoi, ryhtyä ohjelman välittömään uudelleenohjelmointiin siten, että etusijalle asetetaan Doñanan kansallispuiston ympäristössä tapahtuneet katastrofit. Tämä on mahdollista ja komissio on itse asiassa ottanut yhteyttä Espanjan ja Andalusian hallintoneuvoston viranomaisiin tämän tehtävän toteuttamiseksi, ja viime viikolla käytiin tätä tarkoitusta varten kirjeenvaihtoa. Siten olisi myös mahdollista ratkaista tämä tilanne.
Yhden tarkistuksen osalta, jota rouva Laura González on puoltanut, haluaisin sanoa hänelle seuraavan asian: valitusjärjestelmä perustuu aina kontradiktoriseen menettelyyn eikä vain Doñanan tai Campanian tapauksessa. Siten Doñanan tapauksessa, kuten minkä tahansa muun yhteisön menettelyn alaisessa valituksessa, komissio ei voi koskaan arkistoida valitusta yksipuolisesti. Sen on aina tapahduttava kontradiktorisen menettelyn kautta. Olette oikeassa huomioissanne. Valitus tehtiin ja mainitsemanne järjestö arkistoi sen. Komissio antoi Espanjan hallitukselle tätä valitusta koskevan kirjallisen ilmoituksen ja Espanjan hallitus vastasi 31. tammikuuta 1997 mainiten ne toimenpiteet, joihin se oli ryhtynyt. Komissio välitti Espanjan hallituksen vastauksen kanteen esittäjälle. Kanteen esittäjä sai tiedon asiasta ja ennen valituksen lopullista arkistointia, joka tapahtui 25. maaliskuuta 1997, mainitsemallanne kanteen esittäjällä oli vielä yhteisön menettelyn mukaan kaksi kuukautta aikaa oikeudenkäyntiasiakirjojen avaamiseen. Hän ei koskaan pyytänyt niiden uudelleen avaamista. Haluan sanoa tämän teille tiedottamisen vuoksi ja ilmoittaa, että yhteisön menettelyn mukaisesti mitään valitusta ei voida arkistoida ennen kontradiktorista menettelyä, mikä on luonnollista.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Esityslistalla on seuraavana äänestys tärkeistä ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Äänestys (jatkoa)
Falconer
Arvoisa puhemies, haluan vain tietää: voitteko sanoa minulle, että ottaen huomioon äänestyksen aikana 50 %: n läsnäoloa äänestyssalissa koskevat ohjeet, lähentelevätkö ajankohtaisten aiheiden nimenhuutoäänestykset ja Pexin mietinnön nimenhuutoäänestykset tuota 50 %: a?

Puhemies
Kyllä.

Puhemies
Äänestysaika on päättynyt.

Berthu
Pexin mietinnössä Euroopan unionin viestintäpolitiikasta ilmoitetaan hämmästyttävän hyvällä omallatunnolla, että politiikan tarkoituksena on " saada Euroopan kansalaiset suhtautumaan myönteisesti Euroopan yhdentymiseen" (A kohta), että sen tehostaminen on " Euroopan kansalaisten enemmistön integraatioprosessille antaman tuen 'conditio sine qua non ', välttämätön ehto" (B kohta) ja että sitä on välttämätöntä " vahvistaa, koska Euroopan unioni tekee lähikuukausina tärkeitä päätöksiä" (C kohta).
Näemme siinä puolestamme kaikki perusteet, ei rehelliselle tiedotuspolitiikalle vaan propagandakampanjoille, joiden tarkoituksena on saada kansalaiset vakuuttuneiksi siitä, että mitkään muut valinnat eivät ole mahdollisia kuin ne, jotka eurokraatit ovat määritelleet heitä varten.
Tähän mietintöön tekemillämme tarkistuksilla, jotka Euroopan parlamentti hylkäsi, vaadimme, että vihdoinkin laadittaisiin menettelysäännöt, jotka määrittelisivät näiden tiedotusmenojen osalta avoimuuden, puolueettomuuden, monimuotoisuuden kunnioituksen ja osapuolten yhdistymisen periaatteet. Näissä menettelysäännöissä pitäisi olla neljä lukua.
Ensimmäiseksi, eurooppalaiset tiedotuskampanjat eivät saa törmätä yhteen kansallisten vaalikampanjoiden kanssa. Mitään unionin tai sen tukemien elimien rahoittamaa tiedotuskampanjaa ei saisi järjestää jäsenvaltiossa 6 kuukautta ennen kansanäänestyksiä tai parlamenttivaaleja, Euroopan parlamentin vaaleja tai presidentinvaaleja.
Toiseksi, tiedotuskampanjat eivät saisi esitellä yksipuolisesti vain jotakin tiettyä mielipidettä asiasta, josta ei vallitse yksimielisyyttä. Niiden avulla on voitava ilmaista kaikki mielipiteet, jotka heijastavat Euroopan parlamentissa edustettuina olevia poliittisia suuntauksia. Unionin toimielinten, niiden hallintojen, edustustojen ja muiden henkilöstöön kuuluvien on virkatehtävissään aina esitettävä neutraaleja ja objektiivisia tietoja. Niiden ei missään tapauksessa pitäisi puuttua kansallisiin väittelyihin, suoraan tai epäsuorasti. Eettisen komitean, joka koostuu Euroopan parlamentin kaikkien poliittisten ryhmien edustajista sekä kansallisten parlamenttien edustajista, pitäisi etukäteen antaa lausunto eurooppalaisista tiedotuskampanjoista. Sen pitäisi erityisesti tutustua tiedotteisiin, radiotiedotuksiin ja televisiomainoksiin ennen niiden lähettämistä.
Kolmanneksi, tiedotuskampanjat pitäisi käydä tiiviissä yhteistyössä kaikkien kumppanien kanssa. Mitään tiedotustoimea ei pitäisi käynnistää jonkin jäsenvaltion alueella ilman valtion viranomaisten etukäteistä lupaa ja valtion osallistumista kampanjan kulkuun. Mitään Euroopan unionin tiedotustoimintaan liittyvää julkista kokousta ei pitäisi pitää jäsenvaltiossa ilman, että mukaan kutsutaan kaikkien suuntausten edustajia. Kaikenlaisissa unionin toimielinten tai niihin sopimuksella liittyvien elinten julkaisemissa teoksissa, aikakauslehdissä ja asiakirjoissa on myönnettävä tasapuolisesti tilaa erilaisille Euroopan parlamentissa edustetuille näkemyksille, mikäli julkaisuissa joudutaan mainitsemaan mielipiteitä.
Neljänneksi, tiedotuskampanjoiden on noudatettava rahoitusten avoimuuden sääntöä. Unionin toimielinten pitäisi julkaista vuoden lopussa erillisissä ilmaisissa kansalaisten saatavissa olevissa asiakirjoissa seuraavat tiedot: tyhjentävä luettelo tehdyistä tiedotustoimista viite- ja kustannustietoineen; tyhjentävä luettelo järjestöistä, joiden tiedotus-, viestintä- ja koulutustoimia on tuettu tai jotka saavat tukia, joita voidaan käyttää tähän tarkoitukseen; tyhjentävä luettelo asiantuntijoista, jotka ovat saaneet palkkioita eri muodoissa osallistuessaan tiedotuskampanjoihin silloin, kun he eivät virallisesti ole Euroopan unionin palkkalistoilla olevaa henkilöstöä.
Lopuksi, Euroopan toimielinten pitäisi kieltäytyä tukemasta poliittisia puolueita, sekä kansallisella että Euroopan tasolla, tai puolueisiin liittyviä yhdistyksiä myös silloin, kun kyse on näennäisesti pelkästä tiedotuksesta. Toimielinten pitäisi kieltäytyä rahoittamasta tai tukemasta toimia, jotka hyödyttäisivät joitakin tiettyjä puolueita. Jo mainitun eettisen komitean pitäisi valvoa erityisen valppaasti näiden avoimuusperiaatteiden kunnioittamista.

Holm
Jos mietinnössä olisi käsitelty EU: n avoimuuteen liittyvää ydinongelmaa, se olisi voinut olla erittäin hyvä ja arvokas EU: n tiedotus- ja viestintäpolitiikkaa koskeva mietintö.
Tietoa voidaan kuitenkin käyttää väärin yhteiskunnan vallan välineenä ja se voidaan helposti korvata ja sitä voidaan käyttää hyväksi propagandatarkoituksessa. Rivien välistä voidaan lukea, että EU: n toimielinten tiedotuksen ja viestinnän halutaan toimivan juuri tällä tavalla. Ulospäin halutaan suoraan sanoen antaa kuva erehtymättömästä EU: sta.
Olen tietenkin samaa mieltä siitä, että EU: n toimielinten on oltava avoimempia ja vähemmän byrokraattisia. Tämä olisi voitu aloittaa ottamalla käyttöön julkisuusperiaate, kunnolliset arkistointirutiinit ja saapuvan postin kirjaaminen. Mietinnössä ei kuitenkaan mainita näistä asioista.
Kun ajatellaan tilannetta Euroopan parlamentin tämänviikkoisessa täysistunnossa, jossa käsitellään ehdotusta kieltää TVryhmiä kuvaamasta äänestyksiä, on selvää, että monet haluavat sensuurin avulla estää sen, että Euroopan parlamentissa käytävä poliittinen keskustelu olisi kansalaisten ulottuvilla. Sen sijaan vaikuttaa siltä, että EU: n kansalaisille suunnatun viestinnän haluttaisiin tapahtuvan ennalta järjestettyjen tiedotuskampanjoiden avulla. Mielestäni tämä on aivan väärä tapa.
Useissa mietinnön kohdissa viitataan lisäksi siihen, että kansalaiset saavat huonosti tietoa siitä, miten EU työskentelee ja sen vuoksi he suhtautuvat EU: hun kielteisesti. Toimielimet itsessään eivät kuitenkaan ole ongelman ydin, vaan niiden ajama politiikka johtaa EU: hun kohdistuvaan kritiikkiin. Nämä ovat kaksi eri asiaa.

Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit jättävät äänestämättä.
1.Avoimuus yleisöä ja lehdistöä kohtaan on paljon tärkeämpää kuin EU: n toimielimiltä tulevat esitteet.2.EU: n toimielimet ovat itsenäisiä yksiköitä. Ihmisillä pitää olla mahdollisuus erottaa toisistaan tuomioistuin ja parlamentti, komissio ja neuvosto. Meidänhän ei pidä vahvistaa monien ihmisten ennakkoluuloa siitä, että kyseessä on yksi ja sama asia.3.Emme halua enempää yhteistä tiedotusmateriaalia komissiolta ja Euroopan parlamentilta, ja Euroopan parlamentissa on erilaisia poliittisia mielipiteitä, mitä olisi tähdennettävä ulkomaailmalle ja vierailijoille.4.Emme myöskään kannata ehdotusta institutionaalistaa parlamentin ja komission välistä epävirallista tiedotustoimien työryhmää.
Lindqvist
Mietinnössä muotoillaan EU: n tiedotuspolitiikkaa. Ensimmäinen kysymys on, miksi sellaista ylipäänsä tarvitaan. Eivätkö kansalaiset ole tyytyväisiä unioniin?
Mietintöä on mahdoton hyväksyä. Siinä tiedotus, viestintä ja propaganda sotketaan toisiinsa. Muotoilut, joissa sanotaan, että kansalaisryhmät, joissa "esiintyy kielteistä suhtautumista yhteisöön" , olisi tiedottamalla saatava muuttamaan kantaansa, muistuttavat epämiellyttävällä tavalla kaatuneiden valtioiden poliittisesta propagandasta.
Tietenkin tiedotusta tarvitaan, mutta sen lähtökohtien on oltava aivan toiset kuin tässä mietinnössä, jos epäluottamus halutaan muuttaa luottamukseksi. Olen sen vuoksi äänestänyt mietintöä vastaan.

Muscardini
Tiedotuspolitiikkaa koskevaa väittelyä käydään aina uudelleen säännöllisin väliajoin kaikissa lakiasäätävissä elimissä, ja sitä on käyty jo neljänkymmenen vuoden ajan täällä, ilman, että olisi koskaan onnistuttu - ellei ehkä yhdessä tapauksessa - oleellisesti muuttamaan kansalaisten ja unionin toimielinten välisiä suhteita tai saamaan yleistä mielipidettä kiinnostumaan enempää parlamentin toiminnasta. Ainoa tuloksia tuottanut tapaus oli multimedian keinoin toteutettu mainoskampanja, jonka parlamentti ja komissio yhdessä järjestivät ennen parlamentin ensimmäistä suoraa kansanäänestystä. Tällä en tahdo sanoa sitä, että ne monenlaiset toimet, joihin toisinaan on ryhdytty, olisivat tuottaneet kielteistä tulosta.
Haluan kuitenkin esittää kaksi huomautusta:
1.Näiden kahden toimielimen rutiinitoiminnot ovat kasvaneet valtavasti. Toimenpiteet ovat olleet varmastikin hyödyllisiä, sillä ne ovat tuottaneet lisää tietoa. Mielestäni tämän kysymyksen ydin ei kuitenkaan ole niinkään tiedon määrä, vaan pikemminkin sen laatu ja sille ominainen kyky muuttua kommunikaatioksi ja välittää tietoa "suurelle yleisölle" , tai esittää toimielin myönteisessä valossa, tai jopa selvittää metaforisesti jotakin tapahtumaa tai näkökantaa. Kuvaava esimerkki tästä on Prince-tiedotusohjelma.Kotiseudullani, jonka tapahtumia seuraan aina hyvin tarkasti, eivät tavalliset kansalaiset, eivät paikalliset virkamiehet, eivätkä esimerkiksi naiset ole tietoisia tästä ohjelmasta, vaikka ohjelmasta vastaavien tahojen toimittamat tiedot tästä ohjelmasta ovat olleet tyydyttäviä. Jos suuri yleisö ei kuitenkaan vastaanota viestiä, se merkitsee sitä, että kommunikaatio on puuttunut: on harjoitettu kenties täydellistä, harkittua, tarkoin suunnattua tiedotusta, mutta tavallinen kansalainen on jätetty huomiotta.
2.Toinen huomautukseni liittyy synergian tarpeeseen komission ja parlamentin välillä ja komission sisällä eri pääosastojen ja yksiköiden välillä. Mitä parlamentin ja komission tiedotukseen tulee, on välttämätöntä, että ne toteuttavat tiedotushankkeensa yhdessä, jotta voitaisiin parhaalla mahdollisella tavalla välittää yhteisiä tavoitteita, kuten euroa, laajentumista, Schengenin sopimusta jne. koskevat viestit. Komission tiedotuksen seuraukset ovat kaikkien nähtävissä: puheenjohtajan lisäksi lähes kaikki pääosastot julkaisevat ja jakelevat tietoa. Olisi todennäköisesti järkevämpää koordinoida tätä toimintaa, jotta tiedotuksen hajanaisuus ja tietojen vääristyminen voitaisiin välttää. Kansalainen hukkuu levitettävien tietojen tulvaan eikä enää tiedä kenen puoleen kääntyä saadakseen lisätietoja eri aiheista.Lopuksi tahtoisin todeta, että paremman tiedotuksen, täsmällisemmät viestit ja helpommin ymmärrettävän viestinnän tekevät mahdolliseksi parempi politiikka, parempi toimivuus, suurempi tehokkuus ja avoimuus. Työttömyys ja laajentuminen lisäävät huolestuneisuutta ja hämmennystä. Näihin kysymyksiin meidän on suunnattava paitsi tiedonvälityksemme myös poliittinen tahtomme, jotta voisimme ratkaista ne.

Nicholson
Kannatan todellakin mitä tahansa ehdotusta, jolla kehitetään ennemminkin koulutuksen kuin propagandan politiikkaa. Tietoyhteiskunnassa, jossa nyt elämme, propaganda vaikuttaa kielteisesti. Valitettavasti komissio ei näytä vielä käsittävän sitä.
Äskettäin eräs äänestäjä kiinnitti huomioni kouluissa käytettävään komission julkaisuun, jonka nimi on "What Exactly is Europe?" (Mikä Eurooppa oikeastaan on?). Tämän julkaisun mukaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei ole ollenkaan protestantteja. Tutkittuani asiaa sain selville, että tämä tieto oli lähtöisin tietokirjasta "Guinness European Data Book" . Vaalipiirini protestantit ovat loukkaantuneet "What Exactly is Europe?" -julkaisusta, ja tämä on palvellut vain EU: n uskottavuuden heikentymistä.
Me emme ainoastaan tarvitse parannettua yhteistyötä tiedotuspolitiikkaamme hoitavien toimielinten välillä, meidän on varmistettava, että kansalaisille tarjotut tiedot ovat oikeita ja että ne eivät loukkaa ihmisiä.

Raschhofer
Koska puhemies keskeytti yhteiskeskustelun aikana käyttämäni puheenvuoron, haluaisin saattaa kannanottoni päätökseen kirjallisesti.
Totesin, että olennaisinta ei ole näyttävä ulkoasu vaan sisällön asianmukaisuus. Jos EU: n toimielinten viestintäpolitiikka ymmärretään siten, että sen sisältökin muuttuu loisteliaan ulkoasun mukana, se ei ansaitse nimitystä tiedottaminen, vaan kyse on manipuloinnista.

Wibe
Pidän myönteisenä esittelijän mielipidettä siitä, että tämän parlamentin toiminnan on oltava täysin avointa ja läpinäkyvää (e kohta). Esittelijä on sitä paitsi aivan oikeassa kirjoittaessaan, että tiedotuskampanjat eivät voi olla sitä, että luodaan yksipuolisesti vain yksi näkemys ehdotuksesta, josta ei vallitse yksimielisyys (h kohta).
Olisi hyvä, jos EU: n toimielimet noudattaisivat tätä. Se, että EU: n toimielimet tekevät veronmaksajien rahoilla pelkkää propagandaa EU: n vallan lisäämisen, Euroopan Yhdysvaltojen, lisääntyvän federalismin, EMU-jäsenyyden ja muun puolesta, ei ole erityisen nöyrää tai demokraattista. Kampanjoiminen, esimerkiksi "Kapteeni Euro" -sarjakuvahahmon avulla euron ansioiden vakuuttelemiseksi on kansalaisten älykkyyden ja heidän poliittisen mielipiteenmuodostuksensa aliarvioimista.
Useat kansalaiset suhtautuvat selkeän kielteisesti EU: hun. Lisääntynyt byrokratia, levenevä kuilu kansalaisten ja poliittisten luottamushenkilöjen välillä sekä veronmaksajien rahojen tuhlaaminen aikaansaavat sen, että useiden kansalaisten epäluuloinen suhtautuminen EU-projektiin on täysin oikeutettua. Kansalaisten EU: hun kohdistuva epäily ei johdu tiedon puutteesta. Se johtuu sen sijaan siitä, että kansalaisista tuntuu, ettei heillä ole mitään mahdollisuuksia vaikuttaa organisaatioon, ja se johtuu pelosta, että federatiivisesta EU: sta tulee hyvin epädemokraattinen ja byrokraattinen, markkinavoimien ohjaama. Tässä on kysymys EU: hun kielteisesti suhtautuvien poliittisista arvostuksista eikä tietämättömyydestä.
Jos EU: n toimielinten poliittisesti vastuussa olevat henkilöt eivät ymmärrä tätä, ei ole koskaan mahdollista laatia tiedotusja viestintästrategiaa, jolla saavutettaisiin kaksisuuntaista viestintää kansalaistemme kanssa.
Mielestäni edellä mainitut näkökohdat puuttuvat Pexin mietinnöstä.

Kilpailu lentoliikenteen alalla
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Scarbonchin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A4-0141/98)
I.Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) kilpailusääntöjen yksityiskohtaisesta soveltamisesta lentoliikenteen alalla toimiviin yrityksiin annetun asetuksen (ETY) N: o 3975/87 muuttamisesta (KOM(97)0218 - C4-0258/97-97/0137(CNS))II.Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin yhteisön ja kolmansien maiden välisen lentoliikenteen alalla (KOM(97)0218 - C4-0259/97-97/0138(CNS)).
Scarbonchi
 Rooman sopimus tarjoaa 85 ja 86 artiklassaan yhteisölle oikeudellisen perustan yhteenliittymien ja fuusioiden arvioimiselle. 87 artiklassa määrätään aiheellisten asetusten ja direktiivien hyväksymisestä näissä artikloissa tarkoitettujen " periaatteiden soveltamiseksi." Tämän jälkeen kertynyt sekundaarilainsäädäntö antaa komissiolle toimivallan ja valtuudet tutkia tapauksia, joissa kilpailusääntöjä ei noudateta. Alun perin liikenneala jätettiin tämän ulkopuolelle.
Joulukuussa 1987 hyväksytyn ensimmäisen vapauttamispaketin toimenpiteisiin kuuluivat asetukset (ETY) N: o 3975 ja (ETY) N: o 3976, joiden sovellusala oli kuitenkin rajoitettu. Ensin mainittu antoi komissiolle valtuudet soveltaa kilpailusääntöjä lentoliikenteeseen, käyttää pakotteita ja myöntää poikkeuksia, mutta vain jäsenvaltioiden välisille reiteille. Toinen asetus antoi komissiolle valtuudet hyväksyä ryhmäpoikkeuksia tiettyjen käytäntöjen osalta siten, että perustamissopimuksen 85 artiklassa esitettyjä ehtoja kuitenkin noudatetaan.
Miten komission ehdotusta voidaan perustella? Komissio katsoo, että vuoden 1989 jälkeen on käynyt ilmi tiettyjä uusia seikkoja: lentoliikennemarkkinoiden vapauttaminen vuodesta 1997 alkaen, pelkkiin jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden kahdenvälisiin sopimuksiin perustuvan yhteisön ulkopuolisen lentoliikenteen epävakaisuus sekä Yhdysvaltojen ja Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa tehtävien sopimusten tuleva kehitys. Nämä seikat vaativat enemmän kuin koskaan täsmällistä kehystä nykyisen järjestelmän epäyhtenäisyyttä ja aukkoja vastaan.
Nämä seikat ovat lisänä jo vuonna 1989 esitettyihin, lentoyhtiöiden oikeudellista epävarmuutta koskeviin syihin. Tämän vuoksi komissio pyytää samanlaisia toimivaltuuksia yhteisön ja kolmansien maiden välisen liikenteen alalla kuin yhteisön sisäisillä reitillä, jotta kyettäisiin vastaamaan paremmin uuteen vapautettuun säännösympäristöön ja jotta voitaisiin valvoa kuluttajien etuja, suojella pieniä ja keskisuuria lentoyhtiöitä sekä taata tasapainoinen kilpailutilanne eurooppalaisten ja muiden yhtiöiden välillä.
Ensimmäisellä ehdotuksella asetuksen sovellusalaa laajennetaan koskemaan kaikkia lentoliikenteen palveluita, kansainväliset yhteydet mukaan lukien. Asetukseen on lisätty uusi 18 a artikla, jolla pyritään ratkaisemaan oikeudelliset ristiriidat jäsenvaltioiden tai kolmansien maiden kanssa vaatimalla komissiota ryhtymään neuvotteluihin kyseisen maan toimivaltaisten viranomaisten kanssa, ennen kuin se päättää poikkeuksen myöntämisestä.
Jäsenvaltioiden, kolmansien maiden ja liikenteen harjoittajien välisten kahdenvälisten lentoliikennettä koskevien sopimusten verkosto muodostaa varteenotettavan oikeudellisen haasteen lentoliikennealan yhtenäisille ja yhteensopiville kilpailusäännöille. Nähtäväksi jää, miten tämä ristiriitainen toimivalta toimii käytännössä.
Toiseksi, komissio ehdottaa asetusta, joka antaa mahdollisuuden olla tietyn ajan soveltamatta 85 artiklaa tiettyjen yhtiöiden välisten sopimusten, yritysten yhteenliittymien päätösten ja kansainvälisten lentoyhtiöiden yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmien osalta. Komission päätökset voivat koskea yhteistä suunnittelua, kapasiteetin ja aikataulujen yhteensovittamista, tulojen jakamista, matkalippujen hintoja koskevia neuvotteluja, lähtö- ja saapumisaikojen jakamista sekä palvelun yhteiskäyttöä.
Nämä kaksi ehdotusta muuttavat merkittävästi Euroopan yhteisön kilpailusääntöjen soveltamista lentoliikenteen alalla, erityisesti kansainvälisellä tasolla. Ne lisäävät huomattavasti komission valtuuksia valvoa lentoyhtiöiden yhteenliittymiä. Monien lentoyhtiöiden esittämistä varauksista huolimatta komissio voi jo nyt, Rooman sopimuksen 89 artiklan perusteella, korostaa toimivaltuuksiaan, ja sillä on jopa velvollisuus perustamissopimusten valvojana soveltaa yhteisön lainsäädäntöä. Esittämiemme ehdotusten tärkeimpänä etuna kaikille osapuolille - lentoyhtiöille, hallituksille, asianajotoimistoille, komissiolle ja tietenkin matkustajille - olisi se, että yhteisön kilpailulainsäädännölle luotaisiin yhtenäiset oikeudelliset takeet koko Euroopan unionissa ja että unionin sisällä suosittaisiin siviililentoyhtiöiden asemaa.
Ehdotetuista tarkistuksista kolmen tärkeimmän liikenne- ja matkailuvaliokunnan hyväksymän, eli tarkistusten 4, 5 ja 6, tavoitteena on lisätä yhteisön säädösten keskinäistä johdonmukaisuutta. Tämän vuoksi ne on laadittu samaan muotoon ja niiden soveltamisala on sama kuin meriliikenteen alan kilpailusääntöjen soveltamista koskevassa asetuksessa.
Tarkistus 4 rajoittaa komission toimivallan soveltaa kilpailusääntöjä vain sellaisiin kansainvälisiin reitteihin, jotka käyttävät yhteisön lentokenttää. Tämä tarkistus selkeyttää komission toimivallan laajuutta. Komissio ei siis ole toimivaltainen tapauksissa, jotka koskevat kahden ei-eurooppalaisen lentoyhtiön välistä yhteenliittymää tai kaupallista sopimusta, jos tämä ei vaikuta yhteisön lentoliikenteeseen.
Tarkistukset 4 ja 5 pyrkivät selkeyttämään menettelyä, jota sovelletaan tapauksessa, jossa kahden yhtiön välinen kahdenvälinen sopimus, toinen Euroopan unionin maasta ja toinen kolmannesta maasta, on ristiriidassa Euroopan unionin kilpailusääntöjen kanssa. Tässä ehdotuksessa asetukseksi täsmennetään vain, että ristiriitatapauksissa komission on kuultava kyseisen maan toimivaltaisia viranomaisia.
Mitä tulee tarkistuksiin 1 ja 3, joissa ehdotaan uusia lentoturvallisuuteen, julkisiin palveluihin ja verovapaaseen myyntiin liittyviä seikkoja, en vastusta niitä äänestyksessä. Hyväksyn ne, koska kaikki ovat yhtä mieltä niistä, vaikkakaan ne eivät minusta ole juridisesti oikein sopivia näiden kahden asetuksen yhteyteen.
Lopuksi sanoisin muutaman sanan PPE-ryhmän tekemästä kolmesta tarkistuksesta. En kannata niitä, sillä ne ovat Euroopan edun, kuluttajien edun ja rehellisen kilpailun vastaisia, ajatuksen, jonka pitäisi innostaa meitä ainakin lentoliikenteen alalla. Lentoyhtiöt vastustavat tätä asetusta, sillä ne pitävät sitä omien etujensa vastaisena, koska se antaa Euroopan komission kartelliviranomaisille täysivaltaisen mahdollisuuden syytteeseen, jos Euroopan yhteisön ja jonkin kolmannen maan lentoyhtiöt tekevät sopimuksen, heti kun toiminta on kilpailusääntöjen vastaista.
Kehotan siis kollegojani käyttämään taas kerran tilaisuutta hyväkseen ja myöntämään komissiolle täysin selvät ja yksiselitteiset menettelyoikeudet ja valtuudet, jotta taattaisiin kilpailusääntöjen yhdenmukainen soveltaminen kaikkialla Euroopassa, lentoyhtiöstä tai yhteenliittymästä riippumatta.
Tässä, hyvät ystävät, ne syyt, joiden takia teemme nämä ehdotukset, joiden puolesta liikenne- ja matkailuvaliokunta on äänestänyt ja jotka se on hyväksynyt.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, talous- ja raha-asioita asioita käsittelevän valiokunnan lausunnon valmistelijana iloitsen siitä, että sain osallistua tähän työhön, josta onnittelen kollega Scarbonchia.
Tunnemme tyytyväisyyttä voituamme myötävaikuttaa siihen, että eräät mielestämme erittäin tärkeät lentoliikennettä koskevat näkökohdat on sisällytetty täysistunnolle esitettävään ehdotukseen tai niiden osuutta on laajennettu, sillä nuo näkökohdat on aina syytä ottaa huomioon, kun suunnitellaan muutoksia kilpailusääntöjä koskeviin asetuksiin ja sopimuksiin sekä jo sovittuihin käytäntöihin.
Viittaamme turvallisuusnäkökohtaan, jota on tämäntyyppisessä kuljetusmuodossa pidettävä ensiarvoisen tärkeänä tekijänä määriteltäessä yhteisön sisäisiä ja kansainvälisiä kilpailusääntöjä.
Viittaamme myös niin sanottuihin yleishyödyllisiin palveluihin, ja ratifioitavana olevan perustamissopimuksen 7 d artiklan nojalla katsomme, että lentoliikennepalvelut on hoidettava julkisena palveluna syrjäisillä alueilla sekä saarialueilla, kuten Azoreilla, Kanariansaarilla ja Madeiralla.
Viittaamme myös huolenaiheeseen siitä, millä tavoin voidaan ehkäistä nyt käsillä olevien muutosten ja yhteisön ilmailumarkkinoiden vapauttamisen vaikutuksia työllisyyteen ja työntekijöiden sekä palvelujen käyttäjien oikeuksiin ja korostamme erityisesti, että on kiinnitettävä huomiota pienten ja keskisuurten yritysten tilanteeseen.
Viittaamme lopuksi myös ehdotettujen säädösten kattavuuteen, sillä niitä on voitava soveltaa kuljetuksiin, joiden lähtö- tai saapumispaikkana on yksi tai useampi yhteisön lentokenttä, sekä kuulemis- ja päätösmenettelyyn tapauksissa, joissa säännöt ovat keskenään ristiriidassa, sillä asianomaisten jäsenvaltioiden edustajilla on oltava mahdollisuus osallistua tuohon menettelyyn.

Watts
Arvoisa puhemies, lentoliikenne on elinvoimainen, kasvava ala, ja vuosittain yhä useammat ihmiset matkustavat lentämällä. Lisääntyneen kilpailun ansiosta hintataso EU: ssa - ainakin joillakin reiteillä - laskee yhä ja yhä useammat matkustajat voivat lentää.
Velvollisuutenamme on turvata matkustajien edut kannustamalla entistä useampien pienten lentoyhtiöiden perustamista ja laajenemista sekä estämällä suuria lentoyhtiöitä täysin hallitsemasta markkinoita hävittämällä kaiken kilpailun. Siksi meidän on taattava, että alueilla, joilla lentoliikenne on keskeinen liikennemuoto, liiallinen kilpailu ei tuhoa tai vaurioita sitä.
Mielestäni komissiota on onniteltava sen pyrkimyksistä taivutella jäsenvaltiot luopumaan kahdenvälisistä sopimuksistaan ja sallia komission neuvotella koko yhteisön puolesta.
Niin muodoin, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta, olen iloinen voidessani kannattaa esittelijää tänään.
Komissiolla on näillä aloilla valtuudet, joita mielestämme pitäisi ja täytyisi laajentaa.
Herra Jarzembowskin PPE: n puolesta tekemät tarkistukset näyttävät tukevan pikemminkin yhteisön kuin jäsenvaltioiden lähestymistapaa, mutta mielestämme niillä on täysin päinvastainen vaikutus. Näkemyksemme mukaan näiden tarkistusten kohteena olisi rajoittaa komission valtuuksia soveltaa kilpailusääntöjä ja sen oikeuksia neuvotella sopimuksia. Mielestämme sitä ei voi hyväksyä. Yhtenä seurauksena olisi esimerkiksi Atlantin reittien poisjääminen.
Tosiaankin, ystäväni ja kollegani mietinnössä - herra Sealin mietinnössä kolmannen vapauttamispaketin seurauksista - hän huomauttaa, että vielä on joukoittain vaikeuksia, jotka estävät uusien lentoyhtiöiden perustamisen. Ne voisivat vaikuttaa aloihin kuten lähtö- ja saapumisaikojen jakamiseen ja tiettyihin verkostoliittoihin. Siksi emme voi olla yhtä mieltä siitä, että herra Jarzembowski on oikeassa halutessaan rajoittaa komission kilpailusääntöjen soveltamista sen nykyisiin valtuuksiin. Kuten hän hyvin tietää, se rajoittaa heidän kykyään saada aikaan kehitystä ainoastaan Sveitsin ja Keski- ja Itä-Euroopan maiden osalta ja meistä se olisi valitettavaa.
Siksi kannatamme komission vaatimuksia saada enemmän neuvotteluoikeuksia esimerkiksi vapaata lentoliikennettä koskevien sopimuksien osalta. Kaikenlainen komission nykyisten valtuuksien rajoittaminen on vastoin pyyntöämme kannustaa valtuuksien laajentamista.
Lopuksi uskomme, että esittelijä - ja etenkin komissio - ansaitsevat tukemme ilmailun kehittämisessä Euroopan unionissa ja sen ulkopuolella, koska mielestämme heidän ehdotuksensa takaavat asiallisen kilpailun, ja ne ovat hyväksi kuluttajille ja ne ovat hyväksi kilpaileville lentoyhtiöille. Suosittelen niitä parlamentille.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, me Euroopan kansanpuolueen ryhmässä pidämme komission ehdotuksia lentoliikennettä koskevien kilpailusäädösten ulottamisesta koskemaan myös kolmansiin maihin ulottuvia yhteyksiä periaatteessa oikeansuuntaisina, arvoisa komissaari, sillä sisäinen ja ulkoinen sääntely kytkeytyvät asiallisesti toisiinsa ja sen vuoksi yhdenmukainen sääntely on tarpeen.
Komissio kuitenkin kiirehtii asiaa eteenpäin väärässä järjestyksessä, sillä vasta kun neuvosto on kattavasti siirtänyt yhteisölle toimivallan lentoliikennesopimuksen solmimisesta kolmansien maiden kanssa, mitä me Euroopan kansanpuoleen ryhmässä kannatamme, vasta silloin on mielekästä siirtää yhteisön tasolle myös yksinomainen vastuu kilpailusäännöksistä suhteissa kolmansiin maihin. Toista askelta ei voi ottaa ennen ensimmäistä! Mutta onko neuvosto myös valmis - ja tässä voin tiedustella asiaa suoraan brittihallitukselta tai pyytää herra Wattsia puhumaan asiasta herra Prescottin kanssa - onko hallituksenne valmis siirtämään toimivallan asiassa yhteisölle?
Maailmanlaajuisen liikenteen monimutkaisessa nykytilanteessa olisi mielestämme järkevää, että lentoliikennesopimuksia säädeltäisiin kaikkien jäsenvaltioiden puolesta yhteisön tasolla. Tähän neuvosto ei kuitenkaan ole valmis, enkä myöskään ole havainnut, että puheenjohtajamaa Iso-Britannia olisi tehnyt asiasta ehdotusta liikenneministerineuvostossa. Komissio on jo vuosien ajan nimenomaisesti pyytänyt, että se saisi toimivallan asiassa, mutta myöskään puheenjohtajamaa Iso-Britannia ei ole tähän myöntynyt. Mutta ellei komissiolle myönnetä tätä toimivaltaa, kilpailusäännöksiä ei pystytä laajentamaan kattamaan täydellisesti myös suhteita kolmansiin maihin, koska se lisäisi entisestään yhteisön ja sen jäsenmaiden toimivalta-alueiden päällekkäisyyttä lentoyhtiöiden haitaksi. Sitä emme halua.
Hyvä esittelijä Scarbonchi, jos AEA tukee esitettyjä tarkistuksia, niin kuin me teemme, silloin niiden täytyy todella olla eurooppalaisten lentoyhtiöiden etujen mukaisia, sillä tiedätte kyllä, miten vaikeaa yhteisymmärrykseen pääsy AEA: ssa yleensä on, sillä British Airways, KLM, Sabena ja Lufthansa haluavat tietenkin mieluiten kilpailla keskenään. Mutta jos AEA päätyy yhteiseen kantaan, silloin moni seikka puhuu sen puolesta, että kanta on oikea. Siksi pyydämme muita ryhmiä tukemaan kolmea tarkistustamme.
Tässä yhteydessä, arvoisa komissaari, pyytäisin teiltä lähempiä tietoja aikomistanne ratkaisuista, jotka koskevat British Airwaysin ja American Airlinesin yhteistyösopimusta. Tuemme teitä pyrkimyksissänne tehdä tämä pelkästään velvoitteita asettamalla, nimenomaan sellaisia, joilla puretaan kummankin yhtiön hallitseva markkina-asema Lontoon Heathrow'sta lähtevässä ja sinne lennettävässä Atlantin ylittävässä liikenteessä ja huolehditaan tasavertaisten kilpailuedellytysten luomisesta Atlantin ylittäville reiteille.
Arvoisa komissaari, olette nyt yhtäkkiä päättänyt tutkia vielä kerran tähänastiset alan liittoumat ja niin ikään uudet yhteenliittymät pystyäksenne toteamaan, missä määrin ne ovat kilpailuoikeudellisesti hyväksyttäviä. Pidämme tätä hyvänä asiana, emmekä ole siitä mitenkään huolissamme, vaan päinvastoin uskomme, että yhteenliittymät on tutkittava yhdenmukaisesti. Sen sijaan teidän pitäisi joko tänään tai lähiviikkoina - kuten olette liikenne- ja matkailuvaliokunnassa luvannutkin - esitellä lentoliikenteen yhteenliittymien arvioinnissa ja kohtelussa noudattamianne suuntaviivoja ja keskustella niistä kanssamme.
Tiedämme, että kilpailulainsäädäntö on teille kuuluvaa aluetta. Uskon silti, että olisi tärkeää keskustella perusperiaatteista yhdessä. Mihin ikinä ryhdyttekin kilpailun vääristymien poistamiseksi tai niiden ehkäisemiseksi, minulla on vain yksi asiaan liittyvä pelko, arvoisa komissaari: haluamme avata markkinat lentoyhtiöiden väliselle kilpailulle emmekä missään nimessä halua korvata kilpailua - kenties vajavaistakin - valtiovallan väliintulolla. Etenkään emme saa vääristää kilpailua valtiollisella väliintulolla saati markkinoiden jakamista koskevilla määräyksillä. Siinä mielessä, arvoisa komissaari, odotamme hyvin kiinnostuneina, että kertoisitte meille muutamin sanoin, miten muotoilisitte perusperiaatteenne. Muutoin asetumme useimmissa kohdissa tukemaan teitä, toisin kuin neuvosto!

Lukas
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin komissio ei saisi unohtaa lentoyhtiöiden välisiä yhteenliittymiä tutkiessaan näiden eurooppalaisten yritysten maailmanlaajuista kilpailukykyä. Strategiset yhteenliittymät ovat nykyään keskeinen keino vahvistaa eurooppalaisen lentoliikenteen maailmanlaajuista kilpailukykyä. Sen vuoksi omien lentoyhtiöidemme olisikin saatava taakseen maidensa viranomaisten tuki tässä alan rakennemuutoskehityksessä.
Ikävä kyllä, mistään tukemisesta ei monesti ole puhettakaan, vaan yhtiöille asetetaan yhteenliittymien solmimisen vastineeksi hyvin kalliiksi koituvia ennakkoehtoja, kuten laskeutumislupien vähennyksiä tai vuorotiheyden rajoituksia. Komission pitäisi puuttua vain kohtiin, joissa on todettu tosiasiallisia kilpailulainsäädännön rikkomuksia. Se ei saisi ryhtyä kilpailupolitiikassaan toimenpiteisiin, joiden seuraukset ovat eurooppalaisen lentoliikennealan kannalta haitallisia ja voivat johtaa etenkin pienehköjä eurooppalaisia yhtiöitä vaikeuksiin.

Correia
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, lentoliikenteen vapauttaminen, joka saatiin päätökseen huhtikuussa 1997 ottamalla käyttöön kabotaasioikeus, aiheutti syvällekäyvän muutoksen, koska tuolloin lentoliikenne alkoi muiden alojen tapaan toimia markkinasääntöjen mukaisesti.
Huomautettakoon kuitenkin, että yhteisön lainsäädäntöön sisältyy erinäisiä lausekkeita, joissa jäsenvaltioille ja komissiolle taataan oikeus puuttua asiaan tietyissä tilanteissa. Koska alan merkitys Euroopan taloudelle, työllisyydelle sekä jäsenvaltioiden sisäisille ja Euroopan sisäisille yhteyksille on suuri ja koska lentoliikenne, joka mahdollistaa nopeat yhteydet alueiden välillä ja erityisesti pääsyn syrjäisille saarialueille, vahvistaa omalta osaltaan merkittävästi taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, yhteisön lainsäädäntöön sisältyy mahdollisuus määrätä julkiselle palvelulle velvoitteita sekä tehdä sopimuksia, joiden nojalla lentoyhtiöt voivat yhdessä hoitaa noiden yhteyksien turvaamiseksi tarvittavat palvelut.
Näitä velvoitteita ei kuitenkaan olen tietyissä tapauksissa täytetty, mikä johtuu muun muassa työriidoista, jotka ovat vaarantaneet liikkumisen vapauden noilla alueilla sekä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden. Tarkoitan nyt nimenomaan niitä tapahtumia, jotka ovat usein ja vieläpä aivan vastikään koskettaneet yhteisön syrjäisimpiäkin alueita eli Madeiraa ja Azoreita.
Sen vuoksi katson, että lentoyhtiön, jolla on yksinoikeus tietylle reitille julkisen palvelun tarjoajana ja joka saa sen hoitamiseksi taloudellista tukea valtiolta, on taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vuoksi taattava mahdollisuus liikkumiseen noilla alueilla ja hoidettava kyseiset palvelut moitteettomasti ja ammattitaitoisesti.
Ja joka tapauksessa katson, että vaikka lentäjät osoittavat ala-arvoista ja itsekästä asennetta pitäessään omia etuoikeuksiaan tärkeämpinä kuin kansalaisten ja yritysten muiden työntekijöiden etuja, hallitusten pitäisi avata ala lentoyhtiöiden väliselle kilpailulle, jossa kaikilta yhtiöiltä on vaadittava samat laatu- ja turvatakeet ja kaikille on maksettava samanlaisia rahallisia tukia, jotta saarialueiden asukkaille voitaisiin näin korvata heidän asuinpaikkansa syrjäisyys ja etäisyys.

Van Miert
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuten tiedätte, tulen eteenne aina hyvin mielelläni. Tänään puheenvuoroni koskee kahta lainsäädäntöehdotusta, jotka komissio on antanut käsiteltäväksenne noin vuosi sitten, samoin kuin tietenkin ministerineuvostolle. Kyse on mielestämme kilpailulakien suorasta soveltamisesta, toisin sanoen perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan soveltamisesta yhteisön ja kolmansien maiden väliseen lentoliikenteeseen.
Mutta ennen kuin teen joitakin täsmennyksiä, haluaisin kiittää ja onnitella esittelijää hyvin lämpimästi. Hän ei ole pelkästään tehnyt erinomaista työtä vaan hän on myös laatinut joitakin tarkistuksia, jotka komissio on täysin valmis hyväksymään, koska ne parantavat ehdotuksemme tekstiä. Esittelijän lisäksi onnittelen tietenkin myös liikenne- ja matkailuvaliokuntaa.
Minulla on jo ollut tilaisuus esitellä yksityiskohtaisesti puheenvuoroissani liikenne- ja matkailuvaliokunnassa viime joulukuussa ja vielä 20. huhtikuuta tänä vuonna ehdotuksemme itse sisältö. En siis toista sitä. Tällä välin talous- ja sosiaalikomitea on myös kannattanut lähes yksimielisesti ehdotustamme. Olen muuten hyvin iloinen todetessani, että lausuntoehdotus, jonka valiokuntanne ilmeisesti suurella enemmistöllä hyväksyi, on hyvin myötämielinen ehdotuksillemme. Kiitän niistä esittelijää vilpittömästi vielä kerran. Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan lausunto on myös samansuuntainen, ja kiitän herra Ribeiroa hänen työstään.
Kuten tiedätte, hyvät naiset ja herrat, tällä hetkellä asetus 3975 vuodelta 1987 määrää 85 ja 86 artiklan yksityiskohtaisesta soveltamisesta lentoyhtiöihin, mutta ainoastaan Euroopan unionin sisällä. Kun sopimuksia tehdään Euroopan unionin lentoyhtiöiden ja amerikkalaisten tai kolmansien maiden lentoyhtiöiden välillä, tulee esiin ongelma, koska komissio, vaikka se onkin toimivaltainen 89 artiklan perusteella, ei ole saanut riittävää välinettä tämän tyyppisten tapausten hoitamiseksi.
Pitkät, vaikeat ja monimutkaiset menettelyt ovat tilanteen välitön seuraus, koska tällaiset tapaukset on käsiteltävä kansallisten viranomaisten kanssa. Käsittelemme esimerkiksi tapausta British Airways - American Airlines Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten kanssa, amerikkalaisten lisäksi tietenkin. Tapausta Lufthansa - United - SAS samoin. Saksan kartelliviranomainen (Bundeskartelamt) käsittelee myös kyseistä tapausta, kuten komissio, Yhdysvaltain puolelta.
Haluan muuten kiinnittää huomionne siihen, että asia voi vielä monimutkaistua. Kuvitelkaamme, että Alitalian ja KLM: n välillä tehdään sopimus. Kummallakin yhtiöllä on erilaisia yhteenliittymiä amerikkalaisten yhtiöiden kanssa. Vuoden 1987 asetuksen perusteella on tutkittava Alitalian ja KLM: n välistä yhteenliittymää, ja vuoden 1995 asetuksen perusteella kumpaakin yhteenliittymää amerikkalaisten yhtiöiden kanssa. Voitte kuvitella kuinka monimutkaiseksi kaikki menee, sillä kahden maan viranomaiset rupeavat tutkimaan myös samaa tapausta! Ymmärrätte siis, herra Jarzembowski, että on kiireesti saatava käyttöön sopivat välineet, sillä yhteenliittymiä on hyvin paljon, ei pelkästään transatlanttisia, vaan myös yhteenliittymiä aasialaisten yhtiöiden kanssa, ja vielä vaikka mitä. Tarve on siis suuri, yhtiöiden edun nimissä.
Jos nyt tuhlataan paljon aikaa, emme voi asialle mitään. Menettely on liian monimutkainen, liian pitkä, jos sellaiset välineet puuttuvat, joilla tapaukset voidaan käsitellä nopeasti ja avoimesti, kuten meriliikenteeseen liittyvissä kysymyksissä tehdään. En ymmärrä miksi emme voisi sopia siitä, että annamme nämä välineet komissiolle. On syytä ihmetellä, miksi tämä ei ole ollut mahdollista. No, koska tietyt lentoyhtiöt eivät halua sitä ja koska ne harjoittavat lobbausta oman maansa hallituksen piirissä, jotta näin ei kävisi. Asia on näin tälläkin hetkellä. Olen siitä pahoillani, sillä ne toimivat oman etunsa vastaisesti.
Haluaisin nyt sanoa sanan toisesta ehdotuksestamme, josta esittelijä jo puhui, eli ryhmäpoikkeuksista. Siinäkin välineen tarve on yhä ilmeisempi myös ulkosuhteiden osalta. Rohkenen näin ollen vedota teihin Scarbonchin mietinnön hyväksymiseksi, toivottavasti suurella enemmistöllä, jotta antaisimme selvän merkin ministerineuvostolle, joka on tähän saakka kieltäytynyt käsittelemästä ehdotuksiamme joko jarruttamalla niitä tai lentoyhtiöiden painostuksesta.
Ja nyt tarkistuksiin. Sanoin äsken, että komissio voi hyväksyä herra Scarbonchin kolme tarkistusta. Mikä vielä parempaa, otamme ne vastaan suosiollisesti, sillä ne parantavat tekstiä. Sitten on muita tarkistuksia, kuten palveluja ja muuta vastaavaa koskeva. Kuten esittelijäkin, olen sitä mieltä, että ne koskevat todellisia huolenaiheita, jotka on osattava tunnistaa mutta jotka eivät oikein kuulu tämän päivän keskusteluun. En siis lainkaan halua olla myöntämättä, että on olemassa hyviä syitä pitää ne mielessä; haluaisin, että nämä osat erotetaan muusta keskustelusta, mutta merkitsen ne tietenkin muistiin.
Mitä tulee herra Jarzembowskin tarkistuksiin, esittelijän tavoin minäkään en voi hyväksyä niitä. Herra Jarzembowski, ne saisivat aikaan tilanteen lukkiutumisen entisestään, kun taas ongelmat ovat olemassa, ne ovat todellisia. Vaikka edistytäänkin, menee vielä jonkin aikaa, ennen kuin asetus tulee voimaan. Sillä välin käsiteltävänä on kokonainen joukko yhteenliittymiä, ja niitä tulee lisää. Näin ollen on sitä parempi, mitä nopeammin saamme nämä välineet käyttöön. Nyt on hyvin selvästi tuotava esiin tämä välttämättömyys, tehtävä siitä johtopäätökset, annettava selvä merkki neuvostolle. Juuri tätä odotamme keskustelultanne ja Euroopan parlamentin kannalta.
Ei muuta, arvoisa puhemies. Kerran vielä kiitokset esittelijän ja hänen kollegojensa erinomaisesta työstä.

Jarzembowski
Olin pyytänyt herra komissaarilta tarkempaa selvitystä lentoyhtiöiden välisiä yhteenliittymiä koskevan asian jatkokäsittelystä. Ehkä hän voi selvittää asiaa kirjallisesti tai keskustella asiasta joskus myöhemmin kanssani. Aikamme on käymässä vähiin, mutta pidän lentoliikennesopimuksen perusperiaatteita keskeisenä kysymyksenä, jossa meidän on oltava tiiviimmin yhteyksissä toisiimme!

Van Miert
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi, mutta huomasin ajan kuluvan ja päätin puheenvuoroni.
Varmasti, herra Jarzembowski, mutta on epäilemättä parempi, että palaan valiokunnan eteen puhumaan asiasta tarkemmin. Olen käytettävissänne, kuten tavallisesti. Voin muuten kertoa, että komissio ottaa hyvin todennäköisesti virallisesti kantaa näihin kahteen yhteenliittymään ja palaa asiaan kesäkuun puolivälissä.
Jos haluatte, että minulla vielä sitä ennen on tilaisuus antaa teille tarkempia tietoja, se itse asiassa riippuu teistä. Olen käytettävissänne.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Tietokonepohjaisten paikanvarausjärjestelmien (TPJ) käyttöä koskevat käyttäytymissäännöt
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana van Damin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A4-0089/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) muuttaen neuvoston asetusta (ETY) N: o 2299/89 tietokonepohjaisten paikanvarausjärjestelmien (TPJ) käyttöä koskevista käyttäytymissäännöistä (KOM(97)0246 - C4-0418/97-97/0148(SYN)).

Van Dam
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, tietokonepohjaiset paikanvarausjärjestelmät - joista käytän jatkossa lyhennettä TPJ - muodostavat suhteellisen tuntemattoman, mutta hyvin vaikutusvaltaisen tekijän lentoliikenteessä. Nämä valtavat, nopeat verkot huolehtivat leijonanosasta lentoyhtiöiden liikevaihtoa. Kaikista reittilentojen paikoista 85 % myydään ympäri maailmaa itsenäisen TPJ: n kautta. American Airlines perusti aikoinaan vanhimman TPJ: n nimeltään SABRE, mutta nyt tämä saa enemmän voittoa kuin itse American Airlines.
Lentoyhtiöillä, jotka eivät ota osaa TPJ: hin, on hyvin rajoitetut mahdollisuudet myydä lippujaan. TPJ tarjoaa myös asiakkailleen - näitä ovat matkatoimistot - ja matkustajille nopean tiedonsaannin ja varausten edut. Tarvitaan kylläkin takuita sen varmistamiseksi, että asiakas saa objektiivista tietoa, kun hän kysyy matkatoimistossa mahdollisuuksista. Eurooppalaiset käyttäytymissäännöt tämän objektiivisuuden takaamiseksi ovat olleet voimassa vuodesta 1989 alkaen. TPJ: n ja lentoyhtiöiden pitää kohdella kaikkia osapuolia tasapuolisesti.
Nyt käsiteltävänä olevan komission ehdotuksen tarkoituksena on parantaa käyttäytymissääntöjen vaikutusta. Siksi se sisällyttää sääntöihin asiakkaat, siis matkatoimistot, oikeudenmukaisen tiedonsaannin edistämiseksi ja virheellisten varausten ehkäisemiseksi. Mahdollisuus sisällyttää myös junayhteydet, etenkin suurnopeusjunat, palveluihin muodostaa arvokkaan uuden mahdollisuuden.
Mielestäni on erittäin tärkeää, että matkustajat harkitsevat tarkkaan junavaihtoehtoa lyhyillä ja keskipitkillä matkoilla. Lentäminen kuluttaa paljon energiaa ja saastuttaa ilmaa; tässä on syitä kerrakseen harkita rautateiden käyttöä, mikäli aikaero ei ole kovin suuri. Rautatieliikenteen sisällyttämisen TPJ: hin tulee tapahtua tarvittavien reunaehtojen vallitessa. Asiaa koskevissa tarkistuksissa 2, 4, 6 ja 10 vaaditaan lentojen ja nopeiden junayhteyksien asettamista samanarvoiseen asemaan.
Lentoyhtiöt ja liittoutumat säilyttävät mahdollisuuden myydä itse lippuja antamatta puolueettomia tietoja. Matkustajan on tällöin kylläkin voitava olla selvillä siitä, että hän ostaa lippunsa tietyltä palvelujen tarjoajalta, siksi on esitetty tarkistus 1. Tarkistuksessa 9 tämä periaate laajennetaan koskemaan Internetiä. Mahdollisuudet varata liput tämän mailmanlaajuisen verkon kautta kasvavat nopeasti. Selattaessa Internetin sivuja on oltava selvää, kuka on tietojen tarjoaja.
TPJ: llä on jättiläismäiset määrät markkinatietoja, joiden joukossa matkatoimistojen myyntiluvut. Ne tarjoavat näitä tietoja sähköisessä muodossa myyntiin, mutta koska ne tarjoavat vain kokonaispaketin, vain varakkaat lentoyhtiöt voivat ostaa niitä. Siksi nämä ovat etulyöntiasemassa matkatoimistojen kanssa käytävissä neuvotteluissa. Viimeksi mainitut haluaisivat mielellään saada osan tiedoista, esimerkiksi vain siitä alueesta, jolla ne toimivat. Tarkistus 7 antaa mahdollisuuden valikoivaan tietojen ostoon, jolloin tiedot saadaan matkailumaailman käyttöön.
Eräs hankala kohta nykyisessä kulujen laskemisessa on se, että jokainen varaus aiheuttaa kuluja lentoyhtiölle. Tarkistus 8 rajoittaa ne matkoihin, joita varten lippu todellakin on myyty. Tarkistus 13 huolehtii siitä, että lipun ja reittiosuuden välinen yhteys varmistetaan.
Liikennevaliokunta esittää tarkistuksessa 11, että tehtäisiin ero sen välillä, pitääkö matkustajan vaihtaa konetta, jolloin hän ehkä joutuu odottamaan, ja sen välillä, että kone tekee vain välilaskun. Kokonaisuuden huomioon ottaen haluan tehdä seuraavat johtopäätökset. Käyttäytymissäännöillä on ollut vuodesta 1989 alkaen tärkeä tehtävä, mutta niitä oli syytä parantaa ja ajankohtaistaa. Komission ehdotus sisältää joukon tärkeitä uudistuksia, jotka koituvat etenkin matkustajien, mutta myös matkatoimistojen hyväksi. Ehdotus avaa oikeutetusti mahdollisuuden harkita nopeiden junayhteyksien käyttämistä lentojen sijasta lyhemmillä matkoilla. Jotta junavaihtoehdosta tulisi käytännössä mahdollinen, on täytettävä tietyt reunaehdot, kuten sopimus TPJ: n ja rautatieyhtiön välillä. Jotta vältyttäisiin siltä, että asiakas ei luule perusteettomasti saavansa puolueetonta tietoa, on oltava selvästi näkyvillä, että hän käyttää tietyn lentoyhtiön tai liittoutuman palveluita. Internetistä kehittyy uusi lentolippujen myyntikanava. Myös siinä on oltava selvää, minkä palvelujen tarjoajan sivuilta asiakas hakee tietoja. TPJ: llä on vahva asema, sekä markkinoinnin että markkinatietojen alueella. Siitä ei saa muodostua monopoliasemaa siksi, että tietoja voivat ostaa vain hyvin varakkaat lentoyhtiöt. Viimeinen johtopäätös: on mahdollista tehdä joitakin parannuksia asiakkaille annettavan parhaan mahdollisen tiedon ja päällekkäisten ja olemattomien varausten alueilla.
Olen kiitollinen liikennevaliokunnalle ja muille asianosaisille heidän avustaan. Valitettavasti komissaari Kinnock ei voi olla paikalla tässä keskustelussa sen ajankohdan vuoksi. Hän oli niin ystävällinen, että kirjoitti pitävänsä mietintöäni hyvin korkealaatuisena.
Olen joka tapauksessa yrittänyt käsitellä tätä tärkeää asiaa mahdollisimman huolellisesti. Tässä yhteydessä on mielestäni erittäin tärkeää, että matkustaja voi tulevaisuudessa tehdä tietoisen valinnan lentokoneen ja junan välillä. Tällä tavalla ei tehdä palvelusta vain rehelliselle kilpailulle vaan myös luonnon ja ympäristön suojelulle.

Rehder
Arvoisa komissaari, arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, kun aikoinaan halusi lähteä matkalle, oli mentävä lippuluukulle. Sen jälkeen joutui selailemaan enemmän tai vähemmän hankalasti ja paremmalla tai heikommalla menestyksellä valtavankokoisia matkustusasiakirjoja päästäkseen tosiasiallisesti päämääräänsä. Tämä työ on sittemmin siirretty tietokoneelle, mikä on helpottanut sitä huomattavasti. Tämän uuden teknisen mahdollisuuden myötä meille on avautunut mahdollisuus saada ennennäkemätön määrä tietoja ja myös valinnanvaraa, joista on ollut kuluttajille todella suurta etua, kun tämä valikoima on samalla käynyt hinnaltaan edullisemmaksi.
Niin kauan kuin meillä on tietokone, meidän on kuitenkin syytä luopua toivosta tai uskosta, että se olisi aina objektiivinen. Ei, tämä tietokone on varsinainen temppujen tekijä, ja nykyään on jo tuhansia ihmisiä, joiden tehtävänä on pelkästään manipuloida tietokonetta yhden jos toisenkin palvelun tarjoajan tarkoituksia vastaavasti. Siten eivät vain lentoyhtiöt vaan myös matkatoimistot ovat yrittäneet uskotella asiakkaille tällaista objektiivisuutta, jonka takana on ollut pohjimmiltaan vain niiden oma voitonpyynti. Voitontavoittelu ei tietenkään ole pahasta, mutta viime kädessä siitä ei ole ollut mitään hyötyä kuluttajalle.
Esitetyt ehdotukset, myös kollegamme van Damin ehdotus, ovat hyvin järkeviä. Ne auttavat edistämään kuluttajansuojaa. Olen myös sitä mieltä, että matkustamisen jakautuessa eri liikennemuotojen kesken on tarpeen luoda yhteydet myös rautatieliikenteeseen, jotta saamme napin painalluksella tietää, mikä on paras, mikä on halvin, ja myös mikä on ympäristölle edullisin matkustustapa. Uskon, että myös Euroopan parlamentin jäsenet hyötyvät tästä, tosin vain sen sivutuotteena.
Viimeinen kohta: tällaisten järjestelmien tarkistusta ei saada päätökseen kerralla. Se on toistettava säännöllisin väliajoin, sillä varmasti on useampiakin alan ammattilaisia, jotka yrittävät kiertää myös näitä säännöksiä.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, yritän esittää asiani lyhyesti. Tärkeintä on oikeastaan kiittää esittelijää, sillä olemme saaneet erinomaisen mietinnön, joka hyväksyttiin valiokunnassa yksimielisesti. Ja koska monissa maissa eletään vaalienalusaikoja, on aina hienoa voida todeta, että mietintö on mennyt läpi yksimielisesti, koska se oli todella asianmukainen. Paljon kiitoksia mietinnöstänne, herra van Dam.
Esitetty käyttäytymissääntöjen uudistus on hyvin järkevä, koska se vahvistaa tietojen objektiivisuutta. Tärkeintä on, että nyt myös huippunopeat junat otetaan siihen mukaan, niin että kansalainen pystyy selvemmin havaitsemaan, millä reiteillä on mielekkäämpää matkustaa junalla kuin lentää. Ja juuri tätähän me haluamme lyhyillä matkoilla: panostaa enemmän juna- kuin lentoliikenteeseen ilmatilan kuormituksen vähentämiseksi ja ympäristönsuojelun edistämiseksi. Siltä kannalta kyseessä on suuri edistysaskel.
Komission kannan vastaisesti pidän yhteistunnuslentojen näyttämistä järkevänä. Siinä asetun samalle kannalle esittelijän kanssa. Järjestely on osoittautunut toimivaksi.
Lopuksi pidän oikeana sitä, että yhdistämme kolme eri lakia, jotta ne olisivat kuluttajan näkökulmasta helpommin luettavissa ja toteutettavissa. Siinä mielessä säännöstö on tärkeä asia, jonka toteutumista komission tulisi seurata. Uskoakseni voimme olla asiasta yhtä mieltä: meillä on käsiteltävänä hyvä ehdotus kollegojemme tekemillä ehdotuksilla parannettuna. Toivon, että komissio hyväksyy tekemämme ehdotukset, sillä silloin voimme kaikki olla tyytyväisiä.

Stenmarck
Arvoisa puhemies, haluan aluksi korostaa, että suhtaudun aika epäilevästi tämäntyyppisiin sääntelyihin ilmiönä. Uskon, että meidän on EU: ssa varottava tekemästä liikaa yksityiskohtaisia sääntöjä. Voimme aivan tahattomasti luoda uutta ajattelua vailla olevan markkinatilanteen, jossa me lainsäädännön avulla säilytämme vallitsevan tilanteen. Olen jokseenkin vakuuttunut siitä, että jos EU ei olisi puuttunut varausjärjestelmiin liittyvään problematiikkaan, markkinat olisivat ratkaisseet sen automaateilla. Matkatoimistot ja lentoyhtiöt ovat erittäin tietoisia siitä, että asiakaspalvelu on heidän tärkeimpiä kilpailuvälineitään. Tämä on oma periaatteellinen kantani. Samanaikaisesti voidaan myös todeta, että tämä ei ole uusi ilmiö, koska järjestelmä on ollut olemassa jo vuodesta 1989.
Oma käytännöllinen suhtautumiseni mietintöön on, että haluan aloittaa onnittelemalla esittelijää hänen erittäin hienosta työstään tämän mietinnön parissa. Perusasenteestani huolimatta olen sitä mieltä, että sekä komissio että van Dam ovat onnistuneet löytämään äärettömän tärkeän tasapainon tässä asiassa.
Mielestäni myönteistä tässä mietinnössä on se, että rautateiden on oltava mukana varausjärjestelmässä. Sitä ei ehkä oteta erityisen paljon huomioon tässä asiayhteydessä, mutta tämä voi todellakin olla tärkeimpiä askelia kohti rautatiealan vapauttamista. Rautatiet kilpailevat tulevaisuudessa rinta rinnan lentoliikenteen kanssa ja kuluttajat voivat entistä selvemmin tehdä valinnan junan ja lentokoneen välillä. Tämä käy yksiin sen kanssa, että rautatieyhtiöt toimivat tulevaisuudessa nykyistä paljon laajemmin markkinoilla, joilla vallitsee huomattavasti suurempi kilpailu.
Maksujen täytyy olla yksi tämän mietinnön pääkysymyksistä. Haluan painottaa, että rautateiden on oltava mukana ja maksettava osansa TPJ-järjestelmään kuulumisesta. Emme voi jälleen tukea rautateitä tukematta muita kuljetusmuotoja.

Marín
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, sallinette minun ensiksi kollegani Neil Kinnockin puolesta onnitella esittelijä van Damia hänen mietinnöstään. Hän ei ole onnistunut vain tutustuttamaan teitä tietokonepohjaisten paikanvarausjärjestelmien salaperäiseen tekniseen kieleen vaan myös esittänyt ehdotusta huomattavasti parantavia tarkistuksia.
Tietokonepohjaiset paikanvarausjärjestelmät ovat hyvin monimutkaisia tietokantoja, joiden avulla tarjotaan välineitä hyvin monenlaisille tilaajille - matkatoimistoille, matkanjärjestäjäjille, hotelleille, kuljetus- ja vuokrausyrityksille - jotta ne saavat lentoliikenteen harjoittajia ja muita palveluja koskevaa tietoa, ja samalla helpotetaan varausten tekemistä ja matkalippujen toimittamista.
Tätä parlamenttia kiinnostanee se tieto, että tietokonepohjaisten paikanvarausjärjestelmien katsotaan olevan tietokonepohjaisten palvelujen kaikkein ahkerimpia käyttäjiä ja että ne tarjoavat välittömän pääsyn yli 140 000 matkatoimiston palveluihin kaikkialla maailmassa. Euroopan unionissa on neljä tärkeää järjestelmää ja yhdellä niistä on yli 70 %: n markkinaosuus kaikkiaan 10: ssä 15 jäsenvaltiosta. Lainsäädäntöviranomaiset ovat luonnollisesti huolissaan tästä korkeasta keskittymisestä. Yhteisön säännöstö on kuitenkin mahdollistanut sen, että asiaa on voitu käsitellä toimivaltaoikeuden perusteella. Vaikka säännöstö on toiminut erittäin hyvin, äskettäinen tarkistuksemme on osoittanut, että sitä on joiltakin osin parannettava ottaen huomioon Internetin tai huippunopeiden junien viimeaikaiset edistysaskeleet. Tämä on komission ehdotuksen pohjana sen säännöstön muuttamiseksi, jota herra van Dam on mietinnössään korostanut.
Kuten totesin alussa, suurin osa tarkistuksista muuttaa voimassa olevaa tekstiä hyvin rakentavasti. Siten komissio voi hyväksyä herra van Damin liikennevaliokunnan puolesta esittämät tarkistukset kahta kohtaa lukuun ottamatta:
Ensimmäinen: komission mielestä emme voi hyväksyä tarkistuksen 8 toista osaa, jossa käsitellään magneettitallenteena toimitettavia laskutustietoja. Mitä tulee tiedotukseen ja oikeuksiin, mielestämme kaikkia laskutustallenteita olisi käsiteltävä samalla tavalla, kun ehdotetussa tarkistuksessa käsitellään magneettitallennetta eri tavalla. Lisäksi mielestämme on turhaa ehdottaa sitä, että osallistuvilta lentoliikenteen harjoittajilta ei perittäisi maksuja peruutetuista varauksista.
Toinen: komission mielestä myöskään lentojen ryhmittelyperusteita käsittelevää tarkistusta 11 ei voida hyväksyä. Komissio ehdottaa uutta ryhmittelyperustetta, jonka tavoitteena on ottaa huomioon ilmailualan viimeaikaiset edistysaskeleet. Mielestämme paluussa vanhaan ryhmittelyperusteeseen, kuten valiokunta ja herra van Dam esittävät, ei oteta huomioon näitä ilmailualalla tapahtuneita muutoksia.
Näitä kahta kohtaa lukuun ottamatta, kuten ilmoitin, komission mielestä herra van Dam on tehnyt erinomaista työtä ja haluan onnitella häntä ja kiittää myös liikenne- ja matkailuvaliokuntaa tätä kysymystä koskevien töiden hyödyllisyydestä.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Siementen markkinointi - Asetuksen (EY) 1467/94 täytäntöönpano
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista kahdesta Graefe zu Baringdorfin laatimasta maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietinnöstä:
Ehdotus neuvoston direktiiviksi juurikkaiden siementen, rehukasvien siementen, viljakasvien siementen, siemenperunoiden, öljy- ja kuitukasvien siementen ja vihannesten siementen pitämisestä kaupan sekä viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta annettujen direktiivien 66/400/ETY, 66/401/ETY, 66/402/ETY, 66/403/ETY, 69/208/ETY, 70/457/ETY ja 70/458/ETY muuttamisesta (KOM(97)0403 - C4-0459/97-97/0217(CNS)) (A4-0129/98), -Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille 20 päivänä kesäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N: o 1467/94 täytäntöönpanosta (KOM(97)0327 - C4-0492/97) (A4-0129/98).
Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari Fischler, olemme aivan vastikään saaneet muutetuksi ensimmäistä mietintöä, joka koski direktiiviä juurikkaiden siementen, rehukasvien siementen, viljakasvien siementen, siemenperunoiden, öljy- ja kuitukasvien siementen ja vihannesten siementen pitämisestä kaupan, hieman lyhyemmin sanottuna siemenkauppalakia, sekä käyneet asiassa myönteisen keskustelun komission kanssa. Tuolloin oli kyse varmentamismenettelyn yksinkertaistamisesta, jolla pyrittäisiin ainakin rajoittamaan uhanalaisten hyötykasvimuunnosten geneettistä eroosiota.
Kuten tiedätte, nämä maatalouden alaan kuuluvat direktiivit käsitellään 43 artiklan mukaisesti, jolloin Euroopan parlamentti on vain kuultavana. Niin ollen, kun olemme esittäneet direktiiveihin tarkistuksia ja mikäli komissio ne tiedoksi saatuaan asettuu sille kannalle, että se ei valitettavasti voi hyväksyä näitä parlamentin esittämiä tarkistuksia, ja kun me sen jälkeen äänestämme ehdotuksesta parlamentin lopullisessa äänestyksessä, putoamme pois pelistä.
Sen jälkeen neuvosto voi päätöstä tehdessään olla välittämättä parlamentin esittämistä sisältöä koskevista seikoista. Mikäli kuitenkin onnistumme samaa menettelytapaa noudatten lykkäämään lopullista äänestystä ja pääsemme komission kanssa asiasta kompromissiratkaisuun, niin että meillä on esittää komission ja parlamentin yhteinen kanta, silloin meillä on - niin ikään 43 artiklan mukaan - myös maatalouden alalla verraten vahva asema, sillä yhteinen kanta voidaan hylätä vain neuvoston yksimielisellä päätöksellä. Yksimielisyys on neuvostossa harvinaista. Niin on ollut vain kerran, kun halusimme muuttaa käsiteltävän asian oikeudellista perustaa - herra Fischler, muistanette, että kysymys oli naudanlihan tunnistusmerkinnöistä, kun olitte komissiossa myöntyneet kantaamme 100 a artiklan mukaisesti, ja neuvosto puolestaan pysyi yksimielisesti kannassaan 43 artiklaa vastaavasti, jota varten se kuitenkin joutui tekemään asiassa kompromissin toisensa perään - vain saavuttaakseen yksimielisyyden komissiota ja parlamenttia vastaan.
Toivon, että pääsemme nytkin tässä pienessä tarkistuksessa yksimielisyyteen ja sitä kautta hyviin tuloksiin, sillä tällä kertaa ei ole kysymys "säilytettäviä siemeniä" , siis vanhoja tai paikallisia lajikkeita, koskevasta yksinkertaistetusta varmentamismenettelystä, vaan varmennettuja siemeniä tai kannan kartuttamiseen tarkoitettuja perussiemeniä koskevan menettelyn yksinkertaistamisesta. Komissio on tehnyt asiassa jonkin aikaa kokeiluja ja tullut siihen myönteiseen tulokseen, että virallisessa varmennuksessa voidaan käyttää myös ulkopuolisia tarkastajia ja että korkeammalla tasolla tehtävät, viranomaisten suorittamat tarkastukset ovat välttämättömiä vain tietyillä erikseen vahvistetuilla edellytyksillä ja että tämä ei vaaranna sen paremmin siementen varmentamismenettelyä kuin varmennettavien siementen laatuakaan.
Olemme asettuneet asiassa keskeisiltä osin samalle kannalle. Olemme tehneet siihen vain vähäisiä muutoksia. Ensinnäkin vaadimme, että niiden, jotka tässä tehtävässä aikovat toimia, on vannottava vala. Vahvemmalla sitoutumisella tähdätään näin henkilökohtaiseen vastuullisuuteen. Olemme tehneet ehdotuksia siitä, kuinka paljon virallisesti varmennettavasta kasvikannasta olisi todella otettava tarkastettavaksi ja miten tulisi toimia rikkomustapauksissa. Olettaisin, että voimme päästä asiassa komission kanssa yksimielisyyteen.
Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä on esittänyt tarkistuksen, joka koskee valan vannomista, mutta pidän parempana meidän maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevässä valiokunnassa yksimielisesti hyväksymiämme tarkistuksia. Toinen tässä esittelemäni mietintö liittyy edellä mainittuun siemenkauppalakiin. Sen kohdalla saavutimme komission kanssa käymissämme kaksivuotisissa neuvotteluissa hyviä tuloksia ennen kaikkea sellaisia siemeniä koskevasta varmentamismenettelystä, jotka ovat voimakkaan geneettisen eroosion alaisena.
Kyse on maatalouden geneettisten voimavarojen säilyttämistä, kuvausta, keräämistä ja käyttöä koskevasta yhteisön ohjelmasta. Parlamentti ehdotti tätä ohjelmaa komissiolle vuonna 1993, sen jälkeen kun Rion kokouksessa oli todettu, että lajien monipuolisuus on yksi ihmiskunnan kehitysmahdollisuuksien keskeisistä perusteista maapallolla. Olemme siis panneet liikkeelle ohjelman ja varanneet sille oman budjettikohdan kerätäksemme tietoa maatalouden hyötykasvien ja -eläinten geneettisestä monipuolisuudesta. Samalla on määrä ryhtyä toimiin sen puolesta, että sen takaamiseen ja geneettisen moninaisuuden turvaamiseen - ja mahdollisesti myös laajentamiseen - ei pyritä vain tietoja keräämällä ja geenipankkeja perustamalla, vaan että geneettisen monipuolisuuden säilyttäminen otettaisiin mahdollisuuksien mukaan tavoitteeksi myös käytännön maataloudessa.
Valitettavasti komissio on ryhtynyt käsittelemään tätä ohjelmaa hitaanlaisesti. Ohjelmaan viitenä vuonna varatuista 20 miljoonasta ecusta vuoden 1997 budjettikohta siirrettiin jopa kokonaisuudessaan myöhemmäksi. Asiaa takertelee kaiketi siksi, että henkilöstöä ei ole riittävästi. Tämä on käsittämätöntä, sillä muilla alueilla olisi ilmeisesti käytettävissä henkilökuntaa, jota voitaisiin siirtää näihin tehtäviin, mutta luultavasti - ja tähän saanen pian komissaarilta lisävalaistusta - tämä ei sittenkään taida olla niitä ohjelmia, joita PO VI mieluiten esittelee näyttelykappaleinaan. Mikäli oikaisette käsitykseni, olen siitä iloinen.
Ohjelmalla on huomattava maine kansainvälisissä yhteyksissä. Kun Leipzigissä pidettiin vuonna 1996 geneettistä monipuolisuutta käsitellyt WHO: n konferenssi, EU oli maailman ainoa alue, jolla oli ylipäänsä esittää tällainen ohjelma. Oli kiintoisaa todeta, miten innokkaasti komissio syystäkin pyrki rehentelemään tällä ohjelmalla. Asetuin tukemaan asiaa kyseissä konferenssissa. Olen kuitenkin sitä mieltä, että silloin olisi myös ryhdyttävä ohjelman seurannan ja toteuttamisen edellyttämiin toimiin.
Sallinette että lisään vielä yhden näkökohdan: meidän on kytkettävä tämä ohjelma tiiviimmin asetuksen 2078 perusteella toteutettaviin ohjelmiin sekä sellaisiin ohjelmiin, jotka tähtäävät luonnonsuojelun huomioon ottavaan ympäristön hyväksikäyttöön, jotta syntyisi toisiaan täydentäviä vaikutuksia, siis taattaisiin geneettisen monipuolisuuden säilyminen ja tukeminen paikallisella tasolla myös ohjelmien ulkopuolella. Kun vielä liitämme näihin ohjelmiin, kuten olette Agenda 2000: ssa hahmotelleet, niihin liittyvät taloudelliset vaikutukset rakennetukien muodossa ja huolehdimme siitä, että näistä eläin- ja kasvilajien erityismuunnoksista valmistettaville tuotteille lisäksi löytyy erikoislaatunsa vuoksi kysyntää alueellisilla markkinoilla, vasta silloin saavutetaan vakaa tilanne, joka ei rajoitu vain - ilmaistakseni asian voimakkaasti - geneettisen monipuolisuuden säilyttämiseen museoituna ja muun luonnon keskelle perustettuina kasvitieteellisinä museoina, vaan joka todella luo taloudellisia edellytyksiä maatalousalan yrityksille. Olen vakuuttunut kaikkien mahdollisten ja tarpeellisten tasaustoimien keskelläkin, että työmme ydinajatuksena on oltava maatalouden taloudellisten edellytysten takaaminen myös käyttämällä hyväksi kasvi- ja eläinkunnan erikoismuunnoksia. Vain siten saavutetaan tarvittava kestävä vakaus.

Hardstaff
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää puolueryhmäni puolesta herra Graefe zu Baringdorfia hänen kahden erinomaisen mietintönsä johdosta. Useat asiat ärsyttävät kansalaisiamme EU: ssa, kun unionin huomataan asettavan uusia sääntöjä tai poistavan vanhoja oikeuksia ilman oikeutusta. Yleensä nämä huomiot ovat vääristyneitä - tulosta päivälehtien tosiseikkojen räikeästä vääristelystä. Kuitenkin sellaiset tunnetut ja arvostetut tahot, kuten Henry Doubleday Research Association, vastustavat voimakkaasti ehdotusta perinteisten siemenlajikkeiden saatavuuden rajoittamisesta, erityisesti ehdotusta harrastelijapuutarhureiden sekä pienten maatilojen kaupallisesti käyttämien hedelmien ja vihannesten siementen rajoittamisesta.
Suurta huolenaihetta on herättänyt se, että vielä Euroopan unionin maissa esiintyvä lajikkeiden monipuolisuus supistuisi virallisen yhteisöpolitiikan tuloksena muutamaan vakiosiemenlajikkeeseen koko Euroopassa. Siksi sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä suhtautuu myönteisesti komission ehdotukseen helpottaa uusien lajikkeiden lisäämistä tunnettujen lajikkeiden luetteloon. Kaupalliset maanviljelijät ovat myös olleet huolestuneita siitä, että myös he voisivat hävitä ja että heidät pakotetaan ostamaan aina rajoitetun määrän kalliita siemenlajikkeita suurilta siementen tuottajilta.
Edustan useita tällaisia yrityksiä vaalipiirissäni ja tunnustan niiden työn arvon sellaisten tuholaisille vastustuskykyisten satojen ja siemenlajikkeiden kehittämisessä, jotka sopivat erityisesti tiettyyn ilmastoon ja maastoon. On kuitenkin asetettava oikea tasapaino heidän etujensa, kaupallisten ja ei-kaupallisten kasvattajien etujen ja "säilytettävien siementen" eli lajien moninaisuudelle hyödyllisten kasvien siementen varmentamisen tarpeen välillä. Komission ehdotuksiin näiden siementen tarkastusmenettelyjen yksinkertaistamisesta on periaatteessa suhtauduttava myönteisesti, mutta sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä jakaa kokonaisuudessaan esittelijän ja maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan huolen siitä, että pitäisi saada lisää suojatoimia sen takaamiseksi, että tarkastuksia tekevät pätevät puolueettomat henkilöt.

Mayer
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari sekä hyvät naiset ja herrat, jotka olette sitkeästi jaksaneet pysyä paikalla. Herra Graefe zu Baringdorf puhuikin jo asiassa noudatettavista päätöksentekoteistä. Itse rajoittuisin vain siemeniä ja siemenkauppaa koskeviin kysymyksiin. Siemenet ovat - kuten kaikki tiedämme - maataloudelle tärkeä tuotantoväline ja muodostavat oikeastaan perustan koko elintarviketuotannolle. Viime kädessähän laadukkaiden siementen saatavuus on edellytys koko ravinnontuotannon takaamiselle. Siementen laatu puolestaan määrää myös - vieläpä hyvin oleelliseesti - myöhemmin tuotettavien elintarvikkeiden laadun, monesti jalostusvaiheista riippumatta. Näistä syistä kasvin- ja siementarkastukselle lankeaa luonnollisesti hyvin merkittävä rooli. Nykyäänhän olemme useimmissa maissa tottuneet siihen, että siementen varmentamisesta huolehtii pääosin julkinen valta. Näin toteutettuna tarkastuksesta on kuitenkin tullut myös jonkin verran raskassoutuista.
Nimenomaan näistä lähtökohdista komissio on nyt valmistellut ehdotuksensa tarkastustoiminnan yksinkertaistamiseksi. Omavastuun tehostamisella tällä alalla on jo sinänsä suuri merkitys. Jalostajat ja kasvattajat onkin syytä ottaa tiiviimmin mukaan tähän varmentamisjärjestelmään. Yksinkertaistaminen on toivottavaa. Yksinkertaistaminen tarkoittaa myös, että muutkin kuin viralliset tarkastajat voivat suorittaa säännösten määräämät tarkastukset. Tämän ohella merkittävässä asemassa ovat myös siemeniä tuottavien yritysten työntekijät, kuten herra Greafe zu Baringdorf toistuvasti korosti. On jo ennalta selvää, että heidän tietämyksellään ja osaamisellaan on käyttöä tarkastustoiminnassa. Tästä kuitenkin syntyy eturistiriitojen vaara, joka on pyrittävä ehkäisemään ennalta.
Kaiken kaikkiaan olemme PPE-ryhmässä valmiit hyväksymään mietinnön. Siinä ovat mukana tarvittavat lisäykset. Herra Graefe zu Baringdorf, parhaat kiitokset, erityisesti peräänantamattomuudestanne!

Kofoed
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin onnitella herra Graefe zu Baringdorfia joka tapauksessa ensimmäisestä mietinnöstä, joka on aivan erinomainen. Olen samaa mieltä siitä, että valvonnan avulla on varmistuttava siitä, että siemen, joka tulee kauppaan, on oikeanlaatuinen ja täyttää vaatimukset. Kysymykseni komissaarille on: onko niin, että siemenyritys voi saada tutkimuksensa tehtyä missä päin Eurooppaa tahansa sillä edellytyksellä, että laboratorio on tunnustettu, siis etteivät ainoastaan maan omat valtion valvomat laboratoriot voi tehdä näitä tutkimuksia, kuten joidenkin maiden edustajat väittivät?
Sitten muutama huomautus siementemme monimuotoisuudesta. Otan hieman etäisyyttä herra Graefe zu Baringdorfin lausuntoihin, koska jos haluaa siemenmarkkinoita, on pakko pitää tiettyä tasoa ja on tarkasti katsottava, että myytävät siemenet täyttävät väitetyt vaatimukset. Sen vuoksi on oltava varovainen olemassa olevan suuren monimuotoisuuden kanssa. On varottava, ettei kaikki se, mitä geenipankeista löytyy, pääse kauppoihin ja tuhoa markkinoitamme, niin maailmanmarkkinoita kuin Euroopan markkinoitakin.

Barthet-Mayer
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, toisen kahdesta asetuksesta, joista keskustelemme tänään Graefe zu Baringdorfin mietinnön pohjalta, tavoitteena on koordinoida, kannattaa ja edistää yhteisön tasolla työtä maatalouden geneettisten voimavarojen säilyttämiseksi, luokittelemiseksi, keräämiseksi ja käyttämiseksi.
Geneettiset voimavarat muodostuvat kaikista perinteisistä kasvilajikkeista ja eläinlajeista, jotka yleensä vastaavat maantieteellisiä vyöhykkeitä tai hyvin tarkkoja maa-alueita. Lajikkeet edustavat geneettiseltä perimältään laajaa valikoimaa sitkeitä ja kestäviä kasveja ja eläimiä. Ne soveltuvat joka tapauksessa paljon paremmin maatalouden kestävän kehityksen toteuttamiseen, johon meistä monet ovat sitoutuneet, paremmin kuin jotkin uudet luomukset - ajattelen erityisesti geneettisesti muunnettuja organismeja - jotka taas liittyvät pelkästään aina vain paremman tuottavuuden tavoitteeseen, ja, älkäämme huiputtako itseämme, joidenkin suurten teollisuusryhmien voittojen kasvuun.
Graefe zu Baringdorfin mietinnössä, jonka hyväksymme ja josta ohimennen ryhmäni puolesta häntä onnittelen, korostetaan siis oikeutetusti, että meillä on täysi syy suojella eri kasvilajikkeita ja eläinlajeja säilyttääksemme geenejä, jotka voivat olla hyödyllisiä tulevaisuuden maataloudelle.
Mietinnössä korostetaan myös - epäsuoremmin mutta kuitenkin - näiden säilytyspankkien ja -verkostojen yhteisön palvelutehtävää, mikä on ensi kuulemalta hyvä asia.
Sanottuani tämän en voi olla ajattelematta, että bioteknologisten keksintöjen lainsuojan myötä, jonka parlamentti hyväksyi viime tiistaina, olemme ristiriitaisesti mukana samalla kertaa geenien säilytykseen liittyvien taloudellisten kustannusten yhteisöllistämisessä ja teknologiaan liittyvien patenttien kautta näistä samoista geeneistä saatavan hyödyn yksityistämisessä, samoista geeneistä, jotka on säilytetty eurooppalaisten veronmaksajien ansiosta. Mutta pidätte varmaan minua pahansuopana.

Nicholson
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa onnittelemalla esittelijää molemmista mietinnöistä. Ne ovat todellakin antaneet meille paljon ajattelemisen aihetta.
Siementen tuottamisesta - minulla on siitä jonkin verran kokemusta omassa vaalipiirissäni - meidän on tuotettava mahdollisimman korkealaatuisia siemeniä. Saavuttaaksemme tämän meillä on oltava ankarat tarkastukset paikan päällä. Vaikka kukaan ei halua tarkastuksia, se on ainoa keino, jolla valvonta voidaan panna tarkasti täytäntöön.
Haluaisin ilman muuta pyytää sitä, että vaikka meillä on oltava tarkastuksia, ne eivät saa olla liian byrokraattisia, koska se on yksi niistä ongelmista, jotka ärsyttävät maanviljelijöitä eniten. Tarkastukset on muotoiltava siten, että ne saavuttavat sekä tuottajien että kaikkien tämän elinkeinon osapuolten luottamuksen. Meidän on myös taattava, että kaupallisten ja eikaupallisten tuottajien välillä on tasapaino. Uskon todellakin, että meidän on opeteltava elämään pistokokeiden kanssa. Se ei tule olemaan mukavaa; se ei ole helppoa; jotkut ihmiset vastustavat sitä, jotkut ihmiset eivät pidä siitä; mutta se on osa elämää, niin asiat ovat aika ajoin.
Meidän on myös osattava eläytyä siementen tuottajien tarpeille, joten minä ainakin vetoan tämän nimenomaisen asetuksen varovaisen ja järkevän täytäntöönpanon puolesta.

Happart
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että komissio yksinkertaistaa kannan kartuttamiseen tarkoitettujen siementen varmennusmenettelyä. Valtioiden on osoitettava, suhtautumalla vakavasti vastuulleen saamansa valvonnan harjoittamiseen, olevansa sen luottamuksen arvoisia, jota toiset valtiot ja komissio, perustamissopimusten takaaja, ovat niille osoittaneet. Erilaiset tarkastukset on suoritettava niin virheettömästi, että vapaudumme vihdoinkin kaikenlaisten petosten pelosta, joka syövän lailla syö luottamusta rakenteilla olevassa Euroopassa.
Usein kuulee sanottavan, että Eurooppa huolehtii liikaa kaikesta. Omasta puolestani arvelen, että Eurooppa toteuttaa vastuunkantajan tehtäväänsä huolehtimalla koko maailman yhteisen perinnön, mitä siemenet ovat, säilyttämisen ja pelastamisen valvonnasta. Lisäksi tulevina vuosikymmeninä ja -satoina näitä siemeniä tarvitaan viitestandardina, kun on korjattava luonnonvastaisia muutoksia sellaisissa kasvilajikkeissa, joita on geneettisesti muunnettu ja joiden osalta ei ole voitu ennakoida niitä vahingollisia tai luonnonvastaisia vaikutuksia, joita joissakin tapauksissa voi olla näillä käytännöillä, jotka eivät aina ole ihmisen hyvinvoinnin kannalta välttämättömiä.
Taas on oltava ja pysyttävä valppaina, jotta ei päästetä tapahtumaan virheitä, joista varotoimien puuttuessa tulee korjaamattomia. Meidän kaikkien vastuullisten on siis oltava tarkkoina inventoinneissa ja kokoelmien hoidossa, jotta ei unohdeta mitään peruslajia tai -lajiketta. Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, uskon, että tämän hyvän mietinnön ansiosta olemme oikealla tiellä.

Gillis
Arvoisa puhemies, ensiksikin haluaisin kiittää esittelijää ja myös komissiota siitä, että tämä asia on jälleen otettu esiin.
On hyvin tärkeää, että toimitamme ajanmukaistetun luettelon maatalouden geneettisistä voimavaroista. On myös tärkeää säilyttää ja suojata näitä sekä siementen ja eläinten arvokkaita voimavaroja. Monet siemenlajikkeet, sekä viljakasvien että vihannesten siemenet, eivät ole enää jokapäiväisessä käytössä. Meidän on tehtävä kaikkemme niiden suojelemiseksi ja säilyttämiseksi mahdollista tulevaa käyttöä varten. Annan esimerkkinä tällä hetkellä kuuluisan kansainvälisen riisipankin, jossa monien käytöstä poistuneiden ja paikallisten riisilajikkeiden tutkimukset ovat johtaneet uuden lajikkeen keksimiseen, joka nyt osoittaa seitsemänkertaista sadon parantumista.
Samanlaisia mahdollisuuksia voidaan soveltaa eläimiin. Esimerkiksi joissakin harvinaisista karjaroduista, jotka ovat nyt melkein sukupuuttoon kuolleita, voi löytyä taudeille vastustuskykyisiä ominaisuuksia ja voidaan saada aikaan kehitystä elintarviketuotannossa, kun niitä risteytetään tavanomaisten rotujen kanssa.
Meidän on siis investoitava, ei ainoastaan rekistereihin ja luetteloihin vaan myös geenipankkien toimintaan ja sen säilyttämiseen, mitä on vielä jäljellä. On myös välttämätöntä, että asiasta kiinnostuneita ihmisiä rohkaistaan kasvattamaan näitä harvinaisia eläimiä. Tähän tarvitaan taloudellista tukea, sillä tämä toiminta on rakkauden eikä talouden työtä.
Lopuksi, mielestäni yksi tärkeimpiä siementen ja eläinten säilyttämisen näkökohtia on bioteknologian alan alati kasvavat mahdollisuudet, joita nämä geneettiset voimavarat saattavat tarjota tämän nopeasti kasvavan maailman väestön ehdottomaksi eduksi, josta suuri osa on jo nyt aliravittu useilla eteläisen pallonpuoliskon alueilla.
Kun teemme tutkimuksia bioteknologian avulla, saamme myös siemeniä ja kasveja, joiden on mahdollista selvitä ja tuottaa kuivilla, hedelmättömillä alueilla normaalia alemmissa lämpötiloissa ja heikossa maaperässä. Bioteknologisen tutkimuksen on jatkuttava ja saatava asianmukaista rahoitusta.

Iversen
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä esittelijää erittäin onnistuneesta mietinnöstä. On tärkeää, että varmennusalueelle muodostetaan yhteiset säännöt mitä tulee niin siemenlajeihin kuin valvontainstansseihinkin. On kuitenkin oltava varmoja, ettei luottamus varmennusjärjestelmään häviä, kun sallitaan se, että kaikki maan ja taivaan välillä voidaan varmentaa. Se tulee esinäkin aivan liian kalliiksi, koska uusien siementyyppien varmennusprosessi on sekä hidas että kallis. Varmennettavia siemenlajeja on voitava käyttää viljelytarkoituksessa. Toiseksi varmennusta koskeva käsittelyaika pitkittyy turhaan, jos kaikki vapaasti kasvavat viljat on varmennettava. Varmentamisen tarkoituksena on oltava muun muassa sellaisten uusien lajien kokeilu, jotka ovat vastustuskykyisiä kasvitaudeille, jotta torjunta-aineiden käyttöä saadaan vähennettyä.
Toinen minulle tärkeä asia on varmistua siitä, että valvonta tapahtuu luotettavissa olosuhteissa. On oltava varmoja, että tarkastajat ovat valtioiden valvonnan alaisia. Meidän on varmistettava, että tarkastajat käsittelevät tasavertaisesti kaikkien jäsenvaltioiden maanviljelijöitä. On erittäin aiheellista olla hieman huolissaan siitä kehityksestä, joka kulkee kohti satunnaista tarjousten avulla jaettua valvontaa. Se ei voi olla maanviljelijöiden eikä kuluttajien etujen mukaista.

Wibe
Arvoisa puhemies, esittelijä ehdottaa tarkistuksessa 1, että uudet tarkastajat vannovat valan, ennen kuin heille annetaan virallinen toimilupa. En voi omalta osaltani tukea tätä ehdotusta.
En tarkalleen tiedä muissa valtiossa vallitsevaa tilannetta, mutta ainakin Pohjoismaissa ainoastaan yksi ammattiryhmä vannoo virkavalan, nimittäin tuomarit. Valitettavasti herättäisi vain huvittuneisuutta, jos vaatisimme myös perunan ja siementen tarkastajia vannomaan sellaisia valoja. Sitä paitsi se ei vaikuttaisi suuntaan eikä toiseen, mitä tulee mahdollisuuksiin tuomita rangaistukseen esimerkiksi väärän tai vilpillisen tarkastuksen johdosta. Uskoisin, että vannotun valan vaatiminen tarkastajilta on valitettavasti asioiden liiallista vaikeuttamista.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aivan ensiksi haluaisin kiittää maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevää valiokuntaa ja erityisesti teitä, herra Graefe zu Baringdorf mietinnön esittelijänä, komission ehdotuksen todella rakentavasta käsittelystä. Tarkoituksenahan on ollut varmistaa, että seitsemän 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa annettua siemenkauppaa koskevaa direktiiviä tulevat tarkistetuiksi Euroopan unionin alueella käytävän siemenkaupan selkiyttämiseksi, yksinkertaistamiseksi ja myös helpottamiseksi.
Ehdotuksen pohjana on kolme päämäärää. Ensinnäkin, laajentaa niiden määräaikaisia kokeiluja koskevien määräysten soveltamisalaa, joilla pyritään parhaillaankin selvittämään vaihtoehtoja tähän direktiiviin perustuvien määräysten parantamiseksi. Toiseksi, helpottaa uusien lajien ottamista direktiivin tarkoittamien kasvilajien luetteloon ja kolmanneksi päättää lajinimien soveltuvuutta koskevista määräyksistä.
Komission ehdotuksella yksinkertaistetaan lisäksi siementen virallista varmentamismenettelyä koskevia ehtoja siltä osin, että kylvösiementen tuottamiseen käytettäviä kasvikantoja ei välttämättä tarvitse tarkastuttaa siementen varmennuksesta vastaavilla virallisilla tarkastajilla, vaan tarkastuksen voivat tehdä myös muut tarkastajat. Tarkastajina voivat vastaisuudessa toimia myös riippumattomat ulkopuoliset henkilöt, jotka siementen tuottajat, lisääjät, jalostajat ja kauppiaat ovat tähän tehtävään valtuuttaneet. Tässä yhteydessä toteaisin, että vastaus herra Kofoedin kysymykseen on "kyllä" .
Se laaja hyväksyntä, jonka ehdotus on saanut parlamentissa osakseen, osoittaa selkeästi, että olemme oikealla tiellä. Haluaisin siksi puuttua vain yhteen näkökohtaan, jossa on ilmennyt hienoista ristiriitaisuutta, nimittäin viljelystarkastuksiin. Herra Graefe zu Baringdorf viittasikin jo 43 artiklan mukaiseen menettelyyn. Kunkin toimielimen on vastattava omasta osuudestaan täysipainoisesti. Ei ole kuitenkaan minun asiani eikä myöskään kollegojeni asia väheksyä lausuntomenettelyä vain siksi, että kyseessä on pelkkä lausunto. Pikemminkin pidämme itsestään selvänä, että aina, kun se on mahdollista ja asian kannalta perusteltua, me myös paneudumme parlamentissa tehtyihin tarkistuksiin niiden edellyttämällä tavalla.
Sen vuoksi olenkin iloinen voidessani ilmoittaa, että komissio on valmis hyväksymään kokonaisuudessaan tarkistuksen 4, joka koskee uuden menettelyn ottamista arvioitavaksi viimeistään neljän vuoden kuluessa. Myös tarkistus 1 tarkastajien valtuuttamisesta tehtäväänsä valan vannomalla voidaan hyväksyä komissiossa esittelijän ehdottamassa muodossa, samoin tarkistus 5 yhdellä pienellä muutoksella. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että molemmat tarkistukset yhdessä eivät johda haluttuun tarkoitukseen.
Tarkistus 2 on komission kannalta hyväksyttävissä, mikäli sitä täydennetään siltä osin, että lisäksi otetaan huomioon muutettu päätös vuodelta 1995, jonka mukaan virallisten tarkastusten tasoa alennetaan tietyissä tapauksissa 5 %: iin tai vastaavasti 15 %: iin.
Myös tarkistus 3, joka koskee ehdotusta ryhtyä tarpeellisiin toimiin, mikäli virallisesti valtuutettu tarkastaja rikkoo virallisista tarkastuksista annettuja sääntöjä, voidaan periaatteessa hyväksyä komissiossa. Koska ehdotetut toimet voisivat kuitenkin komission arvion mukaan olla suhteettomia, ne olisi vielä testattava kattavalla tutkimuksella. Tämän lisäksi tarkistuksen teksti olisi sen oikeusturvanäkökohtien vuoksi toimitettava uudelleen ja mukautettava asianmukaista kielenkäyttöä vastaavaksi.
Saanen nyt siirtyä tämän yhteiskeskustelun seuraavaan kohtaan. Kiitän tässäkin esittelijää suuresta mielenkiinnosta, jota hän on osoittanut vuonna 1994 annettua asetusta 1467 kohtaan, ja voin vakuuttaa teille, että Euroopan parlamentin komissiolle esittämät kannat pohdintoineen siitä, miten asetuksen 1467 suhteen olisi jatkossa meneteltävä, ovat meille hyvin arvokkaita.
Lisäksi tahtoisin kiittää maataloutta ja maatalouden kehittämistä käsittelevän valiokunnan jäseniä komission ehdotuksen saamasta periaatteellisen myönteisestä vastaanotosta. Mietintö osoittaa, että mainittu asetus tekee jo mahdolliseksi toteuttaa jäsenvaltioissa sellaisia tärkeitä toimia, joilla voidaan edistää yhteisen maatalouspolitiikan päämääriä, varsinkin maatalouden ja ympäristönsuojelun keskinäisissä yhteyksissä. Tämän asetuksen ansiosta Euroopassa voidaan nyt sovittaa yhteen pyrkimykset maatalouden geneettisten voimavarojen säilyttämiseksi ja toisaalta niiden hyödyntämiseksi niin, että ympäristö tulee huomioon otetuksi. Tuloksia tästä levitetään jo varsinkin Internetin kautta. Asia on saanut maailmanlaajuista tunnustusta - kuten herra Graefe zu Baringdorf mainitsikin.
Se merkittävä työ, jota olemme tehneet eurooppalaisen maatalouden alalla sen geneettisten voimavarojen säilyttämiseksi, kuvaamiseksi, hyödyntämiseksi ja kokoamiseksi ja jota rahoitetaan asetuksen 1467 pohjalta, on vahvistanut huomattavasti asemaamme niissä kansainvälisissä neuvotteluissa, joissa käsitellään lajien monipuolisuutta maataloudessa sekä maatalouden geneettisiä voimavaroja. Herra Graefe zu Baringdorf mainitsikin jo mietinnössään, että asetuksen 1467 edellyttämiä budjettivaroja on kartutettava ja sen täytäntöönpanosta vastaavan henkilöstön määrää lisättävä.
Tähän liittyvät ongelmat ovat kyllä hyvin komission tiedossa ja henkilöstöä koskevassa asiassa voin tässä yhteydessä vain jälleen kerran todeta, että meillä on PO VI: ssa edelleen vaikeuksia täyttää vaaditulla tavalla kaikkia sille asetettuja tehtäviä. Mitä tulee täällä toistuvasti esitettyihin väitteisiiin, että kaikki nämä tehtävät olisivat vaikeuksitta hoidettavissa työtehtäviä uudelleen järjestelemällä, pitäydyn edelleen entisessä kannassani ja pysyn jo aiemmin antamassani lupauksessa, minkä jälkeen olemme valmiit asettamaan koko PO VI: n julkisen tarkastelun alaiseksi. Silloin jokainen saa sanoa, mistä tehtävistä voimme luopua tai mitä niistä voimme siirtää. Tässä meillä on ongelmakohta, ja voin vain vedota budjettivallan käyttäjään, jotta se tukisi komission ehdotusta kyseisen asetuksen yleisesti tunnustettua merkitystä vastaavalla tavalla.
Haluaisin kuitenkin kiittää parlamenttia vielä kerran sen mietintöä kohtaan osoittamasta kiinnostuksesta ja myönteisestä vastaanotosta.

Puhemies
Kiitos, komissaari Fischler. Esittelijä on pyytänyt puheenvuoron.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies! Haluaisin palata lyhyesti kahteen kohtaan. Ensinnäkin valan vannomiseen. Omassa maassani on yleinen käytäntö, että henkilöt, jotka ottavat hoitaakseen virallisluonteisia, julkisten valtaoikeuksien piiriin kuuluvia tehtäviä, vannovat valan. Voi olla, että tämä on erityiskäytäntö. Tällöin ei ole kysymys vain sitoutumisesta, vaan myös riippumattomuuden takaamisesta mahdollisten eturyhmäsidonnaisuuksien varalta. Onhan myös tarkastajia, jotka toimivat samalla siemenalan yrityksissä. Tähän viitattiin myös mietinnössä, ja tarkoituksena oli nimenomaan pyrkiä vahvistamaan tätä riippumattomuutta mahdollista painostusta vastaan.
Toiseksi minulla olisi vielä yksi kysymys teille, komissaari Fischler. Toisessa mietinnössä sanotaan, että pidämme järkevänä, että tätä ohjelmaa - ja laajennan tämän koskemaan myös asetuksen 2078 ohjelmia - tarjottaisiin kyseisille maille jo siirtymävaiheessa, siis jäseneksiliittymisvaiheessa. En vaadi teiltä vielä myöntävää vastausta, jota ette toki voisi tässä antaakaan. Nyt onkin kyse vain siitä, että otamme ongelman esille, sillä osaksi myös maataloudessa tapahtuvan muutoksen myötä näissä maissa saatettaisiin hukata sellaisia voimavaroja, joita meidän sitten täytyisi pyrkiä suurella työllä palauttamaan. Sen vuoksi tällaisen tarjouksen tekeminen siirtymävaiheessa oleville maille tuntuisi minusta varsin järkevältä tämän sekä myös niiden muiden ohjelmien päämäärien kannalta, joilla tähdätään ympäristökysymykset huomioon ottavan maatalouden edistämiseen.

Fischler
Arvoisa puhemies, haluaisin vielä palata tähän kysymykseen, sillä se on mielestäni tärkeä. Jäseneksi liittymistä valmistelevan prosessin sekä niiden uusien tukimahdollisuuksien valossa, jotka meillä on määrä olla käytettävänä vuodesta 2000 lähtien, on kaavailtu, että jalostussektorin vahvistaminen, hallinnon kehittäminen ja maatalouden ympäristönsuojelutoimenpiteet otettaisiin käsiteltäviksi ensisijaisina kysymyksinä, samalla kun 10: lle jäsenyyttä hakevalle maalle on varattu 500 miljoonaa ecua maatalouden tarpeisiin. Olen valmis, varsinkin nyt, kun näistä ohjelmista on määrä päättää kyseisten maiden kanssa käytävissä keskusteluissa, vähintäänkin ottamaan aiheen esille siinä yhteydessä ja kiinnittämään näiden maiden huomiota asian tärkeyteen.

Puhemies
Kiitoksia, herra Fischler!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.
Istunto päättyi klo 19.40.

