Istuntokauden uudelleenavaaminen
Puhemies
Julistan perjantaina 6. lokakuuta 2000 keskeytetyn Euroopan parlamentin istuntokauden uudelleen avatuksi.

Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Speroni
Arvoisa puhemies, parlamentin istuntopöytäkirjasta käy ilmi, että täällä on otettu esiin Veronassa sattunut rasistisen väkivallanteon tapaus, jonka kohteeksi joutui eräs opettaja. Pöytäkirjasta käy myös ilmi, että parlamentti on tuominnut tapauksen ja varsinkin ilmaissut myötätuntonsa. Haluaisin saattaa tiedoksi, että samainen opettaja oli keksinyt koko jutun ja on tunnustanut, ettei mitään väkivallantekoa tapahtunutkaan ja että hän oli aiheuttanut iskut itse. Käytännössä meitä kaikkia on huijattu. Halusin ainoastaan tiedottaa asiasta, koska se, että veronalainen opettaja huijasi parlamenttia pääsi pöytäkirjaan asti.

Puhemies
Jäsen Speroni, kaikesta päätelleen ilmoituksenne ei edellytä korjausta pöytäkirjaan, mutta merkitsen sen muistiin.
Onko muuta huomautettavaa?
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Puhemiehen julkilausumat
Puhemies
Hyvät kollegat, tiedättekin sen, että kaksi viikkoa sitten pidetyn edellisen istuntomme jälkeen ETAn luodit ovat vaatineet jälleen kolme uutta uhria. Haluaisin mainita heidän nimensä ja ilmaista samalla olevani hyvin liikuttunut ja surullinen heidän perheenjäsentensä puolesta, sillä he elävät nyt syvän surun keskellä: Luis Portero, Andalucian alueellisen tuomioistuimen pääsyyttäjä, joka murhattiin Grenadassa 9. lokakuuta; Antonio Munos Carignanos, ilmavoimien lääkintäeversti, joka murhattiin Sevillassa 16. lokakuuta; Maximo Casado, vankilavirkailija, joka murhattiin Vitoriassa eilen aamulla.
Esitän puolestanne heidän läheisilleen mitä vilpittömimmän osanottomme ja myötätuntomme heidän suruunsa. Näiden uhrien myötä niiden murhien määrä, jotka ETA on tehnyt 3. joulukuuta 1999 katkenneen tulitauon jälkeen, nousee 17:ään. Vaikka olemmekin sanattomia tällaisen tragedian edessä, joka toistuu yhä uudelleen, emme saa missään tapauksessa antaa periksi. Päinvastoin. Kuten olemme tehneet tähänkin asti kaikkien tuhoisien tapahtumien kohdalla, meidän on nytkin tuomittava tämä teko, jota ei voida hyväksyä. Oikeus elämään on pyhä. Euroopan unionin kansalaisten perusoikeuskirja, jonka valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät Biarritzissa yksimielisesti, vahvistaa tämän asian jälleen kerran erittäin selkeästi.
Hyvät jäsenet, pyydän teitä viettämään minuutin hiljaisuuden ja osoittamaan siten kunnioitusta näille uhreille ja ilmaisemaan tukenne Espanjan viranomaisille ja demokraateille heidän taistelussaan tätä vitsausta vastaan, taistelussa, johon he osallistuvat usein henkensä kaupalla. Pyytäisin teitä viettämään minuutin hiljaisuuden.
(Parlamentti vietti minuutin hiljaisuuden.)
o
o o
Puhemies. Valitettavasti minun on jälleen osoitettava kunnioitusta kaikkien niiden muistolle, jotka ovat joutuneet muiden osoittaman vihan ja torjunnan uhreiksi Lähi-idässä.
Parlamentti keskustelee huomenna tästä murheellisesta kysymyksestä Biarritzin Eurooppa-neuvostoa koskevan keskustelun yhteydessä, mutta tänään haluan vain ilmaista syvän suruni näiden tapahtumien johdosta, joita pidämme todella huolestuttavina, sillä ne tuovat esiin ne erittäin turmiolliset vaikutukset, joita on kunkin osapuolen äärimmäisyyssuunnan kannattajien toiminnalla.
Esitän teidän kaikkien puolesta mitä syvimmän osanottoni uhrien perheille sekä myötätuntoa kaikille konfliktissa haavoittuneille.
Toivon myös, että rauhan ja vuoropuhelun kannattajat voivat jonain päivänä voittaa ne, jotka ylistävät väkivaltaa ja lietsovat vihaa.
o
o o
Puhemies. Kuten tiedätte, pari päivää sitten rankkasateet aiheuttivat ennennäkemättömiä vahinkoja Italiassa ja Sveitsissä, ja niiden seurauksena 25 ihmistä sai surmansa, useita loukkaantui ja aineelliset vahingot olivat todella suuria.
Toissapäivänä voimakkaat sateet ja tulvat aiheuttivat myös kolmen ihmisen kuoleman, ja kolme ihmistä on yhä kateissa.
Haluaisin ilmaista Euroopan parlamentin puolesta mitä syvimmän myötätuntomme ja surunvalittelumme uhrien perheille, ja jos teille sopii, pyytäisin teitä vielä kerran kunnioittamaan uhreja viettämällä minuutin hiljaisuuden.
(Parlamentti vietti minuutin hiljaisuuden.)
  

Puhemies
Jäsen Trakatellis, annan teille puheenvuoron menettelyä koskevaa esitystä varten. Minun on kuitenkin ensin muistutettava teitä ja kaikkia kollegojamme siitä, että edellisen istuntojakson tiistain täysistunnossa selitin kun useat kollegat olivat ensin protestoineet voimakkaasti sitä, että edellisenä päivänä menettelyä koskeviin esityksiin liittyvää oikeutta oli käytetty väärin...

... selitin siis, että menettelyä koskevat esitykset keskeytetään heti, kun minuutti on kulunut, kuten työjärjestys edellyttää: kyse on 141 artiklasta. Halusin vain muistuttaa tästä. Tänään esittämänne suosionosoitukset, samoin kuin ne, joita esititte edellisen istuntojakson tiistain istunnossa, vahvistavat sen, että hyväksytte täysin tämän toimintatavan.

Trakatellis
Arvoisa puhemies, koska tämän viikon istuntoon ei mahdu kiireellisten asioiden käsittelyä, haluaisin kiinnittää teidän ja parlamentin huomion ennennäkemättömiin väkivaltaisuuksiin ja vaalivilppeihin Himaren maakunnassa Albanian paikallisvaaleissa. Eurooppalaiset tarkkailijat ovat laatineet raportin, joka ei jätä mitään sijaa epäilyksille, että siellä on loukattu ihmisoikeuksia ja demokraattisia perusmenettelyjä, jotka ovat käytännössä Euroopan unionin vakaumuksen ydin. Euroopan unionin ei pidä sietää tällaista käytöstä, ja mielestäni nämä vaalit pitää uusia Himaren maakunnassa. Muuten suljemme silmämme perustavanlaatuisilta ihmisoikeuskysymyksiltä ja vähemmistöjen oikeuksien loukkauksilta.

Katiforis
Arvoisa puhemies, todellakin Himaren maakunnan paikallisvaaleissa esiintyi väkivaltaisuuksia ja vaalivilppiä, jotka kohdistuivat alueella asuvaan kreikkalaisvähemmistöön. Tästä ei ole mitään epäilystä. Vaaleja seuranneet kansainväliset järjestöt ovat vahvistaneet asian.
Arvoisa puhemies, Albania on maa, jonka asukkaat ovat itse kärsineet vähemmistöjen vainoista muissa maissa, ja tiedetään, miten kansainvälinen yhteisö reagoi näihin vainoihin. Ei pidä toistaa maan rajojen sisällä sitä, mitä rajojen ulkopuolella on tapahtunut, ja tämä on mielestäni ensimmäinen demokratian oppitunti, jota on korostettava tälle maalle, joka alkaa rakentaa demokratiaa itselleen. Haluaisin saattaa parlamentin tietoon nämä rikkeet ja tietenkin vaatia vaalien uusimista Himaren maakunnassa.

Morgantini
Arvoisa puhemies, Lähi-itää koskevien sanojenne jälkeen haluaisin kertoa eräiden tämän parlamentin jäseniä olevien naisten, Nuala Ahernin, Pasqualina Napoletanon, Ana Palacio Vallelersundin, Ulla Sandbækin ja minun itseni aloitteesta. Pyydämme muitakin naisia lähtemään Jerusalemiin tapaamaan palestiinalaisia ja israelilaisia naisia, jotka ovat näiden vuosien ajan olleet aina keskenään yhteydessä ja rakentaneet rauhansiltoja. Tässä hengessä kehotamme siis Euroopan parlamentin naisia tulemaan mukaan tähän valtuuskuntaan: ilmoittautuminen järjestetään tiistaina ja keskiviikkona, jolloin keräämme ilmoittautumiset ja kirjaamme valtuuskuntaan osaa ottavien nimet, nimenomaan siinä hengessä, että rakennamme naisten kesken rauhansiltoja sinne, missä väkivalta raivoaa.

Swoboda
Arvoisa puhemies, haluaisin ainoastaan sanoa kreikkalaisille kollegoillemme, että Kaakkois-Euroopan suhteista vastaavan valtuuskunnan seuraavassa istunnossa, johon osallistuu myös Albanian edustajia, käsitellään myös tätä asiaa. Lisäksi olen varma siitä, että käsittelemme asiaa puolueettomasti kollega Packin johdolla.

Rübig
Arvoisa puhemies, viime viikolla jäsen Karla Peijsin kimppuun hyökättiin Brysselissä. Pyytäisin, että puhemies ottaisi uudelleen yhteyttä Belgian hallitukseen turvallisuuden parantamiseksi Brysselissä.

Puhemies
Ilman muuta, jäsen Rübig. Näin teen.

Haarder
Arvoisa puhemies, esittäisin kysymyksen, joka koskee jäsenten ohjesääntöä. Kysymykseni kuuluu: kuka puhuu parlamentin nimissä, kun on kyse ohjesäännöstä? Kysyn tätä siksi, että lukiessani kollegamme Rothleyn tekemää julkista lausuntoa, saan sen käsityksen, että olemme nimittäneet sabotoijan emmekä esittelijän.
Toivon, että te puhutte parlamentin nimissä eikä jäsen Rothley.

Le Pen
Arvoisa puhemies, käsittääkseni ilmoitatte kohta Ranskan hallituksen tekemästä päätöksestä, jonka mukaan menetän edustajantoimeni Euroopan parlamentissa.
Mielestäni tässä on kyse mitä suurimmasta epäoikeudenmukaisuudesta ja suhteettomasta rangaistuksesta niihin mitättömiin tapahtumiin nähden, joita on käytetty tekosyynä. Minua ei ole pyydetty puolustamaan itseäni. Minua ei ole kohdeltu oikeudenmukaisesti parlamentaarisen koskemattomuuteni pidättämisen yhteydessä, enkä ole voinut käyttää mitään niistä puolustautumiskeinoista, joita voivat käyttää nekin, jotka ovat syyllisiä.
Mielestäni Euroopan parlamentilla on tässä tapauksessa kenties tilaisuus puolustaa arvokkuuttaan.

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, ETAn uhreja on enemmän, mutta myös Espanjan valtion sorron uhreja on enemmän, pidätyksiä on enemmän, kidutettuja ihmisiä on enemmän, Baskimaassa on uusia poliittisia vankeja. Kaiken kaikkiaan baskit ja espanjalaiset ovat joutuneet kärsimään enemmän; espanjalaiset ja baskit ovat varmasti väsyneitä nykyiseen konfliktiin. Ei ole yllättävää, jos he ilmaisevat syvän tyrmistyksensä yhä selkeämmin, koska lukuun ottamatta Espanjan hallitusta kukaan ei usko käynnissä olevan strategian tuomiin etuihin.
Voiko Euroopan parlamentti luopua siitä toivosta, että joskus saavutettaisiin demokraattinen...
(Puheenjohtaja keskeytti puhujan.)

Bautista Ojeda
Arvoisa puhemies, en haluaisi toistaa itseäni, mutta tilanne vaatii sitä. Te tiedätte, millainen tilanne vallitsee parhaillaan Campo de Gibraltarissa, jossa on vaurioitunut englantilainen ydinsukellusvene. Niin kuin pelkäsimme ja oletimme heti alusta lähtien, vaurio pahenee teknikkojen mukaan ja jo kuluneen ajankin takia päivä päivältä.
Arvoisa puhemies, pyydän, että ryhdytte kaikkiin mahdollisiin toimiin, jotta vetoomusvaliokunta nopeuttaisi menettelyään sen vastalausekirjelmän osalta, jossa yli 30 sosiaalista yhteisöä ja kansalaisjärjestöä vastustaa tätä yhteisön säteilysuojasäännöstä räikeästi rikkovaa tilannetta.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan käyttää puheenvuoron oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puheenjohtajana muistuttaakseni ennen jäsen Haarderin puheenvuoroa, että valiokunnan ensimmäinen varapuheenjohtaja Rothley ei ole äänitorvi vaan esittelijä ja että mielestäni hän on toistaiseksi toiminut täysin tämän tehtävän edellyttämällä tavalla.
Toiseksi käytän puheenvuoron tukeakseni jäsen Morgantinin työjärjestyspuheenvuoroa. Luulen, että me olemme päässeet Lähi-idän prosessissa sellaiseen vaiheeseen, jolloin Palestiinan, Israelin ja Euroopan parlamentin naisjäsenet voisivat keskinäisen vuoropuhelun avulla antaa oman panoksensa tuon selkkauksen ratkaisuun.

Goebbels
Arvoisa puhemies, mikäli ymmärsin oikein, olemme parhaillaan vahvistamassa käsittelyjärjestystä. Työjärjestyksessä ei kuitenkaan säädetä työjärjestyshuomautuksesta. Työjärjestyksemme 141 artiklassa säädetään menettelyä koskevista esityksistä, 142 artiklassa säädetään työjärjestyspuheenvuoroista, mutta ei lainkaan työjärjestyshuomautuksesta, eikä ainakaan sellaisista esityksistä, joita olemme juuri kuulleet. Kuka tahansa voi sanoa täällä mitä haluaa, kun keskustelemme käsittelyjärjestyksen hyväksymisestä. Arvoisa puhemies, milloin aiotte soveltaa vain ja ainoastaan työjärjestystä?

Puhemies
Jäsen Goebbels, annan teille vastauksen. Tämä on sellainen ongelma, jonka jokainen puhemies on joutunut kohtaamaan. Ongelma on siinä, onko esitettävä puheenvuoro menettelyä koskeva esitys vai ei. Luulen, että jos joka kerta, kun joku kollegoista esittää menettelyä koskevan esityksen, kiistelemme siitä, onko tämä esitys todella työjärjestyksen mukainen vai ei, menetämme paljon aikaa. Mielestäni yhden minuutin säännön noudattaminen on loppujen lopuksi vähemmän huono ratkaisu, kuten olemme sitä paitsi voineet todeta.

Davies
Arvoisa puhemies, muistanette, että edellisessä istuntojaksossa otin esille kysymyksen Britannian demokratian puolesta kampanjoivan James Mawdsleyn ahdingon, kun Burman viranomaiset pitivät häntä laittomasti pidätettynä. Te lupasitte ilmaista huolenne asiasta, ja tämän seurauksena parlamentti hyväksyi päätöslauselman, jossa se tuomitsi hänen vangitsemisensa. Päätöslauselma oli osa yhteistä diplomaattista ponnistelua, ja parlamenttia ilahduttaa tieto siitä, että Burman viranomaiset vapauttivat Mawdsleyn viime viikolla.
Haluaisin käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni ja kiittää teitä ja parlamentin jäseniä panoksestanne, kun te piditte huolen siitä, että tässä prosessissa saavutettiin myönteinen lopputulos. Toivon, että voimme mahdollisimman pian käsitellä uudelleen kysymystä niistä tuhansista muista ihmisistä, jotka ovat poliittisia vankeja Burmassa, sekä tuota maata koettelevasta demokratian puutteesta.

Blak
Arvoisa puhemies, kun tanskalainen kollegani jäsen Bertel Haarder puhui hetki sitten, hänen tanskan kielensä oli niin vääristynyttä, että oli täysin mahdotonta ymmärtää, mitä hän sanoi. Ettekö voisi huolehtia siitä, että vastedes voimme kuulla, mitä hän sanoo? Hänen puhumaansa tanskan kieltä oli todella vaikea ymmärtää.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, viime maanantaina Georgiassa löydettiin kuolleena Radio Radicalen kirjeenvaihtaja Antonio Russo rintaan haavoittuneena. Hän oli ainoa länsimainen lehtimies, joka jäi viime vuonna useiksi viikoiksi Pristinaan Kosovoon. Georgiassa tehdystä ruumiinavauksesta kävi ilmi, että kyseessä oli selvästi murha ja luultavasti myös kidutus. Antonio Russo oli rohkea lehtimies, joka tutki Tsetseniassa tapahtuvia väärinkäytöksiä, ja katsomme, että tämä oli syynä hänen traagiseen kuolemaansa. En kuvittele, että parlamentti voisi viettää hiljaisen hetken en rohkene pyytää sitä mutta haluaisin, että se olisi perillä tapahtuneesta, sillä Antonio Russo oli rohkea lehtimies, joka antoi henkensä kaikille kuuluvan tiedonsaantioikeuden vuoksi.

Gollnisch
Arvoisa puhemies, työjärjestyksemme 7 artiklan 4 kohdan toisen kappaleen nojalla puhemiehen tehtävänä on välittää tiedot oikeudellisten asioiden valiokunnalle ennen kuin hän vahvistaa Ranskan hallituksen päätöksen. Korkeimman hallinto-oikeuden päätös, johon te varmaan kohta vetoatte, on tehty kokoonpanossa, joka ei ollut toimivaltainen, sillä Ranskan laissa määrätään, että vain täysistunnossa tehty päätös on toimivaltainen, kun on kyse Euroopan parlamentin edustajantoimesta. Arvoisa puhemies, tässä menettelyssä kollegamme Jean-Marie Le Penin parlamentaarista koskemattomuutta on loukattu alusta loppuun saakka. Mielestäni te ette voi vedota perusoikeuskirjaan kuten juuri äsken teitte ellette itse noudata sitä korkeassa virassanne.

Maes
Arvoisa puhemies ja arvoisat kollegat, väkivalta ei ole parlamentissa mikään reunahuomautus, ja niin täytyy olla jatkossakin. Liittyen teidän vetoomukseenne ja osanottoonne väkivallan uhrien perheille mekin haluamme ilmaista solidaarisuutemme kaikkia niitä kohtaan, jotka osoittavat tänään Baskimaassa monissa paikoissa mieltään ETA:n harjoittamaa väkivaltaa vastaan. Siksi pidämme tämän esityslistan hyväksymisen jälkeen yhdessä kaikkien kollegojen ja kaikkien parlamentin henkilöstöön kuuluvien kanssa, jotka niin haluavat, parlamenttirakennuksen oven edessä pienen, hiljaisen pari minuuttia kestävän mielenosoituksen.

Duhamel
Arvoisa puhemies, emme voi sallia sitä, että jäsen Gollnisch kyseenalaistaa Ranskan korkeimman hallinto-oikeuden ilman että reagoimme siihen. Jos jäsen Gollnisch kunnioittaisi oikeusvaltiota, hän kunnioittaisi myös sen toimivaltuuksia. Jäsen Le Penin osalta on häpeällistä, että Euroopan parlamentti ja kaikki demokraatit kuulevat jäsen Le Penin käyttävän sanaa "arvokkuus".

Sakellariou
Arvoisa puhemies, minun puheenvuoroni todellakin koskee työjärjestystä.

Tällä viikolla emme käy ajankohtaiskeskustelua, mutta Tsetseniaa, Albaniaa, Myanmaria ja Palestiinaa koskevat asiat on silti jo käsitelty. Kysymykseni teille kuuluukin seuraavasti: emmekö voi muuttaa työjärjestystä siten, ettei meidän tulevaisuudessa enää tarvitsisi käydä ajankohtaiskeskustelua, vaan että käsittelisimme tällaiset asiat istuntojen alussa?
(Suosionosoituksia)

Puhemies
No niin, jäsen Goebbels, onko nyt kyseessä menettelyä koskeva esitys vai ei? Uskokaa minua, voisimme pohdiskella asiaa tuntikausia.

Schröder, Ilka
Arvoisa puhemies, vuoden 2000 lokakuun 3. päivän ja eilispäivän välisenä aikana Saksan liittotasavallassa on häpäisty vähintään seitsemän kertaa muistopaikkoja, hyökätty kahdeksan kertaa ihmisten kimppuun rasistista syistä, isketty neljä kertaa turvapaikanhakijoiden asuntoloihin ja häpäisty seitsemän kertaa synagogia, juutalaisia hautausmaita ja muistomerkkejä!

Martinez
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, se ei ole, sillä käsittelemme parhaillaan työjärjestystä, koska tänään meidän on noudatettava määräyksiä.
Muutamilla kollegoilla ja ymmärrän sen hyvin on suuri unelma. He unelmoivat liittovaltion rakentamisesta esimerkiksi puheenjohtaja Spinellin johdolla, toisin sanoen sopimustemme muuttamisesta perustuslaiksi. Jos kuitenkin myöntäisimme nyt, että parlamentin toimivaltuudet olisi sidottu ja että sen pitäisi noudattaa jonkin valtion - olipa se mikä tahansa määräyksiä kollegamme edustajantoimen menettämiseen liittyvässä kysymyksessä, hyväksyisimme samalla sen, että parlamentti ei ole riippumaton, vaan sen täytyy alistua kansallisten oikeus- tai valtion viranomaisten päätöksiin.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, meillä on tilaisuus ottaa pitkä askel kohti unelmanne toteutumista joka ei muuten ole minun unelmani. Kun tunnustatte, että parlamentti voi käyttää harkintavaltaa tehdessään päätöksen edustajantoimen menettämistä koskevassa kysymyksessä, olette kulkeneet kappaleen matkaa kohti liittovaltiounelmaanne, ellette te, arvoisa puhemies, sitten peräänny ja anna periksi.

de Gaulle
Arvoisa puhemies, ihmettelen joka tapauksessa sitä, että oikeusasioiden valiokunta ei ole käsitellyt eikä edes ottanut esille tätä jäsen Le Penin edustajantoimen menettämistä. Itse asiassa tämä olisi ensimmäinen kerta kolmannen, neljännen ja viidennen tasavallan aikana, kun ranskalainen parlamentin jäsen menettäisi edustajantoimensa sakoista johtuvan oikeusjutun tuloksena.
Oikeutta on loukattu monella tavalla ei ainoastaan Ranskan oikeutta vaan myös yhteisön oikeutta ja mielestäni olisi suuri virhe, jos oikeudellisten asioiden valiokunta ei ottaisi tätä juttua käsiteltäväksi ja jos jäsen Le Peniä ei kuultaisi.

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Puheenjohtajakokouksen 19. lokakuuta työjärjestyksen 110 artiklan mukaisesti laatiman esityslistaluonnoksen lopullinen versio on jaettu.
Maanantai: Olen vastaanottanut Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän pyynnön siirtää jäsen Klaßin laatiman maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan viiniköynnöksen kasvullista lisäysaineistoa koskevan mietinnön käsittely seuraavalle istuntojaksolle.
Jäsen Lannoye haluaa kysymyksen laatijana esittää puheenvuoron.

Lannoye
Arvoisa puhemies, jäsen Klaßin mietintöä on siirretty jo kaksi kertaa. Toivomme kuitenkin, että sitä siirrettäisiin vielä poliittisista syistä.
Todellisuudessa tämä päällisin puolin tekninen mietintö, jossa ei näköjään tehdä suuria poliittisia muutoksia, on erittäin tärkeä, koska siinä tuodaan vaivihkaa esille mahdollisuus harjoittaa viininviljelyssä geenitekniikkaa ja päätyä näin ollen geenimuunneltuun viininviljelyyn.
Koska GMO:ita käsittelevää puitedirektiiviä koskeva sovittelumenettely on parhaillaan käynnissä, olemme sitä mieltä, että tällä hetkellä olisi järkevämpää odottaa, että sovittelu saatetaan päätökseen ja ottaa tämä kysymys käsiteltäväksi sitten, kun oikeudellinen kehys on selkeästi määritelty, eli periaatteessa tammikuussa. Pyydämme siis, että tämän mietinnön käsittelyä lykätään.

Puhemies
Jäsen Lannoye esitteli siis juuri ryhmänsä pyynnön.
Haluaako joku esittää pyyntöä puoltavan puheenvuoron?

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, kuten olemme mietinnön esittelijälle ja parlamentin jäsenille jo useasti sanoneet, geneettisesti käsiteltyjen tai muunnettujen mikro-organismien ympäristöön levittämistä koskeva lainsäädäntö jota kollega David Bowen mietinnössä käsitellään on hyvin tärkeä. Bowen mietintöä koskeva sovittelumenettely on paraikaa käynnissä. Tässä mietinnössä on kyse perustavaa laatua olevasta lainsäädännöstä, johon kaikkien muiden geneettisesti muunnettuja kasveja koskevan lainsäädännön pitäisi perustua. Siksi on järkevää ja oikeutettua ja lisäksi tähän asiaan on suhtauduttava vakavasti että odotamme, kunnes sovittelumenettely on saatu päätökseen, mikä kestää vielä noin kuusi viikkoa, ja teemme päätökset muista tähän aihepiiriin liittyvistä lainsäädäntöehdotuksista vasta sitten. Tästä syystä kannatan jäsen Lannoyen pyyntöä.

Puhemies
Seuraavaksi kuulemme esittelijä Klaßia, joka uskoakseni vastustaa siirtoa.

Klaß
. (DE) Arvoisa puhemies, vastustan mietinnön siirtämistä, ja ihmettelen samalla, miten parlamentti oikein toimii. Mietintö hyväksyttiin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa heinäkuussa, jolloin sitä kannatti selvä enemmistö ja jolloin sitä vastaan äänesti vain kaksi valiokunnan jäsentä. Ei ole asianmukaista, että keskustelemme nyt direktiivistä 90/220, joka koskee geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellista levittämistä ympäristöön. Viittaamme nyt tähän direktiiviin, ja Bowen mietintöä koskevan sovittelukäsittelyn jälkeen käytävissä keskusteluissa sama toistuu. Menettelemme aivan kuten metsätaloudessa ja muissa yhteyksissä käytettävää lisäysaineistoa käsiteltäessä, eli hyväksymme sen, että mietinnössä viitataan horisontaaliseen direktiiviin.
Ellemme nyt äänestä tästä mietinnöstä, kehitys tulee taantumaan. Mietinnön siirtäminen estäisi viiniköynnöslajikkeiden kaupan Euroopassa, ja olen sitä mieltä, että äänestäessämme tästä mietinnöstä meidän on mietittävä sisämarkkinoiden etuja Euroopan viiniköynnösjalostajien näkökulmasta.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.) Tiistai:

Poettering
Arvoisa puhemies, haluaisin puolueryhmäni puolesta pyytää komissiota sisällyttämään huomisaamuiseen, Biarritzin Eurooppa-neuvostoa koskevaan keskusteluun yhden lisäkohdan. Pyydän nimittäin komissiota antamaan julkilausuman, joka liittyy komission jäsen Verheugenin 20. lokakuuta saksalaiselle Frankfurter Allgemeine Zeitung -sanomalehdelle antamaan haastatteluun. Komission jäsen Verheugenin lausunnoista sai sellaisen käsityksen, että tämänhetkisten tietojen mukaan Euroopan unioniin liittyisi vuonna 2005 kymmenen uutta valtioita. Lisäksi ja tämä on vakava lausunto hän kyseenalaisti enemmistöpäätösten käyttöönoton ministerineuvostossa. Juuri tätähän me pidämme yhtenä perustavaa laatua olevana unionin uudistusehdotuksena, jota tullaan käsittelemään Nizzan huippukokouksessa. Verheugenin oma puolue on jo kritisoinut häntä hänen antamiensa lausuntojen takia. Pyydämme komissiota selkeyttämään kantaansa huomenna. Valitettavasti tämä on jo toinen kerta, kun komission jäsen Verheugen antaa kiistanalaisia lausuntoja. Hän ilmeisesti aikoo jatkaa eripuran aiheuttamista. Pyydämme komissiota selkeyttämään kantaansa komission jäsen Verheugenin laajentumista koskeviin lausuntoihin.

Puhemies
Jäsen Poettering, huomisen keskustelussa kullakin puhujalla on mahdollisuus esittää kaikenlaisia kysymyksiä ja puhutella sekä neuvoston että komission edustajaa.

Tiedonanto Le Penin edustajantoimen menettämistä koskevasta ilmoituksesta
Puhemies
Hyvät kollegat, saatan teidän tietoonne, että olen vastaanottanut torstaina 19. lokakuuta 2000 Ranskan tasavallan toimivaltaisilta viranomaisilta virallisen ilmoituksen korkeimman hallinto-oikeuden 6. lokakuuta 2000 antamasta päätöksestä, jolla hylättiin vetoomus, jonka Jean-Marie Le Pen oli jättänyt Ranskan pääministerin 31. maaliskuuta 2000 antaman määräyksen kumoamiseksi, jonka tarkoituksena oli hänen Euroopan parlamentin edustajantoimensa lakkauttaminen.Ilmoitan teille vastaanottaneeni tämän jälkeen kopion Charles de Gaullen, Carl Langin, Jean-Claude Martinez'n ja Bruno Gollnischin Ranskan tasavallan presidentti Jacques Chiracille Le Penin puolesta esittämästä armahduspyynnöstä.
Annan puheenvuoron oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puheenjohtajalle Ana Palacio Vallelersundille, joka kertoo meille mielipiteensä.

Palacio Vallelersundi
. (ES) Arvoisa puhemies, pohdittuaan aihetta viime toukokuun 15. ja 16. päivän istunnoissaan oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta päätti suositella, että parlamentti lykkäisi Jean-Marie Le Penin edustajantoimen päättymistä koskevan ilmoituksen tiedoksi antamista. Painotan, että oikeudellisten asioiden valiokunnan suosituksena oli, että parlamentti lykkää ilmoitusta, kunnes Jean-Marie Le Penin määräaika muutoksenhakemiselle Ranskan korkeimmassa hallinto-oikeudessa umpeutuu tai tämä tekee asiassa päätöksen. Arvoisa puhemies, lainaan sana sanalta 17. toukokuuta päivättyä kirjettä, jonka te itse luitte täysistunnossa.
Kuten te itse sanoitte, korkein hallinto-oikeus on hylännyt tämän vetoomuksen ja se on ilmoittanut meille asianmukaisella tavalla kielteisestä päätöksestään. Niinpä ei ole enää mitään syytä, joka oikeuttaisi, että tätä tiedonantoa, joka on primaarioikeuden kanssa solmitun sopimuksen, tarkemmin sanottuna 20. syyskuuta 1976 laaditun asiakirjan 12 artiklan 2 kohdan mukainen toimi, lykättäisiin tuonnemmaksi.
Arvoisa puhemies, mainitsemanne armahduspyyntö ei muuta tilannetta, sillä kyse ei ole oikeuskelpoinen vetoomus. Kuten sen nimestäkin käy ilmi, kyseessä on hallitsijan armahdus, joka ei vaikuta Ranskan hallituksen päätökseen, josta on oikeudellisten asioiden valiokunnan suosituksen mukaan ilmoitettava täysistunnossa.

Puhemies
Kiitokset, jäsen Palacio.
Näin ollen, 20. syyskuuta annetun neuvoston säädöksen edustajien valitsemisesta Euroopan parlamenttiin yleisillä, välittömillä vaaleilla 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti, Euroopan parlamentti toteaa Ranskan hallituksen ilmoituksen Jean-Marie Le Penin edustajantoimen menettämisestä.
Jean-Marie Le Pen, pyydän teitä poistumaan istuntosalista, ja jotta kaikki sujuisi sekä parlamenttia että teitä kunnioittaen, keskeytän istunnon kymmenen minuutin ajaksi.
(Istunto keskeytettiin klo 17.40 ja sitä jatkettiin klo 17.50.)

Pyyntö Pacheco Pereiran parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämiseksi
Zappalà
Arvoisa puhemies, parlamentin jäsen Pacheco Pereiran tapaus käsiteltiin varsin huolellisesti oikeusasioiden valiokunnassa: lausunto, joka hyväksyttiin ja jätettiin parlamentin tämänpäiväiseen käsittelyyn, kuuluu, että koskemattomuutta ei pidätetä. Syyt ja perustelut on lueteltu jäsen McCormickin erinomaisessa mietinnössä, ja syyt ovat lähtökohdiltaan seuraavat: poliittisiin kantoihin tai kansalaisuuteen liittyvät seikat eivät voi, eivätkä saa vaikuttaa; oikeusperustan on oltava luja ja ehdoton; koskemattomuus ei ole henkilökohtainen etuoikeus, vaan tae parlamentin ja sen jäsenten riippumattomuudesta minkä tahansa muiden tahojen suhteen; kiistanalaisen asian ajankohdalla ei ole merkitystä, eikä sillä, haluaako asianomainen henkilö itse luopua koskemattomuudestaan.
Pöytäkirjan viittaus kansalliseen lainsäädäntöön ei merkitse Euroopan parlamentin sivuuttamista, vaan se liittyy menettelyyn, sillä jokaisella parlamentilla tässä tapauksessa Euroopan parlamentilla säilyy oikeus itsenäisiin päätöksiin. Lopuksi todettakoon, että jäsen Pacheco Pereira on harjoittanut poliitikon tehtäviä, eikä hänen voida siten katsoa olevan vastuussa mistään rikoksesta.
Kun PPE:n kanta on käynyt selväksi, toisin julki sen, että, jos Pacheco Pereira olisi ollut italialainen, hänet olisi haastettu oikeuteen ilman, että Euroopan parlamentti olisi edes tiennyt siitä! Italian oikeusviranomaiset eivät pyydä minkäänlaisia lupia asianosaisen ollessa Euroopan parlamentin jäsen, vaan ne ryhtyvät toimiin välittämättä lainkaan niistä periaatteista, jotka koskevat tämän toimielimen asiaankuuluvaa kunnioittamista.
Jo tämän vaalikauden aikana jotkut parlamentin jäsenet on haastettu oikeuteen ilman pyyntöä koskemattomuuden pidättämisestä. En voinut itse ottaa asiaa puheissani esiin, koska kyseessä olivat puoluekollegani, joita jatkuvasti vainotaan poliittisista syistä, ja olisin siten ollut jäävi puhumaan. Nyt tapaus toistui jälleen ja kohteena oli kollegani PPE:ssä, mutta kyseessä ei ollut poliittinen kotikenttäni Italiassa. Kollegani Cocilovo haastettiin oikeuteen parlamenttia halventaen ilman, että parlamentti tiesi asiasta. Tämä on erittäin vakava tapaus, jota te, arvoisa puhemies, ette voi jättää ottamatta huomioon. Kyseessä on Euroopan parlamentin riippumattomuus!

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, itse asiassa en tarvitse puheenvuorooni kahta minuuttia, koska jäsen MacCormickin esityksen ja jäsen Zappalàn lisäyksen jälkeen Euroopan parlamentin sosialistiryhmän mielestä on ilmeistä, että Pacheco Pereiran koskemattomuutta ei tule pidättää. Minä sanoisin, että kyse on itse asiassa merkityksettömästä asiasta, erään poliitikon televisio-ohjelmassa antamista lausunnoista, joista on aiheutunut perusteeton ja häpeällinen kiista ja jotka ovat Portugalin perustuslain mukaisia eivätkä riko yhteisön parlamentaarista koskemattomuutta koskevia sääntöjä.
Nämä kaikki näkökohdat puoltavat todellakin sitä, ettei jäsen Pacheco Pereiran koskemattomuutta pidätetä, ja siksi sosialistiryhmä yhtyy jäsen MacCormickin ehdotukseen olla tekemättä niin.

Sosiaalipoliittinen ohjelma
Puhemies
Seuraavaksi esityslistalla on jäsen van Lanckerin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0291/2000) komission tiedonannosta neuvostolle (KOM(2000) 379 - C5-0508/2000 - 2000/2219(COS)), Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle sosiaalipoliittisesta ohjelmasta.

Van Lancker
. (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa ministeri ja arvoisat kollegat, haluaisin aluksi kiittää kollegoita, komission jäsentä ja hänen virkamiehiään erinomaisesta yhteistyöstä, jota olemme tehneet tämän mietinnön puitteissa, ja haluan myös käyttää tilaisuutta hyväkseni ilmaistakseni kiitollisuuteni siitä, että mukana on ollut runsaasti kansalaisjärjestöjä, työmarkkinaosapuolia ja asiantuntijoita, jotka ovat auttaneet meitä laatimaan kunnianhimoisen sosiaalipoliittisen ohjelman parlamentin nimissä. Usein sanotaan, että "sosiaalipolitiikka on tuottava tekijä", ja se pitää paikkansa, koska solidaarisempi yhteiskunta on myös paremmin suoriutuva yhteiskunta. Sosiaalipolitiikalla on kuitenkin omat lakinsa, ja sosiaalipolitiikassa täytyy huolehtia siitä, että epätasa-arvo poistetaan, että sosiaalista lähentymistä edistetään ja että ihmisten elämisen laatua parannetaan. Siksi sosiaalipoliittinen ohjelma ansaitsee arvokkaamman paikan eurooppalaisessa politiikassa. Lissabonin huippukokous on antanut meille mahdollisuuden antaa sosiaalipolitiikalle lisää painoarvoa, ja meidän täytyy käyttää tätä tilaisuutta hyväksemme.
Olen suureksi ilokseni havainnut, että komissio ja puheenjohtajavaltio Ranska haluavat kunnianhimoisen sosiaalipoliittisen ohjelman, ja mielestäni, arvoisa komission jäsen ja arvoisa ministeri, me olemme täysin samaa mieltä tavoitteista. Siksi haluaisin puheessani tässä keskustelussa kiinnittää huomiota muutamiin kohtiin, joissa haluamme vielä parlamentista käsin terävöittää tätä ohjelmaa.
Ensimmäinen asiani liittyy strategiaan. Sosiaalipoliittisessa ohjelmassa täytyy antaa runsaasti näkyvyyttä sosiaaliselle Euroopalle kansalaisten parissa, ja siksi toivomme sitä varten toimenpiteitä, painopisteitä ja välineitä, jotta se voitaisiin ilmaista voimakkaammin ja selkeämmin. Meidän täytyy voida nähdä, missä asioissa menestytään, ja niiden täytyy olla mitattavissa, ja sosiaalipoliittisen ohjelman täytyy saada keskeinen sija huippukokouksessa käytävässä poliittisessa keskustelussa. Siksi toivomme kovasti, että otettaisiin käyttöön sosiaalipoliittinen tulostaulu, jollaista käytetään myös sisämarkkinoiden tapauksessa ja johon sisältyvät selkeät toimet, määräajat ja aikarajat. Siksi toivommekin, että kevään huippukokouksessa keskusteltaisiin vuosittain sosiaalipoliittisesta ohjelmasta.
Toinen asiani liittyy välineisiin. Luxemburgin huippukokouksen jälkeen sovellettu avoin koordinointimenetelmä on todellakin avannut mahtavia uusia mahdollisuuksia sellaisilla osa-alueilla, joilla aikaisemmin käytettiin ainoastaan kansallista toimivaltaa. Siksi pyydämme, että tätä menetelmää vahvistetaan, ja kuten sosiaaliministerien neuvosto on nyt päättänyt, sovelletaan syrjäytymiseen ja köyhyyteen. Lisäksi näkisimme hyvin mielellämme, että tätä tärkeää innovatiivista menetelmää käytettäisiin myös sen strategian edistämiseen, jolla pyritään uudenaikaistamaan sosiaaliturvaa.
Sitten kolmas asiani. Tämän avoimen koordinointimenetelmän tärkeyden painottaminen ei tarkoita, että tämän menetelmän pitäisi korvata sosiaalilainsäädäntö, koska myös Euroopassa meidän täytyy määritellä sosiaaliset oikeudet, uskaltaa laatia sosiaaliset minimit sekä laatia sosiaalilainsäädäntö, joka on välttämätön tekijä Euroopan sisämarkkinoilla. Parlamentti on sitä mieltä, että komission pitäisi auttaa joissakin tapauksissa, esimerkiksi kun on kysymys työntekijöiden yksilöllisistä tai kollektiivisista oikeuksista, työn uusien muotojen paremmasta turvallisuudesta sekä turvallisuuden ja terveyden suojelusta työssä uusien riskitekijöiden osalta. Pidämme myös hyvin tärkeänä sitä, että Euroopan komissio tekee aloitteen, joka liittyy uudelleen vuoden 1992 suosituksiin, joilla tuettiin jäsenvaltioiden ponnisteluja sen hyväksi, että kaikille taattaisiin oikeus riittäviin tuloihin. Vain silloin köyhyyden vastainen taistelu voi olla tehokasta.
Työmarkkinaosapuolet ovat luonnollisesti merkittävässä osassa toteutettaessa sosiaalipoliittista ohjelmaa, kun on kysymys elinikäisestä oppimisesta, työajan järjestämisestä ja työn uusista muodoista. Toivomme, että ne ovat valmiita neuvottelemaan kaikista näistä uusista osa-alueista. Pyydämme kuitenkin komissiolta, että mikäli neuvottelut eivät johda tuloksiin, komissio käyttäisi aloiteoikeuttaan täysimääräisesti.
Lopuksi vielä kaksi huomautusta. Euroopan sosiaalipoliittisen ohjelman toteuttamisessa on oleellista, että saadaan aikaan tiivis kumppanuus toimielinten välillä sekä jäsenvaltioiden, työmarkkinaosapuolten ja myös monien sosiaalialan kansalaisjärjestöjen kanssa, joilla täytyy olla tärkeä rooli ohjelmaa toteutettaessa. Myös tässä asiassa olemme sitä mieltä, että Euroopan tulee tehdä pikaisesti aloite tämän kansalaiskeskustelun, siis kansalaisjärjestöjen kanssa käytävän vuoropuhelun, vahvistamiseksi.
Sitten lopuksi, sosiaalipolitiikkaa ei voida tarkastella erillisenä lukuna. Se täytyy sisällyttää Euroopan unionin kaikkeen politiikkaan. Olen vakuuttunut siitä, että Eurooppa voi olla sosiaalinen vain siinä tapauksessa, että myös talouspolitiikka, kilpailupolitiikka, ulkopolitiikka ja koko laajentumiskeskustelu saavat sosiaalista väriä. Arvoisa ministeri, toivon, että neuvosto saa innoitusta parlamentin odotuksista ja että onnistutte Nizzan huippukokouksessa sisällyttämään kunnianhimoiset tavoitteet Euroopan sosiaalipoliittiseen ohjelmaan, jonka parissa voimme sitten tulevina vuosina tehdä yhteistyötä.

Kratsa-Tsagaropoulou
Arvoisa puhemies, ehdotuksessa sosiaalipoliittiseksi ohjelmaksi on annettu poliittinen viesti, joka ei ole jäänyt huomaamatta. Asia on herättänyt suurta kiinnostusta eurooppalaisissa yhteiskunnissa, ja kansalaisjärjestöjen ja yleensä kansalaisyhteiskunnan edustajat ovat jättäneet meille monia ehdotuksia, jotka naisten oikeuksien valiokunta on ottanut lausunnossaan huomioon.
Toivomme, että myös sosiaalipoliittisen ohjelman täytäntöönpano tarjoaa kansalaisille tilaisuuden tuntea olevansa lähellä sosiaalista Eurooppaa ja tiedostaa, että Euroopan unioni ryhtyy myönteisiin toimiin myös elintason jatkuvan parantamisen eikä vain minimitason takaamisen puolesta. Lisäksi kansalaisille on selvennettävä, että sosiaalipoliittisella ohjelmalla ei tähdätä yhdenmukaisen sosiaalipolitiikan toteuttamiseen, vaan sillä koordinoidaan, tuetaan ja kannustetaan kansallisia politiikkoja osana kokonaisvaltaista sosiaalista kehitystä. Nykyään kaikkien valtioiden on selviydyttävä yhteisistä haasteista, joiden ulottuvuudet ovat tietenkin erilaisia, mitä tulee uusiin työmuotoihin, kansalaisiin kohdistuvaan syrjintään ja sukupuolten väliseen epätasa-arvoon.
Naisten oikeuksien valiokunta on sitä mieltä, että sosiaalipoliittisen ohjelman pitää asettaa ohjelmasuunnittelun ja toimenpiteiden keskipisteeseen kaikenikäisten ja kaikkiin sosiaaliryhmiin kuuluvien naisten laadullinen ja määrällinen osallistuminen työmarkkinoille, ja tästä syystä ensimmäiselle sijalle pitää nostaa kaikki toimet, jotka helpottavat työelämään pääsyä, ja kuten olemme lausunnossamme sanoneet, helpottavat työelämän yhdistämistä perhe-elämään tai muihin henkilökohtaisiin valintoihin.
Naisten oikeuksien valiokunta ehdottaa lisäksi, että kaikilla naisilla, kaikenikäisillä ja kaikkiin sosiaaliryhmiin kuuluvilla naisilla olisi mahdollisuus päästä riittävän ja asianmukaisen sosiaaliturvan piiriin. Meidän ei pidä unohtaa, että naiset ovat aina talouskriisien ensimmäisiä uhreja ja muodostavat enemmistön niistä kansalaisista, jotka kärsivät sosiaalisesta syrjäytymisestä ja köyhyydestä.
Lausunnossamme tuemme lisäksi vuoropuhelua ja yhteistyötä kansalaisyhteiskunnan ja ennen kaikkea eurooppalaiseen perheeseen liittymistä valmistelevien maiden naisjärjestöjen kanssa, koska myös siellä on päästävä mukaan samanlaiseen kehitykseen, joka seuraa muun Euroopan edistysaskeleita ja näkemyksiä.

Puhemies
Ennen kuin annan puheenvuoron neuvoston puheenjohtaja Pérylle, haluaisin mainita muutaman seikan. Puheenjohtaja Péry on tänään kolmatta peräkkäistä kertaa parlamentissa, mistä olemme iloisia. Se oli ensimmäinen asia, jonka halusin mainita. Toiseksi: tämä on selitettävissä vain siten, että tekijä palaa aina rikospaikalle. Péry toimi useita vuosia parlamentin varapuhemiehenä ja istui tällä samaisella tuolilla ja luotimme aina siihen, että hän johtaa parlamenttia vakaalla kädellä, vaikka eteen olisi tullut vaikeitakin äänestyksiä. Sitäkin enemmän meitä ilahduttaa se, että te olette tänään täällä! Olkaa hyvä, arvoisa valtiosihteeri.

Péry
. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät esittelijät, hyvät parlamentin jäsenet, aivan ensiksi kiitän teitä, arvoisa puhemies, tästä henkilökohtaisesta johdannosta.
Olen hyvin iloinen, että voin osallistua kanssanne tähän tärkeään sosiaalipoliittista ohjelmaa koskevaan keskusteluun. Haluan ensinnäkin sanoa, että työllisyys- ja sosiaaliministeri Elisabeth Guigou olisi halunnut olla tänään täällä parlamentissa, jonka jäsen hänkin on ollut ja josta hänellä on erinomaisia muistoja. Hänen aivan uudet tehtävänsä kuitenkin velvoittavat hänet olemaan tänään Pariisissa, ja hän pyysi minua esittämään teille pahoittelunsa sen vuoksi.
Aivan ensimmäiseksi haluaisin onnitella jäsen Van Lanckeria ja työllisyys- ja sosiaalivaliokuntaa sekä valiokunnan puheenjohtajaa tästä mietinnöstä, josta keskustelemme ja joka on osoitus siitä, kuinka dynaamisesti ja tinkimättömästi Euroopan parlamentti on sitoutunut toimimaan sosiaalipoliittisen ohjelman hyväksi.
Pariisissa 8. heinäkuuta pidetyn Eurooppa-neuvoston epävirallisen työllisyyttä ja sosiaalipolitiikkaa käsittelevän kokouksen jälkeen puheenjohtajavaltio pyysi kaikkia asianomaisia toimijoita tietenkin Euroopan parlamenttia, talous- ja sosiaalikomiteaa, alueiden komiteaa, työmarkkinaosapuolia, kansalaisjärjestöjä, neuvoston työryhmiä ja komiteoita - tekemään asiaa koskevia ehdotuksia.
Parlamentin laatima sosiaalipoliittista ohjelmaa koskeva päätöslauselma, jonka pian hyväksytte, tuo hyvin kunnianhimoisen lisän yhteiseen toimintaamme. Puheenjohtajavaltio Ranska onnittelee teitä siitä ja sitoutuu ottamaan päätöslauselman työssään erittäin tarkasti huomioon.
Eurooppa-neuvoston 8. heinäkuuta pidetyn epävirallisen kokouksen, syyskuussa yhdessä Euroopan komission kanssa järjestämänne keskustelun ja Brietin pääkaupunkeihin tekemien vierailujen perusteella voimme tehdä joitakin huomioita. Ensinnäkin esittäisin muutaman yleisen huomion sosiaalipoliittisesta ohjelmasta, ja sen jälkeen palaan eri osa-alueisiin ja teen niistä yhteenvedon puheaikani puitteissa.
Olen iloinen voidessani todeta, että kaikki sosiaalipolitiikan piiriin kuuluvat toimijat ovat suhtautuneet myönteisesti sosiaalipoliittisen ohjelman laatimiseen. Sen tarkoituksena on tehdä Euroopan sosiaalipolitiikasta näkyvämpää ja tehokkaampaa valmistelemalla unionia suuriin yhteisiin haasteisiin. Ohjelma noudattaa tietenkin Lissabonin päätelmien ja myös tulevan Euroopan unionin perusoikeuskirjan linjaa varmistaakseen, että niitä toteutetaan tehokkaasti.
Komission tiedonannossa luetelluista toiminta-alueista on myös päästy yleiseen yksimielisyyteen. Jos keskustelua käydään, se ei johdu niinkään kyseessä olevan toiminnan luonteesta, vaan pikemminkin niistä metodeista, jotka on valittu asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Mielestäni on omaksuttava pragmaattinen menettelytapa ja sivuutettava erimielisyydet silloin kun ne ovat väärällä tavalla ideologisia.
Kuten hyvin perustellusti päätöslauselmassanne ehdotatte ja vahvistatte siten myös Euroopan komission ehdottamaa lähestymistapaa, hyödynnämme jatkossakin kaikkia käytössämme olevia yhteisön eri työkaluja: sosiaalista vuoropuhelua, lainsäädäntöä, koordinointia, lähentymistä, tietojen vaihtoa ja yhteisön rahastoihin ja ohjelmiin nojautuvaa rahoitusta. Meidän tehtävämme on määritellä erikseen kullakin toiminta-alueella ja kunkin toiminnan kohdalla, minkä välineen avulla päästään parhaiten haluttuun tavoitteeseen.
Seuraavaksi aion esittää tarkempia huomioita, ensinnäkin työllisyyden osalta. Työllisyys on jatkossakin ensisijainen tavoitteemme, vaikka sen käsittelytapa kehittyykin. Tämänkin osalta on oltu yksimielisiä siitä, että Luxembourgin prosessia jatketaan ja sitä vahvistetaan Lissabonin Eurooppa-neuvostossa vahvistettujen tavoitteiden osalta. Aivan erityisesti olemme omistautuneet tavoittelemaan täystyöllisyyttä. On virheellistä asettaa keskusteluissa laatu ja määrä toistensa vastakohdiksi, ja Lissabonissa asetettiin selkeästi kaksi tavoitetta: enemmän työpaikkoja ja parempia työpaikkoja. Meidän tehtävämme on osata määritellä ne keskeiset tekijät, jotka kuvaavat työpaikan laatua, ja meidän on myös kyettävä mittaamaan niitä.
Kun otetaan huomioon tehtäväni Ranskan hallituksessa, ymmärrätte varmaan, että olin todella iloinen voidessani todeta, että toisaalta sukupuolten välinen tasa-arvo ja toisaalta elinikäinen oppiminen ovat aiheita, jotka saavat hyvin paljon kannatusta. Elinikäinen oppiminen otettiin jälleen yksimielisesti ensisijaiseksi toiminta-alueeksi. Työmarkkinaosapuolet ovat muuten alkaneet työskennellä tämän asian hyväksi. Meidän on kannustettava niitä tässä työssä, jotta elinikäistä oppimista puoltavia sopimusaloitteita tehtäisiin mitä pikimmin. Tässä vaiheessa puhettani muistutan, että elinikäistä oppimista koskeva Euroopan laajuinen seminaari järjestetään Biarritzissa 4.5. joulukuuta, ja minä olen tuon seminaarin puheenjohtajana.
Naisten ja miesten tasa-arvon osalta monet jäsenvaltiot ovat korostaneet tarvetta parempaan työ- ja perhe-elämän yhteensovittamiseen kiinnittämällä huomiota erityisesti lastenhoitoon. Tämä on todellakin avainkysymys sekä korkeamman työllisyysasteen saavuttamisen että naisten ja miesten tasa-arvoa koskevien asioiden edistymisen kannalta.
Samasta aiheesta haluaisin sanoa vielä, että päätöslauselmanne sisältää useita toimia naisten tilanteen parantamiseksi, ja niiden yhteisenä tavoitteena on integroida miesten ja naisten tasa-arvon käsite kaikkiin sosiaalipoliittisen toimintasuunnitelman piiriin kuuluviin osa-alueisiin. Kannatan tätä menettelytapaa.
Ehkä tiedättekin, että järjestän 27. lokakuuta tätä asiaa koskevan ministerikokouksen. Puhuin siitä pitkään jo 5. lokakuuta pidetyssä täysistunnossa. En siis ota esille niitä kolmea aihetta, joista keskustelemme tuolloin.
Keskustelette kohta viidennestä sukupuolten tasa-arvoa koskevasta ohjelmasta jaksolle 2001-2006. Haluaisin kiittää teitä erittäin lämpimästi siitä, että vastasitte puheenjohtajavaltion pyyntöön ja työskentelitte todella nopeasti ja mallikkaasti, minkä ansiosta voimme nyt hyväksyä hyvissä ajoin tämän erittäin tärkeän ohjelman, jossa esitetään samalla sekä kokonaisvaltaista lähestymistapaa että erityisiä toimia. Voitte luottaa siihen, että tulen ohjaamaan sitä hyvään suuntaan ja että säilytän rahoitussitoumukset50 miljoonassa eurossa.
Vahvistaakseen tasa-arvokysymyksen kokonaisvaltaista lähestymistapaa, puheenjohtajavaltio on esittänyt toivomuksen, että tämä käsite otettaisiin huomioon useissa ministerineuvostoissa. Näin tullaan tekemään Ranskan puheenjohtajakaudella.
Sosiaalipoliittisella ohjelmalla on paljon muitakin tavoitteita. Haluaisin sanoa pari sanaa työntekijöiden liikkuvuudesta. Tätä liikkuvuutta on tuettava turvaamalla urakehitys. Haluaisin sanoa muutaman sanan myös epävarmuuden torjunnasta. Työpaikkojen epävarmuus on otettava paremmin huomioon.
Työmarkkinaosapuolet ovat muistuttaneet yhteisten määritelmien merkityksestä. Tarkoitan nyt nimenomaan epätyypillisiä työmuotoja. Tiettyjä yhteisön direktiivejä, jotka koskevat esimerkiksi eurooppalaista yritysneuvostoa, yritysten luovutusta ja työntekijöiden joukkovähentämistä koskevia direktiivejä, on selvästikin saatettava jälleen ajan tasalle. Olen havainnut myös voimakkaan tarpeen määritellä todellinen työympäristöä koskeva yhteisöstrategia, joka liittyy erityisesti työterveyteen ja -turvallisuuteen. Olemassa olevia direktiivejä pitäisi yksinkertaistaa ja ne täytyisi mukauttaa tekniseen kehitykseen, mutta tämän lisäksi täytyisi tehdä myös uusia riskejä ja vaarallisia työpaikkoja koskevia konkreettisia ehdotuksia.
Muutama sana sosiaaliturvasta. Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että noudatamme sosiaaliturvan alla yhteistyöstrategiaa ja asetamme eläkeläisiä koskevat kysymykset etusijalle, kuten Lissabonissa pyydettiin.
Syrjäytymisen torjumisen osalta edistyimme huomattavasti, kun määrittelimme 17. lokakuuta pidetyssä työllisyyttä ja sosiaalipolitiikkaa käsittelevässä neuvoston kokouksessa köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiselle tarkoituksenmukaiset tavoitteet, joiden pohjalta laaditaan kansallisia toimintaohjelmia. Sosiaalipoliittisessa ohjelmassa voitaisiin myös ottaa kantaa vuonna 1992 laaditun tulojen ja varojen vähimmäismäärää koskevan suosituksen seurantaan.
Tulevien viikkojen aikana puheenjohtajavaltio aikoo laatia yhteenvedon kaikista näistä asioista ottamalla huomioon kaiken sen avun, jota sille on annettu. Voisimme saada 28. marraskuuta pidettävään työllisyysneuvostoon mennessä valmiiksi asiakirjan, joka on osoitettu hallitusten päämiehille ja joka kuvastaa todellista kunnianhimoa seuraavaa viittä vuotta silmällä pitäen. Euroopan parlamentin osuus tässä työssä tulee selvästikin olemaan merkittävä, ja kiitän teitä siitä.

Pronk
Arvoisa puhemies, tänään käsitellään sosiaalipoliittista ohjelmaa. Haluan kiittää lämpimästi Van Lanckeria ja Kratsaa siitä, että he ovat tehneet paljon työtä sen hyväksi, että tämän parlamentin näkökannat asiasta on saatu paperille. Haluaisin puhua tässä kahdesta asiasta.
Ensinnäkin aiemmin keskustelimme sosiaalisesta toimintaohjelmasta, ja toimintaohjelma tarkoittaa, että jotakin tapahtuu. Nyt keskustelemme sosiaalipoliittisesta ohjelmasta, ja se voi tarkoittaa, että jotakin tapahtuu, mutta sen ei tarvitse tarkoittaa sitä, mikä on yksi asioista, joihin meidän täytyy jatkuvasti kiinnittää huomiota. Olemme tekemisissä sosialistisesti suuntautuneen neuvoston kanssa, joten on paljon mahdollista, että siellä puhutaan paljon, mutta toimintaa on vähän. En toivo, että joudun pitämään kiinni täällä tästä tulkinnasta. On kysymys siitä, että ohjelmaan tosiaankin sisällytetään jotakin ja että toimintaa toteutetaan. Tällä mietinnöllä pyritään juuri siihen, ja olemme itse yrittäneet vielä jossakin määrin painottaa sitä muutamissa tarkistuksissa.
Tänään käsitellään sosiaalipolitiikkaa, josta esittelijäkin jo puhui. Me olemme ryhmässämme aina kiinnittäneet paljon huomiota sosiaaliseen markkinatalouteen kaiken sen perustana, minkä parissa toimimme, myös Euroopan unionin puitteissa. Olemme onneksi onnistuneet saamaan yhteismarkkinat suurimmaksi osaksi valmiiksi. Olemme saaneet aikaan myös joitakin asioita sosiaalialalla, mutta emme kaikkea, ja se liittyi siihen, että Amsterdamin sopimus ei ollut vielä voimassa. Sen kannalta tämä sosiaalipoliittinen toimintaohjelma eli sosiaalipoliittinen ohjelma on erityisen tärkeä. Meidän täytyy yrittää laatia luettelo kaikista järjestelmässä vielä olevista aukoista ja myös nimetä ne sekä joka tapauksessa sisällyttää ne ohjelmaan. Ohjelmaa laadittaessa on tärkeää, että siihen sisällytetään myös kohtia, joiden osalta toivotaan, että komissio kehittelee niitä lähemmin. Tällaisia kohtia on muutama. Olisi ollut todella ikävää, jos parlamentti ei olisi lainkaan nimennyt näitä asioita, mutta tiedän, että emme ole sillä tavoin vielä ratkaisseet kaikkia tämän osa-alueen ongelmia. Pyydämme siis komissiota tarkastelemaan lähemmin tätä asiaa.
Sitten avoimesta koordinoinnista. Se on mielestäni hyvin tärkeää. Haluan myös muuten viitata Cocilovon lausuntoon, josta ei tosin keskustella nyt, mutta josta äänestetään myöhemmin. Siinä annetaan erityisesti vastaus parlamentin huomautuksiin työllisyydestä. Siksi sitä ei vielä käsitellä kovinkaan paljon tässä mietinnössä. Nämä kaksi lausuntoa täytyy oikeastaan nähdä yhtenä kokonaisuutena, niin kuvasta tulee täydellinen.
Arvoisa puhemies, mielestäni jäljellä on vielä muutama ongelma, mutta ne meidän täytyy ratkaista tarkistuksista äänestettäessä.

Hughes
Haluaisin onnitella Van Lanckeria hänen laatimastaan erinomaisesta mietinnöstä.
Olen kuullut eräiltä henkilöiltä, että luettuaan mietinnön he ovat samaa mieltä diagnoosista mutta eivät lääkkeistä. Minä olen sitä mieltä, että jos emme käytä näitä lääkkeitä, ennusteet eivät ole hyvät sille sosiaalipoliittiselle ohjelmalle asetetulle tavoitteelle, jonka tarkoituksena on varmistaa, että sosiaalipolitiikalla on täysivaltainen ja samanarvoinen asema työllisyys- ja talouspolitiikan rinnalla. Näitä lääkkeitä meidän on käytettävä.
Sosialistiryhmä katsoo, että tässä mietinnössä on monta hyvin tärkeää seikkaa. Mielestämme koordinointimenetelmän kehittäminen on hyvin tärkeää. Haluamme, että sitä vahvistetaan työllisyyteen nähden. Haluamme myös, että sitä sovelletaan sosiaaliseen syrjäytymiseen ja sosiaaliseen suojeluun. Minua ilahduttaa se, mitä Nicole Péry halusi sanoa meille tänään asiasta. Monet näyttävät pitävän koordinointia pehmeänä vaihtoehtona, eikä minulla ole epäilystäkään siitä, että juuri se saa eräät tahot tukemaan koordinointia. Se ei voi olla pehmeä vaihtoehto. Pidämme kaikissa mahdollisissa tilaisuuksissa tiukasti kiinni siitä, että koordinoinnin pitää tuoda mukanaan mittareita ja esikuva-analyysejä sekä asianmukaisia vertaisryhmien tarkasteluja ja että parlamentilla pitäisi olla menettelyssä osansa. Tuemme myös sosiaalista vuoropuhelua, mutta pidämme ehdottomasti kiinni siitä, että komission pitäisi hallita menettelyä asianmukaisesti, ja siinä missä neuvottelut epäonnistuvat, lainsäädäntö pitäisi ottaa nopeasti käyttöön niissä asioissa, joissa se on tarpeen.
Kohdassa 14 luetellaan erinäisiä seikkoja, jotka meidän mielestämme ovat tärkeitä. En voi käsitellä niitä kaikkia käytettävissäni olevassa ajassa, mutta saanen tähdentää, mikä on mielestämme tärkeää niissä kappaleissa, jotka liittyvät siihen, että on välttämätöntä ajanmukaistaa saneerauksia koskevaa lainsäädäntöä. Tässäkin asiassa minua ilahdutti kuulla, mitä Nicole Péry on tänään sanonut. En ole tähän mennessä kuullut komissiolta yhtä rohkaisevia asioita esimerkiksi siinä asiassa, että eurooppalaista yritysneuvostodirektiiviä pitää ajanmukaistaa, tai niissä asioissa, jotka liittyvät työntekijöiden joukkovähentämisiin ja yritysten luovutuksiin. Korostamme tietenkin myös erityisesti tiedonsaantiin ja kuulemiseen liittyviä yleisiä puitteita, jotta teollisia muutoksia hallittaisiin sosiaalisen vastuun kautta.

Jensen
Arvoisa puhemies, ELDR-ryhmän mielestä on ratkaisevaa, että tulevaisuuden Euroopasta muodostuu myös sosiaalinen Eurooppa. Poliittisena tehtävänä on siis löytää paras keino tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Me liberaaliryhmässä pidämme tärkeänä, että päätökset tehdään mahdollisimman lähellä kansalaisia. Tämä pätee erityisesti työmarkkina- ja sosiaalipolitiikkaan. Keväällä pidetyssä Lissabonin huippukokouksessa EU:n valtionpäämiehet hyväksyivät kauaskantoisen vision sosiaalisen Euroopan kehittämisestä. Siinä korostettiin EU:n aseman parantamista osaamisyhteiskunnassa, ja siinä korostettiin avointa koordinointia, johon kuuluu yhteiset tavoitteet, mutta myös joustavuuden salliminen ja vapaus keinojen valinnassa. Tämä asetettiin perusperiaatteeksi.
Komissio on tiedonannossaan löytänyt sosiaalipoliittisen ohjelman kehyksen, joka on mielestäni hyvin paljon Lissabonin huippukokouksen hengen mukainen. Avoin koordinointi on mielestämme oikea toimintatapa, jos haluamme varmistaa sosiaalisen Euroopan. Tietyissä asioissa saatetaan tarvita lainsäädäntöä, mutta me emme tarvitse suurta määrää byrokraattisia ja kahlehtivia sääntöjä, jotka saattavat eurooppalaisen yhteistyön huonoon valoon, koska ne eivät johda todellisiin tuloksiin. Haluaisin myös antaa tunnustukseni esittelijä Van Lanckerille hänen merkittävästä työstään mietintöä laadittaessa. Hänen panoksensa on ollut erittäin rakentava, ja se, että ryhmäni suhtautuu epäillen moniin hänen laatimansa mietinnön pääkohtiin, johtuu poliittisista mielipide-eroista, joita kuuluu ollakin.
Emme sen vuoksi kannata mietinnön myönteistä kantaa EU:n tasolla tapahtuvaan lainsäädäntöön. Olemme sitä mieltä, että useissa asioissa puututaan liikaa yksityiskohtiin. Haluan korostaa, että EU:n valtioilla on erilaiset perinteet ja erilaiset ongelmat työmarkkina- ja sosiaaliasioissa, ja tämä myönnetään Lissabonin huippukokouksen päätelmissä. Komission ehdotukseen on saatu hyvä tasapaino. Teknologinen kehitys ja uudet organisaatiomenetelmät puhuvat myös joustavan yhteistyön puolesta, jossa panostamme enemmän tavoitteisiin ja tulosten julkistamiseen ja vähemmän tiukkaan säännöillä ohjaamiseen. Tällainen avoin koordinointi ei välttämättä ole velvoittavaa. Ei, tietenkin sen on oltava velvoittavaa, mutta se on laadittava alhaalta käsin, eikä sitä pidä kehittää niin, että me määräämme keskitetysti paljon sääntöjä ja kiintiöitä. Avoimen koordinoinnin on oltava nimenomaan avointa sekä välineiden valinnassa että kaikkien asianosaisten mukaan ottamisessa. Sen vuoksi on tärkeää, että julkista kiinnostusta avoimeen koordinointiin lisätään ja että avoimeen koordinointiin keskitytään enemmän, olkoon kyse sitten työllisyyspolitiikasta tai sosiaalitukiin liittyvästä kysymyksestä, joihin nyt puutumme ja joissa avoimesta koordinoinnista voi olla myös hyötyä. Se ei saa olla salaista. Sen on oltava huomattavasti tunnetumpaa, ja tässä yhteydessä olen sitä mieltä, että parlamentilla on jotakin annettavaa. Se voi lisätä avoimuutta ja hankkeeseen kohdistuvaa julkista huomiota.

Flautre
Arvoisa puhemies, ensinnäkin minun on onniteltava ja kiitettävä Verts/ALE-ryhmän puolesta Anne Van Lanckeria mietinnöstä, joka on laadukas paitsi sisällöltään, myös sen menetelmän vuoksi, jota mietinnön laatimisessa on käytetty ja jonka esittelijä on pyrkinyt pitämään mahdollisimman vuorovaikutteisena.
Tekniseltä kuulostava termi sosiaalipoliittinen ohjelma, pitää itse asiassa sisällään arkipäivän tosiasioita, joiden keskellä kansalaisemme elävät. Ohjelmalla sekä vastataan kiireelliseen tarpeeseen että tehdään konkreettiseksi kuuluisa Euroopan sosiaalinen malli.
Meillä ei ole oikeutta epäonnistua tässä tehtävässä, ellemme halua pettää niitä odotuksia, joita on kaikilla kansalaisilla ja heidän tukemillaan kollektiivisilla kansanliikkeillä, jotka ponnistelevat eniten rakentaakseen sellaista Euroopan unionia, joka on myös kansalaisten yhteisö.
Käsiteltävien asioiden luettelo on jo itsessään hyvin tärkeä, sillä se vastaa kiireelliseen tarpeeseen mukauttamalla toimemme Lissabonin huippukokouksessa käymiimme keskusteluihin. Kyse on siitä, että Euroopan kansalaisille annetaan ne välineet ja julkiset politiikat, joita he tarvitsevat rakentaessaan omaa elintilaansa Euroopassa, että toimimme siten, että kansalaisten perusoikeudet myös sosiaaliset oikeudet voidaan taata.
Sosiaalinen tarve ja Euroopan sosiaalisen mallin säilyttäminen edellyttävät aloitteita, joilla pyritään vahvistamaan kaikille Euroopan unionissa oikeus kunnollisiin tuloihin, palkkaan ja eläkkeeseen. Lissabonissa julki tuotujen yhteiskunnallisten pyrkimysten toimeen paneminen edellyttää yhteisön ponnistuksia, toimintasuunnitelmaa työpaikkojen luomiseksi erityisesti tietoyhteiskuntaan liittyvien palvelujen alalla. Tämän osalta mietinnössä ehdotettu direktiivi on välttämätön, jos pyritään takaamaan uusien työmuotojen sosiaaliturva.
On tärkeää taata kaikille myös hyvä terveys, rikkaampi sosiaalinen elämä ja parempi ympäristö kolmas järjestelmä ja paremmat verotus- ja lainsäädäntötoimet ovat välttämättömiä, jotta voidaan varmistaa sekä taloudellinen kestävyys että tämän uuden yhteisvastuullisen talouden näkyvyys.
Kiitämme Anne Van Lanckeria ja komission jäsen Péryä, kun he ehdottavat, että vuoden 1998 työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskeva direktiivi hyväksytään nopeasti ja että eurooppalaista yritysneuvostoa koskeva direktiivi tarkistetaan. Yleiseen etuun liittyvän perustavaa laatua olevan huolenaiheen pitäisi siis kannustaa meitä kaikkia hyväksymään ehdotus, että niihin fuusiota koskeviin määräyksiin ja päätöksiin, joita kilpailu nykyisin edellyttää, sisällytettäisiin työllisyyteen liittyviä kohtia.
Näiden kolmen esimerkin, joiden avulla pyritään torjumaan köyhyyttä, tukemaan työpaikkoja, sosiaalisia suhteita ja elämänlaatua lisääviä toimia ja joilla parannetaan palkansaajien oikeuksia, pitäisi saada parlamentti toimimaan siten, että voidaan alkaa unelmoida kansalaisten Euroopasta, sillä kansalaiset kokevat unionin nykyisin liian usein koneeksi, joka tekee kaikesta ihmisten toiminnasta kauppatavaraa.
Useissa tarkistuksissa näkyy niiden eräiden kollegojemme pelko, jotka vetävät pyyhekumin esiin heti kun näkevät sanan "lainsäädäntö". Aikovatko he selittää kansalaisille, että parlamentti pitää tärkeänä äänestää direktiiveistä, joilla suojellaan investointeja ja vapautetaan yleishyödyllisiä palveluja, mutta ei kuitenkaan sitä, että parannetaan ja säännellään niin sanottuja työmarkkinoita? Tällainen kieltäytyminen lainsäädäntötyöstä johtaa vain neuvotteluista kieltäytymiseen, sillä eräässä tarkistuksessa jopa ehdotetaan, että yhteisön työmarkkinaosapuolten välisten työehtosopimusten solmimiseen liittyvät tavoitteet poistettaisiin.
Mielestämme tämä on se suunta, josta kannattaisi etsiä sitä vanhanaikaisuutta, josta syytetään niitä, joilla ei ole kovin suuria odotuksia esteettömien markkinoiden suhteen.

Herman Schmid
Arvoisa puhemies, Euroopassa tarvitaan todellakin sosiaalipolitiikan ohjelmaa, koska monta vuotta on noudatettu uusliberalistista talouspolitiikkaa, joka on tuonut mukanaan työttömyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä kaikissa maissa, jopa rikkaassa kotimaassani Ruotsissa. Kerjäläiset ovat palanneet suuriin kaupunkeihimme, joissa heitä ei ole näkynyt muutaman ensimmäisen sodanjälkeisen vuoden jälkeen. Nyt tunnutaan taas tarvittavan jopa yksityisiä hyväntekeväisyysjärjestöjä soppatykkeineen. Siksi minun on pidettävä komission työn tavoitetta ja Van Lanckerin mietintöä myönteisinä. Monet hänen ehdotuksistaan ovat hyviä ja ansaitsevat kaiken tuen.
Konkreettiset sosiaaliset panostukset maksavat paljon, mitä mielestäni käsitellään mietinnössä aivan liian vähän. Näiden välineiden täytyy pääasiassa tulla jäsenvaltioista. Siksi vaatimuksia onkin esitettävä ennen kaikkea juuri kunkin maan sosiaaliviranomaisille. Hallitusten on myönnettävä enemmän varoja, sosiaalityöntekijöitä on palkattava lisää, ja sosiaalialan vapaaehtoisjärjestöille on annettava lisää resursseja, muuten tuloksena on ainoastaan kauniita sanoja ilman käytännön sisältöä.
Van Lanckerin mietinnössä komissio ja sen lainsäädäntö esitetään sosiaalityön todellisena moottorina. Uskon, että voiman on tultava alhaaltapäin ja että tuki on kohdistettava sille tasolle, jossa ongelmat ovat. Komissio voi tietenkin antaa tähän tärkeän panoksensa, mutta sosiaaliset ongelmat ovat paikkaan sidottuja, ja niitä on käsiteltävä niin, että otetaan tarkasti huomioon käytännön olot. Komissio voi myötävaikuttaa siihen, että rima asetetaan korkealle, mutta meidän on pantava toivomme sosiaalityöntekijöihin, ammattiyhdistyksiin ja vapaaehtoisiin aktivisteihin eikä Brysselin virkamiehiin.
Viimeiseksi haluaisin vielä lisätä, että en ole allekirjoittanut tarkistusta 35, kuten siinä asiakirjassa lukee, jossa tarkistukset ovat. Suhtaudun päinvastoin kriittisesti tuohon tarkistukseen. Minun nimeni sijasta siinä pitäisi olla Figueiredon nimi. Sihteeristössä on varmaankin tehty virhe, ja pyydän korjaamaan sen.

Fitzsimons
Arvoisa puhemies, pidän myönteisenä uuden Euroopan unionin sosiaalipoliittisen ohjelman 20002005 julkaisemisesta. Asiaan pantiin uutta vauhtia Euroopan unionin johtohenkilöiden Eurooppa-neuvoston tapaamisessa Lissabonissa aiemmin tänä vuonna. Tämän ohjelman tärkeimpiin painopistealueisiin kuuluvat seuraavat asiat: työmarkkinaosapuolille annetaan merkittävämpi asema EU-direktiivien ja asetusten laatimisessa; työntekijäsuhteita parannetaan; paikalliset työpaikkojen luomisohjelmat saavat jatkuvaa tukea Euroopan unionilta; välitykselle, välimiesmenettelylle ja sovittelulle laaditaan uudet EU-menetelmät; pienyrityksiä koskeva eurooppalainen peruskirja pannaan täytäntöön; poliittisten ohjelmien välistä koordinointia parannetaan tietoyhteiskunnan alalla; lisäksi televiestintäpalveluja ja Internetiin liittyviä toimintoja nykyaikaistetaan.
Irlantilaisena haluaisin sanoa parlamentin jäsenille, että yksi syy, miksi maassamme on tapahtunut niin voimakasta taloudellista edistystä on se, että käytössämme on vuodesta 1987 ollut työmarkkinaosapuolijärjestelmä. Tämä on merkinnyt sitä, että hallitus on tehnyt tiiviisti työtä ammattiliittojen ja työntekijäryhmien kanssa laajalla taloudellisten ja sosiaalisten toimintojen alalla pyrkien varmistamaan laajaa yhteisymmärrystä esimerkiksi työntekijöiden palkka- ja työolosuhdeasioissa Irlannissa. Tämä on ilman muuta auttanut vähentämään maassamme vallitsevaa rauhattomuutta teollisuuden alalla ja myötävaikuttanut muista maista Irlantiin suunnattavien investointiohjelmien kasvuun.
Haluaisin myös sanoa pitäväni myönteisenä tähän poliittiseen ohjelmaan liittyvää sitoumusta televiestintäpalvelujen nykyaikaistamisesta. Euroopan unionin pitää käyttää hyväkseen uusia ja kehittyviä tekniikoita, joita tällä hetkellä kehitetään. Pidän myönteisenä komission tämän vuoden heinäkuussa julkaisemaa televiestintäasetuksia ja -direktiivejä koskevaa uutta kehysohjelmaa. Parlamentti käsittelee parhaillaan seitsemää eri televiestintäasetusta, ja sen on määrä esittää näkemyksensä näistä asioista ennen joulua.
Sähköisestä kaupankäynnistä on kohtuullista sanoa, että Yhdysvallat oli alussa etulyöntiasemassa Euroopan unioniin verrattuna. Euroopan unioni kuroo kuitenkin välimatkaa kiinni nopeasti, ja lukuisten televiestintädirektiivien ja -asetusten täytäntöönpanosta on varmasti apua tässä prosessissa.
Lopuksi haluaisin kiittää kuluttaja-asioista vastaavaa komission jäsen Byrnea, kun hän ponnistelee pyrkiäkseen varmistamaan sellainen sopimus, jonka avulla voidaan parhaiten edistää sähköisen kaupankäynnin toimintoja koskevan laajan rakenteen säätelemistä nyt ja tulevaisuudessa.

Bernié
Arvoisa puhemies, lähes puolen vuosisadan ajan Euroopan rakentaminen on perustunut talouteen. Silloin puhuttiin Euroopan talousyhteisöstä. Etusijalle on asetettu yhteismarkkinoiden rakentaminen: tavaroiden ja pääoman vapaan liikkuvuuden periaate, yritysten välistä kilpailua sekä valtionapuja sääntelevien sääntöjen laatiminen. Sosiaalisen ulottuvuuden tehtävänä oli korjata talouspolitiikkojen turmiollisimpia vaikutuksia. Rooman sopimukseen sisällytetyt määräykset koskivat vain miesten ja naisten samapalkkaisuutta (141 artiklassa) ja työntekijöiden vapaata liikkuvuutta.
Komission tiedonannon ja jäsen Van Lanckerin mietinnön eduksi on laskettava se, että niissä korjataan tätä eriarvoisuutta tunnustamalla sosiaali- ja talouspolitiikan sekä työllisyyspolitiikan välinen vuorovaikutus. Jäsen Van Lanckerin mietintö on kunnianhimoinen: esittelijä vaatii itse asiassa komissiota vahvistamaan ohjelmaa pääasiassa seuraavilla osa-alueilla: työllisyys laatimalla Euroopan työllisyyttä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevan sopimuksen, elinikäinen oppiminen sekä etukäteen tehtävän, sosiaali- ja verolainsäädännön rajat ylittäviä vaikutuksia koskevan testin käyttöönottaminen. Sosiaalisen vuoropuhelun alalla tämän vahvistamisen täytyisi sitten muuttua konkreettiseksi siten, että hyväksytään työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskeva direktiivi ja eurooppalaista yritysneuvostoa koskeva direktiivi sekä tarkistetaan työntekijöiden vähentämistä koskevia direktiivejä. Sosiaaliturvan alueella komission on pyrittävä soveltamaan lähentymisstrategiaa. Kyseessä on todellinen luettelo, joka perustuu enemmänkin aikomusten julki tuomiseen kuin hankkeeseen, joka voitaisiin toteuttaa keskipitkällä aikavälillä.
Lopuksi tämä tavoite, joka antaa sysäyksen yhteisön sosiaalipolitiikalle maailmanlaajuistumista ja väestön kasvua ja vanhenemista silmällä pitäen, on kiitettävä. Se osoittaa, että taloudellinen kilpailukyky ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus voidaan yhdistää. Sitä vastoin käytetty menetelmä on hieman kyseenalainen. Mitä rahoitukseen ja kansalaisjärjestöjen osallistumiseen yhteisön politiikkojen suunnitteluun tulee, sopimuksessa 13 kohdassa ei vieläkään ole tähän tarvittavaa oikeudellista perustaa. Uuden sosiaalipoliittisen ohjelman nojalla pyritään kuitenkin säätämään yhteisön lainsäädäntöä silläkin uhalla, että yhdenmukaistaminen jää vähäiseksi ja että jäsenvaltioiden sisäiset sosiaaliset suhteet jäävät toissijaisiksi.

Puhemies
Ennen kuin jatkamme esityslistalla eteenpäin, haluaisin huomauttaa eräästä asiasta. Olemme auttamatta jäljessä esityslistan asioiden käsittelyssä, koska tuhlasimme taas tänään 40 minuuttia työjärjestystä koskevaan keskusteluun. Jotta istunto tästä eteenpäin etenisi oikeassa järjestyksessä, minun on pyydettävä, että pitäydytte tiukasti puheenvuoroille määritellyssä puheajassa. Pyydän teitä keskustelemaan puolueryhmissä siitä, onko järkevää pitää jokaisen istunnon aluksi 40 minuutin mittainen valitusvirsi ennen kuin pääsemme itse asiaan. Se vain jarruttaa teitä, sillä itse asiassahan haluatte ottaa osaa poliittisiin keskusteluihin.

Bushill-Matthews
Arvoisa puhemies, jos esittelijä sallii, aloitan puheenvuoroni kertomalla, mistä kohdista olen hänen kanssaan samaa mieltä jos esittelijä suo anteeksi eikä siihen pitäisi mennä kauan. Totta kai minä ja kollegani yhdymme hänen tavoitteisiinsa, joihin sisältyy pyrkimys taata kaikille Euroopan kansoille parempi elintaso ja parempi elämänlaatu ja edistää sosiaalista osallistumista. Näkemykseni eroaa hänen näkemyksistään hänen ehdotuksessaan tai kuten Stephen Hughes sanoi hänen lääkkeessään tuon lopputuloksen varmistamiseksi, koska hänen ehdotuksensa johdattavat meidät pikemminkin vielä kauemmas noista ihanteista kuin kohti niiden saavuttamista.
Useat ovat puhuneet tänään Lissabonin huippukokouksesta, jota pidettiin erittäin tärkeänä huippukokouksena, kun se puoli vuotta sitten järjestettiin. Siellä mainittiin Euroopan uudesta suunnasta: tarkoitus on kulkea poispäin 1980-luvun sosiaalisen sääntelyn ohjelmasta kohti yrityksiä, uudistuksia, kilpailua ja työllisyyttä. Mietinnössä sanotaan kuitenkin jotakin hieman erilaista: siinä missä Lissabonin huippukokouksessa vaadittiin sosiaalimallin uudistamista, mietinnössä vaaditaan sen vahvistamista; siinä missä Lissabonin huippukokouksessa vaadittiin yritysten vapauttamista ja suurempaa joustavuutta, mietinnössä ehdotetaan neljää uutta tai muutettua direktiiviä ja muutamaa lainsäädäntöaloitetta.
Mietinnössä esitetään vakiomallinen sosialistinen ratkaisu, jossa läpi vuosien turvaudutaan loputtomaan lainsäädäntöön. Emme tarvitse lisää sääntelyä yhteisten päämääriemme tavoittelemiseksi, vaan vähemmän. Emme halua rasittaa yrityksiä enemmän, vaan vähemmän. Emme halua enemmän työttömyyttä, vaan vähemmän.
Komission alkuperäinen ehdotus oli paljon parempi ilman tarkistuksia onnittelut komission jäsenelle. Ehdotan, että annamme ehdotuksen olla tarkistuksitta ja hylkäämme mietinnön, tai muuten annamme mitä selkeimmän viestin siitä, että parlamentti jatkaa vanhan ohjelman noudattamista. Nyt olisi toki aika kulkea eteenpäin.

Thorning-Schmidt
Arvoisa puhemies, komissio on tehnyt erittäin kunnianhimoisen ehdotuksen, ja haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää komission jäsentä, sillä hän yhdistää kansallisten erojen suuren ymmärtämisen erittäin suureen päättäväisyyteen. Ilman sitä tästä olisi tullut vain kaunis pala paperia. Kiitokset myös toiselle Annalle siitä suuresta työstä, jota hän on tehnyt tämän asian puolesta - emme olisi pärjänneet ilman sitä.
Tämänpäiväinen ja valiokunnassa käyty keskustelu osoittavat, että tässä asiassa vallitsevat poliittiset erot ja tätä asiaa koskevien pyrkimysten väliset erot ovat suuria, ja olen sitä mieltä, että on hyvä, että nämä erot tulevat selvästi esiin. Kansalaiset ovat siten selkeässä valintatilanteessa, kun he ensi kerralla kokoavat parlamenttia. He voivat valita joko sosiaalista Eurooppaa tukevan kannan, tai kannan, jonka mukaan ainoastaan EU sääntelisi sisämarkkinoita. He voivat valita joko oikeiston tai vasemmiston. Liberaaleja edustavat kollegamme ja erityisesti brittiläiset konservatiivikollegamme ovat esittäneet toistamiseen useita ehdotuksia, jotka todellakin heikentävät tämän sosiaalisen ohjelman pyrkimyksiä. Joka kerta, kun tilanne saattaa johtaa lakien säätämiseen, nämä pääministeri Thatcherin innoittamat liberaalit aloittavat ideologisen ristiretken.
Eurooppa ei kuitenkaan ansaitse ahdasmielisyyttä. Euroopassa on tarve pohtia käytännön lähtökohdista sitä, mikä sääntelyväline olisi kaikkein tehokkain konkreettisessa tilanteessa. Joissakin tilanteissa tarvitsemme avointa koordinointimenetelmää. Muulloin on parempi, että työmarkkinaosapuolet sopivat asioista neuvotteluin. Emme kuitenkaan saa pelätä lakien säätämistä, jos tavoitteidemme saavuttaminen sitä edellyttää. Haluan myös ottaa esille toisen konkreettisen asian, jota tässä strategiassa korostetaan. Kyse on tarpeesta laatia selkeä työympäristöä koskeva strategia. Se antaa meille mahdollisuuden luoda yhtenäisen tätä asiaa koskevan politiikan. Meidän on myös työympäristöön liittyvien asioiden yhteydessä pohdittava konkreettisesti sitä, mitkä välineet sopivat parhaiten erilaisten ongelmien ratkaisemiseen. Tässäkään ahdasmielisyys ei ole oikea ratkaisu, vaan meidän on saatava aikaan käytännöllisiä ratkaisuja todellisiin ongelmiin.

Sbarbati
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mielestäni Lissabonin huippukokouksessa saimme esimakua sellaisesta Euroopasta, joka ei voi, eikä saa jäädä pelkästään taloudelliseksi Euroopaksi, vaan sen on kehityttävä todella poliittiseksi toimijaksi; jotta Eurooppa voisi olla poliittinen toimija, se tarvitsee taloudellisen ulottuvuuden rinnalle kulttuurisen ja sosiaalisen ulottuvuuden. Tästä syystä suhtaudun komission esittämään sosiaalipoliittista ohjelmaa koskevaan ehdotukseen kaikin puolin myönteisesti. Kuitenkin tunnen voivani yhtyä pääosin myös jäsen Van Lanckerin laatimaan mietintöön ja tästä kiitän kollegaani, sillä en usko, että jäsen Van Lancker tehdessään täsmällisiä viittauksia varmoihin ja selviin tavoitteisiin, konkreettisiin välineisiin ja varsinkin täsmällisiin määräaikoihin tukeutuisi vanhaan sosialistiajatteluun, kuten joku on täällä halunnut asian tulkita; pikemminkin hän vain tukeutuu yhteenkuuluvuuden vaatimukseen sellaisessa todellisuudessa, joka on tästä näkökulmasta katsottuna yhä vaikeammin hallittavissa sen vuoksi, ettei sitä ole lainkaan yhdenmukaistettu. Jos puhumme perusoikeuskirjasta ja jos suhtaudumme myönteisesti Euroopan perustuslakiin, emme voi olla yksisilmäisiä, vaan meidän on myönnettävä, että kaikkiin välttämättömiin menettelyihin on ryhdyttävä, vaikka se edellyttäisi tarkempaa lainsäädäntöä. En itse usko, että jäsen Van Lancker pyrkii luomaan lakeja voidakseen säännellä aivan kaikkea; uskoisin pikemminkin, että hän pitää välttämättömänä tällaiseen yhdenmukaistamiseen ryhtymistä, kun koordinointitoimet eivät tuota haluttua tulosta, kun kansalaiset ovat havainneet ja löytäneet valtioiden väliltä epäyhtenäisyyttä ja kun sosiaalista yhdenmukaistamista ei ole havaittavissa.
Avoimen koordinoinnin rinnalle on siis asetettava toimia, joilla tähdätään sosiaalisiin oikeusperustoihin, joita ilman on vaikea kuvitella, että onnistuisimme vakuuttamaan jäsenvaltiot yhdenmukaistamaan sosiaalipolitiikkaa tasa-arvon ja yhtäläisten mahdollisuuksien hengessä.

Ainardi
Arvoisa puhemies, nyt kun kasvusuuntaus on jälleen kääntynyt nousuun, Euroopan unionin on erittäin tärkeää löytää ne keinot, joilla se voi vastata yhteiskunnan odotuksiin.
Komission tiedonannossa korostetaan tiettyjä kunnianhimoisia tavoitteita, joita ovat esimerkiksi täystyöllisyys, yhtäläiset mahdollisuudet, koulutus ja niin edelleen, mutta ristiriidat ovat suuria esille tuotujen pyrkimysten ja unionin poliittisten päätösten välillä. Mainittakoon esimerkiksi pyrkimys tuottavuuteen, josta tehdään ensisijainen tavoite ja yleensä palkkoja pienentämällä.
Tämän vuoksi haluan kollegojeni tavoin onnitella Anne Van Lanckeria hänen mietinnöstään, jossa avataan uusia näkymiä sellaisen menettelytavan avulla, jolla pyritään suurempaan tarkkuuteen ja yhdenmukaisuuteen.
Hänen mietintönsä vahvistaa selkeästi komission ehdotuksia, sillä siinä ehdotetaan sosiaalisten sääntöjen yhdenmukaistamista ja kansallisten sosiaalilainsäädäntöjen koordinointia. Siinä vaaditaan todellisen Euroopan työllisyyttä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevan sopimuksen laatimista ja ehdotetaan aloitteita, jotka koskevat osa-aikaeläkkeitä, minimipalkan käyttöönottoa ja sosiaali- ja verolainsäädännön rajat ylittäviä vaikutuksia koskevia testejä.
Kaikki tämä kehottaa nimenomaan menemään hyviä aikomuksia pitemmälle ja ryhtymään konkreettisempiin toimiin. Samalla tavoin nyt kun monet palkansaajat suurissa yhteisönlaajuisissa yrityksissä ovat joutuneet irtisanomissuunnitelmien kohteeksi fuusioitumisen ja saneerausten yhteydessä, on mielestäni tärkeää, että sosiaalipoliittista ohjelmaa käsittelevässä mietinnössä kannatetaan sosiaalilausekkeiden huomioon ottamista kilpailupolitiikassa, tähän tarkoitukseen laadittavia direktiivejä sekä eurooppalaista yritysneuvostoa koskevan direktiivin ja irtisanomista koskevan direktiivin tarkistamista. Tämä on mielestäni osa sitä yhdenmukaisuutta, jota tarvitsemme.
Olen muuten iloinen siitä, että Van Lancker on sisällyttänyt mietintöön tietyt ryhmäni ehdottamat tarkistukset, erityisesti sen, joka koskee laajentumisen sosiaalisen ulottuvuuden huomioon ottamista ja lakko-oikeuden sisällyttämistä yhteisön lainsäädäntöön. Olen ryhmäni kanssa tehnyt muutaman tarkistuksen, joissa kritisoidaan komission menettelyä, jolla pyritään alentamaan palkkoja. Kannatan työajan lyhentämistä ilman palkkojen alentamista. Näin ollen kannatan Anne Van Lanckerin mietintöä, jonka etuna on sellainen sosiaalinen pyrkimys, joka sisältää täsmällisiä tavoitteita eikä vain tavanomaisia muodollisia toteamuksia.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, saanen onnitella esittelijä Van Lanckeria, joka on katsonut parhaaksi lisätä jo erinomaiseen komission kertomukseen muutamia esittämiäni tarkistuksia, mikä on minulle tietenkin ilon aihe; harmi vain, että mielestäni kaikkein tärkeimmät jäivät ulkopuolelle.
Panin tyytyväisenä ja hyväksyen merkille neuvoston puheenjohtaja Péryn lyhyen viittauksen neuvoston sosiaalipolitiikkaan; tiedän jo varsin hyvin ja hyväksyn sen, mitä komission jäsen Anna Diamantopoulou on tähän mennessä tehnyt, ja hän varmaan muistaa, että kysyin häneltä eräänä päivänä, oliko hän eläkeläisten joita minulla on ilo edustaa täällä eläkeläisten puolueen edustajana kannalta Lumikki vai ilkeä noita. Toistaiseksi voinen pitää teitä Lumikkina myös siksi, että kaksi viikkoa sitten ilmoititte komission ryhtyvän erityisesti ratkomaan eläkeläisten ongelmia laajentamalla eläkerahastoja koskevaa direktiiviä ja ehdotusta näiden Euroopan eläkerahastojen sääntelemisestä niin, että varat käytetään työntekijöiden kannalta hyödyllisesti, sillä hehän ovat tähän mennessä maksaneet huomattavan osan palkastaan valtiolle, useille valtioille, ja haluaisivat juuri tätä ehdotan että niitä hoidettaisiin hyvin, kuten komission jäsen Diamantopoulou varmasti tekee oman perheensä varojen kohdalla ja kuten myös jokainen pankki, varsinkin jokainen englantilainen pankki kannatan sitä, minkä jäsen Bushill-Matthews asiasta totesi on tähän mennessä toiminut.

Weiler
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin onnitella erityisesti kahta läsnä olevaa henkilöä. Ensinnäkin haluaisin onnitella kollega Anna van Lanckeria hänen erinomaisesta mietinnöstään ja toiseksi komission jäsen Anna Diamantopoulouta hänen erinomaisesta esityksestään. Mietinnössä esitelty ohjelma on kunnianhimoinen, ja muistan vielä hyvin, kuinka vaikeaa oli edetä sosiaaliturvaa koskevissa asioissa viime lainsäädäntökaudella. Silloin neuvosto ei halunnut edes keskustella koko asiasta.
On aivan varmasti uutta, että mietinnössä on otettu esille myös työllisyyspolitiikka Lissabonissa tehtyjen päätösten perusteella ja vieläpä sellainen työllisyyspolitiikka, jolle on asetettu laadulliset tavoitteet. Emme toivo arvoisa Ison-Britannian kollegamme ylisäännöstelyä, mutta nykyisten työsopimusten kirjavuuden vuoksi sosiaalisen suojelun muotoja on uudistettava, eivätkä 1800-luvulta peräisin olevat sosiaalisen suojelun muodot ole enää käyttökelpoisia. Lisäksi meillä on paljon tehtävää talous- ja rahoituspolitiikan yhdistämisessä tehokkaasti ja järkevästi, ja tehtävää riittää myös yhteisötalouden ja palvelualan kehittämisessä.
Mietinnössä on otettu esille myös hieman vanhempia, mutta moninkertaisesti vaativampia aiheita. Niitä ovat elinikäinen oppiminen, jota koskeviin toimiin on ryhdytty vain muutamissa jäsenvaltioissa, sekä eurooppalaista yritysneuvostoa koskevaan direktiivin, äitiyden suojeluun ja vapaaseen liikkuvuuteen liittyvät viivästyneet uudistukset. Haluaisin kritisoida sitä, että mietinnöstä puuttuvat aloitteet, jotka koskevat työsuojelun, työntekijöiden osallistumisen ja työelämän suhteiden uusia haasteita. Olin luonnollisesti iloinen huomatessani, että puheenjohtajavaltio Ranska on sitoutunut näin vahvasti lastenhoitoon ja perhe- ja naisia koskevaan politiikkaan liittyviin aiheisiin. Ehkä tämä johtuu osittain siitäkin, että kaikkien kolmen komission, parlamentin ja neuvoston vastuuhenkilöt ovat naisia. Tarvitsemme nyt kuitenkin näiden toimien rinnalle välineitä, joissa huomioidaan myös isät. Se olisi uusi lähestymistapa. Tämän ohjelman pitäisi sitä paitsi olla viesti ehdokasvaltioille, ja siksi toivon, että tämä ohjelma on menestyksellinen.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa ministeri, hyvät kollegat, Euroopan unionin kansalaiset odottavat saavansa enemmän kuin pelkkiä myöhemmin unohtuvia epämääräisiä lupauksia, jotka muuttuvat hyvin harvoin velvoittaviksi välineiksi tai elämänlaatua ja työtä tehokkaasti parantaviksi päätöksiksi. Epäilyjen hälventämiseksi tämän sosiaalipoliittisen ohjelman on nyt mahdollistettava se, että jo kauan lykätyt tavoitteet ja toimintalinjat pannaan täytäntöön. Neuvoston olisi syytä käsitellä ne monet vuodesta toiseen lykätyt yksittäiset ehdotukset, jotka liittyvät keskeisiin päätöksiin, eli raskaana olevien ja imettävien työntekijöiden oikeuksien, työntekijöiden yhteisten ja yksilöllisten oikeuksien mukaan luettuina oikeus tiedonsaantiin, kuulemiseen ja osallistumiseen erityisesti eurooppayhtiön perussäännön ja eurooppalaisen yritysneuvoston puitteissa vahvistamiseen työntekijöiden oikeuksien turvaamiseksi ja niiden irtisanomisten estämiseksi, joita monikansallisten yritysten peräkkäiset fuusiot ja toimipaikkojen muutokset aiheuttavat eri Euroopan valtioissa.
Kuten esittelijä, kollegamme Anne Van Lancker, osoittaa, niin vaikka sosiaalinen vuoropuhelu olisikin tärkeää, siitä on seurattava jotakin kouriintuntuvaa. Mikäli näin ei tapahdu, komission on tehtävä oikeusvälineitä koskevia ehdotuksia ja neuvoston on hyväksyttävä ehdotetut toimet, joilla on muutettava erityisesti makropolitiikkaa ja vakaussopimusta. Näin saadaan uskottavuutta köyhyyden ja yhteiskunnallisen syrjinnän torjumiselle sekä hyvien ja toimeentulon takaavien työpaikkojen ja ihmiselle arvoa antavien uudistusten puolustamiselle.

Avilés Perea
Arvoisa puhemies, luulen, että sosiaalipoliittinen ohjelma on kaikkien kannalta myönteinen asia. Jäsenvaltioiden sosiaalipolitiikkojen yhdenmukaistaminen voi mielestäni vain hyödyttää kaikkia eurooppalaisia. Erityisen siunauksellinen asia se on kaikissa työpaikkoihin liittyvissä kysymyksissä, joiden tiedämme Lissabonin Eurooppa-neuvostosta lähtien olleen koko unionin ensisijaisia huolenaiheita.
Haluan erityisesti tähdentää sitä, miten hyödyllinen ohjelma voi olla naisten työn kannalta, kun heidän työhönpääsyään edistetään työaika- ja palkkaturvan avulla.
Mielestäni suurta etua olisi myös siitä, että muutettua ja päivitettyä direktiiviä sovellettaisiin äitiyslomaan: että naista tuettaisiin hänen äidin roolissaan ja että äitiyttä suojeltaisiin silloin, kun naisten on jatkettava työntekoa äitiytensä aikana.
Mielestäni se edistää myös olennaisesti naisten perhe- ja työelämän yhteensovittamista. Se mahdollistaa sen, että naiset voivat jatkaa työpaikassaan ilman, että he joutuvat laiminlyömään perhettään.
Emme saa myöskään unohtaa, mitä eEurope-aloitetta koskeva toimintaohjelma merkitsee uusille työpaikoille, uusille tekniikoille ja tietoyhteiskunnalle, jossa nainen on mielestäni tärkeässä osassa. Kyse on uudenlaisista töistä, jotka voi tehdä kotoa käsin, ja joihin sovelletaan ammatillisen ja perhe-elämän yhteensovittamista helpottavia sääntöjä.
Kaikki nämä yhteensovitetut sosiaalipoliittiset toimet auttavat myös torjumaan köyhyyttä ja yhteiskunnallista syrjintää. Mielestäni meidän kaikkien pitää onnitella itseämme tästä sosiaalipoliittisesta ohjelmasta.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella esittelijää, komission jäsentä ja ministeri Péryä tästä sosiaalipoliittisen ohjelman esittelystä. Mielestäni sosiaalipoliittinen ohjelma on välineitä, toimenpidealoja ja toteutusaikoja selventävä erittäin tärkeä poliittinen asiakirja, jolla pyritään takaamaan talous-, sosiaali- ja työllisyyspolitiikkojen välinen myönteinen ja tehokas vuorovaikutus. Näiden välineiden avulla pyritään saamaan Euroopan sosiaalinen malli vastaamaan paremmin muuttunutta todellisuutta. Yhdyn täysin jäsen Van Lanckerin mietintöön ja haluaisin tähdentää erityisesti erästä seikkaa, jonka jo sekä esittelijä että ministeri Péry mainitsivat puheissaan, eli sen tarpeellisuutta, että koko unionissa otetaan todella kaikki keinot käyttöön ja että näin ollen avoimen koordinoinnin menetelmän rinnalla lujitetaan oikeudellista ulottuvuutta. Näinhän tapahtuu monissa maissa.
Lopuksi haluaisin sanoa, että esimerkiksi kotimaassani parlamentti hyväksyi viime viikolla uuden lain, joka koski erään kolmen toimielimen kolmen edustajan tavoin naispuolisen ministerin ehdottamaa tukea, joka merkitsee suurta mullistusta vanhan tukea koskevan lain oltua voimassa yli sadan vuoden ajan.

Markov
Arvoisa puhemies, komission luonnostelema sosiaalipoliittinen ohjelma sisältää useita myönteisiä käsitteitä, kuten täystyöllisyys, työolot, sosiaalinen laatu ja sosiaalisen suojelun uudistaminen. Siitä kuitenkin osittain puuttuu selvä sisältö. Jäsen van Lanckerin erinomaisessa mietinnössä on korjattu komission luonnoksen sisällöllisiä puutteita. Kannatamme sopimusta, jolla kehitetään työllisyyttä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Lisäksi kannatamme eurooppalaista, työllisyyden kehittämiseen pyrkivää toimintasuunnitelmaa, jolla vahvistetaan yhteisötaloutta ja paikallisia työllisyyshankkeita, sekä jonka avulla yhteiskunta voi säädellä uusia työmuotoja, kuten etätyötä ja itsenäisenä ammatinharjoittajana tehtävää työtä. Kannatamme toimintasuunnitelmaa myös, koska sillä pyritään takaamaan minimipalkka ja oikeus tuloon. Euroopan unionissa on jo aivan liian kauan seurattu toimettomana, miten köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen juurtuvat jäsenvaltioihin. Myös jäsen van Lanckerin ehdotukset, joilla pyritään parantamaan naispuolisille työntekijöille annettavaa tiedotusta ja heidän osallistumistaan, sekä ehdotukset sisällyttää sosiaalisia lausekkeita julkisia hankintoja ja fuusioita koskeviin sopimuksiin ja kansainvälisiin sopimuksiin, olisi pitänyt toteuttaa jo ajat sitten. Kritisoimme sitä, etteivät komissio ja neuvosto myönnä lisämäärärahoja tälle sosiaalipoliittiselle ohjelmalle. Sosiaalista laatua ei voi saada ilmaiseksi.
Toisinaan minusta tuntuu, että "nykyaikaistamisella" useimmiten tarkoitetaankin sosiaalisen suojelun vähentämistä. Työiän pidentäminen ei ole nykyaikaistamista. Yhtä vähän nykyaikaistamista on eläkkeiden maksujärjestelmän muuttaminen siten, että lakisääteiset eläketasot jäädytetään tai niitä alennetaan ja että ihmisiä kehotetaan etsimään sijoitusvaihtoehtoja rahoitusmarkkinoilta. Euroopan sosiaaliset säännöt on yhdenmukaistettava nykyaikaisella tavalla, sen sijasta että säännöstelyä puretaan.

Gillig
Arvoisa puhemies, puhun minuutin ajan kolmesta asiasta: ensinnäkin haluan kiittää esittelijä Lanckeria hänen loppuun saattamastaan työstä ja tästä erinomaisesta mietinnöstä.
Toiseksi haluan vahvistaa uudelleen ryhmäni vakaumuksia. Sosiaalipoliittisessa ohjelmassa käsiteltäväksi otetuille asioille on saatava yhdenmukainen ja tietenkin sopuisa oikeudellinen kehys. Tarvitaan avoimia lähentymis- ja koordinointipolitiikkoja, mutta tarvittaessa on myös turvauduttava lainsäädäntötoimiin, joita on täydennettävä erittäin tiukoilla seurantamenetelmillä.
Kolmanneksi tietyt oikeudet ovat selvästi riittämättömiä sosiaalisen Euroopan kannalta: oikeus minimituloihin, palkansaajille tiedottaminen ja heidän kuulemisensa sekä Euroopan laajuiset työehtosopimukset. Tiedämme, että Euroopan konservatiivit vastustavat näitä asioita. Minä ja ryhmäni kuitenkin kannatamme näitä asioita erityisen voimakkaasti. Arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, näiden kysymysten osalta olisi jatkossakin osoitettava kunnianhimoa.
Toivon, arvoisa ministeri, että puheenjohtajavaltio Ranska pystyy myötävaikuttamaan siihen, että Nizzassa hyväksytään kunnianhimoinen sosiaalipoliittinen ohjelma, sillä sosiaalisen Euroopan täytäntöön paneminen on edelleenkin kaikkien kansalaistemme harras toive.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää erityisesti esittelijää, Van Lanckeria, sekä puheenjohtajavaltio Ranskaa tähän asti jatkuneesta erinomaisesta yhteistyöstä. Yritän hyvin lyhyesti esittää joitakin poliittisia painotuksia, jotka koskevat neljää asiaryhmää, joita kaikki puhujat jollain tavoin käsittelivät, eli sosiaalipoliittisen ohjelman uutta poliittista lähestymistapaa, toiseksi sisältöä, kolmanneksi keinoja ja neljänneksi menettelyitä.
Mitä tulee poliittiseen lähestymistapaan, mielestäni meidän pitää korostaa kahta uutta seikkaa. Ensimmäinen on se, että Lissabonin jälkeen sosiaalipolitiikkaan on syntynyt uusi lähestymistapa, jossa siihen ei suhtauduta talouspolitiikan tuotteena tai sivutuotteena vaan yhtä tärkeänä politiikkana, jota pitää harjoittaa yhtä aikaa talouspolitiikan ja työllisyysstrategian kanssa. Tämä tarkoittaa, että sosiaalipolitiikka on ainoa tapa selviytyä Euroopan kilpailukyvyn tavoitteesta, koska olemme jatkuvasti huolissamme yrityksistä ja taloudesta mutta myös sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta, koska olemme jatkuvasti yhtä huolissamme kansalaisista ja heidän hyvinvoinnistaan. Uuden lähestymistavan toinen puoli on laatu, laatu uutena poliittisena käsitteenä, jolla puututaan työelämän olosuhteisiin, työsuhteisiin ja sosiaalivaltion palveluihin. Nämä kaksi poliittista lähestymistapaa läpäisevät koko sisällön.
Mitkä ovat sisällön peruselementit? Niitä on kolme. Työllisyyttä koskevien toimien ja ehdotusten kokonaisuus. Sanoisin, että ponnistelumme työllisyysstrategiassa ja sen vahvistamisessa ja sen etenemisen täydentämisessä - koska sosiaalipoliittisella ohjelmalla on mahdollisuus muutokseen - tarkoittaa tukea kilpailukyvylle ja yritteliäisyydelle Euroopan unionissa, joustavuutta työmarkkinoilla yhdessä turvallisuuden, liikkuvuuden ja uusien työmallien tukemisen kanssa sekä yritysten ja työntekijöiden välisten suhteiden uusien mallien tukemista ja tutkimista, mutta myös sitä, että tutkitaan sitä, kuinka kilpailu ja suuret rakennemuutokset vaikuttavat työllisyyteen ja sosiaalivaltioon.
Sosiaalipoliittisen ohjelman toinen perusosa on sosiaalipolitiikkaa koskevien toimien kokonaisuus. Tässä yhteydessä viittaan ehdotukseen köyhyyden ja syrjäytymisen torjumisesta, uuteen hankkeeseen, johon olemme ryhtyneet eläkkeiden ja sosiaalisen suojelun alueella, vammaisia koskeviin politiikkoihin, mutta erityisesti haluaisin korostaa tarvetta lähestyä sosiaalipolitiikkaa poliittisesti uudella tavalla. Ei ole tarkoituksenmukaista vain arvioida sosiaalipolitiikan kustannuksia, joita joistakin poliittisista näkökulmista monesti tarkastellaan talouskasvun esteinä, vaan on myös arvioitava kustannukset, jotka aiheutuisivat siitä, että sosiaalipolitiikkaa ei harjoitettaisi. Luulen, että tämä analyysi johtaa uusiin mielenkiintoisiin tuloksiin ja lähestymistapoihin.
Ohjelman sisällön kolmas osa on laajentuminen. Lyhyesti sanoen, sosiaalipolitiikka, uudet sosiaaliset mallit, ehdokasvaltioiden ja jäsenvaltioiden sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistaminen ovat yksi tärkeimmistä asioista laajentumisprosessissa, emmekä saa jättää tätä vaille huomiota.
Siirryn nyt kolmanteen asiakokonaisuuteen, jota olemme käsitelleet sekä tänään että koko yhteistyömme ajan: keinoihin. Olen sitä mieltä, että vanhanaikaista keskustella sääntelyn purkamisesta, lainsäädännöstä ja siitä, tarvitaanko lainsäädäntöä vai ei. On selvää, että Euroopassa on riittävän täydellinen lainsäädännöllinen järjestelmä, mutta globaalistumisesta ja tietoyhteiskunnasta seuraavat työmarkkinoiden, talouden ja ympäristön muutokset luovat uusia tarpeita. Kun on välttämätöntä kehittää lainsäädäntöä näitä uusia tarpeita varten, meidän ei tietenkään pidä epäröidä. Jos niitä voidaan hoitaa muilla tavoilla ja muilla menetelmillä, käytämme niitä.
Ehdotus "tulostaulusta" konkreettiseksi tavaksi seurata sosiaalipoliittisen ohjelman edistymistä on suuri haaste. Vaikeus on siinä, että sosiaalipoliittinen ohjelma ei perustamissopimukseen sisältyvän oikeusperustansa vuoksi muodosta lainsäädännöllistä kokonaisuutta, direktiivipakettia, jossa jäsenvaltioille annettaisiin konkreettiset puitteet. On vaikeaa jopa määritellä edes eurooppalaisia tavoitteita, jotka pätisivät yhtäläisesti kaikissa jäsenvaltioissa, koska tilanteet ovat erilaisia. Uskomme siis, että ensimmäinen askel, joka voi tuottaa konkreettisia tuloksia, on sekä tällä hetkellä valmistumassa oleva hanke, eli yhteiset eurooppalaiset indikaattorit, että myös kansalliset tavoitteet, eli se, että jokaisen maan on laadittava itselleen tulostaulu seurantaa varten.
Lopuksi, mitä tulee menettelyihin, minun täytyy onnitella parlamenttia aloitteista vuoropuhelussa kansalaisyhteiskunnan kanssa ja tämän vuoropuhelun merkittävästä panoksesta itse ohjelmaan, mutta minun täytyy myös korostaa, että keskustelua on käyty parlamentin, jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten kanssa eurooppalaisella ja kansallisella tasolla, ja tästä syystä uskon, että nyt on mahdollista sovittaa yhteen kansalliset erityispiirteet niin, että ennen kaikkea ohjelma ei ole ainoastaan kunnianhimoinen, vaan että on mahdollista toteuttaa se ja että se on tehokas. Viimeinen kommentti: tasa-arvokysymys läpäisee koko sosiaalipoliittisen ohjelman, niin poliittisen lähestymistavan, ohjelman sisällön kuin keinotkin.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen, kiitän teitä mielenkiintoisesta puheenvuorostanne.
Julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.30.

Sukupuolten tasa-arvoa koskeva yhteisön puitestrategia (2001-2005)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Eriksonin laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietintö (A5-0294/2000) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi sukupuolten tasa-arvoa koskevasta yhteisön puitestrategiaan (2001-2005) liittyvästä ohjelmasta (KOM(2000) 335 - C5-0386/2000 - 2000/0143 (CNS)).

Eriksson
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa ministeri, hyvät kollegat, olen erittäin iloinen nähdessäni teidät kaikki täällä. Komissio vahvistaa tiedonannossaan, että demokratia on yksi perusarvoista EU:n jäsenvaltioissa, ETA-maissa ja ehdokasvaltioissa, avaintekijä EU:n ulkosuhteissa ja kehitysyhteistyössä. Siinä vahvistetaan myös se, että todellinen demokratia edellyttää, että kaikki kansalaiset, sekä miehet että naiset, osallistuvat yhtä paljon ja heitä on yhtä paljon talouselämässä, päätöksenteossa, yhteiskuntaelämässä, kulttuurielämässä ja kansalaisyhteiskunnassa.
Kaikilla näillä alueilla on suuria puutteita. Komissio aikoo siksi puuttua ongelma-alueisiin lukuisin eri toimin. Samaan aikaan kun tasa-arvonäkökanta integroidaan kaikkiin politiikan alueisiin, mitä yleensä kutsutaan valtavirtaistamiseksi, on toteutettava myös erityisiä toimenpiteitä naisia varten. Tämä on strategia ja näkökanta, jonka suunnan täysin hyväksyn. Mielestäni nimittäin voidaan väittää, että mikään tasa-arvotyö ei ole kestävää, ellei samalla vahvisteta naisten oikeuksia.
Tämä työ on edennyt melko nopeasti siitä huolimatta, että se oli alussa hidasta hitaan alun jälkeen. Valiokunnasta on tullut 49 tarkistusta. Aluksi meillä oli 126 tarkistusta, mikä tarkoittaa, että olemme tavattoman sitoutuneita asiaan. Olen siitä erittäin iloinen. Olemme muun muassa sitä mieltä, että on erittäin tärkeää, että komissio voi taata mahdollisimman suuren tätä ohjelmaa koskevan avoimuuden, niin että kaikki asiasta kiinnostuneet voivat osallistua työhön koko toteuttamisvaiheen ajan. On myös erittäin tärkeää, jopa perustavan tärkeää, että eri yhteisön toimet, puitestrategia ja jäsenvaltioiden panokset täydentävät toisiaan eivätkä toimi toisiaan vastaan. Tämähän on myös komission ja neuvoston selvästi ilmaistu tavoite. Komissio on nyt määritellyt viisi aluetta, joihin panostetaan ja joiden katsotaan olevan strategisesti merkittäviä. Minulla ei ole mitään muistuttamista tätä eikä valiokuntaa vastaan.
Olemme esittäneet uuden, tyrmistyttävän ehdotuksen, joka on itse asiassa aikaisemman talousarviota koskevan lausuntomme toistoa. Katsomme, että 40 prosenttiin rakennerahastojen varoista pitäisi laittaa korvamerkki ja ne pitäisi kohdistaa naisten edellytyksiin ja tarpeisiin.
Komission toimia on täydennettävä tarkastelemalla yksilökohtaisia mahdollisuuksia saada sairaan- ja terveydenhoitoa, sosiaalivakuutus- ja eläkejärjestelmää, työorganisaation epäkohtia ja ehkä myös yleistä työajan lyhentämistä. Viime aikoina olemme keskustelleet parlamentissa juuri sosiaalikysymyksistä, ja haluan vielä kerran korostaa sitä, että olemme monta kertaa todenneet, että yli 50 miljoonaa EU:n kansalaisista luokitellaan köyhiksi ja että enemmistö näistä on naisia. Ei tietenkään riitä, että tämä vain huomataan, vaan siihen on myös voimakkaasti puututtava.
Olemme keskustelleet paljon eri arviointimenettelyistä. En käsittele sitä tässä sen lähemmin, vaan pelkästään mainitsen sen. Ajattelimme ennen, että tavoitteena on oltava saatavuuden parantaminen ja myös kansalaisjärjestöjen täysi osallistuminen. On keskusteltu siitä, kuinka ehdokasvaltiot voidaan luonnollisella tavalla saada mukaan ohjelmaan. Olemme myös keskustelleet siitä, miten voisimme konkreettisesti toimia tällä alueella sen sijasta, että vain mainitsemme kehitysmaiden naiset.
Työn loppuvaiheessa olin tiiviissä yhteydessä sekä komission että neuvoston edustajien kanssa. Haluamme saada strategiasta myös neuvoston päätöksen. Strategialla me valiokunnassa emme tietenkään tarkoita komission ensimmäistä johdantoa, vaan sitä strategiaa, joka alkaa 2 kohdasta ("Strategia"). Sanon tämän, jotta mitkään mystiset tekniset menettelyt eivät aiheuta sitä, että tämä ymmärretään väärin. On nimittäin jätetty jopa seitsemän eri tarkistusta, joiden varsinainen merkitys on sama eli että myös neuvoston on hyväksyttävä komission strategia. On siis tärkeää, että annetaan takuut siitä, että kansalaisjärjestöt saavat vaikutusvaltaa toteutusvaiheessa. Yhdessä tarkistuksessa ehdotetaan, että asiasta keskusteltaisiin vuosittain täällä parlamentissa yhdessä komission kanssa. Tämä koskee ehkä vain komissiota ja parlamenttia, mutta olen hyvin, hyvin kiitollinen siitä, että te molemmat, komission jäsen Diamantopoulou ja ministeri Péry, olette täällä, ja odotan kiinnostuneena teidän näkökantojanne kaikista tarkistuksista.

Kratsa-Tsagaropoulou
Arvoisa komission jäsen, odotimme erittäin kiinnostuneena komission tiedonantoa strategiasta, jota aiotaan noudattaa miesten ja naisten tasa-arvon edistämiseksi seuraavalla viisivuotiskaudella. Valitettavasti parlamentin valiokunnassa käytettävissä oleva aika ei antanut meille tilaisuutta käsitellä tiedonantoa eikä edes Erikssonin mietintöä. Joka tapauksessa olemme tehneet kaikkemme vastataksemme komission asettamiin tavoitteisiin.
Olemme tietysti samaa mieltä komission todistelusta, että tasa-arvokysymys on liitettävä osaksi kaikkia eurooppalaisen politiikan näkökohtia ja että on hyväksyttävä erityistoimia, ja yhdymme esittelijän toiveeseen, että komissio esittelee ohjelmalle yksityiskohtaisen talousarvion erityisesti mitä tulee viiden prioriteettialueen väliseen jakautumiseen. Samalla korostamme, että toimien ja näiden talouselämän, yhtäläisen osallistumisen ja edustuksen, sosiaalisten oikeuksien, kansalaisyhteiskunnan ja sukupuolten roolien ja stereotypioiden painopistealojen on täydennettävä toisiaan.
Toivomme, että ohjelma on avoin koko yhteiskuntaa kohtaan, ja että siitä tulee mahdollisimman syvällisesti ja laajalti tunnettu, varsinkin naisjärjestöissä. Toivomme, että se tarjoaa lisäksi tilaisuuden kaikkien päätöksentekokeskusten vuoropuhelulle ja tietoisuuden lisääntymiselle kaikissa jäsenvaltioissa ja antaa monille tahoille mahdollisuuden hyödyntää sitä. Tällä tavoin naiset tuntevat Euroopan läheiseksi, mutta myös Eurooppa hyötyy mielenkiintoisista ja innovatiivisista ajatuksista, jotka muotoutuvat tämän ohjelman yhteydessä. Pidämme erityisen merkittävänä myönteistä naiskuvaa ja työn näkyvyyttä ja niiden merkityksen edistämistä. Mielestämme naisten on hankittava näiden toimien avulla lisää itseluottamusta myös omaan rooliinsa. Lopuksi toivoisimme, kuten edellisessä täysistunnossa sanottiin lähtökohtana parlamentin aiemmat mietinnöt, että syntyisi todellinen ja jatkuva arviointimenettely.

Prets
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, nyt kun neljäs puiteohjelma on saatu päätökseen, keskustelemme jo viidennestä ohjelmasta. Mietinnöt, jotka komissio ja parlamentti jättivät käsiteltäviksi, osoittavat, että vaikka viime vuosina joissakin asioissa onkin onnistuttu, keskeneräisiä ja puutteellisesti hoidettuja asioita on liian paljon. Siksi tavoitteemme viiden seuraavan vuoden ajalle on edelleenkin vahvistaa naisten asemaa laadullisesti ja sisällöllisesti kaikkien jäsenvaltioiden politiikassa.
Mietinnössä on mainittu mm. seuraavat toimet, strategiset tavoitteet ja toteutettavat asiat: tasa-arvo talouselämässä ja yhteiskunnallisessa elämässä, naisten sosiaaliset oikeudet, joiden yhteydessä otetaan huomioon heidän henkilökohtainen tilanteensa, lastenhoito, hoitotyö, naisten myöhemmin tapahtuva työelämään siirtyminen, lasten hoitamisen jälkeen töihin palaavat naiset jne., sukupuoliroolit ja stereotypiat, yhtäläinen osallistuminen ja edustus. Esimerkiksi kun kyseessä ovat strategiset tavoitteet, jotka liittyvät aihepiiriin "Naiset työelämässä", talouteen ja työllisyyspolitiikkaan liittyviä kysymyksiä ei voida käsitellä irrallaan muista asioista, vaan on otettava kantaa myös yhteiskunnallista vastuuta, oikeudenmukaista hoitotöiden jakautumista ja sosiaaliturvaa koskeviin kysymyksiin. Siksi sosiaaliturvan myöntämiseen liittyvät ongelmat on yksilöitävä.
Erään toisen mietinnön kohdan mukaan yhteisö tukee entistä voimakkaammin uusien aloitteiden tarvetta koskevaa arviointityötä. Tarvittaessa tuetaan myös kansallisen lainsäädännön muuttamista ja tasa-arvon edistämiseen ja syrjinnän torjumiseen liittyvien pyrkimysten toteuttamista. Euroopan parlamentti, jäsenvaltioiden kansanedustuslaitokset ja verkostot pitäisi siten sitoa tähän työhön entistä vahvemmin. Taloudellisia varoja kuten aina, kun halutaan päästä tavoitteisiin tai kun on korjattava laiminlyöntejä on yksinkertaisesti löydyttävä. Siksi on välttämätöntä hankkia tätä ohjelmaa varten 50 miljoonaa euroa vuosille 20012005. Tämä edellyttää entistä tarmokkaampia ponnisteluja eri järjestöjen ja politiikan rajat ylittävän, naisten asemaa koskevan politiikan puolesta sekä sen puolesta, että vaaditut tasa-arvostrategiat olisivat toteuttamiskelpoisempia. Meidän on kohdistettava tähän työhön käyttämämme energia niin, että suunnitellut ohjelmat konkretisoituvat ja ne toteutetaan. Näitä ohjelmia toteutettaessa on lisäksi arvioitava ja koordinoitava muita ohjelmia riittävän ajoissa. Haluamme saada komission puheenjohtajalta vuosittaisen raportin Euroopan parlamentissa vuosittain järjestettävän keskustelun yhteydessä. Lisäksi on perustettava neuvosto, joka huolehtii ohjelman sisältöön liittyvästä työstä ja joka työskentelee naisia koskevan politiikan tunnustamisen hyväksi. Naisia koskevan politiikan käsitteleminen muiden poliittisten aiheiden ohessa ei painota sen tärkeyttä riittävästi.
Naisia koskevasta politiikasta on tehtävä yksi unioniin liittymisen ehdoista, joka ehdokasvaltioiden on täytettävä. Euroopan parlamentti voisi näyttää myös tässä asiassa esimerkkiä. Toivon, ettei kuudes toimintaohjelma tule olemaan niin laaja kuin nykyinen ohjelma on. Sen edellytyksenä on, että naisia koskevaan politiikkaan suhtaudutaan viiden seuraavan vuoden aikana vakavammin ja ettei sitä ainoastaan käsitellä kaikenlaisissa poliittisissa, taloudellisissa ja yhteiskunnallisissa ohjelmissa, vaan että naisia koskevia poliittisia toimia myös toteutetaan. Naisia koskevaa politiikkaa ei voi kuten niin monesti tapahtuu sisällyttää vähemmistöä koskeviin ohjelmiin. 52 prosenttia väestöstä ei ole vähemmistö!

Evans, Jillian
Haluaisin kiittää jäsen Erikssonia erinomaisesta mietinnöstä ja komissiota erinomaisesta sukupuolten tasa-arvostrategiasta. Se sisältää kaikki ne osa-alueet, joissa tarvitaan toimia, ja mikäli sitä koordinoidaan menestyksekkäästi, se saattaa tuoda todellisia muutoksia naisille kaikissa heidän elämäänsä koskevissa näkökohdissa. Tämä voisi toimia, mikäli puitestrategia olisi kiinteä osa ohjelmaa, eli sen liite. Tämä varmistaisi ohjelman täytäntöönpanon, ja siitä syystä minä tuen esittelijän aikaisemmin tekemiä huomautuksia.
Menneisyydessä ei ole puuttunut hyviä ideoita tai hyviä suunnitelmia tasa-arvon saavuttamiseksi, mutta niiden täytäntöönpano on usein epäonnistunut. Tällä kertaa komissio tuo esiin uuden lähestymistavan. Se on hyvin myönteinen, mutta se on hyödyllinen ainoastaan, jos se voidaan saada kunnolla toimimaan. Tämä merkitsee myös naisten tavoittamista heidän omissa yhteisöissään. Paikallisten ja alueellisten viranomaisten osallistuminen tähän prosessiin on korvaamatonta. Ne ovat suurimpia työnantajia kaikissa jäsenvaltioissa ja keskeisiä koulutuksen, opetuksen ja taloudellisen kehityksen tarjoajia, ja sellaisina niillä on keskeinen osa tasa-arvon saavuttamisessa. Toivon, että niihin kiinnitetään asianmukaista huomiota lopullisessa ohjelmassa.

Thomas-Mauro
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kukaan ei kiistä sitä, että on pyrittävä parempaan sukupuolten tasa-arvoon. Naisen roolia on väheksytty liian kauan. Suuri vastuu tämän osalta lankeaa Ranskassa 1800-luvun alkupuolella Napoleonin aloitteesta laaditulle lainsäädäntöuudistukselle (code Napoléon), joka sittemmin levisi kaikkialle Eurooppaan. Naiselle on palautettava se asema, joka hänelle kuuluu hänen elintärkeän tehtävänsä mukaisesti, enkä ole varma, auttaako jäsen Erikssonin mietintö edistämään tätä asiaa.
Siitä huolimatta meille esitetyissä teksteissä on jotain hyvääkin. Niinpä valiokuntamme esittämässä tarkistuksessa 2 tunnustetaan yksinhuoltajaisille samat oikeudet kuin yksinhuoltajaäideille, tasa-arvo ja oikeudenmukaisuus on ymmärrettävä molemmista näkökulmista, se on hyvä asia. Olen sitä paitsi iloinen siitä, että lastenhoitoa aiotaan parantaa, jotta työ- ja perhe-elämän tasapainottaminen olisi helpompaa.
Kaikesta huolimatta tämä mietintö herättää myös huolestuneisuutta. Niinpä tarkistus 18, jossa halutaan tukea hakijavaltioiden toimia syrjimisen torjunnassa, ei saisi antaa mahdollisuutta siihen, että näitä vaaditaan tekemään kulttuurilleen vieraita yhteiskunnallisia ratkaisuja. New Yorkissa tämän asian osalta nousi esille selkeitä mielipide-eroja Euroopan unionin ja Puolan välillä. Jos unioni ei kunnioittaisi Puolassa tehtyjä yhteiskunnallisia ratkaisuja, se osoittaisi todella erikoista ja todella huolestuttavaa tulkintaa monimuotoisuudesta. Lisäksi tarkistus 19, joka koskee sukupuolten välisen tasa-arvon huomioon ottamista julkisia talousarvioita koskevissa tarkastustoimissa, on hyvin kyseenalainen. Muilta osin syrjintäkäsitteen käsittely vaikuttaa monelta osin taikamenoilta, joiden avulla melkoinen joukko noidan oppipoikia yrittää saavuttaa ideologiset päämääränsä.
On aika rikkoa ideologinen näkemys naisen asemasta yhteiskunnassa. Tällä, kuten monella muullakin alueella, on ehdottoman tärkeää, että julkiset viranomaiset osoittavat todellista monimuotoisuutta siinä, miten ne valitsevat yhdistyksiä neuvottelukumppaneikseen. On epänormaalia, että kaikkien naisten puolesta puhuu pieni joukko, joka esittää ammattimaisesti kiihkeitä vaatimuksia sen ansiosta, että heille tihkuu julkisia varoja.
Tämän vuoksi voin vain hyväksyä budjettivaliokunnan päätöksen murtaa se monopoli, joka myönnettiin kauan sitten Euroopan naisten eturyhmälle. Toivon, että parlamentti vahvistaa tämän rohkean muutoksen. Tällainen päätös toisi raittiin ilman tuulahduksen niihin erikoisiin "ystävyyssuhteisiin", jotka sitovat tietyt painostusryhmät liian läheisesti Euroopan komissioon ja tiettyihin parlamentin poliittisiin ryhmiin. Tällaisella päätöksellä voidaan naisten asiaa pelkästään vahvistaa. Sanoisin jopa, että se tekisi tästä asiasta jalomman. Ryhmäni ottaa tämän huomioon lopullisessa kannassaan.
(Suosionosoituksia UEN-ryhmältä.)

Avilés Perea
Arvoisa puhemies, olemme tietoisia naisen aseman parantumisesta viime vuosina, erityisesti lainsäädännön kehittymisen myötä, mutta jokapäiväisessä elämässä ilmenee yhä vielä todellista epätasa-arvoa. Naisten vähäinen edustus politiikassa ja talouselämässä sekä sukupuoleen kohdistuva väkivalta ovat kaksi selkeää osoitusta siitä, että naiset ovat yhä rakenteellisen syrjinnän kohteina.
Tämä ohjelma auttaa epäilemättä ottamaan naisten huolenaiheet, tarpeet ja pyrkimykset huomioon kaikissa toimintalinjoissa. Nykytilanne edellyttää naisia hyödyttävien myönteisten poliittisten toimien ottamista käyttöön. Tavoitteet, jotka ohjelmassa asetetaan viidelle toimenpidealalle, helpottavat kaikkien aloitettujen toimien liittämistä vähintään yhteen niistä. Talouselämä, johon naisten on voitava ottaa osaa samoin edellytyksin kuin miesten, työ, joka on kaiken tasavertaisuuden ja integraation perusta ja Lissabonin Eurooppa-neuvoston esittämän 60 prosentin tavoitteen saavuttaminen toimisivat muidenkin ongelmien ratkaisuna.
Tämän tavoitteen ottaminen rakennerahastojen puitteissa kaikkien yhteisön ohjelmien osaksi on toteutettava yhteisön lainsäädännön mukaisesti. Yhtäläinen osallistuminen ja edustus, tasapaino päätöksenteossa ja näkyvämpi osallistuminen politiikkaan, menettelytavoista piittaamatta, kunnes naisten osuus määrärahoista on noussut komission esittämään 40 prosenttiin.
Naisilla ja miehillä on oltava yhtäläiset ja täysimääräiset sosiaaliset oikeudet, mikä edellyttää sitä, että sosiaalialan lainsäädännön noudattamista on valvottava äitiysloman, äitiyden suojelun, työajan, työsopimusten jne. osalta.
Naisten ja miesten on oltava tasa-arvoisia kansalaisyhteiskunnassa, eli naisten on voitava nauttia täysimääräisistä ihmisoikeuksista ja perusvapauksista. Erityisesti on valvottava naiskauppaa ja perheväkivaltaa, jotka on kitkettävä juuriltaan.
On kannustettava sukupuoliroolien ja sukupuoleen liittyvien stereotypioiden muuttamiseen, sillä se mahdollistaa muidenkin edellä mainittujen ongelmien ratkaisemisen. Tämän tavoitteen osalta kannatamme komission ehdottamien tiedotuskampanjoiden ja jäsenvaltioiden yhteisen eurooppalaisen viikon toteuttamista.
Internet-sivuston avaaminen on mielestämme erittäin hyödyllinen asia, ei ainoastaan tietoteknisten kanavien lisääntyvän käytön takia, vaan myös siksi, että se auttaa naisia tutustumaan yhä paremmin tähän uuteen maailmaan, josta he eivät saa jäädä syrjään.
Erityisen tärkeää meistä on ohjelman arviointi...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Gröner
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, luulen, että käsittelemämme mietintö on jo toinen komission jäsen Diamantopouloun täysosuma. Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta antoi vain 60 puiteohjelmaa ja toimintasuunnitelmaa koskevaa tarkistusta, sillä valiokunnalla oli hyvin vähän aikaa ja paljon hyvää tahtoa, eikä se halunnut monimutkaistaa tätä asiaa turhilla virkakielen koukeroilla. Toivon, että neuvoston puheenjohtaja Nicole Péry saa neuvoston myös hyväksymään ohjelman joulukuussa. Toivottavasti ohjelmalle ei käy samoin kuin neljännelle toimintaohjelmalle, jota käsiteltäessä silloinen Helmut Kohlin johtama Saksan liittohallitus sai vielä läpi ehdotuksensa budjetin puolittamisesta.
Aika on vähissä. Aivan kuten ennenkin naiset ovat nykyisin liian heikosti edustettuina politiikassa ja taloudellisia päätöksiä tehtäessä. Eurostatin raportin mukaan noin 77 prosenttia matalapalkkaisista työntekijöistä on naisia. Maasta ja alasta riippuen naiset ansaitsevat jopa 30 prosenttia vähemmän kuin heidän miespuoliset kollegansa. Puitestrategiassa on puututtava myös tähän asiaan. Kaikki tasa-arvoon tähtäävät aloitteet pitäisi kerätä yhteen ja sisällyttää viiteen, erityiseen strategiseen tavoitteeseen. Kollegat selvensivät meille jo sen, mitä tällä tarkoitetaan.
Tämä on sukupuolten tasa-arvokysymysten valtavirtaistamisperiaatteen johdonmukaista toteuttamista. Toivon, että myös miehet ryhtyvät lopultakin tekoihin ja taistelevat vallassa olevia sukupuolirooleja ja stereotypioita vastaan.
Toivottavasti myös huippupoliitikot asettuvat puolellemme ja vaativat komission puheenjohtaja Prodia, neuvostoa ja ministereitä kiinnittämään tasa-arvonäkökohtiin huomiota esimerkiksi Euroopan unionin ulkosuhteisissa ja erityisesti laajentumisneuvottelujen yhteydessä.
Kuten vaadin jo silloin, kun toimin neljättä toimintaohjelmaa koskevan mietinnön esittelijänä, naisjärjestöjen verkottumisen merkitystä pitäisi korostaa voimakkaasti. Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasiain valiokunta järjestää vielä marraskuussa Berliinissä erityiskonferenssin, johon osallistuvat jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden kansanedustuslaitosten valiokuntia. Toivon, että tässä konferenssissa syntyy poliittisia virikkeitä toimintaohjelman ja puitestrategian toteuttamiseksi. Eurooppa on jälleen kerran naisten oikeuksien edelläkävijä.

Lulling
Arvoisa puhemies, neljän ensimmäisen sukupuolten tasa-arvoa koskevan toiminta-ohjelman jälkeen komissio on toiminut oikein ja tehnyt uudistuksia ehdottamalla tasa-arvoa koskevaa yhteisön puitestrategiaa sekä ohjelmaa, jolla tätä strategiaa toteutetaan ja saada todellista edistystä aikaan tässä tasa-arvoasiassa. Voimakasta edistystä tarvitaan koko ajan, vaikka neljännesvuosisata onkin jo kulunut ensimmäisestä yhteisön direktiivistä, joka koski naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia palkkauksessa.
Pidän komission uutta lähestymistapaa todella myönteisenä ja kauden 2001-2005 ohjelmaa koskevaa päätösehdotusta hyvin harkittuna. Valitettavasti naisten oikeuksien valiokunnan mietintö ei paranna komission ehdottamaa tekstiä. Se ylikuormittaa laivaa, se sisältää liikaa ehdotuksia, joita ei ole harkittu loppuun saakka, joita ei ole sulateltu ja joiden sanamuoto saa ensimmäisen vuoden oikeustieteen opiskelijalla nousemaan hiukset pystyyn.
Olin ehdottanut valiokunnassa useita tarkistuksia poistaakseni pahimmat sopimattomuudet, erityisesti sen, jossa strategia ja ohjelma sekoitetaan hirvittävällä tavalla. Komission teksti on hyvä. Politiikassa on todella vakava virhe sekoittaa keskenään strategia ja taktiikka, strategia ja ohjelma.
Kuten hyvin usein naisten oikeuksien valiokunnan mietinnöissä, tässä tekstissä on jälleen parlamentin vasemmistoryhmien ideologisia vaatimuksia, kuten esimerkiksi se, joka lisää valtioiden välisellä tasolla ohjelman avulla tuettaviin toimiin analysoinnin ja arvioinnin, joka koskee lainaan "yleisen työajan lyhentämisen merkitystä". Täytyykö osa niistä vähäisistä määrärahoista, joita on annettu 53,45 miljoonaa euroa viideksi vuodeksi, tuhlata tällaiseen analyysiin? Minun mielestäni ei. Minun mielestäni budjettikohdassa A 3037 Euroopan naisten eturyhmälle myönnettyjä määrärahoja ei saa yhdistää ohjelmaan myönnettyihin maksusitoumusmäärärahoihin, ja toivon, että komission jäsen kannattaisi ennemminkin niitä tarkistuksia, joita minä olen ehdottanut muiden ryhmäni jäsenten kanssa, kuin esittelijän ehdottamia kummallisia tarkistuksia.

Eriksson
Arvoisa puhemies, mielestäni olisi erittäin ikävää, jos ministeri Péry ei käyttäisi tilaisuutta hyväkseen puhumalla nyt, kun hän on täällä, niin että kuulisimme myös hänen näkökantansa.

Puhemies
Neuvoston puheenjohtaja Péry ei pyytänyt minulta puheenvuoroa, enkä voi pakottaa häntä, en siis voi käskeä neuvoston puheenjohtajaa pitämään puheenvuoroa. Mielestäni meidän on nyt kiitettävä häntä siitä, että hän on seurannut keskustelua, sillä hänen läsnäolostaan myös tässä keskustelussa ei oltu sovittu. Huomaan, että hänen on kuitenkin nyt lähdettävä.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää ja onnitella jäsen Erikssonia, joka on yrittänyt vastata tarpeeseen saada ohjelma mahdollisimman nopeasti hyväksytyksi, jotta neljännen ja viidennen ohjelmakauden väliin ei jäisi aukkoa ja jotta ohjelman toteuttaminen voisi alkaa tammikuussa.
Tämä ohjelma on merkittävä asiakirja naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnalle, sitä kohtaan on tunnettu suurta mielenkiintoa, ja se on tietenkin osa kokonaisvaltaista strategiaa, josta olemme keskustelleet naisten oikeuksien ja tasa-arvoasiain valiokunnan ja työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan kanssa ja josta on keskusteltu myös neuvostossa. Tämä on tunnettu strategia, johon sisältyy viisi painopistettä, eli naisten osallistuminen talouselämään, päätöksentekokeskuksiin, sosiaalipolitiikkaan, kansalaisyhteiskuntaan ja ihmisoikeuksiin sekä uusi tasa-arvomalli joukkotiedotusvälineissä ja koulutuksessa.
Yhteistyömme valiokunnan kanssa oli erinomaista, minkä vuoksi voimme hyväksyä hyvin suuren joukon tarkistuksista joko niiden tarkan sisällön tai niiden hengen puolesta. Yksilöiden, tarkistukset 2, 4, 5, 13, 15, 16, 17, 18, 23, 28, 32, 43, 46, 48, 49, 51, 55, 56 ja 59 hyväksytään. Lisäksi voimme hyväksyä osia tarkistuksista 3, 7, 8, 11, 14, 15, 20, 27, 35, 37, 45, 50, 53, 57 ja 58. Mielestäni hyväksyttyjen tarkistusten suuri lukumäärä on osoitus myös komission ja naisten oikeuksien ja tasa-arvoasiain valiokunnan välillä vallitsevasta yhteisestä hengestä.
Haluaisin esittää kaksi kommenttia tarkistuksista, joita ei voitu hyväksyä, mikä johtui ennen kaikkea teknisistä ja oikeudellisista syistä, ei erilaisista lähestymistavoista. Ensiksi, puitestrategiasta, ei ole mahdollista, että koko strategia on osa neuvoston päätöstä, mutta olen samaa mieltä siitä, että artiklojen muotoiluun voitaisiin tehdä joitakin tarkistuksia, jotta tulisi täysin selväksi, että tämä strategia otetaan huomioon ja että se muodostaa pohjan tämän ohjelman toteuttamiselle. Toiseksi, konkreettisesta summasta, joka rakennerahastojen pitää antaa, myös tässä asiassa pitää palauttaa mieliin, että on olemassa asetus, joka hyväksyttiin viime vuonna ja jossa tehdään hyvin selväksi, millä tavalla määrärahojen jako tapahtuu, eikä yhden ohjelman sisällä ole mahdollista muuttaa jo olemassa olevaa asetusta.
Minun täytyy painottaa, että hyväksymme täysin huomion keskittämisen olemassa olevien toimien ja ohjelmien täydentävyyteen ja tietenkin siihen merkittävään rooliin, joka kansalaisjärjestöillä täytyy olla näiden ohjelmien suunnittelussa ja toteuttamisessa. Tässä kohtaa minun täytyy joidenkin kommenttien pohjalta painottaa, että Euroopan naisten lobbyllä on käytännössä merkittävä koordinoiva rooli Euroopan tasolla, komission tietoon ei ole tullut protesteja tai valituksia siitä, että jotkin järjestöt olisi jätetty ulkopuolelle, vaan eurooppalaiset järjestöt voivat kokonaisuudessaan osallistua kaikkiin ohjelmiin, kuten syrjinnänvastaiseen Equal-aloitteeseen ja syrjäytymistä torjuviin Daphne- tai Stop-ohjelmiin. Näin ollen Euroopan suurilla naisjärjestöillä on selvästi mahdollisuus osallistua kaikkiin näihin ohjelmiin.
Arvoisa puhemies, uskon todellakin, että tämä ohjelmastrategia, jonka päätavoite on valtavirtaistamisen toteuttaminen kaikissa politiikoissa, on suuri haaste meille kaikille sekä komission tasolla, jossa tarvitaan yhteistyötä komission jäsenten välillä lopulliseen tulokseen pääsemiseksi, että kansallisella tasolla, jossa tarvitaan horisontaalista toimintaa kaikissa ministeriöissä, jotta naispolitiikasta tulisi horisontaalista politiikkaa.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa komission jäsen.
Julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30.

Kilpailupolitiikka
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu kahdesta talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnöstä:
Riis-Jørgensin laatima mietintö (A5-0290/2000) komission XXIX kilpailupolitiikkaa koskevasta kertomuksesta1999 (SEC(2000) 720 - C5-0302/2000 - 2000/2153 (COS))
Jonathan Evansin laatima mietintö (A5-0281/2000) kahdeksannesta yleiskatsauksesta Euroopan unionissa myönnettävistä valtiontuista (KOM(2000) 205 - C5-0430/2000 - 2000/2211(COS)).

Riis-Jørgensen
. (DA) Arvoisa puhemies, pidän komission kertomusta erittäin myönteisenä. Komission jäsen Monti ja hänen avustajakuntansa ovat tehneet erittäin hyvää työtä menneenä vuonna. Mietinnössäni, jossa käsitellään XXIX kilpailupolitiikkaa koskevaa kertomusta 1999, olen keskittynyt erityisesti sulautumiin ja valtiontuen palauttamiseen liittyviin ongelmiin. Siihen on useita syitä. Toisaalta olen viime vuoden aikana saanut useita yhteydenottoja yrityksiltä, jotka ovat kokeneet tiettyä voimattomuutta sulautumisiin liittyvien ratkaisujen yhteydessä, erityisesti sellaisten tapauksien yhteydessä, joissa niillä on ollut tarvetta valittaa komission ratkaisusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen. Valtiontuissa esiintyy selvästikin jatkuvia ongelmia silloin, kun yritetään varmistua siitä, että laittomasti maksettu valtiontuki palautetaan kansallisiin valtionkassoihin.
Käsitelkäämme kuitenkin ensin sulautumia: Yksi EMUn seurauksistahan on sulautumien määrän kasvaminen. Olen sitä mieltä, että nyt olisi aika arvioida uudelleen sitä, ovatko nykyiset säännöt ja menettelyt parhaita mahdollisia. Maailmahan ei aina ole kovin helppo paikka niille, joiden pitää noudattaa niitä sääntöjä ja menettelyjä, joiden laatimiseen me osallistumme. Mielestäni on välttämätöntä, että laadimme niin kutsuttuja merkityksellisiä markkinoita koskevat selkeät säännöt. On tärkeää, että erottelemme toisistaan ne alueet, joita voidaan kutsua Euroopan reuna-alueiksi, ja ne alueet, joita voidaan kutsua Euroopan ytimeksi. Erityisen tärkeää on, että tämä asia saadaan tehtyä ennen laajentumista. Reuna-alueilla sijaitsevat pienet valtiot saattavat nimittäin joutua vaikeuksiin, kun yritykset haluavat sulautua, sillä niistä tulee pian suuria omilla markkinoillaan. Ei ole erityisen tarkoituksenmukaista, että pienten valtioiden suuria yrityksiä estetään sulautumasta, sillä se vähentää niiden mahdollisuuksia kilpailla maailmanlaajuisesti.
Haluaisin sen vuoksi muistuttaa, että meillähän on jo sellaisia tilanteita koskevat säännöt, joissa yritykset käyttävät hyväkseen suurta ja mahdollisesti dominoivaa markkina-asemaansa. Sen vuoksi meidän ei ehkä tarvitse pelätä sulautumia niin paljon. Sulautuminen ei ole kuitenkaan rikollista toimintaa. Toinen minua askarruttava asia on se, että sulautumistapausten käsittelyä on ehdottomasti nopeutettava. Ajattelen erityisesti niitä tilanteita, jossa yritys haluaa valittaa komission ratkaisusta. Globaalistuneessa maailmassamme ei yksinkertaisesti ole aikaa jäädä odottelemaan 25-35 kuukautta, jotta asia saataisiin läpi tuomioistuimessa, jossa aikaa menee paljon kanneasiakirjojen kääntämiseen. Siihen emme yksinkertaisesti voi tyytyä. Meidän on annettava yrityksillemme parhaat olot, jotta ne voivat suunnitella tuotantoaan ja erityisesti tulevaisuuttaan.
Komission jäsen Monti, haluaisin esittää teille kaksi sulautumiin liittyvää kysymystä. Onko mahdollista harkita erilaisia ratkaisumalleja tuomarintehtävän ja syyttäjäntehtävän erottamiseksi komissiossa? Voisiko esimerkiksi toiseen käsittelyyn osallistua riippumaton asiantuntijoista koostuva paneeli, niin että pelkästään komission jäsenet eivät arvioisi yksittäisiä sulautumistapauksia. Minulla on myös toinen ajatus, vaikka se jääkin ehkä hieman teidän toimivaltanne ulkopuolelle. Eikö ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen osastossa Luxemburgissa voitaisi perustaa asiantuntijavaliokunta tai asiantuntijatuomioistuin, joka voisi erikoistua yrityksiä koskeviin asioihin? Esimerkiksi Tanskassa on erityinen meri- ja kauppaoikeusistuin, joka hoitaa yksinomaan yrityksiin liittyviä kysymyksiä. Lisäksi kysyisin, miten komission jäsen selittää sen, että yksi sulautumistapauksien käsittelyssä eniten luottamusta nauttineista työntekijöistä on jättänyt komission.
Toinen asia, jonka olen maininnut mietinnössäni, on valtiontuki ja laittomasti maksettujen valtiontukien palauttaminen. Ei ole mikään salaisuus, että pidän tärkeänä sitä, että tiukennetaan laittomasti maksetun valtiontuen palauttamista. Pidän sitä tärkeänä erityisesti sen vuoksi, että olisi tärkeää, että tämäkin asia saataisiin kuntoon vielä ennen laajentumista. On hyvä, että laivanrakennusteollisuudelle maksettava valtiontuki lopetetaan 1. tammikuuta 2001, vaikka onkin erittäin ongelmallista, että laivanrakentajiemme on ilmeisesti jatkossakin kilpailtava Etelä-Korean valtionkassan kanssa. Viimeaikaisen kehityksen huomioon ottaen voin ymmärtää, että komissio on ottanut kovan linjan - ja siihen on hyvä syy - Etelä-Koreaa kohtaan. Sen vuoksi voisitte mielestäni - vaikka tiedänkin, että teillä, komission jäsen, on vain rajallinen aika käytettävänänne - selvittää lyhyesti aivan viimeisintä kehitystä.
Haluan myös käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kysyä komission jäsen Montilta, milloin voimme olettaa, että julkinen, tehokas ja hyvin toimiva valtiontukirekisteri on käytössä, ja lisäksi, milloin jo kauan sitten luvattu tulostaulu toteutuu. Lopuksi haluaisin todeta, että liberaaliryhmän edustajana pidän ratkaisevan tärkeänä sitä, että yrityksille turvataan kunnollinen ja tehokas käsittely kaikissa asioissa, niin että asiat ovat kunnossa yrityksien oikeusturvan osalta tulevaisuudessa. Haluaisin lisäksi kiittää kollegoitani valiokunnassa erittäin hyvästä yhteistyöstä mietintöni parissa.

Evans, Jonathan
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää Riis-Jørgensenia hänen panoksestaan ja hänen yhteistyöstään näiden kahden mietinnön laatimisessa. Mietinnöt otettiin yhteiskeskusteluun, koska niissä käsitellään samoja kysymyksiä. Tuen monia niistä esityksistä, joita Riis-Jørgensen on ehdottanut.
Haluaisin aloittaa puheenvuoroni jokseenkin epätavallisella tavalla ja kiittää komissiota kesäkuussa 1999 julkaistusta asiakirjasta, joka koski yhteisön sääntöjä valtion tuesta ja jota minä voisin kutsua valtiontukijärjestelmän toimintaa koskevaksi "typeryksen oppaaksi". Se on hyödyllinen siinä mielessä, että siinä esitellään perustamissopimuksen määräykset, valtiontuen määritelmät ja valtiontukea koskevan kiellon soveltamista koskevat poikkeukset. Mietintöä laatiessani minun piti kamppailla juuri tuon merkillisen asian kanssa. Eräät henkilöt parlamentissa haluavat korostaa poikkeuksia; minä haluan kuitenkin selventää, että suurimmaksi osaksi valtiontuen käyttö toimii vapaan kilpailun vastaisesti yhteismarkkinoilla.
Yhteismarkkinat ovat välttämättömät kuluttajien etujen edistämisessä. Heille pitää olla tarjolla laaja valikoima korkealaatuisia, hinnaltaan kilpailukykyisiä tavaroita, ja tämä on viime kädessä syy siihen, miksi yhteismarkkinoita viedään tarmokkaasti eteenpäin ja yhdessä vapaan kilpailun kanssa, koska tämä on kaikkien kansalaistemme etujen mukaista.
Palaan nyt kahdeksanteen vuosikatsaukseen: vaikka valtiontuen kokonaistaso on laskenut kyseisenä ajanjaksona, tämän voidaan todellakin katsoa koskevan jäsenvaltioiden vähemmistöä, ja yleisesti ottaen kymmenessä jäsenvaltiossa valtiontuen taso on kasvanut. Tiedän, että tämä on seikka, joka huolestuttaa komission jäsentä, ja minäkin pidän seikkaa tosiaankin huolestuttavana. Tästä syystä pidän myönteisenä niitä komission jäsenen etukäteen antamia viitteitä siitä, että ensi vuoden loppuun mennessä valtiontukea koskevan tulostaulun ja rekisterin esittämisessä edistytään. Tämä on tärkeää, koska avoimutta tarvitaan. Haluaisin nyt kysyä komission jäseneltä, miten hän näkee laajentumista koskevan keskustelun, kun otetaan huomioon yhtäältä se, että meidän pitää varmistaa, että kaikissa Euroopan unionin valtioissa on yhteinen järjestelmä, ja toisaalta se, että joillakin ehdokasvaltioilla on varmasti erityisongelmia uusiin avoimien markkinoiden ehtoihin sopeutumisessa.
Haluaisin myös selventää komission jäsen Montille, että olisi tärkeää, että seuraavassa vuosikatsauksessa rahoituspalvelualaa käsiteltäisiin laajemmin. Tahtoisin kiittää häntä hänen syyskuussa Barcelonassa pitämästään puheesta, koska olen hyvin kiitollinen hänen henkilöstölleen siitä, että minulle lähetettiin puheesta kopio hän puhui siinä niin perusteellisesti näkemyksestään valtiontuen valvonnan ja rahoituspalvelualan välisestä yhteisvaikutuksesta. Mutta aikanaan näitä asioita pitäisi käsitellä enemmän itse valtiontukea koskevassa mietinnössä. Näkisin myös mielelläni muutoksia siinä, miten valtiontukea koskeva mietintö on kokonaisuudessaan laadittu, jotta voitaisiin varmistaa, että siinä on mahdollista ottaa huomioon tulevaisuuden kehitys. Esimerkiksi mietinnössä ajanjaksona, jota mietinnössä käsitellään, Yhdistyneen kuningaskunnan hiilialalle ei annettu yhtään valtiontukea, ja kuitenkin me kaikki tiedämme, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus esittää parhaillaan ehdotusta merkittävästä tuesta.
Tämän asian tiimoilta haluaisin sanoa, että minä, kuten moni muu taho terästeollisuudessa monissa osissa Euroopan unionia, olen vankasti sitä mieltä, että terästukisäännöt, joita ei suunnitella pidennettäväksi vuoden 2002 jälkeen, pitää säilyttää ennallaan, jotta kaikki yritykset olisivat näissä tämänhetkisissä terästeollisuuden kannalta vaikeissa oloissa selvillä siitä, että Euroopan unionissa sovelletaan tiukkaa järjestelmää, joka ei ole syrjivä eri maiden välillä.
Käytän tilaisuutta hyväkseni ja pyydän komission jäseneltä hieman tietoa kahdesta Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskevasta tapauksesta, joiden kohdalla komissio on juuri ryhtynyt toimiin jos kyse todellakin on siitä, että toimiin on ryhdytty. Tapaukset koskevat Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen tekemää ehdotusta, että yleispankki avustaisi postikonttoreita Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja myös riskipääomahankkeita Yhdistyneen kuningaskunnan alueilla. Ymmärtääkseni hän on pyytänyt tietoa asiasta.
On aivan selvää, että koko mietinnössä on kiinnitetty suurta huomiota menneisyyteen, mutta myös komission jäsen Montin ehdotuksiin kilpailupolitiikan tulevasta uudistuksesta. Tätä kysymystä käsitellään aikanaan parlamentissa. Komission jäsen Monti tietänee hyvin niiden monien ihmisten huolista, jotka tukevat hänen uudistusehdotuksiaan mutta joiden mielestä tarvitaan vastauksia kysymyksiin, jotka koskevat edullisinta oikeuskäytäntöä, oikeusvarmuutta, kansallisten tuomioistuinten tehtävää, kansallisten kilpailuviranomaisten ja komission välistä vuoropuhelua sekä myös komission sisäisiä henkilöstökysymyksiä. Näitä aiheita aiomme aikanaan käsitellä keskusteluissa, joihin minulla on ilo ilmoittaa asiasta komissiolle minut on nimitetty parlamentin esittelijäksi.

Rapkay
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, koska käytämme näihin keskusteluihin niin ruhtinaallisesti puheaikaa, haluan ilman sen kummempia johdantoja puhutella suoraan komission jäsen Montia.
Arvoisa komission jäsen, te tiedätte, että parlamentti on jo kauan aikaa ollut erittäin yksimielinen kilpailua koskevissa asioissa. Tämä on johtanut siihen, että koko parlamentti tukee komissiota kilpailupolitiikkaa koskevissa asioissa. Olen kuitenkin alkanut epäillä, onko komissio vähitellen menettämässä suhteellisuudentajunsa yksittäisiä päätöksiä tehdessään ja antaako komissio kilpailupoliittisten päätösten verholla jopa täysin muiden alojen ongelmia ennakoivia periaatepäätöksiä. Haluan mainita yhden monista esimerkeistä, ja juuri tästä aiheesta keskustellaan kiivaasti muuallakin kuin vain kotimaassani. Esimerkki koskee päätösten tekemistä siitä, myönnetäänkö kivihiiliteollisuudelle valtiontukea vai ei.
Koska mainitsitte asiasta, arvoisa komission jäsen, huomautan ystävällisesti, että kääntyessäni nyt komission puoleen viittaan komission jäsen Palacion laatimiin asiakirjoihin. Huomautan myös, että kivihiiliteollisuutta käsitellään myös kilpailupolitiikkaa koskevassa komission kertomuksessa ja myös valtiontukia koskevassa yleiskatsauksessa, jotka ovat tänään esityslistalla. Oletan, että komissio noudattaa solmimiensa sopimusten ehtoja. Oletan, ettei komissio käytä tuomioistuimen päätöksiä väärin niin, että se yrittäisi irtautua näiden sopimusten ehdoista. Toistan sen, mitä olen keskusteluissa sanonut jo monta kertaa: kilpailun aikaansaaminen sinänsä ei ole tavoitteemme. Kilpailupoliittisia päätöksiä tehtäessä on huomioitava päätösten sosiaali-, rakenne- ja teollisuuspoliittiset vaikutukset, sillä ellei niin tehdä, kilpailupolitiikasta tulee pelkkää ideologista sanahelinää. Mutta jos juuri mainitsemani näkökohdat huomioidaan ja tarkastellaan tämän erittäin nykyaikaisen teollisuudenalan jalostusarvoketjua, päädytään siihen, että valtiontukea koskevat luvat, joiden hyväksymistä on lykätty, on myönnettävä kivihiiliteollisuudelle välittömästi.
Tämä ei koske vain energiapolitiikkaa, vaan se koskee kaikkia muitakin aloja. Kilpailu on tärkeää, mutta se ei ole kaikki kaikessa!
Yhteenvetona voin sanoa, että meidän on luotava tasapaino kilpailusääntöjen ja yleisen edun mukaisten palvelujen välille. Ja tätä on sovellettava kaikilla aloilla. Arvoisa komission jäsen, haluan viitata vielä siihen, mitä sanoin aluksi. Parlamentti tukee yhä komissiota kilpailuasioissa. Mutta jos komissio jatkaa tällä tiellä, on olemassa vaara, että merkittävä osa parlamenttia ei enää tue komissiota. Uskallan epäillä, että se olisi kaiken kaikkiaan asian kannalta edullista.

Olle Schmidt
Arvoisa puhemies, puhun Riis-Jørgensenin mietinnöstä. Aloitan kiittämällä kollega Riis-Jørgenseniä erittäin hyvästä mietinnöstä.
Yksi EU:n yhteistyön ehdottomista peruspilareista on se, että kilpailu eri yritysten, eri tuotteiden, eri maiden ja eri alueiden välillä toimii hyvin, on oikeudenmukaista ja todellista ja että se on kuluttajien edun mukaista. Saanen aloittaa seuraavalla lainauksella: saman alan ihmiset kokontuvat harvoin pelkästään huvin tai ajanvietteen vuoksi, ilman että heidän keskustelunsa päättyy salaliittoon muuta maailmaa vastaan tai johonkin tekosyyhyn nostaa hintoja. Näin sanoi taloudellisen liberalismin isä Adam Smith vuonna 1776. Runsaan 200 vuoden aikana on tietenkin tapahtunut monia asioita, mutta meillä on nykyäänkin samat pyrkimykset. Jotta sisämarkkinat toimisivat, meillä on oltava aktiivisia instituutioita, jotka valvovat kilpailua. Tässä komission jäsen Monti ansaitsee kiitoksen.
Riis-Jørgensenin mietinnön 16 kohta käsittelee parantunutta oikeusvarmuutta, kun kyseessä on sulautumista koskevat hakemukset, ja nykyistä tehokkaampia ja nopeampia aikatauluja tuomioistuimeen vetoamiseksi. Tässä on kyseessä ennen kaikkea se, että komissiolla on sulautumien käsittelyssä jonkinlainen kaksoisrooli, komissio sekä valvoo että soveltaa kilpailusääntöjä. Tämä kaksoisrooli asettaa erityisiä vaatimuksia avoimuudelle, läpinäkyvyydelle ja ennakoitavuudelle.
Haluaisin ottaa esiin myös toisen kohdan, 18 kohdan. Se on yleisluonteinen, mutta sen lähtökohtana on Volvon ja Scanian suunniteltu fuusio. Kuten tiedetään, komissio vastusti tätä fuusiota, mikä puolestaan johti laajaan keskusteluun siitä, kuinka kilpailusäännöt toimivat ja kuinka markkinaosuudet lasketaan ja arvioidaan. Tällä alueella tarvitaan selkeämpää määritelmää ja lisää keskustelua. Niin kauan kuin sisämarkkinat eivät ole täysin toteutuneet, voi ennen kaikkea pienten jäsenvaltioiden suuryritysten kilpailukyky heikentyä verrattuna muualla maailmassa toimiviin yrityksiin. Kuinka suuret yritykset, joilla on suuret kotimarkkinat, voivat sulautua yhteen ja kilpailla maailmanlaajuisilla markkinoilla, jos EU:n säännöt tekevät tämän mahdottomaksi? Koska tulen pienestä maasta, minusta tuntuu hyvältä, että valiokunta hyväksyi tähän asiaan esittämäni tarkistukset. Toivon, että komissio on myös nyt valmis laajentamaan keskustelua ja selvittämään lisää kilpailusääntöjä näillä edellytyksillä.

Della Vedova
Arvoisa komission jäsen Monti, haluaisin itsekin kiittää Italian radikaalien puolesta esittelijöitä siitä, että he ovat tehneet hyvää työtä mietinnöissään, joista välittyy mairitteleva kuva teidän ja kilpailun pääosaston toiminnasta.
Haluaisin kuitenkin käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni mainitakseni muutamia yleisluonteisia kysymyksiä kilpailupolitiikasta Euroopassa ja toisaalta Euroopan markkinoiden kilpailuseikoista ja avoimuudesta, eikä siksi, etten antaisi arvoa jo tehdylle työlle, vaan katsoaksemme kohti tulevaisuutta.
Mielestäni erityisen ongelmallinen kohta avoimen ja kilpailukykyisen todellisen markkinatalouden kehittymisessä on siinä, että muodollisesti jo kilpailulle avoimilla aloilla tai aloilla, joilla avautuminen on käynnissä, toimii yhä useita ja voimakkaita julkisia yrityksiä. Puhuisin mielelläni vaikkapa julkisesta monopolista lisäeläkerahastojen alalla, mutta otankin esiin yleishyödyllisiä palveluja toimittavat yritykset, koske se on tähdellisempää tässä yhteydessä. Mielestäni näillä aloilla markkinoille ja kilpailulle aiheutuu vakavaa vahinkoa siitä, että valtio on samanaikaisesti sekä säätävä että toimiva osapuoli.
Arvoisa komission jäsen, koska olen voinut lukea ja kuulla asiaa koskevat puheenne, tiedän, että vastauksenne vastaväitteisiin on se, että perustamissopimuksen artikloissa ei oteta kantaa yritysten julkiseen tai yksityiseen luonteeseen. Kuitenkaan tämä vastaus ei ole meistä tyydyttävä, jos otetaan huomioon tulevaisuus, jossa Euroopan markkinoilla kilpailu kiristyy ja muuttuu avoimemmaksi, ja voinen sanoa myös analysoitaessa tarkasti eräitä toteutumassa olevia tilanteita, joiden osalta jo nykyisten sääntöjen avulla olisi mahdollista ryhtyä toimiin. Olemme kaikkialla Euroopassa voineet seurata aggressiivisen valtiokapitalismin voimistumista, joka on johtanut siihen, että julkiset monopoliyhtiöt tai entiset julkiset monopoliyhtiöt, jotka ovat kuitenkin yhä lujasti julkisessa, eli valtion omistuksessa, ovat hankkineet itselleen useita yksityisiä yrityksiä. Perustelu on meille tuttu, ja se on aina valmiina: meidän on otettava kaikki irti yrityksistämme ja niiden varallisuudesta ennen yksityistämistä, joka samalla yleisesti ottaen pikemminkin lykkäytyy kuin lähestyy. Ja nämä lausunnot ovat selvästi sellaisia, että monet valtionvarainministerit eri puolilla Eurooppaa höristävät niille korviaan. Joka tapauksessa kyse on julkisista yrityksistä, joiden taloudellinen vahvuus ei riipukaan moitteettomasta johtamistavasta, vaan pikemminkin aikaisemmista ja nykyisistä monopoliasemista. Monissa tapauksissa kyse on yrityksistä, jotka toimivat kokonaan tai osittain merkittävien laillisten monopolioikeuksien avulla.
Arvoisa komission jäsen, onko niin, ettei näissä tapauksissa ole mahdollista löytää näyttöä enemmän tai vähemmän peitellyistä valtiontuista tai hallitsevan aseman väärinkäytöstä? Tai vielä näyttöä ainakin hallitsevan aseman vääristävien vaikutusten viennistä alalta toiselle? Tai lopuksi näyttöä edes siitä, että nykyisten haltijoiden asemat lujittuvat entisestään, mikä tekee vapauttamisen jälkeen uusien tulokkaiden pääsyn vaikeaksi monille eri markkinoille? Mainitsen muutaman esimerkin: Deutsche Post on hankkinut äskettäin määräysvaltaansa DHL Internationalin ja on monopoliasemassa korkeintaan 200 grammaa painavien lähetysten osalta sitten voitaisiin yleisesti ottaen mainita julkisten postiyhtiöiden laajentaminen muille aloille; EDF (Eléctricité de France) on ostanut yrityksiä Englannista, Ruotsista ja Suomesta; France Telecom on hankkinut Orangen omistukseensa; tai Enel, pysyäksemme Italian kamaralla, on hankkinut itselleen Infostradan, ja vielä Italiasta puheen ollen voisimme mainita useat kuntien omistamat yhtiöt, jotka toimivat samalla tavoin. Arvoisa komission jäsen, lopuksi otan esiin vielä julkisen rahoituksen valtion televisioyhtiölle, missä tekosyynä käytetään julkisen palvelun rahoittamista, vaikka sillä on käsitteenä yhä vähemmän sisältöä.
Tiedän, että Amsterdamin sopimus on olemassa, mutta ihmettelenpä, pidetäänkö tätä estettä, jolla hallitukset ovat halunneet vastustaa edeltäjänne erinomaista työtä, kuitenkin perusteltuna siksi, että nämä yhtiöt voisivat poiketa Euroopan kilpailulainsäädännöstä.

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aluksi haluan kiittää sydämellisesti näistä tänään esitellyistä mietinnöistä, joissa ei ainoastaan raportoida menneistä tapahtumista, vaan joiden aiheet ovat ajankohtaisia ja joihin lisäksi sisältyy komission tekemiä suunnitelmia. Kuten jo olemme kuulleet, kilpailu ei ole itsetarkoitus. Kilpailun on palveltava kuluttajia, yrityksiä ja sitä aluetta, jolla kilpailua tapahtuu. Kilpailu on siten aina vain väline, jonka avulla tiettyyn päämäärään pyritään. Se on välttämätön, sääntöihin perustuvan ekososiaalisen markkinataloutemme kulmakivi. Painotan tätä siksi, etteivät markkinat yksinään voi säädellä kaikkea ja ettei siten myöskään ole olemassa, eikä saa olla olemassa rajoittamatonta kilpailua.
Siksi tarvitsemme kahta seuraavaa asiaa: toisaalta suurempaa avoimuutta ottamalla käyttöön valtiontukirekisteri, josta käyvät ilmi kaikki kilpailuun vaikuttavat, yrityksille myönnetyt valtiontuet. Toisaalta tarvitsemme suurempaa avoimuutta päivittäiseen elämäämme kuuluvilla aloilla ja toimintatavoissa, jotka eivät täysin kuulu Euroopan kilpailulainsäädännön alaisuuteen. Mainitsen kaksi esimerkkiä: urheilun eri osa-alueet sekä sosiaali- ja terveydenhuollon lukemattomat kansalaisjärjestöt.
Mikäli sanotaan "kyllä" toimiville sisämarkkinoille, on sanottava vakuuttavasti ja rohkeasti "kyllä" myös Euroopan kilpailupolitiikalle. Siksi suhtaudumme myönteisesti kilpailupolitiikan nykyaikaistamiseen, jota uudet ehdotukset pitävät jatkuvasti vireillä ja jota ne pohjustavat.
Yhteisön kilpailupolitiikalla on nyt uusi eurooppalainen ja kansainvälinen ulottuvuus. Se vaikuttaa yhä voimakkaammin Euroopan sisäisiin ja ulkoisiin taloussuhteisiin, kun on kyse Euroopan unionin laajentumisesta ja globalisoitumisesta.
Siksi pidän myönteisenä toisaalta yhteisön sisällä tapahtuvaa kilpailupolitiikan nykyaikaistamista ja toisaalta Euroopan kilpailupolitiikan laajenemista unionin rajojen ulkopuolelle.
Lopuksi sanoisin vielä seuraavaa: se, mitä "merkitykselliset markkinat" tarkoittavat, on määriteltävä tarkemmin, sillä yhä harvemmin on kyse jäsenvaltion kansallisista markkinoista. Jotta kansalaiset tietäisivät, mitä etuja kilpailupolitiikalla saavutetaan, kansalaisille suunnattavaa tiedotusta on lisättävä. Lisäksi Euroopassa on lisättävä julkista keskustelua, jossa käsitellään kilpailupolitiikkaa koskevia ehdotuksia, koska ne ymmärretään usein väärin. En kohdista tätä komissioon, vaan kansalaisille suunniteltujen uudistusten hajautettu toimeenpano ei saa johtaa Euroopan kilpailupolitiikan uudelleenkansallistamiseen, vaan niiden pitää lisätä Euroopan yhtenäisyyttä. Vastuun jakaminen ei saa johtaa siihen, että pääasiallinen vastuu unohdetaan!
Lopuksi: kansalaisten oman vastuun vahvistaminen ei saa johtaa siihen, että kansalaiset ovat epävarmoja oikeuksistaan. Euroopan kilpailupolitiikan on vaikutettava ihmisten toimintaan ja ajatteluun myös toimielinten ulkopuolella. Siinä, arvoisa komission jäsen, on vielä paljon tehtävää!

Berenguer Fuster
Arvoisa puhemies, tänään kukaan ei kiistele, niin kuin en tietysti minäkään, siitä, että valtion tuet vääristävät kilpailuedellytyksiä ja ovat siten haitallinen tekijä, joka houkuttelee yrityksiä tehottomuuteen. Se on totta, mutta jos me yksinämme ja kaikki yhdessä olemme täysin rehellisiä, meidän on tunnustettava kannattaneemme usein julkisuudessa valtion tukia, kun jokin yritys on tarvinnut niitä, esimerkiksi asettuakseen meidän vaalipiiriimme tai välttyäkseen toiminnan lopettamiselta.
Esitin tämän johdannon tuodakseni esiin joihinkin mielipiteisiin liittyviä näkökohtia ja muistuttaakseni, että PPE-ryhmä yrittää nyt, kun Euroopan parlamentti on antamassa lausunnon valtion tukia koskevasta yleiskatsauksesta, käydä täällä valtion tukia koskevaa ideologista keskustelua, jossa se yrittää mennä pitemmälle kuin mikään ryhmä sitä ennen julistamalla kaikki tuet pannaan. Näin se teki viime vuonna jäsen Jonckheerin mietinnön yhteydessä, ja sama peli jatkuu tänäkin vuonna jäsen Evansin joustavammasta kannasta huolimatta. Sosialistit halutaan kenties esittää hassahtavina väliintulijoina, jotka turvautuvat sellaisiin markkinoita vahingoittaviin menetelmiin kuin valtion tukiin.
Olen jo saanut selvittää, että valtion tukien avulla ikään kuin sysätään valtion varoja yksityisyrityksille, ja sen takia myös meidän sosialistien on vastustettava niitä. Ei kuitenkaan voida kieltää ilmeistä tosiasiaa ja unohtaa, että perustamissopimuksessa ei kielletä kaikkia tukia: onhan hyväksyttävä sellaiset tuet, joiden avulla yritetään saavuttaa esimerkiksi sosiaaliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen sekä ympäristöön liittyvät tavoitteet jne. Jos näin on, niin kuin onkin, niin miksi sitten kansanpuolue kieltäytyy hyväksymästä tämän näkökohdan huomioon ottavia tarkistuksia? Näin on myös silloin, kun mietinnössä painotetaan komission mielipiteen mukaisesti, että kivihiilialan tuilla ei ole onnistuttu turvaamaan alan tulevaisuutta, mutta samassa kappaleessa kieltäydytään hyväksymästä erästä komission myös ehdottamaa lausetta, jossa sanotaan, että nuo tuet ovat olleet tarpeen alan rakenneuudistuksen yhteiskunnallisten ja alueellisten vaikutusten lieventämiseksi. Tässä mielessä meidän on vaikea olla samaa mieltä mietinnöstä, josta käy kyllä ilmi osa totuutta, mutta ei sen toista puolta.

Pesälä
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kollega Evans ja samaten kollega Karas ottivat tässä keskustelussa hyvin esille valtiontuet sekä kilpailupolitiikan. On muistettava jatkossa, että esimerkiksi sisäisen kilpailun kannalta on kansallisia tukia, jotka ovat erityisen tärkeitä ja arvokkaita sellaisissa maissa, joissa on harva asutus ja pitkät etäisyydet. Haluan tässä yhteydessä nostaa nimenomaan yhden asian esille, nimittäin kuljetustuet. Ajatellaan esimerkiksi minun kotimaatani, jossa on pitkät etäisyydet. Pohjoisessa polttoaineen hinta on 0,2 euroa korkeampi kuin eteläisessä Suomessa. Tämän lisäksi raaka-ainekuljetukset, rehujen kuljetukset ja vastaavat ovat sisäisen kilpailun kannalta erityisen tärkeät ja keskeiset kysymykset, jotta valtiontuet niissä voivat jatkua. Ne ovat aluetalouden ja työllisyyden kannalta erityisen merkityksellisiä, ja toivon, että jatkossa tämä tehdään selväksi, jotta nämä tuet, sisäiset tuet, jotka koskevat alueellista kehitystä ja alueellista taloutta, jossa keskeisenä esimerkkinä ovat nimenomaan kuljetustuet, voisivat jatkua.

Kauppi
Arvoisa puhemies, kunnioitettu komission jäsen Monti, arvon kollegat, eurooppalainen avoin, kilpailukykyinen ja koordinoitu markkinatalous tarvitsee tehokasta kilpailupolitiikkaa. Ilman kunnolla hoidettua kilpailupolitiikkaa Euroopan unionin talous eikä myöskään sen ulkoinen ilmentymä eli eurovaluutta voi koskaan saavuttaa täyttä potentiaaliaan. Vain yritys, joka on sisämarkkinoilla kilpailukykyinen ilman valtiontukia, voi olla kilpailukykyinen myös maailmanmarkkinoilla. Kuitenkin eurooppalaista kilpailupolitiikkaa muotoiltaessa on huolehdittava siitä, ettei kilpailupolitiikka rajoita yritysten mahdollisuuksia menestyä myös laajemmilla, globaaleilla markkinoilla. Kuten rouva Riis-Jørgensenkin aivan oikein mietinnössään ja puheenvuorossaan painottaa, etenkin pienten jäsenvaltioiden osalta vaarana on, että määräävän markkina-aseman määrittelyssä käytetään liian rajoitettua käsitystä markkinoista, mikä tekee pienten jäsenvaltioiden yrityksille vaikeammaksi kasvaa riittävän suuriksi toimijoiksi globaalia kilpailutilannetta ajatellen. Eihän määräävä markkina-asema sitä paitsi edes ole mikään ongelma, jos ei ole näyttöä siitä, että tätä asemaa väärinkäytetään. Vasta jos määräävä markkina-asema johtaa kuluttajien ja kilpailijoiden kannalta epäedulliseen tilanteeseen, siihen pitää tarttua tiukoin toimenpitein, niin kuin, herra Monti, te olette tehnyt. Kuten rouva Riis-Jørgensenin mietinnön 15 kohdassa todetaan, on keskityttävä kilpailua rajoittavista toimenpiteistä aiheutuvaan vahinkoon eikä niinkään siihen, minkälaisia nämä taloudelliset toimijat ovat. Erityistä huomiota on suunnattava pienten ja keskisuurten yritysten asemaan. Pienet valtiontuet saattavat pk-yritykselle olla luultua haitallisempia, jos markkinat ovat pienet. Sen takia on hyvä, että tässä Riis-Jørgensenin mietinnössä korostetaan myös tätä seikkaa.
Kollega Evans mietinnössään kiittää teitä, herra Monti, siitä, että olette tiukalla kädellä tarttunut valtiontukipolitiikkaan. Mittavat valtiontuet ovat edelleen ongelma monilla sektoreilla. Vaikka valtiontuki voi näyttää pintapuolisesti hyvältä ratkaisulta, katsottaessa asiaa pitemmällä tähtäimellä, valtiontuista seuraa hyvin harvoin kestäviä positiivisia seurauksia. En toki halua tuomita kaikkia valtiontukia. On olemassa myös tarpeellisia, perussopimusten kanssa linjassa olevia tukia. Pitkällä tähtäimellä valtiontukien tasoa on kuitenkin laskettava. Valtiontuet johtavat välttämättömien rakennemuutosten viivyttämiseen, kilpailun vääristymiseen, ruokkivat tehottomuutta. Tavallaan valtiontuet pitävät yllä Potemkinin kulisseja, jotka jossain vaiheessa romahtavat. Silloin maksajana on yksityinen kuluttaja ja veronmaksaja.

Caudron
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensinnäkin haluan sanoa vastustavani hyvin voimakkaasti kollegamme Evansin mietinnön liian liberaaleja, ellei jopa ultraliberaaleja vaikutteita. Jo se, että kuulin hänen kieltävän sen tosiasian, että valtion tuet ovat vähentyneet jaksolla 1994-1998, vaikka komissio itse myöntää tämän vähenemisen tapahtuneen, on vähintäänkin omituista. Tätäkin vakavampaa on kuulla hänen korostavan lähes pakkomielteenomaisesti valtion tukien poikkeuksellista luonnetta, vaikka näistä tuista säädetään itse perustamissopimuksissa sellaisissa tapauksissa, joissa pyritään tavoitteisiin, joista myös on säädetty sopimuksissa, kuten ympäristöasioita tai sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskeviin tavoitteisiin, ja vaikka Euroopan komissio itse myöntää, että tiettyjä politiikkoja ei voida ylläpitää ainoastaan markkinavoimien avulla. Tässä on minulle riittävästi syitä olla kannattamatta tätä mietintöä sen nykyisessä muodossa.
Vaikka voinkin yhtyä vaatimuksiin valtion tukien avoimuuden lisäämisestä ja komission hyväksymien tukien seurantaa koskevien tietojen parlamentille toimittamisesta, puolustan edelleenkin myös sitä, että valtion tukia myönnetään jatkossakin sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kehittämiseen, tutkimukseen, innovointiin, ympäristön suojeluun, markkinoiden vajavaisuuksien korjaamiseen, eurooppalaisen kilpailukyvyn parantamiseen unionin ulkopuolisiin maihin verrattuna, kilpailevien maiden petollisen toiminnan torjuntaan, kuten Korean laivanrakennukseen liittyvässä tapauksessa. Lisäksi valtion tukia on valvottava tarkasti sopimusten määräyksiä noudattaen eikä vallitsevan liberaalisen ideologian mukaisesti.
Kun kyse on kahdesta vaihtoehdosta, eli että kaikki tuki tulisi valtiolta, jota kukaan ei enää halua, tai että valtio ei antaisi enää lainkaan tukia, mikä on vain uusi muoto vahvimman laista, se, jota monet kutsuvat Euroopan sosiaaliseksi malliksi, edellyttää meiltä jatkuvaa pyrkimystä siihen, että sen, jota voidaan hallita markkinoiden avulla ja sen, jota julkisen vallan on säädeltävä, välillä säilyy tasapaino.

Mombaur
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tällä viikolla keskustelemme vielä jäsen Montfortin laatimasta mietinnöstä, jonka avulla parlamentti haluaa edistää yrittäjähenkisyyttä. Siksi on erityisen ajankohtaista kiinnittää tässä keskustelussa huomiota kolmeen seikkaan. Ensinnäkin siihen, että taannoin laaditun Euroopan perusoikeuskirjan 16 artiklassa on määritelty yrittämisen vapaus. Perusoikeuskirjassa vaaditaan luonnollisesti tiukkaa kilpailulainsäädäntöä, sillä vain sen avulla voidaan taata, että kilpailu on oikeudenmukaista. Tiukka lainsäädäntö suojelee sekä kuluttajia että sijoittajia.
Toiseksi haluan teidän kiinnittävän huomiota Karel van Miertin erittäin merkittävään kirjaan, josta käy ilmi, millaisia keinoja yritykset käyttävät painostaessaan muita yrityksiä. Kolmanneksi onnittelenkin komissiota ja kaikkia komission työntekijöitä näistä kilpailulainsäädäntöä koskevista toimista ja päätöksistä, joita aiemmin tehtiin Karel van Miertin johdolla ja nyt teidän, arvoisa professori Monti, johdollanne.
Tässä yhteydessä komissiossa on tarkistettu peruspalveluja koskeva tiedonanto ja esitelty oikeusperusta vielä uudelleen. Tiedonanto sisältää kolme varsinaista viestiä. Ensinnäkin jäsenvaltioilla on oikeus määritellä peruspalvelut. Toiseksi jäsenvaltioilla on myös oikeus myöntää varoja tähän tarkoitukseen, ellei palveluja muutoin voida pitää yllä. Ja kolmanneksi ja tätä asiaa on käsiteltävä tässä keskustelussa luonnollisestikaan ei voi olla olemassa osa-alueita, joihin kilpailulainsäädäntö ei päde. Myös suunniteltujen uusien lakien mahdollisesti aiheuttama kilpailulainsäädännön uudelleenkansallistuminen on ymmärrettävä tällä tavalla. Vaikka kilpailulainsäädäntö uudelleenkansallistuu, yhteisöoikeus on silti yleispätevä. Siksi päätöslauselmaehdotusten artiklat, joissa viitataan tähän sekä välttämättömään avoimuuteen, ovat erittäin hyödyllisiä.
Arvoisa professori Monti, tässä yhteydessä haluan tehdä aloitteen: tehkää selväksi, että alkuvaiheen rahoitukseen, jonka käsittely jäsenvaltioissa on tällä hetkellä melko vaihtelevaa esimerkiksi uusiutuvien energiamuotojen alalla, voitaisiin turvautua ainakin teidän elinaikanne ajan. Siinäkin tapauksessa kuten toivon että unionissa tällä välin otetaan käyttöön edistämistoimia, jotka olisivat parempia kuin tähänastiset toimet.

Palacio Vallelersundi
, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan lausunnon esittelijä. (ES) Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan pyytää anteeksi myöhästymistäni. Toiseksi haluan onnitella jäsen Riis-Jørgenseniä, jonka kanssa minulla on ollut erinomainen ja rakentava suhde, hänen työstään.
Arvoisa puhemies, on ilmeistä, että vaikka lausuntoni liittyy komission XXIX kilpailupolitiikkaa koskevaan kertomukseen, emme voi tälläkään hetkellä olla unohtamatta menneitä, mutta ainoastaan siksi, että tulevaisuutta ajatellen se on meille opiksi. On sanottu, että ja tiivistän ainoastaan sen, mitä tähän mennessä on sanottu nykyään kilpailukyky on yhteiskunnassamme avainasemassa; se on yhteiskuntamme, ennen kaikkea eurooppalaisen yhteiskuntamme, kehityksen johtoajatus.
Nopeasti silmäillen voimme havaita, että teollisuuden piirissä on alettu kilpailla Rooman sopimuksen solmimisesta lähtien. Yhteismarkkinoiden luomisesta alkaen tämä kilpailu on levinnyt myös palvelualalle ja euron myötä se on laajentunut myös rahoituspalveluihin. Nyt se on, kansainvälisen kilpailun ja uusien tekniikoiden avulla levinnyt myös huomattavan laajalle tietoliikennealalle, ja lopuksi nykyään jo yhteiskunnan määrätehtäväalat, valtion itsemääräämisoikeuden ja määrätehtävien viimeiset jäänteet, ovat siirtyneet kilpailupolitiikan piiriin.
Arvoisa puhemies, niinpä meidän on huomattava, että komission on muutettava ehdottomasti politiikkaansa sellaisten valtioiden osalta, jotka siirtyvät tuottajista sääntelijöiksi, ja tämä huomionarvoinen kehityskulku otetaankin lukuun tässä kertomuksessa.
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta on mielestään ainoastaan korostanut erästä asiaa, joka on sanottu useampaankin kertaan: me tarvitsemme selkeät säännöt, koska ainoastaan niin saadaan tietää, mitkä ovat pelin säännöt. Markkinoita ei voi jättää ilman minkäänlaista sääntelyä. Sääntöjen on oltava selkeitä, ja pidän kiinni tästä niiden on oltava riittävän tasokkaita. Tulkinnat tai tulkinnanvaraiset lausunnot eivät kelpaa missään tapauksessa.
Lisäksi komission tässä hajautusprosessissa harjoittama politiikka, joka on meistä myönteinen asia ja jota tuemme oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa ei saa koitua pk-yritysten ja kansalaisten vahingoksi.
Päätän puheenvuoroni oikeusfilosofi John Rawlsin lauseeseen: eroavaisuudet ovat aina perusteltavissa, kun ne parantavat järjestelmän tasoa ja tukevat heikoimpia perusoikeuksia vahingoittamatta. Arvoisa komission jäsen, komission suurena haasteena on saada selville, missä määrin tämä pätee yleisten ja julkisten palveluiden kohdalla.

Monti
. (IT) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kiitän talous- ja raha-asioiden valiokuntaa ja yleensä parlamenttia suuresta mielenkiinnosta, jota on jälleen kerran osoitettu kilpailuasioita kohtaan. Osoitan vilpittömät kiitokseni jäsen Riis-Jørgensenille hänen ansiokkaasta panoksestaan komission XXIX kilpailupolitiikkaa koskevan kertomuksen esittelijänä. Kiitän vilpittömästi myös jäsen Evansia hänen erinomaisista mietinnöistään, joiden aiheina ovat terästeollisuudelle myönnettäviä valtion tukia koskeva lainsäädäntö sekä kahdeksas yleiskatsaus Euroopan unionissa myönnettäviin valtiontukiin. Kaikilla kolmella mietinnöllä on täsmällinen ja tärkeä merkitys komission ponnisteluissa kilpailupolitiikkansa avoimuuden lisäämisessä ja komission toimenpiteiden selvittämisessä kansalaisille.
Kilpailupolitiikan selvittämisen osalta haluaisin sanoa olevani hyvin iloinen siitä menestyksestä, jota saavutettiin unionin kilpailuasioille omistetun kahden ensimmäisen teemapäivän aikana, jotka pidettiin tänä vuonna 9. kesäkuuta Lissabonissa ja 17. lokakuuta Pariisissa. Tämä ajatus sai alkunsa parlamentista, ja parlamentti ja komissio veivät hanketta eteenpäin. Uskon, että yhdessä edistymme tämän politiikan selvittämisessä paremmin kansalaisille.
Haluaisin tähdentää, että varsin monet kuulemistani asioista ja päätöslauselmiin sisältyneistä seikoista sopivat täydellisesti omiin ajatuksiini. Arvoisa puhemies, puheaikani rajoissa haluaisin käsitellä seuraavaa kolmea seikkaa: yhteisön kilpailulainsäädännön uudistamista, kilpailusääntöjen soveltamisessa vuonna 1999 tehtyjä toimia ja valtiontukia.
Uudistamisen osalta yritän ottaa esiin, vaikkakin puheajan rajoissa, muutamia niistä erittäin mielenkiintoisista kysymyksistä, joita on esitetty. Kilpailupolitiikkaa koskevassa vuosikertomuksessa painotetaan tarvetta yhteisön kilpailulainsäädännön laki- ja tulkintapuitteiden uudistamiseen sekä kartellitutkimusten että valtiontukien alalla. En puutu niiden uudistushankkeiden yksityiskohtiin, jotka on saatettu äskettäin loppuun tai jotka ovat vielä kesken, sillä niistä on keskusteltu tai niistä keskustellaan parlamentin kanssa pidettävissä erityisissä kuulemistilaisuuksissa suuressa arvossa pitämäni rakentavan vuoropuhelun puitteissa.
Valtiontuista katson, että menettelyä koskevan asetuksen voimaantulo vuonna 1999 oli tärkeä saavutus. Sillä lisätään avoimuutta ja siinä määritellään ne seikat, joita valtiontukia koskevissa päätöksissä on noudatettava. Kartellien osalta komissio hyväksyi 27. syyskuuta asetusehdotuksen. Jo tätä ehdotusta laadittaessa otettiin huomioon useita valkoista kirjaa koskeneen kuulemisen aikana esitetyistä parlamentin huomioista. Erityistä huomiota on osoitettu uudelleenkansallistamista ja oikeusvarmuutta koskeville parlamentin huolille.
Niinpä haluaisin vakuuttaa jäsen Palaciolle ja Karasille sekä muille puheessaan näihin seikkoihin puuttuneille parlamentin jäsenille, että asetuksessa otetaan heidän huolensa laajasti huomioon. Nyt odotankin, että siirrymme toiseen vaiheeseen toimielintemme välisessä vuoropuhelussa näiden lakiehdotusten osalta, ja olen varma, että toisesta vaiheesta tulee yhtä rakentava kuin ensimmäisestä vaiheesta.
Kuten tiedätte, komissio ja parlamentti järjestävät yhdessä 9.10. marraskuuta Fribourgissa konferenssin tästä uudistuksesta. Tätä konferenssiahan ehdotettiin ensimmäisen kerran juuri teidän valkoista kirjaa koskeneessa päätöslauselmassanne.
Toinen aiheeni koskee kilpailusääntöjen soveltamista vuonna 1999. Tänä vuonna oli paljon tapauksia, jotka edellyttivät huomattavaa varojen käyttöä, ja niistä sovittiin muodollisin päätöksin. Pidän arvossa muun muassa kehotustanne lisätä henkilöresursseja. Komissio on toimissaan edelleen luja erityisesti kartellien ja hallitsevan aseman väärinkäytön samoin kuin keskittymien alalla. Aikaa säästääkseni ja yrittääkseni mieluummin vastata muutamiin erityiskysymyksiin jätän mainitsematta tärkeimmät toimenpiteet, joita on kuitenkin ollut useita.
Kolmas aihe ovat valtiontuet. Myös kahdeksannen kertomuksen osalta panen tyytyväisenä merkille parlamentin meille jatkuvasti tarjoaman tuen. Arvostan parlamentin ehdotuksia, jotka koskevat näiden tietovälineiden tulevaa kehittämistä, joihin katsauksen lisäksi sisältyy rekisteri ja tulostaulu. Minun on sanottava jäsen Evansille ja muille puheessaan tätä aihetta käsitelleille parlamentin jäsenille, että vakuutan meidän pystyvän esittelemään ensimmäiset versiot rekisteristä ja tulostaulusta myös jäsen Riis-Jørgensen tukee tätä ajatusta kesäkuuhun 2001 mennessä ja uskon, että oikeudellisten välineiden soveltamisen alalla avoimuus on tärkeä lisäväline valtiontukien valvomiseksi.
Arvoisa puhemies, haluaisin nyt käsitellä ainakin joitakin esille otetuista erityiskohdista.
Useat jäsenet - jäsen Riis-Jørgensen, jäsen Schmidt, jäsen Blokland ja jäsen Kauppi - ovat tuoneet esille ongelman, joka koskee suhteellisen pienissä maissa toimivia suuria yrityksiä. Emmekö voisi lieventää määritelmää asiaankuuluvista markkinoista, kun on kyse sulautumistoimista? Ajatellaan, että jos tehdyn analyysin pohjalta näiden markkinoiden ala on sattumoisin kansallinen, teidän on ymmärrettävä, että jos teemme, niin kuin te ehdotitte, se aiheuttaisi syrjintää kuluttajia ja kyseisten kansallisten markkinoiden kuluttajia kohtaan. Meidän on yhdessä tehtävä työtä sen hyväksi, että voisimme luoda markkinoille asteittain yhteismarkkinoiden todellisuuden ja ylittää kansalliset markkinat. Muuten edistämme kilpailua ja kuluttajien auttamista koskevaa päämääräämme omituisella tavalla.
Lisäksi haluan sanoa siitä erityisestä Volvon ja Scanian tapauksesta, joka varmasti korostuu monen puhujan huomioissa, että molemmat yritykset ovat kyenneet saavuttamaan tuloksia, joiden ansioista niiden oma uusi kansainvälinen kasvu on yhteensopiva kilpailun ja kuluttajien etujen suojelun kanssa kyseisillä markkinoilla.
Pitäisikö meidän luoda yksittäisistä asiantuntijoista muodostuva keskusteluryhmä, joka arvioi sulautumia? Turvautuminen ulkopuolisiin asiantuntijoihin voi olla hyödyllistä, ja näin toimitaankin jo lukuisissa tapauksissa. Mutta komission ei pitäisi eikä se aio antaa päätöksentekoa koskevaa perimmäistä vastuutaan ulkopuoliselle elimelle. Vastuu asiasta kuuluu meille. Tämä saattaa silloin tällöin olla hankalaa, mutta tämä on tehtävämme.
Ongelmasta, joka koskee erään kilpailun pääosaston virkamiehen eroamista, olen jo ilmaissut pahoitteluni eroamisesta. Puolustautumisoikeuden ja menettelyjen avoimuuden vahvistaminen kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan aseman parantaminen mukaan luettuna ovat asioita, joita pidän hyvin tärkeinä ja joita pohdin ottaen huomioon sen panoksen, jonka asianomainen virkamies antoi ennen eroamistaan, muun muassa hänen hyödylliset ideansa.
Koreasta haluan sanoa, että komission jäsen Lamy, joka saapuu paikalle tämän viikon aikana, kykenee paremmin antamaan teille ajanmukaista tietoa viimeaikaisista vaiheista. Omasta puolestani voin vain ilmaista olevani vakuuttunut siitä, että telakoita koskevan valtiontuen myöntämisen minkäänlainen pidentäminen ei olisi kelvollinen vastaus tilanteeseen, joka vaatii toisenlaisia toimia.
Jäsen Evans, olen teidän laillanne yhtä huolissani kysymyksestä, joka koskee valtiontukea rahastopalvelualalle. Käsittelemme asiaa määrätietoisesti.
Jäsen Rapkay, on ollut erittäin tärkeää, että komissio on saanut tukea Euroopan parlamentilta sen kilpailupolitiikkaa koskevissa pyrkimyksissä, enkä todellakaan usko, että tämä tuki heikkenee. Tarkastellessani päätöslauselmia, joista tänään keskustelemme, huomaan, että komission politiikka on hyvin pitkälle yhdenmukainen näiden päätöslauselmien täytäntöönpanon kanssa. Erityisesti valtiontuen alalla ei pidä ajatella, että komissio uskoo puhtaaseen tai ääriliberaaliin politiikkaan. Valtiontuella on merkityksensä, mutta on totta, että monissa tapauksissa konkreettinen valtiontuki ylittää sen, mikä perustamissopimuksen mukaisesti on sallittua ja mikä suuntaviivojen mukaan on sallittua. Mutta voitte olla varmoja siitä, että näen kilpailupolitiikan sosiaalisen markkinatalouden välineenä. Mitä laajemmin kilpailua toteutetaan, sitä paremmat markkinat yleensä ovat. Sosiaalisille näkökohdille tarjoutuu laaja soveltamisala, kunhan niitä ei sotketa ei-avoimella tavalla markkinoiden toimintaan.
Arvoisa jäsen Della Vedova, julkisten yhtiöiden läsnäolosta aiheutuu kilpailuongelmia vaikka on totta ja minun on tietysti todettava, että perustamissopimuksessa ei tehdä eroa yksityisen tai julkisen omaisuuden välille ja on mahdollista ryhtyä toimiin kilpailuvääristymien ilmetessä: välineet ovat juuri ne, mitkä te itse mainitsitte, eli valtiontukien valvontaan ja hallitsevan aseman väärinkäyttöön liittyvät välineet. Mainitsitte Deutsche Postin: esimerkiksi Deutsche Postin kohdalla on käynnissä komission menettelyt kummankin välineen osalta, ja vakuutan teille, että komissio ei tarkoita sitä, että Amsterdamin sopimukseen liitettyä pöytäkirjaa julkisesta radio- ja televisiotoiminnasta käytetään verukkeena, jolla estetään asianmukainen valtiontukien valvonta myös tällä alalla. Tästä ja yleisemmin valtiontukiasiasta haluaisin viitata komission 20. syyskuuta hyväksymään tiedonantoon taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta.
Arvoisa puhemies, arvelen ylittäneeni puheaikani. Pyydän anteeksi niiltä, joille en voinut vastata.
Arvoisa Palacio, haluaisin kuitenkin lopettaa lainaamalla oikeudellisten asioiden valiokunnan lausunnosta otettua lausetta. Tässä lausunnossa sanotaan:
"Aivan liian usein komission tekemät kilpailua koskevat päätökset esitetään lehdistössä kansallisten etujen kannalta tappioina ennemmin kuin voittoina yhteismarkkinoiden ja kuluttajan kannalta."
Tarkoituksemme on saavuttaa yhä enemmän näitä voittoja ja kyetä paremmin selittämään niiden merkitys Euroopan kuluttajille ja Euroopan kansalaisille. Parlamentilla on tietysti tässä asiassa hyvin tärkeä tehtävä.

Rapkay
Arvoisa puhemies, haluan vain oikaista erään asian arvoisalle komission jäsenelle. En koskaan puhuisi koko parlamentin puolesta, enkä varsinkaan aiheesta, josta emme ole vielä äänestäneet. Haluan vain selventää, että puhun parlamentissa toiseksi suurimman puolueryhmän puolesta ja että ilmaisin todellakin koko puolueryhmässä vallitsevan huolestuneisuuden. Jos kuuntelitte kollega Caudronia, huomasitte, ettei tämä ole ainoastaan minun huolenaiheeni, vaan että eräs toinenkin kollega on huolissaan tästä samasta asiasta. Puhuin siis ainoastaan oman puolueryhmäni, en koko parlamentin puolesta.

Puhemies
Julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30.

Maksutaseiden tukemiseksi myönnettävä keskipitkän ajan rahoitustuki
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Sartorin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0277/2000) komission kertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille jäsenvaltioiden maksutaseiden tukemiseksi myönnettävän keskipitkän ajan rahoitustuen järjestelyn tarkastelusta. (KOM(1999) 628 - C5-0307/2000 - 2000/0807 (CNS)).

Sartori
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, talous- ja raha-asioiden valiokunnan puolesta esittelen teille tänään päätöslauselmaesityksen komission kertomuksesta, joka koskee jäsenvaltioiden maksutaseiden tukemiseksi myönnettävän keskipitkän ajan rahoitustuen järjestelyä.
Nykyään rahoitustukea säädellään ministerineuvoston vuonna 1988 antamalla asetuksella nro 1969. Tämä järjestely voidaan aloittaa joko jäsenvaltion pyynnöstä tai Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 119 artiklan nojalla. Tähän perustuva määräys on voimassa talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen aikana niiden valtioiden kohdalla, joita poikkeus koskee, eli tällä hetkellä Tanskan, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ruotsin kohdalla. Tällä asetuksella ja tällä asetusehdotuksella yhdistettiin kaksi järjestelymuotoa, eli keskipitkän ajan rahoitustuki ja jäsenvaltioiden maksutaseita keskipitkällä aikavälillä tukeva yhteisön lainajärjestely yhdeksi keskipitkän ajan rahoitustuen järjestelyksi.
Tässä ehdotuksessa puututaan järjestelyn enimmäismääriin. Se, että tällä hetkellä ainoastaan kolme maata voivat käyttää järjestelyä hyväkseen, antaa olettaa, että tähän mennessä käytössä olevaa rahamäärää, 16:ta miljardia euroa, olisi mahdollista muuttaa; samalla aikaisempi kokemus johtaa sen kannalle, ettei määrää voida laskea ylettömän paljon juuri siksi, että saimme nähdä, kun tätä järjestelyä käytettiin edellisen kerran vuonna 1993, että lainaa myönnettiin 8 miljardia euroa. Joten, vaikka jäsenvaltioiden lähentyminen vähentää järjestelyn käynnistämisen todennäköisyyttä, varojen riittävyys on varmistettava, mikäli monien valtioiden olisi yhtäaikaisesti turvauduttava siihen. Tästä syystä ehdotetaan käytettävissä olevan rahamäärän vähentämistä ainoastaan 16 miljardista eurosta 12 miljardiin euroon.
Esittelemässäni päätöslauselmassa otetaan myös huomioon se, olisiko mahdollista tutkia maksutaseiden tukijärjestelyn aloittamista ehdokasvaltioiden osalta. On ilmeistä, että kyseessä on tulevaisuuden mahdollisuus, eikä se siis ole nykyisessä tilanteessamme ajankohtainen, mutta mielestäni se olisi mahdollisuutena sellainen, että siihen voitaisiin ainakin perehtyä syvemmin, jotta olisimme valmiita tällaisten asioiden tullessa ajankohtaisiksi.

Monti
Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Sartoria hänen mietinnöstään, jota pidimme suuressa arvossa. Tämän komission kertomuksen tavoitteena on luoda pohja keskipitkän ajan rahoitustuen järjestelyn tarkastelua ja mahdollista tarkistamista varten.
Rahoitusjärjestelyllä pannaan täytäntöön EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan määräys, joka on voimassa talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen aikana ainoastaan niiden jäsenvaltioiden kohdalla, jotka eivät ole mukana yhtenäisvaluuttahankkeessa. Edellinen tarkastelu tehtiin lokakuussa 1997 komission laatiman kertomuksen pohjalta. Tässä yhteydessä neuvosto hyväksyi komission kannan, jonka mukaan järjestely olisi säilytettävä, ja päätti, että uusi tarkastelu olisi samaa menettelyä noudattaen tarpeen kolmannen vaiheen käynnistämiseen liittyvien muutosten myötä. Näin ollen komission on esiteltävä neuvostolle kertomus, jotta neuvosto voi ryhtyä järjestelyn uudelleentarkasteluun.
Kertomuksessa on kolme pääsuositusta, joista ensimmäinen suositus kuuluu: järjestely on säilytettävä perustamissopimuksen 119 artiklan toteuttamisvälineenä, jota sovelletaan yhä euroalueen ulkopuolelle jääviin jäsenvaltioihin; niin kauan, kun nämä jäsenvaltiot, kuten eivät mitkään yhteisön uudet jäsenetkään, ole mukana yhtenäisvaluuttahankkeessa, ne saattavat kohdata maksutaseeseensa liittyviä ongelmia ja turvautua siten tähän järjestelyyn. Jos otetaan huomioon nykyinen yhdentymisaste talous-, rahoitus- ja raha-asioissa, on toimielinnäkökulmasta äärimmäisen epätodennäköistä, että jotkin jäsenvaltiot ajautuvat maksutasevaikeuksiin; kuitenkin tämä järjestely on pidettävä voimassa.
Toinen suositus: mahdollisuus ottaa toisten jäsenvaltioiden myöntämiä lainoja järjestelyn puitteissa myönnettyjen lainojen rahoittamiseksi olisi poistettava, koska sitä ei ole useistakaan syistä koskaan käytetty. Tulevaisuudessa rahoituksen etsimisen pääomamarkkinoilta olisi jäätävä ainoaksi mahdolliseksi vaihtoehdoksi.
Kolmas ja viimeinen suositus: niiden jäsenvaltioiden määrän vähentäminen, jotka voivat tällä hetkellä hakea tällaista rahoitustukea, sekä tarve kattaa uusien jäsenvaltioiden mahdolliset rahoitustarpeet ovat perusteena sille, että järjestelyä varten asetettujen toimien enimmäiskustannukset alennetaan 16 miljardista 12 miljardiin euroon. Talous- ja rahoituskomitea on antanut lausunnon, jonka se on välittänyt puheenjohtajavaltiolle 14. heinäkuuta 2000. Komitea katsoo, että komissio on laatimansa järjestelyä koskevan analyysinsa päätelmissä samoilla linjoilla komitean kantojen kanssa.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen, kiitän teitä.
Julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30.

Viiniköynnöksen kasvullinen lisäysaineisto
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Klaßin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0195/2000) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan annetun direktiivin 68/193/ETY muuttamisesta (KOM(2000) 59 - C5-0090/2000 - 200/0036(CNS)).

Klaß
. (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitän siitä, että meillä oli tänään aikaa käsitellä tätä ehdotusta neuvoston direktiiviksi viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan annetun direktiivin 68/193/ETY muuttamisesta, ja toivon, että ehdotus hyväksytään huomisessa äänestyksessä.
Euroopan viininviljely on viljelypinta-alaa, tuotantoa ja kulutusta ajatellen maailmanlaajuisesti johtavassa asemassa. Useissa jäsenvaltioissa viininviljely on erityinen ja merkittävä suuri osa maatalouden kokonaistuotannosta, ja useilla alueilla viininviljely on ainoa ja ratkaisevan tärkeä maatalouden tulojen lähde. Viiniä viljellään usein alueilla, joilla muunlaisen maatalouden harjoittaminen olisi vaikeaa tai mahdotonta. Viininviljely on äärimmäisen monimuotoinen ala, jolle leimaa antavia ovat pitkät perinteet ja vanhoista kulttuureista saadut vaikutteet. Viiniköynnösten lisäysaineisto on laadullisesti ja määrällisesti optimaalisen rypäleiden- ja viininviljelyn perusta ja se määrittää sen, millainen viinin laatu ja määrä tulee 2540 seuraavan vuoden ajan olemaan. Viiniköynnösten lisäysaineiston merkitys on siis suuri, ja on olennaisen tärkeää taata optimaalinen luotettavuus, kun on kyse laadusta ja lajikkeiden puhtaudesta. Viiniköynnösten kasvullisella lisäysaineistolla käytävää kauppaa on tähän asti säännelty vuodelta 1968 peräisin olevalla direktiivillä 68/193/ETY. Direktiivissä on erilaisia määräyksiä, joiden perusteella jäsenvaltiot ovat tähän mennessä voineet yksipuolisesti poiketa joistakin normeista, ja direktiiviä on myös muutettu jo useita kertoja.
Olen ilahtunut komission muutosehdotuksesta, jossa tarpeelliset muutokset on koottu selkeästi yhteen asiakirjaan ja johon samalla on sisällytetty uusia, kehityksen ja uusien tietojen vaatimia muutoksia. Tämä koskee mm. ruohomaisista versoista ja in vitro ­menetelmällä tuotettuja viiniköynnösten uusia lisäysaineistotyyppejä. Nykyisiä pyrkimyksiä sisämarkkinoiden vakauttamiseen on pidettävä hyvin myönteisinä. On nimittäin korkea aika muuttaa vanhoja ja vanhentuneita määräyksiä tai kumota ne, jotta voidaan poistaa olemassa olevia tai mahdollisia kaupan esteitä. Olen sitä mieltä, että ranskalaisen viininjalostajan on voitava myydä jalostamiaan viinilajikkeita myös Saksan ja Italian markkinoilla ja päinvastoin.
Viinintuotantoon ja erityisesti sen tekniseen ja tieteelliseen edelleenkehittämiseen liittyvien erityispiirteiden vuoksi on välttämätöntä vahvistaa yksityiskohtaiset tekniset määräykset. Niiden avulla osaltaan taataan sisämarkkinoiden kehitys, parannetaan markkinointinäkymiä ja samalla suojellaan kuluttajien ja tuottajien laillisia etuja. Siten komission on jäsenvaltioiden ilmoitusten perusteella julkaistava yhteisön lajikeluettelo, mikä merkitsisi eurooppalaisille viininviljelijöille parempaa turvaa kaupankäynnissä. Monissa tarkistuksissa käsitteet on määritelty paremmin, esimerkkinä tästä on genotyyppi-käsitteen sisällyttäminen mietintöön. Saateasiakirjat ja valvonta ovat tärkeitä asioita, ja komission on varmistettava, että kutakin erää varten tarvitaan vain yksi koko Euroopassa yhtenäisesti käytettävä asiakirja. Korkealaatuisella ja terveellä viiniköynnösten lisäysaineistolla on nykyään yhä suurempi ja tärkeämpi merkitys.
Mietinnöstä on viime viikkoina tullut erityisen arkaluonteinen asia. Komissio nimittäin ehdottaa, että on luotava oikeusperusta ottaen samalla huomioon geneettisesti muunnettujen lajikkeiden kehitys. Komission ehdotuksessa viitataan neuvoston direktiiviin 90/220/EY, jolla säädeltäisiin kaikkia geneettisesti muunnettuja aineistoja ja jota sovellettaisiin horisontaalisena direktiivinä. Sama viittaus luotiin jo metsätaloudessa ja muissa yhteyksissä käytettävää lisäysaineistoa koskeviin lainsäädäntöehdotuksiin. Sen, että direktiivin 90/220 sovittelumenettely on vielä käynnissä, ei pitäisi kuitenkaan estää sitä, ettemmekö voisi menetellä viiniköynnösten lisäysaineistoa koskevassa asiassa samoin kuin menettelimme metsätaloudessa ja muissa yhteyksissä käytettävää lisäysaineistoa käsiteltäessä. Kaikki muutokset, jotka nyt ovat direktiiviä 90/220 koskevassa sovittelumenettelyssä, koskevat myöhemmin myös viiniköynnöksiä. Tällä hetkellä markkinoilla ei vielä ole geneettisesti muunnettujen viiniköynnösten lisäysaineistoa, mutta tällaista aineistoa koskevia tutkimuksia on jo tekeillä. Tässä direktiivissä ei oteta kantaa siihen, tulevatko geneettisesti muunnetut viiniköynnökset tulevaisuudessa olemaan sallittuja tai hylkäävätkö viinintuottajat ja viiniteollisuus geneettisesti muunnetut viiniköynnökset. Siitä tullaan varmasti keskustelemaan yllin kyllin muissa yhteyksissä.
Tänään esitelty direktiivi varmistaa sen, että eri alueiden viininviljelyä leimaavat viinilajikkeet tulevat säilymään ja että niiden olemassaolo turvataan. Perinteinen viininviljelys on yksi Euroopan unionin vahvuuksista ja sitä on tuettava. Siksi pyydän, että mietintö hyväksyttäisiin parlamentissa sen nykyisessä muodossaan ja että siten myös viiniköynnösten lisäysaineiston kaupassa voidaan hyödyntää Euroopan sisämarkkinoita.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät ystävät, halusimme lykätä tämän mietinnön käsittelyä, koska pidämme tärkeänä sitä, että parlamentti toimii johdonmukaisesti yhteisön politiikkojen suuntaviivoja suunnitellessaan. Itse asiassa GMO:ita koskevan direktiivin 90/220 tarkistamista käsitellään parhaillaan sovittelumenettelyssä. Olisi täysin johdonmukaista odottaa tämän menettelyn päättymistä ennen kuin GMO:ita koskevat viittaukset lisätään direktiiveihimme ja asetuksiimme.
Tämän vuoksi ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on puoltanut yksimielisesti lausunnon valmistelijan ehdotusta poistaa GMO:ita koskevien viittaukset tästä mietinnöstä. Eikä meille kannata sanoa, että erehdymme aiheesta, että tämä tarkistaminen ei vaikuta millään tavalla GMO:ihin, sillä vastaava asetus on jo olemassa metsätalousalalla. Toistaiseksi juomme kyllä viiniä, mutta emme kuitenkaan vielä ravitse itseämme metsiemme puilla. Päinvastoin kuin komissio ja maatalouden valiokunta haluaisivat uskotella, tämä tarkistaminen johtaa salakavalasti siihen, että geneettisesti muunnetut viiniköynnökset otetaan peruuttamattomasti käyttöön. Tämä tarkoittaa selvästi sitä, että parlamentti näyttäisi epäsuorasti vihreää valoa viiniköynnösten lisäämiseen tai parantamiseen liittyville GMO:ita koskeville kokeille.
Miksi tällainen kiire? Viininviljelijät sen enempää kuin kauppiaat tai viinitarhojen omistajatkaan eivät sitä vaadi. Eräät heistä ovat esittäneet 5. heinäkuuta Beaunen vetoomuksen, jossa he ilmaisevat voimakkaan huolestuneisuutensa GMO:iden käyttöön ottamisesta heidän alallaan. Tarkistetulla alkuperänimityksellä varustettujen viinien tuottajien keskusjärjestön vastaus on tämä: puollamme ympäristöasioiden valiokunnan kantaa, sillä se antaa takeet siitä, että yhteisön asetus ei salli sellaisten menettelyjen täytäntöönpanoa, jotka mahdollistavat geneettisesti muunnetun viiniköynnöksen lisäysaineiston myynnin, sillä nämä voisivat vahingoittaa viininviljelyn julkista kuvaa. Ketkä hyötyvät tästä muutetusta asetuksesta, johon GMO:t on sisällytetty?
Kysymyksen ja tietenkin myös vastauksen täytyy tulla komissiolta. Komissio kertoo meille myös sen, aikooko se jatkossakin valmistella meitä GMO:iden päätymiseen lautasillemme, ja nyt myös laseihimme, ja tämä tapahtuisi valitettavasti puheenjohtajavaltio Ranskan avustuksella ja siten, että Euroopan kuluttajat jätettäisiin täysin tämän prosessin ulkopuolelle.

Daul
Edellinen direktiivi on osoittautunut asianmukaisesti ja tehokkaaksi, sillä se on mahdollistanut ensinnäkin tuotteiden standardoinnin ja voimakkaan kehityksen puutavaraa ja viiniköynnöksiä koskevassa yhteisön sisäisessä kaupassa viime vuosien aikana. Nyt direktiivin tarkistamista tarvitaan, koska kasvien terveyttä koskevat säännöt ovat kehittyneet ja koska erityisesti in vitro -lisäysmenetelmissä on tapahtunut tieteellistä ja teknistä kehitystä.
Euroopan komission esittämässä tekstiluonnoksessa, johon Euroopan parlamentin maatalouden valiokunta on tehnyt tarkistuksia, ehdotetaan mielenkiintoisia kehityssuuntauksia, joista mainitsen tärkeimmät. Nykyisessä luonnoksessa kielletään jäsenvaltioilta kaikki mahdollisuudet poiketa direktiivin säännöksistä yksipuolisesti. Tämä säännös, jota ei ollut alkuperäisessä versiossa, on toivottava, sillä sen avulla voidaan välttää kaupan esteitä ja helpottaa lisäysaineiston liikkuvuutta unionissa.
Nykyisin hyvin hallinnassa olevilla ruohomaisten versojen lisäämiseen liittyvillä in vitro -tekniikoilla tuotettu aineisto ei luonnollisesti myöskään sisältynyt vuoden 1968 direktiiviin. Uuteen tekstiin sisältyy säännöksiä, joissa tunnustetaan tiettyjä erityispiirteitä; jos terveydellisesti kilpailukykyisemmän lisäysaineiston tutkiminen on käyttäjän kannalta toivottavaa, on tärkeää, ettei tämä suuntaus muodosta esteitä kaupankäynnille. Myös se tarkistusehdotus, jolla pyritään takaamaan direktiivin vähimmäisvaatimukset täyttävän aineiston vapaa kaupan pitäminen kaikkialla unionissa, kannattaa hyväksyä varauksetta.
Lopuksi niiden uusien tai säännösten osalta, jotka koskevat geneettisesti muunnettuja lajikkeita, on huolehdittava siitä, että ne ovat täysin tähän alaan liittyvien olemassa olevien tai käsittelyn alla olevien tekstien mukaisia. Koska tätä sääntelyjärjestelmää täytyy vielä täydentää ja tarkentaa, olisi parempi poistaa ne säännökset, jotka liittyvät kyseiseen kohtaan direktiiviluonnoksessa.
Voidaan sanoa, että direktiiviehdotuksen uudet tai ajan tasalle saatetut säännökset vastaavat tyydyttävällä tavalla taimikasvatus- ja viininviljelyalojen ammattilaisten odotuksia ja että niiden pitäisi myötävaikuttaa ehdotettujen aineistojen laadun parantamiseen ja helpottaa puun ja viiniköynnösten vapaan kaupan valvontaa niiden toimielinten kannalta, jotka näitä tehtäviä hoitavat. Niissä säännöissä, joita nämä säännökset sisältävät, suositaan lisäksi monipuolisen kasvullisen aineiston tuottamista ja annetaan terveystakeet, mikä on hyvin tärkeää, jotta yhteisössä voidaan tukea tehokkaasti viinitarhojen rakenneuudistusta, joka on avainkysymys uudessa viinin YMJ:ssä.

Lavarra
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, on jo korkea aika saada uusi direktiivi, jolla tarkistetaan niitä ehtoja, jotka koskevat viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämistä kaupan yhteisön alueella. Voimassa oleva peruslainsäädäntö on peräisin jo vuodelta 1968, vaikka tällä alalla on sillä välin menty merkittävästi eteenpäin: uusia aineistoja on kokeiltu, usein luonnollista tietä, mutta toisinaan geneettisen muuntelun avulla. Tästä johtuu, että tarvitaan kiireellisesti uutta säännöstöä, jossa on otettu huomioon nämä unionin viiniköynnöksen kasvattajille tarjoutuvat uudet mahdollisuudet ja jossa on samalla huolehdittu perinteisten viiniköynnöslajikkeiden suojelemisesta. Mielestäni olisi suotavaa hyväksyä Klaßin mietintö varsinkin, jos otetaan mukaan ne lisätakeet, jotka saadaan tarkistuksista, kuten maatalousvaliokunnan tarkistuksesta, jossa selvennetään viittausta direktiiviin 220/90, jonka tekstiä aiotaan tarkistaa GMO:iden osalta. Eräässä toisessa, minun ja jäsen Garotin esittämässä tarkistuksessa, tähdennetään selvemmin ennalta varautumisen periaatetta ja puhutaan sen puolesta, että perinteisiä viiniköynnöslajikkeita suojeltaisiin, sillä ne voisivat muutoin menettää asemiaan uusiin kokeileviin lajikkeisiin nähden.
Lisäksi olen sitä mieltä, että geneettisen muuntelun mahdollisuuteen viittaaminen merkitsee tämän ennalta varautumisen periaatteen pohjalta esimerkiksi sitä, että vähennetään kasvinsuojeluaineiden runsasta käyttöä. Ennalta varautumisen periaatteen lukuun on sen lisäksi laskettava jäsen Auroin ja maatalousvaliokuntamme puheenjohtajamme Graefe zu Baringdorfin tarkistukset, jotka ovat siis lisätae kokeilujen turvallisuudesta.
Tästä näkökulmasta katson siis, että esittelijä Klaßin mietintö on oikeansuuntainen alalla, jolla tarvitaan kiireellisesti uutta lainsäädäntöä ja joka on Euroopan maanviljelyn ja viiniteollisuuden kannalta johtavassa ja strategisesti tärkeässä asemassa.

Auroi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegani, miksi tekisimme teknisestä mietinnöstä mahdollisen enologisen katastrofin. Halu muuttaa viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston kaupan pitämistä koskevaa direktiiviä saattoi näyttää kiitettävältä pyrkimykseltä saattaa ajan tasalle melko tekninen teksti, joka on 32 vuotta vanha. Vuoden 1968 teksti oli mielestäni hyvä, mutta näyttää siltä, että komissio on päättänyt tehdä uudistuksia.
Klaßin mietinnön ensimmäisillä riveillä korostettiin vahvasti viinintuotannon sekä taloudellista että kulttuurista arvoa. Kaikki voisi siis olla niin hyvin kuin mahdollista Euroopan viinitarhoissa.
No, ei kuitenkaan! Komissio on ottanut tämän ajan tasalle saattamisen tehtäväkseen ja aukaissut Pandoran lippaan, vaikka yksikään Euroopan tuottajista ei sitä vaatinut. Jos komissioon on iskenyt samanaikaisesti sekä kloonaus- ja että GMO-kuume, esittelijä on puolestaan joutunut todellisen raivon valtaan, kun hän on ottanut termin GMO rinnalle genotyypit, joita hän näkee kaikkialla. On sanottava kovaa ja kuuluvasti, että ei ollut lainkaan tarpeellista ahtaa tämän direktiivin artiklat täyteen viittauksia direktiiviin 90/220, jota parhaillaan tarkistetaan, ellei sitten haluta kaikin voimin edistää geenimanipulaatioiden käyttöönottoa viininviljelyssä. Älkääkä ainakaan sanoko, että tämä on tehty siksi, että on pyritty ennakoimaan direktiivin tarkistamista tai koska GMO:ita sisältäviä viiniköynnöksiä tuotetaan vain laboratoriokokeissa!
Arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä, kuunnelkaa INAO:n (Institut national des appellations d'origine) asiantuntijoita. INAO on kieltänyt tämänhetkisen tiedon mukaan kaikenlaisen turvautumisen GMO:ihin, olipa kyse sitten mistä alasta tahansa, ja tämä koskee siis myös geneettisesti muunnettuja viiniköynnöslajikkeita ja perusrunkoja. Haluatteko lukea Burgundin viininviljelijöiden laatiman Beaunen vetoomuksen? Haluatteko näyttää tällä ammattialalla, että Euroopassa pyritään hyvään laatuun ja kunnioitetaan ennalta varautumisen periaatetta? Arvoisa komission jäsen, perukaa ne kohdat ja ne artiklat, joissa GMO:t ja kloonaus sisällytetään tähän luonnokseen. Hyvä esittelijä, perukaa tekemänne tarkistukset ja antakaa tiedemiesten selvittää GMO:iden ja genotyyppien välinen yhteys.
Jäsen Klaß, on toinenkin asia, joka suututtaa minua. Rajoitatte varttamisen koskemaan vain viiniköynnösten ruohomaisia versoja. Näin suojelette oman alueenne käytäntöä, mutta jätätte kuitenkin pois talvella suoritettavan puutuneen kasviaineiston varttamisen, joka on kuitenkin kaikkein laajimmin sovellettu varttamiskäytäntö Euroopassa. Tämä tarkistus pitäisi siis perua.
Lopuksi, hyvät kollegat, jos kävisi niin onnettomasti, että juuri mainitsemiani artikloja ja tarkistuksia ei peruttaisi, täytyisi meidän ennalta varautumisen periaatetta noudattaaksemme niin sen hengen kuin sisällönkin kannalta toimia Marianne Isler Béguinin eli ympäristöasioiden valiokunnan lausunnon mukaisesti, kuten viininviljelijät vaativat, ja äänestää niiden poistamisen puolesta.

Monti
Arvoisa puhemies, kiitän maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaa ja esittelijä Klaßia komission ehdotusta kohtaan osoitetusta varsin myönteisestä asenteesta. Komissio osaa arvostaa sitä, että ehdotuksesta vallitsee laaja yhteisymmärrys. Ehdotuksen tavoitteena on lujittaa sisämarkkinoita eräällä erityisalalla, ajankohtaistaa lainsäädäntöä tapahtuneen teknisen ja tieteellisen kehityksen valossa ja varmistaa geneettisesti muunneltujen lajikkeiden osalta, että ne voidaan hyväksyä vasta sen jälkeen, kun on ryhdytty asianmukaisiin toimiin ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvien haittavaikutusten välttämiseksi.
Kolmannen kohdan osalta ehdotukseen sisältyy nykyisellään viittauksia sekä erityismenettelyn kehittämiseen ympäristöriskin arvioimiseksi menettely vastaa direktiivin 90/220 menettelyä ihmiseen ja ympäristöön kohdistuvien riskien osalta että viittauksia uuselintarvikkeita ja elintarvikkeiden uusia ainesosia koskevassa asetuksessa 258/97 asetettuihin arviointiperusteisiin ja -periaatteisiin.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta on esittänyt 26 tarkistusta. Komissio voi hyväksyä niistä suurimman osan, eli 24 tarkistusta 26:sta nykyisessä asussa tai pienin kirjoitusasuun tai muotoilutapaan tehtävin muutoksin. Esimerkiksi ehdotus, joka koskee genotyypin erityisluonteen tunnustamista, johon tarkistuksissa 4, 12, 15, 16 ja 20 viitataan, voidaan hyväksyä muotoilemalla teksti eri tavoin.
Genotyypiltään tiettyihin paikallisoloihin sopeutuneiden lajikkeiden geneettinen monimuotoisuus otetaan kaikilta osin huomioon, kun keskustellaan siitä, onko edelleen mahdollista, että tällaisten lajikkeiden lisäysaineistoa pidetään kaupan direktiivin 3 artiklan, 5 kohdan a alakohdan pohjalta.
Mitä tulee kahteen muuhun tarkistukseen, eli tarkistuksiin 2 ja 18, voimme hyväksyä ne ainoastaan osittain, koska jotkin niihin liittyvät seikat ovat perusteettoman hyökkääviä toisia maita kohtaan tarkistus 2 tai koska viittaus komission velvollisuuteen järjestää lisäresursseja yhteisen lajikeluettelon perustamisen tapauksessa tarkistus 18 ei ole tarpeellinen.
Voimme lopuksi hyväksyä jäsen Lavarran ja Garotin esittämän seuraavan tarkistuksen 27. Minulla on ilo ilmoittaa teille, että voimme lisäksi hyväksyä Graefe zu Baringdorfin esittämät tarkistukset 3540, joilla pyritään vahvistamaan turvallisuus- ja hallintavaatimusten ottamista osaksi kansallista lainsäädäntöä direktiivin 90/220 mukaisesti.
Emme voi sen sijaan hyväksyä Isler Béguinin ja muiden esittämiä tarkistuksia 2834, koska ne merkitsisivät kaikkien niiden direktiivin osien poistamista, joihin sisältyy viittauksia GMO-lajikkeisiin ja niihin liittyvän riskin arviointiin. Sitä paitsi näistä tarkistuksista keskusteltiin jo maatalousvaliokunnassa, eikä niitä hyväksytty siellä.
Emme voi myöskään hyväksyä jäsen Schierhuberin esittämää tarkistusta 41, koska siihen liittyvä määritelmä on aivan liian yksityiskohtainen maatalousvaliokunnan ehdottamien tarkistusten valossa. Jos tämä tarkistus hyväksyttäisiin, vaarana olisi, että luotaisiin keinotekoisia kaupanesteitä, mikä olisi direktiiviehdotuksen päätavoitteen, eli sisämarkkinoiden lujittamisen, vastaista.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kiitän teitä osoittamastanne tarkkaavaisuudesta ja kiitän vielä kerran maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaa.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, jos sallitte: arvoisa komission jäsen, voisitteko esittää mielipiteenne ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan tarkistuksesta? Siis tarkistuksesta 1.

Monti
Arvoisa puhemies, vastaus on myönteinen: tarkistus on hyväksytty.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen, kiitän teitä.
Julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30.
(Istunto päättyi klo 21.15.)

