Istuntokauden uudelleenavaaminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin torstaina 4. lokakuuta 2001 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Puhemiehen tiedonanto
Puhemies
Hyvät kollegat, kuten muistatte, lokakuun 8. päivänä 104 matkustajaa ja 4 Linaten lentoaseman työntekijää menehtyi pienen yksityiskoneen ja Milanosta Kööpenhaminaan matkalla olleen SAS:n lentokoneen traagisessa onnettomuudessa.
Lähetin välittömästi onnettomuuden jälkeen surunvalittelun Italian ja Tanskan pääministereille. Menin seuraavana päivänä viralliselle vierailulle Tanskaan, jossa esitin saman viestin tapaamilleni eri viranomaisille. Haluaisin kuitenkin ilmaista vielä kerran julkisesti soladiaarisuutemme ja syvän myötätuntomme uhrien perheille.

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana käsittelyjärjestys. Puheenjohtajakokouksen työjärjestyksen 110 artiklan mukaisesti laatiman esityslistaluonnoksen lopullinen versio on jaettu.
Tiistai
Puhemies. Ilmoitan, että järjestämme varapuhemiehen vaalin jäsen Wiebengan seuraajasta. Vaali toimitetaan tiistaina puoliltapäivin. Muistutan, että määräaika ehdokasasettelulle on tänä iltana klo 18.00.
Minulle on toimitettu työjärjestyksen 62 artiklan 5 kohdan mukaisesti 95 jäsenen ilmaisema eriävä mielipide päätösvallan siirrosta valiokunnalle pakkauksia ja pakkausjätteitä koskevan Corbeyn mietinnön osalta, josta oli määrä äänestää tiistaina puoliltapäivin. Kyseinen mietintö otetaan siten seuraavan istuntojakson esityslistalle, ja se käsitellään tavanomaisen menettelyn mukaisesti.

Färm
Arvoisa puhemies, toimin esittelijänä Makedoniaa koskevassa asiassa, joka on huomisen esityslistalla. Komissio on kuitenkin juuri ilmoittanut meille, että tämän asian käsittely on peruutettava. Niin esittelijänä kuin PSE-ryhmänkin puolesta ehdotan, että poistamme tämän asian huomiselta esityslistalta työjärjestyksen 144 artiklan mukaisesti. Syy tähän on, että olemme saaneet tietoja, joiden mukaan komissio haluaisi toisaalta lisätä Makedonialle maksettavaa tukea, toisaalta pidentää tukikauden pituutta.
Sen vuoksi ehdotan, että tätä asiaa ei käsiteltäisi tämän istuntojakson aikana ja että sitä käsiteltäisiin sen sijasta marraskuun täysistunnossa. Palautamme täten asian käsittelyn budjettivaliokuntaan ja niihin valiokuntiin, jotka antavat lausunnon tästä asiasta, toisin sanoen ulkoasiavaliokuntaan ja teollisuusvaliokuntaan.

Puhemies
Jäsen Färm, voin todellakin vahvistaa teille nämä tiedot. Komissio valmistelee parhaillaan muutettua ehdotusta, jossa otetaan huomioon Kansainvälisen valuuttarahaston ilmoittama lisärahoituksen tarve.
Vastustetaanko jäsen Färmin esittämää ehdotusta, joka on yhdenmukainen komission ehdotuksen kanssa?
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen.)
   Puhemies. Minulle on toimitettu työjärjestyksen 114 artiklan mukaisesti 37 jäsenen esittämä vastalause menettelyn ilman mietintöä soveltamisesta siihen ehdotukseen neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön liittymisestä Codex Alimentariukseen, josta oli määrä äänestää tiistaina puoliltapäivin.
Päätösehdotus palautetaan näin ollen asiasta vastaavaan valiokuntaan.
Käsittelyjärjestys vahvistettiin.

Borghezio
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni koskee esityslistaa, josta näyttää puuttuvan eräs tärkeä aihe, johon rohkenen pikaisesti kiinnittää puhemiehistön ja kollegojen huomion. Saksan hallituksen ja saksalaisten yritysten aloitteesta syntynyt saksalainen säätiö "Muisto, vastuu ja tulevaisuus" teki yllättävän ja vakavasti otettavan päätöksen, kun se päätti jättää korvausten ulkopuolelle Saksan toisen maailmansodan aikana pakolla värväämät italialaiset sotilaat ja jopa huomattavan osan italialaisia siviilejä, koska se rajoittaa korvausten maksamisen niihin siviileihin, jotka suljettiin varsinaisiin keskitysleireihin. Näille päätöksille ulkopuolelle sulkemisesta ei ole oikeudellisia perusteita, ja ne saattaisivat jarruttaa kestävän sovinnon syntymistä niiden Euroopan kansojen välillä, jotka toisen maailmansodan murheelliset tapahtumat ajoivat erilleen. Mielestäni asiaan on syytä puuttua, jotta korvausmenettelyissä vältyttäisiin vakavalta syrjinnältä italialaisia pakkosotilaita ja -työntekijöitä kohtaan.

Puhemies
Kiitos, jäsen Borghezio.
Ilmoituksenne pannaan mieluusti merkille.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kun heräsin tänä aamuna, en pystynyt käyttämään ääntäni. Koska minulla ei ole ääntä, en tiedä, pystynkö huomenna antamaan äänestysselitykset tavanomaiseen tapaani. Se siitä, nyt haluan sanoa, että en ole ystäväni Borghezion rinnalla siksi, että hän vaihtoi ryhmää, vaan koska tuen hänen ehdotustaan esittää valitus siitä, että toisen maailmansodan aikana pakolla värvätyille italialaissotilaille ja -siviileille ei makseta korvausta. Kaikki nämä henkilöt ovat yli 75-vuotiaita, eli he ovat eläkkeellä, ja Italian hallitus on jättänyt heidät ilman eläkettä. Kuten moni meistä, nämä Italian kansalaiset ovat joutuneet kärsimään sodan kauheuksista, mutta heihin kohdistuneet vahingot ovat vielä tuntuvampia, koska he eivät saa korvausta, mutta lisäksi he ovat eläkeläisiä, jotka elävät ilman eläkettä.
  

Doyle
Arvoisa puhemies, kun ottaa huomioon, missä määrin tiedotusvälineet ovat päässeet käsiksi Euroopan parlamentin tieteellisten ja teknologisten vaihtoehtojen arviointiyksikön (STOA) tilaamaan, vielä julkaisemattomaan tutkimukseen "The Possible Toxic Effects from Nuclear Reprocessing Plants at Sellafield and Cap de la Hague" (Sellafieldin ja La Haguen ydinjätteen jälleenkäsittelylaitosten mahdolliset myrkkyvaikutukset), voisitteko järjestää välittömästi tutkimuksen julkaisemisen, jotta varmistettaisiin, että kaikki -- varsinkin tämän demokraattisesti valitun parlamentin jäsenet - pääsevät esittämään tasapainoisen ja informoidun mielipiteensä? Olen vahvasti sitä mieltä, että kaikkiin Euroopan parlamentin valiokuntien kertomuksiin, olivatpa ne miten salaisia hyvänsä, pitäisi ainakin parlamentin jäsenille sallia pääsy ennen ulkopuolisia. Voisitteko katsoa, että tutkimus julkaistaan välittömästi?

Puhemies
Tutkin asiaa tarkasti, jäsen Doyle.

Trakatellis
Arvoisa puhemies, STOA:n (tieteellisten ja teknologisten vaihtoehtojen arviointiyksikkö) puheenjohtajana haluaisin kertoa teille, että STOA:n paneelissa ei ole vielä virallistettu tutkimusta, johon arvoisa kollega Doyle viittasi. Asiasta päätetään paneelin seuraavassa kokouksessa täällä Strasbourgissa. Kuten varsin hyvin tiedätte, tutkimus sisälsi useita näkökohtia, joita täytyi tarkastaa. Lisäksi olemme kysyneet riippumattomien asiantuntijoiden mielipiteitä, sillä haluamme varmistaa tutkimuksen luotettavuuden ja STOA:n uskottavuuden. Kun STOA:n paneelissa on päätetty asiasta, toimitetaan se teillekin, jotta - kuten toivon - voimme ratkaista tämän niin tärkeän kysymyksen parhaiten.

Perry
Arvoisa puhemies, koska puheenjohtajamme ei ole paikalla, vetoomusvaliokunnan varapuheenjohtajana haluan huomauttaa, että valiokuntamme pyysi STOA:lta tutkimusta Sellafieldin ja La Haguen mahdollisista myrkkyvaikutuksista Englannin kanaaliin.
Vetoomusvaliokunta toivoo yhtä paljon kuin muutkin, että tutkimus julkaistaisiin pikimmiten. On tärkeää, että STOA:n hyväksymä tutkimus on täysin objektiivinen ja tieteellisesti riippumaton. Siksi se on annettu riippumattomasti arvioitavaksi. Kun olemme tutkineet arvion, varmasti kaikki Euroopan parlamentin jäsenet haluaisivat tutkimuksen julkaistavaksi. Sitä ei pidä kuitenkaan julkaista niin kauan kuin epäilyksiä on jäljellä - mutta ikävä kyllä, tutkimuksen objektiivisuudesta on epäilyksiä, kuten STOA:n paneelille on juuri esitetty.
  

Cohn-Bendit
Arvoisa puhemies, yllätyin lukiessani lehdestä, mitä puheenjohtajakokouksen neuvotteluissa oli päätetty Saharov-palkinnon myöntämisestä. Haluaisin tietää, mistä ja miten meillä parlamentin jäsenillä on mahdollisuus saada jonkinlaista tietoa siitä, kuinka puheenjohtajat tekevät tai heidän enemmistönsä tai kuka ikinä tekeekin päätöksen, joka on näin räikeästi ristiriidassa ulkoasioiden valiokunnan jäsenten äänestämän päätöksen kanssa.
Tämä on vähintäänkin pöyristyttävää, ja parlamentin toiminnassa on paha ongelma, nimittäin se, ettei meillä ole oikeastaan mitään virkaa. Ulkoasioiden valiokunta keskustelee ja äänestää tuntitolkulla, ja sen jälkeen jäsen Poettering soittaa jäsen Barónille tai toisinpäin, ja työmme on hukkaan heitettyä. Haluan vain sanoa, että olemme kansan valitsemia edustajia, jotka on valittu samalla tavalla kuin jäsenet Poettering ja Barón, enkä hyväksy sitä, että he päättävät kaikesta Euroopan parlamentissa. Toivoisin siis, että keskustelisimme täysistunnossa tästä päätöksentekomenettelystä, jota käytettiin muun muassa viime viikolla Saharov-palkinnosta päätettäessä.
(Suosionosoituksia Verts / ALE-ryhmältä)

Poettering
Arvoisa puhemies, koska jäsen Cohn-Bendit puhutteli minua, haluaisin mielelläni vastata hänelle saman tien täällä täysistunnossa. Puheenjohtajakokous vahvisti ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan enemmistöpäätöksen ja ehdotti myös toiseksi sijoittunutta, joka sai myös runsaasti ääniä, niin että kaikkiaan ehdotettiin kolmea henkilöä. Muuten haluaisin sanoa teille, kollega Cohn-Bendit: milloin ikinä haluattekin, olen käytettävissänne niin puhelimitse kuin yksityisissä henkilökohtaisissa keskusteluissakin!

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, olen keskustellut puhelimessa jäsen Poetteringin kanssa, olen keskustellut henkilökohtaisesti jäsen Wurtzin, jäsen Hautalan ja jäsen Lannoyen kanssa. Ensinnäkin mielestäni ei ole rikollista keskustella jäsenten kesken; toiseksi puheenjohtajakokous kunnioitti ulkoasiavaliokunnan ehdotusta. Sitä todistaa, että palkinto myönnettiin hyvin laajan enemmistön kannatuksella israelilaisten ja palestiinalaisten yhteisen ehdotuksen sekä Angolan arkkipiispan ehdotuksen perusteella; lisäksi teidän aloitteestanne, arvoisa puhemies, myös tunisialaiselle reportteri Sedrinelle aiotaan antaa erityinen huomionosoitus. Pyytäisin kollegoitani, ja erityisesti jäsen Cohn-Benditiä, varomaan hieman enemmän sanojaan, sillä sen lisäksi, että ulkoasiavaliokunnan päätöstä kunnioitettiin, olisi puuttunut enää vain, että olisimme tällä poliittisesti arkaluonteisella hetkellä sytyttäneet vielä uskonsodan juutalaisen, muslimin ja katolilaisen välille. Tätä ei voida mielestäni missään tapauksessa hyväksyä.

Wurtz
Arvoisa puhemies, minulla oli tilaisuus kertoa mielipiteeni tästä asiasta ennen puheenjohtajakokouksen neuvottelua. Nyt ei mielestäni ole oikea hetki väitellä tästä asiasta tai kiistellä menettelystä. Olen itse erittäin iloinen, että puheenjohtajakokous päätti lähes yksimielisesti myöntää Saharov-palkinnon Ghazzawille ja Peledille, jotka symboloivat mielestäni sitä, mitä useat meistä haluavat, eli toivon antamista niille, jotka paljon kärsineessä Lähi-idässä haluavat löytää vuoropuhelun ja rauhan tien.
Arvoisa puhemies, mielestäni voisimme - kuten Eurooppa-neuvostokin ehdotti - pyytää Sharonin hallitusta noudattamaan kansainvälistä oikeutta ja vetämään panssarivaunut ja joukot välittömästi palestiinalaisten itsehallintoalueilta. Arvoisa puhemies, mielestäni olisi täysin Saharov-palkinnon hengen mukaista, että te - jos te suostutte siihen - esittäisitte tämän pyynnön Sharonin hallitukselle. Kiitos, arvoisa puhemies.

Puhemies
Jäsen Wurtz, uskon kuulemieni suosionosoitusten perusteella, että voin mieluusti toteuttaa toivomanne toimenpiteen.

Cohn-Bendit
Jäsen Barón, haluan vielä huomauttaa, että palkinnon myöntäminen muslimille ja juutalaiselle symboloi sitä, ettei kyseessä ole uskonsota, eikä heidän rinnalleen tarvitse lisätä - jos ollaan rohkeita - vielä katolista, sillä se ei tee asiasta yhtään vähemmän uskonsotaa. Te siis sanotte, että palkinto päätettiin myöntää kahden muslimin sijasta juutalaiselle ja muslimille. Tämä kertoo kaiken, ja siksi väitän, että ulkoasiavaliokunnan voimakkaan ehdotuksen vesittäminen oli rohkeuden ja historiallisen kaukokatseisuuden puutetta.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, myös Afrikka on olemassa. Osallistuimme Durbanin konferenssiin, ja on tärkeää, että annamme toivon signaalin myös Afrikan konflikteille. Muuten olen iloinen, että tämän palkinnon myöntämisestä ollaan yksimielisiä, ja ansaitsette näin ollen kannatukseni.
  

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, muutama päivä sitten tuli taas tieto viiden työntekijän kuolemasta, kun laivan säiliö, jota he olivat korjaamassa Salaminan saarella, räjähti.
Jälleen kerran maani työväenluokkaan kuuluvat joutuvat maksamaan hengellään siitä, että maassa ei - laivanvarustajien vastuuttomuuden takia - ole huolehdittu edes alkeellisista työturvallisuustoimista. He menettävät henkensä myös siksi, että alan valvontapalvelut on yksityistetty. Kun nämä valvontapalvelut myöntävät turvallisuustodistuksia, tärkeintä on laivanomistajien etu, eikä työntekijöiden hengen turvaaminen. Osasyyllinen tilanteeseen on myös Kreikan hallitus, joka ei - lukuisista onnettomuuksista huolimatta - ole ryhtynyt minkäänlaisiin toimiin.
Arvoisa puhemies, haluan tässä esittää surunvalitteluni kuolonuhrien perheille. Samalla tuomitsen jyrkästi työnantajapuolen vastuuttomuuden sekä Kreikan hallituksen politiikan.
Sekä Toulousessa että Salaminassa työväestöä uhrataan talouden paremman kilpailukyvyn ja suurempien voittojen alttarille.
  

Blak
Arvoisa puhemies, en tiedä muistatteko, että arvostelin muutama kuukausi sitten rajusti sitä, että meitä tanskalaisia on kohdeltu epäoikeudenmukaisesti. Meillä ei ollut mahdollisuutta katsoa Tanskan televisiota. Pyysin teitä ja komission jäsen Banottia puuttumaan asiaan ja haluaisin todeta, että komission jäsen Banotti on jälleen kerran osoittanut, että hän osaa nämä asiat. Nyt me tanskalaiset voimme jälleen katsoa Tanskan televisiota. Olemme iloisia ja onnellisia, ja kuten komission jäsen Banotti voi huomata, juhlistan tätä pukeutumalla kansallisväreihini - punaiseen takkiin ja hienoon valkoiseen paitaan, jonka olen saanut Næstvedissä sijaitsevalta Håndværkerbanken-pankilta. Joten voitte huomata, että olemme todellakin iloisia siitä, että pystymme katsomaan Tanskan televisiota.
  

Villiers
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmaista julkisesti pettymykseni, ettemme voi tällä viikolla keskustella rahanpesudirektiivistä. Sovittelukomitean uurastuksen ja muiden direktiiviä työstäneiden parlamentin jäsenten ansiosta olemme lähellä sovintoa Eurooppa-neuvoston kanssa, ja on vahinko, ettemme saaneet aihetta tämän viikon esityslistalle.
Direktiivi on yhtä tärkeä väline terrorismin vastaisessa kamppailussa kuin Afganistaniin pudotettavat pommit tai itse paikalla henkensä vaarantavien ponnistukset. Meidän tulisi hoitaa asia mahdollisimman pikaisesti, koska terroristien varojen jäädyttäminen on yhtä tärkeää kuin terroristien vastaiset sotilasiskut. Toivottavasti parlamentti toimii nopeasti, kun asia tulee käsittelyyn seuraavassa täysistunnossa. Olen pahoillani, ettei sitä saatu jo tämän kuun esityslistalle.

Provan
Arvoisa puhemies, en tiennyt, että aihe tulisi esille ja pyydänkin siksi anteeksi jäsen Villiers'ltä, etten voinut puhua hänen kanssaan aikaisemmin. Hän on täysin oikeassa, että neuvoston kanssa on päästy yhteisymmärrykseen, ja nyt on vuorossa parlamentin kolmas käsittely. Pyrimme erittäin lujasti - missä arvoisa puhemies oli myös mukana - tilanteeseen, jossa parlamentti voisi joustaa ja toimia hyvin nopeasti. Ikävä kyllä, meidän on odotettava asiakirjoja, jotka tulevat neuvostolta kaikilla yhteisön 11 kielellä, ennen kuin neuvoston kanta hyväksytään virallisesti ja saamme asian päätökseen kolmannessa käsittelyssä. Ikävä kyllä, muun muassa asiakirjojen laatimisen ja kääntämisen ajoituksen vuoksi parlamentilta puuttuu tarvittavaa joustavuutta. Ajoin asiaa parhaani mukaan, mutta, ikävä kyllä, asiaa ei ollut mahdollista ottaa vielä esille.

Ludford
Arvoisa puhemies, ryhmäni olisi myös toivonut, että rahanpesudirektiivi olisi hyväksytty aikaisemmin. Olisimme itse asiassa halunneet saada sen valmiiksi jo ennen kesälomaa. Jäsen Villiers'n ryhmä kuitenkin vaati asianajajia raportoimaan epäilyttävistä toimeksiannoista, mikä viivästytti lopullisen päätöksen tekoa asiassa puolella vuodella huhtikuun täysistuntoäänestyksemme jälkeen. Onneksi tämä ei näy sovinnon tuloksissa, ja asianajajien on otettava yhteyttä viranomaisiin epäillessään asiakkaidensa pyytävän neuvoa rahanpesutarkoituksessa.
Olen tyytyväinen lopputulokseen. Vahinko vain, että sen saaminen kesti näin kauan. Ikävä kyllä, jäsen Villiers'n ryhmä - itse asiassa hänen oman valtuuskuntansa ryhmän sisällä - on osaltaan vastuussa pitkästä ja valitettavasta viivästyksestä.
  

Bushill-Matthews
Arvoisa puhemies, haluaisin ottaa lyhyesti esille itseäni ja ehkä muitakin parlamentin jäseniä suuresti huolestuttavan syrjintää koskevan aiheen. Euroopan parlamentti toimii oikein torjuessaan kaikenlaisen syrjinnän, ja saamme kuulla aiheesta kannanottoja monelta suunnalta, muun muassa talous- ja sosiaalikomitealta. Nyt näyttää kuitenkin, että talous- ja sosiaalikomitea harjoittaa itse ikäsyrjintää, sillä komiteasta on mahdotonta hakea työpaikkaa, jollei ole alle 45-vuotias. Arvoisa puhemies, voisitteko kirjoittaa talous- ja sosiaalikomitealle pikimmiten asian todenperäisyyden varmistamiseksi, ja, jos näin tosiaan on, ehkä voisitte uhata, ettemme vastaanota heidän lausuntojaan, ennen kuin he luopuvat tällaisesta syrjinnästä. Minkä tahansa ikäisten ihmisten luulisi olevan mahdollista työskennellä missä tahansa toimielimessä, vaikka he olisivat yhtä vanhoja kuin minä olen!

Puhemies
Kiitos, tarkistamme asian toivomallanne tavalla.
  

De Rossa
Arvoisa puhemies, haluaisin puhua viime istuntojakson aikana esille ottamastani aiheesta eli Euroopan kansallisten lentoyhtiöiden ahdingosta, joka uhkaa koko alan tulevaisuutta. Arvioiden mukaan Euroopan ilmailuteollisuus menettää noin 2,5 miljardia euroa ja noin 20 000 työpaikkaa vuoden loppuun mennessä. Komissio on kuitenkin reagoinut tilanteeseen tunteettomasti ja teoreettisesti. Se on pyrkinyt käyttämään syyskuun 11. päivän järkyttäviä tapahtumia alan ravisteluun, jotta yhtiöt, jotka eivät olisi muutenkaan selvinneet, joutuisivat lopettamaan toimintansa.
Vetoan komissioon, jotta se toimisi poliittisesti viisaasti tilannetta lähestyessään. Jollei Euroopan hankkeella ole Euroopan kansalaisten tukea, se ei toteudu, eikä komissio ota tätä huomioon. Jokainen Euroopan ilmailualalla komission päätöksen vuoksi menetetty työpaikka kasvattaa vihamielisyyttä Euroopan unionia kohtaan, ei kansallisia hallituksia kohtaan, sillä nämä hoitavat omia asioitaan. Komission on pikaisesti arvioitava uudelleen asenteensa ilmailuteollisuuteen.
  

Onesta
Arvoisa puhemies, tämä lokakuun istunto on järjestyksessä toinen.
Kuten muistatte, muutimme ensimmäisessä istunnossa esityslistaamme viime hetkellä siten, että pystyimme keskustelemaan ja äänestämään Toulousen AZF:n tehtaalla tapahtuneesta kauheasta onnettomuudesta. Toissapäivänä tuo sama tehdas kuitenkin päästi Garonneen - Toulousen kaupungin halkovaan jokeen - useita tonneja ammoniakkia.
Arvoisa puhemies, pyydänkin teitä varmistamaan, että komissio ryhtyy toimenpiteisiin päätöslauselmamme johdosta, jotta päätöslauselma ei katoaisi hallinnon pölyihin.
Siihen, että saastuttajia ei rangaista ja heidän ylimielisyyteensä on parlamentin mielestäni vastattava päättäväisesti.

Puhemies
Teen sen mielelläni, jäsen Onesta.
  

Hautala
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää tiedonannon koskien kollegaamme Patricia McKennaa. Hän osallistui tänään Skotlannissa Faslanen ydinasetukikohdassa rauhanomaiseen mielenosoitukseen, ja hänet vangittiin kahdeksan aikaan aamulla kahdentoista irlantilaisen opiskelijan kanssa. Hän pyytää, että te kiinnitätte huomiota siihen, että Euroopan parlamentin jäsentä ei voida vangita, kun hän on matkalla Euroopan parlamentin kokouksiin tai niistä pois. Tällä pyynnöllä hän haluaisi myös saada aikaan keskustelun ydinaseiden laittomuudesta. Aivan hiljattain kansainvälinen tuomioistuin on todennut, että joukkotuhoaseiden hallussapito on kansainvälisen oikeuden vastaista. Rouva puhemies, tiedän, että täällä jotkut ajattelevat, että Skotlannin kautta ei voi tulla Strasbourgiin, mutta haluaisin vain sanoa Patricia McKennan äidinkielellä, että "what goes up, must come down".

Puhemies
Jäsen Hautala, sain juuri tiedon jäsen McKennasta, ja tutkin tietenkin, mitä voimme tehdä kollegamme puolesta.
  

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää teitä siitä, että muistutitte istunnon alussa Linaten lentokentällä tapahtuneesta murhenäytelmästä, jossa 118 ihmistä sai surmansa. Parhaillaan tehdään tutkimuksia, joissa selvitetään, kuka on vastuussa tapahtumasta. Heti kävi kuitenkin selväksi, että inhimillinen erehdys, jollainen voi valitettavasti aina sattua, johtui osittain myös vakavista turvallisuuteen liittyvistä epäkohdista kyseisellä lentokentällä, jonka me kaikki kuvittelimme olevan turvallinen. Inhimilliseltä kannalta on mielestäni erittäin tärkeää, että tällaiset virheet eivät enää toistu ja että näin kohtalokas tapahtuma velvoittaa jokaisen vastuussa olevan henkilön tekemään työtä sen hyväksi, että vastaavanlaisilta murhenäytelmiltä vältyttäisiin tulevaisuudessa. Vastuun kannalta uskon, että meidän on Euroopan unionin puitteissa vaadittava komissiota ja neuvostoa pitämään tiukemmin kiinni siitä, että lentokentillä huolehditaan ehdottomasta turvallisuudesta, jotta tällaisia murhenäytelmiä ei enää pääsisi tapahtumaan.

Puhemies
Jäsen Ghilardotti, ennakoitte jo hieman keskustelua, jonka käymme hetken kuluttua, kun työjärjestystä koskevat huomiot on käsitelty loppuun.
  

Korakas
Arvoisa puhemies, huoli, jonka ilmaisin heti USA:n terrori-iskua seuranneena päivänä, on valitettavasti osoittautunut aiheelliseksi: tuhansien viattomien amerikkalaisten kuolemalla puolustellaan julmaa hyökkäystä Afganistaniin. Hyökkäyksessä kuolee jälleen monia viattomia siviilejä, ja sillä aiheutetaan valtavia aineellisia tuhoja.
Nyt kun hyökkäyksen alkamisesta on kulunut 15 päivää, voimme USA:n päämiesten julistuksistakin havaita selkeästi, että hyökkäyksellä ei pyritä torjumaan terrorismia, vaan muun muassa vaikuttamaan Keski-Aasian maiden politiikkaan. Alueellahan on valtavia luonnonrikkauksia, ja sen maantieteellinen ja strateginen asema on erittäin merkittävä.
Aiheelliseksi osoittautui - varsinkin Gentin huippukokouksen jälkeen - myös huoleni siitä, että terrori-iskua hyödynnettäisiin laajentamalla entisestään järjestysvallan valvontakoneistoa, rajoittamalla demokraattisia vapauksia ja leikkaamalla työntekijöiden ja kansojemme saavuttamia oikeuksia. Euroopan unionissa ollaan - kolmen suurimman jäsenvaltion johdolla - samoilla linjoilla USA:n kanssa, kun toteutetaan tätä kansoille ja koko maailmalle tuhoisaa politiikkaa.
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on kansojen valitsema elin, ja sen jäsenten täytyy - jos halutaan edistää kansojemme rauhan ja demokratian haaveita ja toiveita - asettua selvästi vastustamaan nykyistä kehityssuuntaa ja painostaa EU:ta irtisanoutumaan siitä, jotta sota päättyisi ja erimielisyydet ratkaistaisiin jälleen rauhanomaisin keinoin.
Viime kädessä kansojemme mielipide kuitenkin ratkaisee.
  

Sandbæk
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin jäsenistä koostuva pieni valtuuskunta on juuri palannut täällä Strasbourgissa sijaitsevasta Clinique Sainte Barbe -sairaalasta, jossa tsetsenialainen entinen ministeri, Saï Emin Ibragimov, on hoidettavana, koska hän on ollut nälkälakossa 27 päivää. Vierailimme Ibragimovin luona keskustellaksemme hänen kanssaan ja kiinnittääksemme maailman huomion siihen, että tämä nälkälakko on meneillään täällä Strasbourgissa. Ibragimov toi tietenkin esille toiveensa, jonka mukaan kansainvälisten järjestöjen ja poliitikkojen pitäisi suostutella presidentti Putinia lopettamaan Tsetseniassa käytävä sota ja noudattamaan Venäjän ja Tsetsenian välisiä sopimuksia, ja haluaisin välittää tämän viestin myös parlamentille. Ibragimov on ryhtynyt jälleen syömään. Hän on edelleen hyvin heikossa kunnossa, mutta ihmisoikeuksien puolustajat ovat kehottaneet häntä keskeyttämään nälkälakkonsa. Hän aloittaa sen uudestaan yhdessä muiden ihmisoikeuksien puolustajien kanssa, jos Tsetsenian tilanne ei muutu. Mielestäni vierailumme oli kuitenkin tärkeä. Arvoisa puhemies, korostan sitä, että emme saa unohtaa, että ihmisoikeuksia poljetaan. Nyt kun torjumme terrorismia, emme saa unohtaa ihmisoikeuksia, ja haluaisin kehottaa teitä ilmoittamaan Ibragimoville, että te haluatte tavata hänet - jos se saadaan järjestettyä - parlamentin seuraavassa Strasbourgissa pidettävässä istunnossa.

Viimeaikaisten tapahtumien seuraukset lentokuljetusten ja teollisuuslaitosten turvallisuudelle, ydinvoimalat mukaan lukien
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma viimeaikaisten tapahtumien seurauksista lentokuljetusten ja teollisuuslaitosten turvallisuudelle, ydinvoimalat mukaan luettuina.
Annan puheenvuoron suoraan komission jäsen Vitorinolle.

Vitorino
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, parlamentin viime täysistunnossa te keskustelitte toimenpiteistä, joihin on ryhdyttävä terrorismin torjumiseksi syyskuun 11. päivänä tapahtuneiden terrori-iskujen vuoksi. Haluaisin tänään keskustella kanssanne kollegani, komission jäsen de Palacion, puolesta näiden tapahtumien seurauksista lentokuljetusten turvallisuudelle sekä seurauksista, joita vastaavanlaisilla tapahtumilla voisi olla joillekin teollisuuslaitoksille, etenkin ydinvoimaloille. Aloitan siis lentokuljetusten turvallisuudesta.
Kuten varmasti tiedätte, 21. syyskuuta kokoontunut Eurooppa-neuvosto pyysi meitä ryhtymään tarpeellisiin toimenpiteisiin lentokuljetusten turvallisuuden lisäämiseksi. Komissio osoitti tarmokkuutta vastaamalla välittömästi ja laatimalla Yhdysvaltoihin kohdistettuja hyökkäyksiä koskevan asianmukaisen yhteisön vastauksen. Eurooppa-neuvoston pyynnön vuoksi komissio ehdotti viivyttelemättä jäsenvaltioille, että nämä ottaisivat käyttöön "dual review" -tyyppisen vastavuoroisen tarkastusjärjestelmän. Vastavuoroisen valvontajärjestelmän avulla voidaan lähettää jonkin jäsenvaltion asiantuntijoita tarkastamaan toisen jäsenvaltion lentokenttien turvajärjestelyt. On kuitenkin syytä huomauttaa, että jäsenvaltiot ovat vastahakoisia määräämään tarkastajia tähän tehtävään. Tähän päivään mennessä vain kaksi jäsenvaltiota on ehdottanut komissiolle tarkastajia, jotka ne haluaisivat osoittaa tehtävään.
Ennen kaikkea komissio ehdotti 10. lokakuuta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusehdotusta, jolla on tarkoitus yhdenmukaistaa lentokuljetusten turva- ja suojamääräyksiä Euroopan unionin sisällä sekä antaa komissiolle täytäntöönpano- ja tarkastusvalta, jota tarvitaan näiden määräysten soveltamisen varmistamiseen.
Konkreettisesti asiakirja koskee lentokenttien ja lentokoneiden herkille alueille tapahtuvan kulun valvontaa, matkustajien ja käsimatkatavaroiden valvontaa, ruumassa kuljetettavien matkatavaroiden valvontaa ja seurantaa, rahdin ja postin valvontaa sekä lopuksi kenttähenkilöstön koulutusta.
Komission jäsen de Palacio esitti tämän ehdotuksen aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnalle samana päivänä, kun se hyväksyttiin, ja toivomme parlamentin käsittelevän sitä kiireisesti, jotta neuvosto voisi hyväksyä sen joulukuussa toivoen, että yhteispäätösmenettelyä päästäisiin soveltamaan jo ensimmäisen käsittelyn jälkeen.
Lisäksi perustettiin välittömästi lentoturvallisuuden ja terrorismin torjunnan asiantuntijoista koostuva monialainen tilapäinen työryhmä. Työryhmä ei valitettavasti ole tähän mennessä päässyt työssään kovin pitkälle, ja 16. lokakuuta kokoontuneelle liikenneasiain neuvostolle esitetyssä alustavassa kertomuksessa tyydytään korostamaan, että paljon on vielä tehtävä, ennen kuin saadaan varmistetuksi turvamääräysten tehokas soveltaminen kaikilla lentokentillä, ja siinä tyydytään tunnustamaan, että tarvitaan uusia toimenpiteitä, joilla ennakoidaan joidenkin henkilöiden vaarallista käyttäytymistä lentokoneissa. Esimerkiksi ohjaamoon pääsy on kiellettävä ja lentoliikenteen siviilivalvonnan ja ilmapuolustuksen sotilaallisten keinojen käytön välistä yhteistyötä on vahvistettava.
Olemme vakaasti sitä mieltä, että meidän teille esittämiämme ehdotuksia on vietävä eteenpäin. Ei vain siksi, ettei edellä mainittu ryhmä ole esittänyt konkreettisia suosituksia, vaan myös siksi, että vaikuttaa siltä, että kansainväliset elimet eivät pysty toimimaan nopeasti. Täten Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö (ICAO) tyytyi viime syyskuussa pitämässään kokouksessa sopimaan, että se järjestää konferenssin, jonka päivämäärää ei ole vielä päätetty. Toivotaan, että Euroopan unionin aloitteesta ICAO ottaa tehtäväkseen sille osoitettujen suositusten täytäntöönpanon lentokenttiin ja lentokuljetuksiin sovellettavien kansainvälisten standardien vahvistamiseksi. Tässä tilanteessa Yhdysvallat on kuitenkin luonnollisesti päättänyt edetä omaan tahtiinsa.
Komission mielestä on vahvistettava yhteistyötä, jotta ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä pantaisiin täytäntöön koordinoidusti Atlantin molemmilla puolilla.
Sovimme tämän vuoksi tapaavamme yhdysvaltalaiset kollegamme 6. ja 7. marraskuuta perustaaksemme yhdysvaltalaisista viranomaisista ja komission edustajista koostuvan työryhmän, joka koordinoi ponnisteluja parhaan turvallisuustason takaamiseksi samalla, kun vältetään kohtuuttomien toimien määräämistä lentoyhtiöillemme.
Siirryn nyt seurauksiin, joita 11. syyskuuta 2001 tapahtuneen kaltaisella terrori-iskulla olisi voinut olla, jos se olisi kohdistettu teollisuuslaitokseen tai voimalaitokseen.
Ydinvoimateollisuus on muun muassa ydinmateriaalin leviämisen estämisen ja säteilysuojauksen takia yksi teollisuudenaloista, joilla turva- ja suojamääräykset ovat kaikkein tiukimpia.
On kuitenkin syytä tuoda esiin, että myös vähemmän suojellut laitokset voivat olla haavoittuvia ja voivat aiheuttaa huomattavan lukuisia kuolonuhreja vaativia onnettomuuksia oli kyse sitten kemianteollisuuslaitoksista - kuten Bhopalissa, Sevesossa ja hiljattain Toulousessa - tai voimalaitoksista, kuten maakaasun infrastruktuureista, jotka eivät ole täysin riskittömiä. Joidenkin vesivoimalaitosten patojen murtuminen on jäänyt ihmisten mieliin.
Syyskuun 11. päivän jälkeen jäsenvaltioiden viranomaiset ovat vahvistaneet riskialttiiden laitosten ja etenkin ydinvoimaloiden nykyisiä turvajärjestelyjä ja fyysisiä turvatoimenpiteitä.
Fyysisiin turvatoimenpiteisiin kuuluu muun muassa laitoksiin tapahtuvan kulun valvonta ja niiden ylilentojen kieltäminen.
Nykyisten laitosten rakentamisesta on syytä tuoda esiin, että riskit on otettu huomioon joko täydellisesti tai onnettomuuden todennäköisyyden mukaan. Täten terroristien ulottuvilla olevan primäärin jäähdytyspiirin repeämiseen on varauduttu täydellisesti, ja riskiä torjutaan turvajärjestelyin.
Muita riskejä arvioidaan suhteutetusti. Tämä koskee muun muassa maanjäristysvaaraa, johon on varauduttu eri tavoin laitoksen maantieteellisestä sijainnista riippuen.
Komissio haluaa tässä yhteydessä muistuttaa, että ydinvoimaloiden suunnittelu ja rakentaminen kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan. Varsinaisten ydinvoimaloiden ohella on otettava huomioon myös ydinmateriaalin kuljetukseen liittyvät riskit. Voimakkaasti radioaktiivisten aineiden kuljetukset eivät todellisuudessa edusta kuin hyvin pientä osaa ydinmateriaalien käsittelystä, ja niissä noudatetaan tiukimpia kansainvälisiä ja kansallisia sääntöjä.
Yleisesti ottaen ydinmateriaalin käyttö terrori-iskuihin vaatii fissiokelpoisen materiaalin hallussapidon lisäksi teknisiä varastointi-, muunnos- ja projisointivalmiuksia, joita on hyvin vaikea koota herättämättä viranomaisten huomiota.
Yhteisössä tehdään Euratomin perustamissopimuksen VII luvun soveltamisen kautta kaikki mahdollinen, jotta ydinmateriaalin tarkan laskennan avulla estettäisiin sen käyttö muihin kuin rauhanomaisiin tarkoituksiin.
New Yorkin tapahtumien takia on kuitenkin syytä tarkastella ydinvoimaloiden haavoittuvuutta. Komission yksiköt toteuttavat Wienissä sijaitsevan Kansainvälisen atomienergiajärjestön kanssa arviointia, joka kohdistuu etenkin ydinvoimaloiden turvallisuuteen.
Arvioinnin on tarkoitus osoittaa, kuinka tarpeellista olisi esittää suosituksia ja täydentää lainsäädäntöä yhteisössä ja/tai kansainvälisellä tasolla. Myös Kansainvälisen atomienergiajärjestön yhteydessä tehtyjä yleissopimuksia on tarkasteltava. Niihin kuuluu muun muassa fyysistä turvaamista koskeva yleissopimus, joka kattaa pääosin ydinmateriaalien kuljetuksen.
Arvoisa puhemies ja hyvät parlamentin jäsenet, kiitän teitä huomiosta.

Chichester
Me Atlantin toisella puolen tuemme täysin Yhdysvaltain, Euroopan unionin ja unionin jäsenvaltioiden syyskuun 11. päivän 2001 hyökkäysten vastatoimia sekä terrorismin vastaisen kattavan ja monenkeskisen strategian kehittämistä. Kannatamme Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden määrätietoista toimintaa kansalaistensa suojaamiseksi terrorismilta ja pidämme tärkeänä rauhoittaa kansalaisia etsimällä sopiva tasapaino valppauden ja sen välillä, että taataan arkielämän jatkuminen.
Mielestämme jokaisen jäsenvaltion on arvioitava uudelleen infrastruktuurinsa ja laitostensa, erityisesti kaikkein riskialttiimpien laitosten, kuten ydinvoimaloiden, turvallisuus. Olemme panneet merkille, että ihmiset ovat aidosti huolissaan, mutta on tärkeää suhtautua asiaan objektiivisesti. Haluan korostaa, että ydinvoimaloiden ja muiden vastaavien teollisuuslaitosten turvallisuus kuuluu ensisijaisesti kansallisten viranomaisten toimivaltaan ja vastuuseen. Tässä yhteydessä katsomme, että esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen on ryhdyttävä tarvittaviin lyhyen aikavälin suojatoimiin ja tehtävä tarvittavat ydinjätteen hävittämistä koskevat pitkän aikavälin päätökset.
Yhdysvaltain syyskuun 11. päivän tapahtumien vuoksi on selkeästi arvioitava uudelleen, kuinka hyökkäyksille alttiita aikaisemmin turvallisina pidetyt laitokset ovat. Olen tyytyväinen komission jäsenen lausuntoon. Vahinko vain, ettei komission jäsen Loyola de Palacio voinut puhua meille - olimme toivoneet, että tämä keskustelu olisi käyty seuraavalla istuntojaksolla.

McNally
Arvoisa puhemies, terrorismin perusperiaatteena on, että odottamaton, yllättävä ja uskomaton kauhistuttaa ihmiset hyväksymään poliittiset väitteet, olivatpa ne järkeenkäypiä tai eivät.
Haluan kiittää komission jäsentä hänen lausunnostaan. Olen tyytyväinen esittelemäänne yhteistyöhön ja ydinvoimaloihin kiinnitettyyn erityishuomioon. Toivottavasti jäsenvaltiot tekevät asiassa yhteistyötä komission kanssa.
Meidän on pyrittävä tekemään kaikkemme Yhdysvalloissa nähdyn laajamittaisen surman, tuhon ja kaaoksen torjumiseksi. Lentomatkustus, ydinvoimalat, kemiantehtaat ja öljyvarastot ovat kaikki selviä terrorismin kohteita. Ne on suunniteltu, rakennettu ja suojattu käyttämällä runsaasti julkisia varoja. Ranskan hallitus suojaa nyt La Haguen jälleenkäsittelylaitosta hävittäjäkonein ja ohjuksin. Yhdistynyt kuningaskunta toiminee samoin Sellafieldissä.
Emme voi tietää, mitä outoja ajatuksia terroristien mielessä liikkuu, mutta voimme maksaa suojelusta korkean hinnan. Voimme toimia yhdessä, ja voimme varoa harkitessamme mahdollisen kohteen rakentamista tai säilyttämistä.
Syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen mikään ei ole enää entisensä, kuten monet ovat sanoneet. Kenenkään mieleen ei ole tullut käyttää suurta täyteen lastattua matkustajakonetta aseena. Nyt meidän on varauduttava siihenkin. Jatkakaa parlamentin pitämistä ajan tasalla. Haluamme Euroopan kansalaisten tietävän, että kaikki mahdollinen heidän turvaamisekseen on tehty.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, elämme hyvin huolestuttavia aikoja. Pahimmat kuvitelmat terroristien ydinvoimaloihin kohdistamista ilmahyökkäyksistä, joista vihreiden ryhmä ja ydinvoiman vastustajat ovat varoittaneet jo pitkään, muuttuvat tapahtuneen valossa hyväksyttäviksi oletuksiksi. Ydinvoimaloihin kohdistuvien ilmahyökkäysten mahdollisuudesta todistaa, että Ranska on pyytänyt armeijaa turvaamaan reaktorinsa. Ranskan viranomaiset, jotka ovat aina viitanneet kintaalla terrorihyökkäysten vaaralle, joutuvat nyt myöntämään ydinvoiman katedraaliensa haavoittuvuuden. Entä suojaavatko La Haguen jälleenkäsittelylaitoksen ympärille levitetyt ilmatorjuntaohjukset todella tehokkaasti kamikaze-hyökkäyksiltä? Saksan viranomaiset samoin kuin Wienissä sijaitseva kansainvälinen atomienergiajärjestö myöntävät, etteivät vahvimmatkaan voimalat kestäisi törmäystä. Vaara on todellinen kaikkialla Euroopassa ja muualla maailmassa, ja sitä kasvattaa ydinreaktoreiden suuri määrä. Kansalaisten turvallisuus ei ole tällä hetkellä taattu. Kansalaiset ovat huolestuneita ja osittain syystäkin. Suhtautuiko komissio vakavasti näihin uhkakuviin? Kuinka se aikoo nyt taata kansalaisten turvallisuuden? Aikooko komissio käynnistää Saksan tavoin tutkimuksen voimaloiden turvatasosta? Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pahoittelen vielä lopuksi, etteivät kollegat muissa ryhmissä halunneet laatia keskustelun pohjalta päätöslauselmaa.

Ainardi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kysymykseen Euroopan taivaan turvallisuudesta vastataan välittömillä ja kiireellisillä toimilla. Siihen vastataan myös pysyvillä toimilla, jotka koskevat lentokoneiden ja lentokenttien turvamääräyksiä.
Tästä todistavat komission julkilausumat etenkin erilaisista toimenpiteistä, joihin on ryhdytty matkustajien, käsimatkatavaroiden sekä kolmansista maista peräisin olevien lentojen valvonnan alalla. Toimenpiteet vaikuttavat mielestäni järkeviltä.
On kiirehdittävä myös ruumassa kuljetettavien matkatavaroiden valvontaan liittyvien turvaohjelmien saattamista päätökseen, ja päätöstemme täytäntöönpano on varmistettava.
En enää palaa siihen, mitä aiemmin sanottiin siitä, kuinka skandaalimainen on AZF-yhtiön tilanne vain muutama viikko täällä käymiemme keskustelujen jälkeen.
Lentokoneiden ja lentokenttien turvallisuudesta haluan sanoa, että syyskuun 11. päivän tapahtumat osoittavat, että lentokoneiden suunnittelussa on toteutettava kaksi toimenpidettä: ohjaamot on lukittava ja lentokoneisiin on asennettava videokamerat, joiden avulla lentäjät näkevät lähestyvät ihmiset. Toinen huomioni koskee transpondereita. Transponderit ilmoittavat lennonjohdolle lentokoneen koodin ja sijainnin. Ne on varmennettava, eikä saa enää olla niin, että ne voidaan kytkeä pois päältä lennon aikana, kuten Yhdysvaltoihin kohdistuneissa hyökkäyksissä tapahtui.
Haluaisin myös kiinnittää parlamentin huomion Euroopan ilmailualalle myönnettäviin tukiin. Mielestäni oli komissiolta hyvin huolimatonta, jopa provosoivaa, käynnistää tässä yhteydessä keskustelu ilmailualan keskittämisestä. Fuusioita, saneerauksia ja siten sosiaaliohjelmia tuetaan väittämällä, ettei Euroopassa ole tilaa kuin neljälle tai viidelle lentoyhtiölle nyt, kun ne ovat kokeneet taloudellisen iskun.
Useat lähteet ennustavat lentoliikenteen vähenevän 15-30 prosenttia ja Euroopan lentoliikenteen harjoittajien liitto ennustaa liikenteen vähenevän vuonna 2002 kokonaisuudessaan yli 7 prosenttia, mistä aiheutuu arviolta yli 3 miljardin euron tappiot.
Mielestäni lentoyhtiöiden julkista tukea koskevia sääntöjä pitäisi lieventää, jotta voitaisiin ottaa kunnolla huomioon kaikki syyskuun 11. päivän seuraukset.
Haluan vielä lopuksi sanoa, että näiden julkisten varojen tavoitteena on auttaa yrityksiä pysymään toimintakykyisinä. Meidän on siis mielestäni valvottava niiden käyttöä ja ehkäistävä irtisanomisia tällä alalla.

Fitzsimons
Arvoisa puhemies, tavoitteet ovat nyt muuttuneet, kun ottaa huomioon terroristien erittäin epäinhimilliset teot niin sanottujen poliittisten päämääriensä saavuttamiseksi. Terroristit ovat nyt valmiita itsemurhaoperaatioihin. Se tarkoittaa yksinkertaisesti, että kansainvälisen yhteisön on aivan uudelleen arvioitava, miten se voi torjua tällaisia räikeitä ja harkittuja terroritekoja.
Irlantilaisina olemme syvästi huolestuneita Cumbriassa sijaitsevan Sellafieldin ydinvoimalan suoja- ja turvajärjestelyistä. Samaan aikaan, kun voisi odottaa Ison-Britannian vähentävän ydinvoimaloita, Ison-Britannian hallitus näyttää vihreää valoa Sellafieldin MOX-ydinvoimalalle. Sen sijaan, että Ison-Britannian hallitus olisi sulkenut Sellafieldin ydinvoimalan turvallisuus-, ympäristö- ja taloussyistä, se on antanut luvan laajentaa laitoksen toimintaa. Ongelma ei kosketa vain Irlannin kansaa: se koskettaa myös Ison-Britannian kansaa ja laajemmin koko Euroopan unionia. Mitäköhän britit pitäisivät ajatuksesta, että junat kuljettaisivat ydinmateriaalia Lontoon ja muiden Ison-Britannian kaupunkien halki? Yhdysvaltain hallitus on keskeyttänyt mahdollisesti vaarallisten ydinmateriaalien kuljetukset, mutta Ison-Britannian valtiollinen ydinpolttoaineyhtiö BNFL jatkaa yhä itsepintaisesti ydinmateriaalin junakuljetuksia reaktoreilta kiisteltyyn Sellafieldin jälleenkäsittelylaitokseen.
Kansainvälisen terrorismin lisääntyessä on täysin vastuutonta jatkaa ydinkuljetuksia. Vastaavasti ydinmateriaalin kuljettaminen Irlanninmeren kautta nostattaa kylmiä väreitä monen irlantilaisen selkäpiihin. Irlannin itärannikon edustajana olen aina vastustanut Irlanninmeren käyttöä Ison-Britannian ydinpolttoaineen kaatopaikkana. Ison-Britannian hallituksen päätös laajentaa Sellafieldin ydinvoimalan toimintaa on vähintäänkin kiistanalainen. Päätöksen ajoitus on kuitenkin erittäin kyyninen, sillä se yritettiin häivyttää terrorismin vastaisen sodan alle. Ison-Britannian hallitus yritti selvästi käyttää hyödyksi terrorismin vastaista sotaa, joka kiinnitti ihmisten huomion pois hallituksen hankalista ja kiistanalaisista päätöksistä. Nykytilanteessa tätä ei voi suvaita.
Sellafieldin voimalan turvallisuus koskettaa yhtä hyvin Euroopan unionia kuin Irlannin ja Ison-Britannian hallituksia. Ison-Britannian hallituksen tulisi tehdä kunniallinen päätös ja lopettaa tämä hyödytön hanke lopullisesti. Seuraavien viikkojen aikana komission tulisi ja pitäisi kuitenkin teettää täysimittainen ja riippumaton arvio BNFL-yhtiön Sellafieldin ydinvoimalan kaikkien toimien kaikista ympäristö- ja terveysriskeistä. Irlannin kansa on kyllästynyt BNFL:n ja Ison-Britannian hallituksen tekopyhiin lupauksiin Sellafieldin turvastandardeista. Kauhistuimme kaikki hiljattain, kun BNFL joutui tuomaan takaisin ydinmateriaalia Japanista, koska se oli väärentänyt asiakirjoja. Miten kukaan järkevä henkilö voi enää tämän tapauksen jälkeen uskoa hetkenkään vertaa siihen, mitä BNFL sanoo lehdistötiedotteissaan?
Voin vakuuttaa kaikille parlamentin jäsenille, että me Irlannissa käytämme kaikkia mahdollisia poliittisia, oikeudellisia ja diplomaattisia keinoja pakottaaksemme Ison-Britannian hallituksen sulkemaan Sellafieldin ydinvoimalan. Sellafieldin ydinvoimala on saanut aikaan vain ympäristöongelmia meille kaikille.

Meijer
Arvoisa puhemies, helposti haavoittuvat kohteet, kuten ydinvoimalat, padot, satamat, öljyvarastot, erittäin korkeat rakennukset sekä biologisen sodankäynnin ja geenimanipulaation tutkimuskeskukset houkuttelevat edelleen terroristien huomiota osakseen. Siksi meidän on huolehdittava, että on olemassa mahdollisimman vähän laitoksia, jotka uhkaavat ihmisten yhteiskunnan ja luontomme olemassaoloa. Sen sijasta, että lentoyhtiöitä tuetaan nyt verorahoilla, jotta voitaisiin jatkaa polkumyyntiä halvoilla hinnoilla, on parempi sulkea herkät alueet kokonaan lentoliikenteeltä. Lähellä kaupunkeja sijaitsevilla helposti haavoittuvilla lentoasemilla tai ilman riittäviä turvalaitteistoja toimivilla lentoasemilla - kuten hiljattain kävi ilmi Milanon Linaten lentoasemalla, joka olisi pitänyt sulkea jo vuosia sitten - ei kuulu olla mitään tulevaisuutta.
Syyskuun 11. päivän surullisiin tapahtumiin saakka jatkunut yksipuolinen pyrkimys talouskasvuun, lentoyhtiöiden vapauteen ja viranomaisten tehtävien vähentämiseen on johtanut siihen, että on kiinnitetty liian vähän huomiota siihen riskiin, että liikerakennukset voivat romahtaa, sekä viranomaisvalvontaan, joka kohdistuu pahoissa aikeissa olevien henkilöiden pääsyyn lentoasemille. Olen pyytänyt jo aiemmin komissiota kiinnittämään huomiota näihin kahteen asiaan.

Ripoll y Martínez de Bedoya
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, 11. syyskuuta tulee olemaan merkittävä päivä nykyajan historiassa paitsi yleisellä tasolla, myös erityisesti ilmailualalla, jolla meidän on puhuttava ajasta ennen ja jälkeen terrori-iskun.
Ensimmäiseksi haluaisin osoittaa solidaarisuutta näiden pelkurimaisten ja raakojen iskujen uhreille ja Yhdysvaltojen hallitukselle. Haluan myös tuomita terrorismin ilman lieventäviä asianhaaroja, täysin varauksetta, voimakkaasti ja yksiselitteisesti.
Kuljetuspalvelujen käyttäjien ja kuljetettavien tavaroiden turvallisuuden parantaminen on ollut ja sen täytyy olla myös tulevina vuosina yksi unionin toiminnan tärkeimmistä tavoitteista. Olen iloinen, että asia otetaan huomioon liikennepolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa, jonka komissio esitteli vasta muutama kuukausi sitten. On muistettava, että turvallinen matka on kaikkien matkustajien tärkein oikeus.
Kestävien takeiden antaminen ja kilpailukyky tällä alalla edellyttävät, että viimeisimmät lentokuljetusten turvallisuuteen ja yhteistä ilmatilaa koskevaan pakettiin liittyvät komission ehdotukset hyväksytään nopeasti. On muistettava myös muut keinot, joita on jo käsitelty: tarkoitan JAR-OPS-vaatimuksia koskevaa asetusta, poikkeamien ilmoittamisesta siviili-ilmailun alalla koskevaa direktiiviluonnosta ja matkustamomiehistön ammatillisen pätevyyden todistamista koskevaa ehdotusta. Arvoisa puhemies, kaikki nämä tekstit pitäisi hyväksyä mahdollisimman pian.
Lopuksi sanoisin, että viime viikkoina aloitettujen lentokuljetukseen liittyvien toimien epäonnistuminen on osoittanut, kuinka ratkaisevassa osassa Euroopan unioni on määräysten antamisessa sekä yhteisön että maailmanlaajuisella tasolla. Vain tällä eurooppalaisella näkemyksellä voimme vastata uusiin haasteisiin, kuten kansainväliseen terrorismiin, joihin ei löydetä enää riittävän nopeita ja tehokkaita vastauksia kansainvälisillä hallitustenvälisillä foorumeilla.
Parlamentin velvollisuutena on tukea näitä komission ehdotuksia palauttaakseen kansalaistemme menettämän luottamuksen ja turvallisuuden. Tällaisina hetkinä meidän on osoitettava, että Eurooppa on olemassa.
Lopuksi haluaisin kiinnittää neuvoston huomion ja todeta, että sen on nyt oltava riittävän kyvykäs ja rohkea kannattaakseen ja tehdäkseen sellaisia päätöksiä, joilla taataan, että siviili-ilmailu tulee jatkossakin olemaan turvallista, luotettavaa ja kestävää tästä näkökulmasta.

De Rossa
Haluan käsitellä lyhyesti kahta asiaa: toisesta eli Euroopan ilmailuteollisuuden tilasta olen jo puhunut. Olen tyytyväinen, että komission jäsen on ilmoittanut Euroopan unionin tapaavan Yhdysvaltain viranomaiset keskustellakseen epäreilusta kilpailusta. Se on kuitenkin täysin riittämätön vastaus nykyiseen ilmailualan kriisiin. Haluaisin tietää, mitä komissio asiassa oikein tekee. Tämänpäiväisissä irlantilaissanomalehdissä oli juttu, jonka mukaan komissio vaatii, että Irlannin hallituksen pelastus- ja apupaketti Aer Lingus -lentoyhtiölle täytyy rahoittaa yksityisesti. Tämä on selvää sopimusten vääristämistä, koska sopimuksissa ei oteta kantaa ilmailuteollisuuden tuen eikä rahan lähteisiin. Haluan asiaan selvyyden. Tätäkö komissio vaatii Irlannin hallitukselta, vai pelaako Irlannin hallitus omaa yksityistämispeliään nykyisen kriisin varjossa?
Toinen asia, josta haluan keskustella, liittyy Euroopan ydinvoimateollisuuteen ja kemian teollisuuteen. STOAn käsittelyyn tällä viikolla tuleva kertomus on huolestuttavaa luettavaa. Kertomus julkaistaan toivon mukaan hyvin pian, mutta todellisuudessa Sellafield ja La Hague olivat riskejä jo ennen 11. syyskuuta 2001. Keskuudessamme olevat kemian tehtaat olivat riski jo ennen Toulousea. Minusta näyttää siltä, että komission on sitouduttava perustamaan riippumaton eurooppalainen tarkastuslaitos.

Ahern
Arvoisa puhemies, syyskuun 11. päivän kauheuksien jälkeen olemme uudessa tilanteessa. Huolenamme ovat nyt pahantahtoiset teot, eivät pelkästään onnettomuudet.
EU:n kahden jälleenkäsittelylaitoksen, Sellafieldin ja La Haguen, ylle olisi välittömästi perustettava lentokieltoalue. Voimalat ovat yleisesti ottaen keskuudessamme tikittävä aikapommi. Ainut looginen ratkaisu on sulkea kaikki ydinvoimalat ja lopettaa koko kauhea uhka.
Ranskan hallitus on jo vahvistanut terrorismin vastaisia toimia La Haguessa. Niihin kuuluvat ilmatorjuntaohjukset. Saksan hallitus on tullut siihen tulokseen, että ydinreaktorit eivät kestäisi matkustajasuihkukoneen suoraa törmäystä. Hallitus on tehnyt pikaisen riskinarvioinnin. Hallituksen ministerit vastustavat lentokoneiden vastaisia puolustustoimia ja ovat tehneet selväksi, että lentoreittien varrella sijaitsevat voimalat voidaan sulkea, jos niitä pidetään vakavana uhkana.
Yhdysvaltain hallitus on keskeyttänyt ydinmateriaalikuljetukset, ja EU:n päättäjien tulisi tehdä välittömästi samoin, MOX-polttoainekuljetukset mukaan luettuna. Mielestäni komission tähänastinen vastaus ei ole alkuunkaan riittävä. IAEA on vahvistanut, että 75 prosenttia ydinmateriaalitapauksista viime vuonna oli laittomia. Ydinmateriaalit eivät selvästikään ole enää turvallisia.
Ei Sellafieldiä eikä La Hagueta ole suunniteltu kestämään matkustajakoneen törmäystä. Laitokset sisältävät kymmeniä tuhansia tonneja käytettyä ydinpolttoainetta ja yhteensä yli 100 tonnia erotettua plutoniumia. Euroopan parlamentille on valmisteltu uusi kertomus, joka on sekä ajankohtainen että sisällöltään erittäin huolestuttava. Tietääkseni STOA:n arviointiyksikkö jakaa tutkimuksen huomenna. Odotan, että se myös jaetaan. Ihmettelen, miksei kertomusta ole jo toimitettu parlamentin jäsenille, sillä tietääkseni se on jaettu jo teollisuudelle?
Tutkimuksessa todetaan, että jokin pahantahtoinen teko - ja kertomus esitettiin meille jo ennen syyskuuta - voisi käynnistää tapahtumasarjan, jonka tuloksena jätesäiliöistä vuotaa nestemäistä radioaktiivista materiaalia, erityisesti Sellafieldissä, minkä vaikutus on paljon suurempi ja tuhoisampi kuin Tsernobylin. Tämä on erittäin vakavaa. Haluan riittävän vastauksen komissiolta, ja vielä emme ole sitä saaneet.

Doyle
Arvoisa puheenjohtaja, kerroin mielipiteeni STOAn kertomuksesta, kun keskustelimme kokousjärjestyksestä. Irlannin hallitukset ovat toinen toisensa jälkeen ilmaisseet huolensa Sellafieldin, entiseltä nimeltään Windscalen, voimalan toiminnasta ja erityisesti BNFL-yhtiön lukemattomista turvamääräysten rikkomuksista ja brittiviranomaisten ylimielisestä asenteesta suvereenin ja ystävällisen naapurin huolia kohtaan. MOX-voimalan hyväksyminen sillä välin, kun kansainvälisten tiedotusvälineiden huomio oli kiinnittynyt toisaalle syyskuun 11. päivän 2001 tragedian jälkijunassa, on tästä vain tuorein ja erityisen vakava esimerkki, varsinkin kun terroristihyökkäysten uhka vain kasvaa.
Voisiko komissio vahvistaa, että La Haguessa tarpeelliseksi katsotut turvatoimet - hävittäjäkoneet, ilmatorjuntaohjukset ja lentokieltoalue - ovat käytössä myös Sellafieldissä? Onko komissio yhtä mieltä siitä, että kaikille ydinvoimaloille tarvitaan pikaisesti yhteiset turvastandardit, ei ainoastaan EU:n 15 jäsenvaltiossa, vaan myös ehdokasvaltioissa? Voisiko komissio myös kertoa, mitä mieltä se on nykyisen tarkastuslaitoksen tehottomuudesta asiassa?

Berger
Arvoisa puhemies, olen komissiolle erittäin kiitollinen siitä, että se tarttui todella nopeasti tämänpäiväiseen aiheeseen, joka tällä hetkellä huolestuttaa kovasti Euroopan kansalaisia.
Minusta on myös ilahduttavaa, että komissio otti esiin erikseen kaikki erityisen vaaralliset alat ja otti mukaan etenkin teollisuuslaitokset ja ydinvoimalat, kuten meidän itävaltalaisten aloitteesta vaadittiin Euroopan parlamentin päätöslauselmassa, joka käsitteli 11:nnen syyskuuta tapahtumia.
Tiedämme, että joissakin Euroopan ydinvoimaloissa on ryhdytty toimenpiteisiin, jotta ainakin pienehköjen lentokoneiden törmäykset kestettäisiin. Onko komissiolla käsitystä siitä, mitä ydinvoimaloita tämä ei koske ja mitä Euroopan tasolla on tarkoitus tehdä vielä parantamaan vähintäänkin näiden, mutta myös kaikkien muiden, ydinvoimaloiden turvallisuustoimenpiteitä?
Tiedämme, että mikään ydinvoimala ei ole täysin turvallinen ja että jotkin niistä eivät myöskään vastaa kaikkien turvallisuuden kannalta tärkeiden vaatimusten osalta nykyistä teknisen osaamisen tasoa. Sitä yllättävämpää olisi, mikäli komission jäsen Verheugen todellakin laatisi kirjeen, jossa hän vahvistaisi Temelinin ydinvoimalan vaarattomuuden. Koska tämä toteamus olisi kaikkien kansainvälisten asiantuntijoiden Temeliniä koskevien havaintojen vastainen, en voi uskoa, että komission jäsen Verheugen todellakin antaisi tällaisen vaarattomuusjulistuksen. Siksi pyydän komissiota esittämään tämän Tsekin ja Itävallan hallitusten saaman kirjeen myös Euroopan parlamentille. Me olemme käsitelleet tätä aihetta kovasti, ja mielestäni parlamentti on ansainnut tämän, vaikka komissio olisikin tästä vastakkaista mieltä...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Atkins
Arvoisa puhemies, vaikka pidänkin suuresti senaattori Doylesta ja hänen irlantilaisista ystävistään, hän on täysin väärässä vaalipiirissäni sijaitsevasta Sellafieldistä. Kerroin sen hänelle ja Irlannin hallitukselle ollessani Pohjois-Irlannin energiaministeri, ja haluan toistaa kantani. Olen tyytyväinen Britannian hallituksen päätökseen MOX-voimalasta. Kyseessä oli kauan odotettu päätös, joka varmistaa vaalipiiriläisteni taloudellisen tulevaisuuden ja työllisyystilanteen. Siksi haluankin teidän pitävänne sormenne erossa Sellafieldistä.
Sitten muutama sana ilmailualasta. Olen tyytyväinen komission jäsen de Palacion toimiin, mutta on kolme seikkaa, joita on korostettava: ensinnäkin, on suojeltava maassa olevia lentokoneita; koneeseen päästyään terroristi voi tehdä paljon suurempaa vahinkoa. Toiseksi, on uudistettava ja parannettava lentokenttien turvatarkastuksia, ja, kolmanneksi, on tuettava turvallisuusmenoja ja sotavakuutuksia. Meidän on palautettava ihmisten usko lentoliikenteeseen, ja mitä pikemmin, sitä parempi.

Vitorino
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen hyvin iloinen, että komission lähestymistapa niin lentokuljetusten turvallisuuteen kuin teollisuuslaitosten ja ydinvoimaloiden turvallisuuteenkin on saanut puhujilta laajaa kannatusta.
Haluan vielä lopuksi lisätä, että olemme laatineet tukiohjelman kunnioittaen täysin yhteisön toimielinten ja jäsenvaltioiden toimivaltaa. Voin näin ollen vakuuttaa teille, että komissio on omasta puolestaan ja perussopimusten puitteissa toteuttanut kaikki tarpeelliset toimenpiteet Yhdysvaltojen terrori-iskujen luoman uuden tilanteen kohtaamiseksi. Painostamme yhä jäsenvaltioita kantamaan vastuunsa ja hyväksymään niiden toimivaltaan kuuluvat tarpeelliset toimenpiteet. Tämä koskee täällä mainittuja esimerkkejä Sellafieldin ja La Haguen jälleenkäsittelylaitosten turvallisuudesta. Korostan, että nämä asiat kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan, ja jäsenvaltioiden viranomaiset ilmoittavat meille niistä tarpeellisista toimenpiteistä, joihin ne ovat ryhtyneet.
Komissio on tietoinen tarpeesta käynnistää pohdinta ydinturvallisuudesta ja ydinmateriaalien kuljetuksen turvallisuudesta. Sanoin tämän jo puheenvuorossani, ja toivon, että komission pohdinnoissa päästään pian tulokseen.
Lentoliikenteen turvallisuuden osalta olen iloinen, että moni parlamentin jäsen on suhtautunut myönteisesti lainsäädäntöaloitteeseemme, ja toivon, että parlamentti voi tarkastella kiireisesti ehdottamaamme asetusta. Haluan myös korostaa, että kansallisella tasolla toteutettujen toimenpiteiden seurantaa on parannettava samoin kuin seurantaa, jota toteuttaa lentoliikenteen turvallisuuden parantamiseksi toteutettavia hallinnollisia toimenpiteitä arvioiva tilapäinen työryhmä.
Arvoisa puhemies, haluan esittää vielä yhden loppuhuomion. Mainitsin kilpailun edellytykset ja strategian, jonka komissio on ottanut käyttöön estääkseen kilpailun vääristymistä Euroopan ja Yhdysvaltojen turvallisuutta koskevassa vuoropuhelussa. Tämä on yhteys, jossa käsittelin kilpailua. Uskomme, että ratkaisujen on oltava kansainvälisiä ja niissä on otettava huomioon tarve välttää kohtuuttomia ja maailmanlaajuista kilpailua vääristäviä toimenpiteitä. Tämä oli puheeni konteksti. En maininnut muita kilpailupolitiikkaan liittyviä toimenpiteitä, jotka koskevat terrori-iskujen vaikutuksia lentoyhtiöiden kaupallisiin strategioihin. En käsitellyt konkreettisia kysymyksiä, kuten niitä, joita jotkut parlamentin jäsenet toivat keskustelussa esiin. Voin vain esittää arvoisille parlamentin jäsenille kollegani, komission jäsen Loyola de Palacion, lentoyhtiöiden liiton edustajien kanssa pitämän kokouksen johtopäätökset. Panin merkille, että jotkut teistä pitivät komission ehdotuksia riittämättöminä tai liian ideologisina. Panin huomionne tarkasti merkille. Välitän ne komission jäsen de Palaciolle, mutta toistan, että tämä on tällä hetkellä komission virallinen kanta.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Jäsen Fitzsimonsilla on puheenvuoro menettelyä koskevaa esitystä varten.

Fitzsimons
Ei ole ensimmäinen kerta, kun kuulen komission jäsenten tulevan parlamenttiin ja sanovan, että ydinvoimalat eivät kuulu heidän velvollisuuksiinsa vaan jäsenvaltioille. Euroopan komission olisi kuitenkin selvästikin teetettävä riippumaton arvio kaikista ympäristö- ja terveysriskeistä, ei vain Irlannin ja koko Yhdistyneen kuningaskunnan, vaan koko Euroopan kansalaisten parhaaksi. Asia on sivuutettu vuosien varrella, mutta nyt komission on aika ryhtyä toimeen.

Puhemies
Tällaisissa kysymyksissä voitte ottaa yhteyttä suoraan komission jäseneen.

Ahern
Haluan vain sanoa, että olen samaa mieltä kollegani jäsen Fitzsimonsin kanssa. Minulla on tässä parlamentin kertomus STOA:n ryhmältä.

Puhemies
Jäsen Ahern, toistan teille saman minkä sanoin jäsen Fitzsimonsille: tämä ei ole menettelyä koskeva esitys.

Schengenin tietojärjestelmä (SIS II)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Boetticherin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0339/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi yksityisoikeutta koskevan Euroopan oikeudellisen alueen toteuttamista helpottavien yhteisön toimien yleisistä puitteista
[KOM(2001) 221 - C5-0254/2001 - 2001/0109(CNS)];
Boetticherin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0333/2001) Belgian kuningaskunnan ja Ruotsin kuningaskunnan aloitteesta:
1. neuvoston asetuksen antamiseksi toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) kehittämisestä [9844/01 - C5-0315/01 - 2001/0818 (CNS)];
2. neuvoston päätöksen tekemiseksi toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) kehittämisestä (SIS II)
[9845/2001 - C5-0316/2001 - 2001/0819(CNS)].

von Boetticher
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tänään toteutuu eräs pikku unelmani: minulla on kymmenen minuuttia puheaikaa, niin paljon kuin normaalisti vain ryhmän puheenjohtajalla. Tämä johtuu siitä, että yhdistettiin kaksi mietintöä, jotka eivät oikeastaan ollenkaan kuulu yhteen. Siksi haluaisin myös pitää ne puheenvuorossanikin erillään.
Ensiksi yksityisoikeusasiaan: kun Maastrichtin sopimus tuli voimaan vuonna 1993, oikeudellisesta yhteistyöstä yksityisoikeusasioissa tuli jäsenvaltioiden yhteinen asia. Amsterdamin sopimus siirsi sitten tämän yhteistyön EY:n perustamissopimuksen 65 artiklalla kolmannesta pilarista ensimmäiseen pilariin. Sen voimaantulosta lähtien eurooppalaisessa lainsäädännössä on tapahtunut paljon. Säädös- ja toimivaltakiistoja on yhdenmukaistettu, neuvosto on antanut asetuksen maksukyvyttömyysmenettelystä ja yksityisoikeudellisten ja liiketoiminnan papereiden laadinnasta, ja neuvostolle on tehty esityksiä todisteiden keräämistä ja tapaamisoikeutta koskeviksi asetuksiksi.
Nykyisen Nizzan sopimuksen tultua voimaan oikeudellista yhteistyötä yksityisoikeudellisissa asioissa koskevat päätökset tehdään yhteispäätösmenettelyssä neuvoston määräenemmistöllä. Kuten näette, tällä alalla kehitys on todella nopeaa. Oikeuden alan toimijoiden ammatillisen koulutuksen sisällöstä ja toteutuksesta vastaavat kuitenkin edelleenkin yksinomaan jäsenvaltiot. Yhteisön tehtävä on kuitenkin tukea jäsenvaltioita oli kyse sitten yhteisön oikeuden soveltamisen esteiden poistamisesta tai oikeusviranomaisten yhteistyöstä.
Millään Euroopan oikeusalalla uusien ammattiryhmien muodostuminen ei ole niin välttämätöntä kuin jo edistysaskeleita ottaneella yhdenmukaistetulla yksityisoikeusalalla. Rikos- ja hallinto-oikeus sen sijaan ovat vielä eurooppalaisen kehityksensä alussa. Aiemmin unioni on tukenut tätä kehitystä kahdella ohjelmalla. Grotius, oikeuden alan ammatteja koskeva yhteinen tuki- ja vaihto-ohjelma, päättyi vuonna 2000. Tukea jatkettiin kuitenkin yksivuotisella seurantaohjelmalla, nk. siviilioikeusalaa koskevalla Grotius-ohjelmalla. Vuonna 2000 päättyi myös kolmivuotinen Robert Schuman -toimintaohjelma, jonka tehtävänä oli parantaa yhteisön oikeuden tuntemusta lakimiesten keskuudessa.
Tänään käsiteltävänämme oleva komission ehdotus luo nyt oikeusperustan yksityisoikeudellisissa asioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön lisärahoittamiseksi. Siinä tuetaan oikeudellista yhteistyötä ja oikeusjärjestysten vastavuoroisen tuntemuksen parantamista sekä toimenpiteitä, jotka takaavat yhteisön säädösten täytäntöönpanon ja soveltamisen tällä alalla ja parantavat kansalaistiedotusta. Tiettyjen hankkeiden rahoituksen lisäksi suunnitellaan ensimmäistä kertaa myös valtiosta riippumattomien eurooppalaisten toimijoiden toimintakustannusten taloudellista tukea. Tälle voin vain antaa täyden tukeni.
Lisäksi erittäin ilahduttavaa on tosiasia, että myös ehdokasvaltiot voivat osallistua kaikkiin näihin toimiin. Huolimatta tämän ehdotuksen perusluonteisen ilahduttavasta tavoitteesta, jota lisää vielä entisestään runsaskätinen 14,5 miljoonan euron taloudellinen kehys vuoteen 2006 saakka, siinä on vielä jotakin kritisoitavaakin. Jo nyt on lähes mahdoton se määräys, että valtiosta riippumattomat toimijat voivat hakea tukea vasta sitten, kun hankkeet koskevat vähintään kahta kolmasosaa jäsenvaltioista. Kun otetaan huomioon tuleva laajentuminen, on ehdottoman tärkeää alentaa tätä kynnystä yhteen kolmasosaan. Muuten tämän asetuksen hyvä lähtökohta on jo tässä vaiheessa tukehtunut alkuunsa.
Ihmettelenkin, miksei komissio täysin vastoin tapojaan määrittele tarkoin hakijoita - eli tässä tapauksessa oikeuden alan toimijoita - kuten tehtiin Grotius-ohjelmien yhteydessä. Keskustelu rahanpesudirektiivistä on nimenomaan osoittanut, kuinka tärkeää on määritellä käsitteet tällä alalla. Eurooppalaisin varoin tukeminen ei saa perustua jäsenvaltioiden omaan käsitteiden määrittelyyn. Siksi olen esittänyt, että mukaan otetaan vanha määritelmä siviilioikeusalaa koskevasta Grotius-ohjelmasta.
Lopuksi vielä yksi huomio tästä aiheesta: olisin ollut ilahtunut, jos unioni olisi edelleenkin tukenut enintään 80:tä prosenttia hankkeiden kustannuksista eikä laskenut tätä osuutta 50 prosenttiin. Valitettavasti asiasta vastaava valiokunta ei halunnut tätä. Mielestäni Euroopan unionilla on edelleenkin suuri vastuu oikeudellisen yhteistyön kehittämisestä. Tämä vastuu tulee vastaisuudessa pikemminkin kasvamaan kuin pienenemään. Meidän on edelleenkin oltava alulle paneva voima.
Tässä sanottavani ensimmäisestä osasta eli yksityisoikeusalueesta. Seuraavaksi käsittelen keskustelua Schengenin tietojärjestelmästä.
Schengenin tietojärjestelmä perustettiin vuona 1995 vuonna 1990 voimaan tulleen Schengenin yleissopimuksen mukaisesti. Valtioiden rajat ylittävänä tietokoneavusteisena poliisin tiedonhakujärjestelmänä se mahdollistaa nykyään elektronisen pääsyn yli kahdeksaan miljoonaan etsintätietoon ja on siten Euroopan laajin tietopankki. Järjestelmä on käytössä 13:ssa Euroopan unionin jäsenvaltiossa sekä Islannissa ja Norjassa. SIS on siten menestyksekkäin osa uutta eurooppalaista sisäistä turvallisuuspolitiikkaa, jota tarvitaan sisärajojen katoamisen vuoksi ja siihen liittyvän valvonnan puutteen vuoksi.
Meitä askarruttaa tänään kaksi ongelmaa. Ensinnäkin tekninen kehitys. Se Schengenin tietojärjestelmä, jonka me tänään tunnemme, suunniteltiin alun alkaen 18 jäsenvaltiolle. Koska kaikki nykyiset ehdokasvaltiot tulevat liittymisen jälkeen myös osallistumaan SIS:iin, on erittäin välttämätöntä miettiä jo nyt seurantajärjestelmää. Myös tekninen kehitys on tällä välin mennyt eteenpäin. Siksi Belgian ja Ruotsin kuningaskuntien aloite SIS II:n kehittämisestä on erittäin ilahduttava.
Koska SIS II:n kehitystyön valmistelut vievät yli kolme vuotta, nämä aloitteet luovat tarvittavan talousarvioteknisen oikeusperustan. Aloitteen tekijät ovat tosin menneet myös jo hieman yli tavoitteen. Voidakseen vaikuttaa mahdollisimman paljon tekniseen kehitykseen jäsenvaltioiden on osallistuttava komitologiamenettelyyn hallinto- ja sääntelymenettelyn yhdistelmän avulla. Vastaavasti tarvitaan myös erittäin paljon byrokratiaa.
Minulle ei ole selvää, miksi jäsenvaltioiden pitäisi voida antaa lausuntonsa ja päättää jokaisesta yksityiskohdasta kehitysvaiheessa, jossa keskustellaan vain teknisistä näkökohdista. Ehdotus perustaa sääntelykomitea kaikkiin järjestelmän rakennetta koskevia kysymyksiä ja tietosuojateknisiä näkökohtia varten ei ole myöskään neuvoston päätöksen 468/99 mukainen. Sen mukaan sääntelymenettelyä on noudatettava vain laajakantoisissa toimenpiteissä, joilla perussäädösten keskeisiä säännöksiä sovelletaan. Tällaisesta tapauksesta ei selvästikään ole nyt kyse.
Haluaisin tässä kohtaa kiinnittää neuvoston edustajan huomion myös siihen, että esimerkiksi Eurodacin perustamisen yhteydessä luovuttiin tietoisesti virallisesta osallistumismenettelystä ja että jäsenvaltiot varmistivat vaikutusmahdollisuutensa epävirallisen teknisten asiantuntijoiden verkoston avulla. Tämä säästi meiltä kaikilta paljon aikaa ja rahaa ja johti lisäksi tehokkaaseen lopputulokseen. Samalla luotan tällä alalla sen asiasta vastaavan komission asiantuntevaan taitotietoon, joka tuntee nykyisen kehityksen.
Ehdotukseni jäsenvaltioille on siksi: korvatkaa tarpeeton byrokraattinen hallinto- ja sääntelymenettely hallinto- ja neuvoa-antavan menettelyn yhdistelmällä. Vähemmän on joskus enemmän!
Toinen ongelma on oikeudellinen kehitys. Jäsenvaltiot tosin päättivät jo Amsterdamin hallitustenvälisessä konferenssissa liittää Schengenin säännöstön EU:n oikeusalueeseen, mutta koska asiasta ei päästy yksimielisyyteen, Schengenin tietojärjestelmä sisällytettiin kolmanteen pilariin. Tietojen kerääminen henkilöistä, joille on määrätty maahantulokielto, kuuluu epäilyksettä ensimmäisen pilarin alaan. Tämä on myös syy siihen, miksi meillä on tänään käsiteltävänä puheenjohtajavaltio Belgian sekä Ruotsin kaksi aloitetta.
Euroopan parlamenttina meidän pyrkimyksenämme on liittää Schengen ja Schengenin tietojärjestelmä mahdollisuuksien mukaan kokonaan ensimmäiseen pilariin. Vain siten voidaan turvata riittävä parlamentaarinen valvonta. Edistysaskeleena tällä tiellä minusta on siksi erityisen myönteistä, että Schengen II:n kehitystyötä rahoitetaan yhteisön varoin vuodesta 2002 alkaen. Valitettavasti aloitteessa on unohdettu komission puolen vuoden välein antamat tilanneselvitykset parlamentille kehitystyön edistymisestä. Ei ole perusteltua käyttää Schengen II:n rahoittamiseen Euroopan yhteisön talousarviomenettelyä, mikäli ei samanaikaisesti haluta tiedottaa kehityksestä talousarvion lainsäätäjälle eli parlamentille. Tässä on vielä selvästi parantamisen varaa, vaikka sisällön suunnasta olemmekin päässeet yksimielisyyteen. Muuten voin vain tukea täysin ehdotuksia kokonaisuudessaan. Pyydän anteeksi, että minun täytyy poistua noin 15 minuutin kuluttua - mikä koskee muitakin kollegoja - sillä silloin kokoontuu kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunta, jossa meidän on myös osallistuttava äänestyksiin. Sikäli ei siis ole kyse kunnioituksen puutteesta parlamenttia kohtaan!

Puhemies
Paljon kiitoksia, esittelijä Boetticher. Olemme tietoisia tästä kokouksien kasaantumisesta ja erityisesti juuri kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunnassa.

Coelho
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin onnitella kollegaani Christian von Boetticheria paneutumisesta näihin kahteen mietintöön, jotka hän juuri esitteli meille. Haluaisin keskittyä niistä jälkimmäiseen, joka koskee Schengen-järjestelmää. Se ei tullut parlamentin käsittelyyn selkeän poliittisen tahdon takia vaan siksi, että neuvostossa ei onnistuttu pääsemään yksimielisyyteen rahoitusjärjestelmän säilyttämisestä hallitustenvälisenä, minkä takia tarvittiin yhteisöllinen rahoituslähde. Nämä ovat työmme kummallisuuksia eurooppalaisissa toimielimissä: monien asioiden hoitoa estää vaikeakulkuinen polku ja ne ratkaistaan kiertoteitse.
Haluaisin sanoa, että tämä toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) kehittämistä koskeva ehdotus voidaan hyväksyä ainoastaan ikään kuin järjestelmän todellisen kehittämisen ensimmäisenä valmisteluvaiheena. Yhteisön rahoituksella ei kyetä ratkaisemaan niitä ongelmia, jotka erottavat meidät toisistamme Schengenin tietojärjestelmän toimintaa tarkasteltaessa. Niin kuin sanoin täällä viime syyskuussa, jolloin esittelin täällä Schengeniä koskevan mietintöni, on keskeistä, että sen lisäksi, että yhteisö rahoittaa Schengenin tietojärjestelmää, sitä ei johdeta salailevasti pelkästään hallitustenväliseltä pohjalta, vaan Euroopan unionin puitteissa toimivan erillisviraston kautta. Samalla yhteisölle pitää luoda yksi yhteinen tietojärjestelmä, joka koostuu kolmen yleissopimuksen, Schengenin, Europolin ja Customsin avulla saadut tiedot sisältävästä tietoverkkojärjestelmästä ja jonka luomisessa pitää ottaa huomioon, että nämä tiedot on pidettävä erillisinä. Vain näin voidaan taata, että henkilötietosuoja on riittävä, oikeudenmukainen, samanlainen kaikilla kansalaisilla ja että suoja on perusoikeuskirjan edellyttämällä tasolla.
Lopuksi haluaisin mainita, että tiedämme, että SIS saavuttaa toimintakykynsä rajat, kun siihen osallistuu 18 valtiota, eikä se siis ole elinkelpoinen Euroopan unionin seuraavan laajentumisen jälkeen, joten senkin takia meidän on muutettava järjestelmää nopeasti. Toivonkin, että viisi seuraavaa vuotta riittäisivät Euroopan parlamentin vaatimusten mukaisen tasapainoisen ehdotuksen laatimiseksi.

Marinho
Arvoisa puhemies, Belgian ja Ruotsin aloite toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän jolla on kaksi oikeusperustaa, päätös Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa ja asetus Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa kehittämiseksi liittyy kyseisen järjestelmän tavoitteisiin, sillä siitä on hyötyä sekä kolmanteen pilariin kuuluvassa rikosasioita koskevassa oikeus- ja poliisiyhteistyössä, että ensimmäisen pilarin viisumi-, turvapaikka- ja maahanmuuttoasioiden sekä muiden henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen liittyvien kysymysten käsittelyssä. Nämä aloitteet ovat uuden SIS II-järjestelmän kehittämiseksi tarvittavien esivalmistelujen todellisia ennakkoedellytyksiä. Kuten täällä jo tähdennettiin, ne on laadittu, koska jotkin jäsenvaltiot kieltäytyivät hallitustenvälisestä rahoituksesta ja ne perustuvat komission valmiuteen ottaa tulevina vuosina riski ja poliittinen vastuu tämän uuden tietojärjestelmän kehittämisestä.
Schengenin tietojärjestelmä, joka on ollut yhteisön väline vasta vuodesta 1999 alkaen, vanheni nopeasti. Se suunniteltiin 12 jäsenvaltiota varten, mutta se palvelee 13:a jäsenvaltiota sekä Islantia ja Norjaa, ja lisäksi Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti kolkuttavat jo ovella. Kuten tiedämme, nykyoloissa se on ratkaiseva eurooppalainen väline kolmansien maiden kansalaisia ja kadonnutta tai varastettua omaisuutta koskevan tiedon saamiseksi, kun ajatellaan ulkorajojen valvontaa tai liikkumista missä tahansa yhteisön alueella. Nyt kun uusi laajentuminen lähestyy ja haasteena on uusien tekniikoiden ja kaikkien arvaamien uusien tarpeiden omaksuminen, on välttämätöntä kehittää nykyistä järjestelmää ja rahoittaa sen uudenaikaistaminen yhteisöllisesti. Järjestelmän kehittäminen niin kutsutun toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän suuntaan on nyt välttämätön edellytys, jotta voisimme saada selville kolmansien maiden kansalaisten tilanteesta johtuvat uhkat, sallia maasta karkotettavien rikollisten tilapäiset pidätykset, helpottaa kadonneiden tai siepattujen paikantamista, vartioida vaarallisia henkilöitä sekä löytää varastettu omaisuus. Olen iloinen erinomaista työtä tehneen esittelijä Christian von Boetticherin tuesta. Uskonkin, että huomenna, kun tästä mietinnöstä toimitetaan lopullinen äänestys, tuloksena on paljon paremmin parlamentin kantaa myötäilevä teksti. Arvoisa puhemies, nykyisen ja tulevan tietojärjestelmän yhdistävän Schengenin sopimuksen uutta yhteisöllistä olemusta voidaan johdonmukaistaa ainoastaan yhteisön talousarviosta tulevan rahoituksen avulla. Toisaalta uudenlaisen elektronisesti ja reaaliajassa tapahtuvan tiedonsaannin ja oikeudellisen yhteistyön avulla kyetään takaamaan Euroopan kansalaisten turvallisuus. Arvoisa puhemies, sen takia meidän ei mielestäni pidä jumittua kirjanpidollisiin tai juridisiin pikkuseikkoihin Tärkeää on, että Schengenin tietojärjestelmää edistetään Euroopan kansalaisten parhaaksi.

Watson
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijää. Esittelijä on laatinut kaksi erinomaista mietintöä. Hän on osallistunut ensiluokkaisesti työhön valiokunnassa, jonka puheenjohtajana minulla on kunnia toimia.
Haluaisin keskustella hyvin lyhyesti ensimmäisestä mietinnöstä, joka koskee ihmisten liikkumisvapautta. Euroopan oikeusalue ja sen kehittäminen oikeudellisella yhteistyöllä yksityisoikeuden alalla ovat tärkeitä. Esittelijä on tunnistanut oikein asiaan liittyvät ongelmat, ja samaan tapaan kuin yhtenäismarkkinat vaativat valtavasti vertailevaa arviointia, lähentämistä ja vastavuoroista tunnustamista, myös Euroopan oikeusalueen kehittäminen vaatii sitä.
Toisessa mietinnössään esittelijä tarkastelee ongelmia, jotka Schengenin tietojärjestelmä on tuonut esille, ja mahdollisuutta siirtyä järjestelmän toiseen sukupolveen, jota tarvitaan selvästi laajentumiseen. Meillä täällä Strasbourgissa on Schengenin keskustietokonejärjestelmän ansiosta Euroopan kattavin tietopankki. Sitä on rahoitettava omasta budjetistamme. Ikävä kyllä Belgian ja Ruotsin aloitteet, joissa esitetään asetusta ensimmäiseen pilariin ja päätöstä kolmanteen pilariin, osoittavat, miten naurettavaa on käyttää edelleen näitä kahta pilaria.
Erityisesti 96 artikla, joka koskee tietoja maahantulokieltoon määrätyistä henkilöistä, kuuluu ensimmäiseen pilariin. Se sisältää 1,3 miljoonan ihmisen henkilökohtaiset tiedot ja kasvaa huomattavasti unionin laajentuessa.
Lopuksi haluan muistuttaa parlamenttia viimevuotisesta yhteisöjen tuomioistuimen vuosikertomuksesta, jossa kiinnitettiin huomiota merkittäviin puutteisiin tietosuojassa, huonolaatuisiin tietoihin ja virheiden oikaisua yrittäneiden henkilöiden esteisiin. Tähän on kiinnitettävä huomiota.

Kaufmann
Arvoisa puhemies, sen sijasta, että puhumme tänään täällä Schengenin tietojärjestelmän (SIS II:n) toisen sukupolven hyväksymisestä, meidän pitäisi pikemminkin puhua jo olemassa olevan tietojärjestelmän kohtalokkaista vaikutuksista. Mielestäni on skandaali, että selvää enemmistöä SIS:iin rekisteröidyistä henkilöistä ei ole syytetty mistään rikoksesta. Tietojärjestelmään on tallennettu 11 000 henkilön nimet pidätyspyynnön takia luovutusta varten. 780 000 merkintää koskee kuitenkin ihmisiä, joilta on evätty pääsy kaikkiin EU:n jäsenvaltioihin.
Schengenin sopimuksen 99 artiklan mukaan SIS:iä voidaan käyttää myös, kuten sanotaan, hankkimaan tietoja, jotta torjutaan asianomaisen henkilön mahdollisesti aiheuttamaa merkittävää vaaraa tai muita merkittäviä vaaroja. Tämän määräyksen takia täysin nuhteettomien kansalaisten nimet ovat SIS:n tietokoneissa. Näiden tietojen avulla määrättiin esimerkiksi epäoikeutettuja matkustuskieltoja mielenosoittajille Genovan huippukokouksen vuoksi. Niin kauan kuin asiat ovat näin, me emme voi missään tapauksessa hyväksyä tällaisen Schengenin tietojärjestelmän kehittämistä pidemmälle.

Turco
Arvoisa puhemies, haluaisin ensimmäiseksi kiittää kollega Boetticheria hänen työstään, mutta lisäksi haluaisin kiittää hänen jälkeensä puhuneita kollegoja heidän puheenvuoroistaan. Haluaisin kiittää esittelijää siitä, mitä olemme parlamentin työn ansiosta onnistuneet saamaan aikaan, mutta mielestämme eräs olennainen seikka kuitenkin puuttuu, eli demokraattinen valvonta. Kuten kollega Marinho sanoi, jälleen kerran meidän olisi tyydyttävä toimimaan yhteisön rahoituksen turvin, jotta mekin saisimme sanoa sanottavamme. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että neuvosto tekee nyt kehnoa työtä, jossa yhtäältä moninkertaistetaan tietopankkeja, ja toisaalta moninkertaistetaan tietoja. Tiedämme, että Schengenin tietojärjestelmän SIS:n lisäksi on Europolin tietopankki ja Eurodacin tietopankki jota on kylläkin uudistettu ja tilanne on tämä, kunnes perustetaan seuraava tietopankki, jonka on määrä sisältää Eurojustin käyttöön suunnattavia rikosrekisterejä.
Tähän mennessä SIS on sisältänyt valtavan määrän tietoa ja ilmoituksia ihmisistä ja esineistä: se sisältää tietoja, joita jokainen jäsenvaltio on antanut erilaisten lakien ja vaatimusten pohjalta ja joita ovat voineet käyttää eritasoisissa vastuutehtävissä toimivat tahot. Kaikista mahdollisista virheistä, joita on jo sattunut, ajatellaanpa vaikka tapausta, jossa Yhdysvaltain kansalainen pidätettiin Belgiassa, koska hän oli kadottanut passinsa, mutta SIS:n mukaan hän olikin passivaras. Myös Genovan tapahtumista on muistutettu: tuhansien ihmisten tiedot rekisteröitiin SIS-järjestelmään Göteborgin tapahtumien jälkeen, mutta Italian poliisille ei ollut tiedoista minkäänlaista hyötyä.
Uskomme periaatteessa, että tulevaisuudessa ei ole pelkästään enemmän valtioita, jotka luovuttavat tietoja tähän rekisteriin, vaan periaatteessa käytettävissä on enemmän tietoja. Lopuksi haluan sanoa meidän uskovan, että totaalinen valvonta on yhteensopiva oikeusvaltion kanssa, kuten on tuotu esiin.

Keßler
Arvoisa puhemies, onnitteluni jäsen von Boetticherille! Käytän puheenvuoroni yksityisoikeusasioiden eurooppalaisesta oikeusalueesta. Amsterdamin sopimuksen astuessa voimaan siirrettiin oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeusasioissa kolmannesta pilarista ensimmäiseen. Siitä lähtien Euroopan yhteisöllä on ollut kunnianhimoinen työohjelma siviiliasioiden oikeudellisen yhteistyön alalla. Grotius-ohjelman perinpohjainen tutkimus johti johtopäätökseen, että tällä alalla tarvitaan lisää yleisiä puitteita toiminnoille. Uudet puiteohjeet mahdollistavat Grotius-ohjelmalla jo rahoitettujen toimien jatkamisen.
Minusta tämä komission asetusehdotus on erittäin ilahduttava, sillä se luo oikeusperustan siviiliasioiden oikeudellisen yhteistyön rahoittamiselle EU:n talousarviosta. Ensimmäistä kertaa puitesäännöt tekevät mahdolliseksi myös Euroopan valtiosta riippumattomien järjestöjen taloudellisen tuen, kun ne toimivat voittoa tavoittelematta ja niiden tavoitteena on oikeudellisen yhteistyön edistäminen.
Erittäin ilahduttavaa on, että kaikki nämä toimet ovat avoinna sekä ehdokasvaltioille että kolmansille valtioille. Esittelijän ehdottama ja valiokunnan hyväksymä rajoitus yhteen kolmasosaan jäsenvaltioista on realistinen ja kauaskantoinen erityisesti vuoden 2006 laajenemista silmällä pitäen. Kyseinen asetus ei ole voimassa Tanskassa, Irlannissa eikä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Näiden valtioiden oikeuden alan toimijat voivat kuitenkin osallistua hankkeisiin ehdokasvaltioiden ja muiden valtioiden edustajien kanssa.
Oikeuden alan toimija -määritelmä on tässä aivan toinen kuin rahanpesudirektiivissä. Sikäli määritelmä kaiken kattavan luettelon muodossa, kuten esittelijä ehdotti, jarruttaa kyseisessä tapauksessa joustavuutta tulevaisuudessa säännöksen käsittelyssä sekä sen soveltamisalaa. Tämä koskee erityisesti vaikeutta kääntää nimikkeitä asianmukaisesti kaikille yhteisön kielille antamatta kulloisellakin oikeusalalla toimivan käsitteelle toista merkitystä, varsinkin kun tulevaisuudessa yksittäisissä jäsenvaltioissa voisi syntyä oikeusalalla toimivien variaatioita, joiden osallistuminen olisi tällöin estetty. Siksi pitäisin parempana olla luetteloimatta näitä ammatteja.

Schröder, Ilka
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mitä Schengenin tietojärjestelmällä on tarkoitus saavuttaa? Tavoitteena ovat parempi poliisiviranomaisten välinen yhteistyö rikosoikeusasioissa, maahanmuutto- ja viisumipolitiikan yhdenmukaistaminen ja henkilöiden vapaan liikkuvuuden valvonta. Tämä valvonta ei kuitenkaan kohdistu viime kädessä maahanmuuttajiin, joilla ei ole mitään tai lähes tulkoon mitään mahdollisuutta matkustaa EU:hun laillisesti ja jotka lisäksi suurimmaksi osaksi pakenevat tilanteita, joiden syntymiseen EU, vaikkakaan ei yksinään, on ollut huomattavassa määrin osallisena. Järjestelmä kohdistuu kuitenkin - minkä monet täällä ovat tänään jo maininneet - sellaisia epämieluisia EU:n kansalaisia vastaan, jotka haluavat esimerkiksi huippukokousten yhteydessä ilmaista halveksuntansa jotakin sellaista EU:n politiikkaa kohtaan, jota leimaa keskeisten elämän alojen sulkeminen ulkopuolelle sekä kapitalistisoiminen.
Siten on myös selvää, mikä tämän Schengenin tietojärjestelmän uudistuksen tarkoitus on. Yhtäältä on kyse teknisesti ja maantieteellisesti mahdollisten valvontaa koskevien skenaarioiden tehokkaasta hyödyntämisestä. Samalla EU haluaa mahdollisuuksia luomalla luonnollisesti huolehtia myös siitä, että niitä voidaan hyödyntää. Näiden ehdotusten teknisiltä vaikuttavissa tarkistuksissa on kyse myös tähänastisen valvontarakenteen täydellistämisestä, ja siksi onkin tarpeen rahoittaa tätä täydellistämistä. Ja siksi - tässä asiassa olen eri mieltä kuin kollegani Turco - ei mielestäni tässä hankkeessa myöskään demokraattinen valvonta muuttaisi mitään.
Mielestäni vasemmalta katsottuna ei voi äänestää tämän esityksen puolesta. Perusvapauksilla on kapitalismissa täysin erilaisia tehtäviä. Aivan pragmaattisesti katsottuna ne kuitenkin takaavat kansalaisten vähimmäissuojan valtiota vastaan. Nykyisessä tilanteessa on niin, että useimmat perusoikeuksien rajoitukset ....
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Karamanou
Arvoisa puhemies, kuten tiedämme, nykyistä Schengenin tietojärjestelmää on käytetty vuodesta 1995, mutta se on toiminut yhteisön välineenä vuodesta 1999, jolloin Schengenin säännöstö - Amsterdamin sopimuksen mukaisesti - liitettiin osaksi Euroopan unionia. Nykyisen tietojärjestelmän yhteisöllisen luonteen vuoksi sen koostumusta ja toimintaa säätelevät oikeudelliset säännökset sitovat myös kaikkia ehdotuksia sen korvaamiseksi. Asianomaisten toimielinten on myös voitava täysin demokraattisesti valvoa kaikkia nykyisen tietojärjestelmän toimintaa laajentavia ehdotuksia, kuten edellä puhuneet kollegatkin esittivät.
Viime aikoina turvatoimia on täytynyt lisätä kansalaisten turvallisuuden takaamiseksi, ja nykyisessä tietojärjestelmässä on havaittu puutteita. Tällaisessakaan tilanteessa ei tietojärjestelmästä saa poiketa mielivaltaisesti, eikä sen toimivaltaa saa laajentaa. Lainsäädäntöehdotuksessa on välttämätöntä selventää eräitä keskeisiä kysymyksiä.
Schengenin sopimuksen yhteydessä perustetun yhteisen valvontaviranomaisen tuki on välttämätön, jotta taattaisiin luonnollisten henkilöiden suoja tilanteissa, joissa Schengenin tietojärjestelmässä käsitellään heitä koskevia, luonteeltaan henkilökohtaisia tietoja. Tämän elimen tehtäviin kuuluu laatia vuosittainen kertomus järjestelmän toiminnasta. Kertomuksessa täytyy tästä lähtien myös järjestelmällisesti tarkastella ja eritellä uusia, uuden tietojärjestelmän kehittyessä syntyviä toimintoja. Euroopan parlamentissa pitää myös ponnistella järjestelmän uusien toimintojen valvonnan tehostamiseksi. Meidän on vaadittava, että järjestelmän kehittämisen eri vaiheista tiedotetaan säännöllisesti Euroopan parlamentille. Korostan, että neuvostosta on selvitetty tilannetta Schengenin sopimuksen tulevasta soveltamisesta vain yhden ainoan kerran Euroopan parlamentille, ja siksi Euroopan parlamentissa ei olla perillä asioista, jotka välittömästi liittyvät kansalaisten vapaaseen ja esteettömään liikkuvuuteen ja siihen, miten Euroopan unionin ulkorajoja valvotaan.
Lopuksi on vielä mainittava, että on tarpeen kehittää yhtenäisestä tietoverkosta koostuva yhteisön tietojärjestelmä. Tällä tavoin helpotetaan tietojen avointa tallentamista, hallintaa ja hyödyntämistä.

Alysandrakis
Arvoisa puhemies, yhdessä Europolin kanssa Schengenin tietojärjestelmää on vuodesta 1995 käytetty ja käytetään edelleenkin helpottamaan eurooppalaisen järjestysvallan toimintaa. Sen avulla kansalaisia voidaan saattaa epäilyksenalaiseksi, ja heitä voidaan tarkkailla. Sen avulla rajoitetaan vastarintaliikkeitä ja poliittista tottelemattomuutta ja asetetaan ahtaalle maahanmuuttajia, jotka nähdään tunkeilijoina, kun he pyrkivät Eurooppaan "vihreälle oksalle". Tätä järjestelmää on käytetty erityisen hanakasti muun muassa Nizzassa, Göteborgissa ja Genovassa, eli aina kun kansa on vastustanut Euroopan unionin etuja ajavia päätöksiä.
Kuukausi sitten Euroopan parlamentissa pyydettiin asiasta tilanneselvitys. Selvityksen laatija osoitti, kuinka mielivaltaisia ja epäluotettavia tietojärjestelmään rekisteröidyt henkilökohtaiset tiedot ovat. Pari päivää tämän jälkeen Euroopan unionissa kiirehdittiin luovuttamaan nämä tiedot yhdysvaltalaisten käyttöön, jotta he voisivat paremmin vaientaa kaiken vastarinnan maailmassa ja aloittaa uudenlaisen imperialistisen sodan verukkeenaan terrorismin vastainen taistelu. Eikä tässä vielä kaikki: Eurooppa-neuvoston taannoisessa ylimääräisessä kokouksessa Euroopan unionin 15 jäsenvaltiota luovuttivat kaikki eurooppalaiset tietolähteet ja arkistot USA:n vapaaseen käyttöön.
Schengenin tietojärjestelmä - olipa sitten kyse ensimmäisen sukupolven tai nyt käsiteltävänä olevasta toisen sukupolven tietojärjestelmästä - on olennainen osa järjestysvallan valvontakoneistoa, ja siksi sen lakkauttaminen on kansalaisliikkeen tehtävä.

Vitorino
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aloitan von Boetticherin ensimmäisestä mietinnöstä, joka koskee oikeudellista yhteistyötä yksityisoikeuteen liittyvissä asioissa.
Meillä on todellakin ollut Amsterdamin sopimuksen tultua voimaan erittäin kunnianhimoinen toimintaohjelma oikeudellista yhteistyötä varten yksityisoikeuteen liittyvissä asioissa. Esimerkkinä voin mainita, että neuvosto on hyväksynyt kahtena viime vuonna viisi asiaan liittyvää asetusta ja että kahdesta ehdotuksesta keskustellaan parhaillaan. Komissio valmistelee tällä hetkellä kahta uutta säädösehdotusta.
Käsiteltävän ehdotuksen tavoitteena on edistää yksityisoikeutta koskevan Euroopan oikeudellisen alueen luomista. Tarkoitus ei ole ehdottaa uutta toimintaohjelmaa, vaan edistää tällä alalla jo olemassa olevien toimintasuunnitelmien, etenkin Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmien, onnistunutta täytäntöönpanoa.
Täten näissä ehdotuksissa esittämämme tuki, koskee paitsi julkisten ja yksityisten elinten ja järjestöjen jäsenvaltioissa toteuttamien hankkeiden yhteisrahoitusta myös komission toimien rahoitusta, kuten toimien, joilla pyritään varmistamaan yhteisön oikeuden moitteeton soveltaminen yksityisoikeuden alalla, mistä kansalaiset varmasti hyötyvät.
Olen hyvin iloinen jäsen von Boetticherin myönteisestä suhtautumisesta ehdotukseemme, ja haluan kiittää häntä erinomaisesta mietinnöstä.
Kuudesta ehdotetusta tarkistuksesta komissio hyväksyy neljä. Viittaan budjettivaliokunnan ehdottamiin kahta uutta johdanto-osan kappaletta koskeviin tarkistuksiin, kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunnan ehdottamaan uuteen johdanto-osan kappaleeseen sekä tarkistukseen, jossa esitetään termin "oikeuden alan toimija" määritelmä.
Puiteohjelman erityisiä tavoitteita koskevan tarkistuksen osalta pysyttelen mieluummin komission alkuperäisessä ehdotuksessa, sillä siinä noudatetaan tarkemmin Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmissä meille vahvistettuja tavoitteita.
Ymmärrän hyvin esittelijän perusteet tarkistukselle 5, mutta mielestäni korkean kynnyksen asettaminen kansalaisjärjestöille on myös tapa tukea todellisia eurooppalaisia järjestöjä tällä alalla. Uskon, että ehdottamamme raja pysyy käytännöllisenä myös Euroopan unionin laajentumisen jälkeen. Useat alan kansalaisjärjestöt ovat lisäksi jo huomattavan laajoja ja kattavat merkittävän määrän ehdokasvaltioita.
Arvoisa puhemies, Schengenin tietojärjestelmää (SIS) koskeva toinen mietintö on mielestäni olennainen sisäisiä rajoja vailla olevan alueen toiminnalle. Toisen sukupolven SIS:n kehittämisen tarve on jo todettu useita vuosia sitten. Tarve johtuu ennen kaikkea nykyisen SIS:n rajallisuudesta: siihen voi osallistua vain 18 maata. Unionin laajentuminen vaatii siis kehittämään toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän SIS II:n, joka mahdollistaa uusien jäsenvaltioiden täyden yhdentymisen. Ilman SIS II:ta emme pysty poistamaan valvontaa Euroopan unionin nykyisten ehdokasvaltioiden sisärajoilta.
Kahdessa aloitteessa, joihin otetaan tänään kantaa, vahvistetaan, että Euroopan parlamentti ja komissio ovat vastedes entistä tärkeämmässä asemassa SIS II:n kehittämisessä, olipa kyse sitten tästä alkuvaiheessa päätettävästä rahoituksesta tai järjestelmän tulevan rakenteen ja konkreettisen toiminnan määrittelemisestä.
Nämä kaksi aloitetta ovat suoraa jatkoa oikeus- ja sisäasiain neuvoston toukokuun lopulla tekemälle päätökselle rahoittaa SIS II:n kehittämistä yhteisön talousarviosta vuodesta 2002 lähtien.
Aloitteissa ehdotetaan komitean perustamista komission auttamiseksi SIS II:n kehittämisessä ja Euroopan parlamentin pitämistä järjestelmällisesti ajan tasalla töiden etenemisestä parlamentin tiedotusmekanismien kautta, jotka vahvistetaan komitologiamenettelyn mukaan.
Haluan korostaa, että komission pyynnöstä vuoden 2001 talousarvioesitykseen sisällytettiin varoja SIS II:n kehittämiseen valmistelutoimena. Kun kyseessä on valmistelun kehittäminen ja kun otetaan huomioon talousarvion toteuttamista koskevat säännöt, komissio ei varsinaisesti tarvitse oikeusperustaa ennakkomenoja varten, mutta komissio tietää hyvin, ettei se pysty kehittämään SIS II:ta ilman jäsenvaltioiden kokemuksia nykyisestä SIS:stä ja sen toiminnasta. Kokemukset ovat täysin välttämättömiä, ja komitologiamenettelyn käyttöönotto tarjoaa kunnollisen rakenteellisen ratkaisun, joka auttaa komissiota sen uusissa SIS II:n kehittämiseen liittyvissä tehtävissä.
Mutta vaikka hyväksymme komitean perustamisen komission avustamiseksi, olisimme toivoneet mieluummin komitologiamenettelyä, joka olisi perustunut neuvoa-antavan komitean ja hallintokomitean perustamiseen.
Komissio on tyytyväinen jäsen von Boetticherin tätä koskeviin ehdotuksiin, ja toivon, että ne hyväksytään täysistunnossa.
Komissio on myös valmis tukemaan Euroopan parlamentin tarkistusta, jossa komissiota pyydetään esittämään puolen vuoden välein tilanneselvityksiä SIS II:n kehitystyön etenemisestä neuvoston lisäksi Euroopan parlamentille. Tätä tukee paitsi avoimuuden periaate myös rooli, joka Euroopan parlamentilla tulee olemaan välttämättömissä lainsäädännöllisissä toimenpiteissä, joita tarvitaan SIS II:n kehittämiseksi, ja joka edellyttää, että Euroopan parlamentti pidetään täysin ajan tasalla asiassa tehtävästä työstä. Tänään keskusteltavinamme olevat kaksi aloitetta koskevat ennen kaikkea SIS II:n käyttöönottoon liittyvää teknistä työtä. Käyttöönotto lisäksi edellyttää, että aikanaan hyväksytään perussopimusten asianmukaisiin oikeusperustoihin perustuvat lainsäädännölliset toimenpiteet, joista Euroopan parlamenttia kuullaan. Lainsäädännöllisissä toimenpiteissä on määriteltävä kaikki SIS II:n olennaiset tekijät, muun muassa järjestelmän tavoitteet, syötettävät tiedot, tietosuoja, yhteisen valvontaviranomaisen suorittama valvonta mukaan luettuna, tulevan SIS II:n hallinnointi sekä jäsen Coelhon esiin tuoma kysymys viraston perustamisesta.
Näistä juuri esittämistäni kohdista keskustellaan vielä oikean hetken tullen, kun komission vuoden 2002 alussa käynnistämän toteutettavuustutkimuksen tulokset valmistuvat.
Siitä, että komissio ei voi tänään tukea näitä kohtia koskevia tarkistuksia, ei siis johdu, ettei se hyväksyisi niiden sisältöä. Mielestäni on vain liian aikaista käsitellä niitä näiden kahden aloitteen yhteydessä, jotka koskevat vain SIS II:n kehittämisen rahoitusta. Keskustelemme näistä aiheista vielä toiste, ja päätämme niistä aikanaan säädösehdotusten pohjalta.
Haluaisin esittää lopuksi myönteisen huomion: työskentelemme tulevina vuosina SIS II:n kehittämisen parissa, ja työ pitäisi saada päätökseen kohtuullisessa ajassa, jotta uudet jäsenvaltiot voisivat liittyä siihen ja pystyisivät siten osallistumaan yhteiseen sisäisiä rajoja vailla olevaan alueeseemme.
Lausuntonne hyväksyminen tänään kolmen kuukauden kuluessa näiden kahden aloitteen tekemisestä todistaa Euroopan parlamentin, sen kansalaisvapauksien valiokunnan ja sen esittelijän halusta ja kyvystä edistää SIS II:n pikaista valmistumista. Olen tästä hyvin iloinen.

Ympäristö: yleisön osallistuminen tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Korholan laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0321/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien 85/337/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta (KOM(2000) 839 - C5-0027/2001 - 2000/0331(COD)).

Korhola
. Arvoisa puhemies, käsittelyssä on nyt direktiivi, joka koskee yleisön osallistumista ympäristöpäätöksiin. Se on toinen pilari lainsäädäntötyössä, jonka tarkoituksena on ratifioida vuonna 1998 solmittu Århusin sopimus yhteisössä. Haluan kiittää siitä, että mietintöluonnokseni on saanut paljon ja yksimielistä tukea monissa tärkeissä esittämissäni kohdissa. Mietintö on kuitenkin herättänyt myös poliittisia intohimoja. Sillä on kyettävä löytämään tasapaino toisaalta kansalaisten laajan osallistumismahdollisuuden takaamisen ja toisaalta hidastamistarkoituksessa tehdyn kiusanteon välttämisen välillä. Tehtävä ei ole helppo, varsinkin kun komission pohjaesitys on rakenteeltaan hyvin vaikea.
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa toissa viikolla toimitettu äänestys johti kiusallisen epäloogiseen lopputulokseen, joka on nyt täysistuntokäsittelyssä oikaistava korjataksemme parlamentin maineen kannalta nolon tilanteen. Valiokunnan hyväksymässä mietintöversiossa on tällä hetkellä toisiaan kumoavia aineksia. Itse koen, että esittämääni lähtökohtaa ja sen käytännön seurauksia ei ehditty tarpeeksi käsitellä ja ymmärtää. Esitin, että tiedonsaanti ja yleisön kuuleminen koskee kaikkea yleisöä, mutta rajasin päätöksen jälkeisen oikeusturvan koskemaan vain rajatumpaa yleisöä, jonka oikeuksia tehty päätös loukkaa. Vain tässä kohdin jäin ilman toivomaani tukea parlamentin suuremmilta ryhmiltä. Halusin avata konsultaatiovaiheen koko yleisölle, koska on loogisesti outoa, että viranomainen etukäteen joutuu rajaamaan yleisöstä ne, joita asia koskee. Miten se voisi tietää keitä ja miten asia koskettaa, ennen kuin se on kuullut yleisöä tässä asiassa? Ja jos se sen tietää, on yleisön kuuleminen aivan turhaa. Tällainen rajaaminen on outoa kansalaisen osallistumisen kannalta ja vie myös turhaa aikaa ja energiaa viranomaiselta itseltään.
Koska kollegat ovat pelänneet lähestymistapani merkitsevän sitä, että jokainen voi haastaa viranomaisen oikeuteen, haluan korostaa, että asia on juuri päinvastoin. Sen tekee nimenomaan komission versio asettaessaan viranomaiselle vaativat velvoitteet. Esityksessäni muutoksenhakuoikeus rajataan vain niille, joiden oikeuksia tehty päätös loukkaa, jotta muutoksenhakua ei käytettäisi tarkoituksellisesti kiusantekoon. Mahdollisuudesta ilmaista mielipide ei automaattisesti seuraa oikeutta muutoksenhakuun.
Komission esityksessä yleisön osallistumismahdollisuus rajattiin kaikissa vaiheissa yleisöön, jota asia koskee. Pidän edelleen komission esitystä tältä osin erehdyksenä, jonka käytännön seuraukset hankaloittavat turhaan viranomaisten työtä. Viranomaisilla tulee olemaan tavattoman suuri vaiva selvittää, keitä asia koskee, mukaan lukien kaikki kansalaisjärjestöt, jotka komission esityksen mukaan ovat aina asianosaisia. Epäonnistuminen tai laiminlyönti tässä ovat aina peruste asian viemiselle oikeuteen. Epäilemättä komission esittämässä muodossa säännöksiä voidaankin väärinkäyttää - myös projektien hidastamiseen.
Ehdotukseni oli sikäli merkillinen, että se olisi yhtä aikaa hyödyttänyt vilpittömästi osallistumaan halukkaita kansalaisia että asiaa hoitavia viranomaisia ja niitä tahoja, joiden hankkeesta oli kysymys. Ehkä asia vielä korjautuu, kun jäsenvaltiot joutuvat tarkemmin miettimään asian soveltamista käytännössä. Edellä selostamani on mielestäni tärkeä asia kaikkien direktiivin kanssa tekemisiin joutuvien osapuolten kannalta.
Onneksi moni muu Århusin sopimuksen kannalta tärkeä seikka on otettu vastaan myönteisesti. Olen ensinnäkin halunnut virtaviivaistaa käytäntöä yhtenäistämällä prosessia koskevia määräyksiä eri direktiivien osalta. Näin kansalaisten on helpompi tietää, miten menetellä, ja viranomaisten velvollisuus neuvoa kansalaista sujuu vaivattomammin. Komission esityksessä menettelytavat vaihtelevat hieman, ja silloin on vaikea tietää, miten missäkin tapauksessa olisi toimittava.
Lisäksi olen ottanut mietintöön joitakin Århusin sopimuksen mukaisia tavoitteita, jotka komissio oli jättänyt pois tai unohtanut esityksestään. Näin mietintö noudattaa paremmin sopimuksen henkeä ja tavoitteita. Tämä koskee erityisesti Århusin sopimuksen 6 artiklan 5 kohtaa ja 8 artiklaa, erityisesti 8 artikla ilmaisee sopimuksen kannalta tärkeitä periaatteita. Haluan myös kiittää kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan ja vetoomusvaliokunnan lausuntoja, jotka rohkaisivat ja tukivat työtäni ympäristövaliokunnassa. Myös yhteistyö komission ja etenkin neuvoston kanssa on ollut rakentavaa ja lupaa hyvää mietinnön toista käsittelyä silmällä pitäen.

Lambert
Arvoisa puhemies, haluamme kiittää jäsen Korholaa hänen työstään tämän monitahoisen asiakirjan laadinnassa. Vetoomusvaliokunnassa on suuri määrä vetoomuksia, jotka koskevat tässä tärkeässä mietinnössä käsiteltäviä direktiivejä. Mielestämme on erittäin selvää, että yleisö haluaa osallistua ja saada tietoa - etenkin hyvissä ajoin - erityisistä ehdotuksista. Saamme kuulla usein yleisöltä valituksia tiedonpuutteesta sekä myöhästyneestä, puutteellisesta ja vaikeaselkoisesta tiedottamisesta. Näissä vetoomuksissa olemme usein huomanneet, että osa jäsenvaltioista on soveltanut erittäin huonosti edellä mainittuja direktiivejä, mikä on johtanut oikeusjuttuihin.
Valiokuntamme oli täysin yksimielinen. Haluamme, että yleisö määritellään mahdollisimman laajasti. Olemme huomanneet meille esitetyistä kysymyksistä, että asiat eivät kosketa suoraan vain ympäristöjärjestöjä tai alueella asuvia ihmisiä. Olemme törmänneet pienyrityksiin, kalastajiin ja muihin, joiden mielestä erityiset hankkeet vaikuttavat heihin, joten he ovat myös asianosaisia.
Lisäksi mielestämme on tärkeää, että tarkastellaan myös politiikkaa, koska törmäämme usein kysymykseen: "Mikä on hankkeen poliittinen kehys?", erityisesti kun asia liittyy Euroopan unionin politiikkaan, kuten yhteisen maatalouspolitiikan ja rakennerahastojen menoihin. Olemme huomanneet myös, että ihmiset haluavat päästä käsiksi tiedonlähteisiin, jotta he ymmärtäisivät heille tarjottua tietoa. Joskus valiokuntaamme tulee vetoomuksia ympäristövaikutusarvioiden arvioimiseksi, koska kyseisiltä järjestöiltä puuttuvat tarvittavat voimavarat osallistua täysimittaisesti suunnitteluprosessiin. On tärkeää, että tutkimme asiaa, erityisesti jäsenvaltioissa.

Sacconi
Arvoisa puhemies, yleisön on välttämätöntä osallistua täysipainoisesti ja tehokkaasti ympäristökysymyksiä koskevaan päätöksentekoprosessiin, ja me tuemme tällaista osallistumista. Osallistuminen antaa yleisölle mahdollisuuden ilmaista näkemyksiään ja kertoa peloistaan, joilla saattaa olla tärkeä merkitys päätösten tekemisessä ja jotka kyseisistä päätöksistä vastuussa olevien on tärkeä ottaa huomioon. Tämä puolestaan vahvistaa päätösprosessiin liittyvää vastuullisuutta ja avoimuutta ja lisää yleisön kiinnostusta ympäristökysymyksiin.
Kuten on jo tuotu esiin, kansainvälisellä tasolla on jo Århusin yleissopimuksen kautta tunnustettu, että on tärkeää edistää yleisön osallistumista voimakkaammin. Direktiivissä, josta huomenna äänestämme, on tarkoitus mukauttaa yhteisön oikeus kyseisen yleissopimuksen määräyksiin ja avata mahdollisuus sille, että yhteisö ratifioi kyseisen sopimuksen. Yleisölle varmistetaan täysi osallistumismahdollisuus jo päätösprosessin varhaisessa ja vaikuttavassa vaiheessa siltä osin kuin päätökset koskevat eräiden suunnitelmien ja ohjelmien laadintaa, ympäristövaikutusten arviointia koskevaa menettelyä, ympäristön pilaantumisen täysipanoista ehkäisemisestä ja vähentämistä.
Tältä osin ilmaisen tyytyväisyyteni siitä, että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta esitti uusia määräyksiä, jotka sisältävät selkeitä viittauksia tiedon levittämisestä myös Internetin välityksellä. Eräs olennaisen tärkeä seikka on se, että ainoastaan yleisöllä, jota asia koskee, toisin sanoen kansalaisilla tai ryhmillä kansalaisjärjestöt mukaan luettuina, on oikeus ilmaista huomioita ja kantoja ja jopa käyttää mahdollisuutta panna vireille uudelleentarkastusmenettely lakisääteisessä oikeuselimessä.
Vaikka arvostankin muita tarkistuksia, joita esittelijä on tehnyt mietintöön, en kuitenkaan kannata hänen ehdotustaan laajentaa osallistumisoikeutta koskemaan rajoituksetta kaikkea yleisöä. Laaja ja epämääräinen määritelmä yleisöstä saattaa synnyttää tulkinnanvaraisia väärinkäsityksiä ja vaikeuttaa epäasianmukaisesti jonkin hankkeen toteuttamista. Sen sijaan tuen valiokunnan ehdotukseen tehtyjä määritelmiä, joissa eritellään selkeästi käsite "yleisö, jota asia koskee", ja vain tällä yleisöllä on oikeus esittää huomioita toimivaltaiselle viranomaiselle, ennen kuin tämän direktiivin kattamilla aloilla tehdään päätöksiä ja mahdollisesti pannaan vireille uudelleentarkastusmenettely.

Paulsen
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme jo muutama kuukausi sitten käsitelleet esittelijä Korholan aivan loistavaa mietintöä, jossa käsiteltiin ympäristöä koskevan tiedon julkista saatavuutta. Tällä kerralla käsitellään yleisön osallistumista tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen.
Yhteistä näille mietinnöille on, että komission ehdotuksen lähtökohtana on niin kutsuttu Århusin yleissopimus. Tämän sopimuksen 8 artiklassa määrätään, että jäsenvaltioiden on pyrittävä yleisön osallistumisen edistämiseen sellaisten täytäntöönpanoasetusten ja yleisesti noudatettavien sitovien sääntöjen valmistelussa, joilla voi olla merkittäviä vaikutuksia ympäristöön.
Saman yleissopimuksen 9 artiklassa määrätään, että jokaisen valtion on - mitä haluan korostaa - varmistettava, että yleisöllä on kansallisen oikeusjärjestelmän mukaisesti mahdollisuus panna vireille tuomioistuimessa uudelleentarkastusmenettely, jossa käsitellään yleisön osallistumista koskevien määräysten soveltamisalaan kuuluvien päätösten laillisuutta.
Liberaalina pidän itsestään selvänä asiana, että kaikkien julkisten viranomaisten tekemien päätösten ja heidän laatimiensa ehdotusten on oltava kaikkien niiden ihmisten saatavilla, jotka ovat niistä kiinnostuneita ja joita ne koskettavat. Kaikki muuhan olisi demokratiassa mahdotonta.

Evans, Jillian
Haluan onnitella esittelijää tästä tärkeästä mietinnöstä, jonka olennainen osa on osallistumisen määrittely. Näin varmistetaan, että ihmiset voivat vaikuttaa suunnitelmiin ja ohjelmiin prosessin eri vaiheissa ja saada kunnollista palautetta tietääkseen, että heidän kysymyksiinsä on suhtauduttu vakavasti. On tärkeää, ettei kuulemista rajoiteta tavalla, joka tekisi kuulemisesta käytännössä merkityksetöntä - eli niin, että viranomaiset voisivat itse määritellä ihmiset, joita asia koskee ja joita asiassa kuultaisiin.
Otetaan esimerkiksi tapaus Swanseasta, omasta vaalipiiristäni, jossa paikallisviranomainen rakentaa jätteidenpolttolaitosta kahden kreivikunnan rajalle. Oman vaalipiirin asukkaita on kuultu asiassa, muttei toisen kreivikunnan ihmisiä, jotka asuvat lähempänä laitosta ja joihin se vaikuttaa vielä enemmän. Naapurikreivikunnan asukkaat vastustavat nyt suunnitelmaa voimakkaasti. Asianmukainen lainsäädäntö voisi estää vastaavan tilanteen syntymisen. Lisäksi se antaa yleisölle vähintään yhtä suuren mahdollisuuden osallistua arviointimenettelyyn. Pyydänkin teitä tukemaan ryhmäni esittämiä tarkistuksia, joilla pyritään vahvistamaan mietintöä Århusin sopimuksen mukaisesti.

Bernié
Arvoisa puhemies, on hieno tavoite edistää avoimuutta ja yleisön osallistumista tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen, ja tuemme tätä täysin. Mietinnössä tuodaan kuitenkin esiin joitakin perustavia ongelmia, kuten ensinnäkin yleisön osallistumista koskevien tekstien ja ympäristövaikutuksia koskevien tutkimusten sekä saasteiden ehkäisyä ja vähentämistä koskevien direktiivien mahdolliset päällekkäisyydet, ja toiseksi Århusin yleissopimuksen ratifiointi. Yhteisö ja kaikki jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet Århusin yleissopimuksen, mutta vain Italia ja Tanska ovat ratifioineet sen: se ei siis ole voimassa! Mietinnöstä ei saa tulla unionille keino päättää jäsenvaltioiden puolesta, haluavatko ne sitoutua yleissopimukseen.
Lisäksi ympäristöpolitiikan lisääminen suunnitelmiin ja ohjelmiin on mielestäni tässä vaiheessa ennenaikaista juuri siksi, ettei Århusin yleissopimusta ole vielä ratifioitu.
Suhtaudumme myönteisesti käsitteeseen "yleisö, jota asia koskee", jolla vältetään tekstin soveltamisalan liiallinen laajuus. Käsitteiden "yleisö" ja "yleisö, jota asia koskee" pitäisi kuitenkin voida esiintyä rinnakkain, ja jäsenvaltioiden pitäisi saada itse päättää, keitä niiden olisi tarkoituksenmukaisinta kuulla. Esimerkiksi rajat ylittävissä hankkeissa olisi järkevää kuulla koko yleisöä.
Kannatamme tarkistuksia 30, 31 ja 32.
Komission tavoin katsomme, että yleisön tehokkaalle osallistumiselle pitäisi määritellä vähimmäisvaatimukset ja jäsenvaltioiden pitäisi antaa määrätä käytännön tason yksityiskohtaiset säännöt toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.

Moreira Da Silva
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, yksi kansalaisten useimmin esittämistä valituksista koskee heidän mitätöntä rooliaan edustuksellisessa demokratiassa. He valittavat, että heillä on myönnetty oikeus äänestää tietyin väliajoin, mutta heille ei ole annettu täyttä oikeutta osallistua Euroopan, jäsenvaltioiden, alueellisella tai paikallisella tasolla valitsemiensa toimielinten jokapäiväiseen toimintaan. Nimenomaan ympäristöasioissa on useimmin havaittu, että niillä ihmisillä, jotka ovat, usein syystä, eri mieltä jostakin hankkeesta, ei ole muuta vaihtoehtoa kuin mennä kaduille tai tuomioistuimiin osoittamaan suuttumustaan.
Tämä suuttumus kasvaa eksponentiaalisesti, kun monet näistä ympäristövaikutuksiltaan huonoista hankkeista rahoitetaan yhteisen maatalouspolitiikan ja rakennerahastojen puitteissa. Siksi on erittäin tärkeää, että Århusin yleissopimuksen seurauksena komissio on säätänyt lakeja yleisön oikeudesta tutustua ympäristöä koskevaan tietoon, yleisön osallistumisesta tiettyjen suunnitelmien, politiikkojen ja toimintalinjojen laatimiseen sekä yleisön oikeudesta muutoksenhakuun. Yleisön lisääntyvä osallistuminen ei ainoastaan tee toimielimiemme tekemistä päätöksistä laillisempia, vaan se myös lisää niiden laatua.
Onnittelen tämän yleisön osallistumista ympäristösuunnitelmien ja -hankkeiden laatimiseen koskevan direktiiviehdotuksen esittelijää hänen tekemästään työstä, erityisesti, koska hän on yrittänyt eri tarkistusten avulla laajentaa kansalaisten oikeuksia ja poistaa muutamia ristiriitaisuuksia. On kuitenkin yksi asia, josta en voi olla samaa mieltä kollegani Eija-Riitta Korholan kanssa: yleisön kuuleminen on mahdollista ainoastaan, mikäli yleisöä ei määritellä liian epämääräisesti. Pidän siksi parempana komission näkökulmaa, jonka mukaan asiasta kuultava yleisö on tietystä hankkeesta kärsivä yleisö, kuin esittelijän kannattamaa laajempaa ja siten epämääräisempää määrittelyä.

Blokland
Arvoisa puhemies, olen Euroopan komission kanssa yhtä mieltä siitä, että todellisella yleisön osallistumisella ympäristöasioita koskevaan päätöksentekoon on etunsa. Yleisölle tarjotaan nimittäin silloin tilaisuus tehdä tunnetuksi mielipiteensä ja mahdolliset huolenaiheensa. Päätöksentekijät saavat tilaisuuden ottaa tämän huomioon päätöksiä tehdessään. Lyhyesti sanottuna, tämä vaikuttaa päätöksentekoprosessin avoimuuteen sekä tuloksen, siis suunnitelmien ja ohjelmien, hyväksymiseen.
Laajentaminen politiikkaan, mitä esittelijä ehdottaa, menee kuitenkin askeleen liian pitkälle, koska se ei ole riittävän konkreettista yleisön osallistumista varten. Samalla politiikan osa-alue ei kuulu ympäristövaikutusten arviointia koskevan nykyisen direktiivin soveltamisalaan. Nyt käsiteltävässä direktiivissä asetetaan tavoitteeksi, että yleisön osallistumista koskevat perusmenettelyt ovat johdonmukaisia kaikissa jäsenvaltioissa ja että niitä sovelletaan samalla tavalla yhteisön sisällä. Tämä on kuitenkin myös vähimmäisvelvoite. Täytäntöönpanon aikana käy siten ilmi, että jäsenvaltioiden välillä on kuitenkin eroja.

Santini
Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä lukuisat puhujat ovat jo tuoneet tämän asian esiin on erittäin ansiokkaita pyrkimyksiä, joista yksi tärkeimmistä on se, että kansalaisille annetaan mahdollisuus tuoda äänensä kuuluviin sen prosessin aikana, jolloin laaditaan ympäristökysymyksiä koskevia sääntöjä. Tästä aiheesta keskusteltiin jo maaliskuun täysistunnossa, ja jo silloin oli nähtävissä hieman erilaisia suhtautumistapoja osallistumista koskeviin menettelyihin ja myös sen merkitykseen siitä riippuen, millä leveysasteella sijaitsevasta jäsenvaltiosta oli kyse. Pohjois-Euroopan maissa suhtautuminen tämänkaltaiseen mukanaoloon ja osallistumiseen onkin hieman erilaista kuin Keski- ja Etelä-Euroopassa.
Mietinnön esittelijä joka on tietenkin tottunut käytänteisiin kotimaassaan, joka on ehkä demokraattisesti kehittyneempi ja edistyneempi kuin toiset maat ehdottaa sellaista osallistumismahdollisuutta, joka vaikuttaa ehkä liiankin lopulliselta ja autoritaariselta ja joka saattaisi lopulta hidastaa, jollei jopa estää ja pysäyttää tietyt päätöksentekoprosessit, joissa ei koskaan saavuteta täydellistä lähentymistä suoran demokraattisen perustan ja niin sanottujen valtaa pitävien, eli sellaisten hallinnosta vastaavien tahojen välillä, joiden tehtäväksi näiden ongelmien käsitteleminen on annettu. Näiden valtaa pitävien tahojen on otettava selkeästi huomioon myös niiden kaikkien vaatimukset ja huomiot, jotka käyttävät ympäristöä rakentamiseen, kaupankäyntiin, matkailu-, urheilu- ja kulttuuritoiminnan ja siis kaikenlaisen elämään liittyvän toiminnan kehittämiseen.
Kun otetaan huomioon, että tähän toiseen keskusteluun sisältyy aiheita, jotka koskettavat laillisuutta ja mahdollisuutta kääntyä eri oikeustasojen puoleen myös vetoomusten esittämistä silmällä pitäen, on syytä selventää hyvin yksinkertaisesti, suoraan ja väärinkäsityksiä synnyttämättä, mikä on eri roolien merkitys, kenen siis on toimittava asiassa, ja minkälaisia päätöksentekomahdollisuuksia heillä on. Täällä mainittiin Århusin yleissopimus: kannatamme sitä toki kaikki, mutta se ei sisällä mitään kiistattomia totuuksia; senkin yhteydessä pitää pohtia järkevää toissijaisuutta ja eri maiden tottumuksia, tapoja ja suoran demokratian osallistumismahdollisuuksien määrää.
Annan kuitenkin tunnustusta esittelijälle, joka paneutui asiaan innostuneesti, mutta kuten sanoin puheenvuoroni alussa, eri leveysasteilla tarvitaan kuitenkin ehkä joitakin mukautuksia.

Bolkestein
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan ensimmäiseksi mainita, että ehdotus kuuluu yleisön osallistumista ympäristöpäätösten tekoon koskevan sopimuksen toiseen pilariin. Ympäristötietoihin pääsyä koskevan ehdotuksen lisäksi on muutakin yhteisön lainsäädäntöä, joihin sisältyy jo Århusin yleissopimuksen periaate. Komissio takaa, että Århusin yleissopimuksen piirteet otetaan mukaan kaikkiin tuleviin ehdotuksiin. Yleisön osallistumisen on oltava kiinteä osa ympäristöpäätösten tekoa. Tavoitteen saavuttamiseksi ehdotusten on oltava helppoja toteuttaa käytännössä, jotta niiden täytäntöönpano sujuu joustavasti jäsenvaltioiden erilaisissa hallintojärjestelmissä.
Kysymys siitä, tulisiko päätöksentekoon osallistua koko yleisön vai yleisön, jota asia koskee, on keskeinen, ja monet äsken puhuneet jäsenet ovat jo käsitelleet aihetta. Århusin yleissopimuksen mukaisesti komissio pyrkii varmistamaan, että koko yleisö on täysin perillä suunnitelluista hankkeista, jotka saattavat vaikuttaa heihin, ja että päätöksentekoprosessiin saavat osallistua ne, joita asia koskee tai joihin hanke todennäköisesti vaikuttaa, eli yleisö, jota asia koskee. Jotkin ehdotetuista tarkistuksista ja se, mitä jotkin jäsenet ovat juuri sanoneet, näyttävät viittaavan siihen, että käyttämällä määritelmää "yleisö, jota asia koskee" sopimus ja komissio rajoittavat tarkoituksellisesti kansalaisten oikeuksia. Haluan kuitenkin osoittaa, ettei se pidä todellakaan paikkansa. Se ei ole totta. Ehdotuksen tavoitteena on laajentaa kansalaisten oikeuksia. Kyse ei ole suinkaan oikeuksien rajoittamisesta.
Määrittelemällä yleisön, jota asia koskee, keskitämme toimivaltaisten viranomaisten huomion tarpeeseen ottaa huomioon kansalaiset, joihin asia kaikkein suorimmin vaikuttaa. Määritelmä vahvistaa sekä oikeuden ilmaista mielipiteensä että oikeuden tulla kuulluksi. Määritelmä "yleisö, jota asia koskee" on riittävän yksityiskohtainen, niin ettei ole epäilystäkään siitä, kuka saa osallistua. Yleisö voisikin väittää, että se on epäoikeudenmukaisesti suljettu prosessin ulkopuolelle. Se olisi kuitenkin vaikeaa, jos yleisö olisi määritelty yleisemmin. Kansalaisjärjestöjen sisällyttäminen määritelmään "yleisö, jota asia koskee" varmistaa, että yleisempi yleisön kanta voidaan ottaa huomioon.
Käytännössä määritelmää "yleisöstä, jota asia koskee" on käytetty suuremmitta ongelmitta nykyisessä lainsäädännössä jo vuosia - esimerkiksi ympäristövaikutusten arvioinnista annetussa direktiivissä. Ihmisten rajaamisessa määritelmän perusteella ei ole esiintynyt ongelmia - ei ainakaan suuria ongelmia. Lyhyesti sanottuna lähestymistapa antaa niille, joita uudet hankkeet koskevat, oikeuden vaikuttaa päätöksiin, jotka eivät vaikuta ainoastaan heidän ympäristöönsä, vaan kenties myös heidän taloudelliseen ja sosiaaliseen tilanteeseensa. Näiden syiden takia komissio ei voi ikävä kyllä tukea tarkistuksia, joiden tarkoituksena on korvata käsite yleisö, jota asia koskee.
Tarkistuksella 26 pyritään laajentamaan merkittävästi 1 artiklan soveltamisalaa, jotta se kattaisi ympäristöalan suunnitelmien ja ohjelmien lisäksi myös muut alat. Komission mielestä se heikentäisi ehdotuksen rajausta ja ehdotetut toimet johtaisivat lisäksi oikeudelliseen sekaannukseen. Itse asiassa näin lainsäädäntöön syntyisi päällekkäisiä toimia, joilla on samat tavoitteet mutta epäjohdonmukainen toteutustapa. Ympäristövaikutusten arvioinnista annettu direktiivi 2001/42/EY sisältää kuitenkin jo tarvittavat toimet, jotka liittyvät muiden alojen merkittäviä ympäristövaikutuksia mahdollisesti sisältäviin suunnitelmiin ja ohjelmiin. Direktiivissä säädetään tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista monilla yhdentymisaloilla ja odotetaan yleisön osallistuvan täysin Århusin yleissopimuksen vaatimusten mukaisesti.
Tarkistuksissa 6 ja 12 pyritään panemaan täytäntöön Århusin yleissopimuksen parhaiden pyrkimysten lauseke, ja ne on muotoiltu oikeudellisesti ei-sitoviksi. Tarkistuksen 9 alussa mainitaan yleisön osallistuminen politiikkaan, mutta teksti ei sisällä asiaa koskevia toiminnallisia säännöksiä. Komission muotoilemaan ehdotukseen on tarkoitus sisällyttää Århusin yleissopimuksen oikeudellisesti sitovat säännökset. Komission mielestä ei tule mitään lisäarvoa siitä, että omaksutaan sopimuksen soft law -luonteisia säännöksiä. Yhteisön lisäksi kaikki jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet Århusin yleissopimuksen, ja niiden on jo otettava huomioon soft law -luonteiset säännökset.
Ikävä kyllä, komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 7 ja 11, joissa annetaan mahdollisuus panna vireille uudelleentarkastusmenettely tuomioistuimessa yleisön osallistumisesta suunnitelmiin ja ohjelmiin. Tätä ei nimenomaisesti vaadita Århusin yleissopimuksessa eikä tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista annetussa direktiivissä. Komissio pitää kuitenkin mahdollisena, että vielä annetaan Århusin yleissopimuksen kolmatta pilaria koskevia lainsäädäntöehdotuksia uudelleentarkastusmenettelyn vireillepanosta tuomioistuimessa.
Saanen lopuksi vahvistaa komission kannan tarkistuksiin. Komissio hyväksyy tarkistukset 15, 18, 25, 28 ja 29. Lisäksi tarkistukset 9, 13, 14, 23 ja 27 hyväksytään osittain ja tarkistukset 4, 5, 10 ja 17 periaatteessa. Komissio ei hyväksy tarkistuksia 1, 16, 20, 21 ja 22.
Lopuksi haluan korostaa, että yhteisen etumme - ja lopulta Euroopan kansalaisten edun - mukaista on panna tämä ehdotus täytäntöön nopeasti. Vasta kun puitteet on vahvistettu, yleisön osallistuminen päätöksentekoon voidaan integroida täysin hallintokäytäntöön.

Korhola
Englanninkielinen tulkkaus ei onnistunut seuraamaan puhettani, joten kaikki muut englantia käyttävät tulkkauksetkin olivat epätäydellisiä. Tämä on valitettavaa. Näin on käynyt usein, joten kehotan tulkkauksen laadun parantamista pikimmiten.

Puhemies
Jäsen Korhola, merkitsemme tämän tarkasti muistiin. Tiedämme, että toisen kielen kautta tehty tulkkaus aiheuttaa toisinaan hieman ongelmia. Merkitsemme tämän tarkasti muistiin, jotta se ei enää toistuisi.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavat yritykset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Olle Schmidtin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0324/2001) yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi:
I. siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 85/611/ETY muuttamisesta rahastoyhtiöiden ja yksinkertaistettujen tarjousesitteiden sääntelemiseksi
(7550/2001 - C5-0295/2001 - 1998/0242(COD));
II. arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 85/611/ETY muuttamisesta yhteissijoitusyritysten sijoitusten osalta (7551/2001 - C5-0296/2001 - 1998/0243(COD)).

Schmidt, Olle
Arvoisa puhemies, loppukoon niin kutsutun UCITS-direktiivin (yhteissijoitusyritystä koskevan direktiivin) 12 vuotta kestänyt käsittely tähän! Viime vuoden helmikuussa käsittelimme asiaa ensimmäisen kerran. Yhteinen kanta saatiin vihdoinkin aikaan heinäkuussa puolitoista vuotta myöhemmin, ja nyt on meidän vuoromme.
Kuten tiedätte, ensimmäisessä ehdotuksessa keskitytään itse yhteissijoitusyrityksiin ja siihen, minkälaisia sijoituksia ne voivat tehdä. Toisessa ehdotuksessa päivitetään ja laajennetaan itse rahastojen hoitoon liittyviä määräyksiä. Parlamentti asettui ensimmäisessä käsittelyssä laajasti ottaen molempien ehdotusten taakse. Molempiin ehdotuksiin hyväksyttiin yhteensä 37 tarkistusta. Neuvosto on hyväksynyt niistä kokonaan tai osin 30. UCITS I -ehdotuksesta neuvosto hyväksyi vaihtelevassa määrin 20 parlamentin 24 tarkistuksesta. Neuvosto on lisäksi tehnyt joitakin omia tarkistuksia. Tärkein niistä koskee OTC-johdannaisia; komissio vastusti niitä alusta alkaen. Parlamentti oli puolestaan sitä mieltä, että OTC-johdannaisia voitaisiin käyttää laajemmin, mutta kuitenkin niin, että käyttöön liittyy tiukkoja vaatimuksia. Neuvosto tuki tätä lähestymistapaa. Neuvoston kanta oli useissa tapauksissa parlamentinkin kantaa varovaisempi, kun kyse oli OTC-johdannaisista, ja neuvosto oli sitä mieltä, että OTC:hen tehtävien sijoitusten pitää täyttää tiukahkot laadulliset vaatimukset.
Kun kyse on komitologiasta, yhteinen kanta sisältää kuitenkin rahoituspalvelujen alaa koskevia komitologiaan liittyviä määräyksiä. Haluan kuitenkin painottaa, että niillä ei ole selkeää yhteyttä Lamfalussyn johtaman ryhmän myöhemmin tekemiin ehdotuksiin.
Vuonna 1985 laaditussa direktiivissä perustettiin niin kutsuttu yhteyskomitea neuvomaan komissiota. Komission alkuperäisessä ehdotuksessa, jota tänään käsittelemme, ehdotettiin yhteyskomitean valtuuksien laajentamista. Parlamentti hyväksyy joitakin ehdotuksen osia, mutta ei kuitenkaan sitä osaa, jossa kyse on sijoitusten ylärajojen mukauttamisesta, minkä neuvosto hyväksyi. Komission tavoin neuvostokin hyväksyi parlamentin vaatimuksen komitealle delegoitavista asioista. Parlamentti on mielestäni täten hyväksynyt komitologian käytön ja muuttanut lisäksi onnistuneesti valtuuksien laajuutta. Sen vuoksi ei mielestäni ole mitään syytä ryhtyä käsittelemään tätä asiaa juuri nyt.
Jäsenet Goebbels, Jonckheer ja Herzog ovat kuitenkin laatineet tarkistuksen. Jos se hyväksytään, pelkään, että edessämme on sovittelu, jonka tulos voi olla minkälainen tahansa. Lamfalussyn ryhmän ratkaisu saattaa myöhästyä ja pysäyttää UCITS-direktiivin. Sitä ei kukaan voi haluta! Toivon, että jäsen Goebbels on kanssani samaa mieltä asiasta.
UCITS II -ehdotuksesta neuvosto on hyväksynyt suurimman osan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämistä huomautuksista. Parlamentin 13 tarkistuksesta 10 on löytänyt tiensä joko kokonaan tai osittain yhteiseen kantaan. Niistä kiistanalaisin koski sijoitusyhtiöiden pääomavaatimusta. Kompromissi, johon neuvosto lopulta päätyi, on yleisesti ottaen parlamentin kannan mukainen. Kun otetaan huomioon, miten monimutkaisia nämä molemmat direktiivit ovat, sekä se, kuinka nopeasti markkinat kehittyvät, valiokunta ehdottaa, että sääntöjä tarkistettaisiin kolmen vuoden kuluttua. Siihen on kaksi syytä: ensinnäkin neuvoston saavuttama kompromissi on hyvin hauras, eikä olisi kenenkään etujen mukaista vaarantaa sitä esittämällä siihen tehtäviä yksityiskohtaisia, teknisiä tai poliittisesti arkaluonteisia tarkistuksia. Sovittelu viivästyttäisi tätä kauan odotettua uudistamista, ja se saattaisi jopa vaarantaa lainsäädännön toteutumisen ylipäänsä. Toiseksi yhteisissä kannoissa on saatu aikaan hyvä tasapaino sijoittajien suojan ja investointien vapauden välillä. Kuten sanottu, huomioon on otettu suurin osa niistä tarkistuksista, joita viime kerralla ehdotimme.
Olemassa on kuitenkin joitakin ratkaisemattomia kysymyksiä. Mielestäni niitä voidaan käsitellä parhaiten laajemmassa yhteydessä. Valiokunta noudatti ystävällisesti antamiani suosituksia. UCITS I -ehdotukseen on sen vuoksi ehdotettu vain yhtä tarkistusta, jossa määritellään tulevan uudelleentarkastelun joitakin suuntaviivoja. Lisäksi ehdotetaan, että olemassa olevien rahastojen ei tarvitse noudattaa uutta lainsäädäntöä tietyn siirtymäkauden aikana, mitä kutsutaan nimellä saavutettujen etujen säilyttämislauseke (grandfather clause). Toiseen yhteiseen kantaan on esitetty tarkistusta, jonka tarkoituksena on mukauttaa pääomavaatimusta koskeva arviointijakso edellä kuvailtuun yleiseen uudelleentarkasteluun.
Valiokuntakäsittelyn jälkeen olen ollut yhteydessä neuvostoon, vielä niinkin myöhään kuin muutama tunti sitten, ja komissioon. Sen vuoksi esitän yhdessä jäsen Goebbelsin kanssa uutta tarkistusta, joka koskee siirtymäkauden lyhentämistä. Siten UCITS-direktiivi olisi mahdollista ottaa käyttöön jäsenvaltioissa vuoteen 2005 mennessä, toisin sanoen taloudellisen toimintasuunnitelman on oltava toimeenpantu siihen mennessä. Tällä pyritään välttämään sovittelu.
Rahastoja koskevan säännöstön uusimistyö on ollut käynnissä 12 vuotta, ja se on selvä esimerkki siitä, että tätä asiaa koskevaa päätöksentekoa on uudistettava. Jotta Euroopalla olisi edes jonkinlainen mahdollisuus kilpailla esimerkiksi Yhdysvaltain talouden kanssa, teknisten muutosten pitää tapahtua huomattavasti yksinkertaisemmin ja nopeammin. Nyt olemme saaneet aikaan hyvän tasapainon hyvin toimivien markkinoiden ja kohtuullisen varman kuluttajansuojan välillä.
Parlamentti on vienyt asiaa eteenpäin ja osoittanut kykyä toimia nopeasti ja tehdä kompromisseja silloin, kun on tosi kyseessä. Jatkakaamme aloittamallamme tiellä! Eurooppa tarvitsee harkittua, nopeaa ja tehokasta lainsäädäntöä!
Haluaisin lopuksi kiittää kaikkia työhön osallistuneita: komission jäsentä, hänen hyviä ja ystävällisiä työntekijöitään, kollegoita, jotka ovat todellakin kantaneet kortensa kekoon tänä vaikeana aikana. Toivon, että voimme huomenna saattaa päätökseen 12 vuoden työn siten, että siitä on hyötyä Euroopan kuluttajille ja sijoittajille.

García-Margallo y Marfil
Arvoisa puhemies, jatkaakseni esittelijän viimeisistä sanoista, kiitän kaikkia työhön osallistuneita henkilöitä, ja aivan erityisesti komission henkilökuntaa, meille antamastaan avusta. Käsiteltävänä oleva aihe on äärimmäisestä teknisyydestään huolimatta hyvin tärkeä sekä poliittiselta että sosiaaliselta kannalta, koska tiedetään hyvin, että yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavat yritykset muodostavat eläkerahastojen ohella tällä hetkellä säästämisvälineen, jota suurin osa kansalaisista suosii.
Ensimmäinen ongelma oli se, että oli kaksi direktiiviä: toinen oli niin kutsuttu tuotedirektiivi, joka antoi näille yrityksille mahdollisuuden sijoittaa tuotteisiin, jotka niiltä oli siihen asti kielletty, ja toinen, jonka avulla oli tarkoitus lisätä pääomia huomattavasti. Komissiossa ja parlamentissa levisi kiusaus hyväksyä tuotedirektiivi välittömästi ja lykätä niin sanotun rahastojen hoitoa koskevan direktiivin käsittelyä. Parlamentti varoitti, että olisi vaarallista antaa näiden yhteissijoitusyritysten korostan, että ne kanavoivat kansalaisten säästöjä siirtyä rannikolta syvemmille vesille varmistamatta ensin, että ne on varustettu uhkarohkeampaa matkaa varten kuin ne olivat siihen asti tehneet.
Kuten esittelijä totesi, ensimmäisen keskustelun aihe ja tarkoitan nyt tuotedirektiiviä oli, mihin ne voivat sijoittaa. Hän viittasi johdannaisten käyttämiseen salkunhoidossa, jota ei vielä säännellä, indeksirahastoihin, kasautumisilmiöön, ja niin edelleen, sekä teknisiin ongelmiin, joita en tässä toista. Haluan kuitenkin sanoa, että ryhmäni mielestä ratkaisevaa on ollut, että on otettu tasapuolisesti huomioon, että annetaan enemmän mahdollisuuksia hallintoelimille, ja näin ollen enemmän mahdollisuuksia myös sijoittajille, sekä suojelu eli varovaisuus, jolla näin arkaluonteista aihetta on käsiteltävä.
Parlamentti halusi antaa komissiolle signaalin. Kuten aiemmissa tapauksissa, parlamentti haluaa jouduttaa rahoituspalveluja koskevia toimintasuunnitelmia koskevien direktiivien hyväksymistä. Haluamme, että tämä direktiivi hyväksytään nopeasti, ja näin ollen haluamme, että siinä ei tarvitse soveltaa sovittelumenettelyä. Tämän vuoksi olemme vähentäneet tarkistustemme määrän yhteen josta en itse pidä, vaikka aionkin äänestää sen puolesta joka koskee saavutettujen etujen säilyttämislausekkeen käyttöönottoa, mikä tarkoittaa sitä, että määrätään siirtymäkausi, jotta nykyiset yritykset saisivat lisäaikaa pääomansa mukauttamiseen.
Täällä viitattiin toiseen jäsen Goebbelsin esittämään tarkistukseen, joka peruutetaan, mutta joka on mielestäni hyvin viisas tarkistus, ja joka muodostaa toisen signaalin, jonka parlamentti antaa komissiolle. Ensimmäinen on se toistan että ei pidä esittää sellaisia tarkistuksia, joita neuvosto ja komissio eivät voi hyväksyä. Toiseksi varoitamme vaikka kyseessä ei olekaan Lamfalussyn menettely että asioita täytyy aina jouduttaa, että olemme aina valmiita jouduttamaan lainsäädäntömenettelyä, mutta me emme ole valmiita luopumaan yhteispäätösmenettelyä koskevista valtuuksistamme, joiden saavuttamiseen parlamentilta meni niin kauan.

Goebbels
Arvoisa puhemies, yritän kiriä kiinni jäsen García-Margallon käyttämää aikaa, haluan vain esittää ryhmäni tuen jäsen Olle Schmidtin ehdotuksille ja kiitän häntä hankalasta työstä Euroopan parlamentin esittelijänä. Tuemme hänen esittämiään kahta tarkistusta. Esitin itse vielä yhden tarkistuksen joidenkin kollegoideni kanssa. Tulemme todennäköisesti perumaan tarkistuksen, se riippuu vastauksista, jotka komission jäsen Bolkestein pian antaa meille. Useat meistä - ja uskon puhuvani jäsen García-Margallon ja muidenkin puolesta - katsovat, että Tukholmassa menetettiin neuvoston ja Euroopan parlamentin välinen tasapaino lainsäätäjinä. Komission on palautettava tasapaino. Odotamme komission jäseneltä konkreettisia ehdotuksia.

Huhne
Haluan vain sanoa liberaaliryhmän puolesta, että toivon kovasti, että jäsen Goebbels kollegoineen luopuu tarkistuksestaan. Mielestämme tarkistus, jossa vaaditaan uudelleentarkastelua, ei sovi asianomaiseen lainsäädäntöön, joka kollegani Olle Schmidtin mukaan on tasapainotettu erittäin huolellisesti neuvoston yhteisen kannan mukaan. Tarkistus ei myöskään sovi Lamfalussysta käytävien keskustelujen yhteyteen. Itse asiassa olen sitä mieltä, että vaatimalla uudelleentarkastelua, mitä ei esiintynyt parlamentin toisessa aihetta koskeneessa päätöslauselmassa Tukholman Eurooppa-neuvoston jälkeen, olemme vaarassa kyseenalaistaa hyvässä uskossa käydyt pitkät neuvottelut, joita jotkut meistä ovat käyneet komission jäsen Bolkesteinin kanssa.
Toivonkin erityisesti, että tarkistuksen esittäneet henkilöt luopuvat siitä ja että keskustelut käydään asianmukaisessa paikassa. Meidän ei tule kyseenalaistaa tätä lainsäädäntöä. Mielestäni se tulisi esittää nykyisessä muodossaan.

Villiers
Minäkin toivon suuresti, että jäsen Goebbels luopuu tarkistuksesta 4. Jäsen Goebbels, haluatte uudelleentarkastelua, minäkin haluan uudelleentarkastelua ja niin haluaa komission jäsen Bolkestein. Perustamissopimus ei kuitenkaan käytännössä salli oikeudellista uudelleentarkastelua. Siksi meidän on löydettävä poliittinen yhteisymmärrys ja sanamuoto, joka kelpaa vuoteen 2004 asti, jolloin voimme tarkastella kysymystä uudelleen. Itse asiassa uskon, että komissio on sitoutunut tällaiseen uudelleentarkasteluun. On erittäin tärkeää päästä yhteisymmärrykseen.
Mitä tulee jäsen Schmidtin mietintöön, on hienoa nähdä, miten UCITS:n puitteita nykyaikaistetaan ottamalla mukaan johdannaisia ja OTC-johdannaisia. Parlamentti näyttää asiassa esimerkkiä, ja jäsen Schmidt on toiminut erityisen onnistuneesti ajantasaistaessaan direktiivejä ja näyttäessään pitkälti tietä johdannaiskysymyksessä.
En ole tyytyväinen nykyisiin pääomavaatimuksiin. Mielestäni UCITS:n johtajien tulisi kuulua pääomavaatimuksen alaisuuteen, mutta en usko, että direktiivin vaatimuksissa on otettu riskit riittävästi huomioon. Ne eivät ole mielestäni johdonmukaisia kaavailemiemme yleispuitteiden kanssa. Pääoman arvioiminen riskinhallinnan perusteella ei mielestäni anna luotettavaa kuvaa oikeasta riskistä. Pelkään myös, että tämä direktiivin muotoilu luo epätasaisen markkinaraon ja sulkee markkinat yhdessä jäsenvaltiossa ja avaa ne muissa 14 jäsenvaltiossa. Esittelijä ja kunnianarvoinen varjoesittelijä ovat kuitenkin taivutelleet minut jättämään tekemättä tarkistuksia näihin puutteisiin, koska vakaa aikomuksemme on saada nämä kaksi direktiiviä lakikirjoihin sijoitusrahastojen ja UCITS:n puitteiden nykyaikaistamiseksi Euroopan unionissa. Suositan direktiiviä parlamentille.

Purvis
Arvoisa puhemies, viittaan yhteiseen kantaan direktiivistä 1998/242 ja pääomavaatimuksiin, jotka siinä asetetaan sijoitustoimintaa harjoittaville yrityksille. Skotlannissa varainhoidolla on pitkät perinteet, jotka ulottuvat aina Amerikan lännen avautumiseen 1800-luvulla. Nämä varainhoitajat olivat yleensä lakitoimistoja, yksityisiä kumppanuuksia, jotka hoitivat asiakkaidensa varoja erittäin menestyksekkäästi. Vielä nykyäänkin on olemassa tämäntyyppisiä sijoitusyrityksiä, yksityisiä kumppanuuksia, yksityisiä elinkeinonharjoittajia ja muita yrityksiä, joilla on vain rajatusti pääomaa. Asiakkaiden edut on täysin turvattu, sillä heidän varansa pidetään riippumattomissa ja täysin pääomitetuissa ja säännellyissä talletuksissa.
Varainhoitoyrityksille itselleen on pitkälti merkityksetöntä asettaa pääomavaatimuksia. Olen huojentunut siitä, että neuvosto on alentanut hieman parlamentin asettamia pääomavaatimuksia ensimmäisessä käsittelyssä ja on asettanut ylärajaksi 10 miljoonaa euroa. Tämä on silti merkittävä summa yksityisille kumppanuuksille ja elinkeinonharjoittajille. Amerikan ja maailman suurimmat ja menestyksekkäimmät yritykset - joista Fidelity on hyvä esimerkki - edustavat juuri tätä tyyppiä.
Tämäntyyppiset vaatimukset estävät uusien yrittäjien pääsyn alalle, joka kaipaa jatkuvasti uutta verta. Pääomaa pitäisi saada vähintäänkin pankkitakauksina tai vakuutuksina ammatinharjoittamisen ja toiminnallisen riskin kattamiseksi. Jostain oudosta syystä yhteinen kanta kuitenkin rajoittaa tällaisen katteen vain 50 prosenttiin vaatimuksesta. Miksi? Yhteisen kannan mukaan komissio antaa aiheesta kertomuksen viiden vuoden sisällä direktiivin voimaantulosta. Haluaisin esittää julkisesti toivomuksen, että kertomuksessa olisi tutkittava, onko pääomavaatimus ylipäänsä tarpeellinen varainhoitoyrityksille, ja että vaatimusta pitäisi ainakin pienentää merkittävästi.

Lulling
Arvoisa puhemies, monilla aloilla meidän täällä tuottamaamme eurooppalaista lainsäädäntöä arvostellaan usein avoimesti - ja syystäkin - mutta on tunnustettava, että vuoden 1985 arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä koskeva direktiivi oli poikkeuksellisesti mestariteos. Tästä todistaa sen suosio niin sijoitusrahastojen kuin näiden rahastojen asiakkaidenkin keskuudessa. Siitä on jopa tullut mallisäädös maailmalla. Sen tultua voimaan vuonna 1989 yhteissijoitusyritysten varat ovat kasvaneet huimasti, ja rajat ylittävä markkinointi on kehittynyt voimakkaasti. Se on siis saavuttanut tavoitteet, joita varten se luotiin.
Mutta vaikka direktiivi kaipaakin kymmenen vuoden jälkeen pientä "kohotusta" mukautuakseen markkinoiden kehittymiseen ja rahoitustuotteiden yhä laajempaan tarjontaan, olen huolestunut niiden vanhojen rahastojen kohtalosta, jotka eivät täytä uusia vaatimuksia. Tästä syystä ehdotin tällaisia rahastoja varten niin sanottua rajoittamatonta saavutettujen etuuksien säilyttämislauseketta. Tälläkin alalla nimittäin on saavutettuja etuuksia, joita on epäoikeudenmukaista muuttaa taannehtivasti. Ilman tällaista lauseketta on olemassa riski markkinoiden turvattomuudesta, jolla on kielteisiä vaikutuksia rahastojen tuottoihin, mikä taas aiheuttaa haittaa paitsi teollisuudelle myös sijoittajille. Ennen kaikkea heikoimmassa asemassa olevat kuluttajat, jotka eivät seuraa tiiviisti talousuutisia ja reagoivat muita hitaammin, kärsisivät kaikkein eniten.
Talous- ja raha-asioiden valiokunta päätyi lopulta kannattamaan ajallisesti rajoitettua lauseketta. Tämä on pienempi paha, vaikka tällä lausekkeella voikin olla kilpailua haittaavia vaikutuksia vanhoille yhteissijoitusyrityksille, jotka kaikki eivät todennäköisesti pysty mukautumaan direktiivin uusiin säännöksiin toiminnan tai rahoituksen kannalta parhaissa mahdollisissa oloissa.
Arvoisa puhemies, toivon siis, että tämä rajoitettu lauseke hyväksytään. Vastustan tietenkin myös jäsen Goebbelsin tarkistusta, joka lykkäisi tai jopa kaataisi muutetun direktiivin, jonka voimme hyväksyä puutteistaan huolimatta - mutta yrityksemme oli ilmeisesti ennalta tuomittu. Jäsen Goebbelsin olisi mielestäni hyvä perua tarkistuksensa. Hän voi pistää sen jäihin ja jäädä odottamaan sopivampaa tilaisuutta sen esittämiseksi uudelleen.

Bolkestein
. (EN) Haluan ensimmäiseksi kiittää komission puolesta esittelijä Schmidtiä. Henkilökuntani - joista esittelijä Schmidtillä oli erittäin kaunista sanottavaa - ja minä kiitämme esittelijää sekä talous- ja raha-asioiden valiokuntaa erittäin rakentavasta lähestymistavasta hyvin tärkeään asiaan. Yhteiset kannat ovat erittäin tärkeitä FSAP:n - rahoituspalveluja koskevan toimintasuunnitelman - jättämiseksi ajoissa eli vuoteen 2003 mennessä Euroopan unionin yhtenäisten arvopaperimarkkinoiden luomiseksi ja yleisesti ottaen vuoteen 2005 mennessä. Nämä ehdotukset kokonaisuudessaan edustavat äärimmäisen herkkää ja monitahoista kompromissia, jota komissio ja Euroopan teollisuus tukevat täysin. Tämä tärkeä seikka kannattaa pitää mielessä.
Kun ottaa huomioon UCITS-markkinoiden markkina-arvon - lähes 4 triljoonaa euroa - odotettavissa olevat hyödyt ovat valtavat. Ensiksi, ehdotukset laajentavat rahoitusvälineitä, joita voi käyttää UCITS-arvopapereissa, ja parantavat samalla riskinhallintavaatimuksia. Näin ne luovat entistä monimuotoisempia rahoitusvaihtoehtoja ja säilyttävät alkuperäisen käsitteen eli riskien hajauttamisen ja erittäin tasokkaan sijoitussuojan.
Toiseksi, varainhoitoyritykset, jotka yleisesti ottaen hoitavat säästösuunnitelmia, saavat eurooppalaisen passin ja voivat tarjota lisäpalveluja asiakkaille, jotka haluavat esimerkiksi yksityistä varainhoitoa. Niiden täytyy kuitenkin noudattaa kattavia vaatimuksia ja sääntöjä.
Kolmanneksi, sijoittajien tietoja parannetaan merkittävästi antamalla yksityiskohtaisia tietoja riskiprofiileista sekä täysin yhdenmukaistettu ja yksinkertaistettu tarjousesite yhtenäiseksi, sijoittajia suosivaksi yleiseurooppalaiseksi markkinointivälineeksi.
Seuraavaksi käsittelen jätettyjä tarkistuksia. Haluaisin korostaa, että meidän on vaikea hyväksyä kolmen ensimmäisen tarkistuksen, eli kaksoisarviointilausekkeen ja saavutettujen etuuksien säilyttämislausekkeen, säännöksiä - ei niiden sisällön, vaan kussakin tapauksessa esitetyn aikataulun takia. Haluaisimme mieluummin yhden määräajan molemmille, esimerkiksi 2005 - joka on rahoituspalveluja koskevan toimintasuunnitelman valmistumisaika. Se olisi mielestämme loogisempi ratkaisu.
Kompromissin hengessä - ja koska asia on saatava päätökseen 12 vuoden keskustelujen jälkeen - ja tunnustuksena parlamentin työpanokselle unohtamatta samalla esittelijän viimeistä tarkistusta, joka lyhentää tarkistuksessa 1 kaavailtua saavutettujen etuuksien säilyttämiskautta, komissio tukee lopulta tarkistuksia 1, 2 ja 3.
Seuraavaksi käsittelen tarkistusta 4, joka ottaisi käyttöön niin sanotun uudelleentarkastelulausekkeen UCITS:n yhteyskomitealle. Haluan tehdä selväksi, ettei komissio voi hyväksyä sitä. Emme usko, että neuvostokaan hyväksyisi sitä. Komissio ei voi hyväksyä uudelleentarkastelua senkään vuoksi, että esitetty lauseke ei ole perustamissopimuksen 202 artiklan mukainen, kuten jäsen Goebbels aivan varmasti tietää. Se on ristiriidassa myös nykyisten komitologiasääntöjen kanssa, mistä jäsen Goebbels on varmasti myös tietoinen.
(Jäsen Goebbels keskeytti puhujan.) Ei ennen vuotta 2004, jäsen Goebbels, kuten olen selittänyt komission puolesta monta kertaa.
Toinen syy, miksi komissio ei voi hyväksyä tarkistusta, on se, että parlamentti keskusteli jo UCITS:n yhteyskomitean toimikaudesta ensimmäisessä käsittelyssä. Parlamentti antoi tuolloin täyden tukensa UCITS:n yhteyskomitean toimikaudelle. Itse asiassa ensimmäinen yhteinen kanta sisälsi kaiken, mitä parlamentti halusi. Toivonkin, ettei jäsen Goebbels mene muuttamaan sellaista, mistä parlamentti on jo sopinut.
Kolmas syy, miksi komissio ei voi hyväksyä tarkistusta, on se, että tarkistuksen hyväksyminen johtaisi toimielinten väliseen sovittelukiistaan ja vaarantaisi vakavasti molempien direktiivien hyväksymisen. Se on vihoviimeinen asia, jota komissio, ja uskoakseni myös parlamentti, haluaisi.
Olemme siis yhtä mieltä tarkistuksista 1, 2 ja 3. Haluaisin puhua erityisesti jäsen Purvikselle, joka viittasi Yhdysvaltain järjestelmään, joka on erilainen kuin eurooppalainen järjestelmä. Talletukset ovat olennainen osa eurooppalaista järjestelmää. Harkitsemme järjestelmän ajantasaistamista joulukuun Ecofin-neuvoston jälkeen, sillä UCITS:n eurooppalainen muoto tarvitsee pääomaa, koska se ei voi hyväksyä velkoja käyttöpääoman hankkimiseksi. Se on mahdollista Yhdysvalloissa. Siksi Yhdysvalloissa vastaavilla yrityksillä ei ole yhtä suurta tarvetta hankkia pääomaa. Jälleen kerran on muistettava, että eurooppalaiset yritykset eivät voi käyttää velkoja käyttöpääomanaan, joten niiden on hankittava pääomaa muualta.
Äänestys on uskoakseni huomenna ja toivon, että olemme kaikki yhtä mieltä tarkistuksista 1, 2 ja 3 sekä ehdotuksista sinänsä. Näin pääsisimme rakentavasti eteenpäin Euroopan sijoittajien, teollisuuden ja taloudenkin vuoksi. Toivon, että 12 vuoden keskustelujen jälkeen nämä ehdotukset päätyvät lopulta lakikirjaan.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Bolkestein!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Kansainvälinen valuuttajärjestelmä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Goebbelsin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0302/2001) kansainvälisestä valuuttajärjestelmästä.

Goebbels
. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Kansainvälisen valuuttarahaston mukaan maailmassa oli 120 raha- ja talouskriisiä vuosina 1975-2000. Talouskriiseiksi lasketaan tilanteet, joissa rahan arvo heikkenee yli 25 prosenttia vuodessa. Taloudellinen epävakaus koettelee aina eniten reaalitaloutta. Talouskriisien myötä kasvu hidastuu, työllisyys laskee ja kurjuus lisääntyy. Tarpeellista taloudellista vakautta on siis pidettävä yleisen edun mukaisena. Julkisten viranomaisten on ehkäistävä tai ainakin hallittava mahdollisimman hyvin kaikkia kriisejä. Talous- ja raha-asioiden valiokunta valtuutti minut laatimaan tämän valiokunta-aloitteisen mietinnön. Parlamentin puhemiehistön laatimat säännöt aiheuttivat jonkin verran harmeja. Mietintöni oli liian pitkä, ikään kuin kansainvälisten taloussuhteiden kiemurat pystyisi selittämään viidessä sivussa. Yhdysvaltojen kongressissa käsitelty Meltzerin mietintö oli satasivuinen. Meltzerin komissio, joka koostui kansanedustajista, tiedemiehistä, pankkiireista ja ammattiyhdistysten edustajista herätti kiivaan kansainvälisen keskustelun. Vaatimaton mietintöni ja ehdotettu päätöslauselma eivät varmasti herätä samanlaista keskustelua. Jotta parlamentin painoarvo olisi kasvanut, sen olisi pitänyt käynnistää samanlainen menettely kuin Yhdysvaltojen kongressin, eli mahdollistaa yksityiskohtaisia ehdotuksia sisältävän yhteismietinnön laatiminen. Päätöslauselmaesitys rajoittuu muutamaan olennaiseen kysymykseen. Mietintöni ydinkäsitteitä ovat avoimuus, vastuullisuus, sääntely ja yhteisvastuullisuus. Vuonna 2000 yksityinen sektori siirsi noin 20 kertaa enemmän varoja kehitysmaille kuin Maailmanpankki ja muut monenväliset pankit. Avoimet rahoitusmarkkinat tuovat aikanaan kansainväliselle taloudelle suuria tehokkuusetuja edellyttäen, että luodaan paremmat edellytykset. Kansainvälisten rahoituslaitosten on muututtava todella maailmanlaajuisiksi. Valuuttarahaston on muututtava demokraattisemmaksi. Kaikkia tärkeitä päätöksiä koskeva 95 prosentin enemmistön vaatimus on poistettava. Se tarjoaisi Yhdysvalloille ja EU:lle veto-oikeuden, jos ne onnistuisivat yhdistämään voimansa myös Kansainvälisessä valuuttarahastossa. Kiintiöitä ja erityisten nosto-oikeuksien myöntämistä on lisättävä säännöllisesti maailmantalouden kaupan kasvun mukaisesti. Kansainvälisellä tasolla on noudatettava yhteisiä sääntöjä ja normeja. Tarvitaan oikeudellinen kehys osapuolien maksukyvyttömyyteen liittyvien riitojen nopeaksi ratkaisemiseksi. Yksityisen sektorin on oltava mukana kriisinhallinnassa etenkin kollektiivisia toimia koskevien lausekkeiden yleistymisen myötä. Osallistumisen on ulotuttava velan lyhennysten keskeyttämiseen. Sen avulla voidaan rajoittaa moraalisia riskitekijöitä ja vähentää rakennemuutosohjelmien kustannuksia. Parempi kriisinehkäisy ei ole mahdollista valvomatta tehokkaammin taselaskelman ulkopuolisia toimia. On vahvistettava pankkien valvontaa, kun ne ovat riskirahastojen vastapainona (hedge funds). Euroopan on ryhdyttävä aktiivisemmaksi kansainvälisissä elimissä. EKP:n on osallistuttava niihin enemmän. Eurooppalaista keskuspankkijärjestelmää on pidettävä unionin seuranta- ja valvontaviranomaisten koordinointielimenä.
Yksi mietintöni johtopäätöksistä on, ettei Tobinin vero tule toimimaan. Sillä olisi jopa kielteisiä taloudellisia vaikutuksia. Miksi verottaa vahvojen valuuttojen välisiä operaatioita, jotka edustavat yli 95 prosenttia kansainvälisistä valuuttavaihdoista, ja väittää tavoitteena olevan nousevien talouksien valuutoilla keinottelun estäminen? Chileläisellä "encajalla" voidaan saavuttaa parempi tulos. Suhtaudun kuitenkin myönteisesti Ecofin-neuvoston päätökseen pyytää komissiota laatimaan asiasta kertomus, jonka toivon tekevän päätöksestä paljon objektiivisemman.
Mietinnössäni korostetaan voimakkaasti tarvetta ratkaista mahdollisimman pian kehitysmaiden velkaongelma. Velka pitäisi osittain mitätöidä ja osittain rahoittaa uudelleen, jotta nousevat taloudet voisivat maksaa velkaansa aina viiteen prosenttiin asti maan vuosittaisten vientituottojen avulla. Vuonna 1953 tehdyssä Lontoon sopimuksessa määrättiin tällaiset ehdot Saksalle. Tämä oli Saksan sodan jälkeisen talousihmeen perustana. Se voisi olla myös kaikkien maiden välisen uuden talouskumppanuuden perustana, todellisen globalisaation alku. Kehitysmaiden velkaongelman ratkaiseminen mahdollistaisi näiden maiden sisäsyntyisen kehityksen ja auttaisi voittamaan köyhyyden ja tietämättömyyden ja siten suvaitsemattomuuden ja terrorismin.

Langen
Arvoisa puhemies, Goebbelsin mietintöön pätee sanonta: hiljaa hyvä tulee. Kyseessä on valiokunta-aloitteinen mietintö, jonka juuret juontavat vuoteen 1999. Silloin lähtökohtana olivat Aasian kriisi sekä Venäjän ja Brasilian kriisit. Tällä välin on ollut joukko muita pienehköjä kriisejä, ja me olemme edistyneet työssämme.
Ryhmämme on ollut täysin samaa mieltä esittelijän peruslinjan kanssa talous- ja raha-asioiden valiokunnassa. Emme ole kuitenkaan tehneet sitä viime kädessä siksi, että te otitte Tobinin veroasiaan selkeästi kantaa. Kansainvälinen valuuttajärjestelmä on muutostilassa. Tämä käy ilmi mietinnöstä. Me haluamme vaikuttaa tähän muutosprosessiin. Mutta me voimme myös todeta, että euro on sitten vuoden 1999 vakiinnuttanut asemansa ja ottanut täysin asemansa maailmantalouden vakauden kiinnekohtana.
Tämä on jo tärkeä tekijä, jolla Eurooppa on osallistunut kansainvälisen valuuttajärjestelmän vakauttamiseen. Kollega Goebbels on tehnyt kunnon työtä, mitä haluankin tässä korostaa. Siksi me äänestämme pitkälti hänen ehdottamiensa kohtien puolesta: pankkivalvonnan parantamisen, kansainvälisten rahoitustoimien valvonnan puolesta, sen puolesta, että parannetaan kansainvälisten organisaatioiden, kuten Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) ja Maailmanpankin, kykyä puuttua kriisitilanteisiin. Tehän sanoitte juuri, että Kansainvälisestä valuuttarahastosta on tultava entistä demokraattisempi. Sen on ennen kaikkea oltava koko rakenteeltaan sellainen, että siitä ei tule kriisienhallinnan tiukkapipoa. Myös valtioiden on tällöin oltava mukana työssä, sillä kriisejä ei pystytä hallitsemaan pelkästään rahavaroin.
Kansallisten valvonta- ja kontrolliviranomaisten välinen tiivis yhteistyö kansainvälisellä tasolla, Euroopan keskuspankin entistä voimakkaampi koordinoiva rooli - aihe, jota ei edelleenkään ole ratkaistu täysin, mitä vaadimme - järjestelmäriskien valvontapaikan perustaminen, Kansainvälisessä järjestelypankissa (BIS), sekä IMF:n uudistusponnistelujen jatkaminen saa meidän kannatuksemme. Toisin kuin vihreiden ryhmän tarkistuksessa esitetään, olemme esittelijä Goebbelsin kanssa kuitenkin sitä mieltä, että Tobinin veron ei pitäisi kuulua tähän mietintöön. Ehdotuksia selatessani totesin, että myös PSE-ryhmä haluaa tätä menettelyä tarkistusehdotuksen 10 mukaan, mikäli myös Ecofin-neuvoston päätös otetaan huomioon. Me olemme tästä aivan eri mieltä. Olemme yhtä mieltä peruslinjastanne, ja tulemme pyytämään aiheesta erillistä äänestystä.
Pääomien siirto ja samalla myös maailmanlaajuisen työnjaon, investointien ja työpaikkojen edut vaarantuisivat, mikäli otettaisiin käyttöön tällainen vero, jonka tekniset ongelmat eivät olisi hallittavissa. Siksi vastustamme tätä, mutta ilman Tobinin veroa äänestämme mietintönne puolesta, Tobinin veron kanssa emme.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia, että te haluatte vielä näin myöhään illalla suoda tällaisen ilon. PSE-ryhmän puolesta haluaisin onnitella esittelijää. Me tuemme tätä mietintöä, koska se antaa suhteessa uuteen talouden rakenteeseen samoin kuin uudistukseen ylipäätään sekä kriisien hallintaan, oikeat vastaukset, jotka käsittelevät myös konkreettisesti kriisialueiden tarpeita ja kansainvälisten rahamarkkinoiden tarpeita sekä kaikkien yhteiskuntien erittäin tärkeää rahamarkkinoiden vakauden tarvetta. Haluaisin tässä yhteydessä vielä kerran korostaa, että pidän rahamarkkinoiden vakautta julkisena hyödykkeenä, johon kaikilla kansalaisilla on oikeus.
Jos tarkastelemme lähtötilannetta vielä kerran, en voi malttaa olla tekemättä erästä huomautusta. Arvopaperimarkkinoiden kansainväliset rahoitustoimet ovat nimittäin vähentyneet noin 1200 miljardiin dollariin päivittäin, ja tämä johtuu talous- ja rahaliiton luomisesta, koska se on luonnollisesti yksi määrällisesti tuskin hallittavien pääomavirtojen voimista. Meidän on kuitenkin samalla huomattava, että 1990-luvun aikana johdannaiskauppojen, kuten swap, optiot jne., liikevaihdot kasvoivat 25-kertaisiksi. Tiedämme, että arvopaperikaupasta ei yhtään enempää kuin 3 prosenttia on reaalista tavaroiden ja palveluiden kauppaa. Minusta on tärkeää, että tarkastelemme pääomavirtoja juuri globalisaation merkeissä institutionaalisten sijoittajien tuoton sekä taloudellisen ja yhteiskunnallisen tilanteen kannalta ja myös pääomaa tuovien maiden kannalta.
Siksi meidän on ajateltava, että 75 prosenttia sijoitetusta pääomasta virtaa vain 12 valtioon ja vain prosentti sijoitetusta pääomasta menee mustaan Afrikkaan. Aivan oikeutetusti esittelijä vaatii, että meidän on saatava aikaan vahvistettu tilanne, mikä onnistuu vain, jos käytämme myös kokonaisvelan maksua tähänastista laajemmin.
Toimivat maailmanlaajuiset rahamarkkinat ovat varmasti kaikkien etu. Ne lisäävät - vakaata kehitystä edellyttäen - kasvua ja työllisyyttä. Siitä huolimatta on talous- ja yhteiskunnallispoliittista vajetta sekä sääntely- ja valvontavajetta. Tämä todetaan myös mietinnössä. Huoli, jonka spekulatiivisen toiminnan kuormitus aiheuttaa reaalitaloudelle, mutta myös markkinoiden transaktioiden määrien valtavasta kasvusta johtuva liiallinen ailahtelevaisuus eri rahoitustuotteissa, tekee kansainvälisen rahatalouden uudistuksen välttämättömämmäksi kuin koskaan.
Olemme kokeneet 120 valuuttakriisiä, eikä niitä pystytä kokonaan poistamaan. Me emme ole vielä onnistuneet kehittämään toimivaa ennakkovaroitusjärjestelmää, lisäämään tietojen avoimuutta ja kehittämään käyttäytymismallia, joka koskee kaikkia, emmekä ole ratkaisseet moral hazard -ongelmaa. Minusta on siksi tärkeää, että tämän mietinnön vaatimukset otetaan mukaan myös Euroopan unionin neuvotteluihin, jonka on muuten myös kansainvälisillä areenoilla puhuttava yksimielisesti. Ei ole pelkästään kyse siitä, että meillä on yhtenäinen raha-alue, vaan meidän on toimittava yksimielisesti myös kansainvälisessä rahamarkkinapolitiikassa ja maailman talouden rakennetta koskevissa asioissa. Euron käyttöönotto vaikuttaa osaltaan rahamarkkinoiden vakauteen, jolloin talousjärjestelmämme on paremmin suojassa ulkoisilta vaikutuksilta, mutta meidän on päästävä vielä pidemmälle, sillä talous- ja rahaliitto on vain yksi askel kohti Euroopan ja maailman vakautta.

Huhne
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijää mietinnöstä. Me liberaalisen ryhmän jäsenet olemme tyytyväisiä mietintöön, koska siinä tartutaan todellisiin kysymyksiin ja vältetään populistisia ratkaisuja, joita ikävä kyllä tarjotaan monissa parlamentin käsiteltävänä olevissa tarkistuksissa. Viittaan erityisesti Tobinin veroon. Ei kukaan, eivät varsinkaan vapaata tarkastelua kannattavat liberaalit, voi tietenkään vastustaa sitä, että komissio tutkii kysymystä. Totta puhuen uskon, että kyseessä on tyhjä lupaus, joka tarjoaa hyvin vähän käytännön etua valtioille, joita me kaikki toivottavasti pyrimme auttamaan.
Sen sijaan mietinnössä on tunnustettu aivan oikein mahdolliseksi malliksi Chilen talletusjärjestelmä, joka kannustaa sijoittajia pitkän aikavälin sijoituksiin uusilla markkinoilla lyhyen aikavälin arvopaperisijoittamisen sijasta, koska se tietää tallettajille pitemmän aikavälin sijoitusta. Tämä on oikea suunta, ja siksi haluan kiittää esittelijää, ja toivon, että emme tue tähän erinomaiseen mietintöön esitettyjä tarkistuksia.

Jonckheer
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää ryhmäni puolesta jäsen Goebbelsia energiasta ja pohdinnasta, joilla hän on paneutunut mietintöönsä. Pahoittelemme, ettei meille esitetyssä päätöslauselmaesityksessä mennä aivan yhtä pitkälle kuin esittelijän laatimissa perusteluissa, ja tästä syystä katsoimme hyväksi esittää joitakin tarkistuksia mietinnön mahdollisen poliittisen sanoman vahvistamiseksi.
Tarkistusten ensimmäinen ryhmä koskee Kansainvälisen valuuttarahaston - jonka tämänhetkistä tilannetta emme pidä kovin hyvänä - "toiminnallista" näkökohtaa. Olemme tästä syystä palanneet Jacques Delors'in esittämään ajatukseen Yhdistyneiden Kansakuntien taloudellisesta ja sosiaalisesta turvallisuusneuvostosta. Toivoisimme komission ja neuvoston ottavan kantaa tähän asiaan ensi kevään Barcelonan Eurooppa-neuvostossa. Meidän mielestämme olisi myös syytä tarkistaa perusteellisesti Kansainvälisen valuuttarahaston hallintoneuvoston päätöksentekomallia ja kokoonpanoa.
Toinen suuri kohta, johon haluamme puuttua, koskee terrorismin torjuntaa, johon kuuluu äärimmäisen tärkeä taloudellinen ulottuvuus. Tämä on mielestämme yksi lisäsyy tehdä FATF:n (rahanpesunvastaisen toimintaryhmän) suositukset sitoviksi ja laajentaa sen valtuuksia, kuten Gentin Eurooppa-neuvosto on pyytänyt. Uskon, että tämä täydentäisi mietintöä.
Lopuksi vielä lyhyesti pääomien liikkeistä ja tarkemmin ottaen vaihto-operaatioista. En itse enää puhu Tobinin verosta, mutta toivoisin kuitenkin perusteellista keskustelua veroista, joilla voitaisiin estää useiden maiden valuutoilla tapahtuvaa keinottelua. Asiasta on mielestäni esitetty mielenkiintoisia ehdotuksia, joita pitäisi tukea.

Bordes
Arvoisa puhemies, vaikka mietinnöllä on mahtaileva otsikko - "Kansainvälisen valuuttajärjestelmän toiminnan parantaminen" - sen latteat reseptit eivät takuulla auta estämään tulevia kriisejä.
Mietintö ei auta lainkaan, siinä vain oikeutetaan talousjärjestelmä, joka on yhtä järjetön ja sekava kuin yhteiskunnallisesti epäoikeudenmukainenkin.
Te kapitalismin puolustajat olette täysin kykenemättömiä sääntelemään tätä taloutta, joka perustuu voiton tavoitteluun ja kilpailuun. Sitä ei nimittäin voi säännellä. Ainoa mahdollinen sääntelynmuoto on se, jonka voimakkaimmat määräävät muille, mutta ne tekevät sen omien etujensa mukaisesti. Täten toive Yhdysvaltojen otteessa olevan IMF:n demokratisoinnista on aivan naurettava.
Esittelijä myöntää, että taloudellisen epävakauden riski on talousalan toiminnalle luontainen. Se on kiistattomasti totta kapitalistisen talouden yhteydessä, mutta vielä heltiää se ote, joka rajallisella määrällä rahoitus- ja teollisuusryhmiä on yhteiskunnallisesta rikkaudesta ja tuotantovälineistä, ja niiden välinen kilpailu ja keinottelu päättyvät.
Tuleville sukupolville talousmallinne mieletön tuhlaus ja ilmeinen tyhmyys kertovat vielä, että oman yhteisöllisen elämänsä hallinnassa ihmiskunta ei ollut vielä päässyt barbaarisuudestaan.

Blokland
Arvoisa puhemies, esittelijä ansaitsee tukea pyrkimyksissään parempaan taloudelliseen vakauteen. Hän kaipaa oikeutetusti valvonnan tehostamista, vaikka se ei estäkään kriisiä. On mielenkiintoista, että Kansainvälisen valuuttarahaston strategiassa ilmenee siirtymistä kohdistetumpaan tukeen. Tällä katalysaattoriroolilla kasvuvaiheissa voidaan välttää politiikan kielteisiä vaikutuksia, kuten kehittyvien maiden velkataakan kasvua.
On ymmärrettävää, että esittelijä puhuu sen puolesta, että joitakin asioita koordinoitaisiin Euroopan tasolla. Jos ne eivät ole jatkoa maailmanlaajuisille poliittisille linjauksille, oma eurooppalainen politiikka romuttaisi järjestelmän tehokkuuden kokonaisuutena.
Sitten lopuksi, en näe Euroopan keskuspankilla olevan mitään roolia maailmanlaajuisessa kriisientorjunnassa. EKP:tä pyydettiin muutama kuukausi sitten estämään kasvun hidastumista, vaikka Euroopassa ei ollut mitään syytä alentaa korkoja. Myötäily eurooppalaisen politiikan ja maailmanlaajuisten toiveiden välillä ei olisi hyväksi kansainväliselle vakaudelle.

Ilgenfritz
Arvoisa puhemies, valuuttakriisien suuri määrä sekä niiden aiheuttamat negatiiviset vaikutukset koko maailmantalouteen edellyttävät yhteistä toimintaa. Jotkut uskovat, että veron käyttöönotolla globaaleissa arvopaperikaupoissa voitaisiin tulevaisuudessa ehkäistä talouskriisejä. Minua itseäni ilahduttaa, että tämä ei ole monenkaan kanta talous- ja raha-asioiden valiokunnassa. Ottamalla käyttöön Tobinin vero ei mielestäni voida ehkäistä talouskriisejä. Pääoman on kuljettava omaa tietään sinne, missä siitä on eniten hyötyä, eli toisin sanoen sitä on investoitava uusille markkinoille, kehitysmaihin ja niin edelleen. Näin saadaan aikaan kasvua. Jos me nyt teemme pääomien liikkumisesta kallista, rajoitamme ja sääntelemme sitä, tekisimme juuri päinvastoin. Veron käyttöönotto olisi järkevää vain, jos se voitaisiin tehdä kansainvälisesti aukottomasti. Tämä ei näytä olevan mahdollista, vaan vero aiheuttaisi vain lisää rasitteita, byrokratiaa ja niin edelleen, ja varsinainen tavoite, talouskriisien rajoittaminen, jäisi saavuttamatta.

Karas
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, onnittelut esittelijälle! Hänet jo mainittiinkin. Haluan käsitellä neljää asiaa vielä lyhyesti. Ensinnäkin: me haluamme vakauttaa kansainvälistä valuuttajärjestelmää, koska muun muassa taloudellinen vakaus on julkinen hyödyke, kasvun ja työllisyyden sekä yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden taloudellinen perusedellytys, toisin sanoen moraalinen velvoite.
Toiseksi: Me emme vaadi pelkästään IMF:n uudistamista, me vaadimme julkisilta viranomaisilta moraalista velvollisuutta luoda ihanteellinen tasapaino markkinoiden vapaan toiminnan ja sen sääntelyn välttämättömyyden välille yhteiskunnallistaloudellisen markkinatalouden perusperiaatteen tarkoittamassa mielessä sekä vaadimme, että taataan kriisitapausten julkisissa pelastustoimenpiteissä tasapaino julkisen ja yksityisen sektorin välille. Me vaadimme jäsenvaltioilta talouspolitiikkaa, jonka tavoitteena on kasvu ja työllisyys, ja me vaadimme velkojen mitätöimistä sopivia talouspoliittisia ehtoja noudattaen.
Kolmanneksi: aloitamme itsestämme. Euro on vakaa valuutta myös yleismaailmallisesti. EKR:n (Euroopan kehitysrahaston) ja Euroopan keskuspankin vastaus 11. syyskuuta jälkeen oli vakauttava vastaus kriisitilanteessa. Vakaus- ja kasvusopimus on Euroopan vastaus. Komission ja Euroopan parlamentin enemmistö on vastustanut Tobinin veroa, ja Lüttichin päätökset merkitsevät globalisaatiota korjaavia toimenpiteitä.
Neljänneksi: Me vastustamme talouskasvua hidastavia toimenpiteitä ja kaikkien markkinoilla toimijoiden saattamista epävarmuuteen yrittämällä kursia kasaan vakauttamissopimus ideologisin perustein tai ottamalla pelkästään käyttöön Tobinin vero. Siksi olenkin pahoillani, että sosiaalidemokraattien tarkistusehdotuksessa 10 Lüttichin oikea päätös tulkitaan uudelleen liittämällä siihen Tobinin vero. Poistakaa uudelleentulkinta, Lüttichin me hyväksymme!

Van den Burg
Arvoisa puhemies, luin hämmästyneenä parlamentin tiedotusosaston ennakkokatsausta, jossa Goebbelsin mietintöä esiteltiin seuraavasti: "Kansainvälisen valuuttajärjestelmän toimintaa koskevassa mietinnössä talous- ja raha-asioiden valiokunta ilmaisee vastustavansa rahoituskeinottelusta kannettavan Tobinin veron käyttöönottoa." Ilmeisesti tämä on otsikko, jolla on houkuteltava lehdistöä, ja ilmeisesti tämä on yhä aihe, johon keskustelut täällä keskittyvät.
Mielestäni tämä ei tee lainkaan oikeutta kollega Goebbelsin tasapainoiselle ja erinomaiselle mietinnölle. Ensinnäkin päätöslauselmassa ei oteta lainkaan kantaa Tobinin veron puolesta tai sitä vastaan. Tosin laajemmissa perusteluissa esitetään joitakin reunahuomautuksia, mutta mikä tärkeämpää, niissä hahmotellaan myös monia muita mahdollisuuksia niiden kahden tavoitteen saavuttamiseksi, joihin Tobinin veron kannattajat pyrkivät.
Pääomaliikkeiden ja valuuttamarkkinoiden on oltava paremmin suhteessa aitoon taloudelliseen todellisuuteen, ja niitä on ohjattava pitkän aikavälin investointien ja taloudellisen vakauden suuntaan tietyillä toimenpiteillä mutta myös osoittamalla joustavampaa asennetta kehitysmaita kohtaan. Kehitysmaiden on saatava velkansa anteeksi sekä uudelleenrahoitusta sopivasti, jotta niille annettaisiin uusi mahdollisuus.
Itse asiassa voisi sanoa, että tämä mietintö liittyy oikeastaan erityisen hyvin Tobinin veron toimintanäkökohtiin. Minusta olisi harmillista, jos mietintö katsottaisiin soraääneksi, koska se on mielestäni hyvä täydennys.
Yhdessä ryhmäni esittämässä tarkistuksessa muotoillaan hyvin puolueettomasti se, mitä myös Ecofin-neuvostossa muotoiltiin. Tässä tarkistuksessa pidetään tervetulleena Ecofin-neuvoston aikomusta tehdä tutkimus ja perusteellisempi analyysi. Se vaikuttaa mielestäni paljon hedelmällisemmältä kuin menettelytapojen asettaminen uudelleen vastakkain: Tobinin vero vai ei? Tobinin veron kannattajat voivat siten yhtyä uudelleen tavoitteisiin, jotka ovat nyt todellakin asialistalla, ja vastustajat voivat olla tyytyväisiä siihen, että tutkimus voidaan tehdä puolueettomasti ja että tavoitteet - pääomaliikkeiden parempi ohjaus ja paremmat mahdollisuudet kehitysmaille - voidaan saavuttaa.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan onnitella esittelijä Goebbelsiä hänen mietinnöstään. Tämä mietintö on kiinnostava ja siinä syvennytään mahdollisuuksiin edetä esitetyissä aiheissa. Mielestäni esitetty päätöslauselma perustuu tietoihin ja se on tasapainoinen. Mielestämme se on rakentava lisä tärkeään poliittiseen keskusteluun ja lisäksi se esitetään myös oikeaan aikaan.
Keskustelu siitä, miten parannamme kansainvälisen valuutta- ja talousjärjestelmämme toimivuutta, on keskeisellä sijalla tehtävässämme vastata maailmanlaajuistumisen haasteisiin.
Yksityiset pääomavirrat tämä näkemys esitetään myös mietinnössä ovat tärkein kasvun, vaurauden ja tuottavuuden lähde. Jos tavoitteenamme on, että sekä teollisuus- että kehitysmaat voivat kaikki saada osansa maailmanlaajuistumisen eduista, mielestäni paras vaihtoehto on rahoitusmarkkinoiden yhdentyminen ja niiden toiminta. Laajat, syvät ja likvidit rahoitusmarkkinat helpottavat sijoitusrahoittamista, ja se taas antaa taloudellisille toimijoille mahdollisuuden ottaa enemmän riskejä.
Tällainen tilanne on suotuisa sellaisille operaatioille, joissa kansainväliset sijoittajat joutuisivat muuten ottamaan liian suuria riskejä, ja tästä hyötyvät paitsi kehitysmaat myös valtioidemme pienet ja keskisuuret yritykset.
Rahoituksen maailmanlaajuistumisen mukanaan tuomat voitot ovat syntyneet markkinoiden ja toimijoiden välisten suhteiden tiivistymisen tuloksena. Näiden suhteiden ominaispiirteiden vuoksi häiriöt, jotka modernissa talousjärjestelmässä syntyvät maailmanlaajuistumisprosessin tuloksena, ovat nopeampia juuri sen vuoksi, että vielä 20 vuotta sitten olemassa olleet rajat ovat kadonneet. Tulemme kohtaamaan riskejä, joita ovat muun muassa sellaiset rahoitusmarkkinat, joilla valuuttakurssit ja saamisten hinnat ovat liian vaihtelevia. Ongelmat voivat myös "tarttua" maasta toiseen, ja myös pääomavirtojen heilahtelut ovat mahdollisia.
On totta, että talous- ja rahaliitossa olemme kiihdyttäneet vakauttamista ja kasvua makroekonomisten politiikkojen ja rakenneuudistusten avulla, ja nämä ovat keskeisiä keinoja taloutemme vahvistamiseksi ja näiden rahoitukseen liittyvien häiriötekijöiden välttämiseksi tai paremminkin niiden torjumiseksi.
Talous- ja rahaliitto tukee tällä tavoin kansainvälisen tilanteen vakauttamista alueellamme. On kuitenkin totta, että maailmanlaajuisella tasolla on esitetty muitakin vaihtoehtoja. Yhdyn jäsen Goebbelsin mietinnössään esittämään väittämään. Uskon, että maailmanlaajuisen rahoitusjärjestelmän vahvistamiseen ei ole olemassa yleislääkettä. Tämä tehdään mietinnössä hyvin selväksi, ja toivon, että mietinnön päätöslauselmaa eivät lukisi vain ne, joille asiakirja virallisesti osoitetaan ja jotka hoitavat näitä asioita virkansa puolesta, vaan myös ne, jotka ovat oikeutetusti huolissaan talouden ja rahoitusmarkkinoiden kansainvälisen yhdentymisprosessin suunnasta.
Rahoitusmarkkinoiden yhdentymisen mukanaan tuomia ongelmia ja haasteita on käsiteltävä laajemmassa yhteydessä, kuten mietinnössä tehdään ja kuten mekin pyrimme komission näkökulmasta tekemään Liègen Ecofin-neuvoston tehtäväksemme antamassa tutkimuksessa, joka koskee vastaamista maailmanlaajuistumisen haasteisiin ja jonka pyrimme esittelemään helmikuussa.
Mitä viime vuosina on tapahtunut? Aasian kriisien jälkeen on mielestäni edistytty huomattavasti. On ponnisteltu makroekonomisten olojen parantamiseksi. Nykyisin kansantaloudet pystyvät vastustamaan paljon paremmin ulkoisia häiriötekijöitä. Yhä useammat maat tukeutuvat vapaaehtoisesti kansainvälisesti sovittuihin määräyksiin ja säännöksiin lisätäkseen taloutensa avoimuutta. G7-maiden ministerit ja Kansainvälinen valuuttarahasto ovat edistyneet joillakin alueilla huomattavasti. Voimme ajatella, että esimerkiksi kansainvälisten rahoituslaitosten toiminta on nykyisin paljon avoimempaa: Kansainvälinen valuuttarahasto on lisännyt kapasiteettiaan ja viimeistelee parhaillaan välineitään, jotta se voisi analysoida, arvioida ja valvoa rahoitusjärjestelmää tehokkaammin. Mielestäni koordinointi kansallisten valvontaviranomaisten välillä on parantunut oleellisesti.
On totta, että emme saa tyytyä tähän. Mielestäni on vielä paljon tehtävää, ja parlamentti osoittaa mietinnössään oikeaan suuntaan. Komissio hyväksyy täysin mielipiteenne, että meidän on varmistettava, että yksityissektori osallistuu täysipainoisesti rahoituskriisien ratkaisuun ja hallintaan. Kyse ei ole vaan oikeudenmukaisesta vastuun jakamisesta kriisiaikoina, vaan myös siitä, että yksityissektori otetaan asianmukaisesti ja järjestelmällisesti mukaan kriisinhallintaan, mikä on ehdottoman tärkeää kriisien tehokkaan ehkäisemisen kannalta, koska siten voidaan välttää vaarallisten ja viime kädessä kestämättömien riskitilanteiden kasaantuminen.
Tässä mielessä otan huomioon pyyntönne, että komissio pohtisi mahdollisuutta sisällyttää kollektiivisia toimia koskevia lausekkeita rahoitusvälineisiin, kuten esimerkiksi obligaatioihin. Tiedämme, että jäsenvaltiot eivät ole asiasta täysin samaa mieltä, mutta komissio kuitenkin kannattaa tätä näkökulmaa, samoin kuin kannatamme kaikkia viittauksia terrorismin rahoittamisen vastaiseen taisteluun.
Syyskuun 11. päivän iskut toivat voimakkaasti esille, miten terroristit käyttävät rahoitusjärjestelmää väärin. Komissio on jo hyväksynyt muutamia toimia. Te itse olette tehneet tehokasta yhteistyötä toiseen rahanpesua koskevaan direktiiviin liittyvän yhteispäätösmenettelyn loppuun saattamiseksi. Mielestäni on joka tapauksessa jatkettava eteenpäin. Prosessi on vasta alussa, ja siitä tulee vielä pitkä, ja tulevina kuukausina meidän on jatkettava työtämme samalla tavalla. On tärkeää edetä molemmissa ehdotuksissa nopeasti, sillä ne sisältävät hyödyllisiä välineitä terrorismin rahoituksen vastaiseen taisteluun.
Kommentoisin lyhyesti erästä asiaa, joka aiheuttaa meissä aina tietynlaista turhautumista: Euroopan unionin ulkoinen edustaminen. Päätöslauselmaesityksen perusteluissa sanotaan, että Euroopan unioni on oudon poissaoleva rahoitusalan uutta rakennetta käsittelevistä keskusteluista. Te kritisoitte sitä, että muutamien jäsenvaltioiden tekemistä yksittäisistä aloitteista ei muodostu yhteisön politiikkaa. Komissio voi vain yhtyä täysin päätelmäänne. Mikä on vastaus? Mitä voisimme tehdä? Miten voisimme parantaa tilannetta? Mielestäni ei ole kyse vain siitä, että koordinointia parannetaan ja että kaikki puhuvat yhteisen asian puolesta. On totta, että talous- ja rahaliiton käynnistäminen on muuttanut perusteellisesti maailman talous- ja valuuttasuhteita, mutta se tapa, jolla käsittelemme jatkossakin näitä kysymyksiä tärkeimmissä järjestöissä ja foorumeissa, kuten Kansainvälisessä valuuttarahastossa ja G7-ryhmässä, perustuu suuressa määrin puhtaasti kansalliseen käsitykseen.
Näin ollen voin vain yhtyä siihen, että on tärkeää mennä eteenpäin. Mielestäni meidän on hyvin vaikea muodostaa todellista politiikkaa tällä alalla, ellemme esitä eurooppalaisia näkemyksiämme selkeästi kansainvälisellä tasolla. Tämä edellyttää, että intressejämme edustetaan unionin ulkopuolella mahdollisimman oikein ja tarkasti. Tiedän kuitenkin, että tässä asiassa on vaikea päästä eteenpäin, ellemme sitä ennen pohdi tarkemmin sisältöä. Mielestäni huomion keskittäminen ulkoiseen edustamistapaamme ei ole yhtä tärkeää kuin omien kantojemme määrittäminen ja koordinoitujen ulkopolitiikkojen aikaansaaminen. Näissä kahdessa asiassa on edettävä samaan suuntaan. Näissä asioissa parlamentti voi myös luottaa aina komission tukeen päästäkseen eteenpäin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Solbes!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 20.47.)

