Vuoden 2000 tietokoneongelmat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Donnellyn laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0014/99) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: " Vuoteen 2000 liittyvät tietokoneongelmat" (KOM(98)0102 - C4-0233/98).

Donnelly, Alan
Arvoisa puhemies, tämä on erittäin tärkeä asia Euroopan unionin talouselämälle ja kansalaisille. Yksittäiset kansalaiset omistavat kaikenlaisia tuotteita. He matkustavat monilla eri liikennevälineillä. He käyttävät julkisia palveluja. Vuoteen 2000 liittyvä tietokoneongelma vaikuttaa kaikkiin näihin asioihin. Vaikka suuri osa yleisöstä uskoi muutamia kuukausia sitten, että tämä ongelma koskee vain tietokonealan yrityksiä, nyt on hyvin selvää, että vuoden 2000 tietokoneongelma vaikuttaa kaikkien kansalaisten elämään kaikin tavoin. Euroopan unionin on tänä vuonna tärkeintä varmistaa, että kaikki yhteiskuntaryhmät ja kaikki talouselämän osa-alueet ovat tietoisia vuoden 2000 tietokoneongelman aiheuttamista mahdollisista hankaluuksista.
Olen vähemmän huolestunut tavasta, jolla suuret monikansalliset yritykset valmistautuvat kohtaamaan tämän ongelman. On aika selvää, että monikansallisissa yrityksissä on voinut olla asiantuntijoita työskentelemässä asian parissa monien vuosien ajan ja että näillä yrityksillä on tähän varaa. Me kuitenkin tiedämme, että Euroopan unionissa on noin 18 miljoonaa pientä yritystä. Kuinka moni niistä on saanut selville, onko vai eikö niillä ole ongelmia vuoden 2000 tammikuun 1. päivän jälkeen niiden käyttämien järjestelmien vuoksi?
Joissakin maissa - kuten omassani - on palkattu monia tuhansia asiantuntijoita kiertämään pienissä yrityksissä ja auttamaan yrityksiä saamaan selville, koskeeko ongelma niitä. Kun otetaan huomioon pienten yritysten merkitys EU: lle, meidän on kuitenkin varmistettava koko Euroopan unionissa, että jäsenvaltioita painostetaan mahdollisimman paljon, jotta sama palvelu olisi saatavilla kaikissa 15 jäsenvaltiossa. Olisin hyvin kiitollinen, jos herra komissaari voisi selittää meille tänä aamuna, onko olemassa valvontaohjelmaa, jonka avulla saisi selville, annetaanko kaikissa 15 jäsenvaltiossa pienille yrityksille asiantuntija-apua sen osalta, voiko vuoden 2000 tietokoneongelma koskea niitä.
Julkisten palvelujen osalta - sähkön, kaasun, veden ja niin edelleen - on keskeistä, että nekin hoitavat omat, vuoden 2000 tietokoneongelmaan liittyvät asiansa. Euroopan unionin kansalaisten kannalta olisi tuhoisaa, jos julkinen sektori ja julkiset palvelut huomaisivat joutuvansa vaikeuksiin vuoden 2000 tammikuun 1. päivän jälkeen riittämättömien valmistelujen vuoksi. Mihin toimiin Euroopan unionissa on ryhdytty, jotta toimittaisiin yhdenmukaisesti ja taattaisiin se, että julkiset palvelut saavat asianmukaista tietoa tältä osin?
Euroopan unionin lainsäädännön osalta on jo olemassa lakikokoelma, joka koskee puutteellisia palveluja, tuotteiden turvallisuutta ja vastuuvelvollisuutta. Minulle on epäselvää, sovellammeko me noita vastuuvelvollisuutta koskevia direktiivejä kaikkiin ongelmiin, jotka saattavat tulla esiin vuoden 2000 tietokoneongelman yhteydessä. Yhdysvalloissa on esimerkiksi pohdittu luopumista vastuuvelvollisuutta koskevasta lainsäädännöstä, niin ettei yritysten tuotteiden tai palvelujen vioista voida syyttää näitä yrityksiä. Voivatko Euroopan kansalaiset vedota vastuuvelvollisuutta ja puutteellisia palveluja koskevaan lainsäädäntöön Euroopan unionissa, jos tavaroita tai palveluja ei ole saatavilla vuoden 2000 tietokoneongelman vuoksi? Euroopan unionin kansalaiset haluavat vastauksia tähän kysymykseen. Voivatko he vedota lakiin, jos he huomaavat joutuneensa vaikeuksiin?
On vielä kaksi asiaa, joita haluan käsitellä. Millaisia valmiussuunnitelmia jäsenvaltiot ovat laatineet ja mihin yhteisiin aloitteisiin Euroopan unionissa ryhdytään, jos - Luoja siltä varjelkoon - jokin EU: n suuri teollisuuden ala joutuisi vakaviin vaikeuksiin? Millaisiin toimiin viranomaiset ovat ryhtyneet valmistautuakseen mahdollisiin onnettomuuksiin EU: n yhdessä tai toisessa kolkassa? Keskustelevatko esimerkiksi sisäasiainministerit siitä, tarvitseeko vuoden 2000 tammikuun 1. päivää varten laatia valmiussuunnitelmaa? Jotkut saattavat sanoa, että pahanilmanlintu yrittää tässä maalata hyvin synkkää uhkakuvaa, mutta tosiasia on, että emme tiedä, odottavatko meitä mahdollisesti hyvin tuhoisat ongelmat.
Lopuksi ulkosuhteistamme. Olemme solmineet suhteita Itä-Euroopan maihin ja entisiin Neuvostoliiton maihin. Niissä on suuria ydinvoimaloita, joiden tiedämme olevan hyvin vakavasti rappeutuneita. Mitä Euroopan unioni on tehnyt turvatakseen nämä ydinvoimalat ja muut rajoillamme sijaitsevat suuret laitokset mahdolliselta tuholta, koskapa nämä maat ovat valmistautuneet puutteellisesti? Tämä ei ole vain Euroopan unionin ongelma vaan se voi vaikuttaa hyvin vakavasti etenkin hyvin herkkiin aloihin kuten energia-alaan, jollemme valmistaudu asianmukaisella tavalla.
Tämä on meille ratkaisevan tärkeää. Muidenkin kuin tietokonefriikkien pitäisi olla asiasta huolissaan. Jokaisen kansalaisen on tunnettava omaan toimeentuloonsa liittyvät vaarat ja turvallisuuttamme uhkaavat tekijät. Komission ja parlamentin on tehtävä hyvin selväksi, että ponnistelemme tänä vuonna sen takaamiseksi, että kaikkiin mahdollisiin toimiin ryhdytään kansalaistemme turvallisuuden, laillisten oikeuksien ja liike-elämämme tulevaisuudennäkymien samoin kuin naapuriemme turvallisuuden takaamiseksi tänä teknologisten muutosten vuoksi hyvin vaikeana aikana.

Hendrick
 Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi onnitella hyvää ystävääni ja kollegaani, herra Donnellya, erinomaisesta mietinnöstä, joka kattaa useimmat vuoden 2000 tietokoneongelmaan liittyvien kysymysten näkökohdat. Tämä mietintö ei ole mitenkään myöhässä - huhut siitä, että se olisi ollut joulukuun istuntojakson esityslistalla, ovat perusteettomia!
Omassa maassani arvioidaan, että vuoden 2000 tietokoneongelmasta aiheutuvat ongelmat voisivat maksaa jopa 2 % BKT: stä. Kun otetaan huomioon, että kasvun arvioidaan monissa maissa jäävän alle 2 %: n, tilanne on hyvin epätyydyttävä, ja kaikkiin mahdollisiin toimenpiteisiin pitäisi ryhtyä, jotta ongelman vaikutukset saataisiin supistettua mahdollisimman pieniksi, etenkin julkisten palvelujen, liike-elämän, liikenteen, sisäisten ongelmien ja, kuten herra Donnelly mainitsi, turvallisuusuhkan osalta. Kaikkein huolestuttavin ongelma on ydinenergian turvallisuus, ja tiedämme, että sen osalta on ongelmia Keski- ja Itä-Euroopassa ja mahdollisesti muuallakin.
Haluaisin käsitellä kolmea aluetta, jotka ovat huolestuttavia. Ne ovat yleinen tietoisuus, vastuuvelvollisuus häiriötapauksissa ja kolmanneksi asia, jota olemme käsitelleet, nimittäin turvallisuus. Yleisen tietoisuuden osalta tiedän, että jokaisessa jäsenvaltiossa on etenkin kuluttajille mutta myös liikeyrityksille suunnattuja tiedotusohjelmia. Kehottaisin komissiota käyttämään eurooppalaisia tietokeskuksia jakamaan tietoa, jolla varmistetaan, että yleisö ja liikeyritykset ovat tietoisia vastuustaan ja niistä riskeistä, jotka johtuvat siitä, että vuotta 2000 varten ei valmistauduta. Liike-elämän tietoisuus on ongelma esittämieni syiden ja niiden vaikutusten vuoksi, joita tällä tietoisuudella on taloudelliseen toimintakykyyn. Joidenkin liikeyritysten omaksuma " katsotaan miten käy" -asenne on epätyydyttävä. Tilanne voi olla paljon pahempi kuin ne voivat edes kuvitella.
Mitä tulee vastuuvelvollisuuteen häiriötapauksissa, kuluttajia on suojeltava. Nykyinen suhtautuminen siihen, onko häiriötä mahdoton välttää tai ennakoida, on epätarkoituksenmukainen. Monet vakuutusyhtiöt yrittävät luikerrella vastuustaan. Kuluttajat pitäisi vakuuttaa sillä perusteella, että kuluttajien on oikeutettua odottaa korvauksia jonkin tietyn tuotteen ikä huomioon ottaen.
Lopuksi turvallisuudesta. Ydinenergiateollisuus on ilmiselvä huolenaihe - ja herra Donnelly käsitteli sitä. Liikenne on toinen huolenaihe. Olisi pyrittävä kaikin tavoin rakentamaan turvamekanismeja, jos laitteiston asianmukaista toimintaa vuoden 2000 jälkeen epäillään.
Suosittelen tätä mietintöä parlamentille ja onnittelen vielä herra Donnellya.

Van Velzen
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari ja arvoisat kollegat, haluaisin aluksi kiittää sydämellisesti Alan Donnellya tästä erinomaisesta mietinnöstä. Hän antaa mielestäni erinomaisen vastauksen kaikkiin tässä asiassa Euroopan unionille tärkeisiin kysymyksiin. Mietinnön myöhästyminen ei riipu esittelijästä, vaan meidän on vain todettava asian olevan niin. Vaikuttaa oikeastaan siltä, että Euroopan unioni epäröi kantaa vastuutaan tässä asiassa. Haluaisin esittää komissaari Bangemannille vielä seuraavan kysymyksen. Hän sanoi eräässä talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan kokouksessa, että vuoden 2000 tietokoneongelma ei ole oikeastaan niin tärkeä. Vuonna 2000 käy ilmi, että se on ollut erityisesti ohjelmistojen tuottajien mainostemppu. Haluaisin oikeastaan kysyä herra komissaarilta, kuinka tärkeänä hän nyt pitää sitä, että vuoden 2000 ongelmaan puututaan Euroopan unionista käsin. Haluan keskittyä neljään asiaan.
Ensimmäinen on ketjureaktion ongelma. Kaikki tietävät, että vuoden 2000 ongelmaa ei voida ratkaista pelkästään paikallisella, alueellisella tai kansallisella tasolla vaan että asiaa täytyy luonnollisesti tarkastella EU: n tasolla. On kuitenkin luonnollisesti selvää, että kaikki nämä asiat ovat tiukasti yhteydessä toisiinsa. Siinä määrin kuin kykenemme selvittämään ja ratkaisemaan hyvin ketjureaktion ongelman, olemme menestyksekkäämpiä tarttumaan vuoden 2000 ongelmaan. Siksi mielestäni sisämarkkinoiden kannalta on hyvin tärkeää, että Euroopan unioni kiinnittää erityisesti huomiota ketjureaktion ongelmaan. Sähkö on hyvin tunnettu esimerkki. Jos jossain maassa ei kyetä ratkaisemaan tätä asiaa hyvin, sähköverkkojen yhdistämisen vuoksi aiheutuu suuria haittoja Euroopan unionin muissa maissa ja sen ulkopuolella.
Toinen asiani on vastuu. On selvää, että eri jäsenvaltioissa yritetään nyt käydä keskustelua siitä, kuka on mistäkin vastuussa silloin, jos vuoden 2000 ongelma todellakin kärjistyy. Jotkin vakuutusyhtiöt ovat varanneet tähän rahaa, jotkin eivät. Haluaisin kysyä herra komissaarilta, kuinka hän suhtautuu tähän sisämarkkinoiden ilmiöön. Jos vastuukysymykset on hoidettu jossain Euroopan unionin jäsenvaltioissa hyvin ja jossain ei - ajatelkaa ketjureaktion ongelmaa -, miten me loppujen lopuksi toimimme? Mielestäni Euroopan unioni ei voi ottaa passiivista asennetta tässä asiassa.
Kolmas asiani on tiedostaminen. Vuoden 2000 ongelman tiedostaminen tarkoittaa, että on ensinnäkin tehtävä suunnitelmia, että on ennen kaikkea testattava, ja kolmanneksi, että suurelle yleisölle on näytettävä, mitä ollaan lopultakin tekemässä ja mitä vaikutuksia sillä on. Olen sitä mieltä, että mitä paremmin voimme tehdä tässä asiassa kansalaisille selväksi, että asia on hallinnassamme, että työskentelemme asian parissa ja että ongelma on luonnollisesti ratkaistavissa, sitä mukaa kansalaistemme luottamus mielestäni kasvaa. Se on minusta hyvin tärkeää.
Viimeisenä sitten ydinvoima-ala. Meillä ei ole aavistustakaan sen tilanteesta. Siksi on mielestäni hyvin tärkeää, että tähän alaan kiinnitetään paljon enemmän huomiota, koska se voi vahvistaa kansalaisten pelkoja. Pyydän herra komissaaria myös tässä asiassa selvittämään kollegojensa kanssa, mitä me teemme Keski- ja Itä-Euroopassa. Mitä me teemme Venäjän kanssa - koska erityisesti Venäjä on luonnollisesti suuri kysymysmerkki - sillä meidän on annettava selkeää tietoa kansalaisille myös sen tilanteesta.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin esittää teille itsellenne yhden kysymyksen. Mitä Euroopan parlamentti tekee huolehtiakseen siitä, että Euroopan parlamentti kestää vuoden 2000 ongelman? Ehkä voitte kohta kertoa, mitä parlamentti tekee. Olen hyvin utelias kuulemaan sen.

Boogerd-Quaak
 Arvoisa puhemies, myös minä haluan kiittää herra Donnellya hänen erinomaisesta mietinnöstään. Haluaisin puuttua erääseen asiaan, jonka myös aikaisemmat puhujat ovat ottaneet esille. Monet tietokoneet olettavat 1. tammikuuta 2000 ajan hypähtävän taaksepäin, vaikka ne kestäisivätkin vuoden 2000 ongelman. Tämä aiheuttaa suuren riskin taloudellisten, ekologisten ja humanitaaristen vahinkojen osalta. Mielestäni erityisesti Venäjän ja muutaman Itä-Euroopan maan tilanne on huolestuttava. Niissä vallitsevan talouskriisin vuoksi vuoden 2000 ongelman käsittely, jota ei ole pidetty kovinkaan tärkeänä asiana, on lähes pysähtynyt. Tiedän nyt myös, että siellä sanotaan, että joidenkin tietokoneiden kanssa ei ole samoja ongelmia kuin lännessä. Tämä ei kuitenkaan ole varmaa. Turvallisuussyistä olen vieraillut muutamissa ydinvoimaloissa, joita kotimaassani on runsaasti. Siellä minulle on selvinnyt, että laitosten tekemiseksi vuoden 2000 ongelman kestäviksi on tehty työtä jo noin vuoden ajan. Olen ottanut siellä esille myös Itä-Euroopan tilanteen, josta oli varmaa tietoa, eikä siihen, mitä siellä on tapahtumassa, olla tyytyväisiä. Kiitokset herra Donnellylle myös siitä, että hän on ottanut mukaan tätä asiaa koskevan tarkistukseni.
Herra van Velzen otti esille vastuukysymyksen, ja haluan mainita tässä yhteydessä, että mitkään vakuutukset eivät korvaa ydinenergiaan liittyvistä onnettomuuksista tai muista ydinonnettomuuksista aiheutuvia vahinkoja. Se on hyvä lisäsyy kiinnittää huomiota tähän ongelmaan.
Olen yhä sitä mieltä, että Euroopan unionin täytyy ottaa johto käsiinsä ja toimia tässä asiassa yhdessä Itä-Euroopan ja Venäjän kanssa. Meidän on aika kantaa meille kuuluva vastuumme. Olen siksi myös sitä mieltä, että tähän täytyy kiinnittää huomiota avustusohjelmissa. Eri tutkimuksista ilmenee, että asia voidaan hoitaa suhteellisen vaatimattomilla taloudellisilla ponnisteluilla. Venäjän vuoden 2000 ongelman ratkaisemisen kokonaiskustannusten arvioidaan olevan 100 miljoonaa dollaria. Pidän tätä järkevänä investointina. Jos haluamme taata Euroopan unionin kansalaisille turvallisen vuodenvaihteen, meidän täytyy avata kukkaromme nyörejä myös tämän asian takia. Aikaa vähenee uhkaavasti. Meillä ei ole enää aikaa, ja vastuu lankeaa yhtä painavana sekä lännen että idän harteille. Siksi haluan myös esittää komissaari Bangemannille kiireellisen pyynnön siitä, että hän ottaisi tämän aiheen asialistan alkuun, eikä ainoastaan vakuuttamattomien riskien vuoksi vaan erityisesti ekologisten vahinkojen vuoksi, jos tosiaan tapahtuu jotain hallitsematonta, jotain sellaista, jota ei voida enää korjata.

Kerr
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa tekemällä tunnustuksen. Kärsin todellisesta teknofobiasta, ja tämä on selvästi syy siihen, miksi ryhmäni on valinnut minut puhumaan tästä monimutkaisesta aiheesta. Olen lukenut herra Donnellyn loistavan mietinnön ja kiitän häntä siitä. Tulin ajatelleeksi erästä asiaa. Onko hän tarkistanut, että Millbank Towerissa olevat Labour-puolueen tietokoneet on ohjelmoitu ottamaan huomioon muutokset, niin että kaikki jäsenet pysyvät ajan tasalla vuonna 2000 niin kuin vuonna 1999?
Tämä on selvästi tärkeä asia. Mietintöä lukiessani mieleeni juolahti yksi peruskysymys: miten on mahdollista, että tietokone-ja ohjelmistosuunnittelijoiden annettiin toimia ja ohjelmoida koneet tällä tavoin? Kaikki tiesivät vuoden 2000 lähestyvän, mutta heidän mieleensä ei juolahtanut korjata tätä melko perusluonteista virhettä suunnittelun aikana. Sitten herää kysymys: miten on vastuuvelvollisuuden laita sellaisissa vahinkotapauksissa, jotka aiheutuvat näiden koneiden kaatumisesta? Voimmeko haastaa herra Gatesin monine miljardeine dollareineen oikeuteen hänen vastuustaan tässä prosessissa? Tai ehkä voisimme sosialisoida hänet, kuten eräs yhdysvaltalainen taloustieteilijä äskettäin ehdotti.
Olen lukenut, että Ison-Britannian hallitus on valmistautunut asiaan huolellisesti, mutta olin hieman huolissani lukiessani eräänä päivänä sanomalehdistä, että Italian hallitus - en halua arvostella italialaisia ystäviäni - on juuri perustanut tutkimusryhmän, jolla ei ole toimistotiloja, talousarviota eikä määrärahoja, tarkastelemaan tätä ongelmaa vain yhdeksän kuukautta ennen ajankohtaa. Se tuntuu minusta vähän myöhäiseltä tässä vaiheessa. Parlamenttikin on itse asiassa hieman myöhässä mietintönsä kanssa. Olen kuitenkin varma siitä, että komissaari Bangemann kertoo meille, että komissio on edistynyt suunnittelussaan hyvin.
Voisinko lopuksi ehdottaa, että komissaari Kinnock voisi luottamuksen palauttamiseksi Eurooppaan lähteä lentomatkalle vuotta 2000 edeltävänä uuden vuoden aattona ja että komissaari Bangemann herättelisi henkiin tunnettuja moottoripyöräilytaitojaan herra Bartonin kanssa ja matkaisi läpi Brysselin liikennejärjestelmän herra Bartonin moottoripyörän selässä. Se saisi Euroopan kansalaiset uskomaan, että komissiolla on tilanne hyvin hallussa.

Blokland
 Arvoisa puhemies, kukaan ei tiedä tarkalleen, mitä siitä seuraa, kun tietokoneiden vuosiluku muuttuu tulevan tammikuun 1. päivänä 99: stä 00: aan. Seuraukset voivat olla kauaskantoisia. Voi olla myös niin, että vuoden 2000 ongelma onkin ennen kaikkea ihmisten päiden sisällä, seurausta rahastamaan pyrkivien ohjelmistotuottajien toimista.
Vuoden 2000 ongelman yhteydessä joudutaan selvästi vastakkain ihmisen tietojen ja osaamisen rajallisuuden kanssa. Niille, jotka luottavat sokeasti teknologiaan, vuoden 2000 ongelma on pahimman luokan pettymys. Ainostaan se tyhmyys, että vuosiluvusta jätettiin pois osa " 19" , aiheuttaa hengenvaarallisen tilanteen. Unohdamme liian usein, että kaikki tekniikka on ihmisen aikaansaannosta. Voimme ajatella mahtipontisina " tekniikan riemuvoittoa" ja puhua siitä, mutta samaisesta tekniikasta aiheutuu valtava uhka.
On oikein, että päätöslauselman C kohdassa otetaan esille taloudelliset päätökset, joiden seurauksena vuosiluku lyhennettiin kahden merkin mittaiseksi. Siten jossain mielessä uudella tietotekniikalla haluttiin saavuttaa taloudellisia tuloksia liian nopeasti. Eikö tässä ole hyvin monien ajankohtaisten yhteiskunnallisten ja kulttuuristen ongelmien ydin? Me olemme voiton ja taloudellisen hyödyn tavoittelun orjia. Siinä kaiken, myös luonnollisen elinympäristön ja inhimillisen olemassaolomme, täytyy antaa tietä.
Näin ollen on hyvin valitettavaa, että kollega Donnellyn mietinnössä kaunistellaan ajatusta ihmisjärjen ongelmanratkaisukyvystä samalla tavalla. Tietysti meidän täytyy tehdä parhaamme mahdollisten katastrofien välttämiseksi. Minusta kuitenkin syvempien kulttuuristen ja uskonnollisten syiden tiedostaminen on myös aivan välttämätöntä.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, yhdyn niin ikään onnittelijoihin, valitettavasti Donnelly ei ole enää niin voimakkaasti mukana valiokuntamme työssä kuin olisin toivonut. Hän on hyvä tyyppi näihin töihin. On kummallista, että tämä vuoteen 2000 liittyvä tietokoneongelma on olemassa. Sehän kertoo kuinka herkkiä modernit yhteiskunnat ovat häiriöille. Kun koneet eivät siis ymmärrä kahta nollaa vuodeksi 2000, olemme hätää kärsimässä, jotkut ovat paniikissa. Parhaat työntekijät ovat olleet vuosikausia muutostöiden kimpussa ja nyt on muutama kuukausi aikaa. Siis hyökkäys ja uhka eivät tulekaan avaruudesta tai Venäjältä meidän idylliseen ympäristöömme, vaan kahden nollan taholta ja koneen väärinymmärryksestä.
Komissio sanoo, että vastuu vuoden 2000 tietokoneongelmasta on atk-järjestelmien toimittajilla ja käyttäjillä. Kysynkin komissiolta, että keillähän tämä vastuu on sitten Venäjän tapauksessa? Olin maanantaina käymässä Venäjällä juuri näiden ydinvoimalaitosten luona, ja haluaisin kysyä, mikä varmuus komissiolla on siitä, että tämä Venäjän ongelma, johon esittelijäkin puuttui, tulee asianmukaisesti hoidetuksi? Ajetaanko laitokset alas vai pidetäänkö niitä käynnissä, ja mitä tapahtuu ydinasejärjestelmille? Toinen kysymykseni on, miten häiriköinti ja suoranaiset rikokset vaiheessa, jossa järjestelmät ovat ainakin joissakin tapauksissa sekavuuden tilassa, tulevat luomaan ongelmia ja mitä komissio aikoo tehdä tällaisen ongelman välttämiseksi? Kolmanneksi, olen tyytyväinen siihen esittelijän mainintaan, että täytyy huolehtia kuluttajista ja pk-sektorista, jotka ovat suurimmissa vaikeuksissa tällaisissa tilanteissa.

Ilaskivi
Arvoisa puhemies, vuosisadan vaihteeseen on enää runsaat kymmenen kuukautta. Tästä huolimatta tietokonejärjestelmien testaus laahaa useilla aloilla jäljessä, jos sitä kaikkialla on edes aloitettukaan. Lisäksi on joukko ihmisiä, jotka eivät edes tiedä koko ongelmasta yhtään mitään.
Euroopan parlamentti kiinnittää tänään aivan oikein huomiota vuoden 2000 mahdollisesti aiheuttamiin ongelmiin eli niin sanottuun " 00-problematiikkaan" . Se korostaa kuitenkin ensisijaisesti jäsenvaltioidensa sekä läntisen maailman yhteistyötä. Ongelmat eivät kuitenkaan rajoitu tähän. Tiedossa on, kuten täälläkin on jo todettu, että nimenomaan Venäjällä mutta myös sen lähiympäristössä on puutetta niin henkisistä kuin materiaalisistakin resursseista ongelman ratkaisua varten. Lentoliikenne, joka varsinkin tietokonepohjaisen lennonjohdon osalta sekä moderneissa tietokonejärjestelmiin nojaavissa lentokoneissa tarvitsee ajantasalla olevaa atk: ta, sekä ydinvoimalat ovat maailmanlaajuisia ja yhteisiä ongelmia. Jos päivitys näiden osalta epäonnistuu, saattaa siitä aiheutua kansalaisille eri puolilla maailmaa vakavia niin terveydellisiä kuin muitakin riskejä.
Kysymys ei ole poliittinen eikä ideologinen. Sitä lähestyttäessä rajat eivät saa olla esteinä. EU: n on panostettava ratkaisuun laaja-alaisesti tarvittaessa yli omien rajojenkin inhimilliset näkökohdat mielessä pitäen. On panostettava mieluummin etukäteen kuin myöhemmin, sillä jälkijättöisyys saattaa olla kallista. Ne kauhukuvat, joita jotkut niin sanotut tieteiskirjailijat mielikuvituksellisine fiktioineen ovat maailmanlopun tunnelmia loihtiessaan maalanneet, eivät saa toteutua. Vastuu on maailmanlaajuinen.

Lukas
Arvoisa puhemies, voin pääasiassa kannattaa herra Donnellyn erinomaista mietintöä. Hänen D kohdassa esittämiään näkemyksiä, jotka koskevat pk-yrityksiä, täytyy kuitenkin suhteuttaa. Se, että pienillä yrityksillä ei ole teknistä erityisasiantuntemusta, ei pidä läheskään paikkaansa. Nimenomaan pk-yritykset vastaavat monilla aloilla innovaatioista ja tutkimuksesta. Rakenteensa ja teknisen erityisasiantuntemuksensa ansiosta ne voivat vastata nopeasti syntyviin ohjelmisto-ongelmiin. Toisaalta on kuitenkin pelättävissä, että suuryritysten tai myös julkisen hallinnon atk-ongelmat voivat vaikuttaa merkittävästi pk-yrityksiin. Esittelijän näkemykset Itä-Euroopan ja Venäjän ydinenergia-alasta ovat kuitenkin erittäin tärkeitä. Euroopan unioni antaa tälle alalle rahallista tukea runsain mitoin. Valitettavasti tähän mennessä ei kuitenkaan olla voitu todeta, että ydinvoimaloiden turvallisuus olisi olennaisesti parantunut.
Nyt täytyy lopultakin huolehtia siitä, että käytettävissä olevat varat käytetään todellakin ydinreaktoreiden turvallisuuden parantamiseen. Koska toive ydinvoimaloiden sulkemisesta ennen vuotta 2000 on todennäköisesti epärealistinen, täytyy ainakin huolehtia siitä, että vuoteen 2000 liittyvien ongelmien yhteydessä ei voi syntyä vahinkoja. Kaikkien Euroopan kansalaisia uhkaavien riskien poistaminen täytyy asettaa ensisijaiseksi tavoitteeksi, sillä loppujen lopuksi Euroopan veronmaksajat ovat antaneet jo erittäin paljon rahaa Itä-Euroopan ja Venäjän ydinturvallisuuden parantamiseen.

Pinel
 Arvoisa puhemies, aihe, jota käsittelemme tänään, " vuoden 2000 bugi" , on monille maanmiehillemme erittäin hämärä. Mennäkseni suoraan asiaan sanoisin, että kyse on tyypillisestä hiekanjyvästä, joka voi jumiuttaa kehittyneimmänkin järjestelmän. Mutta on mentävä pitemmälle. Kyse on mielestäni niin sanotusti uudenaikaisen yhteiskuntamme rajojen saavuttamisesta, lyhytnäköisen yhteiskunnan, hiekalle rakentavan yhteiskunnan, yhteiskunnan, joka ei useinkaan näe nenäänsä pitemmälle. Kaksi ohjelmoijasukupolvea on tietoisesti ollut välittämättä vuosituhannen vaihtumisesta tiedostonhallintaohjelmissa voitetun muutaman naurettavan tavun vuoksi. Emme tälläkään hetkellä vielä tiedä, miten laajakantoisia seurauksia tästä kevytmielisyydestä on.
Hallitseminen on ennakoimista, sanoo sananlasku. No, tämä todistaa, että kukaan ei enää hallitse tätä maailmaa. Mitterrand, Fabius, Clinton, sama taistelu: kyse on niiden sukupolvesta, jotka tekevät mieluummin politiikkaa itsensä kuin kansan hyväksi. Vastuuntunnottomien vastuuhenkilöiden sukupolvi, niiden, jotka antavat tietoisesti myrkyttää väestöä saastuneella verellä, jotka rakentavat ydinvoimaloita tietäen aivan hyvin, että ne lentävät jonakin päivänä silmillemme, jotka lopuksi katsovat hyväksi lähettää pommikoneita pommittamaan viattomia väkijoukkoja vaihtelun vuoksi ja jotta heidän seksihurjastelunsa unohdettaisiin.
Tämä tarina tietokoneissa piilevistä epäsäännönmukaisuuksista on paljon uhkaavampi kuin miltä näyttää. Se on tämän rappeutumisen ja yleisen vastuuntunnottomuuden ilmapiirin - jossa kenenkään ei tarvitse tehdä mistään tiliä kenellekään - oire monien joukossa. Valitettavasti tämän jutun toinen puoli estää todennäköisesti jälleen kerran johtajiamme ottamasta tätä uutta opetusta vakavasti, ja se on valitettavaa.

Bangemann
Arvoisa puhemies, parlamentti ei keskustele tästä kysymyksestä liian myöhään, sillä olemme keskustelleet siitä jo viime vuosina eri yhteyksissä, ja komissio on myös aina jatkuvasti kertonut, mitä se on tehnyt. Olemme käsitelleet tätä ongelmaa jo yli neljä vuotta ja pyrkineet tekemään sen, mitä komissio voi tehdä. Haluaisin kiittää Alan Donnellya siitä, että hän on mietinnössään jälleen kerran tuonut esiin sen, mikä meidän vastuumme on ja minkä asioiden hyväksi seuraavien kuukausien aikana voidaan varmasti vielä tehdä jotakin.
Haluan aluksi todeta, että Alan Donnelly ei ole Kassandra, sillä Kassandran ennustukset pitivät aina paikkansa. Kassandran ongelma oli, että kaikki, mitä hän sanoi, piti aina paikkansa. Alan Donnellysta ei voi sanoa samaa. Olen vakuuttunut siitä, että osa niistä peloista ei toteudu, jotka täällä käydyssä keskustelussa on lausuttu ääneen.
Käsittelen ensinnäkin sitä, mitä komissio on tehnyt. Ensimmäinen ongelma oli saada kaikki osapuolet huomaamaan, että tämä on niitä koskeva ongelma. Olen sitä mieltä, että ne on saatu nyt tietoisiksi asiasta myös jonkin verran liioiteltujen järjestelmien romahtamisesta varoittavien ilmoitusten avulla. Sellaisten paniikkia aiheuttavien ilmoitusten hyvä puoli onkin aina se, että vaikka ne ovatkin täysin liioiteltuja, ne saavat ihmiset kuitenkin yhtäkkiä valppaiksi. Kaikki kauhukertomukset siitä, että lentokoneet putoavat taivaalta, että sähkön toimittaminen katkeaa ja että työväenpuolue ei voi enää tietää jäsenmääräänsä, ovat tietenkin johtaneet siihen, että ihmiset ovat kovin kiihtyneitä - erityisesti viimeisestä näkökohdasta - ja että nyt jokainen tietää, että meillä on ongelma. Se on ensimmäinen eikä lainkaan huono saavutus.
Komissio on tehnyt jotakin myös sen hyväksi. Olemme käsitelleet erityisesti myös pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Olemme alusta alkaen ottaneet mukaan jäsenvaltiot ja tietenkin myös toimivaltaiset viranomaiset, kuten atomienergiakomission Wienissä, pohtimaan ongelmia. Tietenkin tehtävät yritetään siirtää sinne, missä ne voidaan hoitaa parhaiten. Se merkitsee, että komissio ei ole yrittänyt tehdä kaikkea itse vaan antaa kulloisestakin asiasta vastaaville piireille oikein hyvät tiedot ja osittain myös rahallista tukea. Olemme esimerkiksi myöntäneet atomienergiaviranomaisille varoja, jotta ne voivat hoitaa tehtäviään Itä-Euroopassa. Olemme siis pyrkineet saamaan liikkeelle joukon organisaatioita ja asiasta vastuussa olevia, mutta tietenkin myös ne, jotka eivät suoraan osallistu toimiin, siis yksityisen teollisuuden.
Tulos on jo jokseenkin kelvollinen. Pitää paikkansa, että pienillä yrityksillä on eniten ongelmia, kuten aina. Niillä ei ole työvoimaa eikä usein myöskään riittävästi rahaa, sillä nyt on tietenkin tarjolla ohjelmistoja, joiden avulla suuri osa ongelmista voidaan ratkaista, mutta sellaiset ohjelmistot ovat suhteellisen kalliita. Tässä siis tulee esiin rahoitusongelma.
Olemme toteuttaneet aktiivisesti niitä toimia, jotka olemme maininneet tiedonannoissamme. Meillä on säännöllisesti tapaamisia jäsenvaltioiden kanssa, olemme tehneet yhteistyötä rahoitus- ja tietoliikennealalla sekä energia- ja liikennealalla, erityisesti toimivaltaisten kansainvälisten viranomaisten kanssa, ja teemme yhteistyötä edelleen. Sivumennen sanoen se, että luettelen nämä alat, ei ole sattumanvaraista, sillä tässä on ero, joka perustuu tietokonesovelluksiin. Jos teillä on esimerkiksi tietokone, jonka toiminta perustuu ajankäyttöön, siis siihen, että tietokoneen täytyy seurata aikaa, sellaisia ongelmia syntyy helpommin kuin käytettäessä tietokoneita, joihin ei liity ajankäyttöä ja jotka ainoastaan keräävät tietoja. Nämä tiedothan eivät liity tiettyihin ajanjaksoihin, ja siksi vuosituhannen vaihtuminen ei voi vaikuttaa niihin millään tavalla. Myös tämä täytyy siis ottaa huomioon.
Yritämme kuitenkin miettiä kaikkien asianosaisten kanssa sitä, mitä ne voivat ja mitä niiden täytyy tehdä, jotta infrastruktuurista huolehtivien alojen kitkaton toiminta turvataan. Komissio voisi haluttaessa tehdä vielä enemmän, erityisesti, kun on kyse rahallisesta tuesta. Mutta summat, joita kunkin yksityisen asianosaisen täytyy käyttää, ovat niin suuria, että ei voida ajatella, että ne maksettaisiin julkisista varoista. Olemme tietenkin tehneet sen, mitä välittömän turvallisuuden hyväksi on tehtävissä. On kuitenkin vielä paljon asianosaisia, jotka voivat tehdä erittäin paljon omin varoin ja ennen kaikkea oma-aloitteisesti. En voi kuvitella, että maailmassa olisi yhtään sellaista lentokenttää, jolla olisi käytössään tietokonejärjestelmä ja joka ei olisi vielä löytänyt ratkaisua ongelmaan. Olisi suorastaan jännittävää, jos olisi lentoreittejä, joita lentävien lentokoneiden osalta ei olisi ryhdytty asianmukaisiin varotoimiin.
Mitä voidaan edelleen tehdä lainsäädännöllisten määräysten sopeuttamiseksi, jos se olisi tarpeen? Kysymys on mielenkiintoinen, sillä voisimme ryhtyä välittömästi hoitamaan tätä asiaa. Olemme tutkineet myös tätä. On oikeudellisia määräyksiä, jotka ratkaisevat myös tällaisen ongelman, sillä se ei ole oikeudellisten luokitusten mukaan uusi. Virheellisten tavaroitten toimittajan tai puutteellisten palveluiden tarjoajan täytyy tietenkin vastata virheistä, jos ne ovat tuottamuksellisia tai jos heillä on vastuu, jossa ei oteta enää lainkaan huomioon tuottamuksellisuutta. Yritykset, jotka ovat mitä suurimmassa määrin riippuvaisia alihankkijoista ja toimivat sellaisten järjestelmien parissa, ovat jo useissa tapauksissa lähettäneet alihankkijoilleen kirjeitä, joissa ne ovat tuoneet esiin sen, että ne langettavat vastuun alihankkijalle, mikäli tuotteissa tai palveluissa on joitakin puutteita. Se merkitsee sitä, että ne ovat itse huolehtineet siitä, että alihankkija tietää toimivansa vähintäänkin varomattomasti, jos hän jättää ottamatta huomioon nämä vaatimukset.
Siksi emme usko, että olisi parempi ehdottaa uutta oikeudellista järjestelyä. Alan Donnelly mainitsi uuden amerikkalaisen Good Samaritan -lainsäädännön, jonka avulla on määrä edistää tietojenvaihtoa rajoittamalla vastuuvelvollisuutta, joka koskee vuoteen 2000 liittyvistä tietokoneongelmista tiedottamista. Se ei tietenkään johda siihen, että ihmiset käsittelisivät vuoteen 2000 liittyviä tietokoneongelmia, vaan tulos on aivan päinvastainen. Se merkitsee meidän mielestämme sitä, että voimassa olevat lainsäädännölliset määräykset täydennettyinä tiedoilla, joita alihankkijat saavat, riittävät ongelman ratkaisemiseen oikeudellisesti. Se ei tietenkään ulotu kaikkialle. Esitettiinkin esimerkiksi kysymys, jatkaako parlamentti toimintaansa vuoden 2000 jälkeen. Se ei ole oikeudellista vastuuta koskeva kysymys, vaan poliittiseen opportunismiin liittyvä kysymys, johon komissio ei nyt haluaisi ottaa kantaa.
Meiltä kysyttiin myös sitä, mitä teemme omille tietokonejärjestelmillemme. Komissiosta ei todellakaan syntyisi erityisen hyvä kuva, jos me kuljettuamme viisi vuotta ympäri maata ja saarnattuamme ihmisille, että heidän pitäisi tehdä jotakin, emme sitten tekisi itse mitään. Siksi olemme tietenkin varmistaneet, että omat järjestelmämme toimivat. Olemme aloittaneet projektin, joka päättyy pian, järjestelmiemme muuttamiseksi sopiviksi vuotta 2000 varten. Kun olemme tehneet testit, voimme sanoa teille, että ainakin komissio toimii vuoden 2000 jälkeen, jos se lohduttaa parlamenttia!

Van Velzen
 Arvoisa puhemies, kysyin teiltä, oletteko valmis ilmoittamaan parlamentin jäsenille, kuinka Euroopan parlamentti valmistautuu vuoden 2000 ongelmaan. Tiedämme nyt, mitä komissio tekee, mutta voisitteko myös selittää parlamentin jäsenille, kuinka pitkällä parlamentti on tässä asiassa.

Puhemies
Välitän pyyntönne parlamentin puhemiehelle ja pyydän häntä ottamaan teihin yhteyttä aikanaan.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.

Työturvallisuus, työhygienia ja työterveyshuolto
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Ojalan laatima työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietintö (A4-0050/99) kahdennestakymmenennestäensimmäisestä vuotuisesta toimintakertomuksesta työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavan komitean toiminnasta 1996 (KOM(97)0728 - C4-0189/98), kertomuksesta kaivosteollisuuden ja muun kaivannaistoiminnan turvallisuuden ja terveellisyyden pysyvän neuvottelukunnan toiminnasta - toimintakausi 1996 (KOM(97)0729 - C4-0190/98) ja väliraportti: työturvallisuutta, työhygieniaa ja työterveyttä koskeva yhteisön ohjelma (1996-2000) (KOM(98)0511 - C4-0041/99).

Ojala
Arvoisa puhemies, käsittelen ensin lyhyesti työsuojelukomiteoiden vuosikertomuksia. Sekä työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antava komitea että kaivosteollisuuden ja muun kaivannaistoiminnan turvallisuuden ja terveellisyyden pysyvä neuvottelukunta toimivat kolmikantaperiaatteella, jonka toivoisin tulevan yhteisön piirissä laajempaankin käyttöön. Molempien komiteoiden ongelmana on resurssien niukkuus. Tämä huomioon ottaen ne ovat onnistuneet tekemään erittäin hyvää työtä. Kuitenkin komiteoiden osalta tulisi miettiä mahdollisuuksia niiden työn tehostamiseen esimerkiksi työn uudelleenorganisoinnin avulla sekä niiden asiantuntemuksen entistä parempaan hyödyntämiseen.
Tärkein osa yhteisön toimintaa työterveyden ja työturvallisuuden alalla on lainsäädäntö ja sen soveltaminen. Tällä alalla on tapahtunut huomattavaa edistystä. Kun vuonna 1996 jäsenvaltiot olivat saattaneet osaksi kansallista lainsäädäntöä 74 prosenttia työsuojeludirektiiveistä, luku on nyt noussut jo 95 prosenttiin. Direktiivien hyväksyminen ei kuitenkaan vielä sinänsä merkitse sitä, että niitä tulkitaan ja sovelletaan oikein ja että niillä on konkreettista vaikutusta työpaikoilla. Tämä on kuitenkin se asia, jonka varassa koko Euroopan unionin työsuojelutoiminnan uskottavuus lepää, siis soveltaminen. Mietinnössä esitetään konkreettisia vaatimuksia koskien asbestin täyskieltoa, syöpädirektiivin laajentamista sekä fysikaalisia tekijöitä, telineitä ja liikennealan vähimmäisvaatimuksia koskevien direktiivien edistämistä sekä esitystä ulkona työskentelevien suojelusta.
Väliraportissaan komissio esittää neljä prioriteettia vuosille 1998-2000: ensimmäisenä lainsäädännön tehostaminen, toisena laajentumiseen valmistautuminen, kolmantena vankemmat yhteydet työllistettävyyteen ja neljäntenä työolosuhteiden muutosten aiheuttamat riskit. Nämä ovat tärkeitä prioriteetteja. Komission prioriteeteista laajeneminen on todellinen haaste työsuojelutoiminnalle. Hakijamaiden työsuojelu ei ole läheskään sillä tasolla kuin nykyisissä jäsenmaissa. Saavuttaakseen yhteisön tason hakijamaat tarvitsevat kaiken mahdollisen tuen.
Ikääntyvien ihmisten työkyvyn ylläpito on myös yksi lähivuosien suurimpia haasteita. Olen halunnut tässä yhteydessä kertoa Suomen esimerkistä. Meillä työkykyä ylläpitävää toimintaa tekevät yhdessä työnantaja, työntekijä ja yhteistoimintaorganisaatiot. Suomen hyvät kokemukset tästä toiminnasta voitaisiin ottaa niiden hyvien käytäntöjen joukkoon, joita esitellään muille jäsenmaille. Tämä liittyy oleellisesti työllistettävyyteen.
Työterveyden ja työturvallisuuden riskien arviointi työpaikoilla rajoittuu vielä liian usein pelkästään fysikaalisiin, kemiallisiin ja biologisiin riskeihin. Kuitenkin tuki- ja liikuntaelinten sairaudet sekä psykososiaaliset tekijät muodostavat nykyään suurimmat uhkat työntekijöiden terveydelle. Näistä uhkista valiokuntamme on jo aikaisemmin nostanut esiin erityisesti stressin. Minä olen halunnut kiinnittää huomiota myös väkivaltaan, joka on palvelualojen kasvava ongelma.
Komissio toteaa myös väliraportissaan, että naisten työllisyysasteen kasvu tuo joitakin erityisiä työsuojeluongelmia. Mielestäni myös tällä alalla tulisi päästä sukupuolen mukaan eriytettyihin tilastointiin. Naisille tyypillisissä töissä on aivan omia työsuojeluriskejä, jotka johtuvat muun muassa autonomian puutteesta, yksitoikkoisista liikesarjoista ja muista vastaavista.
Lopuksi tarkistuksista: olen valmis hyväksymään niistä kaikki muut paitsi tarkistuksen 1. Tarkistuksen 2 hyväksyn lisäyksenä mietinnön kohtaan 15. Tarkistusta 1 en voi hyväksyä, koska se typistäisi mietinnön kohdan 3 pelkäksi valitteluksi siitä, että naisia on komiteoiden jäsenistä vain pieni osa ja jättäisi pois tämän tärkeän parannusehdotuksen. Perusteluna haluan vielä sanoa, että naisten oikeuksien valiokunta on omassa lausunnossaan kiinnittänyt huomiota siihen ongelmaan, että neuvoa-antavissa komiteoissa naisia on vain 10 prosenttia työnantajien ja 20 prosenttia työntekijöiden edustajista ja kehottanut lisäämään naisten osuutta. Molempien sukupuolten tasapuolisempi edustus on täysin mahdollista toteuttaa loukkaamatta osapuolten itsenäistä nimeämisoikeutta. Meillä Pohjoismaissa on tästä hyviä esimerkkejä ja siksi suosittelen tarkistuksen 1 hylkäämistä.

Soltwedel-Schäfer
Arvoisa puhemies, työturvallisuutta, työhygieniaa ja työterveyttä koskevasta lausunnosta: haluaisin toistaa Euroopan parlamentin vihreän ryhmän nimissä ja lausunnon näkökulmasta, että syöpädirektiivillä on aivan erityinen merkitys ja että me jo kovasti odotamme komissiolta ja neuvostolta direktiivin toteuttamista lainsäädäntötoiminnassa. Työpaikkojen asbestilla on jälleen kerran tärkeä rooli tarkistusehdotuksessa, jonka olen esittänyt. Pyytäisin minua edeltäneeltä puhujalta vielä kerran selitystä: en tiedä, hyväksytäänkö se vai ei, en aivan ymmärtänyt sitä.
Asbesti ei liity vain saneeraukseen eikä vain nykyhetken tilanteeseen, vaan kyse on tietenkin esimerkiksi asbestin kieltämisestä, siis asbestin kieltämisestä asuintiloissa ja rakennuksissa sijaitsevilla työpaikoilla. Tärkeä kohta on myös työntekijöiden suojelu unionin laajentuessa itään. Minusta on erittäin ilahduttavaa, että komissaari Bjerregaardilla on ympäristöalalla jo erittäin paljon yhteyksiä ja että hän on jo aloittanut keskusteluja, jotka koskevat laajentumista itään ja ympäristötoimia, ja tässä hengessä toivoisin myös sitä, että työtekijöiden suojelun alalla saadaan enemmän aikaan ja että sitä kehitetään selvästi ennen laajentumista itään.
Seuraava kohta: pitää paikkansa - myös tältä osin haluan viitata minua edeltäneen puhujan sanoihin ja yhtyä niihin -, että työturvallisuutta, työhygieniaa ja työsuojelua laajennettaessa täytyy ottaa tietenkin entistä enemmän huomioon henkinen hyvinvointi eikä pidä keskittyä vain fyysiseen puoleen. Sen vuoksi työpaikkojen olot, kun niitä tarkastellaan niin sanotun väkivaltakysymyksen tai väkivallan määrittelyä koskevan kysymyksen tai psyykkisten vaikutusten näkökulmasta, on asetettu huomattavasti vahvemmin keskipisteeksi. Haluaisin mainita tässä yhteydessä yhden työpaikan, jonka kaltaisten määrä Euroopan unionissa kasvaa, nimittäin niin sanotut puhelinpalvelukeskukset, siis työpaikat, joissa tehdään puhelinpalvelutyötä ja jotka muistuttavat ennemminkin munituskanaloita kuin inhimillisiä työpaikkoja, koska niiden työntekijät saavat huonoa palkkaa ja altistuvat erittäin suurille fyysisille ja psyykkisille rasituksille. Nämä työpaikat ovat huonosti palkattuja, niiden määrä kasvaa jatkuvasti ja nimenomaan tämän alan vuoksi direktiiviä on muutettava ja parannettava selvästi.

Skinner
 Arvoisa puhemies, rouva Ojala on toiminut hyvin tehokkaasti valiokunnassa ajaessaan läpi hyvin tärkeän mietinnön. Osoitan kunnioitustani hänen kärsivällisyydelleen ja ymmärtäväisyydelleen tässä asiassa. Niin monet ihmiset kuolevat tai sairastuvat ja loukkaantuvat vuosittain, että meidän on tehtävä kaikkemme sen varmistamiseksi, että Euroopan unionin toimintaa suunnataan niin, että tästä väestön vähentymisestä tehdään ensisijainen asia.
Euroopassa on monia elimiä, joilla on oma merkityksensä kansalaisten elämän suojelemisessa. Suuntaukset ja työskentelymallit osoittavat, että työnkuva on muuttumassa, ja meidän on tarpeen mukauttaa uusia strategioita, tekniikkaa ja käytäntöjä niin, että niissä otettaisiin huomioon tämän muutoksen vaikutukset ja ennakoitaisiin niitä. Voin näin ollen tukea sekä rouva Ojalan mietinnön lähestymistapaa että sen sisältöä, koska siinä edetään tähän suuntaan. Meidän pitäisi suhtautua tähän myönteisesti. Kiittelen erityisesti sitä, että mietinnössä annetaan tunnustusta sille työlle, jota Bilbaon työterveys- ja työturvallisuusvirastossa tehdään. Meidän kaikkien pitäisi olla tyytyväisiä siihen, että pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, joissa pahimmat onnettomuudet ovat tapahtuneet, kiinnitetään erityistä huomiota. Vaikka Euroopan työturvallisuustoimet -ohjelma ei olekaan enää voimassa, se on yhä mielessämme. Bilbaon virasto on onnistunut kannustamaan tehokasta parhaiden käytäntöjen levittämistä.
Tänä vuonna, kun terveys ja turvallisuus määritellään työaikoina, rakennustelineinä, kemiallisina tekijöinä, karsinogeeneinä ja etenkin asbestina - ja olen iloinen, että vihreä ryhmä otti tämän viimeksi mainitun asian esiin - parlamentin pitäisi olla hyvin ylpeä roolistaan sen muutoksen ajamisessa, joka tulee olemaan tarpeen, jotta asbestin käyttö saadaan kiellettyä. Työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunta on ollut avainasemassa varmistauduttaessa siitä, että tieteelliset todisteet tukevat tätä kieltoa, ja voimme odottaa pääsevämme juhlimaan dramaattista romahdusta asbestin aiheuttamien kuolemien määrässä ennen Euroopan parlamentin vaaleja.
Meidän pitäisi kuitenkin juhlia eniten parlamentin valppautta. Vain tämän valppauden myötä voimme edistää parhaita strategioita, jotka johtavat parhaisiin käytäntöihin. Tässä tarkoituksessa pidän tätä mietintöä tärkeimpänä osana hyvien käytäntöjen koneistoa ja tämän alan tehokasta sääntelyä. Esittelijää on syytä onnitella näiden asioiden yhteensovittamisesta.

Pronk (PPE).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijää sydämellisesti hänen mietinnöstään. Uskon sen olevan hyvä mietintö, jossa on mukana paljon tärkeitä asioita ja joka muistuttaa meitä siitä, kuinka tärkeitä asioita turvallisuus ja terveys ovat työpaikoilla. Tämä aihe kuuluu sosiaalipolitiikkaan, jota oikeastaan suurin osa lainsäädännöstä koskee. Tämä aihe liittyy myös sisämarkkinoihin. Se unohdetaan kuitenkin joskus. Jos työturvallisuutta ja työterveyttä koskevassa lainsäädännössä on suuria eroja, aiheutuu välittömästi kaikenlaisia kilpailuhäiriöitä. Tämä on siksi yksi syy siihen, että tällä alalla sovelletaan niin laajaa lainsäädäntöä.
Mielestäni viime aikojen ongelma on ollut sellainen, että komissio ei ole valvonut riittävästi sitä, että lainsäädäntö on tosiaan pantu täytäntöön. Tähän asiaan on puututtu tehokkaasti vasta viimeisen puolentoista vuoden aikana. Se on mielestäni yksi tärkeimmistä tehtävistä. Mielestäni tässä voidaan erottaa kaksi vaihetta. Voidaan selvittää ensinnäkin, onko direktiivit todella otettu mukaan lainsäädäntöön, ja toiseksi, onko ne tosiaan pantu täytäntöön, toisin sanoen siis, valvotaanko asiaa riittävällä tavalla. Myös tämä on hyvin tärkeä osa. Tämä on oikeastaan kokonaan komission tehtävä.
Toinen asia, jonka haluaisin ottaa esille, on tietysti Itä-Euroopan tilanne. Näen, että herra van den Broek on täällä paikalla. On ehkä hyvä vielä painottaa tätä. On hyvin tärkeää, että ymmärretään tämän direktiivin ja kaiken siihen liittyvän olevan osa yhteisön säännöstöä. Itä-Euroopassa on kuitenkin joskus vallalla sellainen käsitys, että niin ei ole - tiedän sen omasta kokemuksestani -, sillä siellä sanotaan, että haluamme kyllä muita asioita, mutta että nämä ovat kaikki sosiaalidirektiivejä ja että tämä on kyllä hieman vaikea asia. Tämä ei ole luonnollisestikaan mahdollista. Ne ovat kiinteä osa yhteisön säännöstöä, ja sen soveltamiseksi myös Itä-Euroopassa on tietysti hyvin tärkeää käynnistää jo nyt kaikki ohjelmat, joilla pyritään lisäämään tietoisuutta sekä teknisistä asioista että laeista, jotka liittyvät tähän aiheeseen.
Kolmas asiani on komitean itsensä ongelma. Rouva Ojala on yhdessä tarkistuksistaan hyökännyt suoranaisesti työmarkkinaosapuolten riippumattomuutta vastaan. Työmarkkinaosapuolilla on tässä komiteassa tärkeä rooli, ja hän haluaa rajoittaa työmarkkinaosapuolten nimitysoikeutta. Se ei ole mielestäni hyväksyttävissä. Siksi olemme esittäneet tarkistusta. Uskon, että kaikki, jotka kannattavat sitä, että työmarkkinaosapuolet päättävät itse, kenet nimittävät, äänestävät tarkistuksen puolesta, ja että kaikkien, joilla on jonkinlainen holhoava näkemys työmarkkinaosapuolten suhteen, täytyy äänestää tietysti sitä vastaan. Vastustajien täytyy äänestää vastaan sellaisen poliittisesti korrektin ajattelun vuoksi, joka vallitsee tämän parlamentin toisella puolella, ja heidän täytyy silloin tosiaan sanoa, että he päättävät, keitä työmarkkinaosapuolet saavat nimittää. Tämä on kuitenkin mielestäni komitean loppu tietyn ajan kuluessa, koska silloin työmarkkinaosapuolet eivät voi enää sanoa, mitä mieltä ne itse ovat. Silloin niiden on pakko sanoa, mitä mieltä toiset ovat.
Nämä olivat ne asiat, joita haluaisin painottaa, ja sydämelliset kiitokset mietinnöstä.

Boogerd-Quaak
 Arvoisa puhemies, olen aikaisempien puhujien lailla sitä mieltä, että rouva Ojala on laatinut erinomaisen mietinnön ja haluaisin pyytää kiinnittämään enemmän huomiota vain muutamaan asiaan.
Haluaisin erityisesti painottaa sitä, mitä hän on sanonut asbestiongelmasta, joka ansaitsee varmasti enemmän huomiota unionin tasolla. Lisäksi haluan pyytää kiinnittämään huomiota osa-alueeseen, jolla unionin lainsäädäntö ei ole vielä aivan paras mahdollinen, eli perusteelliseen puuttumiseen orgaaniseen psykosyndroomaan, jota nimitetään Euroopan unionissa myös maalarintaudiksi. OPS vahingoittaa hermostoa, ja sen seurauksena voi syntyä vakavia aivovaurioita. Esimerkiksi maalareille ja mattomiehille sairauden aiheuttaa heidän altistumisensa heidän työssään kemiallisille liuottimille, kuten tolueenille ja ksyleenille.
Parlamenttimme hyväksyi viime vuonna muutetun direktiivin, joka koski työntekijöiden suojelua kemiallisille aineille altistumista vastaan, ja siihen sisältyy määräyksiä, jotka ovat hyvin tärkeitä OPS: n vastaisessa taistelussa. Muutetussa direktiivissä ehdotetaan juridista velvollisuutta korvata työkäytössä tietyt haitalliset kemialliset aineet, kuten liuottimet, vähemmän vaarallisilla aineilla. Runsaasti liuottimia sisältävien tuotteiden korvaaminen vähän liuottimia sisältävillä tuotteilla on mielestäni teollisuudelle vahva keino toimia innovatiivisesti. Nykyisin sanotaan usein, että kalliimpia vähän liuottimia sisältäviä tuotteita ei käytetä, koska se heikentäisi kilpailukykyä.
Teknisesti tyydyttävä vähemmän haitallinen vaihtoehto on ollut olemassa jo kauan - olen maininnut siitä jo aikaisemmin -, ja siitä on tehty jo pakollinen Yhdysvalloissa ja Pohjoismaissa. Siksi on myös aiheellista, että jäsenvaltiot sisällyttävät mahdollisimman pikaisesti direktiivin muutokset kansalliseen lainsäädäntöönsä. Minun kotimaassani päätettiin jo viime vuonna velvollisuudesta korvata suuri määrä kemiallisia aineita vuodesta 2000 lähtien. Siksi pyydän komissiota myös valvomaan, että myös muut maat edistyvät tässä asiassa.
Ratkaisu voi olla myös kannustaminen sellaisten reaktiivisten liuottimien käyttöön, joiden tapauksessa pinnasta tulee kemiallisen reaktion tuloksena osa sideainetta, minkä seurauksena sitä ei voi hengittää. Haluaisin tässä yhteydessä mainita menestyksekkäistä kokeiluista, joita on tehty kehäkukasta saatavilla liuottimilla. Euroopan unioni on rahoittanut tätä kokeilua, ja sitä voitaisiin kehitellä vielä hieman eteenpäin.
Lopuksi haluaisin saada komissaarilta vielä muutaman vastauksen kysymyksiin, jotka olen esittänyt jo kauan sitten työllisyys-ja sosiaaliasiain valiokunnan erityisessä kuulemistilaisuudessa. Haluaisin tietää, missä määrin komissio tutkii vielä lähemmin aineita, joiden oletetaan aiheuttavan OPS: ää. Lisäksi minua kiinnostaa, onko komissio yhä valmis tiukentamaan vuonna 1990 annettua suositusta, joka koskee kemiallisille aineille altistuneille henkilöille suoritettavia korvauksia. EY: n tuomioistuin on jo aikaisemmin todennut, että jäsenvaltioiden täytyy ottaa OPS huomioon ja kehittää korvauksia koskevia järjestelyjä.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, haluamme aivan ensiksi onnitella kollega Ojalaa hänen laatimastaan erinomaisesta mietinnöstä. Ei ole olemassa pieniä ja suuria poliittisia kysymyksiä. Työturvallisuudesta ja työterveydestä keskusteleminen voi olla, toistan, voi olla hyvin merkittävä poliittinen kysymys, mikäli sitä ei sivuuteta pelkkänä teknisenä kysymyksenä, vaan nähdään osana yhteiskunnallisia suhteita. Kollega Ojalan mietintö tarjoaa edellytykset tuon kysymyksen ymmärtämiseksi juuri sillä tavoin, ja rohkenemme muistuttaa, että se on myös aivan samoilla linjoilla kuin ryhmämme suomalaisten toverien pitämät puheenvuorot. Kollega Soltwedel-Schäferin laatiman talousasioita käsittelevän valiokunnan lausunnon perusteluissa myös korostetaan täysin aiheellisesti, että Euroopan unionin jäsenvaltioissa kuolee vuosittain lähes 8 000 työntekijää työtapaturmien seurauksena ja että samanaikaisesti peräti 10 miljoonaa työntekijää joutuu työtapaturman uhriksi tai sairastuu työperäisiin sairauksiin.
Tähän kysymykseen on syytä suhtautua vakavasti ja vastuuntuntoisesti. Työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antava komitea on vastikään antanut 21: nnen vuotuisen toimintakertomuksensa, ja sen johdosta tässä mietinnössä käsitellään eräitä oleellisia epäkohtia. Omasta puolestamme olisimme toivoneet, että komitean toimintakertomuksen seurannassa ja arvioinnissa olisi kiinnitetty enemmän huomiota direktiivin 92/57 tarkasteluun ja ajanmukaistamiseen, vaikka olemmekin samaa mieltä siitä, että direktiivien liittäminen osaksi kansallista oikeusjärjestystä ei yksistään riitä, vaan ne on myös pantava asianmukaisesti täytäntöön ja niitä on todella sovellettava käytännössä. Nähdäksemme meidän on kuitenkin pidettävä yhtenä tavoitteenamme, että keskeisiksi katsotut direktiivit saatetaan kansallisen lainsäädännön osaksi ja että niiden soveltamista käytäntöön myös valvotaan.
Tuon nimenomaisen direktiivin osalta olemme omasta puolestamme pyrkineet toimimaan siten esittämällä eräitä valitettavasti varsin aiheellisia kysymyksiä; ne ovat nimittäin perustuneet portugalilaisilla rakennustyömailla sattuneisiin vakaviin tapaturmiin. Esitimme nuo kysymykset lokakuussa 1994 sekä maaliskuussa 1995, ja hallitus saattoi direktiivit kansallisen lainsäädännön osaksi heinäkuussa 1995. Se ei kuitenkaan riitä, ja olemmekin kiinnittäneet asiaan lisää huomiota esimerkiksi Setúbalissa, Portugalissa, sijaitsevassa Ford Electrónica -yhtiössä esiintyneiden jännetulehdusten johdosta esittämällä komissiolle uuden kysymyksen marraskuussa 1995 sekä tammikuussa 1997. Ja tulemme edelleen kiinnittämään huomiota tähän asiaan!
Kysymys ei kuitenkaan ole siitä, että olisi puututtava pelkästään yksittäisiin tilanteisiin. Kysymys on siitä, että meidän on pyrittävä torjumaan tietynsuuntaista kehitystä, sillä tämän asian seuranta on osoittanut, että yleiset työskentelyolot, työehdot, työpaikkojen terveydelliset olot ja työturvallisuus eivät kehity myönteiseen suuntaan. Kuten kollega Ojala aivan oikein korostaa mietintönsä 25 kohdassa, " tietyn tyyppiset epätyypilliset työsuhteet ja aliurakoinnin lisääntyminen ovat johtaneet työtapaturmien lisääntymiseen" . Sen vuoksi hän kehottaa komissiota huolehtimaan siitä, että direktiivejä noudatetaan ja että niiden soveltamista käytäntöön valvotaan tiukasti.
Tämän lisäksi on kuitenkin syytä myös - tai ehkä ennen kaikkea - huolehtia siitä, että työn uudelleenjärjestelyn yleistä kehystä tarkastellaan toistamiseen tämän tilanteen valossa. Kuten Luxemburgin pääministeri Juncker totesi toimiessaan neuvoston puheenjohtajana: politiikat, joiden seurauksena työsuhteet heikentyvät ja muuttuvat epävarmoiksi, johtavat työtapaturmien lisääntymiseen; juuri epävarmuus vahingoittaa työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta vakavammin kuin mikään muu työoloihin liittyvä tekijä. Ja sen vuoksi näitä ongelmia on myös tarkasteltava juuri yhteiskunnallisten suhteiden pohjalta.
Työn uudelleenjärjestelyä koskevan vihreän kirjan seurauksena parlamentissa laaditaan parhaillaan mietintöä eräästä komission tiedonannosta. Kyse on merkittävästä asiasta, mutta valitettavasti tuo mietintö, jonka laatimisesta olen ollut vastuussa, ei pääse täysistuntokäsittelyyn, koska siihen ei ole aikaa eikä se myöskään mahdu menettelytapasääntöjen piiriin. Haluan sen vuoksi tässä yhteydessä korostaa, että siinä käsitellään ensiarvoisen tärkeitä kysymyksiä, jotka liittyvät työskentelyoloihin ja työsuhteen kestoon sekä muihin ehtoihin, ja siinä kiinnitetään myös erityistä huomiota työturvallisuuteen ja työterveyteen. Sen tähden haluan myös korostaa pitäväni varsin merkityksellisenä, että täysistunnossa keskustellaan kolikoiden yksityiskohdista samalla kun näiden kysymysten käsittelyyn ei ole aikaa eikä menettelytapaa, vaikka niiden käsittely olisi enemmän kuin välttämätöntä. Se olisi toden totta sekä välttämätöntä että kiireellistä!

Lataillade
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, kollegamme rouva Ojalan mietinnössä tarkastellaan kriittiseltä kannalta kahdenlaisia asiakirjoja. Ensimmäiset asiakirjat ovat kaksi toimintakertomusta - toinen on työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavan komitean ja toinen kaivosteollisuuden ja muun kaivannaistoiminnan turvallisuuden ja terveellisyyden pysyvän neuvottelukunnan kertomus - ja toinen osa, joka on ylivoimaisesti kiinnostavampi, ja sanoisin poliittisempi, on komission väliraportti työturvallisuutta, työhygieniaa ja työterveyttä koskevasta yhteisön ohjelmasta. Ryhmäni haluaa jo nyt onnitella rouva Ojalaa tästä mietinnöstä, jonka kokonaisvaltaisen laadukkuuden ryhmämme tunnustaa.
Kahden ensimmäisen asiakirjan osalta olemme täysin samaa mieltä niistä moitteista, jotka esittelijä voi esittää ja jotka koskevat tietynlaista avoimuuden puutetta neuvoa-antavan komitean tiedoissa samoin kuin pelkoa, jota esittelijä tuntee siitä, että tällä hetkellä vähenevät taloudelliset varat eivät riitä niihin konkreettisiin ehdotuksiin, joiden tarkoituksena on parantaa työpaikoilla vallitsevaa tilannetta ja tietojenvaihtoa, kuten pysyvän neuvottelukunnan kertomuksesta käy ilmi.
Väliraportti on poliittisempi, koska se koskee yhteisön ohjelmaa kahdella kaudella: 1996-1998 ja 1998-2000. Ensimmäisen kauden osalta yhdymme esittelijän toteamuksiin Bilbaossa sijaitsevan Euroopan työturvallisuus- ja työterveysviraston erinomaisen työn neljästä prioriteettialueesta, Dublinin eurooppalaiselle säätiölle myönnettyjen varojen perusteettomasta vähentämisestä, neuvoston valitettavasta asenteesta, neuvoston, joka ei hyväksynyt SAFE-ohjelmaa, jonka tavoitteena on edistää terveyteen ja turvallisuuteen liittyviä käytännönläheisiä hankkeita, ja lopuksi myönteisestä kehityksestä lainsäädännön alalla, etenkin sen muuntamisessa osaksi jäsenvaltioiden sisäistä oikeutta.
Kauden 1998-2000 osalta yhdymme myös esittelijän ilmaisemaan huoleen, joka liittyy erityisesti kannaltamme kahteen alaan: uuden työympäristön tarkempaan analyysiin, koska yhteiskunnassamme on havaittavissa sellaisia muutoksia työoloissa kuin palvelualan kasvu, naisten määrän kasvu aktiivisessa elämässä, työvoiman ikääntyminen samoin kuin uudet työn järjestämisen muodot - emme mene yksityiskohtiin -, mutta myös uusien riskien ilmestymiseen: fysikaalisten riskien, totta, kemiallisten ja biologisten riskien, mutta myös tuki- ja liikuntaelinten sairauksien ja psykososiaalisten tekijöiden, joista on puhuttu jo ennen minua, enkä palaa asiaan.
Tässä mietinnössä jaetaan huolenaiheemme kolmelta kannalta: kaikille unionin maille välttämättömän yhteiskunnallisen järjestelmän puitteissa, sellaisen työympäristön edustaman taloudellisen panoksen osalta, joka muodostuu unionin sisäisestä työstä ja on suhteessa muihin maihin tehtävään työhön, sekä poliittisen vastuutehtävän kannalta. Tästä syystä on paikallaan antaa tälle mietinnölle jatkoa ja kehittää tehokkaita ehdotuksia, jotka antaisivat yhteisille huolenaiheillemme muodon.
Esitän onnittelumme rouva Ojalalle uudelleen ja vakuutan hänelle, että ryhmämme äänestää hänen mietintönsä puolesta.

Wolf
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi yhtyä niihin onnitteluihin, joita on esitetty rouva Ojalalle, joka todella jälleen kerran osoittaa, kuinka vasemmiston edustaja, joka osallistuu työhön vastuullisesti, voi parantaa koko parlamentin työn laatua. Mistä tässä on kysymys? Kyse on työelämän muutoksista. Työelämä muuttuu parhaillaan perusteellisesti. Tehdastyön ja liukuhihnatyön klassiset muodot ja myös niihin liittyvä suoja ovat häviämässä. Meidän täytyy huolehtia suurilla Euroopan sisämarkkinoilla siitä, että työorganisaatioiden uudet muodot eivät johda työolojen heikentämiseen ja stressiin sekä sosiaalisesti ja työoikeudellisesti suojattujen työsuhteiden purkamiseen kauppaoikeudellisten suhteiden hyödyksi ja että työolojen parannukset, jotka vanhoissa rakenteissa on saavutettu ennen kaikkea kansallisella tasolla, todella toteutuvat Euroopan tasolla uudessa tilanteeseen sopivassa muodossa.
Tässä yhteydessä meillä on käytettävissämme ensiksikin etujen tasapainottamisen ja viestinnän mekanismit ja toisaalta yhteisön ohjelma. Olen sitä mieltä, että tältä osin on selvää, että työmarkkinaosapuolten nimitysoikeus on osa niiden autonomiaa, mutta että meidän tehtävämme on huolehtia edustavuudesta ja tehokkuudesta. Siltä kannalta olen sitä mieltä, että rouva Ojala on tässä oikeassa toisin kuin PPE-ryhmä.
Toiseksi, mitä tulee yhteisön ohjelmaan, muutamia painopisteitä on mielestäni jo käsitelty: asbestia ja psyykkistä kuormitusta. Parlamentti on tehnyt tässä jo merkittävästi työtä. Työtä on kuitenkin vielä tehtävä. Kaiken kaikkiaan minun täytyy sanoa, että meidän on syvennettävä yhteisön säännöstöä ja huolehdittava siitä, että olemme todella valmistautuneita itään ja osittain etelään suuntautuvan laajentumisen prosessiin, joka tuo sisämarkkinoille uuden työntekijäsukupolven ja jonka yhteydessä keskeinen tehtävä on varmistaa, että kaikille toisen palveluksessa oleville työntekijöille taataan reilut, terveyttä suojelevat ja inhimilliset työolot, sillä loppujen lopuksi se on asia, josta neuvottelemme. Työelämän inhimillistäminen on tehtävä, joka on edessämme suurilla Euroopan sisämarkkinoilla.

Maes
 Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää rouva Ojalaa. Sitten toiseksi haluaisin käsitellä tiettyjä rakenteita. Rouva Ojalan mietinnössä arvostellaan sitä, että neuvoa-antavassa komiteassa ja pysyvässä komiteassa on liian vähän naisia. Toisaalta kuulen täällä, että emme saa puuttua tähän asiaan, koska se olisi työmarkkinaosapuolten holhoamista. Haluan esittää voimakkaan vastalauseeni tällaista asennetta vastaan, sillä en voi uskoa, että työmarkkinaosapuolet eivät ymmärtäisi sitä, että naisten läsnäolo kaikilla talouselämän aloilla tuo mukanaan sen, että naisten täytyy myös olla edustettuina kaikilla aloilla, kun on kysymys päätöksenteosta. Ehkä meidän pitäisi ilmaista työmarkkinaosapuolille, että niiden pitäisi antaa naisille, jotka siihen kykenevät, mahdollisuus olla mukana myös näissä elimissä.
Komission perustamiin elimiin kohdistuva kritiikki, jota tässä asiakirjassa esitetään, on melko katkeraa. Siinä todetaan erityisesti, että neuvoa-antavan komitean työn sisällön ja tulosten avoimuus on kaikilta osin puutteellista, ja sama koskee myös uusia työryhmiä, joita perustettiin kahdeksan vuonna 1996. Haluaisin siksi pyytää - en pelkästään parlamenttia vaan komissiota ja sen perustamia elimiä - kiinnittämään huomiota naisten oikeuksien valiokunnan esittämään kritiikkiin siitä, että mietinnöissä kiinnitetään liian vähän huomiota tyypillisiin sukupuolesta aiheutuviin ilmiöihin. Haluaisin lainata seuraavaa kohtaa: " Sukupuolisidonnaiset kysymykset eivät saa rajoittua raskauteen ja imetykseen, vaan ne on otettava huomioon kaikissa terveys- ja turvallisuuskysymyksissä ja näiden vaikutuksissa naisiin." Haluaisin todeta, että kenties myös miehillä esiintyy tyypillisiä työoloista aiheutuvia sairauksia, ja pyydämme, että niihin kiinnitetään enemmän huomiota. Tässä ei ole kysymys pelkästään suvunjatkamisesta.
On oikein, että eri parlamentin jäsenet ovat ottaneet esille psyykkiset näkökohdat, jotka aiheuttavat yhä enemmän paineita työntekijöille. Haluaisin viitata tässä yhteydessä tämän kaupungin eiliseen bussilakkoon, joka johtui siitä, että kuljettajat protestoivat työnsä turvattomuutta vastaan, sillä pahoinpitelyjä tapahtuu jatkuvasti. Haluaisin viitata olosuhteisiin, jotka tekevät opettajien työstä hyvin vaikeaa eri jäsenvaltioissa. Haluaisin myös viitata siihen, että melkein koko hoitohenkilöstöllä alkaa ilmetä selkävaivoja muutaman vuoden kuluessa, ja niin edelleen.
Haluan painottaa toista näkökohtaa - muutkin puhujat ovat jo tehneet niin -, nimittäin asbestin poistamista. Komissio on luonnollisesti antanut itsestään hyvän kuvan maksaessaan asbestin poistamisen Berlaymont-rakennuksesta. Onko komissio kuitenkaan koskaan todennut, miten vastuuttomalla tavalla tämä tapahtuu, kun työntekijät joutuvat poistamaan asbestin siten, että rakennuksesta tuleva asbestijäte levitetään pitkin Brysselin katuja? Teidän pitäisi herätä tässä asiassa sen sijaan, että istutte vain selailemassa papereita ja olette tyytyväisiä siihen, että paperilla kaikki näyttää melko asianmukaiselta. Haluaisin viitata myös siihen, että julkinen hallinto on yhä paremmin tietoinen asbestiongelmista, mutta samassa kaupungissa, jossa pienen museonkin täytyy poistattaa asbestilevyt sisäkatosta, tuotetaan yhä jatkuvasti asbestia, ja tälle asialle komission täytyy myös tehdä pikaisesti jotain.

Bonde
Arvoisa puhemies, Kesäkuu-liike tukee rouva Ojalan mietintöä, koska se sisältää kaikki työympäristöön, työturvallisuuteen ja työterveyteen liittyvät toiveemme. Se ei kuitenkaan käsittele kaikkein olennaisinta asiaa, nimittäin niitä tilanteita, joissa EU: n täysi yhdenmukaistaminen on ristiriidassa sen kanssa, että jäsenvaltiot haluavat yhteisön säännöstöä paremmat säännöt. EU: n tekemät ympäristöön ja työympäristöön liittyvät määräykset ovat vähimmäismääräyksiä, joita me kaikki voimme tiukentaa. Kesäkuu-liike tukee aina sellaisia sääntöjä. Ongelmia kuitenkin syntyy, kun säännöistä päätetään sisämarkkinoita koskevien määräysten mukaan, koska silloin salaisessa komiteassa tai ministerineuvoston suljetussa kokouksessa tehdyllä enemmistöpäätöksellä voidaan jättää parlamentti paitsioon ja kumota laki, vaikka parlamentti olisikin yksimielisesti hyväksynyt sen. Syöpää aiheuttavien aineiden luettelo on esimerkki tästä. Tanskalaiset työntekijät voivat nykyään työskennellä sellaisten aineiden parissa, jotka sekä Maailman terveysjärjestön että Tanskan viranomaisten mielestä ovat syöpää aiheuttavia, koska komissio ei halua tehdä ehdotusta ja koska EU: n 87 äänestä ei voida saada 62 ääntä niiden kieltämiseksi. Tanska on käyttänyt ympäristötakuita kreosootin kieltämiseen ja kieltänyt aineen käytön, koska se voi aiheuttaa syöpää, mutta tämän aineen kieltäminen EU: ssa on nykyään kiellettyä, eikä komissio ole vielä hyväksynyt sitä, että Tanska käytti ympäristötakuuta. Kun Amsterdamin sopimus astuu voimaan, voimme kai odottaa komissiolta kirjettä, jossa Tanskan käsketään kumota kreosoottia koskeva kielto, koska Amsterdamin sopimus ei salli yksittäisten maiden toimia enemmistöä jyrkemmin, kun kyse on ihmisten terveydestä. Syöpää aiheuttavien aineiden vapaa liikkuvuus on tärkeämpi kuin ihmisten terveys! Kehotankin herra komissaaria - tämän keskustelun päätteeksi - ilmoittamaan, että komissio aikoo ehdottaa kreosootin kieltämistä koko EU: ssa.

Amadeo
 Arvoisa puhemies, nykyajan työelämässä tarvitaan erityisvalvontaa, jolla turvallisuutta ja suojaa koskevat standardit voidaan saattaa vastaamaan sen yhteiskunnan haasteita, joka nyt on jo kauan sitten ohittanut myöhäisteolliseksi nimitetyn vaiheen.
Kun puhumme työpaikkojen turvallisuudesta, ajattelemme automaattisesti nykyisiä rakenteita. Ensimmäinen huomautus koskee asbestia, sen käyttöä ja kaikkia sovelluksia, jotka osin tunnetaan ja osin ei ja joita ei oteta huomioon yhteisön direktiivissä, joka ei pureudu kovin syvälle. Tämä pistää heti silmään ja vaatii siis erityishuomiota.
Toinen huomautus: työelämään, jonka on mukauduttava yhä nopeatahtisemman yhteiskunnan tarpeisiin, liittyy ongelmia, jotka ovat aiheuttaneet uusia psykologisia sairauksia ja todellisia uusia ammattitauteja, joita vasta tutkitaan mutta jotka on ennen kaikkea saatava sääntelyn piiriin. Tarkoitan nyt yhä enenevää työpaikkastressiä ja väsymystä, joka aiheutuu paikallaan tehtävästä ja yksitoikkoisesta työstä, mutta myös ulkoisista syistä, kuten seksuaalisesta väkivallasta ja häirinnästä, joka on moraalisesti tuomittavaa.
Rakenteiden osalta tarvitsemme selvästikin eurooppalaista virastoa, ja siksi toivomme, että Bilbaon virasto, joka on jo olemassa, voisi aloittaa toimintansa, mutta ennen kaikkea meidän on hyväksyttävä kiireesti SAFE-erityisohjelman toinen vaihe.
Direktiivien siirtämisaste yhteisön eri lainsäädäntöihin näyttää tällä hetkellä erittäin hyvältä, kun ajatellaan, että olemme edenneet vuoden 1996 70 %: sta viime vuoden 96 %: iin. Tehtävää on toki vielä paljon, mutta onnittelemme esittelijää ja toivomme, tai oikeastaan olemme varmoja siitä, että olemme oikealla tiellä.

Blak
Arvoisa puhemies, ilahduin suuresti huomatessani, että hyvä ystäväni, Kesäkuu-liikettä edustava herra Jens-Peter Bonde, halusi viimeinkin osallistua tähän keskusteluun. Ajattelin, että saisimme kokea jotakin rakentavaa ja myönteistä. Puheenvuorosta muodostui kuitenkin tavallinen propagandistinen puhe, jossa epäolennaisuuksilla oli selkeä ylivalta.
Tämä mietintö on hyvä ja tärkeä aloite. On tärkeää, että EU: n ja Euroopan parlamentin politiikka on tässä asiassa aktiivista ja edistyksellistä. EU: n on parannettava työpaikkojen turvallisuutta ja työntekijöiden terveyttä yhteisössä. Ammattitaudit ja työtapaturmat maksavat vuosittain miljardeja euroja, mutta ennen kaikkea kyse on yksittäisiä ihmisiä koskevista tragedioista ja kustannuksista. Usein on liian myöhäistä toimia, kun onnettomuus on jo tapahtunut. Siksi on tärkeää, että varaamme riittävästi resursseja tutkimukseen ja ennaltaehkäisyyn. Sijoitus ei ole kannattava pelkästään taloudellisesta näkökulmasta. Se on sijoitus, jonka tuottoa ei voida mitata rahassa.
Olen iloinen siitä, että parlamentti kehottaa tässä mietinnössä komissiota toimimaan päättäväisesti asbestiin liittyvän ongelman ratkaisemiseksi. On korkea aika, että asbesti kielletään täysin. Useat työntekijät ovat kautta aikojen altistuneet tälle vaaralliselle aineelle järkyttävin seurauksin. Jälkivaikutusten kanssa on elettävä koko loppuelämä, ja asbestille altistunut työntekijä sairastuu usein syöpään - sairauteen, jonka me kaikki tiedämme olevan mahdollisesti tappava ja kivulias. Siksi meidän on vaadittava, että asbesti kielletään täysin.
Haluaisin lopuksi korostaa, että on tärkeää, että EU seuraa jatkuvasti tilanteen kehittymistä. Emme saa vain toimettomina odottaa, että uusia tapaturmia tapahtuu. Meidän on painostettava jäsenvaltioita aktiivisesti, jotta ne ryhtyisivät toimiin ennen kuin vahinko tapahtuu. Meidän on keskityttävä uudentyyppisiin ammattitauteihin. Kyse voi olla lihas- ja luustovaurioista. Esimerkiksi monet toimistotyöntekijät saavat niin kutsuttuja " hiirivammoja" , koska he käyttävät tietokonetta koko päivän. Myös psyykkinen työympäristö on ongelma, joka on liian pitkään jäänyt vaille kunnon huomiota. Lisäksi meidän on luonnollisesti taisteltava vaarallisten aineiden raja-arvoja alentamisen puolesta. EU: n kansalaiset voivat täysin oikeutetusti odottaa ja vaatia, että Euroopan parlamentti valvoo ja kehittää jatkuvasti varmaa ja tervettä työmarkkinapolitiikkaa.

Van den Broek
 Arvoisa puhemies, sallinette minun aloittaa välittämällä komissaari Flynnin anteeksipyynnön sen johdosta, että hän ei valitettavasti voi olla tänään paikalla vaihtamassa kanssanne ajatuksia. Työturvallisuus ja työterveys on hänelle erityisen tärkeä aihe. Teen hänen erinomaisten virkamiestensä avulla parhaani korvatakseni hänet täällä tänään mahdollisimman hyvin.
Haluaisin aivan erityisesti ilmaista arvostukseni valiokunnan työn johdosta yleisesti mutta vielä erityisemmin valiokunnan esittelijän, rouva Ojalan, erinomaisen työn johdosta. Hänen mietinnössään on paljon asioita, jotka komissio haluaa ottaa huomioon. Olemme samaa mieltä siitä, että työturvallisuuden ja työterveyden edistäminen on oleellisen tärkeää unionin jäsenvaltioissa. Unionin tasolla on myös jo saatu paljon aikaan, ja meidän täytyy rakentaa tulevaisuutta edelleen siltä pohjalta.
Komissio on niputtanut tulevia toimia koskevat prioriteettinsa neljään osaan. Ensinnäkin EU: n lainsäädäntöä työturvallisuuden ja työterveyden alalla pyritään tehostamaan. Jäsenvaltiot ovat tehneet tässä asiassa huomattavia ponnisteluja, joten 95 % yhteisön välineistä on nyt täysin toteutettu. Nyt meidän on kiinnitettävä huomiomme kansallisen lainsäädännön konkreettiseen toimeenpanemiseen ja tehokkuuteen. Meidän täytyy myös tarkastella jatkuvasti olemassa olevia direktiivejä sekä uudenaikaistaa ja järkiperäistää niitä tarvittaessa. Komissio ottaa oppia teidän rakentavista ehdotuksistanne sen osalta, millä tavalla voimme toimia parhaiten, jotta saisimme lainsäädännöstä mahdollisimman tehokkaan. Lopullisena tavoitteena täytyy olla työtapaturmien ennaltaehkäisy ja niiden määrän vähentäminen. Komissio kannattaa sydämellisesti jäsenvaltioiden aloitteita, joilla pyritään luomaan välttämätön turvallisuuskulttuuri työnantajille ja työntekijöille. Bilbaon virasto ja Dublin-säätiö ovat tiedon tarjoajina avainasemassa tässä toiminnassa. Pienille ja keskisuurille yrityksille annettavien tietojen parantaminen on tietysti oleellisen tärkeää.
Toinen prioriteetti on valmistautuminen Euroopan unionin laajentumiseen. Jäsenehdokasvaltioilta vaaditaan myös työturvallisuuden ja työterveyden alalla huomattavia ponnisteluja, jotta ne saavuttaisivat suojelussa unionin tason. Komissio arvioi, missä määrin jäsenehdokasvaltiot täyttävät yhteisön säännöstön vaatimukset. Tämän arvioinnin tulokset mahdollistavat sen, että voimme todeta, millaista apua meidän puoleltamme tarvitaan. Tarpeita on koulutuksessa, tiedotuksessa ja teknisessä tietämyksessä, kuten tekin toteatte päätöslauselmaluonnoksessanne, eikä ole kenenkään etujen mukaista, että huonoja työoloja käytetään kilpailukeinona sisämarkkinoilla. Tämä myös vastauksena herra Pronkin huomautukseen.
Kolmas prioriteetti on se, että liitetään toimet kiinteämmin työvoiman saatavuuteen. Kestävän työllisyyden paraneminen ja työvoiman saatavuuden edistäminen ovat unionin työllisyysstrategian kaksi tärkeintä osaa. Toimenpiteet työturvallisuuden ja työterveyden parantamiseksi voivat olla tärkeä osa tätä toimintaa. Tiedämme, että tapaturmien ennaltaehkäisy on oleellisen tärkeää yksittäisten työntekijöiden ja heidän perheidensä kannalta. Usein kuitenkin aliarvioimme sen taloudellisen merkityksen. Jos tapaturmia sattuu vähemmän, työtä on enemmän, kilpailukyky paranee ja sosiaaliturvan kustannukset laskevat. Päätöksentekijät eivät ehkä ymmärrä tätä riittävän hyvin, eikä sitä oteta oikeastaan riittävästi huomioon poliittisessa päätöksenteossa.
Neljäs prioriteetti on se, että kiinnitetään huomiota uusiin riskeihin. Työmarkkinat ovat jatkuvassa liikkeessä, mistä jotkut arvoisat parlamentin jäsenetkin ovat tänään huomauttaneet. Talouden muuttuminen palvelutaloudeksi, työssäkäyvien naisten määrän jatkuva kasvu, työvoiman ikääntyminen, uuden teknologian mittava soveltaminen sekä myös työn organisoinnin uudet muodot vaikuttavat kaikki turvallisuuteen. Euroopan komissio aikoo kiinnittää enemmän huomiota näiden muutosten seurausten selvittämiseen ja aikoo huolehtia siitä, että nämä kysymykset otetaan huomioon tulevassa työturvallisuus- ja työterveyspolitiikassa. Teidän analyysinne on tässä yhteydessä juuri se, mitä tarvitaan.
On oikein, että painotatte mietinnössänne, että Amsterdamin sopimuksen voimaantulo vahvistaa Euroopan parlamentin ja työmarkkinaosapuolten roolia. Komissio kehittelee jo tarvittavia toimenpiteitä. Komission mielestä työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antava komitea on oikea foorumi työturvallisuudesta ja työterveydestä käytävää vuoropuhelua varten. Komissio aikoo vahvistaa tätä komiteaa yhdistämällä sen pysyvään elimeen, joka käsittelee turvallisuuden ja terveyden edellytyksiä kivihiilikaivoksissa ja muussa kaivosteollisuudessa.
Täällä on esitetty muutamia kysymyksiä, joiden johdosta haluaisin myös huomauttaa, että parlamenttinne päätöslauselma painottaa vielä tämän osa-alueen tutkimisen tärkeyttä. Komissio ei voi muuta kuin olla aivan samaa mieltä siitä ja haluaa myös mainita, että tämä osa-alue saa tarvittavaa huomiota myös viidennessä tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelmassa ja että myös tästä tutkimusohjelmasta tosiaan täytyy antaa tukea yhteisön toimille tällä osa-alueella.
Erityisesti rouva Boogerd puhui uusista sairauksista, kuten orgaanisesta psykosyndroomasta, joka aiheutuu tiettyjen kemikaalien käytöstä. Nyt myös tähän asiaan kiinnitetään erityisesti huomiota viidennessä puiteohjelmassa, johon on otettu aiheeksi esimerkiksi myös stressin seurausten välttäminen tai torjuminen.
Vastauksena kysymykseen mahdollisista vahingonkorvauksista haluaisin sanoa, että siitä voidaan paremmin puhua sitten, kun ongelmista on enemmän tietoa juuri mainittujen tutkimusten valossa.
Lopuksi, eri puhujat ovat ottaneet täällä monta kertaa esille asbestin kieltämisen. Pitää paikkansa, että tietyt asbestilaadut eivät ole tällä hetkellä vielä kiellettyjä. Tätä asiaa myös tutkitaan edelleen pääosastossa III, joka kuuluu komissaari Bangemannin vastuulle, ja heti kun tutkimuksesta saadaan lisää tuloksia, teille ilmoitetaan niistä tarkemmin. Komissio siis kiinnittää todellakin huomiota tähän asiaan.
Sallinette minun lopettaa tähän ja kiittää vielä kerran arvoisia parlamentin jäseniä hyvin arvokkaista esityksistä ja ehdotuksista. Ne vievät meitä hyvään suuntaan ja ovat erittäin hyödyllisiä työntekijöiden turvallisuuden ja myös Euroopan unionin taloudellisen hyvinvoinnin kannalta.

Puhemies
Kiitän teitä, komissaari van den Broek.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00.
Istunto keskeytettiin klo 10.35 ja sitä jatkettiin klo 11.00.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, tänään on kahteen kertaan jaettu eiliset läsnäololistat. Kummassakin listassa minut on merkitty poissaolevaksi, vaikka allekirjoitin listan ja pidin puheenvuoron Öcalanin kysymyksestä. Olisikohan se, että joku oli Öcalanin ja kurdien puolella, syynä siihen, että minulle langetettiin terrorismin vastustamisesta rangaistus ja minut merkittiin kahteen kertaan poissaolevaksi? Pyydän, että listaa täydennetään.

Puhemies
Meillä on jostakin syystä ollut ongelmia läsnäololistan kanssa mutta tiedämme, että olitte läsnä, ja läsnäolonne merkitään muistiin.

Robles Piquer
 Arvoisa puhemies, minulla on sama asia kuin herra Ephremidisillä. Haluan korostaa sitä, koska minäkin olin läsnä ja allekirjoitin läsnäololistan.

Puhemies
Varmistamme sen, että läsnäolonne merkitään muistiin. Pyydän anteeksi.

Lukas
Arvoisa puhemies, yritin eilen ja tänä aamuna saada puheenvuoron ja kiitän siitä, että annatte minulle nyt tilaisuuden käyttää puheenvuoron. Eilen rouva Stenzel käytti puheenvuoron Tirolissa sattuneesta lumivyörystä. Haluaisin kiittää häntä hänen sanoistaan, joita kannatamme täysin. Valitettavasti rouva Stenzel puhui nimenomaan vain Euroopan sosiaalidemokraattien puolueryhmän ja oman puolueryhmänsä itävaltalaisten jäsenten puolesta ja jätti siten kolmanneksen itävaltalaisista huomiotta. Se on vahinko, sillä kun otetaan huomioon tämän onnettomuuden järkyttävä laajuus, meistä olisi ollut mieluisaa, jos hän olisi puhunut myös meidän puolestamme. Sellaisina hetkinä ei ole sopivaa ajatella sisäpoliittisia kaunoja. Haluaisinkin nyt ilmaista sitoutumattomien jäsenten puolesta syvän osanottomme ja myötätuntomme uhrien omaisille.

Puhemies
Kiitos. Koko parlamentti esitti surunvalittelunsa uhreille eilen iltapäivällä.

Äänestykset
Fassa
 Arvoisa puhemies, liberaaliryhmän puolesta haluaisin pyytää, että Heinischin mietintö palautettaisiin valiokuntaan sen herkän poliittisen ilmapiirin vuoksi, joka tällä hetkellä vallitsee suhteissamme Turkin tasavaltaan. Meistä ei ole oikein, että asetumme tietynlaiselle kannalle Öcalanin tapauksessa ja samaan aikaan luomme yhteistyösuhteita Turkin tasavaltaan. Tämä ei johdu siitä, että liberaaliryhmä olisi itse asiasta eri mieltä - päinvastoin, olemme täysin samaa mieltä tarpeesta tehdä yhteistyötä Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -ohjelmien osalta - mutta meistä ei ole syytä äänestää asian puolesta. Näin annettaisiin itse asiassa merkittävä poliittinen tunnustus Turkin tasavallalle ja sen hallitukselle juuri tällä hetkellä, kun Öcalanin tapaus on kaikkien mielissä.
Uskon, että näistä syistä on erittäin tärkeää pysähtyä pohtimaan asiaa.

Aelvoet
Arvoisa puhemies, mielestäni tämän mietinnön käyttäminen poliittisena reaktiona Öcalanin tapauksessa on huono tapa lähestyä asioita. Ryhmäni on sitä mieltä, että jos Euroopan unionin ja Turkin välillä täytyy jäädä yksi ovi avoimeksi, niin se on turkkilaisten nuorten opiskelijoiden ja muiden nuorten pääsy Euroopan unioniin. Olemme voineet todeta myös viime viikolla Turkissa, että myös Turkin edistyksellisimmät ja avoimimmat ryhmittymät ovat vahvasti sitä mieltä, että etenkään tässä asiassa ei pitäisi käydä Turkin kanssa sotaa, johon EU: ssa ei ole ollut rohkeutta puuttua poliittisella tavalla. Tämä olisi Euroopan parlamentilta väärä signaali.
Parlamentti hylkäsi pyynnön mietinnön palauttamisesta valiokuntaan.
(Parlamentti hyväksyi molemmat lainsäädäntöpäätöslauselmat peräkkäisissä äänestyksissä.)

Andersson, Hulthén, Palm ja Theorin
 Viime aikoina sota kurdeja vastaan on voimistunut Turkin kaakkoisosissa. Ihmisoikeusjärjestöjen edustajien antamien tietojen mukaan kurdien tilanne on huonontunut merkittävästi Abdullah Öcalanin pidätyksen jälkeen.
EU, yksittäiset jäsenvaltiot, muut demokraattiset valtiot ja kansainväliset yhteisöt ovat antaneet Turkille mahdollisuuden osallistua erilaisiin yhteistyöhankkeisiin. Tavoitteena on usein ollut ihmisoikeuksien ja demokratian edistäminen. Muutamiin yhteistyöhankkeisiin osallistumisen edellytyksenä on ollut, että maan on kunnioitettava ihmisoikeuksia. Vaatimuksia ei kuitenkaan valitettavasti ole täytetty.
On tärkeää, että Turkkiin pidetään yhteyttä ja että sen kanssa käydään vuoropuhelua jatkossakin. Yleisesti ottaen ei-demokraattisten valtioiden eristäminen ei ole hyvä ratkaisu.
Nuorisovaihto-ohjelmien avulla nuoret voivat perehtyä demokratian toimintaan ja saada siten kimmokkeen muutoksen tekemiseen. On kuitenkin erittäin tärkeää, että valintakriteerit ovat sellaiset, että kaikki nuoret, esimerkiksi etnisestä alkuperästä huolimatta, voivat osallistua ohjelmiin. Toinen vaatimus on, että ohjelmiin osallistuneet nuoret eivät saa joutua vastatoimien kohteeksi, kun he palaavat kotiin.
Nykyisessä tilanteessa on mielestämme sopimatonta, että Euroopan parlamentti hyväksyisi ehdotetun yhteistyön. Euroopan parlamentti ei saa antaa hyväksyntäänsä ennen kuin on saatu selkeitä merkkejä siitä, että ihmisoikeuksia tullaan kunnioittamaan.

Bonde ja Sandbæk
Olemme jättäneet tänään äänestämättä Turkin sisällyttämisestä Sokrates-ja Nuorten Eurooppa -ohjelmiin. Niin kauan kuin Turkki ei noudata ihmisoikeuksia ja takaa hyväksyttäviä oloja maan vähemmistöille, emme voi tukea maan sisällyttämistä näihin ohjelmiin. Tämänpäiväinen äänestyskäyttäytymisemme on aivan samansuuntainen muiden kannanottojemme kanssa, joita olemme tehneet Turkkiin liittyvien asioiden, kuten esimerkiksi tulliliiton ja Öcalanin tapauksen osalta.

Buffetaut
 Euroopan parlamentti ehdottaa meille tänään kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokuntansa mietinnön pohjalta Turkin sisällyttämistä Sokrates- ja Nuorten Eurooppa III -ohjelmiin. Vaikka Euroopan unioni on oikeutetusti esittänyt selkeitä ja tarkkoja ehtoja KIE-maiden liittymiselle, tämän parlamentin mielestä vaikuttaa luonnolliselta sisällyttää Turkki, joka ei juurikaan vastaa näitä samoja kriteerejä, sellaisiin yhteisön ohjelmiin, joiden rahoitusta on jo vaikea taata nykyisessä tilanteessa.
Kansainvälinen yhteisö epäilee tällä hetkellä, että Turkki valmistelee herra Abdullah Öcalanille poliittista oikeudenkäyntiä, jonka tuomio olisi ennalta suunniteltu; Eurooppa-neuvoston on pakko täsmentää, että se toivoo " oikeudenmukaista ja asianmukaista käsittelyä, oikeuden sääntöjen mukaista avointa prosessia hänen (herra Öcalanin) valitsemassaan riippumattomassa tuomioistuimessa" , mikä on ehtona "Euroopan ja Turkin välisten suhteiden parantumiselle näiden kriteerien perusteella" , ja ilmaisee näin suhtautuvansa todella huolestuneesti niiden täytäntöönpanon todennäköisyyteen.
Euroopan parlamentti suhtautuu taas kerran sinisilmäisesti tähän aiheeseen niin kuin niin moniin muihinkin aiheisiin eikä halua nähdä keskustelukumppaneitaan sellaisina kuin ne ovat vaan sellaisina kuin se haluaisi niiden olevan. Kielenkäyttö ei voi olla kaksimerkityksistä, kun erot ovat tämän tasoisia. KIE-maiden osallistuminen näihin samoihin ohjelmiin on normaalia, jos ne vastaavat määriteltyjä kriteerejä ja valmistautuvat tietyn ajan kuluttua yhdentymään Euroopan unioniin.
Turkilla on pitkä matka edessään ennen kuin se saavuttaa edes näiden kriteerien noudattamisen tason, olettaen, että se haluaa yhdentyä unioniin. Turkki, jonka maa-alasta vain pienen pieni osa kuuluu Euroopan mantereeseen, ei nimittäin ole historiansa eikä kulttuurinsa perusteella eurooppalainen kansakunta. Olisi hyödyllisempää ja johdonmukaisempaa tehdä tämä asia kerralla selväksi ja kehittää tämän suuren maan kanssa sellaisia yhteistyösopimuksia ja tiiviitä suhteita, jotka perustuisivat toisenlaiseen perustaan kuin jatkuvasti lykättyyn lupaukseen mahdollisesta liittymisestä. Tästä syystä olemme äänestäneet tätä mietintöä vastaan.

Darras
Tämä rouva Heinischin mietinnön toinen käsittely yhteispäätösmenettelyssä on monesti hylätty aiheeseen liittyvien erimielisyyksien vuoksi. Kyse on Turkin osallistumisesta eurooppalaisiin koulutus- ja nuoriso-ohjelmiin. Nämä ohjelmat, Sokrates ja Nuorten Eurooppa III, päättyvät tietenkin vuoden 1999 lopussa. Ei siis ole lainkaan varmaa, että nuorten turkkilaisten osallistuminen olisi mahdollista, mutta mietinnön puolesta äänestäminen tarkoittaa kuitenkin toimimista periaatetasolla ja suhteiden vapauttamista Turkin tulevaisuuden kannalta olennaisilla aloilla (koulutus ja nuoriso). Parlamenttimme on sitä paitsi kannattanut asiaa syyskuussa 1998 antamassaan päätöslauselmassa, ja joulukuussa 1997 pidetyssä Luxemburgin Eurooppa-neuvostossa vahvistettiin, että Turkki voi hakea Euroopan unionin jäsenyyttä.
Mietinnön puolesta äänestäminen tarkoittaa siis myös sitä, että nuorten turkkilaisten avarakatseisuutta pyritään lisäämään yhteyksillä heidän eurooppalaisiin ikätovereihinsa; se tarkoittaa myös suvaitsevaisuuden kehittämistä, ja näin voidaan toivoa, että Turkin kansa yleensä tiedostaa välttämättömän ja hyödyllisen demokratisoinnin tarpeen.
Mietinnön puolesta äänestäminen on tulevaisuuden haaste samoin kuin ihmisoikeuksien kunnioittamiseen liittyvä haaste, joka edellyttää toteutuakseen erityistä kasvatusta ja koulutusta, joita voi saada osallistumalla näihin ohjelmiin vastavuoroisuuden ansiosta.

Lindqvist (ELDR)
 Kaikki mahdollisuudet on käytettävä, jotta Turkin kansalaiset saataisiin sisällytetyksi olennaisiin demokratiaa, ilmaisuvapautta ja ihmisoikeuksia käsitteleviin ohjelmiin. Kansalaisten, erityisesti nuorten turkkilaisten, kanssa käytävä vuoropuhelu antaa tärkeän mahdollisuuden keskustella demokraattiseen kehitykseen liittyvistä tärkeistä yhteiskunnallisista kysymyksistä. Ajankohta Turkin sisällyttämiselle Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -ohjelmiin on kuitenkin erittäin huono.
Meidän on vastustettava ja arvosteltava sitä, että Turkki vangitsi PKK: n johtajan Abdullah Öcalanin, ja sitä oikeudenkäyntiä, joka häntä vastaan on käynnistetty oikeudellisesta näkökulmasta epäilyttävissä oloissa. Turkki ei voi eikä halua taata, että Abdullah Öcalania käsitellään oikeudenmukaisesti erillisessä oikeudenkäynnissä, jossa hän saa koko prosessin ajan oikeudellista apua ja jota valvotaan kansainvälisesti. Turkki kieltäytyy keskustelemasta kysymyksestä, joka liittyy kurdien identiteetin, kielen ja kulttuurin tunnustamiseen, sekä kysymyksestä, joka liittyy kurdien itsehallintoalueiden luomiseen Turkin tunnustettujen rajojen sisäpuolelle. Turkki ei myöskään hyväksy demokraattisia oikeuksia, kuten ilmaisunvapautta, eikä sitä, että kurdit saisivat perustaa demokraattisia puolueita turkkilaisten tavoin. Kurdivaltainen puolue HADEP, joka aikoo osallistua Turkissa pidettäviin vaaleihin 18. huhtikuuta, on nyt hallintotuomioistuimessa tehtävän, vaaleihin osallistumisen kieltävän päätöksen kohteena.
EU: n pitäisi lähettää valtuuskunta Turkkiin valvomaan Turkin kehitystä niin kauan kuin Abdullah Öcalanin vastainen oikeudenkäynti on käynnissä. On järjestettävä kansainvälinen konferenssi rauhaa koskevan vuoropuhelun aloittamiseksi Turkissa.
Ennen kuin on selvää, miten Turkki hoitaa kurdeja koskevan kysymyksen, EU antaa väärän signaalin, jos se myöntää Turkille varoja ja sisällyttää sen erilaisiin EU: n ohjelmiin. Näin muun muassa siksi, että Turkki on luvannut noudattaa EU: n kanssa solmimassaan tulliliittosopimuksessa asetettuja vaatimuksia, jotka koskevat demokratiaa, ihmisoikeuksia, kidutuksen lopettamista ja niin edelleen.
Bazinin suositus toiseen käsittelyyn (A4-0033/99)
Rovsing
Vakuutustilastot osoittavat, että autovarkaudet ovat suuri ongelma EU: n jäsenvaltioissa. Monet varastetut autot viedään EU: n ulkopuolelle, missä ne maalataan ja rekisteröidään uudelleen sekä myydään edelleen. Autovarkauksien vastaisessa taistelussa on voitava valvoa rekisteröintitodistuksia, mutta jäsenvaltioiden todistuksia koskevat erilaiset säännöt vaikeuttavat valvontaa. Direktiiviehdotus on sen vuoksi hyvä ja tarpeellinen komission tekemä aloite, joka merkitsee sitä, että EU: n rekisteröintitodistuksissa tiettyjen vähimmäistietojen ja koodien on oltava samat. Onneksi neuvosto on hyväksynyt lähes kaikki ne tarkistukset, jotka parlamentti esitti komission tekstin ensimmäisen käsittelyn yhteydessä, ja sen vuoksi voimme toivoa, että direktiivi hyväksytään ja toimeenpannaan nopeasti, jotta muun muassa järjestäytynyt autorikollisuus saataisiin kuriin EU: ssa.
Packin suositus toiseen käsittelyyn (A4-0062/99)
Bébéar
 Euroopan parlamentti on kamppaillut vuodesta 1994 lähtien, jotta Sokrates-ohjelmalle myönnettäisiin järkevä ja johdonmukainen rahoitus. Viimeisimmän kompromissin myötä, jonka puolesta äänestettiin vuonna 1998, saimme todeta pettyneinä Euroopan komission ylivarovaisuuden. Tällä hetkellä huomaan sitä vastoin, että ponnistuksemme palkitaan: yhteisön määrärahoja lisätään kaudeksi 2000-2006. Kannatan siis Packin mietintöä.
Euroopan unionin 119 miljoonaa opiskelijaa ja 4 miljoonaa opettajaa toivovat sellaisen ohjelman jatkamista, jonka avulla puoli miljoonaa opiskelijaa on voinut opiskella toisessa maassa, 60 000 opettajaa on voinut harjoittaa toimeaan ja 110 000 nuorta on voinut osallistua opiskelijavaihtoon.
Tätä yhteistyötä on kannustettava, tätä liikkuvuutta lisättävä ja eurooppalaista ulottuvuutta yleensäkin kehitettävä kaikissa koulutusvaiheissa. 87 % osallistujista arvioi Sokrates-ohjelmaan osallistumisensa myönteiseksi, etenkin kun on kyse Euroopan rakentamisesta ja lähinaapureidemme paremmasta tuntemisesta.
Sokrates II -ohjelman uusi ajatusmalli suuntautuu entistä enemmän kohti viiden viimeisen vuoden aikana tyydyttämättä jääneitä tarpeita: laajentumiseen kouluttamattomien nuorten aikuisten ja jäsenehdokasmaiden suuntaan.
Tätä ohjelmaa ei siis voitu jatkaa lakkaamatta jatkuneessa kurjuudessa, josta Sokrates-ohjelma on joutunut kärsimään alusta asti. Se, että talousarvion määrärahoja nyt lisätään, on sitäkin merkityksellisempää ja johdonmukaisempaa.

Darras
Tämä rouva Packin mietinnön toinen käsittely yhteispäätösmenettelyssä on meille " suotuisa" . Komissio tuki meitä hyväksymällä kokonaan tai osittain 34 niistä 54 tarkistuksesta, jotka jätimme ensimmäisessä käsittelyssä. Esittelijä pääsi kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokuntamme viimeisimmässä kokouksessa yhteisymmärrykseen kollegamme Elchleppin kanssa, ja meillä on nyt saatavillamme erittäin hyvä mietintö.
Haluamme, että opiskelijoiden liikkuvuuden periaatetta vahvistetaan, etenkin niiden opiskelijoiden osalta, jotka ovat jo koulutuksessa, ja haluamme lisäksi, että opiskelijoiden sosiaalistaloudellista tilannetta on todella analysoitava ja että se on otettava huomioon apurahoja myönnettäessä. Lisäksi kehotamme jäsenvaltioita täydentämään tätä liikkuvuutta tarpeellisella tavalla myöntämällä omalta osaltaan tarvittavia varoja. Sanalla sanoen pyydämme niiltä, että ne eivät lakkaisi tukemasta rahallisesti nuoria sillä tekosyyllä, että he osallistuvat Sokrates-ohjelmaan.
Niinpä meidän ei enää tarvitse kuin vahvistaa tämänpäiväisellä äänestyksellämme laillisesti talousarvioon liittyvät ehdotuksemme: 2 500 miljoonaa euroa 7 vuodeksi sen sijasta, että samaksi kaudeksi myönnettäisiin 1 550 miljoonaa euroa, niin kuin ministerineuvosto haluaa. Meidän on yhdistettävä voimamme puolustaaksemme kantaamme, jonka oikeutusta lisää se, että ohjelma on avoin assosioituneille Keski- ja Itä-Euroopan maille, Kyprokselle, Maltalle ja Turkille.
Rothleyn mietintö (A4-0037/99)
Andersson, Hulthén, Lööw, Palm ja Theorin
 Mielestämme parlamentin tehtävä ei ole tehdä tätä asiaa koskevia ehdotuksia. Mielestämme eurooppalaisilla säännöillä on etunsa: patentti myönnetään vain keksinnölle, joka on uusi verrattuna keksintöön, joka on ollut julkinen päivää ennen kuin patenttia on haettu. Se on yksinkertainen ja selkeä sääntö. Suoja-aika johtaisi ehkä kiistoihin siitä, kenelle kuuluvat jo olemassa olevan keksinnön oikeudet.
Jos sääntöjä muutetaan, oikeudellisen tilanteen ja sen muutoksen aiheuttamat seuraukset on ensin analysoitava laajalti. Sen tekeminen ei kuitenkaan kuulu parlamentille.

Rovsing
Oikeusasioita käsittelevän valiokunnan valiokunta-aloitteinen mietintö uutuuden suoja-ajan sisällyttämisestä kansallisiin patenttilakeihin liittyy patenttilainsäädännön erittäin tärkeään kohtaan. Perussääntönä on se, että jokaisen patenttilainsäädännön on tietenkin estettävä patentin myöntäminen keksinnöille, jotka on julkistettu jo aiemmin. Kuitenkin muun muassa Yhdysvaltojen ja Japanin patenttilainsäädännön mukainen suoja-aika asettaa nämä maat EU-maita parempaan asemaan asiassa, joka on erittäin merkittävä yritysten kehityksen ja uusien työpaikkojen luomisen kannalta. Sen vuoksi on aivan välttämätöntä, että tämä vinouma korjataan niin, että tietyn pituinen suoja-aika otetaan käyttöön myös EU: ssa, jolloin patentteja voidaan myöntää aiemmin julkistetuille keksinnöille.

Sjöstedt ja Svensson
 Tuemme esittelijän asiallista tavoitetta. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että Maailman henkisen omaisuuden järjestön, WIPOn, ja Euroopan patenttiviraston on käsiteltävä ja ratkaistava patenttioikeuksia koskevat kysymykset. Euroopan unionin mukaan ottaminen erityisosapuolena hankaloittaa asioita. Komission julistus unionin toimivallasta on sitä paitsi perusteltu erittäin heikosti.
Edellä mainituista syistä olemme äänestäneet mietintöä vastaan lopullisessa äänestyksessä.
Grossetêten mietintö (A4-0053/99)
Des Places
Kuten kollegani Souchet korosti puheenvuorossaan, ryhmämme äänesti kaikkien tästä mietinnöstä jätettyjen tarkistusten puolesta paitsi ympäristövaliokunnan tarkistusten 12, 13 ja 15 puolesta.
On nimittäin tarpeen asettaa etusijalle kaikki ne alat, joiden avulla voidaan hallita pakkausjätteitä eikä suosia vain uudelleenkäyttöä ja kierrätystä. Jätteitä voidaan hyödyntää myös energiantuotannossa, mitä ei pidä unohtaa. Pahviset tai puiset pakkaukset voidaan polttaa kotitalousjätteiden mukana.
Vastuu pakkausten vaatimustenmukaisuudesta kuuluu pakkausmateriaalien valmistajille, ei jalostusteollisuudelle, ja näin on saastuttaja maksaa -periaatteen ja toimijoiden määrään liittyvän hallinnollisen yksinkertaistamisen vuoksi.
Lopuksi haluaisin täsmentää ryhmämme kantaa pakkausmateriaalien ympäristöveroihin. Joissakin jäsenvaltioissa on otettu ympäristöverojen osalta käyttöön raskaita ja pakottavia järjestelmiä, jotka rajoittavat muiden jäsenvaltioiden tuotteiden pääsyä näiden jäsenvaltioiden markkinoille. Tältä osin komission on välttämättä omaksuttava selkeä kanta, joka perustuu niin Saksassa kuin Ranskassakin kannettavien ympäristöverojen järjestelmään. Nämä järjestelmät perustuvat nimittäin yhteiseen merkitsemisjärjestelmään, joka on voimassa koko " jätteiden käsittelyä" koskevalla alalla, yksinkertaiseen ja oikeudenmukaiseen hallintojärjestelmään niin jäsenvaltion sisäisten toimijoiden kuin muiden jäsenvaltioiden toimijoiden kannalta, ja järjestelmään, jonka avulla pakkausmateriaaleja ja niistä syntyviä jätteitä voidaan hallita täydellisesti ja mahdollisimman hyvin.
Haluan muistuttaa, että verotusjärjestelmän on myös oltava oikeudenmukainen pakkausmateriaalin valmistamisessa käytetyn materiaalin tai käytettyjen materiaalien kannalta. Esimerkiksi Ranskassa jotkin virastot, jotka haluavat suosia Éco-emballages-yhtiötä muiden ympäristöveroja kantavien yhtiöiden kustannuksella, haluavat ottaa käyttöön rajoitetun alv-järjestelmän, jolla suositaan lähestymistapaa, jonka mukaan pyritään kierrättämään monia eri materiaaleja. Jos tämä verotukseen liittyvä muutos hyväksytään, lasinkierrätyksen kaltaisia kierrätyksen aloja rangaistaan muiden saastuttavampien materiaalien hyväksi.
Schnellhardtin mietintö (A4-0003/99)
Von Habsburg
 Arvoisa puhemies, halusin selittää käyttäytymiseni äänestyksessä, sillä minua moitittiin siitä, että äänestin viinin puolesta ja jätin jotenkin huomiotta oluen, jota valmistetaan omassa vaalipiirissäni. Äänestin aivan tietoisesti viinin puolesta, koska olen sitä mieltä, että viini on yksi kulttuurimme olennaisimmista osista. Sen juuret juontavat jo Jeesus Kristuksen aikaan, sillä hänen ensimmäinen ihmeensä liittyi viiniin. Jos hän olisi nykypäivän ihminen, hän olisi todennäköisesti muuttanut viinin vedeksi, mutta hänpä muutti veden viiniksi ja sen vuoksi meidän eurooppalaisen perinteen edustajina täytyy puolustaa viiniä huolimatta siitä, että meidän on varauduttava siihen, että eurooppalaista viiniä vastaan hyökätään ja meidän on tehtävä kaikkemme rakentaaksemme mahdollisimman suojaavan linnakkeen eurooppalaisen viinin ympärille.

Lulling
Äänestin tätä mietintöä vastaan, koska haluan, että perustamissopimusta noudatetaan, toisin sanoen, että kaikkea, mikä liittyy viiniin ja alkoholijuomiin, on säänneltävä niillä asetuksilla, jotka koskevat viininviljelyn tuotteiden yhteistä markkinajärjestelyä.
Parlamentti äänesti sellaisen tekstin puolesta, joka sisältää täysin ristiriitaisia määräyksiä. Jos tämä äänestys olisi ollut lopullinen äänestys, mitä se ei onneksi ollut, tällaista direktiiviä olisi täysin mahdoton soveltaa.
Mietintö olisi näissä oloissa pitänyt palauttaa valiokuntaan. Esittelijä on valitettavasti itse pannut hulinaksi jakamalla sellaisen äänestysluettelon, joka on ryhmäni - johon hänkin kuuluu - virallisen listan vastainen.
Tämä on lisätodiste siitä reiluuden puutteesta, jota hän on osoittanut koko tämän keskustelun ja valiokuntaäänestyksen aikana.
Komissio on siis niiden 206 jäsenen puolella, jotka äänestivät mietintöä vastaan, ja se rauhoittaa minua.

Souchet
 Ryhmämme äänesti lainsäädäntöpäätöslauselmaa ja tarkistettua asetusehdotusta vastaan. Tämän direktiivin ajatuksena oli nimittäin ottaa käyttöön alkoholijuomien merkintöjä koskeva menettely.
Täysistunnossa pidetyssä äänestyksessä oli kaksi huomattavaa puutetta. Toinen koskee niitä, joita kutsutaan " juomasekoituksiksi" , eli alkoholijuomia, jotka koostuvat kivennäisvedestä, sokerista ja aromaattisista ainesosista ja jotka on suunnattu nuorille. Täysistunnossa pidetyn äänestyksen seurauksena näiden juomasekoitusten merkintöihin liittyvä asema on paljon suotuisampi kuin viinien ja alkoholijuomien. Viini on kuitenkin kulttuurituote, joka on suunnattu iäkkäämmälle väestölle ja jota nautitaan enimmäkseen aterioiden aikana. Viinin ja näiden juomasekoitusten, joita nautitaan illanvietoissa tyhjään vatsaan, alkoholivaikutukset ovat siis täysin erilaiset.
Toinen puute koskee osaltaan liitteessä olevaa tuotteiden luetteloa. Herra Hallamin tarkistuksessa 14 tähän direktiiviin sisällytetään nimittäin olut, siideri ja poiré-päärynäjuoma. Nämä juomat eivät kuitenkaan ole maataloustuotteita, ne eivät toisin sanoen kuulu erityiseen yhteiseen markkinajärjestelyyn, jota säännellään 43 artiklan menettelyn mukaisella maatalousasetuksella. Oluenpanijoiden ja siideriteollisuuden toimijoiden sekoittaminen voi haitata koko viininviljelyn alaa.
Nämä kaksi syytä saivat siis meidät vastustamaan tämän direktiivin hyväksymistä. Toivomme, että nämä kaksi tarkistusta hylätään täysistunnossa yhteispäätösmenettelyn aikana, toisin sanoen toisessa ja kolmannessa käsittelyssä.
Langenin mietintö (A4-0021/99)
Andersson, Hulthén, Palm ja Theorin
Tupakkaveron on oltava korkea kansanterveydellisistä syistä, koska korkea hinta heikentää kysyntää. Korkean hinnan, ikärajoituksen, myyntipaikkojen tiukan valvonnan sekä kansanterveydestä tiedottamisen avulla tupakkatuotteiden käyttöä on hyvinkin mahdollista rajoittaa.
Jos tupakkatuotteiden kokonaisverotus on korkea muuhun maailmaan verrattuna, se voi tietyissä tapauksissa lisätä laitonta tuontia ja luoda pimeät markkinat. Niin on käynyt muun muassa Ruotsissa. Tupakkaveroa on ollut pakko laskea tilapäisesti laittoman kaupan kannustimien vähentämiseksi ja pimeiden markkinoiden tukahduttamiseksi.

Blot
 Äänestämme Langenin mietintöä vastaan. Emme siksi, että siinä esitetään komission tekstiin sellaisia muutoksia, joita on mahdoton hyväksyä, vaan siksi, että Kansallisen rintaman edustajat ovat aina vastustaneet verotuksellista yhdenmukaistamista ja siksi, että puolustettaisiin yhtä itsemääräämisoikeuden päänäkökulmaa: valtioiden oikeutta kantaa veroa.
Äänestämme tätä mietintöä vastaan toisestakin syystä: sen yleisen tekopyhyyden vuoksi, jolla kaikenlaiset julkiset viranomaiset suhtautuvat tupakkakysymyksen hallintaan. Kaikki tietävät, ettei tupakointi tee hyvää terveydelle. Sehän lukee jopa jokaisessa tupakka-askissa sellaisissa merkinnöissä, joita kukaan ei ole enää pitkään aikaan lukenut. Päättäjät kerskailevat toisilleen säännöllisesti niillä huolilla, joita he tuntevat sen kansanterveydellisen panoksen osalta, jota tupakoinnin vastainen taistelu edustaa. Valtio on kuitenkin omassa maassani samaan aikaan saava osapuoli tupakantuotannossa ja saa jokaisesta myydystä askista 75 % veroa. On perusteltua esittää seuraava kysymys: eikö terveyden puolesta huolestuminen olekin vain pelkkä keino kätkeä todellinen verotuksellinen tavoite ja ylläpitää sellaisia budjettituloja, jotka eivät ole missään mielessä toisarvoisia? Tupakoitsijat ovat Ranskassa ja epäilemättä muissakin unionin maissa samanlaisia lypsylehmiä kuin autoilijatkin.
Lisäksi on sellaisia taloudellisia tosiasioita, joita ei pidä unohtaa. Meidän on valvottava tupakka-alan jatkuvuutta Euroopan unionissa, etenkin kun tiedämme, että kansallisten tuottajiemme osuus on vain 20 % teollisuuden tarpeista. Meidän on huolehdittava tämän toiminnanalan tukemisesta, toiminnanalan, jonka merkitys on huomattava maaseudun elämän ylläpitämisessä monilla alueilla, kuten Alsacessa. Meidän on kannustettava sellaisen laatutupakan tuotantoa, joka sisältää vähemmän tervaa. Tästä syystä tuemme laajalti - yksi kerta ei vielä tee tapaa - tupakan YMJ: n uudistusta. Tästä syystä voimme vain pahoitella sitä, että mitään ei ole tehty EU: n ulkoisen riippuvuuden vähentämiseksi tällä alalla.

Nicholson
Yhdistyneen kuningaskunnan tupakkateollisuuden suurin ongelma on etenkin Belgiasta ja Ranskasta peräisin olevan savukkeiksi käärittävän tupakan salakuljetus. Siksi olen mielissäni siitä, että esittelijä käsittelee tätä asiaa mietinnössään. On mielenkiintoista, että ne ihmiset, jotka menettävät työpaikkansa verottoman myynnin lopettamisen vuoksi, ovat komissiolle täysin yhdentekeviä yhtenäismarkkinaoppien vuoksi ja että komissio on suhtautunut yhtä välinpitämättömästi niihin tupakkateollisuuden työpaikkoihin, joita uhataan yhtenäismarkkinoiden eroilla, jotka sallivat salakuljetuksen. Itse kannattaisin sitä, että maani hallitus alentaisi savukkeiksi käärittävästä tupakasta kannettavaa veroa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kun otetaan huomioon, että tämä on epätodennäköistä, vaihtoehtona on, että savukkeiksi käärittävästä tupakasta kannettavaa veroa nostetaan Englannin kanaalin tällä puolen.
Yhdistyneen kuningaskunnan tulli- ja valmisteverohallinto arvioi menettäneensä 1 000 miljoonan punnan tulot pelkästään vuonna 1998 kanaalin ylittävän salakuljetuksen vuoksi. Tässä ei ole otettu huomioon niitä tuloja, jotka menetettiin suurten rahtikuljetusten tai ilmakuljetusten yhteydessä tapahtuneen salakuljetuksen vuoksi. Tämä on selvästikin suuri ongelma, ja se vaikuttaa työpaikkoihin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Komission pitäisi ottaa huomioon poliitikkojen pyynnöt toimenpiteisiin ryhtymisestä tällä rintamalla.
Abdullah Öcalanin pidätys (B4-0223/99)
Von Habsburg
 Arvoisa puhemies, äänestin aivan tietoisesti koko tätä päätöslauselmaa vastaan, koska minusta se on huono, nimenomaan yhdestä syystä: terroristi, jolla on omallatunnollaan tuhansia kuolleita, nostetaan niin sanotusti korokkeelle, häntä kunnioitetaan, ja samaan aikaan parlamenttimme puhemies - ette te, vaan toinen - on nyt kieltäytynyt keskustelemasta Kosovon albaaneista, joita serbit ovat murhanneet tuhansittain, ja keskustelua on lykätty ajankohtaan, joka ei tule koskaan. Minusta se on häpeällistä, sillä meidän velvollisuutemme ei ole huolehtia terroristeista vaan syyttömistä siviileistä, naisista, lapsista, vanhuksista, joita murhataan! Sen vuoksi haluaisin vain sanoa: olen tietoisesti vastustanut koko päätöslauselmaa, sillä se tuotiin esiin väärässä paikassa. Meidän tehtävämme ei ole puolustaa terroristeja, mutta kylläkin niitä, jotka rauhanomaisesti ja todella aktiivisesti edistävät kansojen välistä rauhaa!
Luonnos Etelä-Afrikan kanssa tehtäväksi sopimukseksi (B4-0222/99)
Barros Moura, Marinho ja Torres Marques
Haluan tehdä selväksi, että tuki Nelson Mandelalle ja Etelä-Afrikan kansan taistelulle rasisminvastaisen demokratian vakiinnuttamiseksi - jota olemme omasta puolestamme puolustaneet silloinkin, kun jotkut näiden tavoitteiden kaikkein äänekkäimmistä nykyisistä puolustajista eivät olleet vielä muuttaneet mielipidettään, vaan hyökkäsivät sekä Mandelaa että ANC: tä vastaan - ei voi olla perusteena vastuuttomille myönnytyksille eräässä keskeisessä kysymyksessä, jolla ei ole mitään tekemistä protektionismin kanssa.
Oli suuren työn takana saada Euroopan unioni ja vuodesta 2000 lähtien myös Maailman kauppajärjestö tunnustamaan portviinin ja sherryn alkuperämerkinnät.
Emme voi sen vuoksi mitenkään hyväksyä sitä, että alkuperämerkinnöistä, jotka ovat meidän turvanamme, ollaankin nyt valmiita luopumaan, etenkin kun komissaari Deus Pinheiron laatimassa sopimusluonnoksessa ei anneta mitään takeita siitä, että Etelä-Afrikka lakkaisi käyttämästä portviinin ja sherryn tuotenimiä jo sinänsä pitkien siirtymäkausien päätyttyä, ja kuitenkin se voisi siirtymäkausienkin aikana viedä näitä tuotteita esimerkiksi Yhdysvaltain merkittävälle markkina-alueelle.
Sitä paitsi kysymys ei ole ainoastaan EU: n ja Etelä-Afrikan kahdenvälisistä suhteista; on myös olemassa vaara siitä, että tällä tavoin luodaan ennakkotapaus, joka vahingoittaa portviiniä ja sherryä, koska muutkin viinintuottajamaat, kuten juuri Yhdysvallat (Kalifornia), Australia, Chile jne. voivat käyttää sitä hyväkseen.
Ja koska me edustamme oman maamme äänestäviä kansalaisia ja väestöä - toisin kuin ne, jotka vailla vähäisintäkään vastuuntuntoa allekirjoittivat Davosin sopimusluonnoksen -, äänestimme päätöslauselmaa vastaan ja pyydämme neuvostoa tekemään kaikkensa, jotta EU: n ja Etelä-Afrikan väliset sopimukset voidaan nopeasti hyväksyä mainitsemiemme epäkohtien tultua korjatuiksi siten, että tulos on nykyistä tasapuolisempi.

Collins, Gerard
 On erittäin ikävää saada kuulla viimeisimmästä vaikeudesta Euroopan unionin ja Etelä-Afrikan välisissä neuvotteluissa.
Etelä-Afrikan kanssa on nyt käyty neuvotteluja yli kolmen vuoden ajan, ja haluaisin muistuttaa, että sitouduimme solmimaan EU: n ja Etelä-Afrikan välisen sopimuksen viimeistään maaliskuussa.
Komissaari Pinheiron ja koko komission hyväksymä lopullinen paketti on perusta vakaalle kauppa-, kehitys- ja teknisen yhteistyön kumppanuudelle.
Tässä yhteydessä vaadin Ranskan, Italian, Espanjan ja Portugalin hallituksia tarkastelemaan huolellisesti sopimuksen lykkäämisen vaikutuksia.
Älkäämme unohtako, että tämä sopimus ei koske vain kauppaa ja kaupankäyntiä. Sen poliittinen merkitys on suuri. Etelä-Afrikka on maa, joka yrittää kovasti rakentaa uutta demokraattista identiteettiä ja tehdä sovinnon menneisyytensä kanssa. Se on maa, jossa on sekä poliittisia että yhteiskunnallisia ongelmia. Tämä sopimus on elintärkeä, jotta käynnistettyjä prosesseja voitaisiin kannustaa. Sopimuksen viivyttäminen olisi ankara isku Etelä-Afrikan kumppaneillemme.
Vetoan asianosaisiin hallituksiin, että ne arvioisivat asemaansa uudelleen ja poistaisivat kaikki sellaiset esteet sopimuksen solmimiselle, jotka kuvastavat lyhytnäköistä näkemystä tilanteesta. Vetoan hallituksiin, että ne omaksuisivat kaukonäköisen kannan eli yhtymisen niihin komission ehdotuksiin, jotka vastaavat myös parlamentin toiveita ja, tosiaan, Wienin Eurooppa-neuvoston toiveita.
On tehtävä kaikki mahdollinen, jotta Davosissa saavutettu kompromissi saadaan pantua täytäntöön, koska sen myötä EU: n ja Etelä-Afrikan välisiä suhteita voidaan lujittaa. Kuten sanoin, tämä on elintärkeä sopimus Etelä-Afrikan uuden demokratian kannalta, mutta se on myös perusta tasa-arvoisten osapuolien kumppanuudelle, sellaiselle kumppanuudelle, joka vahvistaa molempia osapuolia taloudellisesti ja strategisesti.

Cunha
Etelä-Afrikan tasavallan kanssa tehtävä kehitys- ja kauppasopimus ansaitsee kaiken tukemme, sillä se voi omalta osaltaan syventää Euroopan unionin ja ihmiskunnan tulevaisuuden suurimpiin toivoihin kuuluvan eteläisen Afrikan laajan sosiaali- ja talousalueen välisiä suhteita. Tuo sopimus on kuitenkin tarkoituksenmukainen ainoastaan sillä edellytyksellä, että siinä otetaan huomioon kaikkien asianosaisten edut.
Toistaiseksi on kuitenkin ilmennyt, että eräät osapuolten edut eivät tule turvatuiksi. Erityisesti näin voidaan todeta portviinin osalta, ja on tärkeää tehdä täysin selväksi, että Etelä-Afrikka ei voi tuottaa eikä pitää kaupan tuolla tuotenimellä mitä tahansa viiniä siirtymäkauden päätyttyäkään. Kyse on asiasta, joka on tuotava selvästi esiin joko itse sopimustekstissä tai sen liitteenä olevassa erillisessä julistuksessa. Sen vuoksi Euroopan unionin myöntämää 15 miljoonan euron suuruista avustusta voidaan pitää järkevänä vain siinä tapauksessa, että sen käyttötarkoituksena on joko portviinintuotannon muuttaminen pöytäviinintuotannoksi tai toiminnan lakkauttaminen. Muussa tapauksessa tullihelpotus, joka on myönnetty 34 miljoonan litran suuruiselle pöytäviinikiintiölle, ei myöskään ole tarkoituksenmukainen.
Kaikkien näiden syiden vuoksi katsomme, että neuvosto menetteli aivan oikein siirtäessään päätöksen tekoa tuonnemmas, kunnes kaikki kiistanaiheet on selvitetty. Sen tähden myös äänestimme tätä Euroopan parlamentin tänään hyväksymää päätöslauselmaa vastaan.

Novo
 Meillä ei ole minkäänlaisia epäilyksiä siitä, että Etelä-Afrikan ja Euroopan unionin välisellä yhteistyösopimuksella on suuri poliittinen merkitys Etelä-Afrikalle ja sen demokraattiselle järjestelmälle. Emme myöskään unohda, miten tärkeää ja tarpeellista on myötävaikuttaa siihen, että Etelä-Afrikan kansallisen arvokkuuden palauttanut järjestelmä, joka pyrkii kitkemään rasismin, vakiintuu tuossa maassa. Emme voi unohtaa sitä senkään vuoksi, että joillakuilla niistä, jotka tänään vakuuttavat puolustavansa Etelä-Afrikan demokratiaa ja jotka vielä eilen sulkivat silmänsä apartheid-järjestelmän vainoilta ja rikoksilta sekä pitivät presidentti Mandelaa terroristina, ei ole moraalista ja poliittista arvovaltaa vedota demokratiaan tämän sopimuksen yhteydessä.
Näiden näkökohtien jälkeen on tärkeää korostaa, että vaikka Wienissä pidetyssä Eurooppa-neuvostossa määrättiin, että sopimusluonnosta koskeva päätös on tehtävä ennen tämän vuoden maaliskuuta, emme ole kovin huolissamme nyt annetusta ilmoituksesta, jonka mukaan päätöstä siirretään sittenkin hiukan tuonnemmaksi. Itse asiassa ne konkreettiset sitoumukset, jotka neuvosto on hyväksynyt komissaari Deus Pinheiron välityksellä, eivät varmastikaan ole parhaita mahdollisia, koska ainakin neljä jäsenvaltiota on vastustanut niitä (Portugali, Ranska, Espanja ja Italia). Sen vuoksi niitä on syytä tarkistaa, jotta tasapuoliseksi aiottu sopimus ei lopulta osoittaudu vahingolliseksi eräiden yhteisössä harjoitettavien merkittävien elinkeinojen kannalta. Ja jotta nuo sitoumukset eivät minun maani osalta vaaranna tiettyä tuotannonalaa, jolla on huomattava kansantaloudellinen merkitys, nimittäin portviinintuotantoa. Kyse on vain siitä, että on säädettävä hyväksyttävät määräajat, joiden kuluessa voidaan pysyvästi lopettaa sellaisen tuotteen valmistaminen ja kaupan pitäminen, jota tuotetaan ainoastaan Douro-joen laaksossa Portugalissa ja jonka alkuperämerkintää mikään muu maa ei niin ollen voi millään verukkeella käyttää.
Sen tähden katsomme, että on järkevintä olla tässä vaiheessa viemättä asiaa eteenpäin ja odottaa sen sijaan vielä jonkin aikaa, jotta nämä ja eräät muut kysymykset ratkaistaan tehokkaasti ja tosiasiallisesti ja jotta sen jälkeen voidaan saada aikaan kaikkia osapuolia tyydyttävä sopimus. Näin ollen emme kannattaneet emmekä puoltaneet tänään hyväksyttyä ehdotusta, jossa eräät Euroopan unionin ja Etelä-Afrikan väliseen tulevaan sopimukseen liittyvät keskeiset näkökohdat jätetään huomiotta; jos nuo näkökohdat sivuutetaan kokonaan, voidaan samalla vaarantaa nimittäin sopimuksen täysimääräinen poliittinen ja taloudellinen vaikutus.
Groschin mietintö (A4-0032/99)
Caudron
Suhtaudun varsin tyytyväisesti kollegamme Mathieu Groschin työhön, koska hän ymmärtää oikein liikennealan sosiaaliset kysymykset ja etenkin oleellisen seikan, työajan.
Olen samaa mieltä esittelijän lähestymistavasta, jossa yhdistetään työaika ja turvallisuus. Lisään kuitenkin omalta osaltani tähän myös palkansaajien elämänlaadun. Toisaalta panen merkille, että tekstin periaatteena on, että työajan vähentäminen ei voi tarkoittaa palkkojen leikkaamista. Se oli tarpeen.
Voi sitä vastoin olla vaarallista yhdistää palkkoja joustavuuden käsitteeseen, kun otetaan huomioon, että liikennealan palkansaajat joutuvat jo monesti mukautumaan tähän vaatimukseen, joka johtaa hyvin todennäköisesti suorasti tai epäsuorasti turvallisuuden huonontumiseen, kun tiedetään " työrupeamien" nykyinen laajuus.
Lisäksi haluan myös onnitella komissiota ja aivan erityisesti komissaari Neil Kinnockia, joka tiedosti hyvin aikaisessa vaiheessa nämä riskit mutta myös joidenkin yritysten harjoittaman sosiaalisen polkumyynnin yhteiskunnalliset vaikutukset ja sen jälkiseuraukset yhteisön sisäisen kilpailun alalla.
Lopuksi liikenteen kansainvälistyessä yhä enenevässä määrin on tarpeen puolustaa lainsäädäntöämme kansainvälisissä elimissä ja kehittää vähimmäissääntöjä etenkin meriliikenteen ja ilmailun osalta.
Uskallan toivoa, että tämä tärkeä askel kohti liikennealan sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamista näyttää esimerkkiä muille aloille.
Uskon edelleen, ettei voimakkaan Euroopan unionin rakentaminen ole mahdollista ilman, että kansallisia sosiaalilainsäädäntöjä lähennetään.

Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling
 Tämän mietinnön lähtökohta on tietenkin myönteinen. Olemme tietysti samaa mieltä useista kohdista, muun muassa liikennealan työajoista ja vammaisten huomioon ottamisesta. Kysymme kuitenkin, onko EU oikea taho tekemään päätöksiä näissä kysymyksissä. EU voi tietenkin koordinoida tiettyihin päätöksiin liittyviä kysymyksiä, mutta mielestämme on väärin, että päätöksenteko luovutetaan EU: lle ja että EU tekee ylikansallisia päätöksiä kaikissa sosiaalilainsäädäntöä koskevissa asioissa.

Lindqvist (ELDR)
Tämä mietintö on naurettava, kaikkeen puuttuva sekä yksityiskohtaisuuksiin menevä. Liikennealan työaikoihin ja sosiaalilainsäädäntöön liittyvät kysymykset pitää hoitaa työmarkkinaosapuolten tekemien sopimusten avulla, ja jos sellaisia ei saada aikaan, ne pitää hoitaa kansallisen lainsäädännön avulla. EU: lla ei ole mitään syytä laatia ajoaikoja, ajopiirtureita, lepoaikoja ja muita yksityiskohtia koskevia sääntöjä direktiivien avulla.

Palm ja Theorin
 Mielestämme tämä on pohjimmiltaan hyvä mietintö. Siinä puututaan niihin ongelmiin, joita rajat ylittävissä ammateissa toimivilla palkansaajilla voi olla asioissa, jotka liittyvät sosiaalilainsäädäntöön ja jotka Ruotsissa kuuluvat työoikeutta koskevien lakien piiriin.
Olemme tietoisia esittelijän ehdottamien lakien tarpeellisuudesta. Mielestämme lakiehdotusten muotoilu ja tekeminen ei kuitenkaan kuulu komissiolle.

Theonas
Vaikkakaan kukaan ei enää kyseenalaista sitä, että markkinoiden vapauttaminen on johtanut työpaikkojen määrän jyrkkään vähentymiseen, osa-aikaisten ja epätyypillisten työsuhteiden lisääntymiseen täyspäiväisten ja pysyvien työsuhteiden kustannuksella, työ- ja vakuutuslainsäädännön kiertämiseen palveluntarjontasopimuksia käyttämällä, työmarkkinasopimusten kumoamiseen ja palkkojen laskemiseen, sekä komissio että jäsenvaltiot noudattavat tiukasti tätä ajattelutapaa ja ajavat myös uusia toimenpiteitä etunenässä rautateillä ja maanteiden henkilöliikenteessä ja vaativat pysymään samassa aikataulussa kuin meriliikennekabotaasin vapauttamisessa.
Tätä taustaa vasten edellytys alan työntekijöiden korkeasta sosiaalisesta suojelusta on erittäin tärkeä, mutta kuitenkin vain siinä määrin, kuin se tuo mukanaan olemassa olevien työehtojen parantumisen, suojelumääräysten tiukan noudattamisen, tukea kollektiivisille työmarkkinasopimuksille ja työajan lyhenemisen ilman palkkojen pienentymistä. Erityisesti tässä kysymyksessä komissio voisi, nyt kun keskustellaan työaikadirektiivin ulottamisesta liikenteen alalle, tarkistaa alaspäin viikoittaista työaikaa. Vastustamme kaikkia yrityksiä lisätä joustoja ja sitä, että yritetään antaa suunnitellulla tavalla oikeus kumota viikoittaista työaikaa koskevat järjestelyt ehdotuksilla liikkuvien työntekijöiden hakemusaikojen laajentamisesta. Lisäksi työajasta pitää saada selkeä määritelmä, koska liikennealalla työajan määritelmä on erityisen herkkä kysymys, ja siihen pitää sisältyä paitsi ajamiseen sekä lastaukseen ja purkuun käytetty aika myös kaikki muu aika, jolloin työntekijä on työnantajan käytettävissä.
Olemme erityisen närkästyneitä siitä, että komissio ei ole ryhtynyt mihinkään toimiin sen ilmiön osalta, että työehtoja ja palkkatasoa heikennetään kansallisten lainsäädännöllisten määräysten avulla tavoitteena yritysten voittojen kasvattaminen kiihtyneen kilpailun olosuhteissa. Esimerkiksi kakkosrekistereiden ilmiöön on puututtava välittömästi. Sen sijaan, että komissio ryhtyisi toimenpiteisiin jäsenvaltioiden lainsäädännön parantamiseksi, ehdotuksellaan kabotaasia koskevan asetuksen muuttamisesta se vie vastaanottajavaltiolta toimivallan määritellä miehistön kokoonpanon ehdot.
Meidän mielestämme kansainvälinen kilpailu ja yleensä ottaen markkinavoimat eivät missään tapauksessa voi olla tekosyitä suojelun vähentämiselle. Päinvastoin, ne pakottavat säätämään täysin koordinoidusti korkeatasoisista sosiaalistandardeista, jotka vahvistavat suojelutasoa niissä maissa, joiden sosiaaliturva on alhainen, ja suojelevat työntekijöiden omaa ja käyttäjäryhmien turvallisuutta. Tätä ei voida saavuttaa pelkästään kunnioittamalla julkisten palveluiden periaatetta ja hillitsemällä hallitsemattoman vapauttamisen kulkua, joka on tähän asti johtanut vain kielteiseen kehitykseen.
Liikenteen työntekijöiden suojelu on erityisen pakottavaa nyt, kun alan laaja vapauttaminen on johtanut vakaviin ongelmiin ja työntekijöiden turvallisuus- ja työolosuhteitten heikentymiseen. Tämän nojalla haluamme korostaa useiden esittelijän tekemien ehdotusten myönteistä luonnetta ja kehotamme hyväksymään ja toteuttamaan ne.
Gallagherin mietintö (A4-0018/99)
Lindqvist (ELDR)
 Olen äänestänyt tarkistusten 6 ja 20 puolesta, toisin sanoen kannatan komissiolle suunnattua kehotusta, jonka mukaan komission olisi esitettävä 12 meripeninkulman suuruisen rajan laajentamista 24 meripeninkulmaan siinä ehdotuksessa, joka sen on tehtävä viimeistään 31. joulukuuta vuonna 2001. Kyse on hajauttamisesta ja rannikkovaltioiden mahdollisuudesta hallita itse rannikkokalastusta kansallisella tasolla.

Nicholson
EU: ssa ei ole yhteistä kalastuspolitiikkaa, koska alueita ylenkatsotaan aina. Näiden pienten mutta hyvin tärkeiden alueiden, joissa kalastusala on niin maalla kuin merelläkin elintärkeä paikallisen yhteisön ja sen talouden kannalta, tarpeita ja edellytyksiä olisi aina vain tärkeämpää ymmärtää paremmin.
Vaadimme sellaista kalastuspolitiikkaa, joka heijastaa alan tarpeita. Nykyinen politiikka - etenkin kun otetaan huomioon Haagin suositukset - on täysin Pohjois-Irlannin tavoitteiden vastaista, ja sitä pitäisi muuttaa niin, että kaikki kalastuksen kanssa tekemisissä olevat saisivat reilun pelin mukaisen kohtelun. Nykyisiä rannikkokaistaleitamme on myös laajennettava. Vaadin parlamenttia äänestämään 24 meripeninkulman rajan puolesta pienten kalastuslaivastojemme suojelemiseksi.

Novo
 On tärkeää korostaa eräitä mietintöön sisältyviä keskeisiä näkökohtia. Yksi niistä on luonnollisestikin suhteellisen vakauden periaatteen noudattaminen vastaisuudessakin. Niitä ovat myös, ja ennen kaikkea, ne näkökohdat, jotka mietintöön sisällytettiin meidän esittämiemme tarkistusten johdosta. Koska nuo tarkistukset hyväksyttiin, on ilmeistä, että parlamentti ei ole ainoastaan halukas jatkamaan nykyistä tilannetta, jossa kullakin rannikkovaltiolla on yksinomainen pääsy omille aluevesilleen 12 meripeninkulman rajaan asti, vaan myös ulottamaan noiden vyöhykkeiden rajan 24 meripeninkulmaan.
Kyse on näkökohdista, jotka ovat tärkeitä ja suorastaan ratkaisevia alueellistamispolitiikan toteuttamiseksi siten kuin me sen ymmärrämme. Mielestämme se nimittäin merkitsee toissijaisuusperiaatteen soveltamista yhteiseen kalastuspolitiikkaan pyrkimällä hajauttamaan sitä nykyistä enemmän, jolloin jäsenvaltiot saavat mahdollisuuden päättää kalavarojen säilyttämistä ja yhteisen kalastuspolitiikan valvontaa koskevista yleisistä suuntaviivoista sekä määrätä alueellisella ja/tai kansallisella tasolla yhdessä alan edustajien ja Euroopan yhteisön kanssa sellaisia konkreettisia toimia, jotka on mahdollista liittää yleisempiin tavoitteisiin.
Tämä näkemys alueellistamisesta ei kuitenkaan ole mietinnön lähtökohtana. Siinä alueellistaminen on varsin epäselvä ja riittämättömästi määritelty käsite, joka näyttäisi merkitsevän pikemminkin sitä, että meret ja valtameret jaetaan erilaisiin vyöhykkeisiin ja alavyöhykkeisiin, joiden hallinto annetaan yhteiseksi tehtäväksi useille eri maille vyöhykkeiden kulloisenkin maantieteellisen sijainnin mukaan. Tuon hallinnon tehtävänä olisi myös määritellä suuntaviivat ilman minkäänlaista yhteistä keskustelua, ja lisäksi siihen kuuluisivat lähes kaikki nykyiseen yhteiseen kalastuspolitiikkaan kuuluvat asiat. On ilmeistä, että sellainen näkemys voi johtaa epätasapainoon ja syrjintään.
Sen vuoksi kannatimme edellä mainittuja tarkistusehdotuksia, jotka ovat meidän laatimiamme ja koskevat oikeutta käyttää kalavaroja, mutta torjumme mietintöön sisältyvän näkemyksen alueellistamisesta.

Souchet
Ryhmämme äänesti kollegamme Gallagherin mietinnön hyväksymistä vastaan, vaikka ne tarkistukset, jotka puhuvat yhteisen kalastuspolitiikan hajauttamisen puolesta, hyväksyttiinkin esittelijän alun perin esittämän alueellistamisprosessin kustannuksella.
Täsmensin eilisiltana täysistunnossa pitämässäni puheenvuorossa, että hylkään kaikki ne tarkistukset, joiden tavoitteena on muuttaa YKP: tä syvällisesti. Kuitenkin herra Provanin PPE-ryhmän nimissä jättämien tarkistusten 6 ja 7 tavoitteena on siirtää 12 meripeninkulman rajaa 24 meripeninkulmaan. Tällainen kalastustarkoituksiin varattujen kansallisten vesialueiden laajentaminen aiheuttaa suuria ongelmia bretagnelaisille ja normandialaisille kalastajille, jotka eivät enää pääse perinteisille kalastusalueille, erityisesti niille, jotka sijaitsevat Yhdistyneen kuningaskunnan lähellä.
Olen yllättynyt siitä, että nämä määräykset hyväksyttiin tässä äänestyksessä ja että hyväksyjien joukossa oli ranskalaisia parlamentin jäseniä, koska määräykset ovat kalastajiemme etujen vastaisia.
Tämä oli syy, jolla oli eniten painoarvoa, kun päätimme äänestää tätä Euroopan parlamentin valiokunta-aloitteisesta mietinnöstä seurannutta lainsäädäntöpäätöslauselmaa vastaan.
YKP: tä uudistetaan vuonna 2002, ja toivon ranskalaisten kalastajien edun nimissä, ettei tämä päätöslauselma aiheuta törmäystä samalla kertaa sekä komissiossa että neuvostossa. Nykyinen tilanne, 12 meripeninkulman alue, on paras mahdollinen kompromissi koko ranskalaiselle kalastusalalle.

Teverson
 Olen äänestänyt tämän mietinnön puolesta, koska se on yksi tärkeimpiä kalastusalan mietintöjä, joita tämä parlamentti tarkastelee. Euroopan merillä harjoitettavan kalastuksen suurimpia ongelmia on terveiden kantojen ylläpitäminen. Tämä edellyttää asian hyvää hallinnointia valvontajärjestelmien ja tieteellisten tosiasioiden avulla. Asiaa on mahdotonta hallinnoida hyvin nykyisen YKP: n epätäydellisesti keskitetyn järjestelmän puitteissa. Ainoa vastaus on alueellistaminen ja kaikkien osapuolien täydellinen sitouttaminen. Komission on otettava tämä mietintö huomioon, ja siitä syystä olen vaatinut käytännön toimenpiteisiin ryhtymistä sellaisen koneiston kehittämiseksi, jolla päästään alueelliseen YKP: hen tiukan aikataulun mukaan.
De Lassus Saint Genièsin mietintö (A4-0027/99)
Caudron
Esittelin muutama kuukausi sitten tekstin, joka käsitteli Euroopan unionin teollista kilpailukykyä, joten olen seurannut tarkkaavaisesti kollegamme de Lassus'n työtä, joka liittyy kilpailukykyyn ja alueisiin.
Minun on sanottava, että tämä teksti vahvistaa analyysiani, jonka tein niistä ulottuvuuksista, jotka on pantava täytäntöön kilpailukykymme lisäämiseksi, mutta etenkin, kun unionissa keskustellaan rakennerahastojen tulevaisuudesta Agenda 2000: n puitteissa, voidaan sanoa, että nykyiset ehdotukset ovat huomattavasti panoksia vaatimattomammat.
Muutaman vuoden ajan on voitu nimittäin havaita, että alueellisilla eroilla on jälleen taipumusta korostua, erityisesti alalla, joka on tänään kiinnostuksemme kohteena.
Niinpä, jotta voisimme esittelijän tavoin pyrkiä alueellisen tasapainon palauttamiseen, olen myös sitä mieltä, että meidän on vahvistettava tutkimusohjelmien ja rakennerahastojen välistä yhteyttä. Meidän on kuitenkin suhtauduttava asiaan realistisesti ja, jotta tämä tahto toteutuisi, meidän on myös pohdittava edelleen keinoja parantaa näiden " epäsuotuisien" alueiden viestintämahdollisuuksia. En pysty kuvittelemaan, että innovoivat yritykset asettuisivat tällaisille usein huonoin yhteyksin varustetuille alueille, ja niillä on näin ollen vaikeuksia päästä tästä noidankehästä.
Lopuksi ei pidä peitellä toista jäsenvaltioihin liittyvää velvoitetta, koska on mahdollista unohtaa, että Euroopan aluesuunnittelu on vielä hyvin riippuvaista eri hallitusten tehtäväksi langenneesta kansallisesta aluesuunnittelusta.
On siis tarpeen kehittää paikallisviranomaisten, valtioiden ja Euroopan unionin välistä synergiaa, joka on tosin monimutkainen mutta välttämätön käsite, samoin kuin suosia sitä suuntausta, että päätösten tekeminen on rajat ylittävää.

Des Places
 Herra de Lassus'n mietinnössä ryhdytään mielenkiintoiseen pohdintaan yhteenkuuluvuuden ja kilpailukyvyn lujittamisesta tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen avulla.
Esittelijä pahoittelee oikeutetusti tutkimukseen osoitettujen rakennerahastomäärärahojen pientä osuutta (5, 37 % tavoitteen 1 alueilla; 2, 06 % tavoitteen 5 b alueilla). Euroopan unioni voisi vapauttaa lisäarvoa kannustamalla tieteellisesti korkealaatuisia hankkeita ja yhdistämällä tähän taloudelliset kumppanit ja työmarkkinaosapuolet (pk-yrityksiä, tutkimuslaitoksia, yliopistoja).
Mietinnössä korostetaan tässä mielessä pk-yritysten merkitystä teknologisessa kehityksessä. Meillä on ollut moneen otteeseen tilaisuus korostaa pk-yritysten merkitystä työpaikkojen luomisen samoin kuin maaseudun elinvoiman osalta. Pk-yritysten on voitava hyötyä tehdystä tutkimustyöstä. Näin ollen on tarpeen asettaa pk-yritysten saataville mukautettuja ja tehokkaita rahoituksellisia välineitä.
Koska siinä suositaan pk-yritysten kilpailukykyä, tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen politiikka lujittaa sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja lisää kaikkein epäsuotuisimmassa asemassa olevien alueiden elinvoimaa. Herra de Lassus mainitsee mielellään syrjäiset alueet ja saaret. Pidämme välttämättömänä myös maaseutualueiden ja kalastuksesta riippuvaisten alueiden korostamista.
Tältä osin uusi informaatioteknologia antaa meille tilaisuuden muodostaa tutkija- ja kehitysryhmiä tai siirtää niitä maaseudulle. Näiden ryhmien avulla syrjäisille alueille asettuneet yritykset pääsevät käsiksi uuteen teknologiaan, jota ne tarvitsevat säilyttääkseen kilpailukykynsä ja ollakseen innovoivia. Meidän on tarkasteltava realistisesti meille tarjoutuvia uusia mahdollisuuksia sortumatta liialliseen optimismiin.
Pahoittelemme toki sitä, että herra de Lassus käyttää tilaisuutta hyväkseen vaatiakseen eurooppalaista aluesuunnittelupolitiikkaa. Hänen työnsä laadukkuus ja ehdotustensa asianmukaisuus ovat kuitenkin kannustaneet Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmää tukemaan hänen mietintöään.
Donnellyn mietintö (A4-0014/99)
Caudron
Suhtaudun myönteisesti kollegamme Alan Donnellyn mietintöön.
Olen pääkohdista yhtä huolestunut kuin esittelijäkin niin liikenne-, pankki- kuin ydinenergian alan osalta. Tältä osin kannatan tekstissä ehdotettua lähestymistapaa, jolla Venäjää autetaan pääsemään vaarattomille vesille. Vaikkei sorrutakaan kauhuskenaarioihin, on otettava huomioon mahdolliset vaarat. Tehtävänämme on siis ennakoida näitä riskejä tällä alalla mutta myös toisilla talouden aloilla.
Toisaalta ihmettelen tietokonealan yritysten päätoimijoiden vastuuta tämän jo monien vuosien ajan ennakoitavissa olleen määräajan osalta. Olen vähintäänkin hämmästynyt siitä, että heistä voikin tuntua siltä, että kun tuote on laskettu markkinoille, heidät on vapautettu kaikesta vastuusta.
Tämä pätee vuoden 2000 ongelmaan mutta myös toisiin tuotteisiin, jotka edellyttävät säännöllistä päivittämistä, jotta jotkin piilevät viat saadaan korjattua " onnettoman" ostajan kustannuksella.
Tässä mielessä äänestän jäsen McCartinin päätöslauselman puolesta, jotta komissio ryhtyisi käymään neuvotteluja tämän teollisuuden alan kanssa ja jotta yksityishenkilöt ja pienet yritykset voisivat korjata tämän " vian" joutumatta jälleen kerran maksamaan sellaisesta ongelmasta, joka on ollut jo pitkään tiedossa ja josta he eivät ole vastuussa.
Lopuksi arvelen, että meidän on tästä päivästä lähtien pohdittava asiaa syvällisemmin, jotta voisimme ryhtyä sellaisiin toimiin, joiden avulla voimme taata kuluttajan perusoikeudet suhteessa sellaisiin yrityksiin, jotka toimittavat tietojenkäsittelyvälineitä ja ohjelmistoja.

Rovsing
 Kansalaiset ovat nykyään riippuvaisia monista atk-ohjatuista palveluista, kuten eläkkeistä, perhe-etuuksista, sairausvakuutuksista, vakuutuksista, energianjakelusta ja liikenteestä. Monia näitä elintärkeitä palveluita uhkaa " vuoteen 2000 liittyvä tietokoneongelma" . Vastuu vuoden 2000 tietokoneongelman ratkaisemisesta on tietenkin ensi sijassa atk-ohjelmien toimittajilla ja käyttäjillä, mutta koska ongelma on niin laaja, myös julkisten viranomaisten on autettava ongelmien ratkaisemisessa. Siksi tuen komission useita vuoden 2000 tietokoneongelmaan liittyviä aloitteita, myös valtioiden väliseen yhteistyöhön kannustamista ja keskusteluja ongelmasta neuvostossa sekä kaikkien asianosaisten teollisuuden edustajien ja jäsenvaltioiden kanssa. Komission tiedonannolla siitä, kuinka pitkälle ongelman ratkaisemisessa on päästy, on suuri merkitys panosten koordinoinnille. On tietenkin aivan välttämätöntä, että otamme huomioon erityisen herkät alat, myös rajat ylittävät ongelmat, joita esimerkiksi Itä-Euroopan ydinvoimalat voivat aiheuttaa, ja että teemme päätöksiä välttämättömistä hankkeista.

Titley
Arvoisa puhemies, äänestän tänään tämän mietinnön puolesta. Vaikka vuoden 2000 tietokoneongelma voikin aluksi vaikuttaa vähäiseltä tekniseltä asialta, se voi itse asiassa pysäyttää ikävällä tavalla miljoonien ihmisten jokapäiväisen elämän -, jollei pahempaakin. On helppo unohtaa, miten suuresti luotamme nykyään mikrosiruihin kaikessa, astianpesukoneista dialyysilaitteisiin. Elintärkeiden palvelujen tuottaminen voi katketa, liikenne voi pysähtyä ja yritykset voivat joutua sulkemaan ovensa. Kuitenkin, jos valmistaudumme asiaan huolellisesti, voimme varmistaa, että vuoden 2000 tammikuun 1. päivän krapulamme johtuu vain kuohujuomista eikä muista häiriötekijöistä.
Labour-puolueen hallitsema Iso-Britannia johtaa vuoden 2000 tietokoneongelman vastaista taistelua uraauurtavalla Action 2000 -kampanjallaan. Ison-Britannian julkiset laitokset (mukaan luettuina vesi-, kaasu-, sähkö- ja puhelinlaitokset) ovat tämän kampanjan yhteydessä jo ilmoittaneet aikovansa tuottaa palveluja tavalliseen tapaan vuosituhannen vaihteessa. Muut elintärkeät julkiset palvelut, kuten kansanterveyslaitos, hälytyspalvelut, sosiaaliasiainministeriö, posti ja rautatiet, eivät ole kovin kaukana jäljessä.
Isolla-Britannialla ei ole kuitenkaan varaa luottaa ainoastaan omiin ponnistuksiinsa. Muiden maiden valmius (tai sen puute) vaikuttavat myös Isoon-Britanniaan yhä enenevässä määrin maailmanlaajuistuvassa maailmassa. Haluan varmistaa sen, että äänestäjäni saavat nauttia vuosituhannen vaihteesta vapaasti joutumatta pelkäämään seuraavaa aamua. Tästä syystä tuen EU: n ponnistuksia sen varmistamiseksi, että Eurooppa - ja koko maailma - ovat valmiit nujertamaan vuoden 2000 tietokoneongelman.

Puhemies
Äänestystunti on päättynyt.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Koska olemme saaneet asiamme käsiteltyä, julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
Istunto päättyi klo 12.30.

