Pöytäkirjan hyväksyminen
Janssen van Raay
Arvoisa puhemies, syy, jonka vuoksi haluan sanoa jonkun sanan pöytäkirjasta, on eilen puheenjohtajalle lupaamani kirje. Haluan kiittää kaikkia kvestoreita ystävällisesti siitä, että he ovat suostuneet esittämään pyyntöni, joka koskee äänestyspakkojärjestelmän laillisuutta, ei opportunismia, vaan äänestyspakkojärjestelmän laillisuutta, sen taloudellisia seurauksia ja näistä johtuvia verotuksellisia seurauksia, oikeudelliselle neuvonantajalle, jota kohtaan tunnen suurta luottamusta. Parhaat kiitokseni, hyvät kvestorit, ja myös kiitos kaiken alullepanijalle, kollegallemme Falconerille, tämän parlamentin rivijäsenten nimissä, herra Falconer ja kvestorit, kiitos.

Rübig
Arvoisa puhemies, peruutin komission kyselytunnilla komissiolle esittämäni kysymyksen, mutta tekemääni peruutusta ei ole merkitty pöytäkirjaan.

Puhemies
Korjaamme luonnollisesti asian. Onko pöytäkirjaan muuta huomautettavaa?

Hardstaff
Arvoisa puhemies, huomaan, että ääntäni ei ole kirjattu äänestysluetteloon kahdessa ensimmäisessä äänestyksessä, joissa olin läsnä ja joissa luulin koneeni kirjanneen ääneni. Äänestin ensimmäisessä äänestyksessä " ei" ja toisessa äänestyksessä " ei" .

Puhemies
Korjaamme asian.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Puhemies
Rouva González Álvarezin työjärjestystä koskeva puheenvuoro.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, haluan esittää puhemiehistölle vetoomuksen. Hyväksyimme viime istunnossa päätöslauselman, jossa tuomittiin vankien ja kuolemaantuomittujen tilanne Päiväntasaajan Guineassa.
Toissapäivänä kuoli bubien johtaja Martín Puye. Häntä pidettiin vankina hirvittävissä oloissa Päiväntasaajan Guinean vankiloissa, hän ei saanut puhua kenenkään kanssa, veden ja ruoan määrää säännösteltiin, ja hänen sellinsä koko oli 1, 50 x 1, 50.
Me vetoamme puhemiehistöön - koska ei ole aikaa antaa kiireellistä päätöslauselmaa - että se pyytäisi Malabon viranomaisilta tutkimusta ja että toimielimemme toteuttaisi tarvittavat toimenpiteet, jottei mitään vastaavaa enää tapahtuisi, koska useat vangit ovat samassa tilanteessa kuin tuo bubien johtaja. Meidän on täältä käsin estettävä tämänkaltaisten tapausten toistuminen. Kyseinen mies oli 58 vuotta. On hirvittävää, että hän kuoli niin; muita vankeja ei ole tuomittu kuolemaan, mutta he tulevat kuolemaan samalla tavalla vankilaolojen takia.

Puhemies
Hyvä kollega, täältä käsin asiaan on tietenkin vaikea puuttua. Meidän on mietittävä, millaisia vastalauseita esittämällä voisimme omalta osaltamme kuitenkin vastaisuudessa olla avuksi. Luulen, että minun pitäisi välittää asia edelleen asiasta vastaavalle valiokunnalle tai ensi alkuun ainakin parlamentin puhemiehistölle.
Herra Morrisilla on puheenvuoro.

Morris
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää työjärjestyspuheenvuoron. Eilisiltana kyselytunnin aikana ei ehditty käsitellä kysymystä, jonka aioin esittää neuvostolle. Se on tärkeä kysymys.
Tällä hetkellä eräässä saudiarabialaisessa vankilassa on vangittuna viisi luopioina kuolemaan tuomittua henkilöä, ja heidän tuomionsa pannaan täytäntöön mestaamalla. Heistä kaksi on eurooppalaisia, ja on erittäin todennäköistä, että heidän kuolemantuomionsa lievennetään mahdollisesti vankeustuomioiksi seitsemän jäsenvaltion esittämien vetoomusten johdosta. Näistä viidestä kolme on filippiiniläisiä, ja on erittäin todennäköistä, että, kuten aiemmin, nämä filippiiniläiset - toisin sanoen ne ei-eurooppalaiset henkilöt, joita Saudi-Arabiassa syytetään luopioiksi - todellakin mestataan miekalla.
Haluaisin pyytää puhemiestä ja parlamenttia ja tietenkin myös neuvostoa esittämään kiireellisen vetoomuksen Saudi-Arabian viranomaisille, jotta nämä osoittaisivat armoa ja lempeyttä kaikkia viittä kohtaan. Vetoamme itse asiassa perustavan uskonnonharjoituksen vapauden puolesta Saudi-Arabiassa. Haluaisin esittää kiireellisen vetoomuksen näiden viiden henkilön puolesta, jotta tähän ryhdyttäisiin välittömästi.

Puhemies
Herra Morris, puhemiehistö on paikalla. En tiedä, ovatko herrat merkinneet asian muistiin, muussa tapauksessa ehdottaisin, että toimitamme esittämänne kysymyksen saataville vielä kirjallisesti, jotta puhemiehistö voi tuoda julki tämän vastalauseen.
Rouva Ferrerillä on puheenvuoro.

Ferrer
Arvoisa puhemies, haluan allekirjoittaa täysin rouva Gonzálezin sanat, koska kyse ei ole vain siitä, että nyt valitettavasti jo yksi ihminen on kuollut - bubien johtaja - vaan että vielä 10 tai 11 henkilöä on vaarassa. Mielestäni tämän parlamentin, joka on ehdottomasti tuominnut kuolemanrangaistuksen yleensä ja konkreettisesti myös tiettyjen vankien kuolemantuomiot Päiväntasaajan Guineassa, olisi toimittava ainakin neuvoston puheenjohtajan välityksellä. Voisimme välittää tämän viestin neuvostolle, jotta se ottaisi yhteyttä Päiväntasaajan Guinean viranomaisiin ja jotta nämä joka tapauksessa sallisivat Euroopan unionin viranomaisten vierailun näiden vankien tilanteen valvomiseksi ja siten oikeuden takaamiseksi tälle kansalle.

Puhemies
Kiitos, rouva Ferrer, olemme saaneet asian tiedoksemme. Aiomme menetellä mainitulla tavalla.
Herra Smithillä on puheenvuoro.

Smith
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää muutaman lyhyen kommentin, jotka puhemies toivottavasti ottaa huomioon.
Tietääkseni Etelä-Korean hallitus on kyseisen maan työlevottomuuksien takia vaatinut 55 ammattiliittoaktivistin vangitsemista. Haluaisin pyytää puhemiestä osoittamaan selvästi sen, että emme hyväksy tämänkaltaista menettelyä ja että me pohjimmiltamme vastustamme sitä.

Vetoomusvaliokunnan tekemät päätökset (1997-1998) - Euroopan parlamentin työjärjestyksen 156  artiklan 3 kohdan muuttaminen - Euroopan parlamentin työjärjestyksen 156 artiklan muuttaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä
Fontanan laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A4-0250/98) vetoomusvaliokunnan päätöksistä Euroopan parlamentin istuntokaudella 1997-1998, -Evansin laatima työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0209/98) muutoksesta Euroopan parlamentin työjärjestyksen 156 artiklan 3 kohtaan, joka koskee oikeutta esittää vetoomus, -Wiben laatima työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0158/98) Euroopan parlamentin työjärjestyksen 156 artiklan (oikeus esittää vetoomus) muuttamisesta.
Fontana
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vetoomusvaliokunnalle heinäkuun istunto on perinteisesti tarjonnut mahdollisuuden vuosittaisen mietinnön esittelemiseen, mutta samalla se on tarjonnut myös parlamentin jäsenille mahdollisuuden keskustella vetoamisoikeudesta, jonka ymmärtäminen näyttää toisinaan olevan kääntäen verrannollinen sen merkitykseen.
Vetoomus tarjoaa Euroopan kansalaiselle mahdollisuuden lähestyä vaatimuksineen yhteisön toimielimiä ja antaa viimeksi mainituille mahdollisuuden saada tietoja kansalaisten huolenaiheista ja odotuksista, ennen kaikkea silloin, kun yhteisön ja kansallisen tason käytäntöjen ristiriita loukkaa yksilöiden oikeuksia. Monet, ja sanoisin jopa liian monet vetoomukset osoittavat näet, että jäsenvaltiot jättävät huomiotta tai soveltavat väärin niitä samoja normeja, joiden hyväksymistä Euroopan tasolla ne ovat edesauttaneet. Olipa kyseessä sitten yleisempi yhteisön tai jäsenvaltion kansalaisten välillä tapahtuvaa syrjintää koskeva tapaus tai erikoistapaus, jossa työttömäksi jäänyttä yhteisön kansalaista uhkaa karkotus vain työttömyyden vuoksi tai ammatinharjoittajaa koskeva tapaus, jossa tutkintoa ja pätevyyttä ei tunnusteta, näitä äärimmäisen kiinnostavia tapauksia, joita kansalaiset tuovat Euroopan parlamentin käsittelyyn vetoomuksen kautta, on lukemattomia.
Nämä tapaukset koskevat ihmisiä, ne ovat toisinaan tuskallisia ja aina erittäin opettavaisia, ja pyrimme ratkaisemaan ne rajallisten keinojemme, voimavarojemme ja toimivaltamme puitteissa. Tämä on mahdollista myöskin komission ja sen yksiköiden ansiosta ja korostan, että toisin kuin neuvosto ja jäsenvaltiot, komissio on jatkuvassa ja lähes päivittäisessä vuoropuhelussa valiokuntamme kanssa.
Monet käsitellyt ja ratkaistut tapaukset osoittavat selvästi, kuinka tarpeellista ja tärkeää on vaatia Euroopan parlamentille, jolla on kansalaisten hyväksyntä, vahvempaa ja suorempaa lainsäätäjän roolia ja edistää parempaa tiedon kulkua itse parlamentin ja vetoomusjärjestelmän välillä.
Myös tuleva laajentuminen huomioon ottaen on tarvetta syvälliseen harkintaan vetoomusten tehokkaan käsittelyn mahdollistavien uusien välineiden ja menettelyjen tunnistamiseksi. Kansallisten viranomaisten ja toimielinten, erityisesti neuvoston, jotka liian usein vastaavat tiedotusta ja asioihin puuttumista koskeviin vaatimuksiimme hiljaisuudella ja toimettomuudella, on osallistuttava aiempaa enemmän ja suoremmin näihin menettelyihin.
Mietinnössä korostamme myös siitä myönteistä seikkaa, että suhteet Euroopan oikeusasiamieheen ovat hedelmälliset ja rakentavat, sillä se palvelee Euroopan kansalaisten etua ja yhteisön toiminnan avoimuutta. Lisäksi toivomme uuden tietotekniikan parempaa hyväksikäyttöä ja sitä, että parlamentin käyttöön hankitaan asianmukaisia välineitä.
Vaikka määrällisten seikkojen ei koskaan pitäisi olla laadullisia tärkeämpiä, nekin ovat sangen paljonpuhuvia. Huomautan, että tämän ajanjakson kuluessa on esitetty 1312 vetoomusta, joista 582 otettiin tutkittavaksi ja 529 jätettiin tutkimatta. Haluan kuitenkin muistuttaa, että 959: n yhä käsiteltävänä olevan vetoomuksen joukossa on äskettäin vastaanotetun metsästystä koskevan vetoomuksen kaltaisia vetoomuksia, joissa on yli 1 800 000 allekirjoitusta, mikä todistaa monien kansalaisten tätä välinettä kohtaan tuntemasta kiinnostuksesta.
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni kysymykseen. Olemme tietoisia siitä, että vetoamisoikeudesta on tullut erittäin tärkeä ja herkkä väline, jonka avulla voidaan paremmin lähestyä Euroopan unionin kansalaisia, ja samalla se tarjoaa parlamentille mahdollisuuden saada tietoja kansalaisten todellisista odotuksista. Lyhyesti, parlamentille, jolla ei valitettavasti vielä ole valtaa tehdä lakialoitteita, vetoomus on tällä hetkellä korvaamaton väline, joka mahdollistaa Euroopan kansalaisuuden täyden tunnustamisen ja sen suurten eurooppalaisten ajattelijoiden vaaliman utopian toteuttamisen, jonka Voltaire ilmaisi vuonna 1700 sanoessaan, että Euroopan on tultava yhdeksi mantereeksi, jossa ei italialaisen tai saksalaisen, joka oleskelee Ranskassa tai muualla, tarvitse tuntea olevansa maanpaossa.
Jos tämä on totta, arvoisa puhemies, haluan kysyä teiltä: ovatko käytössämme olevat keinot ja välineet pyrkimystemme ja edellä mainittujen Euroopan kansalaisten odotusten tasalla?

Ford
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi herra Evansin puolesta, sillä hän ei päässyt tulemaan tänne tänä aamuna, mutta hän toivoo palaavansa lounasaikaan mennessä, jolloin äänestämme tästä asiasta.
Evansin mietinnössä käsitellään sitä, voidaanko Euroopan parlamentille esitetyt vetoomukset laatia muulla kuin jollakin Euroopan unionin 11 virallisella kielellä. On olemassa kaksi niin kutsuttua muun kuin virallisen kielen ryhmää. Ensinnäkin ovat Euroopan unionin joidenkin alueiden kielet. Esimerkiksi omassa maassani näitä ovat kymrin tai gaelin kieli. Toiseksi ovat Euroopan unionin maahanmuuttajien kielet, joista voisin jälleen mainita omasta maastani sellaiset kielet kuin gujarati, urdu, bengali ja niin edelleen.
Herra Evansin ehdotuksen mukaan Euroopan parlamentille esitetty vetoomus tulisi voida laatia jommankumman ryhmän kielellä, mikäli vetoomukseen on liitetty asianmukainen virallinen käännös. Tästä on hyötyä monille miljoonille ihmisille, jotka asuvat Euroopan unionissa ja jotka ovat Euroopan unionin kansalaisia, mutta joiden ensimmäinen kieli on muu kuin jokin 11 virallisesta kielestä.
Toivon, että parlamentti pystyy kannattamaan mietintöä. Herra Evansin tarkistus koskee tätä kysymystä. On esitetty joitakin muita tarkistuksia, joita me valitettavasti vastustamme sillä perusteella, että niissä erotellaan virallisesti tunnustetut kielet ja ne kielet, joita ei ole virallisesti tunnustettu. Mielestämme vetoomukset, jotka on laadittu millä tahansa Euroopan unionissa yleisesti käytetyllä kielellä, pitäisi sallia, mikäli niihin liitetään virallinen käännös. Pari tarkistusta on todellakin varsin järjettömiä, yhdessä niistä annetaan ymmärtää, että meidän täytyy palkata sellaista henkilöstöä, joka osaa esimerkiksi käsitellä kymrinkielisiä vetoomuksia. Olemme erittäin iloisia siitä, että vetoomuksia laaditaan kymrin kielellä, mutta emme ole samaa mieltä niistä tarkistuksista, joissa todetaan, että vetoomukset pitäisi voida toimittaa ilman käännöstä.
Kehotan teitä kannattamaan Evansin tarkistusta, mutta ei muita tarkistuksia. Toivon, että hyväksytte tämän pienen mutta merkittävän muutoksen Euroopan kansalaisten puolesta, kun äänestämme klo 12.

Wibe
Arvoisa puhemies, mietintöni lähtökohtana on Dell'Alban ehdotus pienen muutoksen tekemisestä 156 artiklaan, mikä mahdollistaisi vetoomusten lähettämisen sähköpostitse. Ehdotukseni ydin on se, että hyväksymme tämän Dell'Alban tekemän muutoksen ja että sallimme vetoomusten lähettämisen elektronisten välineiden kautta. Mietinnössäni on toinenkin ehdotus, nimittäin että nämä vetoomukset on merkittävä julkiseen luetteloon ja että ne näin ollen ovat yleisön käytössä.
Mietinnöstäni on keskusteltu melkoisesti. Sallikaa minun kuitenkin sanoa, että arvokkain siihen liittyvä näkökulma on kuitenkin se, että vetoomuksiin ei saa vaikuttaa se tapa, jolla ne lähetetään. Sillä, lähetetäänkö vetoomukset faksilla, tavallisessa kirjeessä vai sähköpostitse, ei pidä olla merkitystä. On myös aihetta huomauttaa, että monet vastaavat kansallisten parlamenttien toimielimet ja oma oikeusasiamiehemme sallivat vetoomusten lähettämisen elektronisten välineiden välityksellä.
Tätä vastaan on esitetty pääasiassa kolme huomautusta. Ensimmäisen mukaan se on jotenkin epäoikeudenmukaista, koska kaikilla ihmisillä ei ole tietokonetta. Tietokoneita on ensiksikin lähinnä miehillä ja toiseksi hyvin ansaitsevilla ihmisillä. On luonnollisesti oikein huomauttaa, että se parantaa vain niiden mahdollisuuksia, joilla on tietokone. Samalla on sanottava, että 50 tai 100 vuotta sitten, kun kirjoituskoneet keksittiin, ei niitäkään ollut jokaisella, vaan ainoastaan varakkailla yhteiskuntaryhmillä. Olisi kuitenkin järjetöntä kieltää vetoomusten lähettäminen sähköpostitse vain sen vuoksi, että se on mahdollista vain tietylle ryhmälle.
Toinen huomautus liittyy väärennysmahdollisuuksiin, toisin sanoen, jos vetoomus lähetetään sähköpostitse, se voidaan allekirjoittaa väärällä nimellä. On aivan totta, että niin voidaan tehdä. Haluan kuitenkin huomauttaa, ettei nykyisessä työjärjestyksessämme ole mitään kohtaa, jossa sanotaan, että saapuneiden kirjeiden allekirjoitus on tarkistettava. Minun mielestäni kysymys kuuluu hallinnolle. Jos hallinto haluaa tarkistaa allekirjoituksen, se käy hyvin päinsä, olipa vetoomus lähetetty elektronisesti tai tavallisen kirjeen muodossa.
Kolmas kohta, johon on kohdistunut kritiikkiä, liittyy siihen, että tämän vuoksi joudutaan palkkaamaan lisää työntekijöitä, se siis vaatii enemmän henkilökuntaa, mikä sinänsä pitää myös paikkansa. Uskoisin, että työn tehostaminen on mahdollista elektronisia välineitä käyttämällä. Tärkein näkökulma tässä yhteydessä kuitenkin on se, että demokratiasta aiheutuu menoja. On mahdollista, että tämä johtaa siihen, että vetoomusvaliokuntaan tarvitaan enemmän henkilöstöä, mutta demokratiasta aiheutuu menoja ja meidän on oltava valmiit maksamaan kyseinen pieni hinta.
Edellä mainitun ydinkysymyksen lisäksi mietinnössä on myös ehdotus siitä, että vetoomukset pitää merkitä julkiseen luetteloon, ellei vetoomuksen tehnyt henkilö toivo, että se käsitellään luottamuksellisesti. Tämä on avoimuuden nimissä kohtuullinen vaatimus.
Haluan lopettaa sanomalla, että tämä mietintö, on ilahduttavaa kyllä, saanut yksimielisen kannatuksen työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevässä valiokunnassa. Nyt otetut askeleet ovat tosin erittäin pieniä - melkein sivuseikkoja - mutta ne ovat kuitenkin pieniä askeleita lisääntyvää avoimuutta kohti. Jokainen pitkä matka alkaa kuitenkin pienellä askeleella.

Thors
Arvoisa puhemies, vetoomusvaliokunta pitää tätä aloitetta myönteisenä ja toivoo, että se toimeenpannaan mahdollisimman nopeasti. Tarvitsemme mielestämme nopeaa uudistusta. Samanaikaisesti haluan esittelijän tavoin onnitella oikeusasiamiestä, koska hän on avannut kotisivun, jolta on löydettävissä kaavake valitusten tekemistä varten. Se on hyvä esimerkki myös meille, kun me käytännössä toteutamme sen työjärjestyksen muutoksen, jota tähän aloitteeseen sisältyy.
Pitää paikkaansa, että nykyisten sääntöjen mukaan vetoomuksen esittelijän henkilöllisyys on tarkistettava. Meidän on yritettävä nopeuttaa tätä ja meidän on myös samanaikaisesti ehkä hyödynnettävä sähköisiä allekirjoituksia koskevia uusia lainsäädäntöehdotuksia.
Olemme esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että tietokantojen kehittämiseen on panostettava enemmän, jotta yleisö voi nähdä, mitä vetoomuksia on olemassa. Olemme edelleen samaa mieltä siitä, että vetoomuksia on käsiteltävä samalla tavalla riippumatta siitä, missä muodossa ne on annettu.
Odotan kiinnostuneena myös sitä työjärjestyksen muutosta, jonka mukaan vetoomusten on oltava julkisia, lukuun ottamatta niitä tapauksia, jolloin esittelijä on pyytänyt, että vetoomus käsitellään luottamuksellisesti. Tässähän on mielenkiintoista se, että tämä työjärjestyksen muutos tulee olemaan ristiriidassa parlamentin puhemiehistön hyväksymien, asiakirjojen julkisuutta koskevien säännösten 2.3 artiklan kanssa. Näillä säännöksillä on toinen suuntaus, toisin sanoen, jotta päästäisiin käsiksi parlamentille lähetettyyn asiakirjaan, ei pidä kääntyä parlamentin vaan asiakirjan laatijan puoleen. Tämä on mielenkiintoinen ristiriita, mutta tässä asiassa on valittu oikeampi linja, toisin sanoen se, että niitä on käsiteltävä parlamentin asiakirjoina.
Lopuksi haluan sanoa, että on tärkeää, että meillä on myös tulevaisuudessa mahdollisuus tehdä joukkovetoomuksia. Samanaikaisesti meidän vastuumme parlamentin jäseninä on kiinnittää huomiota ensisijaisesti asian luonteeseen eikä vetoomusten määrään.

Schmidbauer
Arvoisa puhemies, tahtoisin onnitella kaikkia kolmea esittelijää, sillä sikäli kuin tiedän toisesta valiokunnasta käsin, kaikista kolmesta mietinnöstä päätettiin yksimielisesti. Meidän tehtävämme Euroopan kansalaisten suoraan valitsemina parlamentin jäseninä on ajaa heidän tärkeinä pitämiään asioita ja ottaa hoitaaksemme heitä huolettavia asioita. Mikään instituutio tai hallinto ei ole erehtymätön. Euroopan tasolla annetut määräykset voivat olla käytännössä puutteellisia ja eurooppalaisten oikeussäännösten muuntamisessa kansalliseen lainsäädäntöön voi hyvästä tarkoituksesta huolimatta tapahtua virheitä. Tiedämme kaikki, että hallintojärjestelmillä on taipumus toiminnan byrokratisoitumiseen, mikä tarkoittaa etääntymistä kansalaisista.
Kansalaisläheisyys on yksi suosikkisanoista, joita me parlamentin jäsenet viljelemme puheissamme. Vetoomusvaliokunta on käytännön työllään takeena kansalaisläheisyyden toteutumisesta. Valiokunnassa tehtävän työn tarkoituksena on: avun antaminen yhteisöoikeuden puutteellisuuksissa tai sen vastaisissa rikkomustapauksissa sekä kansalaisoikeuksien vaaliminen. On ilahduttavaa, että kansalaiset valvovat yhä paremmin oikeuksiaan, joten valitusten ja vetoomusten määrä on viime vuosina jälleen kasvanut. Valitettavasti valiokunnan työmäärän lisääntyessä sihteeristön henkilöstövahvuus ei ole automaattisesti lisääntynyt, ja pyrimmekin nopeuttamaan vetoomusten käsittelyä työskentelytapojamme sekä -systematiikkaamme muuttamalla ja tehostamalla. Lisäksi toivomme, että päätös työjärjestyksen muuttamista koskevasta Wiben mietinnöstä avaa meille lisämahdollisuuksia, sillä silloin vetoomuksia voitaisiin jättää myös Internetin välityksellä, jolloin koko systematiikan käsittely ja jatkomuokkaus nopeutuvat.
Ei ole vain harmillista, kun monesti kuluu jopa vuosia, ennen kuin vetoomus saadaan loppuun käsitellyksi. Tämä ei anna myöskään hyvää kuvaa Euroopasta. Monesti hyvinkin pitkäksi venyvään käsittelyaikaan on useita syitä. Ensinnäkin vie paljon aikaa, ennen kuin asiakirjat on käännetty ja luettavana on yhteenveto kaikilla 11 kielellä. Toiseksi, useimmissa tapauksissa asiassa pyydetään tietoja komissiolta, ja komission vastaus on jälleen saatava luettavaksi kaikille kielille käännettynä, ennen kuin vetoomuksia voidaan käsitellä valiokunnassa.
Suurin ongelma aiheutuu kuitenkin jäsenvaltioistamme, jotka vastatessaan valituksiin, etenkin jos valitus on aivan ilmeisesti aiheellinen, reagoivat välttelevästi, hitaasti tai eivät lainkaan, ja vasta uhka asian viemisestä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen saa ne ryhtymään toimiin. Kun EU-komission EU-oikeutta koskevassa kertomuksessa olevan luettelon mukaan Euroopan parlamentin taholta pantiin vuonna 1997 vireille 17 sopimuksen rikkomusmenettelyä, niin tämä kaikki on meidän vetoomusvaliokunnassa tekemämme työn tulosta. Kaikista vaikeuksista huolimatta on kuitenkin ilahduttavaa, että moni vetoomus on saatu viedyksi myönteiseen päätökseen.
Vuosikertomuksessa on kuvailtu esimerkinomaisesti joitakin tapauksia, joista yhteen haluaisin palata tässä lähemmin. Siinä saksalainen työntekijä oli työskennellyt osan työssäolovuosistaan myös Belgiassa ja Ranskassa. Hän haki aivan oikeutetusti eläkettä kaikista kolmesta jäsenvaltiosta, jolloin ranskalainen eläkekassa vahvisti kyllä hänen vaatimuksensa oikeiksi, mutta oli kuitenkin valmis maksamaan eläkkeestä vain puolet sillä perusteella, että ennen kuin hänelle voitaisiin maksaa koko summa, hänen olisi esitettävä eläkepäätökset myös Saksasta ja Belgiasta. Koska hänellä oli kuitenkin samaan aikaan saksalaisen eläkekassan kanssa hankaluuksia, joita puitiin jo oikeusistuimessa, hän olisi joutunut odottamaan Ranskan eläkettään hyvinkin pitkään.
Komission aloitteesta ja sen puututtua asiaan Ranskasta annettua eläkepäätöstä muutettiin ja työntekijälle alettiin maksaa täyttää eläkettä, sillä Ranskan viranomaiset olivat toimineet asiassa vanhentuneiden ohjeiden pohjalta. Kyseessä oli siis tapaus, jossa kansalliset viranomaiset olivat tehneet virheen ja vetoomusvaliokunnan asiaan puuttuminen tuotti tulosta ja kansalainen sai hänelle kuuluvan oikeutensa.
Kaikkia vetoomuksia ei pystytä ratkaisemaan yhtä menestyksekkäästi. Lisäksi törmäämme toistuvasti toimivaltarajoihin, jotka sopimuksessa on meille määrätty. Siitä huolimatta on tärkeää, että Euroopan kansalaiset ovat selvillä asioista ja tietävät, että he voivat kääntyä oikeuksiensa toteuttamiseksi vetoomusvaliokunnan puoleen, ja teemme kaiken, mitä toimivaltamme puitteissa on tehtävissä, auttaaksemme heitä saavuttamaan heille kuuluvat oikeutensa.

Perry
Arvoisa puhemies, aiemmin tällä viikolla Anastassopoulosin mietinnöstä käydyn keskustelun aikana moni jäsen sanoi, että meidän on ponnisteltava kaikin tavoin, jotta lähentäisimme parlamenttia Euroopan kansalaisiin. Tämä on tärkeä tavoite. Mahdollisuus esittää parlamentille vetoomuksia ja vetoomusvaliokunnan työ ovat todellakin yksi tehokkaimmista keinoista, joiden avulla yksittäiset kansalaiset voivat käyttää parlamenttia selkeästi ja suoraan yksittäisten huolenaiheiden ratkaisemisessa.
Onnittelen herra Fontanaa hänen mietintönsä selkeydestä ja myös siitä sitoumuksesta, jota hän on vetoomusvaliokunnan puheenjohtajana osoittanut Euroopan kansalaisten tarpeita kohtaan. Pätevä ja tunnollinen henkilöstö palvelee häntä taitavasti, ja komission meille toimittamat kertomukset ovat aina perusteellisia ja hyvin esiteltyjä. Toisinaan voisi kuitenkin toivoa, että sen kertomukset saapuisivat hieman täsmällisemmin vetoomusvaliokuntaan.
Neuvoston edustajien yksimielinen boikotti valiokuntaa vastaan on kuitenkin valitettavasti suuri laiminlyönti. En näe ketään heistä täällä kuuntelemassa tätä keskustelua. Emme onnistuneet saamaan puheenjohtajamaa Isoa-Britanniaa suhtautumaan vakavasti yksittäisten kansalaisten tarpeisiin. Toivon, että puheenjohtajamaa Itävalta voisi käsitellä tätä kysymystä ja varmistaa, että neuvoston edustaja ilman muuta osallistuu jokaiseen vetoomusvaliokunnan kokoukseen. Neuvosto oppisi siellä paljon enemmän siitä, miten Eurooppa todella toimii, kuin missään suljetussa neuvoston kokouksessa.
Haluaisin myös kannattaa muiden jäsenten esittämiä huomioita, jotka koskevat tarvetta käyttää nykyaikaisia menetelmiä - sähköpostia ja Internetiä - vetoomusten esittämisessä. Kannatan totisesti Evansin mietintöä, mutta suurin huolenaihe on käsittelynopeus. Tätä jäsenet todella haluavat.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Perry, neuvoston puheenjohtajisto on paikalla, tämän halusin vain ilmoittaa teille. Sen edustajat istuvat täällä edessä ja tekevät ahkerasti muistiinpanoja.

Vallvé
Arvoisa puhemies, mielestäni muutos, joka koskee oikeutta esittää vetoomus Euroopan parlamentille, siten, että tunnustettaisiin ne kielet, jotka ovat virallisia jäsenvaltioiden alueen jossakin osassa, on myönteinen askel. Meidän on muistettava se, että parlamentti hyväksyi joulukuussa 1990 luxemburgilaisen jäsenen rouva Redingin esittelemän mietinnön, jossa korostettiin vähemmistökielten merkitystä Euroopan unionin puitteissa ja sen välttämättömyyttä, etteivät kaikkien Euroopan kansojen kansalaiset pitäisi Euroopan unionia omalle identiteetilleen vieraana.
Emme puhu useampien työkielten tunnustamisesta emmekä useammista virallisista kielistä. Ainoastaan siitä, että nämä kansalaiset voisivat esittää vetoomuksensa Euroopan parlamentille, joka on Euroopan kansalaisia kokonaisuudessaan edustava toimielin, heidän omalla kielellään, kun sen virallinen asema on tunnustettu kyseisessä valtiossa.
Haluan muistuttaa, että monet näistä kielistä kiellettiin joissakin valtioissa edelleenkin tuoreina diktatuurin kausina, mutta demokratian myötä ne on tunnustettu ja niillekin on myönnetty oma virallinen asema.
Meidän on otettava huomioon myös se, että näillä kansalaisilla on oikeus käyttää äidinkieltään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa ja muissa oikeuselimissä. Näin ollen oman kielen käytön tunnustaminen Euroopan parlamentin taholta olisi oikeudenmukainen teko, mitä tulee oikeuteen esittää vetoomus, ja se olisi hyvä esimerkki ennen tätä tulevaa laajentumista Keski- ja Itä-Euroopan valtioihin, joissa myös on vähemmistöryhmiä omine kielineen valtioiden sisällä, jotta kyseiset ryhmät näkisivät, että tämä eurooppalainen toimielin suhtautuu avoimesti kaikkien Euroopan kansojen monimuotoisuuteen.

Hyland
Arvoisa puhemies, on käymässä yhä selvemmäksi, että yksi Maastrichtin sopimuksen tärkeimmistä innovaatioista oli vetoomuksen esittämistä koskevan oikeuden korostaminen. Tämä on perusluonteinen oikeus, joka on annettu jokaiselle Euroopan unionin kansalaiselle. Mietinnössä mainitun jakson aikana vetoomusvaliokunta sai 1 300 vetoomusta. Useimmat näistä vetoomuksista koskivat neljää pääaluetta, nimittäin tutkintojen tunnustamatta jättämistä, vapaaseen liikkuvuuteen liittyviä ongelmia jäsenvaltioissa, ympäristöä ja kansanterveyttä. Nämä ovat todellisia kysymyksiä, joita EU: n kansalaiset ovat ottaneet esille, ja me sivuutamme ne omalla vastuullamme. Vetoomuksen esittämisoikeus auttaa poistamaan esteitä ja luo tärkeän yhteyden EU: n toimielinten työskentelyn ja kansalaistemme välille. EU: n kansalaisten jättämien vetoomusten seurauksena jäsenvaltiot voidaan tuomita yhteisön oikeuden rikkomisesta.
Haluaisin mainita lyhyesti Sellafieldin. Tämä ydinvoimalaitos Ison-Britannian länsirannikolla kaukana Lontoon valtaistuimesta on ollut ja on yhä vakava huolenaihe Irlannin kansalaisille. Sellafield on turvallinen ainoastaan suljettuna. Komissio ei voi jatkuvasti sivuuttaa sitä, mitä kansalaiset sanovat. Tämä ei ole toissijaisuuskysymys: rajat ylittävä saaste on meidän kaikkien huolenaihe, ja se on saanut aikaan lukuisia vetoomuksia.
Sellafieldillä on järkyttävä tausta: siellä sattuu onnettomuuksia, se saastuttaa ilmaa ja mertamme. Onnettomuuksista ja kiistoista on olemassa pitkä luettelo. Miksi British Nuclear Fuels -yhtiö ei ollut halukas antamaan tarpeeksi tietoa Irlannin säteilyturvalaitokselle (Radiological Protection Institute of Ireland), jotta se voi arvioida Sellafieldin ydinvoimavarastojen turvallisuutta? Irlannin kreivikunnanvaltuustojen yleisvaltuuston (Irish General Council of County Councils) kesäkuussa julkaisemassa kertomuksessa varoitettiin, että ydinonnettomuus Sellafieldissa voisi johtaa 10-100 kertaa pahempaan onnettomuuteen kuin Tsernobylin onnettomuus. Jopa pieni maanjärjestys Cumbrian alueella voisi särkeä varastosäiliöt. Tässä kertomuksessa, jonka on laatinut Yhdysvalloissa sijaitsevan tutkimus- ja turvallisuustutkimuslaitoksen (Institute for Research and Security Studies) johtaja, Yhdistyneen kuningaskunnan ydinvoimaloiden tarkastajia syytettiin siitä, etteivät he suhtautuneet tarpeeksi vakavasti vakavaan onnettomuuteen Sellafieldissa ja ettei heillä ollut hätäsuunnitelmaa. Komission olisi aika hillitä British Nuclear Fuels -yhtiön ydinvoimapyrkimyksiä sen laajentaessa valtakuntaansa Yhdysvaltoihin.
Lopuksi irlantilaisen herra Peter Downsin ratsastuskypärien turvallisuutta koskevan vetoomuksen osalta haluan kehottaa komissiota laatimaan väliaikakertomuksen esitetyistä aiheista. Ehdotettu EN 1384 -standardi on kompromissi, joka ei anna parhainta mahdollista suojaa, kuten henkilöstön suojavälineitä koskevassa direktiivissä vaaditaan. Ainoastaan yhtä Euroopan 17 ratsastusjärjestöstä kuultiin. Miksi meiltä evätään turvallisemmat standardit, kun niitä on olemassa, kun otetaan huomioon esimerkiksi se, että amerikkalaiset standardit antavat paremman suojan? Joten pyydän, että laaditte väliaikakertomuksen, sillä ihmishenkiä on vaarassa.

Gutiérrez Díaz
Arvoisa puhemies, 136 artiklan 3 kohdan muutos, jota Evansin mietinnössä ehdotetaan, ei ole muutos kieliä koskevassa sääntelyssä, josta vastuu kuuluu neuvostolle, vaan se mahdollisuus, että kansalaiset voivat Euroopan parlamentille esittämissään valituksissa tai vetoomuksissa käyttää omaa kieltään.
Herra Evans on todellakin tehnyt kovasti töitä ja esittänyt tätä sääntöä, että kirjallinen vetoomus esitettäisiin omalla kielellä käännöksen ohella. Tämä ei kuitenkaan ole tyydyttävää: se on virallinen ratkaisu mutta ei todellinen ratkaisu. Se ei etenkään ole todellinen ratkaisu joissakin tapauksissa, arvoisa puhemies, kuten niiden kielten tapauksissa, jotka ovat virallisia jossakin unionin jäsenvaltioista. Tässä tapauksessa, arvoisa puhemies, olemme sitä mieltä, että kansalaisten vetoomukset ja valitukset olisi hyväksyttävä heidän omalla kielellään.

Tamino
Arvoisa puhemies, luullakseni kenellekään ei ole epäselvää, että vetoomukset yhdessä oikeusasiamieheen vetoamisen kanssa edustavat merkittävää eurooppalaisten kansalaisten oikeuksien ulottuvuutta, ja sen vuoksi uskon, että meidän on tehtävä kaikkemme rohkaistaksemme tätä demokraattista toimintaa ja kansalaisten oikeutta saada siitä tietoja.
Samalla vetoomusmahdollisuus antaa kansalaisille mahdollisuuden saada tietoja eurooppalaisista toimielimistä, ja meille parlamentin jäsenille ja Euroopan toimielimille se on merkittävä keino saada tietää, mitkä kysymykset ovat kansalaisten kannalta kaikkein merkittävimpiä ja mitkä ovat keskeisimpiä asioita, joihin toimintamme tulisi keskittyä.
On myös huomattava, että vetoomusten määrä lisääntyy - viime vuonna niitä esitettiin yli 1 300 - mutta myös vetoomuksia allekirjoittavien kansalaisten määrä lisääntyy - on esitetty yli 30 000 henkilön allekirjoittamia vetoomuksia - ja näin ollen vuosittain sadat tuhannet kansalaiset turvautuvat tähän merkittävään demokraattiseen välineeseen. Tämä aiheuttaa tietenkin tarpeen parantaa vetoomusvaliokunnan työn järjestelyä, mutta on myös tarpeen helpottaa kansalaisten mahdollisuutta turvautua tähän välineeseen. Kannatamme sen tähden sekä uusien välineiden, kuten Internetin, käyttöä että muiden kuin virallisten kielten käyttöä, kunhan vetoomuksesta toimitetaan yhteenveto ja käännös jollakin virallisella kielellä.
On myös huomattava, että lähes puolet vetoomuksista jätetään tutkimatta: tämä merkitsee sitä, että Euroopan kansalaiset eivät saa asianmukaista tietoa siitä, mitä he voivat pyytää tai mitkä ovat vetoomusten esittämisedellytykset.
Toinen merkittävä seikka on Euroopan unionin rakenteiden yhteistyö: erityisesti yhteistyö oikeusasiamiehen kanssa niiden vetoomusten osalta, jotka ovat eri toimivaltojen rajatapauksia, mutta myös yhteistyö komission kanssa on tähän mennessä sujunut hyvin, vaikka se voisikin vielä parantua, mitä tutkimisaikoihin ja vastausten laatuun tulee.
Yhteistyön paraneminen myös vetoomusvaliokunnan ja Euroopan parlamentin muiden valiokuntien välillä olisi toivottavaa; lisäksi, kuten on jo todettu, on parannettava suhteita jäsenvaltioihin, sillä tähän mennessä saamamme vastaukset ovat olleet epätyydyttäviä ja ne on toimitettu myöhään.
Vihreiden edustajana tahtoisin sanoa, että olemme erittäin tyytyväisiä siihen, että Euroopan kansalaiset pitävät vetoomusta merkittävänä välineenä pyrkiessään kiinnittämään huomiota oman alueensa ympäristöongelmiin.

Novo Belenguer
Arvoisa puhemies, aloitan onnittelemalla kolmea esittelijää, vaikka aionkin kohdistaa puheenvuoroni Evansin mietintöön sen takia, että se on erittäin tärkeä ja kiinnostava Euroopan unionin kielten ja kulttuurien kannalta. Todellakin niillä kielillä, joilla on virallinen asema jossakin jäsenvaltiossa, voi tästä lähtien olla samat oikeudet, jotka jokaisella Euroopan unionin 11 virallisesta työkielestä nykyään on, mitä tulee oikeuteen esittää vetoomus Euroopan parlamentille, ja näin edistetään Euroopan kansojen eri kulttuurien kehitystä.
Arvoisa puhemies, tämä on meidän tarkistuksemme tavoite: edistää ja kehittää Euroopan kansalaisten viestintää heidän omalla kielellään heidän kulttuuriaan ja erityisluonnettaan kunnioittaen yhteisön toimielinten kanssa, tässä tapauksessa Euroopan parlamentin kanssa.
Kaiken tämän myötä me vain vahvistamme ja kehitämme Euroopan kansalaisuuden tunnetta kaikissa unionin kansoissa, sillä me pyrimme saavuttamaan sen, että tarpeen tullen kansalaisella, esimerkiksi Valencian autonomisen alueen kansalaisella, olisi tilaisuus lähestyä Euroopan parlamenttia niin espanjan kuin katalaaninkin kielellä, sillä tämä jälkimmäinen kieli on virallisesti tunnustettu autonomisessa säännöksessämme.
Tämä on hyvä tilaisuus antaa sisältö sille suurelle työlle, jota Euroopan unioni itse on komission välityksellä jo monien vuosien ajan tehnyt unionin vähemmistökielten edistämisen ja kehittämisen hyväksi erityisesti Ariane-ohjelman kautta, jonka määrärahat olivat vuonna 1997 yli 3 700 000 ecua, ja myös Euroopan vähemmistökielten toimiston toteuttaman työn ansiosta.
Lopetan nyt, arvoisa puhemies, toivoen, että parlamentti hyväksyisi mietinnön, jonka tarkistuksilla pyritään laajentamaan ja lujittamaan kansojen yhdentymishenkeä ja niiden kulttuureja.

Striby
Arvoisa puhemies, kollega Evansin ja kollega Wiben mietinnöissä pyritään siihen, että työjärjestyksemme 156 artiklassa määrättyä vetoomusoikeutta laajennettaisiin entisestään. Näihin samoihin teksteihin sisältyy kuitenkin määräyksiä, joissa ennakoidaan uudistuksista mahdollisesti aiheutuvia vaikeuksia, ja jotka pysyttävät uudistusyrityksistä huolimatta tilanteen ennallaan.
Herra Evans ehdottaa työjärjestyksen muuttamista tilanteessa, jolloin Euroopan komission käännösyksiköt vaativat asiakirjojen välisen arvojärjestyksen asettamista voidakseen määrittää ne asiakirjat, jotka edellyttävät koko asiakirjan kääntämistä - kun otetaan huomioon, että laajentumisen vuoksi virallisten kielten määrä kasvaa 16: een. Siten jokainen voisi esittää vetoomuksia muulla kuin unionin 11 virallisella kielellä. Vähemmistökieltä puhuvien kannalta tämä on erinomainen ajatus. Mutta jos vetoomukseen on liitettävä käännös tai yhteenveto jollakin Euroopan unionin virallisella kielellä, säästetäänkö silloin muka aikaa? On harhaanjohtavaa ja tekopyhää, että tässä ehdotuksessa esitetään itse asiassa parlamentille yksinkertaisesti sitä, että sille toimitetaan, ja tiedämme tämän varsin hyvin, täysin hyödyttömiä asiakirjoja!
Herra Wibe taas ehdottaa vetoomusten esittämismenettelyn yksinkertaistamista elektronisten laitteiden avulla, mutta tarkentaa kuitenkin, että vetoomuksen lähettäjälle olisi lähetettävä vahvistuskirje vetoomuksen vastaanottamisesta, jossa vetoomuksen esittäjää pyydetään vahvistamaan sähköpostitse lähettämänsä ehdotus. Tässäkin tapauksessa voidaan kysyä, miten tämä muka yksinkertaistaa menettelyä? Puheenjohtaja Fontana toteaa mietinnössään, että vetoomusten määrä ja ilmestymistiheys ovat kasvaneet, ja siten niiden käsittely on jatkuvasti viivästynyt ja vaikeutunut. Miten on näissä oloissa vetoomusvaliokunnan tehokkuuden ja uskottavuuden laita, jos parlamentin käsiteltäväksi annettuja asioita moninkertaistetaan, kuten on ehdotettu eri mietinnöissä, joista tänä aamuna keskustelemme?
Arvoisa puhemies, äänestämme siten näitä mietintöjä vastaan, emme siksi, että ne olisivat huonoja, vaan siksi että ne eivät vastaa esiin tulleisiin ongelmiin. Vetoomusvaliokunnan mielestä on olemassa liikatarjontaa, ja esittelijät ehdottavat ratkaisuksi byrokratian lisäämistä.

Amadeo
Arvoisa puhemies, eräs Maastrichtin sopimuksen merkittävimmistä tuloksista oli varmasti sellaisen eurooppalaisen kansalaisuuden luominen, joka tekee jokaisesta jäsenvaltion kansalaisesta unionin kansalaisen ja määrittää epäsuorasti kansalaisen oikeuksien paremman turvaamisen yhteisön rakenteissa.
Yhdessä perustamissopimuksessa määrätyn oikeusasiamiehen kanssa myös vetoamisoikeus, joka sekin sisältyy perustamissopimukseen, liittyy ajatteluun, jolla pyritään poistamaan yhteisön kansalaista yhä haittaava demokratiavajaus. Vetoamisoikeus ei näet ole keskeinen ainoastaan kansalaiselle vaan myös unionin toimielimille, sillä vetoomukset mahdollistavat sen, että toimielimet saavat tietoa kansalaisten todellisista odotuksista.
Haluamme kuitenkin korostaa sitä, että vetoomusten tehokas käsittely riippuu aina riittävistä henkilöstöresursseista, vastuuntuntoisista yksiköistä, ja meidän on vaadittava mahdollisimman sopivin menetelmin toteutettavia Euroopan kansalaisille suunnattuja, usein toistuvia tiedotuskampanjoita vetoomusoikeudesta ja vielä enemmän siitä, kuinka Euroopan parlamenttia, joka vastaanottaa vetoomukset, voidaan lähestyä. On pidettävä erittäin tärkeänä sitä, että vetoomukset on laadittu niin, että ne voidaan ottaa tutkittaviksi.
Valiokunnan puheenjohtajan tavoin toivomme jäsenvaltioiden toimien parantumista niissä tapauksissa, joissa lakien rikkominen osoitetaan, ja korostamme, että on välttämätöntä, että jäsenvaltiot itse vastaavat täydellisesti ja ajoissa Euroopan komission pyytäessä tietoja ja toimia ja että niiden on myös täytettävä velvoitteensa auttaa yhteisöä täyttämään tehtävänsä perustamissopimuksen 5 artiklan mukaisesti. Tällä hetkellä näin ei kuitenkaan valitettavasti toimita.
Haluan kiittää puheenjohtaja Fontanaa siitä erinomaisesta työstä, jonka hän on tehnyt parlamentin vetoomusvaliokunnan puheenjohtajana. Herra Fontana kiinnittää oikeutetusti huomiota Euroopan parlamentin todelliseen valtaan, joka tällä hetkellä on ainoastaan yhteispäätösvaltaa ilman todellista lainsäädäntövaltaa, joka takaisi valitsijoille mahdollisuuden harjoittaa valitsemiensa edustajien kautta todellista toimenpiteiden demokraattista valvontaa.
Mahdollisuus käyttää vetoamisoikeutta, joka palvelee kansalaisten toiveiden ja odotusten hahmottamista ja kerää sellaisiin eurooppalaisiin säännöksiin kohdistuvat valitukset, joita he pitävät epäoikeudenmukaisina, on siis merkittävä sen vuoksi, että se on demokraattisen järjestelmämme kulmakivi. Euroopan parlamentille osoitettujen lukuisien vetoomusten ansiosta on epäilemättä onnistuttu tekemään lainvoiman saaneisiin säädöksiin tarpeellisia muutoksia Euroopan integraation takaamiseksi, sillä sitä ei enää voida lykätä.
Viimeinen huomautukseni koskee liian pitkiä käsittelyaikoja: en tiedä miten, mutta jotenkin meidän on selvitettävä, millä keinoin voimme toimia joustavammin ja nopeammin.

Smith
Arvoisa puhemies, on erittäin opettavaista toimia vetoomusvaliokunnan aktiivisena jäsenenä. Vetoomusvaliokunta on jatkuva tiedon lähde - ja joskus hämmennyksen lähde - sillä me tutkimme lainsäädännön lukuisia monimutkaisuuksia, jotka ovat kansalaisten valitusten aiheena.
Euroopan unionin kansalaisten suorat yhteydenotot paljastavat kuitenkin Euroopan unionin lainsäädännön puutteet ja rajoitukset. Esimerkiksi ympäristöalalla huomaamme, ettei ympäristövaikutusten arviointia sovelleta sellaisiin hankkeisiin, joita suunniteltiin ennen lainsäädännön täytäntöönpanoa. Sen tähden 20 vuotta vanha suunnitelma voidaan ottaa hyllyltä ja pyyhkiä pölystä, eikä sen hyväksyntä edellytä ympäristövaikutusten arviointia. Tutkintojen vastavuoroisen tunnustamisen osalta Euroopan unionilla on yhä pitkä matka kuljettavanaan. Sosiaaliturvaetuuksien saatavuuden osalta hallitukset ovat kuin salaisesta sopimuksesta kieltäneet kansalaisilta heidän oikeutensa.
Kaikki nämä asiat yhdessä estävät kansalaisten vapaata liikkuvuutta, ja vetoomusvaliokunta on jatkuvasti kiinnittänyt tähän huomiota.
Haluaisin ylistää komissiota ja kiittää sitä yhteistyöstä sinä aikana, kun työskentelin valiokunnassa. Tämä ylistys on kuitenkin annettu tietyin varauksin. Ajoittain komissio voisi olla proaktiivisempi. Komissio olisi voinut valmistella perusteellisemmin vetoomusvaliokunnan käsiteltäviksi tuotavia asioita, ennen kuin se tuo ne valiokuntaan.
Herra Perryn tavoin säästän kuitenkin kritiikkini neuvostolle. Se tekee erittäin harvoin yhteistyötä kanssamme, ja hyvin monien kansalaisten valitusten ratkaisun avain on yhteistyössä. Neuvosto ei valitettavasti ole kuitenkaan ollut tarpeeksi auttavainen tässä asiassa.
Joten kannatan mielelläni näitä mietintöjä mainituin varauksin. Kiitän esittelijöitä heidän ponnisteluistaan. Herra Wibe on pyytänyt minua täsmentämään sen, että hänen mietintönsä on historiallisesti tärkeä. Olen erittäin iloinen siitä, että tämä merkitään pöytäkirjaan - vaikka annankin teidän tehdä omat johtopäätöksenne.

Puhemies
Toistaiseksi kukaan tähän keskusteluun osallistuneista puhujista ei ole pitäytynyt hänelle annetussa puheajassa. Jos jatkamme samaan tapaan, pääsemme aloittamaan tämänkin päiväiset äänestyksemme vasta puoli tuntia myöhässä. Halusin vain mainita asiasta kaikille näin yhteisesti, ja pyytäisin samalla kaikkia tarkkailemaan hieman myös ajan kulumista.

Donnelly, Brendan
Arvoisa puhemies, puhun Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta Evansin ja Wiben mietinnöistä. Wiben mietintö on pieni askel ihmiselle mutta suuri harppaus Euroopan parlamentille. Tiedämme, että herra Wibe on erityisen kiinnostunut tietotekniikasta, mikä voi johtua siitä, että hänellä on pohjoismainen tausta. Tämä on työhömme liittyvä uusi näkemys, uusi näkökohta, jota hänen ja hänen pohjoismaisten kollegojensa töissä on erityisesti korostettu ja tähdennetty. Suhtaudumme siihen myönteisesti, ja on oikein, että hän johdattaa meidät lempeästi 2000-luvulle tämän osalta.
Evansin mietinnön osalta puhun myös PPE-ryhmän puolesta. Haluaisin huomauttaa, että tarkistus 3 on peruttu. Tämä ei ole PPE-ryhmän esittämä tarkistus. Rouva Ferrer ja 28 muuta henkilöä ovat esittäneet samanlaisen tarkistuksen, ja tästä tarkistuksesta äänestetään.
Esitettyäni tämän alustavan huomautuksen haluaisin sanoa, että PPE-ryhmä kannattaa Evansin mietintöä. Meidän mielestämme se on erittäin toimiva ja hyvä kompromissi kahden päämäärän välillä, joista toinen on voimassa olevien perustamissopimusten ja asetusten noudattaminen. Toinen päämäärä on tunnustaa ihmisten oikeus ja halu esittää vetoomuksia Euroopan parlamentille omalla äidinkielellään mahdollisuuksien mukaan.
Näyttää siltä, että Evansin mietinnössä otetaan huomioon molemmat päämäärät. Se täyttää perustamissopimuksen ja asetusten oikeudelliset vaatimukset. Se on tärkeä askel siihen suuntaan, että sallimme vähemmistökielten tai Katalonian, Walesin, Irlannin ja Sardinian kielten puhujien laatia vetoomuksia Euroopan parlamentille omalla kielellään. Myös maahanmuuttajaryhmät hyötyvät tästä.
Olisi sääli, jos Euroopan parlamentti syventyisi liikaa kielijärjestelyjä koskeviin kysymyksiin, joista päätetään paremmin kansallisella tasolla. Meillä on viralliset kielemme. Meidän pitäisi tunnustaa niiden asema työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevässä valiokunnassa. Suosittelen parlamentille Evansin ja Wiben mietintöjä.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, tämä instituutio, vetoomusvaliokunta, on aidoin suora kosketus Euroopan parlamentin ja Euroopan kansalaisten välillä. Tämä korostuu kaikissa kolmessa mietinnössä, ja olen samaa mieltä. Erityisesti tämä korostuu herra Fontanan mietinnössä, jonka sisällöstä olen myös samaa mieltä. Huomauttaisin vain, että samalla kun siinä tehdään eräänlainen katsaus ja mainitaan tietty määrä käsiteltyjä vetoomuksia, lopputulosta ei kuitenkaan kerrota. Saiko kansalainen eli tässä tapauksessa vetoomuksen esittäjä oikeutta vai ei? Tästä me olemme kiinnostuneita. Jos kansalainen ei saanut oikeutta, kuka oli sitä vastaan? Neuvosto, komissio vai kansalliset viranomaiset? Mitä tämän jälkeen tapahtuu? Käydään ehkä juhlallinen keskustelu, aikaa vievä menettely, joka ei johda mihinkään tuloksiin.
Arvoisa puhemies, haluaisin näin lisätä, ensiksikin, että mietinnössä pitää mainita, jos käsittelyyn ollaan tyytyväisiä; toiseksi, miksi ja kuka on vastuussa. Lisäksi pitäisin hyvänä, että tätä valiokuntaa ja siihen liittyvää menettelyä vahvistetaan institutionaalisesti ja oikeudellisesti, jotta olisi olemassa jokin sanktio, jos oikeudenmukainen vaatimus ei mene läpi vetoomuksen jälkeen. Lopuksi keskustelua ei pitäisi käydä vain kerran vuodessa, vaan jos mahdollista, jokaisessa täysistunnossa - jos arvostamme instituution merkitystä - tai vähintään puolivuosittain, jotta parlamentti pysyisi ajan tasolla ja voisi valvoa tämän valiokunnan työtä ja auttaa siinä.

Kuhn
Arvoisa puhemies, voisin toistaa lähes sanasta sanaan edellisvuotiset puheenvuoroni. Saamme vuosi vuodelta yhä enemmän vetoomuksia, vaikka suuri osa Euroopan unionin asukkaista ei edes tiedä oikeudestaan jättää vetoomus Euroopan parlamentille yhteisöä koskevissa kysymyksissä. Esitteissä annettavan tiedon ohella myös uusien tiedonvälityskanavien käyttöönotto voisi osaltaan auttaa kansalaisia huomaamaan heille kuuluvat demokraattiset oikeutensa.
Vetoomusten käsittely lopullisen vastauksen antamiseen asti kestää valitettavasti vetoomuksen esittäjän kannalta liian kauan. Vetoomusvaliokunta on optimoinut työskentelytapojaan. Yhteistyö komission virkamiesten kanssa on käsitykseni mukaan parantunut olennaisesti. Ongelma onkin - mikä tuli täällä jo todetuksi - useimmissa tapauksissa neuvostossa, toisin sanoen siinä jäsenvaltiossa, jolle kysymykset kulloinkin ohjautuvat. Vastauksen saaminen edellyttää tosiaan kärsivällisyyttä. Se voi kestää kuukausia, ja monesti ei saada minkäänlaista vastausta, ja usein vasta komission taholta tuleva painostus asian viemisestä oikeuteen saa jäsenvaltion antamaan vastauksen.
Ei voi välttyä siltä vaikutelmalta, että yksittäiset jäsenvaltiot eivät, vastoin Maastrichtin sopimukseen perustuvaa velvoitettaan, suhtaudu täysin vakavasti vetoomuksen esittäjien oikeuksiin. Itsestäni on henkilökohtaisesti ollut ilahduttavaa havaita, että niiden vetoomusten lukumäärä, joissa on valitettu Euroopan ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon laiminlyömisestä tai soveltamatta jättämisestä, on vähentynyt oleellisesti kertomusjakson aikana. Tästä voi päätellä, että jäsenvaltiot ovat alkaneet suhtautua ympäristösäännöksiin entistä vakavammin.
Suuri osa vetoomuksista koskee sosiaalialaa ja siinä erityisesti siirtotyöläisiä. Kansallisten lainsäädäntöjen yhteensovittamiseen tähtäävä direktiivi 1408 on sinänsä myönteinen, mutta siitä ei ole monestikaan apua epäoikeudenmukaisuuksien poistamisessa. Erityisesti neuvostolta vaaditaan tässä asiassa entistä tarkempaa harkintaa, jotta avokätisestä asenteesta ei aiheudu haittoja. Saanen viitata tässä yhteydessä myös rouva Weilerin mietintöön, josta äänestämme tänään iltapäivällä.

Ferrer
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni, joka määrittelee itsensä ihmisoikeuksien kunnioitukselle perustuvaksi yhteisöksi ja toimii sen mukaisesti ja joka on aina puolustanut Euroopan kulttuurista monimuotoisuutta ja sitoutunut edistämään sitä, ei voi sivuuttaa kansan oikeutta saada tunnustusta ja kunnioitusta identiteettinsä tunnuksille. Sen vuoksi parlamentti on Euroopan unioniin kuuluvien kansojen edustajana toistuvissa yhteyksissä ilmaissut tukevansa sellaisia toimia, jotka osaltaan säilyttäisivät tätä identiteettiä, jonka selkeimpiä tunnuksia on kieli. On syytä palauttaa mieliin Redingin mietintö katalaanin kielen tilanteesta tai Killilean mietintö vähemmistökielistä.
Parlamentilla onkin tänään tilaisuus panna täytäntöön yksi Killilean mietinnössä hyväksytyistä sopimuksista ja toistaa näin sitoutumisensa niiden kielten puolustamiseen, jotka ovat osa Euroopan rikasta kulttuuriperintöä.
Tämän vuoksi pyydän parlamentin puoltavaa ääntä tarkistukselle, jota useat ryhmät ja useat parlamentin jäsenet ovat esittäneet Evansin mietintöön ja jossa pyydetään, että myös jonkin jäsenvaltion alueen jonkin osan virallisella kielellä laaditut vetoomukset hyväksyttäisiin muodollisesti. Pyydän sitä omien näkemystemme ja päätöstemme yhdenmukaisuuden vuoksi ja osoitukseksi parlamentin sitoutumisesta sellaisen Euroopan rakentamiseen, joka kunnioittaa niiden kansojen ja kulttuurien monimuotoisuutta, jotka siihen kuuluvat ja jotka ovat yksi sen suurimmista rikkauksista.
Kyse ei ole virallisten kielten eikä työkielten määrän lisäämisestä, vaan siitä, että ne kansalaiset, joilla on oma ja jäsenvaltionsa oikeusjärjestyksen tunnustama kieli, voisivat laatia vetoomukset omalla kielellään, koska kieli on yksi Euroopan kulttuuriperinnön ilmentymistä, koska sen käyttäminen on yksi heidän oikeuksistaan ja koska näin tekemällä voitamme monta kansalaista Euroopan asian puolelle.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, historiallisten vähemmistöjen kollektiiviset oikeudet ja kulttuurinen monimuotoisuus ovat sellaista omaisuutta, jota meidän kaikkien on suojeltava, eivätkä eurooppalaiset toimielimet ole koskaan säästelleet ponnistelujaan sen hyväksi. Oikeus esittää vetoomus ei kuitenkaan ole kansojen oikeus; se on juuri kaikkea muuta: se on ihmisoikeuksien puolustamiseen nivoutuva yksilön oikeus, jota perustamissopimuksessa ei tunnusteta ainoastaan unionin kansalaisille vaan kenelle tahansa henkilölle, kenelle tahansa Euroopan unionissa olevalle ihmiselle. Näin ollen mikään ei ole yhtä paljon tämän hengen vastaista kuin se, että tehdään ero niiden kansalaisten, joiden vähemmistökieli on tunnustettu alueellisesti, ja niiden muiden kansalaisten välillä, jotka ovat tavallisesti kaikkein puutteenalaisimpia, joiden kieltä, niinikään vähemmistökieltä, ei kuitenkaan ole virallisesti tunnustettu.
Arvoisa puhemies, rouva Ferrerin tarkistus ei ole perustamissopimusten mukainen ja lisäksi se rikkoo erittäin vakavasti erästä Euroopan unionin olennaista piirrettä vastaan: ihmisoikeuksien todellista suojelua vastaan. Se, joka kaikkein kipeimmin tarvitsee mahdollisuuden esittää vetoomus omalla kielellään, ei ole sellaiseen historialliseen vähemmistöön kuuluva Euroopan kansalainen, jonka kieli on tunnustettu.
Olkaamme näin ollen vakavissamme. Jos tunnustamme tuon mahdollisuuden, tunnustakaamme se vailla mitään rajoituksia. Olen sen vuoksi sitä mieltä, että herra Evansin tarkistus on järkevä ratkaisu tähän erittäin monimutkaiseen ongelmaan.

Banotti
Arvoisa puhemies, käytän puolitoista minuuttia kestävän puheenvuoroni kertoakseni jälleen kerran parlamentille hyvin lyhyesti työstäni puheenjohtajan sovittelijana rajojen yli kaapattuja lapsia koskevissa riidoissa. Minulla oli kunnia ottaa tämä tehtävä vastaan vetoomusvaliokunnan pyynnöstä. Heti kun saamme ilmoituksen vetoomuksesta, joka koskee lapsen kaappausta, yleensä toisen vanhemman suorittamaa kaappausta, me soitamme asianomaisille osapuolille, jotta he tietävät heti, että joku henkilö parlamentissa vastaa suoraan heidän huolenaiheisiinsa.
Näin onnistutaan välttämään niitä vaikeuksia, joihin monet puhujat ovat viitanneet vetoomusten viivästymisten osalta, vaikka totean, että tilanne on parantunut huomattavasti sen jälkeen, kun valiokunta organisoitiin äskettäin uudelleen.
Uskon, että kun käsittelemme monia vetoomuksia, erityisesti lapsikaappauksiin liittyviä vetoomuksia, nopeus on olennaisen tärkeä. Otamme suoraan yhteyttä asianomaisiin vanhempiin, tuomareihin ja kansallisiin viranomaisiin. Ne, joihin otamme yhteyttä, arvostavat tätä suuresti. Olemme kuitenkin yhä huonossa asemassa, sillä näyttää siltä, että moni Euroopan unionin maa ei ole vieläkään onnistunut panemaan täytäntöön Haagin yleissopimusta.

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, haluan ilmoittaa olevani yhtä mieltä Fontanan erinomaisen mietinnön vetoamisoikeuden tärkeyttä koskevista kommenteista. Vetoomusten ansiosta toimielimet voivat tietää kansalaisten todelliset vaikeudet ja ongelmat. Vetoamisoikeus sijoittuu näin niin sanoaksemme sellaisen kansalaisen ja toimielinten välisen luottamussuhteen ytimeen, jonka on johdettava unionin hyvää toimintaa.
Esittäessään parlamentille vetoomuksen kansalainen ei ainoastaan paljasta yhteisön lainsäädännön mahdollisesti väärää soveltamista, vaan hän osoittaa myös samanaikaisesti luottamuksensa parlamenttia ja toimielimiä kohtaan kokonaisuudessaan toivoen, että virhe korjattaisiin.
Sen vuoksi olen iloinen siitä, että parlamentin ja komission välisen yhteistyön ansiosta myös tänä vuonna - kuten Fontanan mietinnössä asianmukaisesti todetaan - suuressa määrässä tapauksia voidaan saada aikaan ratkaisuja ja konkreettisia parannuksia.
Minun on myös sanottava teille, että komissio, joka tekee kaiken mahdollisen lähentääkseen Eurooppaa kansalaisiin, yhtyy vetoomusvaliokunnan hyväksymään kantaan rikkomistapauksista ja arvostaa täysin parlamentin tässä asiassa toteuttamia toimia.
Olemme vakuuttuneita siitä, että yksi meille kuuluva olennainen tehtävä on taata yhteisön lainsäädännön täydellinen noudattaminen ja tunnistaa tämän lainsäädännön heikkoudet parantaaksemme sitä ja asettaaksemme sen paremmin kansalaisten palvelukseen.
Juuri sen huolen takia, joka koskee meille esitettyjen vetoomusten nopeaa ja yksityiskohtaista käsittelyä, esitän vain erittäin lyhyen huomion Evansin mietinnöstä. On totta, että niitä kieliä koskeva kysymys, joilla vetoomukset esitetään, on olennaisesti parlamentin vastuulle kuuluva ongelma. On kuitenkin myös totta, että vetoomusvaliokunnan ja komission yksiköiden välisen yhteistyön ansiosta - jota rohkenisin sanoa luovaksi - voitaisiin ratkaista hyvin monen vetoomuksen käsittely. Halusin yksinkertaisesti sanoa teille tämän. Toistan onnitteluni esittelijälle ja vetoomusvaliokunnan jäsenille kokonaisuudessaan heidän tekemästään erinomaisesta työstä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomus (1997) - Asiakirjojen julkisuus (Euroopan  oikeusasiamiehen erityiskertomus) - Euroopan parlamentin työjärjestyksen 161 artiklan muuttaminen.
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Newmanin laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A4-0258/98) Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta 1997 (C40270/98), -Thorsin laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A4-0265/98) Euroopan parlamentille esittämästä erityiskertomuksesta, jossa käsitellään oikeusasiamiehen omasta aloitteesta toteutettua tutkimusta asiakirjojen julkisuudesta (C4-0157/98), -Crowleyn laatima työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevän valiokunnan mietintö oikeusasiamiehen toimintaa koskevan Euroopan parlamentin työjärjestyksen 161 artiklan muuttamisesta (A4-0416/97).
Söderman
Arvoisa puhemies, nyt on muodostunut vakiintunut käytäntö, jonka mukaan Euroopan parlamentti noudattaa jäsenvaltioiden parhaimpia perinteitä ja kutsuu oikeusasiamiehen esittämään vuosikertomuksensa henkilökohtaisesti. Jäljennöksiä vuoden 1997 vuosikertomuksesta pitäisi olla jaettu kaikille Euroopan parlamentin jäsenille. Kertomus on myös saatavilla Internetistä oikeusasiamiehen www-sivuilta. Www-sivut on hiljattain suunniteltu uudelleen, jotta uutta teknologiaa voidaan hyödyntää täysin yhteydenpidossa kansalaisten kanssa. Tämän kuun alusta lähtien olemme aloittaneet tutkimuksia koskevien päätösten säännöllisen julkaisemisen www-sivuilla. Www-sivuilla on myös annettu uusi vakiokaavake kantelun laatimiseksi. Tätä voivat käyttää ne kansalaiset, jotka haluavat lähettää kantelunsa sähköpostitse, ja heidän määränsä kasvaa jatkuvasti.
Vuoden 1997 vuosikertomuksen esipuheessa on jo esitetty täysi johdanto kertomuksen pääaiheisiin. Pidättäydyn tässä kolmeen kysymykseen, jotka koskevat tulevaisuutta.
Ensimmäinen kysymys kuuluu: mitä on vielä tehtävä, ennen kuin Euroopan oikeusasiamiehen toimisto on täysin toimiva ja voi käsitellä tehokkaasti kansalaisten kanteluja?
Toinen kysymys kuuluu: mikä on paras tapa parantaa eurooppalaisen hallinnon laatua kansalaisen näkökulmasta katsottuna?
Kolmas kysymys kuuluu: mitä voimme tehdä auttaaksemme niitä monia kantelun tekijöitä, joiden kantelu koskee yhteisön oikeuden soveltamisesta jäsenvaltioissa, erityisesti kun he yrittävät harjoittaa vapaata liikkuvuutta koskevaa oikeuttaan?
Ensimmäisen kysymyksen osalta on tärkeää palauttaa mieleen, että vuosi 1996 oli Euroopan oikeusasiamiehen ensimmäinen kokonainen työvuosi. Vuosien 1996 ja 1997 aikana kantelujen määrä lisääntyi 40 %. Vuoden 1998 ensimmäisellä puoliskolla niiden määrä lisääntyi yhä noin 15 %. Käsiteltäviksi otettujen kantelujen määrä kasvaa tasaisesti, minkä olen huomannut myös kansallisella tasolla, mutta käsittelemättä jätettyjen kantelujen määrä kasvaa vielä enemmän. Kansalainen, joka on laatinut perustellun kantelun, joka jätetään käsittelemättä, ei yleensä kuitenkaan lähde pois tyhjin käsin. Erityisesti kun kyse on yhteisön oikeuteen kuuluvista oikeuksista, Euroopan oikeusasiamies pyrkii aina kertomaan kantelun tekijälle, mikä toimivaltainen ja pätevä laitos voisi käsitellä kantelun. Me pystymme nyt käsittelemään 70 % käsittelemättä jätetyistä kanteluista tällä tavalla.
Vuoden 1997 kuluessa oikeusasiamiehen toimisto käsitteli yhteensä 1 412 tapausta. Näistä 1 181 oli uusia vuonna 1997 vastaanotettuja kanteluja. Neljä omasta aloitteesta toteutettua tutkimusta käynnistettiin vuoden aikana, ja 101 tutkimuksessa annettiin perusteltu päätös. Näistä tapauksista 40 % johti siihen, että toimielin sopi asiasta, päästiin sovintoratkaisuun tai annettiin kriittinen huomautus. Yhteensä 59 %: ssa tapauksista ei havaittu hallinnollisia epäkohtia. Se, että hallinnollisia epäkohtia ei havaita, ei ole aina kielteistä kansalaisen kannalta. Kantelu- ja tutkimusprosessissa toimielimelle annetaan mahdollisuus selittää kansalaisille, mitä se on tehnyt ja miksi. Joissakin tapauksissa se jopa onnistuu vakuuttamaan kantelun tekijälle, että se on toiminut asianmukaisesti.
Meidän tavoitteemme on päättää yhden kuukauden kuluessa, otetaanko kantelu käsiteltäväksi, ja saattaa yhden vuoden kuluessa päätökseen sellainen tapaus, jonka kohdalla on käynnistetty tutkimus. Olemme pääosin täyttäneet ensimmäisen tavoitteen: ainoastaan muutama tapaus on vireillä yli kuukauden. Toisen tavoitteen osalta olemme onnistuneet lisäämään tasaisesti ratkaistujen tapausten määrää, mutta tapauksia kasaantuu yhä.
Olen ollut varsin hidas hakemaan toimiston perustamisen kannalta välttämättömiä voimavaroja. Toimiston perustaminen, henkilöstön valinta ja koulutus ja oikeiden työmenetelmien luominen vievät aikansa, ja olen vaatinut, että kansalaisten kantelujen käsittelemisen on oltava etusijalla. On kuitenkin selvää, että tarvitsemme nyt pikaisesti enemmän voimavaroja, jotta voimme käsitellä tehokkaasti ja asianmukaisesti vireillä olevia kanteluja ja valmistautua Amsterdamin sopimuksen mukanaan tuomaan uuteen työmäärään, kun se tuo kolmannen pilarin (mukaan lukien Europol) täysin oikeusasiamiehen velvoitteiden piiriin.
Vuoden 1996 vuosikertomukseen tekemissään huomautuksissa vetoomusvaliokunta pyysi tarkempaa määritelmää käsitteelle " hallinnollinen epäkohta" . Otin hoitaakseni tämän tehtävän ja sisällytin määritelmän vuoden 1997 vuosikertomukseen, mihin herra Newman suhtautui myönteisesti mietinnössään. Thorsin mietinnössä, jossa käsitellään oikeusasiamiehen omasta aloitteesta toteutettua tutkimusta asiakirjojen julkisuudesta, osoitetaan myös, miten oikeusasiamiehen ja Euroopan parlamentin, erityisesti vetoomusvaliokunnan, työ voidaan sovittaa hedelmällisesti yhteen Euroopan kansalaisten hyödyksi.
Tässä yhteydessä haluaisin korostaa, että paras tapa kohentaa huomattavasti yhteisön toimielinten ja laitosten hallintotoiminnan laatua on omaksua hyvän hallintotavan säännöt samalla tavalla kuin yhteisön toimielimet ja laitokset ovat hyväksyneet asiakirjojen julkisuutta koskevia sääntöjä. Olen vuosikertomuksessani maininnut kaksi tätä alaa koskevaa tärkeää aloitetta. Ensimmäinen on Perryn mietintö vetoomusvaliokunnan toiminnasta vuosina 1996-1997. Toisen on laatinut komission pääsihteeri herra Carlo Trojan, joka ilmoitti minulle lokakuussa 1997, että hyvän hallintotavan sääntöjen laatiminen komission virkamiehille oli aloitettu.
Toivon todella, että me hyväksymme ensimmäiset yhteisön tason säännöt tänä vuonna. Tällaisten sääntöjen hyväksyminen ja julkaiseminen osoittaa, että olemme sitoutuneet luomaan palveluhenkisemmän hallintokulttuurin suhteessa kansalaisiin. Se tarkoittaa myös, että sekä virkamiehet että kansalaiset ovat tietoisia tämän alan standardeista ja tietävät, mitä hallinnolta voi odottaa.
Viimeinen kysymys, jonka haluaisin ottaa täällä esille, on jatkuvasti lisääntyvä kantelujen määrä Euroopan kansalaisilta koskien yhteisön oikeuden täytäntöönpanoa valtion virkamiesten taholta jäsenvaltioissa. Olemme yhä suuremmassa määrin ohjanneet näitä kanteluja muualle tai ehdottaneet, että ne käsiteltäisiin joko Euroopan parlamentille esitettävinä vetoomuksina, jos ne sisältävät periaatepäätöksen, jonka ratkaiseminen edellyttää poliittista kokemusta tai painostusta, tai että ne ohjataan kansallisille oikeusasiamiehille tai vastaaville laitoksille. Komissiolla ja erityisesti sen Euro-Jusin oikeudellisilla neuvonantajilla, jotka auttavat kansalaisia jäsenvaltioissa sijaitsevissa komission edustustoissa, on myös oma tehtävänsä tällä alalla.
Mielestäni on tärkeää ymmärtää, että monet näistä kanteluista voitaisiin ratkaista helposti ja nopeasti kansallisella tasolla. Meidän tavoitteemme on luoda tehokas korjausverkko näille epäkohdille yhteistyössä kansallisten oikeusasiamiesten ja vastaavien laitosten (useimmiten kansallisten parlamenttien vetoomusvaliokuntien) kanssa. Vuosikertomuksessa olen selostanut tähän mennessä toteutettuja toimia tällä alalla.
Haluaisin käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni ja kiittää kaikkia yhteisön toimielimiä ja laitoksia rakentavasta yhteistyöstä vuoden aikana. Haluaisin erityisesti kiittää komissiota ja toimivaltaista komissaaria Anita Gradinia hänen voimakkaasta ja jatkuvasta sitoumuksestaan luoda avoin ja vastuunalainen hallinto.
Haluaisin myös kiittää Euroopan parlamentin puhemiestä herra Gil-Roblesia ja hänen kollegoitaan heidän kannustavasta ja ymmärtäväisestä asenteestaan oikeusasiamiehen työtä kohtaan. Kiitän myös vetoomusvaliokunnan puheenjohtajaa herra Fontanaa ja kaikkia valiokunnan jäseniä heidän selkeästä kiinnostuksestaan ja yhteistyökykyisestä asenteestaan oikeusasiamiehen toimistoa kohtaan. Haluan erityisesti kiittää herra Newmania ja rouva Thorsia heidän laajoista ja seikkaperäisistä mietinnöistään, joita parhaillaan käsittelette.
Kiitos osoittamastanne huomiosta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra oikeusasiamies. Kuten voitte kuulla, olemme erittäin tyytyväisiä siihen tapaan, jolla olette aloittaneet tärkeän toimenne parlamentin oikeusasiamiehenä. Aloitamme nyt keskustelun, ja annan ensiksi puheenvuoron herra Newmanille, joka esittelee yhden näistä mietinnöistä.

Newman
Arvoisa puhemies, vuoden 1997 aikana Euroopan oikeusasiamies tutki edelleen Euroopan yhteisön toimielinten ja laitosten mahdollisia hallinnollisia epäkohtia. Hän on suorittanut perusteellisen ja kattavan tutkimuksen, ja mietinnössäni parlamenttia pyydetään tunnustamaan tämä. Vetoomusvaliokunnassa työskentelevien demokraattisesti valittujen parlamentin jäsenten tehtävänä on valvoa Euroopan oikeusasiamiehen työtä. Katsomme, että Jacob Söderman on kansalaisten oikeuksien tehokas esitaistelija. Hänen työnsä on tärkeä suojatoimi, sillä ilman tehokasta oikeusasiamiestä yksittäisestä kansalaisesta voisi helposti tulla voimakkaan ja joskus vanhentuneen Euroopan byrokratian hallinnollisten epäkohtien avuton uhri.
Euroopan oikeusasiamiehen viimevuotisessa vuosikertomuksessa parlamentti pyysi häntä laatimaan selkeän määritelmän käsitteelle " hallinnollinen epäkohta" . Hän on vastannut tähän haasteeseen laatimalla tyydyttävän kuvauksen, jossa todetaan, että hallinnollinen epäkohta ilmenee, kun julkinen elin ei toimi sitä sitovan määräyksen tai periaatteen mukaisesti. Ehkä merkityksellisempää on se, että hän muistuttaa kertomuksessaan meitä ensimmäisessä vuosikertomuksessa antamistaan esimerkeistä, jotka koskevat hallinnollisia epäkohtia. Näitä ovat hallinnolliset sääntöjen vastaisuudet tai laiminlyönnit, vallan väärinkäyttö, huolimattomuus, laittomat menettelyt, epäoikeudenmukaisuus, virhe tai epäpätevyys, syrjintä, tarpeeton viivästys ja tiedonpuute tai tiedon epääminen. Oikeusasiamies huomauttaa tietysti aivan oikein, että nämä esimerkit eivät ole tyhjentäviä ja että hän ei voi ottaa käsiteltäviksi kanteluja poliittisista tai oikeudellisista päätöksistä tai sellaisia kanteluja, joihin sisältyy lakiasetusten arvottamista.
Vetoomusvaliokunta on aiemmin kannattanut yhteisiä hyvän hallintotavan sääntöjä Euroopan unionin toimielimille ja laitoksille, ja olemme tyytyväisiä siihen, että myös oikeusasiamies on ehdottanut tällaisia sääntöjä. Kuten hän toteaa kertomuksessaan, tämä parantaisi varmasti toimielinten hallintokäytäntöjen laatua ja edistäisi toimielinten suhteita Euroopan kansalaisiin. Oikeusasiamiehen oman toimiston omaksuma hallintotapa on ehkä hyödyllinen esimerkki sellaisista käytännöistä, jotka pitäisi sisällyttää sääntöihin. Kun oikeusasiamies ottaa vastaan kantelun, kantelun tekijälle lähetetään vastaanottoilmoitus, jossa kerrotaan kantelun käsittelymenettely ja, mikä on erittäin tärkeää, kantelua käsittelevän virkamiehen nimi ja puhelinnumero. Tämänkaltainen hallintokäytäntö muuttaa kasvottoman eurokraatin todelliseksi ihmiseksi, johon kantelun tekijä voi ottaa yhteyttä, ja toivon, että komissio ottaa tämän huomioon.
Oikeusasiamies on tutkinut Euroopan komission hallintokäytäntöjä, kun se on soveltanut 169 artiklan mukaista menettelyä saattaakseen Euroopan perustamissopimuksen rikkomistapaukset yhteisön tuomioistuimen käsiteltäviksi. Tämä asia askarruttaa monia kansalaisiamme, jotka katsovat joko oikeutetusti tai virheellisesti, että komissio reagoi liian herkästi jäsenvaltioiden painostukseen esimerkiksi ympäristönsuojeludirektiivien mahdollisten rikkomisten osalta. Komissiota on myös syytetty siitä, että se ei kerro kantelun tekijöille tämänkaltaisen kantelun edistymisestä.
On totta, että oikeusasiamies pystyi saattamaan päätökseen tutkimuksensa komission käytännöistä rikkomismenettelyssä ilman kriittisiä huomautuksia. Monien asiaa koskevien vetoomusten käsittelyn perusteella vetoomusvaliokunta kuitenkin uskoo, että on olemassa monia ratkaisemattomia ongelmia, jotka koskevat rikkomismenettelyn soveltamista, ja me pyydämme oikeusasiamiestä jatkuvasti arvioimaan komission hallintotapaa, kun se soveltaa tätä menettelyä. Ehkäpä hyvän hallintotavan säännöt auttavat myös tässä asiassa.
Otan tyytyväisenä vastaan oikeusasiamiehen sitoumuksen saattaa tutkimukset päätökseen ja tiedottaa siitä kantelun tekijälle yleensä yhden vuoden kuluessa siitä, kun hän otti vastaan kantelun. Auttaakseen oikeusasiamiestä täyttämään sitoumuksensa parlamentin on varmistettava talousarviomenettelyssä, että hänen toimistonsa saa tarvittavan lisähenkilöstön.
Lopuksi olen samaa mieltä oikeusasiamiehen kanssa siitä, että hänen tulisi tehdä itseään tunnetuksi niiden kansalaisten ja järjestöjen keskuudessa, jotka asioivat Euroopan yhteisön toimielinten ja laitosten kanssa, sillä hänen toimivaltansa rajoittuu kyseisten Euroopan yhteisön toimielinten ja laitosten hallinnollisten epäkohtien tutkimiseen. Muut Euroopan unionia koskevat kantelut voidaan käsitellä Euroopan parlamentille esitettyinä vetoomuksina.
Vetoomusvaliokunnalla ja Euroopan oikeusasiamiehellä on toisiaan täydentävät mutta erilliset tehtävät. Yksi vetoomusvaliokunnan tehtävistä on kertoa oikeusasiamiehen työstä kokonaisuudessaan, ja me kerromme teille tänään, että olemme täysin tyytyväisiä siihen tapaan, jolla hän on suorittanut velvollisuutensa.

Thors
Arvoisa puhemies, EU: ssa on tosissaan ryhdytty tekemän työtä julkisuuden lisäämiseksi. Siitä ovat esimerkkeinä ensimmäisen asteen tuomioistuimen ratkaisut, jotka koskevat ministerineuvoston asiakirjoja, Amsterdamin sopimuksessa olevat määräykset ja ministerineuvoston työn uudet menetelmät. Oikeusasiamies on antanut erittäin merkittävän panoksen keskusteluun julkisuuden lisäämisestä nyt käsiteltävän erityiskertomuksen ja monien muiden aloitteiden kautta.
Sallikaa minun ensin todeta, että erityiskertomus on historiallinen. Ensimmäistä kertaa parlamentin täysistunnossa otetaan kantaa sellaiseen kertomukseen. Tapa, jolla tätä erityiskertomusta käsitellään, voi tavallaan toimia mallina tulevaisuutta ajatellen.
Oikeudellisesta näkökulmasta katsottuna erityiskertomuksessa on tärkeää se, että vetoomusvaliokunta ehdottaa ja on sitä mieltä, että omasta aloitteesta toteutetun tutkimuksen tekeminen kuuluu oikeusasiamiehen toimivallan piiriin. Toisaalta olemme oikeusasiamiehen kanssa samaa mieltä siitä, ettei muodollisten suositusten esittämiselle ole syytä sen oikeudellisen merkityksen mukaan, jonka oikeusasiamiehen ohjesääntö suosituksille antaa.
Sitä vastoin erityiskertomus, kuten oikeusasiamieskin ehdottaa, voi johtaa Euroopan parlamentin poliittisiin aloitteisiin. Tässä vaiheessa on sen vuoksi tärkeää, että annamme poliittisen signaalin siitä, mitä odotamme komissiolta siinä avoimuutta koskevassa ehdotuksessa, joka komission on esitettävä ja joka saa tukea Amsterdamin sopimuksen 191 a artiklasta, joka koskee asiakirjojen saantioikeutta.
Odotamme komissiolta muun muassa seuraavia mietinnössä esitettyjä asioita:
Valitamme sitä, että Amsterdamin sopimuksen hyväksyttävänä oleva uusi avoimuuteen liittyvä sääntö koskee muodollisesti vain komissiota, neuvostoa ja parlamenttia. Monille meistä oli pettymys, että se on niin rajallinen. Sanokaamme kuitenkin, että perustamissopimuksen uusi A artikla velvoittaa myös muita toimielimiä, toisin sanoen, päätökset on tehtävä niin avoimesti ja niin lähellä kansaa kuin mahdollista.
Olemme tänään keskustelleet melkoisesti oikeusasiamies Södermanin puheen ja Newmanin mietinnön perusteella code of good administrative praxis -kysymyksestä eli hyvän hallinnon säännöstä ja sen merkityksestä. Sellaisen säännön myötä hyväksymme hyvän hallinnon vähimmäisnormit. Hyvä hallinto merkitsee nopeaa palvelua, mutta myös asiakirjojen julkisuus on hyvää hallintoa. Tämä tarkoittaa sitä, että sillä voi olla merkitystä toisille toimielimille, joita 191 a artikla ei ehkä muodollisesti sido.
Painotamme mietinnössämme myös sitä, ettei asiakirjojen julkisuus ole paljonkaan arvoinen, jos kaikki eivät voi ottaa selville, mitä vetoomuksia on olemassa ja sen jälkeen pyytää niistä joitakin itselleen. Jos olemassa olevista vetoomuksista ei ole mitään rekisteriä tai luetteloa, syntyy niin kutsuttu sisäpiirin julkisuus. Mietinnössä edellytetään sen vuoksi, että luetteloa koskevien määräysten on kuuluttava niihin lainsäädäntöehdotuksiin, jotka komission on määrä esittää mahdollisimman nopeasti.
Hallitusten välisen konferenssin jälkeisessä keskustelussa on korostettu, että ne julkisuuteen liittyvät säännöt, jotka ovat hyväksyttävinä, voivat koskea ainoastaan toimielimissä laadittavia asiakirjoja. Silloin viitataan tätä koskevaan selvitykseen, joka liitettiin perustamissopimukseen. Hyvin perustein voidaan väittää päinvastaista. Perustamissopimukseen liitetty selvitys koskee nimenomaan jäsenmaiden kirjeenvaihtoa. Se on mahdollista tulkita siten, kuten mekin sen tulkitsemme, että muu asiaan liittyvä kirjeenvaihto on julkista. Vain sen, minkä jäsenmaat ovat pyytäneet pitämään salassa, on oltava salaista. Lisäksi haluan kehottaa kaikkia niitä jäsenmaita, jotka sanovat kannattavansa julkisuutta, tekemään pyynnön vetoomuksen luottamuksellisuudesta vain äärimmäisissä tapauksissa. Meidän on myös pidettävä huolta, että asia myös toimii tällä tavalla.
Haluan kiittää oikeusasiamiestä tästä aloitteesta. Voimme todeta, että se on johtanut siihen, että lähes kaikilla toimielimillä ja laitoksilla on julkisuutta koskevia sääntöjä; tuomioistuin on valitettava poikkeus. Voimme myös todeta, että kertomuksen valmistumisen jälkeen ja niin kauan kuin olemme sitä täällä parlamentissa käsitelleet, myös sääntöjen julkistaminen on parantunut. Melkein kaikilla toimielimillä on asiakirjojen saantia koskevia sääntöjä kaikilla kielillä. Toimielimet ovat julkistaneet asiakirjojen saantia koskevat säännöt Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä tai www-sivuillaan. Jopa aluepoliittinen valiokunta on tehnyt sen; se on tehty lisäyksenä valiokuntamme lausunnon valmistumisen jälkeen.
Sallikaa minun sanoa myös yksi asia äänestysmenettelystämme. Uskon, että puhemies ehdottaa, että mietinnön D kohta on turha. Siinä oli virhe. Toivon, että puhemies ottaa tähän kantaa äänestyksen yhteydessä.
Julkisuutta lisätessämme on tärkeää, että saamme tulevaisuudessa kaikille toimielimille tarkempia sääntöjä, joissa poikkeukset julkisuusperiaatteesta ovat mahdollisimman täsmällisiä ja vähäisiä.

Crowley
Arvoisa puhemies, haluaisin toivottaa oikeusasiamiehen tervetulleeksi parlamenttiin. Toivotan myös komissaarin tervetulleeksi. Hän on ollut erittäin aktiivinen ja esittänyt joitakin niistä ehdotuksista, joista keskustelemme täällä tänään.
Heti alkuun haluaisin sanoa parlamentin jäsenille, että mietinnössäni käsitellään työjärjestyksen muuttamista oikeusasiamiehen toiminnan mukauttamiseksi ja niin edelleen. Tässä yhteydessä haluaisin kiittää työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevän valiokunnan sihteeristöä sen avusta tämän mietinnön laadinnassa, joka oli erittäin vaikeaa, kun se ensimmäisen kerran aloitettiin viime parlamentissa.
On erittäin tärkeää, että me parlamenttina varmistamme oikeusasiamiehen toimiston riippumattomuuden. Me parlamentin jäsenet olemme Euroopan kansalaisten edustajia, ja komissiolla ja neuvostolla on omat tehtävänsä, kun taas oikeusasiamies voi käydä vuoropuhelua kaikkien näiden eri toimielinten välillä neutraalisti ja puolueettomasti; hän voi kansalaisten oikeuksien perusteella ja näiden oikeuksien turvaajana tehdä joko puoltavia tai kielteisiä kommentteja ja päätöksiä. Sen tähden meille parlamenttina on tärkeää, että muutamme työjärjestystämme tämän riippumattomuuden varmistamiseksi ja myös parlamentin - sen valiokuntien - ja oikeusasiamiehen välisen yhteyden osoittamiseksi.
Tästä näkökulmasta katsottuna oikeusasiamies ja parlamentti ovat kaksi keskeistä toimielintä, joiden kautta Euroopan kansalaiset voivat vaikuttaa: koska meidät on valittu ja koska oikeusasiamiehen tehtävänä on suojella heidän oikeuksiaan, jos eurooppalaisten toimielinten toiminnassa esiintyy hallinnollisia epäkohtia tai väärinkäytöksiä.
Meidän työjärjestykseemme sisältyi alun perin 161 artikla, jota voitiin alkuperäisessä muodossa tulkita siten, että se ei taannut oikeusasiamiehen riippumattomuutta erityisesti sellaisissa kysymyksissä kuin: milloin oikeusasiamies kutsutaan parlamentin kuultavaksi, voiko parlamentti kutsua hänet kuultavaksi ja esittää tietojen antamista koskevan pyynnön ja voiko parlamentin valiokunta kutsua hänet valiokunnan kuultavaksi ja esittää tietojen antamista koskevan pyynnön. Perustamissopimusten mukaan oikeusasiamiehellä on oikeus laatia omat täytäntöönpanoa koskevat säännökset ja määräykset. Tämä oli vain väliaikaista, kun toimisto perustettiin, ja toiminta käynnistyi täysipainoisesti tämän vuoden tammikuussa, jolloin toimistosta tuli täysin toimiva. Valitettavasti me parlamentissa olemme vasta nyt tarkistamassa työjärjestystä oikeusasiamiestä koskevien sääntöjen osalta.
Tätä varten olemme tehneet joitakin muutoksia 161 artiklaan. On tärkeää, että parlamentin jäsenet ymmärtävät, että meidän työjärjestyksemme ohjaa parlamentin toimintaa. Tiedän, että monet jäsenet pitävät sitä erittäin teknisenä, erittäin ikävystyttävänä ja ajoittain jopa pedanttisena. Työjärjestyksen tarkoitus on kuitenkin varmistaa parlamentin asianmukainen toiminta sekä parlamentin ja muiden toimielinten välisten suhteiden asianmukainen rakenne.
Tämän takia 161 artiklaan tehdään muutoksia. Suurin työjärjestykseen tehtävä muutos on varmistaa se, että oikeusasiamiehellä on aloite parlamentin ja parlamentin valiokuntien tiedottamisen osalta. Oikeusasiamiehen toimiston velvollisuutena on ainoastaan vuosikertomuksen laatiminen. Tässä vuosikertomuksessa sallitaan parlamentissa tapahtuva keskustelu, jota me parhaillaan käymme. Tämän lisäksi parlamentti takaa oikeusasiamiehelle olevansa yhteistyökykyinen joko antamalla saataville asiakirjoja, antamalla tietoa tai vetoomusvaliokunnan kautta, ja se takaa sen, että tietojen antamista koskeviin pyyntöihin suostutaan.
Tarkistamalla tänään työjärjestystä me ennen kaikkea takaamme oikeusasiamiehen riippumattomuuden. Tämä on erittäin selkeä viesti, jonka me voimme lähettää parlamentista Euroopan kansalaisille osoittaaksemme, että huolimatta parlamentin henkilöstön vaihdoksista, komission vaihdoksista ja neuvoston puheenjohtajamaan vaihtumisesta kuuden kuukauden välein yksi asia on aina varma, nimittäin oikeusasiamiehen toimisto: viimeinen keino oikeuksien ja perusvapauksien suojelemiseksi ja kaikkien eurooppalaisten toimielinten asianmukaisen hallinnon takaamiseksi.
Suosittelen parlamentille tätä mietintöä. Haluaisin myös kiittää vetoomusvaliokuntaa sen lausunnosta, jonka on valmistellut herra Gutiérrez Díaz, joka tukee voimakkaasti minun näkemystäni.

Gutiérrez Díaz
Arvoisa puhemies, herra Brian Crowley esittelee meille Euroopan parlamentin työjärjestyksen 161 artiklan tarkistusehdotuksen hedelmällisen näkemysten ja mielipiteiden vaihdon jälkeen, johon vetoomusvaliokunta on täysipainoisesti ja aktiivisesti osallistunut. Herra Brian Crowleyn tekemän hyvän työn tuloksena meillä on tänään täysin tyydyttävä tarkistusehdotus, joka toisaalta koskee samaa asiaa kuin Euroopan parlamentin jo aiemmin antama lausunto.
Esittelijän ehdotuksessa tunnustetaan nimenomaisesti Euroopan oikeusasiamiehen täysi riippumattomuus samoin kuin se seikka, että normaali yhteydenpito oikeusasiamiehen ja Euroopan parlamentin välillä kulkee vetoomusvaliokunnan kautta - yhteydenpito, joka ratifioidaan selvästi siinä tarkistusehdotuksessa, josta meidän on äänestettävä.
Sen vuoksi, arvoisa puhemies, samalla, kun lausun onnitteluni herra Brian Crowleylle, kehotan myös parlamentin jäseniä antamaan puoltavan äänen työjärjestyksen tarkistusehdotuksesta.

Ullmann
Arvoisa puhemies, arvoisa oikeusasiamies, arvoisa komissaari, mitä tarkoitetaan Maastrichtin sopimuksessa, kun siinä vaaditaan, että unionin politiikkoja ja päätöksiä koskevat ratkaisut olisi tehtävä mahdollisimman lähellä kansalaisia? Sillä tarkoitetaan hyvinkin paljon. Joka tapauksessa sillä tarkoitetaan varmasti myös niitä aiheita, joita käsiteltiin oikeusasiamiehen erityiskertomuksessa, nimittäin unionin kansalaisten mahdollisuutta saada tietoa unionin asiakirjoista. Minulla onkin tässä yhteydessä ilo ja kunnia, arvoisa oikeusasiamies, kiittää teitä oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan puolesta siitä, että sen lisäksi, että olette tehtävänne oikeudellisen perustan hengessä ryhtyneet oma-aloitteisesti toimiin, olette samalla tehnyt unionin kansalaisille merkittävän palveluksen heidän oikeuksiensa huomioon ottamiseksi.
Olette tällä tavoin itse asiassa luonut myös Euroopan unionin toimielimille ja instituutioille velvoitteen käytäntöjensä tarkistamiseen. Esimerkiksi neuvostossa joudutaan kysymään, onko sillä itsellään oikeus arvioida sitä, mikä on lainsäädäntöä ja mikä ei. Myös meidän parlamentissa on kysyttävä itseltämme, ovatko parlamentin asiakirjojen saatavuutta koskevat säännökset syntyneet työjärjestyksen mukaisesti.
Käsillä oleva erityiskertomus on näin ollen merkittävä askel uuden 191 a artiklan toteuttamiseksi, jossa tosin määrätään vain neuvoston, parlamentin ja komission asiakirjojen saatavuudesta, mutta joka kuitenkin on uudistetun A artiklan 2 kohdan valossa ymmärrettävä Euroopan unionin kaikkia toimielimiä ja instituutioita koskevaksi mittapuuksi.
Päätän puheenvuoroni osoittamalla erityiskiitoksen esittelijälle, joka ensinnäkin toi mietinnöllään kirkkaasti esiin Södermanin erityiskertomuksen merkityksen, mutta lisäksi näytti oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan kanssa esimerkkiä sellaisesta hyvästä yhteistyöstä, mikä ei suinkaan aina toteudu tässä parlamentissa.
Kiitän lausunnon valmistelijaa.

Gradin
Arvoisa puhemies, arvoisa oikeusasiamies, arvoisat jäsenet, haluan ensimmäiseksi onnitella sekä oikeusasiamiestä että arvoisia jäseniä Newmania, Thorsia ja Crowleya heidän erinomaisista mietinnöistään. Niissä käsitellään osittain oikeusasiamiehen erityiskertomusta asiakirjojen julkisuudesta sekä parlamentin työjärjestyksen muuttamista, joka koskee juuri oikeusasiamiestä. Luin kaikki mietinnön erittäin kiinnostuneena. Euroopan unionin kansalaisethan ovat juuri oikeusasiamiehen kautta saaneet mahdollisuuden tietää, miten hallintomme toimii.
Sekä oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta 1997 että vuosikertomuksesta 1996 käy ilmi, että useimmat oikeusasiamiehen selvityksistä koskevat komissiota. Se on normaalia, kun ajatellaan sitä, että komissio on se toimielin, joka tekee useimmat niistä päätöksistä, jotka liittyvät suoraan kansalaisiin.
Newmanin oikeusasiamiehen vuosikertomusta käsittelevästä mietinnöstä haluaisin ennen kaikkea kommentoida neljää kysymystä. Ensiksikin pidän Newmanin tavoin myönteisenä sitä, että termin " hallinnollinen epäkohta" merkitys on nyt selkeästi määritelty. Se selkeyttää oikeusasiamiehen toimivaltaa. Sen avulla myös meidän ja oikeusasiamiehen on helpompi tunnistaa tavat, joilla meidän on taisteltava näitä epäkohtia vastaan.
Toinen kysymys koskee sitä, miten tärkeää on, että kansalaiset saavat tietoa oikeuksistaan kannella oikeusasiamiehelle. Olen samaa mieltä käsityksestä, jonka mukaan EU: n toimielinten on jatkettava tähän liittyvää tiedotustyötään. Tiedotusta on myös parannettava mitä tulee oikeuteen vedota parlamentin vetoomusvaliokuntaan.
Kolmas kohta koskee oikeusasiamiehen ponnisteluja parantaa 169 artiklan mukaista menettelyä, joka koskee jäsenmaiden tekemiä yhteisön lainsäädäntöön liittyviä rikkomuksia. Tässä on kyse juuri kansalaisten luottamuksen lisäämisestä tätä menettelyä kohtaan. Komissio on ottanut tehtäväkseen ilmoittaa kantelun tehneelle silloin, kun meillä on tarkoituksena jättää kantelu vaille toimenpiteitä. Ilmoitamme myös komission syyt arvioon, jonka mukaan mitään yhteisön lainsäädäntöön liittyvää rikkomusta ei ole tapahtunut.
Lopuksi jäsen Newman ottaa esiin kysymyksen unionin toimielinten ja laitosten hallintaa koskevan säännöstön laatimisesta. Parlamentti otti tämän kysymyksen esiin Perryn vetoomusvaliokunnan käsittelyjä parlamentin toimintavuonna 1996-1997 koskevan mietinnön yhteydessä. Oikeusasiamies on itsekin ottanut kysymyksen esiin. Komission taholta tuemme tätä ehdotusta ja olemme tehneet säännöstöstä ensimmäisen luonnoksen. Se on lähetetty oikeusasiamiehelle, joka on antanut meille useita rakentavia huomautuksia. Työskentelemme parhaillamme uuden ehdotuksen parissa ja teemme siihen parannuksia laajalti yksimielisinä. Olen vakuuttunut siitä, että kyseinen säännöstö johtaa hallintoperiaatteemme paranemiseen ja siihen, että voimme parantaa komission virkamiesten ja kansalaisten välisiä suhteita.
Oikeusasiamies esitti vuonna 1997 erityiskertomuksen siitä, millaiset mahdollisuudet yleisöllä pitää olla asiakirjojen saamiseksi. Myös Thorsin mietinnössä käsitellään sitä kertomusta. Komissio tukee mietinnön käsitystä siitä, että asiakirjojen julkisuus on tärkeää, jos haluamme luoda avoimuutta unionissa. Se on myös perustava edellytys sille, että kansalaiset voivat osallistua julkiseen keskusteluun. Avoimuuden lisäämisen myötä parannamme päätöksentekomenettelyä, mikä taas lisää kansalaisten luottamusta unionin toimielimiin. Jos vallan väärinkäyttöä ja korruptiota halutaan estää, avoimuus on siihen hyvä keino. Oikeusasiamiehen tavoin pidän sen vuoksi myönteisenä, että EU: n toimielimet ja laitokset ovat viemässä läpi sääntöjä, jotka liittyvät asiakirjojen julkisuuteen. Yhdyn myös Thorsin vaatimukseen siitä, että jokainen kieltäytyminen asiakirjojen julkaisemisesta on perusteltava viittaamalla siihen, miksi poikkeus tehdään.
Asiakirjojen julkisuuteen liittyvä kysymys liittyy läheisesti myös siihen, että toimielimissä on hyvin toimiva asiakirjarekisteri. Se on mielestäni hyvin tärkeä väline sekä päivittäistä työtämme ajatellen että paremman avoimuuden saavuttamiseksi.
Thors ehdottaa mietinnössään myös sitä, että on oltava erityisiä henkilöitä, joille kansalaiset voivat esittää kysymyksiään. Voin valaista asiaa ilmoittamalla, että komissio on nimittänyt sellaisia yhteyshenkilöitä kaikissa pääosastoissaan. Pääsihteeristössä on lisäksi yksikkö, joka vastaa yleisesti avoimuuskysymyksistä ja siitä, millainen tilanne asiakirjojen saannin suhteen on.
Lopuksi pidän myönteisenä jäsen Crowleyn mietintöä parlamentin työjärjestyksen 161 artiklan tarkistamisesta. Nämä tarkistukset parantavat vetoomusvaliokunnan ja oikeusasiamiehen välisiä suhteita entisestään.
Arvoisa puhemies, Amsterdamin sopimuksessa on määrätty, että päätöksenteon avoimuuden on oltava unionin perustava periaate. Komissio on jo ryhtynyt valmistelemaan sellaista ehdotusta kaikkien kolmen toimielimen asiakirjojen julkisuudesta, jota neuvosto ja Euroopan parlamentti tulevat käsittelemään. Toivomme, että jo syksyn aikana asiasta valmistuu ensimmäinen työasiakirja.
Lopuksi haluan kiittää oikeusasiamies Södermania siitä hyvästä yhteistyöstä, jota komission ja hänen välillään on tehty.

Fayot
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, arvoisa oikeusasiamies, olen iloinen, että voimme keskustella Euroopan oikeusasiamiehen kertomuksesta ja herra Newmanin ja rouva Thorsin mietinnöistä niin sanottuna hyvänä kuunteluaikana, koska aihe on selvästi sen arvoinen. On kyse kansalaisten oikeuksista hallintoon nähden sekä sen avoimuudesta.
Arvoisa puhemies, oikeusasiamiehen tehtävä on ollut ja on vaikea, koska hänen on nykyisin ja tulevina vuosina laadittava kaikenlaisia sääntöjä ja menettelyjä. Kantelujen käsittelemiseksi on kehitettävä teoreettinen ja käytännöllinen kehys. Herra Södermanin toimintaa seuranneena voin sanoa, että hän on paneutunut tehtävään hyvin tarmokkaasti ja tavoitellen jatkuvuutta, ja kiitän häntä tästä sosialistiryhmän puolesta.
Herra Söderman on täsmentänyt etenkin hallinnollisen epäkohdan määritelmää, joka sisältyy perustamissopimukseen, mutta jota ei ole siinä määritetty. Oikeusasiamiehen ponnistelut tämän käsitteen selkiyttämiseksi ovat askel oikeaan suuntaan, ja niiden avulla olisi pystyttävä tarkentamaan vetoomusvaliokunnan ja oikeusasiamiehen tehtävät. Nämä kaksi eivät ole kilpailijoita, vaan täydentävät toisiaan. Kummatkin ovat parlamentaarisen demokratian hallinnon valvomisvälineitä.
Tältä osin on olennaista, että parlamentti määrää itse niistä selkeistä menettelyistä, jotka koskevat oikeusasiamiehen suhteita. Julkisuus on tehokas ase taistelussa byrokratian kohtuuttomuuksia vastaan. Oikeusasiamiehelle on siten hyödyllistä antaa täysistunnossa parlamentaarisia sääntöjä tämän aseen käyttämiseksi, ja voin sanoa, että työjärjestystä käsittelevä valiokunta on paneutunut asiaan.
Oikeusasiamiehen kertomuksessa esitetyt konkreettiset tapaukset, jotka ovat hyvin mielenkiintoista luettavaa, osoittavat kuitenkin selvästi, että kantelujen parissa tehtävän työn avulla voidaan tehdä myös keskustelusta objektiivisempaa. Kansalaiset, joiden kantelu hylätään, syyttävät liian usein kansallista tai eurooppalaista hallintoa syrjinnästä, ja tältä osin oikeusasiamiehen tutkimuksilla on mielestäni pedagoginen vaikutus, koska niiden avulla kansalaiset oppivat paremmin tuntemaan yhteisömme toimintaa.
Jos kuitenkin otamme huomioon, että 370 miljoonan asukkaan väestön taholta vastaanotettiin 1 181 uutta kantelua vuonna 1997, voidaan päätellä, että matkaa on vielä, etenkin kun vain 27 % käsitellyistä kanteluista kuului oikeusasiamiehen toimivaltaan.
Sallikaa minun vielä käsitellä asiakirjojen julkisuutta koskevaa erityiskertomusta. Tämä on olennainen avoimuusperiaate, jota on vahvistettu Amsterdamin sopimuksessa. Kaikkia toimielimiä on kehotettu laatimaan alaa koskevia sääntöjä oikeusasiamiehen pyynnöstä. Euroopan parlamentti teki tämän vuonna 1997, mutta nämä säännöt, arvoisa puhemies, ovat mielestäni kuitenkin hyvin rajoittavia ja hyvin kaavamaisia, eikä niistä varsinkaan ole keskusteltu demokraattisesti tässä toimielimessä. Yhdyn kaikkiin niihin, jotka rouva Thorsin lailla valittavat, että parlamentin tätä asiaa koskeva päätös on itse asiassa puhemiehistön päätös, jolla ei ole asiassa toimivaltaa, ja odotan siten ensimmäistä oikeustapausta, kun tuomioistuimelle kannellaan siitä, että kansalainen ei ole päässyt tutkimaan esimerkiksi parlamentin kiinteistöpolitiikkaa koskevia asiakirjoja nähdäkseni, ovatko nämä säännöt todella kestäviä.
Lopuksi, arvoisa puhemies, haluaisin pahoitella yhtä asiaa. Euroopan parlamentin jäsenet ovat välittäneet 17 kansalaisten esittämää kantelua. Tämä on hyvin vähän, ja osoittaa, että meidän jäsenten on ponnisteltava kansalaisten parissa selvittääksemme heille heidän oikeuttaan kannella oikeusasiamiehelle.

Chanterie
Arvoisa puhemies, arvoisa oikeusasiamies, arvoisa rouva komissaari, hyvät kollegat, PPE-ryhmän nimissä haluan tarkastella hetken Newmanin mietintöä, ja haluan kaikkein ensimmäiseksi onnitella esittelijää, herra Newmania, hänen mietintönsä johdosta. Toiseksi haluan ilmaista, erityisesti oikeusasiamiehen työn osalta, PPE-ryhmän erityisen kunnioituksen oikeusasiamiehelle ja hänen toimistonsa henkilökunnalle heidän suorittamastaan työstä ja vuoden 1997 vuosikertomuksesta, joka on laadittu erittäin selkeästi ja joka aivan erityisesti puuttuu myös todella tärkeisiin aiheisiin. Näihin aiheisiin kuuluu, kuten kollega Fayotkin jo ohimennen mainitsi, varsinkin Euroopan oikeusasiamiehen työn oikeudellisen perustan huolellinen tarkastelu. Miten oikeusasiamiehen toimi on määritelty perustamissopimuksessa? Kuinka määritellään käsite: hallinnollisen toiminnan epäkohta? Ja käänteisesti, yritetään päästä hyvän hallinnon määritelmään. Ne ovat asioita, joiden tarkastelua puolueryhmänikin muistaakseni jo vuonna 1996 pyysi, ja olemme tyytyväisiä tämän asian hyväksi tehdystä työstä, jonka tulokset käyvät ilmi käsiteltävästä vuosikertomuksesta.
Tahdomme onnitella oikeusasiamiestä ja hänen toimistonsa henkilöstöä siitä avoimuudesta ja nopeudesta, jolla he tekevät selkoa toiminnastaan. Sekä unionille että suoraan jäsenmaiden kansalaisille ja yhdistyksille. Uskon, että se on hyvä esimerkki muille Euroopan toimielimille, myös nykyaikaisen viestintäteknologian käytön osalta. Vuosikertomuksesta löytyy paljon kiinnostavia lukuja, mutta pysähdyn tarkastelemaan niistä kahta. Ensinnäkin se, että vain 27 % kanteista kuuluu oikeusasiamiehen toimivallan piiriin, 27 % esitetyistä kanteista, joista noin kaksi kolmannesta otettiin tutkittavaksi. Kysymys on yli 1000 uudesta kanteesta. Loppujen lopuksi vain erittäin rajoitettu määrä kuuluu oikeusasiamiehen toimivallan piiriin. Ainoastaan 3 % kaikista tutkittavaksi otetuista kanteista johti joko oikeusasiamiehen kriittiseen huomautukseen tai sovintoratkaisuun asianomaisten toimielinten kanssa.
Me puolueryhmänä teemme tästä kolme johtopäätöstä. Ensinnäkin kansalaisilla on puutteellinen näkemys oikeusasiamiehen erityisluonteisesta tehtävästä ja parlamentin asemasta vetoomusvaliokunnassa.
Toiseksi komissiolla, parlamentilla ja oikeusasiamiehellä on kaikilla yhteinen vastuu tiedotuksesta, mutta parlamentin vastuu on myös huolehtia siitä, että taloudellisten resurssien määrää lisätään.
Kolmanneksi on tarpeen, että Euroopan parlamentin taholta voidaan lähestyä myönteisemmällä tavalla kansalaisia, joilla tiedetään olevan paljon kysyttävää Euroopan toimielimiltä. Arvoisa puhemies, minulla on teille kysymys. Saamme tänne viikoittain tuhansia vierailijoita. Miksi emme jakaisi kävijöille kirjasia tai esitteitä, joissa kerrotaan oikeusasiamiehen tehtävästä ja parlamentin osuudesta tässä asiassa.

De Clercq
Arvoisa puhemies, on kaksi syytä, miksi Euroopan oikeusasiamiehen toimi on tärkeä. Ensinnäkin oikeus kääntyä hänen puoleensa on yksi niistä Euroopan kansalaisoikeuksista, joka kuuluu kaikille Euroopan unionissa laillisesti oleskeleville luonnollisille ja juridisille henkilöille. Tämä tarkoittaa sitä, että kyseinen oikeus merkitsee poliittista oikeutta ja suunnitelmaa.
Toiseksi kantelujen paljous osoittaa sen, kuinka välttämätön tämä toimi on ja sen, että kaikki ei varmasti suju Euroopan toimielimissä kitkatta. Saanen viitata mietinnössäni " Unionin kansalaisuus" esitettyihin johtopäätöksiin, jotka liittyvät Euroopan oikeusasiamiehen työhön.
Ensinnäkin on ensiarvoisen tärkeää, että kansalaisille annetaan lisää tietoa oikeusasiamiehen tehtävistä. Etenkin parlamentin tehtävänä on huolehtia siitä, että kansalaiset ovat selvillä omista oikeuksistaan Euroopassa ja että he tietävät, miten, missä ja milloin he voivat näitä oikeuksiaan käyttää.
Toiseksi toimielinten on otettava oppia niitä koskevista, oikeusasiamiehen hallussa olevista asiakirjoista. Esitetyt kantelut antavat hyvän kuvan siitä, mitä kansalaisten mielessä liikkuu ja mitä puutteita he löytävät Euroopan hallinnosta. Kaikkien toimielinten on siten muutettava toimintatapojaan tullakseen mahdollisimman lähelle kansalaisia.
Kolmanneksi oikeusasiamiehen toimintaa voidaan parantaa perustamalla jäsenvaltioihin kansallisia elimiä. Tämä vahvistaa oikeusasiamiehen asemaa, ja nämä elimet voivat toimia välittäjinä sellaisissa asioissa, jotka kuuluvat jäsenvaltioiden omien oikeusasiamiespalvelujen valtuuksiin ja päinvastoin.
Lyhyesti sanoen, Euroopan parlamentin asemassa meidän on huolehdittava siitä, että myös oikeusasiamies omalta osaltaan auttaa tuomaan Eurooppaa lähemmäs kansalaisia. Nykyinen oikeusasiamies, herra Söderman, ansaitsee tässä suhteessa täyden luottamuksemme.

Ojala
Arvoisa puhemies, ensiksi haluan onnitella kaikkia kolmea esittelijää erinomaisesta työstä. Ennen kaikkea haluaisin lausua kiitokset oikeusasiamies Södermanille hänen erinomaisesta tarmokkaasta työskentelystään avoimuuden, julkisuuden ja Euroopan unionin uskottavuuden lisäämiseksi. Hänen panoksensa on ollut keskeinen ja hänen lyhyen toimikautensa aikana, voidaan jo sanoa, oikeusasiamiesinstituutio on vakiinnuttanut asemansa Euroopan unionissa.
Tärkeää on myös se, että hän on tehnyt ensimmäisen erityiskertomuksensa asiakirjojen julkisuudesta. Voin täysin yhtyä niihin johtopäätöksiin, jotka rouva Thors on omassa mietinnössään tuonut esille. Valitettavasti vielä monesti tuntuu siltä, että työ avoimuuden puolesta on kuin tervan juontia joissakin instituutioissa mutta uskon, että tässäkin etenemme.
Toinen tärkeä kohta on se, että oikeusasiamies on nostanut esiin määritelmän hallinnollisesta epäkohdasta. Mutta ei suinkaan riitä, että me tiedämme mitä on huono hallinto. Meidän on saatava aikaan hyvää hallintotapaa koskevat menettelytapasäännökset siten kuin oikeusasiamies on esittänyt. Toivon myös, että tämä parlamentti hoitaa lisähenkilöstöasian kuntoon niin, että oikeusasiamies saa lisää resursseja, mikä on välttämätöntä.

Hautala
Arvoisa puhemies, kun tarkastellaan mitkä tahot tällä hetkellä luovat avoimuutta Euroopan unioniin, on kiitollisuudella todettava oikeusasiamiehen perustavanlaatuinen työ. Tästä vihreiden ryhmä haluaa häntä lämpimästi kiittää. Sen seurauksena lähes kaikilla unionin toimielimillä on säännöt, joita niiden on noudatettava kun kansalaiset haluavat niiltä asiakirjoja. Nyt onkin kansalaisten asia tutkia ja kokeilla miten hyvin nämä säännöt heitä palvelevat ja tarvittaessa käyttää mahdollisuuksia hakea oikeutta ratkaisuihin, joissa asiakirjoja kansalaisilta evätään. Ratkaisullaan ja työllään oikeusasiamies on myös pakottanut neuvoston ja komission perustelemaan yhä tarkemmin mistä syystä toimielimet eivät ole aina luovuttaneet asiakirjoja kansalaisille. Eikä neuvosto myöskään voi piiloutua erilaisten pilarirakenteiden taakse, vaan kansalaisilla on oltava laajasti oikeus saada asiakirjoja Euroopan unionin toimielimiltä.
Tästä on kuitenkin vielä pitkä matka siihen tilanteeseen, että asiakirjojen epääminen olisi tarkoin perusteltu ja harvinainen poikkeus. Siinä on tärkeää, että Euroopan parlamentti kantaa vastuunsa avoimuusasetuksen laatimisessa. Oli ilahduttavaa kuulla komissaarilta, että tällainen työasiakirja saattaa tulla jo syksyllä. Asetuksen on koskettava kaikkia toimielimiä aivan kuten Astrid Thorsin mietinnössä esitetään, koska on noudatettava hyvää hallintotapaa. On erittäin tärkeää, että poikkeukset asiakirjajulkisuudesta rajataan tarkoin. Aivan liian usein käytetään sellaisia käsitteitä kuin yleinen turvallisuus ja kansainväliset suhteet perusteena asiakirjojen epäämiselle. Meidän ryhmämme toivoo, että oikeusasiamies voisi auttaa määrittelemään näitä käsitteitä tarkemmin.

Leperre-Verrier
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella arvoisaa oikeusasiamiestä tästä toisesta toimintakertomuksesta, jossa annetaan uusia selvityksiä hänen Euroopan kansalaisten palveluksessa harjoittamistaan toimista, nyt kun oikeusasiamiehen eri palvelut ja infrastruktuurit ovat käyttövalmiita ja kun jäsenvaltioihin ja niiden kansallisiin oikeusasiamiehiin on luotu suhteet. Oikeusasiamiehen yksiköt ovat pystyneet käsittelemään vastaanotetut 1 200 kantelua; tämä osoittaa, että toimielin tunnetaan vähitellen paremmin, mutta tämä ei epäilemättä vielä riitä.
Olen siten samaa mieltä herra Newmanin kanssa hänen erinomaisessa mietinnössään esittämästään näkökulmasta. Kantelujen tutkinnasta riippumatta oikeusasiamiehen aloitteisiin suhtaudutaan siten myönteisesti, erityisesti hallinnollisen epäkohdan määrittelemisen osalta, koska käsitettä ei ole aina helppo ymmärtää.
Olisi siten pystyttävä paremmin erottamaan toisistaan vetoomusvaliokunnan ja oikeusasiamiehen toimivaltaan kuuluvat asiat. On selvää, että tämä edellyttää näiden kahden toimielimen välisen yhteistyön lujittamista ja myös sitä, että näillä kahdella rakenteella on välineet, määrärahat mukaan lukien, tehtäviensä toteuttamiseksi. Tältä osin tiedätte, arvoisa oikeusasiamies, että ryhmäni tukee tätä aihetta koskevia pyyntöjänne.
Lopuksi on tärkeää myös antaa kansalaisille laadukasta tietoa etenkin uusien tiedotustapojen, kuten Internetin, kautta, ja tämä on tehtävä avoimesti, koska kaikilla Euroopan kansalaisilla on siihen oikeus.

Striby
Arvoisa puhemies, käsiteltäväksemme annetut kolme mietintöä ovat kolmen edellisen tapaan täynnä hyviä aikomuksia. On myönnettävä, että herra Crowleyn mietintö vastaa selvään huolenaiheeseen, joka koskee toisaalta parlamentin työjärjestykseen ja toisaalta oikeusasiamiehen asemaan liittyvien tekstien välistä oikeudellista selkiyttämistä. Mietintö selkiyttää etenkin oikeusasiamiehen asemaa ja palauttaa kummallekin siten etuoikeudet ja velvollisuudet, jotka muiden ohessa takaavat moitteettoman toiminnan.
Newmanin oikeusasiamiehen kertomusta koskevassa mietinnössä käsitellään sitä vastoin jälleen kerran vetoomusvaliokunnan ja oikeusasiamiehen välistä välttämätöntä yhteistyötä. Kuinka monta kertaa tätäkin asiaa on valiteltu? Houkutuksena on kuitenkin todeta mietintöä lukiessa, että joko tällä alueella ei ilmeisesti saada mitään aikaiseksi, tai sitten esittelijä tyytyy esittämään meille periaatteessa vain aiejulistuksia, vaikka hän itse tietää, ettei niillä ole mitään vaikutusta. Tässäkin tapauksessa hedelmällinen yhteistyö edellyttää moitteettomasti toimivia kumppanuussuhteita.
Molemmin puolin kertynyt viive on todella huomattava. Parlamentissa käsittelyä odottaa 959 kantelua ja 227 oikeusasiamiehelle toimitettua kantelua on siirretty edelliseltä jaksolta. Tuomioistuin taas on muistuttanut, että yhteisön toimielinten on, lainaan: " varmistettava sisäinen toimintansa hyvän hallinnon takaamiseksi" .
Mitä tulee rouva Thorsin mietintöön, arvoisa puhemies, siinä toistetaan oikeusasiamiehen erityiskertomuksessa esitetty pyyntö yhteisön toimielinten asiakirjojen paremmasta julkisesta saatavuudesta.
Voimme vain yhtyä tähän valitteluun. Itse asiassa Euroopan rakentaminen on aina ollut liian kaukaista, jopa tahallisesti salattua, ja siten voimme olla vain iloisia tästä ehdotuksesta. Rouva Thors korostaa kuitenkin myös perusteluissaan, ettei avoimuus ole ainoa tarvittava uudistus, ja että kaikissa yhteisön toimielimissä olisi aiheellista toteuttaa muita rakenneuudistuksia tehokkuuden ja selkeyden parantamiseksi.

Schmidbauer
Arvoisa puhemies, tahtoisin onnitella ennen kaikkea herra Södermania hänen erinomaisesta vuosikertomuksestaan, mutta myös esittelijöitä, jotka ovat ilmaisseet näkemyksensä oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta sekä kertomuksen avoimuudesta. Olen iloinen siitä, että saimme mahdollisuuden käsitellä näitä kertomuksia tämän aamupäivän aikana samalla kertaa työjärjestystä koskevien mietintöjen ja vetoomusvaliokunnan työskentelystä laaditun vuosikertomuksen kanssa.
Nämä aiheet kuuluvat yhteen, sillä vetoomusvaliokunta ei ole vastuussa vain yhteistyöstä oikeusasiamiehen kanssa, vaan olemme toistuvasti saaneet todeta, että molempien tehtävät täydentävät toisiaan, ja viime vuoden kuluessa vetoomusvaliokunnan jäsenten ja oikeusasiamiehen, herra Södermanin, välille on rakentunut vakaa luottamuspohja, jota voidaan hyödyntää kaikkien Euroopan kansalaisten eduksi.
Herra Södermanin kertomukset osoittavat, että instituutioita koskevat kantelut ovat olleet aiheellisia ja että ongelmien ratkaiseminen on mahdollista. Mitä tulee instituutioiden avoimuutta koskevaan aloitteeseen, voin vain kehottaa kaikkia tarkkaavaisuuteen asiassa. Herra Söderman on puuttunut aivan itsenäisesti polttavaan aiheeseen ja saanut aikaan tuloksia. Juuri siksi, että Euroopan unionin instituutioihin liitetään sitkeästi mielikuva byrokraattisuudesta, on vain hyväksi ja hyödyllistä, että kansalaiset tietävät, että täältä löytyy toimipiste, joka luo valoa byrokratian pimeyteen ja avaa siten tietä heidän kantelujensa onnistuneelle eteenpäin viemiselle.
Tosin oikeusasiamiehenkin työlle on asetettu sopimuksessa omat rajoituksensa, ja monet kantelut eivät koskekaan eurooppalaisten, vaan ennemminkin kansallisten instituutioiden noudattamaa huonoa hallintotapaa. Toinen rajoitus ovat toimiston henkilöstövoimavarat, joten kun otetaan huomioon kantelujen määrän kasvu sekä tärkeänä pitämämme päämäärä eli kansalaisläheinen toimintatapa, tuemme vaatimusta toimiston henkilöstön lisäämisestä, jotta kaikesta selviydyttäisiin.

Camisón Asensio
Arvoisa puhemies, yleisesti ottaen olemme yhtä mieltä esittelijä rouva Thorsin kanssa oikeusasiamiehen aloitteen tukemisesta, jolla pyritään kaikkien yhteisön toimintojen suurempaan avoimuuteen, ja siitä, että kaikkia toimielimiä vaadittaisiin antamaan kansalaisille ja oikeushenkilöille, jotka asuvat tai joiden rekisteröity toimipaikka on jossakin jäsenvaltiossa, näiden pyynnöstä kyseisen laitoksen toimialaan liittyviä tietoja. Tämä kaikki sen korostamiseksi, että se vahvistaa näiden toimielinten demokraattista luonnetta, minkä vuoksi on soveliasta vaatia ennen kaikkea komissiota ja neuvostoa etenemään tämänsuuntaisesti.
Lienee oikea hetki muistuttaa, että näkyvissä on myönteisiä valonpilkahduksia tähän suuntaan. Esimerkiksi: yhteisön ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on juuri antanut lausunnon, jonka mukaan neuvoston päätös evätä tiettyjen asiakirjojen saanti on mitätöitävä, sillä hylkäämisen syitä ei perusteltu selkeästi. Asiakirjoja oli pyytänyt Ruotsin toimittajien liitto, joka sai neuvostolta vain 4 pyytämästään 20 asiakirjasta, ja kuitenkin se oli Ruotsin viranomaisten kautta saanut 18 asiakirjaa 20: stä.
Toinen valonpilkahdus on se, että yhteisöjen tuomioistuin on ensimmäistä kertaa antanut lausuntonsa direktiivistä, joka koskee ympäristöön liittyvän tiedon vapaata saantia.
Kaiken tämän vuoksi olemme yhtä mieltä tästä mietinnöstä ja luonnollisesti siitä, että asiakirjoihin voitaisiin tutustua asianmukaisten pelisääntöjen puitteissa.
Kaiken tämän vuoksi, hyvät jäsenet, puollamme tätä mietintöä ja onnittelemme niin esittelijää kuin oikeusasiamiestäkin.

Thors
Arvoisa puhemies, ilahduin kovasti kuullessani työjärjestystä, valtakirjojen tarkistusta ja koskemattomuutta käsittelevän valiokunnan puheenjohtajan yhtyvän asiakirjojen julkisuutta koskevassa mietinnössä esitettyyn käsitykseen, toisin sanoen siihen, että on väärin, että puhemiehistö on hyväksynyt omaa julkisuuttamme koskevat säännöt ja että niissä on puutteita. Toivon, että saamme tilanteen nopeasti korjattua yhdessä useiden valiokuntien kanssa, koska se on parlamentille häpeäksi.
Minua ilahduttaa myös komissaarin ilmoitus, jonka mukaan komissio on valmis hyväksymään asiakirjojen rekisteröintiin liittyvän järjestelmän. Emme kuitenkaan saaneet vastausta siihen, rekisteröidäänkö sinne myös tulevat asiakirjat.
Lisäksi haluan ilmoittaa, ettei ryhmämme voi tukea mietinnön G kohtaa. Siinä nimittäin painotetaan luottamuksellisuutta, mikä on ristiriidassa koko mietinnön kanssa. ELDR-ryhmä äänestää myös 22 kohtaa vastaan, koska se on suorastaan virheellinen.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, on selvää, että oikeusasiamies on työllään hyvin myönteisesti osallistunut avoimuuden lisäämiseen EU: ssa. Haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja ilmaista arvostukseni oikeusasiamies Södermanin työlle.
Thorsin mietinnössään esittämät tuleviin sääntöihin liittyvät vaatimukset ovat hyviä, mutta haluaisin viitata kahteen kohtaan, jotka mielestäni puuttuvat. Ensimmäinen koskee sitä tosiasiaa, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa on useita tärkeitä oikeustapauksia, esimerkiksi Guardian-lehteen liittyvä tapaus ja tapaus " Journalisten" , jotka ovat lisänneet avoimuutta. Tuomioistuinmenettelyssä on myös useita heikkouksia. Tuomioistuimeen meneminen maksaa paljon ja käsittely kestää kauan. Uusiin sääntöihin on lisättävä mahdollisuus nopeaan ja ilmaiseen valitusmenettelyyn.
Toiseksi EU: n työntekijöiden oikeutta keskustella joukkotiedotusvälineiden edustajien kanssa on vahvistettava ilmoittajavapauden käyttöönottamisen avulla. Tämän perusteella äänestän myös mietinnön G kohtaa vastaan.

Papakyriazis
Arvoisa puhemies, uskon, ettei ole sattumaa, että tänään puhumme ensin koko päivän vetoomuksista ja nyt sitten oikeusasiamiehestä. Mielestäni tämä rinnastus on erittäin osuva, koska uskon, että kansalaisen oikeus vedota Euroopan parlamenttiin ja kansalaisen oikeus kannella Euroopan oikeusasiamiehelle ovat Euroopan unionille olennaisia perusoikeuksia. Luonnollisesti ne ovat rinnakkaisia ja toisiaan täydentäviä toimintoja. Luonnollisesti on erottavia toimintoja, jotka vastakohtana valaisevat Euroopan oikeusasiamiehen riippumattomuutta. Kuitenkin oikeus kannella ja oikeus vedota on yksi mahdollisuus, yksi käytännön kokeilu, eräänlainen aktiivisesti osallistuvan kansalaisen jatkuva mielipidemittaus, joka koskee Euroopan unionin toimintaa. Se on siis arvokas poliittinen työkalu, Euroopan unionin eteenpäin menemisen tärkeä osatekijä.
Tarkalleen vuosi sitten minulla oli kunnia oikeusasiamiehen silloisen vuosikertomuksen esittelijänä esitellä vetoomusvaliokunnan näkökantoja. Se, mitä haluan sanoa, on, että olen hyvin tyytyväinen ja iloinen, myös henkilökohtaisesti, siitä merkittävästä edistyksestä, joka viime vuodesta on tapahtunut. Oikeusasiamiehen tämänvuotinen kertomus todellakin vie eteenpäin, vahvistaa ja kehittää Euroopan oikeusasiamiehen instituutiota. Herra Newman, kokenut esittelijämme vetoomusvaliokunnasta, analysoi kertomusta ja oikeusasiamiehen työtä. Haluaisin lyhyesti sanoa, että mielestäni Euroopan unionilla kävi hyvä onni oikeusasiamiehen valinnassa ja Euroopan oikeusasiamies edustaa arvokkaalla tavalla Euroopan unionia, sillä herra Söderman on väsymättömällä työllään käytännössä rakentanut ja rakentaa tätä arvokasta elintä. Haluan siis onnitella ja kiittää Euroopan oikeusasiamiestä.
Arvoisa puhemies, aiemmin sanottiin, että joka vuosi toistamme itseämme tässä keskustelussa vetoomuksista ja kanteluista. Tämä vuosi ei kuitenkaan ole tavallinen vuosi. Olemme vain hengenvedon päässä seuraavista vaaleista, joten on tarpeellista, että annamme täältä kansalaisille voimakkaan muistutuksen heidän osallistumisestaan Euroopan unionin kehitykseen.

Matikainen-Kallström
Arvoisa puhemies, unionin kansalaisille mahdollisuus vedota oikeusasiamieheen on yksi tärkeimmistä yhteisön kansalaisen oikeuksista. Oikeusasiamiehen tehokas toiminta riippuu suuressa määrin hänelle annettavista resursseista. Euroopan oikeusasiamiehen toimisto on joutunut jatkuvasti lisääntyvien selvityspyyntöjen kohteeksi. Tämä on osoitus siitä, että kansalaiset kokevat oikeusasiamiehen toiminnan tarpeelliseksi Euroopan unionin hallinnossa ilmenneiden epäkohtien korjaamiseksi. Euroopan parlamentin ja Euroopan oikeusasiamiehen tehtävinä on yhdessä turvata kansalaisten oikeudet ja unionin kansanvaltainen toiminta.
Unionin kansalaisilla on oikeus edellyttää, että heidän kanteluitaan käsittelevällä Euroopan oikeusasiamiehen toimistolla on käytettävissään riittävä oikeudellinen henkilöstö, jolla on vähintään vastaavantasoinen oikeudellinen kokemus kuin tutkimuksen kohteena olevilla yhteisön toimielimillä. Kasvavien työpaineiden kanssa taistelevan oikeusasiamiehen ongelmana on sekä virkojen määrä että niiden taso. Tämä epäkohta on jatkossa poistettava. Muussa tapauksessa luomme tilanteen, jossa unionin kansalaisen asiaa ajavalla oikeusasiamiehellä on käytettävissään alitehoinen ja -kokoinen koneisto.
Toivon, että me kaikki voimme olla tukemassa Euroopan oikeusasiamiestä hänen tärkeässä työssään joustavan, tehokkaan ja riittävin resurssein varustetun oikeusasiamiehen toimiston luomisessa. Sillä vain näin me voimme tarjota unionin kansalaisille tasokkaan ja nopean asioiden käsittelyn hänen toimistossaan.

Banotti
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä oikeusasiamiehemme ylistyskuoroon. Hän on tehnyt erinomaista työtä, ja parlamentti on aivan oikein tunnustanut tämän.
Hänen työnsä on monella tavalla lähentänyt Euroopan kansalaisia meihin, ja me puhumme jatkuvasti parlamentissa tästä pyrkimyksestä. Monissa maissa, joissa ei ole perinteistä oikeusasiamiehen virkaa, hän on myös tuonut tämän tehtävän lähemmäksi kansalaisia ja selittänyt sitä heille - mikä on erittäin tärkeää. Ensimmäisessä kertomuksessaan hän esitti, kuinka monet ihmiset olivat esittäneet vetoomuksia ja mitä vetoomuksia ei voitu ottaa käsiteltäviksi. Kuten sanoin aiemmin tämän keskustelun aikana, hän on myös nopeasti vastannut niille, jotka ovat vedonneet parlamenttiin. Tämä on erittäin tärkeää, sillä monet vetoomuksen laatineet ihmiset luulevat, että heidän kirjeensä katoavat johonkin pohjattomaan kaivoon, eikä kukaan enää löydä niitä. Tämä on siis erittäin tärkeää.
Haluaisin käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni, ja ilmaistessani kunnioitukseni oikeusasiamiehen työtä kohtaan haluaisin esittää kysymyksen tarpeesta luoda Eurooppaan erityinen lasten oikeusasiamies. Minun työni lasten ja lasten oikeuksien alalla osoittaa selvästi, että tämä on erittäin tärkeä ja merkittävä laajennus siihen tehtävään, josta herra Söderman on suoriutunut erinomaisesti. Toivon, että seuraavassa parlamentissa käsitellään tätä kysymystä ja päätetään erityisen lasten oikeusasiamiehen nimittämisestä.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan seuraavana äänestysajankohtana, eli nyt.

Galeote Quecedo
Arvoisa puhemies, maanne sisäministeri on julistanut, että Baskimaassa tapahtuneet demokraattisesti valittujen edustajien murhat - lainaan - " ovat kestämättömiä koko Euroopan unionin kannalta, koska ne ovat hyökkäys koko demokratian olemusta vastaan" . Koska tämä on Euroopan demokratian talo ja lisäksi näkyvin osoitus siitä rauhasta ja vapaudesta, josta eurooppalaisten valtava enemmistö nauttii, pyytäisin teitä, arvoisa puhemies, toivottamaan tervetulleeksi ryhmän Baskimaan kaupunginvaltuutettuja, joiden henki on uhattuna heidän ajatustensa takia ja jotka ovat tänään läsnä keskustelumme aikana.

Puhemies
Herra Galeote Quecedo, tervehdin erittäin mielelläni vieraitamme, ja haluaisin sanoa, että yhdyn vilpittömästi juuri esittämiinne tervetulotoivotuksiin.

Äänestys
Wibe
Haluan vain pöytäkirjaan merkinnän siitä, että saksan-, espanjan- ja ranskankielisissä versioissa on pieni ongelma, koska niistä ei käy selvästi ilmi, että vetoomusten on jatkossakin oltava kirjallisia, eikä vetoomuksia siis voi antaa puhelimitse.
Tämä ei tietenkään vaikuta mietintööni. Haluan vain tästä merkinnän pöytäkirjaan ennen äänestystä.
(Parlamentti hyväksyi päätöksen.) Crowleyn laatima työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0416/97) Euroopan parlamentin työjärjestyksen 161 artiklan tarkistamisesta
(Parlamentti hyväksyi päätöksen.)
Manzella
Arvoisa puhemies, haluaisin vain kiinnittää parlamentin huomion siihen, että tämän tarkistuksen, joka johtaisi aina ja joka tapauksessa kahteen käsittelyyn, merkitys on kielteinen. Tarkistuksella pyritään näet torjumaan se, minkä Amsterdamin sopimuksessa olemme vaivalloisesti saavuttaneet. Mikäli tarkistus hyväksyttäisiin, se kääntäisi mietinnön sisällön päälaelleen, eikä se enää olisi uudistus vaan taantuma.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Frischenschlager
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvelen, että ennen kuin äänestämme 10, 11 ja 12 kohdista, minun on annettava teille tiedoksi seuraavaa: kaikki kolme kohtaa ovat institutionaalisten asioiden valiokunnassa tehtyjä kompromisseja, kun taas alkuperäisessä tekstissä käytiin paljon selkeämmin vastustamaan sitä, että yhtäältä edellytettäisiin määräenemmistöön perustuvaa tiiviimpää yhteistyötä, mutta samalla jokaiselle jäsenvaltiolle, joka ei osallistuisi siihen, varattaisiin mahdollisuus esittää veto tätä enemmistön esittämää yhteistyötä vastaan.
Kompromissiin kuuluu niin ollen myös 12 kohta, jossa komissiota vaaditaan sisällyttämään Amsterdamin sopimuksen tarkistamista koskevaan työhönsä kohta, jolla tämä kansallinen veto-oikeus tulisi jälleen poistetuksi. Kompromissi hyväksyttiin suurella enemmistöllä, ja suosittelen siksi täysistunnolle, että se pitäytyisi tässä kompromississa jo senkin vuoksi, että Euroopan parlamentti on aina asettunut selkeästi sille kannalle, että enemmistöpäätösmenettely olisi korvattava muissa kuin perustuslaillisissa asioissa määräenemmistöllä. Mielestäni tekisimme virheen, jos emme nyt tässä konkreettisessa kohdassa, jossa on kyse yksinkertaiseen enemmistöön perustuvasta äänestyksestä, saisi poistetuksi kansallista veto-oikeutta, ja siksi pyydänkin teitä pitäytymään tehdyssä kompromississa.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Killilea
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää työjärjestyspuheenvuoron. Eikö ole oikein ja kohtuullista, että me jatkaisimme? Eilen me aloitimme melkein 30 minuuttia myöhässä. Tänään me aloitimme melkein 20 minuuttia myöhässä. On vain oikein ja kohtuullista, että me jatkamme. Itse asiassa jotain pitäisi tehdä, joten jos sanotte, että äänestys toimitetaan klo 12.00, äänestys pitäisi toimittaa klo 12.00!

(Puhemies päätti jatkaa äänestysajankohtaa varmistettuaan parlamentin enemmistön puoltavan kannan.)

Posselt
Arvoisa puhemies, äänestin Evansin mietintöä vastaan, sillä uskon, että se oli tältä parlamentilta erittäin huono päätös. Vaadimme kyllä kaikkialla vähemmistöjen oikeuksien ja alueellisten kielten tunnustamista. Vaadimme sitä neuvostolta, kuten teimme Maij-Weggen/Dury-mietinnön kohdalla. Vaadimme sitä assosioituneilta valtioilta, mutta emme vaadi sitä itseltämme. Emme ole tehneet työjärjestystämme koskevia johtopäätöksiä sen perusteella, mitä vaadimme muilta. Evansin mietinnön heikkoutena on, että siinä ei ensinnäkään tehdä eroa tunnustamiemme alueellisten kielten ja minkä tahansa muiden kielten välillä, ja toiseksi en ymmärrä, mikä tarkoitus yhteenvetokäännöksellä oikeastaan on, sillä sehän ei voi tarkoittaa muuta kuin sitä, että vetoomusta ei lueta sen alkuperäiskielellä. Mutta jos sitä ei lueta, silloin ei ole myöskään mitään mieltä antaa mahdollisuutta sen tekemiseen.
Minulla on sellainen tunne, että tarkoituksena on johtaa harhaan, ja sen vuoksi haluan sanoa aivan selkeästi: olen sitä mieltä, että meidän täytyy pitäytyä virallisissa kielissämme, mutta silti meillä on virallisten kieltemme sekä kaikkien muiden mahdollisten kielten välissä vielä alueelliset kielemme, joiden asema meidän on turvattava ja joita meidän on suojeltava.

Palacio Vallelersundi
Olen äänestänyt valiokunnan työjärjestykseen ehdottaman tarkistuksen puolesta, jonka mukaan vetoomukset hyväksytään, vaikka ne olisikin laadittu Euroopan unionin muulla kuin virallisella kielellä; sen käsittelyä varten siihen sisällytetään käännös tai yhteenveto jollakin virallisella kielellä, sillä kielellä, jolla seuraavat käsittelyt tapahtuvat, mukaan luettuna toimielimen yhteydenpito vetoomuksen esittäjän kanssa.
Kuten minulla on puheenvuorossani keskustelun aikana ollut tilaisuus korostaa, tämä tarkistus kunnioittaa tiukasti vetoomuksen esittämisoikeuden perusolemusta, joka on juuri luonteensa vuoksi yksilön oikeus, jonka perustamissopimus antaa jokaiselle miehelle tai naiselle meidän keskuudessamme millään tavalla syrjimättä ja erityisesti tekemättä eroa kansalaisten ja muiden kuin kansalaisten välille.
Täydentävä määräys - ja näin ollen sivuluonteinen - on menettelymääräys, joka muista huomioista riippumatta on perustamissopimusten mukainen: yleisluonteisesti menettelyn eurooppalaisessa toimielimessä on tapahduttava jollakin virallisista kielistä.
Ne esitetyt ja hylätyt tarkistukset, joissa syrjitään kansojen oikeuden nimeen joitakin yksilöitä toisiin nähden vetoomusta laadittaessa - koska heidän ilmaisukieltään ei tunnusteta alueellisesti - ovat viime kädessä vetoomuksen esittämisoikeuden perusolemuksen vastaisia.

Titley
Olen iloinen voidessani kannattaa tätä mietintöä, jossa Euroopan parlamentin vetoomusjärjestelmää pyritään muuttamaan siten, että kansalaistemme olisi helpompi lähestyä sitä.
Työväenpuolueen kollegani herra Evansin mietinnössä esitetään myönteinen uudistus, jonka mukaan ne henkilöt, jotka käyttävät mieluummin muuta kuin EU-kieltä, voivat käyttää äidinkieltään laatiessaan meille vetoomuksen. Hallinnollisista syistä tarvitsemme kuitenkin myös yhteenvedon virallisella EU-kielellä, jotta voimme käsitellä vetoomuksen. Koska me tunnustamme jäsenvaltioiden alueella käytetyt EU: n vähemmistökielet, ei ole mitään syytä, miksi esimerkiksi urdun tai hindin kieltä ei myös tunnustettaisi.
Etnisiin vähemmistöihin kuuluvat EU: n kansalaiset kohtaavat usein rasismiin liittyviä ongelmia, joista valtaosan meistä pitäisi olla tietoisia, jotta ne voidaan ratkaista. Mitä tahansa, joka helpottaa tällaisten ongelmien esille tuomista, pitäisi tukea - tämän takia kansalaisten vetoomukset pitäisi voida laatia muillakin kuin EU-kielillä.
Hautalan mietintö (A4-0253/98)
Pinel
Arvoisa puhemies, on hyvin valitettavaa todeta, ettei Hautalan mietinnön alkuperäisessä versiossa eikä tarkistuksissa täsmennetä sitä, että vain tietyn matkan pituiset kuljetukset kuuluvat näiden moottoriajoneuvojen piiriin.
Haluamme esittelijän tavoin välttää sen, etteivät eläimet kärsisi stressistä, kylmästä, kuumasta, kolhuista ja niin edelleen, ja olisimme siten äänestäneet suurimman osan tarkistuksista sekä koko tekstin puolesta, jos laatijat vain olisivat ajatelleet pieniä karjankasvattajia, jotka vievät pari eläintään naapurikylän markkinoille ja joilla ei luonnollisesti ole käytössään ilmastoitua kuorma-autoa eikä etenkään riittävää ostovoimaa tällaiseen sijoitukseen.
Koska nämä täsmennykset puuttuvat, pieniä karjankasvattajia rangaistaan jälleen kerran ja heidät jopa syrjäytetään, emmekä voi missään nimessä hyväksyä sitä.

Carlsson ja Virgin
Äänestämme muutamia talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan esittämiä ehdotuksia vastaan, koska ne sääntelevät turhan yksityiskohtaisia asioita ja ovat tietyssä määrin ristiriidassa toissijaisuusperiaatteen kanssa. Edellytämme kuitenkin, että komission tekniset asiantuntijat ovat tehneet oikean arvion niistä vaatimuksista, joita hyviltä eläinten kuljetuksilta vaaditaan. Toivomme kuitenkin, että jäsenmaat laativat täydentäviä sääntöjä, joissa otetaan huomioon paikalliset olot eläinten hyvinvoinnin maksimoimiseksi.

Holm ja Schörling
EU: ssa tapahtuvat eläinten kuljetukset koskevat hyvin suurta määrää eläimiä. Vuosittain jäsenmaiden välillä kuljetetaan noin 14 miljoonaa nautaa, sikaa, hevosta, lammasta ja niin edelleen. Useimmat niistä joutuvat teurastettaviksi, osa menee vientiin samalla kun EU: hun kuitenkin myös tuodaan huomattava määrä eläimiä, noin 2, 3 miljoonaa yksilöä.
Viime vuosien aikana olemme yhä uudestaan saaneet nähdä kuvia siitä, miten julmia ja kelvottomia nämä kuljetukset ovat. Komission ehdotus kyseisen direktiivin parantamiseksi, joka koskee eläinten kuljetuksissa käytettävien moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen muotoa, on hyvä lähtökohta, mutta se ei riitä. Tuemme sen vuoksi esittelijä Hautalan mietintöä, jonka lähtökohtana on, että komission ehdotusta parannetaan tiukempien vaatimusten avulla. Ne koskevat muun muassa lastausluiskien muotoa ja perävaunujen ilmastoinnin parantamista. Tarkistus, jonka mukaan ajoneuvoille on jatkuvasti tehtävä tarkistuksia, jotta ne täyttävät vaatimukset, on erittäin tärkeä, muutenhan direktiivillä ei ole mitään merkitystä.
Tämä on askel oikeaan suuntaan, jotta pääsisimme hieman lähemmäksi EU: ssa nykyisin tapahtuvien inhottavien eläinkuljetusten poistamista.

Lindqvist
Komission ehdotus yhteisistä säännöistä eläinten maantiekuljetuksissa käytettäville moottoriajoneuvoille ja niiden perävaunuille parantuu huomattavasti Hautalan erinomaisen mietinnön myötä, koska se sisältää ehdotuksia loivemmista lastausluiskista, sähköisistä lastaushisseistä, paremmasta ilmastoinnista ja lämpötilasta sekä jatkuvasta valvonnasta. Tämä kaikki on myönteistä.
Olen tällä perusteella äänestänyt mietinnön puolesta. Pääkysymyksen on kuitenkin oltava se, että eläinten kuljetusten määrää on vähennettävä ylipäänsä. Se tapahtuu parhaiten siten, ettei EU: ssa tapahtuville eläinten kuljetuksille makseta mitään tukea. Sitä olen myös tukenut äänestyksissä, muun muassa talousarvion yhteydessä.

Nicholson
Kannatamme kuljetettavan karjan turvallisuutta koskevia huolenaiheita, mutta suhtaudumme varauksellisesti komission ehdotusten menestykseen. Koska suunnitelmat vaikuttavat 14 miljoonaan eläimeen, niiden omistajat, jotka maksavat kuljetusvaatimusten muutokset, on myös otettava huomioon.
On olemassa kolme päähuolenaihetta, joita pitäisi tutkia tarkemmin ennen täyden tuen antamista. Ensinnäkin tieteellisen eläinlääkintäkomitean mukaan (1992) lastausluiskan kaltevuus saa olla enintään 20 astetta. Tässä mietinnössä luiskan kaltevuutta lisätään ylimääräisellä 5 asteella. Toiseksi kevytmetalliseinien rakomääräykset voivat aiheuttaa kaksi mahdollista ongelmaa. Lävistetyt rakoseinät voivat johtaa bakteeritason nousuun, jolloin liikenteenharjoittajan kustannukset lisääntyvät. Tämä näyttää olevan tehottomampi toimenpide kuin mahdolliset vaihtoehdot, jos kuljetusalueen desinfioinnista muodostuu lisäongelma (ECOSOCin lausunto, joulukuu 1997, viite: CES 1378/97). Kolmanneksi kattorakenteeseen tehtävien muutosten tarkoituksena on suojella lämpötilan vaihteluilta ja sääolosuhteilta, ja tämä on jo otettu huomioon ilmastointijärjestelmissä.
Kun otetaan huomioon nämä ilmeiset ongelmat, jotka koskevat eläinlääkinnällisten turvaohjeiden muuttamista ja liikenteenharjoittajan kustannusten lisääntymistä, emme voi antaa täyttä tukea tälle mietinnölle. Meidän pitäisi harkita, lisäävätkö tällaiset muutokset merkittävästi karjan turvallisuutta vai pelkästään kuljetuskustannuksia. Meidän pitäisi harkita, voidaanko turvallisuusnäkökohdat toteuttaa paremmin muilla tavoin.

Rübig
Tiedämme, että eläinten kuljetuksia koskeva aihe on hyvin tärkeä ja että siinä on ehdottomasti pyrittävä antamaan poliittisia ohjeita ja löytämään poliittisia ratkaisuja. Eläintensuojelu on saanut Euroopan kansalaisten keskuudessa hyvin suuren painoarvon. Sen vuoksi tutkimuksiin, jotka osoittavat, että teuraseläimet joutuvat kuljetuksen aikana sekä lastauksen että purkamisen yhteydessä alttiiksi erityiselle stressille, onkin suhtauduttava hyvin vakavasti ja niitä on käsiteltävä poliittisella tasolla.
Poliittiset suuntaviivat ovat asian yksi puoli, niissä esitettyjen periaatteiden toteutus ja tekninen täytäntöönpano puolestaan toinen. Aivan viime aikoina olemme linja-autojen rakenteita koskevan direktiiviehdotuksen yhteydessä keskustelleet - niin talousasioita käsittelevässä valiokunnassa kuin täysistunnossakin - useaan otteeseen teknisiä seikkoja koskevan lainsäädännön uusista toteutustavoista. Myös tämä mietintö antaa mahdollisuuden pohtia tämän " uuden lähestymistavan" etuja.
Tämä menettelytapa antaa meille mahdollisuuden toimia ja tehdä päätöksiä alkuperäisen tehtäväjaon mukaisesti. Euroopan parlamentin tehtävä Euroopan kansalaisten edustajana on pyrkiä torjumaan ennalta huolen ja pelon aiheita ja kehittää poliittisia perusajatusmalleja, joilla ihmisten ja eläinten turvallisuus ja terveys voidaan taata tarkoituksenmukaisella tavalla. Tekniset asiantuntijat ja alalla toimivat henkilöt, jotka päivittäin työskentelevät näiden asioiden parissa, huolehtivat puolestaan käytäntöön soveltamisesta poliittisen ohjeiston perusteella. Tällöin on kaikkien asiaan osallisten tahojen - valmistajien, kuluttajien ja muiden, joita asia koskee - saatava äänensä kuuluviin ja voitava osallistua asian käsittelyyn.
Näin varmistamme, että emme ole luomassa abstraktia, käytännöstä etääntynyttä ja ylimitoitettua lainsäädäntöä, vaan että edistämme niukan, tehokkaan ja ajanmukaisen säännöstön aikaansaamista ja sitä kautta myös sisämarkkinoiden toteuttamista.

Souchet
Koko ryhmämme tukee periaatteessa eläinten hyvinvointia edistäviä toimia. Voidaan kuitenkin hyvällä syyllä epäillä yhdenmukaisten standardien määräämisen tarkoituksenmukaisuutta eläinten kuljetukseen käytettävien moottoriajoneuvojen rakentamisen alalla, niiden käyttöoloista ja toimintatavasta riippumatta.
Miksi olisi määrättävä eläinten kuljetuksia koskeva ilmastointijärjestelmä Suomeen tai Ruotsiin? Miksi olisi laadittava eläinten kuljetuksille samanlaisia standardeja, joita sovelletaan sekä pitkän että lyhyen matkan kuljetuksiin? Nämä ovat joitakin todellisia kysymyksiä, jotka on ehdottomasti otettava huomioon. Mikä on suurin huolenaihe? Yhdenmukaisuuteen pyrkiminen vai sääntelyjen hyödyllisyys ja toimivuus?
Toinen kysymys: miten olisi toimittava, jotta kolmansista maista peräisin olevien elävien eläinten tuonnissa noudatettaisiin eurooppalaista sääntelyä? Jos emme halua rangaista itseämme, meidän on ehdottomasti sovellettava omia määräyksiämme kaikkiin tuontituotteisiin heti tuotantoketjun ensimmäisestä silmukasta alkaen, eikä vasta sitten, kun nämä tuotteet ylittävät jo Euroopan talousalueen rajat.
Sen sijaan, että yrittäisimme säätää lakeja vain Euroopan tasolla, meidän olisi pikemminkin pyrittävä määrittämään maailmanlaajuisesti tämäntyyppinen sääntely WTO: n kansainvälisissä neuvotteluissa. Seuraamme erityisen tarkasti tältä, kuten monilta muiltakin osin, pystyykö komissio puolustamaan eurooppalaisia etuja etenkin sääntelyjärjestelmien vastavuoroisuuden alalla.
Lopuksi on varottava, ettei maanviljelijöitämme, ja tässä tietyssä tapauksessa karjankasvattajiamme, rasiteta kohtuuttomilla maksuilla eläinten mahdollisimman suuren hyvinvoinnin takaamista koskevan kiitettävän syyn perusteella. Monet yhteiset markkinajärjestelyt muuttuvat lähiaikoina, ja olemme hyvin huolestuneita komission asetusehdotuksista. Itse asiassa, jos ne hyväksytään, maanviljelijöiden tulot laskevat huomattavasti. Jos näiden ehdotusten lisäksi komission muut yksiköt määräävät kaikkia aloja koskevia ankaria standardeja, komissio rankaisee ja lannistaa, ei vain koko maatalousalan, vaan myös koko maaseutuyhteisön toimintaa.

Titley
Arvoisa puhemies, vaikka suhtaudunkin myönteisesti siihen, että brittiläiset määräykset täyttävät jo tässä mietinnössä mainitut ajoneuvosuunnittelua koskevat vaatimukset eläinten kuljetuksen osalta, tämä on sellainen tapaus, jonka osalta toivon, että koko Eurooppaa vaadittaisiin täyttämään keskitetyt EU-tason määräykset niiden 14 miljoonan eläimen takia, joita kuljetetaan vuosittain Euroopan maanteillä.
Jos eläimet voisivat äänestää, olen varma, että ne haluaisivat mieluummin matkustaa sellaisissa kuorma-autoissa tai perävaunuissa, joissa on asianmukainen ilmanvaihto, riittävästi tilaa eläintä kohden, kunnollinen valaistus ja riittävät lastausja purkamisvälineet. Erityisesti viimeisen kohdan osalta pitäisi laatia asianmukaiset vähimmäisvaatimukset, sillä asiantuntijat - ja terve järki - sanovat, että eläinten lastaus ajoneuvoon ja purkaminen pois ajoneuvosta on niille erityisen stressaavaa.
Yhdyn myös esittelijän näkemykseen siitä, että on tehtävä enemmän sen varmistamiseksi, että ilmanvaihtoa valvotaan ja ajoneuvot tarkistetaan kunnollisesti, jotta ne todellakin täyttävät EU-määräysten kirjaimen ja hengen. Toivon, että monet maat haluavat omaksua tiukemmat vaatimukset kuin mitä EU-määräykset edellyttävät, kuten me Isossa-Britanniassa olemme tehneet, mutta me tarvitsemme kunnolliset eläinten kuljetusta koskevat vähimmäisvaatimukset koko EU: lle.
Sanotaan, että yhteiskuntaa voidaan arvioida sen mukaan, miten se kohtelee kaikkein heikoimpia jäseniään. Euroopan heikoimpiin asukkaisiin kuuluvat eläimet, joista olemme riippuvaisia elintarvikkeiden osalta, joten vähintä, mitä me voimme tehdä niiden puolesta, on kuljettaa niitä sivistyneissä olosuhteissa.

Wibe
Esittelijä on tehnyt erittäin hyviä tarkistusehdotuksia komission direktiiviehdotukseen. Haluan kuitenkin esittää huomautuksen, jonka yleensä teen vastaavien mietintöjen käsittelyjen yhteydessä.
Ihmettelen sitä, pitääkö parlamentin käsitellä tällaisia teknisiä kysymyksiä. Onko parlamentti toimivaltainen tekemään yksityiskohtaisia päätöksiä jokaisen kerroksen sisäkorkeudesta määrätäkseen tarkan millimetrikoon porsaiden ja karitsojen sekä muiden eläinten kuljetuksissa?
Parlamentin pitäisi sen sijaan asettaa puitteet ja tavoitteet esimerkiksi sille, että eläinten kuljetusten olisi tapahduttava eläimille parhaalla mahdollisella tavalla. Virkamiehet voivat sen jälkeen laatia välineet näiden poliitikkojen asettamien tavoitteiden saavuttamiseksi.
Rothleyn mietintö (A4-0267/98)
Cot
Olen iloinen, että herra Rothleyn mietintö hyväksyttiin ensimmäisessä käsittelyssä. Ehdotetussa direktiivissä otetaan käyttöön periaate, jonka mukaan vahingon kärsinyt esittää suoran korvausvaatimuksen vastapuolen vakuutusyhtiölle. Tämä velvoittaa vakuutusyhtiön ehdottamaan vahingon korvaamista tietyssä määräajassa ja liittää tähän velvoitteeseen rahallisen rangaistuksen. Nämä eri toimet, jotka ovat välttämättömiä, parantavat liikenneonnettomuuksien uhrien asemaa Euroopan unionissa.
Direktiivin ulottuvuuden laajentaminen unionin ulkopuolisiin valtioihin aiheuttaa vaikeita ongelmia. En ole varma siitä, onko direktiivi asianmukainen väline tältä osin. Kysymystä on epäilemättä käsiteltävä uudelleen toisessa käsittelyssä.

Deprez
Herra Rothleyn esittämä mietintö kuuluu niiden mietintöjen joukkoon, joista äänestää erittäin mielellään.
Ensiksi, koska kyse on todellisesta institutionaalisesta " ensi-illasta" . Itse asiassa tämä on ensimmäinen kerta, kun parlamentin on annettava lausunto direktiiviehdotuksesta, joka on saanut alkunsa Euroopan parlamentille perustamissopimuksen 138 b artiklan nojalla myönnetystä aloiteoikeudesta.
Toiseksi, koska kyse on direktiiviehdotuksesta, joka toteuduttuaan tuo mukanaan käytännöllistä ja tehokasta apua erittäin monille Euroopan kansalaisille. On nimittäin arvioitu, että joka vuosi sattuu yli 500 000 auto-onnettomuutta, joiden uhreiksi Euroopan kansalaiset joutuvat asuinvaltionsa ulkopuolella. Esittelijä huomauttaa tältä osin, että vahingonkorvausvaatimuksiin liittyvät menettelyt ovat ulkomailla vähintään 15 % kalliimpia kuin asuinvaltiossa ja kestävät yleensä jopa kahdeksan vuotta! Siten jo tämä osoittaa, että aloite on samalla kertaa sekä tarpeellinen että kiireellinen.
Komission ehdottamaan ja parlamentin tarkistamaan järjestelmään sisältyy neljä olennaista toimea, jotka ovat yksinkertaisia ja käytännöllisiä toteuttaa jokaisessa jäsenvaltiossa: 1. vahingon kärsineellä osapuolella on oikeus esittää suora vaatimus, 2. vakuutusyhtiö nimittää vastuuhenkilön, joka hoitaa vahinkotapauksiin liittyviä asioita, 3. tiedotuspisteiden perustaminen, 4. korvaustoimielimen luominen tai valtuuttaminen, jos vakuutusyhtiö ei esitä vahingonkorvausta.
Toivon, että näitä toimia sovelletaan mahdollisimman pian ja että kaikki unionin toimielimet toimivat tämänsuuntaisesti.

Malone
Tämä direktiivi auttaa suuresti henkilöitä, jotka joutuvat liikenneonnettomuuteen lomaillessaan muissa Euroopan maissa.
Kymmenettuhannet irlantilaiset matkustavat vuosittain autolla Isoon-Britanniaan ja mantereelle. Jos Ranskassa joutuu onnettomuuteen, jonka toisena osapuolena on hollantilainen turisti, voi olla erittäin vaikeaa saada korvauksia jälkeenpäin.
Mahdollisten henkilövammojen ohella byrokratia, erilaiset menettelyt ja jatkuvat viivästykset voivat aiheuttaa suuria ongelmia. Saan jatkuvasti yhteydenottoja henkilöiltä, joiden loma on mennyt pilalle tämän takia.
Vaikka tämä direktiivi ei ratkaise kaikkia heidän ongelmiaan, se merkitsee sitä, että korvausvaatimuksen esittäminen toisessa maassa kolmannessa maassa tapahtuneen onnettomuuden takia ei ole yhtä vaikeaa kuin nykyisin.
Suhtaudun myös myönteisesti siihen, että komissio on toteuttanut Euroopan parlamentin vuonna 1995 tekemän aloitteen, jossa korostetaan tätä ongelmaa. Komission pitäisi säilyttää yksinoikeus tehdä lakialoitteita varmistaakseen, että EU-lainsäädäntö heijastaa kaikkien jäsenvaltioiden etuja. On kuitenkin oikein, että parlamentilla pitäisi olla oikeus ehdottaa lainsäädäntöä sellaisiin ongelmiin, joita komissio ei ole huomannut ja joihin Euroopan laajuinen lähestymistapa on paras ratkaisu.

Titley
Olen iloinen voidessani kannattaa tätä mietintöä tänään, sillä olen joutunut käsittelemään useita tapauksia, joissa äänestäjäni ovat kärsineet liikennevakuutukseen liittyvistä ongelmista koettuaan onnettomuuden aiheuttaman stressin matkustaessaan toisessa EU-maassa.
Jotta korvausvaatimuksen käsittely olisi mahdollisimman helppoa ja nopeaa tällaisessa stressaavassa tilanteessa, kannatan tämän mietinnön käytännön ehdotuksia - suoran vaatimuksen esittämistä vahingon aiheuttaneen ajoneuvonkuljettajan vakuutusyhtiölle, jokaisen vakuutusyhtiön erityisen korvausedustajan nimittämistä EU-maihin vaatimusten käsittelyn nopeuttamiseksi ja uusien korvaustoimielinten perustamista, jolloin enemmän riitoja voitaisiin ratkaista tuomioistuimen ulkopuolella ja säästettäisiin liikenneonnettomuuden uhrin aikaa.
Matkustaminen autolla ulkomailla EU: n alueella voi usein merkitä huoletonta kesälomaa, jonka olemme nähneet television lomaohjelmissa. Kun kuitenkin todellisessa elämässä onnettomuuksia sattuu ulkomailla, me tarvitsemme sellaisen vakuutusjärjestelmän, joka toimii nopeasti rajojen yli. Toivon, että teollisuus ja komissio toimivat meidän ehdotustemme mukaisesti auttaakseen jokaista, joka valitettavasti joutuu liikenneonnettomuuteen toisessa EU-maassa. Riippumatta siitä, aiheutuuko liikenneonnettomuudesta ulkomailla vain pieni naarmu autolle tai murhenäytelmä, jossa lähimmäisiä loukkaantuu tai menehtyy, stressiä ei saisi lisätä tai pitkittää tarpeettomasti rajat ylittäviin korvausvaatimuksiin liittyvän byrokratian takia.

Posselt
Arvoisa puhemies, olen erittäin tyytyväinen siitä, että olemme onnistuneet hyvin suurella enemmistöllä ottamaan selkeän kannan Kosovon kysymykseen. On kuitenkin sanottava, että meidän olisi Herran nimessä pitänyt tehdä tämä jo kaksi, kolme vuotta aikaisemmin, sillä silloin olisimme todella voineet saavuttaa kansainvälisesti varmistetun, pitkälle menevän autonomiaratkaisun, jollaista nyt vaaditaan. Olemme ikään kuin ennakoineet herra Rugovan rauhanomaisen kurssin siinä, että emme vuosikausiin tehneet asiassa mitään, ja nyt on vain johdonmukaista, että Kosovon albaaneilla ei ole tehtävissä enää muuta kuin oman henkensä puolustaminen. Mistään muustahan ei ole kysymys sen perusteella, mitä maassa parhaillaan tapahtuu. Toimiin on yksinkertaisesti ryhdytty liian myöhään. Olen kuitenkin tyytyväinen siitä, että Itävallan puheenjohtajakauden myötä asiassa näyttää olevan tapahtumassa käänne. Herra Schüssel on ensimmäinen neuvoston puheenjohtaja, jolla on ollut Kosovolle selkeää ja tulevaisuuteen luotaavaa sanottavaa. Olemme vuosikausia vaatineet EUtoimiston perustamista Pristinaan. Meille on aina sanottu, että se ei ole mahdollista. Herra Schüssel on jo muutamassa päivässä saanut perustetuksi neuvoston puheenjohtajamaan toimiston, ja olen tyytyväinen siitä, että voimme nyt esitellä Kosovossa nimenomaan herra Schüsselin johtamaa Eurooppaa.

Eriksson, Ojala ja Sjöstedt
Olemme äänestäneet vihreiden ensimmäisen tarkistuksen puolesta, jonka mukaan YK: n on sallittava mahdollinen sotilaallisen voiman käyttö, jotta voisimme estää Kosovon albaanien kansanmurhan. Ehdotus päätöslauselman tekstiksi tässä asiassa on epäselvä ja se voidaan tulkita niin, että Nato ja WEU voivat toimia ilman YK: n mandaattia. Mielestämme YK: n mandaatti on välttämätön, jotta mahdollinen sotilaallinen toimi voitaisiin toteuttaa.
Päälinjan Kosovon kysymyksessä on kuitenkin oltava kansainvälinen rauhanomainen painostus ja välitystoiminta, jotta Kosovon konfliktiin saataisiin poliittinen ratkaisu.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat äänestäneet sen päätöksen puolesta, jossa tuomitaan Kosovossa tapahtuvat perusihmisoikeuksien loukkaukset ja ne väkivaltaiset hyökkäykset, joita serbien turvallisuusjoukot, Jugoslavian armeijan yksiköt ja puolisotilaalliset joukot kohdistavat Kosovon väestöä vastaan. Tuemme kuitenkin tarkistusta, jossa painotetaan, että YK: n turvallisuusneuvoston on tehtävä asiassa päätös ennen kuin sotilaallisiin toimiin voidaan vakavasti ryhtyä.

Souchet
Tuskin kuukausi sen jälkeen, kun hyväksyimme viimeisimmän Kosovoa koskevan päätöslauselmamme, parlamentti on juuri äänestänyt samaa aihetta koskevasta uudesta päätöslauselmasta. Oliko tämä todella tarpeen? Tilanteen huononeminen on tietysti huolestuttavaa, mutta mitä todellista hyötyä on monisanaisesta tekstistä, jossa jälleen kerran tyydytään pääasiassa vain tuomitsemaan tehdyt rikokset ja niiden tekijät? Moralisoivien yleisyyksien antamista ei pidä sekoittaa kannanottoihin tai ulkopolitiikan toimiin, joilla on todellista merkitystä.
Sen lisäksi on vältettävä kaikenlaisia suunnasta poikkeamisia. Parlamentissa on esitetty monia vastuuttomia puheita, joissa kaikkinainen rauhan tavoittelu on sidottu niin sanotun Kosovon valtion itsenäisyyden tunnustamiseen. Tämänsuuntainen sitoutuminen ja Tiranan viranomaisten itsenäisen Kosovon tunnustamisella avaaman tien seuraaminen olisi varmasti paras keino ajaa nykyiset selkkaukset täydelliseen umpikujaan. Emme saa unohtaa sitä, että vaikka Kosovon väestöstä on nykyisin albanialaista alkuperää 90 %, se on Serbian valtion historiallinen ja henkinen kehto, ja että ensimmäiset albanialaiset uudisasukkaat asettuivat sinne ottomaanien vallan aloitteesta. Kommunistisen järjestelmän toteuttamaa kansojen sortoa ei saa seurata hajottamisen ja repimisen vimma, joka saattaa johtaa keinotekoisten valtioiden luomiseen ja josta voisi seurata tietyllä aikavälillä pelottavia ongelmia.
Kosovon itsehallintoaseman kyseenalaistaminen vuonna 1989 oli ensimmäinen Jugoslavian kokonaisuutta heikentävä tekijä. Yhteysryhmä pyrkii aktiivisesti nimenomaan tällaisen aseman palauttamiseen mitä suurimpien vaikeuksien keskellä, oli kyse sitten Miloseviin hallituksen väkivaltaisista toimista tai Kosovon vapautusarmeijan sekasortoisesta tilanteesta; vapautusarmeija koostuu erilaisista vastarintaliikkeistä, joilla ei ole varteenotettavaa edustajaa vuoropuhelun osapuoleksi. Yhteysryhmä, jossa yhdistyy Euroopan unionin aktiivinen osa, pyrkii löytämään uhkausten ja myönteisten kannustusten välisen oikean suhteen konfliktin pahentumisen ja laajentumisen ehkäisemiseksi.
Kansallisilla diplomatioilla on tärkeä asema yhteysryhmän rinnalla sen toimien tukijana. ETYJ, jonka puheenjohtajana toimii nykyisin Puola, voi myös vaikuttaa asiaan myönteisesti, ja Itävallan puheenjohtajakaudelle suunnitellut samansuuntaiset hankkeet voivat myös olla hyödyllisiä.
Fourçansin mietintö (A4-0263/98)
Berthu
Arvoisa puhemies, Euroopan rahapoliittisen instituutin vuosikertomus, joka on tämän elimen viimeinen kertomus ennen kuin siitä tuli heinäkuun 1. päivänä Euroopan keskuspankki, osoittaa, kuten parlamentin esittelijä asian kauniisti ilmaisi, tietynasteisen kannanoton yleisyyksissä pysymisen puolesta.
Vuosikertomuksen ensimmäisellä sivulla on kuitenkin valokuva ERI: n täysimääräisesti kokoontuneesta neuvostosta, ja tämä kuva kertoo enemmän kuin koko muu kertomus. Näemme siinä kansallisten keskuspankkien pääjohtajat, jotka seisovat kiltisti vierekkäin toisessa rivissä, kun taas ensimmäisellä rivillä viisi henkilöä istuvat mukavasti nojatuoleissaan: luonnollisesti ERI: n puheenjohtaja Duisenberg, josta tuli EKP: n puheenjohtaja, sekä hänen varapuheenjohtajansa, kuten asiaan kuuluu, ja heidän vierellään myös luonnollisesti kaksi keskuspankkien naispuolista pääjohtajaa. Viides henkilö on Bundesbankin pääjohtaja Hans Tietmeyer, joka tietääkseni ei kuulu mihinkään edellä mainituista luokista. Hänen läsnäolonsa kuvastaa epäilemättä herra Duisenbergin kuuluisaa lausahdusta, ja lainaan: " Euro puhuu saksaa, ja olemme tähän erityisen tyytyväisiä."
Odotimme, että tässä ERI: n kertomuksessa selvitettäisiin meille kuusi kuukautta ennen yhtenäisvaluutan voimaantuloa hieman sitä, miten yhtenäistä rahapolitiikkaa oikein aiotaan harjoittaa taloudellisesti, sosiaalisesti ja poliittisesti erilaisella alueella. Minkä perusteiden mukaan määritetään esimerkiksi korkokantojen yhtenäinen taso? Miten vältetään se, etteivät kaikki ole samalla kertaa tyytymättömiä, ja etenkin se, ettei saavuteta kokonaisvaltaisesti huonompaa taloudellista tulosta verrattuna siihen tulokseen, joka olisi saavutettu jokaiseen kansalliseen tapaukseen hyvin sovitetuilla politiikoilla?
Kertomuksessa ei kuitenkaan käsitellä lainkaan näitä elintärkeitä ja tässä vaiheessa hyvin kiireellisiä kohtia, mikä ei kuitenkaan estä kertomusta julistamasta jälleen kerran, että kertomus, lainaan: " toteaa, että EKPJ: n on varmistettava tavoitteidensa ja politiikkojensa avoimuus, jotta rahoitusmarkkinat ja suuri yleisö voivat ymmärtää ja tukea EKPJ: n harjoittamaa politiikkaa."
ERI: n kertomuksessa tehdään sitä vastoin itse tekstissä samoin kuin ERI: n puheenjohtajan esipuheessa runsaasti tämän alan politiikkaa, kyllä, juuri budjettipolitiikkaa, koskevia tarkennuksia. Herra Duisenberg selittää siinä asian yksinkertaistamiseksi, että julkistalouden alijäämien vähentämistä on vauhditettava, jos ei haluta pakottaa EKP: ta harjoittamaan rajoittavaa rahapolitiikkaa. Hän on sitä paitsi toistanut saman asian viimeisimmän euroneuvoston yhteydessä. On totta, että tämä kaikki on johdonmukaista, mutta on kuitenkin rajoja, joita erityisesti sellaisen henkilön on kunnioitettava, jonka asema niin erikoisella tavalla on kaiken demokraattisen valvonnan ulkopuolella.

Blot
Tämä mietintö antaa tilaisuuden kansainvälistä valuuttajärjestelmää koskevaan tarpeelliseen pohdintaan.
Kuten esittelijä osoittaa, ERI: n kertomus on epäselvä. Kansainvälinen valuuttajärjestelmämme on joka tapauksessa vääristynyt jo perustaltaan, koska se kerran perustuu dollarikantaan: tämä antaa Amerikan yhdysvalloille kohtuuttoman etuoikeuden kansainvälisen rahan liikkeellelaskuun, jolloin se voi osaksi välttyä valuuttakurista, jota muiden maiden on noudatettava.
Euron käyttöönotto ei muuta mitenkään tätä kyseenalaista järjestelmää. Sen lisäksi halu sitoa euron indeksi Saksan markkaan saattaa aiheuttaa deflaatiota Euroopassa ja vaarantaa työllisyystason vähiten kilpailukykyisissä Euroopan maissa.
Jotta jokainen valtio voisi hallita valuuttaansa valuuttakurin puitteissa, jota kaikkien on noudatettava, olisi palautettava kultakanta tai ainakin kultaan sidottu vaihtokurssi. Siten inflaatiopaineita vastaan voitaisiin taistella, ilman että Yhdysvalloille sekä tulevalle Euroopan keskuspankille annettaisiin kohtuuton valta-asema.
Tämä viimeksi mainittu elin, kuten esittelijä mietintönsä 13 kohdassa selvästi myöntää, on riippumaton kunkin jäsenvaltion tilanteesta. Otamme huomattavia riskejä pyrkiessämme keskittämään rahan liikkeellelaskun Euroopassa, jonka taloudelliset erityispiirteet ovat hyvin moninaisia ja erilaisia.
On usein vaarallista luottaa hallituksiin raha-asioissa. On kuitenkin myös vaarallista luottaa liikaa keskuspankkiin. Kultaan perustuva automaattinen järjestelmä, kuten ennen vuotta 1914 Euroopassa, mahdollistaisi vahvan kasvun vakaassa tilanteessa, jossa on mahdollisimman vähän epävarmuutta. On valitettavaa, ettei tätä mahdollisuutta ole tutkittu vakavasti, koska on kannatettu ennakkokäsitystä rahan liikkeellelaskusta huolehtivasta ylikansallisesta laitoksesta.

Caudron
Tämä rituaalinen harjoitus on osoittanut jälleen kerran rajoittuneisuutensa, ja haluan tukea kollegaamme André Fourçansia ja rahapoliittisen instituutin ja Euroopan parlamentin välisten suhteiden joitakin näkökohtia koskevia varauksia.
On tosiaan vahingollista, että tarjottuja välineitä ja analyyseja ei ole tarkasteltu syvällisemmin. Euroopan talouden tarkemman ohjausjärjestelmän avulla jokainen voisi saada siitä todellisen kuvan, ja tämä tukisi omaa pohdintaamme rakentavammalla tavalla.
Tässä mielessä olisi todellakin vahingollista, jos parlamentin ja Euroopan keskuspankin tulevat suhteet kulkisivat tähän suuntaan. Tällaiselta laitokselta on oikeus odottaa enemmän. Lisään, että vielä viime aikoina jotkut kollegamme ovat puhuneet tämänsuuntaisesti ERI: tä koskevien keskustelujen aikana; vaikutti siltä, että sitoumukset oli jo tehty. Uskallan toivoa, että niistä pidetään kiinni.
Jos meillä on lisäksi oikeus esittää sisältöä koskevia varauksia, meillä on myös oikeus epäillä kertomuksen laatimisessa piilevää poliittistaloudellista suuntausta.
Vaikka keskuspankin riippumattomuutta ei olekaan syytä asettaa kyseenalaiseksi, minun on muistutettava, että Euroopan parlamentin ja keskuspankin kanssakäyminen edellyttää kummankin kuulemista. Näinä riitaisina ja vaikeina aikoina kukaan ei voi vedota luotettaviin tietoihin... Muistutan vain Aasian kriisistä ja talousoppiemme aikaisista " ennusteista" !
Kyllä, poliitikkojen on otettava huomioon taloustieteilijöiden analyysit, mutta mielestäni on myös tarpeellista, että he sisällyttävät meidän huomiomme pohdintoihinsa. Vain vaaleilla valittujen edustajien on kaikissa tapauksissa selvitettävä tekemisensä kansalaisille!

Holm ja Schörling
Euroopan rahapoliittisen instituutin vuosikertomusta 1997 koskeva mietintö liittyy oikeastaan euron käyttöönottoon vuonna 1999. Ruotsissa käydyn EMU-keskustelun kannalta mietintö on melko " paljastava" , kun kyse on EMUn merkityksestä. Siinä sanotaan muun muassa:
että yhteinen rahapolitiikka on lähtökohtana euroon siirtyneiden jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen muuntamiselle (A kohta), -että on kuitenkin välttämätöntä kehittää aito yhteisön talouspolitiikka jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen koordinointia ja valvontaa tehostamalla (G kohta), -että työmarkkinoiden vähittäinen uudistaminen on välttämätöntä (5 kohta), -että pidetään valitettavana sitä, että ERI ei ole käsitellyt talousarvio- ja verotuspolitiikkojen yhdenmukaistamisen yleisiä ongelmia Euroopan unionissa, vaikka tällainen yhdenmukaistaminen on unionin taloudellisen ja rahapoliittisen kehityksen odotettavissa oleva huomattava seuraus (7 kohta).Nämä mietinnöstä otetut esimerkit osoittavat selkeästi, että Euroopan parlamentti on selvästi sitä mieltä, että EU: n on EMUn alkamisen yhteydessä 1999 nykyistä laajemmin puututtava jäsenvaltioiden talouspolitiikkaan ja ryhdyttävä hoitamaan sitä.
" Työmarkkinoiden vähittäinen uudistaminen" kuulostaa hienolta, mutta se merkitsee yleensä huonompia palkkaussääntöjä ja kasvavia palkkaeroja, mitä emme voi tukea.
Ruotsi jää euroalueen ulkopuolelle heti alussa vuonna 1999. Mielestämme tämä päätös on hyvä, koska talouspolitiikkaa on mielestämme johdettava jäsenvaltioiden, ei EU: n taholta.
Mietinnössä on kuitenkin myös monia hyviä vaatimuksia. Kyse on muun muassa vaatimuksista nykyisen ERI: n ja sitä seuraavan EKP: n avoimuudesta. Näitä vaatimuksia luonnollisesti tuemme.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Euroopan parlamentin Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Fourçansin mietinnön puolesta. Olemme esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että ERI on edennyt pitkälle niiden välineiden ja menettelyjen valmisteluissa, jotka ovat välttämättömiä yhteisen rahapolitiikan kolmannen vaiheen toteuttamiseksi. Olemme samaa mieltä siitä, että tarvitsemme enemmän julkisia ja yksityisiä investointeja sisäisen kysynnän lisäämiseksi, että ERI: n lausunnot ERM II: sta ovat riittämättömiä ja että Keski- ja Itä-Euroopan maita ja ERM II - liitännäisjäsenyyttä koskevat suuntaviivat puuttuvat liittymistä edeltävän strategian osalta.
Suhtaudumme kuitenkin varauksellisesti esittelijän näkökantaan siitä, että on välttämätöntä laatia varsinainen talouspolitiikka unionin tasolla, mutta kannatamme jäsenmaiden talouspolitiikkojen koordinointia etenkin työllisyyden edistämiseksi.
Emme ole täysin samaa mieltä siitä näkökannasta, jonka mukaan on valitettavaa, että vuosikertomuksessa ei käsitellä EU: n budjetti- ja veropolitiikkojen yhdenmukaistamista koskevaa kysymystä. ERI: n tuskin kuuluu vaatia vuosikertomuksessaan tällaisen politiikan yhdenmukaistamista.

Trizza
Euroopan rahapoliittisen instituutin vuosikertomus, joka on viimeinen ennen instituutin selvitystilaan asettamista ja Euroopan keskuspankin syntyä, on merkittävästi supistunut, sillä siitä on jäänyt pois eräs luku, nimittäin yksittäisten jäsenvaltioiden lähentymisen tilan analyysi, joka tähän asti on muodostanut kertomuksen pääosan.
Kertomuksesta, joka on laadittu historiallisen, euroon johtaneen kehityksen merkittävässä vaiheessa, puuttuu kuitenkin seuraavien aiheiden yksityiskohtainen käsittely:
yksittäisten eurooppalaisten veropolitiikkojen yhdenmukaistamiskehityksen etenemisen perusteellinen tutkimus: yksittäisten kansallisten verotusjärjestelmien tämänhetkiset vääristymät ja epäyhtenäisyydet saattavat, mikäli riippumaton asiantuntijaryhmä ei tuo esille ja analysoi niitä, tehdä tyhjäksi talous- ja rahaliiton saavuttamiseksi tehdyt ponnistelut ja poistaa ne edut ja potentiaaliset mahdollisuudet, joita yhtenäismarkkinat saattaisivat tarjota taloudellisen kehityksen ja nykyisen rakenteellisen työttömyyden asteittaisen vähenemisen toteuttamiselle; -lisäksi kertomuksesta puuttuu kokonaan jäsenehdokasvaltioille omistettu erityinen harkinta niiden talous-, raha- ja rahoituspoliittisten toimien ja niiden todellisen edistymisen toteamiseksi.Lopuksi pidän välttämättömänä kiinnittää huomiota Italian talouden, jota kertomuksessa analysoidaan Ranskan ja Saksan talouksien ohella, rakenteelliseen heikkouteen: tämä on hälyttävää, ja on välttämätöntä löytää siihen tehokkaita parannuskeinoja sekä eurooppalaisilla horisontaalisilla toimilla että yksittäisten kansallisten hallitusten strategioilla. Rakenteellisen työttömyyden ongelman ratkaisu edellyttää nopeita ja suunnattuja toimia: vaikka keskuspankilla onkin tässä asiassa merkittävä rooli, se ei kuitenkaan voi korvata yksittäisten työmarkkinoiden sisäisiä uudenaikaistamistoimia. Sen tähden on välttämätöntä luoda työllisyysstrategia, jota kehitettäessä otetaan huomioon Euroopan demografinen kehitys ja jossa luovutaan jäykistä politiikoista, joilla luodaan - varmasti täysin hyvässä uskossa - ainoastaan hetkellinen ja illusorinen sosiaalisen turvallisuuden tunne, ja jossa otetaan käyttöön uusia joustavampia ja markkinoiden tarpeiden mukaisia työsuhteiden muotoja. Kaikista näistä seikoista huolimatta, ja huolimatta siitä, että arvostamme esittelijän työtä, Alleanza Nazionalen nimissä ilmoitan pidättäytyväni mietintöä koskevasta äänestyksestä.
Manzellan mietintö (A4-0271/98)
Féret
Arvoisa puhemies, lainsäädäntömenettelyjen nopeuttaminen ja yksinkertaistaminen parlamentissa on hyvä uutinen, jonka sanansaattajana toimii herra Manzella.
Saadaanko demokratiavajetta, josta Euroopan toimielimet mitä ilmeisimmin kärsivät, kuitenkaan täytettyä? Vastaus on ilman muuta kielteinen. Jos teemme kaiken mahdollisimman nopeasti ja helposti, emme pureudu olennaiseen. Emme kevennä tällä tavoin parlamenttia hallitsevan kahden suuren ryhmän murskaavaa painoa. Parlamenttia uhkaa edelleen se vaara, että elämme uudelleen sosialistisen puheenjohtajakauden, joka näyttää rajaavan oikeiston näkökenttänsä ulkopuolelle sivuuttaen lähes järjestelmällisesti sitoutumattomat parlamentin jäsenet, joiden katsotaan olevan jatkuvassa paitsiossa.
Pyrkimys tehostaa suhteita kansallisiin parlamentteihin on kaunis ajatus. Kuitenkin joskus, kuten Belgiassa, se on yhtä kaunis kuin hyödytönkin, kun tiedetään, että tässä maassa sekä eduskuntavaalit että eurooppalaiset vaalit ovat selvästi vilpillisiä, olivat tähän syynä sitten tukea saavat tiedotusvälineet, veronmaksajien rahat tai poliittis-taloudellisista vehkeilyistä peräisin oleva likainen raha.
Tämä parlamentaarisen työmme alkuvaiheista, ja jos katsotaan tulevaisuutta, mitä hyötyä on säätää lakeja, kun Belgia jälleen kerran kieltäytyy noudattamasta sille kiusallisia direktiivejä, kuten äänioikeuden antamista Euroopan kansalaisille kunnallisvaaleissa?

Bébéar
" Maastricht" laajensi toimivaltaamme ja vastuutamme. " Amsterdamin" jälkeinen aika uudistaa ja siten yksinkertaistaa nykyisiä liian raskaita menettelyjä.
Pohdimme ja pyrimme päivittäin lähentämään Euroopan unionia ja sen kansalaisia. Tänään meille on tarjottu uusi tilaisuus osoittaa Manzellan mietinnön avulla ponnistelumme ja ennen kaikkea toteuttaa ne käytännössä.
Jos otetaan huomioon ne valtavat tekstimäärät, joita tarkastelemme parlamentin valiokunnissa ja täysistunnossa, meidän on vastattava kaksinkertaiseen haasteeseen: lainsäädäntöprosessin lopulliseen yksinkertaistamiseen ja Euroopan parlamentin, Euroopan komission ja neuvoston osien tasapainottamiseen.
Lainsäädännöllisen työmme yksinkertaistaminen, järkiperäistäminen ja nopeuttaminen on vastedes oikeudellisesti mahdollista. Tehtävänämme on vastaavissa valiokunnissamme rohkaista puheenjohtajia tämänsuuntaisesti. Voidaan käynnistää uudenlainen rakenteellinen vuoropuhelu. Suurin osa alkuperäisistä maistamme noudattaa kaksikamarijärjestelmää. Sen tehokkuutta ei tarvitse enää osoittaa. Sen siirtäminen Euroopan tasolle on toteutettavissa. Riittää, että ensiksi määritetään uusia sääntöjä Euroopan parlamentin toiminnan ja eri toimielintemme välisten suhteiden säätelemiseksi.
Epävirallisen mielipiteiden vaihdon sekä parlamentin, Euroopan komission ja neuvoston johdonmukaisen ja yhteisen työn avulla voidaan saavuttaa siten monia sopimuksia jo ensimmäisessä käsittelyssä järjestelmän avoimuutta haittaamatta ja vaihtaen enemmän tietoja.
Hyväksyn siten Manzellan mietinnön, koska siinä on pyritty parantamaan oikeudellisen työmme laatua ensimmäisessä ja toisessa käsittelyssä sekä sovittelumenettelyissä. Siinä on myös pyritty suunnittelemaan täydellisemmin vuosittaista lainsäädäntöohjelmaa keskittymällä paremmin ensisijaisiin tavoitteisiimme.

Berthu
Euroopan parlamentin juuri hyväksymässä Manzellan mietinnössä ehdotetaan joitakin teknisiä uudistuksia, joiden tarkoituksena on tehdä johtopäätöksiä uudesta yhteispäätösmenettelystä, josta määrätään Amsterdamin sopimuksella muutetun EY: n perustamissopimuksen 251 artiklassa.
Parlamentilla on tietenkin oikeus ryhtyä pohtimaan Amsterdamin sopimuksen jatkoa, mutta parlamentti menee kyllä hieman liian pitkälle siinä, että se otti hyväksytyssä päätöslauselmassa esille tämän sopimuksen aivan kuin se olisi jo lopullisesti hyväksytty ja ratifiointivaihe jo menneisyyttä. Näinhän ei asia ole, ainakaan Ranskassa. Uudessa Euroopassa ei pitäisi suhtautua kansojen hyväksyntään automaattisena muodollisuutena.
Koska Maastrichtin sopimuksella käyttöön otettu yhteispäätösperiaate sekä Amsterdamin sopimuksessa määrätyt laajennukset eivät meitä suuresti tyydytä, olemme sitäkin haluttomampia luottamaan Euroopan parlamenttiin tässä asiassa. Haluan sitä paitsi huomauttaa, että Ranskan perustuslakineuvosto arvioi ensimmäistä kertaa 31. joulukuuta 1997 tekemässään päätöksessä, että tietyillä aloilla sovellettava yhteispäätösmenettely saattaisi loukata kansallisen itsemääräämisoikeuden harjoittamiseen liittyviä perusedellytyksiä.
Tämän yhteispäätösmenettelyn ansiosta Euroopan parlamentilla, jossa ranskalaisilla edustajilla on ainoastaan 13 % äänistä, on itse asiassa viimeinen sana maallemme elintärkeissä kysymyksissä kuten erityisesti henkilöiden kansainvälisessä liikkuvuudessa. Voimme jopa kuvitella tapauksia, joissa Euroopan parlamentti voisi yhteispäätösmenettelyn avulla vastustaa jotain päätöstä, jota kaikki hallitukset kannattaisivat, joita kaikki kansalliset parlamentit puolestaan tukisivat! Tämä on selvää ylikansallisuutta, joka on sitäkin vaarallisempaa, kun Euroopan parlamentti saa valtuutuksensa eurooppalaiselta kansalta, jota ei ole olemassa ja tukeutuu eurokraatteihin, joita puolestaan on valitettavasti aivan liikaa.
Amsterdamin sopimus kuitenkin vain pahentaa tilannetta: menettelyn yksinkertaistamisen verukkeella Euroopan parlamentin asemaa vahvistetaan sopimuksessa, ja parlamentista tehdään yhdenvertainen lainsäätäjä yhdessä neuvoston kanssa, jolloin syntyy tasapainotila, josta Manzellan mietinnössä löydetään tyytyväisinä " kaksikamarijärjestelmää muistuttavia piirteitä" . Lisäksi Amsterdamin sopimuksella on moninkertaistettu vahvistetun menettelyn soveltamisaloja 25: een. Tämän yhteiskehityksen vuoksi Euroopan parlamentti saa lisäpainoa, mikä on yksi Amsterdamin sopimuksen suurista edistysaskelista liittovaltion suuntaan.
Ennen kuin siirrymme kiireesti uuden menettelyn soveltamistoimiin ja sitä keskustelua silmällä pitäen, jota Ranskassa tullaan käymään Amsterdamin sopimuksen ratifioinnista, haluamme lisäksi esittää erään tärkeän peruskysymyksen: ovatko yhteispäätösmenettelyn vahvistaminen ja itse yhteispäätösmenettely ajankohtaisia? Vastauksemme on " ei" , sillä yhteispäätöksellä Euroopan parlamentille annetaan tärkeimmän päätöksentekijän asema, vaikka sillä ei pitäisi olla kuin toissijainen asema. Yhteispäätöksellä kansoilta anastetaan oikeus määrätä omasta kohtalostaan, ilman että eurooppalaisilla järjestelyillä taattaisiin kansallisten parlamenttien mukainen demokratian laatu ja kansalaisia lähellä oleva järjestelmä. Tulevaisuudessa yhteispäätöksestä olisi joko luovuttava - esimerkiksi siten, että ensin hylätään Amsterdamin sopimusehdotus - tai tasapainotettava sitä siten, että kansallisille parlamenteille myönnetään veto-oikeus.

Caudron
Kollegamme Andrea Manzellan esittelemä mietintö on erityisen tärkeä, sillä Amsterdamin sopimuksella toteutetut parannukset on nyt siirrettävä käytäntöön. Euroopan parlamentin todellisen ja tunnustetun vallan puolestapuhujana kannatan meille tänään ehdotettuja toimia.
Yhteispäätösmenettelyn tarkistaminen merkitsee toimielimellemme todellista edistysaskelta, mistä kaikki ovat täällä yhtä mieltä. On sitä paitsi tärkeää muistuttaa yksimielisyydestämme, jos haluamme, että työmme arvostus kasvaa.
Tämä asiaintila näkyy paitsi suhteissamme komissioon myös aivan yhtä tärkeässä asiassa eli halukkuudessamme aloittaa hedelmällinen vuoropuhelu Euroopan keskuspankin kanssa. Parlamentti näyttää tiedostavan nämä molemmat seikat, jotta sen tehtävä lainsäätäjänä tunnustettaisiin.
Halukkuutemme vuoropuheluun on sitäkin oikeutetumpi, kun kollegoidemme suuri enemmistö toivoo lisäksi Euroopan yhdentymisen toteutuvan lähempänä kansalaisia. Jotkut synkkämieliset, joita kuitenkin on yhä vähemmän, saattavat väittää, että tiettyjä aloja koskevissa tietyissä toimissa ei ole edetty tarpeeksi pitkälle. Saavutusten arvioimiseksi on kuitenkin otettava huomioon kaikki määräykset.
Kyllä, olen syvästi vakuuttunut siitä, että meidän on jatkettava etenemistä tähän suuntaan; on nähtävästi poliittisten päätösten aika ja on erityisen tärkeää, että pyritään määrittelemään Euroopan parlamentin lainsäädäntövallan koko merkitys ja ulottuvuus. Toivon, että lähikuukausien aikana käytäisiin runsaasti poliittista keskustelua ja että haukkumasanat ja kansankiihotus jätettäisiin muukalaisia vihaaville ja rasisteille. Tällä tavoin asemamme vain vahvistuu ja uskottavuutemme kasvaa.

Deprez
Tulen usein ajatelleeksi, että omat pettymyksemme ruokkivat ja pitävät yllä skeptistä suhtautumista Eurooppaan, jota valitamme liian monen kansalaisemme tuntevan. Kuinkahan moni Euroopan parlamentin jäsen onkaan näin ollen uhrannut enemmän aikaa ja sanoja surkutellakseen Amsterdamin sopimuksen heikkouksia kuin korostaakseen edistystä - joskus merkittävääkin - jota sillä on saatu aikaan?
Sen vuoksi olen kiitollinen varsinkin esittelijällemme, herra Manzellalle siitä, että hänen mietintönsä Amsterdamin sopimuksella muutetusta yhteispäätösmenettelystä on myönteinen ja hyvin perusteltu.
Esittelijän tavoin myös minä haluan antaa tunnustukseni sille, että Amsterdamin sopimus ei ainoastaan laajentanut vaan myös uudisti yhteispäätösmenettelyä yksinkertaistamalla sitä niin, että Euroopan parlamentti on tulevaisuudessa todellinen lainsäätäjä yhdessä neuvoston kanssa.
Lisäksi esittelijä on mielestäni täysin oikeassa korostaessaan Amsterdamin sopimuksen mahdollistamia merkittäviä muutoksia jo niin sanotussa ensimmäisessä käsittelyssä. Amsterdamin sopimuksessahan määrätään, että tämä ensimmäinen vaihe voikin itse asiassa olla viimeinen - jossa siis syntyy unionin " laki" - jos neuvosto hyväksyy komission ehdotuksen, jota parlamentti ei ole muuttanut, tai jos neuvosto hyväksyy kaikki parlamentin hyväksymät tarkistukset.
Olen myös täysin samaa mieltä esittelijän kanssa, joka näkee tässä mahdollisuudessa merkittäviä etuja lainsäädäntöprosessin nopeuttamiseksi, järkiperäistämiseksi ja yksinkertaistamiseksi.
Olen näin ollen sitä mieltä, että esittelijä on oikeassa korostaessaan, että Euroopan parlamentin on käytettävä tilaisuutta hyväkseen muuttaakseen merkittävästi asennettaan ensimmäisessä käsittelyssä: tekstien oikeudellisen laadun parantaminen, avainasioihin keskittyminen, uusien toimielinten välisten suhteiden luominen. Hienoa työtä, herra Manzella. Olen kanssanne (lähes) varauksetta samaa mieltä.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Manzellan mietinnön puolesta. Olemme tehneet niin, koska mietinnössä käydään hyvin läpi Amsterdamin sopimuksen hyväksymisen myötä parannettua yhteispäätösmenettelyä. Tuemme selkeästi Euroopan parlamentin parannettua vaikutusvaltaa, monilla politiikan aloilla olemme nyt yhtä vaikutusvaltaisia kuin neuvosto. Tanskan sosiaalidemokraatit äänestävät kuitenkin sitä kohtaa vastaan, jonka mukaan lainsäädäntöyhteyksissä tehtävät Euroopan parlamentin tarkistusehdotukset on perusteltava kirjallisesti. Vastustamme tätä mietinnön kohtaa sen vuoksi, että se tekee menettelystä hyvin byrokraattisen ja hitaan, ja sehän ei voi olla yhteisen päätöksentekojärjestelmän yksinkertaistamisen tarkoitus.

Wibe
En äänestä tätä mietintöä koskevassa äänestyksessä, koska perusasenteeni on se, että Euroopan parlamentilla ei pidä olla mitään yhteispäätösmenettelyä neuvoston kanssa. Mielestäni EU: n yhteistyön on perustuttava jäsenmaiden parlamenttien väliseen yhteistyöhön. Jäsenmaiden poliittinen keskustelu perustuu nykyään kansallisiin parlamenttivaaleihin. Euroopan parlamentin valtaa on vähennettävä demokratian tähden.
Frischenschlagerin mietintö (A4-0257/98)
Ahlqvist ja Theorin
Yhteistyötä ja eri nopeuksia koskevaa keskustelua on käyty EU: ssa jo pitkään. Esittelijä on tehnyt kunnianhimoisen yrityksen valaistakseen tätä kysymystä. Päätöslauselmassa on kuitenkin erityisesti kolme kohtaa, joiden puolesta emme voi äänestää, nimittäin 10, 12 ja 21 kohdat. Suhtaudumme epäillen myös 11 kohtaan.
Yhteistyö on edellytys kaikelle kansainväliselle työlle ja etenkin EU: lle. Tavoitetta, joka yhteistyön avulla halutaan saavuttaa, ei voida kuitenkaan koskaan saavuttaa pakottamalla muita jäsenmaita tekemään jotain sellaista, mitä ne eivät halua tehdä. Yhteistyön on oltava täysin vapaaehtoista ollakseen merkityksellistä. Siitä syystä emme voi äänestää 10, 11, 12 ja 21 kohtien puolesta.

Andersson, Hulthén, Lööw ja Waidelich
Mielestämme sen, mitä Amsterdamin sopimuksessa on päätetty demokraattisista syistä, on oltava voimassa, kunnes mahdollinen uusi hallitusten välinen konferenssi muuttaa tätä perustamissopimusta. Hakijamaiden kannalta se lisää myös selkeyttä ja mahdollisuutta tarkkailla EU: n lakien säätämistä.

Berthu
Kansakuntien Eurooppa -ryhmä äänesti Frischenschlagerin mietintöä " Amsterdamin sopimuksen täytäntöönpano: tiiviimmän yhteistyön vaikutukset" vastaan. Ryhmämme selvitti kannanottoaan vähemmistön kannassa, jonka institutionaalisten asioiden valiokunta ystävällisesti liitti mietintöön.
Vaikka valtioiden välinen yhteistyö onkin Euroopassa nykyisin täysin vapaata (lukuun ottamatta luonnollisesti yhteisön teksteillä säädeltyä yhteistyötä), Amsterdamin sopimuksessa haluttaisiin kuitenkin sisällyttää kaikki yhteisön järjestelmään myöntämällä tietylle yhteistyölle erityisasema perustamissopimuksissa. Sen lopullisena tavoitteena on siten vähentää erilaisten yhteistyömuotojen kirjoa Euroopassa luomalla niitä varten yksi ainoa institutionaalinen kehys, joka puolestaan tähtää supervallan rakentamiseen.
Jo tämä suuntauskin on mielestämme aiheeton: neuvostojärjestelmän romahdettua eurooppalaiset voivat nyt nähdä maanosan, joka on vapautunut totalitarismista, ja joka voi toteuttaa vihdoin ihmisten ja kansojen kunnioittamista koskevat ihanteensa. Supervallasta ja siihen liittyvistä yhdistymisistä ei ole mitään hyötyä tässä asiassa. Mikä pahempaa, se olisi ristiriidassa Euroopan monimuotoisuuden kanssa ja heikentäisi eikä suinkaan vahvistaisi sitä.
Lisäksi erityisiä yhteistyömuotoja, jotka on kuitenkin samanaikaisesti sisällytetty yhteisön järjestelmään, sellaisina kuin ne on esitetty Amsterdamin sopimuksessa, voidaan mielestämme arvostella myös tekniseltä kannalta, sillä ne olisivat monimutkaisia ja varsin tehottomia. Päinvastoin kuin on suunniteltu, erityiset yhteistyömuodot monimutkaistavat hallintoa huomattavasti, kuten uusi Schengen-yhteistyö osoittaa. Lisäksi moninaiset ennakkoehdot sekä se, että koko Euroopan unionilla yhteisesti on oikeus pitää silmällä erityisiä sopimuksia, saavat ehdokkaat lannistumaan ja ehkäisevät epäilemättä tiettyjä yhteistyömuotoja, jotka olisivat muuten voineet olla hyödyllisiä.
Tässä istuntosalissa eilen illalla käydyt keskustelut todistivat sitä paitsi, että jopa federalistit putosivat kärryiltä ja osoittivat olevansa hyvin epävarmoja uusien määräysten oikeutuksesta. Kollegamme Ole Krarup on voinut oikeutetusti korostaa, että jos kansalaiset saisivat tietää näin monimutkaisista määräyksistä, he itkisivät ja nauraisivat yhtä aikaa.
Kansakuntien Eurooppa -ryhmä katsoo, että Euroopan yhteistyöt on pidettävä hyvin vapaina kansallisten parlamenttien valvonnan alaisina. Tämä menetelmä on paljon yksinkertaisempi ja hyödyllisempi. Erilaisia yhteistyömuotoja ei pidä yhdistää Euroopan unionin puitteisiin, ellei tämä ole kussakin tapauksessa osoittautunut tehokkaimmaksi keinoksi, ja näin on luotava vapauteen perustuva yhteistyödynamiikka.

Delcroix
Eurooppalaisella yhteistyöllä on ollut olennainen asema yhteisön säännöstöjen kehittymisessä. Menestystä on saavutettu vapaaehtoisesti jaetun itsemääräämisoikeuden kautta, mutta näyttää kuitenkin siltä, että Euroopan unionin on nykyisin syventymisen ja laajentumisen lisäksi tehtävä tilaa tiiviimmälle yhteistyölle.
Jäsenvaltioiden välisen tiiviimmän yhteistyön tavoitteena on ylittää Euroopan unionin jäsenten joskus toisistaan eroavista odotuksista johtuvat umpikujatilanteet. Useissa tapauksissa tämä johtuu yksimielisyysäänestystä koskevista mekanismeista. Kaikki kuitenkin toivovat, ettei tiiviimmän yhteistyön mekanismeja tarvitse toteuttaa käytännössä, koska kansalaiset mieltäisivät sen epäonnistumisen merkiksi.
Lisäksi Euroopan laajentumiseen ja syventymiseen tähtäävien odotettujen institutionaalisten uudistusten ja tiiviimmän yhteistyön, jota käytetään painostusvälineenä, jonka tavoitteena on pakottaa Euroopan rakentamiseen siinä tapauksessa, jos hallitusten väliset menettelyt epäonnistuisivat jälleen kerran, välillä esiintyy tietynlaista kilpailua. Institutionaalisia uudistuksia on siten selkeästi tuettava ja kaikki ponnistelut on keskitettävä niihin. Nykyisin tuntuu toiveajattelulta, että tiiviimpi yhteistyö olisi asianmukainen kehys Euroopan unionin pääasiallisiin haasteisiin vastaamiseksi. Euroopan on valittava oikea mukautumiskeino.
On kuitenkin valmistauduttava pahimpaan ja tehtävä kaikki mahdollinen Euroopan unionin hajoamisen estämiseksi. " Eurooppaa à la carte" ei voida missään nimessä hyväksyä. Jos tiiviimpi yhteistyö on tarpeen, sen on noudatettava tiettyjä perusteita:
1.Yhteisön säännöstöä ja sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa ei saa asettaa kyseenalaiseksi.2. Yhtenäinen toimielinjärjestelmä on säilytettävä.3. Kaiken tiiviimmän yhteistyön on oltava yhteensopivaa niiden Euroopan unionin tavoitteiden kanssa, jotka kaikki jäsenvaltiot jakavat.4. Tiiviimpi yhteistyö otetaan käyttöön ainoastaan viimeisenä keinona, ja siinä on määrättävä asianmukaisista mahdollisuuksista osallistumisen ulkopuolelle jäävien maiden mukaan liittymiseksi myöhemmässä vaiheessa.5. Komissiolla on oltava keskeinen asema perusteiden ja yksityiskohtaisten määräysten soveltamisessa erityisesti yhteisön asioissa.Nämä ehdot sisältyvät Belgian, Alankomaiden ja Luxemburgin 8. maaliskuuta 1996 antamaan muistioon.
Olen tyytyväinen päätöslauselmaesityksen 7 kohtaan, jossa korostetaan tiiviimmän yhteistyön soveltamisalan poikkeuksellista ja rajoitettua luonnetta, sekä 20 kohtaan, jossa pidetään toiveajatteluna sitä, että tiiviimpi yhteistyö voisi muodostaa asianmukaisen institutionaalisen kehyksen.
Päätän puheeni viittaamalla pohdintaryhmään, jonka tehtävänä on valmistella hallitusten välistä konferenssia. Tiiviimpi yhteistyö on ehkä askel eteenpäin, mutta se saattaa johtaa myös aikaisempien saavutusten kyseenalaistamiseen. Joidenkin mielestä kyse on siitä, että kunnianhimoisimmat valtiot voivat kehittyä, kun toisten mielestä kyse taas on päinvastoin siitä, että vältetään yhteisön hankkeisiin osallistuminen. On siten pystyttävä vastaamaan hajoamisen ja halvaantumisen kahteen uhkatekijään.

Deprez
Kollegamme Friedhelm Frischenschlagerin erinomainen mietintö on pieni henkinen taidonnäyte. Hän käsittelee nimittäin herkästi ja vivahteikkaasti yhtä Amsterdamin sopimuksen mukanaan tuomaa kaikkein kiistellyintä järjestelmää eli tiiviimpää yhteistyötä.
Ajatuksen alkuunpanijoiden mukaan voitaisiin ajatella, että tiiviimmän yhteistyön - eli jäsenvaltioille annetun huomattavan mahdollisuuden edetä yhdentymisessä pitemmälle, ilman että heitä viivyttävät muut, jotka eivät halua tai pysty seuraamaan ehdotettua vauhtia - tavoitteena on ratkaista neuvostossa esiintyvät umpikujatilanteet.
Jos tämä on tavoitteena, oliko jokaiselle jäsenvaltiolle varattava lähestulkoon veto-oikeus vedottaessa sillä " kansallisesta politiikasta johtuviin tärkeisiin syihin" , jotka pakottavat Eurooppa-neuvoston tekemään päätöksiä yksimielisesti?
Jos tämä on tavoitteena, oliko määrättävä niin monien takuiden noudattamisesta ei ainoastaan sisällön - jossa ne ovat täysin perusteltuja - vaan myös menettelyn osalta, jossa ne ovat samalla kertaa raskaita ja monitulkintaisia (miten määrittää etenkin " viimeisen keinon" käsite)?
Tosiasiassa en voi esittelijän tavoin olla ajattelematta, että tiiviimpi yhteistyö on tehokasta ennen kaikkea virtuaalisesti: sitä ei juuri käytetä hyväksi, mutta toivotaan, että sen käyttöriski ratkaisee umpikujatilanteita.
Vaikka sitä voitaisiinkin käyttää hyödyksi vain tässä tapauksessa, tiiviimpi yhteistyö olisi jo varsin hyödyllinen asia. Hyväksyin siten tässä hengessä Frischenschlagerin mietinnön.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Frischenschlagerin mietinnön puolesta. Toimimme näin, koska mietintö on mielestämme hyvä jatke Amsterdamin sopimuksessa esitetyille näkemyksille. Olemme kuitenkin äänestäneet mietinnön 10 ja 12 kohtaa vastaan, koska emme yhdy esittelijän kantaan, joka koskee erityistä mahdollisuutta veto-oikeuden käyttöön. Toisin kuin esittelijä olemme sitä mieltä, että yhteistyötä koskeva hätäjarru on järkevä. Pitää olla mahdollista käyttää veto-oikeutta, jos painavat kansalliset syyt niin vaativat. Emme tietenkään tarkoita tällä sitä, että mahdollisuutta on käytettävä kaikissa niissä asioissa, joissa syntyy erimielisyyksiä, mutta olemme vakuuttuneita siitä, että vuoden 1966 Luxemburgin sopimuksen sanamuoto on säilytettävä. Tämä merkitsee sitä, että yhdymme siihen, silloin kun yhden tai useamman jäsenmaan hyvin tärkeät intressit ovat mukana ratkaisuissa, jotka voidaan tehdä äänten enemmistöllä komission ehdotuksen jälkeen, että neuvoston jäsenten on kohtuullisessa ajassa yritettävä päästä ratkaisuihin, joihin kaikki neuvoston jäsenet voivat yhtyä, kun otetaan huomioon niin heidän omat kuin yhteisönkin intressit suhteessa perustamissopimuksen 2 artiklaan.

Lindqvist
Tietyn alueen tiettyjen maiden " tiiviimpi yhteistyö" jakaa EU: n A- ja B-ryhmiin. Amsterdamin sopimus antaa siihen nyt mahdollisuuden tiukoin edellytyksin ja sisältäen takeen siitä, että yksittäisillä jäsenmailla on viime kädessä jäljellä veto-oikeus sellaisten ehdotusten pysäyttämiseksi. Parlamentti ei voi eikä sen pidäkään muuttaa ehdotettuja sopimustekstejä vaikkakaan kaikki jäsenmaat eivät vielä ole ratifioineet sopimusta.
Yksimielisyysperiaatteen korvaaminen määräenemmistöperiaatteella saa todellisuudessa aikaan saman kuin jos veto-oikeus poistettaisiin, toisin sanoen maa, joka haluaa estää muiden maiden " tiiviimmän yhteistyön" , ei voi sitä enää tehdä. Yksimielisyyden ja veto-oikeuden pitäisi olla itsestäänselvyys itsenäisten valtioiden välisessä yhteistyössä. Olen sen vuoksi äänestänyt mietintöä vastaan.

Spaak
Amsterdamin sopimuksessa on väistetty institutionaalisia uudistuksia, joita ei voida kiertää Keski- ja Itä-Eurooppaan laajentuneen unionin kehyksessä.
Määräenemmistöpäätösten laajentaminen neuvostossa on varmasti institutionaalisten uudistusten kulmakivi, jos haluamme välttää institutionaalisen umpikujatilanteen Euroopan unionissa.
On kuitenkin nopeasti käynyt ilmi, että jäsenvaltiot eivät olleet valmiita edistämään alaa koskevia asioita.
Tällä välin on luotu uusi poliittinen käsite, " joustavuus" . Käsite luotiin pohdintaryhmässä ennen hallitusten välistä konferenssia, ja se tuntui ensiksi ihmeratkaisulta, jonka avulla pääsisimme irti meitä uhkaavasta lamaannuksesta.
Valitettavasti Amsterdam on osoittanut meille, ettei niin ole ja että " tiiviimpi yhteistyö" , sellaisena kuin se on uudessa perustamissopimuksessa säädetty, on hyvin rajoitettu (se rajoittuu pääasiassa kolmanteen pilariin) ja todennäköisesti toimintakyvytön.
ELDR-ryhmä pahoittelee Amsterdamin sopimuksessa tarjottua mahdollisuutta siihen, että jokainen jäsenvaltio voi vastustaa määräenemmistöllä tiiviimpää yhteistyötä koskevien määräysten täytäntöönpanoa " kansallisesta politiikasta johtuvien tärkeiden syiden" takia, joita ei sitä paitsi ole mitenkään määritetty.
ELDR-ryhmä katsoo veto-oikeuden esittämismahdollisuuden olevan samalla kertaa ristiriitainen siihen tavoitteeseen nähden, joka on tällä tavoin ratkaista tiettyjä umpikujatilanteita, ja suhteeton verrattuna harkittujen sovellusten laajuuteen.
Katsomme lisäksi, ettei yksikään jäsenvaltio voi vedota tällaisiin syihin, emmekä voi siten luonnollisestikaan tukea mietintöä, jossa suositellaan tällaista mahdollisuutta ja joka tekee " tiiviimmästä yhteistyöstä" täysin toimintakyvyttömän ja hyödyttömän määräyksen.
Niiden, jotka äänestävät tänään tämän mietinnön puolesta, on oltava tietoisia seuraavasta tosiasiasta: jos " tiiviimpi yhteistyö" siten kuin se on määritetty ja säädetty Amsterdamin sopimuksessa, olisi ollut olemassa EMUn käynnistämisen aikaan, euro ei mitä todennäköisimmin olisi koskaan nähnyt päivänvaloa.

Souchet
Ennen kuin kansamme tai heidän edustajansa ovat edes ehtineet ratifioida Amsterdamin sopimusta, Euroopan parlamentti on ominut itselleen sopimukseen sisältyvän määräyksen, joka on antanut sitä haluaville jäsenvaltioille mahdollisuuden tehdä enemmän yhteistyötä tietyillä aloilla.
Euroopan parlamentin reaktio vastaa sen sisällä vallitsevaa ideologiaa: parlamentti haluaa nähdä tässä uudessa määräyksessä vain uhan kannattamansa liittovaltion syntymiselle, ja se haluaisi näin ollen lieventää tämän uhan vaikutuksia mahdollisimman paljon.
Eurooppalaisella menettelytavalla eli valtioiden välisellä vapaaehtoisella yhteistyöllä on kuitenkin tähän mennessä eniten saatu aikaan myönteisiä tuloksia, esimerkkejä riittää Arianesta Airbusiin.
Sama pätee kansainvälisiin suhteisiin. Euroopan parlamentti valittelee uskollisesti YUTP: n tehottomuutta haluamatta tunnustaa, että tämä pysähtyneisyys on rakenteellista. Kuitenkin jos sen sijaan, että Euroopassa olisi kaikin voimin haluttu sälyttää yhtenäisen yhteisön politiikan vastuulle kaikki unionin ulkoiset toimet, siellä osattaisiin kannustaa ja tukea tiettyjen eniten asiantuntemusta omaavien jäsenvaltioiden aloitteita ja tunnustaa niiden eurooppalainen ulottuvuus, silloin kun voidaan katsoa, että kaikki Euroopan maat voivat hyötyä näistä aloitteista, jolloin myös unionin ulkoiset toimet olisivat eri tavoin todellisia, ymmärrettäviä ja arvostettavia. Koska unioni jättää tahallaan huomioimatta kansallisten diplomatioiden tarkoituksenmukaisuuden ja tehokkuuden, se riistää itseltään tärkeimmät valttinsa. Asettamalla etusijalle ideologisen näkemyksen YUTP: sta unioni on itse syypää toimintakyvyttömyyteensä.
Pitämällä sitkeästi kiinni vanhakantaisesta ja yhtenäisestä näkemyksestään Euroopasta, joka perustuu yhtenäisyydelle ja yhdenmukaiselle politiikalle, parlamentti on jälleen kääntämässä selkänsä hedelmälliselle kehitykselle, joka perustuu Euroopan itsenäisten valtioiden väliseen vapaaehtoiseen yhteistyöhön.

Wibe
Kuten toimielimiä käsiteltäessä on tapana, Euroopan parlamentti menee hallitusten välistä konferenssia pitemmälle. Tässä mietinnössä se näkyy hyvin selkeästi 10, 12 ja 21 kohdassa.
En kannata federalistisen Euroopan luomista ja äänestän sen vuoksi 10, 12 ja 21 kohtaa vastaan.
Weilerin mietintö (A4-0269/98)
Caudron
En kanna kaunaa kollegallemme Barbara Weilerille, sillä hänen mietintönsä on laadukas, ja yhdyn ilman epäröinnin häivääkään hänen suosituksiinsa. Olen kuitenkin jo muutamien vuosien ajan säännöllisesti nähnyt hyväksyttävän mietintöjä, jotka liittyvät enemmän tai vähemmän tähän kysymykseen.
Valitettavasti on pakko todeta, että etenemme pienin askelin tällä alalla. Henkilöt, jotka haluavat työskennellä tai jotka joutuvat työskentelemään vieraassa jäsenvaltiossa, törmäävät hallinnollisiin ongelmiin, mikä on täysin ristiriidassa niiden puheiden kanssa, joissa suositaan joustavuutta, liikkuvuutta ja niin edelleen.
Myöntäkää pois, että on sentään ristiriitaista, että useiden miljoonien ecujen kuljettaminen kautta koko maapallon on jopa hämmentävän helppoa, kuten on tullut todistetuksi, mutta kaikenlaisia ongelmia ilmaantuu, kun työpaikka on 50 kilometrin päässä toisessa jäsenvaltiossa heti, kun on ylitettävä jokin raja. Merkillinen ristiriita näin maailmanlaajuistumisen aikana!
Kyllä, olen todellakin ärsyyntynyt, sillä Euroopan kansalaiset ovat lähettäneet minulle kirjeitä, joissa kerrotaan heidän verotusongelmistaan, asumisongelmistaan ja muista, puhumattakaan niistä pitkistä hallintomenettelyistä, joihin heidän on ryhdyttävä ja joiden tulokset ovat usein mitä sattuu.
Kyllä, on ilmeistä, että kansalaisten jokapäiväinen Eurooppa ei ole vielä toteutunut. Sen vuoksi ihmettelenkin sitä, että jotkut kollegamme vastustavat yksinkertaisia, tervettä järkeä edustavia ratkaisuja minkä lie kuvitelmansa perusteella. Itse asiassa juuri nämä samat henkilöt hylkäävät Euroopan yhdentymisen kaikissa muodoissaan... silloin.
Meidän on ehdottomasti edettävä näissä kysymyksissä, sillä niiden aiheuttamien henkilökohtaisten ongelmien lisäksi kansalaistemme mielessä on Euroopan yhdentyminen.
Emme voi tuottaa heille pettymystä tärkeillä poliittisilla valinnoillamme, emme saa unohtaa eurooppalaisten arkipäivää!

Eriksson ja Sjöstedt
Olemme pidättäytyneet Weilerin mietintöä koskevasta lopullisesta äänestyksestä.
Mietintö sisältää paljon kannattamiamme asioita, ja on erittäin tärkeää, että raja-alueiden työntekijöihin liittyvät ongelmat ratkaistaan. Olemme kuitenkin sitä mieltä, ettei verotus-, eläke- ja sosiaaliturvajärjestelmiä tule yhdenmukaistaa. Mielestämme työvoiman liikkuvuus ei ole kasvavan ja jatkuvan hyvinvoinnin perusta.

Lis Jensen
Weilerin mietintöä on kehuttava siitä, ettei siinä erotella ihmisiä sen perusteella, ovatko he alun perin EU-maasta vai eivät. Mietinnön sympaattisesta peruslähtökohdasta huolimatta en voi kannattaa sitä.
Muun muassa koulutusjärjestelmien, sosiaaliturvajärjestelyjen ja verotussääntöjen yhdenmukaistaminen työvoiman vapaan liikkuvuuden vuoksi on kuin ampuisi hyttysiä tykillä. Ongelma on hyvin pieni. Niiden perussääntönä, jotka haluavat tehdä työtä ulkomailla, olisi heti ensimmäisestä työpäivästä lähtien oltava, että he eivät työskentele huonommilla ehdoilla kuin maan omat työntekijät. Kansallisten viranomaisten tehtävänä on valvoa, että tilanne on edellä mainitun kaltainen. Kuten sanottu, kysymys työvoiman liikkuvuudesta yli kansallisten rajojen on pieni asia. Vain 0, 2 % EU: n kokonaistyövoimasta käyttää mahdollisuutta hyväkseen. Vaikka EU pääsisi esimerkiksi USA: n tasolle eli noin 0, 5 %: iin, mitä useat kieleen ja kulttuuriin liittyvät olosuhteet vaikeuttavat, se tuskin alentaisi liian suurta työttömyyttä, mistä myös Weiler itse huomautti.
En voi mitenkään tukea toivomusta asetuksen 1408/71 " pehmittämisestä" . Voin täysin tukea neuvoston tässä yhteydessä noudattamaa sulkua. Kehotan sen vuoksi neuvoston Tanskan neuvottelijoita " pitämään pintansa" . Tanskan ammattiyhdistysliike vastustaa voimakkaasti ajatusta EU-asetuksesta, joka koskee " eurooppalaisia oppisopimusoppilaita" . EU: n ei pidä millään tavalla vaikuttaa ammatillisen koulutuksen sisältöön eikä myöskään mihinkään muuhunkaan koulutusmuotoon. Koulutusala on yksinomaan kansallinen kysymys.
Muun muassa näistä syistä en voi tukea Weilerin mietintöä.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat äänestäneet sen puolesta, että työvoiman vapaata liikkuvuutta EU: ssa parannettaisiin. Eräs Euroopan yhteistyön perusajatus on, että on luotava mahdollisuus henkilöiden vapaalle liikkuvuudelle - ei ainoastaan tavaroille, pääomalle ja palveluille. Euroopan ei pidä olla pelkästään yritysten yhteisö. Sen pitää olla kansalaisten Eurooppa.
Voimme sen vuoksi yhtyä kehotukseen, jonka mukaan vapaan liikkuvuuden monet esteet on poistettava. Vain 0, 2 % EU: n kansalaisista työskentelee muussa kuin omassa jäsenmaassaan. Eräs syy on se, että maasta toiseen muuttaminen on aika hankalaa. Sen vuoksi meidän on saatava aikaan muutamia esimerkiksi sosiaaliturvaan ja sairasvakuutukseen liittyviä selkeitä ja helposti ymmärrettäviä sääntöjä. Se, että ihmiset koettavat onneaan toisessa jäsenmaassa, on tehtävä vähemmän byrokraattiseksi.
Mietinnön esittelijä valittelee Tanskan oikeudellista aluetta koskevaa erityisehtoa. Siihen liittyen huomautamme, että oikeudelliseen alueeseen liittyvä Tanskan erityisehto on Tanskan asia, joka voidaan muuttaa ainoastaan Tanskassa järjestettävän kansanäänestyksen avulla.

Lindqvist (ELDR), Holm ja Schörling (V)
Vastustamme muiden muassa mietinnön kohtaa Schengenin sopimuksesta kuten myös kohtia yksimielisyysvaatimuksen poistamisesta.
Olemme kuitenkin äänestäneet mietinnön puolesta vahvistaaksemme kolmansien maiden kansalaisten oikeuksia.

Lulling
Sosiaaliasiain valiokunnan mietintöä EU: n komission tiedonannosta työntekijöiden vapaan liikkuvuuden edistämiseksi käytettiin jälleen kerran hyväksi kyseisen valiokunnan vasemmalle painottuvan enemmistön taholta kuormittamalla sitä maahanmuuttopolitiikkaa ja kolmansien maiden kansalaisten oikeuksia koskevalla ideologisella painolastilla.
Emme äänestäneet tällä viikolla mietinnön puolesta, joka koski komission ehdotusta kolmansien maiden kansalaisten jäsenvaltioihin pääsyn säännöiksi, sillä poliittisesti samaiselle suunnalle painottuva enemmistö oli pakannut sen täyteen vaatimuksia, joiden seurauksena työmarkkinoillemme, joilla jo nyt on yli 18 miljoonaa työtöntä, vyöryisi vielä satojatuhansia etupäässä halpatyövoimaa edustavia työnhakijoita.
Se, mitä tässä mietinnössä sanotaan kolmansista maista muuttaneiden henkilöiden perheiden yhdistämisestä, ylittää monin verroin kestokykymme rajat ja menee joka tapauksessa yli sen, mitä olemme myöntäneet tähänastisille unioniin liittyville maille siirtymäkauden aikana ja mitä voimme uusille jäsenvaltioille välittömästi myöntää. Perheenjäsenten muutto-oikeuden laajentaminen koskemaan samaa sukupuolta olevia elämänkumppaneita, kaikkia perheenjäseniä näiden kansallisuudesta riippumatta, sellaisia perheenjäseniä, jotka eivät asu siirtotyöläisen kanssa samassa taloudessa, sekä niitä, joilla on useampia kuin yksi aviopuoliso tai elämänkumppani, johtaisi sellaiseen maahanmuuttovyöryyn, jonka aiheuttamasta kuormasta ainakaan oma pieni kotimaani, jonka asukkaista jo nyt yli 37 % on muita kuin luxemburgilaisia, ei yksinkertaisesti selviytyisi.
Mietintö sisältää myös harkitsemattomia siirtotyöläisten verotukseen liittyviä vaatimuksia sekä täysin tyhjästä tempaistun väitteen, jonka mukaan raja-alueiden työntekijöitä olisivat uhkaamassa tuntuvat tulojen menetykset verotusta ja sosiaaliturvaa koskevien säännösten erilaisuuden vuoksi.
Näin ei varmastikaan ole laita niiden lähes 70 000 raja-alueiden työntekijän kohdalla, jotka työskentelevät Luxemburgissa.
En voi myöskään hyväksyä vaatimusta sisäliikenteessä noudatettavan viisumipakon poistamisesta kolmansien maiden kansalaisilta.
Talleyrand on aikoinaan sanonut, että kaikki, mikä on liioiteltua, on merkityksetöntä. Kuitenkin tämän mietinnön ylilyönnit, mikäli niihin suhtauduttaisiin vakavasti, eivät olisi millään muotoa merkityksettömiä, jollei oteta huomioon sitä, että ne lisäävät vettä sellaisten ääriliikkeiden myllyyn, jotka suhtautuvat kielteisesti Eurooppaan.
Tämän vuoksi en voinut asettua kannattamaan tätä mietintöä.

Theonas
Aivan aluksi meidän on pantava merkille vakava viivytys henkilöiden vapaan liikkuvuuden järjestämisessä vastapainona tavaroiden, palveluiden ja pääoman liikkuvuuden täydelliselle vapauttamiselle. Näissä puitteissa korostamme erityisesti maasta toiseen siirtyvien työntekijöiden syviä ongelmia, jotka koskevat heidän sosiaaliturva- ja työsuhdeoikeuksiensa turvaamista.
Erityisen kärjistynyt vapaan liikkuvuuden ongelma on niillä kolmansien maiden kansalaisilla, jotka asuvat laillisesti jonkin jäsenvaltion alueella, kun he liikkuvat Euroopan unionin alueella. Olemme kuitenkin jyrkästi eri mieltä kaikista yrityksistä sitoa vapaata liikkuvuutta koskevat asiat Schengenin sopimukseen, jossa oleellinen asia ei ole henkilöiden vapaan liikkuvuuden helpottaminen Euroopan unionin sisällä, vaan miljoonien kansalaisten keskitetysti tapahtuva elektroninen rekisteröinti ja valvonta sekä Euroopan unionin asteittainen muuttaminen kolmansien maiden kansalaisilta suljetuksi linnakkeeksi, kuten käy ilmi viimeaikaisista ehdotuksista, jotka koskevat maahantulo- ja oleskeluoikeutta.
Lähdetään liikkeelle siitä, että maasta toiseen siirtyvä työntekijä ei ole toisen luokan työntekijä, ja vaaditaan heille tasaarvoista kohtelua taloudellisella, sosiaalisella ja verotuksen tasolla. Lisäksi on täytettävä aukot, joita esiintyy työpaikkaa hakevien ja laillisesti toisessa jäsenvaltiossa asuvien eläkeläisten oleskeluoikeudessa.
Mielestämme neuvoston pitäisi hyväksyä muutosehdotukset asetukseen, joka koskee maasta toiseen siirtyvien työntekijöiden sosiaaliturvajärjestelmien koordinointia, sekä ehdotukset sen soveltamisalan ulottamisesta koskemaan myös virkamiehiä ja niitä kolmansien maiden kansalaisia, jotka ovat jonkin jäsenvaltion sosiaaliturvan piirissä. Lisäksi pitäisi saada aikaan järjestely, joka turvaisi työntekijöiden tasa-arvoisen kohtelun ja heidän oikeuksiensa säilymisen siinä tapauksessa, että he muuttavat toiseen jäsenvaltioon, ja joka turvaisi heidän lisäeläkeoikeutensa urakehityksen katketessa. Korostamme vielä ongelmia, jotka syntyvät työkyvyttömyyden erilaisista määritelmistä, invaliditeettiasteen erilaisesta arvioimisesta sekä toisistaan poikkeavista vakuutusaikojen laskentajärjestelmistä.
Hulthénin mietintö (A4-0233/98)
Deprez
Monikaan ei maissamme enää kiistä sitä, että taloudellisessa kehityksessä on ehdottomasti otettava huomioon ympäristön kunnioittaminen, jottei tulevien sukupolvien tulevaisuutta vaarannettaisi. Yleisesti ottaen kaikki ovat samaa mieltä siitä, että poliittisten päättäjien jatkuvana huolenaiheena olisi oltava työpaikkojen luominen.
Kaikki tämä on siinä määrin totta, että Amsterdamin sopimuksessa unionin tärkeimmiksi tehtäviksi on kirjattu " taloudellinen ja sosiaalinen kehitys" , " työllisyyden korkea taso" sekä " tasapainoinen ja kestävä kehitys" .
Ympäristön sisällyttämisen poikittaisesti kaikkiin unionin ja jäsenvaltioiden politiikkoihin on oltava eurooppalaisten toimielinten tärkeimpiä tehtäviä. Saman on pädettävä työllisyyspolitiikkaan.
Poikittainen politiikka, joka ei jarruta investointeja eikä kasvua ja jossa otetaan hyvin huomioon ympäristönsuojelu, mahdollistaisi itse asiassa yritystemme kilpailukyvyn kasvun, uusien lisäarvojen löytämisen ja lukuisten uusien työpaikkojen luomisen kaikilla koulutustasoilla. Juuri tämä on sen komission tiedonannon ydin, johon mielenkiintomme tänään kohdistuu.
Olen samaa mieltä komission esittämästä strategiasta ja yleisistä periaatteista ja toivon, että jotkut asiakirjat - kuten esimerkiksi komission ehdotus direktiiviksi hiilidioksidi- ja energiaveron käyttöönotosta - valmistuisivat mitä pikimmin.
Näiden ajatusten myötä annan tukeni päätöslauselmalle, jota meille ehdotetaan.

Souchet
Vaatimus ympäristön suojelemisesta asettaa yhteiskunnallemme suuria velvoitteita, mutta ympäristönsuojelun mukanaan tuomia uusia työllistämismahdollisuuksia ei korosteta tarpeeksi. Ympäristöön liittyviä työpaikkoja on Euroopassa nykyisin hieman yli 3, 5 miljoonaa (Eurostatin mukaan). OECD arvioi ympäristösektorin työpaikkojen vuosittaisen kasvun olevan lähivuosina 5, 5 %.
Ympäristöveron käyttöönotto ja vastedes sen yleistyminen osoittavat, että sektorit ja yritykset, jotka eivät panosta tuotannossaan ympäristöystävällisiin prosesseihin, ovat väistämättä vaarassa menettää kilpailukykyään tai jopa tuhoutua.
Jotta kasvu voitaisiin taata siten, että siinä otetaan huomioon ympäristöongelmat, on ratkaistava sekä voimavarojen niukkuusongelma että työllisyyden ja ympäristön välistä yhteyttä koskeva ongelma.
Tämä tarkoittaisi sitä, että luonnonvarojen liikakäyttö ja inhimillisten voimavarojen alikäyttö eivät enää luonnehtisi talouksiamme. Luonnonvarojen ja työllisyyden välille olisi pyrittävä löytämään paras mahdollinen tasapaino. Verotuksen alentaminen voisi edistää tällaista kehitystä, jolloin työllistämiseen liittyvät pakolliset verot ja sosiaalimaksut vähenisivät ja ne voitaisiin muuttaa ainakin osittain ympäristöveroiksi. On siis nopeutettava talouksiemme siirtymistä vanhat ja saastuttavat tekniikat korvaaviin uusiin ja puhtaisiin tekniikoihin sekä toimiin, joilla vähennetään päästöjä tuotantoketjun loppupäässä.
Talouksiemme kansainvälistymisen vuoksi ratkaiseva merkitys on kuitenkin sillä, kuinka kansainvälisen kaupan säännöissä otetaan huomioon ympäristötekijät. Tätä taistelua on käytävä WTO: n tasolla ja se on voitettava. Tämä on Kansakuntien Eurooppa -ryhmän esittämien ja parlamentin osittain hyväksymien tarkistusten sanoma. Nykyisin käytössä olevien välineiden puutteet ovatkin erityisen suuret. On suhteellisen helppoa määrätä ympäristövero kolmansista maista tuotujen tuotteiden pakkausjätteille, mutta nykyisten kansainvälisten sopimusten puitteissa on mahdotonta verottaa (ja tasoittaa näin ympäristöoikeuksien polkemista) tuotantoprosesseista aiheutuvaa veden ja ilman pilaantumista.
Koska on siis välttämätöntä kehittää erityistä ammattitaitoa, joka vastaisi ympäristösektorin uusille työpaikoille ominaisia piirteitä, meidän ei pidä unohtaa, että ympäristönäkökohtien sisällyttäminen tekniseen, taloudelliseen ja oikeudelliseen koulutukseen on kaikilta osin välttämätöntä.
(Istunto keskeytettiin klo 13.30 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Bertens
Arvoisa puhemies, kiitän teitä siitä, että annatte minun käyttää menettelyä koskevan puheenvuoron. Aloitamme taas keskustelun ajankohtaisista aiheista, ja minun on kyllä valitettavasti esitettävä pieni vastalause, mahdollisesti myös joidenkin kollegojeni puolesta. Tämän päivän esityslistalle on merkitty klo 15-18 keskustelu ajankohtaisista aiheista, ja sitten siinä lukee: Nigeria, Valko-Venäjä, ihmisoikeudet ja niin edelleen, ja sen jälkeen tulee joukko numeroita, eräänlaista koodikieltä, josta ei taatusti kukaan voi päätellä, kenen nuo päätöslauselmat ovat tai miksi näitä ajankohtaisia aiheita käsitellään. Keskustelu ajankohtaisista aiheista on jo saavuttanut pohjanoteerauksen. Sehän tiedetään. Siksi puhutaankin parhaillaan sen uudelleenjärjestelystä. Mutta mielestäni täällä ei nyt toimita oikein, kun ei nimittäin ilmoiteta, kuka, mikä puolueryhmä ja ketkä henkilöt paneutuvat Valko-Venäjän tai Nigerian ja niin edelleen asioihin; tämä siitäkin huolimatta, että lehdistökatsauksissa ei ole enää aikoihin kiinnitetty juuri ollenkaan huomiota keskusteluun ajankohtaisista aiheista, koska henkilökunnan on ilmeisesti päästävä kotiin jo klo 15.00 lähtevällä junalla. Arvoisa puhemies, olen erittäin pettynyt. Tiedätte, tai ette ehkä tiedä, että olen jo yhdeksän vuoden ajan yrittänyt tehdä täällä jotakin keskustelulle ajankohtaisista aiheista, en muuten vain vaan tosissani.

Puhemies
Herra Bertens, panin merkille huomautuksenne, jonka välitämme asianomaisille henkilöille.

Keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista seitsemästä päätöslauselmaesityksestä:
B4-0723/98 Bertens ja muut ELDR-ryhmän puolesta Nigerian tilanteesta; -B4-0739/98 Pasty ja Andrews UPE-ryhmän puolesta Nigerian tilanteesta; -B4-0741/98 Maij-Weggen ja muut PPE-ryhmän puolesta Nigerian tilanteesta; -B4-0749/98 Hory ja Macartney ARE-ryhmän puolesta Nigerian tilanteesta; -B4-0752/98 Telkämper ja muut V-ryhmän puolesta Nigerian tilanteesta; -B4-0767/97 Vecchi ja Kinnock PSE-ryhmän puolesta Nigerian tilanteesta; -B4-0769/98 Marset Campos ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Nigerian tilanteesta.
Fassa
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kenraali Abachan yllättävä ja tietyllä tavalla salaperäinen kuolema on aloittanut uuden luvun Nigerian myrskyisissä vaiheissa. Euroopan unioni ei voi jättää huomiotta sitä, että kenraali Abachan väliaikainen seuraaja, kenraali Abubakar, on ilmoittanut eräiden poliittisten vankien vapauttamisesta, mutta samalla sen on myös todettava, että kaikkia vankeja ei ole vapautettu ja että täsmällisiä takeita Nigerian demokraattisen kehityksen pikaisesta edistymisestä ei ole.
Euroopan parlamentin velvollisuus on siis pyytää neuvostoa ja komissiota seuraamaan tarkoin Nigerian poliittista tilannetta ja esittämään maan presidentille luja kehotus sitoutua selkeästi tämän epävakaan siirtymävaiheen aikana maan demokraattisen järjestyksen palauttamiseen.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, Nigerian poliittinen tilanne on muutamassa viikossa dramaattisesti muuttunut. Ensin tapahtui kenraali Abachan odottamaton kuolema, sitten uuden hallitsijan, kenraali Abubakarin, nimittäminen valtaan ja sen jälkeen vangitun oppositiojohtajan, demokraattisesti valitun presidentin, Abiolan, aivan yhtä odottamaton kuolema. Näistä tapahtumista etenkin Moshood Abiolan kuolema on järkyttänyt maailmaa. Tosin kyseessä oli sydänkohtaus, mutta kaikki tietävät, kuinka huonosti Nigeriassa kohdellaan poliittisia vankeja. Oli yleisesti tiedossa, että Abiola, jolla jo kauan oli sydänvaivoja, ei saanut asianmukaista hoitoa ja lääkitystä vankilassa. Oikeastaan voitaisiin puhua kuolemasta heitteillejätön seurauksena.
Tällä välin on Nigeriassa ymmärrettävistä syistä puhjennut levottomuuksia, ja ne ovat johtaneet väkivaltaisiin selkkauksiin poliisin, armeijan ja oppositiota edustavien mielenosoittajien välillä, minkä seurauksena kymmeniä ihmisiä on kuollut. Nigeriassa kysymys on ongelmien leviämisestä ja lisääntyvästä tasapainottomuuden tilasta.
Arvoisa puhemies, mitä tekee Euroopan unioni, jossa oleskelee erittäin paljon Nigeriasta tulleita pakolaisia, demokraattisen opposition auttamiseksi? Jo helmikuussa pyysimme parlamentissa suullisissa kysymyksissä, joita seurasi keskustelu, kiinnittämään huomiota Nigerian pahenevaan tilanteeseen. Puheenjohtajamaa Iso-Britannia suhtautui tuolloin kyllä myötämielisesti kysymyksiimme, mutta paljoakaan ei tapahtunut. Nyt tilanne on entisestäänkin huonontunut ja saanut dramaattisen käänteen. Me PPE-ryhmässä olemme sitä mieltä, että unionin on harjoitettava enemmän painostusta Nigeriaa ja uutta presidenttiä, Abubakaria, kohtaan, jotta ihmisoikeuksien loukkaaminen saadaan välittömästi lopetettua, kaikki poliittiset vangit vapautettua ja demokratia palautettua demokraattisin vaalein.
Mutta unioni ei saa myöskään epäröidä tiukentaa tarvittaessa toimenpiteitä Nigeriaa vastaan painostuksen lisäämiseksi. Olen jo neljä kertaa pyytänyt päätöslauselmien kautta taloudellisia pakotteita. Mutta tärkein kehotus on: määrätkäämme yhdessä Euroopan unionina yhteinen linjamme, astukaamme päättäväisesti Nigerian uutta hallitusta vastaan ja vaatikaamme demokratian ja ihmisoikeuksien palauttamista. Tällä hetkellä on ehkä enemmän kuin koskaan ennen mahdollisuuksia siihen, että Nigeriassa tapahtuu silloin jotain parempaan suuntaan. Siis komissio ja neuvosto: tehkää jotain!

Macartney
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa osoittamalla kunnioitusta päällikkö Moshood Abiolan elämää kohtaan. Vanhan afrikkalaisen perinteen mukaan odotetaan, kunnes vainaja on haudattu ja häntä on kunnolla muisteltu, ennen kuin palataan normaaliin päivärytmiin. Valitettavasti Nigeria ei ole suonut meille tällaista ylellisyyttä, mutta me emme saa antaa tämän hetken mennä ohi osoittamatta kunnioitusta tätä miestä kohtaan, miestä, joka kaikista vaikeuksista huolimatta voitti vaalit neljä vuotta sitten ja yhdisti pohjoisen ja etelän, jorubat ja muslimit. Edesmennyt kenraali Sani Abacha tuhosi tietenkin väkivaltaisesti hänen saavutuksensa. Nigeria - Afrikan suuri jättiläinen - maksaa nyt tästä.
Olen huolestunut tämän Afrikan jättiläisen kansasta - Nigerian hallitukset eivät suinkaan ole tehneet maasta jättiläistä vaan sen kansa. Tässä päätöslauselmassa olemme toimineet oikein pyytämällä 1 ja 2 kohdassa vallan pikaista palauttamista Nigerian kansalle, jotta se voi ottaa oikeutetun paikkansa Afrikan johdossa.

Aelvoet
Arvoisa puhemies, on normaalia olla koskaan iloitsematta toisen ihmisen kuolemasta. Tiettyjen diktaattorien tapauksessa, se minun on rehellisesti sanottava, hyvät kollegat, teen poikkeuksen, ja diktaattori Abachan kuolema on johtanut siihen, että Nigerian poliittinen kehitys on ainakin osaksi vapautunut. Hänen seuraajansa Abubakarin myötä on saatu joitakin vähäisiä merkkejä, jotka viittaavat oikeaan suuntaan, mutta jää vielä tavattoman paljon tehtävää. On erittäin ikävää, että johtaja Moshood Abiola kuoli nimenomaan juuri tässä vaiheessa ja, kuten toisilta tahoiltakin on jo sanottu, epäilemättä heitteillejätön seurauksena, ilman oikeutta asianmukaiseen terveydenhoitoon ja niin edelleen.
Uskon siis, että Nigerian vallanpitäjiä on todella nyt ryhdyttävä painostamaan enemmän, jotta he lopettavat kaikkinaiset sortotoimet, palauttavat oikeusvaltion kunniaan ja vapauttavat kaikki jäljellä olevat 30 poliittista vankia. Vasta sitten voidaan ehkä ajatella Lomén avun vähittäistä uudelleen aloittamista, kun siviilihallitus on muodostettu.

Vecchi
Arvoisa puhemies, enää ei todellakaan ole olemassa mitään tekosyitä, jotka saattaisivat oikeuttaa tämän valitettavasti jo monen vuoden ajan Nigerian oloja luonnehtineen tilanteen säilyttämisen.
Siitä alkaen kun käynnissä ollut demokraattinen kehitys vuonna 1993 katkesi raa'asti sotilasvallankaappaukseen, Nigeriassa on tapahtunut kaikkia kuviteltavissa olevia väärinkäytöksiä, kaikkein perustavimpien ihmisoikeuksien loukkauksia, ja yleistä korruptiota ja sokeaa väkivaltaa suosivat, sotilaiden ja keinottelijoiden kopliin sidoksissa olevat tahot ovat vakiinnuttaneet valtansa.
Parlamentti on toistuvasti ottanut kantaa Nigerian tilanteeseen, ja samoin on tehnyt - merkittävällä tavalla - AKT-EUyhteiskokous.
Diktaattorina hallinneen kenraali Abachan kuolema viime kuussa on herättänyt joitakin toiveita mahdollisesta muutoksesta. Entisen presidentin ja oppositiojohtajan Abiolan juuri ennen vankilasta vapautumista sattunut yllättävä kuolema oli sen sijaan vakava isku mahdolliselle demokraattiselle kehitykselle, sillä sen myötä maan poliittiselta näyttämöltä katosi avainhahmo, jolla oli takanaan demokraattisen kehityksen kannalta merkittävä kannatus ja kansansuosio.
Uudeksi presidentiksi julistettu kenraali Abubakar on toteuttanut eräiden poliittisten vankien vapauttamisen, mutta vielä ei ole selvää, mitkä ovat hänen todelliset aikomuksensa tämän Nigerian historian uuden vaiheen alussa.
Näistä syistä pyydämme Lagosin viranomaisia aloittamaan välittömästi todellisen demokraattisen kehityksen, joka perustuu ennen kaikkea poliittisen vuoropuhelun aloittamiseen kaikkien oppositiopuolueitten kanssa, kaikkien poliittisten vankien vapauttamiseen välittömästi, poliittisen ja etnisen tukahduttamisen lopettamiseen ja vapaisiin vaaleihin tähtäävän kehityksen käynnistämiseen.
Uskomme, että kansainvälisen yhteisön ja erityisesti yhteisön toimielinten ja unionin jäsenvaltioiden hallitusten on nyt ryhdyttävä koordinoimaan toimiaan ja Nigerian vallanpitäjiin kohdistuvaa poliittista painostusta voimassa olevien sanktioiden täydellisestä noudattamisesta alkaen, jotta edistäisimme muutosta, jota jo liian kauan olemme toivoneet saavuttamatta kuitenkaan tähän mennessä mitään tulosta.

Carnero González
Arvoisa puhemies, diktaattori Abacha on todellakin kuollut, mutta diktatuuri on yhä jaloillaan; sen uutena, näkyvänä johtohahmona on toinen sotilas: Abubakar. Joitakin poliittisia vankeja on vapautettu, mutta autoritaariset rakenteet säilyvät. Monet muut poliittiset ja mielipidevangit ovat yhä vankiloissa, ja toistaiseksi lupaukset demokratisoinnista ovat vain lupauksia ja sanoja, jotka voivat olla tuulen viemää.
Sen vuoksi mielestäni on hyvin tärkeää, että Euroopan unioni säilyttäisi nyt vankan ja vaativan kannan Lagosin viranomaisiin ja ettei se millään tavalla antaisi mitään uskottavuutta esitetyille lupauksille, ei pienimmässäkään määrin. Tässä mielessä muutamat viittaukset Euroopan unionin jäsenmaiden valtionpäämiesten taholta ovat mielestäni erittäin huolestuttavia, kuten esimerkiksi presidentti Chiracin taholta, joka ilmeisesti pyrkii vakuuttamaan eurooppalaiset uuden diktaattorin Abubakarin lupausten hyvyydestä.
Tässä tilanteessa on selvää, että pakotteet on pidettävä voimassa, että niitä on lisättävä, että on pyrittävä siihen, että Euroopan unioni, eikä yksin se, toteuttaisi sellaista politiikkaa, niin että muodostettaisiin siviilihallitus, sellainen poliittisen opposition ja Nigerian demokraattisten voimien osallistumiseen perustuva hallitus, joka voisi valmistella vapaita vaaleja. Sitä ennen on onnistuttava vapauttamaan kaikki poliittiset vangit ja palauttamaan perusluonteiset vähimmäisvapaudet.
On todellakin pahoiteltava sitä, että presidentiksi valittu Abiola on kuollut - varmaankin lääkehoidon puuttuessa - ja että hän on kuollut vankilassa joitakin päiviä Abachan jälkeen.

Bertens
Arvoisa puhemies, Abachan kuolema luo - ikävä kyllä mutta luojan kiitos - uusia mahdollisuuksia, kuten sanottiin. Kaikista ristiriitaisista tiedoista huolimatta uusi vallanpitäjä, Abubakar, on halukkaampi demokratisoimaan. Samalla Abiolan kuolema on vaikuttanut siihen, että maassa vallitsee erittäin jännittynyt tilanne. Unionin on nyt osoitettava selkeyttä ja yksimielisyyttä - mikä on samaa kuin vaatisi lumen satavan kesällä, se on rehellisesti sanottava - mutta olkoon, neuvoston ja komission on yhdyttävä toivomukseen, että valta luovutettaisiin nopeasti siviilihenkilöiden muodostamalle väliaikaishallitukselle. Se on ainoa tapa saada toivotut demokraattiset vaalit aikaan. Pakotteet, myös kaikkein yksinkertaisimmat, saadaan lopettaa vasta sitten, kun todellinen demokratia on palautettu. Unionin on tarjottava apuaan vuoropuhelun aikaan saamiseksi ja annettava ylimenokauden sujua mahdollisimman menestyksellisesti.
Yrityksiin käyttää hyväksi etnisiä vastakohtaisuuksia on tartuttava. Tämä vaara ei kuitenkaan saa olla syy estää demokratiaa toteutumasta. Arvoisa puhemies, demokratia, ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja oikeusvaltion rakentaminen ovat yhä edelleen parhaita takeita kestävyydestä ja edistyksestä. Mutta näyttäkäämme me unionissa nigerialaisille, että kysymys ei ole ainoastaan eleistä, vaan todellakin avusta, yhteistyöstä.

Moorhouse
Arvoisa puhemies, Nigeria on jo pitkään ollut levottomuuksien ja julmuuden näyttämö, ja demokratian ja ihmisoikeuksien tulevaisuudennäkymät ovat yhä erittäin epävarmat. Kenraali Abachan äkillinen kuolema voi ehkä avata tien toiveikkaammalle tulevaisuudelle, mutta tämä ei suinkaan ole varmaa.
Päätöslauselmassamme pyydämme neuvostoa ja komissiota painostamaan jälleen Nigerian viranomaisia, mutta valitettavasti kaikki jäsenvaltiot eivät ole täysin tukeneet aiempiakaan pakotteita. On toivottavaa, että jotkin niistä vastustavat kiusausta väistellä kysymystä henkilökohtaisten etujen takia.
Olisi kiinnostavaa tietää, yrittääkö komissio valvoa pakotteiden käyttöä.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa puhemies, kauan jatkuneiden poliittisten ja taloudellisten olojen heikkenemisen ja vakavien ihmisoikeusloukkausten jälkeen Nigeriassa näyttää nyt avautuvan mahdollisuus - vaikkakin pieni - myönteisempään kehityssuuntaan.
Uusi valtionpäämies kenraali Abubakar on vapauttanut joitakin poliittisia vankeja ja ilmaissut selvästi aikomuksensa johtaa maata kohti siviilihallintoa. Tämä on myönteistä kehitystä. Nyt muodostunutta poliittista tilaisuutta pitäisi rohkaista ja käyttää, jotta ryhdyttäisiin lisätoimiin demokratian palauttamiseksi ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseksi. Suhtaudun myönteisesti tässä keskustelussa annettuihin lausuntoihin, joissa meitä kehotetaan tähän.
Palautan mieliin sen, että neuvosto kehotti 13. heinäkuuta kenraali Abubakaria vapauttamaan kaikki jäljellä olevat vangit ja selventämään hänen tulevia vaaleja koskevia suunnitelmiaan. Kannatamme tiiviimpää vuoropuhelua Nigerian viranomaisten kanssa edistääksemme ja, jos mahdollista, auttaaksemme siirtymistä demokratiaan. Euroopan unioni on jo ottanut ensimmäiset askeleet kohti tällaista vuoropuhelua, kun ministeri Lloyd kävi äskettäin maassa EU: n puheenjohtajamaan edustajana. Meidän pitäisi jatkaa näitä ponnisteluja, ja on tärkeää, että muut YK: n ja OAU: n (Afrikan yhtenäisyysjärjestö) kaltaiset kansainväliset elimet työskentelevät aktiivisesti kohti samaa päämäärää.
Komissio ilman muuta pahoittelee syvästi päällikkö Abiolan äkillistä ja traagista kuolemaa 7. heinäkuuta. EU oli toistuvasti vaatinut hänen vapauttamistaan. Hänen kuolemansa tuo lisää epävarmuutta Nigerian poliittiseen tilanteeseen ja se on johtanut epäluottamuksen ilmapiirin tiivistymiseen sekä levottomuuksiin ja väkivaltaisuuksiin. Tämä on korostanut tarvetta lisätä luottamusta herättäviä toimenpiteitä vallanpitäjien taholta koko Nigerian yhteiskuntaa kohtaan.
Voin vakuuttaa herra Moorhouselle, että komissio tarkkailee tiiviisti Nigerian tilannetta, ja tulevina kuukausina Euroopan unioni arvioi Nigeria-politiikkaansa, myös pakotekysymystä. Meidän politiikkamme tavoitteena on rohkaista ja vaatia demokratian täysimääräistä palauttamista ja ihmisoikeuksien täysimääräistä kunnioittamista. Tämä edellyttää kansallisen sovinnon prosessia, joka perustuu uskottavaan suunnitelmaan siviilihallintoon siirtymiseksi, ja kaikkien poliittisten vankien vapauttamista. Voin vakuuttaa parlamentille, että me ponnistelemme tähän suuntaan.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista kuudesta päätöslauselmaesityksestä:
B4-0728/98 Bertens ELDR-ryhmän puolesta Valko-Venäjän tilanteesta; -B4-0732/98 Saint-Pierre ARE-ryhmän puolesta Valko-Venäjän tilanteesta; -B4-0756/98 Schroedter V-ryhmän puolesta Valko-Venäjän tilanteesta; -B4-0758/98 Mann, Hoff ja Botz PSE-ryhmän puolesta Valko-Venäjän tilanteesta; -B4-0770/98 Carnero González ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Valko-Venäjän tilanteesta; -B4-0784/98 Habsburg-Lothringen, Ferri ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta Valko-Venäjän tilanteesta.
Bertens
Arvoisa puhemies, liberaaliryhmä on tyytyväinen neuvoston, komission ja parlamentin ja lukuisien kolmansien maiden yksimieliseen asenteeseen tässä suhteessa mitä tulee Minskin hallitukseen Valko-Venäjällä. Niin kutsuttu suurlähetystötapaus kertoo yhtä aikaa presidentti Lukashenkon suuruudenhulluudesta ja maailmasta vieraantumisesta. Se, että hän niin helposti loukkaa kansainvälisiä sopimuksia, antaa vain vähän toivoa hyvästä yhteistyöstä. Lukashenkon vastaus, jossa hän toivoo, että terve järki ja realismi tunteiden sijasta määräävät Euroopan politiikassa, on isku vasten kasvojamme.
Hänen kansainvälinen politiikkansa on kuitenkin vain varjo hänen autoritaarista itsevaltaisesta sisämaanpolitiikastaan. Näyttää aivan siltä kuin, saanen sanoa sen, stalinismin ajat olisivat palanneet. Tätä vastaan on selvästi asetettava yksimielinen kansainvälinen rintama. ETYJ: n ponnistelut demokratian edistämiseksi ansaitsevat kunnioitusta, samoin kuin Tacisdemokratiaohjelma, mikäli Valko-Venäjän hallitus ei niitä sitten ehkäise.
Unionin on oltava valmis vuoropuheluun. Mutta ensin Lukashenkon on täytettävä vuoropuhelun ehdot. Hän tuntee Euroopan unionin ulkopuolisia maita koskevan sopimuspolitiikan demokratia- ja ihmisoikeusvaraukset. On hänen syynsä, että ValkoVenäjä on Euroopan syrjimä.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, käsittääkseni meillä on edessämme kaksi ongelmaa, joista toinen on psykiatrinen - jonka eteen emme ilmeisesti voi tehdä paljonkaan - ja toinen poliittinen.
Yksi kerta ei vielä tee tapaa, joten uskoakseni voimme onnitella neuvostoa siitä vankkumattomasta kannasta, jonka se on omaksunut Valko-Venäjään nähden. Tässä asiassa olisi kuitenkin mentävä pitemmälle. Kun otetaan huomioon, että Venäjälle on juuri myönnetty osittain Euroopan unionin ansiosta noin 20 miljardin dollarin laina, on erityisen perusteltua odottaa maalta enemmän, jotta kommunistisen ja stalinistisen suoja-alueen ylläpitäminen, ei paluu, kuten herra Mertens sanoi, keskellä Eurooppaa loppuisi. Venäjää olisi syytä painostaa. Toimia vaaditaan myös Euroopan neuvostolta. Mielestäni 15 jäsenvaltion olisi ponnisteltava sen eteen, että Valko-Venäjältä otettaisiin Euroopan neuvoston, samoin kuin ETYJ: n ja muiden tahojen jäsenyys pois. Meidän on mielestäni pysyttävä hyvin lujina ja jatkettava neuvoston viitoittamalla tiellä.

Schroedter
Arvoisa puhemies, presidentti Lukashenko on toimillaan viemässä Valko-Venäjän omaehtoisen eristäytymisen kohtuuttomuuksiin asti. Maan hajotetun parlamentin jäsenten jälkeen, riippumattomien tiedotusvälineiden ja nuorison jälkeen olivat vuorossa länsimaiden suurlähettiläät, jotka Lukashenko valitsi henkilökohtaisiksi vihollisikseen ja joita hän kohteli kaltoin. Kansainvälinen yhteisö reagoi vasta, kun kohteeksi joutuivat omien maiden kansalaiset. Vasta hyvin myöhään se käsitti, että Lukashenko ei ole valmis pitäytymään Euroopan noudattamissa kansainvälisissä säännöissä ja että ainoa toivo tälle maalle demokratiaan palaamiseksi edellyttää tuen antamista sen oppositiolle, sillä oppositiossa on sen toivo.
Viisumikielto oli neuvoston ainoa johdonmukainen toimi. Se tuli kuitenkin pahasti myöhässä. Sen vaikutus on ällistyttävä. Kuvitelkaapa, että maan asukkaat ovat nyt käsittäneet, kuka on syypää heidän tilanteeseensa. Eivät he eivätkä länsimaat, vaan hallituksen vastuulliset tahot. Pieni väline, jolla on hämmästyttävä vaikutus! Nyt edellytetään vain, että tätä työtä jatketaan johdonmukaisesti, toisin sanoen Lukashenkolta on vaadittava, että hän toimii yhteistyössä ETYJ: n tuki- ja valvontaryhmän kanssa. Häneltä on vaadittava, että hän näyttää vihreää valoa Tacis-ohjelmalle, niin että siviiliväestö ei enää joudu kärsimään tilanteesta. On vaadittava, että hän hyväksyy sen, että hänen vaalikautensa ulottuu enää seuraavaan vuoteen asti ja että maassa valmistellaan vapaita ja rehellisiä vaaleja.
Tässä yhteydessä tiedustelen teiltä, herra Leon Brittan: millaisia valmiuksia komissiolla on asiassa ja minkälaisia ehtoja se aikoo ehdottaa neuvostolle käytettäväksi, jotta viisumikielto saadaan jälleen poistettua?

Mann, Erika (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Sir Leon Brittan, olen iloinen, että olette paikalla. Olemme tulleet kriittiseen kohtaan suhteissamme Valko-Venäjään, ja toivoisin kovasti, että tämä olisi viimeinen päätöslauselma, jota joudumme käsittelemään, ja että pääsisimme viimein liikahtamaan myönteisen ratkaisun suuntaan.
Valko-Venäjän hallituksen viimeisimmät päätökset ovat vakava loukkaus diplomaattisia suhteita koskevaa Wienin sopimusta vastaan. Neuvoston päätökset ansaitsevat meidän täyden tukemme. Sittemmin näyttää kuitenkin päästyn uusiin neuvotteluihin, ja sopimukseen pääsy konfliktissa näyttäisi olevan näköpiirissä. Valko-Venäjän hallitus on viestittänyt olevansa vakavasti kiinnostunut myönteisestä ratkaisusta. Tätä pidämme luonnollisesti erittäin hyvänä asiana. Tämän konfliktin pitäisi kuitenkin antaa meille aihetta selvittää itsellemme, kuinka pettävällä jäällä me kaiken kaikkiaan asiassa liikumme. Suhteissa odotetaan pikaista suunnanmuutosta.
Valko-Venäjä kuuluu eurooppalaiseen perheeseen. Eristämistä ei haluta. Valko-Venäjästä tulee pian välitön naapurimme. Asetun sen vuoksi nimenomaisesti tukemaan neuvoston esittämää sanamuotoa ja ehdottaisin, että teemme 1 kohtaan vielä seuraavan lisäyksen - ehdotan käytettäväksi englanninkielistä tekstiä, mutta koska minulla ei ole sitä tässä alkuperäisenä, luen sen saksankielisessä muodossaan, joka suoraan vastaa sitä: "und unterstützt voll den Wunsch des Rates, ausgedrückt im Gemeinsamen Standpunkt vom 13. Juli, eine konstruktivere Beziehung zu Belarus entwickeln zu wollen" (ja antaa täyden tukensa neuvoston toivomukselle, jonka se on ilmaissut 13. heinäkuuta vahvistamassaan yhteisessä kannassa, halustaan kehittää rakentavat suhteet Valko-Venäjään).
Tähän tarvitaan kuitenkin myös selkeän myönteisiä signaaleja Valko-Venäjän taholta. Euroopan parlamentti on yli kaikkien puolueryhmärajojen osoittanut, miten vakavissamme olemme kiinnostuneita suhteiden parantamisesta. Mutta tähän kuuluu tietenkin myös se, että asiassa noudatetaan demokraattisia pelinsääntöjä. Niitä emme voi jättää huomioon ottamatta emmekä luonnollisesti aio myöskään niin tehdä.
Valtuuskunnan Brysselissä pidetty kokous Valko-Venäjän tilanteesta oli kaikin puolin myönteinen. Suurlähettiläs Wick osoitti meille selkeästi ja hyvin käytännöllisellä tavalla, mitä eri ratkaisutapoja hän on ajatellut käytettävän suhteiden parantamiseksi. Suunnitelmissa on järjestää seuraava tällainen tilaisuus marraskuussa Valko-Venäjällä, ja toivoisin, että silloin kaikilla nyt täällä olevilla kollegoillamme olisi mahdollisuus tulla mukaan ja jatkaa suhteiden parantamiseen tähtäävää työtämme.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, aivan aluksi minäkin haluaisin todeta olevani iloinen siitä, että tänä päivänä Valko-Venäjältä on jälleen tullut tietoon merkkejä siitä, että viime päivien hyvin kiristynyt tilanne näyttäisi mahdollisesti olevan jossain määrin normalisoitumassa. Valko-Venäjän edustajat ovat usein syyttäneet meitä siitä, että me eritoten ihmisoikeuskysymyksissä käytämme monesti kahtalaisia mittapuita. Mieleeni on silloin tullut aina vain yhdenlainen vastaus, nimittäin sellainen, että maita, jotka ovat välittömiä naapurivaltioitamme ja joiden kohdalla lähdemme siitä, että ne joskus haluavat kuulua osana yhteisöömme ja ovat kulttuurisesti meitä tavattoman lähellä, niin kuin Valko-Venäjän kohdalla tosiasiallisesti onkin, että näitä maita tarkastellaan luonnollisesti erityisen kriittisin silmin.
Emme mittaa maita erilaisilla mittapuilla, mutta katsomme kenties asioita monenkin maan kohdalla hieman tarkemmin kuin joidenkin toisten, yksinkertaisesti siksi, koska meillä kuuluisi olla ja haluaisimme meillä olevan näihin maihin läheiset suhteet. Siitä myös johtuu se, että tarkastelemme monesti hyvin kriittisesti Valko-Venäjää ja katsomme, mitä maassa todella tapahtuu. Silloin joudumme tosin myös huomauttamaan siitä, jos jotkin asiat siellä eivät kerta kaikkiaan ole hyväksyttävällä tolalla, niin kuin olemme tehneetkin. Suurlähetystöjen puolittainen sulkeminen on luonnollisesti jotakin sellaista, jota emme voi missään nimessä hyväksyä, ja reaktiomme siihen ovat siksi mielestäni olleet hyvin asianmukaisia. Emme tietenkään voi hyväksyä myöskään erilaisten kansalaisjärjestöjen maahantulon ja työskentelyn kieltämistä. Asialle on tosin tehty jotakin ja tiettyjä viitteitä paremmasta on nähty, mutta ei kuitenkaan vielä hyväksyttävissä määrin.
Luonnollisesti pakottava vaatimus siitä, että ETYJ voi vapaasti toimia maassa ja hoitaa tehtäviään ja saamaansa mandaattia, on myös meille hyvin merkittävä asia. Mittaamme tätäkin maata tosiasiallisesti sen tekojen mukaan, emmekä pelkästään niiden sanojen mukaan, joita saamme sen taholta toistuvasti kuulla. Meille on erittäin suuri merkitys sillä, että kyseinen eurooppalainen maa pystyisi saavuttamaan sen vaatimustason, joka todella vastaa käytännössä sekä meidän käsityksiämme että Valko-Venäjän asukkaiden käsityksiä, niin että pystymme neuvottelemaan asiasta järkevästi ja saamme luoduksi sille hyvät lähtökohdat.

Féret
Arvoisa puhemies, päätöslauselmaesitys Valko-Venäjän tilanteesta on mestariteos, maailman ihmeisiin luokiteltava taidonnäyte väärän tiedon levittämisestä, aivan kuin valheellista tietoa Timi&#x015F;oarasta ja Persianlahden sodasta antaneet tiedotusvälineetkin, siitä niin sanotusta kirurgisesta sodasta, joka oli hirveää teurastusta.
Valko-Venäjän viranomaiset ovat päättäneet - mikäpä voisi olla normaalimpaa - korjata yli 50 vuotta vanhat vesijohdot, ja on kerrottu, että suurlähettiläitä on karkotettu ja Wienin sopimusta sekä ihmisoikeuksia on rikottu vakavalla tavalla.
Tunnen hyvin Valko-Venäjän kansan ja heidän presidenttinsä Lukashenkon. Valko-Venäjän kansa on kärsinyt ja kärsii edelleen Tsernobylin onnettomuudesta samalla kun lännessä suhtaudutaan siihen pöyristyttävän välinpitämättömästi. On muistettava, että presidentti Lukashenko on innokkaiden kansalaisten demokraattisesti valitsema presidentti, joka lupasi kansalle taistella korruptiota vastaan ja myös tekee niin. Tästä vaalilupauksensa täyttäneestä poliitikosta olisi syytä ottaa esimerkkiä vanhoissa ja korruptoituneissa puolueissamme, joita on Ranskassa, Belgiassa ja Italiassa, näissä vanhoissa, vehkeilyihinsä piintyneissä ja rikollisluontoisten välienselvittelyjen tahrimissa puolueissa, joissa syyllisiä ei useinkaan rangaista mitenkään.
Keitä me olemme antamaan Valko-Venäjälle demokratian oppitunteja, kun meillä vaalit ovat ahtaalle saatetun lehdistön ja likaisen rahan vilpillisesti vääristämiä? Voisiko parlamenttimme olla paikka, jossa keskustellaan ja valehdellaan? Meille on väitetty jopa täällä, ettei Valko-Venäjällä ole lehdistön vapautta. Olen kuitenkin käynyt maassa ja todennut, että jokaisessa lehtikioskissa oli vapaasti myynnissä kahdenlaisia hallitusta kannattavia päivälehtiä ja kahdenlaisia opposition päivälehtiä. Tunnemme kaikki sananparren siitä, miten näkee tikun veljensä silmässä, mutta ei malkaa omassaan. Olisi suotavaa, että pohtisimme pitkään sen sisältöä.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, näytän teille jäljennökset edessäni olevasta kahdesta, neuvoston puheenjohtajalle 11. heinäkuuta osoitetusta kirjeestä, joista toinen on itse presidentti Lukashenkolta ja toinen Valko-Venäjän ulkoministeriltä, jotka molemmat sitoutuivat täyttämään Minskiin nimitettyjen suurlähettiläiden toivomukset ja vaatimukset. Neuvosto on jo valinnut Saksan suurlähettilään matkustamaan lähipäivinä Minskiin sopimuksen tekemiseksi. Mielestäni olisi valitettavaa, jos Euroopan parlamentin päätöslauselmalla vaarannettaisiin alkaneet neuvottelut, jotka ovat jo melkein päätöksessään.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa puhemies, parlamentin päätöslauselmassa ei tehdä mitään niistä vaarallisista asioista, joihin äsken viitattiin - pikemminkin päinvastoin. Komissio suhtautuu myönteisesti parlamentin esityksiin Valko-Venäjää koskevaksi päätöslauselmaksi. Suurimmaksi osaksi keskustelu on ollut erittäin tasapuolinen, ja siinä on arvosteltu asianmukaisesti Valko-Venäjän tapahtumia ja esitetty sellainen toive, ettei Valko-Venäjää eristettäisi, vaan sitä autettaisiin kulkemaan oikeaa polkua.
Vastauksena viimeiselle puhujalle sanon, että vaikka maassa on demokraattisesti valittu hallitus, se ei vapauta sitä noudattamasta kansainvälisiä normeja ja kunnioittamasta ihmisoikeuksia. On aivan mahdollista, ettei demokraattinen hallitus menettele näin, ja kun sellaista tapahtuu, on oikein ja jopa välttämätöntä, että kansainvälinen yhteisö huomauttaa siitä ja ryhtyy tarvittaviin toimenpiteisiin.
Sen tähden komissio suhtautuu myönteisesti parlamentin päätöslauselmaesityksiin, sillä niissä osoitetaan, että kaikki Euroopan unionin toimielimet ovat syvästi huolissaan esimerkiksi diplomaattisia suhteita koskevan Wienin yleissopimuksen toistuvista loukkauksista. Lisäksi niissä osoitetaan institutionaalista solidaarisuutta Euroopan unionin Valko-Venäjää koskevaa yhteistä kantaa kohtaan, jota on pidetty varsin ankarana.
Tästä huolimatta komissio toivoo myös, että Valko-Venäjän hiljattain antamat lupaukset pyrkiä ratkaisemaan diplomaattinen kriisi toteutuvat pian rakentavina askeleina. Tällöin ei olisi mitään syytä ryhtyä lisätoimenpiteisiin, joita Valko-Venäjä ei halua, kuten ei ilmeisestikään myös Euroopan unioni.
Yksi puhujista mainitsi Venäjän. Ulkoministeri Primakov sanoi 24. kesäkuuta Euroopan unionin ministeritroikalle, että Venäjä yhtyi unionin Valko-Venäjää koskeviin huolenaiheisiin ja että se yrittää myötävaikuttaa asiaan. Aina kun pidetään virallinen kahdenvälinen kokous, komissio kehottaa toistuvasti Venäjää puuttumaan asiaan, jotta Valko-Venäjä saadaan takaisin oikealle tielle. Komissio on jo ryhtynyt huomattaviin toimenpiteisiin ja muun muassa lykännyt pääosaa Tacis-ohjelmasta. Se ei ole vielä pyrkinyt lisäkeskusteluihin kansalaisyhteiskunnan kehittämiseen pyrkivästä Tacis-ohjelmasta kansallisen koordinaattorin kanssa, mutta me toivomme, että nykyiset vaikeudet Valko-Venäjän kanssa eivät estä tätä ohjelmaa koskevan rakentavan vuoropuhelun aloittamista Valko-Venäjän ja kollegojen kanssa. ETYJ: n valtuuskunta Minskissä tukee tätä ohjelmaa, sillä se täydentää kaikilta osin ETYJ: n omia tavoitteita.
Toivon siis, että - parlamentin tuella, jota arvostan suuresti - harjoittamamme politiikka on jatkossakin tasapainoista ja että siinä pyritään olemaan lujia ja toteuttamaan niin ankaria toimenpiteitä kuin on tarpeen, jos Valko-Venäjän hallitus rikkoo kansainvälisiä normeja. Samalla meidän on politiikassamme myös pyrittävä ojentamaan ystävän käsi ja osoitettava, että olemme valmiita tekemään yhteistyötä Valko-Venäjän hallituksen kanssa, jos se toteuttaa antamansa lupauksen pyrkiä ratkaisemaan kriisi ja menettelee sellaisella tavalla, jonka parlamentin jäsenet ja muut, jotka ovat ilmaisseet huolensa aiemmista tapahtumista, voivat hyväksyä.

Schroedter
Arvoisa puhemies, olin esittänyt komissaarille kysymyksen, johon hän ei ole kuitenkaan vastannut. Pyytäisin häneltä vielä vastausta siihen.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa puhemies, ymmärtääkseni kysymys on siitä, mihin lisätoimenpiteisiin me aiomme ryhtyä. Vastauksena totean, että aiomme tarkkailla tilannetta, enkä usko, että on hyödyllistä esittää erityisiä uhkauksia. Vastauksena keskusteluun sanoin kuitenkin, että haluamme välttää asettamasta lisäpakotteita Valko-Venäjää vastaan, mikä tarkoittaa, että olemme täysin pidättäneet itsellemme oikeuden tehdä näin, jos edistystä ei tapahdu.

Schroedter
Arvoisa puhemies, kysymys kuului: mitkä ovat ne ehdot, joilla viisumikielto voidaan jälleen saada poistetuksi?

Brittan, Sir Leon
En ole siinä asemassa, että voisin esittää erityisiä ehtoja. Yhteinen kanta puhuu puolestaan, enkä usko, että on soveliasta, että yritän lisätä siihen mitään tänään.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista kahdestakymmenestäkolmesta päätöslauselmaesityksestä:
Togo -B4-0725/98 André-Léonard ja muut ELDR-ryhmän puolesta Togon presidentinvaaleista; -B4-0744/98 Günther ja muut PPE-ryhmän puolesta Togon tilanteesta; -B4-0754/98 Aelvoet, Telkämper ja Schroedter V-ryhmän puolesta Togon presidentinvaaleista; -B4-0761/98 Vecchi PSE-ryhmän puolesta Togon presidentinvaaleista; -B4-0773/98 Wurtz ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Togon presidentinvaaleista;
Guinea-Bissau -B4-0740/98 Pasty, Girão Pereira ja Andrews UPE-ryhmän puolesta Guinea-Bissaun tilanteesta; -B4-0743/98 De Melo ja muut PPE-ryhmän puolesta Guinea-Bissaun tilanteesta; -B4-0748/98 Hory ja muut ARE-ryhmän puolesta Guinea-Bissaun tilanteesta; -B4-0753/98 Aelvoet ja Telkämper V-ryhmän puolesta Guinea-Bissaun humanitaarisesta tilanteesta; -B4-0759/98 Barros Moura ja muut PSE-ryhmän puolesta Guinea-Bissaun tilanteesta; -B4-0772/98 Miranda ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Guinea-Bissaun tilanteesta; 
Burma -B4-0731/98 Bertens ELDR-ryhmän puolesta Myanmarin tilanteesta; -B4-0733/98 Dupuis, Dell'Alba ja Hory ARE-ryhmän puolesta karenien tilanteesta ja Burman heihin kohdistamista vainoista; -B4-0742/98 Maij-Weggen ja muut PPE-ryhmän puolesta Myanmarin tilanteesta; -B4-0760/98 Harrison, Kinnock ja Junker PSE-ryhmän puolesta Myanmarin asemasta unionissa; -B4-0778/98 Telkämper V-ryhmän puolesta Myanmarin tilanteesta; 
Sudan -B4-0724/98 Bertens ja Fassa ELDR-ryhmän puolesta Sudanin tilanteesta; -B4-0745/98 Maij-Weggen PPE-ryhmän puolesta Sudanin tilanteesta; 
Georgian ja Abhasian tilanne -B4-0729/98 La Malfa ELDR-ryhmän puolesta Georgian tilanteesta; -B4-0735/98 Dupuis ja Hory ARE-ryhmän puolesta ja Carrère d'Encausse UPE-ryhmän puolesta Georgian ja Abhasian tilanteesta; -B4-0762/98 Jöns, Hoff ja Needle PSE-ryhmän puolesta Georgian tilanteesta; -B4-0774/98 Alavanos, Marset Campos ja Vinci GUE/NGL-ryhmän puolesta Georgian tilanteesta; 
Vietnam -B4-0736/98 Dupuis, Dell'Alba ja Hory ARE-ryhmän puolesta Vietnamin tilanteesta ja Doàn Viêt Hoatin, Nguyen Dan Quen ja Thick Khonh Tanhin tapauksista.
Togo
André-Léonard
Arvoisa puhemies, paljastin Togossa viime lokakuussa pidetyssä AKT-EUyhteiskokouksessa ihmisoikeusrikkomukset, mielivaltaiset rangaistukset sekä sananvapauden ja lehdistön vapauden noudattamatta jättämisen. Paljastin yli kolmekymmentä vuotta vallassa olleen presidentti Eyademan diktatorisen vallankäytön. Tästä en saanut valtaapitävien kiitoksia vaan he yrittivät osoittaa minulle, kuinka väärässä olin.
Muistutan, että unionin ja Togon välinen yhteistyö on ollut pysähdyksissä jo vuodesta 1992 ja että yhteistyön uudelleen alkamisen ehtona oli demokraattisten oikeuksien noudattaminen ja avoimien vaalien järjestäminen kesäkuussa 1998. On pakko todeta, että Togon viranomaiset eivät ole noudattaneet välttämättömiä demokraattisia perusperiaatteita lainvoimaisten vaalien järjestämiseksi. Kansallinen vaalilautakunta sitä paitsi erosi lopulta 23. kesäkuuta. Oppositio ei ole voinut ilmaista itseään vapaasti, lehdistö on vaiennettu ja presidentti Eyadema julistettu voittajaksi ennen kuin kaikkien vaalipaikkojen ääniä on ehditty edes laskea.
Tällaisissa oloissa on selvää, että unionin on jatkettava Togoon kohdistamiaan pakotteita ja että se ei voi aloittaa yhteistyötä maan kanssa niin kauan kuin vaalitapaan ei ole tullut selvyyttä. Togossa on ymmärrettävä, että demokratialla on hintansa, ja että rankaisematta jättämistä ei enää suvaita.

Günther
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegani, Togoa voidaan pitää Euroopan ja Afrikan välisen yhteistyön vertauskuvana. Lomén sopimus on aina ollut ja se on edelleen yksi virstanpylväs tämänkaltaisessa yhteistyössä. Sitä tuskallisempaa olikin meille kaikille, että pystyimme vasta suurten vaikeuksien jälkeen pitämään silloisen, viimeistä edellisen AKT-EU-yhteiskokouksen Togossa eli hyväksymään Togon esittämän sitä koskevan kutsun. Hyvin monilla kollegoillamme oli erityisen suuria vaikeuksia osoittaa valmiutta kyseiseen maahan matkustamiseen.
Siitä, mitä Togossa on nyt tapahtunut, voimme oppia sen, että tyhjiin lupauksiin ei välttämättä pidä uskoa, sillä jo erittäin kiusallinen henkilöpalvonta tuolloisen AKT-kokouksen johdosta osoitti hyvin selvästi, mihin suuntaan maan kehitys oli johtamassa. Yhtäältä oltiin valmiita järjestämään vaalit, mutta toisaalta etsittiin varmasti jo takaportteja, joilla siinä tapauksessa, että vaalitulos olisi sen suuntainen, että se ei miellyttäisi maan valtaapitäviä, voitaisiin ikään kuin vetää hätäjarrua.
Olemme viitanneet päätöslauselmassamme myös siihen - ja kollegamme André-Léonard mainitsikin jo tästä - että myös tiedotusvälineitä oli manipuloitu voimakkaasti. Saanen kuitenkin muistuttaa, että asia ei ole meille Euroopassakaan niin kovin kaukainen, sillä tarvitsee vain katsoa, millaisen tiedotusvälineiden manipuloinnin kohteeksi äänestäjät Serbiassa ja muuallakin järjestetyissä niin kutsutuissa vaalikampanjoissa ovat joutuneet.
Olen tyytyväinen siitä, että yhteistyötä Togon kanssa ei ole vielä aloitettu uudelleen. Uskoakseni viimeaikaiset tapahtumat osoittavat myös, että yhteistyön uudelleen aloittamista ei pitäisi myöskään kiirehtiä.
Tähän tekstiin on tehty joitakin tarkistuksia. Niihin haluaisin vain lisätä selvennykseksi, että pidän tarkistuksia 4 ja 5 hyväksyttävinä, ensin mainittua siksi, että siinä muistutetaan 366 a artiklasta, Mauritiuksen päätöksestä. Tarkistus 5 on oikeastaan tarpeeton, sillä pidän itsestään selvänä, että saamme raportin, jota siinä tarkoitetaan.

Schörling
Arvoisa puhemies, Togon demokraattisen kehityksen kannalta on todella murheellista, että presidentinvaalit tuntuvat suistuneen raiteiltaan. Se ei johdu kansan kiinnostuksen puutteesta; päinvastoin, vaaleihin osallistuttiin hyvin innokkaasti ja ne sujuivat myös erittäin rauhallisesti. Ei, se johtuu sen sijaan siitä, että hallitus ja viranomaiset ovat toiminnallaan vieneet kaiken uskottavuuden vaalimenettelyltä, jolle ei enää voida taata demokraattista valvontaa ja tarkkailua eikä kaikkea sitä, mikä kuuluu demokraattisiin vaaleihin. Huolimatta Loméssa pidetyssä AKTneuvoston kokouksessa annetuista lupauksista, huolimatta siitä, että myös kansalaisjärjestöt ja muut ihmisoikeusjärjestöt ovat aktiivisesti työskennelleet vaalien parissa ja huolimatta Togon kansan vastuuntunnosta, petetään kaikki ja luovutaan kaikista vakuutuksista, joiden mukaan demokraattisia periaatteita kunnioitetaan.
Minun on sanottava, että komission, EU: n ja AKT-neuvoston on oltava todella tarkkana ja pidettävä silmällä Togon poliittisen tilanteen kehittymistä.

Vecchi
Arvoisa puhemies, meillä on ollut tilaisuus tutustua Togoon ehkä paremmin kuin muihin Afrikan maihin siksikin, että kuten muut kollegat ovat jo huomauttaneet, meillä oli viime lokakuussa järjestetyn AKT-EU-yhteiskokouksen aikana tilaisuus lähes neuvotella tai ainakin saada Togon viranomaisilta ja oppositiojohtajilta, heidän valtansa puitteissa, takuut järjestettävien vaalien menettelyistä ja todella vapaiden ja moitteettomien vaalien mahdollisuudesta.
On selvää, että Euroopan komissio ryhtyi osaksi näiden takuiden ja velvoitteiden perusteella tukemaan vaalien järjestämistä myös taloudellisesti, niin kuin oikein olikin.
Kesäkuun 24. päivänä järjestetyn ensimmäisen vaalikierroksen osalta saatoimme todeta, että se ei lainkaan vastannut odotuksiamme eikä saamiamme takuita. On korostettava, että kansalaiset ottivat laajasti ja moitteettomasti osaa äänestykseen ja osoittivat siten olevansa täysin valmiita toimimaan demokraattisessa järjestelmässä.
Vaalien järjestelyissä ja ääntenlaskennassa esiintyi kuitenkin lukuisia säännönvastaisuuksia: eräät äänestyspaikat erityisesti pääkaupungissa Loméssa avattiin liian myöhään, ääntenlaskennassa oli katkos, joka ei kuitenkaan estänyt tulosten julistamista, ja on todettu, että vaalilautakunnasta oli erotettu jäseniä.
Tämä merkitsee ilman muuta sitä, ettei kenraali Eyadema ole ainakaan tällä hetkellä missään nimessä valmis luopumaan vallasta, olipa hänen maansa kansalaisten mielipide mikä tahansa. Sen tähden vaalien ensimmäisen kierroksen tulokset eivät ole uskottavia, ja koko kansainvälinen yhteisö yhtyy tähän näkemykseen, mikä osoittaa, että on jatkettava voimakkaita toimia Togon viranomaisten painostamiseksi. Tässäkin tapauksessa on toivottava, että eri jäsenvaltioiden asenne olisi, toisin kuin joskus aiemmin on sattunut, johdonmukainen, jotta maan demokraattinen kehitys voisi edetä ilman rajoituksia; uskon, että tälle on olemassa kaikki edellytykset.

Robles Piquer
Arvoisa puhemies, jos Nigeria - josta juuri keskusteltiin - olisi kenraali Abachan ja päällikkö Abiolan odottamattomien traagisten kuolemien myötä voinut ehkä antaa aiheen nykyaikaisen Sofokleen kirjoittamalle tragedialle, Togon tapauksesta olisi pikemminkin voinut syntyä vaudeville-varieteeta. Näin voitaisiin sanoa, ellei se olisi loukkaus Togon kansaa kohtaan, joka on todellakin innokkaasti ja demokratian hengessä osallistunut tälle presidentinvaalien ensimmäiselle kierrokselle.
Arvoisa puhemies, joidenkin ryhmien laatima päätöslauselma on minun nähdäkseni äärimmäisen maltillinen ja järkevä, ja siinä luonnollisesti säilytetään näkemys, jonka esittivät meistä ne, jotka jo ennen yhteiskokouksen toiseksi viimeisen istunnon alkamista epäilivät vakavasti sitä, onko kyseistä tilaisuutta soveliasta järjestää tuossa maassa.
Nyt sopii vain odottaa, että yli 30 vuotta vallassa ollut kenraali Eyadema tunnustaisi, ettei hän voi enää olla eräänlainen " toinen Mobutu" ja että hän sallisi demokraattisen ratkaisun, jotta Togon kansalla voisi olla sellainen vapaus ilmaista mielipiteensä, joka siltä tähän asti on puuttunut. Toistaiseksi ei ole epäilystäkään siitä, että Euroopan tukea rajoittavien perusteiden säilyttämistä on edelleen vakaasti ja päättäväisesti tuettava.

Nordmann
Arvoisa puhemies, Euroopan liberaaliryhmä ei ole yksimielinen tästä kannasta. Mielestäni - ja äänestinkin eilen sen suuntaisesti - olisi ollut parempi lykätä päätöslauselmaa siihen asti, kunnes valiokunnan mietintö olisi valmis, jolloin voisimme ilmaista kantamme asiantuntevammin ja kiihkottomammin.
Arvoisa puhemies, erään minua edeltäneen puhujan rohkeaan ilmaisuun viitaten en usko, että kansalaiset valitsevat useinkaan demokraattisella tavalla innostuksen vallassa johtajaansa, ei ainakaan Afrikassa. Mielestäni päätöslauselmien sisältöä olisi kannattanut painottaa enemmän, varsinkin kun kiistat näyttävät keskittyvän ainoastaan tiettyjen tulosten välittämistä koskevan ongelman ympärille.
Joka tapauksessa edessämme oleva mahdoton tilanne, joka koskee esimerkiksi keskusteluja Angolasta, jonka presidentti Dos Santos ei ole suostuvainen presidentinvaalien toiseen kierrokseen, mikä tekisi hänestä laillistetun presidentin, osoittaa, että suhtaudumme Togoon eri tavalla kuin Angolaan. Parlamentti soveltaa Afrikkaan puolueellista politiikkaa, mikä ei vaikuta mielestäni kovin viisaalta.

Giansily
Arvoisa puhemies, useat parlamentin puolueryhmät ovat päättäneet pohtia Togon presidentinvaaleja. Yksikään päätöslauselman allekirjoittaneista ja sen todellisista puolestapuhujista ei ole tietenkään käynyt maassa. Minä puolestani kävin paikan päällä ryhmäni lähettämänä tarkkailijana, ja voin todistaa, että vaalijärjestelyt Loméssa sujuivat tyydyttävällä tavalla suurimmassa osassa yhteensä 617 vaalihuoneistosta, joista monessa minulla oli mahdollisuus käydä, myös Bén kaupunginosassa.
Minulla on edessäni Togon perustuslakituomioistuimen 8. heinäkuuta tekemä päätös nro E 05/98, jossa vahvistetaan sama, minkä totesin ja selitin jo virallisessa tiedonannossa maanantaina 22. kesäkuuta. Siteeraan tätä päätöstä, jossa sanotaan, että " joitakin säännönvastaisuuksia on ilmennyt siinä, että lainmukaisia avaamis- ja sulkemisaikoja ei ole noudatettu." Minä pyysin henkilökohtaisesti eräässä vaalihuoneistossa, joka sulki ovensa klo 23.00, ettei ääntenlaskua aloitettaisi ennen kuin viimeinenkin äänestäjä olisi äänestänyt. Virallisesti vaalihuoneistot menivät kuitenkin kiinni klo 18.00.
Perustuslakituomioistuin on myös ilmoittanut, että kolmessa Lomén kaupunginosassa ääntenlaskua ei ole voitu suorittaa vaalihuoneistossa ja että se on voitu toteuttaa ainoastaan keskusvaalilautakunnassa. Näissä vaalipaikoissa eroava presidentti sai kuitenkin alle 10 % äänistä. Eli jos on syyllistytty vaalivilppiin, ainakaan presidentti ei siitä ole hyötynyt. Perustuslakituomioistuimen päätökseen liitettiin lopulta kaikki asiakirjat ääntenlaskun tuloksista alkaen.
Sen vuoksi ihmettelenkin vilpittömästi, mikä ERIS: n ja Toimittajat ilman rajoja -järjestön tehtävä oikein oli ja kuka heidät valitsi? Kuinka on mahdollista, että kaksi miljoonaa ecua on tuhlattu, eikä lopullinen selonteko vieläkään ole valmis näiden tarkkailijoiden jatkuvien erimielisyyksien takia, vaikka he väittävätkin puhuvansa meidän puolestamme? Annan paljon enemmän arvonantoa Togon perustuslakituomioistuimelle, Afrikan yhtenäisyysjärjestön OAU: n afrikkalaisille tarkkailijoille, ranskankielisten maiden valtuuskunnille, Center for Contemporary Diplomacy -keskukseen kuuluville amerikkalaisille sekä Malin kansalliskokouksen puheenjohtajalle, herra Diellolle, kuin PO VIII: n nimittämälle pienelle ryhmälle, ja toivon, että tilintarkastustuomioistuin osaa tutkia, mihin varoja on käytetty, sillä pelkään pahoin, että niitä on tuhlailtu ideologisista ja puoluesyistä.

Scarbonchi
Arvoisa puhemies, olin Togossa vasemmistoradikaalipuolueen edustajana yhdessä joidenkin parlamentin edustajien kanssa. Toimin tarkkailijana 50 vaalihuoneistossa etenkin amerikkalaisten ja englantilaisten lakimiesten kanssa.
Sain nähdä, että vaalit sujuivat ilman väkivaltaisuuksia, vaikka äänestyslipukkeissa ja -luetteloissa oli ilmennyt pieniä puutteita, mutta että äänestys sujui kokonaisuudessaan mallikelpoisesti verrattuna muihin saman maanosan vaaleihin.
Sitä vastoin keskitetyssä ääntenlaskuvaiheessa ilmeni jonkin verran häiriöitä ja odottamattomia muutoksia, joista merkittävin oli tietenkin vaalilautakunnan eroaminen ja ääntenlaskun siirtyminen sisäministeriölle.
Sallinette minun sanoa, että vaikka tämä on parlamentille tavallista, ja vaikka olemme PO VIII: n alaisuudessa ryhtyneet toimittamaan tälle maanosalle hyvinkin ainutlaatuista ja erityistä teknistä apua presidentinvaaleja varten, ei ole normaalia, ettei parlamentti lähettänyt äänestystä varten paikalle parlamentin edustajista koostuvaa tarkkailijaryhmää auttamaan vaalien järjestelyssä. Keskustelisimme mahdollisesti nyt aivan toisenlaisista asioista kuin kyseisestä päätöslauselmasta.
Minusta ei myöskään ole normaalia, että yritykset, joille Euroopan unioni ja komissio antoivat tehtäväksi teknisen avun toimittamisen, uskoivat tehtävän opiskelijoille, olkoot he sitten muutoin kuinka päteviä tahansa.
Arvoisa puhemies, haluaisin täsmentää, ettei tarkoituksenani ole korvata 4 kohtaa tarkistuksellani 6 vaan ainoastaan täydentää sitä. Miksikö? Koska meistä tuntuu luonnolliselta muistuttaa, että komissio on jättänyt asian Togon viranomaisten käsiteltäväksi, joten meidän on odotettava tuloksia myös siltä taholta.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan sanoa, että Togon kansaa tässä on rangaistu, ei presidentti Eyademaa.

Fassa
Arvoisa puhemies, on sanomattakin selvää, että puhuttaessa vaaleista jossakin Afrikan maassa, jossa äänestyksiä ei ole toteutettu pitkään aikaan, emme varmastikaan voi vaatia niiltä samaa säännönmukaisuutta ja täsmällisyyttä kuin vaaleilta, jotka järjestetään lännessä, Euroopassa tai muissa maissa, joissa on jo kauan vallinnut demokratia. Lisäksi on selvää, että tapa, jolla Togon presidentinvaalit on käyty, antavat aihetta epäillä monessa asiassa pahinta mahdollista. On vaikea selvittää, mitä todellisuudessa on tapahtunut, mutta emme voi unohtaa sitä, että päättäessämme järjestää yhteiskokouksen Loméssa päätöksemme perustui todellisen, ei ainoastaan muodollisen, demokratian palauttamiseen, ja kaikkien yhteisön toimielinten on harkinnassaan otettava tämä huomioon.
Guinea-Bissau

Girão Pereira
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, äskettäin puhjennut Guinea-Bissaun kriisi on viimeisimpien laskelmien mukaan aiheuttanut jo satojen ihmisten kuoleman, ja lähes 400 000 ihmistä on joutunut hätäsiirtolaisiksi. Jo pelkästään pääkaupungin Bissaun väestö on supistunut 300 000 asukkaasta vajaaseen 25 000: een. Elintarvikkeiden ja etenkin lääketieteellisen avun puute alkaa olla jo järkyttävissä mittasuhteissa.
Komission aikomus antaa nopeasti tuntuvaa humanitaarista apua on kiitoksen arvoinen. On myös todettava, että Portugalin ponnistukset tässä asiassa ovat olleet huomattavia. Mutta on käsittämätöntä, ettei vieläkään ole onnistuttu taivuttamaan Senegalia antamaan lupaa humanitaarisen avun kauttakulkuväylälle Dakarista, jotta kotinsa menettäneille ihmisille voitaisiin toimittaa apua.
Kannatamme perustuslaillisen järjestyksen palauttamista, mutta tiedämme, että kriisi aiheutuu sisäisestä poliittisesta ja sosiaalisesta rappiosta, ja meidän on oltava tietoisia siitä, että ulkomaisten, etenkin senegalilaisten joukkojen läsnäolo on erityisen merkityksellinen seikka tuolla alueella eikä millään tavoin edistä institutionaalisen järjestyksen palauttamista, vaan voi pikemminkin johtaa maassa uuteen sissitaisteluvaiheeseen, jonka seuraukset ja kesto voivat olla ennalta arvaamattomia. Tässäkin suhteessa Euroopan unionilla voi ja sillä pitää olla tärkeä rooli.
Guinea-Bissaun selkkauksen suhteen olisi ehkä aiheellista miettiä, mistä Afrikan länsirannikon jatkuvissa mullistuksissa oikein on kyse, etenkin uusilla öljy- ja raaka-ainevyöhykkeillä. On erittäin tärkeää, että Euroopan ja muun maailman teollisuusmaat eivät vie Afrikkaan diplomatiaa, jossa puolustetaan omia etuja ja joka synnyttää usein jännitteitä, vaan auttavat Afrikkaa löytämään oman tiensä kohti kehitystä, demokratiaa ja ihmisoikeuksien kunnioittamista.
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, en voi olla tällä hetkellä puhumatta Angolasta. Tuossa maassa on yhä vähemmän öljyä, mutta yhä enemmän merkkejä rauhankehityksen heikkenemisestä, nuorten miesten värväämisestä armeijaan, joukkojen ja sotilastarvikkeiden siirtämisestä, tekaistuista sotatapahtumista, mielivaltaisista teloituksista, ja kaikki tämä samaan aikaan kun Yhdistyneet kansakunnat ei, niin käsittämätöntä kuin se onkin, lähetä välittäjää edesmenneen Maître Beyen tilalle. Mielestäni komissio ja kansainvälinen yhteisö voivat omalta osaltaan merkittävästi vaikuttaa siihen, että rauhanprosessin heikkeneminen saadaan estetyksi.

Cunha
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Guinea-Bissaun tasavallan jo lähes puolentoista kuukauden ajan jatkunut tilanne on saamassa huolestuttavat ja maan tulevaisuuden kannalta järkyttävät mittasuhteet, sillä selkkauksessa on menetetty ihmishenkiä, väestön perusoikeuksia on poljettu ja tärkeitä materiaalisia ja taloudellisia infrastruktuureja on tuhoutunut.
Haluaisin tässä yhteydessä korostaa kolmea keskeistä näkökohtaa, jotka sisältyvät myös ryhmäni päätöslauselmaesitykseen.
Ensinnäkin on kaikin tavoin valitettavaa, että kansainvälisten järjestöjen, mukaan lukien portugalilais-angolalainen lähetystö, tähänastiset ponnistukset eivät ole johtaneet pysyvään tulitaukoon ja ongelman rauhanomaiseen poliittiseen ratkaisuun, koska osapuolet eivät ole sitä tahtoneet. Samaten on valitettavaa, että naapurimaat ovat vaikeuttaneet hätäavun saattamista perille sodasta kärsineelle väestölle.
Toiseksi tahtoisin sanoa, että on kaikin tavoin valitettavaa, että ulkomaiset joukot ovat suoraan tai epäsuorasti puuttuneet itsenäisen valtion sisäiseen selkkaukseen, ja selkkauksen rauhanomaisen ratkaisun kannalta on välttämätöntä, että ne vetävät nopeasti joukkonsa pois Guinea-Bissausta.
Kolmanneksi tahtoisin korostaa, että on ehdottoman tärkeää löytää selkkaukseen poliittisin keinoin rauhanomainen ratkaisu, jossa kunnioitetaan kansalaisten perusoikeuksia, turvataan heidän yhteinen tulevaisuutensa ja kunnioitetaan demokraattisesti valittuja instituutioita.
Näiden toivomusten takia kannatan YK: n turvallisuusneuvostolle, OAU: lle ja Euroopan unionille esitettyä vetoomusta aktiivisen poliittisen ratkaisun vaatimiseksi, jotta tämä valitettava selkkaus, jossa tapetaan maan omia kansalaisia, saataisiin loppumaan.

Schörling
Arvoisa puhemies, kansainvälisen yhteisön voimia ei voida luonnollisestikaan säästellä, kun taistelevat osapuolet yritetään saada neuvottelupöydän ääreen ja saavuttaa pitkällä aikavälillä kestävä poliittinen ratkaisu, joka voi tuoda rauhan koko alueelle ja jonka avulla voidaan myös taata, että Guinea-Bissaun rajoja sekä ihmisoikeuksia kunnioitetaan.
Valitettavasti saamamme raportit ovat olleet huolestuttavia. Muun muassa humanitaarisen avun, esimerkiksi lääkkeiden, juomaveden ja elintarvikkeiden perille saamisen kanssa on ollut ongelmia. Toivon todellakin, että komissio käyttää tässä asiassa painostuskeinoja luodakseen väylän humanitaariselle avulle.
On myös huolestuttavaa, että ihmisiä pidetään vangittuina ja panttivankeina. Amnesty Internationalin raportin mukaan heitä kohdellaan todella huonosti. Lisäksi monet toimittajat ja ihmisoikeuksien puolesta työskentelevät henkilöt ovat peloissaan. Sen vuoksi tuen todellakin tämän päätöslauselman 11 kohtaa, jossa ehdotetaan, että AKT-EU-yhteiskokouksen valtuuskunta vierailisi maassa, jotta se voisi selvittää toisaalta, miten nopeasti apu voidaan saada perille ja toisaalta, miten selkkauksen ratkaisua voidaan edesauttaa.

Scarbonchi
Arvoisa puhemies, äsken menetetyn ajan kiinniottamiseksi ilahdutan teitä esittämällä asiani tällä kertaa hyvin lyhyesti.
Ryhmämme ei halua päätöslauselmaan 9 kohtaa, jossa vaaditaan kaikkien ulkomaalaisten joukkojen puuttumattomuutta maan asioihin sekä joukkojen vetäytymistä, sillä mielestämme senegalilaisten joukkojen läsnäolo on edelleen tarpeen taistelussa kapinallisia vastaan ja maan olojen vakauttamiseksi.
Haluamme siis vain, että 9 kohta ei sisältyisi kyseiseen päätöslauselmaan. Se on ARE-ryhmän toivomus.

Apolinário
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, alun perin oli tarkoitus, että kollegani Barros Moura käyttäisi puheenvuoron, mutta viime hetkellä syntyneen esteen takia hän ei päässyt paikalle. Koska olen kuitenkin yksi päätöslauselman allekirjoittajista, tahtoisin omasta puolestani ja herra Barros Mouran puolesta korostaa tässä kolmea tai neljää näkökohtaa.
Ensinnäkin rauha voi syntyä tai rauhanvälitystä voidaan harjoittaa vain, jos sotivat osapuolet niin haluavat. Toiseksi mielestämme on olennaista korostaa, että ulkomaiset joukot on poistettava maasta ja on estettävä se, että konflikti saisi vähitellen kansainväliset mittasuhteet. Kolmanneksi näitä tarkoitusperiä varten on tärkeää hyväksyä se mahdollisuus, että paikalle sijoitetaan YK: n tai OAU: n alaisia puskurina toimivia joukkoja, mikäli sotivat osapuolet siihen suostuvat.
Toisaalta olemme huolissamme Guinea-Bissaun väestön humanitaarisesta tilanteesta. Etenkin Senegalin omat asevoimat ovat vaikeuttaneet humanitaarisen avun perille saantia, mikä kärjistää tilannetta entisestään. Ellemme toimi nopeasti ja tehokkaasti, humanitaarinen tilanne pahenee päivä päivältä. Toisaalta, kuten aiemmin totesimme, parlamentti on tuominnut sotilaskaappauksen ja puolustaa perustuslaillisen ja institutionaalisen järjestyksen palauttamista, mikä edellyttää instituutioiden, etenkin vaaleilla valitun parlamentin, mutta myös ihmisoikeuksien kunnioittamista (tässä yhteydessä on syytä pitää mielessä etenkin kansalaisjärjestöjen ja Amnesty Internationalin esittämät vetoomukset).
Lopuksi totean, että välitön tulitauko on välttämätön ihmishenkien säästämiseksi ja tilanteen normalisoimiseksi, kunnes saadaan aikaan poliittinen ja rauhanomainen ratkaisu, joka takaa Guinea-Bissaun itsenäisyyden ja alueellisen koskemattomuuden.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, olemme seuranneet Guinea-Bissaun tilanteen kehittymistä hyvin huolestuneina. Tunnemme tuon maan (olimme siellä äskettäin), ja olemme heti selkkauksen alusta alkaen eli 7. kesäkuuta lähtien olleet niiden joukossa, jotka ovat yksiselitteisesti kannattaneet poliittista neuvotteluratkaisua sodan lopettamiseksi ja etenkin kansan kärsimysten lopettamiseksi.
Useista välitysyrityksistä huolimatta aseellinen selkkaus on jatkunut, ja ulkomaiset sotilasjoukot, jotka eivät ole millään tavoin edistäneet kannattamaamme poliittista neuvottelutilannetta, ovat puuttuneet selkkaukseen ja pahentaneet entisestään sen erittäin vakavia inhimillisiä seurauksia: ihmishenkiä ja omaisuutta on menetetty, ja sadat tuhannet ihmiset ovat joutuneet pakolaisiksi.
Tuo järkyttävä tilanne on pitkittynyt, ja se on kiireellisesti saatava päätökseen maassa, joka oli jo ennestään yksi maailman köyhimmistä; juuri siksi on sitäkin tuskallisempaa, että tuon maan, Guinea-Bissaun, tulevaisuus ja todellinen itsenäisyys vaarannetaan nyt, sen jälkeen kun PAIGC (Guinea-Bissaun ja Kap Verden afrikkalainen itsenäisyyspuolue) ja Amílcar Cabral, sekä poliittisesti että inhimillisesti katsoen todellinen suurmies, kävivät sen puolesta sankarillisen taistelun.
Siksi vaadimme, että tilanteeseen on löydettävä sellainen poliittinen ratkaisu, joka johtaa pysyvään rauhaan ja jossa kunnioitetaan Guinea-Bissaun alueellista ja kulttuurista eheyttä sekä estetään kansainvälisen selkkauksen syntyminen kannustamalla ulkomaisten sotilasjoukkojen paluuta kotimaihinsa. Ennen kuin kaikki tämä voidaan saavuttaa, väestölle on kiireellisesti saatava humanitaarista apua avaamalla kauttakulkuväyliä tuon avun perille viemiseksi ja raivaamalla pois avun tiellä olevat esteet. Parlamentin jäseninä ja portugalilaisina voimme suhtautua asiaan vain yhdellä tavalla, vakuuttamalla lujasti aktiivista ja pyyteetöntä solidaarisuuttamme ja antamalla sille konkreettisen sisällön sekä poliittisella tasolla että humanitaarisen avun tasolla.

Mendes Bota
Arvoisa puhemies, 350 000 koditonta, joista 100 000 on vaarassa kuolla nälkään, satoja siviilija sotilasuhreja, naisiin ja lapsiin kohdistuvia julmuuksia, pelkoa älymystön ja sisäisen poliittisen opposition keskuudessa, pulaa elintarvikkeista, lääkkeistä ja juomavedestä, siinä tämän katastrofin ainekset.
Sotilasjoukot eivät enää saa estää humanitaarisen avun toimittamista vaarassa olevalle väestölle. Jo useita välitysyrityksiä on tehty ilman sanottavaa menestystä. Portugali ja Angola ovat esittäneet välitysehdotuksen, jonka mukaan Mosambik tai CPLP (portugalinkielisten maiden yhteisö) otettaisiin mukaan neuvotteluihin. Tai että käytettäisiin OAU: n tai Länsi-Afrikan valtioiden talousyhteisön puskurivoimaa. Tuo selkkaus, joka on vaarassa pitkittyä tai muuttua pysyväksi, voidaan ratkaista vain välittömällä tulitauolla. On välttämätöntä palauttaa maahan perustuslaillinen järjestys. Hallituksen toimikausi päättyi 4. kesäkuuta. Sen tähden Nino Vieiralla on vaaleilla valittuna presidenttinä oikeus edistää tulitauon, vuoropuhelun ja neuvottelujen aikaansaamista - mutta myös yhä suurempi vastuu tässä asiassa. Vasta kun kaikki tämä on saavutettu, löytyy edellytyksiä poliittisen prosessin aloittamiseksi, jolloin muodostetaan kansalliseen jälleenrakennustyöhön kykenevä hallitus ja järjestetään parlamentti- ja presidentinvaalit, jotka voivat aloittaa uuden vaiheen Guinea-Bissaun historiassa vuodesta 1999 alkaen.

Fassa
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Guinea-Bissaun tilanne on vain erikoistapaus, joka kuvastaa laajempaa tilannetta eräällä Afrikan alueella, joka muiden tavoin on jatkuvasti poliittisesti epävakaassa tilassa, jopa niin, että alueella ei varsinaisesti ole mitään poliittista vallanpitäjää eikä väestöllä mitään konkreettista turvaa.
On selvää, ettei Euroopan unioni voi tehdä paljoa, mutta on ainakin kaksi seikkaa, joihin sen on viipymättä kiinnitettävä huomionsa. Ensimmäinen seikka on humanitaarisen avun, elintarvikkeiden ja lääketarpeiden nopea toimittaminen tuon paljon kärsineen alueen ihmisille. Toinen tavoite keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä on rauhankehityksen edistäminen, sillä vaikka se varmasti onkin vaarallinen ja vaikea kehitys, se on kuitenkin ainoa mahdollinen kyseisen alueen kehityksen edellytys.
Burma

Bertens
Arvoisa puhemies, liberaaliryhmä on tyytyväinen siihen, että on saatu aikaan terävä teksti Burman asiasta. Toivonkin, että tämä päätöslauselma tulee kiinnittämään alankomaalaisen yrityksen, IHC Calandin, huomion Burman kovan, sietämättömän todellisuuden edessä. Vaikka vieläkään ei ole saatu aikaan virallista taloudellista boikottia, koska Ranska taas kerran on puolustamassa Totalin liike-etuja, on häpeä, että tämä alankomaalainen yritys on asettunut vastustamaan melkein yleisesti hyväksyttyä desinvestointipäätöstä ja uusien investointien kieltoa. Mielestäni on varsin ikävää joutua nuhtelemaan komissaari Sir Leon Brittania, mutta minun täytyy kuitenkin ilmaista hämmästykseni sen johdosta, että hän on tuominnut Yhdysvaltain osavaltion Massachusettsin boikottitoimet. Euroopan unionin on - meidän, liberaaliryhmän mielestä - tuettava presidentti Clintonin kuluvan vuoden toukokuussa esittämää kehotusta. Arvoisa komissaari, hänen kehotuksensa, jossa tahdotaan kieltää uudet investoinnit, pitäisi olla meille esimerkkinä. Unionin on oltava valmis toimimaan YK: n pakotteiden edelläkävijänä.
Lopuksi, arvoisa puhemies, Burman vallanpitäjät on asetettava suuren paineen alle, ja järjestelmällisen vähemmistöjen tuhoamisen maassa on loputtava.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, tilanne Burmassa pahenee tällä hetkellä nopeasti. Tämä koskee sekä taloudellista että poliittista tilannetta. Taloudellisessa mielessä Burma on kuilun partaalla, sotilashallitus, jota jo muutenkin tuettiin huumekaupalla ja osaltaan lisäksi pakollisella valtiontyöllä, ei enää kuukausiin ole pystynyt estämään taloudellista laskusuuntaa, ja väestö tuntuu kärsivän yhä enemmän. Myös poliittinen painostus on viime kuukausina lisääntynyt. Sekä opposition että vähemmistöryhmien painostus. Karen- ja Shan-väestö joutuvat kärsimään, samoin kuin Naga-, Mon-, Karennija Kachin-väestö. Järjestelmällisestä surmaamisesta ja etnisistä puhdistuksista on seurauksena suuret määrät pakolaisia naapurimaissa, etenkin Thaimaassa, Intiassa ja Malesiassa. Pakolaisten lukumäärä on viime aikoina taas dramaattisesti kasvanut. Pakolaisleireihin kohdistetut hyökkäykset ja murhat ja kidnappaukset ovat jokapäiväistä todellisuutta. Myös oppositio joutuu kärsimään. Rouva Aung San Suu Kyi pidätettiin, koska hän aikoi matkustaa pohjoiseen, ja hän joutui uudelleen tiukennettuun kotiarestiin, ja samalla hänet uhattiin lähettää vankilaan. Opposition eri jäseniä uhkaillaan tai heidät on jo vangittu, ja tätä tapahtuu maassa, jossa on jo muutenkin paljon poliittisia vankeja. Tiedetään, että sotilashallitus pelkää tilanteen vielä pahanevan elokuun 8. päivän paikkeilla, koska silloin muistellaan muutaman vuoden takaisia opiskelijamielenosoituksia, jotka vaativat erittäin monen ihmisen hengen. Hallitus pelkää lisäksi, että Indonesian tilanne siirtyy Burmaan. Myös ASEANin alueella kritiikki Burmaa kohtaan kasvaa. Sillä Burma otettiin mukaan sen lupauksen nojalla, että maassa tehtäisiin muutoksia ihmisoikeuksien ja demokratian parantamiseksi. Näitä lupauksia ei kuitenkaan ole pidetty.
Arvoisa puhemies, olemme täällä parlamentissa jo useamman kerran pyytäneet eurooppalaisten investointien lopettamista. Tarvitaan välttämättä taloudellista boikottia. Tätä taustaa vasten on käsittämätöntä - sanon tämän Sir Leon Brittanille - että hän on kritisoinut Massachusettsia, koska se yksinkertaisesti aloitti boikotin. Ehkä olette juridisesti oikeassa, mutta moraalisessa mielessä asia ei ainakaan ole näin. Vaadimme komissiolta ja neuvostolta juuri sitä, että ne lopettaisivat investoinnit, kuten Yhdysvallatkin, ja painostaisivat Burman hallitusta voimakkaammin keinoin. Arvoisa puhemies, näin on tapahduttava, ja komissio pystyy siihen ilman muuta.

Dupuis
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin huomauttaa uudestaan, että meille erityisen tärkeä kollega, herra Avgerinos, ei ole läsnä, sillä kuten kaikki tiedämme, hänen tehtäväkseen on annettu pohtia kiireellistä menettelyä koskevaa uudistusta. Koska emme ole nähneet häntä muutamaan kuukauteen, minusta tuntui tärkeältä muistuttaa, ettei hän ole läsnä tänäänkään. Ehkä hänestä on mielenkiintoisempaa keräillä neuvoja vähän sieltä sun täältä parlamentin käytävillä, mikä sitä paitsi selittäisi myös hänen meille tekemänsä alustavat ehdotukset.
Burman osalta ei mielestäni ole paljonkaan lisäämistä siihen, mitä herra Bertens ja rouva Maij-Weggen ovat todenneet: Euroopan unionin ei pidä jättäytyä taka-alalle Yhdysvaltoihin nähden. Burmaa on jo painostettu, mutta sillä ei ole ollut toivomaamme vaikutusta. Tullietuuksien poistamisesta ei ole seurannut minkäänlaisia muutoksia Burman viranomaisten taholta. Mielestäni meidän on mentävä pidemmälle ja valittava määrätietoisesti boikotti. Kun kerran amerikkalaiset ovat ottaneet asiaan selkeän kannan, myös Euroopan unioni voisi hyödyllisesti liittyä Yhdysvaltojen kantaan ja yrittää tehdä lopun Burman mielivaltaisesta järjestelmästä.

Harrison
Arvoisa puhemies, Burma on sekasortoisessa tilassa ja tilanne pahenee nyt entisestään. 50 vaaleilla valittua edustajaa on vangittu, ja muita kansanedustajia vaaditaan ilmoittautumaan paikallisilla poliisiasemilla kahdesti päivässä hallituksen käskystä, mikä on nöyryyttävää. 300 000 Karen-vähemmistöön kuuluvaa hätäsiirtolaista pakenee Burman armeijaa. Karen-kansan kyliä tuhotaan järjestelmällisesti ja Burman kaikkiin vähemmistöihin kuuluvia naisia raiskataan. Elintarvikevarastoja tuhotaan ennen Naga-, Shan-, Mon-, Karen- ja Kachin-vähemmistöihin kohdistuvia joukkomurhia ja etnisiä puhdistuksia. Karen- ja Shan-vähemmistön pakolaisten määrän lisääntyminen Thaimaassa aiheuttaa nyt uusia ongelmia ASEAN-maille.
Euroopan unionin on otettava tähän kantaa. EU: n ja ASEAN-maiden yhteiskomitea ei ole kokoontunut, sillä tapaaminen merkitsisi sitä, että Burmalle annettaisiin täysi edustus. Me pystymme parempaan. Meidän pitäisi rohkaista YK: n ihmisoikeusvaltuutettu Mary Robinsonia sijoittamaan Burmaan pysyviä tarkkailijoita valvomaan ihmisoikeuksia. Me pyydämme komissiota panemaan täytäntöön Burman vastaiset kattavat taloudelliset pakotteet ja kieltämään investoinnit Rangoonissa, kunnes ihmisoikeuksia kunnioitetaan asianmukaisesti.
YK: n turvallisuusneuvoston pitäisi myös rohkaista kokonaisvaltaisten taloudellisten pakotteiden asettamista Burman häikäilemättömiä diktaattoreita vastaan. Thaimaan hallitus voisi myös auttaa. Parempi suoja Thaimaan ja Burman rajalla voi antaa luottamusta pakolaisille, jotka pakenevat Burman epädemokraattista ja itsevaltaista hallitusta.
Me pyydämme Burman hallitusta, että se antaa YK: n Burman erityislähettiläälle luvan vierailla vapaasti maassa ja täyttää tehtävänsä sekä takaamaan hänelle esteettömän pääsyn Karen-kansan asuinalueille. Lisäksi me vaadimme, että Burmaan sijoituksia tehneet ulkomaiset yritykset, kuten Total ja Premier Oil, jäädyttävät sijoituksensa välittömästi. Me tunnustamme ASEANin oikeuden valita omat jäsenensä ja tuemme sitä, mutta päivien ja kuukausien kuluessa on käymässä yhä selvemmäksi, että ASEAN on kutsunut käen pesäänsä ja täten se pilaa mahdollisuutensa kehittää nykyaikaisia demokratioita ja kunnioittaa ihmisoikeuksia, samalla kun se edistää taloudellista kehitystä, joka turvaa kansan tulevaisuuden.
EU: n on nyt aika ryhtyä toimenpiteisiin ja tehdä oma osuutensa.

McKenna
YK: n Burman ihmisoikeustilanteen erityislähettiläs on ilmaissut olevansa syvästi huolestunut viimeaikaisista tiedoista, joiden mukaan NLD: n (kansallinen demokratialiitto) jäsenet ovat edelleen mielivaltaisten pidätysten ja erilaisten rajoitusten uhreja. NLD on pyytänyt parlamenttia kokoontumaan 21. elokuuta mennessä ja myös toistuvasti pyytänyt sotilashallitusta osallistumaan vuoropuheluun. Kuten herra Harrison juuri sanoi, hallitus on kuitenkin vastannut määräämällä kaikki vaaleilla valitut jäsenet, joita ei ole vielä vangittu tai karkotettu, ilmoittautumaan paikallisille viranomaisille kahdesti päivässä, minkä tarkoitus on pohjimmiltaan estää heitä kokoontumasta.
On jo korkea aika, että EU esittää moraalisen kantansa Burman tilanteesta. Komission ja neuvoston on pantava täytäntöön Burman vastaiset kattavat taloudelliset pakotteet ja kiellettävä kaikki investoinnit, kunnes tilanne on kohentunut ihmisoikeuksien osalta. Kuten herra Harrison sanoi, YK: n valtuutetun Mary Robinsonin pitäisi lähettää pysyvä tarkkailija tutkimaan ihmisoikeustilannetta ja Burman viranomaisten hirmutekoja sorrettujen vähemmistöjen asuinalueilla. Tätä on jatkunut jo liian kauan, ja meidän on tehtävä sille jotakin.
Sudan

Bertens
Arvoisa puhemies, sanomalehdissä on tänään kerrottu se iloinen uutinen, että Etelä- ja PohjoisSudanin osapuolet ovat sopineet tulitauosta. Toivon, että muutama sata tuhatta ihmistä voidaan nyt pelastaa nälänhädältä Etelä-Sudanissa. Mutta Sudanin tapaus on antanut meille opetuksen.
Tämä kehitys on tosiaan ensimmäinen askel aktiivisen eurooppalaisen politiikan tiellä ja toivottavasti sen perusteella voidaan nyt myös aloittaa valmistelut Etelä-Sudanin itsenäisyyttä koskevaa kansanäänestystä varten. Molemmat osapuolet olivat jo velvoittaneet itsensä siihen, mutta nyt se täytyy saada toteutettua. Kansainvälinen tarkkailu on erittäin välttämätöntä tämän kansanäänestyksen rehellisen toimittamisen kannalta. Molempien osapuolten on lisäksi osallistuttava kansanäänestyksen järjestämiseen. Sillä välin Khartumin hallituksen on uskottavuutensa hallituskumppanina todistaakseen asetettava keskeiselle sijalle demokratia, ihmisoikeuksien kunnioittaminen, poliittisten vankien vapauttaminen ja oikeusvaltion kehittäminen.

Schiedermeier
Arvoisa puhemies, voin monessa kohdin yhtyä kollegamme Bertensin näkemyksiin, sillä Sudanin kysymys on todella murheellinen ja loputon tarina. Tiedän tämän AKT-EU-yhteiskokouksen esittelijänä. Jo useiden vuosien ajan esillä on aina ollut sama ongelma. Emme yksinkertaisesti saa sitä pois päiväjärjestyksestä. Puolueet eivät ole valmiita keskinäiseen rauhansopimukseen. On olemassa se vaara, että asiasta kehkeytyy 30-vuotinen sota.
Mielestäni neuvosto on oikeassa tukiessaan asiassa IGADia ja yrittäessään viedä asiaa siihen suuntaan, että lähetämme sittenkin vielä ministerivaltuuskunnan Khartumiin ja Nairobiin ja että alueella pyritään saamaan aikaan tulitauko. SPLA on lehtitietojen mukaan, kuten kollegamme Bertens aivan oikein totesi, ilmoittanut olevansa valmis kolmen kuukauden tulitaukoon. Toivon, että se toteutuu, sillä se on tällä hetkellä ainoa mahdollisuus päästä auttamaan edes maan asukkaita. Suuren kuivuuden vuoksi apu tulee joka tapauksessa myöhässä.
Sen jälkeen meidän on katsottava, että saamme mitä pikimmin aikaan rauhan. Jos onnistumme huolehtimaan siitä, että ensin ylipäänsä saadaan solmituksi rauha, sen jälkeen voidaan rauhassa toteuttaa kaikki ne toimet, jotka ovat tarpeen asukkaiden auttamiseksi. Olen sitä mieltä, että vielä rauhan solmimisen jälkeenkään ei tule olemaan kovin yksinkertaista ratkaista maassa vallitsevia ongelmia, sillä aiheutetut vahingot ja tuhotut rakenteet eivät ole korjattavissa ennalleen yhdessä yössä. Ennen kuin hajotetut perheet on saatu jälleen yhdistetyksi ja kaikki asiaan kuuluva on saatu tehdyksi, pelkään pahoin, että meillä on vielä silloinkin hyvin paljon tehtävää siinä, että kaikki edellytykset saadaan viimein kuntoon. Tehkäämme kaikkemme, jotta nämä edellytykset saadaan lopultakin luoduksi! Silloin voimme aloittaa rakennustyön. Se olisi ensimmäinen askel.

Vecchi
Arvoisa puhemies, valitettavasti Afrikan sarven alueella ja siihen rajoittuvilla alueilla tilanne huononee yhä ja on jo hyvin vakava, eikä ole epäilystäkään siitä, että Sudanin tapahtumat ovat jo monen vuoden ajan olleet eräs kaikkein huolestuttavimmista epävakauden aiheuttajista.
Dramaattiset kuvat nälänhädän ja konfliktin seurauksista erityisesti Etelä-Sudanissa, joita olemme saaneet nähdä näinä viikkoina, kuten aikaisemminkin, ovat jälleen kerran kiinnittäneet huomiomme maan tilanteeseen.
Tiedämme, että kansainvälisen yhteisön on kaikkein dramaattisimmankin nälänhädän sattuessa aina tavattoman vaikea toimittaa apua sitä tarvitseville kansoille, ennen kaikkea sen vuoksi, että konfliktin osapuolet, erityisesti Khartumin viranomaiset, ovat aina estäneet sen.
On pyrittävä toimimaan poliittisesti, hyvin lujasti ja samalla hyvin älykkäästi, jotta voitaisiin käyttää hyväksi kaikki mahdolliset tilaisuudet tilanteen pysyvän muuttamisen edesauttamiseksi. Olemme aina vaatineet ja toivoneet tulitaukoja, ja niistä uutisista päätellen, joita olemme saaneet, näyttää siltä, että tulitauko saattaa syntyä, mitä tietenkin toivomme.
Samalla tarvitaan kuitenkin toisaalta poliittista tahtoa sitoutua konkreettisesti ja nopeasti huomattavan humanitaarisen avun toimittamiseen nälänhädästä kärsiville kansoille, ja toisaalta johdonmukaista, Sudanin sisäisten konfliktien rauhanomaiseen ja mahdollisesti lopulliseen ratkaisuun pyrkivää poliittista toimintaa, johon osallistuvat ennen kaikkea alueelliset toimijat ja IGAD, mutta myös Euroopan unioni.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, parantaakseen humanitaarista tilannetta Sudanissa parlamenttimme on kymmenen viimeksi kuluneen kuukauden aikana hyväksynyt viisi samansisältöistä päätöslauselmaa. Eilen itävaltalainen neuvoston puheenjohtajakin vastasi kollegoidemme kysymyksiin, riittävän selvästi mielestäni. Minulla ei ole siihen mitään lisättävää.
Siksi mielestäni on järkevää pyytää parlamenttia kohdistamaan huomionsa maahan, jossa konflikti on puhkeamaisillaan. Maahan, joka vuonna 2000 pystyy toimittamaan 1 000 000 tynnyriä öljyä ja jonka väestöstä 60 % elää toimeentulotason alapuolella. Maahan, jossa hallitus parhaillaan rekrytoi kaupungissa ja saattaa nuoria taisteluvalmiuteen, jossa eliitti on turmeltunutta, jossa kenraaleista on tullut liikemiehiä ja jossa ihmisoikeustaistelija Sahandu Neton kohtalo on epäselvä. Maahan, jossa presidentit Kabila, Dos Santos ja Nujoma ovat sopineet, että Angolan armeija, sillä puhun nyt tästä maasta, saa suorittaa heidän maa-alueellaan sotilasoperaation. Uhkan vaarallinen luonne ilmenee siinä, että portugalilaiset ovat muodostaneet armeijaosaston kansalaistensa evakuoimiseksi Angolasta.
Pyydän komissaaria antamaan Luandan tehtävämme kautta merkin, että tämä konflikti ei saa puhjeta, vaatimaan toista vaalikierrosta ja etenkin sanomaan, että öljyvoittoja ei saa käyttää aseiden ostamiseen, vaan ne on käytettävä Angolan väestön hyväksi.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, kun sisällissodan tulokseen yhdistyvät sorto, ihmisoikeuksien loukkaukset ja kuivuus, siitä seuraa se, mitä näemme näinä päivinä lehdistössä: satojatuhansia ihmisiä uhkaava hirvittävä nälänhätä. Sen vuoksi Yhdistyneet kansakunnat on pyytänyt komissiota ja jäsenvaltiota antamaan kaiken mahdollisen humanitaarisen avun. Sudanin viranomaisia on vaadittava sallimaan tämän avun toimittaminen asuinsijoiltaan siirtymään joutuneille siviileille, koska muuten tulee toistumaan se, mikä niin monta kertaa toistuu meidän kaikkien tuntemista syistä.
Joka tapauksessa rauhanprosessia on tuettava. Ei olisi liikaa vilkaista Yhdistyneiden kansakuntien inhimillistä kehitystä koskevaa kertomusta, jossa sanotaan selvästi, että tämä ja muut maat eivät pääse eroon äärimmäisestä köyhyydestä, mikäli ei toteuteta oikeudenmukaisempaa omaisuudenjakoa ja kunnioiteta enemmän perusihmisoikeuksia: oikeutta ruokaan, elämään, koulutukseen ja terveyteen.

Castagnède
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, parlamenttia on jälleen kerran pyydetty ilmaisemaan kantansa Sudanin tilanteesta, vaikka parlamentti ei ole täysin vakuuttunut aikaisempien toimiensa tehokkuudesta tai edes tietojensa ajankohtaisuudesta ja aukottomuudesta. Näin ollen käsiteltäväksemme jätetyssä yhteisessä päätöslauselmaesityksessä ei selvästikään oteta huomioon sen enempää joitakin Sudanin hallituksen määräämiä parannuksia, jotka koskevat pääsyä elintarvikepulasta kärsiville alueille, kuin John Garangin johtaman etelän kapinaliikkeen määräämää tulitaukoakaan. Päätöslauselmassa ei myöskään tuoda esille suhteellista edistystä, jota demokraattiseen järjestelmään siirtymisessä on saatu aikaan ja joka ilmenee Sudanin perustuslain hyväksymisenä, sen enempää kuin neuvotteluprosessin käyttöönottoa konfliktin pääosapuolten välillä.
Yleisesti ottaen päätöslauselma ei näköjään perustu mihinkään syvälliseen analyysiin Sudanin sisäisen konfliktin perussyistä eikä riittäviin tietoihin vallitsevasta tilanteesta tai siihen, että ulkopuolisten väliintuloa oltaisiin harkittu alueella, jolla epävakaat poliittiset olot ovat lähes yleisiä.
Vaikka meidän on tietenkin hyväksyttävä Euroopan osoittama halukkuus palauttaa rauha ja demokratia Sudaniin, mielestämme näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tehtävät ponnistelut vaatisivat uudenlaista lähestymistapaa, joka perustuisi ensinnäkin parempaan tietoon ja jonka mukaisesti paikalle lähetettäisiin tarkkailijaryhmä tai järjestettäisiin tilaisuuksia, joissa konfliktin osapuolia olisi mahdollista kuulla. Tällaisen menetelmän mukaisesti järjestelmälliset ja joskus epäoikeudenmukaiset tuomiot korvattaisiin sillä, että konfliktin osapuolia kannustettaisiin järjestelmällisesti edistämään kaikkea vuoropuhelun syntymiseen, rauhaan pyrkimiseen ja demokratian käyttöönottoon viittaavaa.
Georgian ja Abhasian tilanne

Bertens
Arvoisa puhemies, Abhasian konflikti Kaukasuksella on taas leimahtanut liekkiin. Useita satoja ihmisiä on jo surmattu, tuhannet ovat lähteneet pakoon. Toukokuun 25. päivän tulitauko ei saanut jatkua kauan. Yhdistyneiden kansakuntien ja ETYJ: n ponnisteluista huolimatta tilanne on yhä edelleen jännittynyt, käyttääkseni toista julkilausumaa.
Meidän on tehtävä kaikkemme konfliktin tuhovoiman rajoittamiseksi. Konfliktin molemmat osapuolet on saatava vakuuttumaan siitä, että väkivalta ei tietenkään ole mikään ratkaisu. Juuri nyt kun demokratisointi on Georgiassa lähtenyt oikeille urille, ja juuri nyt kun maan jälleenrakentamisessa on oman unionimme avulla edistytty jonkin verran, tätä prosessia on ehdottomasti estettävä suistumasta kiskoilta.
Meidän on kaksinkertaistettava ponnistuksemme edistääksemme kestävää rauhaa ja kehitystä tällä alueella. Siksi olenkin tyytyväinen, arvoisa komissaari, että kolleganne van den Broek vieraili viime kuussa kyseisellä alueella ja että kansalaisyhteiskunta pääsee hänen lupaamansa erityisavun turvin askelen eteenpäin.

Dupuis
Arvoisa puhemies, tässä on jälleen kysymyksessä huono pila. Käsittelemme muka ihmisoikeuksien vuoksi mitä suurimmassa määrin poliittista kysymystä, kun luonnonmullistukset ovat koetelleet Georgiaa, vaikka ne eivät enää kuulu parlamentin prioriteetteihin. Lopultakin!
Georgian kysymys on poliittinen - myös tässä hieman peitellään tarkoitusperiä, koska ollaan valmistautumassa äänestämään kylläkin järkevästä päätöslauselmasta, jolla ongelmaa ei kuitenkaan mitenkään helpoteta. Pitäisi mahdollistaa Georgian nopea liittyminen Euroopan unioniin ja välttyä virheiltä, joita Jugoslavian osalta tehtiin, kun komissio ja neuvosto antoivat tilanteen pahentua vuosikausia. Georgian viranomaisille olisi välittömästi ehdotettava ripeää liittymistä Euroopan unioniin, kuten he juuri odottavatkin.
Georgia on strategisesti tärkeä alue Euroopan unionille. Se mahdollistaa pääsyn Keski-Aasiaan, kuuluisalle Marco Polon silkkitielle ja Azerbaid&#x017E;anin öljyvaroihin, sillä Englanti, Ranska, Italia ja moni muu unionin maa on jo saanut alueella tukevan jalansijan. Ainoa tapa taata alueen vakaus on sallia Georgian nopea liittyminen Euroopan unioniin. Kuten professori Gerenek totesi eilen, eurooppalaiseksi ei synnytä vaan tullaan. Georgialaiset ovat osoittaneet sen. He ovat ryhtyneet yksipuolisesti mukauttamaan lainsäädäntöään unionin lainsäädäntöä vastaavaksi. Heitä on siis kannustettava, mitä he toivovatkin meidän tekevän.
Georgian liittyminen unioniin mahdollistaisi myös tarttumisen Abhasian ongelmaan rakentavalla tavalla, sillä kuten tiedämme, niin kauan kun Abhasian liittyminen unioniin ei ole selkeästi näköpiirissä, sen kohtalo riippuu jatkuvasti venäläisten hyväntahtoisuudesta; heillä on täysi syy ylläpitää jonkinlaista vaikutusvaltaa alueella.

Hoff
Arvoisa puhemies, yhteisessä päätöslauselmassamme tuomitsemme painokkaasti viimeaikaiset Georgian asukkaisiin kohdistuneet väkivaltaisuudet. Tällä päätöslauselmalla pyrimme tuomaan julki myös sen, että annamme täyden tukemme Georgian presidentille, joka on käynnistänyt prosessin poliittisten ja taloudellisten uudistusten toteuttamiseksi.
Tähän prosessiin sisältyy myös maan sisäisen vakauden vahvistaminen, jossa on aiemmin edistyttykin, ja Abhasian kriisin rauhanomainen ratkaiseminen on tärkeä edellytys vakauttamisprosessin jatkumiselle ja tärkeä ehto vakaiden olojen palauttamiselle. Pidämme valitettavana, että alueella puhkesi toukokuussa jälleen taisteluja, joissa menetettiin ihmishenkiä ja kymmenet tuhannet joutuivat lähtemään pakolaisiksi.
Jotta Georgian uudistuspolitiikkaa voitaisiin jatkaa, Abhasian kriisiin on löydettävä vielä uusia poliittisia ja rauhanomaisia ratkaisuja. Kehotamme siksi osapuolia osallistumaan aktiivisesti YK: n rauhanprosessiin, ja tuomme tämän vielä kertaalleen esiin päätöslauselman 2 kohdassa, jossa vaadimme osapuolia noudattamaan vuonna 1994 tehtyä Moskovan sopimusta tulitauosta ja joukkojen erottamisesta ja vuonna 1998 allekirjoitettua tulitaukoa koskevaa pöytäkirjaa sekä velvoitetta pidättäytyä kaikissa tapauksissa voimankäytöstä ja ratkaista kiistat yksinomaan rauhanomaisesti. Vaadimme tätä kummaltakin osapuolelta, ja toivon hartaasti, että päätöslauselma hyväksyttäisiin yksimielisesti ja sellaisenaan.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, kun nyt luen tätä päätöslauselmaa ja vertaan sitä kahden viime vuorokauden aikaisiin tosiseikkoihin, minun on sanottava, että asiaan liittyy vieläkin melkoisia jännitteitä. Vielä toissapäivänähän Yhdistyneitä kansakuntia edustanut 31-vuotias puolalainen nainen, Maria Magdalena Wewiorska, ammuttiin Georgiassa, ja todennäköisesti tekoon ovat syyllistyneet georgialaiset rikolliset.
Halusin vain tuoda tämän esiin, sillä tapahtunut osoittaa jälleen kerran sen, että määrätynlaiset kauniit julistukset sellaisista maista, joista tiedämme vain hyvin vähän, eivät johda minkäänlaisiin tuloksiin, ja että meidän olisi lopultakin käsitettävä, että asiat siellä ovat huonolla tolalla. Asiaa ei saisi vähätellä, ja meidän olisikin kysyttävä itseltämme erityisen vakavasti, onko siinä todella mitään mieltä, että tälläkin hetkellä eurooppalaisia lähetetään Venäjän armeijan tueksi Georgiaan, koska virallisesti näin on ilmoitettu.

Schroedter
Arvoisa puhemies, Abhasian konflikti kuuluu niihin, jotka saavat meidät aina yhtä suuren huolen valtaan, sillä sotilaallisen yhteenoton jäljiltä viha kansan keskuudessa on niin syvää, että se johtaa kansan jakautumiseen, eivätkä rauhanponnistelut silloin juurikaan etene.
Perheiden palaaminen Galiin herätti jo suuria toiveita siitä, että konfliktin hallinnassa olisi vihdoin edistytty. Taistelut ovat jälleen murentaneet nämäkin toiveet. Mitä sitten tekee EU vahvistaakseen mahdollisuuksia rauhan palauttamiseen? Monesti on kyse pienistä askelista, joita tällöin joudutaan ottamaan. Niinpä Euroopan neuvosto on pyrkinyt toteuttamaan luottamusta lisääviä toimia, kuten Ertoba Radio Companylle suunnatun avustusohjelman. Tähän mennessä yksikään jäsenvaltio ei ole ilmoittanut olevansa valmis tukemaan tätä avustustoimenpidettä.
On vain muutamia pienimuotoisia hankkeita, joilla uutta yhteisymmärrystä väestön keskuudessa voidaan yrittää palauttaa. Siksi vaadimme neuvostolta, että se myöntäisi rahoitusta toimenpiteille, jotka mahdollistavat tällaisen luottamuksen rakentamisen väestön keskuudessa, ja että asialle omistettaisiin merkittävästi enemmän huomiota.
Vietnam

Dupuis
Arvoisa puhemies, Vietnamista ei ole paljon sanottavaa, paitsi että parlamentti valmistautuu nyt ensimmäistä kertaa esittämään kantansa kysymykseen, jota monet parlamentin jäsenet pitävät valitettavasti edelleenkin tabuna. Kiitän PPE-ryhmän ja liberaaliryhmän kollegoita tämän päätöslauselman tukemisesta.
Sosialistiryhmä ja Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä eivät valitettavasti tue päätöslauselmaa. Voisin ehkä muistuttaa heitä siitä, että heillä oli sama kanta Pohjois-Koreaan, Kiinaan, Mongoliaan ja Itä-Turkestaniin, joten ymmärtänette heti, että tällä sosialistiryhmän ja yhtyneen vasemmistoryhmän asenteella on yhteinen nimittäjä.
Heti kun on kyse entisistä tovereista, kaikki on sallittua, vaikka, kuten Vietnamissa, kaikki tietävät, ettei mitään tapahdu. Pinochetia ei tosin enää ole, mutta ihmisoikeustilanne ei ole parantunut. Maassa vallitsee diktatuuri, punaisten diktatuuri, tosin aikaisempaa siedettävämpi, mutta silti diktatuuri, mistä parlamentin olisi mielestäni hyvä muistuttaa.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, oikeastaan kaikki, mikä koskee ihmisoikeuksia, on sanottu tässä päätöslauselmassa, ja me Euroopan parlamenttina olemme itse asiassa aina ottaneet hyvin selkeän kannan ihmisoikeuksia koskeviin kysymyksiin. Mielestäni tietyn maan ihmisoikeuskysymyksiä on aina tarkasteltava myös jossakin määrin sen historian valossa. Kun tarkastelemme Vietnamin koko historiaa, huomaamme, että Vietnamiin kuuluu osa, jonka kohdalla olemme tottuneet siihen, että ihmisoikeuksia on siellä periaatteessa loukattu ja rikottu, ja sitten toinen osa, jossa tätä ei - sanokaamme - ainakaan 1970-luvulle asti ole tässä muodossa tapahtunut.
Olemme sittemmin ja Vietnamin suuren konfliktin jälkeen sulkeneet tämän maan ainakin jossakin määrin pois mielestämme, olemme sysänneet sen pois omaltatunnoltamme, kunnes jälleen on tullut aika ravistella omatuntomme hereille ja tulemme taas tietoisiksi siitä, mitä tuossa maassa todella tapahtuu, ja toteamme myös täällä Euroopan parlamentissa, että emme voi vaieta asiasta, kun maassa todella tapahtuu jotakin tämänkaltaista ja tällaisia rikkomuksia.
Tämä päätöslauselma on siksi hyvin tärkeä, ja on hyvä, että se tulee meille parlamenttiin käsiteltäväksi ja että sen avulla pyritään yksinkertaisesti tuomaan esiin vallitseva tilanne, jotta mahdollistettaisiin tulevat suhteet Euroopan unionin ja Vietnamin välillä.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa puhemies, Togon osalta 21. kesäkuuta pidettyjen vaalien olosuhteiden johdosta EU antoi 26. kesäkuuta julistuksen, jossa ilmaistiin syvä huolestuneisuus vaaleista ja epäiltiin sisäministerin julkistamien tulosten luotettavuutta, sillä presidentti Eyadema voitti vaalit ensimmäisellä kierroksella.
Komission ehdotuksesta Euroopan unioni on kutsunut Togon hallituksen neuvottelemaan Lomén yleissopimuksen 366 a artiklassa mainitun menettelyn noudattamisesta. Neuvottelujen ensimmäisessä vaiheessa Togon hallitukselle annetaan mahdollisuus selittää prosessin aikana havaittuja sääntöjen vastaisuuksia ja kertoa, mihin toimenpiteisiin on ryhdytty tai aiotaan ryhtyä niiden korjaamiseksi. Jos tämä alustava vaihe ei anna tyydyttäviä tuloksia kummankaan osapuolen kannalta, voimme harkita uudelleen yhteistyötä koskevaa sitoumustamme.
Tämän menettelyn käynnistäminen osoittaa, miten tärkeä tämä vaaliprosessi meille on. Sen tarkoituksena on aloittaa vuoropuhelu, joka auttaa palauttamaan oikeusvaltion ja demokraattisten periaatteiden kunnioittamisen, jotta suhteet EU: n rahoittamat yhteistyöhankkeet mukaan lukien normalisoituisivat.
Guinea-Bissaun osalta komissio yhtyy parlamentille hyväksyttäväksi annetun päätöslauselmaesityksen huomautuksiin. Me olemme seuranneet tarkoin Guinea-Bissaun tapahtumia ja pahoittelemme sitä, että sisäiset sotilaalliset selkkaukset ovat jatkuneet viimeisen kuukauden aikana ja todellakin muuttuneet viime päivinä yhä väkivaltaisemmiksi ja kiihkeämmiksi. Me vetoamme rauhanomaisen ratkaisun puolesta, joka takaisi rauhan.
Olemme tietoisia siviiliväestön nykyisistä vaikeuksista, erityisesti elintarvikkeiden, lääkkeiden ja veden puutteesta. Tämän takia komissio on ECHOn välityksellä myöntänyt 1 miljoonan ecun verran humanitaarista apua elintarvikkeiden, veden ja lääkkeiden jakamiseen maan sisäosien hätäsiirtolaisille.
Komissio tukee joidenkin paikallisten johtajien ja jäsenvaltioiden, mukaan lukien Angola ja Portugali, välityspyrkimyksiä ja pyytää kaikkia selkkauksen osapuolia neuvottelemaan lopullisen tulitauon.
Burman osalta komissio pitää valitettavana sitä, että Burman sotilasjoukot ovat syyllistyneet laajoihin ihmisoikeusloukkauksiin, mukaan lukien teloitukset, poliittisten vankien ja pakolaisten mielivaltaiset pidätykset, Shan-kansan pakkosiirrot sekä Karen-, Shan- ja Karenni-kansojen järjestelmällinen tuhoaminen ja niiden elintarvikevarastojen tuhoaminen. Me käytämme hyväksemme kaikki tilaisuudet kehottaaksemme hallitusta ryhtymään rauhanneuvotteluihin ja osallistumaan vuoropuheluun Aung San Suu Kyin johtaman opposition ja etnisten vähemmistöjen kanssa. Koska Burma on nyt ASEANin jäsen, kehotamme erityisesti ASEAN-kumppaneitamme käyttämään vaikutusvaltaansa uusimpaan jäseneensä.
Komissio on monissa tilaisuuksissa selostanut parlamentille, että sillä ei ole valtuuksia määrätä pakotteista tai vaatia yksityissektoria pidättäytymään investoinneista. Tästä asiasta päättävät neuvoston eri elimet, jotka eivät toistaiseksi ole valinneet tätä tietä.
Yhdysvaltojen osalta huolimatta siitä, mikä on Yhdysvaltain hallituksen kanta, ei ole sopivaa, että yksittäinen osavaltio - Massachusetts - pyrkii pakottamaan Euroopan unionin yrityksiä ryhtymään tietynlaisiin toimenpiteisiin. Tämä ei ole kansainvälisen oikeuden mukaista, ja olemme oikeutetusti esittäneet voimakkaan vastalauseen. Tämä ei todellakaan tarkoita, että tukisimme Burman tekoja, joita olemme arvostelleet jatkuvasti ja usein. Lievästi sanottuna on kuitenkin suuri erehdys, että yksittäinen osavaltio ystävällisessä maassa pyrkii harjoittamaan omaa ulkopolitiikkaa ja painostamaan Euroopan unionin yrityksiä, mikä ei ole hyväksyttävää. Me tuemme aktiivisesti Burman demokratialiikettä ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan budjettikohdan kautta. Osallistumme Friedrich-Ebert-Stiftung-säätiön hankkeen rahoitukseen, ja kyseinen säätiö on perustanut Brysseliin Euro-Burma-toimiston, jonka tarkoitus on herättää tietoisuutta ja jakaa ajankohtaista tietoa Burman todellisesta tilanteesta. Järjestämme myös hyvään hallintoon ja demokratiaan liittyvää koulutusta Burman opposition jäsenille ja tuleville johtajille.
Sudanin osalta Euroopan komissio yhtyy yleiseen näkemykseen, jonka mukaan ainoa keino saada konfliktiin rauhanomainen ratkaisu on pysyvä neuvotteluratkaisu, joka perustuu kattavaan poliittiseen prosessiin, johon kaikki osapuolet osallistuvat. EU: n huolenilmauksissa pitäisi sen tähden ottaa huomioon konfliktin molemmat osapuolet. Me kannatamme edelleen kaikkia välityspyrkimyksiä ja rauhanponnisteluja ja erityisesti IGADin ponnisteluja. Olemme rohkaisseet sen diplomaattisia ponnisteluja ja antaneet niille täyden tukemme. Olemme keskustelleet usein neuvottelujen johtajien kanssa ja olemme usein puuttuneet asiaan, jotta saisimme kantamme esille. Euroopan unioni on myös toistuvasti kehottanut konfliktin osapuolia saavuttamaan neuvotteluratkaisun IGADin rauhanneuvotteluissa. Me vahvistimme uudestaan sitoumuksemme tukea sitä viime kuussa Haagissa pidetyssä kumppaneiden foorumikomitean viime kokouksessa. Viimeaikaisen vakavan humanitaarisen kriisin valossa IGADin kumppanit päättivät lähettää ministeritason valtuuskunnan Khartumiin ja Nairobiin tutkimaan mahdollisuutta saada aikaan tulitauko. Toivon todellakin, että viimeaikaiset uutiset tulitauosta ovat totta. Me harkitsemme, minkä tyyppinen kaikkien osapuolten hyväksymä aselepo tai hengähdystauko voisi parhaiten auttaa humanitaarisia ponnisteluja.
Kun otetaan huomioon IGAD-kumppaneiden kontaktit Sudanin hallituksen edustajien ja SPLA: n (Sudanin kansan vapautusarmeija) edustajien kanssa, kumppanit totesivat myös, että konfliktin osapuolet ovat lupautuneet pitämään kolmannen neuvottelukierroksen elokuussa 1998. Yhteistyössä muiden kumppaneiden ja asianomaisten laitosten kanssa rahoitamme yhdessä useita alustavia aloitteita, jotka koskevat hyvää hallintoa, perustuslaillista käytäntöä ja neuvottelutaitoja.
Tällä välin emme aio muuttaa kantaamme muodollisen kehitysyhteistyön lakkauttamisesta, mutta annamme edelleen humanitaarista apua maan etelä- ja pohjoisosassa asuvalle hätää kärsivälle väestölle.
Georgian ja Abhasian osalta komissio tukee täysin puheenjohtajamaan 2. kesäkuuta antamaa julkilausumaa ja ottaa tyytyväisenä vastaan presidentti Shevardnadzen valtiomiesmäisen maltillisuuden, mikä on estänyt väkivaltaisuuksia laajentumasta. Komissio pyytää kaikkia osapuolia kunnioittamaan sitoumuksiaan, mukaan lukien tulitaukoa koskeva pöytäkirja, joka allekirjoitettiin 25. toukokuuta.
Me pahoittelemme syvästi erään työntekijän hiljattaista traagista kuolemaa tämän yrittäessä auttaa ihmisiä ja otamme osaa suruun. Kuten herra von Habsburg on oikeutetusti sanonut, on erittäin vaikeaa pyytää ihmisiä menemään vaaralliselle alueelle, jos tämänkaltaisia asioita tapahtuu. Olemme tästä huolimatta ECHOn välityksellä antaneet käytettäväksi 200 000 ecua. Komissio päätti viime viikolla myöntää 1, 5 miljoonan ecun arvoisen lisäavustuksen puhtaan juomaveden ja terveys- ja lääkintäavun toimittamista varten. Lisäksi jonkin verran rahaa on saatavissa vastaavuusrahastosta, jonka komissio loi vuosina 1995 ja 1996 välttämättömien tarvikkeiden ja juomaveden toimittamista varten. ECHO on valmis puuttumaan asiaan, jos epidemioita puhkeaa tai jos tilanne ei parane talveen mennessä.
Lopuksi Vietnamin osalta Vietnamin hallitus on sanonut, että yleinen armahdus myönnetään 2. syyskuuta tänä vuonna. On olemassa voimakkaita merkkejä siitä, että huomattava määrä poliittisia vankeja voitaisiin tuolloin vapauttaa. Tämä olisi tärkein yleinen armahdus Vietnamissa viime vuosina.
Meidän on edelleen painostettava Vietnamin johtoa ihmisoikeuksien, erityisesti uskonnonvapauden, kunnioittamisen edistämiseksi. Meidän on myös rohkaistava ja tuettava kehitystä oikeaan suuntaan, kuten sitoumusta myöntää yleinen armahdus syyskuussa. On tärkeää, että rohkaisemme Vietnamin johtoa vapauttamaan huomattavan määrän vankeja armahduspäivänä, ja odotamme sen tekevän niin. On myös tärkeää, että ponnistelumme ja muiden lahjoittajien ponnistelut rohkaista Vietnamia hyvää hallintoa koskevaan vuoropuheluun jatkuvat, eivätkä laajemmat poliittiset kehityskulut saisi kyseenalaistaa niitä.
Hanoin valtuuskunnan johto antoi selkeän viestin Vietnamin hallitukselle neuvotteluryhmän väliarviointikokouksessa Huessa 15. ja 16. kesäkuuta, jolloin todettiin, että EU katsoo, että hyvää hallintoa koskeva toiminta Vietnamin kanssa on tärkeä tekijä, kun harkitaan näiden kahden osapuolen välisten suhteiden poliittista ulottuvuutta.
Komissio toivoo, että Euroopan parlamentti käyttää tätä päätöslauselmaa ja lähettää myönteisen vetoomuksen Vietnamin nykyiselle johdolle, jotta se käyttäisi syyskuista armahdusta ainutlaatuisena tilaisuutena vastata kansainvälisen yhteisön odotuksiin ja kiinnittäisi erityistä huomiota yksittäisiin tapauksiin, joista Euroopan unioni on jo ilmaissut vakavan huolensa.
Lokakuussa pidettävässä EU: n ja Vietnamin sekakomission kokouksessa meillä on tilaisuus arvioida syyskuisen armahduksen laajuutta ja erityisesti nähdä, onko Vietnamin johto kiinnittänyt mitään huomiota henkilöihin, jotka on mainittu EU: n laatimassa poliittisten vankien luettelossa.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, saanen vielä palata Burman kysymykseen, sillä komissaari ei ole vielä vastannut yhteen mainitsemistani kohdista. Hän ilmoitti, että neuvostossa ei tähän mennessä vielä ole toteutettu Yhdysvaltain taholta tulevaa mallia. Mutta minun kysymykseni on: onko komissaari esittänyt neuvostolle sellaisen ehdotuksen? Parlamentti on jo useaan otteeseen pyytänyt tätä, mutta onko komissio esittänyt sellaisen ehdotuksen, sillä ennen kuin neuvosto ryhtyy päätöksentekoon, sen on ensin saatava päätösehdotus käsiteltäväkseen. Mielestäni emme voi syyttää Massachusettsia mistään, jos itse olemme liian velttoja seuraamaan Yhdysvaltain kongressia tässä asiassa, etenkin kun otetaan huomioon, että koko parlamentti on asian kannalla.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa puhemies, Massachusettsia voidaan syyttää. On Massachusettsin toimivallan ulkopuolella ja kansainvälisen oikeuden vastaista, että Yhdysvaltain yksittäinen osavaltio päättää harjoittaa ulkopolitiikkaa, jolla pyritään pakottamaan Euroopan unionin yrityksiä. Me emme voi mitenkään vastustaa HelmsBurtonin lakia tai Ilsterin lakia ja sen jälkeen sanoa, että se, mitä Massachusetts tekee, on ihan hyväksyttävää. Tämä on oikeusvaltion vastaista, ja minun on sanottava, että tämä ei ole hyväksyttävää.
Pakotteet eivät saa kannatusta, ja siksi tätä kysymystä ei ole syytä viedä neuvoston käsiteltäväksi, minkä rouva Maij-Weggen kokeneena parlamentin jäsenenä tietää erittäin hyvin. Tässä ei ole kyse pelkästään päätöslauselman esittämisestä. Ensin on tutkittava, kannatetaanko pakotteita.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, kysyin komissaarilta, voisiko EU-lähetystö Luandassa antaa viestin estääkseen sen, että maassa puhkeaisi uudelleen sota. Tämä on tärkeä asia. Tämä on kiireinen asia. Olkaa hyvä ja antakaa minulle vihje. Ehkä te ette voi nyt vastata myöntävästi, mutta voisitteko olla ystävällinen ja keskustella kollegojenne kanssa tällaisen merkin antamisesta? Tämä on pyyntöni.

Brittan, Sir Leon
Varmistan, että saatte tähän vastauksen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään iltapäivällä klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
Maanjäristys Azoreilla -B4-0727/98 Miranda, Ribeiro ja Novo GUE/NGL-ryhmän puolesta maanjäristyksistä Faialin saarella (Azoreilla); -B4-0746/98 Costa Neves, de Melo, Capucho, Pimenta, Cunha ja Mendes Bota PPE-ryhmän puolesta Azorien tilanteesta; -B4-0747/98 Rosado Fernandes, Girão Pereira, Cardona ja Daskalaki UPE-ryhmän puolesta maanjäristyksistä Azoreilla; -B4-0768/98 Marinho, Apolinário, Barros Moura ja Correia PSE-ryhmän puolesta maanjäristyksistä Azoreilla.
Maanjäristys Turkissa -B4-0764/98 Papakyriazis ja muut PSE-ryhmän puolesta maanjäristyksistä Adanassa (Turkissa); -B4-0777/98 Alavanos, Ephremidis, Papayannakis, Theonas ja Marset Campos GUE/NGL-ryhmän puolesta maanjäristyksistä Adanassa Turkissa; -B4-0782/98 McMillan-Scott, Provan, Christodoulou ja Langen PPE-ryhmän puolesta äskettäisistä maanjäristyksistä Turkissa.
Metsäpalot Kreikassa -B4-0776/98 Ephremidis ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta tulipaloista Kreikassa.
Novo
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, taas uusia kuolonuhreja, haavoittuneita ja kodittomia. Jälleen kerran rakennuksia ja infrastruktuureja on tuhoutunut. Vahinkojen arvo on yli 12 miljardia escudoa. Tällä kertaa kyseessä oli maanjäristys, joka aiheutti tuhoa Faialin, Picon ja São Jorgen saarilla. Jälleen kerran luonnonmullistus raivosi paljon kärsineiden ihmisten keskuudessa vain muutamia kuukausia sen jälkeen kun edellinen luonnonmullistus, rajumyrsky, oli jo aiheuttanut kuolouhreja, haavoittumisia ja tuhoja.
Joudumme jälleen ilmaisemaan surunvalittelumme, syvän murheemme ja tuskamme Azorien väestön koettua murhenäytelmän, joka saa kenties vielä laajemman ulottuvuuden siksi, että se on tapahtunut jo toistamiseen. Suurempi tuska, arvoisa komissaari, arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ja suurempi tuho vaativat myös suurempaa solidaarisuutta - Euroopan parlamentilta, mutta myös komissiolta ja neuvostolta. On olennaisen tärkeää ohjelmoida uudelleen ja vahvistaa yhteisöaloitteita - kuten REGIS II - sekä toimintaohjelmaa. Lisäksi tilanne vaatii ehdottomasti sitä, että komissio ja neuvosto tekevät päätöksen erityisestä hätäavusta. Euroopan parlamentin on tuettava näitä päätöksiä, jotka on lisäksi tehtävä välittömästi, sillä kysymys ei ole vain tarpeesta, vaan koko yhteisön kansalaisten vaatimuksesta.

Girão Pereira
Arvoisa puhemies, puhun hyvin lyhyesti, koska kollegani Novo on jo antanut selkeän käsityksen ongelmasta. Tahtoisin ainoastaan sanoa, että nyt on sattunut uusi luonnonmullistus vain muutamia kuukausia sen jälkeen, kun Azoreilla edellisen kerran sattui tulvien ja maanvyöryjen aiheuttama mullistus, jonka seurauksena menetettiin useita ihmishenkiä.
Tahtoisin ilmaista ryhmäni puolesta täyden tukemme tälle päätöslauselmalle, ja tuon vielä kerran esiin vakaumukseni siitä, että komissio auttaa myös Portugalin hallitusta ja Azorien aluehallitusta löytämään tarvittavat keinot, kuten jo täällä mainitut toimenpiteet eli erityisesti REGIS-yhteisöaloitteen vahvistaminen ja Azoreita koskeva toimintaohjelma, solidaarisuuden ilmaisemiseksi tälle niin kovia kokeneelle kansalle, sillä uskoakseni ilman sitä, ilman solidaarisuutta, ei voi syntyä todellista Euroopan rakentamisen henkeä.

Apolinário
Arvoisa puhemies, tahtoisin yhtenä allekirjoittajista käsitellä kolmea kohtaa.
Ensinnäkin olemme tietoisia siitä, että yhteisön talousarviossa ei ole olemassa määrärahoja luonnonmullistusten varalta, ja sen tähden pyydämme vahvistusta Azoreita koskevaan toimintaohjelmaan ja REGIS II-yhteisöaloitteeseen suunnatuille yhteisön varoille, jotta Portugalin hallituksen Azoreille osoittama kansallinen solidaarisuus ei vaarantuisi Brysselin byrokratian koukeroiden takia. Toiseksi tällaisten ilmiöiden toistuminen osoittaa selvästi syrjäisimpien alueiden erityislaatuisuuden ja vaatii komissiolta välttämättömiä aloitteita, jotta Amsterdamin sopimukseen kirjatut lausekkeet saisivat täyden sisällön. Kolmanneksi ja viimeiseksi infrastruktuurien uudelleenrakentaminen sekä väestön uudelleenasuttaminen oikeuttavat - kun kyseessä on luonnonmullistus - aluekehitysrahaston käytön investointeihin asuntotuotannon alalla. Meneillään oleva rahastoja koskevien säännösten uudistus on hyvä tilaisuus tällaisen mahdollisuuden luomiseen.

Costa Neves
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komissaari, 9. heinäkuuta sattunut maanjäristys, joka koetteli pääasiassa Faialin, Picon ja São Jorgen saaria, aiheutti tuhoisia seurauksia: teltoissa asuvia kodittomia on yli 2 000, ja infrastruktuurit ovat kärsineet suunnattomia vaurioita.
Tuhon mittasuhteiden vuoksi maanjäristyksen uhreiksi joutuneet perheet eivät voi saattaa elämäänsä ennalleen omin avuin. Toisaalta Azoreilla ei myöskään ole voimavaroja tukea heitä olosuhteiden vaatimalla tavalla. Siksi meidän on luotettava ulkopuoliseen solidaarisuuteen. Kukaan ei voi seurata välinpitämättömänä tilannetta, jossa ihmiset ovat 20 sekunnissa menettäneet kokonaisen elämäntyön hedelmät.
Tapasin kodittomia perheitä. He katsovat meihin samalla kertaa avuttomina ja lujina, voimattomina ja täynnä odotusta ja toivoa avusta, mutta myös täynnä epäilyksiä avun saamisesta. Emme voi jättää heitä heidän oman onnensa nojaan. Erityisesti tällaisena hetkenä solidaarisuus ei enää voi olla pelkkä käsite. Nyt nähdään, keneen voidaan luottaa.
Me teemme Azoreilla oman osuutemme, mutta on ehdottoman tärkeää saada ylimääräistä apua valtiolta sekä Euroopan unionilta jälleenrakennustyöhön. On huolehdittava siitä, että meillä on tarvittavat keinot turvata ajoissa siedettävät elinolot tuhon sadoille uhreille niistä ponnistuksista riippumatta, joihin olemme jo ryhtyneet lähentyäksemme Euroopan unionin keskimääräisiä kehityslukuja.
Aika rientää. Euroopan unionilla on tarvittavia voimavaroja. Puuttuu päätös, ja näissä olosuhteissa olen varma, että se tehdään. Kaikesta huolimatta on välttämätöntä tarkentaa käsitteitä. En puhu ainoastaan humanitaarisesta hätäavusta; sekin on välttämätöntä, mutta se on normaalisti niin niukkaa, ja siihen varattujen määrärahojen käytöstä on, käsittämätöntä kyllä, niin suurta kiistaa Euroopan parlamentin ja komission välillä, etten varsinaisesti pane toivoani siihen. Se, mitä toivon ja mitä on ymmärtääkseni kohtuullista toivoa, on Azoreille suunnattujen yhteisön tukikehysmäärärahojen sekä REGIS-yhteisöaloitteen kautta tulevien määrärahojen vahvistaminen, ja on huomattava, että tähänastisten tuhojen kokonaissumma on ainakin 90 miljoonaa ecua (18 miljardia escudoa).
Vain siten voidaan jatkaa jo ohjelmoituja investointeja, jotka ovat kiireellisiä ja välttämättömiä, ja samanaikaisesti turvata jälleenrakennustyöt, jotka ovat vielä välttämättömämpiä ja kiireellisempiä. Ellei tällä tavoin menetellä, maamme kehityslukujen lähentyminen Euroopan unionin keskimääräisiin kehityslukuihin viivästyy peruuttamattomasti, ja ellei jälleenrakennustyöhön ryhdytä, on olemassa vain kaksi vaihtoehtoa: hetkenä, jolloin eniten apua tarvitsemme, meidän on kaikkein vaikeinta antaa anteeksi piittaamattomuus niille, joihin luotamme; tuona hetkenä, jolloin eniten apua tarvitsemme, osaamme arvostaa eniten niiden solidaarisuutta, jotka tahtovat seistä meidän rinnallamme.

Correia
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, 9. heinäkuuta 1998 on jälleen uusi järkyttävä päivämäärä, joka monien aiempien tavoin jättää Azorien väestölle onnettomia muistoja. Faialin, Picon ja São Jorgen saarten asukkaat heräsivät aamulla 9. heinäkuuta voimakkaaseen maanjäristykseen, joka aiheutti kahdeksan ihmisen kuoleman, minkä lisäksi satakunta ihmistä haavoittui ja yli 1 500 jäi kodittomiksi. Aineellisten vahinkojen arvioidaan nousevan lähes 20 miljardiin escudoon.
Jälleen kerran - ja täällä - toteamme, miten tärkeää on, että syrjäisimpien alueiden erityiskohtelu on kirjattu Amsterdamin sopimukseen. Olemme sanoneet täällä, että tällaisten tilanteiden toistumisen vuoksi REGIS-yhteisöaloitteen olisi tulevaisuudessa sisällettävä erityinen osatekijä luonnonmullistusten varalta. Tällaisissa tilanteissa on aina kiitollisena vastaanotettujen pahoittelujen, surunvalittelujen ja suullisten solidaarisuuden osoitusten lisäksi välttämätöntä ryhtyä myös konkreettisiin toimiin, jotka johtavat hallitukselle ja kansalaisille annettavaan suoraan ja välittömään apuun, jotta yleishyödyllisten infrastruktuurien korjaamisen lisäksi voidaan myös jälleenrakentaa asuntoja ikääntyville ja varattomille perheille.
Olemme tietoisia siitä, että yhteisön talousarvioon ei sisälly määrärahoja katastrofitilanteiden varalta. Sen vuoksi ehdotamme komissiolle, että tässä tilanteessa, jossa Azorien autonomisen alueen erityistä kehitysohjelmaa on vahvistettu kansallisen solidaarisuuden ilmauksena, myös REGIS-yhteisöaloitetta vahvistettaisiin sellaisilla muiden yhteisöaloitteiden määrärahoilla, joille ei ole osoitettu käyttötarkoitusta vuodeksi 1999. Tällainen eurooppalainen solidaarisuus antaisi näille kansalaisille, jotka ovat hekin eurooppalaisia, tunteen siitä, että kaikesta tapahtuneesta huolimatta kannattaa edelleen elää ja uskoa Euroopan ihanteeseen.
Maanjäristykset Turkissa

Papakyriazis
Arvoisa puhemies, sunnuntaina 28. kesäkuuta koko maailma jähmettyi kauhusta kuullessaan valtavat mittasuhteet saaneen maanjäristyksen aiheuttamasta murhenäytelmästä Adanassa, Turkissa. Oli luonnollista, että kaikki Euroopan unionin maat, mukaan lukien oma maani, joka on Turkin naapurivaltio, riensivät auttamaan tämän Turkin alueen kovia kokenutta väestöä.
Uskon, että tällaisten luonnonmullistusten, joissa on satoja kuolonuhreja ja tuhansia loukkaantuneita ja joilla on mittaamattomia taloudellisia ja sosiaalisia seurauksia, pitää saada Euroopan unioni paneutumaan niihin vakavasti.
Haluaisin, kuten yhteisessä päätöslauselmassamme sanotaan, että Euroopan parlamentti - uskoakseni näin me olemmekin tällä hetkellä tekemässä - ilmaisisi myötätuntonsa ja osanottonsa kaikkien uhrien perheille. Uskon, että meidän pitää pyytää Euroopan unionia, komissiota, etsimään tapoja antaa taloudellista apua niiden vahinkojen korjaamiseen, joita tämä katastrofaalinen onnettomuus on Turkille aiheuttanut.
Lopuksi haluaisin käyttää hyväkseni tämän maanjäristysten kaltaisia luonnonmullistuksia koskevan keskustelun tarjoaman tilaisuuden ja sanoa, että Euroopan unionin pitäisi vihdoin tukea todellisella tavalla kansainvälistä yhteistyötä maanjäristysten ennustus- ja ehkäisymenetelmien sekä niistä tiedottamisen tutkimiseksi. Lopuksi haluaisin uskoa, että tällaisessa asiassa Turkin pitää, huolimatta sen mahdollisista ongelmista Euroopan unionin kanssa, saada nyt Euroopan unionin kaikki tuki.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, jaan liikutuksen tunteen ja osoitan solidaarisuutta niitä uhreja kohtaan, jotka äskettäinen katastrofaalinen maanjäristys Adanassa sai aikaan, ja kannatan tietenkin kaikkea taloudellista ja teknistä apua, jota unioni voi tarjota.
Tämä onnettomuus voi lisäksi kuitenkin tarjota mahdollisuuden myönteisiin toimiin. Alueella, joka ulottuu Italiasta Kreikkaan, Turkkiin ja muualle Lähi-itään, esiintyy maanjäristyksiä, jotka ovat luonteeltaan varsin samanlaisia ja joiden lopputulokset valitettavasti muistuttavat toisiaan. Lisäksi on tunnettua, ja se osoittautui todeksi Adanassa, että ennaltaehkäisy, varautuminen maanjäristyksiin rakennustöiden yhteydessä sekä reagointi luonnonmullistuksen jälkeen ovat täysin riittämättömiä ja radikaalin ajanmukaistamisen tarpeessa. Luonnollisestikin yleisempi koordinointi kaikilla näillä tasoilla voisi auttaa ratkaisevasti pienentämään luonnonmullistuksen vaikutuksia. Mielestäni Euroopan unioni voisi tässä asiassa esittää ratkaisevaa osaa. Kysynkin: voisiko komissio kenties ensi alkuun esittää joitakin ajatuksia tästä asiasta?

Langen
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, Turkin maanjäristyksessä on todella kysymys mittavasta luonnonmullistuksesta - 150 kuollutta, 1 500 vakavasti loukkaantunutta, tuhansia vaurioituneita rakennuksia - ja on hyvän käytännön mukaista ja kiireellisesti välttämätöntä, että emme ilmaise solidaarisuuttamme vain sanoin vaan myös teoin, konkreettista apua antamalla. Tämä maanjäristyshän sattui Turkin eteläosissa, alueella, joka on hyvin suuresti riippuvainen matkailusta. Ensimmäiset tiedot vain muutama viikko tuhoisan järistyksen jälkeen osoittavat, että matkavarausten määrä alueelle on jyrkästi laskenut. Turkki on ilmoittanut varausten vähentyneen runsaat 40 % tällä eurooppalaisen turismin yhdellä ydinalueella, jolla vierailee vuosittain lähes 5 miljoonaa eurooppalaista matkailijaa.
Kyse on siis katastrofista, jonka vaikutukset ulottuvat vielä henkilövahinkoja ja perheiden kokemia kärsimyksiä laajemmalle. Kyseessä on katastrofi, joka ei rajoitu vain konkreettisiin vahinkoihin paikan päällä. Se on katastrofi, joka on vaikuttanut välittömästi miljoonien turkkilaisten toimentuloedellytyksiin, ja siksi on välttämätöntä, että annamme apua konkreettisesti ja nopeasti. Ennen kaikkea on välttämätöntä, että Euroopan unioni ei pelkästään tuo julki solidaarisuuttaan samaan tapaan kuin me täällä parlamentissa - olen iloinen, että myös kreikkalaiset kollegamme ovat tehneet niin - vaan että täyttäisimme lopultakin Turkin kanssa solmimastamme tulliunionia koskevasta sopimuksesta koituvat velvoitteemme.
Me olemme se taho - ei Euroopan parlamentti, vaan Euroopan unioni - joka on tähän asti estänyt maksut Turkille huomattavan korkeaan summaan asti. Emme ole toimineet tässä sopimuksen mukaisesti, ja haluaisinkin käyttää tilaisuutta, samalla kun osoitamme myötätuntoa onnettomuuden uhreille, vaatiakseni komissiota yhdessä neuvoston uuden puheenjohtajamaan Itävallan kanssa poistamaan viimeinkin Turkkia koskevan rahoitusvälinesaarron, niin että pystymme antamaan todella konkreettista apua.
Tässä mielessä on luonnollisesti syytä ryhtyä myös tarpeellisiin ennakkovaroitustoimiin, ja tässä asetun rajoituksetta kannattamaan niitä kumpaankin kollegaamme, jotka katsoivat sen olevan yksi tehtävämme.

Schörling
Arvoisa puhemies, Turkkihan sijaitsee seismisellä siirroksella, joka kulkee idästä länteen. Sen vuoksi maanjäristykset ovat Turkissa valitettavan tavallisia. Emme voi estää maanjäristyksiä mutta voimme luonnollisestikin lieventää niiden vaikutuksia rakentamalla talot vakaammiksi puhtaasti teknisessä mielessä ja luomalla ennakkovaroitusjärjestelmän.
Tämä maanjäristys oli suhteellisen voimakas, 6, 3 Richterin asteikolla. Sen äärettömän surullisen tosiasian lisäksi, että ihmisiä menehtyi, olivat aineelliset vahingotkin suuria, muun muassa sähköverkkojen ja Adanan kaupungin öljysäiliöiden osalta.
Turkissa on maanjäristyksiä. Sen vuoksi on käsittämätöntä, että Turkin hallitus suunnittelee nyt rakentavansa Turkin ensimmäisen ydinvoimalan vain 100 kilometrin päähän tästä alueesta.
Haluan kysyä komissaarilta, mitä komissio aikoo tehdä vedotakseen Turkkiin ja kertoakseen sen hallitukselle, ettei Turkki saa rakentaa ydinvoimalaa niin maanjäristyksille alttiille alueelle. Ydinvoimalan rakentaminen on jo tarpeeksi paha asia, mutta meidän on yritettävä estää mahdollinen katastrofi, joka voi tapahtua juuri tällä alueella sijaitsevalle ydinvoimalalle.
Metsäpalot Kreikassa

Ephremidis
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää herra komissaarilta, että hän ei tyytyisi puhumaan solidaarisuudesta ja osanotosta, kun kysymyksessä ovat metsäpalot, jotka aiheuttivat valtavia tuhoja Kreikassa kahden viime kuun aikana, vaan ilmoittaisi vastuullisesti, että luvassa on välitöntä apua vahinkojen korvaamiseksi. Kreikassa on palanut kymmeniätuhansia hehtaareja viljelysmaata, suuri määrä karjanhoitolaitoksia, taloja ja rakennuksia, ja nämä metsäpalot ovat aiheuttaneet loukkaantumisia ja kuolonuhreja. Pyytäisiin herra komissaaria siis ilmoittamaan, että välitöntä apua on luvassa. Lisäksi haluaisin pyytää häntä käyttämään vaikutusvaltaansa, milloin se vain on mahdollista, jotta Kreikan hallitukset nykyinen mukaan lukien loisivat lopultakin kiinteistörekisterin metsistä, kiristäisivät maakauppaa ja rakentamista koskevaa lainsäädäntöä, joka on niin löysää, että siitä hyötyvät tuhopolttajamafiat, jotka toimivat yhdessä sellaisten kaupallisten yritysten kanssa, joilla on omia rakentamiseen liittyviä intressejä. Tämä aiheuttaa Kreikassa odotettua enemmän metsäpaloja.
Nyt tilaisuuden tullen huomautan, että yhteisöltä puuttuu ennalta ehkäisevä ja tehokas metsiensuojelupolitiikka. Puuttuu koordinoiva elin, puuttuu varoja nykyisten tieteen ja teknologian tarjoamien keinojen hyödyntämiseksi, jotta metsäpalot eivät autioittaisi Eurooppaa, sillä niitähän ei tapahdu vain Kreikassa.

Papakyriazis
Arvoisa puhemies, Kreikalla on se surullinen ensimmäinen sija, että jokaisessa Kreikan lukuisista metsäpaloista tuhon laajuus on Euroopan suurin.
Kreikalla ei tietenkään ole yksinoikeutta näihin tuhoisiin metsäpaloihin. Maantieteellisten ja ilmasto-olojen takia Euroopan eteläisten maiden useimmat alueet kärsivät metsäpaloista. Tällä hetkellä, nytkin kun puhumme, Peloponnesoksella EteläKreikassa raivoaa uusia metsäpaloja. Uskon, että Euroopan parlamentti haluaisi ilmaista myötätuntonsa ja solidaarisuutensa maanmiehilleni. Monet Kreikan viime päivien metsäpaloista ovat myös vaatineet kuolonuhreja, on menetetty ihmishenkiä. Olen sitä mieltä, että komission pitäisi antaa välitöntä taloudellista ja teknistä tukea näille alueille. Minäkin haluaisin vuorollani painottaa, että Euroopan unionin pitää paneutua järjestelmällisesti tähän asiaan, ryhtyä yhteistyöhön kaikkien kansallisten tahojen kanssa, jotta tehtäisiin vastaavia aloitteita ennaltaehkäisyjärjestelmän luomiseksi ja vahinkojen korjaamiseksi.
Lopuksi haluaisin hyvin lyhyesti korostaa, että kaiken uhallakin on vaadittava täydellistä rakennuskieltoa tuhoutuneille alueille. On siis rohkaistava tuhoutuneiden alueiden uudelleenmetsitystä.
Arvoisa puhemies, puhun kollegoideni PASOK-puolueen eurooppalaisten sosialistien puolesta ja haluan ilmoittaa, että kannatamme täysin esitettyä päätöslauselmaa.

Trakatellis
Arvoisa puhemies, joka vuosi Kreikassa ja muissa Välimeren maissa palaa valtavia määriä metsää. Ei ole epäilystäkään siitä, että jotkin metsäpalot aiheutuvat rikollisista toimista, joilla tavoitellaan taloudellista hyötyä, vaikka useimpiin ovat syynä ilmasto-olot. On kuitenkin tosiasia, että hallinnollisten rakenteiden olemattomuus, koordinoinnin heikkous ja näiden metsäpalojen huono hoito kokonaisuudessaan laajentavat niiden aiheuttamia tuhoja. Lisäksi kykenemättömyys ennaltaehkäisyyn ja oikeanlaiseen valvontaan johtuu kansallisen kiinteistörekisterin valmistumisen viivästymisestä, mutta myös puutteista, joita esiintyy yhteisön metsien palontorjuntaa koskevan yhteisön direktiivin 308/97 mukaisissa kansallisissa toimintasuunnitelmissa. Pyydän teitä, arvoisa komissaari, kertomaan meille ensiksi, onko Kreikan hallitus lähettänyt teille toimintasuunnitelman vuonna 1997 ja mikä summa yhteisön budjetista tähän tarkoitukseen on sidottu; toiseksi, mitä tapahtuu kansallisen kiinteistörekisterin valmistelutyölle, jota rahoitetaan toisesta yhteisön tukikehyksestä ja jonka yhteydessä Kreikan hallitus on vaatinut säästötoimia ja rahojen siirtämistä muihin tarkoituksiin.
Vaadin jo viime vuonna Thessalonikin suuren metsäpalon yhteydessä kokonaisvaltaisen ennaltaehkäisyn strategiaa ja Euroopan palontorjuntakeskuksen suositusta tuhojen systemaattisesta tutkimisesta ja torjumisesta varsinkin alueilla, joilla on suuri biodiversiteetti, josta Euroopan unioni on solminut erityisen sopimuksen. Näin ollen näitä metsiä ja arvokkaita alueita on ryhdyttävä suojelemaan päättäväisesti.

Daskalaki
Arvoisa puhemies, en ryhdy nyt kuvailemaan näitä katastrofeja. Tämän ovat jo kollegani tehneet oikein hyvin. Minulla on kaksi asiaa sanottavana. Ensiksi, että parlamentissa on yksi yleisaihe, jonka otsikko on luonnonmullistukset. Me itse poistimme budjettikohdan, josta olisi ollut apua tässä asiassa. Mitä tämän jälkeen voimme tehdä? Konkreettisen aiheen eli Kreikan metsäpalojen osalta haluaisin ensin sanoa, että myös minä olen samaa mieltä kuin kollegani ja kysyn komissaarilta, aikooko hän painostaa, niin kuin hän on velvollinen tekemään, Kreikan hallitusta laatimaan tämän paljon puhutun kiinteistörekisterin, jonka puuttuminen aiheuttaa joka vuosi metsäpaloja Kreikassa; aikooko hän toimivaltansa puitteissa painostaa Kreikan hallitusta, jotta palaneet alueet eivät jäisi gryndereiden saaliiksi. Lisäksi haluaisin korostaa, että meillä on nyt ongelma, että on löydettävä tapa antaa apua, sillä tuhojen laajuus on hyvin suuri, ja että meidänkin pitää etsiä tätä tapaa eikä poistaa budjettikohtia silloin, kun meitä tarvitaan.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, ilmeisesti ei ole suuria mahdollisuuksia antaa aineellista apua. Kuitenkin komissio toimivaltansa ja velvollisuuksiensa puitteissa esittää tärkeää osaa metsäpalojen pitkän aikavälin ehkäisyssä.
Arvoisa puhemies, luonnon oikkujen lisäksi metsäpaloja aiheuttaa tai niille altistaa kiinteistörekisterin puuttuminen, koska sen vuoksi on aina olemassa mahdollisuus palaneiden alueiden yksityistämiseen. Metsäpaloja aiheuttavat myös mielivaltainen rakentaminen ja kaupunkisuunnittelu, joiden takia puuttuu perusrakenteita tai sopivia kulkuyhteyksiä ja jotka haittaavat sammutustöitä, sekä lopuksi vielä - haluan korostaa tätä erityisesti komissaarille - tuhannet laittomat ja valvomattomat kaatopaikat, joista puuttuu vartiointi ja alkeellisetkin perusrakenteet ja jotka näin muodostavat kasvualustan tulelle.
Komissio voi tehdä paljon auttaakseen: ensiksikin se voi painostaa kiirehtimään saamaan aikaan kiinteistörekisterin, jota se sitä paitsi itse rahoittaa. Lisäksi se voi kieltäytyä antamasta rahoitusta, joka välillisesti tai välittömästi rohkaisee tai antaa luvan mielivaltaisuuksiin. Varmastikin komissio voi myös paljon enemmän painostaa viranomaisia, erityisesti paikallisia ja alueellisia viranomaisia, rakentamaan nykyaikaisia suojattuja kaatopaikkoja. Painostuskeinona voidaan käyttää asian viemistä tuomioistuimeen tai rahoituksen keskeyttämistä. Tällä tavoin komissio voisi suuresti vaikuttaa metsäpalojen vaarojen vähenemiseen Kreikassa.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa puhemies, aloitan kommentoimalla Azorien ja Kreikan tilannetta ja haluaisin sanoa, että komissio tuntee ilman muuta suurta myötätuntoa Kreikan tulipalojen ja Azorien maanjäristyksen uhreja kohtaan. Ensinnäkin haluaisin ilmaista vilpittömän osanottomme niille perheille, jotka ovat menettäneet omaisiaan. En pysty vastaamaan jokaiseen esille tuotuun kysymykseen. Kerron teille kuitenkin sen, mitä tiedän.
Näiden katastrofien uhrien avustuksen osalta voin sanoa, että yhteisön vuoden 1998 talousarvio ei sisällä Euroopan yhteisön sisäiseen hätäapuun tarkoitettuja määrärahoja, mutta alueet, joilla nämä onnettomuudet ovat tapahtuneet, ovat rakennerahastojen tavoitteen 1 määrärahojen saajia. Käytettävissä olevien määrärahojen puitteissa valtion viranomaiset voivat kohdistaa uudestaan menojaan ottaakseen huomioon uudet tarpeet.
Erityisesti Azoreilla tapahtuneen maanjärjestyksen osalta komissio on alustavasti ottanut yhteyttä alueellisiin ja kansallisiin viranomaisiin tutkiakseen mahdollisuutta rahoittaa tarvittavat maanjärjestyksen jälkeiset jälleenrakennustyöt Portugalia koskevan yhteisön tukikehyksen puitteissa.
Komissiolle kerrottiin, että kyseisten alueellisten viranomaisten virallinen pyyntö voitaisiin antaa yhteisön tukikehyksen valvontakomitealle, joka itse asiassa kokoontuu tänään Lissabonissa. Jos näin tapahtuu, komissio aikoo ilman muuta harkita tätä pyyntöä avoimuuden hengessä.
Kreikan osalta on olemassa toimintaohjelmia, joilla voitaisiin osittain rahoittaa ympäristön ja metsien elvyttämistä rakennerahastojen puitteissa. Lisäksi metsäpalojen torjuntaa koskeva erityisohjelma voi myös osaltaan vaikuttaa ennaltaehkäisyjärjestelmien parantamiseen, ja haluaisin huomauttaa, että tämän ohjelman määrärahoja pienennettiin vuoden 1997 23 miljoonasta ecusta vuoden 1998 17 miljoonaan ecuun. Haluaisin lopulta korostaa, että komissio on halukas tutkimaan nopeasti näiden kahden maan toimivaltaisten viranomaisten konkreettisia pyyntöjä. En tiedä muuta kuin sen, mitä olen sanonut sen osalta, esitetäänkö tällaisia pyyntöjä.
Voin myös vahvistaa, että komissio tekee kaikki tarvittavat muodolliset päätökset nykyisten ohjelmien mahdollisten muutosten osalta, jotta voisimme tehdä sen, mitä olemme suunnitelleet.
Turkin osalta, kuten olen sanonut, siellä sattui 27. kesäkuuta erittäin vakava maanjäristys, jonka seurauksena lukuisat ihmiset menehtyivät ja loukkaantuivat. Haluaisin jälleen ilmaista vilpittömän myötätuntomme ja osanottomme niille perheille ja henkilöille, joita tämä traaginen tapahtuma on koskettanut. Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun liiton tuoreiden tietojen mukaan noin 300 000 ihmistä asuu teltoissa, mutta vahinkojen arviointi jatkuu edelleen.
Turkin Punainen Puolikuu, Kizie Ay, antoi välitöntä hätäapua järjestämällä telttoja, huopia, elintarvikkeita ja siirrettäviä keittiöitä, ja lisäksi toimitettiin yli 1 000 yksikköä verta. Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun kansainvälinen liitto (IFRC) pyysi rahoitusta ostaakseen hätäaputarvikkeita. YK: n arviointivaltuuskunta, joka vieraili maassa 1. ja 2. heinäkuuta, raportoi, että tilanne oli hallituksen ja paikallisten viranomaisten hallinnassa, eivätkä ne tarvinneet tai pyytäneet kansainvälistä apua. Tilanne ei ole muuttunut siitä.
OCHA, YK: n humanitaaristen asioiden koordinoinnista vastaava toimisto, antoi säännöllisesti tilannekertomuksia ja toimi avustusten kanavana. Kaikki avustukset oli tarkoitettu käytettäviksi yhdessä asianomaisten YK-järjestöjen kanssa. IFRC: n hätäaputarvikkeiden rahoitusta koskevan pyynnön vuoksi ECHO on päättänyt myöntää 500 000 ecun avustuksen. Tämä kattaa huopien, telttojen, siirrettävien keittiöiden ja sähkögeneraattoreiden kaltaiset tarvikkeet.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
B4-0763/98 Colajanni ja Augias PSE-ryhmän puolesta omaisuuden palauttamisesta juutalaisvainojen uhreille; -B4-0775/98 Puerta, Moreau, Castellina, Vinci, Miranda, Ephremidis, Eriksson, Ojala, Papayannakis, Gutiérrez Díaz ja Sornosa Martínez GUE/NGL-ryhmän puolesta omaisuuden palauttamisesta juutalaisvainojen uhreille; -B4-0780/98 Roth, Cohn-Bendit, Aglietta ja Ullmann V-ryhmän puolesta omaisuuden palauttamisesta juutalaisvainojen uhreille; -B4-0781/98 Muscardini ja muut puolueryhmiin kuulumattomien puolesta omaisuuden palauttamisesta juutalaisvainojen uhreille; -B4-783/98 Dimitrakopoulos ja Provan PPE-ryhmän puolesta omaisuuden palauttamisesta juutalaisvainojen uhreille;

De Giovanni
Arvoisa puhemies, mielestäni on tarpeellista lyhyesti selittää tämän päätöslauselman sisältöä, sillä tällä päätöslauselmalla parlamentti pyytää Euroopan unionin neuvostolta ja komissiolta miljoonien uhrien muiston ja kaikkein keskeisimpien ihmisoikeuksien kunnioittamiseksi, että ne painostaisivat asianosaisia hallituksia paljastamaan omaisuuden ja palauttamaan sen alkuperäisille omistajilleen tai niille, joilla tällä hetkellä on omistusoikeus siihen, sillä se on ryöstösaalista, joka on sittemmin talletettu erityisesti pankkisalaisuutta vaaliviin pankkeihin. Julkinen mielipide on pitänyt ja pitää yhä tätä omaisuutta valtavana ongelmana.
Tämä on päätöslauselmamme sisältö, ja tahdon esittää hyvin lyhyesti ja yksinkertaisesti muutamia huomautuksia tekstistä ja muistuttaa Euroopan vastuullisuudesta juutalaisvainoissa. Eurooppa on suvaitsevaisuuden ja väkivallan liitos: ei ole totta, että vaino olisi saapunut jostakin toisesta maailmasta; sen juuret ovat valitettavasti myös Euroopan historiassa. Se koskettaa meitä niin syvästi, sillä se tuo esiin yhä uusia, luonteeltaan kulttuurihistoriallisia vastuukysymyksiä. Haluaisin tässä murtaa erään uskomuksen ja esittää erään huomautuksen historiankirjoituksen ylimalkaista revisionismia vastaan, sillä se pyrkii peruuttamaan menneisyyden ja näin tehdessään se tekee tämän hetken ja tulevaisuuden rakentamisen mahdottomaksi. Pidän sen tähden selvänä sitä, että Euroopan sivilisaation on perustuttava ennen kaikkea juutalaisvainojen, mutta myös kaiken väkivallan tuomitsemiselle sekä välttämättömyydelle hyväksyä ja ymmärtää syvällisesti erilaisuutta. Tämä on tärkeintä!
Vaatimuksemme on hyvin täsmällinen ja konkreettinen, ja se koskee kouraantuntuvaa aihetta, jonka julkinen mielipide on nostanut esiin ja joka on aiheuttanut hämmennystä julkisessa mielipiteessä erityisesti Amerikassa. Pyydämme siis komissiolta ja neuvostolta alussa mainitsemiani seikkoja.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, kannatamme ehdottomasti ja kaikin tavoin päätöslauselmaa ja suostumista kaikkiin siinä esitettyihin vaatimuksiin, ja pyydämme komissiota vastuullisesti täyttämään velvollisuutensa, sillä tällaisessa kysymyksessä ei voida hyväksyä esiintymistä Pontius Pilatuksena.
Haluaisin kuitenkin tilaisuuden tullen sanoa, että juutalaisvainoja esiintyi myös muissa maissa, myös omassa maassani, vaikka niiden laajuus ja seuraukset eivät olleetkaan samat kuin käsiteltävänä olevissa juutalaisvainoissa. Tähän päivään saakka Saksan viranomaiset ovat kieltäytyneet maksamasta korvauksia - kyseessä ovat miljardien dollarien korvaukset - ja maksamasta takaisin myös tavallista lainaa, jonka he lupasivat maksaa sodan jälkeen sodan lopputuloksesta huolimatta. Saksalaiset keksivät erilaisia tekosyitä, joiden kaikkien perusta on romahtanut erityisesti Saksojen jälleenyhdistymisen jälkeen. Haluaisin siis pyytää herra komissaaria puhumaan juutalaisvainojen seurauksista Euroopan väestölle, mutta myös tästä rikkauden ja voiman jättiläisenä esiintyvän yhteisön jäsenmaan asenteesta, jota ei voida hyväksyä.

Ullmann
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegani, kun otetaan huomioon parhaillaan käsiteltävän aiheen herkkäluonteisuus, oli mielestäni viisas ratkaisu jättää päätöslauselmatekstissä neuvostolle ja komissiolle avoimeksi keinot, joilla niiden tulisi pyrkiä painostamaan asianomaisia instituutioita ja hallituksia, niin että juutalaisvainojen uhrien omaisuus päätyy niiden käsiin, joilla on siihen juridinen oikeus. Mutta juuri sen vuoksi, että asia joudutaan jättämään tällä tavoin avoimeksi, haluan nyt voimakkaasti korostaa samaa seikkaa, jonka kollegamme De Giovanni toi jo esiin.
Meillä on moraalinen ja juridinen pakko ryhtyä asiassa toimiin. Moraalinen pakko syntyy siitä, että juutalaisvainot ovat esimerkki ihmisarvon ja ihmisoikeuksien polkemisesta. Sellainen on jatkuvasti tuomittava! Tämän on näyttävä myös siinä, miten toimimme. Oikeudellinen pakko syntyy siitä, että kaikkiin oikeusjärjestyksiin sisältyy säännöksiä siitä, millä tavoin vahinkoa kärsineelle tehdään mahdolliseksi korvauksen saaminen tai anastetun omaisuuden takaisin saaminen.
Lopuksi haluan viitata vielä erääseen historialliseen välttämättömyyteen, jonka vuoksi Euroopan unionin on ryhdyttävä asiassa toimiin. Toivon, että seuraavalla vaalikaudella unionin laajenemisen kautta myös Auschwitz tulee kuulumaan unionin alueeseen. Siksi on jo nyt välttämätöntä, että Euroopan unioni tekee selväksi, mitä tämä asia sille merkitsee.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, 50 vuotta on kulunut vuosisatamme suurimman murhenäytelmän tapahtumista, eikä uhreille ole vieläkään tehty oikeutta, eikä omaisuutta tai tavaroita ole vieläkään palautettu perillisille. Nyt kun tosiasiat ovat tulleet julkisuuteen Sveitsin pankkien todellisesta osuudesta asiassa, onkin oikea hetki parlamentin aiheellisesti kehottaa Sveitsiä tekemään oikeutta holokaustin uhreille. Puolueryhmälläni ei ole tähän mitään lisättävää ja se antaa ehdotukselle täyden tukensa.

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, luulen, että me kaikki tässä salissa olemme samaa mieltä siitä, että yhtä suuressa määrin kuin juutalaisvainot pitää tuomita, pitää tuomita myös toimet tai laiminlyönnit, jotka olivat niiden seurausta.
On selvää, että on kiistaton velvollisuutemme hoitaa kysymys juutalaisvainojen uhrien tietyistä omaisuusasioista mahdollisimman oikeudenmukaisella tavalla. Tämä on pieni osa yritystä jakaa oikeutta tämän menneisyyden tuhoisan politiikan uhreille. Sveitsi, ensimmäinen maa, jossa kysymys juutalaisvainojen uhrien omaisuusasioista nousi esiin, ryhtyi joihinkin järjestelyihin osaksi kansainvälisen yhteisön painostuksen ansiosta. Ei ole epäilystäkään siitä, että tarvitaan myös muita suunnanmuutoksia, jotta vähintäänkin Saksan osalta päästäisiin todelliseen lopputulokseen. Kuitenkin samoihin suunnanmuutoksiin on aihetta myös tietyillä muilla mailla, jotka olivat sekaantuneet tähän asiaan. Haluaisin siis uskoa, että tämä Euroopan parlamentin päätöslauselma, joka meillä on tänään käsiteltävänämme, on taas yksi sysäys tähän suuntaan.

Newman
Arvoisa puhemies, tänään, 53 vuotta natsihallituksen sotilaallisen tappion jälkeen, on häpeällistä, että yhä joudutaan vetoamaan hallituksiin ja pankkeihin juutalaisilta juutalaisvainojen aikana varastetun omaisuuden palauttamiseksi eloonjääneille ja heidän perillisilleen. Eloonjääneet ovat tietenkin pääosin iäkkäitä, ja monet ovat heikkoja tai elävät jäljellä olevat vuotensa köyhyydessä.
Sukulaisilta, jotka ovat murhattujen uhrien perillisiä, on evätty korvaukset sillä järjettömällä perusteella, että natsiraakalaiset eivät antaneet kuolintodistuksia ja lähettäneet niitä niille juutalaisille, jotka onnistuivat pakenemaan kaasukammioita ja hautoja, joita natsit suunnittelivat kaikkien juutalaisten kohtaloksi.
Jos elossa olevia perillisiä ei ole, juutalaisvainon uhreilta varastettua omaisuutta pitäisi käyttää rahoittamaan aineellista tukea niille monille eloonjääneille, jotka ovat nyt iäkkäitä ja köyhiä ja jotka tulivat alun perin köyhistä oloista. Kannatan täysin Euroopan parlamentin päätöslauselmaa, jossa vaaditaan varastetun omaisuuden palauttamista, ja luotan siihen, että komissio ja neuvosto tekevät toimivaltansa puitteissa kaiken mahdollisen tämän osalta.
Shoahia, kuuden miljoonan juutalaisen lapsen, naisen ja miehen joukkomurhaa Euroopassa, ei kuitenkaan voida koskaan korvata. Kuuden miljoonan juutalaisen marttyyrin muisto, heidän elämänsä, tunteidensa, kulttuurinsa ja kykyjensä muisto on säilytettävä. On myös erittäin tärkeää, että nykyisten fasistien ja uusnatsien häpeällisen rasistiset ja juutalaisvastaiset ajatukset, keinot ja teot Euroopassa torjutaan ja kukistetaan kaikin mahdollisin keinoin.

Nordmann
Arvoisa puhemies, herra Newman sanoi jo kaiken kuten muutkin, ja liberaaliryhmä kannattaa luonnollisesti, mitä asiasisältöön tulee, täällä juuri esitettyjä mielipiteitä ja kantoja.
Emme kuitenkaan kannata yhteistä tekstiä, sillä mielestämme 1 kohta on laadittu erittäin kömpelösti, joten on vaarana, että tekstin perusmerkitys katoaa ja siitä muodostuu vain keskinkertainen lobbauskysymys.
Tämän vuoksi haluaisin jo nyt, ja toistan sen tuonnempana, esittää suullisen tarkistuksen, jossa ilmaisu " painostaisivat asianosaisia hallituksia" korvattaisiin, herra Newmanin puheenvuorossaan käyttämiä sanoja lainatakseni, ilmaisulla " tekisivät toimivaltansa puitteissa kaiken mahdollisen" . Tekstin vaikutusalaa ei näin muutettaisi, eikä sitä voitaisi enää käyttää hyväksi surkealla ja ikävällä tavalla.
Toivon, että kaikki kollegamme hyväksyisivät tämän suullisen tarkistuksen, jonka toistan tarpeen tullen.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Ojala
Arvoisa puhemies, voin täysin yhtyä niihin ajatuksiin, joita herra Newman täällä esitti. Minusta hän toi esille sen, että tänä päivänä meidän täytyy edelleen taistella fasismia vastaan.
Tässä päätöslauselmassa puhutaan nimenomaan juutalaisista ja hehän olivat ryhmä, joka joutui pahiten kärsimään natsivallan hirmuteoista. Haluaisin kuitenkin muistuttaa siitä, että juutalaisten lisäksi monet muutkin ryhmät joutuivat kokemaan näitä hirveyksiä ja sortoa. Erityisesti haluan tuoda esille romanit ja homoseksuaalit. Myös näiden ryhmien kohdalla on palautettava heidän kunniansa. Viime aikoina muun muassa Sveitsiin ja Saksaan on perustettu säätiöitä, joista julmuuksista kärsineet juutalaiset, romanit ja seksuaaliset vähemmistöt voivat saada korvauksia. Nämä korvaukset ovat valitettavasti lähinnä symbolisia mutta ne ovat osoitus siitä, että kunnianteko on myös tänä päivänä paikallaan. Toivon, että komissio ja neuvosto omaisuuden palautuksen osalta huomioivat juutalaisten lisäksi myös romanit ja homoseksuaalit.

Amadeo
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Alleanza Nazionale tukee Euroopan parlamentin yhteistä päätöslauselmaa omaisuuden palauttamisesta juutalaisvainojen uhreille ja ilmaisee tyytyväisyytensä siihen, että parlamentissa käydyssä keskustelussa on käsitelty sen alkuperäistä päätöslauselmaehdotusta, jonka ovat ensimmäisinä allekirjoittaneet rouva Muscardini ja herra Pasty sekä Alleanza Nazionalen puheenjohtaja Gianfranco Fini.
Alleanza Nazionalen valtuuskunta on erityisen tyytyväinen tähän parlamentin päätökseen ja pitää sitä kahden tätä aihetta koskevan poliittisen aloitteensa, tammikuun 14. päivänä 1998 esitetyn kirjallisen julistuksen ja sitä toukokuun 20. päivänä 1998 seuranneen päätöslauselmaehdotuksen, aikaansaaman parlamenttikäsittelyn luonnollisena lopputuloksena. Kummassakin aloitteessa vaadittiin juutalaisvainojen uhreille kuuluneen omaisuuden palauttamista.
On siis selvää, että yhdymme täysin yhteisen päätöslauselman sisältöön ja vaatimuksiin, joista pian äänestämme. Juutalaisiin kohdistunut äärimmäinen rikos, johon natsirikolliset syyllistyivät; häpeällinen syyllisyys, joka on tahrannut vainoihin, salaisiin oikeudenkäynteihin ja karkotuksiin osallistuneet natsien liittolaiset monissa Euroopan maissa, eikä vähäisimpänä fasistien Italiassa käyttöön ottamat traagiset rotulait tekevät vielä entistäkin epäoikeutetummaksi kammottavan vainon uhreille kuuluneen omaisuuden pakko-ottojen ja varojen salaamisen häpeällisen petoksen. Tätä varojen salaamista pidämme todellisena laittomana haltuunottona ja varkautena, sillä on selvää, että asianomaiset pankki- ja rahoituslaitokset eivät voineet eivätkä voi tällä hetkellä olla tietämättömiä siitä, keille tilit kuuluvat.
Tästä syystä Alleanza Nazionale ehdottaa, että juutalaisvainojen uhreille kuuluneet varat ja omaisuus, silloinkin, kun tällaisen omaisuuden haltijoita tai heidän perillisiään on mahdoton löytää, luovutetaan maailmanlaajuiselle juutalaiskongressille tai jollekin muulle järjestölle tai yhteisölle, jonka juutalaiskongressi yksilöi ja valtuuttaa, jotta ne käytettäisiin hyödyllisimpinä pidettyihin tarkoituksiin.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa puhemies, minun tarvitsee tuskin sanoa, miten paljon kunnioitan niitä tunteita ja näkemyksiä, joita parlamentin kaikkien ryhmien lukuisat jäsenet ovat tässä keskustelussa esittäneet. Henkilökohtaisesti kunnioitan esitettyjä tunteita ja näkemyksiä, eikä minulle tuota vaikeuksia sanoa, että yhdyn valtaosaan esitetyistä mielipiteistä.
Toisaalta minun on esitettävä komission kanta, ja vaikka uskon, että jokainen kollegani yhtyy äsken esittämääni näkemykseen, niin natsien kultaa koskeva kysymys ei kuulu komission toimivaltaan. Komissio voi ainoastaan ottaa yhteyttä Sveitsin viranomaisiin ja ilmaista kantansa, jonka mukaan olisi erittäin suuresti Sveitsin edun mukaista tehdä kaikki mahdollinen asian selvittämiseksi tyydyttävällä tavalla ja todellakin sellaisella tavalla, joka tyydyttäisi parlamentissa puhuneita henkilöitä.
Vaikka onkin totta, että komissio ei ole toimivaltainen tämän osalta, voin sanoa, että henkilökohtaisesti suhtaudun lämpimästi parlamentissa käytyyn keskusteluun ja siihen, että esitetyt näkemykset on esitetty. En epäile lainkaan, etteikö yksityishenkilöiden sekä edustus- ja muiden kuin edustusjärjestöjen esittämien toimien joukossa niillä näkemyksillä, joita parlamentin jäsenet esittivät voimakkaasti ja yksimielisesti, olisi mitään vaikutusta, ja toivon, että niillä on se vaikutus, jota puhujat toivoivat.

Puhemies
Siirrymme äänestykseen.
Juutalaisvainojen uhrien omaisuuden palauttamista koskevista päätöslauselmaesityksistä

Puhemies
Herra Nordmann, esittämänne suullinen tarkistus on jo ilmoitettu minulle. Minulle ilmoitettiin siitä puheenvuoronne aikana. Ennen äänestystä ilmoitan kahdesta esitetystä suullisesta tarkistuksesta. Ensimmäinen on liberaalipuolueen 1 kohtaan esittämä suullinen tarkistus, jonka mukaan sanan " komissioon" jälkeen lisätään sanat " ja jäsenvaltioihin" sekä korvataan ilmaisu " ne painostaisivat asianosaisia hallituksia" ilmaisulla " ne tekisivät toimivaltansa puitteissa kaiken mahdollisen" . Jatko säilytetään muuttamattomana.
Onko esitys ilmoitettu minulle oikein, herra Nordmann?

Nordmann
Arvoisa puhemies, emme vaadi neuvostoon ja komissioon vetoamisen poistamista, mutta lisäämme sanat " ja jäsenvaltioihin" ja pyydämme, että ilmaisu " painostaisivat asianosaisia hallituksia" korvattaisiin sanoilla " tekisivät toimivaltansa puitteissa kaiken mahdollisen" , sanat, jotka komissaari Brittanin puheenvuorossa tulivat perustelluiksi, mikäli se oli tarpeen, ja joita lainaan juuri herra Newmanilta.

Puhemies
Herra Nordmann, liberaalipuolueen tekemän esityksen ja minulle esitetyn tekstin välillä on varmasti tapahtunut jokin sekaannus, sillä puheenvuorossanne tämä muotoilu oli todellakin hyvin selkeä. Jäsenet voivat nyt itse arvioida tämän asian. Minun on kuitenkin tietenkin tarkistettava, ettei parlamentti vastusta esitettyä suullista tarkistusta.

Aelvoet
Arvoisa puhemies, meidän mielestämme jo olemassa oleva teksti on parempi kuin suullinen tarkistus, ja me olemme siis sitä vastaan, että suullisesta tarkistuksesta äänestetään.

Puhemies
Kuten tiedätte, työjärjestyksen mukaan suullisesta tarkistuksesta ei voida äänestää, mikäli vähintään 12 parlamentin jäsentä vastustaa äänestämistä. Valitettavasti oma ilmoituksenne ei riitä, arvoisa jäsen. Pyydän jäseniä nousemaan.
(12 jäsentä nousi seisomaan.) Herra Dimitrakopoulos ehdottaa, että 2 kohdan ilmaisu " maailmanlaajuiselle juutalaiskongressille" korvataan ilmaisulla " Israelin hallitukselle, knessetille ja juutalaisia edustaville järjestöille kaikkialla maailmassa" .
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.) Äänestys kiireellisistä aiheista päättyi.

Äänestys
Bourlanges
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä huomautuksen edellisestä äänestyksestä. Minun täytyy sanoa olleeni todella järkyttynyt siitä tavasta, jolla suullinen tarkistus poistettiin äänestyksestä, sillä esitetyt perustelut eivät ole tyydyttäviä.
Suullisten tarkistusten hylkäämismenettelyn erittäin oikeutettuna tarkoituksena on suojella parlamentin jäseniä siltä mahdollisuudelta, että jokin tarkistus on ymmärretty väärin. Tänään meille kuitenkin ilmoitettiin täällä, että suullisesta tarkistuksesta ei äänestetä, koska kahdesta versiosta toista pidettiin parempana. Parlamentin tehtävänä on päättää tällaisesta.
Arvoisa puhemies, teillä ei ollut valinnanvaraa. Toimitte erittäin hyvin, mutta mielestäni jotkut kollegamme käyttivät menettelyä väärin, sillä sen vuoksi 12 jäsentä sai aikaan sen, että parlamentissa suurella enemmistöllä hyväksytty teksti korvattiin tekstillä, jonka takana on parlamentin vähemmistö.

Puhemies
Herra Bourlanges, tämä aihe on hyvin arkaluonteinen ja koskettaa meidän kaikkien omatuntoa, ja siksi annoin teidän esittää tämän huomautuksen. Kutsukaamme sitä eräänlaiseksi äänestysselitykseksi. Rouva Aelvoetin perusteista voidaan luonnollisesti keskustella, mutta minun on noudatettava työjärjestyksessä määrättyjä menettelyjä, enkä siitä syystä ottanut kantaa rouva Aelvoetin perusteisiin, vaan totesin ainoastaan, että 12 parlamentin jäsentä nousi seisomaan.

Aelvoet
Arvoisa puhemies, työjärjestys on työjärjestys ja työjärjestyksessä ei sanota, minkälaisia perusteluja on käytettävä. Niinpä kollegamme huomautus ei ole mitenkään oikeutettu. Hän saattaa olla eri mieltä, se ei ole minulle mikään ongelma, mutta työjärjestyksessä ei sanota mitään tarvittavien perustelujen laadusta.

Deprez
Vetoomusoikeus on yksi vanhimmista tavallisten kansalaisten oikeuksista. On siis täysin luonnollista, että myös Euroopan unionin kansalaisilla on tämä vetoomusmahdollisuus, jota on kodifioitu Maastrichtin sopimuksen voimaantulosta alkaen.
On kuitenkin välttämätöntä, että vetoomuksen esittäjillä, jotka perustelevat yleensä toimiaan sillä, että he katsovat valtion viranomaisten rikkoneen heidän laillisia oikeuksiaan, ei ole vielä sellaista tunnetta, että Euroopan parlamentti, jonka puoleen he ovat kääntyneet, ei välitä tutkia heidän selvityspyyntöään huolellisesti ja ripeästi. Näin ollen olisi tärkeää, että vetoomusvaliokunnalla olisi käytettävissään tarpeeksi sekä aineellisia resursseja että henkilökuntaa, jotta se voisi käsitellä tehokkaasti ja nopeasti ne lukuisat selvityspyynnöt, joita se saa vastedes vuosittain käsiteltäväkseen.
On myös valitettavaa, että toisin kuin komissio, joka näyttää avustavan mielellään vetoomusvaliokuntaa sen työssä, neuvosto on selvästi haluttomampi siihen. Parlamentilla on oikeus odottaa, että myös neuvoston virkamiehet osallistuisivat vetoomusvaliokunnan työhön.
Neuvoston asenne ja keinojen puute aiheuttavat sitäkin enemmän haittaa, kun otetaan huomioon, että vetoomusten huolellinen käsittely antaa toimielimille loistavan mahdollisuuden arvioida yhteisön säännöstön toteuttamisastetta ja tosiasiallista noudattamista eri jäsenvaltioissa.
Meille jätetyn päätöslauselman puolesta äänestäessäni korostan siis erityisesti sitä, että kaikkien Euroopan kansalaisten kannalta on tarpeen, että toimielimet harjoittaisivat tiivistä yhteistyötä, myös vetoomusvaliokunnan kanssa.
Newmanin mietintö (A4-0258/98)
Deprez
Vetoomusvaliokunnan ohella Euroopan oikeusasiamies on toinen vetoomusoikeuden pilareista, jonka ansiosta Euroopan kansalaisilla ja asukkailla on mahdollisuus osallistua henkilökohtaisesti ja suoraan sellaisen unionin rakentamiseen, jossa noudatetaan sen omia periaatteita ja lakeja.
Esittelijän tavoin voimme varmastikin olla iloisia siitä, että oikeusasiamies on noudattanut Euroopan parlamentin suositusta ja määritellyt, mitä " huonolla hallinnolla" tarkoitetaan. Samoin voimme yhtä tyytyväisinä todeta oikeusasiamiehen suhtautuvan myönteisesti ehdotukseemme laatia yleiset ja yhteiset hallinnolliset säännöt, joita sovellettaisiin kaikissa Euroopan unionin toimielimissä ja laitoksissa hyvän hallinnon säännöstön puitteissa. Säännöissä olisi tietenkin täsmennettävä millaisia rangaistuksia rikkomusten paljastuessa sovellettaisiin.
Tämä kaiken kaikkiaan hyvin myönteinen tilanne ei saa kuitenkaan peittää alleen sitä tosiasiaa, että ainoastaan 3 % 1 412: sta kuluneen vuoden aikana tilastoidusta huonoa hallintoa koskevasta kanteesta on johtanut huomautukseen, selvitykseen tai sovintoratkaisuun. En voi olla esittelijän tavoin epäilemättä näiden lukujen antaman kuvan todenmukaisuutta.
Oikeusasiamiehelle osoitettujen kanteiden huolellisella käsittelyllä pyritään myös parantamaan yhteisön toimielinten ja laitosten toimintaa ja niiden uskottavuutta. Tässä mielessä näyttää olevan tarpeen laajentaa ja vahvistaa oikeusasiamiehen ja vetoomusvaliokunnan välistä yhteistyötä. On myös toivottavaa, että komissiolla olisi riittävät valvontakeinot voidakseen tarkistaa, että yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan moitteettomasti kaikissa jäsenvaltioissa.
Itseään kunnioittavassa oikeusvaltiossa oikeusasiamieheen vetoamisen pitäisi itse asiassa olla ainoastaan lisäkeino toimielinten moitteettoman menettelyn varmistamiseksi. Sen ei missään tapauksessa pitäisi olla tärkein väline.
Näiden ajatusten myötä annan tukeni meille ehdotetulle päätöslauselmalle.

Titley
Arvoisa puhemies, olen iloinen voidessani kannattaa tätä mietintöä, jossa käsitellään EU: n toimielinten uutta ja tärkeää osaa, oikeusasiamiehen toimistoa.
Oikeusasiamies täyttää työskentelytavassamme olleen aukon sallimalla kansalaisten esittää kanteluja, kun he kärsivät EU: n toimielinten hallinnollisista epäkohdista.
Viime vuonna ratkaistuista tapauksista yli puolessa ei löydetty hallinnollista epäkohtaa, mikä on hyvä uutinen. Oikeusasiamiehellä on kuitenkin ollut hyödyllinen tehtävä kansalaisten kannalta, sillä hän on pyytänyt komissiota parantamaan kansalaisten oikeuksia kanteluista aiheutuneiden oikeustapausten valmisteluvaiheessa, minkä komissio on nyt tehnyt.
Kansalaisille voitaneen antaa anteeksi se, että he samastuvat Daavidiin, joka taistelee Brysselin Goljatia vastaan, kun he tekevät kanteluja Euroopan komissiosta - mutta nyt ihmiset varmaan tietävät, että jos heillä on aiheellinen kantelu, niin Daavidilla on voimakas liittolainen, nimittäin oikeusasiamies, joka taistelee heidän kanssaan Goljatia vastaan!
Thorsin mietintö (A4-0265/98)
Lindqvist (ELDR), Eriksson, Seppänen ja Sjöstedt (GUE/NGL), Holm ja Schörling (V), Bonde, Lis Jensen, Krarup ja Sandbæk (I-EDN)
Tämän äänestysselityksen allekirjoittajat tukevat täysin Euroopan oikeusasiamiehen aloitteita, jotka koskevat asiakirjojen julkisuutta ja siten myös Astrid Thorsin mietintöä. EU: n on aika ryhtyä toimiin niiden monien kauniiden sanojen ja suunnitelmien jälkeen, jotka liittyvät perustamissopimukseen sidottuun avoimuuteen. Avoimuus ja läpinäkyvyys ovat demokraattisen järjestelmän ratkaisevia edellytyksiä, jotta päättäjät voidaan saattaa edesvastuuseen tekemistään päätöksistä.
Myös Euroopan oikeusasiamiehen tutkimuksen taustalla on se, että EU: n avoimuuden lisäämiseksi voidaan tehdä paljon enemmän. Jotta kansalaisten olisi helpompi vaatia asiakirjojen julkisuutta ja asiakirjojen julkisuutta koskevien asioiden käsittely olisi helpompaa, EU: n toimielimillä ja laitoksilla on oltava samat yleiset, selkeät ja helposti käytettävät tätä alaa koskevat hallinnolliset määräykset.
Oikeusasiamiehen tutkimus ja kehotukset EU: n toimielimille ja laitoksille avoimuuden lisäämisestä ovat askel oikeaan suuntaan. Toivomme, että EU: n toimielimet noudattavat tutkimusta ja kehotuksia ja työskentelevät asiakirjojen julkisuutta koskevien parempien sääntöjen käyttöönottamiseksi. Oikeus asiakirjojen julkisuuteen on mielestämme oltava EU: ssa pääsääntö, ei poikkeus.

Ryynänen
Parlamentin oikeusasiamiehen ensimmäinen erityiskertomus parlamentille on jo itsessään vahva todiste oikeusasiamies-instituution suuresta merkityksestä. Eurooppalaisen kansalaisyhteiskunnan rakentamisessa ja kansalaisläheisen unionin kehittämisessä tarvitaan oikeudellista toimijaa, joka on tavallisen kansalaisen, niin sanotun pienen ihmisen, puolustaja byrokraattisten koneistojen puristuksessa. Oikeusasiamies on parlamentin tavoitteiden kannalta keskeisen tärkeä instituutio ja henkilö.
Oikeusasiamiehen erityiskertomuksen aihe, julkisuusperiaatteen toteutuminen käytännössä, on tavattoman tärkeä unionin tuomisessa lähemmäksi kansalaisia. Oikeusasiamiehen omasta aloitteestaan suorittama tutkimus on jo sinänsä edistänyt asiakirjojen julkisuutta; entisiä määräyksiä on alettu panna täytäntöön aivan eri tavalla.
Vielä on kuitenkin paljon tehtävää annettujen suositusten pohjalta. Avoimuudesta on tultava johtava periaate, johon tehtävät rajoitukset tai poikkeukset on erikseen perusteltava. Monissa tapauksissa kyse on koko hallintokulttuurin muutoksesta salailevasta avoimeen ja todellisesta sitoutumisesta julkisuusperiaatteen kokonaisvaltaiseen toteuttamiseen.
On varmasti tarpeen tältä pohjalta edelleen kehittää yhteisiä hallinnollisia määräyksiä unionin toimielimille ja laitoksille. Kansalaisilla on oikeus saada tietoja, neuvoja ja ohjeita kaikissa kysymyksissä, jotka liittyvät yhteisön toimielinten tai laitosten toimintaan. Pyyntöihin olisi vastattava mahdollisimman pian ja niin sanotulla yhden luukun periaatteella eli ohjaamalla kysyjä tarvittaessa oikean elimen puoleen. Jollei näitä periaatteita sisäistetä käytännön toiminnaksi, on turha puhua kansalaisläheisestä unionista.
Varsinaisen asiakirjojen julkisuuden suhteen on edettävä toimielinten sisäisiä määräyksiä pidemmälle. Yhteisön lakiin on sisällytettävä yhteiset julkisuus- ja avoimuusmääräykset, jotka vahvistavat sitoutumista näiden periaatteiden mukaiseen toimintaan myös käytännössä.

Korvausjärjestelmä matkustajille, joilta säännöllisessä lentoliikenteessä evätään pääsy lennolle
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana González Triviñon laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A4-0240/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) sitä korvausjärjestelmää koskevista yhteisistä säännöistä, jota sovelletaan, jos matkustajalta säännöllisessä lentoliikenteessä evätään pääsy lennolle, annetun asetuksen (ETY) N: o 295/91 muuttamisesta (KOM(98)0041- C4-0106/98-98/0022(SYN)).

González Triviño
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, asia, josta me keskustelemme, on erittäin tärkeä Euroopan kansalaisille. Viime vuosien lentoliikenteen vapauttamispolitiikan ansiosta olemme samanaikaisesti kokeneet monien lentohintojen merkittävän laskun ja matkustajamäärän huomattavan kasvun. Siitä on kuitenkin samanaikaisesti ollut vähemmän toivottavia seurauksia, kuten sellaisten tapausten lisääntyminen, joissa matkustajilta, joilla on voimassa oleva lippu, evätään pääsy, koska myytyjen lippujen määrä on suurempi kuin vapaiden paikkojen määrä. Tämä ilmiö, joka tunnetaan jo englanninkieliseltä nimeltään overbooking , on vakava haitta niille, jotka siitä kärsivät.
Euroopan komissio on päättänyt muuttaa nykyisin voimassa olevaa lainsäädäntöä, joka on peräisin vuodelta 1991, pyrkiessään sekä varmistamaan sen, että kansalaiset tuntevat täsmällisesti oikeutensa, että mukauttamaan korvauksen paikkojen ylivarauksesta kärsineen henkilön aineelliseen vahinkoon ja haittaan.
Tämän parlamentin käsiteltäväksi tuotava luonnos on tulosta alan kaikkien asianosaisten tyhjentävistä ja laajoista kuulemisista: kuluttajien, ammattiyhdistysten, lentoyhtiöiden ja niin edelleen.
Nykyisen ehdotuksen keskeiset päämäärät ovat seuraavat: luopua erosta säännöllisten ja epäsäännöllisten lentojen välillä, jonka lentoliikenteen vapauttaminen ja uusien yhtiöiden syntyminen ovat tehneet tarpeettomaksi; varmistaa se, että matkustajat saavat asianmukaista tietoa oikeuksistaan, mikäli heiltä evätään pääsy lennolle, vaikka heidän hallussaan onkin voimassa oleva lippu; sitoa rahalliset korvaukset nykyiseen taloudelliseen tilanteeseen; ja välttää se, että ne matkustajat, joiden lennot perutaan kaupallisista syistä, jäävät suojattomiksi eivätkä saa minkäänlaista korvausta.
Ehdotamme yhdessä komission kanssa, että paikkojen ylivarauksesta johtuvaa korvausoikeutta koskevat säännöt laaditaan selkeällä ja ymmärrettävällä kielellä ja että komissio jakaa ne Euroopan unionin tärkeimmille kuluttajajärjestöille. Toivomme yhtä lailla, että matkustajien oikeudet olisivat yleisön nähtävillä lähtöselvitystiskeillä englanniksi ja paikallisella kielellä tai kielillä vähintään yhden senttimetrin korkuisin kirjaimin.
Toinen korostettava seikka on se, että matkustajien korvaukseksi uskollisuudesta yhtiöitä kohtaan saamia lippuja suojellaan yhtä lailla tällä asetuksella, vaikka ne annettaisiinkin ilmaiseksi.
Ja lopuksi haluan ilmaista sen mielipiteeni, että esitettyjen tarkistusten joukko parantaa komission tekstiä. Kaikki tarkistukset ovat hyväksyttäviä, mutta haluaisin tehdä hienosäätöä tarkistukseen 10, jossa pyydetään, että kyseinen teksti kirjoitettaisiin lippuun. Tähän liittyy eräs haitta, ensiksi sen vuoksi, että lippujen teksti on seurausta kansainvälisistä säännöistä ja se olisi mahdotonta tai se olisi yhtiöille tekosyy, ja toiseksi, koska on jo monia yhtiöitä, jotka eivät kirjoita lippuja vaan ilmoittavat sopimuksesta faksitse. Näin ollen laittaisin sanan " lippu" tilalle " lipun mukana" . Tämä hienosäätö mahdollistaisi mielestäni paremmin tällaisen menettelyn toteuttamisen.
Mitä tulee rouva van Dijkin tarkistukseen, josta haluan onnitella häntä, sanon hyväksyväni sen täysin. Hänen lisäyksensä selventää asiaa ja saa aikaan sen, että komission vuotuisesta tutkimuksesta käyvät ilmi ne lentoyhtiöt, joissa esiintyy eniten puutteita. Näin ollen toistan onnitteluni. Haluan myös sanoa, että kuluttajien tiedonsaantia parannetaan ja heidän oikeutensa varmistetaan ja että yrityksillä on velvollisuus noudattaa asetusta.
Sallinette minun käyttää hyväksi tätä puheenvuoroa todella kiittääkseni Euroopan kansalaisena ja parlamentin jäsenenä rouva van Dijkiä hänen sitoutumisestaan ja työstään parlamentissa ja toivoa, että hän menestyisi aloittamassaan uudessa tehtävässä yhtä hyvin, koska hänellä on edelleen sitkeyttä ja tarmoa. Menetämme hyvän kollegan, hyvän työntekijän ja myös hyvän naisen. Paljon onnea ja paljon kiitoksia panoksestanne Euroopan unionin hyväksi.

Aparicio Sánchez
Arvoisa puhemies, sosiaalidemokraattinen ryhmä puoltaa herra González Triviñon täysipainoista ja hyvää mietintöä, jossa liikenne- ja matkailuvaliokunnassa käydyn keskustelun jälkeen esitetään sellaisia varovaisia ja rikastuttavia tarkistuksia, jotka parantavat kuluttajien etuja.
Haluan onnitella komissiota, koska sen ehdotus tämän asetuksen muuttamiseksi on uusi edistysaskel sen - toisinaan hitaassa mutta vakaassa - kuluttajansuojapolitiikassa ja tässä tapauksessa kuluttajien hyvin tärkeällä ja erityisellä osa-alueella eli kaupallisen ilmailun matkustajien osa-alueella.
Kaiken perustana on se edellytys, uskotaanko siihen vai ei. Me kyllä uskomme siihen. Sen, joka omistaa tai hoitaa lentoyhtiötä, on tiedettävä, ettei se omista mitä tahansa yritystä - on se sitten julkisen tai yksityisen sektorin yritys - yksinomaan voittoa tavoittelevaa tuotantovälinettä, vaan että kyse on yleishyödyllisiä palveluja tarjoavasta yrityksestä ja että sillä on sen vuoksi kaksi piirrettä, joita muilla yrityksillä ei ole. Yhtäältä näitä yleishyödyllisiä palveluja ostavan henkilön suojelu on, jos mahdollista, tärkeämpää kuin kenen tahansa muiden vähemmän tarpeellisten palvelujen ostajan suojelu. Ja toiseksi voitonhalu ja yrityksen tuloslaskelma, vaikka nämä käsitteet ovatkin oikeutettuja, eivät ole ylin arvo, vaan niiden lisäksi ostajaa varten täytyy olla huomattava avoimuuden, oikeudenmukaisuuden ja kaupallisen turvallisuuden taso.
Minun on kuitenkin mainittava eräs keskeinen puute, arvoisa puhemies: komission ehdotuksessa ja mietinnössä ehdotetaan merkittäviä parannuksia ostajan hyväksi, mutta paikkojen ylivarausta ei kyseenalaisteta. Riittävän monta vuotta on ehditty pohtia, onko oikein jatkaa paikkojen ylivarausten hyväksyttyä määrää. En kyseenalaista nyt paikkojen ylivarausta - joka sekin on joskus muutettava - mutta kylläkin hyväksytyn määrän. On olemassa tarpeeksi tietoja tilastotyön laatimiseen, jotta voitaisiin alentaa hyväksyttyä määrää ja jopa saada se lähelle nollaa. Kun tämä määrä hyväksyttiin, kaikilla lipuilla oli peruutusoikeus, minkä vuoksi tämä korvaus oli oikeutettu. Nykyisin kuitenkin valtaosa - yli puolet matkustajista - matkustaa sellaisella lipulla, jolla ei ole peruutusoikeutta, minkä vuoksi asia on lähellä mitä tahansa muuta kauppatoimea.
Tämän asetuksen muutos on lopulta kuitenkin myönteinen, koska lentoliikenteessä paikkojen ylivaraus on nykyisin yleisyytensä ja aiheuttamiensa haittojen takia pääasiallinen laiminlyöty asia, jonka kohteeksi matkustaja joutuu, ja kun tämä parlamentti hyväksyi vain joitakin kuukausia sitten valiokunta-aloitteisen mietinnön, joka minulla oli kunnia laatia, sen mielestä oli välttämätöntä parantaa matkustajien tiedonsaantia, heidän oikeuksiaan koskevaa tiedonsaantia, lisätä korvausten määrää, ulottaa järjestelmä tilauslentoihin, säännellä paikkojen ylivarauksen vastakohtaa, toisin sanoen sitä, että yhtiöt peruuttavat lennon matkustajien harvalukuisuuden vuoksi ja naamioivat tämän peruutuksen hämäriin - jolleivät virheellisiin - selityksiin. Lopuksi lähes kaikki tämä esitetään komission ehdottamassa asetuksessa, ja sitä parannetaan González Triviñon ja liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietinnössä, jonka hyväksynemme huomenna, ja siihen myötävaikuttavat ilman muuta parlamentin sosiaalidemokraattisen ryhmän äänet.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, kokoonnumme täällä jälleen tänä myöhäisenä ajankohtana, kuten meillä valitettavasti on ollut tapana. Uskoakseni voimme olla erittäin tyytyväisiä komission ehdotukseen lentomatkustajille suoritettavista korvauksista niissä tapauksissa, joissa heiltä on evätty pääsy lennolle. Me PPEryhmässä tuemme useimpia liikenne- ja matkailuvaliokunnan asiassa tekemiä parannusehdotuksia. Pidämme ennen kaikkea oikeana sitä, että ne lentomatkustajat, joilta voimassa olevasta ja vahvistetusta lentolipusta huolimatta evätään pääsy lennolle ylivaraustilanteen vuoksi, ovat ensi vuodesta lähtien - olettaen, että asetus tulee voimaan tulevana vuonna - oikeutettuja korotettuun korvaukseen, joka on suuruudeltaan 185 ecua enintään 3 500 km pitkillä lentomatkoilla ja 379 ecua yli 3 500 km pitkillä lennoilla.
Pidän oikeana myös sitä, että nyt on poistettu tilaus- ja säännöllisten lentojen välinen erottelu, joskaan se ei jää kokonaan pois. Tilauslentoihin se pätee vain, kun lennolle on varattu istumapaikka, ei kuitenkaan silloin, kun on varattu pakettimatka. Siten tilanne niiden matkustajien kohdalla, jotka ovat varanneet itselleen pakettimatkan, jää entisten säännösten mukaiseksi, eikä siihen tule mitään muutosta. On kuitenkin oikein, että silloin kun tilauslennolle myydään niin sanotusti pelkkä lento, muutos pätee ja korvaus on maksettava.
Pidän myös tärkeänä, että tiedotamme kansalaisille heidän oikeuksistaan. On erittäin hyviä lentoyhtiöitä - kuten useimmat ovat - jotka ylivarauksia tehtyään tarjoavat oma-aloitteisesti siitä korvausta. Kuuleman mukaan on kuitenkin myös lentoyhtiöitä, jotka eivät ylivaraustilanteessa ilmoita matkustajalle, että tällä olisi oikeus korvaukseen. Tästä syystä pidän oikeina niitä uusia sääntöjä, joita olemme komission kanssa yhdessä ehdottaneet, nimittäin että lähtöselvitystiskeille olisi asetettava asiasta kertovat tietotaulut.
Tässä kohden me kristillisdemokraatit olemme kuitenkin eri mieltä joistakin valiokunnan ehdottamista tarkistuksista. Emme kannata ajatusta, että yhteisön oikeudessa määrättäisiin tietotaulujen kirjainten koosta. Ensinnäkin on noudatettava toissijaisuusperiaatetta ja toiseksi tilanteet vaihtelevat. Monet maat ovat yksikielisiä, toiset taas monikielisiä, joten se, että meidän pitäisi nyt määritellä yhteisesti kaikille maille Suomesta Portugaliin, minkä kokoisiksi tietotaulut - senttimetrimitalla mitattuna - on valmistettava, menee mielestäni liian pitkälle. Meidän olisi parlamenttina tässä kohden pysyttävä taka-alalla; oma puolueryhmäni aikookin pyytää, että emme hyväksyisi huomenna tätä kohtaa.
Haluaisimme myös huomauttaa - ja tässä sen sijaan olen hieman eri mieltä esittelijän kanssa - että on oikein, että tietotaulun tiedot painetaan lisäksi myös lentolippuun.
Varmasti tarvitaan vielä kansainvälisiä neuvotteluja, jotta yhtä ja toista saadaan vielä selvennetyksi. Sellainen lentomatkustaja, joka pyytää sihteeriään varaamaan lennon matkatoimistosta ja jolle toimitetaan vahvistus siitä, että hän on varannut lennon, ei tarvitse enää minkäänlaista tietotaulua korvausten maksamisesta. Sen sijaan tavalliselle kansalaiselle, joka varaa lentolippua, olisi tehtävä mahdolliseksi se, että hän voi lukea hänelle kuuluvat oikeutensa lentolipusta.
Torjumme myös valiokunnan enemmistön esittämän vaatimuksen siitä, että näiden korvaussääntöjen pitäisi päteä myös kolmansista maista lennettäviin lentoihin. Emme voi olla luomassa kahtalaista oikeussäännöstöä. Yhteisöalueen lentoyhtiöiden olisi maksettava korvauksia, kun amerikkalaisten tai muiden kilpailevien yhtiöiden ei tarvitsisi niitä maksaa. Asiasta on päätettävä maailmanlaajuisesti, sillä eihän voida sallia sitä, että meidän eurooppalaiset lentoyhtiömme joutuisivat amerikkalaisiin ja muihin yhtiöihin nähden epäedullisempaan asemaan.
Uskoakseni asiassa on päästy oikeudenmukaiseen kompromissiin eri eturyhmien, matkustajien ja lentoyhtiöiden välillä, ja siinä mielessä meidän kaikkien on syytä hyväksyä mietintö sen olennaisilta osilta.

Elmalan
Arvoisa puhemies, lukuisat matkustaja- ja kuluttajajärjestöt ovat kertoneet ylivaratuista lennoista vahinkoa kärsineiden matkustajien valituksista. Kun otetaan huomioon kaikkien Euroopassa matkustavien lukumäärä, ongelma koskee tietenkin vain pientä prosenttimäärää, mutta nämä tapaukset ovat siltikin arkipäiväistymässä ja niitä on liikaa. Jotkut lentoyhtiöt eivät sitä paitsi edes epäröi käyttää tällaista menettelyä kaupallisen toimintansa peruspilarina. Tässä tilanteessa on kiireesti tarkistettava yhteisön asetus lennolle pääsyn epäämistä koskevasta korvausjärjestelmästä matkustajien suojelun ja oikeuksien tehostamiseksi ja jotta lentoyhtiöitä voitaisiin varoittaa käyttämästä tällaisia menetelmiä, ja olisi varottava laillistamasta sellaista kaupallista toimintaa, joka on matkustajien kannalta tuomittavaa ja mahdotonta hyväksyä.
Kannatan kollegamme González Triviñon mietintöön sisältyviä tarkistusehdotuksia, joilla lentoyhtiöt velvoitetaan noudattamaan tiukempia sääntöjä matkustajia hyödyttävän paremman korvausjärjestelmän sekä täydellisempien ja saatavilla olevien tietojen ansiosta. Ylivarattujen lentojen ilmiö on korostunut lentoliikenteen sääntöjen purkamisen ja yhtiöiden keskinäisen kilpailun kiristymisen myötä. Lentovuorojen moninkertaistuminen ja kilpailu asiakkaista on saanut jotkut käyttämään tilannetta väärin. Tämä vahvistaa tarvetta selvittää kaikki lentoliikenteen vapautumisesta aiheutuvat sosiaaliset ja taloudelliset seuraukset ja käyttää näitä tietoja hyväksi erityisesti sen vuoksi, että ne julkisen palvelun kriteerit ja tehtävät, jotka perustuvat käyttäjien suurempaan osallistumiseen ja uusiin valvonta- ja väliintulo-oikeuksiin, sisällytettäisiin uudelleen myös lentoliikenteeseen.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, tahdon alkajaisiksi onnitella herra González Triviñoa hänen mietinnöstään. Se on hyvä mietintö ja haluan myös ystävällisesti kiittää häntä hänen minulle osoittamistaan ystävällisistä sanoista, sillä tämä on tosiaankin viimeinen keskustelu, johon parlamentissa osallistun.
Haluan kuitenkin tuoda esille muutaman sisältöä koskevan seikan. On totta, että olen puolueryhmäni nimissä esittänyt tarkistuksen saadakseni etenkin kuluttajajärjestöjä silmällä pitäen vielä jonkin verran enemmän selvyyttä siihen asiaan, mitkä lentoyhtiöt syyllistyvät nykyään eniten ylivarauksiin, minkä seurauksena matkustajilta joudutaan epäämään lennolle pääsy. Jos tämä nimittäin päästetään julkisuuteen, lentoyhtiö ei ehkä pidä siitä, mutta se on epäilemättä erittäin tehokas toimenpide osoittaa yleisölle, että saattaisi olla parempi etsiä toinen lentoyhtiö, jonka kohdalla ylivarausta ei tapahdu jatkuvasti. Ei tietenkään käy päinsä, että matkustajia, joilla on varaus, jätetään kokonaan pois lennolta.
Haluan vielä esittää toisen huomautuksen. Mielestäni on hyvä, että tämä komission ehdotus on olemassa, ja yhdyn herra González Triviñon tarkistuksiin. Mutta minusta olisi hyvä asia, jos kuluttajansuojaa tarkasteltaisiin myös muiden liikennevälineiden osalta. Jos matkustaa junalla Euroopan halki, joutuu hyvin äkkiä huomaamaan, että tämän liikennemuodon alalla voimassa olevat matkaehdot ovat oikeastaan peräisin viime vuosisadalta ja että ne ovat täysin vanhentuneet. En ole vielä koskaan nähnyt komission ehdotusta rautateitse matkustavien kuluttajien suojelemiseksi. Minusta sellainen olisi oikeastaan erittäin hyvä asia myös sen takia, että pitäisimme huolen siitä, ettemme hemmottelisi ainoastaan ilmateitse matkustavia vaan myös niitä muita matkustajia, jotka valitsevat ympäristönsuojelun kannalta parempia kuljetusmuotoja. Se näyttäisi minusta erittäin hyvältä ajatukselta, ja haluaisin pyytää komissiota harkitsemaan asiaa.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa jäsen, ja erityisesti sen vuoksi, että tämä on viimeinen esiintymisenne tässä salissa. Kiitän teitä työstänne parlamentin hyväksi ja erityisesti yleistä arvonantoa saaneesta toiminnastanne naisten oikeuksien valiokunnan puheenjohtajana.

Van Dam
Arvoisa puhemies, 10 000 matkustajasta 3-12 matkustajalta, jotka ilmoittautuvat lähtöselvitykseen Euroopan unionin lentokentillä ja joilla on voimassa oleva lippu, evätään esittelijän mukaan pääsy lennolle. Lennolle pääsyn epäämistä esiintyy siis prosentuaalisesti harvoin. Kun otetaan huomioon lentojen valtava määrä, se koskee kuitenkin noin 10 000 matkustajaa joka vuosi.
Komissio ja liikenne- ja matkailuvaliokunnan enemmistö haluavat täydellä syyllä kohtuullisen korvauksen. Tämä on mahdollista asetusta (ETY) N: o 295/91 muuttamalla.
On erityisen tärkeää, että matkustajien tiedonsaantia parannetaan. Koska he eivät nykyään ole riittävästi selvillä oikeuksistaan, he jäävät ilman korvausta. Komission ehdotus esittelijän tarkistuksilla terävöitettynä tuo tähän tilanteeseen parannuksen.
Ehdotuksen yksityiskohtiin on puututtu kovasti keskustelussa. Onko lähtöselvitystiskin tietotaulun tekstin kirjainkorkeutta koskevien päätösten kuuluttava Euroopan tasolle? Me kannatamme toissijaisuusperiaatteen ankaraa soveltamista. Se, mihin jäsenvaltiot itse pystyvät, on niiden itsensä edelleenkin hoidettava. Mutta tässä tapauksessa ei kuitenkaan ole mitään haittaa siitä, että ehdotus on yksityiskohtainen. On nimittäin kysymys asetuksesta, joka astuu jäsenvaltioissa välittömästi voimaan. Yksityiskohtien mainitseminen ei ole ainoastaan välttämätöntä, vaan se takaa unionin lentoyhtiöille myös tasoitetun pelikentän.
Ehdotusta tulee huomattavasti parantamaan tarkistuksen 20 hyväksyminen. Siinä poistetaan komission ehdottama komitea, jonka tarkoituksena oli korvaussumman soveltaminen taloudellisen kehityksen mukaan. Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että yksi uusi komitea toisi mukanaan tarpeettomasti uutta byrokratiaa.
Lopuksi haluaisin onnitella esittelijää selkeästä mietinnöstä.

Linser
Arvoisa puhemies, puheena oleva asetus ei alkuperäisessä muodossaan johtanut kaikkialla haluttuun tulokseen, sillä jotkin lentoyhtiöt eivät olleet valmiita antamaan matkustajille tarvittavia tietoja. Kuluttajansuojaa koskevien määräysten antaminen on kuitenkin mielekästä vain silloin, jos ne, joita on määrä suojella, ovat selvillä oikeuksistaan. On estettävä se, että lentoyhtiöille jää mahdollisuus vetäytyä vastuustaan jättämällä tarkoituksellisesti tietoja antamatta tai antamalla harhaanjohtavia tietoja. Sen vuoksi ennen kaikkea ehdotusta siitä, että lähtöselvitystiskeille olisi asetettava näkyville tietotaulut mahdollisuuksista saada tietoa voimassa olevista määräyksistä, on pidettävä erittäin myönteisenä. Pidän kuitenkin kattavan ja asiakkaan huomioon ottavan tiedottamisen kannalta järkevänä, että jo samassa yhteydessä ilmoitetaan myös korotetusta korvaussummasta, mikä parantaisi vielä olennaisesti tiedottamista.
Annan täyden tukeni tarkistukselle, jolla lentoyhtiöt velvoitettaisiin pyydettäessä antamaan suoraan jokaiselle matkustajalleen kopio asiaa koskevista säännöistä.

Camisón Asensio
Arvoisa puhemies, voisimme toistaa tänään kaiken sen, minkä me sanoimme eilen neuvoston kyselytunnilla tästä samasta asiasta pohjimmiltaan liittyen lentoyhtiöiden velvollisuuteen mainostaa oikeuksia vahingonkorvauksiin ylivaraamistapauksissa - joka murtaisi nykyisen epätietoisuuden - ja siihen, että on soveliasta edistää jatkolennoilta myöhästymisestä koituvien haittojen kattamiseen tarkoitettua lainsäädäntöä.
González Triviñon mietintö on yleisesti ottaen hyväksyttävä. Onnittelemme häntä siitä, ennen kaikkea sen osalta, että on muutettava olemassa olevaa asetusta - joka on peräisin vuodelta 1991 - ja myös lainsäädännön mukauttamisesta matkailuteollisuudessa tapahtuneeseen kehitykseen, niin että otetaan huomioon matkustajien tiedonsaannin vaatimukset ja nostetaan korvausten määrää.
Erittäin kiinnostava on samoin se ehdotus, että saadakseen oikeuden korvaukseen matkustajan on täytynyt saapua paikalle ainakin 30 minuuttia ennen lähtöaikaa, mutta lähtöselvitysjonoon. Muistettakoon, että Yhdysvalloista saadut tuoreet kokemukset todistavat, että lähtöselvitykseen tulematta jättäminen on laskenut 10 %: sta 8 %: iin paremman tiedonsaannin myötä.
Vähemmän tärkeä on kuitenkin vaatimus paikallisesta kielestä tiedottamisessa tai kirjainten koko ilmoituksissa, kuten herra Jarzembowski on erittäin hyvin selittänyt.
Lopuksi kuitenkin tiivistäen: puollamme tätä mietintöä.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, aluksi onnitteluni esittelijälle. Se, mitä hän meille kertoi, oli hyvin kiinnostavaa.
Arvoisa puhemies, elämme aikana, jolloin kansainvälistyminen ja teknologian kehitys johtavat siihen, että lentokoneesta tulee suunnilleen sama asia kuin linja-autosta. Tämä tarkoittaa sitä, että kuluttajansuoja pienenee samassa suhteessa, vaikkakin hinnat ovat alhaisemmat. Kuluttajalla tulee olemaan vähemmän todisteita siitä, että hänellä oli oikeus paikkaan ja näin ollen hänen mahdollisuutensa esittää vaatimuksia ja protestoida pienenevät, erityisesti, jos ollaan vieraassa maassa ja joudutaan asioimaan vieraalla kielellä. Mielestäni siis esittelijän ehdotukset ovat hyvin myönteisiä, mutta niitä pitäisi joiltakin osin vahvistaa, esimerkiksi, kun kyseessä ovat unionin ulkopuoliset yhtiöt, joiden on aina vain helpompaa harjoittaa lentoliikennettä Euroopassa, unionin täytyy voida puuttua asiaan paljon ankarammin, ja ellei uuteen muotoiluun sisälly korvausvelvollisuutta, pitää olla mahdollista evätä niiden toimilupa. Lisäksi kolmansista maista tulevat yhteisön yhtiöt pitää joka tapauksessa sisällyttää uuteen muotoiluun. Niissä ovat tapahtuneet suurimmat tietoomme tulleet skandaalit, joista minulla itselleni tulee mieleen oman maani skandaalit. Arvoisa puhemies, korvaukset on tietenkin maksettava paikan päällä, kuten aivan oikein sanottiin, vaikkakin yrityksille on hankalaa antaa rahat juuri sillä hetkellä ja mieluiten käteisenä.
Musta lista yrityksistä, jotka jatkuvasti harjoittavat ylivaraamista, on myös erinomainen ajatus, ja näin ollen juuri komission tulisi miettiä, kuinka ajatusta voisi edistää.

Amadeo
Arvoisa puhemies, tänään käsittelemämme ehdotuksen tarkoituksena on muuttaa voimassa olevaa lennolle pääsyn epäämisen korvaamista koskevaa säännöstöä, parantaa ylivarauksesta johtuvien ongelmien hallintaa ja viime kädessä suojella kansalaista väärinkäytöksiltä, joihin lentoyhtiöt mahdollisesti syyllistyvät. Lennolle pääsyn epääminen saattaa näet aiheuttaa matkustajalle huomattavaa haittaa.
Tilastoissa esiintyvät luvut saattavat ensi näkemältä vaikuttaa naurettavilta, mutta verrattaessa niitä Euroopan suurimmilla lentoasemilla laskettuihin huomattaviin matkustajamääriin - jokaisen kautta kulkee yli 5 miljoonaa matkustajaa vuosittain - ne osoittavat kuitenkin, että tapauksia, joissa lennolle pääsy evätään, on paljon: tilastojen mukaan noin 5 0-10 000 tapausta vuosittain.
Tämä voi tietenkin johtua monista syistä. Eräs yleisimmistä syistä on vapaana olevien paikkojen loppuminen. Niin kutsuttu ylivaraus johtuu siitä, että usein matkustaja, jolla on vahvistettu varaus lennolle, ei tule lähtöselvitykseen, koska täysihintaisen lipun käyttö on hyvin joustavaa. Täysihintaisen lipun varausta voidaan käytännössä muuttaa tai se voidaan peruuttaa ilman mitään taloudellisia seuraamuksia, mutta tästä aiheutuu haittaa rajoituksenalaisen lipun hankkineille.
Lisäksi lentoliikenteen kasvun vuoksi, joka on tapahtunut yhtä aikaa alan vapauttamisen ja uusien yrittäjien markkinoille tulon kanssa, ilmiön paheneminen on varmasti odotettavissa. Parlamentin valiokunta yhtyy tästä syystä komission esittämiin uusiin ehdotuksiin niiden tuhansien matkustajien suojelemiseksi, joilta vuosittain evätään pääsy lennolle siitä huolimatta, että he ovat varanneet paikan ajoissa, ja jotta voitaisiin varjella muita matkustajia hämmennykseltä, jonka aiheuttaa sekavuus säännöissä, joita voidaan soveltaa lennon peruuntumisesta aiheutuviin korvauksiin.
Lopuksi haluan sanoa, että olemme tyytyväisiä tähän säännöstöön, sillä siinä otetaan vihdoinkin huomioon kansalaisten ja kuluttajien etujen turvaaminen lentoliikenteessä.

Stenmarck
Arvoisa puhemies, sallikaa minun aivan ensiksi sanoa, että täällä nyt käsittelemämme asia ei mielestäni kuulu EU: lle tai Euroopan parlamentille. Olen sitä mieltä, että kun me nyt työskentelemme yhteismarkkinoiden puolesta, meidän on oltava hyvin varovaisia niiden yksityiskohtaisen sääntelyn suhteen. Minun periaatteellinen kantani on siis, että lentoyhtiöiden on mahdollista hoitaa tämä itse ja niin niiden pitääkin tehdä. Lentoyhtiön on voitava osoittaa, että se on toista lentoyhtiötä parempi.
Ylivarausten yhteydessä maksetut korvaukset ovat pohjimmiltaan kilpailukeino siinä missä kaikki muutkin kilpailukeinot. Aina on joku, joka sanoo, ettei lentoliikenteeseen liittyvä kilpailu toimi. Olen tietoinen siitä, että tähän asiaan liittyviä puutteita on monilla tahoilla. Paras keino saada lentoyhtiöt kohtelemaan matkustajiaan oikein on kuitenkin se, että huolehditaan siitä, että nykyinen kilpailutaso paranee useammalla reitillä. Jos matkustaja ei ole tyytyväinen, hän valitsee jonkin muun lentoyhtiön. Siten järjestelmä toimii kaikissa muissa tilanteissa.
Tämä edellyttää sitä, että komissio käyttää sen sijaan aikaa ja voimavaroja olennaiseen, esimerkiksi siihen, että laatii ehdotuksen lähtö- ja saapumisaikojen jaosta. Olisi mielenkiintoista saada tänään tietoa asiasta siitä vastaavalta komissaarilta.
Minun on tunnustettava, että mielestäni on äärimmäisen kiusallista, että me Euroopan parlamenttina otamme kantaa komission ehdotukseen, jonka mukaan lentoasemien tietotaulujen tekstin on oltava laadittu " vähintään kahden senttimetrin korkuisin kirjaimin" . Valitettavasti tilanne paranee ainoastaan hiukan, kun esittelijä sanoo, että yhden senttimetrin korkuiset kirjaimet riittävät. Ilmeisesti sekä komissio että esittelijä ovat sitä mieltä, etteivät tämän talon ulkopuoliset ihmiset osaa ratkaista sitä, miten he tiedottavat asioista matkustajilleen. Mikäli komissaari ei ole ainoastaan halunnut pilailla meidän kustannuksellamme, paras tapa käsitellä juuri tätä kohtaa on heittää se lähimpään roskakoriin. Meillä on erityisesti lentoliikenteeseen liittyviä suuria ja ratkaisevia kysymyksiä, joiden ratkaisuun tulisi käyttää aikaa ja voimavaroja. Antakaa meille mahdollisuus keskittyä niihin!
Kinnock, Neil, komission jäsen. (EN) Arvoisa puhemies, onneksi tässä parlamentissa tai muissa parlamenteissa ei jouduta maksamaan korvausta määräajan ylittämisestä, muuten me olisimme kaikki paljon köyhempiä.
Ennen kuin vastaan González Triviñon mietintöä koskevaan keskusteluun, haluaisin sanoa, kuten muutkin ovat tehneet, että pahoittelen syvästi sitä, että rouva van Dijk lähtee parlamentista. Tiedän, että päätös oli hänen, ja kaikki poliitikot tietenkin haluavat mieluummin erota omasta tahdostaan kuin äänestäjien tahdosta. Toivon, että hän on erittäin onnellinen uudessa tehtävässään. Minun on sanottava, että näiden kolmen ja puolen vuoden aikana, jolloin olemme tehneet yhteistyötä, olen oppinut ihailemaan häntä erittäin hyvänä parlamentin jäsenenä ja erittäin luotettavana ja edistyksellisenä kollegana. Toivon, että hän on onnellinen ja tyytyväinen tulevaisuudessa.
Haluaisin myös kiittää liikenne- ja matkailuvaliokuntaa ja erityisesti esittelijää herra González Triviñoa erinomaisesta mietinnöstä, jossa käsitellään lennolle pääsyn epäämisestä maksettavaa korvausta. Kuulin herra Stenmarckin sanovan, että hän on kiusaantunut siitä. Hän olisi luultavasti paljon enemmän kiusaantunut, jos hänelle ei annettaisi tarkkaa tietoa hänen oikeuksistaan kuluttajana, ja hän olisi erittäin kiusaantunut, jos häntä ei päästettäisi lennolle, eikä hänellä olisi riittävän luotettavaa sääntelyjärjestelmää, jolla varmistetaan, että tällaisissa tapauksissa hän voi tehokkaasti harjoittaa oikeuksiaan kuluttajana.
On myös totta, että vaikka tämä ilmoitusten todelliseen kokoon liittyvä yksityiskohta näyttääkin olevan hyvin pieni, niin jos yhtenäismarkkinoilla olisi suuria eroja, olen aivan varma, että tämä kohtelu harmittaisi joitakin kuluttajia siinä määrin, että he haluaisivat ryhtyä oikeustoimiin, jotka ovat aikaa vieviä ja kalliita ja jotka eivät välttämättä takaa sitä, että heidän oikeuksiaan puolustetaan asianmukaisesti. Vaikka tämä tuntuisikin mitättömältä herra Stenmarckin kaltaiselle valistuneelle ja hienostuneelle intellektuellille, me muut olemme iloisia siitä, että meillä on luotettavat oikeudet, joihin voimme turvautua.
Lentoliikennetoiminnan käytännöt merkitsevät, ettei ylivarauksia valitettavasti voida välttää. Meidän velvollisuutemme on kuitenkin varmistaa, että matkustajille, joilta evätään pääsy lennolle, vaikka heillä on voimassa oleva ja vahvistettu lippu tai vastaava, korvataan heille aiheutuneet kärsimykset, jotka voivat olla erittäin ankarat.
Lennolle pääsyn epäämisestä maksettavaa korvausta koskevan vuonna 1991 annetun asetuksen määräykset ovat olleet hyödyllisiä matkustajien etujen suojaamiseksi, mutta alan uusien kehitysten takia ja koska monet lentoyhtiöt eivät ole soveltaneet asetusta asianmukaisesti, jotkin parannukset ovat epäilemättä oikeutettuja. Sen tähden tässä ehdotuksessa parannetaan ja päivitetään nykyisiä sääntöjä antamalla matkustajille parempaa tietoa, nostamalla korvaustasoa vuodesta 1991 jatkuneen taloudellisen suuntauksen perusteella ja ottamalla huomioon siviili-ilmailun hiljattaiset kehitykset, kuten yhteislennot, liputon matkustaminen ja säännöllisten ja epäsäännöllisen lentojen välisen eron pieneneminen.
Kaikki tämä on tärkeää, jotta voimme osoittaa matkustajille, että yhteisön lentoliikenteen kehys tuo mukanaan konkreettisia etuja, ei ainoastaan alentamalla hintoja ja lisäämällä reittivalintoja vaan myös parantamalla palvelun laatua ja kuluttajansuojaa. Herra Stenmarck ja muut parlamentin jäsenet voivat olla ehdottoman varmoja siitä, että emme aio jättää asioita kesken tai keskittyä ainoastaan hintoihin. Muut asiat, joihin keskustelun aikana on viitattu - kuten lähtö- ja tuloajat ja aikatauluista kiinni pitäminen - ovat jatkuvia huolenaiheita, joiden osalta me, kuten monet parlamentin jäsenet, olemme aktiivisia. Toivomme, että edistymme edelleen myös näissä kysymyksissä. Nämä tärkeät toimenpiteet eivät suinkaan unohdu, vaikka keskitymme tänään parlamentin käsiteltävänä olevaan lainsäädäntöön.
Olen iloinen nähdessäni, että liikenne- ja matkailuvaliokunta yhtyy komission antamaan lausuntoon, sillä monissa sen esittämissä tarkistuksissa kannatetaan meidän lähestymistapaamme. Olen siis iloinen sanoessani, että komissio voi hyväksyä tarkistukset 4, 7, 11, 12, 18, 21, 22 ja 23. Komissio voi myös periaatteessa hyväksyä tarkistuksen 3 ja tarkistuksen 8 ensimmäisen kappaleen, mikäli niitä muotoillaan hieman, sillä niissä selvennetään, että kapasiteettirajoitukset voivat olla täysin oikeutettuja turvallisuussyistä.
Tarkistukset 5 ja 19, joissa laajennetaan asetuksen soveltamisalaa yhteisön lentoliikenteen harjoittajiin, jotka palaavat kolmansista maista, ovat myös periaatteessa hyväksyttäviä, kuten myös tarkistus 6, sillä siinä määritetään tarkasti lentoyhtiön vastuu tunnistaa ne matkustajat, jotka ovat jonossa vielä lennon lähtöselvityksen sulkemishetkellä. Tarkistus 13 on hyväksyttävä, sillä siinä korostetaan, että jopa lentoliikenteen harjoittajan edustajaa voidaan pitää lentoliikenteen harjoittajana näistä syistä. Tarkistuksissa 15 ja 20 yksinkertaistetaan menettelyjä korvaamalla uusi komitea jo olemassa olevalla komitealla. Me hyväksymme myös tämän, kuten myös tarkistuksen 17, jossa määrätään vaihtoehtoisista maksutavoista. Komissio voi myös hyväksyä osittain tarkistuksen 9, jossa luodaan parempi pohja asiakkaiden tiedonsaannin parantamiseksi.
Emme kuitenkaan voi hyväksyä muutamaa tarkistusta. Käyn ne läpi hyvin nopeasti ja kerron perustelumme. Emme voi hyväksyä tarkistusta 1. Uskomme, että on selkeämpää ja avoimempaa säätää asetuksella vähintään 30 minuutin lähtöselvitysajasta. Tarkistus 2, jonka mukaan asiakkaalle annetaan asiaa koskevat säännöt, ei ole hyväksyttävä, sillä tämä velvollisuus on jo sisällytetty nykyiseen asetukseen. Tarkistuksen 8 kolmas kappale ei ole hyväksyttävä, sillä vaikka matkustajat voivat hyväksyä paikan alemmassa luokassa, heiltä evätään yhä pääsy lennolle siinä luokassa, johon heillä lipun mukaan on oikeus. Matkustajat ansaitsevat sen tähden kunnon korvauksen myös näissä olosuhteissa.
Tarkistuksen 10 toinen ja kolmas kappale lisäävät tarpeetonta byrokratiaa ja aiheuttavat sen, että tietotauluja olisi vaikea lukea, erityisesti sellaisen henkilön kuin minä, joka tarvitsee laseja joka tilanteessa. Lisäksi siinä ehdotetaan lippuun merkittävää ilmoitusta, joka komission mielestä ei ole käytännöllinen. Lopuksi en voi hyväksyä tarkistuksia 14 ja 16, sillä niissä lentoyhtiöt velvoitetaan joissakin tapauksissa maksamaan suurempaa korvausta kuin matkustaja on itse asiassa maksanut lipusta - niin kutsuttu bingojärjestely. Ehkä meidän ei pitäisi säätää siitä laissa.
Lopuksi haluaisin kuitenkin sanoa, että suhtaudun myönteisesti useimpiin tarkistuksiin, joiden ansiosta komissio voi vahvistaa ehdotettua asetusta, ja haluaisin jälleen kiittää herra González Triviñoa ja liikenne- ja matkailuvaliokuntaa rakentavasta ja valistuneesta työstä. Tämä epäilemättä vaikuttaa osaltaan myönteisesti liikenneneuvostossa käytäviin keskusteluihin.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Rakennerahasto-ohjelmat vuoden 1999 loppuun
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Howittin laatima aluepoliittisen valiokunnan mietintö (A4-0214/98) komission suuntaviivoista koskien ensisijaisia tavoitteita rakennerahasto-ohjelmien tarkistamisessa vuoden 1999 loppuun (C4-0640/97).

Howitt
Arvoisa puhemies, mietintöni, joka koskee suuntaviivoja rakennerahasto-ohjelmien tarkistamisessa, voi ensiksi näyttää kuivalta ja tekniseltä aiheelta. Todellisuudessa me kuitenkin keskustelemme tänään siitä, miten me voimme tehostaa Euroopan rahoitusohjelmia työpaikkojen luomista ja hyvinvointia koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi; miten ja miksi ne eroavat eurooppalaisina ohjelmina alueellisista tuista, jotka jäsenvaltiot ovat jo hyväksyneet; miten voimme saada aikaan Euroopan eri alueiden paikallisten väestöjen välillä aidon vuoropuhelun, joka todellakin edistää parhaita käytäntöjä koskevien kokemusten vaihtoa ja nostaa meidän kaikkien elämänlaatua; ja mikä on ehkäpä kaikkein tärkeintä, miten päätöksentekoa voidaan nopeuttaa, jotta koko järjestelmä tehtäisiin mahdollisemman helpoksi kaikilla tasoilla.
Kuten mietinnöstä käy ilmi, tämä ensimmäinen yritys toteuttaa rakennerahastojen suuntaviivoja on periaatteessa oikea ja hyvää tarkoittava, mutta meillä on vielä paljon opittavaa: se julkaistiin neljä vuotta myöhässä Merseysidessa ja muualla sen jälkeen kuin muutokset, joihin näiden suuntaviivojen oli tarkoitus vaikuttaa, oli jo tehty; se oli tiheää tekstiä, joka oli kirjoitettu kankealla kielellä; siinä tunnistettiin 27 eri ensisijaista tavoitetta - aivan liian monta, jotta niitä olisi voitu harkita vakavasti; ja sitä levitettiin ainoastaan jäsenvaltioiden hallitusten kautta ja mahdollisesti ei niidenkään kautta. Tämän seurauksena tutkimus, jonka suoritin 11 Euroopan laajuisen paikallisen ja alueellisen järjestön kanssa, osoitti, että 40 % ei ollut edes kuullut suuntaviivoista, eikä yksikään tiennyt mistään suuntaviivojen perusteella tehdyistä myönteisistä muutoksista.
Vakavasti puhuen minun on sanottava, että tällaiset seikat lisäävät euroskeptisyyttä, ja näissä asioissa Euroopalla on parantamisen varaa. Tänään me esitämme useita käytännön ehdotuksia tämän saavuttamiseksi, ja oletan, komissaari, että te hyväksytte ne.
Haluaisin nyt keskittyä kolmeen kysymykseen, jotka ovat erittäin haasteellisia. Ensinnäkin komission ehdotusten oikeudellinen asema. Paikalliset ja alueelliset viranomaiset väittävät, että tämä on ollut harmaa alue, jolla komissio itse on yrittänyt käyttää hyväkseen moniselitteisyyttä. Olemme saaneet tämän oikeudellisen lausunnon parlamentin oikeudelliselta yksiköltä, joka katsoo, että komissio pyrkii rakennerahastoja koskevan asetusluonnoksen 9 artiklan 4 kohdassa sopimaan suuntaviivoista, jotka muodostavat sitovan säädöksen, joka pohjautuu Euroopan tuomioistuimen keskeisistä säännöistä toukokuussa 1970 antamaan päätökseen ja muuhun oikeuskäytäntöön. Komissio aivan yksinkertaisesti hakee takaovea, jonka kautta se voi määrittää Euroopan rakennerahastoasetukset ilman jäsenvaltioiden hallitusten asianmukaista suostumusta ministerineuvoston kautta ja ilman Euroopan parlamentin tarkkaa tutkimusta.
Tänä iltana me pyydämme teitä osoittamaan, että olette valmiita harkitsemaan asiaa uudelleen ja että neuvot tarkoittavat neuvoja eivätkä lisäsääntöjä, joita ei tarvita ja jotka aiheuttavat ainoastaan vaikeuksia paikan päällä.
Toiseksi tämä keskustelu antaa meille mahdollisuuden torjua viivästyskulttuuria, joka on leimannut näiden ohjelmien toimintaa: ohjelman myöhäinen hyväksyminen, maakohtaisten yksittäisten ohjelma-asiakirjojen myöhäinen hyväksyminen; hakemuksia koskevat myöhäiset pyynnöt, aivan liian lyhyet määräajat; myöhäiset hyväksyntäilmoitukset; ja jopa myöhäiset maksut - jotka tulevat usein liian myöhään niille henkilöille, jotka rahoja tarvitsevat, mutta eivät koskaan liian aikaisin meille, jotta me reagoisimme.
Tämän takia me pyydämme tänä iltana, että Euroopan komissio julkaisee ehdotetut uudet suuntaviivat yhdeksän kuukautta - ja mieluiten vähintään kuusi kuukautta - ennen ohjelmien luovuttamiselle annettua määräaikaa. Tämä tarkoittaa seuraavan rakennerahasto-ohjelman osalta 31. päivään joulukuuta 1998 mennessä. Jos näin ei tehdä, kyseistä ohjelmaa ei voida käynnistää ajoissa. Se täytyy käynnistää ajoissa. Toivon, että komissaari antaa meille selvän sitoumuksen tämän osalta.
Kolmanneksi miten me voimme keskustella muutoksista ohjelmien loppuun saattamista koskevaan määräaikaan mennessä tunnustamatta puutteita? Samalla kun me neuvottelemme seuraavasta rakennerahastojärjestelmästä, joka alkaa vuonna 1999, Yhdistyneessä kuningaskunnassa on yhä 51 ja Ranskassa 58 ohjelmaa, joita ei ole saatettu loppuun edellisen rakennerahastokauden aikana, joka päättyi 1993. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on yhä maksamatta 120 miljoonaa puntaa (150 miljoonaa ecua) alueille itse asiassa vuosina 1994-1996 loppuun saatetuista Euroopan aluekehitysrahaston hankkeista: rahat saatavien maksamiseksi loppuvat tällä viikolla omalla alueellani Itä-Englannissa; Koillis-Englannissa hankkeille on maksettu ainoastaan 45 % menoista, Lounais-Englannissa julkisen sektorin hankkeille on maksettu ainoastaan yksi kolmasosa niiden menoista; ja vastaavia kertomuksia voitaisiin esittää muista Euroopan unionin maista.
Tänään parlamentti vahvistaa jälleen sitoumuksensa lopettaa tämä lopettamiseen ja aloittamiseen perustuva lähestymistapa Euroopan aluetukea kohtaan sekä varmistaa jatkuvuus, jos se on mahdollista, ja, jos se ei ole, niin joustava siirtyminen. Tämä voidaan saavuttaa ainoastaan etukäteen suunnittelemalla. Pyydämme komissiota varmistamaan, että uusissa suuntaviivoissa tämä on mahdollista.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin ilmaista olevani yhtä mieltä aluepoliittisen valiokunnan esittelijän, herra Howittin, mietinnöstä. Haluan kuitenkin ennen kaikkea painottaa sitä, että rakennerahastojen ensisijaisia tavoitteita koskevien komission suuntaviivojen on oltava selkeitä, tiiviitä ja lukijaystävällisiä. Ne on myös esitettävä yhdessä ainoassa asiakirjassa, jos mahdollista, ja niiden levittämisen on myös oltava riittävää, koska herra Howitt on Euroopan unionin eri alueilla toimittamansa kuulemismenettelyn perusteella osoittanut mietinnössään sen, että suuntaviivat saapuvat itse alueille sekavasti ja myöhässä, eivätkä ne joskus vaikuta käynnistettäviin hankkeisiin. Näin ollen mielestäni on kyse ensisijaisesta kysymyksestä.
Olen myös hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että kolmea luonteeltaan horisontaalista kysymystä painotetaan: työllisyyttä, ympäristöä ja yhtäläisiä mahdollisuuksia. Amsterdamin sopimuksessa nuo kolme aihetta sidottiin hyvin selvästi Euroopan unionin muihin politiikkoihin.
Työllisyysasiain valiokunta esittää joukon ehdotuksia, ja ensiksikin pahoitellaan sitä, ettei rakennerahastojen puoliväliarvioinnin tuloksia ole saatavilla, että tavoitteen 4 nykyisestä täytäntöönpanosta tiedetään vain vähän, ettei ole tilastotietoja rahastojen vaikutuksesta yhtäläisiin mahdollisuuksiin tai vammaisten integroitumiseen eikä myöskään niiden vaikutuksesta uusiin työpaikkojen lähteisiin. Keskustelimme juuri eilen Hulthénin mietinnöstä ja näimme, että ympäristö on työllisyysasiassa keskeinen. Itse asiassa OECD: n mukaan ympäristöön liittyvät työpaikat lisääntyvät lähivuosina luultavasti 5, 5 %: lla. Jos otetaan huomioon se, miten vähän ne lisääntyvät muilla alueilla tai että niiden määrä joskus vähenee, tämä kysymys on keskeinen.
Pyydämme myös avoimuutta, osallistumista ja sitä, että otettaisiin aina huomioon yhtäläiset mahdollisuudet ja ympäristöön liittyvät hankkeet; toivomme tasapainoa työpaikkoja luovien politiikkojen ja myös sellaisten talouspolitiikkojen välillä, joilla on taipumus vähentää niitä. Ei ole ensimmäinen kerta, kun sellaiset alueet kuin se, jolla minä asun - Asturia - saavat varoja tavoitteesta 1, joskus muista tavoitteista ja joskus joistakin yhteisöaloitteista, ja kuitenkin kyseessä on taantuva alue, millä tehdään sellaisia talouspoliittisia päätöksiä, jotka aiheuttavat työpaikkojen vähenemistä.
On myös löydettävä tasapaino niiden talousarvioiden välillä, jotka on varattu infrastruktuuriin - jotka luovat lähinnä tilapäisiä työpaikkoja - sekä pienten ja keskisuurten yritysten tukiin, uusiin työpaikkojen lähteisiin ja paikallisiin työllisyysaloitteisiin ja niin edelleen, jotka luovat pysyvämpiä työpaikkoja.
Rahastojen on tarjottava palveluja lapsille ja vanhuksille, toisin sanoen on otettava huomioon sellaiset hankkeet, jotka voivat sittemmin tarjota naisille miehiin verrattuna yhtäläiset mahdollisuudet päästä työhön.
Lopetan kohta, arvoisa puhemies: tarvitsemme suuremman talousarvion ympäristön alalla - tavoitteessa 2 sille osoitetaan vain 5, 2 % - ja paikallis- ja alueviranomaisten osallistumisen ympäristöön liittyviin hankkeisiin, koska heidän on ehdottomasti valvottava sitä, ettei ympäristöä koskevia periaatteita loukata.

Botz
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, esittelijä on antanut - vaikka sitä ei häneltä tietenkään muodollisesti edellytetty - erittäin arvokkaan panoksen myös rakennerahastojen uudistusta koskevaan keskusteluun. Jos kerran on niin, että näiden suuntaviivojen on määrä kuvastaa rakennerahastopolitiikan päämääriä ja eurooppalaista ulottuvuutta, eli jos niiden pohjalta on siis todella tarkoitus asettaa myös ensisijaiset tavoitteet ohjelmien suunnittelulle, tällaisia suuntaviivoja ei silloin tietenkään saa olla liian monta. Suuntaviivoista ei saa tulla asioita mutkistavia ohjenuoria!
Päätöslauselmaehdotuksen 7 kohdasta voi saada sen vaikutelman, että suuntaviivoilla tarkoitetaan sittenkin hyvin täsmällisiä määrällisiä indikaattoreita, siis konkreettisia lukuja ja kiintiöitä. Haluan varoittaa hyvin painokkaasti tästä, sillä uskon, että eurooppalaiset suuntaviivat on mahdollista täyttää siitä huolimatta, että konkreettisista numeroarvoista niukasti jäätäisiinkin. Asian takana piilee - kuten me kaikki hyvin tiedämme - myös ongelma komission tekemästä 10 % varausta koskevasta ehdotuksesta. Se nimittäin herättää aivan konkreettisen kysymyksen siitä, miltä pohjalta komissio - jos teemme tätä suuntaviivaa koskevan päätöksen esimerkiksi ensi vuonna - siis miltä pohjalta komissio vastaisuudessa tekee päätöksensä siitä, tuleeko jonkin jäsenvaltion kohdalle tällainen vähennys ja kyseiset varat jaetaankin jollekin muille alueille. Näin saisi tapahtua korkeintaan siinä tapauksessa, jos todella on epäonnistuttu jonkin suuntaviivan toteuttamisessa eikä vain yksittäisten lukujen saavuttamisessa. Silloin täytyy jo olla kyse epäonnistumisesta tietyissä harvoissa ja keskeisissä eurooppalaisissa suuntaviivoissa.
Jos jäsenvaltioille on todella tarkoitus - niin kuin on ajateltu ja kuten mekin täällä parlamentissa toivomme - varata mahdollisuus suuremman liikkumavaran saamiseen eurooppalaisten ohjelmien kansallisella tasolla tapahtuvaa toteutusta varten, nimenomaan silloin on tärkeää, että nämä suuntaviivat eivät ole liian yksityiskohtaisia ja runsaslukuisia. Muutoin tosin pyrkisimme varaamaan jäsenvaltioille ja alueille muodollista tietä suuremman liikkumavaran, mutta emme tekisi sitä yksityiskohdittain.
Saanen lopuksi kiittää kollegaamme Howittia - vaikka olemmekin täällä enää kovin harvalukuisina paikalla - siitä, mitä hän on saanut aikaan. Nimittäin se, joka lukee tämän mietinnön läpikotaisin - mitä suosittelen kaikille kollegoillemme - huomaa, että hän ei ole tyytynyt esittämään vain muodollisia ajatuksia, vaan hän on todella keskustellut eri tahojen kanssa alkaen komissiotason johtavista virkamiehistä aina eri jäsenvaltioissa toimiviin hankkeiden toteuttamisesta vastaaviin tahoihin, ja hän on kirjannut muistiin erittäin monia ehdotuksia, ja suosittelen meille kaikille seuraavaan keskusteluun osallistuville, että luemme ne hyvin huolellisesti!

Bianco
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, rakennerahastot ovat olleet erityisen merkittävä osa yhteisön politiikkaa ja niiden avulla on epäilemättä saavutettu huomattavia tuloksia eräiden historiallisesti ja perinteisesti taantuneiden alueiden elvyttämisessä.
Parhaillaan on meneillään siirtymäaika, ja on olemassa vaara, että mikäli asetetaan liian jäykkiä linjauksia, saatetaan aiheuttaa kehityksen pysähtyminen sen sijaan, että luotaisiin uusia kehitysmahdollisuuksia. Minäkin olen vakuuttunut siitä, että herra Howittin mietintö sisältää tavattoman tärkeitä viitteitä ja että se osoittaa reitin, jonka seuraaminen ilman muuta on hyödyllistä. Kuitenkin niiden tavoitteiden ja suuntaviivojen, joita on noudatettava vuonna 1999 päättyvän ohjelmakauden loppuun saakka, ja uudella ohjelmakaudella, vuosina 2000-2006, toteutettavien suuntaviivojen välinen suhde on mielestäni ongelmallinen.
Eräät perusteet on alusta saakka määritettävä ehdottoman selvästi. On uskoakseni mahdotonta laiminlyödä alhaalta lähtevää vuoropuhelua nimenomaan sen aseman takia, joka alueilla ja myös jäsenvaltioilla on ollut; ajatus direktiivien julkaisemisesta saattaa ilman muuta olla hyödyllinen määriteltäessä Euroopan unionin sisäisiä yhteisiä linjauksia, jotka mahdollistavat yhteisten tavoitteiden saavuttamisen, mutta ei voida aliarvioida alueiden elinvoimaa, joka kumpuaa juuri siitä, että kukin valtio voi yksilöidä ratkaisua vaativat ongelmat ja ne ohjelmat, joita on kehitettävä.
Sosiaalisten kysymysten keskeinen merkitys sopimuksessa asettaa tämän ensisijaisen roolin jäsenvaltioille ja alueille, jotka lisäksi antavat jatkuvasti osoituksia huomattavasta elinvoimastaan. Tätä seikkaa ei missään tapauksessa pidä unohtaa, vaan se on pidettävä mielessä.
Mietintöön sisältyy lisäksi muita asioita, jotka vaikuttavat minusta erittäin merkittäviltä: selkeys, nopeus, välitettävä tieto, keveys ja samalla kyky käsitellä kaikkia näitä asioita äärettömän tarkkojen rajojen puitteissa. Direktiivit ovat ilman muuta myönteisiä, mutta myös nämä vaatimukset on otettava huomioon niiden käsittelyssä.

Ryynänen
Arvoisa puhemies, komission tavoite edistää Euroopan laajuista aluepolitiikkaa yhteisten suuntaviivojen avulla on luonnollisesti hyvin kannatettava. Herra Howittin erinomaisen mietinnön tavoin on kuitenkin syytä kysyä mihin suuntaviivoja todella käytetään ja toteutuvatko nämä tavoitteet esitetyllä tavalla. Kysehän on tavallaan yhteisestä viitekehyksestä ohjelmien tarkistusta varten.
Mielestäni on hyvin tärkeää, että suuntaviivoja käytetään nimenomaan aluepolitiikan laadun kehittämiseen. Parhaimmillaan ne muodostavat neuvoa-antavan välineen, jonka avulla voidaan vaihtaa kokemuksia parhaista käytännöistä ja näin lisätä ohjelmien tehokkuutta. Tämä edellyttää kuitenkin käytännössä parannuksia erityisesti alueellisten toimijoiden näkökulmasta.
Nykytilanne ja erilaisten suuntaviivojen runsaus on kieltämättä hyvin sekavaa. Komission on esitettävä ensisijaiset tavoitteet selkeästi yhdessä asiakirjassa. Samoin on päästävä irti komission tarkistusvaatimuksista, jotka esitetään niin myöhäisessä vaiheessa, että seurauksena on vain viivästyksiä ja turhautumista. Suuntaviivat on julkaistava ajoissa jos halutaan, että niillä on todellista vaikutusta ohjelmien suunnitteluun. Tulevan uuden ohjelmakauden osalta tämä tarkoittaa sopimusta tämän vuoden loppuun mennessä. Lisäksi tiedottamista ja koulutusta aluetasolla on lisättävä, kun halutaan tehostaa suuntaviivojen vaikuttavuutta.
Aivan kuten esittelijä on esittänyt, ensisijaisiin tavoitteisiin pitäisi kuulua myös strategia tuen jatkumisesta, siirtymäajan toimenpiteistä tai ohjelman päättymisestä tietyllä alueella. Kunnollinen ylimenokauden strategia voisi estää monia ongelmia, kuten viivästyksiä, tulosvastuullisuuden puutetta ja varojen hukkakäyttöä, joka tänä päivänä on valitettava todellisuus.
Koska olosuhteet jäsenvaltioissa ja alueilla ovat hyvin erilaisia, on näissä yhteisissäkin suuntaviivoissa ja tavoitteissa pystyttävä säilyttämään tietty joustavuus. Kuitenkin tärkeimmät prioriteettialueet, kuten esimerkiksi työllisyys, ympäristö ja yhtäläiset mahdollisuudet, varmasti hyötyisivät selkeistä yhteisistä indikaattoreista.

Schroedter
Arvoisa puhemies, kiitän herra Howittia tästä mietinnöstä. Tämän pitemmällehän asiaa ei ollut mahdollista enää tutkia, kun Euroopan parlamenttia kuultiin asiassa vasta niin myöhäisessä vaiheessa. Minun on sanottava aivan rehellisesti olevani hyvin pettynyt siitä, että rouva Wulf-Mathies ei ole paikalla. Vältteleekö hän asiasta mahdollisesti aiheutuvaa kiistaa?
Kiistakysymyksenä on suuntaviivojen sitovuus. Tämän kiistan otamme jälleen mukaan uuteen asetukseen. Valaisevinta mietinnössä ovatkin esittelijän tekemät kyselyt, joista voi lukea mietinnön perusteluista. Suuntaviivat ovat käytännössä pelkkä paperitiikeri. Jäsenvaltiot eivät ota niitä huomioon. Myöskään komission taholta ei painosteta niiden käyttämiseen eurooppalaisten päämäärien ja eurooppalaisen koheesiopolitiikan noudattamisen suuntaviivoina. Tätä on arvioitava äärimmäisen kriittisesti siltä kannalta, että suuntaviivojen olisi vastaisuudessa toimittava eurooppalaisen rakennepolitiikan keskuksena ja että niistä olisi silloin määrä tulla tavallaan myös rakennerahastoasetuksen keskus, jotta ylipäänsä voitaisiin puhua eurooppalaisesta koheesiopolitiikasta.
Komissiohan on toteuttanut uudessa asetuksessa tehtävien uudelleenjaon. Tämä oli erittäin järkevää, mutta jos se rajoittuu itse vain kehysten antamiseen ja valvontaan, se tarvitsee suuntaviivoja tukipuikseen. Elleivät suuntaviivat saa keskeistä merkitystä, ei myöskään synny eurooppalaista koheesiopolitiikkaa. Tällä tavoin sahattaisiin erittäin vaarallisella tavalla juuri sitä tärkeintä kannatinpuuta, joka meillä tässä on.
Kestävä kehitys, yhtäläiset mahdollisuudet ja hyvä työllisyystilanne voidaan saavuttaa vain, jos ne ovat yhteinen päämäärämme. Tähän yhteiseen päämäärään pääsemiseksi tarvitaan myös yhteisiä keinoja, jotta niitä voitaisiin toteuttaa paikan päällä ja kutakin erikseen eri alueilla.
Siksi on hyvin tärkeää, että jatkamme tätä keskustelua tiiviisti tästä eteenkinpäin. Tiedämme, että moni jäsenvaltio ei halua suuntaviivoja lainkaan. Jo tämä kuvastaa sitä vastuuta, jonka vuoksi meidän on kehitettävä niistä täällä keskeinen väline.

Taubira-Delannon
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, haluaisin keskittyä puheenvuorossani yhteen herra Howittin loistavan mietinnön kohtaan ja erityisesti komission suuntaviivoihin, jotka väitteiden mukaan voisivat olla sitovia, vaikka oikeudellinen perusta, johon tämä sitovuusoikeus perustuisi, ei vaikuta kovin selkeältä.
Haluaisin muistuttaa etukäteen, että rakennerahastot ovat omintakeinen ja tehokas järjestelmä monessa mielessä: siksi, että ne jaetaan tavoitealueisiin, joiden tukemisessa otetaan huomioon alueelliset erot, siksi, että rakennerahastot myötävaikuttavat toisinaan esimerkillisellä tavalla aluepolitiikan kehittämiseen - sillä rakennerahastot ovat todellakin luoneet rakenteita - siksi, että infrastruktuurin avulla on voitu helpottaa syrjäisten alueiden asemaa, siksi, että rahastoilla avustetaan ja tuetaan erityisesti maaseudun taloudellista toimintaa ja varsinkin maatalouden monipuolistamista, ja siksi, että niillä tuetaan myös koulutusta ja tuotannonalan vaihtoa, mikä on parantanut paljon myös työllisyyttä. Tapa, jolla rakennerahastot suunniteltiin, on mielenkiintoinen: yhteistoimintamenettely perustuu alueiden kehittämissuunnitelmiin ja niin sanottuun yhteen ohjelmaasiakirjaan, jonka kesto ja jaksoittaisuus on nykyään hyvin laadittu ja viimeistelty.
Rakennerahastojen luomisen periaatteet ovat aivan yhtä mielenkiintoiset: mainittakoon erityisesti kasaantumisen periaate, joka synnyttää synergiaa jäsenvaltioiden, alueviranomaisten ja Euroopan unionin toimien välille, yhteensoveltuvuusperiaate, joka koskee paitsi tekstejä eli sopimuksia ja asetuksia myös unionin perusperiaatteita, jotka liittyvät esimerkiksi ensisijaisiin tavoitteisiin ympäristön, työllisyyden ja miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien osalta, sekä lopuksi aluepolitiikassa sovellettava toissijaisuusperiaate; aluepolitiikka ilmentää ihanteellisella tavalla tämän toissijaisuusperiaatteen välttämättömyyden ja tehokkuuden.
Siirtykäämme välineisiin, ja tässä tarkoitan yhteisön tukikehystä, jolla voidaan taata ohjelman ja niiden toiminnallisten ohjelmien yhtenäisyys ja johdonmukaisuus, joissa täsmennetään tämän ohjelman täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt. On selvää, että arvioinnissa on vielä paljon parantamisen varaa, ei ainoastaan perussopimusten laadinnassa vaan myös näiden arviointien julkaisua koskevien määräaikojen asettamisessa, jotta arviointeja voitaisiin myös käyttää hyödyksi.
On täysin loogista ja jopa rauhoittavaa, että komissio pitää toimiensa osalta huolta siitä, että Euroopan unioni ei anna riistää itseltään mahdollisuutta vaikuttaa aluepolitiikan ja rakennerahastojen käytön suuntaviivoihin. Tämä nostaa esiin paitsi laillisuuskysymyksen, jonka otin äsken esille puhuessani oikeudellisesta perustasta, myös Euroopan parlamentin osallistumisen ja aktiivisen myötävaikuttamisen sekä sen osuuden näiden suuntaviivojen luomiseen, onhan parlamentti poliittinen laitos.
Joka tapauksessa on löydettävä epäilemättä herkkä tasapaino toissijaisuusperiaatteen, jota ei voida kyseenalaistaa, ja yhteensovitettuja toimia, jopa uudelleenmukautusta vaativan yhteenkuuluvuustavoitteen välille.
Panokset ovat suuria, sillä olisi löydettävä keino niveltää ja yhteensovittaa välttämätön yhteensoveltuvuus ja talouksien pyrkiminen riippuvuuksien välttämiseen.

Nicholson
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti mietintöön ja samalla haluaisin onnitella esittelijää hänen työstään ja pyrkimyksistään kuulla mahdollisimman monta osapuolta, jotta hän voisi todeta yleisesti, miten rakennerahastojen suuntaviivat toimivat.
Luotan siihen, että komissio ottaa tarkoin huomioon parlamentissa tänä iltana esitetyn Howittin mietinnön, sillä hän on tunnistanut ongelma-alueita ja antanut rakentavaa kritiikkiä siitä, miten ongelmat voidaan ratkaista suuntaviivojen soveltamisen tehostamiseksi, mikä vaikuttaisi osaltaan suurempaan avoimuuteen ja tehokkuuteen.
Suhtaudun myönteisesti siihen näkemykseen, että meidän pitäisi sallia jonkin verran joustavuutta, sillä jäsenvaltioiden olosuhteet eroavat toisistaan. Jos suuntaviivoja on liian paljon, ongelma pitäisi ratkaista ilman, että jäsenvaltiot pakotetaan hyväksymään jotakin, mikä voi osoittautua kielteisesti vaikuttavaksi yhdenmukaisuudeksi. Yksinkertaistamisen pitää tarkoittaa muutakin kuin Brysselissä toimivaa huoliteltua ja siistiä järjestelmää, jota ei voida helposti soveltaa jäsenvaltioiden tasolla.
Esittelijä vakuuttaa teille, että nykyiset ohjelmat on saatettava loppuun tehokkaasti ja tulevia ohjelmia on selvennettävä perusteellisemmin. Ei ole hyväksyttävää, että sääntöjä annettiin ilman asianmukaista oikeudellista perustaa ja että niitä ei juurikaan luettu. Komissio voi tietenkin väittää, että se eteni tuntemattomille vesille ja suuntaviivojen kokeellisen luonteen takia meidän pitäisi suhtautua niihin ymmärtäväisesti. Tämä ei ole riittävä vastaus Euroopan kansalaisille, joille me kaikki olemme lopulta vastuussa. Komissiolla on paljon kokemusta ja asiantuntemusta vastaavista alueista, joten emme saisi antaa sen surkutella meille, että meillä on työ tehtävänämme ja meidän pitäisi jatkaa sitä. Pyytäisin komissiota harkitsemaan tätä asiaa.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää parlamenttia ja erityisesti herra Howittia tästä tärkeästä mietintö- ja päätöslauselmaluonnoksesta. Huolimatta joistakin mietinnön kriittisistä kommenteista, jotka koskevat lähinnä komission suuntaviivojen ajoitusta ja muotoa, päätöslauselmaluonnoksessa on paljon sellaista, johon me voimme täysin yhtyä. Siinä esimerkiksi palautetaan mieleen suuntaviivojen yleinen tarkoitus, joka on antaa politiikalle ja ensisijaisille tavoitteille yleinen viitekehys, jonka puitteissa nykyisten ohjelmien tarkistus suoritettaisiin. Tarkoitus ei koskaan ollut puuttua jo käynnistettyihin hankkeisiin, joita toteutettiin tyydyttävästi.
Päätöslauselmassa tunnustetaan, että vaikka suuntaviivat ovat keino asettaa ensisijaisia tavoitteita koko unionille, paikalliset olosuhteet on myös otettava huomioon päätettäessä ohjelmien tarkistuksista, ja suuntaviivoissa vahvistetaan tämä näkemys.
Vastaavasti me kannatamme täysin päätöslauselman ehdotusta, jonka mukaan suuntaviivat pitäisi nähdä mekanismina parhaita käytäntöjä koskevien kokemusten vaihtamiseksi kaikkien osapuolten välillä alueellisella, kansallisella ja Euroopan tasolla, ja tätä näkemystä voitaisiin toteuttaa komission tulevissa suuntaviivoissa seuraavalla ohjelmakaudella.
Suuntaviivojen neuvoa-antavan luonteen osalta haluaisin todeta, että suuntaviivojen tarkoituksena on aina ollut antaa ainoastaan yleinen viitekehys. Niiden oikeudellisen aseman osalta komissio on aina korostanut näkemystään suuntaviivojen neuvoa-antavasta luonteesta sekä seurantakomiteoiden ja muiden asianosaisten viranomaisten tehtävää ohjelmien tarkistamisessa. Suuntaviivat olivat todellakin vastaus jäsenvaltioiden itsensä esittämään pyyntöön, että komissio laatisi poliittiset suuntaviivat toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ohjelmien puolivälitarkistuksen helpottamiseksi. Näin ollen suuntaviivoilla ei ole synkkää tarkoitusta tai tuhoisaa vaikutusta, kuten jotkut ovat pelänneet tai väittäneet.
Erityisesti korostettiin sitä, että nykyisten tavoitteen 1 ja 6 ohjelmien mahdollisten muutosten pitäisi edistää työpaikkojen luomista. On selvää, että juuri tähän suuntaviivat tähtäävät. Komissio ei voi siis yhtyä siihen näkemykseen, että osuus- ja yhteisötalous ja uudet työllisyyden lähteet ovat jääneet suuntaviivoissa alikorostettuun asemaan.
Huomattavassa osassa asiakirjaa käsitellään paikallisten mahdollisuuksien edistämistä paikallisten kehitys- ja työllisyysaloitteiden kautta. Suuntaviivoissa korostetaan esimerkiksi yritysten mahdollisuuksia saada taloudellista hyötyä laadukkaiden paikallisten tuotteiden ja palveluiden markkinoimisesta, ja niissä korostetaan myös osuuskuntien, keskinäisten vakuutusyhtiöiden, järjestöjen ja säätiöiden mahdollisuuksia.
Vaikka toiminta yhtäläisten mahdollisuuksien alalla on ehkä useammin rahoitettu Euroopan sosiaalirahastosta, komissio on samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että tällaisia horisontaalisia näkökohtia pitäisi harkita kaikilla rahastojen rahoittamilla alueilla. Sama koskee esimerkiksi ympäristöä ja kestävää kehitystä. Tämä asia kuuluu kuitenkin pikemminkin jäsenvaltioille, kun ne laativat ohjelmiaan, sillä tarkoitus oli, että suuntaviivoja voidaan soveltaa kaikkiin rahastoihin.
Päätöslauselman monissa jäljellä olevissa kohdissa ei viitata suuntaviivoihin nykyisten ohjelmien tarkistamisessa vaan komission tuleviin suuntaviivaehdotuksiin vuoden 1999 jälkeisiä rakennerahastoja koskevan yleisen asetusehdotuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaan. Kuten esittelijä mietinnössään totesi, hänen tarkoituksensa ei ole estää uudistusta koskevien keskustelujen käymistä muualla. Olen kuitenkin varma, että komissio pitää mielessä sen, että suuntaviivat on vastaisuudessa laadittava ajoissa ja lukijaystävällisellä kielellä, vaikka en voi yhtyä siihen näkemykseen, että väliarviointi oli melkein jo saatettu loppuun siihen mennessä, kun suuntaviivat annettiin tässä nykyisessä tapauksessa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Sähköinen viestintä ja tietoturva
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Ullmannin laatima oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0189/98) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Tietoturvan ja luottamuksen varmistaminen sähköisessä viestinnässä: Digitaalisia allekirjoituksia ja viestien salausta koskeva eurooppalainen malli (KOM(97)0503 - C4-0648/97).

Ullmann
Arvoisa puhemies, digitaalisen allekirjoituksen asettaminen oikeudellisesti samanarvoiseen asemaan tavallisen kirjoitetun muodon kanssa on tämän mietinnön ydin. Sen tarkoituksena on muotoilla parlamentin vastaus komission tiedonantoon, joka käsittelee sähköistä viestintää sekä digitaalisia allekirjoituksia ja tietojen varmentamista koskevaa eurooppalaista mallia.
Kun ottaa tämän keskeisen näkökohdan tiiviiseen tarkasteluun, havaitsee heti, millaisia seurauksia tällöin joudutaan pohtimaan. Kyse on säännöistä, jotka koskevat muun muassa digitaalisen varmennuksen luotettavuutta esimerkiksi sopimusten oikeudellisen pätevyyden kannalta tai sähköisen viestinnän keinoin vaihdettujen tekstien koskemattomuutta. Näiden on oltava kelvollisia todistusaineistoksi oikeudellisissa menettelyissä, jotta ne voidaan myös tässä mielessä tunnustaa samanarvoisiksi tavallisiin kirjoitettuihin muotoihin nähden.
Esitellessäni nyt tätä mietintöä tässä ei ole tarkoituksenmukaista uppoutua yksityiskohtiin, kuten siihen, miten allekirjoituksen todentaminen, tekstin koskemattomuus ja välitetyn viestin luottamuksellisuus voidaan digitaalitekniikoilla varmistaa. Ennemminkin haluan korostaa, että komission tiedonanto on ennakkovalmistelua ja osa siitä monitahoisesta lakialoitteiden kokonaisuudesta, jotka se valmistelee tai on jo saanut valmiiksi ja joilla viime kädessä tähdätään uusien teknologioiden hyväksikäyttöön yhteismarkkinoiden edelleen kehittämiseksi erityisesti tavaroiden, palvelujen ja pääoman vapaan liikkumisen aloilla.
Mietinnössä ehdotetaan, että parlamentti omalta osaltaan rohkaisisi ja tukisi ponnekkaasti näitä aloitteita. Mitä tulee digitaalisia allekirjoituksia ja viestien salausta koskevaan aiheeseen, meidän olisi vahvistettava komissiota pitämään kaikissa tapauksissa kiinni kahdesta sen tiedonannossaan viitoittamassa linjanvedosta. Sähköisessä kaupankäynnissä jo nyt yleistyneiden todistusten käsittelyssä olisi etusijalle asetettava EU: n tasolla tapahtuva vastavuoroisen tunnustamisen periaate pikemmin kuin yritykset yhtenäistetyn todistusten myöntämismenettelyn aikaansaamiseksi.
Parlamentin on niin ikään tärkeää seurata komission näkemystä siinä, että yksityisyyden suoja on asetettava ensisijaiseksi kaikkiin sellaisiin joissakin jäsenvaltioissa vallitseviin kehityssuuntiin nähden, joissa valtiovallan puuttuminen digitaaliseen viestintään pyritään turvallisuussyistä tekemään säädösteitse mahdolliseksi. Myös digitaalisessa postiliikenteessä on edellytettävä perinteisen kirjesalaisuuden kaltaista järjestelyä.
Iloitsen siitä, että kuulemismenettelyyn osallistuneet valiokunnat ovat asettuneet lausunnoissaan samansuuntaisille kannoille. Vaikka en voikaan asettua tukemaan yhtä talousasioiden valiokunnan esittämää tarkistusta, se johtuu pelkästään muodollisista eikä sisällöllisistä syistä. Siinä käsitellään vastuuseen liittyvää aihetta, kuten jo alussa totesin, ei enää kuulu tämän mietinnön aihepiiriin. Komissio tulee käsittelemään vastuuseen liittyviä aiheita sähköistä liiketoimintaa koskevassa puitedirektiivissään.
Päätän puheenvuoroni toivomukseen, että komission tulevaksi ilmoittamaa direktiiviluonnosta sähköisistä allekirjoituksista päästään käsittelemään ja siitä pystytään päättämään niin pian kuin mahdollista samassa yhteistyön hengessä, niin että uudet sähköistä liiketoimintaa koskevat säännökset voivat yhdessä yhtenäisvaluutan kanssa olla osaltaan antamassa lisäpontta yhteismarkkinoille.
Keskiajan keisarillisten asiakirjojen täytäntöönpanomerkinnöistä digitaalisten allekirjoitusten tasavertaiseen oikeudelliseen asemaan! Eikö tämä ole sellainen näkökulma, josta kiinni pitäminen on juuri globalisoituvassa maailmassa suorastaan välttämätöntä?

Van Velzen, W.G.
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, nyt käsiteltävänämme oleva komission tiedonanto on tärkeä askel eteenpäin ja omiaan vahvistamaan kansalaisten ja yritysten luottamusta sähköisten kauppasuhteiden solmimiseen. Haluaisin kiittää herra Ullmannia mietinnöstä ja komissiota erittäin rakentavasta yhteistyöstä.
Ajankulun huomioon ottaen rajoitun tarkastelemaan paria kohtaa. Kaikkein ensimmäiseksi PPE-ryhmä on tyytyväinen Euroopan komission päätökseen tehdä selvä ero yhtäältä digitaalisen allekirjoituksen ja toisaalta viestien salauksen välillä ja erottaa nämä selvästi toisistaan. PPE-ryhmä on tähän erittäin tyytyväinen, koska kuumennut keskustelu, jota on käyty koodiavainten käyttöoikeuksista, epäilemättä hidastaisi sähköistä kaupankäyntiä koskevaa lainsäädäntöä, kun taas meidän on Euroopassa juuri pidettävä kiirettä pysyäksemme samalla tasolla Yhdysvaltojen kanssa.
Tästä huolimatta PPE-ryhmän näkökanta on erittäin selkeä koodiavainten käyttöoikeuksien oikeudellisen sääntelyn osalta. PPE-ryhmän vastaus kysymykseen siitä, onko turvallisuussyistä ryhdyttävä keskitetysti tallentamaan avaimia, on " ei" , siis kieltävä. Tärkein avaimien tallentamista vastaan esitetty peruste on epätarkoituksenmukaisuus. Sen lisäksi että käyttöoikeuksista aiheutuisi suuria kuluja ja käyttäjien yksityiselämän loukkaamista, tutkimus- ja turvallisuuspalvelujen ehdottama toimenpide on naiivi. Sillä kunnialliset kansalaiset luovuttaisivat rehellisesti kopion avaimestaan, rikolliset sitä vastoin eivät tietysti milloinkaan.
Lyhyesti sanoen, avainten tallentaminen ei ole tarkoituksenmukaista ja saattaa lisäksi erittäin haitallisesti vähentää luottamusta sähköiseen viestintään. Olen tyytyväinen siihen, että myös Yhdysvaltain hallitus on tullut tähän tulokseen. Siitä huolimatta tutkimuspalveluilla täytyy olla oikeus pyytää epäilyttäviltä henkilöiltä näiden avainta oikeusviranomaisilta saadun luvan perusteella.
Tässä tulen toiseen kysymykseeni. On olennaisen tärkeää, että vastuuta koskevien tiukkojen säädösten avulla pysytytään herättämään kansalaisten ja yritysten luottamus sähköiseen kaupankäyntiin. Säädösten on oltava oikeudellisesti hyväksyttyjä, sillä muuten kansalaiset ja yritykset joutuvat vahinkotapauksissa nuolemaan näppejään. Luonnollisesti sellaisten säädösten laatiminen on ensi sijassa jäsenvaltioiden asia. Mutta on myös tärkeää, että komissio valvoo tiukasti tilannetta, koska usein on kysymys rajojen yli ulottuvasta kaupanteosta ja sisämarkkinoiden säännöistä, ja että se ehdottaa tarvittaessa yhdenmukaistavia toimenpiteitä. Olen myös tyytyväinen siihen, että komissiokin vastikään ilmestyneessä direktiivissä tulkitsee asian tällä tavoin.
Mainitsin nämä kaksi kohtaa siitä syystä, että oikeusasiain valiokunta on valitettavasti hylännyt talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan valtavalla enemmistöllä hyväksymät kohdat, jotka juuri mainitsin, ja toivon siis totta puhuen, että parlamentti korjaisi tämän kohdan osalta sen, mikä oikeusasioita käsittelevässä valiokunnassa meni vikaan.

Berger
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, minäkin tahtoisin aluksi kiittää esittelijää sydämellisesti hänen mietinnöstään. Olemme luullakseni yhtä mieltä siitä, että sähköisten viestintävälineiden kehitys etenee siinä määrin ripeästi, että meidän on edettävä hyvin nopeasti myös vahvistaessamme oikeudellista kehystä tätä uudenlaista viestintätapaa varten. Myös komission panosta siinä, että se on laatinut eurooppalaisen politiikan, joka koskee yhteisen kehyksen luomista digitaalisille allekirjoituksille ja viestien salaukselle on pidettävä myönteisenä, eikä vähiten sen vuoksi, että sähköinen kaupankäynti eivätkä mitkään muutkaan uuden teknologian hyödyntämistavat rajoitu enää vain kansallisten rajojen sisäpuolelle. Euroopan unionissa meillä on mahdollisuus tähän tarvittavan yhteisen oikeudellisen kehyksen luomiseen.
Asian ehdottoman kiireellisyyden näkökulmasta on pidettävä myönteisenä myös sitä, että konkreettinen direktiiviluonnos on jo laadittu, vaikka me tänään käsittelemmekin vielä asiaa valmistelevaa asiakirjaa. Sähköinen kaupankäynti ulottuu kuitenkin myös kauas unionin rajojen ulkopuolelle ja on nykyään jo rajatonta. Siihen perustuu myös komissiolle ja jäsenvaltioille esittämämme vaatimus pyrkiä edistämään ponnekkaasti alan sopimuksen aikaansaamista kansainvälisellä tasolla.
Sähköisen viestinnän turvallisuuden ja luottamuksellisuuden aiheiden käsittelyssä on kyse, kuten jo mainittiin, kahdesta ydinalueesta, turvallisuuteen sekä lähinnä salaukseen liittyvistä näkökohdista. Mitä tulee välitetyn tiedon turvallisuuteen, on yhtäältä oltava todettavissa, mistä viesti tulee, ja toisaalta on kyettävä varmistamaan, että viesti on tullut perille vastaanottajalle niin, että se ei ole matkan varrella muuttunut.
Näillä kysymyksillä on kuluttajien kannalta sekä ihmisten näitä viestintävälineitä kohtaan tunteman luottamuksen kannalta ratkaiseva merkitys. Nykyinen kehitys merkitsee ihmisille ja myös talouselämälle valtaisaa muutosta ja haastetta. Kaikki siihen osalliset tahot tulevat käyttämään näin tarjoutuvia mahdollisuuksia vain, jos heidän välittämiensä tietojen luottamuksellisuus sekä ennen muuta sähköisessä maksuliikenteessä myös tehtyjen sopimusten ja sähköisesti siirrettyjen rahavarojen riittävä oikeudellinen suoja on turvattu.
Haluaisin esittää tässä yhteydessä haasteen myös Euroopan unionin toimielimille samoin kuin komissiollekin, että ne omaksuisivat edelläkävijän roolin sähköisten allekirjoitusten käyttäjinä niin keskinäisessä kanssakäymisessään kuin tietojenvaihdossa ulkopuolisten tahojen kanssa. Mielestäni tämä olisi tärkeä askel, jolla voitaisiin vahvistaa ihmisten luottamusta digitaalisia allekirjoituksia ja yleensä sähköistä viestintää kohtaan.
Juuri viimeksi mainitusta ajatuksesta päädyn esittämään myös vaatimuksen siitä, että tarvitsemme jokaisessa jäsenvaltiossa nimenomaisen määräyksen, jolla sähköiset allekirjoitukset asetetaan samanarvoiseen asemaan tavallisten allekirjoitusten kanssa. Siitä huolimatta, että kaikin tavoin pyrimme tukemaan yhteistä politiikkaa ja sähköisen kaupankäynnin kehittämistä yleensä, joudumme kuitenkin paneutumaan joihinkin ongelmiin, jotka ovat vielä ratkaistavina ja joihin on tarjolla useita erilaisia ratkaisumalleja. Tämä koskee etenkin vastuuseen liittyvää tapausta. Uskon kuitenkin, että pystymme pian ratkaisemaan tämänkin ongelman ja luomaan sitä kautta runsaasti edellytyksiä uusien työpaikkojen syntymiselle ja talouselämän tukemiselle Euroopassa.

Malerba
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, Euroopan komissio on esitellyt hyvän asiakirjan, mutta se vaatii vielä keskustelua ja harkintaa. Ensimmäiseksi haluaisin sanoa, että Euroopan komission on välttämätöntä rohkaista kiireesti lainsäädännön kehitystä tällä alalla, sillä tällä hetkellä koko maailmassa ja myös unionin jäsenvaltioissa muotoillaan merkittäviä digitaalista allekirjoitusta koskevia lakialoitteita.
Kuten herra van Velzen on jo huomauttanut, minusta näyttää siltä, että on tärkeää tehdä selvä ero todentamisesta ja luottamuksellisuudesta vastaavien elinten välillä. Ennen kaikkea ensimmäisen, todentamista koskevan kysymyksen ja digitaalisen allekirjoituksen käsittelyllä on kiire. On välttämätöntä luoda digitaalisen allekirjoituksen juridista asemaa koskeva metodologia tai menettelytapojen kokonaisuus, sillä se on kuluttajan luottamuksen saavuttamisen peruslähtökohta ja sähköistä kaupankäyntiä koskevien sopimusten perusta.
Kulttuurin ja vakiintuneiden tapojen tarjoamaa haastetta ei myöskään voi vähätellä; julkisen ja yksityisen sektorin täydennyskoulutus ja eräiden hallinto- ja sopimusoikeuden seikkojen uudelleentarkastelu ovat välttämättömiä, jotta voitaisiin toteuttaa kirjoitetun ja digitaalisen allekirjoituksen yhdenvertaisuuden periaate. Jos tässä onnistutaan, siitä seuraa määrällisen ja laadullisen tuottavuuden parantuminen erityisesti yritysten ulkoisissa toiminnoissa. Tämä kehitys on välttämätöntä, jotta voitaisiin vastata yhteiskuntamme vaurautta luovien mekanismien kasvavan monimutkaisuuden asettamiin haasteisiin, ja, saanen sanoa, jotta voitaisiin vapautua määrätystä byrokraattisesta tehottomuudesta.
Alan teollisuuden on johdettava kaupan sääntöjen ajan tasalle saattamista tämän sähköisen ulottuvuuden osalta, mutta hallinnonkin on osallistuttava siihen, ja myös lakiasäätävien ja poliittisten elinten on rohkaistava sitä. Sähköisen kaupankäynnin aiheuttamaan muutokseen sisältyy mielestäni vallankumouksen siemen, ja olenkin pohtinut, olisiko tarpeen luopua normien ja kieltojen muodostamista perinteisistä laeista ja ottaa käyttöön periaatteista ja menettelyistä koostuva ja siten joustavampi, kehityskelpoisempi ja maailmanlaajuisesti hyväksyttävämpi lainsäädäntö.
Mielestäni komissaari Bangemannin aloite, joka koskee maailmanlaajuista tietoyhteiskuntaa ja kansainvälistä yhteistyötä, jota toisinaan on kutsuttu myös Internet-aloitteeksi, on samansuuntainen tämän linjauksen kanssa. Tahtoisin lisätä, että olisi hyödyllistä, jos myös me Euroopan parlamentin jäsenet muodostaisimme parlamentissa puolueiden ja valiokuntien rajat ylittävän työryhmän käyttäen hyväksemme olemassa olevaa toimivaltaa ja vahvistaen parlamenttien välistä koordinaatiota sekä jäsenvaltioiden kanssa että niiden ulkopuolella, erityisesti Yhdysvaltain ja Japanin kansanedustuslaitosten kanssa.
Tämänpäiväinen keskustelu on epäilemättä vain yksi etappi, eräs tämän prosessin virstanpylväs.

Giansily
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, koska professori Pompidou on kokouksessa, hän pyysi minua käyttämään puheenvuoron hänen sijastaan ja pahoittelemaan hänen poissaoloaan.
Ullmannin mietintö syöksee meidät keskelle tietoyhteiskuntaa ja joihinkin sen mukanaan tuomiin vastoinkäymisiin, jotka meidän, Euroopan kansaa edustavina jäseninä, olisi hallittava. Kyse on tietoturvan ja luottamuksen takaamisesta sähköisessä viestinnässä, erityisesti sähköisessä kaupankäynnissä ja taloudellisessa tiedottamisessa.
Molemmissa tapauksissa on viitattu niin sanottuihin avoimiin verkkoihin, joiden todentaminen, koskemattomuus ja luottamuksellisuus on turvattava. STOA: n kansalaisvapauksia käsittelevän valiokunnan pyynnöstä laatimassa selonteossa käsitellään poliittiseen valvontaan liittyvien tekniikoiden arviointia.
Sähköisen viestinnän valvonnan osalta on tärkeää turvata sopimusten lainmukaisuus ja kansalaisten oikeusturva. Nyt kun digitaalisissa allekirjoituksissa turvaudutaan biometriaan, on vältettävä kaikkien henkilövapauksien loukkaaminen ja erityisesti sitä, että kuluttajien käyttäytyminen yhdistettäisiin näihin fyysisiin, jopa psyykkisiin luonteenpiirteisiin. Biometrian avullahan voidaan tunnistaa käyttäjä hänen silmänsä iiriksen ominaisuuksien perusteella tai pelkästään hänen digitaalisen allekirjoituksensa rekisteröimisen avulla, allekirjoituksen, jota grafologit tunnetusti hyödyntävät työssään.
Tavoitteemme on suojella kansalaisten vapauksia ja estää villit markkinat, jotka perustuvat sähköisesti rekisteröityneiden henkilöiden käyttäytymistä koskeviin tutkimuksiin. Salaustekniikoista eli tietojen sähköisestä salaamisesta on hyötyä tietojen luottamuksellisuuden kannalta, mutta se voi myös suojata kansainvälistä rikollisuutta. Yhteiskunnan etuja ajatellen olisi syytä estää salaustekniikoiden avulla tapahtuva liian helppo tietojen salaaminen.
Avoimessa tiedottamisessa olisi pyrittävä estämään kaikenlainen fyysinen tai henkinen pakottaminen, joka kohdistuu kansalaisiin, jotka tuntevat itsensä epävarmoiksi sen vuoksi, että he eivät ole perehtyneet sähköisen tiedottamisen monimutkaisiin hallintajärjestelmiin.
Sama pätee kilpailun vääristymisen uhkiin, joita yritykset saattavat kohdata kilpaillessaan sähköisen viestinnän kansainvälisillä markkinoilla. Yritysten sähköisiä viestejä on helppo käsitellä, eli ulkopuoliset tarkkailijat voivat analysoida ja syntetisoida niitä.
Tämä saa meidät esittämään komissiolle kolme kysymystä, joista ensimmäinen kuuluu: minkä merkityksen komissio antaa avoimelle sähköiselle tiedottamiselle nykyisen kansainvälisen kilpailun puitteissa? Toinen kysymys: katsooko komissio Euroopan teollisuuden kärsivän siitä, että Euroopan unionin ulkopuolella on siis olemassa kolmansien maiden tarkkailujärjestelmiä? Kolmas kysymys: mitä toimia komissio aikoo suositella erityisesti identifioituja palveluja toimittavien hyväksi, jotta eurooppalaisten yritysten viestintä sekä yksityishenkilöiden käyttöön tarkoitettu sähköinen kaupankäynti olisivat tehokkaammin suojeltavissa?

Hager
Arvoisa puhemies, jokainen kansalainen huomaa päivä päivältä selvemmin, että sähköinen kaupankäynti on tulevaisuutta. Siihen liittyvien oikeusturvaa koskevien ongelmien ratkaiseminen tulee olemaan määräävä tekijä siinä, saako sähköinen viestintä osakseen kansalaisten hyväksynnän, mutta lisäksi edellytys sille, että digitaalinen allekirjoitus voidaan asettaa juridisesti samanarvoiseen asemaan tavanomaisten allekirjoitusten kanssa. Esittelijä on kuvannut näitä ongelmia kattavasti ja asettanut ne oikeisiin uomiinsa.
Todentamisen ongelma näyttää olevan ratkaistavissa samoin kuin koskemattomuutta koskeva ongelmakin. Mielestäni vaikeammin ratkaistava pulma lieneekin kysymys luottamuksellisuudesta. Nopea tekninen kehitys sähköisen viestinnän alalla antaa kuitenkin aihetta odottaa, että myös tähän liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi on piankin saatavissa tyydyttäviä menetelmiä. Niillä on pystyttävä vastaamaan riittävästi yhtäältä jokapäiväisen käytön kuin tietosuojankin asettamiin vaatimuksiin, mutta toisaalta ne eivät saa vaikeuttaa rikollisuuden torjuntaa. Asian säätelemiseen lailla ei mielestäni kuitenkaan pitäisi mennä.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää esittelijää hänen mainiosta mietinnöstään ja sanoa, miten rohkaiseva ja kannustava se meidän mielestämme on.
Tiedonannon tarkoituksena oli korostaa koodaustuotteiden ja -palvelujen vapaata saatavuutta kuluttajille ja Euroopan teollisuudelle. Voin vastata yleisesti herra Giansilylle, että meidän mielestämme tämä on tärkeä tekijä - ainoastaan yksi mutta tärkeä tekijä - jolla mahdollistetaan se, että Euroopan teollisuus voi kansainvälisesti katsoen hyötyä täysimääräisesti parhaillaan käynnissä olevista kehityksistä.
Eurooppa ei tällä hetkellä ole epäedullisessa asemassa, mutta tilanne muuttuu nopeasti. Sen takia se voi joutua epäedulliseen asemaan, jos emme ryhdy tarvittaviin toimenpiteisiin sekä muihin tietoyhteiskunnan kannalta välttämättömiin lisätoimenpiteisiin joko kansainvälisillä foorumeilla tai oman lainsäädäntömme kautta. Jos teemme näin, emme joudu epäedulliseen asemaan. Meidän on todellakin ryhdyttävä toimenpiteisiin. Muut kansainväliset järjestöt ovat hyvin aktiivisia.
Siirryn nyt tämän keskustelun erityisaiheeseen eli koodaukseen. Olen mietinnön kanssa samaa mieltä siitä, että kansainvälinen vuoropuhelu on erittäin tärkeää Internetin maailmanlaajuisen luonteen takia. EU: ssa on useita jäsenvaltioita, jotka harjoittavat toimintaa tällä alalla, ja epäilemättä useiden eri oikeudellisten ja teknisten lähestymistapojen omaksuminen voisi muodostaa vakavan esteen tavaroiden ja palvelujen vapaalle liikkuvuudelle sisämarkkinoilla. Tämän takia tarvitsemme pikaisesti koodausta koskevan yhteisön poliittisen kehyksen.
Mietinnössä yhdytään näkemykseen, jota olemme voimakkaasti painottaneet, nimittäin sen, miten tärkeää on tehdä ero toisaalta oikeellisuutta ja rehellisyyttä valvovien elinten ja toisaalta salauksesta vastaavien elinten välillä. Mietinnössämme tämä on nimenomaisesti todettu.
Oikeellisuutta ja rehellisyyttä valvovien elinten osalta ensimmäinen tärkeä askel on direktiivi sähköisistä allekirjoituksista. Ehdotus lähetettiin parlamentille 1. päivä heinäkuuta. Tämä on tietenkin myös neuvoston käsissä. Tarkoituksena on luoda yhdenmukaistettu ja tarkoituksenmukainen oikeudellinen kehys, jolla helpotetaan sähköisten allekirjoitusten käyttöä yhteisössä. Ehdotus on yhdenmukainen Euroopan parlamentin mietinnössä esitettyjen vaatimusten kanssa. Tässä lähestymistavassa korostetaan teknologista puolueettomuutta. On odotettavissa, että lukuisia oikeellisuusmekanismeja kehitetään, ja direktiivin soveltamisalan on oltava tarpeeksi laaja kattaakseen sähköisten allekirjoitusten alan kokonaisuudessaan, mukaan lukien digitaaliset allekirjoitukset.
Myös oikeudellisen hyväksynnän merkitystä korostetaan. Direktiivin pitäisi osaltaan vaikuttaa yhdenmukaistettuun yhteisön oikeudelliseen kehykseen varmistamalla, että sähköiset allekirjoitukset hyväksytään oikeudellisesti samalla tavalla kuin käsinkirjoitetut allekirjoitukset. Siinä korostetaan myös varmennuspalvelujen tarjoajia ja todistuksia koskevia yleisiä vaatimuksia sekä vastavuoroista tunnustamista, vastuusääntöjen ja rajat ylittävien säädösten käyttöönottoa. Näiden kaikkien osalta ehdotus on yhdenmukainen Euroopan parlamentin mietinnössä esitettyjen näkemysten kanssa.
Siirryn nyt salauksesta vastaaviin elimiin, tässä on kyse kaksikäyttötuotteita koskevan asetuksen muuttamisesta, ja komissio hyväksyi ehdotuksen neuvoston direktiiviksi 15. toukokuuta. Suurin muutos oli ehdotus lisenssimenettelyjen korvaamisesta ilmoitusmenettelyillä yhteisön sisäisessä kaupassa. Tällä hetkellä sääntelytoimia ei ole odotettavissa, mutta komissio tutkii edelleen kansallisten rajoitusten suhteellisuutta todetakseen, muodostaako mikään niistä estettä sisämarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle.
Haluaisin vielä kerran kiittää parlamenttia tästä kannustavasta mietinnöstä. Toivon, että saamme samanlaista tukea direktiiviehdotukselle, ja kun otetaan huomioon aloitteen tärkeys kasvun ja työllisyyden kannalta, toivon, että parlamentti hyväksyy ehdotuksen nopeasti.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.
(Istunto päättyi klo 19.45.)

