Vero- ja tullipolitiikan merkitys Lissabonin strategian toteuttamisessa (keskustelu) 
Puhemies
(ES) Esityslistalla on seuraavana Sahra Wagenknechtin talous- ja raha-asioiden valiokunnan puolesta laatima mietintö vero- ja tullipolitiikan merkityksestä Lissabonin strategian toteuttamisessa.
Sahra Wagenknecht  
esittelijä. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kysymykseen siitä, pystytäänkö jäsenvaltioiden nykyisen veropolitiikan avulla todella edistämään kasvua, työllisyyttä ja innovointia, voidaan valitettavasti vastata hyvin lyhyesti: ei pystytä! Kasvua ei tueta pelkästään antamalla erittäin kannattavien yhteenliittymien veroasteen romahtaa Euroopan laajuisessa polkumyyntikisassa ja vaatimalla yhä kiivaammin vastineeksi varoja kuluttajia edustavilta tavallisilta palkansaajilta, työttömiltä ja eläkeläisiltä.
Kasvua ei edistetä verottamalla työtuloja useita kertoja korkeamman veroasteen mukaan kuin pääomatuloja ja samalla kasvattamalla niiden välistä kuilua entisestään. Työllisyyttä ei edistetä verottamalla pieniä investointiyrityksiä kohtuuttomasti verrattuna osakkeilla, obligaatioilla ja johdannaisilla keinotteleviin yrityksiin. Innovaatioita ei todellakaan edistetä niin kauan kuin ruhtinaallisesti voittoa tuottavat monikansalliset yritykset voivat kätkeä suurimman osan tutkimus- ja kehittämisvaroista tileilleen samalla kun ne yritykset, joille tällaiset etuudet on oikeastaan tarkoitettu, jäävät nuolemaan näppejään.
Lyhyesti sanoen EU:ssa ei todellakaan edistetä sosiaalisesti tasapainoisia tulevaisuudennäkymiä ja kehitystä, vaan niitä suorastaan jarrutetaan tarjoamalla yhä enemmän veronalennuksia rahassa piehtaroiville, jotka rikastuvat entisestään, kun taas ne, jotka ovat jo muutenkin vähävaraisia, joutuvat taloudellisesti yhä ahtaammalle. Tällainen veropolitiikka on kohtalokasta talouspolitiikalle, vaikuttaa kielteisesti kasvupolitiikkaan ja on tuhoisaa sosiaalipolitiikan kannalta.
Tiedän, että kansallisten verojärjestelmien rakenne kuuluu luonnollisesti edelleen teoriassa jäsenvaltioiden toimivaltaan, mutta todellisuus on jokseenkin toisenlainen. EU:n laajuisen koordinoinnin puute merkitsee tosiasiassa - jopa välittömän verotuksen alalla - ettei kansallisten verojärjestelmien suunnitteluperustana enää juurikaan ole politiikka, vaan niitä kehitetään ja muokataan armottoman verokilpailun avulla. Tätä järjestelmää voidaan luonnehtia yksinkertaisesti siten, että mitä liikkuvammasta tekijästä on kyse, sitä suuremmat mahdollisuudet sillä on kiristää kansallisia veroviranomaisia ja sitä suuremmat verohelpotukset se tietenkin pystyy vaatimaan itselleen.
Ellei valtion tulojen haluta ehtyvän ja loppuvan kokonaan tässä prosessissa, joudutaan ikään kuin tämän kompensoimiseksi verottamaan yhä raskaammin niitä aloja, jotka eivät pysty mitenkään välttämään verotusta tai joiden on vaikea välttää sitä. Näin ollen verotusta siirretään: yritysvoitoista henkilökohtaiseen tuloon ja sen jälkeen sijoitustoiminnan tuotoista työtuloon, jonka liikkuvuus on vieläkin vähäisempää, hyvin palkatusta työstä huonommin palkattuun työhön, jonka liikkuvuus on myös vastaavasti vähäisempää, ja yleisesti tuloista ja omaisuudesta kulutukseen. Tämän prosessin voimassaolo - se on ollut voimassa vuosia ja vuosikymmeniä - on hyvin selvästi todennettavissa EU:n verotuloja ja verokantoja koskevista tiedoista. Lakisääteisten verokantojen lisäksi myös yritysvoittojen tosiasialliset verokannat ovat laskeneet EU:ssa edellisellä vuosikymmenellä yli 10 prosenttiyksikköä. Tämä vahvistetaan kaikissa asiaa koskevissa tutkimuksissa.
Korkeimmat veroasteet ovat alentuneet käytännöllisesti katsoen kaikkialla EU:n jäsenvaltioissa. Yhä useammissa jäsenvaltioissa on siirrytty kaksijakoisiin verojärjestelmiin, minkä seurauksena yksityisen sijoitustoiminnan tuottoa suositaan huomattavasti työtuloon nähden. Valmistevero nousee yhä - toisaalta tähän ovat syynä ”ekoverot”, joilla ei usein ole lainkaan ekologista ohjausvaikutusta edes vaihtoehtojen puuttuessa, vaan jotka suoraan sanoen nielevät määrärahoja, ja toisaalta se, että arvonlisäverot nousevat jatkuvasti ja lähestyvät yhä useammissa maissa sovitun määrän ylärajaa.
Tällainen kehitys ei ole sattumaa. Se on välitön seuraus esteettömästä verokilpailusta yhtenäisillä sisämarkkinoilla. Sen pitäisi jo saada meidät uskomaan, että EU:n nousujohteinen yhtiöverotus jättää yleisesti varjoonsa yhtiöverotuksen koko OECD:ssä. Tästä johtuen verokannat ovat selvästi laskeneet enemmän kuin koko OECD:n alueella.
Tämä osoittaa myös, että monet globaalistumispaineet, joista mielellään paljon valitetaan, eivät ole alkaneet vaikuttaa täällä, vaan että EU:ssa on itse aiheutettuja paineita, joista myös voitaisiin selvitä kunnialla, jos siihen olisi halua. Alkuperäisessä mietinnössäni vaadittiin asianmukaisesti sekä yhteistä yhtenäistettyä yhtiöveropohjaa, jota mietinnössä luonnollisesti tuetaan, että yritysvoittoihin sovellettavaa EU:n laajuista vähimmäisveroastetta, jota minkään maan ei pitäisi enää sen jälkeen ylittää. Vain tällaiset vähimmäisveroasteet tarjoavat todellisen tilaisuuden pysäyttää yhtiöverotuksen nousujohteinen kehitys jossakin vaiheessa.
Mietinnössäni vaadittiin EU:n laajuisen varallisuusveron ja rahoitustoimien vahvistamista sekä pieni- ja keskituloisten tuloverotuksen keventämistä. Lisäksi vaadittiin kääntämään vahingollinen suuntaus, joka siirtää verotusta välittömistä veroista yhä enemmän välillisiin veroihin, ja elvyttämään uudelleen vastakkaista suuntausta.
Vain murto-osa näistä vaatimuksista on valitettavasti säilytetty talous- ja raha-asioiden valiokunnan äänestyksen jälkeen. Sen sijaan mietinnössäni ylistetään vuolaasti verokilpailua tajuamatta lainkaan tämän terveeksi luullun verokilpailun tuhoisia vaikutuksia EU:n talousarvioiden tulopuoleen ja siten myös miljoonien eurooppalaisten elinoloihin. Tällaiset mietintöön tehdyt muutokset osoittavat valitettavan selvästi, kenen edut ovat todellisuudessa lähellä talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäsenten enemmistön ja etenkin Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän sekä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän sydäntä, sillä on päivänselvää, ketkä hyötyvät EU:ssa nykyisin voimassa olevista verojärjestelmistä.
Olemme jälleen kerran esittäneet tärkeimmät pyyntömme tarkistusten muodossa täysistunnossa. Jos ne eivät sielläkään saa enemmistöä puolelleen, ryhmäni äänestää mietintöä vastaan. EU:ssa olisi täysin mahdollista toteuttaa toisenlaista veropolitiikkaa, joka vähentää yhteiskunnallista vastakkainasettelua eikä jatkuvasti pahenna sitä - kuten nykyinen veropolitiikka - ja tällaiselle politiikalle olisi kiireellinen tarve. Tämä edellyttäisi kuitenkin, että Euroopan komissio ja myös yksittäiset jäsenvaltiot asettaisivat vallitsevan toimintalinjansa todelliseksi lähtökohdaksi eurooppalaisten enemmistön etujen huomioon ottamisen komission ja jäsenvaltioiden johtavan periaatteen mukaisesti sen sijaan, että ne toimivat yhteiskunnallisen eliitin edunvalvojina kuten tähänkin asti. Tämä yksinkertaisesti luo suurempaa parlamentaarista ja parlamentin ulkopuolista painetta.
Vastustamme jatkossakin nimenomaan tätä painostusta, jotta kestämättömiä yhteiskuntasuhteita koskevat tyhjät puheet - jotka ovat luonteenomaisia useimmille mietinnöille ja nyt myös tälle verotusta koskevalle mietinnölle - eivät lopulta enää saa enemmistöä puolelleen myöskään Euroopan parlamentissa.
László Kovács
komission jäsen.-(EN) Arvoisa puhemies, olen todella tyytyväinen voidessani keskustella parlamentin kanssa vero- ja tullipolitiikan merkityksestä Lissabonin strategian toteuttamisessa.
Euroopan unionin merkittävänä tavoitteena on parantaa kilpailukykyään ja säilyttää samalla sosiaalinen mallinsa. Veropolitiikalla on tärkeä osuus kasvua ja työllisyyttä koskevien tavoitteiden saavuttamisessa. Kannatan parlamentin mietinnön ydinsanomaa, jossa tuetaan komission aloitteita verotuksen alalla. Erityisesti siinä edistetään lisätoimia, jotka koskevat yhteistä yhtenäistettyä yhtiöveropohjaa (Common Consolidated Corporate Tax Base, CCCTB), ehdotusta kotivaltioverotusta (Home State Taxation) koskevaksi kokeiluhankkeeksi, strategiaa jäsenvaltioiden verojärjestelmien koordinoinnin tehostamiseksi etenkin maastapoistumisverotuksen (exit taxation) ja rajat ylittävien tappiovähennysten aloilla, siirtohinnoittelua käsittelevän EU:n yhteisen foorumin toimia, veropetosten torjuntastrategiaa, alv-pakettia, erityisen työvaltaisiin palveluihin sovellettavaa alennettua arvonlisäverokantaa ja ympäristöveroa.
Kaikki nämä asiat ovat äärimmäisen tärkeitä. Ne ovat komission veropolitiikkaa koskevan lähestymistavan ydin, ja monia niistä on käsitelty useissa Euroopan parlamentin valiokunnissa. On selvää, että eurooppalaiset yhtiöt ansaitsevat yhtiöverojärjestelmän, joka vastaa niiden todellisen ja mahdollisen taloudellisen yhdentymisen laajuutta suhteessa niiden rajat ylittäviin toimiin Euroopassa. Tämä on yksi keskeinen tekijä niiden tulevan kilpailukyvyn kannalta. On myös oleellista löytää muihin välitöntä verotusta koskeviin esteisiin ratkaisu koordinoinnin avulla kalliiden oikeudenkäyntien sijasta.
Olen eri mieltä ainoastaan yhdestä asiasta. Se koskee Sahra Wagenknechtin mietinnön 17 kohtaa sen nykyisessä muodossa. Siinä kehotetaan luopumaan vähimmäisvalmisteverokannoista ja korvaamaan tätä alaa koskeva nykyinen yhteisön lainsäädäntö menettelytapasäännöillä. Keskustelimme näistä näkökohdista Euroopan parlamentissa käsitellessämme alkoholiveroa koskevaa ehdotusta, ja totean kaikella kunnioituksella, että komissio ei ole muuttanut kantaansa.
Valmisteveroja koskeva yhteisön lainsäädäntö on yleisesti ratkaisevan tärkeää sisämarkkinoiden vääristymisen torjumisessa, kansanterveyden suojelussa ja kulutustottumusten muuttamisessa ympäristöystävällisempien toimintatapojen mukaisiksi. Komissio on vakaasti sitä mieltä, että vähimmäisveroasteet ovat tarpeen sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi: ne muodostavat jäsenvaltioille turvaverkon, jolla varmistetaan, että kaikki jäsenvaltiot todellakin kantavat valmisteveroa ja että veroaste on järkevä. Toivon, että jäsenten enemmistö tukee käsiteltäväksi jätettyä tarkistusta, jonka tavoitteena on 17 kohdan muuttaminen.
Päätän puheenvuoroni kolmeen ilmoitukseen. Ensinnäkin on yleisesti tiedossa, että yksikköni tekevät lujasti töitä jättääkseen käsiteltäväksi yhtenäisen ja konsolidoidun yritysveron määrittämisperustetta koskevan lainsäädäntöehdotuksen, jonka aion esitellä parlamentille vuoden 2008 kesätauon jälkeen. Toiseksi komissio antaa arvonlisäverotuksen alalla täyden tukensa puheenjohtajavaltio Portugalin toimille, joiden tavoitteena on yksimielisyyden saavuttaminen arvonlisäverotusta koskevasta paketista sekä arvonlisäverokantoja koskevan laajemman keskustelun huomattava edistäminen ennen vuoden loppua. Voimme myös toiminnallamme edistää sitä, että ehdotus määrättyjen alennettuja arvonlisäverokantoja koskevien poikkeusten jatkamisesta uusissa jäsenvaltioissa hyväksytään. Lisäksi tiivistämme edelleen toimiamme arvonlisäveropetosten torjumiseksi ja esitämme pian rahoituspalveluiden alv-kohtelua koskevan ehdotuksen, jolla lisätään alan oikeusvarmuutta ja nykyaikaistetaan sitä koskevia sääntöjä. Kolmanneksi pidämme edelleen kiinni vähimmäisvalmisteveroasteita koskevasta järjestelmästä vähentääksemme vääristymistä ja tukeaksemme oikeudenmukaista kilpailua sisämarkkinoilla kansanterveyden suojelun ja ympäristön hyväksi.
Piia-Noora Kauppi
Arvoisa puhemies, toisinaan Euroopan parlamentissa on oikeastaan mahdotonta havaita ryhmien välisiä poliittisia eroja, mutta tässä kysymyksessä ero on hyvin selvä, sillä olen esittelijän kanssa täysin eri mieltä joistakin kohdista, jotka hän juuri mainitsi. Arvostan työtä, jota hän on tehnyt tämän mietinnön hyväksi, mutta tässä kysymyksessä meillä on täysin eriävät näkemykset siitä, mitä komission pitäisi tehdä.
Ensinnäkin mietinnössä käsitellään Lissabonin strategiaa ja toimiamme EU:n maailmanlaajuisen kilpailukyvyn palauttamiseksi. Tämä on oikeastaan ainoa tapa taata EU:n ja sen kansalaisten hyvinvointi. Ilman verotusta tämä on mahdotonta. Verotuksella on tässä suhteessa ratkaiseva asema EU:n kilpailukyvyn lisäämisessä.
On pidettävä mielessä, että EU:n kokonaisveroaste on edelleen OECD:n keskiarvon yläpuolella. EU:n veroasteen alentamiseksi on luotava investointeja edistävät olosuhteet. EU:ssa tarvitaan lisäinvestointeja, lisäkasvua ja enemmän menestyviä yrityksiä.
Terveellä verokilpailulla on suotuisa vaikutus tässä suhteessa. Se on markkinaperusteinen talouden säätelymekanismi hallitsematonta poliittista päätöksentekoa vastaan. Jos EU:n verokilpailu on tuloksekasta, hallitukset eivät voi asettaa esteitä yhtenäismarkkinoille. Juuri siihen pyrimme: todellisiin yhtenäismarkkinoihin ilman verotuksellisia esteitä. Toisaalta ei ole voitu osoittaa, että tuloksekas verokilpailu heikentäisi veropohjaa. Kokonaisverotulot ovat säilyneet huomattavan vakaina taloudellisen toiminnan lisääntymisen ansiosta.
Silti 27 erilaista verotusjärjestelmää aiheuttavat ongelmia etenkin EU:n pk-yrityksille, joilla on valtava merkitys kasvulle. EY:n vuoden 2004 verotusta koskevan tutkimuksen mukaan verosäännösten noudattamisesta aiheutuvat kustannukset ovat 2,6 prosenttia pk-yritysten myynnistä ja 31 prosenttia niiden maksamista veroista. Näin ollen kolmannes kaikista veroista kuluu vaatimusten noudattamiseen. Se, että suhteellisen suuri osuus verosäännösten noudattamisesta kohdistuu pienyrityksiin, on merkittävä este, ja tästä syystä meidän on parhaamme mukaan vaadittava rajat ylittäviä tappiovähennyksiä, tullimenettelyjen yksinkertaistamista, yhden luukun arvonlisäverojärjestelmiä, kotivaltioverotusta koskevia kokeiluhankkeita ja niin edelleen. Tuemme kaikkia tähän asiaan liittyviä komission toimia.
Lopuksi totean, että teollisuus toivoo hyvin johdettua ja yksinkertaista verohallintojärjestelmää. Siirtohinnoitteluun, EU:n laajuiseen tappioiden korvaamiseen ja kaksinkertaisen verotuksen välttämiseen liittyvät ongelmat on ratkaistava ja lisäksi on alennettava verosäännösten noudattamisesta johtuvia kustannuksia. Suhtaudumme myönteisesti yhteistä yhtenäistettyä yhtiöveropohjaa (CCCTB) koskevaan ehdotukseen ja siihen, että komissiolla on vakaa aikomus esittää parlamentille yhteistä yhtenäistettyä yhtiöveropohjaa koskeva ehdotus, sillä tappiovähennykset ovat vain väliaikaisia. Lopulta tarvitsemme yhteisen yhtenäistetyn yhtiöveropohjan.
Katerina Batzeli
PSE-ryhmän puolesta. - (EL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, tekemällä aloitteen mietinnön laatimisesta Sahra Wagenknecht osoitti sellaista poliittista rohkeutta, jota veropolitiikan tulonjakoa ja sosiaaliasioita koskevan ulottuvuuden korostaminen edellyttää. Tämä asiakirja on yksi tärkeimmistä todistuskappaleista, joka osoittaa, että veropolitiikkaa koskeva keskustelu saattaa muuttua Euroopan laajuiseksi.
Sitoutuminen Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseen, vakaus- ja kasvusopimuksen säännöt, velvoite hallinnoida ja jakaa verotuloja uudelleen yhteenkuuluvuutta ja työllisyyttä koskevien vaatimusten mukaisesti sekä sisämarkkinoiden toteuttaminen ovat riittävä osoitus poliittisesta päämäärästä. Jäsenvaltioiden veropolitiikka ei voi enää perustua valikoivasti ja yksinomaan kansallisiin arviointiperusteisiin: verotusta koskevaa vuoropuhelua tarvitaan välttämättä verotuksen tiiviimmän koordinoinnin edistämiseksi kaikkialla EU:ssa.
Käydessämme tällaista vuoropuhelua, joka on mahdollistanut merkittävän yhteistyön kaikkien poliittisten ryhmien varjoesittelijöiden kesken, olemme keskittyneet seuraaviin perusseikkoihin. Käsittelen ensimmäiseksi verokilpailua. Mielestämme tavoitteeksi ei pitäisi asettaa verokilpailun periaatteen hillitsemistä, sillä käytännössä tämä merkitsisi määrättyjen jäsenvaltioiden politiikan moittimista. Koska veropoliittisia kysymyksiä koskevat yhteiset säännöt puuttuvat, verokilpailu alhaisia veroasteita koskevine ehdotuksineen ja vastaehdotuksineen aiheuttaa ongelmia. Muiden sisämarkkina-alojen tavoin verokilpailulla voidaan kuitenkin varmistaa kilpailukyky ja parantaa kansantalouksien sekä koko Euroopan talouden tuottavuutta edellyttäen, että haitallisen kilpailun kasvua hillitsevät säännöt ovat käytössä.
Toinen seikka, johon kiinnitimme huomiota, oli välittömän ja välillisen verotuksen suhde. Hiljattain on pantu merkille, että jäsenvaltiot pyrkivät lisäämään välitöntä verotusta useimmiten julkisen talouden alijäämänsä kattamiseksi. Tämä lisää kuitenkin kuluttajien taakkaa, ja markkinat jäävät vaille valvontaa.
Tämän mietinnön tarkoituksena on löytää turvatoimenpiteitä, joilla edistetään välittömän ja välillisen verotuksen tasapainoista yhdistämistä. Kannatamme arvonlisäverojärjestelmän tarkistamista ja erityisiä kulutusveroja. Tämän ei pitäisi tarkoittaa, että järjestelmä korvataan menettelytapasäännöillä, jotka eivät sido kaikkia jäsenvaltioita.
Arvoisa komission jäsen, olemme tietoisia komission toimista ja ongelmista Ecofin-neuvostossa. Meidän parlamentin jäsenten on kuitenkin ennen kaikkea tehtävä tiivistä yhteistyötä kansallisten kansanedustuslaitosten kanssa käsitelläksemme merkittäviä veropoliittisia kysymyksiä.
Margarita Starkevičiūtė
Minäkin haluan korostaa tämän mietinnön merkitystä ratkaisevan tärkeänä toimintalinjana, jota meidän on noudatettava uudistaessamme Euroopan unionin talouksia. Valitettavasti Portugalin edustajat eivät ole tänään mukana, kun keskustelemme tästä erittäin tärkeästä kysymyksestä.
Mitkä ovat mietinnön pääkohdat? Tärkein näkökohta on, että taloudellisen toimintaympäristön muuttuessa sekä tuotantolaitoksemme ja yrityksemme että veropoliittiset välineemme on tarkistettava. Lissabonin strategian yhteydessä puhumme yleensä menopolitiikasta ja käsittelemme hyvin harvoin veropolitiikkaa. Emme pystyisi saavuttamaan Lissabonin tavoitteita kiinnittämättä asianmukaista huomiota veropolitiikkaan.
Mitä seikkoja on otettava huomioon? Ensinnäkin on välttämätöntä tarkastella keinoja verotaakan jakamiseksi tuottajien ja kuluttajien välillä. Emme myöskään voi jättää huomiotta erästä toista ihmisryhmää - pääomatuloilla eläviä ihmisiä. Tässä on kyse yksityisestä sijoituspääomasta.
Miten jaamme verotaakan? Tämä on yksi uuden taloudellisen toimintaympäristön asettamista haasteista. Toinen hyvin tärkeä kysymys on, miten edistää rakenneuudistuksia. Rakenneuudistuksia ei voida toteuttaa perustamatta uusia yrityksiä, sillä ihmiset eivät pysty siirtymään nykyisistä työpaikoistaan uusiin työpaikkoihin, jotka saattaisivat antaa aihetta yhteiskunnalliseen tyytymättömyyteen. Vain suotuisat verotukselliset olosuhteet mahdollistavat uusien yritysten perustamisen. Tämä on yksi asiakirjamme pääkohdista.
On käsiteltävä kysymystä siitä, minkä tasoista veropolitiikan koordinointia tarvitaan jäsenvaltioiden kesken? Kannatamme kilpailukykyisiä veroja, emmekä kannata ajatusta vähimmäisasteiden käyttöönotosta. Tämä johtuu siitä, että kullakin maalla on oma erityinen taloudellinen rakenteensa ja kansallinen menopolitiikkansa. Veropolitiikan on oltava yhdenmukaista menopolitiikan kanssa, mutta kannatamme ehdottomasti verotusperusteita koskevan toimintalinjan koordinointia, ja tuemme komissiota tässä asiassa.
Heide Rühle
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, olen ehdottomasti samaa mieltä kuin Piia-Noora Kauppi. Euroopan parlamentin ryhmien väliset erimielisyydet veropolitiikkaa koskevista aiheista käyvät yhä selvemmiksi. Tähän keskusteluun on kiinnitettävä paljon enemmän huomiota lähikuukausina. Kiitän esittelijää ja varjoesittelijää heidän merkittävästä panoksestaan tämän mietinnön saamiseksi onnistuneesti päätökseen.
Onnistuneeseen päätökseen - ei kuitenkaan meidän kannaltamme. Ryhmämme ei voi hyväksyä tätä mietintöä sen lopullisessa muodossa. Siinä on joitakin sopivia näkökohtia: siinä esimerkiksi kuvataan yhtenäistettyä yhtiöveropohjaa ja vaaditaan sen merkittävää edistämistä. Tämä on merkittävä alku. Tätä on kuitenkin täydennettävä yhtä selkeillä selvityksillä, jotka koskevat vähimmäisveroasteen yhdenmukaistamista, sillä muutoin tämä johtaa esteettömään verokilpailuun etenkin kyseessä olevalla alalla.
Mielestämme ongelmia on myös 17 artiklassa, jossa valiokunta on selvästi todennut vastustavansa valmisteveron vähimmäisveroasteita. Meistä on hyvin valitettavaa, että tässäkin noudatetaan viimeviikkoisten äänestysten linjaa. Tuemme tässä asiassa ryhmää. Mielestämme valmistevero on yhdenmukaistettava EU:ssa, ja nimenomaan tätä yhdenmukaisuutta on lujitettava, sillä muutoin valmisteverojen alalla ajaudutaan esteettömään verokilpailuun.
Pidämme ongelmallisena myös sitä, että ilmastonmuutosta ja ekoveroja on käsitelty liian vähän. Minäkin haluan olla tässä asiassa eri mieltä esittelijän kanssa. Mielestäni ekoverot ovat merkittävä väline ilmastonmuutokseen liittyvien haasteiden ratkaisemiseksi. Meidän on tehtävä paljon enemmän tässä suhteessa.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että on väärin keskittyä tässä asiassa ydinenergiaan tai ”ympäristöystävällisiin energiamuotoihin”. On tärkeää keskittyä selvästi energiansäästöön ja energiatehokkuuteen. Nämä ovat tärkeitä ratkaisuja. Kun tarkastelemme haasteita, joita meillä on edessämme rakennusten kunnostamiseen ja liikenteen alalla, vaikuttaa siltä, että pystymme todella saavuttamaan Kiotossa sovitun energiansäästötavoitteen, jos tässä asiassa toimitaan huomattavasti aktiivisemmin.
Veropolitiikan avulla voidaan lisätä huomattavasti energiansäästöjä ja energiatehokkuutta ja todella vastata ilmastonmuutosta koskeviin haasteisiin. Valitettavasti mietinnössä ei oteta huomioon tätä näkökantaa. Kuten olen jo ilmoittanut, emme tästä syystä äänestä mietinnön puolesta.
Esko Seppänen
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (FI) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ryhmämme tukee esittelijä Wagenknechtin käsityksiä tässä asiassa, silloinkin kun ne ovat ristiriidassa valiokunnan enemmistön käsitysten kanssa.
Euroopan unioni ei ole maailman johtava tietoon ja teknologiaan perustuva talousalue vuonna 2010. Lissabonin strategian tavoitteen toteutumattomuus ei kuitenkaan johdu verojärjestelmistä, joita on jatkuvasti uudistettu suuryrityksiä suosivaan suuntaan. Siirtohinnoittelun ja pääomien kotiutuspaikan valinnan avulla ne pystyvät välttämään verot. Siinä niitä auttavat EU:n jäsenvaltioissa toimivat veroparatiisit ja verokeitaat, joiden toiminta on EU:n moraalin häpeätahra.
Mietinnön laatijan mukaan komissio ei tarkastele tiedonannossaan lainkaan verotuksen vaikutuksia tulonjakoon. Joidenkin jäsenvaltioiden soveltama tulojen tasaverojärjestelmä suosii suurituloisia kansalaisia, kun taas progressiivinen tulovero edistää yhteiskunnallista tasa-arvoa. Lissabonin strategiaa ei saa toteuttaa tavalla, joka murentaa hyvinvointiyhteiskunnan rahoitusperustan ja joka on epäoikeudenmukainen.
Derek Roland Clark
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, tämän mietinnön sanotaan olevan panos, mutta se on pikemminkin kuin ohje - ohje verotuksen yhdenmukaisuuden lisäämiseksi entisestään. Siteeraan mietintöä sieltä täältä: ”27 erilaisen verotusjärjestelmän olemassaolo” muodostaa ”esteen”; ”jäsenvaltioiden veropolitiikan koordinointia”; ”vaatii jäsenvaltioita huolehtimaan verotaakan - - oikeudenmukaisemmasta jakautumisesta”, ”tukee” komission pyrkimyksiä suunnata ”veropolitiikkaa - - ympäristötavoitteiden mukaisesti”; ”polttoaineverojen korotuksella”; ”saada aikaan Euroopan laajuinen - - yritysveron määrittämisperuste”. Lyhyesti sanoen mietinnössä palataan takaisin 1970-luvun epäonnistuneisiin toimintalinjoihin.
Joka tapauksessa Yhdistyneessä kuningaskunnassakaan ei saada koko maan asioita kuntoon. Pohjoisessa tilanne on erilainen kuin etelässä, Wales ja Skotlanti eroavat kaakkoisosasta - näin olivat asiat Gordon Brownin kymmenen vuotta kestäneellä valtiovarainministerikaudella. Varmaankin kuuntelitte häntä. Teitte niin ainakin viime viikolla Lissabonissa, kun pääministerin asemassa annoitte hänen pitää kiinni EU:n uudistussopimusta koskevista reunaehdoista, eikö niin? Vai annoitteko?
Jäljempänä mietinnössä käsitellään ”välittömien verojen EU:n laajuista koordinointia”. Yhdistyneessä kuningaskunnassa luultiin, että meille oli luvattu, ettei yhdenmukaistettu verotus - etenkään tuloverotuksen alalla - koskaan toteutuisi. Mietinnössä se on kuitenkin mainittu. Mietintö muistuttaa hiukan uudistussopimusta. Gordon Brown toistaa toistamistaan, ettei kyseessä ole perustuslaki, toisin kuin kaikki EU:n johtajat: Valéry Giscard d'Estaing, José Luis Rodriguez Zapatero, Angela Merkel. Jopa parlamentin puhemies totesi näin parlamentissa hetki sitten.
Miksi ette siis pane Gordon Brownia kertomaan totuutta Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisille? Yhdenmukaistakaa tämä viesti! Tällaista yhdenmukaistamista minäkin voisin kannattaa. Ette kuitenkaan uskalla tehdä näin Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisille, sillä kun heille kerrotaan totuus avoimesti ja peittelemättä, he äänestävät jaloillaan suoraan ulos EU:sta ja vievät mennessään vuotuisen EU:n rahoitusosuutensa - 18 miljardia euroa omien veronmaksajiensa rahoja. Mitä hyötyä on silloin verotuksen yhdenmukaistamisesta?
Petre Popeangă
ITS-ryhmän puolesta. - (RO) On kieltämättä tärkeää tarkastella uudelleen vero- ja tullipolitiikan mahdollista merkitystä Lissabonin strategian toteuttamisessa. Tämän ja muidenkin syiden takia tänään käsiteltävän asiakirjan eli Sahra Wagenknechtin mietinnön tavoite on hyödyllinen: siinä arvioidaan tarkemmin määrättyihin aloihin sovellettavien toimintalinjojen merkitystä Lissabonin strategian tavoitteiden saavuttamisen kannalta. Näin pitää ollakin, sillä Lissabonin strategiassa asetetaan mittavia tavoitteita, kuten talouskasvun edistäminen ja sellaisten toimintalinjojen suunnittelu, joiden avulla eurooppalaiset yhtiöt voivat luoda uusia ja parempia työpaikkoja. Tästä huolimatta yllätyin EU:n uuden jäsenvaltion kansalaisena siitä vaikutelmasta, että mietintö on kohdistettu EU:lle, joka muodostuu vain taloudellisesti kehittyneistä maista tai pikemminkin taloudellisesti samalla tavoin kehittyneistä maista, mikä ei pidä paikkaansa. On hyvin todennäköistä, että jotkut ehdotetuista toimenpiteistä eivät vaikuta suotuisasti heikommin kehittyneisiin talouksiin, kun otetaan huomioon, että vapaaseen kilpailuun perustuvien yhtenäismarkkinoiden yleiset periaatteet suosivat vahvoja talouksia heikompien kustannuksella. Ajanpuutteen vuoksi en käsittele tätä aihetta enempää. Jotta mietinnön tavoitteilla olisi suotuisat vaikutukset kaikkien 27 jäsenvaltion - eikä vain mietinnössä mainittujen 25:n - talouksiin, on mielestäni välttämätöntä tehdä niiden talouksia koskeva vertaileva arviointi ja toteuttaa tulosten perusteella sarja toimenpiteitä, joilla luotaisiin yhdenvertaiset edellytykset hankkeessa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.
Eoin Ryan
UEN-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, tänään käsitelty mietintö on jälleen kerran osoitus säälimättömästä hyökkäyksestä niitä jäsenvaltioita kohtaan, jotka soveltavat menestyksekkäästi alhaista yhtiöverotusta. En ole samaa mieltä siitä, että alhainen yhtiöverotus johtaisi epäoikeudenmukaiseen verokilpailuun. Mielestäni kilpailukyvyn turvaaminen kuuluu olennaisesti hyvin toimivien yhtenäismarkkinoiden veropoliittisiin keinoihin.
Miten komissio voi todistaa, ettei yhteinen yhtenäistetty yhtiöveropohja haittaa EU:n kilpailukykyä? Mitä näyttöä on siitä, että se edistää EU:n kilpailukykyä? Miksi komissio hyökkää niitä maita vastaan, joilla on alhainen veroaste, alhainen työttömyys ja nopea talouskasvu? En ymmärrä tätä. Komission on täysin naurettavaa väittää, että veropohjan määrääminen ei loppujen lopuksi sanele veroastetta, sillä suuremmat jäsenvaltiot ovat jo todenneet tämän. Tällainen väite on täysin perusteeton.
Irlanti tai muut jäsenvaltiot eivät hyväksy suurien jäsenvaltioiden pyrkimystä esittää verotuksen yhdenmukaistaminen edullisessa valossa yhteisen yhtenäistetyn yhtiöveropohjan varjolla. Totuus on, ettei Irlannilla tai millään muullakaan jäsenvaltiolla ole oikeutta osallistua muiden jäsenvaltioiden veroasteen määräämiseen. Erilaiset veropolitiikat eivät vaaranna EU:n yhtenäisyyttä, vaan pikemminkin vääränlaiset veropolitiikat vaarantavat sen kilpailukyvyn. Olen vakaasti sitä mieltä, että EU:lle olisi edullisinta edistää verokilpailua verotuksen yhdenmukaistamisen sijasta.
Miten on mahdollista, että Irlannin kaltainen maa ja muut jäsenvaltiot, jotka muuttivat perinpohjaisesti veropolitiikkaansa ja joiden talous alkoi menestyä, ovat joutuneet hyökkäyksen kohteiksi? Arvoisa komission jäsen, mitä houkuttimia Irlannin kaltaiselle maalle jää, jos tämä järjestelmä otetaan käyttöön ja verotuksen yhdenmukaistaminen lopulta toteutetaan? Juuri siitähän on kyse, ja verotuksen suunta on ainoastaan ylöspäin. Jotkut komission jäsenet ovat jo todenneet haluavansa verojärjestelmän, joka on suunnilleen nykyisen järjestelmän puolivälissä eli noin 20 prosentin alapuolella. Mitä houkuttimia Irlannille tai syrjäisille maille jäisi? Niille ei jäisi houkuttimia, vain korkea työttömyys pitkällä...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Gay Mitchell
(EN) Arvoisa puhemies, parlamentin tänään käsittelemässä mietinnössä todetaan aivan oikein, että verokilpailu EU:ssa on hyödyttänyt ja hyödyttää jatkossakin koko EU:ta taloudellisesti dynaamisen yritysilmaston ansiosta.
Yhteistä yhtenäistettyä yhtiöveropohjaa ei pitäisi mielestäni tukea, koska se saattaisi aivan yhtä helposti vähentää EU:n kilpailukykyä. EU:n on otettava huomioon jatkuvasti muuttuva maailmantalous. Nykyaikaisten kilpailukykyisten talouksien on vastattava joustavasti uusien tuotteiden ja palvelujen muuttuviin vaatimuksiin. Yhteinen yhtenäistetty yhtiöveropohja heikentää joustavuutta useistakin syistä. EU:n laajuinen yhtiöveropohja on jäykkä ja haittaa yksittäisten maiden kykyä päättää omasta laillisesta veropoliittisesta strategiastaan, joka perustuu kyseisen maan erityisolosuhteisiin. Yhteisen yhtenäistetyn yhtiöveropohjan kannattajat vakuuttavat, että kukin jäsenvaltio säilyttää kansallista veroastetta koskevan itsemääräämisoikeutensa - mutta onko asia todella näin? Eikö yhteinen yhtenäistetty yhtiöveropohja ole vasta alkua?
Jos yhteinen yhtenäistetty yhtiöveropohja on vapaaehtoinen, se vain lisää yhtiöiden valittavissa olevien veropohjien määrää ja monimutkaistaa järjestelmää entisestään. Kansallinen verolainsäädäntö on yritysten kannalta varmempi. Useissa jäsenvaltioissa sovellettava järjestelmä saattaa johtaa erimielisyyksiin säännösten tulkinnasta ja aiheuttaa yrityksille epävarmuutta.
Jäljellä olevan puheaikani rajoissa mainitsen lyhyesti vain muutamia kohtia. Ensinnäkin verotus kuuluu kunkin jäsenvaltion kansalliseen toimivaltaan. Oikeus päättää julkisten menojen määrästä ja kyseisten menojen rahoituksesta kuuluu kansallisen demokraattisen prosessin perustoimintaan. On välttämätöntä turvata yrittäjyyttä edistävä joustava veropolitiikka sekä uudet työpaikat ja talouskasvu. Yhtenäinen veropohja hävittäisi joustavuuden. Ei ole näyttöä siitä, että yhteinen yhtenäistetty yhtiöveropohja vaikuttaisi esimerkiksi kilpailukykyyn, yhtiöille verotuksen noudattamisesta aiheutuviin kustannuksiin, siirtohinnoitteluun ja niin edelleen. Se ei yksinkertaistaisi EU:n verotuskysymyksiä, sillä niin kutsuttu ”vapaaehtoinen järjestelmä” lisäisi siihen jälleen uuden kerroksen, kuten juuri totesin.
Veronmääritysperusteiden yhdenmukaistaminen aiheuttaisi painetta kansallisiin verokantoihin. Yhdenmukaistaminen vain houkuttelisi sijoittamaan yrityksiä EU:n ulkopuolelle. Yritysverotuksen käytännesäännöissä puututtiin haitalliseen verokilpailuun. EU:n jäsenvaltioiden erilaiset veroasteet eivät ole haitallisia.
Pyydän, että komission jäsen pitäisi tämän mielessään esittäessään ensi vuonna nämä ehdotukset, joihin hän viittasi. Irlannin kaltaiset jäsenvaltiot ovat jo antaneet...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Pervenche Berès
(FR) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät kollegat, aluksi haluan kiittää esittelijää hänen laadukkaasta työstään ja siitä uutteruudesta, jolla hän on laatinut tämän asiakirjan, johon hän ei valitettavasti vaikuta täysin tyytyväiseltä.
On selvää, että verotus täydentää olennaisesti varsinaisten sisämarkkinoiden rakennetta, jos niiden halutaan olevan muutakin kuin vain vapaakauppa-alue, jossa kaikenlaiset verot ja sosiaalinen polkumyynti ovat sallittuja. Sisämarkkinoiden toteuttaminen edellyttää näin ollen tiettyjen verotusta koskevien sääntöjen yhdenmukaistamista ja ennen muuta yhteisen yhtenäistetyn yhtiöveropohjan perustamista. Tänään käsiteltävässä mietinnössä tarjotaan tähän mahdollisuus, ja olen siihen tyytyväinen. Panen merkille, että jotkut kollegat vastustavat tätä suunnitelmaa hyvin aktiivisesti niin kutsutun ”oikeudenmukaisen” kilpailun nimissä.
Henkilökohtaisesti olen sitä mieltä, että vapaa ja vääristymätön kilpailu - en kuitenkaan ole tällaisen kilpailun kiihkeä kannattaja - edellyttää tietyssä määrin sääntöjä koskevaa avoimuutta. Olen yllättynyt siitä, että maat, jotka ovat saaneet valtavasti tukea Euroopan unionilta yhteisvastuun nimissä, torjuvat tänään tämän toimenpiteen, jolla edistettäisiin merkittävästi yhteisvastuuta, kilpailua ja avoimuutta.
Verotus on myös suurenmoinen väline, jota EU:n on käytettävä, jos se aikoo panna sovitut strategiat täytäntöön, sillä EU:lla ei ole kovin monia välineitä. Se voi vaikuttaa myönteisesti puhtaimpiin energiamuotoihin tai sillä voidaan saavuttaa...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Olle Schmidt
(SV) Arvoisa puhemies, PPE-DE-ryhmän ja ALDE-ryhmän välisellä kompromissilla on suuri vaikutus tähän mietintöön. Mielestäni mietintö on yleisesti ottaen tasapainoinen. Siinä vahvistetaan jäsenvaltioiden vastuu veropolitiikasta, vaikka joillekin veroille olisi hyötyä tiiviimmästä yhteensovittamisesta EU:ssa. Alun perin esittelijä ehdotti perusteellista yhteensovittamista ja korosti sen yhteydessä voimakkaasti tulonjaon lisäämistä. Tällä tavoin ei voida lisätä EU:n kasvua tai luoda uusia työpaikkoja. Globaalistuneessa nykymaailmassa EU ei tarvitse korkeampia veroja. Sen sijaan korkean verotuksen maiden asukkaiden olisi tarkasteltava muita malleja, kuten tasaisempaa verotusta. Yleisesti ottaen työn verotusta pitäisi alentaa ja haitallisen kulutuksen verotusta nostaa. Määrättyjä ympäristöveroja on esimerkiksi otettava käyttöön samoin kuin kohtuullisia valmisteveroja esimerkiksi alkoholille ja tupakalle, kuten komission jäsen toteaa.
Tässä asiassa EU:n on pystyttävä toimimaan yksimielisemmin. Tämä on poliittisesti arkaluonteinen kysymys - se on todettu täällä ja olen siitä hyvin selvillä - mutta silti se on mielestäni välttämätön. Jos aiomme ratkaista tärkeimmät ilmastoa ja energiaa koskevat haasteet, joita meillä on vastassamme, olisi vastuutonta jättää huomiotta veropoliittisten välineiden säätely. Voimakas kasvu on mahdollista saavuttaa korkealla ympäristö- ja energiaverotuksella samalla kun kokonaisverorasitusta alennetaan. Epäilijät voivat tutkia kotimaani Ruotsin keskustaoikeistolaisen hallituksen politiikkaa, jos saan luvan olla hiukan isänmaallinen tämän keskustelun päätteeksi.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, tässä puheenvuorossa, jonka käytän vero- ja tullipolitiikan vaikutusta Lissabonin strategian täytäntöönpanoon koskevassa keskustelussa, haluan kiinnittää huomionne siihen, että jotkin jäsenvaltioiden verojärjestelmiin liittyvät ehdotukset, joita on esitetty Sahra Wagenknechtin mietinnössä, eivät vaikuta myönteisesti EU:n jäsenvaltioiden talouskasvuun ja työllisyyteen.
Ensinnäkin verokilpailusta luopuminen ja pyrkimykset ratkaisujen yhdenmukaistamiseksi yhtiöverotuksen alalla ovat ristiriidassa EU:n jäsenvaltioiden verotuksellisen itsemääräämisoikeuden periaatteen kanssa.
Toiseksi yhtiöveroasteen alentamisen ja siihen liittyvien verohelpotusten samanaikaisen poistamisen avulla ei suinkaan vähennetä kyseisestä verosta saatavia talousarviomäärärahoja, vaan tosiasiassa lisätään niitä huomattavasti. Tämän todistaa tilanne kotimaassani Puolassa, jossa yritysverokantaa on alennettu huomattavasti, ja kyseisestä verosta saatavat tulot lisääntyvät silti vuosi vuodelta.
Kolmanneksi ja viimeiseksi totean, että pidän tässä tilanteessa yhteensovittamiseen ja verojärjestelmiin sekä välittömään verotukseen liittyviä mietinnön ehdotuksia vahingollisina toimina, jotka eivät varmastikaan edistä Lissabonin strategian täytäntöönpanoa.
Zsolt László Becsey
(HU) Arvoisa puhemies, mistä me keskustelemme? Yksi tärkeimmistä kysymyksistä on se, pärjäämmekö - kilpailukyvyn näkökulmasta - ulkoisessa verokilpailussa, toisin sanoen Euroopan unionin ulkopuolelta tulevassa verokilpailussa, eikä meidän pitäisi etsiä syntipukkeja Euroopan unionista. Muussa tapauksessa pääoma karkaa koko EU:sta, kuten useat kollegani ovat todenneet. Mistä olemme samaa mieltä veropolitiikassa? Olemme samaa mieltä siitä, että sillä pitäisi edistää työllisyyttä, toisin sanoen tukea työntekijöitä. Olemme samaa mieltä siitä, että pieniä ja keskisuuria yrityksiä pitäisi auttaa, sillä ne antavat ihmisille mahdollisuuden jäädä kotipaikkakunnalleen, lujittavat perhesiteitä ja myös lisäävät työllisyyttä. Olen samaa mieltä myös veropolitiikkaan kuuluvista sosiaalipoliittisista toimenpiteistä, jotka auttavat ratkaisemaan Euroopan unionin väestörakenteellisen haasteen.
Mistä olemme eri mieltä? Olemme eri mieltä terveyteen, ympäristöön tai sosiaalipolitiikkaan liittyvien alojen liian korkeasta verotuksesta, jonka sijasta pitäisi noudattaa inflaation vastaista politiikkaa ja yrittää ratkaista asianmukaisesti kilpailua koskevat haasteet. Toinen seikka, joka on pidettävä mielessä, on se, että Euroopan unioni on laajentunut ja muuttunut erittäin epäyhtenäiseksi. Odotamme kaikkien noudattavan talousarviota koskevaa kurinalaisuutta omassa veropolitiikassaan, mutta samalla haluamme vähentää minimiin tähän tarvittavat välineet. Jos ensisijainen tavoitteemme on lähentyminen ja haluamme saavuttaa tuloksia esimerkiksi välillisen verotuksen kuten valmisteverojen alalla, meidän on velvoitettava sekä suunnilleen vähimmäisveroastetta soveltavat maat että paljon korkeampia veroasteita soveltavat maat lähentymään toisiaan. Tästä syystä olemme useissa yhteyksissä ehdottaneet, että pelkkään valmisteveron vähimmäismäärään perustuva nykyinen lähestymistapa korvattaisiin eräänlaisilla ”menettelytapasäännöillä”, jotka ohjaisivat jäsenvaltioita samaan suuntaan. Yhteisestä pääomasta tai yhteisestä veropohjasta toteaisin seuraavaa: olisi erittäin ongelmallista, jos tämä johtaisi kilpailukykyisten maiden rankaisemiseen, mikäli vähimmäisverokanta otettaisiin käyttöön. Olen myös huolissani siitä, mitä tapahtuu pääoman liikkuvuudelle, kun yhteinen veropohja vahvistetaan. Eikö se tarkoita sitä, että esimerkiksi uusissa jäsenvaltioissa sijaitsevien tytäryhtiöiden voitot luokitellaan kirjanpidossa aina emoyhtiön voitoiksi sen sijaan, että ne investoitaisiin paikallisesti? Myös petostentorjunta on hyvin tärkeää, ja toivotan komissiolle onnea tässä. Arvoisa puhemies, komissio on oikeilla jäljillä, sillä kaikkein tärkeintä on torjua harmaata taloutta ja toteuttaa toimia rikollisuuden torjumiseksi.
Dariusz Rosati
(PL) Arvoisa puhemies, Lissabonin strategian päätavoite on kansantalouksien kilpailukyvyn lisääminen. Vahvan kilpailukyvyn avulla voidaan vauhdittaa talouskasvua ja luoda uusia työpaikkoja sekä rahoittaa tärkeitä yhteiskunnallisia päämääriä. Valitettavasti EU:n jäsenvaltioiden nykyinen verojärjestelmä ei edistä Lissabonin strategian täytäntöönpanoa. Työlainsäädäntöön ja taloudelliseen toimintaan kohdistuu liian suuria paineita, verokannat ovat liian eriytettyjä ja säädökset liian monimutkaisia. Samanaikaisesti verojärjestelmää kuormittavat liian monet toiminnot ja tehtävät - taloudelliset, finanssipoliittiset, sosiaaliset ja ympäristöpoliittiset.
Jotta verotuksella edistettäisiin kilpailukykyä, sen on ennen kaikkea tarjottava kannustimia työnteolle, kehitettävä taloudellista toimintaa ja innovaatioita. Tästä syystä verot, ja etenkin välittömät verot, olisi pidettävä kohtuullisina, ja lisäksi olisi vältettävä tarpeetonta verokantojen eriyttämistä ja liian progressiivista verotusta. Koska välittömillä veroilla on voimakkaampi kielteinen vaikutus tuotantoon ja työllisyyteen, on talousarviotulojen suunnittelussa hyödynnettävä enemmän välillisiä veroja.
Arvoisa puhemies, haluan ilmaista huoleni keskustelusta, joka on mielestäni liian ideologista ja poliittista ja jossa on liian vähän käytännön tietoa taloudesta. Paras esimerkki tästä ovat keskustelussa käytetyt käsitteet kuten vahingollinen verokilpailu tai sosiaalinen polkumyynti. Verotukselle ei ole objektiivisia normeja, ja siksi alhaista yritysveroastetta soveltavia valtioita ei voida syyttää haitallisesta verokilpailusta.
Konrad Szymański
(PS) Hyvät kollegat, aluksi kiitän talous- ja raha-asioiden valiokuntaa vaikeasta ja pohjimmiltaan onnistuneesta toiminnasta tarvittavien tarkistusten sisällyttämiseksi alkuperäiseen asiakirjaan, kuten alun alkaen oli tarkoitus.
Alun perin parlamentille ehdotettiin paitsi Euroopan unionin osallistumista yhtiöverotuksen periaatteiden vahvistamiseen myös näiden verojen korottamista maailmanlaajuisesta suuntauksesta poiketen. Onneksi vältimme tämän. Samankaltaisista syistä olisi suhtauduttava kriittisesti asiakirjassa kannatettuun verokantojen yhdenmukaistamiseen. Yhteisön veropohja kaikkine siihen liittyvine kielteisine seurauksineen olisi isku EU:n verokilpailulle. Sen käyttöönotto rajoittaisi jäsenvaltioiden toimia yhtiöverotuksen mukauttamiseksi parhaalla mahdollisella tavalla Lissabonin strategian tavoitteisiin. Tämä olisi poliittinen taakka EU:lle, jonka pitäisi oman etunsa ymmärtäen olla puuttumatta verojärjestelmien rakenteeseen Euroopassa.
László Kovács
komission jäsen.-(EN) Arvoisa puhemies, tämä keskustelu on ollut erittäin kiinnostava, ja useimmat puheenvuorot ovat olleet myönteisiä. Parlamentin tavoin olen vakuuttunut siitä, että toimia sisämarkkinoiden verotuksellisten esteiden purkamiseksi kannattaa jatkaa. Olen erityisen kiitollinen parlamentin tuesta yhteistä yhtenäistettyä yhtiöveropohjaa koskevalle tärkeälle hankkeelle, ja odotan kiinnostuneena tulevaa valiokunta-aloitteista mietintöä yhteisestä veropohjasta. Lähetän henkilökohtaisen kirjeen niille parlamentin jäsenille, jotka ovat esittäneet kriittisiä huomioita ja ilmaisseet vastustuksensa, mikä on mielestäni ymmärrettävää. Olisi oikeudenmukaista vastata heille kirjallisesti, sillä en halua viedä liikaa aikaanne.
Olen tyytyväinen siihen, että useimmat teistä ovat kanssani samaa mieltä siitä, että veropolitiikalla on tärkeä osa monien EU:n toimintatavoitteiden ja etenkin kasvun, työllisyyden, kilpailukyvyn ja kestävän kehityksen saavuttamisessa. Kiitos tarkkaavaisuudestanne ja tuestanne.
Puhemies
(ES) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää monia henkilöitä aikarajojen noudattamisesta ja toivottavasti myös kaikkia heidän ymmärtäväisyydestään, jonka ansiosta pystyimme päättämään keskustelun viisi minuuttia etuajassa ja näin ollen kuuntelemaan kaikkien puheenvuorot toisin kuin muissa tapauksissa, jolloin emme ennen tärkeää keskustelua tai äänestystä pysty kuuntelemaan, mitä kollegoillamme on sanottavana.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Gábor Harangozó  
Olisi yleisesti myönnettävä, että 27 kansallisen verojärjestelmän samanaikainen olemassaolo vaikeuttaa huomattavasti täyden hyödyn saamista EU:n yhtenäismarkkinoista. Lisäksi EU:n laajuiset verotus- ja tullitoimenpiteet tarjoavat todellisen mahdollisuuden Lissabonin strategian täytäntöönpanon tehostamiseen, koska ne lisäävät EU:n houkuttelevuutta investointien ja työskentelyn kannalta. Kilpailukykyisempien markkinoiden laajentamisessa ja syventämisessä olisi käytettävä kaikkia saatavilla olevia välineitä kuten investointeja edistävää vero- ja tullipolitiikkaa, jotta edistetään työllisyyttä, tutkimus- ja kehittämistoimintaan tehtäviä investointeja sekä ympäristöä säästäviä tekniikoita. Tässä suhteessa kannatamme vilpittömästi Sahra Wagenknechtin laatimaa valiokunta-aloitteista mietintöä, jonka tavoitteena on tarvittavan veropoliittisen järjestelmän perustaminen riskinoton ja innovatiivisten investointien edistämiseksi, jotta saavutetaan kasvua ja työllisyyttä koskevat tavoitteet. EU:n verojärjestelmien kattava yksinkertaistaminen ja yhdenmukaistaminen on ilmeisen hyödyllistä, sillä sen avulla sekä saavutetaan Lissabonin tavoitteet - lisäämällä verotuksellisia investointikannustimia - että edistetään EU:n markkinoiden yhdentymistä poistamalla loput yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen tiellä olevat esteet.
(Istunto keskeytettiin klo 9.55 ja sitä jatkettiin klo 10.10.)
