Työllisyyshuippukokouksen valmistelu - Euroopan globalisaatiorahasto - Uudistettu sosiaalinen toimintaohjelma - Työmarkkinoilta syrjäytyneiden aktiivisen osallisuuden edistäminen (keskustelu) 
Puhemies
(EL) Esityslistalla on seuravana yhteiskeskustelu
neuvoston ja komission julkilausumista työllisyyshuippukokouksen valmistelusta
Gabriele Staunerin työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan puolesta laatimasta mietinnöstä Euroopan globalisaatiorahastosta - C6-0518/2008 -
José Albino Silva Penedan työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan puolesta laatimasta mietinnöstä uudistetusta sosiaalisesta toimintaohjelmasta
Jean Lambertin työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan puolesta laatimasta mietinnöstä työmarkkinoilta syrjäytyneiden aktiivisen osallisuuden edistämisestä.
Alexandr Vondra
neuvoston puheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, tiedämme kaikki, että kärsimme edelleen rahoitus- ja talouskriisistä, joka on yksi vakavimmista kriiseistä moneen vuoteen. Unioni ja jäsenvaltiot ovat toteuttaneet monia toimenpiteitä, joilla pyritään lieventämään tämän kriisin vaikutuksia ja ratkaisemaan sen taustalla olevia ongelmia ja samalla ottamaan huomioon kiireellisen tarpeen valmistautua paremmin tulevaisuuteen maailmanlaajuisen talouden haasteiden kohtaamiseksi.
Tiedämme myös, että nykyiset vaikeudet eivät koske pelkästään taselukuja tai talousennusteiden muuttamista. Niillä on todellinen vaikutus ihmisiin: heidän toimeentuloonsa, perheisiinsä ja elintasoonsa. Kriisi vaikuttaa eniten niihin, jotka ovat jo menettäneet työpaikkansa kriisin seurauksena, tai niihin lukuisiin henkilöihin, jotka ovat vaarassa menettää työpaikkansa tulevina kuukausina.
Kevään Eurooppa-neuvosto oli yksimielinen siitä, että työllisyyshuippukokous pitäisi järjestää, jotta kokemuksia voitaisiin vaihtaa siitä, missä määrin toteutetulla elvytystoimenpiteillä on edistetty työllisyyttä ja luotu uusia työpaikkoja. Huippukokous pidetään Prahassa tämän viikon torstaina.
Puheenjohtajavaltiolle annettu tehtävä oli selkeä. Meidän on tutkittava kysymyksiä, kuten työllisyyden ylläpitämistä joustoturvan ja liikkuvuuden avulla, suotuisan ilmapiirin luomista investoinneille, yritysten, erityisten pienten ja keskisuurten yritysten, mahdollisuuksia luoda työpaikkoja, taitojen parantamista ja työmarkkinoiden tarpeiden ennakointia. Meidän on myös tutkittava työmarkkinoiden vahvistamista ja uudistamista, jotta voimme valmistella työmarkkinoita tulevaisuutta varten. Tavoitteemme on varmistaa, että huippukokous ei ole pelkästään tilaisuus keskustella vaan että siellä saadaan aikaan konkreettisia tuloksia ja suosituksia, jotka hyödyttävät koko yhteiskuntaa.
Huippukokoukseen osallistuu nykyisen puheenjohtajavaltion Tšekin ja tulevien puheenjohtajavaltioiden Ruotsin ja Espanjan pääministerien ja työministerien tasolla kokoontuva sosiaalinen troikka. Työmarkkinaosapuolia edustavat Business Europe -keskusjärjestön ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön puheenjohtajat ja pääsihteerit sekä pienten ja keskisuurten yritysten sekä julkisen sektorin työnantajien edustajat. Komission puheenjohtaja Barroso ja komission jäsen Špidla edustavat komissiota.
Työllisyyskomitean, sosiaalisen suojelun komitean ja talouspoliittisen komitean puheenjohtajat ovat myös läsnä. Euroopan parlamentin edustajia on tietysti myös kutsuttu. Ymmärtääkseni Euroopan parlamentin puhemies Hans-Gert Pöttering aikoo myös osallistua.
Huippukokouksen valmistelujen helpottamiseksi on järjestetty kolme kokousta kolmen osallistuvan valtuuskunnan maassa: Madridissa, Tukholmassa ja Prahassa. Näissä kokouksissa on käsitelty erityisesti taitojen parantamisen, työmahdollisuuksien lisäämisen, työllisyyden ylläpitämisen, uusien työpaikkojen perustamisen ja liikkuvuuden edistämisen kaltaisia kysymyksiä.
Näiden kokousten ansiosta olemme voineet keskittyä yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa keskeisiin huolenaiheisiin. Olemme tyytyväisiä siihen, että Euroopan parlamentin edustaja työllisyyden ja sosiaalisasioiden valiokunnan puheenjohtaja Jan Andersson osallistui valmistelukokouksiin.
Madridissa järjestetyssä taitojen parantamista käsittelevässä kokouksessa korostettiin, että taidot ovat keskeisessä asemassa, kun valmistaudutaan tulevaisuuteen. Lyhyellä aikavälillä taidot lisäävät tuottavuutta ja liikkuvuutta. Pitkällä aikavälillä ne pohjustavat tietä elpymiselle, lisäävät kilpailukykyä ja ovat keskeisiä syrjäytyneisyyden vähentämisessä ja sosiaalisen tasa-arvoisuuden lisäämisen edistämisessä.
Taitojen parantaminen, jota kaikki sidosryhmät kannattavat, ei koske pelkästään muodollista pätevyyttä, vaan myös esimerkiksi nuorten viestintätaitoja.
Taitojen parantamisen rahoittamista koskevaa kysymystä ei voida sivuuttaa varsinkaan kriisiaikana. Se edellyttää sitoutumista ei pelkästään viranomaisilta vaan myös työnantajilta, työntekijöiltä ja työpaikan hakijoilta. EU:n tasolla on olemassa tarve tutkia lisää mahdollisuuksia käyttää Euroopan sosiaalirahastoa. Työnantajien kiinnostus taitojen kehittämiseen on itsestään selvää, sillä niillä yrityksillä, jotka eivät sijoita taitojen parantamiseen, todennäköisyys joutua lopettamaan toimintansa on kaksi ja puoli kertaa suurempi kuin niillä yrityksillä, jotka niin tekevät.
Tukholmassa järjestetyssä työmahdollisuuksien lisäämistä käsittelevässä kokouksessa keskityttiin siihen, miten saada äskettäin työttömiksi jääneet ja työelämän ulkopuolelle jääneet töihin - tai takaisin töihin - mahdollisimman nopeasti. Uusista työttömistä ei saa tulla pitkäaikaistyöttömiä. On erityisen tärkeää varmistaa, että sosiaaliturvajärjestelmät toimivat ponnahduslautana uuteen työpaikkaan eivätkä pelkästään passiivisina turvapaikkoina. Työpaikan aktiivisen etsimisen edistämiseen tarvitaan kannustimia. Joustoturvamallin pitäisi osaltaan tehdä työpaikan vaihtamisen houkuttelevammaksi tarjoamalla välttämättömän turvan.
Tukholmassa järjestetyssä kokouksessa korostettiin myös, että lyhyen aikavälin toimenpiteiden ei pitäisi rajoittaa pitkän aikavälin toimenpiteitä. Varhaiseläkejärjestelmät ovat huono ratkaisu, kun nuorille pyritään tarjoamaan lisää töitä, sillä ne alentavat yleistä osallistumisastetta ja lisäävät väistämättä sosiaaliturvakustannuksia.
EU:n tasolla tunnistettiin, että Euroopan sosiaalirahastoa voidaan käyttää aktiivisten osallisuutta edistävien toimien rahoittamiseen ja että iäkkäille työntekijöille voidaan tarjota mahdollisuutta pysyä työelämässä vähentämällä heidän sosiaaliturvamaksujaan.
Viimeisessä Prahassa viime viikolla järjestetyssä kokouksessa korostettiin tarvetta ylläpitää työllisyyttä ja parantaa yrittäjyyttä ja työllisyyttä tukevaa ilmapiiriä. Väliaikaiset lyhytaikaiset työjärjestelyt voivat olla hyödyllisiä, mutta niiden taloudellinen kestävyys on turvattava. Meidän on kuitenkin varottava protektionistista suuntausta, joka voi vain vahingoittaa unionia kokonaisuudessaan.
Meidän on myös ryhdyttävä aktiivisiin toimiin liikkuvuuden edistämiseksi, ja tässä yhteydessä työmarkkinoiden joustavuuden lisääntymisellä on merkittävä rooli. Kriisin vaikutuksista huolimatta Euroopassa on yhä paljon avoimia työpaikkoja, mutta jäsenvaltioissa ja jäsenvaltioiden välillä kaivataan koordinaatiota. Ihmiset ovat usein väärässä paikassa tai heiltä puuttuu oikeat taidot tai molempia.
Näistä kokouksista käy selvästi ilmi, että nykyinen kriisi ei ole pelkästään syklinen vaan rakenteellinen. Tarvitaan perusteellisia muutoksia, jotta pärjätään kovassa kilpailussa maailmanlaajuisessa taloudessa ja turvataan pitkän aikavälin työllisyys EU:ssa. Monissa tapauksissa näissä muutoksissa on kyse aloitteiden jatkamisesta tai jopa viivästyneiden uudistusten, joita on toteutettu monen vuoden ajan Euroopan työllisyysstrategian puitteissa, nopeuttamisesta.
Nykyisten työpaikkojen säilymiseen tähtäävien toimenpiteiden lisäksi meidän on luotava suotuisa ilmapiiri sijoittajille ja yrityksille, jotta ne voivat sijoittaa ja luoda uusia työpaikkoja. Emme voi säilyttää kaikkia nykyisiä työpaikkoja: kriisi edellyttää rakenteellista muutosta ja ihmiset menettävät työpaikkoja. Meidän on kuitenkin tarjottava työttömille mahdollisuus parantaa taitojaan ja työllistettävyyttään ja löytää nopeasti uusi työpaikka jostain muualta.
Haluaisin myös lyhyesti käsitellä muitakin aiheita, joista keskustelette täällä tänään sosiaalista toimintaohjelmaa koskevan keskustelun aikana. Onnittelen erityisesti Silva Penedaa hänen laajasta ja kauaskantoisesta mietinnöstään, jossa käsitellään monia eri asioita ja jossa pyydetään erityisesti kunnianhimoista sosiaalipoliittista toimintaohjelmaa.
Silva Penedan mietinnössä korostetaan tarvetta luoda työpaikkoja ja lisätä joustavuutta työpaikoilla osana Euroopan laajempaa sosiaalista politiikkaa. Siinä tunnistetaan myös uusien taitojen kehittämisen, elinikäisen oppimisen ja yliopistojen ja liikealan yhteistyön edistämisen merkitys. Nämä ovat kaikki keskeisiä näkökohtia, jotka myös sisällytetään tämän viikon huippukokouksen asialistalle.
Tätä laaja-alaista mietintöä täydentää Jean Lambertin mietintö työmarkkinoilta syrjäytyneiden aktiivisen osallisuuden edistämisestä. Tällä viikolla pidettävässä huippukokouksessa on erityisesti otettava huomioon tämä tärkeä päämäärä. Emme voi emmekä pyri luomaan uusia työpaikkoja vain harvoille. Tavoitteemme - varsinkin tässä vaikeassa taloudellisessa ilmapiirissä - on omaksua osallistava lähestymistapa työllisyyspolitiikkaan.
Puheenjohtajavaltio Tšekki tukee Euroopan unionin pitkän aikavälin työllisyystavoitteita ja on toistuvasti korostanut tarvetta motivoida ihmisiä paremmin työnhaussa ja työllistettävyyden parantamisessa. Me kaikki olemme luultavasti samaa mieltä siitä, että on parempi, jos ihmiset ansaitsevat elantonsa itse, eivätkä ole riippuvaisia sosiaaliturvajärjestelmästä. Tämän takia meidän on vähennettävä työmarkkinoidemme lohkoutumista.
Globalisaatiorahasto tukee työntekijöitä, jotka irtisanotaan globalisaation vuoksi. Olen tyytyväinen siihen, että parlamentti ja neuvosto ovat samaa mieltä rahaston muuttamisesta, ja olen kiitollinen Gabriele Staunerille hänen tätä koskevasta työstään. Lisäämällä joustavuutta rahaston käytössä ja vähentämällä irtisanottujen määrää 1 000 työntekijästä 500 työntekijään, rahastosta tulee entistä tehokkaampi väline taloudellisen taantuman vaikutusten lieventämisessä.
Haluan lopuksi sanoa, että nyt kaikkein kiireellisin tarve on varmistaa, että valmistelukokouksissa syntyneet lukuiset ideat, joista keskustellaan tällä viikolla pidettävässä työllisyyshuippukokouksessa, toteutetaan. Kuten alussa sanoin, odotamme konkreettisia tuloksia, jotka hyödyttävät koko yhteiskuntaa ja Euroopan kansalaisia.
Emme voi toivoa, että nykyisen kriisin vaikutuksia voidaan lieventää yhdessä kokouksessa, mutta meidän on keskityttävä tiettyihin suosituksiin ja aloitteisiin, jotka yhdessä lieventävät kriisin vaikutuksia ja auttavat meitä selviytymään kriisistä entistäkin vahvempana.
José Manuel Barroso
komission puheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, työttömyyden merkittävä kasvu on maailman talouskriisin vakavin seuraus. Se vaikuttaa sekä perheisiin että yksittäisiin henkilöihin, jotka syöksyvät todellisiin vaikeuksiin. Se vaikuttaa yhteiskuntaan ja heikentää sen elinvoimaisuutta, ja se vaikuttaa talouteen, joka menettää taitoja ja kokemuksia, joiden uudelleenhankkiminen kestää vuosia.
Täällä kriisin inhimilliset ja sosiaaliset kustannukset ovat korkeimmat. Työttömyys on paikallinen, kansallinen ja myös eurooppalainen ilmiö. Eurooppalaisilla markkinoilla, joilla yhä useampi kansalainen käyttää oikeuttaan liikkua vapaasti, työllisyys on ollut sekä kansallisen että eurooppalaisen politiikan pitkäaikainen huolenaihe. Siksi on aivan välttämätöntä löytää ratkaisuja eurooppalaisesta näkökulmasta katsottuna.
Työttömyys on komission suurin huolenaihe. Komissio työskentelee väsymättä varmistaakseen, että jokainen, jolla on poliittista vastuuta Euroopassa, kuulee tämän pyynnön ja tekee kaiken mahdollisen kriisin lopettamiseksi.
Tiedän, ettei minun tarvitse selittää työttömyyden tärkeyttä ja vakavuutta Euroopan parlamentin jäsenille. Joka päivä yksi valitsijapiirinne jäsen menettää työpaikkansa ja kolme muuta murehtivat oman työpaikkansa puolesta.
Maaliskuussa Eurooppa-neuvosto hyväksyi komission ja neuvoston puheenjohtajavaltio Tšekin aloitteen, joka koski huippukokouksen järjestämistä nykyisen talous- ja rahoituskriisin "työttömyysulottuvuudelle". Tämä aihe on ollut suurin huolenaiheemme kriisin alkamisesta lähtien ja johti Euroopan talouden elvytyssuunnitelmaa koskevaan ehdotukseen viime joulukuussa. Sen täytäntöönpanolla kansallisella ja eurooppalaisella tasolla on jo suuri merkitys olemassa olevien työpaikkojen säilymiseen ja uusien työpaikkojen luomiseen.
Meidän on nyt kuitenkin kiireellisesti arvioitava sen vaikutusta työllisyyteen. Meidän on otettava opiksemme, jotta voimme muuttaa toimintaamme tulevina kuukausina. Mielestäni työllisyyttä koskeva kysymys olisi ansainnut täysimittaisen eurooppalaisen huippukokouksen, johon osallistuisivat 27 valtion tai hallituksen päämiestä.
Maaliskuun Eurooppa-neuvosto päätti ikävä kyllä rajoitetummasta kokoonpanosta. Tämä ei kuitenkaan ole komissiolle mikään peruste alentaa tavoitteitaan tämän työttömyyshuippukokouksen sisällön osalta ja vähentää valvontaa tulevilla Ruotsin ja Espanjan puheenjohtajakausilla.
Eurooppalainen ulottuvuus on aivan välttämätön kahdesta keskeisestä syystä. Ensinnäkin meidän on lähetettävä kansalaisille selvä viesti ja kerrottava heille, että Euroopan unioni ymmärtää selvästi kriisin todellisen luonteen, että kriisi ei koske pelkästään ekonomisteja ja pankkeja, vaan kyse on myös kansalaisten, työntekijöiden ja heidän perheensä hyvinvoinnista Euroopan kaikilla kolkilla.
Vastauksemme kriisiin ei saa rajoittua kliinisiin teknisiin toimenpiteisiin, joilla ratkaistaan sääntelyongelmia. Vastauksen pitäisi perustua perusarvoihimme: sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen ja solidaarisuuteen. Vastaustamme on tarkasteltava tällä tavoin, sen on perustuttava siihen merkitykseen, jonka annamme tietyille perusarvoille.
Uskon, että jokainen kriisi tarjoaa myös mahdollisuuden, mahdollisuuden uudistaa sosiaalisen markkinatalouden sekä ekologisen talouden eurooppalaista mallia; se tarjoaa mahdollisuuden osoittaa, että Eurooppa haluaa hartaasti edistää kansalaistensa hyvinvointia.
Toiseksi Eurooppa voi todella muuttaa asioita ja vaikuttaa osaltaan asioihin. Vaikka valta on pääosin kansallisilla elimillä, Eurooppa voi tehdä paljon, ja olkaamme aivan vilpittömiä tämän suhteen. Voimme suunnitella käytössämme olevat työkalut mahdollisimman tehokkaiksi. Euroopan sosiaalirahasto voi auttaa monia ihmisiä, sen ansiosta yhdeksän miljoonaa eurooppalaista pääsee koulutukseen joka vuosi.
Voimme myös toimia ideoiden vastaanottokeskuksena, laboratoriona. Kansalliset hallitukset, paikalliset viranomaiset, työmarkkinaosapuolet, ja Euroopan kaikki sidosryhmät yrittävät ratkaista työttömyyden seurauksia. Ne tarvitsevat ideoita ja hankkeita. Euroopan unioni on ihanteellinen paikka kerätä ideoita, valita niistä toimivimmat ja erityisesti auttaa niiden toteuttamisessa.
Tämän prosessin osalta olemme tehneet työtä yhdessä puheenjohtajavaltio Tšekin kanssa, tulevien puheenjohtajavaltioiden Ruotsin ja Espanjan sekä työmarkkinaosapuolten kanssa.
(EN) Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, huippukokouksen valmistelun yhteydessä on toteutettu laajamittainen kuulemismenettely, joka perustuu kolmeen valmistelukokoukseen. Parlamentin panos kyseiseen menettelyyn on ollut merkittävä. Haluaisin erityisesti kiittää työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan jäseniä henkilökohtaisesta sitoutumisesta ja erityisesti sen puheenjohtajaa Jan Anderssonia.
Madridissa, Tukholmassa ja Prahassa järjestetyt kokoukset ovat osoittautuneet erinomaisiksi välineiksi kerätä ideoita siitä, mikä toimii parhaiten. Olen tyytyväinen työmarkkinaosapuolten aktiiviseen osallistumiseen sekä muiden sidosryhmien panokseen. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea on aktiivisesti kerännyt vastaavilta kansallisilta toimielimiltä ideoita, jotka rikastuttavat keskustelua - itse asiassa minulla on tapaaminen talous- ja sosiaalikomitean kanssa Prahassa.
Haluaisin tuoda esiin neljä keskeistä asiaa, jotka ovat tulleet ilmi näissä tilaisuuksissa.
Ensinnäkin meidän on ensisijaisesti pyrittävä säilyttämään ihmisten työpaikat, tekemään kaikki mahdollinen työttömyyden kasvun estämiseksi. Työpaikkansa menettäneitä on autettava löytämään uusi työpaikka. Tätä apua on tarjottava heti: ei pidä odottaa, että ihmiset ovat työttöminä monta kuukautta, jolloin heidän taitonsa ovat heikentyneet ja heidän luottamuksensa on nollassa. Pitkäaikainen työttömyys on tragedia asianomaisille ja heikentää yhteiskunnallista vakauttamme ja pitkän aikavälin kilpailukykyämme.
Toiseksi kriisistä kärsivät eniten kaikkein heikoimmassa asemassa olevat - vähän koulutetut työntekijät, äskettäin työmarkkinoille tulleet tai vammaiset, joilla on vaikeuksia löytää työpaikka parhaimpinakin aikoina. Nyt on aika edistää aktiivista osallisuutta ja tehostaa ponnisteluja näiden ryhmien tukemiseksi - näitä asioita käsitellään myös Lambertin mietinnössä, joka on asialistalla tänään.
Kolmanneksi meidän on tehtävä työtä luodaksemme mahdollisuuksia nuorille. Tiedän, että parlamentti on erityisen huolestunut tästä. Meidän on toimittava vähentääksemme riskiä, että moni nuori lopettaa koulunkäynnin ja jää heti työttömäksi. Nuoret tarvitsevat aktiivista tukeamme löytääkseen oppisopimus- tai jatkokoulutuspaikan, jotta he saisivat työtä ja säilyttäisivät työpaikkansa tulevaisuudessa.
Lopuksi haluan puhua taitojen parantamisesta ja työmarkkinoiden tarpeiden täyttämisestä. Taloudellisessa taantumassa on yhä tärkeämpää, että ihmiset hankkivat taitoja, jotka parantavat heidän työllistettävyyttään kriisin aikana ja sen jälkeen. Meidän on valmisteltava ihmisiä tulevaisuuden työpaikkoja varten: viherkaulustyöpaikkoja ja muiden kasvualojen, kuten terveys- ja sosiaalialan, työpaikkoja varten.
Tämä keskustelu tarjoaa myös tilaisuuden tehdä päätelmiä uudistettua sosiaalista toimintaohjelmaa koskevasta parlamentin arvioinnista. Mielestäni Silva Penedan mietinnössä käsitellyt asiat ovat tärkeä osa tämän komission jättämää perintöä: saatavuuteen, solidariteettiin ja mahdollisuuksiin perustuva lähestymistapa, jolla varmistetaan, että politiikkamme on kestävien ydinarvojemme ja tämän päivän yhteiskunnan realiteettien mukaista. Haluan todella onnitella Silva Penedaa hänen merkittävästä työstään, ja mielestäni yhteistyömme, nimittäin komissiossa toimivan kollegani Vladimír Špidlan kanssa, on ollut erittäin tärkeää.
Tässä toimintaohjelmassa, sosiaalista osallisuutta ja sosiaalista innovaatiota koskevassa toimintaohjelmassa, pyritään osallistamaan kansalaisia ja antamaan heille valmiuksia, jotta he pystyisivät käsittelemään nopeasti muuttuvaa todellisuutta, jota globalisaatio, tekninen kehitys ja ikääntyvä yhteiskunta muokkaavat, ja auttamaan niitä, joilla on vaikeuksia selviytyä näistä.
Emme voi erottaa taloudellista ja sosiaalista toimintaohjelmaa: taloudellista elpymistä ei tapahdu sosiaaliseen romahduksen äärellä, kuten sosiaalista edistystä ei voida saada aikaan taloudellisessa erämaassa.
Olen kiitollinen parlamentille ehdotusten yksityiskohtaisesta käsittelystä, ja komission jäsen Špidla antaa myöhemmin keskustelun aikana perusteellisemman vastauksen. Haluan ensin keskittyä yhteen asiaan, jonka alkuunpanijana olen toiminut, ja tämä on Euroopan globalisaatiorahasto. Haluaisin kiittää parlamenttia siitä, että se on käsitellyt rahaston tarkistusta koskevia komission ehdotuksia kiireellisesti. Uudet säännöt parantavat rahoitusavun antamista uudelleenjärjestelyille ja niiden työntekijöiden uudelleenkoulutusta, jotka menettävät työpaikkansa tämänhetkisen taantuman seurauksena; useammat yritykset täyttävät kelpoisuusehdot, ja yhteisön talousarviosta katetaan suurempi osa kustannuksista. Tämän viikon äänestys merkitsee erinomaisia uutisia Prahan työllisyyshuippukokousta ajatellen.
Tällä viikolla järjestettävän työllisyyshuippukokouksen ansiosta on mahdollista pitää työllisyys Euroopan asialistan kärjessä, jonne se kuuluu. Haluan, että huippukokouksessa saadaan aikaan konkreettisia tuloksia. Olen toiveikas tämän suhteen. Sen sijaan, että kyse olisi kertaluonteisesta tapauksesta, toivon, että se on toinen virstanpylväs jatkuvassa menettelyssä, joka alkoi hyvissä ajoin ennen kriisiä - komission, jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten välisessä yhteistyömenettelyssä - joka jatkuu koko kriisin ajan ja sen jälkeen.
Komission puheenjohtajana esitän tämän toimintaohjelman kesäkuussa Eurooppa-neuvostolle 27 valtion ja hallitusten päämiehelle. Sen se on ansainnut. Eurooppa ei ole pelkästään taloudellinen ja poliittinen hanke. Se on aina ollut ja tulee aina olemaan myös sosiaalinen hanke.
Gabriele Stauner
Arvoisa puhemies, arvoisat puheenjohtajat, hyvät parlamentin jäsenet, niin paljon työtä ja niin vähän vaikutusta! Näin voitaisiin kuvata lyhyesti työtä, jolla Euroopan globalisaatiorahasto mukautetaan talous- ja rahoituskriisin tarpeisiin.
Vähän vaikutusta sillä, kun otetaan huomion niiden työntekijöiden suuri määrä, johon kriisi vaikuttaa, ja kriisin syvyys, tälle välineelle osoitettujen varojen määrä - nimittäin 500 miljoona euroa - näyttää vähäiseltä. Tämä on kuitenkin aivan väärä johtopäätös. EGR:n saavutukset rakenneuudistusten jälkeen sekä muut Euroopan tason solidaarisuus- ja tukivälineet ovat meidän kaikkien nähtävillä.
EGR on kuitenkin vasta lapsenkengissä. Se perustettiin vuonna 2006, ja sen piti olla selvä merkki siitä, että globalisaatiolla ei ole pelkästään myönteisiä vaikutuksia työntekijöihin, sillä joukkoirtisanomisilla ja erityisesti yrityssiirroilla voi olla myös kielteisiä vaikutuksia työntekijöihin. Näin ollen jopa säästäväiset talousarvioasiantuntijat unohtivat huolenaiheensa, ja perustimme toisen rahoituslähteen.
Nyt rahoitus- ja talouskriisi on täysin peittänyt alleen globalisaation vaikutukset, ja meidän harkittu reaktiomme on muuttaa EGR:n rahoituskriteerejä. Samanaikaisesti tarkistustyössä ongelmana oli - koska EGR oli varsin uusi rahasto - että komissiolla ei ollut paljon kokemusta, ja mielestämme on yhä vaikeaa arvioida nykyisten sääntöjen tehokkuutta.
Haluaisin myös tuoda esiin, että tulevaisuutta ajatellen EGR:n ja Euroopan sosiaalirahaston rinnakkaiseloa ei pitäisi unohtaa.
Työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan enemmistö kannatti muutettavan asetuksen tilapäistä voimassaoloa, joten säännökset koskevat nyt kaikkia 31. päivään joulukuuta 2011 mennessä jätettyjä hakemuksia ja sisällön osalta työntekijöitä, jotka ovat menettäneet työpaikkansa maailmanlaajuisen rahoitus- ja talouskriisin välittömänä seurauksena. Tämä tarkoittaa, että vuodesta 2012 lähtien meidän on jälleen harkittava Euroopan globalisaatiorahaston voimassaolon jatkamista.
Sisällön osalta kyse on helpotuksesta, sillä työpaikkansa menettäneiden työntekijöiden määrää tietyllä alueella lasketaan 1 000:sta 500:aan ja samalla maksukautta pidennetään 12 kuukaudesta 24 kuukauteen. Tämä helpottaa hakemusmenettelyä ja tarjoaa kestävää tukea työntekijöille, kunnes he ovat löytäneet uuden työpaikan.
EU:n rahoitusosuus ja yhteisrahoitus kansallisista talousarvioista oli erittäin kiistanalainen aihe. Olemme saavuttaneet kompromissin. EU:n rahoitusosuus pysyy 50 prosentissa - 50:50 - ja ainoastaan erityistapauksissa EU:n rahoitusosuutta voidaan nostaa 65 prosenttiin. Olen erittäin iloinen tästä. Olemme valiokunnassa jo luopuneet toiveajattelusta, sillä jäsenvaltion, joka saa tukea työntekijöilleen, pitäisi jo tietää velvollisuutensa. Tämä tapahtuu parhaiten, jos valtion oma osuus rahoitustuesta on huomattava.
Olen erityisen tyytyväinen siihen, että pääsimme neuvoston ja komission kanssa käydyissä neuvotteluissa sopimukseen kiinteämääräisistä luvuista, 20 prosenttia suorista kustannuksista. Juuri tästä sovimme valiokunnassa muutama päivä sitten Euroopan sosiaalirahaston osalta. Liikkumavaraa jäi vielä, jotta voimme tulevaisuudessa tehdä muutoksia ja parannuksia. Haluan kiittää teitä rakentavasta yhteistyöstänne joka vaiheessa sekä valiokunnassa että neuvoston ja komission kanssa käydyissä neuvotteluissa, ja pyydän teitä tukemaan muutosta.
José Albino Silva Peneda
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, viime kuukausien aikana, kun olen laatinut mietintöä uudistetusta sosiaalisesta toimintaohjelmasta, Eurooppaa ja maailmaa koettelevan talous- ja rahoituskriisin sekä sosiaalisen kriisin vaikutukset ovat pahentuneet. Joka päivä työntekijöitä irtisanotaan, yrityksiä lopetetaan ja perheet joutuvat kauheisiin tilanteisiin.
Tässä ei ole kyse pelkästään talous- ja rahoituskriisistä; mielestäni kyse on luottamuskriisistä. Viimeisempien Eurostat-tietojen mukaan helmikuussa 2009 yli 19 miljoonaa miestä ja naista oli työttömänä Euroopan unionissa. Tässä tilanteessa, jos mitään ei tehdä, työttömyyden kasvu johtaa väistämättä köyhyyden kasvuun, sosiaalisen syrjäytymisen lisääntymiseen sekä epävarmuuden, rikollisuuden ja erityisesti epäluottamuksen lisääntymiseen.
Olemme sitä mieltä, että työttömyys - tämän kriisin näkyvin osa - ei tarkoita yksinkertaisesti tulojen menetystä työttömille ja heidän perheilleen: työttömyys masentaa ja voi johtaa itseluottamuksen ja läheistesi luottamuksen menetykseen. Jopa ennen nykyistä kriisiä Euroopan unionin jäsenvaltioissa esiintyi sosiaalisia vaikeuksia, jotka johtuivat heikosta talouskasvusta, monimutkaisesta väestökehitystilanteesta ja vaikeuksista elää koko ajan globaalimmassa maailmantaloudessa.
Tässä mietinnössä olen yrittänyt tuoda esiin näitä huolenaiheita mahdollisimman selkeästi ja käytännönläheisesti. Tiedän, että sosiaalinen toimintaohjelma on erittäin laaja käsite, ja olen siksi yrittänyt laatia tasapainoisen mietinnön ja selvästi ja täsmällisesti esittää todelliset painopisteet.
Ensinnäkin Euroopan unionin toimielimillä voi olla tärkeä rooli vahvistamalla jäsenvaltioiden sosiaalisten mallien ja infrastruktuurien tärkeyttä, ja siten auttaa rakentamaan yhteisymmärrystä näiden mallien ja infrastruktuurien yleisestä saatavuudesta, korkeasta laadusta ja erityisesti niiden kestävyydestä.
Toiseksi meidän on otettava käyttöön kaikki saatavilla olevat välineet sen varmistamiseksi, että ihmiset sijoitetaan paremmin työmarkkinoille.
Kolmas painopiste voidaan johtaa päätelmästä, jonka mukaan vielä on paljon tehtävää Euroopan unionin kansalaisten täyden liikkuvuuden varmistamiseksi.
Mielestäni neljäs painopisteala on, että Euroopan unionilla on aktiivisempi rooli sosiaali- ja ympäristöstandardien edistämisessä Brasilian, Venäjän, Intian ja Kiinan kaltaisten nousevien talouden maiden ja EU:n välisissä suhteissa. Tämä on erityisen tärkeää, kun kyse on kauppasopimuksista.
Viides painopisteala, jota komissio on yrittänyt toteuttaa, jopa tänään, kun äänestetään Euroopan globalisaatiorahastoa koskevasta mietinnöstä, on tehdä Euroopan rakennerahastoista joustavampia.
Sen varmistamiseksi, että Euroopan kansalaiset ymmärtävät ja hyväksyvät nykykontekstin tuomat muutokset, sosiaalista vuoropuhelua on vahvistettava sosiaalisia sopeutuksia ja talouden uudelleenjärjestelyä koskevan päätöksenteon avoimuuden lisäämiseksi. Yritän sanoa, että teidän on koettava kuohuntavaihe, jotta pääsette yhteistyövaiheeseen sosiaalisen vuoropuhelun alalla. Avointa koordinointimenetelmää on myös vahvistettava, sillä se on välttämätön lisä Euroopan unionin lainsäädäntöön. Sosiaalipolitiikka ei saa olla pelkkä kokoelma hajanaisia toimia ja tuumia; vaan meidän on vahvistettava talous-, työllisyys- sosiaali- ja ympäristöaloitteiden välistä yhteyttä.
On erittäin tärkeää, että sosiaalipolitiikka kulkee talouspolitiikan kanssa käsi kädessä talouden ja sosiaalisen alan kestävän toipumisen takaamiseksi. Haluan ilmaista selvästi, että vallitsevaa kriisiä ei voida käyttää tekosyynä leikata sosiaalisia menoja. On sanottava, että jos nyt ei ole oikea aika leikata sosiaalisia menoja, niin nyt on oikea aika ryhtyä toteuttamaan välttämättömiä rakenteellisia uudistuksia. Haluan näin ollen onnitella komissiota ja puheenjohtaja Barrosoa, joka näissä monimutkaisissa olosuhteissa on onnistunut saamaan EU:n käsittelemään kriisin ongelmia koordinoidusti ...
(Puhemies keskeytti puhujan)
Jean Lambert
esittelijä. - (EN) Arvoisa puhemies, minulla on myöhemmin myös muutama minuutti puheaikaa ja aion silloin puhua muista tänään käsiteltävistä asioista. Laatimani mietintö koskee erityisesti työmarkkinoilta syrjäytyneiden henkilöiden aktiivisen osallisuuden edistämistä.
Ensinnäkin haluan kiittää kaikkia kollegoja, jotka ovat osallistuneet tähän, ja monia kansalaisjärjestöjä, jotka ovat myös antaneet oman panoksensa.
Olemme kuulleet tänä iltapäivänä, että taantumus lisää syrjäytymisen riskiä, jollemme ole erittäin varovaisia: on kyse henkilöistä, jotka nyt menettävät työpaikkansa ja jotka eivät ehkä palaa takaisin työmarkkinoille lähitulevaisuudessa; henkilöistä, joilla on jo vaikeuksia ja jotka eivät pääse työmarkkinoille; ja sitten tietysti myös niistä henkilöistä, jotka eivät ole edes osa työmarkkinoita. On olemassa riski, että heidät unohdetaan, ja meidän on tiedostettava tämä.
Meidän on tarkasteltava joitakin rakenteellisia esteitä, joita me yhteiskuntana luomme aktiivisen osallisuuden edistämiseksi. Olimme valiokunnassa yksimielisiä siitä, että aktiivisen osallisuuden edistämistoimet eivät saa korvata sosiaalista osallisuutta, sitä suurempaa tunnetta, että sinulla on oma tehtävä yhteiskunnassa. Olemme yleisesti ottaen laajasti yksimielisiä neuvoston ja komission kanssa tästä riittävän toimeentulotuen muodossa, ja tässä mietinnössä käytetään tätä ilmausta.
Puhumme myös vähimmäistoimeentulosta kohdissa, jossa todella tarkoitamme sitä. Ihmiset tarvitsevat vähimmäistoimeentuloa, jotta he voivat elää ihmisarvoista elämää, jotta he voivat valita ja jotta heillä olisi mahdollisuus osallistua aktiivisesti yhteiskuntaan. Tämä on tärkeää heikossa asemassa olevien tukemiseksi, työuran kannalta, hoitoa tarvitseville, niille, jotka tarvitsevat tukea viettääkseen itsenäistä elämää, ja todellakin tämä on tärkeää eläkkeiden tason varmistamiseksi.
Mietinnössä myös todetaan, että on tärkeää, että jäsenvaltiot harkitsevat vähimmäispalkkaa. Työssäkäyvät köyhät ovat jatkuvasti kasvava ongelma Euroopan unionissa.
Mietinnössä käsitellään myös sosiaaliturvajärjestelmiin liittyviä vaikeuksia ja niiden joustamattomuutta erityisesti, kun yritetään saada ihmisiä pysymään työmarkkinoilla, jolloin he saattavat tehdä lyhytaikaista, tilapäistä ja määräaikaista työtä. Sosiaaliturvajärjestelmät eivät aina tällöin jousta riittävästi.
Meidän on myös varoitettava osallisuutta edistävistä toimista, erityisesti niistä, joihin liittyy rangaistuksia, joilla voi olla välillinen vaikutus, esimerkiksi asianomaisten perheisiin, tai kun ihmiset osallistuvat useisiin koulutusohjelmiin saadakseen työtä, jota ei yksinkertaisesti ole olemassa.
Olemme myös yksimielisiä kysymyksistä, jotka liittyvät työmarkkinoihin, joille kaikilla on pääsy. Siksi olemme tuoneet esiin syrjinnän torjunnan ja syrjinnän vastaisen lainsäädännön asianmukaisen soveltamisen, koulutukseen liittyviä kysymyksiä, jotta ihmiset pysyisivät koulussa eivätkä keskeyttäisi sitä, sekä yksilöllisemmän lähestymistavan, jossa otetaan huomioon yksilön tarpeet.
Olemme myös yksimielisiä laadukkaiden palvelujen saannista, sillä nämä ovat erittäin tärkeitä heikossa asemassa oleville ihmisille, joilla on vaikeuksia. Olemme korostaneet paikallisten viranomaisten roolia tässä - ja todellakin yleishyödyllisiä palveluja koskevan puitekehyksen tarvetta - jotta voimme varmistaa, että ihmiset saavat tarvitsemiaan palveluja.
Mielestäni yhtä tärkeää meille on sanavaltaa koskeva kysymys tässä yhteydessä: syrjäytyneet pitäisi myös saada mukaan, kun tarkastelemme toteutettavia toimia ja sitä, täyttävätkö ne todella pitkäaikaistyöttömien, iäkkäiden, nuorten, jotka yrittävät päästä työmarkkinoille, ynnä muiden tarpeita. On erittäin tärkeää, että sanavaltaa koskevaa kysymystä jäsennellään avoimen koordinointimenetelmän avulla, eikä tätä pitäisi unohtaa.
Anne Ferreira
ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon valmistelija. - (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon valmistelijana haluan kiittää Silva Penedaa siitä, että hän toi esiin mietinnössään, ettei komissio ehdottanut konkreettisia toimenpiteitä, joilla olisi otettu huomioon ympäristö- ja ilmastokriisin sosiaaliset ja terveydelliset vaikutukset. Haluan myös kiittää häntä siitä, että hän mainitsi sosiaalitalouden, vaikka pidän valitettavana, että sen roolia suhteessa koheesiopolitiikkaan ja korkeatasoisiin ja muihin kuin vapaasti siirrettäviin työpaikkoihin ei ole korostettu.
Euroopan parlamenttivaalien lähestyessä tähän mietintöön olisi suhtauduttu myönteisemmin, jos tietyt tavoitteet eivät olisi selvästi kärsineet kunnianhimon puutteesta. Voimmeko tyytyä joustoturvaan ja työlainsäädännön vähimmäisstandardeihin? Ei, emme voi. Meidän pitäisi olla huolissamme siitä, että huomenna oikeisto voi hylätä nämä vähimmäisnormit samalla tavalla kuin se on viimeisten viiden vuoden aikana hylännyt yleishyödyllisiä palveluja koskevan direktiivin.
Hyväksymmekö vihdoinkin vähimmäispalkan huomenna? Euroopan kansalaiset ovat vuosia vaatineet vahvaa sosiaalista Eurooppaa. Seuraavan parlamentin on voitava panna käytäntöön mietinnössä ehdotetut eri yhteiskunnalliset parannukset. Toivon, että tämä auttaa saamaan kaikki liikkeelle 7. kesäkuuta.
Monica Giuntini
aluekehitysvaliokunnan lausunnon valmistelija. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, lausunnon valmistelijana haluan erityisesti puhua Euroopan globalisaatiorahastoa koskevista muutoksista ja ilmaista arvostavani komission ehdotusta, joka koski parlamentin kanssa saavutettua yksimielisyyttä ensimmäisessä käsittelyssä.
Olen erityisen iloinen ensinnäkin siitä, että olemme väliaikaisesti laajentaneet mahdollisuutta käyttää EGR-rahastoa, ja tehneet siitä Euroopan talouden elvytyssuunnitelman välineen, jolla vastata maailman rahoitus- ja talouskriisiin ja tukea työpaikkansa menettäneitä työntekijöitä; toiseksi siitä, että olemme vähentäneet tukeen oikeutettujen irtisanottujen työntekijöiden kynnysmäärää 1 000:sta 500:aan; kolmanneksi siitä, että olemme nostaneet EU:n yhteisrahoitusosuutta tietyissä tapauksissa 65 prosenttiin tässä vaiheessa.
Lopuksi toivon, kuten todettiin aluekehitysvaliokunnan lausunnossa, että komissio laatii arvion väliaikaisten toimien vaikutuksista vuoden 2011 loppuun mennessä ja antaa parlamentille tarvittaessa mahdollisuuden tarkistaa lainsäädäntöä.
Cornelis Visser
kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan lausunnon valmistelija. - (NL) Arvoisa puhemies, uudistetun sosiaalisen toimintaohjelman merkitys on selvä, erityisesti nykyisen talouskriisin valossa. Esittelijä Silva Peneda on nähnyt paljon vaivaa mietinnön laatimisessa. Me kulttuuri- ja koulutusvaliokunnassa olemme antaneet oman panoksemme tämän lausunnon muodossa. Olemme korostaneet neljää kysymystä, nimittäin koulutusta ja yrityksiä ja näiden välistä suhdetta, elinikäistä oppimista, monikielisyyden merkitystä ja urheilua.
Ensinnäkin haluaisin keskustella koulutuksen ja yritysten välisestä suhteesta. On tarpeen lisätä yritysten, oppilaitosten, ammattiyhdistysten ja vapaaehtoissektorin välistä vuoropuhelua, jonka tarkoituksena on yksilöidä talouteen liittyviä uusia taitoja. Aikuiskoulutuksella on merkittävä rooli näiden taitojen kehittämisessä.
Koulutuksen sisällön on vastattava ammatillisiin ja käytännön vaatimuksiin. Yliopistojen ja yritysten välistä yhteistyötä on myös edistettävä. Opinto-ohjelmien ja yritysten välille olisi rakennettava siltoja, ja yritysmaailmalla pitäisi olla mahdollisuus täydentää opinto-ohjelmia, tarjota työharjoittelupaikkoja ja järjestää opiskelijoille avointen ovien päiviä.
Elinikäinen oppiminen on myös erittäin tärkeää. Perhe-elämän, työelämän ja oppimisen yhteensovittaminen on tärkeää. Julkisilla ja yksityisillä lastenhoitopalveluilla on myös tärkeä rooli tässä, ja niitä on laajennettava, jotta vanhemmat voivat osallistua koko elinikänsä.
Urheilu on yksi väline, ja haluaisin mainita tämän kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan näkökulmasta, joka myös edistää urheilua. Urheilu myötävaikuttaa oikeudenmukaisuuden, yhteisvastuun, sääntöjen kunnioittamisen ja ryhmähengen kaltaisten arvojen kehittymiseen, ja se on myös tärkeä terveyden kannalta. On tärkeää rohkaista jäsenvaltioita näissä asioissa.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan lausunnon valmistelija. - (EL) Arvoisa puhemies, minä laadin naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan lausunnon Jean Lambertin mietinnöstä työmarkkinoilta syrjäytyneiden aktiivisen osallisuuden edistämisestä. Kiitän esittelijää siitä, että hän oli halukas mahdollisimman suuressa määrin sisällyttämään tekstiin naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan laatiman lausunnon.
Sukupuolten tasa-arvo ja syrjimättömyyden periaatteen kunnioittaminen yleisesti ottaen ovat aktiivisen osallisuuden (työmarkkinoilla) ja siihen liittyvän yhteiskuntaan integroitumisen perusedellytyksiä. Mielestäni on erityisen tärkeää, että korostetaan kaikenikäisten perheenjäsenten tukemista, sukupolvien välistä solidaarisuutta ja apua, jota on annettava heikossa asemassa oleville ryhmille perheen käydessä läpi vaikeita aikoja, jotta se voi olla hyödyksi yhteiskunnalle kaikkina aikoina ilman, että vaikeat olosuhteet jättävät merkkinsä. Siksi siirtyminen tilanteesta toiseen on erittäin tärkeää, ja sitä on tuettava käyttämällä valtion, sosiaalitoimistojen, työmarkkinaosapuolten ja vapaaehtoissektorin tarjoamia keinoja, jotta yhteiskunnassa koetaan solidaarisuutta ja keskinäistä vastuuta yhteiskunnan kaikista jäsenistä.
Toivon, että Jean Lambertin mietintö vauhdittaa päätöslauselmaesitystä. Myös minun ryhmäni teki muutoksia mietintöön, joten siinä ei mainita pelkästään toimeentulotuki vaan myös yleinen tuki, joilla varmistetaan kunnolliset elinolosuhteet työmarkkinoille osallistuville sekä suurille että pienille ja niille, jotka eivät osallistu työmarkkinoille.
Othmar Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, keskustelemme nyt kolmesta mietinnöstä. Euroopan kansanpuolueen ryhmä (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraatit ovat antaneet esittelijöille kahden mietinnön aiheet ja vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä yhden mietinnön aiheen. Tämä osoittaa selvästi, että Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattisella ryhmällä ei ole yksinoikeutta sosiaalipoliittisiin aiheisiin, vaan että nämä aiheet koskevat meitä kaikkia.
PPE-DE-ryhmän varapuheenjohtajana haluaisin erityisesti kiittää Silva Penedaa ja Gabriele Stauneria heidän työstään, sillä he ovat sosiaalisen markkinatalouden eurooppalaisen sosiaalisen mallin ja elämäntyylin uskottavia edustajia ja mestareita syvän sosiaalisen vuoropuhelun ryhmässä. Näillä mietinnöillä pitäisi varmistaa, että Euroopan unionin politiikka voi reagoida tehokkaasti taloudellisiin ja sosiaalisiin haasteisiin. Niiden tarkoitus on antaa useammalle ihmiselle mahdollisuuksia, parantaa laadukkaiden palvelujen saatavuutta ja osoittaa solidaarisuutta niille, joihin muutoksilla on kielteisiä vaikutuksia.
Kaiken sen, mitä haluamme yhteisöltä, pitää myös miellyttää enemmistöä kotona, sillä meillä ei ole valtuuksia tehdä kaikkea sitä, mitä ihmiset odottavat meiltä. Valitettavasti emme voi sosiaalipolitiikan alalla tehdä vielä kaikkea. Lissabonin sopimus on kuitenkin suuri askel eteenpäin. Täystyöllisyydestä tulee tavoite, kestävästä sosiaalisesta markkinataloudesta tulee Euroopan sosiaalinen ja taloudellinen malli ja sosiaaliset perusoikeudet vahvistetaan perustamissopimuksessa.
Meillä on kuitenkin liian vähän valtaa ja liian vähän rahaa. Näin ollen pyydän komissiota antamaan liiketoimiveroa koskevan ehdotuksen vuoden loppuun mennessä ja esittämään konkreettisen eurooppalaisen aloitteen, jolla on kaksi tavoitetta. Ensinnäkin käyttää varoja kestävien työpaikkojen luomiseen, sillä toimilla, joilla luodaan työpaikkoja, luodaan sosiaalista vakautta ja turvallisuutta. Toiseksi esittää selkeää eurooppalaista hanketta koskeva ehdotus keväällä pidettävää G20-huippukokousta varten.
Nyt maailmanlaajuisen rahoitus- ja talouskriisin takia irtisanottuja työntekijöitä voidaan myös tukea, ja olemme nostaneet yhteisrahoitusta 65 prosenttiin.
Vaikka parannuksille on vielä tilaa, miltä tulevaisuus näyttäisi ilman eurooppalaista sosiaalista malliamme? Meidän on vahvistettava sitä - kuten Silva Peneda kehottaa - vahvistamalla työlainsäädäntöä, kehittämällä työhön liittyvien oikeuksien vähimmäisnormeja, torjumalla syrjintää, vahvistamalla sosiaalista koheesiota, nykyaikaistamalla sosiaaliturvajärjestelmiä, torjumalla köyhyyttä, tukemalla itsenäistä ammatinharjoittamista ja vahvistamalla rakennerahastoja. Otamme askeleen eteenpäin, mutta meillä on vielä paljon tehtävää.
Jan Andersson
PSE-ryhmän puolesta. - (SV) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, keskityn kokoukseen, josta piti tulla huippukokous, mutta josta ei tullutkaan huippukokous.
Jean-Claude Juncker sanoi eilen, että olemme siirtymässä rahoitus- ja talouskriisistä sosiaaliseen kriisiin. Olemme siirtymässä myös työllisyyskriisiin. Seuraavina vuosina työttömyysprosentti tulee olemaan korkeampi, noin vuoden päästä EU:ssa tulee olemaan noin 26 miljoonaa työtöntä.
Tilanne on tällainen, ja näissä olosuhteissa neuvosto ja keskusta- ja oikeistohallitukset päättävät kutistaa työllisyyshuippukokouksen troikan kokoukseksi. Useat johtajat eivät osallistu tähän kokoukseen. Tämä osoittaa, että neuvosto ja hallitukset eivät pidä työllisyyttä koskevaa kysymystä ensisijaisena. Yhdyn komission puheenjohtajan Barroson näkemykseen. Komissio halusi huippukokouksen. Onko tämä väistämätön kehitys? Ei, ei ole. On tehtävä enemmän ja tehostettava koordinointia, ja jotain on tehtävä heti. Kyse on pitkäaikaisista ympäristön kannalta järkevistä sijoituksista, jotka myös tarjoavat työtä lyhyellä aikavälillä. Kotien energiatehokkuuden parantaminen tarjoaa nyt työtä ja tekee kodit paremmiksi tulevaisuutta ajatellen. Kyse on elinikäisestä oppimisesta, joka ei ole koskaan täyttänyt Euroopan lujittamista tulevaisuutta varten koskevaa tavoitetta. Jos teemme näin nyt, ihmiset saavat tarvittavaa koulutusta ja Eurooppa vahvistuu tulevaisuutta varten ja työttömyys laskee. Ne voidaan korvata nuorilla, jotka opiskelevat ja jotka saavat jalansijaa työmarkkinoilla, sen sijaan, että he joutuisivat työttömiksi. Voimme sijoittaa kulutustukeen, kun kyse on huonoimmassa asemassa olevista ryhmistä - eläkeläisistä, opiskelijoista ja työttömistä. Tämä lisää työpaikkoja ja lisää kulutusta.
Liikkuvuus on tärkeää, kuten Prahassa järjestetyssä kokouksessa todettiin. Liikkuvuus on tärkeää - erittäin tärkeää - sekä ammatillinen että maantieteellinen liikkuvuus, mutta jos emme takaa yhdenvertaista kohtelua, yhtäläisiä edellytyksiä ja oikeutta lakkoilla yhdenvertaisen kohtelun saavuttamiseksi Euroopan työmarkkinoilla, protektionismi lisääntyy. Näin ollen komissiolla on velvollisuus muuttaa lähetettyjä työntekijöitä koskevaa direktiiviä.
Yhteenvetona totean, että jotain voidaan tehdä nyt, työttömyyttä voidaan vähentää, Eurooppaa voidaan vahvistaa tulevaisuutta varten. Nämä kaksi liittyvät toisiinsa, mutta aivan liian vähän tehdään tällä hetkellä.
Ona Juknevičienė
Hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, haluan vilpittömästi onnitella kaikkia mietinnöstä, jota me voimme todella kutsua Euroopan kansalaisten mietinnöksi. Eurooppalaiset kysyvät usein, mitä me teemme Euroopan parlamentissa, mitä teemme heidän hyväksi.
Mielestäni tämä on yksi niistä mietinnöistä, joiden on tarkoitus auttaa ihmisiä, ja haluan siksi onnitella kaikkia kollegoitani, Gabriele Stauneria, komissiota ja neuvostoa yksimielisyyden saavuttamisesta ensimmäisessä käsittelyssä. Tämä mietintö hyväksytään huomenna erityisen kiireellisessä menettelyssä, ei pelkästään siksi, että se on tärkeä ihmisille vaan koska tämä rahasto on nyt suunniteltu kriisiä varten, jotta työpaikkansa menettäneet ihmiset voivat saada tukea.
Minulla on vain yksi kysymys. Onko tämä mietintö todella valmistelu ihmisiä varten ja tavoittaako apu heidät? Kuten muistatte, arvoisa komission jäsen, valiokuntamme suuren keskustelun aikana me, Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä, sanoimme tukevamme tätä ihmisille tarkoitettua tukea, kunhan se ei päädy byrokraateille tai muille rakenteille.
Valitettavasti vuoden kokemus on opettanut minulle, että omassa kotimaassani Euroopan globalisaatiorahastoa käytetään samalla tavalla kuin Euroopan sosiaalirahastoa, nimittäin uudelleenkoulutukseen. Sitä käytetään vain vähän tai ei lainkaan muihin aiottuihin toimiin. Tarvitsemme rahaa, jotta voimme saavuttaa ihmisiä ja tukea heitä. On väärin, että hallinto, työ- ja koulutuskeskukset ottavat rahat itselleen, kouluttavat ihmisiä, mutta tämän jälkeen ihmiset eivät löydä työtä.
Haluan kiinnittää huomionne tähän, arvoisa komission jäsen, jotta tarkistatte, toimiiko tämä asetus asianmukaisesti jäsenvaltioissa. Onko tämä asetus siirretty asianmukaisesti kansalliseen lainsäädäntöön? Usein lainsäädäntö ei salli asetuksen täytäntöönpanoa.
Te sanotte, että tämä on jäsenvaltioiden hallitusten asia, mutta minä sanon, ettei ole! Ihmiset valitsivat meidät; emme ole hallitustemme edustajia. Meidät valittiin puolustamaan Euroopan kansalaisten etuja, puolustamaan kansojemme etuja ja varmistamaan, että rahat käytetään ihmisten, eikä byrokraattien, hyväksi.
Brian Crowley
UEN-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, kiitän esittelijöitä siitä valtavasta työstä, jota he ovat tehneet laatiessaan mietintöjä, jotka tulevat, kuten totesimme aiemmin, tärkeään ihmisten etsiessä vastauksia ja ideoita siitä, miten edetä.
Oletan, että nämä voidaan jakaa monin eri tavoin neljään eri alaan, jotka kuitenkin liittyvät toisiinsa. Ensinnäkin koulutuksen ala, olipa kyse elinikäisestä oppimisesta, nykyisten taitojen parantamisesta tai uusien taitojen hankkimisesta.
Toiseksi koko innovoinnin ala. Mietitään, mistä työpaikat tulevat tulevaisuudessa ja varmistetaan, että ihmisellä on tarvittavat taidot ja tarvittava koulutus.
Kolmanneksi koko kestävyyden ala. Ihmisille, joilla on jo työpaikka, annetaan turvaa ja tukea sen varmistamiseksi, että he eivät menetä työpaikkaansa eivätkä joudu uudelleenkoulutukseen ja parantamaan taitojaan yhden tai kahden vuoden ajan saadakseen muuta työtä; kyse on jo olemassa olevien työpaikkojen säilyttämisestä.
Neljänneksi yritetään ennakoida, jos tämä on mahdollista, mihin suuntaan tulevaisuudessa mennään.
Jos kollegat palauttavat mieleen 1990-luvun alun, jolloin meillä oli Delorsin suunnitelma ja sosiaalipakettia koskeva valkoinen kirja ja niin edelleen; tätä pidettiin uraauurtavana ja innovatiivisena. Se sisälsi monta vaikeaa asiakirjaa ja monta vaikeaa ajatusta, joita monet, erityisesti teollisuuden alan ihmiset, vastustivat, mutta myös moni ammattiyhdistyshenkilö vastusti.
Jos kokemuksemme vuodesta 1994 lähtien voi osoittaa meille jotain, niin sen, että meidän on ensinnäkin varmistettava. että sosiaalipolitiikan perustana on tuottaa tuloksia ihmisille - ei pelkästään manipuloida lukuja, vaan todellakin parantaa ihmisten elämää.
Toiseksi, se osoittaa, että hyvästä koulutuksesta ja hyvistä taidoista riippumatta, on ihmisiä, jotka jäävät työttömiksi, ja heille on taattava turvaverkko ja annettava turvaa, jotta he saisivat asianmukaisen ja kunnollisen elintason.
Kuten puheenjohtaja Barroso aivan oikein mainitsi, vaikka monissa maissa on ollut korkea työllisyysaste viime vuosina, monet vammaiset - kaiken kaikkiaan 74 prosenttia - olivat työttömiä koulutukseen pääsystä huolimatta psykologisten esteiden takia.
Olen pahoillani, että olen puhunut näin pitkään, mutta haluan lopuksi todeta lyhyesti lainaamalla vanhaa sanontaa: "jos annat miehelle kalan, hänellä on ruokaa päiväksi, mutta jos opetat hänet kalastamman, hänellä on syötävää loppuelämäkseen".
Jean Lambert
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin ottaa esiin joitakin näkökohtia työllisyyden kannalta - eikä vähinten asiayhteyden kannalta, kun otetaan huomioon, että kevään huippukokousta pidettiin joskus "kestävän kehityksen huippukokouksena" - ja yhdistää tämä viime vuoden lopussa annettuun komission asiakirjaan uusista taidoista ja työpaikoista. Asiakirjassa mainittiin, että siirtymisellä vähähiilisiin talouksiin olisi tärkeä vaikutus työllisyyteen. On erittäin tärkeää, että muistamme sen, ja pidämme sen mielessä paraikaa käymässämme yleisessä keskustelussa.
Haluaisin, että tämänhetkisistä työllisyyttä koskevista huolenaiheista saataisiin aikaan erittäin yhtenäinen paketti, joka koskisi uusia teollisuusaloja ja uusia sijoituksia. Emme pysty näkemään tätä tällä hetkellä. Aurinkoenergiatekniikka on tällä hetkellä erinomainen esimerkki. Osassa Saksaa sitä kehitetään, mutta samanaikaisesti aurinkoenergia-alan työpaikkoja katoaa Espanjassa ja tuulivoimala-alan työpaikkoja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Juuri kun etsimme uusia taitoja uusien teknologioiden alalla, vaarana on, että menetämme ne, koska meiltä puuttuu selvä sijoitusstrategia ja todellakin selvä taitojen kehittämisen strategia.
Näin ollen, kun puhumme muun muassa uudelleenkoulutukseen ja taitojen kehittämiseen liittyvistä lukuisista aiheista, meidän pitäisi myös tarkastella niin kutsuttua Just Transition -ohjelmaa, jonka ILO, ITUC ja YK ovat kehittäneet, koska taidot, joita tavoittelemme tällä hetkellä, alkavat muuttua. Meidän on kehitettävä niiden taitoja, joilla on yhä luku- ja laskutaitoon sekä todellakin tietotekniikkaan liittyviä ongelmia, mutta tavoittelemme myös poikittaistaitoja - jotka on myös mainittu komission asiakirjassa. Meidän pitäisi myös harkita, mitä teemme aloille, jotka ovat olleet orpoja aloja taitojen kehittämisen osalta - tällä hetkellä ainakin hoitoala - ja todella miettiä, miten voimme varmistaa yhtäläiset mahdollisuudet alalla.
Gabriele Zimmer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kollegani työllisyys- ja sosiaaliasioiden valiokunnassa ovat osuneet arkaan kohtaan mietinnöissään ja ovat tehneet selväksi, että jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin yhteinen toiminta on tärkeää sen varmistamiseksi, että maailmanlaajuisen talous- ja rahoituskriisin seurauksia eivät joudu maksamaan ne, joihin kriisi eniten vaikuttaa, nimittäin yhteiskunnallisen asteikon alimmalla tasolla olevat.
Olen siksi myös erittäin pettynyt siihen, että seitsemäntenä toukokuuta pidettävä niin kutsuttu työllisyyshuippukokous on itse asiassa pelkästään farssi ja jokaiselle meille, jotka kannamme vastuuta Euroopan unionissa, on erittäin kiusallista, että tätä kokousta kutsutaan huippukokoukseksi. Mielestäni tämä osoittaa selvästi, että nykyisessä politiikassa ei näy, että voimme torjua talous- ja rahoituskriisiä ainoastaan, jos samalla torjumme köyhyyttä, sosiaalista syrjäytymistä, työpaikkojen menetyksiä ja kaikkialla tapahtuvaa työnormien heikkenemistä.
Komissio esitti hiljattain työllisyyskehitystä ja työllisyystilannetta koskevia huolestuttavia lukuja sekä Euroopan unionissa että euroalueella. Nyt on johdonmukaisen toiminnan aika! Julkisten palvelujen - vanhuuseläkkeiden kaltaisten turvajärjestelmien - yksityistäminen on lopultakin lopetettava. En vieläkään ymmärrä, miksi komissio ja neuvosto kehottivat vielä maaliskuun huippukokouksessa jäsenvaltiota yksityistämään eläkejärjestelmiä ja luomaan eläkerahastoja. Tämä on erittäin haitallista - tämän seurauksena yhä useampi henkilö vajoaa köyhyyteen, ja tämä lisää vanhuusiän köyhyyttä koskevaa ongelmaa.
Tarvitsemme köyhyyden vastaisia sosiaaliturvajärjestelmiä, tarvitsemme yhteiskunnallista sopimusta Euroopalle, kuten eurooppalaiset ammattiyhdistykset ovat vaatineet. Köyhyyden torjunta voisi olla todella humanitaarinen tapa aloittaa talous- ja rahoituskriisin torjunta maailmanlaajuisesti, ja Euroopan unionilla on velvollisuus tehdä näin.
Derek Roland Clark
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, jos globalisaatio aiheuttaa irtisanomisia, tulot vähenevät, eikä globalisaatiorahastolla ei ole varoja, joita se haluaa käyttää. Älkää torjuko globalisaatiota; liittykää siihen edistämällä kilpailua EU:ssa ja oppikaa, miten kilpailla maailmanmarkkinoilla.
Haluatte uudistaa sosiaalisen toimintaohjelman työaikadirektiivillä, jolla on kaksi tavoitetta. Ensinnäkin sen piti lisätä työpaikkoja rajoittamalla työaikaa, jotta yritykset olisivat palkanneet uusia työntekijöitä, mutta uudet työntekijät merkitsevät uusia sosiaaliverokustannuksia, joten yksikkökustannukset nousevat. Pienistä yrityksistä tulee kilpailukyvyttömiä ja ne menettävät tilauksia, mikä johtaa lyhennettyyn työaikaan tai jopa liiketoiminnan lopettamiseen. Työntekijöillä ei sitten enää ole työpaikkoja. Miten sosiaalista tämä on?
Toiseksi tarkoitus oli lisätä perheen kanssa vietettävää aikaa, mutta mitä hyötyä siitä on, jos kotiin vietävä palkka on tällöin riittämätön? Miten sosiaalista on, jos perheeltä riistetään elämän hyviä asioita? Antakaa ihmisten keksiä omat pelastuskeinonsa. Monissa maissa on otettu käyttöön vähimmäispalkka, ja minä kannatan sitä. Emme halua, että ihmisten yhteiskunnallista tyytymättömyyttä käytetään hyväksi, mutta EU on nyt tuhonnut jopa tämän oman toimielimensä avulla: Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen Lavalia ja muita tapauksia koskevat päätökset ovat tuhonneet jäsenvaltioiden vähimmäispalkkapolitiikan. Miten sosiaalista on kumota tavat, joilla kansalliset parlamentit ovat yrittäneet suojella työntekijöitä? Näillä toimilla yritetään vain luoda neuvostotyylinen komentotalous, ja me kaikki tiedämme, miten hyvin se toimi.
Carl Lang
(FR) Arvoisa puhemies, "erehtyminen on inhimillistä, virheessä pysyminen pirullista". Kun kuuntelen tämänpäiväisiä keskusteluja, voin vain todeta, että kriisin valtavista taloudellisista, rahoituksellisista, sosiaalisista ja väestörakenteeseen liittyvistä vaikutuksista huolimatta, Euroopan toimielimet ja valtioiden tai hallitusten päämiehet eivät ole täysin ymmärtäneet tragedian koko laajuutta ja meihin kohdistuvia vaikutuksia.
Minuutti sitten kuulin, että neuvoston puheenjohtaja kertoi meille, että työttömien on voitava parantaa taitojaan ja että meidän on motivoitava ihmisiä enemmän työnhaussa. Uskotteko todella, että sadat tuhannet tämän kriisin työttömät uhrit ovat tässä tilanteessa, koska he ovat työkyvyttömiä? Kaikki tämä on selvästi ideologisen ja opillisen valinnan, eräänlaisen ryhmänajattelun, talousteorian tulosta, toisin sanoen vapaita markkinoita ja vapaata kauppaa koskevan talousteorian tulosta.
Lopuksi haluan todeta, että Euroopan unioni, joka edistää pääoman, tavaroiden, palvelujen ja ihmisten vapaata liikkuvuutta koskevaa käsitettä, haluaisi globalisoida tämän taloudellisen valinnan, tämän opin; tämä on kuitenkin taloudellisesti ja sosiaalisesti rikollista. Meidän on saatava aikaan maailmanlaajuista kansainvälistä kilpailua.
Jos emme pysty panemaan täytäntöön sosiaalisen mieltymyksen politiikkaa taloudellisen mieltymyksen avulla, sosiaaliturvapolitiikkaa taloudellisen turvallisuuden avulla, jos emme pysty soveltamaan kaupan suojaa koskevaa politiikkaa, niin hyvät parlamentin jäsenet, me jätämme jäljellä olevat maanviljelijämme, käsityöläisemme ja teollisuudenalamme globalisaatioviidakkoa koskevan lain armoille.
Tässä parlamentissa on liberaaleja globalisteja, sosialisti-globalisteja ja alter-globalisteja. Olen ylpeä siitä, että kuulun globalisaation vastustajiin, jotka haluavat palata yhtenäismarkkinoihin, soveltaa kansallisen ja yhteisön etuuskohtelun sääntöä, sekä kansallisen ja yhteisön suojelun sääntöä kansalaistemme palvelemiseksi.
Elisabeth Morin
(FR) Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että olen täällä tänään puolustamassa Euroopan globalisaatiorahaston uudistamista, koska katson, että rahoitus- ja talouskriisin ja siitä johtuvan sosiaalisen kriisin takia on tärkeää puolustaa työpaikkoja.
Jos aiomme puolustaa työtekijöidemme tulevaisuutta, meidän on tietenkin tarjottava heille ammatillista liikkuvuutta, jotta he voivat paremmin sopeutua yritysten muuttuviin tarpeisiin sekä nyt että tulevaisuudessa. Talouden elpyminen, työllisyyden tulevaisuus, maittemme kilpailukyky, nämä kaikki riippuvat työntekijöiden taitojen kehittämisestä, sillä he asettavat vaatimukset yrityksillemme.
Ensimmäinen askel sosiaalisen syrjäytymisen torjunnassa on tietysti työmarkkinoille osallistuminen. Meidän on edistettävä tätä sosiaalista mallia ja tehtävä yhteistyötä tämän "inhimillisen" pääoman edistämiseksi. Kaikilla työntekijöillä on oikeus työhön.
Meidän poliittista tehokkuuttamme mitataan sillä, miten nopeasti toteutamme toimia sen varmistamiseksi, että liikkuvuudesta, mukautumiskyvystä ja hankitun kokemuksen validoinnista voi tulla voimakas keino Euroopan maiden kaikille miehille ja naisille tulevaisuudessa, kaikille yritystemme palveluksessa oleville miehille ja naisille. Tästä me välitämme, ja nämä seikat ovat ohjanneet työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan työtä.
Jean Louis Cottigny
- (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, uskon, että komission jäsen Špidla oli oikeassa ehdottaessaan, että meidän työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnassa pitäisi tarkistaa Euroopan globalisaatiorahastoa (EGR), joka aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2007.
Parlamentin pitäisi hyväksyä tämä ehdotus sellaisenaan, sillä siinä pyritään laajentamaan EGR:n soveltamisalaa talous- ja rahoituskriiseihin. Valiokuntamme puheenjohtaja, Jan Andersson, oli oikeassa ehdottaessaan tekstiä, jonka työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan jäsenten laaja enemmistö hyväksyi, ilmaistaakseen kaikille valiokunnille, erityisesti budjettivaliokunnalle, että oli tärkeää kommunikoida jäsenvaltioiden kanssa, jotta jokaiselle työntekijälle, jokaiselle ammattiyhdistyksen jäsenelle ja jokaiselle kansalaiselle voidaan kertoa tämän omalla kielellä tämän eurooppalaisen rahaston olemassaolosta.
Tämän kolmikantakokouksen ansiosta ja koska työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan suuri enemmistö hylkäsi kaikki tarkistukset, voimme olla ylpeitä itsestämme seuraavista syistä: EU:n 65 prosentin yhteisrahoitusosuus ja jäsenvaltioiden 35 prosentin yhteisrahoitusosuus; irtisanomisten määrää, jotta Euroopan globalisaatiorahastoa voidaan hyödyntää, alennettiin 500 työntekijään; irtisanomiset otetaan huomioon siitä hetkestä, jona yritys ilmoittaa irtisanomissuunnitelmastaan; eurooppalaisesta rahastosta annettava tuki talouskriisin seurausten vuoksi; poikkeustapaukset, joissa rahastosta voidaan antaa tukea; ja lopuksi EGR-tuen käyttöajan pidentäminen 24 kuukauteen.
Valiokuntamme oli oikeassa, mutta meidän on mentävä pidemmälle. Haluan pyytää kaikkia jäsenvaltiota tekemään kaikkensa sen varmistamiseksi, että jokainen työntekijä, joka on vaikeuksissa, voi hyötyä näistä säännöksistä mahdollisimman nopeasti. Pyydän komission jäsentä Špidlaa, että tätä tarkistusta voidaan soveltaa 1. päivästä toukokuuta 2009, mikäli suuri enemmistö hyväksyy tämän ehdotuksen huomenna ensimmäisessä käsittelyssä. Kruunatkaamme lainsäädäntökautemme hyväksymällä tämän Euroopan globaalirahastoa koskevan tarkistuksen, jonka avulla voimme auttaa vaikeuksissa olevia työntekijöitämme.
Mitä irtisanottu työntekijä haluaa? Hän haluaa tietää, minkälainen hänen elämänsä on kuukauden lopussa. Hän haluaa tietää, mitä hän tekee huomenna. Hän haluaa tietää, voiko hän käyttää työssään hankkimiaan tietoja. Hän saattaa tarvita lisäkoulutusta voidakseen edetä tulevaisuuteen.
Tämän lainsäädäntökauden lopussa haluan siksi kohdistaa sanani kaikille työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan jäsenille riippumatta siitä, kummalla puolella he istuvat: varmistakaa, että tätä tekstiä voidaan soveltaa välittömästi.
Elizabeth Lynne
(EN) Arvoisa puhemies, aktiivista osallisuutta koskevan mietinnön varjoesittelijänä keskityn pääasiassa siihen. Haluaisin onnitella Jean Lambertia, kyseisen mietinnön esittelijää. Hän on saanut aikaan erinomaisen mietinnön. Olen iloinen, että useimmat tarkistuksistani menivät valiokunnassa läpi, erityisesti syrjimättömyyttä koskevat. Kuten tiedätte, se on lähellä sydäntäni.
Ihmiset syrjäytyvät työmarkkinoilta monista syistä, mutta minusta on täysin uskomatonta, että sitä tapahtuu edelleen vammaisuuden, iän, uskonnon tai vakaumuksen tai sukupuolisen suuntautumisen perusteella - huolimatta vuonna 2000 annetusta työllisyysdirektiivistä. Ongelma on se, että sitä ei ole pantu asianmukaisesti täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa, ja meidän on oltava vielä valppaampia varmistaessamme, että valvomme sitä asianmukaisesti.
Olen myös iloinen, että tarkistukseni pakollisesta eläkkeellejäämisiästä hyväksyttiin. Minusta on aina ollut väärin, että tietyn iän saavuttaneet heitetään roskakoriin. Se johtaa myös syrjäytymiseen, että vaikka ihmisiä ei ole suljettu pois työstä, mutta he eivät kuitenkaan voi työskennellä, koska työ ei ole saatavilla, kuten sen pitäisi olla. Siksi olen iloinen, että valiokunta hyväksyi myös tarkistukseni, jossa pidetään myönteisenä uutta kattavaa direktiiviä syrjinnän torjumiseksi.
Pidän kuitenkin valitettavana, että PPE-DE-ryhmä on esittänyt vaihtoehtoisen päätöslauselman. Mielestäni se on tehty pääasiassa siksi, että voidaan poistaa kaikki viittaukset uuteen direktiivin syrjinnän torjumiseksi, koska tiedän, että useimmat heistä vastustavat sitä. Minusta on hämmästyttävää, että kukaan haluaa kieltää ihmisiltä heidän perusoikeutensa EU:n tasolla vain heidän ikänsä, vammaisuutensa, uskontonsa tai vakaumuksensa tai sukupuolisen suuntautumisensa takia.
Muita aloja, joita pyrin käsittelemään, olivat taloudellisista syistä tapahtuvan maahanmuuton ja turvapaikan hakemisen harhaanjohtava sekoittaminen toisiinsa sekä näiden molempien sekoittaminen laittomaan maahanmuuttoon. Mielestäni esimerkiksi turvapaikanhakijoiden pitäisi antaa työskennellä sillä aikaa, kun he odottavat turvapaikkahakemuksensa käsittelyä. Sillä poistettaisiin heidän riippuvuutensa etuuksista. Meidän on myös tehtävä enemmän sopeuttaaksemme mielenterveysongelmista ja alkoholi- tai huumeongelmista kärsivät ihmiset.
Lopuksi muutama sana Euroopan globalisaatiorahastosta. Olen iloinen, että saimme sen nopeasti päätökseen. On tärkeää, että kyseisen rahaston toimivaltaa laajennetaan sisällyttämään globalisaation takia irtisanottujen työntekijöiden lisäksi myös työntekijät, jotka on irtisanottu taloustaantuman vuoksi, ja että tarvittavien irtisanomisten määrä olisi 500 1 000:n sijasta. Tämä on erittäin tärkeää ihmisille Länsi-Midlandsin vaalipiirissäni sekä muualla Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Ewa Tomaszewska
(PL) Arvoisa puhemies, köyhyysriski koskee 16 prosenttia unionin kansalaisista. Kriisi aiheuttaa monia joukkoirtisanomisia. Työn puute on ankaran köyhyyden tärkein syy. Köyhyys edistää sosiaalista syrjäytymistä ja rajoittaa koulutuksen ja terveydenhoidon saatavuutta. Talouskriisistä huolimatta haluamme säilyttää Euroopan sosiaaliset mallit, joilla edistetään sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja solidaarisuutta, ja tämä sisältää köyhyyden torjunnan. Taloudellisella riippumattomuudella taataan ihmisarvo. Siksi on niin tärkeää suojella työpaikkoja ja tuloja ja myös parantaa ammatillista pätevyyttä, mikä lisää liikkuvuutta työmarkkinoilla.
Yksi asia, jonka ansiosta tunnemme, että voimme todella hallita omaa elämäämme, on kyky osallistua päätöksentekoon. Siksi on olennaisen tärkeää kunnioitta työmarkkinaosapuolten mielipiteitä, työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua koskevaa prosessia, ryhmäsopimuksia ja työmarkkinaosapuolten välistä sovittelua. Meidän pitäisi tehdä yhteistyötä varmistaaksemme, että on olemassa sellaiset olosuhteet, joiden ansioista ihmiset voivat ansaita tarpeeksi osallistuakseen yhteiskuntaelämään ja elättääkseen perheensä, erityisesti, jos heillä on monta lasta. Meidän pitäisi myös puuttua syrjintään työmarkkinoilla erityisesti, jos se koskee vammaisia ihmisiä. Poliitikot voitaisiin asettaa syytteeseen siitä, että kriisin aikana on käytetty tuskin kolmea prosenttia Euroopan globalisaatiorahastosta käytettävissä olevista rahoista. Onnittelen esittelijöitä.
Sepp Kusstatscher
(DE) Arvoisa puhemies, Lissabonin ohjelmassa säädettiin eurooppalaisesta kodista, joka rakennetaan kolmelle pilarille: taloutta, sosiaaliasioita ja ympäristöä koskeville pilareille. Olemme usein arvostelleet sitä, että taloudellista pilaria yliarvostetaan suhteessa kahteen muuhun. Sosiaalisella ohjelmalla on vahvistettu huomattavasti sosiaaliasioita koskevaa pilaria. Siksi kiitämme esittelijää José Albino Silva Penedaa ja työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan enemmistöä.
Meillä on nyt käsiteltävänämme asiakirja, joka on huomattavasti parempi kuin komission alkuperäinen epäselvä ehdotus. Me vihreät teimme työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnassa yli 40 tarkistusta ja edistimme siten sosiaalipoliittisten ydinlausuntojen parantamista konkreettisemmin. Sosiaalipolitiikkaan kuuluu enemmän! Sen on koostuttava enemmästä kuin vain muutamasta yleisestä vaatimuksesta luoda lisää työpaikkoja. Siihen on kuuluttava tavaroiden oikeudenmukaisempi jakaminen, köyhyyden torjuntaan sitoutuminen, tehokas sukupuolten tasa-arvo, yhteiskuntaan integroituminen syrjäytymisen sijasta, kansainvälinen solidaarisuus, rakenneuudistus, perusoikeuksien ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen - myös maahanmuuttajien osalta - terveydestä ja ympäristöstä huolehtiminen, jotta työ- ja elinoloja voidaan parantaa, ja lopuksi siihen on kuuluttava selkeät EU:n direktiivit, joita Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ei voi heikentää.
Paljon siitä sisältyy nyt tähän mietintöön, josta äänestetään tämän parlamentin viimeisen täysistunnon aikana. Voimme vain toivoa, että myös neuvosto ja komissio suhtautuvat näihin vaatimuksiin vakavasti. Vain siten voidaan rakentaa sosiaalinen ja vakaasti yhdentynyt Eurooppa, Eurooppa, jota EU:n kansalaiset odottavat ja jonka ne hyväksyvät tyytyväisinä.
Roberto Musacchio
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, keskityn Euroopan globalisaatiorahastoon. Keskustelemme tästä rahastosta keskellä erittäin voimakasta ja dramaattista taloudellista ja sosiaalista kriisiä, kuten muut jäsenet ovat jo maininneet. Vaikka on hyvä ajatus, että rahastoa käytetään suoremmin osana toimenpiteitä, joilla pehmennetään työttömyyden iskua, kuten olemme sanoneet, meidän on keskusteltava perusteellisemmin sen asemasta ja kriisin nujertamiseen tarvittavien välineiden puitteista.
Ensiksi meidän on huolehdittava sen varmistamisesta, että hätätilanne ei laajene, ja tehtävä siten esimerkiksi selväksi, että kukaan, joka saa julkista rahaa EU:lta, ei saa irtisanoa työntekijöitä. Tarvitsemme sitten myös eurooppalaisia kriisinhallintatoimenpiteitä, joilla ohjataan rakenteellisia valintoja tässä autoalan erityisessä käännekohdassa. Tämä koskee Italiaa ja suhdettamme Yhdysvaltoihin ja Saksaan. Toiseksi tarvitsemme teollisuus- ja ympäristöpolitiikkaa, mutta myös koheesiopolitiikkaa, joilla polkumyynti Euroopassa lopetetaan.
Kolmanneksi, resurssit ovat surullisen riittämättömiä, erityisesti verrattuna esimerkiksi Yhdysvaltain hallituksen tarjoamiin resursseihin. Puskureista ei ole hyötyä: tarvitsemme jyrkkää muutosta politiikassa.
Kathy Sinnott
(EN) Arvoisa puhemies, pidän myönteisenä muutoksia Euroopan globalisaatiorahastoon. Vaikka tämän rahaston tukikelpoisuutta koskevien irtisanomisten määrän vähentäminen 1 000:sta 500:aan onkin parannus, suurella määrällä syrjitään edelleen pieniä maita ja työntekijöitä, joiden työpaikkojen menetys koskee pienempiä määriä.
Minun vaalipiireissäni ne, jotka ovat menettäneet työpaikkansa kahden yhtiön - Waterford Crystal ja Dell - sulkemisen takia, voisivat saada tukea. Se on oikein hyvä, ja kehotan Irlannin hallitusta hakemaan välittömästi heidän puolestaan rahoitusta. Tuhannet ovat kuitenkin menettäneet työpaikkansa maailmanlaajuisten taloudellisten olojen takia, ja on epäoikeudenmukaista, että he eivät ole tukikelpoisia, koska he eivät ole työskennelleet suurissa monikansallisissa yrityksissä vaan pienissä ja keskisuurissa yrityksissä.
Ehdotan, että voisimme tehdä tästä järjestelmästä oikeudenmukaisemman joko hylkäämällä 500 työpaikkaa koskevan lukumääräisen kriteerin tai tarkastelemalla työpaikkojen menetystä luokittain tai alueittain eikä yhtiöiden perusteella. Siten voisimme laajentaa tätä rahoitusta 500 työntekijään, jotka ovat menettäneet työpaikkansa maanviljelyn, elintarvikejalostuksen ja tietotekniikan kaltaisilla aloilla tai tietyillä alueilla, kuten Tipperaryssä, Waterfordissa, Limerickissä, Corkissa tai Kerryssä.
Toinen este työntekijöille, jotka yrittävät saada tukea globalisaatiorahastosta, on se, että se on vain sellaisten työntekijöiden käytettävissä, joiden hallitus on halukas hakemaan sitä ja maksamaan kansallisen osuuden. Mitä tapahtuu niille työntekijöille, joiden hallitukset eivät hae tukea? Nyt ajattelen Irlannin hallitusta, joka ei ole tehnyt vielä hakemusta rahastoon.
Juuri ne maat, joiden talous on kärsinyt pahiten ja joiden työttömyysluvut ovat korkeimmat, voivat olla maita, joilla on vähiten varaa maksaa tarvittava osuus työntekijöidensä auttamiseksi, ja kuitenkin juuri ne ovat maita, jotka tarvitsevat sitä eniten.
Juan Andrés Naranjo Escobar
(ES) Arvoisa puhemies, aion puhua uudistetusta sosiaalisesta ohjelmasta. Haluaisin aloittaa kiittämällä vilpittömästi esittelijää José Albino Silva Penedaa hänen työstään. Ottaen huomioon panoksen, jonka hän on tälle parlamentille antanut sosiaalipolitiikkaa ja työllisyyttä koskevissa asioissa, voisimme mielestäni kutsua sitä "Silva Penedan perinnöksi".
Arvoisa puhemies, epäluottamus ja pelko ovat juurtuneet yhteiskuntiimme: työttömyys kasvaa, ja minun kotimaassani se kasvaa järkyttävästi. Meidän on käännettävä tämä tilanne päinvastaiseksi, ja sosiaalisen ohjelman pitäisi auttaa saavuttamaan se. Taloudellinen edistys ja sosiaalinen edistys eivät ole erisuuntaisia polkuja, vaan täysin päinvastoin: jos haluamme vauhdittaa kasvua ja tarjota enemmän ja laadukkaampia työpaikkoja, meidän tarvitsee ja pitää panna sosiaalinen ohjelma täytäntöön ja aloittaa siitä, mistä yksimielisyys on suurin.
Aikaa ei ole hukattavaksi; emme saa kaivautua puolustusasemiin vaan meidän on nähtävä paikallisia, lyhyen aikavälin etuja pidemmälle ja katsottava tuleviin sukupolviin. Sosiaalisen Euroopan pitäisi olla alue, joka yhdistää meidät eikä erota meitä, koska puhumme yhteisistä eurooppalaisista eduista. Sosiaalista ohjelmaa ei voida erottaa uudistetusta Lissabonin strategiasta, koska taloudellinen menestys tukee sosiaalietuuksia ja sosiaalietuuksilla voidaan myös edistää taloudellista menestystä.
Euroopalla on tulevina vuosina edessään stagnaation kausi ja väestön asteittainen ikääntyminen. Emme voi piilottaa päätämme hiekkaan; meidän on nykyaikaistettava sosiaalista malliamme erityisesti, jotta voimme parantaa sitä ja tehdä siitä oikeudenmukaisemman ja kestävämmän. Arvoisa puhemies, on olemassa rakenteellisia heikkouksia, jotka ovat ankara rasitus ja jotka estävät meitä etenemästä. Meidän on päästävä tuosta rasituksesta eroon ja pantava sosiaalinen ohjelma täytäntöön.
Gabriela Creţu
(RO) Euroopan unionia on pitkään ihailtu sen sosiaalisen mallin takia. Olemme kuitenkin jo monien vuosien ajan huomanneet, että oikeutta työhön ja sosiaalisia oikeuksia heikennetään. Kaikki EU:n köyhät sisältävän maan asukasluku olisi yhtä suuri kuin Saksan.
Uusia sosiaalisia ilmiöitä esiintyy. Näyttää siltä, että viimeisen laajentumisen jälkeen sosiaalinen Eurooppa kehittyy kahdella nopeudella, ja ne molemmat menevät taaksepäin. Komissio on esittänyt tähän vastauksena vaatimattoman sosiaalisen ohjelman. Tällä hetkellä on valloillaan rahoituskriisi, jonka taloudellinen vaikutus on kaikkea muuta kuin vaatimaton, ja uhka jo riskiryhmässä olevien tilanteen huononemisesta on kasvanut.
Tätä taustaa vasten on sovellettava yhtä tärkeää periaatetta: sosiaaliset oikeudet ja tavoitteet ovat ensisijaisia taloudellisiin vapauksiin nähden missä tahansa ristiriitatilanteessa. Meidän on vastustettava pitkää perinnettä, jonka mukaan rikkaat aiheuttavat sodat ja kriisit, mutta köyhät maksavat niistä. Hylätkäämme joidenkin hellimä ajatus siitä, että voitot jaetaan yksityisesti, mutta yhteiskunta jakaa tappiot.
Tarvitsemme eurooppalaista solidaarisuus- ja koheesiopolitiikkaa, jota tuetaan erityisillä lainsäädäntöön, verotukseen ja rahoitukseen liittyvillä toimenpiteillä. Sen aikaansaamiseksi tarvitsemme kuitenkin poliittista tahtoa, ja tämä poliittinen tahto näkyy seuraavissa tärkeimmissä käsitteissä: aktiivinen osallisuus, työpaikat, työn älykäs jakaminen, koulutus, yhdenvertainen kohtelu ja palkka sekä kestävä ja vihreä kehitys. Sosiaalista edistystä ja työllisyyttä koskevan sopimuksen allekirjoittaminen ja täytäntöönpano olisivat osoitus tästä poliittisesta tahdosta. Emme voi odottaa!
Philip Bushill-Matthews
(EN) Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä neuvoston puheenjohtajaa avauspuheenvuoron huomioista - huomioista, jotka ovat kaukonäköisiä, tasapainoisia ja järkeviä, adjektiiveja, jotka liittyvät koko ajan enemmän puheenjohtajavaltio Tšekkiin.
Haluaisin myös kiittää komission puheenjohtajaa Barrosoa hänen huomioistaan, erityisesti niistä, joissa hän muistutti meitä työpaikkojen merkityksestä ja erityisesti siitä, että on keskityttävä niihin epäonnisiin ihmisiin, joilla ei vielä ole työpaikkaa.
Lopuksi, molemmat heistä viittasivat aivan oikein kaikkien kolmen esittelijän erinomaiseen työhön, mutta haluaisin vain nostaa esille heidän viittauksensa José Albino Silva Penedan mietintöön, koska he kutsuivat sitä "kunnianhimoiseksi ja kaukonäköiseksi". Se on sitä ja sen on oltava sitä tämä tietyn aiheen merkityksen takia.
José Albino Silva Peneda osoitti meille monia painopistealoja sen osalta, mitä meidän on tehtävä. Haluaisin vain lisätä muutaman asian, joita meidän ei ihanteellisessa tapauksessa pitäisi tehdä. Meidän on vältettävä erityisesti kahta asiaa: toinen on liian jäykät työmarkkinat, joilla halvaannutetaan mahdollisuudet, edistetään työttömyyttä ja vain rohkaistaan harmaata taloutta. Näemme tämän tällä hetkellä erityisesti Espanjassa, ja meidän on otettava opiksemme sosialistien epäonnistumisista siellä.
Toiseksi, meidän on vältettävä liiallista keskittymistä niiden suojeluun, jotka ovat edelleen työssä, niiden kustannuksella, jotka etsivät työtä, ja niiden työnantajien kustannuksella, jotka pyrkivät tarjoamaan työtä. Juuri nämä ryhmät tarvitsevat todella apuamme.
Lopuksi haluaisin sanoa, että meillä kaikilla on selkeästi erilaisia näkemyksiä tämän parlamentin kaikilla puolilla, mutta yksi asia, joka meille on yhteistä, on se, että me kaikki välitämme näistä asioista, minkä takia niin monet meistä ovat ylittäneet puheaikansa.
Olen iloinen, että käymme tätä erittäin tärkeää keskustelua. Itse olen iloinen siitä, että viimeinen puheenvuoroni koordinaattorina, viimeinen puheenvuoroni tässä täysistunnossa, on näin merkittävästä aiheesta. Haluan toivottaa kaikkea hyvää niille kollegoille, jotka palaavat tänne, ja haluaisin erityisesti ottaa esille Stephen Hughesin. Stephen, eräänä päivänä kaipaat minua, ja minä kaipaan sinua varmasti, mutta silloinkin, kun en ole täällä, seuraan sinua!
Puhemies
(IT) Me kaipaamme teitä varmasti ja ajattelemme teitä.
Proinsias De Rossa
(EN) Arvoisa puhemies, epäilemättä hän lobbaa meitäkin!
Ei tiedä hyvää, että jotkin jäsenvaltiot eivät halua tämän torstain työllisyyshuippukokousta. Ei myöskään tiedä hyvää sosiaalisen markkinatalouden tulevalle kehitykselle, että jäsenvaltioiden vähemmistö esti viime viikolla kompromissin tarkistetusta työaikadirektiivistä. Jos Eurooppa on todella sitoutunut sosiaaliseen markkinatalouteen, meidän on otettava talous-, sosiaali- ja ympäristöpolitiikka mukaan koko paketin yhdenvertaisina osina.
Juuri nyt kohtaamiamme moninkertaisia kriisejä ei ratkaista pelkästään järjestämällä pankeille valtavia määriä veronmaksajien säästöjä ja sulkemalla pois kansalaistemme tarpeet yhteiskunnallisina olentoina. Sen on mentävä pidemmälle kuin avoin koordinointimenetelmä eläkkeiden, työllisyyden, koulutuksen, terveydenhuollon ja, todellakin, hoitopalvelujen koordinoinnissa.
Jotkin jäsenvaltioistamme eivät kuitenkaan selvästi pysty ajattelemaan sen taloudellisen häkin ulkopuolella, jossa sosiaali- ja ympäristöpolitiikkaa pidetään kalliina ylellisyytenä, josta voidaan luopua, koska sillä rajoitetaan markkinoita. Se on muutettava kiireellisesti, jos aiomme varmistaa edistyksemme kohti tavoitettamme paremmasta yhteiskunnasta.
Anja Weisgerber
(DE) Arvoisa puhemies, Euroopan sosiaalisilla malleilla on suuria haasteita. Erityisesti nykyisen rahoituskriisin takia on koordinoitava EU:n tason toimenpiteitä. Haluaisin siksi myös kiittää hyvin paljon esittelijöitä heidän erinomaisesta työstään.
Sen lisäksi, että meidän on ryhdyttävä välittömiin toimenpiteisiin rahoitusmarkkinoiden sääntelemiseksi, meidän on myös koordinoitava sosiaalipoliittisia toimenpiteitä ja luotava sosiaaliset puitteet. Tässä meidän olisi myös pidettävä mielessä jäsenvaltioiden toimivalta. Kannatan sitä, että tänä kriisiaikana etusija annetaan työllisyyden luomiselle ja edistämiselle, ja sitä, että joustoturvaperiaatteen toteuttamista ajetaan eteenpäin. Kieltäydyn kuitenkin hyväksymästä vaatimusta vähimmäispalkkojen käyttöönotosta kaikissa jäsenvaltioissa, kuten José Albino Silva Penedan mietinnön 14 kohdassa kehotetaan, vaikka haluaisin muuten kiittääkin häntä hänen työstään. Tällä vaatimuksella, joka liittyy päätökseen, joka pitäisi jättää jäsenvaltioiden yksinomaiseen harkintavaltaan, rikotaan toissijaisuusperiaatetta.
Työmarkkinasäännökset ja -järjestelmät vaihtelevat suuresti jäsenvaltiosta toiseen. Minun mielestäni kaikille ihmisille on taattava riittävät tulot, jotta he voivat elää ihmisarvoista elämää. Se voidaan saavuttaa vähimmäistoimeentulolla, jota tuetaan täydentävillä valtion sosiaalietuuksilla. Mihin tasoon vähimmäispalkka pitäisi määrätä? Ehkä Romanian tasoon? Siellä se on 72 euroa kuukaudessa.
Tuen erityisesti sitä ajatusta, että meidän on varmistettava perustulo kaikille, mutta viittaan taas jäsenvaltioiden toimivaltaan asianmukaisten rajojen säätämisessä. Ilmoitan kannattavani sosiaalista Eurooppaa. Euroopan on luotava sosiaaliset puitteet mutta samalla otettava huomioon jäsenvaltioiden valtuudet.
Stephen Hughes
(EN) Arvoisa puhemies, meille luvattiin alun perin täysimääräinen työllisyyshuippukokous tällä viikolla, mutta sen sijaan meillä on puoli päivää kestävä troikan kokous. Mikä kauhea viesti sillä lähetetäänkään EU:n kansalaisille, jotka liittyvät työttömyysjonoihin hälyttävällä vauhdilla! Mikä kielteinen viesti sillä lähetetäänkään vielä useammalle sellaiselle ihmiselle, jotka pelkäävät menettävänsä työpaikkansa! Ennusteet osoittavat, että vuoteen 2010 mennessä EU:ssa voi olla jopa 27 miljoonaa työtöntä, ja pelkään, että se voi olla vielä pahempaa. Toivon todella, että kesäkuun huippukokouksessa omistetaan ainakin yksi kokonainen päivä sen tarkasteluun, miten vastaamme tähän haasteeseen.
Sen sijaan, että teeskentelemme vastauksen olevan vain kansallisella tasolla, tarvitsemme vahvoja, johdonmukaisia, Euroopan laajuisia vastauksia, koordinointitoimia EU:n tasolla ja kansallisella ja alueellisella tasolla. Tarvitsemme kiireellistä toimintaa säilyttääksemme elinkelpoiset työpaikat missä vain se on mahdollista. Lomautusten pitäisi olla viimeinen keino: sen sijaan pitäisi käyttää älykästä työn jakamista ja uusien taitojen hankkimista. Meidän on investoitava älykkäiden vihreiden työpaikkojen luomiseen tietoon perustuvassa vähähiilisessä taloudessa. Meidän on investoitava antaaksemme työntekijöille taidot, joita he tarvitsevat työskennelläkseen tuossa uudessa taloudessa. Tarvitsemme vahvaa, aktiivista työmarkkinapolitiikkaa, jolla sopeutetaan nopeasti uudelleen lomautetut työntekijät, ja tarvitsemme vahvoja ja elinkelpoisia sosiaalista suojelua koskevia järjestelmiä, joilla tuetaan niitä, jotka joutuvat ilman omaa syytään työttömiksi.
Se on enemmän kuin mitä tarvitaan yhden kokonaisen päivän täyttämiseksi kesäkuun huippukokouksessa. Tämä puolen päivän troikka on säälittävä vastaus.
Ja lopuksi, Philip, minä kaipaan sinua - vähän niin kuin hammassärkyä!
(Naurua)
Oldřich Vlasák
(CS) Arvoisa puhemies, rahoitusmarkkinoiden romahtamisen ohella työttömyyden kasvu on toinen nykyisestä talouskriisistä johtuvasta kahdesta tärkeimmästä ongelmasta. Uskon lujasti, että jos Euroopan unioni haluaa puuttua tähän kasvuun, sen on vältettävä kaikkia protektionismin muotoja. Pidän myös elintärkeänä yksittäisten toimenpiteiden koordinointia Euroopan unionissa. Tarvitaan toimenpiteitä, joilla motivoidaan ihmisiä, jotka joutuvat työttömiksi ja jotka yrittävät löytää uuden työpaikan. Näissä puitteissa pidän myönteisenä ehdotusta, jonka mukaan nykyisen talouskriisin takia työpaikkansa menettäneiden ihmisten pitäisi voida saada nopeasti varoja Euroopan globalisaatiorahastosta. Kysymys on kuitenkin siitä, etenemmekö liian pitkälle globalisaatiorahaston sääntöjä koskevissa tarkistuksissa. Mielestäni juuri ehdotettu yhteisrahoituksen 75 prosentin taso on liian korkea. Tässä tarvitaan jäsenvaltioiden yhteistyötä, emmekä saa unohtaa, että rahaston hallintoa on yksinkertaistettava.
Hyvät kollegat, olemme varmasti samaa mieltä siitä, että työllisyyden säilyttäminen ja uusien työmahdollisuuksien luominen rahoitus- ja talouskriisin vanavedessä on yksi Euroopan unionin tärkeimmistä tehtävistä. Tämän takia EU:n tulevassa työllisyyshuippukokouksessa pitäisi selkeästi säätää yhteisistä puitteista ja erityisistä ehdotuksista sekä saada loppuun keskustelu muutoksista globalisaatiorahastossa.
Jan Cremers
(NL) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kun komission sosiaalisesta ohjelmasta keskusteltiin viime vuonna ensimmäisen kerran, sanoin, että mielestäni ohjelmasta puuttuu kunnianhimoa ja että se oli liian vähän liian myöhään. Haluaisin kiittää José Albino Silva Penedaa hänen yhteistyöstään tällä myöhästymisen alalla. Mielestäni hänen mietintönsä osoittaa, että Euroopan parlamentti haluaa kaikissa tapauksissa, että tällä alalla on huomattavasti enemmän kunnianhimoa.
Alussa, kun ajatus Euroopan unionista syntyi, oli selvää, että haluamme rakentaa sosiaalipolitiikkamme miltei jokaisessa jäsenvaltiossa olemassa oleville sääntelypuitteille, nimittäin vakaalle työlainsäädännölle, jolla taataan, että kukaan ei joudu syrjään, ja työmarkkinaneuvotteluihin, joilla turvataan työntekijöiden asema työmarkkinoilla.
Nyt meidän on pitänyt lisätä tähän yhteiskuntamme heikossa asemien olevien sosiaalinen suojelu. Euroopassa tapahtuneesta kasvusta huolimatta olemme kohdanneet uuden ilmiön: työssäkäyvät köyhät. Haluaisin myös kiittää José Albino Silva Penedaa siitä, että hän sisällytti tämän mietintöönsä.
David Casa
Minulle on ollut kunnia saada työskennellä näillä kahdella alalla, joista olemme keskustelleet. Haluaisin kiittää lämpimästi esittelijöitä ja kaikkia niitä, jotka ovat olleet mukana ja jotka ovat auttaneet meitä saamaan aikaan kannan, joka meillä on tänään. Meidän on ennen kaikkea puolustettava niitä työntekijöitä, jotka on valitettavasti lomautettu tämän kriisin takia, ja uskon, että nyt on helpompaa auttaa näitä ihmisiä palaamaan työmarkkinoille.
Tänä iltana sovimme myös tekevämme kaikkemme luodaksemme enemmän työpaikkoja Eurooppaan. Voimme luoda työpaikkoja, mutta ei siten kuin sosialidemokraatit haluaisivat eli rajoittamalla työntekijöiden ylityötunteja. Päinvastoin, haluamme, että työntekijät päättävät itse. Emme voi poliitikkoina sanella kenenkään tekemien ylityötuntien määrää. Se päätös on jätettävä työntekijöille. Siksi, kyllä, sen perusteella, mitä komission jäsen Almunia lausunnossaan sanoi euroalueen tulevasta työvoimakriisistä, meidän on tehtävä kaikkemme luodaksemme enemmän työpaikkoja ja parempia työpaikkoja kaikille eurooppalaisille työntekijöille.
Colm Burke
(EN) Arvoisa puhemies, pidän hyvin myönteisenä Euroopan globalisaatiorahastoa koskevien kriteerien tarkistamista. Olemme nyt syvässä talouskriisissä, syvimmässä sitten toisen maailmansodan loppumisen jälkeen. Tarvitsemme siksi innovatiivisia ratkaisuja, joilla puututaan kohtaamiimme valtaviin talousongelmiin.
Euroopan globalisaatiorahasto on yksi sellainen esimerkki. Olin tämän parlamentin ensimmäinen irlantilainen jäsen, joka tunnisti mahdollisuuden käyttää näitä varoja viimeaikaisissa työpaikkoja koskevissa kriiseissä Limerickissä, Waterfordissa ja Traleessa, kolmessa merkittävässä kunnassa vaalipiirissäni. Siksi pidän myönteisenä esittelijöiden työtä hakukriteerien tekemiseksi joustavammiksi talouskriisin takia. Erityisesti on pantava merkille komission ja jäsenvaltioiden uusi rahoitussuhde sekä työttömyyttä koskevan rajan väliaikainen alentaminen 1 000:sta 500:aan.
Mielestäni näillä uudistuksilla lähetetään vahva viesti Euroopan sydämestä niille, jotka ovat olleet tarpeeksi epäonnisia joutuakseen talouskriisin myrskyn kohteeksi, että heidän saatavillaan on apua, jotta he voivat kouluttaa itsensä uudelleen ja päivittää taitonsa tiellä tulevaan vaurauteen.
Katrin Saks
(ET) Myös minä tuin globalisaatiorahaston rakenneuudistusta. Kotimaassani Virossa tätä rahastoa ei ole käytetty, ja kun kysyin miksi, minulle kerrottiin, että ehdot olivat hyvin tiukat ja että raja, joka tähän asti oli tuhat ihmistä, teki siitä mahdotonta. Meillä ei ole senkokoisia yrityksiä, mutta pienempiä on todellakin joutunut vararikkoon. Rajan alentaminen 500:aan toisi siten ehdottomasti Virolle - jossa työttömyysaste on jo hyvin korkea - mahdollisuuksia, ja vaadittu rahoituksen prosenttiosuuden muutos olisi myös hyvin suotuisa. Siten totean jälleen kerran, että pidän myönteisenä tähän rahastoon tehtyjä muutoksia.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Myös minä pidän myönteisenä ja erityisen hyödyllisenä - ja tuen niitä äänelläni - ehdotuksia muuttaa Euroopan globalisaatiorahasto tehokkaaksi välineeksi, jolla torjutaan talouskriisin tuskallisinta vaikutusta eli työpaikkojen menetystä.
Ei ollut asianmukaista, että tämä rahasto on tällä hetkellä käytettävissä vain tilanteissa, joissa työpaikkojen menetys johtui yhtiön uudelleensijoittamisesta, joka on yleensä kehittyneissä maissa tavattu ilmiö. Ehdotettujen tarkistusten ansiosta vähemmän kehittyneet jäsenvaltiot, mukaan luettuna Romania, ovat tukikelpoisia tässä rahastossa.
Alexandr Vondra
neuvoston puheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensiksi ilmaista kiitokseni tästä hyödyllisestä keskustelusta. Mielestäni keskustelu oli hyvin tärkeä ja rakentava, aivan kuten sen aiheet ansaitsevat. Mielestäni hyödymme yksinkertaisesti siitä, että tämä keskustelu on hyvin oikea-aikainen, välittömästi ennen torstaina Prahassa järjestettävää kokousta.
Joten haluaisin kiittää teitä kaikkia osuudestanne. En usko, että mitään jätetään pois tai unohdetaan. Uskon, että tämä keskustelu edistää huippukokouksen tulosta samalla tavalla kuin kaikki valmistelutyö, jonka teimme komission kanssa ja joka aineellistui Tukholman, Madridin ja Prahan työpajojen muodossa.
Niille, jotka puhuivat kokouksen koosta tai soveltamisalasta: kyllä, alun perin aioimme järjestää laajemman huippukokouksen, mutta meidän on oltava tietoisia yleisestä tilanteesta työllisyyden alalla. Se on ala, jolla kansallinen toimivalta on hyvin tärkeää, ja yhteisön osuus tässä ei ole ainoa väline, josta on kyse. Sanoin tämän avauspuheenvuorossani, jossa esitin joitakin toiveistamme tämän viikon huippukokoukselle. Emme saisi unohtaa, että Euroopan työllisyysstrategiasta huolimatta työllisyyspolitiikka on edelleen pääasiassa jäsenvaltioiden vastuulla.
Vuodesta 1997 alkaen käytössä olleen strategian tärkein osa on ollut vastavuoroisen oppimisen asema etsittäessä ratkaisua työllisyysalan yhteisiin ongelmiin. Tämä lähestymistapa on edelleenkin olennaisen tärkeä, kun olemme keskellä viime aikojen pahinta talouskriisiä, ja sillä on myös osansa tämän viikon huippukokouksessa.
Mutta kansallisella tasolla toteutettujen toimien lisäksi itse unionilla on tehtävänsä, ja juuri näissä puitteissa olisi hyödynnettävä täysimääräisesti käytettävissä olevia rahoitusvälineitä, eikä vähiten Euroopan sosiaalirahastoa ja Euroopan globalisaatiorahastoa, jota tällä hetkellä tarkistetaan, tietysti parlamentin suostumuksella, jotta sen soveltamisalaa voitaisiin laajentaa kattamaan nykyisestä kriisistä johtuvat työpaikkojen menetykset.
Juuri sen haluamme saada aikaan, ja mielestäni meillä on syytä uskoa, että Prahassa komission, puheenjohtajavaltion, tulevien puheenjohtajavaltioiden ja työmarkkinaosapuolten läsnä ollessa järjestettävän kokouksen tuloksen perusteella voimme saada aikaan tuloksia suositusten ja ehdotusten muodossa. Sitten meillä on taas tilaisuus tavata 27 jäsenvaltion voimin Eurooppa-neuvostossa kesäkuussa tehdäksemme päätöksiä.
Toivomme siis, että eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten avulla ja näiden kolmen työpajan muodostavan valmistelutyön sekä tämän keskustelun perusteella Euroopan työllisyyshuippukokouksessa onnistutaan määrittelemään uusia toimia, joihin on ryhdyttävä kiireellisesti, jotta voimme vastata kansalaisiamme kohdanneeseen vakavaan tilanteeseen ja auttaa luomaan unionin, joka on tulevaisuudessa vahvempi ja kilpailukykyisempi.
Vladimír Špidla
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, viitenä työvuotenani komissiossa minulla on ollut monia tilaisuuksia tavata esittelijöitä, ja heidän työnsä laatu ei siksi tule minulle yllätyksenä. On selvää, että tapaamme aikana, jolloin Eurooppa ja koko maailma ovat kriisissä. Tätä kriisiä verrataan usein 1930-luvun kriisiin, ja monesti pelätään, että sillä on samanlaiset seuraukset, ja se on ehdottomasti vakava kriisi. Monet asiat ovat kuitenkin muuttuneet aiempiin kriiseihin verrattuna. Meillä on Euroopan unioni, eikä Euroopan manner ole täynnä keskinäisiä jännitteitä ja vihaa. On olemassa Euroopan sosiaalinen malli, jonka nojalla on kehitetty hyvin kattava sosiaalisen suojelun järjestelmä, ja tämä on huomattava muutos. Mielestäni myös halu ja valmiudet toimia yhdessä ovat lisääntyneet asteittain, koska nyt ensimmäistä kertaa EU on vastannut kriisiin koordinoidusti talouden elvytyssuunnitelmallaan käyttämällä koordinointivalmiuksia yhteisön tasolla ja yksittäisten jäsenvaltioiden tasolla. On myös selvää, että jos puhumme kriisistä, ajattelemme pääasiassa työttömyyttä ja sen sosiaalisia seurauksia. Komissio katsoo, että työllisyyttä ja työttömyyttä koskeva kysymys on ohjelman painopisteala ja ehdottaa, että sen pitäisi olla myös koko EU:n asialistan painopisteala. Monet jäsenet ovat arvostelleet sitä, että alkuperäinen tavoite valtion ja hallitusten päämiesten huippukokouksesta on muuttunut toisenlaiseen kokoonpanoon. Komission puheenjohtaja on ilmaissut selkeästi komission tukeman näkemyksen, ja se oli alkuperäinen ajatus. Haluan kuitenkin sanoa, että Prahan huippukokous on poikkeuksellinen tapahtuma. Sitä on valmisteltu poikkeuksellisella tavalla. Siinä on mukana osallistujia, jotka eivät ole aiemmin osallistuneet kyseisiin tapahtumiin, ja se on myös vaihe matkalla Eurooppa-neuvoston kokoukseen. Se tarkoittaa, että työllisyyttä ja työttömyyttä koskevaa kysymystä käsitellään pääministerien ja presidenttien tasolla.
Hyvät parlamentin jäsenet, olemme keskustelleet monista yksittäisistä kysymyksistä sosiaalisen ohjelman puitteissa, ja keskustelun aikana on noussut esiin monia kysymyksiä, jotka liittyvät muutoksiin yksittäisissä rahastoissa. Haluaisin huomauttaa, että ehdotettu ohjelma oli enimmäkseen valmisteltu ennen kriisin alkua, mutta siitä huolimatta haluan tehdä selväksi, että se oli ja on edelleen hyvä perusta kriisin kohtaamiseksi. Se tarjoaa myös hyvän perustan kriisin jälkeen toteutettaville toimille. Mielestäni Euroopan sosiaalinen malli on enemmän kuin vain reagointia kriisiin, olipa se sitten miten vakava tahansa. Se on prosessi, ja se on hyvin pitkän aikavälin poliittinen ja sosiaalinen strategia, ja juuri tämä pitkän aikavälin näkökulma on sisällytetty sosiaaliseen ohjelmaan. Euroopan globalisaatiorahastoa ja Euroopan sosiaalirahaston muutoksia koskevien kysymysten osalta haluaisin ilmaista kiitokseni erinomaisesta yhteistyöstä, koska vuoropuhelu on ollut niin rakentavaa, että tavoitteidemme saavuttaminen tässä kokouksessa on ulottuvillamme, ja pidän sitä erittäin tärkeänä. Meillä on Tšekissä sanonta, jonka mukaan "se, joka antaa pian, antaa kahdesti". En tiedä, päättelivätkö esi-isämme tämän tarkkojen laskelmien avulla, mutta nopea vastaus on selvästikin tärkeä, ja se on hyödyllisempää kuin epäröinti.
Keskustelussa nostettiin esiin joitakin tiettyjä kysymyksiä, joihin haluaisin vastata. Ensimmäinen niistä on Jean Louis Cottignyn esittämä kysymys tämän vuoden toukokuun 1. päivästä tai tämän vuoden toukokuusta ja rahaston käytöstä. Haluaisin tehdä selväksi, että kaikki päätösvaiheessa olevan ehdotuksen nojalla tämän vuoden toukokuun 1. päivän jälkeen toimitetut hakemukset käsitellään uusien sääntöjen mukaisesti. Ona Juknevičienoli huolissaan siitä, että rahastojen rahat eivät useinkaan päädy niitä tarvitsevien käyttöön. Mielestäni tehokkuutta pitäisi aina valvoa. Minulla oli tilaisuus vierailla Itä-Karjalassa, jossa keskusteltiin rahaston käyttämisestä niiden ihmisten auttamiseksi, jotka ovat menettäneet työpaikkansa Nokian rakenneuudistuksen jälkeen, ja voin tämän kokemuksen perusteella sanoa, että keskustelut osoittivat selkeästi, että suurin osa työpaikkansa menettäneistä katsoi, että Euroopan globalisaatiorahastosta heille annettu tuki oli välttämätöntä, nopeaa apua, joka oli heille hyödyllistä. Kun minä olin siellä, 60 prosenttia heistä oli jo löytänyt uuden työpaikan. Eivät tietysti kaikki, mutta joka tapauksessa oli selvää, että tämä mekanismi toimi. Toinen esiin nostettu kysymys koski yhteisrahoitusta. Oldřich Vlasák on tietysti oikeassa sanoessaan, että yhteisrahoituksella on merkittävä asema. Mielestäni yhteisrahoituksen tason nostaminen oli kuitenkin oikea ehdotus kriisiaikana, koska joillakin hyvin vaikeassa tilanteessa olevilla valtioilla on vakavia ongelmia yhteisrahoituksen saamisessa. Sen helpottamiseksi ehdotimme 75 prosentin tasoa. Parlamentissa käydyn keskustelun jälkeen ehdotusta laskettiin 65 prosenttiin, ja mielestäni se on huomattava askel, jolla aidosti helpotetaan rahaston käyttöä. Haluaisin myös korostaa jotakin, jota ei niin selkeästi korostettu keskustelussa, vaikka Euroopan sosiaalirahasto on hyvin vakiintunut laitos, joka auttaa miljoonia ihmisiä vuosittain ja auttaa heitä hyvin tehokkaasti. Myös tämän rahaston osalta olemme yhdessä teidän kanssanne käymässämme keskustelussa tarkistaneet sääntöjä, ja mielestäni sillä edistetään sen käyttöä ja tehokkuutta. Jean Lambert korosti sosiaalisen osallisuuden merkitystä. Mielestäni pitäisi korostaa, että linjamme on täysin selkeä. Euroopan sosiaalinen malli on aktiivisen yhteiskunnan malli, ja siinä työmarkkinoiden aktiivisuus on tärkein osa. Se ei kuitenkaan ole malli, jossa hyväksytään vain ne, jotka osallistuvat työmarkkinoille, koska suuri osa kansalaisistamme ei eri syistä osallistu työmarkkinoille, ja kuitenkin on hyvin tärkeää, että heillä olisi tilaisuus osallistua aktiivisesti yhteiskuntaan ja että heillä olisi aktiivinen osa. José Albino Silva Peneda korosti työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua. Voin vain olla samaa mieltä hänen näkemyksestään, että juuri tänä aikana työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu on tärkeämpää kuin koskaan ennen.
Hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin sanoa, että mielestäni sosiaalisen ohjelman ja työllisyysohjelman merkitys on kasvamassa ja että se on prosessi, joka asteittain tekee itsensä tunnetuksi kaikissa EU:n strategioissa sekä kaikissa ehdotuksissa, jotka koskevat Euroopan unionin pitkän aikavälin suunnitelmien ja näkymien muutoksia. Haluaisin kiittää teitä ja päättää puheenvuoroni ilmaisemalla syvän vakaumukseni siitä, että Euroopan sosiaalinen malli on malli, joka kehottaa Euroopan yhdentymiseen; se ei ole malli, jota voitaisiin kehittää ja ylläpitää yksinään toimivien kansallisvaltioiden rajojen sisällä, ja haluaisin siksi päättää sanomalla, että mielestäni EU ja Euroopan yhdentyminen ovat olennainen ennakkoehto Euroopan sosiaalisen mallin tulevalle kehitykselle.
Gabriele Stauner
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, haluaisin lisätä jotakin komission jäsenen huomioihin Euroopan globalisaatiorahastosta. Euroopan globalisaatiorahasto on osa Euroopan sosiaalista mallia. Hän oli oikeassa sanoessaan, että "älä jätä huomiseksi mitään, minkä voit tehdä tänään". Meillä oli komission kanssa intensiivisiä keskusteluja, ja haluaisin korostaa, että tässä tapauksessa reaktiomme on ripeä, mutta sisällöltään ja laadultaan korkeaa. Se on kompromissi, josta minä ja kollegani olemme hyvin ylpeitä.
Haluaisin tehdä yhteenvedon muutamista keskustelun ajatuksista: näyttää onneksi siltä, että Euroopan globalisaatiorahaston tarkistuksesta ollaan laajasti yksimielisiä. Haluaisin osoittaa komissiolle pienen vetoomuksen: älkää käyttäkö pelkästään Euroopan sosiaalirahaston jäännösvaroja Euroopan globalisaatiorahastoa varten, vaan kerätkää myös talousarvion muut jäännösvarat. Niille meistä, jotka ovat kiinnostuneita sosiaalipolitiikasta, olisi tietysti ihanteellista, jos Euroopan sosiaalirahaston varat käytettäisiin kokonaan Euroopan sosiaalirahaston tavoitteisiin ja Euroopan globalisaatiorahaston varat tulisivat muista jäännösvaroista. Siten voisimme hyödyttää työntekijöitä kaksin verroin.
Sanon esimerkinomaisesti kollegoilleni Elizabeth Lynnelle, Kathy Sinnottille ja Colm Burkelle, että Euroopan globalisaatiorahaston avulla voidaan saavuttaa paljon, mutta sillä ei voida ratkaista kaikkia alueellisia ongelmia. Se on sangen selvää, eikä se ole sen tarkoitus. Jäsenvaltioilla on edelleen jonkin verran vastuuta. Haluaisin tehdä komissiolle toisen vetoomuksen: ehkä voitte olla käyttämättä loppuun teknistä tukea koskevia varoja - 0,35 prosenttia - jotka ovat käytettävissänne asetuksen mukaisesti. Työntekijät hyötyisivät siten vielä enemmän. Juan Andrés Naranjo Escobarin esittämä huomio oli hyvin tarkka, ja se koskee tulevaisuuden tehtävää. Meidän on talous- ja rahoituskriisin takia tarkistettava myös Lissabonin strategiaa.
Haluaisin suunnata yhden kommentin Stephen Hughesille: työllisyyshuippukokous olisi varmasti hienoa asia, mutta kaikessa rehellisyydessä on sanottava, että troikan kokous on myös asianmukainen, jos siitä on tuloksena jotakin järkevää. Emme tarvitse huippukokousta vain sen itsensä takia. Tarvitsemme hyviä tuloksia ripeästi!
José Albino Silva Peneda
Haluan keskustelun tässä vaiheessa esittää kolme huomiota. Ensiksi haluan sanoa, että sosiaalipolitiikka ei ole tämän parlamentin minkään poliittisen voiman yksinoikeus. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä, poliittinen voima, jota minä edustan tässä parlamentissa, on edistänyt sosiaalipolitiikkaa tällä vaalikaudella minun mielestäni hyvin ratkaisevasti. Minulla oli hyvin aktiivinen osa eri mietinnöissä, eri aiheissa, erityisesti Euroopan sosiaalirahaston tarkistamisessa, Euroopan globalisaatiorahastossa, joustoturvassa, Euroopan sosiaalista mallia koskevassa mietinnössä, työaikadirektiivissä ja nyt Euroopan sosiaalisessa ohjelmassa.
Tästä vaalikaudesta saamani kokemuksen perusteella olen vakuuttunut siitä, että voimme saada aikaan laajan yksimielisyyden sosiaalipolitiikan kysymyksistä. Sen lisäksi, että politiikan suunnittelusta on laaja yksimielisyys - jonka minä katson jo aikaansaaduksi - meidän on kuitenkin oltava vaativampia poliittista toimintaa koskevan yksimielisyyden aikaansaamisessa. Tässä yhteydessä tuntemukseni on se, että meidän olisi komissiossa ja EU:n toimielimissä pitänyt kehittää paljon enemmän kannustimia, jotta varoja voitaisiin osoittaa paikallisella ja alueellisella tasolla edellyttäen, että eri elimet ja toimet ovat lähentyneet, jotta sosiaaliset ongelmat voidaan todella ratkaista.
Kolmas huomioni koskee luottamusongelmaa. Luottamuksesta ei voida määrätä tai säätää; se riippuu suurelta osin toimielinten käytöksestä. Uskon, että yhteistyön kulttuuri politiikan suunnittelussa auttaa palauttamaan luottamuksen. Uskon, että tämän vaalikauden aikana, täällä Euroopan parlamentissa, olemme antaneet hyvän esimerkin yhteistyön tekemisestä, ja sen työn tulos, uudistettu sosiaalinen ohjelma, perustuu selkeästi tähän ajatukseen.
Olen samaa mieltä komission jäsenen kanssa, kun hän sanoo, että työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun on oltava keskustelun ytimessä. Uskon kuitenkin, että olemme nyt vaiheessa, jossa sosiaalipolitiikan on pelkkää työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua enemmän oltava poliittisen keskustelun ytimessä. Siksi kannatan hyvin paljon täällä parlamentissa työllisyyshuippukokouksesta ja sosiaalipolitiikasta lausuttuja sanoja. Nyt on mielestäni ehdottoman oikea aika keskustella tästä asiasta.
Lopuksi, tämä on viimeinen puheenvuoroni tässä parlamentissa, ja haluan kiittää - puhemiehen puolesta - kaikkia jäseniä ja komission jäsentä ja komissiota tavasta, jolla he ovat tehneet yhteistyötä kanssani näiden viiden ankaraa ja jännittävää toimintaa sisältäneen Euroopan parlamentissa viettämäni vuoden aikana. Kiitos hyvin paljon.
Jean Lambert
esittelijä. - (EN) Arvoisa puhemies, pidän hyvin valitettavana, että jotkut rakkaimmista kollegoistamme jättävät meidät tämän vaalikauden lopuksi.
Keskustelussa otettiin esiin monia kohtia, ei vähiten syrjinnän torjunnan osalta ja sen osalta, miten tärkeitä kyseiset toimenpiteet ovat, jopa taloudellisen taantuman aikana. Otettiin esiin myös työ, jota olemme tämän asian osalta tehneet naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnassa. Myös kysymys vastavuoroisesta tuesta otettiin esiin.
Haluan tässä kohdassa korostaa, että yksi osallisuutta koskevassa mietinnössä esiin ottamistamme ulottuvuuksista oli paikallisen tason ulottuvuus ja tietyt paikalliset taloudelliset ulottuvuudet. Puhumme paljon kansallisista ja kansainvälisistä talouksista, mutta paikallistalous on elintärkeää: ihmisten pääsy pankkipalveluihin, vaikka he eivät ole kovin hyvin toimeentulevia, mikroluottoihin ja luotto-osuuskuntiin. Meidän on varottava sitä, että köyhempiä ihmisiä painostetaan koko ajan enemmän ottamaan koronkiskureilta ja muilta vastaavilta lainaa korkeilla koroilla. Meidän on varmistettava, että niin ei tapahdu, koska se todella kuluttaa ihmisiä.
Käsittelemiemme paikallisviranomaisia koskevan ulottuvuuden ja palveluja koskevan ulottuvuuden osalta sekä mietinnön osalta toinen asia, jota valiokunta erityisesti halusi korostaa, oli asuminen, koska, jälleen, taloudellisen taantuman aikana paine, joka kohdistuu niihin ihmisiin, joilla ei ehkä ole varaa siihen asuntoon, jossa he asuvat, kasvaa. Kyseiseen tasoon on siksi keskityttävä; voisimme ehkä käyttää avointa koordinointimenetelmää tarkastellaksemme jäsenvaltioiden parhaita käytäntöjä.
Lopuksi haluaisin mainita sosiaalirahaston. Olemme hyvin huolissamme siitä, että sitä ei saada sopimaan hyvin kapeaan ulottuvuuteen, joka koostuu työllisyydestä ja valmiudesta työllisyyteen, koska emme tahdo menettää monia mielikuvituksellisia ja hyvin tuottavia ja mielenkiintoisia järjestelmiä, joilla on tähän mennessä autettu ihmisiä löytämään tiensä työllisyyteen hyvin hankalista lähtökohdista.
Puhemies
- (IT) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona 6. toukokuuta 2009.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Kelam, Tunne  
kirjallinen. - (EN) Muutaman päivän päästä Euroopan johtajat ja sidosryhmät tapaavat työllisyyshuippukokouksessa. Nopeasti kasvavasta työttömyydestä on tullut nykyisen rahoituskriisin ydinongelma. Se on syvästi inhimillinen ongelma: se on itse asiassa Euroopan suurin yhteiskunnallinen epäoikeudenmukaisuus. Hallitusten johtajien ja poliitikkojen on käsiteltävä tilannetta mielikuvituksellisesti ja konkreettisin toimenpitein.
Vuosi 2009 on innovaation ja luovuuden vuosi. EU:n on tartuttava tähän tilaisuuteen työttömyyden vähentämiseksi. Paras tapa on edistää uusien työpaikkojen luomista. Tärkein asia on pienten ja keskisuurten yritysten tukeminen. Yksi käytännöllinen tapa on myös helpottaa Euroopan rahastojen hakua koskevia byrokraattisia sääntöjä. Pk-yritykset luovat työpaikkoja, ja ne ovat tärkein väline työttömyyden vähentämisessä tulevaisuudessa edellyttäen, että me EU:ssa tuemme niitä tehokkaasti.
EU:n on lisäksi investoitava koulutukseen, erityisesti elinikäiseen oppimiseen. Työttömyys on suuri järkytys kaikille. EU:n ja jäsenvaltioiden on ennen kaikkea autettava ihmisiä pääsemään yli tästä järkytyksestä ja oltava valmiita vaihtoehtoisiin ratkaisuihin, jotta ihmiset pääsevät mahdollisimman pian uudelleen työmarkkinoille. Innovaatioon, tutkimukseen ja kehitykseen ja elinikäiseen oppimiseen investoiminen on paras tapa saada tämä aikaan.
Magda Kósáné Kovács  
Huolimatta kaikista ponnisteluista, joita olemme tehneet vuonna 2004 tapahtuneen liittymisemme jälkeen, EU:hun on kehittynyt asteittain "kilpailukykyistä" köyhyyttä koskeva. Talouskriisi on selkeästi pahentanut tilannetta sekä jäsenvaltioiden tasolla että tavallisten kansalaisten keskuudessa. Tästä johtuvat yhteiskunnalliset konfliktit uhkaavat nykyisiä eurooppalaisia puitteita. Tavalliset kansalaiset joka tapauksessa odottavat oikeutetusti, että Euroopan unionin toimielimet eivät auta vain pankkeja vaan tarjoavat myös heille sosiaaliturvaa.
Kriisin takia vähenevä kilpailu markkinoilla vahvistuu sekä yritysten että työntekijöiden välillä. Taustalla olevia yhteiskunnallisia jännitteitä EU:ssa kuvaavat parhaiten liialliset reaktiot, joita lähetetyistä työntekijöistä annettua direktiiviä koskevat Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiot aiheuttivat.
Nykyisen oikeudellisen tilanteen tunteminen on olennaista perusteettomien pelkojen hälventämisessä. Seuraavan komission pitäisi arvioida lähetetyistä työntekijöistä annetun direktiivin saattamista osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä.
Sosiaalipaketin sisältämien toimenpiteiden lisäksi tarvitaan muita oikeudellisia välineitä kriisin käsittelemiseksi ja jännitteiden purkamiseksi. Yhteiskuntarauhan takaaminen ilman eurooppalaistan vähimmäispalkkaa voi olla hyvin vaikeaa. Ihmisarvoisen työn ja ihmisarvoisen elämän määritelmä ja rajatylittävät työehtosopimukset ovat vain muutamia asioita, joiden osalta komissiolla on edelleen tehtävää.
Pitkällä aikavälillä näiden yhteiskunnallisten tavoitteiden saavuttamiseksi 25 jäsenvaltion jo ratifioimilla Lissabonin sopimuksella ja perusoikeuskirjalla voidaan luonnollisesti taata suurempi toimivalta EU:lle yhdenvertaisuuden saavuttamisessa taloudellisten ja sosiaalisten oikeuksien osalta, mutta siten, että missään nimessä ei korvata nopeiden lyhytaikaisten toimenpiteiden pakettia.
Iosif Matula  
Euroopan globalisaatiorahasto on tärkeä väline, jota Euroopan komissio käyttää lieventääkseen talouskriisiä ja tarjotakseen apua niille ihmisille, joihin se vaikuttaa suoraan. Taloudessa on rahoitusalan, autoteollisuuden ja myyntialan kaltaisia aloja tai sektoreita, joissa kriisin vaikutukset ovat ankarampia, koska niillä on pitänyt vähentää toimintaa ja irtisanoa ihmisiä, minkä me huomaamme myös Romaniassa. Yhden tutkimuksen mukaan vuoden 2009 ensimmäisellä neljänneksellä rekisteröitiin kolme kertaa enemmän irtisanomisia kuin uusia työpaikkoja koko Euroopan unionissa.
Panemalla täytäntöön toimia maailmanlaajuisen talouskriisin vaikutusten vastustamiseksi voimme myös saavuttaa sosiaalista, taloudellista ja alueellista yhteenkuuluvuutta koskevan tavoitteen. Mielestäni se voidaan saavuttaa parhaiten, jos Euroopan globalisaatiorahasto suunnataan työttömille ihmisille, jotka tulevat samalta alueelta tai naapurialueilta ja jopa eri jäsenvaltioista, jos niillä on yhteinen raja. Toisaalta meidän on osoitettava solidaarisuutta niille, jotka ovat menettämässä työpaikkaansa, ja toisaalta meidän on autettava heitä palaamaan työmarkkinoille. Ammatillinen uudelleenkoulutus ja erikoistuminen kullakin alueella käytettävissä olevien erityisten resurssien ja kehitysalojen mukaan voisi auttaa luomaan uusia työpaikkoja.
Siiri Oviir  
kirjallinen. - (ET) Nykyisellä maailmanlaajuisen talouskriisin (eli taloudellisen taantuman ja lisääntyvän työttömyyden) kaudella todellisuus EU:n työmarkkinoilla on sellainen, että yhä useampia ihmisiä irtisanotaan, mikä kasvattaa entisestään köyhyydestä ja syrjäytymisestä kärsivien ihmisten kokonaismäärää Euroopassa.
Nyt on todella tärkeää, että pyritään sosiaaliseen osallisuuteen ja siihen liittyvään työmarkkinapolitiikkaan yhdennetyn ja yhtenäisen lähestymistavan avulla Euroopan talouden elvytyssuunnitelman puitteissa.
Jäsenvaltioiden ei myöskään pitäisi uhrata sosiaaliasioita, terveydenhoitoa ja koulutusta leikkauksille, kun ne tarkistavat talousarvioitaan, koska juuri nämä ovat aloja, joilla edistetään köyhyysvaarassa olevien ihmisten saamista takaisin yhteiskuntaan.
On tunnustettava, että usein on hyvin monimutkaista yhdistää jäsenvaltioiden sosiaalituki ja aktiivinen osallistuminen työmarkkinoille, erityisesti, kun saatavissa oleva työ on tilapäistä, kausittaista tai osa-aikaista, ja jos tuen ja sosiaalitukijärjestelmien tai vähimmäisverokantojen saamisen ehdoilla ei motivoida ihmisiä ottamaan sellaista työtä vastaan. Meidän on näissä uusissa oloissa tehtävä sosiaalitukijärjestelmästämme joustavampi; tämänhetkinen tilanne edellyttää, että teemme niin.
Mielestäni sosiaalituella on varmistettava riittävä ihmisarvoisen elämän takaava vähimmäistoimeentulo, joka ylittää köyhyysrajan ja joka riittää ihmisen auttamiseen pois köyhyydestä, eikä sillä saa pahentaa tuota köyhyyttä sen joustamattomuuden takia.
Esko Seppänen  
kirjallinen. - (FI) On hämmästyttävää, itse asiassa anteeksiantamatonta, että EU:n sosiaalinen huippukokous ja vuoropuhelu työmarkkinaosapuolten kanssa käydään troikkatasolla, ilman valtionpäämiehiä. Se osoittaa EU:n johtajien vähäisen mielenkiinnon sosiaalisen ulottuvuuden kehittämiseksi. Se osoittaa, että ollaan kaukana tavoitteesta kehittää unionista kansalaisten Eurooppa. Pankit kyllä pelastetaan valtioiden varoin kansallistamalla niiden velat, mutta ihmisten sosiaalisesta voinnista ei välitetä.
