Yhteisön rautateiden kehittäminen - Vetureita ja junia rautateillä yhteisössä ajavien veturinkuljettajien hyväksyminen - Kansainvälisen rautatieliikenteen matkustajien oikeudet ja velvollisuudet (jatkoa keskustelulle)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana jatkoa yhteiskeskustelulle EU:n rautateistä.
Hoitaessani nyt ensimmäistä kertaa Euroopan parlamentin puhemiehen tehtävää haluan kiittää kaikkia niitä ihmisiä, jotka ovat tähän saakka tukeneet minua elämässäni ja urallani, puoluekollegoitani ja Espanjassa kotimaakuntani Ciudad Realin asukkaita, joiden ansiosta sain olla 22 vuotta maani parlamentissa. Rautateistä käytävä keskustelu on erityisen iloinen historiallinen yhteensattuma, koska olen kotoisin Alcázar de San Juanin kaupungista, jolla oli keskeinen asema rautateiden historiassa ja maani työväenliikkeen historiassa.
Sepp Kusstatscher
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pohjimmiltani kannatan kolmatta rautatiepakettia. Aluksi olin sitä mieltä, ettei valtion pitäisi koskaan luovuttaa rautatietoimintaa yksityisyrityksille, mutta katson, että oikeudenmukainen kilpailu on hyväksyttävä sillä edellytyksellä, että infrastruktuuri pysyy valtion omistuksessa ja paikalliset, alueelliset ja rajatylittävät liikennejärjestelyt siirretään yksityisyrityksille vain hyvin selvin ehdoin sekä sosiaalisesti ja ympäristön kannalta vastuullisella tavalla. Mikäli tarkoitus on kuitenkin vain korvata valtion monopoli useilla yksityisen sektorin monopoleilla, kuten energiayhtiöissä on toisinaan tehty, vapauttamisesta ei varmasti ole meille mitään hyötyä.
Ahkerana junamatkailijana saamistani kokemuksista olen oppinut, ettei rautatiepalveluiden laatu riipu yksityistämisen määrästä vaan pikemminkin selvästä poliittisesta tahdosta asettaa rautatiet maanteiden edelle. Tässä suhteessa tärkeintä ovat todelliset kustannukset ja rautateiden houkuttelevuus yleensä, kuten esimerkiksi miellyttävät asemarakennukset, hyvin suunnitellut aikataulut, luotettavat palvelut, mukavat junat ja niin edelleen.
Keski-Euroopassa Sveitsi on tästä hyvä esimerkki. Sveitsin hallitus ei ole väistänyt vastuutaan, vaikka 45 prosenttia Sveitsin liittovaltion rautateistä on ulkopuolisessa omistuksessa. Vaatimukset ovat selvät ja vastuunkantajilla on poliittista tahtoa. Rautatieliikenne toimii ja pystyy kilpailemaan maantieliikenneverkon kanssa. Huono esimerkki on Italia, jossa on toistaiseksi keskitytty suurhankkeisiin ja hoidettu nykyistä rautatieverkkoa erittäin huonosti vuosikymmeniä. Kenties tällä eurooppalaisella aloitteella saadaan Italiakin vähitellen muuttamaan toimintatapaansa.
Pedro Guerreiro
(PT) Jälleen kerran parlamentin enemmistö yrittää nopeuttaa rautateiden matkustajaliikenteen vapauttamista ja yksityistämistä koettamalla laajentaa ehdotetun direktiivin soveltamisalaa sekä kansainväliseen matkustajaliikenteeseen jo vuonna 2010 että kansalliseen matkustajaliikenteeseen vuoteen 2017 mennessä. Tavoitteena on antaa kaikkein kannattavimmat yhteydet suurten yksityisten talousalan toimijoiden hoidettaviksi yksityistämällä palveluita etenkin julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien avulla ja edistää siten voittoa tavoittelevien monopolien muodostamista, kuten muilla aloilla on käynyt. Nämä monopolit saavat usein uskomattomia määriä julkista tukea riippumatta kunkin maan ja sen kansalaisten eduista ja tarpeista.
Portugalissa kokemukset ovat osoittaneet, että tällaisen toimintalinjan noudattaminen on heikentänyt julkisia rautatieliikennepalveluja ja siten hankaloittanut ihmisten liikkuvuutta. Lippujen hinnat ovat nousseet, satoja kilometrejä rautatieverkkoa on purettu, asemia on suljettu, matkustajamäärät ovat vähentyneet ja palvelun laatu on heikentynyt. Rautateillä työskentelee myös vähemmän ihmisiä ja palkkoja ja työntekijöiden oikeuksia on poljettu häikäilemättä. Tällaista toimintalinjaa vastustavat niin työntekijät kuin suuri yleisökin. Siksi olemme jättäneet käsiteltäväksi direktiivin hylkäämistä koskevan ehdotuksen, jota on selvitetty yleisesti mietinnön vähemmistöön jääneessä mielipiteessä.
Gabriele Albertini
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kolmannella rautatiepaketilla edistetään tuntuvasti vapaiden markkinoiden tavoitetta ja yhteisiä toimia matkustajien oikeuksien ja velvollisuuksien turvaamiseksi EU:ssa.
Jarzembowskin mietintö muodostaa todellakin kolmannen paketin ytimen, ja tuen varauksetta esittelijän kantaa. Siinä avataan kilpailulle sekä kansainvälinen että kansallinen rautatieliikenne, tehdään vastavuoroisuusperiaatteesta pakollinen ja estetään siten kilpailulta suljettujen maiden yritysten pääseminen epäoikeudenmukaiseen etulyöntiasemaan.
Sterckxin mietintö koskee matkustajien oikeuksia ja velvollisuuksia. Yhdyn jälleen esittelijän kantaan, kun hän ehdottaa oikeutetusti asetuksen soveltamisalan laajentamista kaikkiin rautatiematkustajiin niin kansallisessa kuin kansainvälisessäkin liikenteessä. Kansainvälisen matkustajaliikenteen osuus rautatieliikenteestä on itse asiassa vain viisi prosenttia, joten ei olisi järkeä antaa näin pieneen kuluttajamäärään sovellettavaa asetusta.
Toiseksi soveltamisalan laajentamista voidaan perustella lentoliikennealan nykyisellä lainsäädännöllä, jossa matkustajien oikeudet ja velvollisuudet eivät eroa toisistaan kansainvälisessä ja kansallisessa liikenteessä.
Monien jäsenvaltioiden on vaikea sovittaa yhteen nykyistä tilannettaan ja tämän asetuksen säännösehdotuksia, ja siksi ehdotetut toimenpiteet on mielestämme asianmukaista ottaa käyttöön vaiheittain. Ennen kaikkea niiden on oltava toteutettavuusperusteen mukaisia: esimerkiksi liikuntarajoitteisten matkustajien kohtaamat fyysiset esteet ja rajoitukset poistetaan vaiheittain merkittävien uudelleenjärjestelyjen, uusien asemien rakentamisen ja uusien junien ja junavaunujen hankinnan yhteydessä. Yritykset ovat vastuussa matkustajista ja heidän matkatavaroistaan, ja viivästysten sattuessa oikeutta vähimmäiskorvauksiin sovelletaan koko Euroopan unionin alueella.
Gary Titley
(EN) Arvoisa puhemies, saanen aluksi onnitella teitä ylennyksestänne. Toivon, että viihdytte kaksi ja puoli vuotta puhemiehenä ja tietenkin annatte minulle runsaasti puheaikaa!
Tämä keskustelu muistuttaa poliittisesti hieman keisari Neron viulunsoittoa Rooman palaessa. Puhumme paljon siitä, että henkilö- ja tavaraliikenteen siirtämistä maanteiltä rautateille on edistettävä, mutta silti asetamme edelleen valtavia esteitä rautateiden toiminnalle. Ei siis ole ihme, että matkustaja- ja tavaramäärät vähenevät.
Lukuisien täysin yhteensopimattomien kansallisten markkinoiden sijasta EU:ssa tarvitaan rautatieliikenteen sisämarkkinat. Ilman niitä rautatieliikenne on vaikeuksissa erityisesti lentoliikenteeseen nähden. Pystyn tilaamaan tietokoneellani lentolipun Manchesterista Prahaan napinpainalluksella, mutta junalipun tilaamista Manchesterista Prahaan ei kannata edes yrittää. Se ei onnistu.
Rautatieliikenne on vapautettava välittömästi. Markkinat on avattava heti. Suojatoimenpiteitä tietenkin tarvitaan. En kehota ketään noudattamaan Yhdistyneen kuningaskunnan esimerkkiä. Yksityistäminen - eikä suinkaan vapauttaminen - oli siellä täydellinen katastrofi. Yhdistyneen kuningaskunnan nykyisen hallituksen aikana asiat on kuitenkin laitettu kuntoon, ja siellä sijoitetaan nyt rautatieliikenteeseen enemmän kuin missään muualla. Myös matkustajamäärät ovat kasvaneet eniten ja rautatieyhteyksien kilometrimäärää on todellakin lisätty.
Näitä investointeja tarvitsevat kaikkein kipeimmin Keski- ja Itä-Euroopan maat. Miksi viivytämme niiden kipeästi kaipaamia investointeja? Nämä investoinnit ovat välttämättömiä, jotta EU:n rautatieliikennemarkkinat voidaan kunnolla toteuttaa. Lisäksi matkustajille on taattava asianmukainen kohtelu. Saan paljon valituksia liikuntarajoitteisilta henkilöiltä, joiden on hyvin vaikea matkustaa rautateitse Euroopassa. Tästä on laadittava normit, ja myös lipunmyynnin on oltava asianmukaista, jotta Manchesterissa voi napinpainalluksella ostaa lipun mihin tahansa haluamaansa kohteeseen. Lisäksi meidän on edistyttävä Euroopan komission ja neuvoston ehdotuksia nopeammin.
Jeanine Hennis-Plasschaert
(NL) Toistaiseksi parlamentin suuri enemmistö vaikuttaa pitävän tiukasti kiinni rautatieverkon vapauttamisesta sekä rajatylittävälle että kotimaan liikenteelle. Se ei ole lainkaan yllättävää, kun julkisen liikenteen laajemmat markkinavoimat ovat todellakin todistaneet meille, että näin julkista liikennettä saadaan samalla rahalla 25 prosenttia enemmän.
Joka tapauksessa tarkistus 37 on mielestäni tässä yhteydessä avainasemassa. Rautatieverkossa ei pitäisi kiinnittää huomiota ainoastaan kilpailuun vaan myös - ja varsinkin - taustatekijöihin, kuten niin kutsuttuun toimilupamalliin. Se on markkinoilla tärkeä voimatekijä, jonka avulla turvallisuudelle, tehokkuudelle, johdonmukaisille aikatauluille ja järkevälle varainhoidolle voidaan panna yhtä paljon painoa. Varjoesittelijä Ortuondo Larrean tavoin kehottaisin esittelijää tukemaan varauksetta tarkistusta 37.
Lopuksi haluan käsitellä muutamalla sanalla tarkistusta 18. Esittelijän näkemyksestä poiketen olen sitä mieltä, että on noudatettava kaupalliseen ja oikeudenmukaiseen tarjousmenettelyyn perustuvia kansainvälisen matkustajaliikenteen palvelusopimuksia, ja vain niitä. Rehellisesti sanoen tämä tuntuu mielestäni liittyvän ainoastaan hyvään hallintotapaan. Jos yksityisten sopimuspuolten kanssa tehtyjä nykyisiä sopimuksia joudutaan rikkomaan, jäsenvaltioille saatetaan esittää satojen miljoonien eurojen vahingonkorvausvaatimuksia. Totean vilpittömästi, että Euroopan parlamentin jäsenenä en halua antaa Euroopan unionin kansalaisille aivan tällaista viestiä.
Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä hylkää näin ollen tarkistuksen 18, ja kehotan esittelijää tekemään samoin.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Minäkin haluan onnitella istunnon uutta puhemiestä. Tervetuloa, arvoisa puhemies!
Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ilmastonmuutoksen torjuminen edellyttää EU:lta tuntuvaa panostusta julkiseen liikenteeseen ja erityisesti rautateihin. Merkinantovirhe aiheutti kotiseutuni Lothringenin raja-alueella hiljattain traagisen onnettomuuden, joka oli kohtalokas osoitus rautatieverkon kiireellisestä yhdenmukaistamisen tarpeesta. Tämä ei ole mikään vähäpätöinen haaste. Koska asia liittyy julkisten palvelujen saatavuuteen ja maankäytön suunnitteluun, yhdenmukaistaminen edellyttää erittäin tarkkaa harkintaa, kuten ministeri juuri äsken myönsi.
Näin ollen jäsen Jarzembowskin mietinnössä ehdotettu vapauttaminen ei mielestäni ole oikea toimintatapa. Paitsi että kilpailun vapauttaminen vaarantaa jäsenvaltioiden hoitamat julkisen palvelun tehtävät, se ei myöskään viime kädessä alenna matkalippujen hintoja. Päivittäisiä työmatkoja kulkevien kansalaisten matkustusolosuhteet eivät myöskään parane, vaan käy täysin päinvastoin! Kilpailun vapauttaminen heikentää aluekehityksen kannalta erittäin tärkeitä alueellisia yhteyksiä.
Arvoisa komission jäsen, entäpä vapauttamisen vaikutus rautateiden turvallisuuteen? Siirtyminen maanteiltä rautateille on välttämätöntä, ja sen toteuttaminen EU:ssa on oleellista. Lopuksi totean lyhyesti ministerille, joka ei ole nyt paikalla, että eilisen kuvitelmat ovat tämän päivän todellisuutta.
Etelka Barsi-Pataky
(HU) Rautatieliikenteen vapauttaminen sisämarkkinoilla toteutetaan kolmannella rautatiepaketilla. EU tarvitsee toden totta kestäviä ja tehokkaita rautatieliikennepalveluja. Kolmas rautatiepaketti onnistuu kuitenkin vain, jos palveluita tuottavat nykyaikaiset rautatieyritykset, joiden talous on kunnossa ja logistiikka täyttää vaatimukset.
Nykyään näin ei ole. Uusien ja joissakin tapauksissa myös vanhojen jäsenvaltioiden rautatieyritykset kamppailevat kertyneen alijäämän kanssa, ja jäsenvaltioiden on ratkaistava konsolidointiin liittyvä ongelma. Tämä kaikki vaikuttaa jäsenvaltioiden sisäiseltä asialta, mutta mittasuhteiltaan ja merkitykseltään se on Euroopan laajuinen ongelma, joka vaarantaa kaikkien kolmen tänään käsitellyn rautatiealan säädöksen täytäntöönpanon etenkin, jos tavoitteet asetetaan korkealle.
Rautatiepakettiin sisältyy ehdotus, jolla pidennetään kotimaan matkustajaliikenteen vapauttamiseen annettua valmistautumisaikaa. Mielestäni valmistautumisajan pidentäminen ei riitä. Ehdotan, että Eurooppa-neuvosto ottaisi työohjelmansa asialistalle laajentuneen Euroopan unionin todellisen tilanteen ja puuttuisi ongelmaan. Lisäksi on oleellista tutkia, mitä on tehtävä ja mitä on tehtävissä nykyiselle rautatiealan ongelmalle, josta kärsii huomattava osa Euroopan unionia. Tässä ei siis ole kyse rajanvedosta vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden välillä. Sitä vastoin on löydettävä keino toteuttaa EU:ssa tarkoituksenmukainen ja vapaa rautatieliikennepalvelu, joka pystyy kilpailemaan muiden liikennemuotojen kanssa tai täydentää niitä.
Näin ollen tavoitteena on, että uusien jäsenvaltioiden nykyiset arvot - tässä tapauksessa rautatieliikennepalvelu - ei kärsi sisämarkkinoiden vapauttamisesta vaan on sen sijaan tulevaisuudessa arvokas osa sitä. Valitettavasti tämä ei ole aiemmin onnistunut tiettyjen palvelujen tapauksessa.
Mielestäni kotimaan matkustajaliikenteen vapauttamista koskeva tarkistukseni on parempi kuin kompromissiehdotus. Näiden kahden välinen ero on siinä, että ehdotukseni mukaan jokainen jäsenvaltio, joka ei pysty valmistautumaan ajoissa tai kohtaa muita esteitä, voisi turvautua poikkeukseen. Kompromissiehdotuksen mukaan tämä olisi mahdollista vain uusille jäsenvaltioille.
Mielestäni asetusta edeltävässä vaikutustenarvioinnissa olisi joka tapauksessa otettava huomioon uusien jäsenvaltioiden erityispiirteet, mutta asetuksen on oltava yhdenmukainen. Joka tapauksessa olen tyytyväinen siihen, että esittelijä ja liikenne- ja matkailuvaliokunta ovat - kuten ensimmäiselläkin kerralla - pyrkineet säädöstä laatiessaan kiinnittämään huomiota uusien jäsenvaltioiden erityisongelmiin.
Inés Ayala Sender
(ES) Arvoisa puhemies, aluksi esitän teille sydämelliset onnittelut. Miguel Ángel, kukapa olisi arvannut lähtiessäsi Francon eristyneen diktatuurin keskeltä Alcázar de San Juanista, joka oli Espanjan rautateiden ja ammattiyhdistysliikkeen symbolinen keskus, että eurooppalaiset rautatiet veisivät sinut tänä iltana jälleen Alcázar de San Juaniin, mutta tällä kertaa Euroopan parlamentin varapuhemiehenä?
Näytät oikein komealta, ja lisäksi joku on varmaankin tuonut vasemmalle puolellesi kukkia tasavallan väreissä.
Haluan kiittää esittelijöitä ja varjoesittelijöitä, erityisesti jäsen Jarzembowskia, koska esittelijöistä juuri hänellä on tapansa mukaan ollut kärsivällisyyttä jäädä tänne kuuntelemaan kaikkia, jopa meitä, jotka olemme eri mieltä hänen kanssaan mutta pohjimmiltaan pidämme hänestä ja kunnioitamme häntä. Kiitän teitä kaikkia intensiivisestä ja perusteellisesta työstä sekä kärsivällisestä suhtautumisesta varauksiimme ja epäilyihimme.
Olen tyytyväinen siihen, että Euroopan parlamentti on saanut neuvoston ja komission ottamaan huomioon useimmat ehdotuksensa, joilla pyritään monimutkaiseen tavoitteeseen eli nykyisten 27 erilaisen rautatiejärjestelmän yhdenmukaistamiseen ja nykyaikaistamiseen. Näin on tarkoitus muodostaa kannattava, houkutteleva ja turvallinen eurooppalainen rautatieliikennealue, jolla taataan rautateiden tulevaisuus.
Mielestäni Euroopan parlamentin on jälleen kerran puolustettava asteittaista ja hallittua markkinoiden avaamista, jossa tämä kolmas lainsäädäntöpaketti on jälleen yksi vaihe. Emme kuitenkaan ole niin naiiveja emmekä kyynisiä, että johtaisimme Euroopan unionin kansalaisia harhaan väittämällä, että rautateiden nykyisistä ongelmista päästään eroon asettamalla tietty aikaraja, jota monet pitävät vieläpä ennenaikaisena. Kuvitteletteko, että vuonna 2017 päästään eroon Euroopan laajuisten verkkojen talousarviovajeesta, joka estää meitä ratkaisemasta todellisia rajatylittäviä ongelmia vuoristoalueilla, kuten Alpeilla ja Pyreneillä, puhumattakaan Euroopan laajuisista multimodaalisista verkoista? Kuvitteletteko, että tämän määräajan avulla rautateiden tavaraliikenneinfrastruktuurin ruuhkat tai järjestelmien yhteentoimivuutta koskevat ongelmat katoavat kuin taikaiskusta, puhumattakaan muista ongelmista, kuten veturien ja liikkuvan kaluston sertifioinnista, joita komissio onneksi nyt käsittelee?
Alituisen markkinoiden avaamisen lisäksi rautatieliikenteessä on toisaalta myös menestystarinoita, jotka osoittavat, ettei tämä ole ainoa ehdoton edellytys. Espanjan suurnopeusmatkustajajunat ovat tästä yksi esimerkki.
Myönnettäköön, ettei tavaraliikenne ole menestynyt yhtä hyvin, mutta luullakseni Saksalla on - ja oli jopa ennen markkinoiden avaamista - johtoasema tällä alalla. Ehkä meidän olisikin otettava opiksi kaikista näistä kokemuksista. Tästä syystä kannatamme markkinoiden asteittaista avaamista, joka antaa meille tilaisuuden keskittyä perusteisiin ja edellytyksiin sekä kiinnittää erityistä huomiota julkisten palvelujen elinkelpoisuuteen ja nykyisiin moninaisiin toimilupamalleihin. Siksi äänestämme tarkistuksen 33 puolesta.
Tästä syystä kannatamme ajatusta, että kaksi vuotta kansainvälisen matkustajaliikenteen avaamisen jälkeen komissio laatii arvion edistymisestä ja ongelmista ja ehdottaa tarvittaessa myöhempää vapauttamisprosessia täydentäviä uusia toimenpiteitä. Tätä ehdotetaan niissä asiakirjoissa, joista kolme toimielintä ovat päässeet yhteisymmärrykseen, sillä ainakin tutkimuksesta olemme kaikki yksimielisiä.
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Nathalie Griesbeck
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, totean, että olen yleisesti ottaen tyytyväinen edistykseen, jota on saavutettu Euroopan parlamentin, ja tarkemmin sanoen kolmen esittelijän, pitkällisen ja vaativan työn ansiosta.
Rautateiden matkustajaliikenteen uudistaminen on täysin välttämätöntä, jos aiomme toteuttaa aidot sisämarkkinat, joilla edistetään kaikkien eurooppalaisten liikkuvuutta parhaiden mahdollisten turvallisuus- ja saavutettavuusedellytysten mukaisesti ja joilla voidaan toivoakseni hyvin pian laskea varsin kohtuuttomia matkalippujen hintoja kuitenkaan palveluista tinkimättä.
Käsittelen seuraavaksi markkinoille pääsyä ja haluan tänä iltana ilmaista huoleni siitä, että tässä vaiheessa ollaan taipuvaisia asettamaan määräaika kansallisten matkustajaliikennemarkkinoiden avaamiselle. Henkilökohtaisesti en suhtaudu suopeasti neuvoston kannan muuttamiseen tässä vaiheessa, sillä hätiköidyllä ja kenties huonosti valmistellulla kansallisen matkustajaliikenteen vapauttamisella saattaisi olla vakavat seuraukset palveluille. Haluan nähdä aiempia vaikutustutkimuksia erityisesti avaamisen vaikutuksista kansainväliseen kilpailuun, kabotaasijärjestelmästä, jolle on määrättävä säännöt, ja maksujen standardointijärjestelmän vaikutuksista. Miksi ei sovittaisi neljännestä rautatiepaketista, jossa voitaisiin paneutua perusteellisesti rahoitusmekanismeihin ja etenkin niiden yhteensovittamiseen julkisen palvelun velvoitteen kanssa sekä tappiota tuottavien yhteyksien rahoittamiseen?
Käsittelen seuraavaksi kansainvälisen rautatieliikenteen matkustajien oikeuksia ja velvollisuuksia koskevaa direktiiviä. Olen iloinen toimista, joilla lisätään tuntuvasti rautatieliikenteen harjoittajien vastuuta ja joilla loppujen lopuksi, ja toivottavasti hyvin nopeasti, lisätään matkustajien ja varsinkin liikuntarajoitteisten matkustajien oikeuksia. Kiitän jäsen Sterckxiä ryhmämme esittämän tarkistuksen tukemisesta. Sen avulla on tarkoitus ottaa huomioon erityisolosuhteet esikaupunkiliikenteessä, joka on hyvin tärkeä osa julkisen palvelun velvoitetta.
Jörg Leichtfried
(DE) Arvoisa puhemies, haluan tässä yhteydessä onnitella teitä! Hyvä jäsen Jarzembowski, samassa yhteydessä haluan kertoa arvostavani sitä, miten määrätietoisesti, sinnikkäästi ja tarmokkaasti olette laatinut tätä varsin onnistunutta mietintöä koko parlamentissa oloni ajan. Teen näin siitä huolimatta, että olemme eri mieltä tietystä mietintönne erityisosasta.
Päällisin puolin Euroopan rautateitä koskevat tavoitteemme ovat samat: korkea laatu, tiukat turvallisuusmääräykset ja hyvät työolot. On aina sanottu, että meillä on tästä eriävät näkemykset ja että olemme eri mieltä tämän tavoitteen saavuttamiseen käytettävistä keinoista, mutta en ole niinkään varma tämän väitteen paikkansapitävyydestä.
On outoa, että vapauttamisen kannalla ovat nyt enimmäkseen juuri ne parlamentin jäsenet, jotka eivät todellakaan vahvistaneet rautateitä painottaessaan kohtuuttomasti tiettyjä asioita infrastruktuurikustannuksia koskevan direktiivin yhteydessä. Miksi esimerkiksi Itävallan entinen liikenneministeri ajoi niin voimakkaasti vapauttamista, vaikka hän samalla lähes lamautti Itävallan rautatiet kotimaan rautatiepolitiikallaan?
Kenties meidän olisi pitänyt edetä järkevämmin ja todeta tarkastelevamme vapauttamista ensin kansainvälisessä ympäristössä ja odottaa siihen saakka, että näemme, miten asia etenee kansainvälisesti, ennen kuin päätämme, haluammeko edetä asiassa. Jos olisimme tehneet näin, olisin voinut varmuudella sanoa, että kaikki parlamentin jäsenet kannattavat Euroopan rautateiden kehittämistä.
Mielestäni parlamentissa ei ole käynnissä mitään uusliberalistista rautateiden vastaista kampanjaa. En todellakaan ole sitä mieltä, vaikka esittelijä on siirtynyt jonkin verran oikealle nyt, kun hänen on aika esitellä mietintö täysistunnossa. Olen siirtynyt oikealle hänen kanssaan, joten sillä ei ole merkitystä.
Katson kuitenkin, että monista eri syistä en voi olla täysin samaa mieltä vapauttamisen jatkamisesta. Siksi en halua juuri nyt hypätä voittajan kelkkaan. Kenties vakuutun ajan myötä, mutta toistaiseksi haluan pysytellä erossa kansallisten markkinoiden vapauttamisesta.
Stanisław Jałowiecki
(PL) Arvoisa puhemies, olen iloinen niistä tuloksista, joita on saavutettu esittelijöiden johdolla kolmatta rautatiepakettia koskevissa neuvotteluissa. Pakettia on todellakin parannettu neuvottelujen ansiosta. Sitä ei ole ainoastaan paketoitu uudelleen houkuttelevammin, vaan se yksinkertaisesti on parempi paketti. Yksi asia on kuitenkin vielä ratkaisematta. Kenties valotan aluksi sen taustaa muutamalla sanalla.
Rautateiden matkustajaliikenne lisääntyi viime vuonna alueellani Lounais-Puolassa. Lisäys ei ollut suuri, mutta se oli itse asiassa ensimmäinen lisäys vuosikausiin. Tähän saakka palvelut olivat jatkuvasti vähentyneet sekä omalla alueellani että kaikkialla Puolassa. Ehkäpä viime vuoden hienoinen kasvu osoittaa, että rautatiet alkavat vähitellen kilpailla maantieliikenteen kanssa, mikä on yhteinen suuri toiveemme ja EU:n liikennepolitiikan keskeinen periaate.
Mainitsen tämän, koska on pidettävä tarkasti huolta siitä, ettei tätä suuntausta muuteta matkustajien oikeuksia koskevien uusien asetusten täytäntöönpanon yhteydessä. Rautatieliikenteen on oltava kilpailukykyistä ja siksi halpaa tai jopa erittäin halpaa. Sen on myös oltava hyvin johdettua ja tarjottava matkustajille korkealuokkainen matkustustapa. Vaikeuksia tuottaa se, että näiden kahden tavoitteen konkreettinen toteuttaminen on jossain määrin ristiriitaista. Palvelu ei voi olla samalla sekä halpaa että ylellistä. Siksi tässä asiassa on saatava aikaan asianmukainen kompromissi.
Rautatiet ovat vähin erin selviämässä pitkästä matalasuhdanteesta. Ne tarvitsevat apuamme pyrkimyksissään. Emme saa lisätä rautateiden kuormitusta, jos haluamme estää niitä vajoamasta uudelleen alaspäin.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Kannattaisin rautatieliikenteen vapauttamista, jos rautatieverkon avaamisen sosiaalisia vaikutuksia ja ympäristövaikutuksia arvioitaisiin perinpohjaisesti. Toisaalta EU:n jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisten rautatieyhteyksien avaaminen merkitsee epäoikeudenmukaisen kilpailun hyväksymistä. Käyttöoikeuden näihin yhteyksiin hankkivat sellaiset kolmansien maiden yritykset, joilla on toimipisteitä EU:n jäsenvaltioissa ja joille tärkeintä on kuljettaa matkustajia omiin maihinsa. Jotkin EU:n jäsenvaltiot ovat vaarassa menettää oikeutensa kuljettaa matkustajia rajanaapureina oleviin kolmansiin maihin, joiden ei tarvitse noudattaa EU:n direktiivejä ja avata matkustajaliikennemarkkinoitaan. Rautatieyritykset joutuisivat vaikeampaan asemaan niissä EU:n jäsenvaltioissa, joilla on ulkoraja, verrattuna muihin EU:n jäsenvaltioihin. Kehotan teitä äänestämään tarkistusta 15 vastaan. Pyydän, ettette tukisi kollegani Sterckxin mietintöön sisältyvää tarkistusta 21, joka mielestäni heikentää neuvoston ehdotusta.
Zsolt László Becsey
(HU) Haluan kiinnittää huomiota joihinkin kysymyksiin, joista ensimmäinen koskee yleisesti taloutta. Puhuessamme vapauttamisesta ja palveluiden vapauttamisesta toistamme aina saman asian. Ei ole suotavaa, ettei palveludirektiivissä aseteta aikarajaa tai että haluamme vapauttaa joitakin aloja vain osittain - sanottakoon, että saksalaisena reagoin herkästi tähän asiaan - kun taas rahoitus- tai rautatiepalveluiden kaltaisilla aloilla palvelut on vapautettava kokonaan. Tarkoitukseni ei ole haitata rautatiepalveluja. Nekin on toki jonain päivänä vapautettava kokonaan, mutta tämän toteuttamiseksi myös muilla aloilla on kurottava välimatkaa umpeen.
Toisen käytännön kysymyksen mainitsin jo ensimmäisessä käsittelyssä. Uudet jäsenvaltiot joutuvat ratkaisemaan lukuisia sisäisiä hallinnollisia ongelmia. Siksi totean jälleen kerran, että vasta viisi vuotta euron käyttöönoton jälkeen voimme todella hyväksyä täydellisen vapauttamisen, sillä ennen sitä emme pysty rahoittamaan yrityksiämme siten, että ne pystyvät vastaamaan kilpailuun. Yrityksiimme tehtyjä valtavia investointeja ei pidä haaskata. Nykyisessä ehdotuksessa mainittu vuosi 2022 onkin tässä mielessä jo varsin suotuisa ajankohta.
Meidän on etenkin uusissa jäsenvaltioissa pidettävä hyvin tarkasti kiinni siitä, että täytämme velvoitteemme tarjota julkisia liikennepalveluja ainoastaan linja-autoilla. Toisin sanoen, kun tapahtuu yksikin onnettomuus, jossa joku loukkaantuu, valtio yksinkertaisesti vetäytyy rautateillä velvoitteestaan tarjota julkisia liikennepalveluja. Savaryn ehdotuksessa otetaan mielestäni tämä näkökulma oikealla tavalla huomioon, eli siinä tavoitteena on todella sisämarkkinoiden syventäminen.
Uuden jäsenvaltion edustajana totean Sterckxin mietinnöstä, että hyvin houkuttelevasta sisällöstään huolimatta se tulee meille kalliiksi, etenkin jos nämä toimet on toteutettava henkilöiden vapaata liikkuvuutta ja euron käyttöönottoa edeltävien kymmenen vuoden aikana. Tämä on erittäin vaikeaa. En vastusta mietinnön sisältöä, jonka päämäärät ovat erittäin hyviä, mutta asioiden ajoitus ei ole täysin yhteensopiva, ja olisin erittäin mielissäni, jos näin suuria velvoitteita asetettaisiin vasta euron käyttöönoton ja henkilöiden vapaan liikkuvuuden voimaantulon jälkeen. Vapauttamisen myötä laatu jopa paranee, eikä tulevaisuudessa todennäköisesti ole näin vakavia ongelmia, mutta toistan vielä, että asiat on sovitettava yhteen.
Vladimír Maňka
(SK) Arvoisa puhemies, onnittelen teitä uudesta tehtävästänne.
Jotta parannettaisiin rautateiden kilpailukykyä maantieliikenteeseen nähden ja rautatiet voisivat kilpailla liiketoiminnasta tasapuolisesti, on välttämätöntä yhdenmukaistaa rautatie- ja maantieliikenteen toimintaedellytykset. Energia-alalla siirtojärjestelmät eriytetään energiantoimittajista. Niinpä rautatieliikenteessäkin on välttämätöntä uudistaa perinpohjaisesti ne valtion omistamat rautatieyritykset, joissa liikenteenharjoittajat ja infrastruktuurin hallinto toimivat edelleen samassa organisaatiossa.
Maantieliikenteen menestyminen jopa sellaisissa maissa, joissa rautatieliikenne olisi ympäristön kannalta tarkoituksenmukaisempi liikennemuoto, johtuu yhdenmukaistamisen puutteesta, ulkoisista tekijöistä, yhteentoimivuusvajeesta ja epäonnistuneista muutoksista sekä rautatieliikenteen surkeasta laadusta.
Toinen avaintekijä on markkinoiden vapauttaminen. Avattaessa rautatieyhteyksiä matkustajaliikenteelle on kuitenkin annettava uusien jäsenvaltioiden talouksille riittävästi aikaa valmistautua tähän vaiheeseen.
Luís Queiró
(PT) Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella teitä valinnastanne ja toivotan teille menestystä uudessa tehtävässänne.
Rautatieliikenteen vapauttaminen on täysin välttämätöntä, mutta edistyminen on ollut vaivalloista. Siksi meidän on jatkettava toimia toteuttaaksemme eurooppalaiset rautatieliikennemarkkinat, joiden avulla saavutamme yhteisen liikennepolitiikan merkittävät tavoitteet.
Tässä yhteydessä haluan kiittää esittelijöitä erinomaisesta työstä. Vaikka junat edustavatkin monien kuvitelmissa edelleen romantiikkaa ja seikkailua osittain kuuluisan Idän pikajunan vuoksi, todellisuudessa ne ovat turvallisia, ympäristöystävällisiä liikennevälineitä, joilla voidaan kuljettaa nopeasti suuria tavaramääriä ja siirtää suuria matkustajamääriä mukavasti ja yhtä nopeasti. Atlantilta Itämerelle ja Mustallemerelle kulkeva rautatieliikenne on vielä kaukainen unelma, sillä tehokkaan ja vapaan liikkuvuuden tielle ilmaantuu rautatiealalla jatkuvasti vakavia esteitä.
Ongelmana ovat edelleen esimerkiksi erilaiset raideleveydet Iberian niemimaalla ja sen ulkopuolella sekä erot kotimaan ja kansainvälisen liikenteen hallinnassa ja lipunmyynnissä. Näitä ongelmia ei ole helppo ratkaista. Vastassamme on suunnattomia vaikeuksia, ja ilman jäsenvaltioiden tahtoa emme pysty selviytymään niistä. Keski-Euroopan ruuhkat ja Euroopan syrjäisten alueiden saavutettavuus liittyvät tiiviisti yhteen.
Maidemme talouskasvu edellyttää yhteisiä toimia, jolloin yhden alueen kehittäminen tuottaa edistystä toisillakin alueilla. Emme ole aivan haltioissamme Euroopan laajuisille verkoille myönnetystä rahoituksesta. Siksi meidän on oltava jokseenkin tyytyväisiä siihen kehitykseen, jonka puolesta toivottavasti huomenna äänestämme.
Parlamentti tekee moninaisuudessaan parhaansa, mutta neuvoston on suhtauduttava myönteisesti kehityksen vauhdittamiseen ja rautatieliikenteen vapauttamiseen. Miten tämä toteutetaan? Myöntämällä, että on järkevää asettaa määräajat verkkojen vapauttamiselle, ja kaihtamalla liian tiukkaa talouskuria tässä prosessissa, hyväksymällä nykyisiä toimilupia ja julkisen palvelun velvoitteita koskevat kompromissiratkaisut, sopimalla junahenkilökunnan lupajärjestelmän säännöistä ihmisten ja omaisuuden turvallisuuden hyväksi ja lopuksi suojaamalla kansainvälisesti kaikkien matkustajien oikeudet. Laadukkaan palvelun ohella tämä on paras tapa houkutella ihmisiä käyttämään tätä liikennemuotoa ja samalla turvata sen kehitys ja pysyvät työpaikat alan työntekijöille.
Dieter-Lebrecht Koch
(DE) Arvoisa puhemies, tänään keskustelemme kolmesta olennaisesta toimenpiteestä, joilla saadaan uutta puhtia Euroopan rautatieliikenteeseen ja tehdään merkittäviä parannuksia matkustajien oikeuksiin. Keskityn vain yhteen kokonaispaketin näkökohtaan, joka sopii täydellisesti yhteen Euroopan yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuoden käynnistymisen kanssa.
On hyvä, että näytämme mallia rautatieliikenteen matkustajien oikeuksista ja velvollisuuksista annettavalla asetuksella ja teemme siten osuutemme yhtäläisten mahdollisuuksien puolesta. Ei ole selvästikään mitään mieltä säätää asetusta, joka koskee vain kansainvälistä matkustajaliikennettä. Mielestäni kaikille matkustajille kuuluvat samat oikeudet.
Tärkeintä on kaikkien kansalaisten oikeus kuljetukseen, mutta matkustajat voivat vaatia oikeuksiaan vain, jos he tuntevat ne, ja siksi tieto on välttämätöntä. Vaadin kaikille henkilöille, jotka ovat vammasta, iästä tai muusta tekijästä johtuen liikuntarajoitteisia, yhtäläisiä mahdollisuuksia rautateitse matkustamiseen. On täysin selvää, että meidän on tehtävä jatkuvasti töitä parantaaksemme palveluiden esteettömyyttä. On myös selvää, ettei ole heti mahdollista saada kaikkia kulkuneuvoja ja rakennuksia vastaamaan kyseisten henkilöiden tarpeita.
Asetuksen tultua voimaan asemanhoitajien ja rautatieyritysten on kiinnitettävä erityistä huomiota sen varmistamiseen, että liikuntarajoitteiset henkilöt saavat tietoa rautatiepalvelujen saatavuudesta, juniin pääsyyn liittyvistä olosuhteista ja junatiloista. Jotta varsinkin aistivammaiset matkustajat saisivat tiedot viivästymisestä mahdollisimman tehokkaasti, olisi käytettävä sekä auditiivisia että visuaalisia tiedotusjärjestelmiä.
Tulevaisuudessa liikuntarajoitteiset henkilöt voivat ostaa matkalippuja junasta ilman lisäveloitusta, ja ellei liikuntarajoitteinen henkilö voi käyttää junassa tarjottuja palveluita, hänen seurassaan voi matkustaa toinen henkilö veloituksetta. Sosiaalinen Eurooppa on pian todellisuutta!
Erna Hennicot-Schoepges
(FR) Arvoisa puhemies, onnittelen teitä lämpimästi. Olette pärjännyt hienosti.
Vuoden 2006 lokakuun 11. päivä oli erittäin synkkä päivä Ranskan ja Luxemburgin rautateillä. Rautatieyhteyden kaksiraiteisella osuudella, josta käytettiin rakennustöiden takia vain toista raidetta, kuoli kahden junan törmäyksessä kuusi ihmistä ja loukkaantui vakavasti kaksi ihmistä, kun Luxemburgista tullut matkustajajuna törmäsi tavarajunaan Ranskan alueella. Tutkimuksen mukaan inhimillisestä merkinantovirheestä johtunut onnettomuus oli erityisen järkyttävä, sillä virheen huomannut opastimien hoitaja antoi aseman kautta junan radioon ensimmäisen voimakkaan hälytysmerkin, joka ei välittynyt matkustajajunan kuljettajalle. Sen jälkeen hän halusi kytkeä yhteydestä virran pois, mutta se oli mahdotonta maiden erilaisten virtalähteiden takia. Lisäksi Luxemburgista tuleva juna oli jo saapunut Ranskan verkkoon, eikä hän siksi pystynyt vaikuttamaan siihen.
Arvoisa komission jäsen, tämä esimerkki osoittaa sekä yksityistettyjen että yhä julkiseen palveluun kuuluvien rautatieverkkojen puutteellisesta yhteensovittamisesta johtuvat riskit. Syyllisiä onnettomuuteen ovat niin opastimien hoitaja kuin molemmat yritykset ja molempien jäsenvaltioiden viranomaisetkin. Myöskään rautateiden yhteentoimivuutta ei edistetä riittävän määrätietoisesti. Kansalaisista on anteeksiantamatonta, että ylittäessään rajan rautateitse he vaarantavat henkensä järjestelmien puutteiden vuoksi.
Kansainvälinen liikenne muodostaa 70 prosenttia Luxemburgin liikevaihdosta. Siksi maamme on erityisasemassa ja verkkojen yhteentoimivuuden hyväksi on työskenneltävä vieläkin tarmokkaammin. Tämä on tärkeä painopiste. Jos parlamentin liikennevaliokunnan toimilla lisätään investointeja rautateihin, nämä toimet ovat oikeansuuntaisia.
Jacques Barrot
komission varapuheenjohtaja. (FR) Arvoisa puhemies, kaikkien teitä lämpimästi onnitelleiden parlamentin jäsenten tavoin haluan aluksi todeta, että osallistun erittäin mielelläni johtamaanne istuntoon.
Kiitän kaikkia parlamentin jäseniä. Täällä on käytetty yli 40 puheenvuoroa, ja olen huomannut, että Euroopan rautateiden tulevaisuudesta ollaan hyvin kiinnostuneita. Kiitän teitä, koska komissio ja minä pidämme tätä ensiarvoisen tärkeänä.
Esitän muutaman lyhyen huomautuksen. Arvoisa puhemies, ensinnäkin korostan, että komissio ei periaatteessa vastusta kotimaan liikenteen avaamista kilpailulle, mutta katsoo, että asiasta olisi ennenaikaista päättää kolmannen rautatiepaketin yhteydessä. Komissio jatkaa asian tutkimista, ja jos olosuhteet ovat sen mielestä oikeat, se voi käyttää aloiteoikeuttaan tällä alalla. Lisäksi sillä on mahdollisuus sisällyttää kilpailunäkökohtia erityisesti julkisen palvelun velvoitteesta annettuun asetukseen, joka itsessään perustuu sopimuksiin, avoimuuteen ja tietynasteiseen kilpailulle avaamiseen samalla toissijaisuusperiaatetta kunnioittaen. Mielestäni komission kanta on käynyt selvästi ilmi puheenvuorostani.
Toiseksi totean, että vetureita ja junia ajavien kuljettajien hyväksymisestä vallitsee yksimielisyys, ja jäsen Hennicot-Schoepgesin äskeinen puheenvuoro osoittaa paitsi teknisen myös inhimillisen yhteentoimivuuden olevan täysin välttämätöntä. Rautateiden turvallisuudesta vastaavan henkilöstön, myös kuljettajien ja kaikkien junan kuljetukseen osallistuvien, on saatava tehtäviään vastaavaa koulutusta. Olen tästä asiasta täysin samaa mieltä jäsen Savaryn kanssa.
Lopuksi käsittelen jäsen Sterckxin mietinnössä esitettyä kolmatta ehdotusta, joka kattaa kiitettävästi kotimaan liikenteen mahdollistaen samalla väliaikaisen poikkeusjärjestelmän. Tämä vaikuttaa minusta erittäin hyvältä lähtökohdalta tuleville neuvotteluille.
Käytän tilaisuutta hyväkseni todetakseni erityisesti jäsen Groschille, ettemme ole unohtaneet tämän rautatiepaketin neljättä osaa eli laadukasta tavaraliikennettä. Komissio ei ole unohtanut tätä kysymystä, joka on tärkeä rautateiden tavaraliikenteen elvyttämiseksi Euroopan unionissa. Komissio on säännöllisesti yhteydessä tavaraliikenteen asiakkaita edustaviin järjestöihin, ja laadin kertomuksen tavaraliikenteen laadun kehityksestä Euroopan unionissa vuoden loppuun mennessä, kuten ensimmäisessä käsittelyssä todettiin.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, näihin huomautuksiin halusin lopettaa tämän keskustelun, joka on osoittanut parlamentin aidon kiinnostuksen sekä rautateiden matkustaja- että tavaraliikenteen edistämiseen. Toivon kaikkien äänestävän sisintään kuunnellen ja omantuntonsa mukaan siten, että saamme etenemismahdollisuuden. Totean vielä, että olen valmis osallistumaan täysipainoisesti arkaluonteiseen ja vaikeaan sovittelutehtävään parlamentin ja neuvoston välillä kolmannen rautatiepaketin päätökseen saattamiseksi.
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.
Liite - Komission kanta
Sterckxin suositus toiseen käsittelyyn
Komissio hyväksyy tarkistukset 1, 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 11, 13, 15, 17, 18, 19, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 36, 37, 38, 39, 41, 42, 45, 46, 50, 51, 54, 55, 56, 57, 62, 63, 64, 66, 68, 70 ja 71.
Komissio hyväksyy seuraavat tarkistukset uudelleen muotoiltuina: 43, 47 ja 49.
Komissio hyväksyy seuraavat tarkistukset periaatteessa: 7, 8, 14, 21, 33, 34, 52, 58 ja 60.
Komissio hyväksyy osittain tarkistukset 40, 67 ja 73.
Komissio hylkää tarkistukset 12, 16, 35, 44, 48, 53, 59, 61, 65, 69 ja 72.

Jarzembowskin suositus toiseen käsittelyyn
Seuraavat 14 tarkistusta voidaan hyväksyä tarvittaessa uudelleen muotoiltuina: 7, 8, 11, 12, 14, 21, 22, 23, 24, 26, 27, 29, 31, 32.
Seuraavat kolme tarkistusta voidaan hyväksyä osittain: 5, 13, 17.
Seuraavat 15 tarkistusta on hylättävä: 1, 2, 3, 4, 6, 9, 10, 15, 16, 18, 19, 20, 25, 28, 30, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41.

Savaryn suositus toiseen käsittelyyn
Seuraavat 19 tarkistusta voidaan hyväksyä: 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 12, 18, 20, 21, 22, 24, 25, 28, 29, 30, 36.
Tarkistukset 17 ja 19 voidaan hyväksyä periaatteessa.
Seuraavat seitsemän tarkistusta voidaan hyväksyä osittain: 1, 15, 16, 26, 27, 33, 35.
Komissio hylkää seuraavat kahdeksan tarkistusta: 10, 11, 13, 14, 23, 31, 32, 34.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Christine De Veyrac
(FR) Olen iloinen siitä, että rautatiematkustajat saavat vihdoinkin oikeuden korvauksiin, tietoon ja liikuntarajoitteisten palveluihin.
Totean jäsen Jarzembowskin mietinnöstä, että vaikka kansainvälisen matkustajaliikenteen vapauttaminen onkin hyvä asia ja lisää kyseisen liikennemuodon tehokkuutta, en yhdy esittelijän näkemykseen kansallisen liikenteen avaamisesta kilpailulle.
Jos parlamentti äänestää huomenna koko rautatieliikenteen vapauttamisen puolesta, haluan varmistua siitä, että se on ottanut huomioon kaksi perusnäkökohtaa. Ensimmäinen niistä on standardointi. Valiokunta hyväksyi tätä koskevan tarkistuksen. Sen ansiosta tappiota tuottavien rautatieyhteyksien rahoitusta olisi voitava jatkaa, mikäli ne täyttävät julkisen palvelun tavoitteet.
Toinen kysymys liittyy siihen, päättääkö parlamentti avata kansallisen rautatieliikenteen kilpailulle. Silloin on mielestäni tärkeää varmistaa, että siirtymäkaudella, joka koskee vain kansainvälisen liikenteen vapauttamista, estetään kansallisen matkustajaliikenteen avaaminen vaivihkaa kabotaasiliikenteen avulla.
Siirtymäkausi on tarpeen, jotta rautatieyritykset pystyvät mukautumaan tilanteeseen.
Georgios Toussas
(EL) EU:n rautatieliikennettä koskeva kolmas toimenpidepaketti viitoittaa tietä koko alan vapauttamiselle. Rautatieliikenne siis luovutetaan monopolien käsiin euroaluetta yhtenäistävän pääoman voittojen turvaamiseksi ja kasvattamiseksi. EU:n toimenpiteet tällä alalla ovat myös tähän saakka kääntäneet lippujen hinnat jyrkkään nousuun, johtaneet tuhansien ihmisten irtisanomiseen, pahentaneet työntekijöiden riistoa, heikentäneet rajusti heidän palkkojaan ja sosiaalisia oikeuksiaan sekä lisänneet jyrkästi onnettomuuksien määrää huolimatta jäsenvaltioissa myönnettävistä pöyristyttävistä valtiontuista.
Rautatieliikenteen vapauttaminen ja EU:n työntekijöiden pätevyystodistuksille asettamat ehdot merkitsevät työntekijöiden yhä pahempaa riistoa, työtaakan kasvua ja uusia turvallisuusriskejä matkustajille.
Matkustajien oikeuksien institutionalisointia koskevilla tekopyhillä julkilausumilla vain peitellään vapauttamisen raskaita seurauksia rautateiden työntekijöille ja matkustajille. Tästä voidaan pohjimmiltaan päätellä, että monopolit eivät pysty vastaamaan yhteiskunnalliseen tarpeeseen pääoman tuottoon perustuvalla riistojärjestelmällä, ja siksi tarvitaan perinpohjaista muutosta.
Kreikan kommunistinen puolue torjuu jyrkästi EU:n ruohonjuuritason vastaisen toimintalinjan ja on äänestänyt rautatieliikenteen vapauttamista koskevaa kolmatta toimenpidepakettia vastaan.
