Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, eilisen kokouksen pöytäkirjan sivulla kuusi puhutaan kolmesta niin sanotun Hughesin menettelyn mietinnöstä. Toivoisin, että vastedes ilmoitettaisiin työjärjestyksen kyseinen artikla sattumanvaraisen parlamentin jäsenen nimen sijasta.

Puhemies
Olemme tosin jo päättäneet pöytäkirjan hyväksymisestä, mutta välitän tiedon siitä, että lisäämme Hughes-menettelyyn ehkä vielä jotain, selvittääksemme asian niille kollegoille, jotka eivät lainkaan tunne Hughesmenettelyä.
(Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.)

Smith
Arvoisa rouva puhemies, ilmoittaisin vain parlamentille, että huomisaamuna järjestetään Liverpoolissa edesmenneen kollegamme Ken Stewartin muistotilaisuus. Puhemiehen toimisto on hyvin ystävällisesti suostunut lähettämään surunvalittelukirjeen. Haluan, että puhemiehelle tästä esittämäni kiitokset merkitään pöytäkirjaan.
Koska komissio on nyt paikalla, haluan myös mainita, että viime viikolla komissio julkaisi lehdistötiedotteen, jossa tuettiin tutkimusryhmän asettamista tutkimaan irtotavara-alus Derbyshiren hylkyä, joka upposi Tyyneenmereen vuonna 1980. Ken Stewart taisteli tämän kysymyksen puolesta pitkään ja hartaasti parlamentissa niinä vuosina, joina hän oli joukossamme, ja häntä ilahduttaisi suuresti, jos komissio tutkisi asiaa. Kuten kaikki tiedämme, hän vaikutti itse asiassa hyvin suuresti kaikissa merenkulkuun liittyvissä kysymyksissä ja edisti aluksilla työskentelevien ja niillä matkustavien turvallisuutta. Panemme siis tyytyväisinä merkille, että komissio tukee tutkimusryhmää. Myös Ken varmasti ilahtuisi.

Puhemies
Kiitämme teitä näistä tiedoista.

Hallam
Arvoisa rouva puhemies, työjärjestyksen noudattamista koskeva puheenvuoro. Viittaan Israelin ja Jordanian rajalla eilen sattuneisiin traagisiin tapahtumiin. Pyytäisin puhemiehistöä lähettämään asianmukaisen surunvalittelukirjeen Israelin kansalle ja erityisesti uhrien perheille.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Hallam!

Vallvé
Arvoisa puhemies, haluan vain yhtyä ennen minua puheenvuoron käyttäneen puhujan pyyntöön ja ilmaista surunvalitteluni eilen Israelissa tapahtuneesta attentaatista, jossa Jordanian rajalla kuusi koululaista ja opettaja saivat surmansa. Mielestäni on asioita, jotka haittaavat rauhanprosessia, mutta mikään niistä ei haittaa niin paljon kuin se, mikä on peruuttamatonta, eli ihmishenkien menetys. Tässä mielessä parlamentin on mielestäni yhdyttävä surunvalitteluihin ja tuomittava tällaiset tapahtumat.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Vallvé!

Sichrovsky
Arvoisa puhemies, haluaisin tukea kollegoiden erityistä sitoutumista Lähi-idän asioihin. Pyydän kohteliaasti Euroopan parlamenttia viettämään spontaanin minuutin hiljaisuuden. Täten suomme täällä erityisen ilmauksen näille traagisille tapahtumille ja osoitamme europarlamentaarikkoina, kuinka me todella haluamme kiinnittää kaikin tavoin huomiota Lähi-idän tapahtumiin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Sichrovsky!

Äänestys
Ford
Arvoisa rouva puhemies, selventävä puheenvuoro. Komissaari Marín ilmoitti eilen selvästi uskovansa, että tämä päätös tehtäisiin yksimielisyyden pohjalta. Aiemmissa keskusteluissa komissio oli esittänyt kantanaan, että yksimielisyyttä edellyttävä periaatepäätös oli jo tehty ja että täytäntöönpanoa koskevassa äänestyksessä riittäisi määräenemmistöäänestys. Voiko komissio tutkia tätä asiaa ja kertoa meille sitten tuloksista?

Bangemann
Huolehdin mielelläni siitä, että tämä tarkistetaan vielä kerran. Mutta en voi luonnollisesti ottaa tässä nyt muuta kantaa kuin kollegani eilen.

Van der Waal
Arvoisa puhemies, on useita maita, joissa ihmisoikeuksien kunnioitus on surullisessa tilassa, mutta Burman kohdalla on kysymys erittäin pitkälle menevästä tilanteesta. Maan sotilashallitus käyttää ihmisiä hyväkseen järkyttävällä tavalla. Tämä tapahtuu käyttämällä pakkotyövoimaa infrastruktuurin rakentamisessa ja myös pakottamalla ihmiset kuljettamaan kuormaeläinten tavoin armeijan aseita ja ammuksia.
Kuten esittelijä on selvittänyt, orjatyö ei ole ainoa ongelma Burmassa. Ihmisiä karkotetaan, pakotetaan muuttamaan ja heitä kidutetaan. Tässä huomio kiinnittyy ennen kaikkea kaksimiljoonaisen Karen-vähemmistön huonoon asemaan. Iso-Britannia lupasi vuonna 1948 poistuessaan Burmasta tälle suurelta osin kristilliselle väestöryhmälle itsehallinto-oikeuden. Muutamia viikkoja sitten Burman armeija aloitti suuren hyökkäyksen Karenien kansallista rintamaa vastaan. Sen seurauksena suuri joukko pakolaisia lähti Thaimaan suuntaan. Tämä maa kieltäytyy kuitenkin suojaamasta pakolaisia. Neuvostolla on siis syytä puuttua orjatyön lisäksi tähän Karenkansan epätoivoiseen taisteluun ja vedota sekä Burman hallitukseen että Thaimaan hallitukseen.
Komissio on esittänyt ensimmäistä kertaa sanktioiden käyttöä maailmankaupassa humanitaarisista syistä. Se on tehnyt asiassa huolellista työtä. Pakkotyö muodostaa yhden peruuttamisperusteen, joka on mainittu asetuksen 9 artiklassa. Kuten olemme ymmärtäneet komission jäsen Marinilta, neuvoston on päätettävä asiasta yksimielisesti 24. maaliskuuta.
Yksi vastausta vaille jäänyt kysymys on se, mihin ehtoihin etuusjärjestelmän peruuttaminen on sidottu. Myönnetäänkö etuudet taas, kun pakkotyö on lopetettu? Vai onko ehtona ihmisoikeustilanteen parantuminen yleisesti? Ja miten Burman kohtelu liittyy Kiinan, Kuuban ja Libyan kohteluun, joissa maissa myös loukataan ihmisoikeuksia. Odotamme, että komissio tiedottaa aikanaan lähemmin tällaisista asioista.
Olemme antaneet ehdottoman tukemme esitykselle peruuttaa Burmaa koskeva tullietuusjärjestelmä.
Dybkjærin mietintö (A4-0083/97)
Díez de Rivera Icaza
Kestävän kehityksen termiin alkaa vähitellen jo melkein kyllästyä, ottaen huomioon EU: n hyvin vähäisen toiminnan tämän käsitteen kehittämiseksi maailmanlaajuisesti.
Tietyllä hetkellä totesimme tässä parlamentissa, että Rion tapahtumasta muodostuisi monille Euroopan johtajille vain kuvanottotapahtuma ja aika on valitettavasti osoittanut meidän osuneen oikeaan. Poliittista tahtoa ei ole olemassa ja ilman poliittista tahtoa, taloudellista solidaarisuutta sekä lisääntyvää pohjoisen ja etelän välistä vuoropuhelua meidän on vaikea saavuttaa Agenda 21: n tavoitteita. Kuten esittelijä oikein totesi, ympäristön maailmanlaajuinen tila on muuttunut ongelmallisesta hälyttäväksi.
EU: lla on suuri vastuu siitä, että New Yorkin konferenssissa saavutetaan tuloksia. En tiedä, mitä teille oikein sanoisin. En usko, että nykyinen komissio on parhaassa valmiudessaan. Siten on tarpeen, että tämä parlamentti omaksuu kansalaisten sille tälle alalle myöntämän roolin ja vahvistaa osallistumistaan mainitussa konferenssissa.
Antamani ääni on siten ennen kaikkea epäröivä.

Viljelyaloista luopumista koskeva palkkio
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Martinin maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0077/97) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) lopullista viininviljelyaloista luopumista koskevan palkkion myöntämisestä viinivuosiksi 1988/1989-1997/1998 annetun asetuksen (ETY) N: o 1442/88 muuttamisesta (KOM(96)0706 - C4-0047/97-97/0009(CNS)).

Martin Philippe-Armand
Arvoisa rouva puhemies, lopullista viininviljelyaloista luopumista koskevan palkkion myöntämisestä viinivuosiksi 1988/1989-1997/1998 24 päivänä toukokuuta 1988 annettua neuvoston asetusta N: o 1442/88 on muutettu viimeksi 30. heinäkuuta 1996 annetulla asetuksella N: o 1595/96.
Muutetussa asetuksessa säädetään, että jäsenvaltioiden on nimettävä alueet, joita raivaustoimenpide koskee. Tämä päätös voi perustua edellytyksiin, joilla pyritään takaamaan kyseisten alueiden tuotannon vähimmäistaso ja ekologisen tasapainon säilyttäminen.
Haluaisin muistuttaa, että vuoden 1996/1997 hintapakettia koskevien keskustelujen yhteydessä esitimme tiettyjen kollegojen kanssa eräitä raivausta koskevia muutosehdotuksia. Täysistunnon aikana ne hylättiin vetoamalla siihen, ettei Euroopan unionissa muka ole riittävästi viinitarhoja. Tuohon aikaan olin tuonut esiin Charentesia koskevat erityisongelmat. Mutta valitettavasti tiettyjen alan ammattilaisten asenteet olivat jokseenkin demagogisia.
Pidän sitä valitettavana, sillä kun tarkastellaan viinituotteiden tuotannon ja kulutuksen kehitystä Euroopan unionissa, on pakko todeta, että on syntynyt rakenteellinen ylijäämä, joka markkinointivuonna 1996-1997 on noin 15 miljoonaa hehtolitraa. Raivauspolitiikkaa on näin ollen tarpeen mukauttaa paremmin talouden ja ympäristön vaatimuksiin, jotta se saataisiin entistä houkuttelevammaksi, kun se ei olisi luonteeltaan enää yhtä peruuttamatonta kuin ennen.
Sen vuoksi tarvitaan nopeita ratkaisuja. Tähän tavoitteeseen pääsemiseksi on ehdotettu useita toimenpiteitä. Ensimmäinen niistä koskee viljelyoikeuksien voimassaolon pidentämistä. Niiden voimassaoloaika on nykyisin ainoastaan kahdeksan markkinointivuotta siitä markkinointivuodesta alkaen, jolloin asianmukaisesti ilmoitettu raivaus on toteutettu. Jotkin viininviljelijät tuntevat näin ollen houkutusta istuttaa viiniköynnökset uudelleen ennen kuin heidän viljelyoikeuksiensa voimassaolo päättyy. Uudessa järjestelmässä olisi sallittava tämän määräajan pidentäminen kahteentoista markkinointivuoteen, mukaan lukien viininviljelijöiden tällä hetkellä voimassa olevat oikeudet.
Siirryn nyt käsittelemään väliaikaista raivausta koskevaa säännöstä. Raivauspalkkiot, sellaisina kuin ne on määritelty asetuksessa (ETY) N: o 1442/88, edellyttävät lopullista raivaamista ja ovat siis erittäin ankaria haitaten toimenpiteen tehokkuutta. Uudessa järjestelmässä väliaikaisen raivauksen enimmäisaika olisi kaksitoista vuotta ja raivauksen kokonaiskorvauksia maksettaisiin 40 prosenttia ja raivausta voitaisiin siirtää ainoastaan asetuksen (EY) N: o 822/87 7 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti tai alue voitaisiin istuttaa uudelleen kahdeksan vuoden kuluttua raivauksesta.
Nämä toimenpiteet sekä tehostavat yrityssiirtoja, koska ne helpottavat muun muassa nuorten viininviljelijöiden asettumista, että helpottavat yritysten mukautumista markkinoidensa kehitykseen. Väliaikainen raivaus on siten dynaaminen, eteenpäin suuntautuva vastaus markkinoiden ja yritysten kehitykseen.
Tässä luvussa ehdotetut toimenpiteet eivät ole nykyisten markkinointivuotta 1996/1997 koskevien sääntöjen vastaisia, vaan tällä tavoin viinialalla on käytettävissään täydentäviä keinoja, joilla voidaan parantaa yritysten joustavuutta markkinoiden kehitykseen nähden.
Asetuksen 36 artiklan mukaisessa viinejä koskevassa erityistapauksessa on tärkeää pohtia tämän menettelyn hyödyllisyyttä. Itse asiassa huomataan - ja Charentesin erityistapaus on tästä paras esimerkki - että tuottajien sadot ovat hyvin suuret, ylittäen huomattavasti perinteisten satojen määrän ja häiriten siten muiden viininviljelyalueiden perinteisiä markkinoita.
Lopuksi on muistettava aluesuunnittelun tasolla, että tietyt alueet ovat taloudellisesti riippuvaisia viininviljelystä. Lopullinen raivaus aiheuttaa peruuttamattomasti taloudellisten mahdollisuuksien menetyksen. Ilmeisistä syistä niin lopullisen kuin väliaikaisenkin raivauksen tulisi olla vapaaehtoista eikä siihen saisi siten kytkeä mitään velvoittavaa toimintaa.
Rouva puhemies, tässä oli kaikki, mitä halusin sanoa tästä mietinnöstä.

Klaß
Arvoisa puhemies, herra komissaari, hyvät naiset ja herrat, käsittelemme tänään kiireellisyysmenettelyn mukaisesti komission ehdotusta, jonka tarkoituksena on pidentää lopullista viininviljelyaloista luopumista koskevien palkkioiden hakemisen määräaikaa yhdellä kuukaudella. Tosin vuoden 1996 joulukuun 31. päivästä vuoden 1997 tammikuun 31. päivään. Huomioikaa tammikuu. Tänään on jo maaliskuun 14. päivä. PPE-ryhmä tukee Philippe Martinin mietintöä. Herra Martin ehdottaa, ettei määräaikaa pidennettäisi vain yhdellä, vaan kolmella kuukaudella. Tämä on varmasti järkevää, ei vain sen vuoksi, koska määräaika olisi nyt jo joka tapauksessa umpeutunut, vaan koska viljelyaloista luopumista koskevan ohjelman peruuttaminen aiheuttaa todellisia vaikeuksia jäsenmaissa.
Vuonna 1996 annetun asetuksen N: o 1595 aiheuttaman muutoksen perusteella yksittäisille jäsenmaille jaettiin ensimmäistä kertaa viljelyaloista luopumista koskevat kiintiöt. Oman maani, Saksan, osuus oli esimerkiksi vain 50 hehtaaria lopullista viininviljelyaloista luopumista varten. Yksin kysymys siitä, kuinka tämä pieni viljelyala pitää jakaa 13 viininviljelyalueen kesken, aiheuttaa suuria ongelmia. Käyttämättä jääneiden viljelyalojen siirtäminen täytyy olla mahdollista markkinointivuodelta 1996/1997 tulevalle markkinointivuodelle, jotta raivauskiintiöt eivät jäisi käyttämättä.
Lopullinen viininviljelyaloista luopuminen ja sen myötä viljelyalan poistaminen viinintuotannosta on viinimarkkinoiden tasapainottamistoimenpide Euroopassa. Rakenteellinen ylijäämä Euroopan unionissa käsittää yhä noin 15 miljoonaa hehtolitraa. Viinin osalta markkinasääntelyn ensimmäinen väline täytyy olla myynninedistäminen. Meidän täytyy kaikin keinoin pyrkiä säilyttämään markkinaosuutemme ja kasvattamaan erityisesti myös vientiämme. Vain tällä tavalla voimme pitää työpaikat Euroopassa sekä turvata kulttuurin ja kulttuurimaisemien säilymisen.
Olemme vaatineet Euroopan parlamentissa taloudellisia varoja viinin myynninedistämiseen viinejä koskevan markkinajärjestelmän uudelleen sääntelyssä. Viinejä koskevan markkinajärjestelmän uudistus antaa entiseen tapaan odottaa itseään. Keskeisiä asioita täytyisi muuttaa. Kaikki, mitä nyt teemme, on hutilointia. Viininviljelyalojen raivaus ilman tarjolla olevia vaihtoehtoja voi raunioittaa yksittäisiä alueita. Seurauksena täytyisi ryhtyä rakenteellisiin, tasoittaviin toimenpiteisiin. Viinintuotanto on taloudellinen tekijä Euroopassa. Hyviä viinisatoja korjataan maailmanlaajuisesti. Nämä viinit pyrkivät meidän markkinoillemme sekä Euroopan unionin sisäpuolella että ulkopuolella.
Yksipuolisella markkinoilta vetäytymisellä me emme menetä vain taloudellisia voimavaroja ja työpaikkoja, vaan myös palan kulttuuri-identiteettiä. Säännöksiin täytyy siis aina tarttua järjellä ja kohtuudella. Lopullinen viininviljelyaloista luopuminen täytyy aina olla vain vapaaehtoista. Tässä olen myös samaa mieltä kollega Martinin kanssa. Sen täytyy olla myös sillä tavoin ohjattavissa, että heikommat ja kulttuurimaisemallisesti merkityksettömät viljelyalueet voidaan poistaa tuotannosta.

Barthet-Mayer
Arvoisa rouva puhemies, hyvät kollegat, raivaus on yksi komission suosituimmista keinoista vähentää tuotantoa. On kuitenkin olemassa koko joukko muitakin keinoja. Tuotantoprosessin loppuvaiheessa perinteinen keino on tislaus. Tuotantovaiheen keinoja ovat sadon korjaaminen ennen kypsymistä, lannoituksen vähentäminen tai tuotantokatot. Tuotantoprosessin alkuvaiheen keinoista voidaan mainita laatulajikkeiden viljelyn aloittamista koskevat toimet, jotka ovat omiaan vähentämään tuotantoa. Joukon viimeisenä on viljelyalojen supistaminen raivaamalla viiniköynnökset lopullisesti. Se on komission eniten käyttämä keino ja ainoa, jonka se rahoittaa sataprosenttisesti. Viinintuotantoa voidaan kuitenkin vähentää myös monipuolistamalla markkinoita; tässä yhteydessä tulevat mieleen rypälemehu tai erilaiset sivutuotteet. Toinen esimerkki on rypälesokeri, vaikka tämä keino jääkin merkitykseltään vähäiseksi.
Palataksemme tuotannon vähentämiseen nostamalla laatua, olisi huomattava, että vuoteen 2010 mennessä luonnonmukainen viljely, johon myös viininviljely kuuluu, kattaa 5 prosenttia Euroopan kulutuksesta. Lisäksi ja mikä tärkeintä, alkuperänimityksen omaavat laatuviinit tai maaviinit muodostavat tuolloin suurimman osan markkinoista.
Laatuviineille on yhteistä hehtaarisadon pienuus; niiden viljely siis todella mahdollistaa tuotannon hallinnan. Mitä raivaukseen tulee, sen on oltava keino, joka on varattu yksinomaan viinitarhojen rakennemuutoksia ja laadunparannusta varten. Elsassin alueella, josta olen kotoisin, tunnettujen viinimerkkien sadot ovat 20 vuodessa vähentyneet ankaran laatupolitiikan ansiosta 120-130 hehtolitrasta noin 60 hehtolitraan hehtaarilta. Toteuttamalla yhdessä tiukkaa laatupolitiikkaa viljelijät ovat onnistuneet pitämään tulotasonsa ennallaan supistamalla tuotannon määrää ilman raivausta ja kehittämällä vientimarkkinoita.
Omalta osaltani vastustan edelleen sellaisen Euroopan viininviljelyalalle tuhoisan yleisen politiikan toteuttamista, jossa pyritään hallitsemaan tuotantoa lopullisella raivauksella. Tiedämme hyvin, miten se vaikuttaa viininviljelyalueiden maisemaan ja aiheuttaa maaperän eroosiota, viljelymaiden hylkäämistä ja sen mukana talouselämän taantumista sekä maaltapakoa ja nuorten työttömyyttä, puhumattakaan siitä, että riistämme itseltämme tuotantovälineet, joita tarvitsisimme maailmanmarkkinoilla. Tällainen politiikkaa on kokonaan ristiriidassa maaseudun integroitua suunnittelua ja viljelyalueiden suojelua koskevan pyrkimyksen kanssa sekä alueidemme taloudellista kehitystä koskevan tavoitteen kanssa, johon pääseminen riippuu olennaisesti maatalouden voimavaroista, kuten viinitarhoista ja viinistä.
Haluan tietenkin tuoda esiin tämän kolmen tuhannen vuoden ajan Etelä-Euroopassa harjoitetun viljelytoiminnan kulttuuriset, historialliset ja symboliset puolet. Viiniköynnösten lopullinen raivaus on kirurginen toimenpide, johon on turvauduttava vain äärimmäisessä hädässä. Ainoa järkevä tapa toteuttaa tämä toimenpide on raivata viiniköynnökset, jotta tilalle voitaisiin istuttaa uusia laatulajikkeiden tuotantoa varten. Raivauspolitiikan olisi siten aina oltava valikoivaa ja väliaikaista ja siinä olisi otettava huomioon taloudelliset näkökohdat, eli palkkion määrä hehtaarilta, ja sosiaaliset näkökohdat, eli eläketuki ja nuorten viljelijöiden perustamistuki, sekä ympäristönsuojelua koskevat näkökohdat, joita ovat maan kesannointi sen tervehdyttämiseksi ja toimet eroosion torjumiseksi. Samanaikaisesti on tietenkin toteutettava määrätietoista politiikkaa niiden alueiden tasolla, joilla on todellista ylijäämää ja joilla ei ole omia markkinoita.
Lopuksi haluaisin sanoa, että niihin poliittisiin tavoitteisiin, joita haluamme Euroopan unionille asettaa viininviljelyalan osalta, voidaan päästä ainoastaan toteuttamalla realistista politiikkaa, joka on mukautettu ihmisten, ympäristön ja yhä laatutietoisempien markkinoiden tarpeisiin. Tämän huomioon ottaen radikaaliallianssin ryhmä puoltaakin kollegamme Martinin mietintöä.

Berthu
Arvoisa rouva puhemies, tietyillä Euroopan viinialueilla on havaittu paheneva ylituotantokriisi, jota olisi heti ryhdyttävä torjumaan huolellisesti harkituin toimenpitein. Puollamme Martinin mietintöä, sillä se sisältää sekä asiaankuuluvia välittömiä toimenpiteitä että tulevaisuuden kannalta hyödyllisiä ehdotuksia.
Kyseiset välittömät toimenpiteet ovat samat, joita komissio ehdotti markkinointivuosiksi 1996, 1997 ja 1998 mutta niillä voidaan ainoastaan lievittää ongelmaa. Ne eivät ratkaise sitä kokonaan. Sen vuoksi ryhmämme tutustui mielenkiinnolla mietinnön toiseen osaan, joka koskee raivausmenettelyn parantamista.
Komission olisi nyt esitettävä viipymättä ehdotuksia viinin yhteisten markkinajärjestelyjen uudistamiseksi. Kyseisen asiakirjan laatimista on lykätty jo kaksi vuotta, vaikka Euroopan parlamentti on jo tehnyt ehdotuksia asiasta Fantuzzin mietinnön yhteydessä. Uudistuksen raivausta koskevassa osassa on otettava huomioon esittelijän ehdotus.
Viinialueidemme tulevaisuus on ehdottomasti turvattava senkin jälkeen, kun sitä uhkaava kriisi on ohi. Ainoa keino tähän on se, että vapaaehtoinen raivaus on väliaikaista eikä lopullista. Pidän hyvin valitettavana sitä, ettei edustajakokous puoltanut meitä silloin, kun vuoden 1996-1997 hintapakettia hyväksyttiin, eikä äänestänyt ryhmämme ehdottamien muutosten puolesta, sillä esittelijä esittää tänään noita samoja muutoksia.
Tuolloin meille sanottiin, ettei viinintuotannossa ole ylijäämiä. Nyt kuitenkin tiedetään, että Euroopan unionin on täytynyt tislata 15 miljoonaa hehtolitraa kuluvana markkinointivuonna. Mitä tuhlausta tämä onkaan ja mitkä tappiot viininviljelijöidemme onkaan täytynyt kärsiä! Säilyttäkäämme se tietty joustavuus, jonka tilapäinen raivaus tarjoaa viinialan yritysten hallinnassa. Muistakaamme, että lopullinen raivaus johtaa viljelyoikeuksien menetykseen, joka sekin on lopullinen, ja että näin vapautetut maat eivät enää voi saada tukea osana yhteistä maatalouspolitiikkaa.
Mitä tulee Charentesin erityistapaukseen, olisi tuhoisaa raivata lopullisesti noin 20 000 hehtaaria maata eli noin 25 prosenttia alueen viininviljelypotentiaalista, kuten eräät ehdottavat. Nämä maat korvattaisiin kesannoilla ja aiheutettaisiin kyseisen alueen taloudelle välttämättömän valttikortin menetys sekä rikottaisiin sen perinteinen inhimillinen tasapaino.
Tämän vuoksi vaadimmekin, että yhteisten markkinajärjestelyjen uudistusta ryhdytään toteuttamaan viipymättä.

Filippi
Arvoisa puhemies, edustaja Klaß viittasi edustamani ryhmän kantaan enkä sen tähden haluaisi palata hänen huomioihinsa. Haluaisin sitä vastoin keskittyä yleisempään aiheeseen, jota aliarvioitiin tämän aamun keskustelussa, nimittäin vaatimukseen aloittaa uudelleen joitain viininviljelyä koskevia rakennetoimia sen jo vanhentuneen säännöstön sopeuttamiseksi, joka ei enää pysty vastaamaan nykyisiä vaatimuksia. Varmasti, kuten kollegani ovat todenneet, on toimittava edelleen ylijäämän vähentämiseksi panostamalla laatuun ja markkinoille pääsyyn. Lisäksi on toteutettava raivaus- ja istutustoimia, jotka toisaalta uudistavat edelleen viininviljelyalaa ja toisaalta ottavat huomioon tämänhetkiset todelliset tilanteet Euroopan unionin maantieteellisten alueiden sisällä.
En tiedä, onko parlamentin puolitoista vuotta sitten hyväksymän OMC: n uudelleen käyttöönotto oikea ratkaisu. En tiedä myöskään, tarvitsevatko nyt tehdyt esitykset tarkistamista myös meidän osaltamme. Tiedän sitä vastoin, että viime vuonna " hintapaketin" yhteydessä esitin saman tarkistuksen, joka hyväksyttiin maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevässä valiokunnassa ja jossa hyvin selkeästi esitettiin, että raivauksia koskeva asetus 1442/88 on hyvin vanhentunut ja jyrkkä eikä sitä saisi enää jatkaa, vaan tarvitsemme uuden asetuksen, joka ottaa huomioon vaatimuksen tasapainon määrittämisestä kysynnän ja tarjonnan markkinoilla jäsenvaltioissa, mutta myös maantieteellisillä erityisalueilla.
Tulen esimerkiksi alueelta, Italian pohjoisosasta, jossa paikallinen viinintuotanto myydään kokonaan ja jolla on myös laajempi markkina-alue. On siis otettava käyttöön joustavampi väline, joka kuvaa Euroopan unionin alueiden erityisiä tilanteita

Bangemann
Haluaisimme ensin kiittää esittelijää ja parlamenttia siitä, että he hyväksyivät tämän ehdotuksen kiireellisyyden. On myös aivan selvää, että meidän täytyy toteuttaa tässä ehdotetut muutokset, jos haluamme jatkaa tähän asti jo menestyksekkäitä toimenpiteitä.
Luonnollisestikaan tässä ei ole kysymys lopullisesta sääntelystä viininviljelyalojen ja -markkinoiden paremmaksi järjestelmäksi. Se on täysin selvää. Ne puhujat ovat täysin oikeassa, jotka sanoivat täällä, että tämä on luonnollisesti vain jatkoa sille, mitä olemme jo tehneet tähän asti. Komissio ei ole myöskään sanonut mitään muuta. Päinvastoin, tässä asetuksessa olemme vielä kerran viitanneet siihen, että tämä on välttämätöntä vain niin kauan kuin emme ole esittäneet lopullisia toimenpiteitä tai päättäneet niistä.
Haluaisin kiittää keskustelusta. Meillä ei ole ongelmia hyväksyä kaikkia kolmea tarkistusta, jotta voimme sitten toteuttaa nämä toimenpiteet mahdollisimman nopeasti. Pitää paikkansa, että jäsenmaat toteuttavat ne ja että sen yhteydessä mahdollisesti syntyy ongelmia. Mutta näin ovat asiat toissijaisuuden kanssa. Kun tehtäviä siirretään toissijaisuuden mukaisesti, silloin myös niillä on vaikeampaa, joiden täytyy toteuttaa nämä tehtävät.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari!
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.

Posselt
Arvoisa puhemies, kannatin luonnollisesti kollega Martinin erinomaista mietintöä, koska siinä on kysymys meidän viininviljelijöidemme eduista. Tein sen kuitenkin raskain sydämin, sillä jokainen viljelyalasta luopuminen merkitsee luonnollisesti myös kulttuurista ja sivistyksellistä taantumaa. Kollega Klaß sanoi perustellusti, että huonoista viljelyaloista pitäisi luopua. Kiistanalainen kysymys vain onkin usein, mitkä ovat huonoja alueita?
Meillä on onni, että tänään puhettamme johtaa puhemies, joka edustaa yhtä maailman parhaimmista viininviljelyalueista, nimittäin Frankenia. Olen hyvin onnellinen siitä, että täällä ymmärretään se, että luopuminen merkitsee taantumista. Tämän täytyy olla meille selvää. Meidän pitäisi aivan yksinkertaisesti asettaa kohtuullisen viininkulutuksen terveydelliset vaikutukset voimakkaammin pohdintojemme keskipisteeseen. Meidän pitäisi painostaa puheenjohtajamaita lopultakin toimimaan. Irlanti ja Alankomaat eivät valitettavasti tehneet mitään. Me asetamme toivomme nyt viinimaa Luxemburgiin. Lopuksi haluaisin tehdä selväksi, että meidän pitäisi selkeämmin pyrkiä siihen, että eurooppalaisuus tarkoittaa sitä, että juomme vähemmän coca-colaa ja enemmän viiniä!

Ahlqvist, Andersson, Theorin, Waidelich ja Wibe
Äänestämme tätä mietintöä vastaan ensinnä sen vuoksi, että mielestämme koko laajasti tuettu viininviljelyn lopettamisen politiikka on virheellistä. Ainoastaan markkinat ja yksittäinen viljelijä voivat päättää siitä, milloin viljely pitää lopettaa.
Toiseksi mietintöön sisältyy, että korkeampaa tukea maksettaisiin viininviljelyn lopettamisesta Charentes'n alueella. Pidemmän siirtymäajan asettaminen helpottaa myös tukien maksamista. Yhteensä ehdotus tarkoittaa siis tukipolitiikan laajentamista, mitä me emme voi missään tapauksessa kannattaa.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Takuu EIP: lle lainoista aiheutuvien tappioiden varalta
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Tomlinsonin budjettivaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0078/97) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolella toteutettuihin hankkeisiin liittyvistä lainoista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta (Keski- ja ItäEurooppa, Välimeren alueen maat, Latinalainen Amerikka ja Aasia sekä Etelä-Afrikka) (KOM(96)0586 - C40018/97-96/0278(CNS)).

Tomlinson
Arvoisa rouva puhemies, budjettivaliokuntaa ovat jo kauan huolestuttaneet Euroopan investointipankin kolmansissa maissa myöntämät lainat. Menneisyyttä tarkastellessa voidaan havaita roolien vaihtuneen: Euroopan talousarvio on ottanut kontolleen kaikki riskit ja kuitenkin Euroopan investointipankki on tehnyt kaikki merkittävät poliittiset päätökset.
Viime heinäkuussa lainoista ja takuista antamassaan päätöslauselmassaan parlamentti otti jälleen esille joitain budjettivaliokunnan pitkään vaalimia perusperiaatteita: ensinnäkin tarpeen suojella unionin yleistä talousarviota lainoihin liittyviltä suurehkoilta riskeiltä, toiseksi tarpeen varmistaa, että takuurahasto saa riittävästi varoja suhteessa riskin kattamisasteeseen, kolmanneksi olettamukseen, että taattujen lainojen hoitoon kohdistuvat laiminlyönnit ovat lisääntymässä ja samoin myös talousarvioon kohdistuvat riskit.
Esittämämme historiallisen kannanoton vuoksi juuri parlamentti vaati rahoitusnäkymien viimeisen merkittävän tarkistuksen yhteydessä, että olisi perustettava erillinen takuurahasto talousarvion suojelemiseksi sen EIP: n lainoille myöntämien takuiden vaikutuksilta.
Cannesin ja Madridin Eurooppa-neuvostoissa päätettiin, että Euroopan unioni laajentaisi yhteisön lainananto- ja lainanottotoimet kolmansiin maihin. Niissä todettiin, että olemme itse luoneet periaatteet, joiden nojalla halusimme nuo takuut. Komissiolta nyt saadulla ehdotuksella ei uudisteta osastossa mainittuja alueita (Latinalainen Amerikka, Aasia, Etelä-Afrikka ja Välimeri) koskevaa erityisvaltuutusta vaan sillä pyritään uudistamaan lainat yhtä aikaa yhdellä globaalilla valtuutuksella. Sillä pyritään myös siihen, että voimassaoloaika vastaa rahoitusnäkymien kattamaa ajanjaksoa ja että Euroopan investointipankille myönnettävä vakuus alennetaan 65 %: iin.
Vaikka komission ehdotus tehtiin asianmukaisesti ja määräajassa, ministerineuvosto on käsitellyt sitä varsin verkkaisesti. Kiinnitän jälleen kerran parlamentin huomiota siihen, että vaikuttaa siltä, että asiasta, johon voitaisiin soveltaa sovittelumenettelyä, keskustellaan ilman neuvoston asianmukaista edustusta.
Olemme periaatteessa hyväksyneet ECOFIN-neuvoston jo marraskuussa 1995 ilmaiseman tavoitteen eli sen, että Euroopan investointipankin vastuuta lainariskeistä tulisi lisätä. Katsomme, että ehdotus merkitsi mielenkiintoista muutosta lähestymistavassa. Se ei kuitenkaan mielestämme riitä lähimainkaan ilmaistun tavoitteen saavuttamiseen. Kantamme on, että neuvoston ehdotus saattaa vielä merkitä entistä suuremman riskin kohdistumista Euroopan unionin talousarvioon. Uskomme, että takuun alentaminen johtaa saatavissa olevien lainojen maailmanlaajuisen määrän lisääntymiseen ja lisää siten Euroopan unionin talousarvioon mahdollisesti kohdistuvaa riskiä. Euroopan investointipankin vastuu kasvaa, koska riski siitä, että laiminlyötyjä maksuja on enemmän kuin 65 %, on lähes olematon.
Tarkastellessaan tätä erittäin teknis- mutta myös hyvin poliittisluonteista ehdotusta Euroopan parlamentin budjettivaliokunta on ehdottanut kahta tarkistusta, jotka ovat parlamentin perinteisen kannan mukaisia. Budjettivaliokunta suosittelee myös parlamentille hieman enemmän poliittis- ja vähemmän teknisluonteisia tarkistuksia, jotka on tehnyt se valiokunta, joka on juuri oikea antamaan lausunnon tästä aiheesta - taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta.
Näin muutamin alustavin huomautuksin suosittelen tätä mietintöä teille. Kehotan parlamenttia tukemaan sekä budjettivaliokunnan kahta tarkistusta että myös niitä tarkistuksia, joita taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta esitti lausunnossaan ja jotka budjettivaliokunta sen jälkeen hyväksyi.

Valdivielso de Cué
Arvoisa puhemies, aihe, joka koskee yhteisön Euroopan investointipankille antamia takuita mahdollisten menetysten varalta myönnettäessä lainoja kolmansissa maissa tapahtuviin hankkeisiin, on Euroopan unionin yhteistyöpolitiikalle hyvin tärkeä. EIP: n lainoitukset riippuvat yhteistyöpolitiikan tavoitteista.
Komission ehdotuksen tavoitteena on kolmansia maita koskevien, vielä voimassa olevien määräysten täydellinen ja yhteinen uudistus. Euroopan unionin yhteistyöpolitiikan käyttö välineenä velvoittaa siihen, että yhteisön Euroopan investointipankille ulkoisiin lainoihin myöntämien takuiden on jakauduttava tasapuolisesti eri alueiden kesken.
Haluan siten ilmaista tyytyväisyyteni talousarvion valvontavaliokunnalle ja Tomlinsonille siitä, että he ovat hyväksyneet ja sisällyttäneet mietintöönsä taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan mielipiteen, ja toivon, että myös tämä parlamentti sen hyväksyy. Euroopan investointipankin olisi tehostettava mallirajahankkeiden rahoitusta Välimeren alueen maiden välillä, ja lisäksi kuljetuksen ja teleyhteyksien alalla on puutetta asianmukaisista infrastruktuureista. Tämä on yksi ulkomaankaupan, alueiden välisen kaupan sekä alueellisen yhteistyön kehittymisen pääasiallisista esteistä.
Rahoituksen on myös oltava avoimempaa. Kansalaisten on ymmärrettävä ja tunnettava, että yhteisön rahoitus tapahtuu yhteisrahoituksena muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa.
Uuden takuujärjestelmän arviointiin on tarpeen sisällyttää rahoituksen taloudellisen ja sosiaalisen vaikutuksen arviointi rahoitusta saavissa maissa. Tämä on oleellisen tärkeätä ja sen avulla nämä maat voivat nopeuttaa taloudellista kehitystään ja taata yhteisön budjettivarojen ja takuiden mahdollisimman tehokkaan käytön.
Haluan lisäksi viitata mietinnön liitteenä olevassa taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan mielipiteessä esitettyyn tilapäiseen kohtaan ja pyyntöön, joka koskee komission säännöllistä tiedonantoa parlamentille rahoituksen taloudellisesta ja sosiaalisesta vaikutuksesta rahoitusta saavissa maissa. Haluan myös ilmaista tyytyväisyyteni siitä, että on otettu esille tarkistus nro 4. Taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta ehdottaa tässä tarkistuksessa, että takuun kokonaismäärä jaettaisiin alueiden kesken johdonmukaisen tasapainon saavuttamiseksi.
Komission asiakirjassa määritellään lainoituksen aikataulu vuosiksi 1997-1999. Aasia ja Etelä-Amerikka ovat ainoita alueita, joissa lainatakuiden määrä pysyy samassa 300 miljoonassa ecussa. Nämä asiat on saatu ratkaistua viimeisten tarkistusten avulla. Toivon, että parlamentti hyväksyy tarkistukset ja talousarvion valvontavaliokunnan Tomlinsonin mietinnön.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, Raamatussa sanotaan, että kun Mooses näki juutalaisten karkeloivan kultaisen vasikan ympärillä, hän rikkoi raivoissaan laintaulut kymmenestä käskystä. Minulle tulee aina uudelleen mieleen tämä kuvaus, kun kuulen herra Tomlinsonin puhuvan. Sillä Raamatussa sanotaan myös, että viha oli pyhää. Olenkin herra Tomlinsonille kiitollinen siitä, että hän tuo aina uudelleen pyhää vihaa tähän muuten niin rauhalliseen kamariin!
Mutta haluaisin vielä sanoa jotain siihen, mitä herra Tomlinson sanoi. Tällä tosin ei suoraan ole mitään tekemistä sen kanssa, mutta kuitenkin tällä on yhteys siihen. Kysymys on siitä tosiasiasta, että me menetämme pikkuhiljaa tuntuman luottopolitiikkaamme. Albanian hallitusta arvostellaan siitä, ettei se kieltänyt pyramidiyhtiöitä. Meitä vastaan tulee kuitenkin muita pyramidiyhtiöitä, ja me olemme päivittäin rakentamassa niitä. Pankkiemme toimintaa ei enää voi sietää. Ne eivät sijoita omia rahojaan, vaan ne sijoittavat pankkeihin talletettuja rahoja, kuten Albanian pyramidiyhtiöissä. Tänä aamuna luin, että annamme jälleen suuren luoton Venäjälle. Meidän pitäisi toki pikkuhiljaa ajatella, että Venäjällä on poliittisia riskejä, jotka tekevät näistä luotoista erittäin vaarallisia. Sen vuoksi meidän pitäisi varoa huomattavasti enemmän.
Olen hyvin kiitollinen herra Tomlinsonille siitä, että hän on jälleen kerran vetänyt hätäjarrua myös Euroopan investointipankin kohdalla. Sillä me saamme kokea, hitaasti mutta varmasti, ihmeitä luottojen kanssa, joita myönnämme Venäjälle. Me olemme antaneet jo liikaa. Sen sijaan tiettyjen kommunismista vapautuneiden maiden kuten Unkarin ja Tshekin tasavallan kohdalla jarrutellaan, vaikka ne ovat tosiaankin todistaneet olevansa tunnontarkkoja. Venäjä taas saa rajattomasti luottoa. Ja se tulee hitaasti, mutta varmasti vaaralliseksi säästäjillemme. Haluaisin vielä kiittää herra Tomlinsonia ja pyytää häntä jatkamaan työtään, jotta tähän asiaan saataisiin lopultakin todellinen järjestys.

Virrankoski
Arvoisa rouva puheenjohtaja, Euroopan investointipankki on perustettu edistämään niitä päämääriä, joita EU pitää tärkeinä. Lainoitus on kohdistettava myös kolmansiin maihin. Euroopan investointipankin toiminta ei ole riskitöntä, koska se kohdistuu sellaisiin projekteihin, joissa on myös yleisiä etuja puolustettavana ja hankittavana. Jos se olisi riskitöntä, kehityshankkeisiin saisi rahaa myös muista luottolaitoksista ja Euroopan investointipankki olisi tarpeeton.
Nyt käsiteltävänä olevassa mietinnössä esitetään, että lainariskit jaettaisiin poliittisiin ja taloudellisiin riskeihin, ja että Euroopan unioni takaisi ainoastaan poliittiset riskit. Poliittisten riskien katsotaan aiheutuvan valuuttasiirtojen kieltämisestä, pakkolunastuksista, sodista ja sisäisistä levottomuuksista. Määrittely näyttää selvältä, mutta käytännössä poliittisten ja taloudellisten riskien erottaminen on vaikeaa. Taloudelliset vaikeudet aiheutuvat usein juuri esimerkiksi sisäisistä epävarmuustilanteista ja levottomuuksista. Sangen usein juuri poliittiset vaikeudet aiheuttavat vahinkoa myös taloudelliselle toiminnalle. Siksi mielestäni olisi luotava käytäntö, jossa lainapäätökseen sisältyisi etukäteisarvio poliittisesta riskistä, muuten luottotappion sattuessa saattaa tulla kiusaus syyttää pelkästään poliittista tekijöitä.
Kysymykseen saattaisi tulla kaksi käytäntöä: joko jokainen kysymykseen tuleva maa arvioidaan etukäteen, jolloin päätetään maakohtaisesti kuinka suuri osa investointipankin riskistä kyseiseen maahan on poliittista alkuperää tai jokaiseen lainapäätökseen liitetään arvio poliittisen ja taloudellisen riskin jakautumisesta. Kuten totesin, maksukyvyttömyys johtuu harvoin vain yhdestä tekijästä. Siksi mielestäni poliittisen riskin käsitettä olisi sovellettava siten, että luottotappion sattuessa vahinko jaetaan etukäteen päätetyssä poliittisen ja taloudellisen riskin suhteessa. Esimerkiksi, jos luottotappio on miljoona ecua ja poliittisen riskin on etukäteen arvioitu olevan 40 prosenttia, nyt käsiteltävänä olevan mietinnön mukaan Euroopan unionin takuu olisi ainoastaan 400 000 ecua. Toisin sanoen tämä päätös ei saisi aiheuttaa sitä, että poliittisen ja taloudellisen riskin suhdetta jälkikäteen muutetaan. Arvoisa puheenjohtaja, näiden huomautusten kera olen valmis hyväksymään mietinnön.

Bangemann
Arvoisa puhemies, tämänpäiväinen keskustelu on oikeutetusti uudelleen keskittynyt kysymykseen, kuinka tällaiset riskit voidaan välttää. Tämä on myös herra Tomlinsonin pääehdotus. Herra Tomlinson tietää, että tästä kysymyksestä on keskusteltu komissiossa eli siis budjettikomiteassa. Viittasimme siihen, että mielestämme hänen ehdottamaansa järjestelmää ei tarvitse soveltaa tällä hetkellä seuraavasta syystä, ja saanen sanoa tämän englanniksi:
" Uusi EIP-lainojen takuujärjestelmä otetaan käyttöön käytännössä siksi, että vuosien 1997/1999 laiminlyöntien ennakoidaan olevan huomattavasti viimevuotisia vähäisempiä ja koska on todennäköistä, että takuurahasto saavuttaa tavoitesummansa vuonna 1997 ja kykenee kattamaan potentiaaliset laiminlyönnit keskipitkällä aikavälillä" . Näillä syillä komissio perusteli kantansa Tomlinsonille. Sen jälkeen Tomlinson pyysi meiltä muistiota, jonka hän sai ja jota hän sangen ystävällisesti piti kyllä kiinnostavana, joskaan ei oleellisena.
(Naurua) Tietysti panimme senkin merkille. Esittäisin, että tällä hetkellä voimme hyväksyä ensimmäisen tarkistuksen ensimmäisen puoliskon, mutta kuten sanoimme, muilta osin haluaisimme pitäytyä nykyisessä järjestelmässä. Parlamentti haluaa noudattaa sovittelumenettelyä, joka olisi varmaan mielenkiintoinen - ja oleellinen! Komissio pani merkille, että kollegat tervehtivät Tomlinsonin puhetta suosionosoituksin, ja aloin pelätä, että hän petaa itselleen kabinettipaikkaa seuraavaan hallitukseen. No, kun Otto von Habsburgkin alkoi ylistää häntä, tämä pelko hävisi.
(Naurua)
Tomlinson
Arvoisa rouva puhemies, käytin viidestä minuutistani tarkoituksellisesti vain neljä ja puoli minuuttia, koska arvelin, että kolmekymmentä sekuntia tarvitaan varmaankin Bangemannin show'hun vastaamiseen. Bangemannin ääneen lukemat sanat osoittivat komission ennustajanlahjojen perustuvan kristallipalloon. Komissio lupasi, että kaikki on tulevaisuudessa paremmin kuin mitä lähimenneisyyden empiiriset todisteet ovat osoittaneet. Toivonkipinä elää ikuisesti! Meidän on suhtauduttava varovaisemmin yhteisön talousarviota koskeviin velvollisuuksiimme.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme nyt äänestykseen.
Herra Fabre-Aubrespy työjärjestyksestä.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa rouva puheenjohtaja, totean vain lyhyesti, että Green, joka on sosialistien ryhmän puheenjohtaja, ei ole läsnä, mutta olen varma siitä, että minun puheenvuoroni välitetään hänelle.
Haluaisinkin siten, kuten hänkin, toivottaa tervetulleiksi lehterillä olevat vierailijat, jotka ovat käyneet säännöllisesti...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Nyt ei ole tiedonantojen aika! Anteeksi, herra Fabre-Aubrespy, mutta me siirrymme nyt äänestykseen eikä tämä ole ajankohta millekään tiedonannolle. Työjärjestyksen mukaan se ei ole mahdollista! Pyydän teitä kertomaan asianne rouva Greenille vaikkapa henkilökohtaisesti.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Tutkimusyhteistyö kehittyvien talouksien kanssa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Pompidoun tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0066/97) komission tiedonannosta aiheesta " TTKyhteistyön maailmanlaajuista edistämistä kehittyvien talouksien kanssa" .

Malerba
Arvoisa puhemies, arvoisa komission edustaja, olen täällä esittelijä, professori Pompidoun sijasta, joka matkusti Pariisiin - kuten hän teille sanoi, arvoisa puhemies - muiden sitoumusten kutsumana. Olen täällä mielelläni sekä kunnioituksesta parlamenttia kohtaan että sitoumuksestani tästä mietinnöstä käytävään keskusteluun tässä salissa ja taloudellisten ja ulkosuhteiden valiokunnassa.
Komission tiedonannon " TTK-yhteistyön edistäminen kehittyvien talouksien kanssa" tavoite on luoda ja ottaa käyttöön erityiset yhteistyövälineet, jotka on sopeutettu sellaisten maaryhmien erityistarpeisiin, joita ei voida luokitella kuuluviksi perinteisesti kehitysmaihin.
On olemassa siirtymävaiheen taloudellinen jatkumo toisaalta teollistuneiden ja rikkaiden maiden ja toisaalta todellisten kehitysmaiden ja köyhien maiden välillä. Siirtymätaloudet etenevät teollistumisen tiellä omaa vauhtiaan ja niille on tunnusomaista kaksijakoinen ympäristö, jossa elävät vierivieressä rikkaus ja köyhyys, huipputeknologia ja alikehittyneisyys, taloudelliset sektorit ja aggressiiviset yritykset kansainvälisillä markkinoilla, väestönkasvu ja talouden laajeneminen, joka puolestaan houkuttelee ulkomaisia sijoituksia ja korkeaa arvonlisää ja jolle on nyttemmin mahdollista täysin tasa-arvoinen yhteistyö meidän yritystemme ja tutkimuskeskustemme kanssa. Kehittyvien talouksien maista haluaisin mainita tietysti Kiinan, Intian, Brasilian sekä Kaakkois-Aasian maat, joita usein kutsutaan " lohikäärmeiksi" .
Se, että kehitysmaasta käytetään nimeä " kehittyvän talouden maa" ei tarkoita, että kyseinen maa siirtyisi välittömästi teollisuusmaiden luokkaan. Ensin on hyvin tarkoin tapauskohtaisesti tutkittava paras mahdollinen malli. Muistutan tässä yhteydessä, että taloudellisten ja ulkosuhteiden valiokunnan toimialalla on keskusteluissa sanottu, että jokaista uutta unionin tekemää assosiaatiosopimusta varten olisi kirjattava asiakirja, erityinen pöytäkirja tutkimusta ja teknologista yhteistyötä varten kyseisten sektorien esiintuomiseksi.
Valiokunnan tutkimusta koskeva mietintö on yhtenevä Euroopan komission kanssa eri avustus- ja yhteistyövälineiden rinnakkaisen käytön osalta, vaikka niissä on kaksijakoisiakin piirteitä. Päätöslauselmaesitys korostaa, että kaikessa kehittyvien talouksien maiden kanssa tieteen ja teknologian alalla tehtävässä yhteistyössä on pitkälle kehittyneillä aloilla välttämätöntä määritellä oikeuksien ja velvollisuuksien tasapuolisuus siten, että saadaan aikaan todellinen molemminpuolinen hyöty, joka ottaa huomioon erityisesti henkisen omaisuuden suojelun ja työllisyyden turvaamisen.
Eräs tärkeä kohta Pompidoun mietinnössä koskee tutkijavaihto-ohjelman aloittamista kehittyvien talouksien maiden kanssa. Euroopan unioni ottaa nykyään vastaan alle 10 prosenttia Aasian maiden nuorista tutkijoista työskentelemään länsimaisiin tutkimuslaboratorioihin. Huomattava enemmistö keskittyy Yhdysvaltoihin. Sen lisäksi, että he antavat henkisen pääomansa isäntämaan käyttöön, nämä nuoret tutkijat palaavat usein omaan kotimaahansa, johon siirtyy samalla osa johtavaa luokkaa, mielipide- ja kulttuurikouluttajia, jotka tuovat mukanaan hyviä henkilökohtaisia isäntämaassa kehitettyjä suhteita. Ottaen huomioon aasialaisten nuorten tutkijoiden pulan unionissa, on olemassa todellinen vaara Euroopan unionin näkyvyyden vähenemisestä, joka puolestaan voisi aiheuttaa vaikeuksia kaupalle.
Aloitetta opiskelija- ja tutkijavaihdosta kehittyvien talouksien maiden kanssa on tuettava osana viidettä puiteohjelmaa kohti suurinta mahdollista vastavuoroisuutta. Tämä vastavuoroisuuden edellytyksen suuntaaminen ja innostaminen yhteistyöhön aloille, joilla kehittyvien talouksien mailla on jo vahva pätevyys ja kilpailukyky, on Pompidoun mietinnön tärkein ydin, jota luonnollisesti suosittelen yleiskokouksen hyväksyttäväksi.

Puhemies
Malerba, kiitän Teitä puheenvuorostanne ja tehokkuudestanne Pompidoun sijaisena; hänen puheenvuoronsa ovat tunnetusti korkeaa tieteellistä tasoa.

Adam
Arvoisa puhemies, sosialistiryhmä toivottaa lämpimästi tervetulleeksi komission tiedonannon kehittyvistä talouksista ja tiiviimmän yhteistyön tarpeesta tutkimuksen ja kehityksen alalla ja pitää Pompidoun mietintöä erittäin tervetulleena. Meistä on valitettavaa, ettei esittelijä ole läsnä tänä aamuna, mutta onnittelemme kuitenkin häntä ja kiitämme myös Malerbaa paljosta huomiosta, jota hän on kiinnittänyt tähän hyvin tärkeään kysymykseen.
Nämä taloudet kehittyvät hyvin nopeasti. Tiedämme, että Japani ja Yhdysvallat ovat jo vakiinnuttaneet asemansa näillä alueilla, joten on ryhdyttävä päättäväisiin toimiin ja pian. Suurin vaikeutemme on kuitenkin asettaa asia jonkinlaiseen kehykseen. Sain tänä aamuna postissa joitain mielenkiintoisia tilastoja maailman energiatarpeesta. Jos tarkastellaan esimerkiksi sähkön käyttöä henkeä kohti, kyseessä olevat maat käyttävät enintään kolmasosan siitä, minkä me käytämme. Jotkin niistä tuskin näkyvät taulukossa. Jos tarkastellaan ajoneuvotiheyttä, meillä se on 500/100 000 asukasta, kun taas mietinnön kohteena olevien maiden ajoneuvotiheyden tarkasteluun tarvitaan suurennuslasi.
Tieteen ja tekniikan alalla on miltei lähitulevaisuudessa odotettavissa valtavaa kehitystä. Kysymyksillä, joita komissio on korostanut maatalouden, terveyden, viestintäteknologian, ydinenergialle vaihtoehtoisten energiamuotojen ja biotekniikan alalla, on keskeinen merkitys tässä kehityksessä, ja suhtaudumme hyvin myönteisesti tapaan, jolla komissio on laatinut tiedonannon. Joissain maissa tullaan järjestämään erityisiä paneeleja, ja myös erityistutkimuksia avaruusteknologian, suunnittelun, seismologian ja kehittyneiden materiaalien alalla tullaan tekemään. Tiedonannosta näkyy, että sen eteen on tehty paljon töitä. Toivomme, että se myös rakentaa jäsenvaltioiden ja näiden kehittyvien talouksien välillä jo nyt voimassa olevien kahdenvälisten sopimusten pohjalle. On tärkeää, että yhteisö on tässä mukana. Kyse ei saisi olla vain kahdenvälisestä avusta. Myös yhteisöulottuvuus on erittäin tarpeellinen.
Komission esille tuomat erityistoimenpiteet ovat välttämätön osa lähestymistapaa, jolla pyritään varmistamaan, ettei ohjelmalla pyritä vain lyhyen aikavälin teollisiin voittoihin pitkän aikavälin tehokkaan ja hyödyllisen yhteistyön kustannuksella. Komissio on ilmaissut nämä asiat varsin oikein.
Meidän on myös tunnustettava, että nämä taloudet eivät ole kaikki samanlaisia: jotkin etenevät nopeammin kuin toiset ja eri maat etenevät eri aloilla, joten lähestymistavan on oltava erittäin laaja, mutta kuitenkin erittäin yksityiskohtainen kunkin maan kohdalla. On myös otettava huomioon kuhunkin maahan vaikuttavat sosiaaliset ja ympäristökysymykset. Minulla oli ilo osallistua komission viime marraskuussa järjestämään symposiumiin, ja kiinnittäisin parlamentin huomion kahteen symposiumissa esille otettuun hyvin tärkeään seikkaan. Asioista ei ollut konsensusta, ja toivon, että nämä kysymykset saadaan ratkaistua tämän ohjelman toiminnan avulla.
Ensimmäinen kysymys on, pitäisikö meidän keskittyä yhteistyössä tieteelliseen vai teknologiseen kehitykseen. Kummallekin kannalle on omat perustelunsa. Minun on tunnustettava, että hyvin usein suosin henkilökohtaisesti ennemmin teknologiaa kuin tiedettä. En kuitenkaan usko, että niitä voidaan kokonaan erottaa toisistaan.
Toinen mielenkiintoinen kysymys on, johtaako tekninen yhteistyö yritysten yhteistyöhön vai johtaako yritysten yhteistyö tekniseen yhteistyöhön. Kuten tämäntyyppisissä kysymyksissä yleensä, vastaus on luultavasti, että kyse on kummankin yhdistelmästä. Toivon, että komission esittämä ohjelma auttaa meitä ymmärtämään paremmin näitä aloja, koska meidän on keskityttävä panokseen, jonka sen on annettava viidenteen puiteohjelmaan.

Camisón Asensio
Arvoisa puhemies, haluan heti ensiksi tehdä selväksi, että puollamme tätä päätöslauselmaa, joka koskee TTK-yhteistyön kehittämistä maailman nousevien talouksien kanssa.
On kuitenkin oltava varovainen luonnehdittaessa tiettyä maata " nousevaksi taloudeksi" : makrotaloudellisten kriteerien yhdistelmä ei välttämättä sovi käsitteeseen. Olisi myös toivotonta - ja toisaalta toivottavaa - tutkia jokaista tapausta erikseen sopimus sopimukselta analysoimalla joka kerta se, että vauraus ja kehitys kulkevat käsi kädessä. Mielestämme sopimusten kehittymisessä on painotettava mahdollisimman paljon ensiksi molemminpuolisia etuja. Euroopan unionille on taattava eurooppalaisen edun mukaiset sosioekonomiset tulokset ja myönteiset sosiaaliset näkymät , kuten työtä synnyttävät tulokset. Toiseksi tuloksia olisi lailla suojeltava ja kolmanneksi olisi saatava aikaan oikeudenmukainen yhteisrahoitus.
Toisaalta uskomme - mitä tulee tällaisten talouksien kaksinaisluonteeseen -, että välttämättömänä seurauksena on oltava ihmisoikeuksien kehittyminen nousevien talouksien maissa. Uskomme kuitenkin vilpittömästi, että asianmukaisten hankkeiden avulla ihmisoikeudet kehittyvät itsestään, koska tällaiset oikeudet kehittyvät tunnetusti aina yhtä aikaa sosioekonomisten ja kulttuuristen tasojen edistymisen kanssa.
Tämä tilanne yhdistettynä 7 kohdassa puollettuun oikeudenmukaiseen sosioekonomiseen kehitykseen sekä 11, 4 ja 9 kohdissa kannatettuun solidaariseen käyttäytymiseen sopii täydellisesti kahdenvälisten sopimusten soveltamiseen. Tässä mielessä kaikki tarkistukset ovat tarpeettomia.
Siten komission tiedonannon yleiset suuntaviivat ovat mielestämme oikeita samoin kuin niiden painotus päätöslauselmassa. Siten PPE: n ryhmä kiittää Pompidouta sekä myös komissiota tästä tiedonannosta.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, puolueryhmämme on täysin samaa mieltä Pompidoun mietinnön kanssa. Pompidou on käsitellyt ansiokkaasti komission tiedonantoa, joka liittyy tutkimuksen ja teknologisen yhteistyön harjoittamiseen maailman nousevien talouksien kanssa, ja parantanut sitä merkittävästi.
Siitä huolimatta olemme esittäneet tarkistuksen, jonka tavoitteena on edistää näiden nousevien maiden ammattiyhdistysoikeuksia, käyttämällä hyväksemme sopivia yhteistyösuhteita tutkimuksen alalla.
Mielestämme maailman talouden globalisoituminen on aiheuttanut sen, että muun muassa pääomat - sanokaamme Euroopan unionin ylijäämät - kulkeutuvat näihin maihin suurten hyötyjen toivossa. Näiden hyötyjen saamista edesauttavat nälkäpalkat ja ammattiyhdistysoikeuksien puuttuminen. Mielestämme näiden taloudellisten rakenteiden kannattavuuden parantamisessa tutkimuksella on nykyisin rooli matalia palkkoja täydentävänä tekijänä.
Tämän näkymän perusteella Euroopan unionin mahdollinen yhteistyö ja osallistuminen tutkimusohjelmiin on yksi keino lisää taistelussa globalisoitumisen yhtä kaikkein dramaattisinta seurausta, työttömyyttä ja säälimätöntä työntekijöiden riistoa vastaan. Siten suosittelemme, että Pompidoun ja tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan esittämien oikeaan osuneiden ehtojen ja varoitusten lisäksi lisättäisiin lauseke, joka käsittelee ammattiyhdistysoikeuksia - olemme nähneet lasten tekevän töitä -, ammattiyhdistysvapauksien puuttumista, työn vaaratilanteita ja riskejä sekä työonnettomuuksien määrän lisääntymistä sekä väkivaltaa. Epidemiologi Jaime Breihl on todennut, että yksi näiden maiden vaarallisimmista kulkutaudeista on nimenomaan väkivalta. Siten puollamme tätä ehdotusta, mutta yhdessä esittämämme tarkistuksen kanssa.

Telkämper
Arvoisa puhemies, yhteistyö kehittyvien talouksien kanssa on periaatteellisesti kannatettavaa. Aikaisemmin sanottiinkin jo, että nämä maat ovat hyvin erilaisia keskenään, mutta myös itse maiden sisällä on hyvin suuria eroja rikkaiden ja köyhien välillä. Sen takia on vaikeaa valmistella mietintöä, joka liittyisi kaikkiin tilanteisiin. Sen näkee myös tästä mietinnöstä.
Koko väestön perustarpeet ja elinolosuhteet pitää huomioida. Tämä on positiivista tässä mietinnössä. Pohdinkin tässä yhteydessä, miksei osittaisrahoituksia pitäisi olla. Tämä johtaisi siihen, että vain suuria tutkimusprojekteja tuetaan, mikä taas johtaa keskittymiseen. Onkin kyseenalaista, tasaantuvatko silloin köyhien ja rikkaiden väliset erot. Olen sitä mieltä, että köyhempää väestöä koskettavat konkreettiset projektit ja teknologiat nälkätilanteiden estämiseksi esim. aiheena olevilla alueilla, voivat johtaa siellä myös synergia-vaikutuksiin.
Me tuemme alueellisen yhteistyön edistämistä kuin myös tiedemiehiä, tutkijoita ja insinöörejä koskevia vaihtoohjelmia. Maataloudellisen tilanteen parantaminen on hyvin tärkeä asia. Keskustelimme tästä FAOkonferenssissa. Ennen kaikkea tästä puuttuu viittaus siihen, että tämä tilanne syntyy usein näissä maissa omistussuhteiden perusteella. Usein ei ole minkäänlaista nälkätilannetta, vaan nälkä syntyy epäoikeudenmukaisesta omaisuuden jakautumisesta. Tässä mietinnössä käsiteltävä väestönkasvu ei ole myöskään syy. BSE-skandaali osoittaa meille, että maatalousteollisen tuotannon edistäminen on väärä lähestymistapa kehittyvien talouksien ja kehitysmaiden kannalta.
Äsken myös sanottiin, että ihmisoikeustilanne täytyy ottaa huomioon. Mielestäni se kuuluu tämänluonteisiin sopimuksiin. Jos me solmimme sopimuksen Kiinan kanssa, silloin meidän täytyy luonnollisesti kiinnittää huomiota ihmisoikeustilanteeseen. Jos se ei ole mahdollista, niin silloin näitä sopimuksia ei saa allekirjoittaa. Tällä hetkellä meillä on ristiriita Meksikon kanssa.
Lopuksi, mitä sanottavaa mietinnöstä on kokonaisuudessaan? Mietintö on komissiolle kuin avoin sekki. Kysymys kuuluu, mitä sille tehdään. Toivon, että teette parhaanne, herra Bangemann, ettei meidän tarvitse asettaa myöhemmin tutkintavaliokuntaa tämän mietinnön takia!

Lukas
Euroopan unionin asemalle tulevaisuuden globaaleilla maailmanmarkkinoilla on suurta merkitystä sillä, että komissio ja Euroopan parlamentti ovat tunnustaneet niin kutsuttujen kehittyvien talouksien erityisaseman. Eli niiden maiden, jotka eivät ole enää kehitysmaita, mutta eivät myöskään vielä täysimittaisia teollisuusmaita. Näissä valtioissa on valtavia, osaksi hyödyntämättömiä teknologisten edellytysten suomia voimavaroja. Nämä valtiot houkuttelevat laajoja ulkomaisia investointeja ja ovat jo pitkään olleet kilpailijoitamme tietyillä huipputeknologian alueilla. Näistä maista on jo joillakin aloilla kehittynyt huomattava taloudellinen voima. Ei ole sattuma, että useat nimekkäät eurooppalaiset yritykset käyttävät esim. intialaisia ohjelmistoja. Japanilla ja Yhdysvalloilla on jo vahva asema näillä markkinoilla. Sama pätee muutamiin Euroopan unionin jäsenmaihin pienemmässä mittakaavassa.
Mutta on korkea aika, että myös komissio suuntaa politiikkaansa näissä maissa voimakkaammin jo kehitetyille aloille ja tavoittelee näissä maissa huipputeknologian markkinoista Euroopan osuutta.
Nykyinen toimintaohjelma on ensimmäinen askel oikeaan suuntaan. Siitä näemme, kuinka välttämätöntä Euroopan unionin on ottaa konkreettisia askeleita, jottei merkittävä Japanin ja Yhdysvaltain etumatka näissä maissa kasvaisi vielä suuremmaksi, vaan kaventuisi. Tästä käy selvästi ilmi, ettei maita, joilla on maailmankaupassa tietyillä alueilla jo vahva asema, voi kohdella pelkästään kehitysavun perustein. Päinvastoin, pyrkimysten täytyy tähdätä molempien etujen mukaiseen tavoitteelliseen yhteistyöhön sekä kumppanuusyhteistyöhön perustuen yhtäläisiin oikeuksiin ja velvollisuuksiin sekä vastavuoroisuuteen, kuten komission tiedonanto asian ilmaisee.

Heinisch
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, komission tiedonanto täytyy nähdä yhteydessä Euroopan unionin strategiaan neljännessä tutkimuksen puiteohjelmassa. Yksi tämän puiteohjelman luonteenomaisista päämääristä muodostuu yhteistyössä kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa tutkimuksen ja teknologisen kehityksen alueella niin kutsutussa INCO-ohjelmassa. Osoitan PPE-ryhmän puolesta tukeni Pompidoun mietinnölle. Myös minä olen sitä mieltä, että Euroopan unionin ja kehittyvien talouksien välinen tulevaisuuden yhteistyö ei saa perustua yksinomaan tämän käsitteen tähänastiseen, puhtaasti taloudellisesti perusteltuun määritelmään.
Jokaisen kyseisistä valtioista on täytynyt taistella vauhtiin päässeen teollistumisen viime vuosikymmeninä lähtökohdiltaan erilaisissa olosuhteissa ja kehittyä sen mukaisesti. Erityisesti kokemukseni työstä Etelä-Amerikan maiden valtuuskunnassa on osoittanut tämän. Tältä pohjalta olen sitä mieltä, että jokainen yhteistyösopimus Euroopan unionin ja niin kutsuttujen kehittyvien talouksien välillä täytyy tarkistaa erikseen.
Kannatan komission esittämiä suuntaviivoja. Olen ennen kaikkea sitä mieltä, että ensimmäinen tiedemiesten, tutkijoiden ja insinöörien vaihto-ohjelma pitää toteuttaa nyt pian edistääksemme edelleen tulevaisuuden yhteistyötä tutkimuksen alueella. Sitä paitsi haluaisin painottaa, että olisi toivottavaa, että lopullinen mietintö, joka sisältää tämän ohjelman analyysin, laaditaan vuoden 1998 loppuun mennessä, jolloin neljäs tutkimuksen puiteohjelma päättyy.
Me emme saa aliarvioida sitä vahvaa asemaa, jonka monet kehittyvät taloudet omaavat jo tänä päivänä maailmanmarkkinoilla. Sitä paitsi on odotettavissa, että muutamat tämän päivän kehittyvistä talouksista lukeutuu kymmenen tai kahdenkymmenen vuoden päästä teollisuusmaihin. Muilla, jotka tarvitsevat enemmän aikaa kehittyäkseen, on väestötilanne, jonka he riippumatta kehityksensä tilasta antavat kehittyä suuriksi myyntimarkkinoiksi. Euroopan unionilla täytyy olla tutkimus- ja kehitysyhteistyön alueella yhteinen, vahva ja positiivinen strategia. Sillä yhteistyö voi kantaa hedelmää tulevaisuudessa, jos siihen panostetaan jo tänään intensiivisesti.

Bangemann
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että me olemme parlamentin kanssa samaa mieltä melkein kaikista tärkeistä kysymyksistä, jotka koskevat kehittyvien talouksien kanssa tehtävää yhteistyötä tutkimus- ja kehityspoliittisissa projekteissamme. Tämä on todennäköisesti myös tulosta siitä tosiasiasta, että aloitimme jo jonkin aikaa sitten periaatteellisen tiedonannon myötä vuoropuhelun parlamentin kanssa. Tämä osoittaa aina uudelleen, että jos tämän kaltainen vuoropuhelu aloitetaan ajoissa, niin silloin poistetaan joukko vaikeuksia jo ennen varsinaista päämääränä olevaa toteuttamisvaihetta. Tämä on hyvin ilahduttavaa. Tosin myös sen takia, koska meidän - kaikki puhujat ovat olleet oikeassa sanoessaan tämän - ehdottomasti tehtävä uusia aloitteita tällä alueella useammastakin syystä. Luonnollisesti myös sen pohdinnan perusteella, että kehittyvien talouksien osalta on kyse niin sanoakseni sekavasta tilasta. Toisaalta ne ovat vielä kehitysmaita, ja sen vuoksi on myös varmasti tartuttava yhteen jos toiseenkin kehityspoliittiseen perusteeseen. Toisaalta ne ovat teollisuusmaita ja sellaisina luonnollisesti tulevia kumppaneitamme, mahdollisesti tulevaisuudessa myös kilpailijoitamme.
Koska on kyse kehitysmaatasolta hitaasti nousevista maista, ei pitäisi nyt kuitenkaan tarttua kaikkiin heidän suuriin, kotoisiin vaikeuksiin tai kehityspoliittisiin pohdintoihin. Tässä on kyse hyvin selvästi rajatusta ja konkreettisesta ohjelmasta. Sen takia pidän sallittuna, ettemme nyt puutu kaikkiin ongelmiin, jotka syntyvät kehityspolitiikasta. Ihmisoikeudet mainittiin. Ne ovat yhteistyöpolitiikkamme yleinen ongelma, emmekä halua käsitellä niitä tässä toisista alueista poikkeavalla tavalla.
Herra Adams viittasi siihen, että meidän on ratkaistava toisaalta teknologisen kehityshankkeen ja toisaalta tieteellisen tutkimushankkeen välillä. Viidennessä tutkimuksen puiteohjelmassa haluamme suuntautua voimakkaammin teknologisiin kysymyksiin. Myös tämä on tavallaan valmistautumista viidennettä tutkimuksen puiteohjelmaa varten. Olemme myös pohtineet sitä, että voimme toteuttaa tässä työnjaon unionin ja jäsenmaiden välillä. Unionin pitää paneutua näihin kysymyksiin, ja jäsenmaat voivat toimia paljon tehokkaammin yliopistoissa harjoitettavan niin kutsutun perustutkimuksen parissa. Tämä johtaa myös todennäköisesti siihen, että se mitä hän sanoi, pitää enemmän ja enemmän sisällään sen, että painotus yhteistyön näissäkin muodoissa siirtyy voimakkaammin teknologisiin kehityshankkeisiin.
Parlamentin ja komission välisessä keskustelussa yhdestä kohdasta ilmeni hieman erimielisyyttä. Haluan lisätä tähän heti, että komission kantaa tullaan mahdollisesti kehittelemään edelleen. Kysymys koskee nimittäin sellaisten tutkimusohjelmien rahoitusta, joissa yhteistyötä tekevät yritykset ovat myöhemmin toistensa kilpailijoita. Pitäisikö tällaista tutkimusohjelmaa rahoittaa ylipäätänsä, vai pitäisikö rahoittaa vain eurooppalaisia osanottajia, koska muut osanottajat ovat myöhemmin kilpailijoita? Komission valitseman klassisen lähestymistavan mukaan sellaisissa tapauksissa rahoitetaan vain eurooppalaisia osanottajia. Seuraamme tässä muuten parlamentin ehdotusta. Sanon klassisesti, kuten tiedätte, ettemme teollisuuspoliittisissa pohdinnoissamme näe enää kovinkaan suurta vastakohtaa yhteistyön ja kilpailun välillä.
Samanaikaisesti voi toki tehdä yhteistyötä ja kilpailla keskenään. Useat yritykset yhdistävätkin varojaan täysin selvästi harkiten rajattuihin tarkoituksiin ja jälkeenpäin kilpailevat tuotteella markkinoilla, sillä sellainen tuote on kuitenkin vain osa kokonaistarjonnasta. Tällaistakin voi harkita. On selvää, että tällaiset modernit pohdinnat vaativat aikaa ja tarvitsevat ehkä myös vakuuttaviakin esimerkkejä tuekseen.
Haluan vielä kerran kiittää myös esittelijää ja hänen sijaistaan erinomaisesta yhteistyöstä. Mietintöön on tullut paljon parlamentin tekemästä työstä. Kuten jo sanoin, kun aloittaa työn ajoissa, silloin, herra Telkämper, ei tarvita ylipäätänsä lainkaan tutkintavaliokuntia. Te näytätte pitävän tutkintavaliokuntaa eräänlaisena uhkauksena. Voin kuitenkin vahvistaa teille, että komissio pitää tutkintavaliokuntaa normaalina kansanvallan ilmentymänä. En halua kylläkään mennä niin pitkälle, että sanoisin meidän iloitsevan tutkintavaliokunnista, mutta me luonnollisesti hyväksymme ne.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.) Pyydän Malerbaa välittämään onnittelumme Pompidoulle.

Hindley
Arvoisa puhemies, työjärjestyksen noudattamista koskeva puheenvuoro. Toivon, että ymmärrätte minun tekemäni silkan möhläyksen. Julistitte juuri nimenhuutoäänestyksen, ja minä painoin automaattisesti nappia. En ole omalla vaan Lomasin paikalla. Painoin nappia, jossa on Lomasin kortti. Toivon, että uskotte tämän olleen pelkkä vahinko, ja korjaatte pöytäkirjaa sen mukaisesti.

Puhemies
Tämä tarkistetaan, ja teidän tapauksessanne korjataan huomionne mukaisesti.

Väestötilanne
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Boogerd-Quaakin työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0042/97) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille Euroopan unionin väestötilanteesta (1995) (KOM(96)0060 - C4-0143/96).

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tänään käsittelemme Euroopan väestötilannetta. Ja ennenkuin sanon siitä mitään, haluan kiittää komissiota ja kollegoitani yhteistyöstä, sillä olemme mielestäni onnistuneet pitämään mietinnön tiiviinä antamatta sen paisua liikaa ja sanoen vain sen, mitä halusimme.
Väestötilanne muuttuu. Emmekä voi enää tehdä politiikkaa siltä pohjalta, että se pysyisi samanlaisena, kuten joskus luulimme. Nyt odotetaan muutoksien olevan syvälle käyviä ja ne tulevat tapahtumaan nopeammin kuin viime vuosikymmeninä. Mikä on tilanne? Väestöpyramidi seisoo päälaellaan. Toisaalta väestön kasvu Euroopan unionissa tulee olemaan minimaalista ja toisaalta väestön koostumus tulee muuttumaan perusteellisesti. Alle 20vuotiaiden ryhmä tulee pienentymään samalla kuin yli 65-vuotiaiden lukumäärä kasvaa reippaasti. Tällä kehityksellä on suuri vaikutus sosiaaliturvaan, eläkkeisiin, työllisyyteen, terveydenhoitoon, aluepolitiikkaan ja maatalouteen. Yhä pienemmän aktiivijoukon on huolehdittava yhä suuremmasta ei-aktiivien määrästä. Eläkkeiden ja terveydenhuollon kustannukset voivat nousta joissakin jäsenvaltioissa niin korkeiksi, että ne voivat vaikuttaa EMU: n konvergenssikriteerien täyttämiseen, ellemme pysty estämään sitä.
Väestökehitys voi siis muuttua nopeasti ajankohtaiseksi. Jätän luvut tässä omaan arvoonsa. Niihin voidaan tutustua muualla. Tässä on kysymys kysymyksestä: mitä me haluamme tehdä? Voimmeko Euroopan parlamenttina tai laajemmin, Euroopan unionina vaikuttaa väestökehitykseen? Mielestäni meillä ei pidä olla illuusioita asiasta.
To have a baby for Europe, kuten eräs kollegoistani sanoi, ei vaikuta minusta realistiselta. Eikä se mielestäni ole sellainen asia, johon meidän poliitikkoina pitää puuttua. Ratkaisua eivät myöskään tuo ne maahanmuuttajien virrat, joiden pitäisi kasvaa, jotta väestön pieneneminen korvautuisi. Vaikka meidän ei pidäkään olla peloissamme humanitaaristen syiden pohjalta.
Meillä ei juurikaan ole keinoja vaikuttaa väestötilanteeseen. Mutta poliitikkoina meillä on keinot antaa vastaukset muuttuneisiin tilanteisiin. Se tarkoittaa sitä, että työmarkkinapolitiikassa meidän on suuntauduttava mahdollisen työikäisen väestön suureen osanottoon. Se tarkoittaa sitä, että nyt työmarkkinoilta poissuljetut ihmiset on otettava uudestaan mukaan työelämään.
Tämän saavuttamiseksi on kiinnitettävä paljon huomiota opetukseen ja koulutukseen, koska monilla poissuljetuilla ryhmillä ei tällä hetkellä ole niitä tietoja ja taitoja, joita työmarkkinat vaativat. On unohdettava ajatus, että yli 40vuotiaita ei kannata kouluttaa, etenkin kun työikäinen väestö vanhenee ja etenkin yhteiskunnassa, joka perustuu yhä enemmän tietoon, elinikäinen oppiminen on avaintekijä Euroopan kilpailuaseman säilyttämiselle. Tähän on jo viitattu tällä viikolla Waddingtonin ja Van Velzenin mietintöjen yhteydessä.
Osallistumista voidaan lisätä myös poistamalla oikeudelliset, verotukselliset ja käytännön esteet. Esimerkiksi siirtämällä verottamisen painopiste työn verottamisesta tuotannon ja energian verottamiseen. Meidän on myös noudatettava edellytyksiä luovaa politiikkaa lasten päivähoidon suhteen, jotta miehet ja naiset voivat osallistua samanarvoisesti työmarkkinoille ja tämä koskee myös vanhusten ja vammaisten hoitoa. Olen liittänyt tätä koskevan PPE: n ryhmän tarkistuksen mietintööni ja haluan muistuttaa vielä naisten oikeuksien valiokunnan mietinnöstä.
Suuren väestökehitykseen liittyvän haasteen muodostavat nähdäkseni sosiaaliturva ja eläkkeet. Kun otetaan huomioon lisääntyvä yksilöllistyminen ja joustavuus, uskon, että on aika tarkistaa jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmiä. Ongelman ratkaisu riippuu monista toimenpiteistä, kuten eläkeiän joustosta ja pääomankeräysjärjestelmän lisääntyvästä käyttämisestä ja toivon, että olette samaa mieltä tästä herra Bangemann, erilaisista vaihtoehdoista sosiaaliturvamaksujen suhteen.
Mutta näistä toimenpiteistä huolimatta olen sitä mieltä, että meidän on astuttava askel pidemmälle. Meidän pitää lähestyä sosiaaliturvaa koskevaa näkemystämme kokonaisvaltaisesti yhdessä terveydenhuoltojärjestelmän kanssa.
Mielestäni Euroopan on otettava ensimmäinen askel eri järjestelmien joustavammaksi tekemisessä ja niiden sovittamisessa yksilöiden tarpeisiin, herra Bangemann, tämän täytyy kuulostaa hyvältä teidän korvissanne; mutta samalla on kunnioitettava solidaarisuuden periaatetta, joka on eurooppalaisen sosiaalisen mallin perustana. Ratkaisu voidaan osittain löytää sosiaaliturvan uudistamisesta, joka jo on aloitettu monissa maissa, joiden joukossa on kotimaani.
Sen lisäksi yksityisten vakuutuksien ja vanhuuseläkkeiden kilpailu työmarkkinoilla saa aikaan enemmän veroihin liittyviä ja oikeudellisia vapauksia, tarkoituksenmukaisuutta ja alhaisempia kuluja. Meiltä ei siis puutu uusia ajatuksia, mutta joidenkin maiden itsepintaisuus olemassaolevien järjestelmien säilyttämisessä aiheuttaa sen, että näitä suunnitelmia ei voida toteuttaa lainkaan tai ei ainakaan riittävästi.
Vaadinkin siksi saatavilla olevien väestötietojen täydentämistä siten, että on mahdollista vertailla eri maiden tietoja keskenään. Euroopan tehtävänä on edistää kokonaisvaltaista politiikkaa, jonka avulla voidaan toimia muuttuneessa tilanteessa. Jotta tämä olisi mahdollista, jäsenvaltiot eivät voi välttyä perustavanlaatuisilta uudistuksilta, jotka ovat lyhyellä tähtäimellä tuskallisia. Tällä hetkellä on kuitenkin niin, että neuvosto ei ymmärrä väestötilanteen vallankumouksen vakavuutta. Se merkitsee luvut vain tiedoksi, mutta ei tee mitään asialle.
Vaadinkin siksi väestökehityksen kokonaisvaltaista mukaanottamista vuosittaiseen työllisyysmietintöön, niin sanottuun Essenin menettelyyn. Kuulostaa ehkä liioitellulta, mutta aikapommi tikittää edelleen ja vielä aivan silmiemme alla. Mikäli haluamme elää niiden seurausten kanssa, joita tämä aikapommi varmasti aiheuttaa, meidän on mietittävä vakavasti lähitulevaisuuden työmarkkinapolitiikkaamme ja sosiaalista malliamme. On parempi tehdä niin nyt kuin huomenna. Yhteiskunta ei odota kärsivällisesti meidän heräämistämme. Mikäli Eurooppa haluaa säilyttää asemansa maailmanmarkkinoilla ja sosiaalisen mallinsa, meidän on lakattava pakenemasta todellisuutta. Pelon ei tule johtaa meitä 21. vuosisadalle, vaan uskalluksen ja innokkuuden, jolla tartumme mahdollisuuksiin.

Bennasar Tous
Arvoisa puhemies, haluan kiittää ja onnitella naisten oikeuksien valiokunnan ja myös oman puolueryhmäni puolesta Boogerd-Quaakia hänen onnistuneesta työstään tässä toisessa mietinnössä, joka käsittelee Euroopan unionin väestötilannetta ja sen kehittymistä. Naisten oikeuksien valiokunnan mielipide on lähes kokonaisuudessaan sisällytetty tähän mietintöön ja kiitämme Boogerd-Quaakia hänen hienotunteisuudestaan.
Minusta tuntuu, että aina kun käsittelemme naisiin, perheeseen tai tässä tapauksessa vanhuksiin hyvin suoraan liittyviä asioita, tässä parlamentissa ne tavallisesti jätetään esityslistan viimeiseksi. Hyvät kollegat, tämä mietintö on läpileikkaus Euroopan kehittymisestä ja siitä, miten tämä kehitys saattaa vaikuttaa sen hankkeen menestykseen tai kaatumiseen, joka päivä päivältä perustuu yhä vahvemmin tuotantotalouteen ja kilpailukykyä painottaviin teknologioihin ja tehokkuuteen kuin inhimillisiin voimavaroihin.
Syntyvyyden vähentymisen vaikutukset ja väestön merkittävä ikääntyminen muuttavat huomattavasti Euroopan sosiaalista todellisuutta XXI vuosisadalla. Vanha Eurooppa tulee olemaan täynnä vanhuksia. Kolmanteen sukupolveen on lisättävä vielä neljäs sukupolvi, joiden tarpeet vaikuttavat merkittävästi sosiaali- ja terveysalaan sekä eläkejärjestelmiin. Siten on olemassa kaksi tuottamatonta sukupolvea ja tuotannollinen sukupolvi pienenee. Tässä keskustelussa pohditaan luonnollisesti sellaisia keskeisiä aiheita kuin työkustannukset, eläkeiän mahdollinen korotus, varhaiseläkkeen ehdot, yksityiset eläkejärjestelmät ja sosiaaliturvakustannukset. Esittelijä pyytää komissiota avaamaan näihin näkökohtiin liittyen keskustelun eläkemaksujen tulevaisuudesta Euroopassa sekä laatimaan listan luovista ratkaisuista ja uusista rahoituskeinoista. Kiitämme komissiota näistä ehdotuksista, koska luovuus ja kaikkien voimavarojen asianmukainen hallinta on ehdottoman välttämätöntä. Tällä tavoin sosiaali- ja terveyspalveluita voidaan uudistaa siten, että ne vastaavat asianmukaisesti kansalaisten tarpeita.
Meidän on oltava tyytyväisiä odotetun eliniän nousuun. Meidän ei kuitenkaan pidä unohtaa sitä, että tämä odotettu elinikä on joissakin tapauksissa toisten avusta riippuvaista ja toisissa riippumatonta. Kyvyttömyys itsenäiseen elämään luo avunsaannin tarpeen ja tätä on tarkasteltava määrällisesti ja laadullisesti siten, että valtioiden hyvinvointipolitiikasta koituvat kustannukset eivät kasvaisi kohtuuttomiksi.
Sosiaalialalla on tarpeen painottaa sitä seikkaa, että viimeisten kahdenkymmenen vuoden aikana perherakenteissa on tapahtunut huomattavia muutoksia. Perheyhteisöt ovat vähentyneet ja naisen asema määritelty uudelleen. Vanhukset, jotka eivät tule toimeen omin neuvoin, eivät enää voi siten perinteiseen tapaan niin helposti turvautua perheyhteisöön kuten aikaisempina vuosikymmeninä. Ongelmaa syventävät taloudellisten ongelmien ja vaihtoehtoisten voimavarojen puuttumisen lisäksi entisestään kaupunkiolot, pienet asunnot ja rakennustekniset esteet. Yksinasuvien vanhusten määrä on lisääntynyt ja tämä on tunnustettu sosiaaliseksi ongelmaksi.
On siten ehdottoman tärkeää kehittää luovia sosiaali- ja terveysprojekteja. Hyvinvointipolitiikkaan sisällytettyinä ne takaavat lasten ja vanhusten elämänlaadun parantumisen, hoitopaikkoja lapsille ja päivähoitokoteja isommille, kodinhoitopalveluja ja ennen kaikkea näiden toimenpiteiden tulosten soveltamisen arvioinnin. Nämä toimet yhdistävät yksityisen ja julkisen sektorin. Ne velvoittavat yksityiset ihmiset ja julkisen vallan määrittämään elinkelpoisia prioriteetteja sillä hetkellä käytettävissä olevien taloudellisten varojen mukaisesti. On löydettävä keinoja, joiden avulla voidaan sovittaa yhteen perhe ja työ, vähentää yleisesti työtunteja ja myöntää vanhempainlomia, joita kumpikin vanhemmista voi anoa. Lapsiperheitä on autettava, erityisesti yksinhuoltajaperheitä ja perheitä, joissa on vammaisia. Naisten työssäkäynnin helpottaminen edistää taloudellista kasvua. En haluaisi kuitenkaan lopettaa puheenvuoroani ilman, että muistutan siitä suuresta palvelusta, jonka naiset tekevät perheelleen sekä omaan laskuunsa työskentelevien aviopuolisoiden puolesta, jotka eivät näy tilastoissa ja joiden asemaa Euroopan unioni on käsitellyt vuodesta 1986 alkaen.
Jos Euroopan unioni haluaa vahvan aktiiviväestön, on sen turvauduttava naisten voimavaroihin. Sanoimme kyllä palveluammateille, mutta uudet työmuodot kuten osa-aikatyö, epätavallinen työ ja satunnainen työ on jaettava yhdessä miesten kanssa ilman, että tästä kehityksestä luovutaan euron käyttöönoton takia. Hallitusten välisessä konferenssissa on myös otettava ihmisten omanarvontunto asianmukaisesti huomioon.

Andersson
Herra puhemies! Haluan aloittaa kiittämällä esittelijä Boogerd-Quaakia aivan erinomaisesta mietinnöstä ja aivan loistavasta yhteistyöstä mietinnön valmistelun aikana.
Olemme keskellä uskomattoman suurta yhteiskunnallista muutosta. Kotimaassani Ruotsissa meillä ei ole niin dramaattista kehitystä edessämme kuin mitä meillä on ehkä takanamme. Olemme tämän kehityksen eri vaiheissa. On syytä välttää pessimismiä tämän vuoksi. Voimme nähdä kustannuksien kasaantuvan toistensa päälle, mutta tämä kehitys sisältää myös mahdollisuuksia. Kehitys on dramaattista ja se tulee vaikuttamaan kaikilla yhteiskunnan alueilla. Vanhusten lukumäärä kasvaa dramaattisesti, ennen muuta kaikkein iäkkäimmät tarvitsevat sairaanhoitoa ym. entistä enemmän. Samanaikaisesti vähenee sekä ammatissa toimiva väestö että lasten ja nuorten määrä.
Tämä vaikuttaa kuten sanottu kaikilla yhteiskunnan alueilla, kuten eläkejärjestelmässä. Luulen, että eläkejärjestelmää pitää muuttaa kaikissa EU: n maissa. Tarvitaan joustavaa järjestelmää, joka sisältää mahdollisuuden asteittaiseen siirtymiseen ammatillisesta elämästä toiseen elämään, jossa ehkä edelleen ollaan aktiivisia esim. aatteellisesti, mutta kuitenkin käytettävissä yhteiskunnan resurssina. On luotava myös tasa-arvoisia eläkejärjestelmiä. Yksityiset järjestelmät eivät ole tasa-arvoisia tänä päivänä, koska niissä lasketaan puhtaasti taloudellisesti, ja koska naiset pääsääntöisesti elävät kauemmin kuin miehet, he joutuvat maksamaan enemmän eläkevakuutuksistaan. Siksi tarvitaan julkisia järjestelmiä, jotka ovat tasa-arvoisia hyvän peruseläkkeen kanssa, mutta jotka ovat myös tasa-arvoisia naisten ja miesten välillä.
Meidän tulee rakentaa terveyden- ja sairaanhoitoa ennen muuta kaikkein vanhimmille. Tarvitaan uusia asumismuotoja. Meidän on muutettava yhteiskuntaa, joukkoliikennettä, saavutettavuutta ja rakentaa asuntomme uudelleen siten, että ne ovat kaikkien ihmisten saavutettavissa. Tämä on toinen yhteiskunnan alue, johon kehitys vaikuttaa.
Koulutusta on joku jo käsitellyt. Jos katsomme muutosta ammatissa toimivien suhteen, on niin, että nuorimpien ammatissa toimivien ryhmä supistuu, kun taas ammatissa toimivien 40-65 -vuotiaiden ryhmät kasvavat.
Samanaikaisesti meillä on nopea teknologinen kehitys, joka muuttaa yhteiskuntaa jatkuvasti. Sen vuoksi mikään nuorison peruskouluttaminen ei riitä. Meillä pitää olla jatkuva täydennyskoulutus niille, jotka ovat työelämässä, jotta voimme pystyä kilpailemaan. Useimmat ihmiset ovat juuri työelämässä, ja juuri heidän pitää osallistua uuteen teknologiseen kehitykseen.
Meidän on tietysti nostettava syntyvyyttä. Jos katsomme työmarkkinoita, ei maahanmuutto voi ratkaista näitä ongelmia puolestamme. Tarvittaisiin jättiläismäisiä maahanmuuttolukuja tämän ongelman ratkaisuun sillä menetelmällä, mutta ratkaisun pitääkin olla suureksi osaksi naisten pääsyssä työmarkkinoille. Tällä alueella on eri maissa päästy eri vaiheisiin, ja tämä kehitys tulee jatkumaan. Tästä tosin seuraa myös, etteivät naiset yksin voi ottaa vastuuta vanhusten- ja lastenhoidosta, vaan meidän kaikkien, miesten ja naisten, on kannettava tämä vastuu. Yhteiskunnan pitää myös olla tässä mukana. Sen on kehitettävä lastenhuoltoa ja luotava vakuutusjärjestelmä, joka mahdollistaa vanhemmuuden ja työelämän yhdistämisen.
Haluan lopettaa sanomalla: älkäämme nähkö tässä ainoastaan ongelmia, vaan myös mahdollisuudet. On olemassa mahdollisuuksia, eikä vähiten kolmannella sektorilla ja vanhojen ihmisten hyödyntämisessä voimavarana.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, Eurooppa kasvaa, mitä tulee ihmisten ikään. Eurooppa kutistuu, mitä tulee ihmisten lukumäärään. Onko asemaamme vaarassa? Ovatko perustiedot tästä kehityksestä jo todistusvoimaisia? Kehitelläänkö niistä jo strategioita? Komission toinen väestötieteen perusteita koskeva vuosikertomus osoittaa selvästi, että tähänastisten kolmen sukupolven (koululaisten, työikäisten ja eläkeläisten) lisäksi on syntynyt neljäs sukupolvi - yli 75 vuotiaat. Heidän osuutensa kasvaa huomattavasti. On ilahduttavaa, että ihmiset ovat kauemmin aktiivisia. Kiitos lääketieteellisten edistysaskelten ja paremman terveydenhuollon. Mitalin kääntöpuolena on kuitenkin huolenpidon, hoidon, integroinnin ja solidaarisuuden puute.
Lisääntyvällä ikääntymisellä on vakavasti otettavia vaikutuksia sosiaaliturvajärjestelmiin. Mielipidekiistat ja jakautuminen eri leireihin käyvät kiivaana jäsenmaissamme. Kyse on eläkkeiden määrästä, perusturvasta, välttämättömistä palveluista ja etuuksista, työiän pidentämisestä, pakollisesta varhaiseläkesääntelystä, joka aiheuttaa korkeat kustannukset yhteiskunnalle, mutta ei ole kuitenkaan lisännyt nuorempien työntekijöiden työllistymistä.
Kuten tähänkin asti naiset kärsivät vääryyttä eläkkeen määräytymisen suhteen. Toimenpiteet täytyy luonnollisesti pystyä rahoittamaan. Se merkitsee " kyllä" sosiaalipolitiikan muutoksille, mutta samalla " ei" sosiaalipolitiikan purkamiselle. Rouva Boogerd-Quaakia voi onnitella mietinnöstään, jossa asetetaan tarkat painopisteet. Me kannatamme sitä, jos kyse on enemmästä eriyttämisestä ottaen huomioon elinvoimaiset alueelliset erot tiiviisti asuttujen kaupunkien ja harvaan asuttujen kylien välillä. Vaikutukset liikennesuunnitteluun, kaavoitukseen, asumista koskevaan politiikkaan, sosiaalipolitiikkaan kuin myös eurooppalaisiin rakennerahastoihimme ovat vakavasti otettavia. Meidän, Euroopan kansanpuolueen ryhmän, käsiteltäväksi antamat tarkistukset on sisällytetty lähes poikkeuksetta, lähinnä työelämän alueella. Työelämässä toimii yhä vähemmän ihmisiä ja hekin mahdollisimman tuottavasti. Erityisesti suuryritykset valitettavasti kieltäytyvät heille tarjotusta kokemuksesta. Kokemuksesta tulee este. Ihmisiä olettavasti rajataan ulkopuolelle tai erotetaan ikänsä perusteella, ilman että käytetään hyväksi heidän tietojaan, tunnollisuuttaan työtä kohtaan ja luotettavuuttaan. Heidän korkea innovaatiopotentiaali aliarvioidaan täysin.
Työmarkkinoille osallistumista täytyy laajentaa. Tämä pätee nuorempiin, joiden osuus vähenee rajusti. Tämä ei ole mikään oikeutus sille, että koulutustoimenpiteitä ajetaan alas, päinvastoin. Tulevaisuuden mahdollisuudet kasvavat laajalla peruskoulutuksella, monipuolisella pätevyydellä ja kielitaidolla. Tämä koskee myös naisia, joiden syrjiminen ei ole vähentynyt palkkauksen ja työaikojen suhteen.
Mitä teemme oikeastaan lapsiystävällisemmän yhteiskunnan hyväksi poliittisesti, kun otamme myös huomioon esiin tuodut tiedot väestötilanteesta? Tässä on laaja kenttä eurooppalaiselle lisäarvolle kansallisen politiikan yhteensovittamiseksi, täydentämiseksi, ja pysyäksemme aiheessa, sen tekemiseksi hedelmälliseksi.

Daskalaki
Arvoisa puhemies, minäkin haluan oman poliittisen ryhmäni puolesta onnitella lämpimästi esittelijää hänen erinomaisen mielenkiintoisesta mietinnöstään. Euroopan asukkaiden vanheneminen ei ole mikään uusi asia, tiedämme sen kaikki. Dramaattinen syntyvyyden lasku yhdessä muilla maailmamme alueilla tapahtuneen keski-iän nousun, räjähdysmäisen talouskehityksen ja väestönkasvun kanssa tekee tilanteen hyvin epäedulliseksi Euroopan kannalta. Rouva Boogerd-Quaakin mietinnössä ei anneta ainoastaan selkeää kuvaa siitä, mitä on tapahtumassa, vaan siinä annetaan myös selkeä varoitus. Kyseessä on vuoden 1995 jälkeen toinen mietintö, joka koskee Euroopan unionin väestötilannetta. Tällä kertaa mietintö on valikoiva, sillä se pyrkii antaman yleisen kuvan siitä demografisesta piirteestä, joka tulevaisuudessa vallitsee Euroopan unionissa, nimittäin väestön vanhenemisnopeuden laajuudesta.
Haluan käsitellä kolmea kohtaa, jotka ovat erityisen mielenkiintoisia. Mietinnön mukaan ne ovat sellaisia tärkeitä alueita, joihin väestön vanheneminen tulee vaikuttamaan paljon. Ne ovat: työvoimamarkkinat, sosiaaliturvajärjestelmät ja terveydenhoito. Mietinnössä esitetään, että sellaisten ryhmien osuus työmarkkinoilla nousee, joiden osuus nyt on keskimääräistä pienempi eli siis naiset, nuoret, siirtolaiset ja vanhat. Mietinnössä kiinnitetään myös huomiota sosiaalivakuutukseen, vakuutusalan vaaroihin yleisesti, rahoitusvelvollisuuteen ja kattavuuteen. Lisäksi mietinnössä tutkitaan perusteellisesti ilmiötä, jota komissio lähestyy vain ohimenevästi. Kysymys on epätasapainosta, joka johtuu toisaalta väestön alueellisesta kehityksestä ja toisaalta kaupunkikeskusten ja maaseudun väestösuhteesta. Kannattaa myös mainita, että väestönkehitys vaikuttaa merkittävästi Euroopan taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen tilanteeseen.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, väestötilanne on ja sen täytyy olla kaikkien yhteiskuntamääritelmien perustana. Ihminen on, ja sen täytyy olla rakentamansa yhteiskunnan päämäärä ja väline.
Väestötilannetutkimus ei voi kohdata, niin kuin sanotaan, yhden ihmisen tilastollista representaatiota, kaikkia, joka yksilöä, naista tai miestä. Se tutkii yhteiskunnan kehitystä ja muutosta. Näennäisen numeroiden vaarattomuuden takana on todellinen ja valaiseva kertomus yhteiskunnassa elämisestä.
Huolet, joita tämä mietintö meille esittää - ylistän jäsen Boogerd-Quaakia hänen arkaluontoisesta ja erinomaisesta työstään - alkaen komission kertomuksesta, ovat kaikki oleellisia ja ansaitsisivat paljon enemmän huomiota ja erilaisen ajan meidän istuntokalentereissamme.
Väestötilanteen kehitys on tietyistä rajoituksista huolimatta mahdollista ennustaa. Väestörakenteet vaihtelevat tiettyjen sääntöjen mukaan, joita voimme jossain määrin tulkita ja joihin voimme vaikuttaa. Osallistuminen työelämään, yhteiskunnallinen varmuus, eläkkeet, terveydenhoito ja alueelliset erot ovat välttämättömät kumppanit. Ne merkkaavat lähtemättömästi väestötilanteen ennustettavaa kehitystä. Se, että ollaan välittämättä siitä, teeskennellään yllättynyttä ja sitten paikataan sitä, mikä olisi ollut ennustettavissa ja ennaltaehkäistävissä, osoittaa sen, että ihmistä ei ole pidetty huomion keskipisteenä.
Ongelmia kuten työajan väheneminen ihmisen elämän ajankäytön määräydyttyä ikärakenteiden kautta, aivan kuin sosiaaliturvan rahoitusta ei olisi tai jos niillä olisi aivan erilainen mittasuhde ja jos ei olisi yhteiskuntaa, joka on sokea hyödyn ja pääoman tavoittelun vuoksi.
Olemme Euroopassa, maanosassa, jonka väkiluvun sanotaan vähentyvän. Se on varmaan totta määrällisesti, mutta kyseenalaista, jos annetaan arvoa laadulle, jota sillä voi olla, kun on enemmän vanhuksia, enemmän elämänkokemusta ja enemmän työkokemusta, enemmän inhimillistä pääomaa.
Tämä on aihe, joka jättää meidät turhautuneiksi, koska tämä ei ole kaikkien keskustelujen pohjana. Jollain tapaa osaamme kai hyödyntää sen vähän, mitä olemme onnistuneet saavuttamaan. Käyttäkäämme tätä mietintöä keinona edistää ja ylläpitää tätä mietiskelyä ja keskustelua.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, mielestäni Boogerd-Quaak on laatinut hyvän mietinnön, mutta luonnollisesti siitä puuttuu jotakin, jota ryhmäni puolesta kaipaan. Käyn suoraan asiaan. Aikomukseni ei ollut itkeä metsässä susien kanssa sitä, että väestötilanteemme on niin surkea. Sillä rehellisesti sanottuna niiden luonnonvarojen suhteen, jotka ovat käytössämme, ei ole kovinkaan huono ajatus, että meitä on vähemmän tulevaisuudessa. Siis ympäristön ja tilan kannalta tällainen kehitys tulevaisuudessa on vain myönteistä. On tietenkin haasteellista löytää nopeasti ratkaisu ongelmiin, jotka syntyvät lyhyen ajan sisällä. Siitä olemme todellakin yhtä mieltä.
Etsittäessä vastauksia näihin ongelmiin, ei mielestäni ole rehellisesti sanottuna järkevää ryhtyä palkitsemaan lisääntymistä. En usko, että meidän pitää ryhtyä noudattamaan sanontaa, joka kuuluisi: Lie back and think of Europe . Tällainen kehitys ei ole hyväksi, puhumattakaan siitä, onnistuisiko se edes.
On välttämätöntä huolehtia lapsiystävällisen ympäristön aikaansaamisesta, jossa naisten lisäksi myös miehet ovat vastuussa lasten kasvatuksesta, ja jossa on järjestetty vanhempainloma ja lasten päivähoito, jotta lasten kanssa voidaan toimia normaalilla tavalla ja ettei lasten hankkiminen ole enää niin monimutkaista naisille eikä miehille ja jotta he voivat päättää asiasta sopivaksi katsomallaan hetkellä. Tämä on nykyään erittäin vaikeaa, eikä ole ihme, että naiset päättävät siirtää lasten hankkimisen yhä myöhäisemmäksi.
Boogerd-Quaakin mietinnössä vaaditaan enemmän alaa markkinoille, esimerkiksi eläkkeiden suhteen. En tiedä, onko se hyvä ajatus. Sillä se tarkoittaa sitä, että juuri naisten pitää maksaa korkeampia sosiaaliturvamaksuja yksityisiä eläkkeitä vartan koska he elävät vanhemmiksi. Mielestäni on epävarmaa, onko asia näin. Kun puhutaan markkinamekanismeista verotuksen suhteen, voidaan päätellä oikeutetusti, että tarvitaan enemmän hoivatyötä ja veroja on nostettava, mikäli emme jätä hoivatyötä naisten harteille, vaan haluamme huolehtia siitä, että asia hoidetaan yhteisesti. Se tarkoittaa siis sitä, että veroja on nostettava. Ja mihin suuntaan ollaan menossa Euroopan unionissa? Jäsenvaltiot käyvät keskenään kilpailua verotuksen suhteen ja tällä tavalla luovutaan yhteisestä vastuusta.
Lopuksi, puheenjohtajavaltio Hollanti on poistanut iän syrjinnän vastaisesta artiklasta. Kuinka tämä on mahdollista, sillä tulevaisuudessa meidän tulee vedota yhä useammin vanhoihin ihmisiin, jotta he toimisivat aktiivisesti ympäristössään ja myös työpaikoilla.

Féret
Arvoisa puhemies, tämän mietinnön ainoana ansiona on se, että se kiinnittää huomiota Euroopan unionin onnettomaan väestötilanteeseen. Kumma kyllä mietinnössä kuitenkin vaietaan tyystin syntyvyyden laskun syistä, joita esittelijä ei väitteensä mukaan tunne, ja ehdotetut toimenpiteetkin vaikuttavat minusta terveen järjen vastaisilta.
Jos eurooppalaiset pariskunnat tekevät vähemmän lapsia, se johtuu tietenkin siitä, että tulevaisuus tuntuu heistä hyvin epävarmalta ja että Euroopan unionin valtiot eivät myönnä lainkaan tai myöntävät liian vähän sellaista taloudellista tukea, joka kannustaisi perustamaan suurperheitä.
Mahdollisuus vanhempainlomaan työaikojen lyhentämisen yhteydessä on ehdotus, jonka soveltamisella ei olisi mitään vaikutusta. Syntyvyyttä lisäisi ainoastaan sellaisen vanhempainpalkan käyttöön ottaminen, joka mahdollistaisi sen, että naiset tai sitä haluavat miehet voisivat omistautua kokonaan lastenkasvatukselle. Tällä toimenpiteellä, jota on jo jonkin aikaa sovellettu Ranskassa, on jo ollut myönteisiä vaikutuksia, vaikka se onkin vaatimaton ja riittämätön.
Syntyvyyden alenemisen ongelmaa ei voida käsitellä viittaamatta Euroopan unionin valtioiden hyväksymiin lapsenmurhaa edistäviin lakeihin, jotka mahdollistivat historiassa ennennäkemättömän ja kokonaan rankaisematta jäävän kansanmurhan. Se on todellinen rikos Euroopan kansoja kohtaan. Tältä osin meidän on pakko todeta, että niissä samoissa vapaamuurarien pesäpaikoissa, joissa tämä viattomien joukkomurha suunniteltiin, valmistellaan tänään kampanjoita armomurhan puolesta. Ensin syntymättömät lapset, nyt vanhukset. Lääkärinä ja humanistina olen jo kauan kysynyt itseltäni tätä tuskallista kysymystä: milloin he oikein lopettavat?
Esittelijän esittämien ratkaisujen joukossa on yksi, joka on tyrmistyttävä mutta josta kuitenkin pidetään itsepintaisimmin kiinni. Sen tarkoituksena on lisätä kehitysmaista tulevaa siirtolaisvirtaa. Tähän liittyy se, mitä eräs Belgian valtion sosialistinen ministeri, joka ei vielä ole vankilassa, äskettäin julisti aivan vakavissaan sanoen, että siirtolaisuus on siunaus maallemme. Samanaikaisesti Euroopan ulkopuolisista maista tulevien, kaikkia eri kansallisuuksia olevien työttömien rivit syvenevät vääjäämättä. Nämä ovat niitä näennäispakolaisia, jotka tulevat Belgiaan, koska he ansaitsevat täällä paremmin käymättä työssä kuin jos he kävisivät työssä omassa maassaan. Muualta kuin Euroopan maista kotoisin olevien ulkomaalaisten osuus Belgian vankiloissa olevasta väestönosasta on kymmenessä vuodessa noussut 15, 4 prosentista 28, 7 prosenttiin, mikä osoittaa, jos vielä todisteita kaivataan, kuinka tehottomia kalliit siirtolaisten integroimispolitiikat ovat.
Olen myös yllättynyt havaitessani, että tässä mietinnössä ehdotetaan uutta eurooppalaista politiikkaa maaseutualueiden kehittämiseksi. Jos kyse on niiden viljelymaiden kesannointia, kiintiöiden vahvistamista tai viinitarhojen raivausta koskevien itsetuhoisten toimenpiteiden peruuttamisesta, joista tämä parlamentti määräajoin äänestää, allekirjoitan ehdotuksen ilomielin.
Lopuksi, arvoisa puhemies, olin hämmästynyt tätä mietintöä lukiessani tästä sanamuodosta, joka on sosialistien keksintöä: " peruuttamaton oikeus terveyteen" . Kukaan lääkäri ei voi taata potilaidensa terveyttä, olipa tämä kuinka pätevä tahansa. Ainoastaan Jumala voi antaa terveyden. Olisi puhuttava pikemminkin kaikkien ihmisten oikeudesta saada parasta mahdollista hoitoa. Jollei noudateta alkeellisintakaan varovaisuutta, voitaisiin samalla tavoin vaatia vaikkapa peruuttamatonta oikeutta älykkyyteen.
Terveydenhuollosta puheen ollen tästä mietinnöstä löytyy sama vanha liberaalinen laulu: sosiaaliturvan yksityistäminen. Kuinka voidaan hetkeäkään kuvitella, että vakuutusyhtiöt, joiden ainoana pyrkimyksenä on tehdä rahaa, onnistuisivat tekniikan kehityksen ja eliniän pitenemisen vuoksi jatkuvasti kallistuvien lääkäripalvelujen rahoituksessa paremmin kuin kansalliseen yhteisvastuuseen perustuvat järjestelmät.
Uudistuksia on tietenkin toteutettava ja joillekin tahoille ne ovat tuskallisia. Tarkoitan etenkin sitä, että Belgian keskinäiset vakuutusyhtiöt olisi välttämättä muutettava epäpoliittisiksi. Ja lopuksi, arvoisa puhemies, olisi edelleen toistettava, että Eurooppaan ei voida luoda työpaikkoja niin kauan kuin annamme maahamme tunkeutua sellaisia tuotteita, jotka on valmistettu rajojemme ulkopuolella maissa, joiden työvoimakustannukset ovat 40-50 kertaa alhaisemmat kuin meillä.
Yritykset olisi vapautettava niitä rasittavista sosiaaliturvamaksuista ja ne olisi korvattava sosiaalisella alv: lla, josta meidän tuotteidemme vienti vapautettaisiin, mutta jota sovellettaisiin tuontituotteisiin. Meidän on käännettävä selkämme maailmanlaajuiselle vapaakauppa-ajattelulle, tuolle hillittömälle ja isänmaattomalle liberalismille, joka lopulta saattaa kansamme näkemään nälkää.

Schmidbauer
Arvoisa puhemies, minä haluaisin myös onnitella rouva Boogerd-Quaakia hänen erinomaisesta mietinnöstään. Kiitos myös komissiolle kertomuksesta Euroopan unionin väestötilanteesta. Olemme saaneet käsiimme asiakirjan, josta kaikki osalliset - parlamentti, komissio ja ennen kaikkea neuvosto - voivat nähdä toimintatarpeen kiireellisyyden.
Itse luvut eivät kerro erityisesti mitään uutta. Se ei ole mikään yllätys. Käsittelimme kaikki näitä ongelmia intensiivisesti vuonna 1993 - ikääntyneiden ihmisten ja sukupolvien välisen solidaarisuuden eurooppalaisena vuonna. Komissio julkaisi tuolloin monipuolisia ja hyödyllisiä tutkimuksia. Parlamentti hyväksyi yksimielisesti FayotChanterien mietinnön. Näihin asiakirjoihin oli myös sisällytetty senioriparlamentin suosituksia.
Mitä tänä väliaikana on tapahtunut? Vaikka kukaan ei epäilekään toimintatarpeen kiireellisyyttä ottaen huomioon hälyttävän väestötilanteen kehityksen, tähän päivään mennessä ei ole tapahtunut mitään. Vai onko? Väestörakenteen ennalta nähtävä muutos tulee vaikuttamaan ennen kaikkea työmarkkinoilla. Kuitenkin jäsenmaissa varmoja työpaikkoja muutetaan ei-tyypillisiksi työsuhteiksi ilman sosiaaliturvaa. Koulutustoimenpiteistä säästetään tai ne lopetetaan kokonaan. Lastenhoitopalveluiden rahoitusta leikataan. Koulutusta ja jatkokoulutusta on edistettävä ehdottoman kiireellisesti. Ennen kaikkea naisten ansiotyötä on edistettävä siihen liittyvin toimenpitein, kuten lastenhoidon tarjontaa lisäämällä.
Työttömyys Euroopan unionissa muuttuu yhä vakavammaksi ongelmaksi. Neuvosto ei ole vielä tähän päivään mennessä pystynyt päättämään EU-sopimuksen tarkistuksen yhteydessä työttömyyden vastaista taistelua koskevan luvun sisällyttämisestä.
Nyt eläkkeisiin. Ennen kaikkea ikääntyneet naishenkilöt saavat riittämätöntä vanhuuseläkettä. Myös vaatimus vähimmäiseläkkeestä, joka mahdollistaisi kaikille ihmisarvoisen vanhuuden, on ollut jo muutamia vuosia pöydällä. Niiden jäsenmaiden, joiden täytyisi toimia, eivät ole tähän mennessä tehneet mitään. Terveydenhuollon turvaaminen muuttuu vanhempien ja ikääntyneiden ihmisten lukumäärän nopean kasvun takia aina monimutkaisemmaksi. Mitä jäsenmaat tekevät? Ne supistavat lähes kaikkialla terveydenhuollosta. Hoidon turvaamiseksi ei käytännöllisesti katsoen tehdä mitään. Ennaltaehkäisevää hoitoa ei järjestetä eikä henkilökuntaa kouluteta.
Mitä Euroopan unionin tasolla on tapahtunut vuoden 1993 jälkeen? Ikääntyviä ihmisiä koskevan toimintaohjelman voimassaolo lakkasi 1996. Minua hävettää, että minun täytyy sanoa tämä seuraava. Neuvostossa minun maani Saksa sekä Yhdistynyt kuningaskunta vastustivat uutta ohjelmaa tietojen vaihdosta ja innovatiivisten projektien edistämisestä.
Parlamentti ja komissio ovat vaatineet EU-sopimuksen tarkistamisen yhteydessä syrjintää vastustavaa lauseketta, jonka puheenjohtajamaa Irlanti sisällytti kiitoksen ansaitsevalla tavalla neuvoston ehdotukseen.
Viime viikolla saimme sitten kuulla, että ikääntymisen tai vamman perusteella tapahtuvaa syrjintää koskeva kielto on poistettu väliaikaisesti. Vetoan kaikkiin 15 hallitukseen, että sisällyttäkää ikääntymisen tai vamman perusteella tapahtuvaa syrjintää koskeva kielto uudelleen sopimusluonnokseen.

Secchi
Arvoisa puhemies, käymme parhaillaan keskustelua, joka on hyvin tärkeä Euroopan unionin sisäisen väestönkasvun kannalta. Herättää hämmästystä huomata, että toisaalta demografia on tiede, joka pitäytyy järjellisesti tarkoissa ennusteissa ja toisaalta näiden ennusteiden seurauksia pidetään hyvin vähäisessä arvossa politiikoissa, joiden on ratkaistava ongelmia kansallisella tasolla ja tietyssä määrin myös Euroopan unionin tasolla.
Tällä tavoin kosketetaan kahta hyvin tärkeää aihetta: uusien tasapainojen vaikutukset, jotka piirtyvät työmarkkinoille, maahanmuuttopolitiikkaan - aihe, johon meidän on ehdottomasti palattava - ja sosiaalivaltion ja eläkejärjestelmien uudistukseen. Tässä on mahdollista käyttää vielä hyväksi sen illuusion pysyvyyttä, jonka mukaan valtion asiaan puuttuminen antaa vastauksen kaikkiin ongelmiin.
Valtion mukaantulo voi varmasti antaa ratkaisun joihinkin uusista ongelmista, voi antaa hieman sopivamman säännöstön esimerkiksi työmarkkinoiden osalta, mutta meidän on epäilemättä vedottava voimakkaasti perheen ja palvelusektorin tehtävään vastausten löytämiseksi. Perheestä on tultava huolestuneisuutemme keskipiste. Se on nyt itse asiassa vaiheessa, jossa se antaa vastauksen, syntyvyyden kasvun muodossa, tasapainoisemmasta demografisesta kehityksestä, ja myös vaiheessa, jossa se antaa vastauksen, ainakin viitteellisesti, yhä vanhenevan yhteiskunnan ongelmaan.
Palvelusektori voi seurata paljon tärkeämpää tehtävää. Koska puhumme paljon läheisyysperiaatteesta, meidän on löydettävä uudestaan niiden vastausten perustavanlaatuinen merkitys, jotka tulevat kansalaisilta, perheeltä ja palvelusektorilta, sekä määriteltävä uudelleen sen illuusion ulottuvuus, jonka valtio ja valtion mukaantulo voivat antaa riittäväksi vastaukseksi näihin ongelmiin.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, kuten aiemmin ilmoitimme, puolueryhmämme yhtyy täysin Boogerd-Quaakin mietintöön sekä myös Benassar Tousin naisten oikeuksien valiokunnan puolesta esittämiin merkittäviin muutoksiin ja parannuksiin.
Siitä huolimatta haluaisin osoittaa, että väestötiede - väestötiede ilmiönä - ei ole yhteiskunnasta erillinen ilmiö vaan taloudellisen mallin seurausta. Näin on ollut esihistoriasta alkaen aina nykypäiviin asti. Esihistoriallisen ajan väestönkasvu oli seurausta paleoliittisen ajan mukanaan tuomista muutoksista. Muutokset olivat syynä myös keskiajan väestönkasvuun, ja sama tapahtui teollisen vallankumouksen alussa. Tällä hetkellä, jos väestö vähenee Euroopassa ja ongelmia esiintyy edelleen, on siihen syynä meidän taloudellinen mallimme. Tämä antaa selkeän viestin: on liian vähän ihmisiä, nuoria, ja siten ei ole mitenkään mahdollista, että väestönkasvu kääntyy nousuun.
Meidän on näin ollen mielestämme kannettava vastuu ja kyseenalaistettava taloudellinen mallimme, joka karkottaa nuoret työmarkkinoilta, sekä muutettava sitä. Tämän on tapahduttava nopeasti ja siten ehdotukset ovat seuraavia: ensiksi työajan nopea vähentäminen, koska muuten kaikille ei riitä töitä. Toiseksi on varmistettava hyvinvointivaltion säilyminen. Tämä on ainoa keino työn lisäämisen lisäksi sen takaamiseksi, että varoja on riittävästi eläkkeiden säilyttämiseen ja että terveydelle, sosiaalipalveluille jne. annetaan asianmukaiset olosuhteet. Kolmanneksi naisten on päästävä täysimääräisesti työmarkkinoille siten, että naisten kaikkia oikeuksia kunnioitetaan.
Ainoastaan tällä tavoin voimme kulkea kohti täystyöllistettyä yhteiskuntaa. Tämä on ainoa takuu siitä, että Euroopan väestönkasvu kehittyy myönteisesti. Jos näin ei ole, puhumme kahdesta eri asiasta.

Malone
Arvoisa puhemies, tämä mietintö koskee meidän kaikkien etuja, sillä kukaan meistä ei tästä enää nuorru.
Minäkin haluan onnitella esittelijää erinomaisesta mietinnöstä komission toisesta vuosikertomuksesta Euroopan unionin väestötilanteesta.
Tulen Irlannista eli maasta, johon muissa EU: n jäsenvaltioissa ilmenevät merkittävät väestösuuntaukset eivät kaikilta osin päde. Tuoreet tilastot osoittavat, että väestömäärä saattaa lisääntyä jopa 10 % seuraavan 10-15 vuoden aikana. Tietysti syntyvyytemme on laskenut huomattavasti vuoden 1980 jälkeen, mutta nuorison osuus väestöstä on maassamme silti Euroopan suurimpia. Irlannin talouden nykyinen terve tila, muun muassa työmarkkinat, jotka ovat kasvaneet 10 % viimeisen 5 vuoden aikana, on itse asiassa vaikuttanut myönteisesti omavaraisuusasteeseemme.
Esittelijä tunnistaa aivan oikein tärkeimmät demografiset haasteet, jotka Euroopan unionissa on tällä hetkellä ja jotka ovat edessä tulevaisuudessa. Ensinnäkin - monet ovatkin jo viitanneet tähän - on kysymys, joka liittyy työssäkäyvien naisten määrään, joka tietysti nyt kasvaa. Se puolestaan tarkoittaa, että työllisyyspoliitikkojemme on oltava aiempaa naisystävällisempiä: tarvitaan lyhyempiä työaikoja, työn jakamista ja parempia äitiyslakeja.
Toiseksi meidän olisi kannustettava ikääntyneitä ihmisiä jatkamaan työntekoa pidempään, jos he niin haluavat. Komissio voisi ottaa tässä asiassa merkittävän askeleen hylkäämällä naurettavan ikäsyrjintäpolitiikkansa.
Kolmanneksi jäsenvaltioiden on suunniteltava uudelleen eläkejärjestelmäpolitiikkansa - tämän monet puhujat ovat maininneetkin - sukupolvien välisen solidaarisuuden periaatteen ylläpitämiseksi. Komission on tietysti välittömästi aloitettava keskustelu Euroopan vanhuuseläkkeiden tulevaisuudesta ja keksittävä uusia tapoja näiden järjestelmien rahoittamiseksi. Ihmiset eivät voi jatkaa työntekoa 90-vuotiaiksi; meidän on taattava jokin tasaarvoinen tapa maksaa tulevaisuuden eläkkeet, ja se on tehtävä nyt.
Lopulta Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden politiikoissa on kiinnitettävä enemmän huomiota terveeseen demokraattiseen jakautumiseen kaupunki- ja maaseutualueiden kesken. Komission on rakennerahastoja tarkastellessaan kiinnitettävä huomiota erilaisiin alueellisiin epätasa-arvoisuuksiin.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin kiittää erityisesti rouva Boogerd-Quaakia mietinnöstään ja luonnollisesti myös komissiota kertomuksestaan. Minusta on hyvin tärkeää, että tätä aihetta käsitellään aina uudelleen, koska meillä on yksinkertaisesti vastuu huolehtia seuraavista sukupolvista. Tämän takia aiheen käsittely on tärkeää.
Haluaisin keskittyä yhteen kohtaan, jota tosin käsitellään aina uudelleen, mutta josta hyvin harvoin todellakin sanotaan jotain. Tämä on terveen perheen rooli väestötilanteen kehityksessä. Väestöpyramidin muuttumisesta johtuvat kansantaloudelliset vaikutukset ovat olennaisesti huomaamattomampia, ja niihin on helpompi sopeutua niillä Euroopan alueilla, joilla on vielä voimakas perinteinen perhemalli. Päinvastoin kuin niillä, ennen kaikkea tiheästi asutuilla alueilla, joilla perheen tuhoutuminen on edennyt jo pidemmälle. Toimiva perhe kestää vaikeuksia yksinkertaisesti paremmin, koska perheen jäsenet ovat vähemmän riippuvaisia yhteiskunnan palveluista.
Haluaisin myös sanoa aivan selvästi, että kun puhun perheestä, tarkoitan sillä isän, äidin, lasten ja jos mahdollista muun sukupolvien välistä yhteiseloa. En tarkoita sillä samaa sukupuolta olevien kumppaneiden vapaata yhdessäoloa tai avioliiton kaltaista suhdetta, kuten niitä väärin edistetään esimerkiksi Lindholmin mietinnössä - Herra paratkoon.
(Välihuomautuksia) Lainsäädäntömme rankaisee valitettavasti useimmissa tapauksissa lapsiperheitä. Samanaikaisesti se suosii aineellisesti lapsettomia ja samaa sukupuolta edustavia pareja. Tämä vaikuttaa erityisen negatiivisesti ikärakenteen kehitykseen ja omaisuuden jakautumiseen. Tässä mielessä näen mietinnön selkeänä vetoomuksena voimakkaamman tuen antamiseksi perheille tulevaisuudessa enkä omistautumisena pysyvästi pienille, kovaäänisille vähemmistöille.

Pomés Ruiz
Arvoisa puhemies, Boogerd-Quaakin erinomainen mietintö ansaitsee meidän suosionosoituksemme, koska väestötilanteen ongelma on todellakin vakava. Meidän ikäjakaumamme näyttää jo juuriltaan heiveröiseltä puulta, joka huojuu perustuksillaan. Meidän on estettävä se, että vanha Eurooppa muuttuu raihnaiseksi ja taantuvaksi Euroopaksi. Tämä on parlamentin tehtävä.
Tämä erinomainen mietintö, josta tänään keskustelemme, painottaa vahvasti puuttumista väestötilannekriisin vaikutuksiin. Siitä huolimatta on yritettävä pohtia myös kriisin syitä. Väestötilanne muuttuu ainoastaan sitä mukaa kun sen syyt korjataan, ja joka tapauksessa keskipitkällä aikavälillä.
Siten tätä mietintöä, jossa käsitellään hyvin sosiaalisen avun näkökohtaa, olisi täydennettävä muutamalla muulla näkökohdalla.
Ensiksi kulttuurinen näkökohta. Perheen arvostusta on lisättävä. Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa kulutamme rahaa euron edistämiseen: meidän olisi myös edistettävä perhettä ja perhe-arvoja sekä vanhemmuutta. Lopetettava tietty hedonistinen ja materialistinen muoti, joka piilee modernin yhteiskuntamme pinnan alla. Etusijalle on asetettava perhe, vanhemmuus ja vanhusten kunnioittaminen. Kaikkea tätä on kulttuurin avulla edistettävä, kuten naisten oikeuksia tai tulevaa yhteistä rahaa.
Lopuksi suoran verotuksen alueella on ehdottoman tärkeää, että perhekustannuksia ei veroteta, kuten joissakin maissa edelleen on käytäntönä.

Puhemies
Banotti haluaa osallistua keskusteluun. Pyydän Bangemannia odottamaan muutaman minuutin. Myönnän Banottille puheenvuoron.

Banotti
Arvoisa puhemies, teillä ja minulla on ollut täällä monia iloisia kohtaamisia.

Puhemies
Jos tämä ei tapahdu parlamentin ulkopuolella, niin se on siksi, että te ette sitä tahdo.

Banotti
Olemme tulossa pitkän viikon päätökseen. Kiitän teitä kovasti kutsusta.
Arvoisa puhemies, on monia asioita, joista minä ja von Habsburg emme ole samaa mieltä. Perheestä on valitettavasti tullut eräänlainen taistelutanner feministinaisille. Huolimatta feministien ansioista minun on sanottava, että uskon yhä, että perhe on eniten tyydytystä tuottavin ja tehokkain sosiaalinen yhteisö sekä nuorten että vanhusten hoitamiseksi. Tämä ei tarkoita, että naisista on tultava ensisijaisia hoivaajia ja että miesten on hoidettava noiden yksikköjen muu toiminta.
Katson, että perhe antaa todellista merkityksen tunnetta sekä aivan elämän alussa että sen lopussa. Malone on aivan oikeassa sanoessaan, että syntyvyytemme on nousussa, mutta valitettavasti se nousee alueilla, joilla lapset eivät ole parhaimmassa mahdollisessa asemassa tulevaisuutta ajatellen. Äitini kuoli kuukausi sitten. Hänellä oli kuusi lasta, ja me kaikki saatoimme antaa hänelle huolenpitoa ja rakkautta, jota hän elämänsä lopussa tarvitsi. Minulla on yksi lapsi, kuten monilla parlamentin jäsenillä. Kuka pitää huolen meistä, kun meidän aikamme koittaa - en tarkoita tällä vain taloudellista puolta vaan rakkautta ja huolenpitoa, jota vanhukset tarvitsevat elämänsä tuossa vaiheessa.
Meidän on pohdittava tätä. Meidän on todella arvostettava niitä, jotka hoivaavat meitä elämämme alussa ja lopussa. Tämä koskee sekä miehiä että naisia. Minua ilahduttaa, että yhä useammat miehet hankkiutuvat hoitoalalle ja ryhtyvät muun muassa valtion rekisteröimiksi hoitajiksi, jotka hoitavat ja piristävät ihailtavasti vanhoja naisia. Toivon, että kun minun elämäni lähestyy loppua, ympärilläni on paljon miehiä. Se tekisi elämästäni paljon onnellisemman - samoin myös teidän, herra Bangemann.

Bangemann
Arvoisa puhemies, te tiedätte, että komissiossa on eräs parlamentin hyväksymä tapa. Yksi komissaari ottaa mietinnöt vastaan perjantaina, täysin riippumatta siitä, kuuluvatko ne hänen asialliseen toimivaltaansa. Voitte myös kuvitella, etteivät kollegani komissiossa aina riemuitse. Heidän on sanottava jotain asioista, jotka eivät oikeastaan kuulu heidän omaan toimivaltaansa ja joita he eivät oikein tunne omikseen.
Minun on kuitenkin sanottava, että tämänpäiväinen keskustelu täällä on ensinnäkin osoittanut ongelman tärkeyden ja sen, kuinka onnistunut mietintö on. Toiseksi tämä on osoittanut, että jokaisen pitäisi paneutua tähän ongelmaan riippumatta siitä, mitä kukin tekee toimivallassaan omalla erikoisalallaan. Sillä väestötilanteen kehittymisessä teillä on useiden politiikan alueiden kuin myös politiikan tekotapojen eräänlainen avainkäsite. Tämä tuli myös keskustelussa selvästi esiin. Uskon nyt, että ongelmaa voi lähestyä kahdella eri tavalla. Ensinnäkin puhtaan tilastollisesti, jos halutaan näin. Tällöin myös vastaus on enemmänkin perinteinen, jossa sanotaan, mitä on tapahtunut ja mitä on tehtävä. Tästä päästään tiettyihin johtopäätöksiin. Kuitenkaan en usko, että tämä riittää. Minusta sitä vastoin on paljon parempi, että ensin mietitään, miksi tämä ilmiö esiintyy. Silloin nimittäin saadaan tietoja poliittisten toimien vaikutuksista. Toimista, joita me aloitamme täällä yhdessä. Tästä seuraa kysymys: jos halutaan, voidaanko tietyillä poliittisilla toimilla vaikuttaa tähän kehitykseen? Minusta tämä on paljon mielenkiintoisempi lähestymistapa, koska se on nimittäin pohjimmiltaan pääsy useisiin ongelmiin, ganzheitlich (kokonaisvaltaisesti), kuten sanotaan saksaksi. En tiedä, voiko tätä sanaa kääntää.
Tämä on jo yksin sen vuoksi välttämätöntä, koska asiantuntijoiden lähestymistavat ovat luonnostaan aina liian kapeita. Olkoon he sitten eläkeasioiden, työoikeuden, sosiaalitoimenpiteiden, sairaiden tai ikääntyneiden ihmisten hoidon asiantuntijoita. On vanha ongelma, että asiantuntija tietää aina enemmän yhä vähemmästä. Lopputuloksena on, että hän tietää kaiken, mutta ei kuitenkaan yhtään mitään. Tämä on joskus myös sellaisen asiantuntijapolitiikan lopputulos. Kaikissa jäsenmaissamme käydään keskustelua eläkejärjestelmien tulevaisuudesta. Jos valitsette vain sosiaaliasioiden asiantuntijat, he sanovat ensimmäiseksi, että järjestelmää ei voi muuttaa. Tämä on täysin väärin. Jokaista järjestelmää voi muuttaa. Voidaan luoda siirtymäkausia, joiden aikana myös vanhan järjestelmän rahoitusta voidaan hallita uuden avulla.
Olen myös itse kokenut tämän kerran. En ollut sosiaalipoliitikko, vaan puolueen edustaja. Tein jo hyvin varhain ehdotuksen, joka on nyt taas tullut esiin keskustelussa. Nimittäin eron tekeminen toimenpiteiden välillä. Niiden, joista yhteiskunnan täytyisi periaatteessa vastata, ja niiden, jotka voidaan jättää yksittäisille kansalaisille. Tämä on nimittäin periaatteellinen ja tärkeä kysymys tällaisen ongelman käsittelemiseksi. Mitä yhteiskunnan on tehtävä? Esimerkiksi niin kutsuttu sosiaaliapu, käytän nyt saksalaista ilmaisua, osoittaa selvästi, että yhteiskunnan on osallistuttava myös taloudellisesti, jotta sen jäsenet eivät joutuisi hädän alaiseksi toimeentulonsa suhteen. Tämän on tapahduttava täysin riippumatta siitä, onko asianomainen itse aiheuttanut tilanteensa vai ei. Tämä on osa yhteiskunnan ihmisarvon käsitettä, että näin tapahtuu. Tästä seuraa oikeastaan melko loogisesti, että tämän voi siirtää myös osaksi vanhuuden turvaa. Miksi oikeastaan ei? En ole vielä koskaan kuullut perustetta sille, miksei myös vanhuksien osalta voitaisi rahoittaa tällaista perusturvaa julkisista verovaroista.
Sitten on toinen osa. Toisessa osassa, jossa ei enää siis ole kyse niinkään toimeentulon turvaamisesta, voi sitten aivan hyvin asennoitua niin, että onko aktiivisen elämän aikana huolehdittu etukäteen tästä jaksosta vai ei. Jos mitään ei ole tehty, niin silloin on tyydyttävä toimeentuloturvaan. Tämänhetkinen järjestelmä koostuu liiaksi tästä toisesta, enemmän vapaaehtoisesta osasta. Sitä on vaikea rahoittaa ja luonnollisesti se myös kuormittaa olennaisesti työtä.
Sanoimme jo valkoisessa kirjassa, että olennainen osa työttömyydestä johtuu siitä, että työtä rasitetaan lisäksi sosiaaliturvamaksuilla, mikä tekee työpaikat mahdottomaksi. Tilanne on näin ainakin töissä, joissa ei vaadita kovinkaan korkeaa pätevyyttä. Tämän sanoimme jo silloin! Tästä käy muuten ilmi, kuinka tiivis poliittinen yhteys tällä kaikella on. Jos tätä lähestymistapaa noudatetaan jatkossakin, niin silloin asiaa täytyisi kerrankin pohtia. Se olisi pohdintaa, jota pitäisi syventää parlamentin ja komission välillä. Sillä tässä on myös liittymäkohtia unionin harjoittamaan politiikkaan. Me voimme vahvistaa tiettyjä vähimmäistasoja. Me voimme tehdä aloitteita. Me voimme ehkä jopa edesauttaa virinnyttä kansalaiskeskustelua kehittämällä järjestelmän, jossa organisoidaan ja ehdotetaan siirtymäkausia vanhoista järjestelmistä uusiin. Haluaisin sanoa erään asian täällä kaikella päättäväisyydellä. Muutamat keskustelussa tehdyt huomautukset osoittavat tämän myös selvästi. Tätä asiaa ei ratkaista käsittelemällä sitä perinteisellä lähestymistavalla. On aivan sama, ovatko ne oikeiston, vasemmiston vai keskustan lähestymistapoja!
Otetaan nyt vaikka tämä keskustelu työstä. Työn käsite on täysin muuttunut. Otetaan esimerkiksi vaikka työajan lyhentäminen. Tämän seuraavan kuulin äärivasemmistolaisilta. Sinänsä itse asiassa se on lähestymistapa, joka ei vie meitä mihinkään, jos se ei aiheuta palkkojen leikkaamista, ja sitähän se ei aiheuta koskaan. Mutta se on pohjimmiltaan, mikä on paljon pahempaa, taantumuksellinen lähestymistapa, koska työ on tänä päivänä jotain muuta kuin se oli vielä 20 tai 30 vuotta sitten. Työ yhteiskunnassamme tulee modernin teknologian myötä vähemmän riippuvaiseksi siihen käytetystä ajasta. Riippuvuus sisällöstä eli laadusta, innovaatiosta ja kaikesta siitä kasvaa, mikä on enemmän yhteydessä luovaan työhön. Me kuljemme kohti tällaista luovan työn yhteiskuntaa. Tämä merkitsee luonnollisesti myös sitä, että on pohdittava, mitä tapahtuu niille ihmisille, joilla ei ole näitä luovia ominaisuuksia. Rouva van Dijk, olen pahoillani, että minun on nyt hieman paljastettava konservatiivisuuttanne. Mutta teidän täytyy nyt tottua ajatukseen. Tällä ei ole muuten älykkyyden kanssa mitään tekemistä, vaan sillä on tulevaisuudessa paljon laajempi merkitys. Tämän saanen sanoa äärioikeistoa edustavalle puhujalle. Kysymys kuuluukin, mitä yhteiskunta, joka elää jäsentensä luovista aloitteista, tekee niillä ihmisillä, joilla ei ole näitä luovia ominaisuuksia, mutta omaavat muita ominaisuuksia.
Rouva Banotti on täysin oikeassa. On paljon ihmisiä, jotka omaavat esimerkiksi näissä täysin epäoikeudenmukaisesti aliarvostetuissa ammateissa hyviä ominaisuuksia. Toisen ihmisen hoitaminen voi olla molempia osapuolia täysin tyydyttävää toimintaa. Mitä merkitystä tällä on perhepoliittisissa kysymyksissä? Perhepolitiikan kysymykset eivät ole todellakaan niin yksinkertaisesti ratkaistavissa, että sanotaan perheen olevan pakopaikka, jossa nämä kaikki ominaisuudet ovat olemassa myös tulevaisuudessa ja jossa ne voivat säilyä. Tämä on yksinkertaisesti sen vuoksi aivan liian yksinkertaista, koska kaikki ihmiset eivät näe perhettä tällä tavoin! Tämä on myös otettava huomioon. Olen iloinen siitä, että minulle esitetään siitä, mitä sanon, suosionosoituksia vasemmistolta ja vastalauseita oikeistolta ja päinvastoin. Tämän myötä minulla on tunne, että olen joka tapauksessa sillä tiellä, että muotoilen kerrankin ideologiasta vapaita, moderneja lähestymistapoja!
On ihmisiä, jotka eivät halua elää perheissä. On ihmisiä, jotka eivät halua avioitua tai päinvastoin. On ihmisiä, jotka haluavat muodostaa elinyhteisön samaa sukupuolta olevan kumppanin kanssa. Kenellä on oikeastaan oikeus kieltää tätä näiltä ihmisiltä? Kenellä on siihen oikeus?
Miksi emme voi hyväksyä sitä, että ihmiset elävät niin kuin he haluavat. Meidän on yhteiskuntamme organisaatiossa ennen kaikkea asennoiduttava tähän. Se on täysin selvää. Meidän on sitten katsottava, kuinka me voimme tasoittaa väestön kehitystä ynnä muita koskevia ennakoimattomia vaikutuksia. Tämä pätee periaatteessa myös periaatekysymykseen, että pitääkö ylipäätänsä yrittää vaikuttaa väestötilanteen kehitykseen. Tämän voi tehdä vain siinä määrin, että otetaan huomioon yhteiskunnan jäsenten periaatteellinen vapaus. Ensinnäkin, haluavatko he lapsia vai eivät, ja toiseksi siinä tapauksessa, että he haluavat, sitä myös todellakin helpotettaisiin. Jos asiaa katsoo tarkemmin, voi huomata, ettei tätä tehdä yhteiskunnassamme. Tässä on yksi pääkohta, jota täytyisi yrittää muuttaa.
(Suosionosoituksia) Tämä ulottuu useille alueille. Esimerkiksi maaseutua tai Irlantia ei mainittu sattumalta. Minä asun Ranskan maaseudulla. Siellä parlamentinkin valitettavan voimakkaasti tukema maatalouspolitiikka on johtanut siihen, että tiloja on aina vain vähemmän ja niillä on yhä suuremmat viljelyalat. Suuremmat viljelyalat johtavat siihen, että kaikki saarekkeet raivataan, joissa kasvaa puita tai pensaikkoja. Sillä seurauksella, ettei siellä ole enää minkäänlaisia eläimiä. Olemme saaneet eräänlaisen aavikon, jolla tuotetaan mahdollisimman paljon mahdollisimman pienin kustannuksin! Kyllä, rouva van Dijk, myönnän olevani samaa mieltä kanssanne! Tämä on luonnollisesti johtanut siihen, ettei monilla tämän alueen ihmisillä ole minkäänlaisia elinmahdollisuuksia. Siellä tarvitaan vain harvoja pitämään yllä tätä maataloustuotantoa. He eivät tarvitse käsityöläisiä. Siellä ei ole enää kauppoja. Siellä on joka paikassa vain vielä jonkinlaisia keskuspisteitä.
Tämä tarkoittaa, että jos me haluamme todellakin siirtyä harjoittamaan sellaista politiikkaa, jolla on hyviä vaikutuksia, silloin meidän täytyisi tutkia jokainen yksittäinen politiikan alue, mitä merkitystä sillä on viime kädessä yhteiskunnallemme. Se olisi yhteiskuntapolitiikkaa, ja väestöpolitiikka on sellaisen politiikan alku. Mutta olemmeko jo päässeet siihen, sen jätän teidän arvioitavaksenne!
(Suosionosoituksia)
Schmidbauer
Arvoisa puhemies, minulla on oikeastaan vain yksi kysymys herra Bangemannille. Hänen lyyristen esitysten jälkeen yleisestä maailman tilasta haluaisin mielellään kuulla häneltä, että onko hän tosiaan sitä mieltä, että eri parlamentaarikkojen puheenvuorot olivat kaikki taantumuksellisia ja ideologisesti värittyneitä, ja vain hänen esityksensä olivat moderneja ja ideologiattomia?

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä hänen sanoistaan, mutta en kuullut hänen sanovan, että mietintö sisältää niin hyviä suosituksia ja kattaa niin laajan alueen, että hän kannattaa sitä. Sen haluaisin kuulla.

Bangemann
Komissio voi hyväksyä ehdotukset. Tämä ilmeni myös siitä, mitä sanoin, mutta voin tässä vielä kerran vahvistaa sen. Rouva Schmidbauerille haluaisin sanoa, että sanoin täällä, että yksittäisistä puheenvuoroista - en maininnut heitä nimeltä enkä laskenut kaikkia - tulee ilmi tiettyjä perinteisiä tai, jos haluatte niin konservatiivisia ja taantumuksellisia lähestymistapoja, ja minä yritin kerrankin luoda toisenlaisen lähestymistavan. Tämä osoittaa, että tarvitsemme täällä poliittista keskustelua päästäksemme tulokseen, jonka mahdollisimman moni voi hyväksyä.
Te ette vain voi lähteä siitä, - mutta tarkoitan, että näytätte kuitenkin joskus pitävän siitä - että komissaari lukee täällä jotakin ääneen, mitä hänen avustajansa ovat hänelle kirjoittaneet ja mikä tarkoittaa samaa kuin joidenkin kohtien byrokraattista vahvistamista. Mutta kun komissaari kerrankin taistelee itselleen määrätyt poliittiset kannat ja edustaa niitä täällä, silloin myös teidän täytyy kestää se, että nuo kannat eivät ole samoja kuin teidän.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Berthu
Komission mietintö Euroopan unionin väestötilanteesta sekä Boogerd-Quaakin esittelemä Euroopan parlamentin mietintö ovat melko masentavia asiakirjoja, sillä ne osoittavat, kuinka laaja väestöjemme ikääntymiskehitys on ja kuinka se on nopeutunut. Tätä kehitystä pidetään kyseisissä asiakirjoissa tekijänä, joka hallitsee tulevaa väestönkehitystämme, mutta niissä ei onnistuta erittelemään sen syitä eikä ehdottamaan toimenpiteitä, joilla tämä kehitys voitaisiin pysäyttää.
Itse asiassa parlamentin mietinnössä esitetään lopulta vain osittaisia ehdotuksia siitä, miten työmarkkinat, sosiaaliturvajärjestelmät ja terveydenhuolto voitaisiin tulevaisuudessa mukauttaa ikääntyneiden henkilöiden suurempaan osuuteen väestöstä, mikä mietinnön mukaan vaikuttaa väistämättömältä. Mutta nämä korjaukset eivät vielä kanna kovin pitkälle. Lisäksi komissio selittää tekstissään, että ikääntymisestä aiheutuvien taloudellisten kokonaiskustannusten korvaamiseksi olisi saatava aikaan tuottavuuden kasvu, joka olisi suurempi kuin mihin koskaan aiemmin on päästy. Tämä olettamus vaikuttaa epätodennäköiseltä, sillä ikääntyminen todennäköisesti vähentää tuottavuutta, kun työssäkäyvän väestön keski-ikä nousee.
Tämä tilanne on sitäkin huolestuttavampi, kun ikääntyvien henkilöiden aiheuttamat lisäkustannukset heikentävät entisestään Euroopan valtioiden kilpailukykyä keskipitkällä aikavälillä Kaakkois-Aasian nuoriin väestöihin verrattuna. Ikääntymisen aiheuttama taakka muodostaa meille lisähaitan, joka pahentaa työttömyyttä tässä maailmassa, jota vapaakauppa, jonka käyttöön ottamiseen Euroopan unioni on äskettäin vastuuttomasti myötävaikuttanut, hallitsee vailla mitään vastapainoa. Työttömyys puolestaan aiheuttaa lisää uusia sosiaalikustannuksia ja uusia haittoja, kuten kaikki tiedämme. Vahinkojen rajoittamiseksi GATT-neuvotteluissa olisi pitänyt hyväksyä oikeus tiettyihin sosiaalisten lisäkustannusten korvauksiin kansainvälisessä kaupassa. Nyt kuitenkin olemme tästä kauempana kuin koskaan aikaisemmin.
Tämän vuoksi on luultavaa, että joudumme tältä osin valmistautumaan sosiaaliseen katastrofiin, jonka torjumistoimiin yksikään poliittisista vastuunkantajistamme ei uskalla ryhtyä tai jonka ennakoimiseen heillä ei edes usein ole riittävää tarkkanäköisyyttä. Joka tapauksessa tänään tarkasteltavina olleissa kahdessa mietinnössä ei lausuttu tästä asiasta halaistua sanaa, ja tämä antaa meille yhden aiheen lisää olla pahoillamme.
Mietinnöissä ei puhuta halaistua sanaa myöskään siitä ainoasta radikaalista ratkaisusta, joka koskee syntyvyyden mahdollista elvyttämistä perhepolitiikalla. Itse asiassa tämä politiikka on monissa Euroopan maissa ja ainakin Ranskassa täydellisessä umpikujassa paitsi lyhyen aikavälin talousarvioon liittyvistä syistä, myös muista syistä, joista harvemmin puhutaan ehkä siksi, että ne kuvaavat liian hyvin noidankehää, johon olemme joutuneet.
Hiljattain Ranskassa julkaistujen tilastojen mukaan 70 prosenttia yli kuusilapsisista ja 50 prosenttia viisilapsisista perheistä on nykyisin ulkomaalaisia. Lisäksi on loogista, että perhepolitiikan tehostamisen aikaansaama kannustava vaikutus ilmenee voimakkaammin köyhistä maista kotoisin olevissa vanhemmissa. Lisäksi kaikkien Ranskan suurperheiden syntyneistä lapsista on kaksi kolmasosaa afrikkalaista tai algerialaista alkuperää, mikä uhkaa pian aiheuttaa vielä nykyistäkin suurempia ongelmia yhteiskuntaan integroimisessa.
Mikään hallitus ei siis uskalla näissä olosuhteissa tehostaa perhepolitiikkaansa, koska ne pelkäävät, että yhteiskuntaan integroimisesta johtuvien kustannusten kasvu (korostettakoon, että myös ne voivat aiheuttaa haittaa kansainvälisessä kilpailussa) on jopa suurempi kuin tämän politiikan aikaansaama ikääntymisestä aiheutuvien kustannusten keveneminen. Tilanne on siis täysin lukkiutunut paikalleen.
Näin kaikki asiat liittyvät toisiinsa. Jos Eurooppa ja unionin valtiot eivät muuta perinpohjaisesti siirtolaispolitiikkaansa, on vaarassa käydä siten, ettei perhepolitiikkaa, syntyvyyttä, ikääntymistä tai meidän mantereemme ja muun maailman välillä olevaa valtavaa kilpailuvajetta koskevia ongelmia pystytä lainkaan ratkaisemaan.

Raschhofer
Mietintö Euroopan unionin väestötilanteesta on järkevä ja hyödyllinen, koska siinä sanotaan olennainen yhteisön kehityksestä. Se tarjoaa jokaiselle mahdollisuuden ymmärtää yksittäisten projektien vaikutukset tietyllä alueella.
Myös me olemme huomioineet huolestuneina väestön yli-ikääntymisen, sosiaaliturvajärjestelmien kasvavat kulut ja perhe-elämän muutokset.
Mielestämme maahanmuutto ja maahanmuuttajien työmarkkinoille pääsyn parantaminen on väärä lähestymistapa ongelman ratkaisemiseksi. Ratkaisut löytyvät pikemminkin uudistuksista: perhepolitiikan suhteen verohelpotuksilla ja paremmalla sosiaaliturvalla, sosiaaliturvajärjestelmän uudelleen rakentamisella sekä itsenäisten ja valtiollisten ennalta ehkäisevien toimenpiteiden yhdistetyllä järjestelmällä.
Meidän pitää nyt korkean työttömyyden aikoina huolehtia ensin siitä, että kansalaisillamme on työtä. Tämän viikon kuluessa olemme jo saaneet esimakua tapahtumista kaduilla.
Rasismin ja muukalaisvihan vastaisena vuonna meidän pitäisi verestää muistiamme siitä, että työttömyys ja sosiaalinen epävarmuus synnyttävät usein rasistisia hyökkäyksiä maahanmuuttajia vastaan, jotka ovat sitten tämän lyhytnäköisen politiikan syntipukkeja. Tämä meidän on estettävä.
Tämän selvityksen huomioon ottaen me sitoutumattomat kannatamme Boogerd-Quaakin mietintöä.

Stenmarck
Kun vanhusten määrä EU: n jäsenmaissa kasvaa suhteessa ammatissa toimivaan väestöön, käy talouskasvuun pyrkivä politiikka yhä tärkeämmäksi. Tämä ei käy riittävän selvästi ilmi mietinnöstä.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Ford
Tämä ei ole äänestysselitys, haluan vain jatkaa tänä aamuna esille ottamani kohdasta. Kuten jäsenet muistanevat, esitin huomautuksen päätöslauselmasta, joka koski yleisen tullietuusjärjestelmän peruuttamista Myanmarin osalta, ja pyysin komissaaria selvittämään, edellyttikö tämän toimenpiteen täytäntöönpanoa koskeva äänestys yksimielisyyttä vai määräenemmistöä, koska kyseessä ei ollut periaateäänestys vaan täytäntöönpanoa koskeva päätös.
Olen iloinen ja kiitollinen voidessani kertoa, että sen jälkeen kun otin asian esille tänä aamuna, viesti on välitetty komissaari Marínille ja hän on vahvistanut, että päätös tehdään määräenemmistöäänestyksellä eikä se edellytä yksimielisyyttä, niin kuin eilisessä keskustelussa väitettiin. Tämä tietysti tarkoittaa, että yksikään maa ei pysty estämään toimenpidettä, kun siitä keskustellaan 24. maaliskuuta. Kiittäisin komissiota ja etenkin komissaari Marínia asian nopeasta selvittämisestä.

Puhemies
Kiitos, Ford. En epäile sitä, etteikö Bangemann välittäisi tätä viestiä Marínille. Hallam, olette pyytänyt minulta puheenvuoroa koskien työjärjestykseen liittyvää kysymystä. Myönnän Teille puheenvuoron, Hallam.

Hallam
Arvoisa puhemies, työjärjestyksen noudattamista koskeva puheenvuoro. Kuten tiedätte, Yhdistyneessä kuningaskunnassa järjestetään parin viikon kuluttua yleisvaalit. Eräs tämän parlamentin jäsen on itse asiassa asettunut ehdokkaaksi näissä yleisvaaleissa. Rohkenin odottaa hänen ilmestyvän paikalle tällä viikolla ja kenties jopa äänestävän. Olisikohan teidän puhemiehenä mahdollista kirjoittaa Lontoon Putneyn äänestäjille huomauttaaksenne heille, että Sir James Goldsmith on tuskin ollenkaan osallistunut parlamentin käsittelyihin sinä aikana, kun hän on ollut jäsen. Miksi ihmeessä hän havittelee uutta työtä, kun on aivan ilmeistä, ettei hän kykene hoitamaan nykyistäkään?

Puhemies
Hallam, Teidän puheenvuoronne ei käsittele työjärjestykseen liittyvää kysymystä eikä puhemiehellä ole tehtävänään antaa puolestanne suosituksia.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Hyvät läsnäolijat, olemme päässeet esityslistan loppuun. Minulla on harvoin kunnia keskeyttää istuntokausi ja minulla on miellyttävä velvollisuus kiittää kaikkia avustajiamme, korvaamattomia avustajiamme, heidän meille antamastaan tuesta. Minun on samoin kiitettävä teitä, hyvät jäsenet, puhemiehelle antamastanne tuesta. Olemme voineet keskustella uskomattoman tyynesti, mikä ei vähennä puheenvuorojen sisällön merkitystä. Erityisesti haluan kiittää teitä tästä viikosta, hyvät läsnäolijat. Olen varma, että tämän istunnon avulla vietän suurenmoisen viikonlopun.
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 12.00.)

